Thurleigh

**Thurleigh** er en landsby og verdslig sogn i nordlige Bedfordshire, England. Landsbyen har historie tilbake til tidlig middelalder, og tidligere. Under den andre verdenskrig hadde det britiske flyvåpenet (RAF) en flyplass her som siden ble et sted for britisk forskning og utvikling innen luftfart. Befolkningstallet i landsbyen har holdt seg stabilt de siste tiårene, 696 (2001), 694 (2011), og 691 innbyggere (beregnet 2014).

## Historie
### Eldste historie
Utgravninger viser spor av bosetning under jernalderen, romersk tid og angelsaksisk tid (tidlig middelalder).

I opptegnelsene i Domesday Book i 1086 er stedet referert til som *LaLega*, og ved 1372 som *Thyrleye*. I 1813 er Thurleigh, eller *Thurley*, nedtegnet som å være et hundred av Willey og et dekanat av Eaton. Lega er en latinisert form for *-leigh*. Navnet kan være avledet fra angelsaksiske *(æt) þǣre Lēa* = «(ved) åpen eller ryddet mark».

Det var en kirke her i angelsaksisk tid. Den nåværende kirken har noen deler som er datert til tiden rundt 1150, og omtrent den samme tiden da en festning ble bygget her.

### Flyplass

I 1941, under den andre verdenskrig, ble det bygget en flyplass, kjent som RAF Thurleigh, på et platå rett nord for landsbyen for det britiske flyvåpenets kommando for bombefly. Den ble i begynnelsen benyttet som treningsflyplass for både RAF og polsk personell, men i 1942 ble det overlevert til det amerikanske flyvåpenet (USAAF) som stasjonerte fire skvadroner med Boeing B-17 Flying Fortress her. I løpet av de neste tre årene ble det fløyet 341 bombetokt. En minneplate for disse mennene står i landsbyen. Hendelser og personer fra tiden til USAAF ved Thurleigh dannet grunnlaget for romanen *Twelve O'Clock High* (1948) av Sy Bartlett og Beirne Lay, Jr., som skrev manuset til filmen med samme tittel (1949) med Gregory Peck i hovedrollen.

Etter krigen ble flyplassen benyttet av Royal Aeronautical Establishment (RAE) for forskning og utvikling i tiden mellom 1946 og 1994. Flyplassen ble i denne tiden kalt for RAE Bedford. Rullebanen ble utvidet, noe som gjorde det nødvendig å stenge veien mellom Thurleigh og landsbyen Keysoe. I tillegg ble grenden Backnoe End revet.

I 1968–1971 betraktet kommisjonen for den tredje London-flyplassen («Roskill-kommisjonen») Thurleigh som et alternativ for en ny flyplass som kunne betjene London. Den var på listen av de som ble vurdert sammen med Cublington, Foulness (senere kjent som Maplin Sands) og Nuthampstead.

RAE ble hovedsakelig nedlagt i løpet av 1990-tallet, og stedet er i dag benyttet for ulike kommersielle foretak.

### Concorde overtar

I 1954 fikk flypassen en kort tid renessanse da den ble tatt i bruk til testing av nye fly og nye hjelpemidler for navigasjon og blindlanding. Her ble overlydsflyet Concorde og fly for vertikal landing og take-off testet, og automatisk blindlanding og operasjoner i all slags vær utprøvd. Forsøksperioden opphørte i 1994 og flyplassens liv ebbet ut da all testing ble overført til, og konsentrert på Boscombe Down. Siden 1994 var det bare tilfeldige fly som ankom flyplassen og i 2010, etter sytti år mistet den sin autorisasjon fra CAA og opphørte som offentlig flyplass. Den fikk imidlertid nytt liv som den private «Bedford Aerodrome».

## Geografi
Thurleigh er lokalisert rundt 10 km nord for grevskapsbyen Bedford. Foruten landsbyens sentrum, er sognet spredt utover fem «Ends», lokal språkbruk for en grend: Church End, Cross End, Scald End, Backnoe End og Park End, som til sammen dekker et område på rundt 15.5 km².
Landet består av bølgende blokkleire (moreneleire) som streker seg fra rundt 60 til rundt 84 moh. En elv går sørover gjennom sognet og danner en dal som skjærer seg gjennom den underliggende oxfordleiren. Landsbygda rundt landsbyen er hovedsakelig benyttet for åkerbruk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Thurleighs eget nettsted
* ''Thurleigh A History of the County of Bedford'', bind 3, av William Page, 1912
* «Thurleigh in 1986» , skriftlig vitnemål i *BBC Domesday Project*