open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jernbane i Papua Ny-Guinea

**Jernbanen i Papua Ny-Guinea** besto for det meste av gruvebaner, plantasjebaner og korte seksjoner med skinnegang i forbindelse med kaier og pirer. Til å begynne med var vognene på de fleste av disse banene enten hestetrukket eller skubbet av arbeidere. Alle jernbanene på Papua Ny-Guinea var smalsporede. De tidligste banene ble bygd av tyske koloniherrer og handelsselskaper på slutten av 1890-tallet. På grunn av forskjellige sporvidder ble det aldri noe sammenhengende nettverk på noen av øyene. Etter første verdenskrig tok Australia over administrasjonen av jernbanene, og i stedet for å standardisere sporvidden (tysk 600 og 750 mm), ble nye linjer bygd med australske sporvidder (609 og 762mm). Dette sikret at jernbanelinjene på øyene forble fragmentert.

Den eneste offentlige jernbanen med regulære passasjertog lå i byen Rabaul på øya New Britain. Den var omtrent 2,5 km lang, hadde sporvidde 2 fot 6 tommer (762 mm), og var i drift fra 1923 til 1937.

Terrenget på øyene som utgjør Papua Ny-Guinea er preget av fjell, raviner og tett jungel som vanskeliggjør og fordyrer jernbanebygging. I dag (2013) finnes det ingen jernbaner i drift på Papua New Guinea.

## Referanser


## Kilder
*Utdrag av boken ''End of the line : A History of Railways in Papua New Guinea.'' Skrevet av Bob Mckillop og Michael Pearson. Besøkt 31. desember 2015
Solan og Ludvig – Jul i Flåklypa

***Solan og Ludvig – Jul i Flåklypa*** er en norsk animert eventyrkomedie og familiefilm fra 2013, regissert av Rasmus A. Sivertsen. Manuset er skrevet av Karsten Fullu basert på boka *Solan og Ludvigs jul* av Harald Sommerin Simonnæs, som igjen er basert på karakterer fra Kjell Aukrusts univers.

Den ble innspilt i stop-motion (dukkefilm) og ble produsert av Maipo Film i samarbeid med Qvisten Animation.

*Jul i Flåklypa* ble svært populær og ble med sine 854 000 besøkende den mest sette filmen på norske kinoer i 2013. I tillegg hadde den nesten 38 000 besøkende i 2014, noe som gjorde at det totale besøkstallet endte på 892 000.

Den fikk også meget god mottakelse fra anmelderne, med blant annet terningkast seks i *[[Aftenposten]]*, terningkast fem i *[[VG]]*, *[[Dagbladet]]*, *[[Filmpolitiet]]* og ''Bergens Tidende'', og terningkast fire i *[[Adresseavisen]]* og *[[FilmMagasinet]]*.

## Handling
Redaktøren for *[[Flåklypa Tidende]]*, Frimand Pløsen, har lovet snø, men når den ikke kommer som avtalt tyr han til hjelp fra oppfinneren Reodor Felgen. Han ønsker en maskin som kan gi hele bygden snø, men Reodor avslår ønsket, til stor forferdelse for Pløsen. Solan og Ludvig vil dermed også ha snø til jul, og får derfor Reodor til å gjennomføre det likevel. Omsider mestrer de det, men en ulykke følger til at Reodor blir usynlig. Reodor klarer midlertidig å få kontaktet Solan, men det etter at han også ble grepet av ulykken, hvor nebbet ble usynlig. Oppfinneren finner etter hvert en oppskrift som funker som et motmiddel, men den tar lenger tid å lage.

Samtidig finner Frimand Pløsen snømaskinen i Reodors verksted og tar den med til byens klokketårn. Han setter den på, men det uvisst om hvor stor kraft og hvor uferdig maskinen er. Etter hvert blir byen mer og mer dekket av snø, men på det punktet hvor hele Flåklypa nesten forsvinner vil han ikke skru den av. Grunnen til dette er at han finner et avisoppslag på at en by er dekket i snø mye mer betraktelig enn kun vanlig snø.

Når Reodor Felgen og Solan prøver å skru den av blir de tatt til fange av Pløsens presserobot. I dette øyeblikket er det kun Ludvig igjen som kan redde dagen. Han samler all motet han har og kommer seg inn etter å ha brukt usynlighetsmiddelet til Reodor. Presseroboten finner dem og jager dem ut igjen, uten å skru av maskinen. Reodor, Solan og Ludvig gjør et nytt forsøk, men i det Reodor og Solan blir dratt vekk er Ludvig alene – igjen. I et fullt race med presseroboten klarer han etter hvert å skru av maskinen og redde Flåklypa. Ludvig lærte omsider at alt er ikke så farlig som det ser ut til.

## Stemmer

## ''Flåklypa''-tetralogien (2013–2025)
Qvisten Animasjon og Maipo har produsert fire *Flåklypa*-filmer med premiere i perioden 2013–2025. *Solan og Ludvig: Jul i Flåklypa* er den første i tetralogien. De tre øvrige er:
* 2015: *[[Solan og Ludvig – Herfra til Flåklypa]]*
* 2018: *[[Månelyst i Flåklypa]]*
* 2025: *[[Flåklypa – fra Paris til pyramidene]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
*
Filosofiåret 1784

**Filosofiåret 1784** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1784.

## Hendelser

## Publikasjoner
* Immanuel Kant – *[[Idee zu einer allgemeinen Geschichte in weltbürgerlicher Absicht]]* og *[[Beantwortung der Frage: Was ist Aufklärung?]]*
* Johann Gottfried von Herder – *Ideen zur Philosophie der Geschichte der Menschheit* (1784-1791) 

## Fødsler
*17. april – Luigi Chitti, italiensk økonom og filosof (død 1853)
*15. august - Isacco Samuele Reggio, italiensk rabbiner, filosof og pedagog (død 1855)

## Dødsfall
*8. februar - Francescantonio Grimaldi, italiensk jurist og filosof (født 1741)
*28. februar – Angelius Johann Daniel Aepinus, tysk filosof og høyskolelærer (født 1718)
*3. mai - Johann Trinius, tysk teolog og filosof (født 1722)
*31. juli – Denis Diderot, fransk forfatter og filosof (født 1713)
*I begynnelsen av oktober – Pierre Eugène du Simitière, sveitsiskamerikansk kunstner og filosof (født 1737)
*13. desember – Samuel Johnson, engelsk filosof og ordbokforfatter (født 1709)
*Le Quy Don, vietnamesisk filosof, poet, leksikonforfatter og embetsmann (født 1726)


Fil:Luigi Chitti.jpg|Luigi Chitti1784-1853
Fil:Isaac Samuel Reggio.JPG1784-1855
Fil:Denis Diderot 111.PNG|Denis Diderot1713-1784
Fil:Joseph Reed by Pierre Eugène du Simitière.jpg|Pierre Eugène du Simitière1737-1784
Fil:Sjohnson-eminent.jpg|Samuel Johnson1709-1784
Fil:Statue of Le Quy Don cropped.png|Le Quy Don1726-1784
Blå og hvit-porselen

**Blå og hvit-porselen** (, ordrett «blå blomster») er en type kinesisk  porselen. Her er dekorasjonene under glasuren blitt utført med et blått pigment,  koboltoksid - fargen kalles da koboltblå. Dekorasjonen er håndmalt på antikke objekter. I nyere tid også ved sjablongbruk eller ved overføringstrykk, skjønt andre metoder også er blitt benyttet.

Koboltpigmentet er ett av ganske få pigmenter som klarer seg gjennom de høyeste brenningstemperaturer som trenges især for porselen, og dette er en viktig delforklaring til dets popularitet.  Historisk trengte andre andre farger overglasurdekorasjon og deretter en my brenneprosess ved en lavere temperatur for å få denne til å sitte.  

Det antas at opprinnelsen til denne dekorative stil var i det som i dag er Irak, da man i Basra prøvde å etterligne importert hvitt kinesisk steintøy med deres eget tynnglaserte hvite steintøy, og tilføyde dekorative motiver i blå glaseringer som var blitt utviklet lenge før i de gamle mesopotamiske kulturer. Slike «blå-og-hvit»artefakter fra den abbasidiske era er blitt funnet i Irak og er blitt daterte til 800-tallet e.Kr., etter et det var kommet i gang en regulær direkte skipstrafikk fra Irak til Kina. 

Senere ble det i Kina utviklet en dekorativ stil basert på buktende planteformer som brer seg ut over det objelt som utsmykkes; dette ble snart den mest populære stil. Blå-og-hvit porselen begynte å få stor utbredelse i Kina på 1300-tallet, etter at men hadde begynt å importere koboltpigment for blåfargen fra Persia. Denne ble eksportert til mange steder, og inspirerte imitasjoner i islangs keramikk, i Japan, og senere europeisk tinnglasert steintøy som Delftfajanse, og etter at teknikkene ble utviklet på 1700-tallet for europeisk porselen. Blå-og-hvit-varer av alle tradisjoner er fortsatt i produksjon, for det meste ved å etterligne eldre stilformer.

## Litteratur
*Finlay, Robert, 2010, *The Pilgrim Art. Cultures of Porcelain in World History*. University of California Press 
*Ford, Barbara Brennan, and Oliver R. Impey, *Japanese Art from the Gerry Collection in The Metropolitan Museum of Art*, 1989, Metropolitan Museum of Art, fully online
*Kessler, Adam T., *Song Blue and White Porcelain on the Silk Road*, 2012, BRILL, 
*Medley, Margaret, *The Chinese Potter: A Practical History of Chinese Ceramics*, 3rd edition, 1989, Phaidon, 

## Referanser
Eistein Raabe

**Eistein Raabe** (født 22. januar 1908 i Lillehammer), døde 29.01.1989, norsk skiløper som representerte Lillehammer Skiklub. Han ble i 1933 den første norgesmester i spesielt hopp. Samme år ble han nummer 4 i det første spesielle hopprennet for senior i Holmenkollen. I VM i Oslo i 1930 ble han nummer 18. Han var skitrener i Tyskland i 1934.

## Kilder
* Erling Ranheim (red.): *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2012010308056 Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord]*. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955 (s. 255, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)

## Eksterne lenker
*
Elisabeth Helmer

**Elisabeth Helmer** (født 24. oktober 1854, død 10. april 1920) var en norsk fotograf virksom i Grimstad. Hun var utdannet hos fotograf Louise Abel i Christiania. Helmer hadde selv flere i lære, blant annet Gunhild Larsen, som senere ble hennes forretningspartner og etterhvert tok over firmaet i 1912.

## Politisk aktiv
Helmer var en aktiv kvinnesaksforkjemper. Hun var medlem av Grimstad bystyre og en av stifterne av Landskvindestemmeretsforeningen avdeling Grimstad.

## Fotosamling
Helmers fotografier befinner seg i dag ved Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Helmer tok både portrettbilder, samt by- og landskapsbilder fra Grimstad-området. Hennes fotografier er en del av Fløistadsamlingen, som omfatter arbeidene til flere Grimstad-fotografer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Øivind Roos

**Øivind Roos** (født 27. august 1964 i Oslo) er en norsk teatersjef. 

Øivind Roos er bosatt i Kongsvinger, hvor han for tiden arbeider som teatersjef i Teater i Glåmdal. Han er utdannet i musikkvitenskap ved Universitetet i Oslo. Han var i mange år knyttet til Hedmark Teater som musikalsk leder og regionleder. En periode var han kultursjef i Kongsvinger kommune, før han arbeidet som freelance teaterarbeider. 1. september 2010 ble han ansatt som sjef ved nystartede Teater i Glåmdal, som er et regionalt teaterverksted for de sju glåmdalskommunene.

Roos har en variert karriere som musiker, arrangør, komponist, dirigent, forfatter, produsent, instruktør, komiker og skuespiller. Mest kjent som komiker er han gjennom sitt alter ego Eda-Pelle. 

Roos er utdannet klassisk slagverker med piano, trekkspill og sang som biinstrumenter. Som arrangør har han gjort alt fra store musikaler til enkle bruksmusikkarrangementer for en rekke besetninger. Han har komponert musikken til show og teaterforestillinger i en flere genre. Han har dirgert kor, korps og en rekke teateroppsetninger. For tiden er han kunstnerisk leder for Drum Ladies, et 42 kvinners marsjerende slagverkensemble. Han har skrevet teatermanus, særlig for barn, og flere komiske show og revynumre. Som produsent har han blant annet gjort en rekke produksjoner for Instant Musical, KulTur i Kongsvinger, Forsvaret, avisen Glåmdalen og sitt eget produksjonsselskap, Øivind Roos Musikk og Underholdning.

Han har blant annet mottatt Kongsvinger kommunes kulturpris to ganger, samt Vardenprisen og Årets Glåmdøl.

Han er samboer med operasangerinnen Eva Vermundsberget

## Utvalgt diskografi
* Eda-Pelle & Arvikingarna: *[[Vita Äljen]]* (2000) utgitt på Spinner records og produsert av Eldar Vågan.
* VM-Trosserne: *En skål i Heimebrent/Junikveld* (2009) med tekster av Hans Børli.
Per Sannerud

**Per Sannerud** (født 7. juli 1921, død 15. desember 1979) var en norsk kombinertløper som representerte Selsbakk IF. Han ble norgesmester i 1948 og tok sølvmedalje året etter. I 1949 vant han også Holmenkollrennet i kombinert. I Svenska Skidspelen ble han nummer 2 i 1950 og nummer 3 i 1949. Han ble nummer 4 i VM i Lake Placid i 1950.

Sannerud ble tre ganger tildelt kongepokalen. Han fikk den for seier i NM i 1948, Holmenkollen i 1949 og Gjøvik Skiklubbs renn i 1949.

## Referanser


## Kilder
* P.Chr. Andersen, Ragnar Wold (red.): *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2011102708118 Sport i navn og tall]*. Schibsted, Oslo 1950 (s. 487, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Hermann Hansen, Knut Sveen: *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2010080303001 VM på ski '97 Trondheim]*. Adresseavisens Forlag, Trondheim 1996. ISBN 82-7164-044-5 (s. 66, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Pristagare i Svenska Skidspelen 1947-2012
* Norges Skiforbund: Kongepokaler NSF historisk oversikt (besøkt 6. november 2013)
Nordjobb

**Nordjobb** er et nordisk arbeidsmarkedsprogram som har vært i drift siden 1985. Programmet eies av Foreningene Nordens Forbund (FNF), og finansieres av Nordisk ministerråd, nasjonale departementer og myndigheter, samt til en viss grad gjennom prosjektpenger. Det koordineres fra det nordiske sekretariatet i København, men Nordjobb har virksomhet i alle de nordiske landene, Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige, samt i de selvstyrte områdene Færøyene, Grønland og Åland. 

Nordjobb drives ikke på profittbasis og er upolitisk. Hvert år formidles mellom 700 og 800 sommerjobber til nordiske og europeiske ungdommer mellom 18 og 30 år. Nordjobbs grunnkonsept er å formidle arbeid, bolig og kultur- og fritidsprogram til deltagerne. Siden starten i 1985 har mer enn 25 000 ungdommer fått sommerjobb gjennom Nordjobb.

## Formål
Nordjobs formål er å øke mobiliteten på det nordiske arbeidsmarkedet, samt å bidra til å styrke det nordiske arbeidsmarkedet. Et særskilt fokusområdet er å motvirke ungdomsarbeidsledighet i Norden. I tillegg til dette arbeidet Nordjobb for å øke kunnskapen om Norden, nordisk språk og -kultur hos deltagerne.

## Eksterne lenker
* Nordjobb.org 
* Foreningen Norden.no 
* Hallo Norden.org 
* Foreningen Norden Ungdom
Teater i Glåmdal

**Teater i Glåmdal** er et teater opprettet 1. september 2010 og er et prosjektteaterverksted med to fast ansatte. 

Teater i Glåmdal eies av Hedmark fylkeskommune og de sju Glåmdalskommunene. Flere kunstnere og produksjonsmedarbeidere har vært engasjert siden starten. Kongsvinger kommune er vertskommune for ordningen, som kom til som en følge av opprettelsen av Teater Innlandet. Teater i Glåmdal har fire hovedsatsningsområder: Profesjonelle egenproduksjoner, samarbeidsproduksjoner også med amatører, gjestespill og pedagogisk virksomhet.

Teater i Glåmdal liker å kalle seg «teatret der vi bor», og tar ofte utgangspunkt i lokale temaer og personer i sin virksomhet. De turnerer også i de sju kommunene, gjerne på små steder. Publikumstallene de tre første årene har ligget mellom 10000 og 11000 årlig.

Av de som har vært engasjert de første årene nevner vi: Terje Mærli, Harald Engan, Guro Gjerstadberget, Sten Jensen, Nils Oscar Ottesen, Sten Bjørge Hansrud, Jonas Delerud, Anne Nyutstumo, Kristine Tunheim, Levi Henriksen, Hans Ludvig Fredheim, Anita Ihler, Rolf Arne Lie Holter, Eva Vermundsberget, Trond Lindheim, Pål Terje Antonsen, Odd Ragnar Lund, Mette Skogbakken, Kristin Skaare, Anki Larsson, Espen Furuseth og Leif Stinnerbom. 

## Eksterne lenker
* Teater i Glåmdal på Origo
Løsørekompleks

Et **løsørekompleks**, også kalt **tingsinnbegrep** eller **universitas rerum**, er en samling gjenstander (løsøre) som utgjør en rettslig enhet. Et løsørekompleks består som enhet selv om enkelte gjenstander i komplekset forsvinner ut eller inn av komplekset. Et løsørekompleks kan pantsettes. Rettsvern for slike pantsettelser fås vanligvis ved registrering i løsøreregisteret.

Etter norsk panterett godtar panteloven følgende løsørekomplekser:
* Næringsdrivendes driftstilbehør
* Næringsdrivendes motorvogner
* Næringsdrivendes flyttbare anleggsmaskiner som brukes i næringsdrivendes entreprenørvirksomhet
* Næringsdrivendes jernbanemateriell som brukes i jernbanetrafikk
* Landbruksløsøre som brukes i næringsvirksomhet i landbruket
* Fiskeredskaper som brukes i næringsvirksomhet med fiske- eller fangstfartøy
* Næringsdrivendes varelager

## Referanser
Why Nations Fail

*** Why Nations Fail: The Origins of Power, Prosperity, and Poverty *** er ei bok av to amerikanske økonomer, Daron Acemoglu fra Massachusetts Institute of Technology og James A. Robinson fra Harvard University, som ble gitt ut i 2012. 

Boka anvender innsikter fra institusjonell økonomi, utviklingsøkonomi og økonomisk historie i et forsøk på å besvare spørsmålet om hvorfor nasjoner utvikler seg ulikt, og hvorfor noen lykkes med å oppnå makt og velstand, mens andre mislykkes.

Forfatternes teori er at politiske og økonomiske institusjoner, og ikke kulturforskjeller, klimavariasjoner eller inkompetente ledere, er avgjørende for nasjoners økonomiske utvikling.

## Mottagelse

*Why Nations Fail* har mottatt både god og mindre god kritikk.

*[[The Washington Post]]*s anmelder Warren Bass var begeistret, og omtalte boka som et mulig mesterverk.

Jared Diamond var mer kritisk. I en anmeldelse hos *[[The New York Review of Books]]* berømmet han forfatterne for å gi god innføring i hvordan institusjoner påvirker nasjoners utvikling, men kritiserte dem også for å nedvurdere betydningen av andre faktorer, som geografi. 

I Norge har boka blitt anmeldt av *[[Bergens Tidende]]*. Anmelder Katrine Vellesen Løken mente boka hadde «mange interessante eksempler og gir en grundig innføring i politisk, økonomisk og institusjonell historie i mange ulike land» og «anbefaler den på det sterkeste både for økonomer, andre samfunnsvitere og alle andre som interesserer seg for globale forskjeller».

## Referanser


## Eksterne lenker
* Whynationsfail.com - Forfatternes eget nettsted for boka, inkluderer en blogg
Thorvald Heggem

**Thorvald Heggem** (født 13. november 1907 i Rindal, død 30. juni 1976) var en norsk kombinertløper og langrennsløper. Han tok bronsemedalje i kombinert i hovedlandsrennet (NM) i 1936.

Heggem hadde også en rekke andre gode plasseringer i hovedlandsrennet og andre større renn. Blant annet ble han nummer 5 i kombinert, 6 på 30 km og 7 på 17 km i hovedlandsrennet 1937. I Holmenkollen ble han nummer 5 i kombinert i 1935 og nummer 6 i 1938, og fikk 5.-plass på 17 km i 1933. I Gråkallrennet vant han kombinert og fikk kongepokalen i 1929, 1933 og 1937, og han vant også 30 km i 1933 og 1937, og 17 km i 1937. Han ble tysk mester i kombinert og fransk mester i kombinert og på 17 km, alle i 1938. Han fikk også kongepokal for kombinertseier i Trønderrennet i 1936.

Thorvald Heggem representerte IL Nansen (til 1932), Orkanger IF (til 1945) og Løkken IF.

## Referanser


## Kilder
* P.Chr. Andersen, Ragnar Wold (red.): *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2011102708118 Sport i navn og tall]*. Schibsted, Oslo 1950 (s. 432, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Løkken Idrettsforening: Løkken IFs historie fra 1896  (23. mai 2008, besøkt 6. november 2013)
* Norges Skiforbund: Kongepokaler NSF historisk oversikt (besøkt 6. november 2013)
Ringworld

***Ringworld*** er en science fiction-roman skrevet av Larry Niven og gitt ut i 1970. Romanen  vant Nebulaprisen in 1970, og dessuten Hugoprisen og Locusprisen in 1971. Romanen regnes som en klassiker innen science fiction-sjangeren.

*Ringworld* fikk til sammen tre oppfølgere og fire «prequels».

## Handling
*Ringworld* følger en liten gruppe utforskere som sendes forbi «det kjente universet» for å undersøke en mystisk og nyoppdaget artefakt: en enorm ring en million engelske mil bred og 600 millioner engelske mil i omkrets, som omkranser en sol-lignende stjerne. På innsiden har ringen en flat og beboelig overflate tilsvarende arealet til tre millioner Jorden-lignende planeter. 

Gruppen består av Louis Wu (menneske), Teela Brown (menneske), Speaker-To-Animals (en krigersk utenomjordisk art kalt «kzin») og Nessus (en forsiktig utenomjordisk art kalt «Pierson's Puppeteer»). 

Ekspedisjonens romskip blir skutt ned av Ringverdenens forsvarssystemer og krasjlander på den indre siden av ringen. Med ødelagt romskip har den lille gruppen ikke noe annet valg enn å legge ut på oppdagelsesferd i ruinene av sivilisasjonen som tilsynelatende en gang bygget Ringverdenen.

## Referanser
Farfantepenaeus aztecus

***Farfantepenaeus aztecus*** er en rekeart. Den ble tidligere kalt *Penaeus aztecus*.

Den har en lysebrun farge. Hannene kan bli 195&nbsp;mm lange og hunnene 236&nbsp;mm. Den lever på bløt bunn i havet på dypde 4–160&nbsp;m, de fleste mellom 27–54&nbsp;m. Unge eksemplarer vandrer opp i elvemunninger. Utbredelsen omfatter USAs østkyst fra Massachusetts til Texas, og Mexicos østkyst fra Tamaulipas til Campeche. 

Det drives omfattende fiske etter arten i USA og Mexico. Global fangst i 2011 var , noe som er mye lavere enn rekordfangsten i 1990 på .

## Eksterne lenker
* 

*
Parapenaeus longirostris

***Parapenaeus longirostris*** er en rekeart. Den har en rosa farge.

Hannene kan bli opptil 160&nbsp;mm lange og hunnene 186&nbsp;mm. Den lever på bløt bunn i havet, som regel på dypde 150–400&nbsp;m, men er funnet mellom 20–700&nbsp;m. Utbredelsen omfatter hele Middelhavet og den østlige atlanterhavskysten fra Portugal til Angola. Langs den vestlige atlanterhavskysten finnes den fra Massachusetts i USA til Fransk Guyana, inkludert hele Mexicogolfen og Det karibiske hav.

Den er den viktigste arten i rekefisket ved middelhavskystene til Spania, Frankrike og Italia. Et mindre viktig fiske blir drevet i Algerie, Tunisia, Hellas, Tyrkia og langs den afrikanske atlanterhavskysten. I 2011 var den globale fangsten .

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Filosofiåret 1786

**Filosofiåret 1786** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1786.

## Hendelser

## Publikasjoner

## Fødsler
*19. februar – Samuel Grubbe, svensk filosof og politiker (død 1853) 
*22. mai – Francesco Paolo Bozzelli, italiensk jurist, filosof og politiker (død 1864)
*29. mai – Alexander Bryan Johnson, filosof fra USA (død 1867)
*30. juli – Georg Andreas Gabler, tysk filosof (død 1853)

## Dødsfall
*4. januar – Moses Mendelssohn, tysk-jødisk rasjonalistisk filosof, opplysningsfilosof og bibeloversetter (født 1729)


Samuel Grubbe.jpg|Samuel Grubbe(1786-1853)
Moses Mendelson P7160073.JPG|Moses Mendelssohn(1729-1786)


## Se også
*Filosofi på 1700-tallet
*Opplysningstiden
Solstjerner

**Solstjerner** (*Solasteridae*) er en familie sjøstjerner. De lever av andre sjøstjerner, kråkeboller og muslinger.

Rød solstjerne som lever på atlanterhavs- og stillehavskysten kan bli 25–35 centimeter i diameter og har vanligvis fra åtte til fjorten armer. Fargen varierer, men er vanligvis fra rosarødaktig til purpurrødaktig med lysere og mørkere bånd.

## Eksterne lenker
* 
* Animal Diversity Web: ''Crossaster papposus''
Kjell Gunnar Finstad

**Kjell Gunnar Finstad** (født 1939) er en forhenværende norsk forretningsmann og tidligere gründer i blant annet oljebransjen. Han var daglig leder i investeringsselskapet Norex. Selskapet gikk konkurs i 2002 med krav i boet på 363 millioner kroner. 

Ifølge revisors sluttberetning beløp de anmeldte bruttokravene i boet seg til 820 millioner kroner. 

I 2010 ble han dømt for grov økonomisk utroskap, brudd på straffeloven, verdipapirhandelsloven, regnskapsloven og aksjeloven. 

Han slapp imidlertid soning i fengsel, fordi etterforskningen tok så lang tid. 

Fire styremedlemmer, som alle er i familie med Finstad, økte formuene sine med over 150 millioner kroner rett før konkursen i 2002.. I etterkant av konkursen ble også Ernst & Young gransket for sin revisjon av Finstads selskap.

Finstad eide en periode Ekebergrestauranten i Oslo.

Han er far til Hanne S. Finstad.

## Referanser
Kongsrudtjern naturreservat

**Kongsrudtjern naturreservat** ligger på åsen mellom Glomma og Leira i Lillestrøm kommune. Området er ulendt fra 148 til ca 230 meter over havet. Selve Kongsrudtjernet er grunt og ligger lavest nede i en myrkledd dalbunn omkranset av bratte fjellvegger, sentralt i reservatet. 

Ved etablering av beverhytte ved utløpet like utenfor reservatet i sør, har tjernet blitt hevet og bredt seg utover myrområdene rundt. Området er en kjent zoologisk lokalitet med fem amfibiearter og et rikt insektliv, særlig når det gjelder øyenstikkere. I nordvest utgjør Breimosen med Breimosetjern en verdifull lokalitet for storsalamander.

Området er særdeles variert og med uvanlig mange vegetasjonstyper. Foruten spesielle mose- og lavarter er det registrert over 300 arter karplanter.  Under den marine grense, som ligger ca 205 moh, finnes velutviklet lågurtgranskog og forekomster av småbregneskog, storbregneskog og gråor-heggeskog. 

Berggrunnen består av grunnfjellbergarter, hovedsakelig glimmerskifer og gneiser.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kart over naturreservatet på miljostatus.no
* Kongsrudtjern på Store norske leksikon
Tyrkvisjonens sangkonkurranse 2013

**Tyrkvisjonens sangkonkurranse 2013**, eller **Türkvizyon Şarkı Yarışması 2013**, var den første utgaven av Tyrkvisjonens sangkonkurranse. Konkurransen ble arrangert i byen Eskişehir i regionen  i Tyrkia med en delfinale den 19. desember og en finale den 21. desember.

## Bakgrunn og format
Tyrkvisjonens sangkonkurranse ble offisielt lansert den 21. september 2013 etter en seremoni i kulturhovedstaden Eskişehir. Den endelige listen over deltakerland og -regioner var klar den 17. desember, etter at Tsjuvasjia, Turkmenistan og Xinjiang trakk seg fra konkurransen mens Irak, Khakasia, Kosovo og  (Kemerovo) da var de siste til å melde seg på.

Arenaen for konkurransen var , og produksjonsselskapet var det tyrkiske radio- og TV-selskapet TRT i samarbeid med TMB TV. Konkurransen ble kringkastet i over 20 land til 300 millioner mennesker, og ble dekket av 120 representanter fra pressen.

Til sammen 24 deltakere representerte 25 ulike land eller regioner i delfinalen, hvorav de tolv deltakerne med best plassering gikk videre til finalen. Vinneren av konkurransen mottok  euro og en 150 gram tung pokal i gull. Artistene på de to påfølgende plasseringene mottok  euro hver. Hver melodi ble introdusert med «postkort» som viste bilder fra hver av deltakerregionene.

### Avstemning
Resultatene i delfinalen og finalen ble avgjort av en tilstedeværende jury som besto av én representant fra hver av deltakerregionene. Hvert jurymedlem avga mellom ett og ti poeng, på en personlig iPad, til alle deltakermelodiene, med unntak av sin egen regions representant. Alle de 24 jurymedlemmene stemte også i finalen.

Resultatene, og den innbyrdes plasseringen, i semifinalen har ikke blitt offentliggjort. I finalen ble den samlede poengsummen til alle deltakerregionene presentert, mens de enkelte poengsummene fra hvert jurymedlem ikke har blitt offentliggjort.

## Delfinale
Delfinalen ble arrangert 19. desember med Vatan Şaşmaz som programleder. 24 bidrag ble fremført, hvorav 12 kvalifiserte seg videre til finalen. Åpningsnummeret var med  og gruppa Deşt-i Kıpçak som fremførte melodien «Dombra». Melodiene ble fremført i alfabetisk rekkefølge med utgangspunkt i den tyrkiske stavemåten på deltakerregionene.

## Finale
Ece Vahapoğlu og Engin Hepileri var programledere i finalen. Sendingen ble åpnet med det kulturelle innslaget «Dans Anadolu». Som pauseunderholdning fremførte den tyrkiske sangeren  melodien «Gül kokusu».

Finalebidrag og endelige resultater:

## Kringkastere og jurymedlemmer

## Se også
* Eurovision Song Contest 2013
* Junior Eurovision Song Contest 2013

## Fotnoter


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kiang

* vestlig kiang  
* østlig kiang   
* nordlig kiang  
* sørlig kiang   

**Tibetansk villesel** eller **kiang** (*Equus kiang*) er et hestedyr som hører hjemme i Tibet og tilgrensende områder. Arten er nært beslektet med asiatisk villesel (*Equus hemionus*), og ble tidligere (før 1986) regnet som en underart av denne.

Kiangen finnes i hovedsak på Tibetplatået og trives i høyder på mellom 2700 og 5400 moh. Flesteparten finnes i Kina, men utbredelsen strekker seg også inn i det nordre Pakistan, India og Nepal. Kanskje finnes det også noen dyr i Bhutan. 

Kiangen er et fluktdyr som trives i åpent terreng, i hovedsak semitørt sletteland med tilgang på beitevekster og vann. Arten lever i løst sammensatte flokker og små grupper uten sterke bånd, der merr og føll utgjør den sterkeste sosiale enheten. Hunner og føll krysser fritt i terrenget, på tvers av hannenes territorier. Hannene har territorial atferd og kan okkupere et og samme område over flere måneder (opp mot 3 år har blitt registrert). Unge hanndyr danner gjerne såkalte ungkarsflokker.

Kiangen kan bli mer enn 140 cm i skulderhøyde og veier typisk 250 til 400 kg. Den er dermed størst blant eselartene. Kiangen har en karakteristisk rødbrun overside og en kremhvit/hvit underside, og skillet i utfarging er tydelig. Manen og ryggsømmen er sort og markert.

Fire underarter er beskrevet, men validiteten er uavklart. IUCN nevner kun tre underarter (nordlig kiang nevnes ikke). Noen hevder også at underartene trolig ikke er gyldige.
* *Equus kiang kiang* (vestlig kiang)
* *Equus kiang holdereri* (østlig kiang)
* *Equus kiang chu* (nordlig kiang)
* *Equus kiang polyodon* (sørlig kiang)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Filosofiåret 1787

**Filosofiåret 1787** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1787.

## Hendelser

## Publikasjoner
*Immanuel Kant – *Kritik der reinen Vernunft*, 2. og forbedret utgave («Zweite hin und wieder verbesserte Auflage»).

## Fødsler

## Dødsfall

## Se også
*Filosofi på 1700-tallet
*Opplysningstiden
Filosofiåret 1789

**Filosofiåret 1789** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1789.

## Hendelser
* Friedrich Schiller blir utnevnt til professor i historie og filosof i Jena.

## Publikasjoner

## Fødsler
*4. mai - Angelo Paggi, italiensk filosof (død 1867)
*13. juni – August Arnold, tysk historiefilosof og statsviter (død 1860)
*20. juni – Friedrich Wilhelm Carové, tysk jurist, germanist og filosof (død 1852)
*9. september – Menachem Mendel Schneersohn, russisk filosof, mystiker og ortodoks rabbiner (død 1866)
*4. november – Frédéric Bérard, fransk lege og filosof (død 1828)

## Dødsfall
*21. januar – Paul Henri Thiry d’Holbach, tysk filosof og medarbeider på Diderots Encyclopédie (født 1723)


FWCarove.jpg|Friedrich Wilhelm Carové(1789-1852)
Tzemachtzedek2.jpg|Menachem Mendel Schneersohn(1789-1866)
Paul Heinrich Dietrich Baron d'Holbach Roslin.jpg|Paul Henri Thiry d’Holbach(1723-1789)


## Se også
*Filosofi på 1700-tallet
*Opplysningstiden
Samael Aun Weor

**Samael Aun Weor** (født **Víctor Manuel Gómez Rodríguez** 6. mars 1917 i Bogotá, død 24. desember 1977 i Mexico by) var en colombiansk forfatter, foredragsholder og lærer innen gnostisismen. Han omtalte læren sin for gnosis. Han skrev over 100 bøker innen ulike fagfelt. Fra tidlig i livet begynte Weor å interessere seg for de mer transcendentale sidene ved tilværelsen. 

## Liv

Victor Manuel Gomez Rodriguez ble født i Bogotá, Cundinamarca, Colombia, som sønn av Manuel Gomez Quijano og Francisca Rodriguez de Gomez. Han var døpt i Den romersk-katolske kirke, men senere forkastet han katolisismen. Barndom og familieliv er lite kjent, bortsett fra at han hadde en bror og at faren giftet seg på nytt etter å ha tatt ut skilsmisse. Tolv år gammel ble han sendt til en romersk-katolsk jesuittskole, der han sluttet på grunn av skuffelse over den religiøse læren. I stedet begynte han å bruke mye tid på å studere metafysiske og esoteriske skriftlige arbeider.

I 1910 ble den gnostiske kirken i Mexico og Rosenkorsordenen - "Det gamle brorskapet av rosenkorset" i Brasil - grunnlagt av den tyske legen og mystikeren Arnold Krumm-Heller etter Paschal Beverly Randolphs modell. Da Gomez Rodriguez var 17 år gammel, ble han spurt om å holde foredrag på et lokalt teosofisk senter, og året etter ble han med i rosenkorsordenen(F.R.A) for Brasil og spansktalende land. Som student av F.R.A, leste Victor Gomez Rodriguez metodisk all rosenkorslitteraturen, og det var der han angivelig skal ha lært hemmeligheten om den "Store Arkana", eller hvit seksuell magi - den esoteriske forklaringen som underbygger alle de store verdensreligionene.

Man vet lite detaljer om livet hans mellom 1935 og 1950. Han ble en slags åndelig løsgjenger, uten verken hjem eller inntekt. På ett tidspunkt levde Gomez Rodriguez sammen med en urfolkstamme nord i Colombia, der han fikk innblikk i en hemmelig helbredelsesvisdom.

## Læren om syntese

Læren om syntese er et uttrykk Aun Weor brukte for å beskrive læren han formidlet gjennom bøker og forelesninger.

## Bilbiografi
* *[[Introduction to gnosis]]* (1961)

## Referanser


## Eksterne lenker

* gnosticteachings.org
* www.samaelaunweor.info 
* ageac.org/en
Barrio Chino (San José)

**Barrio Chino** er et kineserkvarter i Costa Ricas hovedstad San José. Den befinner seg i sentrum av byen, mellom Avenida 2 og 14, og Calle 7 og 11. Den strekker seg 550 meter fra nord til sør, og har et samla areal på 8,2 km².

I motsetning til mange kineserkvarterer andre steder i verden, ble Barrio Chino i San José planlagt og ombygd med dette formålet, som en del av et vennskapsprosjekt mellom Costa Rica og Kina. Bygningsarbeidet starta i februar 2012, og den renoverte bydelen ble offisielt åpna 5. desember 2012. Prosjektet hadde en prislapp på om lag to millioner USD, hvorav Kina finansierte den ene halvparten og Costa Rica den andre. Hovedgata i bydelen, Calle 9, er kjent som Paseo de los Estudiantes, og ble i forbindelse med prosjektet gjort om til gågate.  I den nordlige enden av Paseo de los Estudiantes ble det satt opp en kinesisk portal som er 15 meter høy og 10 meter brei, og som kosta rundt 500&nbsp;000 USD å konstruere.

## Referanser
Terminal Coca-Cola

**Terminal Coca-Cola** er en av de største bussterminalene i Costa Ricas hovedstad San José. Den befinner seg i den vestlige delen av byens sentrum, nord for Avenida 1. Terminalen betjener hovedsakelig mellomdistanseruter til og fra steder vest for San José, deriblant Atenas, Bagaces, Jacó, Naranjo, Orotina, Palmares og Zarcero.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Terminal Coca-Cola hos Lonely Planet
Funchalia woodwardi

***Funchalia woodwardi*** er en reke som lever i de frie vannmasser på åpent hav.

En vet lite om denne arten, men den er ofte funnet i magen på lysing (*Merluccius*). Den vandrer kanskje vertikalt opp og ned i vannet i løpet av døgnet.

Typelokaliteten er ved Madeira. Den finnes i det østlige Atlanterhavet fra Kapp det gode håp til De britiske øyer og i det vestlige Middelhavet. Den forekommer også i det indopasifiske området østover til New Zealand. I norske farvann er den en tilfeldig gjest i nordlige deler av Nordsjøen.

## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Filosofiåret 1788

**Filosofiåret 1788** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1788.

## Hendelser

## Publikasjoner
*Immanuel Kant – *[[Kritikk av den praktiske fornuft]]* (*Kritik der praktischen Vernunft*)

## Fødsler

|-
|Januar ||31. || Bonifác Buzek || tysk || prest, filosof og pedagog ||align=center| ||align=center|1839 ||

|rowspan=2|Februar ||12. || Karl von Reichenbach || tysk || fabrikkeier, kjemiker, naturforsker og filosof ||align=center| ||align=center|1869 ||

|22. || Arthur Schopenhauer || tysk || filosof ||align=center| ||align=center|1860 ||
|-
|Mars ||8. || William Hamilton || skotsk || filosof ||align=center|68 ||align=center|1856 || 

|August ||24. || Joseph Hillebrand || tysk || filosof ||align=center| ||align=center|1871 ||
|-
|November ||20. || Félix Varela || cubansk || filosof ||align=center| ||align=center|1853 ||
|}
## Dødsfall

|-
|Mars ||6. || Romualdo De Sterlich || italiensk || filosof ||align=center| ||align=center|1712 ||

|Juni ||21. || Johann Georg Hamann || tysk || filosof og forfatter ||align=center| ||align=center|1730 ||
|-
|Juli ||21. || Gaetano Filangieri || italiensk || jurist og filosof ||align=center| ||align=center|1752 ||
|}

Karl von Reichenbach Litho.jpg|Karl von Reichenbach(1788–1869)
Arthur Schopenhauer Portrait by Ludwig Sigismund Ruhl 1815.jpeg|Arthur Schopenhauer(1788–1860)
William Hamilton b1788.jpg|William Hamilton(1788–1856)
The_V._Rev._Felix_Varela,_D.D.jpg|Félix Varela(1788–1853)
Johann Georg Hamann (1730 –1788).jpg|Johann Georg Hamann(1730–1788)
Gaetano filangieri.jpg|Gaetano Filangieri(1752–1788)


## Referanser


## Se også
*Filosofi på 1700-tallet
*Opplysningstiden
Hospital Rafael Ángel Calderón Guardia

**Hospital Rafael Ángel Calderón Guardia**, også kjent som **Hospital Calderón Guardia** er et statlig sykehus i Costa Ricas hovedstad San José. Det befinner seg i bydelen Aranjuez nordøst i byen, mellom Avenida 17 og 19, og Calle 7 og 9. Det er et av de største og viktigste sykehusa i landet, og tilhører Caja Costarricense de Seguridad Social, den costaricanske folketrygdekassa.

Sykehuset ble åpna i 1943 under navnet *Policlínico del Seguro Social*. Dagens navn er til minne om Rafael Ángel Calderón Guardia, grunnleggeren av Costa Ricas folketrygd.

## Eksterne lenker
* Hospital Rafael Ángel Calderón Guardia  hos CCSS
Centro Costarricense de la Ciencia y la Cultura

**Centro Costarricense de la Ciencia y la Cultura** («Costaricansk senter for vitenskap og kultur») er et kompleks i Costa Ricas hovedstad San José som omfatter Museo de los Niños («Barnas museum»), Auditorio Nacional (nasjonalauditoriet), Galería Nacional (nasjonalgalleriet) og Complejo Juvenil («Ungdomskomplekset»).

Senteret ble etablert i 1994. Det holder til i bygninga til det tidligere sentralfengselet, Penitenciaría Central, som ble åpna i 1909 og fungerte i 70 år. Det befinner seg nord i byen, i distriktet Merced.

## Eksterne lenker
*
Jernbane på Nauru

**Jernbanen på [[Nauru]]** er en smalsporet industrijernbane som brukes for å frakte fosfat i form av forsteinet guano fra midten av øya  til foredlingsanlegget sørvest på øya. Banen ble bygd i 1907 av tyskere gjennom gruveselskapet *Pacific Phosphate Company*, og var opprinnelig en kombinert kabelbane og dampdrevet bane med sporvidde 610 mm. Linjen (og fosfatindustrien) ble etter første verdenskrig satt under kombinert australsk, newzealandsk og britisk administrasjon. Selskapet *British Phosphate Commissioners* ble dannet, og overtok driften av fosfatindustrien – inkludert jernbanen. I 1920 ble sporet ombygd til 3 fots sporvidde (914 mm). I 1967 ble fosfatselskapet kjøpt av øyboerne, og i 1970 ble det nasjonalisert. I dag er banens totale lengde 5 kilometer, og trekkraften blir besørget av diesellokomotiver. Jernbanen har aldri hatt regulære passasjertog. Det er det statlige selskapet *[[Nauru Phosphate Corporation]]* som drifter jernbanen. Banens fremtid er usikker, siden guanoforekomstene snart er uttømt.

Et damplokomotiv og noen vogner med sporvidde 610 mm er bevart og står utstilt på en kort skinneseksjon.

## Kilder
* PNG BUAI: Railway and German New Guinea (1884 - 1914) Besøkt 5. mars 2015
* Sinfin.net: Railways in Nauru (av Glyn Williams). Besøkt 5. mars 2015

## Eksterne lenker
*
Bøverbru Idrettslag

**Bøverbru Idrettslag** (stiftet 28. juli 1918) er et norsk idrettslag fra Bøverbru i Innlandet. Klubben har aktiviteter innen både fotball, håndball og ski.

## Kjente utøvere
* Martin Lundby, fotballdommer

## Eksterne lenker
*
Yu-Gi-Oh!

**Yu-Gi-Oh!** kan vise til:

*En japansk manga-tegneserie, se Yu-Gi-Oh (manga)
*En japansk animasjonsfilm, se Yu-Gi-Oh! GX
*Et samlekortspill, se Yu-Gi-Oh! (samlekortspill)
Filosofiåret 1777

**Filosofiåret 1777** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1777.

## Hendelser

## Publikasjoner
* Joseph Priestley – *The Doctrine of Philosophical Necessity Illustrated*
* Johannes Nikolaus Tetens - *Philosophische Versuche über die menschliche Natur und ihre Entwickelung*

## Dødsfall


Fil:Charles de Brosses Comte de Tournai et de Montfaucon by Charles-Nicolas Cochin.jpg|Charles de Brosses(1709–1777)
Fil:Georgius Fridericus Meier (6536462973).jpg|Georg Friedrich Meier(1718–1777)
Fil:Dai_Zhen.png|Dai Zhen(1724–1777)


## Referanser
Fossetunnelen

**Fossetunnelen** er en tunnel på fylkesvei 49 i Kvam kommune i Vestland. Tunnelen ble åpnet i 1975 og er 279 meter lang.

## Se også
*Veitunneler i Norge

## Referanser
Eirik Kvam

**Eirik Kvam** (født 1. juni 1951) er en norsk oversetter bosatt i Trondheim i Trøndelag.

Kvam studerte ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) og tok sin hovedfagseksamen i 1976. Han er cand.philol. med fagkretsen engelsk, musikk, teatervitenskap. I tillegg har han universitetseksamener i jus og italiensk.

For det meste har Kvam oversatt tekster og materiale knyttet til jus, økonomi og teknikk. En stor del av hans arbeide er også knyttet til kunst og kultur, herunder ulike doktorgradsarbeider innen musikkteknologi og omtaler av jazzmusikere og musikkprosjekter.

Kvam driver eget foretak, Avatar Oversetting, i Trondheim. Han har blant annet oversatt for NTNU, Høgskolen i Sør-Trøndelag, Siemens, Coop, Flyktningehjelpen, SINTEF og Nissan.

## Bibliografi
* Oversettelse av boken: *[[Tore Bjørn Skjølsvik]] - Naturen blir aldri umoderne*, av Ingrid L. Lystad, Aschehoug 2009.

## Eksterne lenker
* Avatar Oversetting
Diplotaxini

**Diplotaxini** er en gruppe av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Små til middelsstore, blanke, gulbrune til svarte oldenborrer. De er ikke påfallende hårete.
De mørkfargede artene kan ha metallglans og overflatisk minne om bladbiller (Chrysomelidae), men de har helt annerledes antenner og føtter.

## Levevis
Larvene lever i jorda, der de eter røtter.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Amerika, Asia og Afrika. De fleste er amerikanske.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
***** Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
****** Stammen Diplotaxini Kirby, 1837
******* Slekten *[[Apogonia]]* Kirby, 1818 - ca. 400 arter, vidt utbredt
******* Slekten *[[Diplotaxis]]* Kirby, 1837 - ca. 235 arter - Amerika
******* Slekten *[[Liogenys]]* Guérin-Méneville, 1831 - 76 arter, Mellom- og Sør-Amerika
******* Slekten *[[Metapogonia]]* Lacroix, 2008 - 10 arter, Afrika
******* Slekten *[[Pseudoliogenys]]* Moser, 1919 - én art, Argentina, bør kanskje regnes til Pachydemini

## Kilder
* Oversikt over artene
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Diplotaxis* http://museum.unl.edu/research/entomology/Guide/Scarabaeoidea/Scarabaeidae/Melolonthinae/Melolonthinae-Generic-pages/Diplotaxini/Diplotaxis/Diplotaxis.html
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Liogenys* http://museum.unl.edu/research/entomology/Guide/Scarabaeoidea/Scarabaeidae/Melolonthinae/Melolonthinae-Generic-pages/Diplotaxini/Liogenys/Liogenys.html
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Pseudoliogenys* http://museum.unl.edu/research/entomology/Guide/Scarabaeoidea/Scarabaeidae/Melolonthinae/Melolonthinae-Generic-pages/Pachydemini/Pseudoliogenys/Pseudoliogenys.html

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av ''Apogonia palawana''
Filosofiåret 1738

**Filosofiåret 1738** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1738.

## Hendelser

## Publikasjoner
* Alexander Gottlieb Baumgarten - *De ordine in audiendis philosophicis per triennium academicum quaedam praefatus acroases proximae aestati destinatas indicit Alexander Gottlieb Baumgarten*

## Fødsler
*5. mars – Cesare Beccaria, italiensk rettsfilosof (død 1794)
*20. juli – Jakob Friedrich Rönnberg, tysk filosof og rettsviter (født 1809)
*30. august – Charles François de Bicquilley, fransk soldat, filosof og matematiker (død 1814)
*21. september – Gotthelf Samuel Steinbart, tysk teolog, pedagog og filosof (død 1809)
*25. november – Thomas Abbt, tysk forfatter og filosof (død 1766)
*Manuel Lassala, spansk jesuitt, dramatiker og humanistisk filosof (død 1806)

## Dødsfall
*11. april – Johann Beringer, tysk lege og filosof (født 1667)
*27. desember – Johann Michael Hallwachs, tysk jurist, evangelisk teolog, historiker og filosof (født 1690)


Fil:Cesare Beccaria.jpg|Cesare Beccaria(1738-1794)
Fil:Thomas Abbt 1738-1766.jpg|Thomas Abbt(1738-1766)
Fil:Johann Michael Hallwachs 1691-1738 (2).jpg|Johann Michael Hallwachs(1690-1738)


## Se også
*Filosofi på 1700-tallet
Filosofiåret 1755

**Filosofiåret 1755** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1755.

## Hendelser

## Publikasjoner
* Francis Hutcheson - *A System of Moral Philosophy*
* Moses Mendelssohn - *Philosophische Gespräche*
* Immanuel Kant - *[[Allgemeine Naturgeschichte und Theorie des Himmels]]*
* Jean-Jacques Rousseau - *Discours sur l'origine et les fondements de l'inégalité parmi les hommes* (1755) – norsk oversettelse 1984: *Om ulikheten mellom menneskene, dens opprinnelse og grunnlag* ISBN 82-03-11412-1

## Fødsler

|-
|Juli ||21. || Ernst Karl Wieland || tysk || filosof og historiker ||align=center|  ||align=center|1828 ||

|Oktober ||28. || Antoine Chrysostome Quatremère || fransk || arkeolog, filosof, arkitekturteoretiker, kunsthistoriker,frimurer, politiker og parlamentsmedlem ||align=center|94 ||align=center|1849 || 
|-
|November || 6. || Stanisław Staszic || polsk || prest, filosof, statsmann, geolog, vitenskapsmann,poet, forfatter og leder for den polske opplysningen ||align=center|70 ||align=center|1826 || 
|}

## Dødsfall

|-
|Januar ||5. || Carl Gerhard Wilhelm Lodtmann || tysk || jurist, historiker, filosof og professor ||align=center| ||align=center|1720 ||

|rowspan=2|Februar||10. || Charles Montesquieu || fransk || forfatter og politisk filosof ||align=center|66 ||align=center|1689 || 

|20. || Franz Ignatius Rothfischer || tysk || teolog og professor i filosofi ved Universitetet i Helmstedt ||align=center| ||align=center|1720 ||
|-
|Juni ||14. || Albert Georg Schwartz || tysk || filosof, professor i filosofi og historie og rektor ved Universitetet i Greifswald ||align=center| ||align=center| 1687 || 

|Desember ||2. || Marianus Brockie || skotsk || katolsk teolog, filosof og benediktiner ||align=center| ||align=center|1687 ||
|}

BildAlbertGeorgSchwartz.jpg|Albert Georg Schwartz(1687–1755)
Montesquieu 1.jpg|Charles Montesquieu(1689–1755)
Stanislaw Staszic.jpg|Stanisław Staszic(1755–1826)
Wieland, Ernst Carl.jpg|Ernst Karl Wieland(1755–1828)
Antoine Quatremère de Quincy by F Bonneville.jpg|Antoine Chrysostome Quatremère(1755–1849)

## Referanser


## Se også
*Filosofi på 1700-tallet
*Opplysningstiden
Konfusjon

**Konfusjon** (fra latin: *confundere*, «forvirre») foreligger når debitor (skyldneren) i et rettsforhold selv blir kreditor (fordringshaver) for samme fordring &ndash; med andre ord samles både rettigheter og plikter for samme rettsforhold hos én person. Dette kan skje ved at debitor betaler en fordring som det foreligger pant i, og får transportert panteretten til seg, eller ved at debitor arver kreditor eller motsatt.

En slik fordring må anses som bortfalt. Et praktisk eksempel kan være hvor et selskap som står i gjeld til et annet, fusjonerer med dette.

## Referanser