open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Buratino

**Buratino** (på russisk Буратино) er hovedpersonen i den russiske barneboka  «Gullnøkkelen eller Buratinos eventyr» fra 1936 skrevet av den russiske forfatteren Aleksej Tolstoj (1883–1945). Fortellingen er fritt basert på Carlo Collodis «Pinocchio» fra 1883.  Da boka kom ut i 1936, ble Burantino raskt svært populær blant barn i Sovjetunionen. Det er den fortsatt, selv om dagens barn er like kjent med den vestlige varianten.

## Bakgrunn og utbredelse
### Handling
Forfatteren har fortalt at handlingen i boka oppstod da han gjenfortalte og bearbeidet Pinocchio for sine barn fritt etter hukommelsen, ei bok han ikke hadde lest siden han var barn. Buratino er – som Pinocchio – en levende dokke, men i motsetning til Pinocchio har Buratino konstant lang nese, skåret ut av Papa Karlo (папа Карло). Sammen med venner på et dokketeater forsøker Buratino å finne en gullnøkkel til en hemmelig dør i Papa Karlos hus, en nøkkel som også den onde dokketeaterdirektøren Karabas Barabas (Карабас-Барабас) er på jakt etter.

### Navn
Den russiske skikkelsen har lånt navn fra Burattino (også skrevet  Burrattino og Burratino), en mindre viktig tjenerfigur i den italienske teatertradisjonen commedia dell'arte, der *burattino* betyr «dokke (av tre)» eller «sprellemann».

Buratino ga navn til flere produkter i Sovjetunionen, blant annet en brus med karamellsmak. Også rakettoppskytningssystemet TOS-1 ble populært kalt *buratino* på grunn av det store nesepartiet.

### Filmatiseringer
* 1939: *Gullnøkkelen*, en film fra 1939 med levende skuespillere og stop-motion-animasjon
* 1960:  *Buratinos eventyr*, tegnefilm (i amerikansk TV-versjon 1998)
* 1975: *Burations eventyr*, TV-film

## Se også
* Pinocchio, italiensk barnebokfigur fra 1883
* Burattino, figur i commedia dell'arte
* Zäpfel Kern, tysk variant av Pinocchio

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vannbåren varme

**Vannbåren varme** er oppvarmingssystemer (eller kjølesystemer) som bruker vann som energibærer, også kalt varmebærer. Begrepet blir mest brukt til å omtale oppvarmingsmetode i bygninger, med vannbåren gulvvarme, radiatorer eller viftekonvektorer. Vannbåren varme kan også benyttes til oppvarming av gater og uteareal for snø- og isfjerning, da iblandet frostvæske.

I bygninger blir rør lagt inn i bygningskonstruksjonen, deretter varmes vann opp av en varmekilde for så å sirkulere i rørsystemet. Eksempler på varmekilder er varmepumpeløsninger, fjernvarme, solcellepaneler, elektrisitet, olje, pellets. Varmekilder kan også kombineres. Vannbårne gulvvarmesystem og vannbårne radiatorrørsystem er de vanligste metodene for bruk av vannbåren varme.

## Regulering
På grunn av den store termiske massen, kan vannbårne gulvvarmesystemer og elektriske varmekabler nedstøpt i betong ha dårligere reguleringsegenskaper (stor treghet), sammenliknet med direkte elektrisk oppvarming (eksempelvis panelovner), radiator og viftekonvektorer. Dette kan imidlertid kompenseres ved at vanntemperaturen reguleres i forhold til utetemperatur, også kalt klimakompensert regulering. Sammenhengen mellom vanntemperatur og utetemperatur angis av en såkalt fyringskurve. Det benyttes mange ulike løsninger for vannbåren gulvvarme. Mange av disse har liten termisk masse, og dermed tilsvarende gode reguleringsegenskaper.

## Se også
* Varmeanlegg
* Termostatventil, brukt for regulering av radiatorer for vannbåren varme i boliger

## Eksterne lenker
* Om vannbåren varme hos enøk.no 
* Vannbåren varme i nye hus
Boomerang (TV-kanal)

**Boomerang** er en barnekanal som sender animasjons- og tegnefilmer hele døgnet, både klassiske og moderne serier. Kanalen er eid av amerikanske Turner Broadcasting System, som er en del av mediekonsernet Time Warner.

## I USA
Boomerang var til å begynne med et segment på søsterkanalen Cartoon Network, men debuterte som egen fjernsynskanal i USA den 1. april 2000.

## I Norge
Kanalen ble lansert i Norge i 2010, og var kun tilgjengelig for Viasat-kunder i et par år, inntil kanalen ble gjort tilgjengelig for alle.

Kanalen startet opp i Norge med å sende eldre eller utløpte tegnefilmer som pleide å gå på Cartoon Network, men har senere tilgjengeliggjort sine egenproduserte serier, og sender hovedsakelig nyere animasjonsserier og utenlandske kortfilmer. Kanalen sender noen av sine gamle serier uten reklamepauser rundt midnattstid, siktet mot et voksnere publikum som vokste opp med disse programmene.

## Serier på kanalen
* *Dorothy og Trollmannen fra Oz* (2017)  
* *Du er kul, Scooby Doo* (2015)  
* *Inspektør Gadget* (2015, CGI Remake)  
* *Ekorngutten*
* *Jungelgjengen*
* *Kaninkula*
* ''Looney Tunes''
* *Looney Tunes Show* (2010)  
* *Pusur* (2009, CGI)  
* *Sauen Shaun*
* *Se på Scooby Doo*
* *[[Scooby Doo]] Show*
* *Scooby Doo og de 13 gjenferdene*
* *Tom & Jerry*
* *Tom & Jerry* (2014 Remake)  
* *Smurfene*
* *Sprett!* (2015, Looney Tunes Remake)  
* *Wacky Races / Ville Løp* (2017 Remake)  

### Serier som sendes rundt midnatt
* ''Baby Looney Tunes''
* ''Duck Dodgers''
* ''Familien Flintstone''
* *Familien Jetson*
* ''Pinky and the Brain''
* ''Tom & Jerry Kids''
* *Top Cat*
* ''Sylvester og Pips Mysterier''

### Tidligere sendte serier (utløpt)
* *Camp Lazlo*
* ''Dexters Laboratorium''
* ''E.G. Vesel''
* *[[Familien Addams]]*
* *Fosters Hjem for Fantasivenner*
* ''Ku og Kylling''
* ''Mesterdetektiven Duppe''
* *Mike, Lu & Og*
* *Tidspatruljen*
* *To Teite Bikkjer*
* ''Råttesen og Bumly''
* *Sau i Storbyen*
* *What a Cartoon* / ''For en Tegnefilm!''

## Eksterne lenker
*
Avspenningsmiddel

**Avspenningsmiddel** er et produkt til bruk i oppvaskmaskiner. Formålet med avspenningsmiddelet er dels å bløtgjøre vannet, dels å redusere vannets overflatespenning, slik at små dråper av vann ikke setter seg på f.eks. glass, hvor de kan tørke inn og etterlate flekker av kalk. Ved å redusere vannets overflatespenning renner vannet lettere av glassene, og etterlater dermed ingen kalkflekker.

Avspenningsmidler inneholder vanligvis fettalkoholalkoxylat, natriumkumensulfonat og sitronsyre.
Amarant (farge)

**Amarant** er et syntetisk fargestoff innen azofargestoffer som er godkjent til å tilsettes i matvarer. Det er brukt i blant annet alkoholholdige drikker, fiskerogn, tekstilfarging og fargefotografering. Tilsetningstoffet har E-nummer E123.

## Referanser
Oppholdstillatelse

**Oppholdstillatelse** er en tillatelse til å oppholde seg i et land for en kortere eller lengre periode.

## Norge
I Norge kan en utlending oppholde seg utover tre måneder etter å ha fått vedtak om oppholdstillatelse. 

Permanent oppholdstillatelse kan  ifølge utlendingsloven gis etter minst tre års sammenhengende, tillatt opphold i Norge. Tidligere ble permanent oppholdstillatelse kalt bosettingstillatelse.

## Se også
* Pass
* Visum
* Schengen-traktaten
* Turist
* Asyl
* Opphold på humanitært grunnlag
* Innvandring
E123

**E123** kan vise til

* Amarant (farge), et fargemiddel for næringsmidler
* Europavei 123, en europavei mellom Russland og Tadsjikistan
* E.123, en standard definert av Den internasjonale telekommunikasjonsunion
Akkord (jus)

**Akkord** er en gjeldsordning mellom en skyldner og skyldnerens kreditorer. Akkorden kan gå ut på gjeldsutsettelse, en prosentvis reduksjon av gjelden, avvikling av skyldnerens formue mot frigivelse av restgjelden, eller en kombinasjon av disse løsningene. Formålet med akkorden er at skyldneren skal kunne drive virksomheten sin videre, uten en for tyngende gjeldsbyrde.

## Norsk rett
Etter norsk lovgivning kan akkord oppnås frivillig eller på bestemte vilkår, etter statfestelse av retten (tvangsakkord). 

## Se også
* Rekonstruksjon
## Referanser
Ammoniumdikromat

**Ammoniumdikromat** er en uorganisk kjemisk forbindelse som har den kjemiske formelen (NH<sub>4</sub>)2Cr<sub>2</sub>O<sub>7</sub>. 

## Generelt
**Ammoniumdikromat**, (NH<sub>4</sub>)2Cr<sub>2</sub>O<sub>7</sub>, er et kreftfremkallende kjemikalie. Det består av oransje eller rødlige krystaller uten lukt.
Ammoniumdikromat skal merkes *[[eksplosjon|eksplosiv]]*, *meget [[gift]]ig* og *miljøfarlig*.

Fil:Hazard_E.svg|Eksplosiv
Fil:Hazard_T.svg|Meget giftig
Fil:Hazard_N.svg|Miljøfarlig


## Forsøk
Ammoniumdikromat ble tidligere anvendt i folkeskoler til forsøket "ammoniumdikromat-vulkanen" (en dekomponering av ammoniumdikromat som settes i gang ved å oppvarme det med en flamme til det antenner.

Når forbindelsen har tent på, skjer følgende reaksjon:
(NH4)2Cr2O7(s) → Cr2O3(s) + N2(g) + 4H2O(g)
Victoria (roman)

***Victoria*** er en kjærlighetsroman av Knut Hamsun. Den ble skrevet i 1898, og dens viktigste temaer er ulykkelig kjærlighet, ungdomsforelskelse og klasseskille. Boken er en av Hamsuns mest kjente bøker, og har kjennetegn fra nyromantikken.

## Handling
Johannes er hovedpersonen, en møllersønn som i starten av sitt liv ville bli fyrstikkmaker. Han er forfatter og glad i naturen, men kan aldri få den han elsker, «rikmannsdatteren» Victoria. De to møtes første gang når Johannes er 14 år gammel, Victoria er fire år yngre. Vi følger dem helt til voksen alder, og ser særlig hvordan Johannes gjør alt for å imponere Victoria og for å klatre på den sosiale rangstigen. Han prøver å imponere i alt, men lykkes ikke. De møtes flere ganger og forteller om sine følelser, men hindres i å bli sammen på grunn av Victorias høyere stilling i samfunnet. Videre er Victoria tvunget til å gifte seg med den rike Otto på grunn av familiens økonomiske problemer. Otto dør i en jaktulykke og etterlater seg en ustabil fremtid for foreldrene. Til slutt dør Victoria i ung alder av tuberkulose, og etterlater seg kun et brev til Johannes der hun forklarer hvorfor hun har avvist Johannes og om det påtvungne ekteskapet med Otto.

## Filmatisering

* *[[Viktorija (1917)|Viktorija]]*, russisk stumfilm fra 1917, regi av Olga Preobrazjenskaja, antas tapt 
* *[[Viktorija (1988)|Viktorija]]*, latviskspråklig film fra 1988 (Sovjetunionen), regi Olgerd Dunkers
* *[[Victoria (film fra 1979)|Victoria]]*, svenskspråklig film fra 1979, regi og manus ved Bo Widerberg, delvis innspilt i Norge
* *[[Victoria (1935)|Victoria]]*, tysk film fra 1935, regi ved Carl Hoffmann, innspilt i Bergen og Hardanger, vist i Oslo i februar 1936
* *[[Victoria (2013)|Victoria]]*, norsk film fra 2013, regi og manus ved Torun Lian

## Referanser


## Eksterne lenker
* Utgaven fra 1898 | 1995 | 1998 hos Nasjonalbiblioteket.
Epic (Borknagar-album)

***Epic*** er Borknagars sjette studioalbum og ble utgitt i 2004

## Sporliste
# «Future Reminiscence» (5:26)
# «Traveller» (5:03)
# «Origin» (4:58)
# «Sealed Chambers of Electricity» (4:13) 
# «The Weight of Wind» (3:59) 
# «Resonance» (4:29)
# «Relate (Dialogue)» (4:29)
# «Cyclus» (5:26) 
# «Circled» (4:46) 
# «The Inner Ocean Hypothesis» (5:12)
# «Quintessence» (5:32) 
# «The Wonder» (4:16)

## Eksterne lenker
* 
* Borknagar-Epic  (2006 sjette Album på den Offisielle Borknagar Nettsiden)
SBS Broadcasting Group

**SBS Broadcasting Group** var en europeisk kringkastingsgruppe som drev kommersielle TV-kanaler, radiostasjoner og relaterte virksomheter i Vest-og Sentral-og Øst-Europa. SBS hadde kringkastingstjenester i Norden, Belgia, Bulgaria, Finland, Hellas, Ungarn, Nederland, Romania og Storbritannia. 

SBS ble grunnlagt av Harry E. Sloan og Brendan Atkinson etter at de kjøpte en eierandel i *København stasjonen Kanal 2* og TVNorge. I 1991 kjøpte Harry svenske Nordic Channel, som snart ble omdøpt til Kanal 5. Selskapet var opprinnelig kjent som TV1, men ble omdøpt til *Scandinavian Broadcasting Systems* i 1991. Etter å ekspandert inn i Benelux og Øst-Europa, ble navnet endret igjen.

I 2005 ble SBS kjøpt av kapitalfirmaet Permira og Kohlberg Kravis Roberts (KKR). De kjøpte den tyske kringkasteren *[[ProSiebenSat.1 Media]]* tidlig i 2007 og 27. juni 2007 ble det kunngjort at ProSiebenSat.1 Media kjøpte SBS Broadcasting Group for 3,3 milliarder euro. Dermed ble ProSiebenSat.1 Media den nest største kringkasteren i Europa med 48 TV-stasjoner.

I Norge eier SBS Radio Norge og Radio 1 Hits i Oslo og Bergen, tidligere også i Trondheim og Stavanger. SBS Radio driver også musikk-TV-kanalen The Voice TV Norge, i tillegg til radiostasjonen The Voice Radio i Oslo, Stavanger og Trondheim.

## Referanser
Konstantinordenen

**Konstantinordenen**, eller **Den hellige militære konstantinske Sankt Georgs Orden**, er en katolsk ridderorden som ifølge sin egen tradisjon ble stiftet av keiser Konstantin i år 313. Mer sannsynlig oppstod den på midten av 1500-tallet. Frem til 1860 ble ordenen utdelt både i Parma og Sicilia. Deretter ble Roma ordenens sentrum. Den arvelige verdigheten som stormester har i mange hundre år ligget hos fyrstehuset Bourbon.
Sankt Gregor den stores orden

**Sankt Gregor den stores orden** (latin: *Ordo Sancti Gregorii Magnii*) er en pavelig orden. Den ble innstiftet 1. september 1831 av pave Gregor XVI, syv måneder etter at han ble valgt til pave. Ordenen er oppkalt etter pave Gregor I med tilnavnet «den store», pave fra 590 til 604. Ordenen ble innstiftet for å kunne belønne innbyggere i Kirkestaten, særlig slike som ikke var adelige og som dermed ikke ble tildelt *[[Kristusordenen (Vatikanet)|Kristusordenen]]* eller *[[Den gylne spores orden]]*. *Sankt Gregor den stores orden* rangerer etter *Den gylne spores orden*, som den fjerde av de fem ordener i Den katolske kirke.

## Inndeling
*Sankt Gregor den stores orden* var opprinnelig inndelt i tre grader, men med storkorsgraden delt i to klasser, slik at antallet trinn ble fire. Ordenen er senere omorganisert slik at den nå er inndelt i fire grader med betegnelsene:
*Storkors
*Kommandør med stjerne
*Kommandør
*Ridder

## Insignier
Ordenstegnet for Sankt Gregor den stores orden består av et rødemaljert malteserkors med gullkuler. Midtmedaljongen bærer et portrett av Gregor den store. Den er omgitt av en bord med innskriften «S • GREGORIUS • MAGNUS» og en stjerne. Baksiden bærer innskriften «PRO DEO ET PRINCIPE» (*For Gud og Fyrste*). Korset er opphengt i båndet i en grønn laurbærkrans. Når ordenen tildeles for militære fortjenester, byttes kransen ut med et trofé. Ordenstegnet er det samme for alle grader, men er av ulik størrelse og er opphengt i bånd av ulik utforming. Ordensbåndet er rødt med gule kantstriper. Ordensstjernen er i sølv og har grupper av åtte stråler. Det har ordenskorset i midten.

Ordenen har sin egen ordensdrakt med tilhørende fjærhatt. Til uniformen bæres sverd.

## Tildeling
Ordenen ble opprinnelig tildelt både for sivile og militære fortjenester og ble i særdeleshet bruk som belønning for dem som forsvarte kirkens verdslige makt i de italienske statene der kirken også utøvde den verdslige myndighet. Senere har ordenen blitt til en allmenn fortjenstorden, som tildeles for innsats for Den katolske kirke. Tildeling for militære fortjenester er ikke lenger vanlig. Kvinner er siden 1994 tildelt ordenen på lik linje med menn. Nominasjon skjer gjennom det biskopene og behandles av den pavelige nuntius for de respektive land. Nominasjoner sendes så til statssekretariatet i Vatikanet.

## Norske innehavere
Ordenen er også tildelt nordmenn. Et eksempel på en norsk mottagere er pavelig kammerherre Christopher Tostrup Paus, som var innehaver av storkors av Sankt Gregor den stores orden. Diplomat og ambassadør Per Thee Nævdal var også innehaver av ordenen. Lars Roar Langslet ble i 1980 utnevnt til kommandør med stjerne av ordenen. Norges ambassadør til Den hellige stol 2009–2013, Rolf Trolle Andersen, mottok i 2014 storkorset av ordenen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Alessandra Malesci Baccani: The Knights of The Holy See.
Bus Stop (sang)

**«Bus Stop»** er en britisk popsang med melodi og tekst av Graham Gouldman. Den ble spilt inn på plate av den britiske gruppen The Hollies og utgitt på singlen Parlophone R5469 (Storbritannia) og Imperial 66186 (USA). Produsent var Ron Richards.

Gouldman hadde med en versjon på sitt debutsoloalbum, *The Graham Gouldman Thing*, i 1968. Den har også blitt spilt inn på plate av Herman's Hermits samt Classics IV.

## Norsk versjon
G. Johansen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Ære være regnværet». Nordre Sving har spilt inn sangen. Den ble utgitt på LP-platen *Gammalpop 1* (Tambourine TAM 1000) i 1974.

## Bakgrunn
I et intervju i 1976 fortalte Gouldman at idéen til sangen hadde kommet mens han satt på bussen på vei hjem fra arbeidet. Åpningslinjene ble skrevet av hans far, forfatteren Hyme Gouldman. Graham Gouldman fortsatte med resten av sangen på sitt soveværelse, bortsett fra broen, som han fullførte på bussen på vei hjem til arbeidet (en klesforretning for menn) neste dag.

## Listeplasseringer

«Bus Stop» var The Hollies første amerikanske Top 10-hit.

## Referanser
Hans Cappelen

**Hans Cappelen** er navnet til flere personer i slekten Cappelen:

* Hans Cappelen (1803–1846), norsk godseier og konsul, Gjemsø kloster
* Hans Cappelen (1842–1924), medeier i Gjemsø kloster, banksjef, Skien
* Hans Cappelen (1871–1954), lensmann i Solum og senere norsk avdelingsdirektør, Bergen
* Hans Cappelen (1879–1965), norsk overrettssakfører, Hamar
* Hans Cappelen (motstandsmann)  (1903–1979), norsk forretningsmann og motstandsmann, Oslo
* Hans Johan Zeier Cappelen (1910–1986), norsk sosialrådmann, Oslo
* Hans Cappelen (1945–2025), norsk advokat, Oslo
* Hans Olaf Cappelen (1947–2025), norsk siviløkonom, Oslo
* Hans Magnus Cappelen (1959–), norsk forretningsmann, Lier
* Hans Cappelen Arnesen (1964–), norsk advokat, Oslo
Georg Frederik von Krogh (1732–1818)

**Georg Frederik von Krogh** (1732–1818) var en norsk offiser.

Han var sønn av generalløytnant Georg Frederik von Krogh, inntrådte 1749 som fenrik i 1. vesterlenske Infanteriregiment, og ble overført 1750 til Grenaderkorpset i København, hvor han 1752 ble sekondløytnant og hoffjunker. Året etter vendte han tilbake til vesterlenske regiment som kaptein og kompanisjef, og begynnelsen var dermed gjort til hans hurtige avansement. Dette skyldes dels slektskap og hoffgunst, men von Krogh var også sin egen lykkes smed. Han hadde gode evner og anlegg for tjenesten, og var fra første stund av besjelet av en glødende interesse for å lære den å kjenne. Dette førte til at han ved syvårskrigens utbrudd søkte og fikk ansettelse i den prøyssiske hær som volontær. Han gjorde seg bemerket hos Fredrik den store og fikk tillatelse til å gjøre hele felttoget 1757 i hans generalstab. Under retretten etter slaget ved Kolin, da han ble såret, red han ved siden av kongen da denne ledsaget av få ryttere måtte bane seg vei gjennom en enhet pandur-infanteri, som forfulgte dem. Etter at sårene var leget, fikk han ansettelse i feltmarskalk Keiths korps.

Han synes å være vendt tilbake til Norge om høsten 1758, deltok i troppesamlingen i Holsten samme år og ble utnevnt til generaladjutant hos Frederik V. 1760 ble han kun 28 år gammel forfremmet til oberst og sjef for 1. throndhjemske Infanteriregiment. I spissen for denne avdeling innfant han seg 1762 i Mecklenburg, da hæren under Saint-Germain skulle ta opp kampen mot russerne. 1768 ble von Krogh kammerherre, 1772 generalmajor av infanteriet og kommanderende general nordenfjells, 1774 hvit ridder, 1781 generalløytnant.

Etter regjeringsskiftet i 1784 stod von Krogh fremdeles i høy gunst. Kronprinsen, som hadde lært ham å kjenne under det korte felttoget 1788, lot ham samme år utnevne til kommandant i Trondheim, 1793 til general av infanteriet, 1801 til ridder av Elefantordenen. Han var en av de generalene som både kronprinsen og kongen betrodde seg til og spurte om råd, og ennå 80 år gammel brevvekslet han med kongen. Han fikk avskjed med full gasje 1. januar 1814. Etter Norges adskillelse hedret den svenske regjering ham med Serafimerordenen den 8. september 1815.

Von Krogh eide flere gårder, og var den første som dyrket poteter i Norge. Han var gift to ganger; første gang 11. desember 1760 med Elisabeth Schøller (1744&ndash;63), annen gang 26. mars 1765 med Margrethe Lerche (1733&ndash;1807). Han var far til Georg Frederik von Krogh

## Referanser


## Litteratur
* Anker, Carl Johan (1885) *Biografiske data om 330 norske, norskfødte eller for nogen tid i den norske armé ansatte generalspersoner : 1628-1885*

## Eksterne lenker
* 
* Dansk Biografisk Leksikon
Alliansekorpset Arna

**Alliansekorpset Arna** er et janitsjarkorps fra Espeland i Arna i Bergen. Korpset ble stiftet 24. juni 2006 og er en sammenslutning mellom Arna Janitsjar (1998) og Musikklaget Janus (1936). Korpset eier Espelandshallen sammen med Idrettslaget Fri.

## Eksterne lenker
* Alliansekorpset korpsets hjemmeside.
Mira (andre betydninger)

**Mira** kan ha flere betydninger:

* Mira – stjerne i stjernebildet Hvalfisken
* Mira (Portugal) – bosetning i Portugal
* Mira (Veneto) – en by i den italienske regionen Veneto
* Mira (navn) – kvinnenavn
* Mira (tegneserie)
* DS «Mira» – norsk passasjerskip fra 1891.
* MiRA – norsk frivillig organisasjon for å bedre minoritetskvinners levekår.
* 3633 Mira – en nummerert småplanet
* Midtre Romerike Avløpsselskap
Kanarifuglen

***Kanarifuglen*** er en norsk dramafilm fra 1973 med Julie Ege og Arne Lindtner Næss i hovedrollene. Pål Bang-Hansen stod for regi og manus. Kanarifuglen var en av de første filmene som ble belagt med merverdiavgift  Den fikk lunken mottagelse av kritikerne, men ble likevel etter forholdene en godtselgende film.

Filmen ble vist på NRK i 1979.

## Handling og rolleinnehavere
Filmen handlet om Jan, spilt av en debuterende Arne Lindtner Næss. Han er familiefar med to små barn; hans kone spilles av Gry Enger. Jan arbeider som personalkonsulent på et stort mekanisk verksted, og drømmen hans er å få råd til å flytte fra blokkleiligheten i drabantbyen til nybygd enebolig finansiert gjennom husbanklån. På en firmareise til Kanariøyene blir han kjent med flyvertinnen Kari, spilt av Julie Ege. På en svømmetur sammen med Jan drukner personalsjefen, og tilbake i Norge overtar Jan stillingen hans. Sjefen for bedriften som Jan arbeider i spilles av Pål Skjønberg, mens Lasse Kolstad har rollen som personalsjefen. Jans kollega ble spilt av Arne Aas, og Kjersti Døvigen spilte en ung kontordame. Jans barn ble spilt av Bent Bang-Hansen og Simen Bang-Hansen. Andre biroller ble spilt av Jan Erik Düring og Bonne Gauguin. En filmskaper ble spilt av Terje Helweg, Sverre Holm spilte en globusselger, Elna Kimmestad en religiøs dame, Lars Andreas Larssen en mann ved navn Jenssen, Sverre Anker Ousdal var en bilselger og Rolf Sand spilte en kristen mann.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Laurentiuskirken i Trondheim

**Laurentiuskirken** var en middelalderkirke viet Laurentius av Roma (St.Lavrans) på Munkholmen, en øy utenfor Trondheim. Kirken tilhørte Nidarholm kloster på øya. Kirken var muligens en romansk rundkirke ifølge et segl fra 1280, men utgravinger fra 1989, som avdekket deler av en rett korvegg tyder mer på en vanlig rektangulær kirke.  

## Referanser
Franz Gürtner

**Franz Gürtner** (født 26. august 1881 i Regensburg i Bayern i Tyskland, død 29. januar 1941 i Berlin) var justisminister i Tyskland fra 1932 til 1941. Han protesterte mot deler av raselovene samt regimets harde behandling av krigsfanger og konsentrasjonsleirfanger, men ble ikke hørt. 

Han meldte seg inn i NSDAP i 1937. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Franz Gürtner var sønn av Franz Gürtner (som var lokomotivingeniør) og hans hustru Marie Gürtner, født Weinzierl. Han fullførte gymnasiet i Regensburg og studerte deretter jus i München. Etter åtte semestre og eksamen i 1904 ble hans forberedelse for statsfunksjonærtjenesten avbrutt av militærtjeneste i *Königlich Bayerisches 11. Infanterie-Regiment «von der Tann»*. Han kunne så ta sin annen statseksamen i 1908. 

### Jurist
Gürtner var ombudsmann i et bryggerikonsern frem til 1909. Han ble etterpå ansatt ved det bayerske justisministeriet.

Han fikk det tyske jernkorset, etterhvert i begge klasser (I, II) for krigsinnsatsen sin som offiser på vestfronten under første verdenskrig. Han var også med i tyrkernes Palestina-korps under siste halvdel av krigen.

I 1920 giftet han seg med Luise Stoffel, datter av en Oberstleutnant, og de fikk tre sønner. Selv om han var katolikk, ble sønnene oppdratt til protestanter, som var morens tro.

### Minister
I 1922 ble han Bayerns justisminister. Som tysknasjonalist ønsket han en mild dom for Adolf Hitler i forbindelse med hans rettegang etter Ølkjellerkuppet.

Han ble utnevnt til *Reichsjustizminister*, altså for hele Tyskland, av rikskansler Franz von Papen i 1932, ble sittende i embetet under etterfølgeren Kurt von Schleicher og fortsatte under Hitler fram til sin død i 1941. 

Gürtner protesterte iherdig mot forholdene i konsentrsjonsleirene. men bidro ved å inngå i Hitlers regjering til åt gi regimet et legitimt uttrykk, blant annet etter utrenskningene sommeren 1934, som han selv overlevde. Han betegnet mordene som «statsnødvern» (*Staatsnotwehr*). 

Gürtner var opprinnelig en ikke-nazistisk konservativ politiker, men ble senere, i 1937, medlem av det tyske nazistpartiet NSDAP. 

I 1933 kom han i konflikt med en av sine underordnede, Roland Freisler, vedrørende den såkalte *[[Rassenschande]]* («raseskam»), knyttet til seksuelle relasjoner mellom «ariere» og «ikke-ariere», som Freisler ville ha kriminalisert umiddelbart. Gürtner påpekte under et møte mange av de praktiske vanskeligheter med Freislers forslag. Men etter to år ble slike forhold kriminalisert i Nürnberglovene.

Franz Gürtner var ansvarlig for samordningen av rettsvitenskap i det nazistiske Tyskland. 

Gürtner mislikte Gestapos og SAs brutale behandling av krigsfanger og innsatte i konsentrasjonleirene, men protesterte forgjeves til Hitler. Han ble værende i stillingen i håp om å endre maktapparatet fra innsiden, men han ble i stedet en av dem som sørget for den offisielle godkjenning av og det rettslige grunnlag for en rekke kriminelle handlinger under Hitlers administrasjon. Han undertegnet blant annet de antisemittiske Nürnberglovene i 1935 som la grunnlaget for «den endelige løsning på det jødiske problem».

Gürtner døde i 1941.

## Referanser


## Litteratur
*
True Love (sang)

**«True Love»** er en amerikansk populærmusikksang med melodi og tekst av Cole Porter, publisert i 1956, som ble introdusert av Bing Crosby og Grace Kelly i filmmusikalen *[[Fint folk flørter]]* (* High Society*, 1956). Crosbys og Kellys versjon, akkompagnert av Johnny Green's MGM studio orchestra med et romantisk arrangement av Conrad Salinger, nådde en femteplass på den amerikanske Billboard-listen.

Kellys bidrag på platen er relativt liten, og hun synger duett med Crosby kun på det siste refrenget. Ikke dessto mindre er singlen medkreditert henne og det ble hennes første gullplate og den 21. gullplaten for Crosby.

«True Love» er navnet på C. K. Dexter Havens yacht, hvor han og Tracy Lord er på bryllupsreise ved Maines kyst. De er fiktive rollefigurer i skuespillet *The Philadelphia Story*, som musikalen er basert på.

## Coverversjoner
En versjon med Jane Powell, utgitt på samme tid som Crosbys og Kellys versjon, ble også populær.

Elvis Presley spilte inn en versjon av den i Radio  Recorders Studio 1, Hollywood, 23. februar 1957. «True Love» ble utgitt på hans suksessfulle LP-plate *Loving You* (RCA Victor LPM 1515) i juli 1957 og på EP-platen *Loving You, Volume 1* (RCA Victor EPA1 1515) i august 1957. Produsent var Steve Sholes.

Ricky Nelson inkluderte en versjon på sitt debutalbum *Ricky* (1957).

The Everly Brothers spilte inn en versjon for deres album *Instant Party* (1962) uten kommersiell suksess.

I 1962 utgav Patsy Cline en coverversjon på sitt andre studioalbum *Patsy Cline Showcase*. Produsent var Owen Bradley.

Andre versjoner som oppnådde suksess innbefatter Richard Chamberlains versjon på single for MGM i 1963,Jack Jones (1965) som avslutningssporet på *There's Love and  There's Love and There's Love*, et album med romantiske klassikere arrangert av Nelson Riddle, en versjon fra 1976 med George Harrison på hans album *Thirty Three & 1/3*, en versjon fra 1988 med Shakin' Stevens og en duett fra 1993 med Kiki Dee og Elton John. Den har vært med på flere albumer med Connie Francis. Anne Murray spilte inn en coverversjon av sangen for sitt album *Croonin*' (1993).

## Norske versjoner
Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Trofast kjærlighet».

## Referanser
Ulven (Oslo)

**Ulven** er et strøk i Bydel Alna i Oslo. Området grenser mot Hjalmar Brantings vei, Strømsveien, Ulvensplitten og Ulvenveien. Tilgrensende strøk er Økern i nord, Teisen i sør og Valle-Hovin i vest. Navnet kommer fra gården *Ulven*. Området ble på 1950-tallet utbygget med hovedsakelig lavblokker og terrasseleiligheter. Fra 2020 er området med i byutviklingsprosjektet Hovinbyen og vil gjennomgå store endringer.

## Ulven gård
Ulven gård (gnr. 131) lå i nærheten av Østre Aker kirke. Gården har navn fra fra norrønt *Ulfvin*, sammensatt av *alfr*, for grus, og *vin*, for eng, som viser til at området trolig har vært udyrket beitemark. Gården nevnes i Biskop Eysteins jordebok, og ble senere krongods.

## Referanser


## Litteratur
* 
*
Hiram Fong

**Hiram Leong Fong** (kinesisk: 鄺友良; pinyin: *Kuàng Yǒuliáng*; kantonesisk yale: *Kwong3 Yau5 Leung4*, født 15. oktober 1906 i Honolulu, død 18. august 2004 i Kalahuu) var en amerikansk politiker. Han representerte Hawaii og Det republikanske parti både USAs senat fra Hawaii fikk status som delstat i 1959 til og med 1977. Han var den første asiatisk-amerikaneren som ble valgt inn i senatet, og også den eneste senatoren fra Hawaii som har tilhørt Republikanerne.

Han prøvde å bli president to ganger, både i 1964 og 1968, men nådde ikke opp i nominasjonsvalgene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Andres Vinna

**Andres Vinna** (1834 - 1922) var en spellemann fra Krødsherad i Buskerud. 

Andres Vinna var en lokal spellemann som ikke reiste stort. Han var mye benyttet til dans, er det blitt opplyst av Truls Ørpen. Vinna hadde lært spel av Knut Fosslia, Kittil Langebakke og Hans Hagen. Truls Ørpen fortalte senere at det var fosslispelet Andres kunne best, fylt med «underlege tak og naturtonetrinn». 

Han var en dyktig danser, og når Oscar II var på reise, var det Andres som måtte vise seg for kongen. Han mestret blant annet den gamle parhallingen som var vanlig i Krødsherad i gamle dager.

## Slåtter etter Andres Vinna

Hardingfeleverket har seks slåttenedskrifter etter Vinna, alle gjort av Truls Ørpen på 1920-tallet. De to springerne viser nær kontakt med spelet i Hallingdal.

* 6: *Gangar*. Nedskrevet av Truls Ørpen ca. 1920 (Ø 20). Vinna hadde slåtten etter Knut Fosslia. 6/8.
* 7: *Gangar*. Nedskrevet av Truls Ørpen ca. 1920 (Ø 33). 6/8
* 51: *Gamal halling*. Nedskrevet av Truls Ørpen ca. 1927 (etter hukommelsen. Ø 108). Vinna hadde slåtten etter Knut Fosslia. Sveipar noko inn på Gudvangen II. 2/4.
* 189: *Plassen*. Springar nedskrevet av Truls Ørpen kring 1925 etter hukommelsen (Ø 11). Namnet er etter ein spelemann frå garden Plassen i Flå. Dette er trolig en hallingspringar. Slåtten er også nedskrevet etter Jørgen Husemoen frå Nesbyen.
* 404b: *Fuglesongen*. Springar nedskrevet av Truls Ørpen 1923 etter hukommelsen (Ø 23). Vinna hadde slåtten etter Knut Fosslia. Slåtten er ellers benyttet i Hallingdal, og variant a er etter Sevat Sataøen.
* 501a: *Kittil Langebakke*. Springar nedskrevet av Truls Ørpen (Ø 27). Vinna hadde slåtten fra spellemannen Kittil Langebakke. Slåtten er ellers kjent som Tannlausen i Hallingdal og Numedal.

## Referanser
Bergens Glasværk

**Bergens Glasværk** var en virksomhet som produserte glass, opprettet i 1875 og nedlagt i 1927. Det hadde vært flere eierskifter og produksjonsstanser på de vel femti årene verket var i drift. Verket ble også kalt **Flesland Glasværk**. 
I 1937 ble verket startet opp igjen som **Flesland nye glassverk**, senere skiftet det navn til A/S **Flesland Glassverk**.

Etter en eksplosjon i et tysk skip på Vågen i Bergen 20. april 1944 hadde Flesland Glassverk fått inn over  glasskår etter ulykken, dette ifølge Bergens Tidende den 3. juni samme år. Glasskårene skulle brukes i produksjonen av kavl og annet bruksglass. Driften ble nedlagt ned igjen etter en eksplosjonsartet brann som gikk ut over de fleste bygningene på verket i 1956.

Verket lå på Flesland. Det meste av området har nå blitt boligområde og plass til et anlegg for spesialavfall. Som alle glassverk på den tiden ble det lagt i nærheten av kilder for brensel, i dette tilfellet torvmyr. Torvmyrene er nå for det meste dekket av Bergen lufthavn Flesland. I tillegg var tilgangen til rikelig kjølevann fra Fleslandselva viktig, og at råvarer og ferdige glassprodukter lett kunne transporteres inn og ut fra egen kai ved Raunefjorden.

Verket produserte mest flasker, men også kavl, særlig i den siste perioden. Kavl merket *F* anses å være fra Flesland Glassverk.

## Litteratur
Bergens glasverk inntil utgangen av 1907. (Hammer, S. C.: Den norske flaskeindustri. Oslo 1931, s. 45-51. ill.)

## Eksterne lenker
* Hordamuseet  Glasverka på Flesland
* Foto av glassverket
Oslo S Utvikling

**Oslo S Utvikling AS** (**OSU**) er et Oslo-basert selskap som har som formål å utvikle nærings- og boligområder i Bjørvika. Selskapet ble etablert i 2001, og eies av Bane NOR Eiendom, Linstow og Entra, som hver eier ⅓. Sammen med HAV Eiendom eier OSU selskapet Bjørvika Utvikling. OSU utvikler ca. en tredjedel av de totalt  m² som skal bygges ut i Bjørvika (det vil si 380 000 m²).

Bjørvika-utbyggingen er det største byutviklingsprosjektet i Norge i nyere tid, og Bjørvika er det største delområdet i Fjordby-prosjektet. Når alt står ferdig, kommer  mennesker til å jobbe her, og cirka  mennesker vil bo i Bjørvika fordelt på 5000 boliger. 40% av arealet skal bli offentlige parker, allmenninger og havnepromenade.

Totalt skal OSU bygge 1900 boliger i Bjørvika og flere næringsbygg.

Selskapet har allerede bygd Barcode-området som består av 12 bygninger, og som er arbeidsplass for ca.  mennesker. Det er i tillegg 399 boliger i Barcode.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Olavskirken (Trondheim)

**Olavskirken** var en steinkirke i Trondheim. Den ble bygd på 1100-tallet, og brant ned i 1531. 

## Lokalisering
Til tross for rikelig med historiske tekstdokumenter om kirken er den eksakte beliggenheten noe usikker. Under Trondheims Gamle Rådhus bygget i 1706 ble det funnet kirkefundamenter som vanligvis blir tolket som Olavskirkens. Området ble gravd ut og nøyaktig dokumentert i forbindelse med utvidelsen av Folkebiblioteket på 1980-tallet. Fundamentene og deler av kirkegården kan sees i Folkebibliotekets bygg. Det er ved Lona, en liten bukt i Nidelva der båter kunne legge til i middelalderen. Bukten eksisterer ikke lenger, men lå øst for der i dag Gamle Rådhus og Folkebiblioteket ligger ved krysset av Kongens gate og Kjøpmannsgata. 

## Historikk
Ifølge tradisjonen ble liket til Olav Haraldsson (den hellige) ført i land her etter at han ble drept på Stiklestad i 1030. Hans sønn kong Magnus den gode reiste en trekirke på stedet. Han var konge i perioden 1035-1047.

Trekirken ble erstattet av en steinkirke på 1100-tallet. 

Her ble et kloster tilknyttet fransiskanerordenen grunnlagt tidlig på 1300-tallet. Klosteret var i bruk frem til den store bybrannen i 1531, da både klosteret og kirken brant ned.

Middelalderkirken forfalt etter brannen, og ble brukt som stenbrudd på 1600-tallet. 

## Arkeologisk utgravinger
I 1989 ble det gjort arkeologiske utgravninger av et lite felt av Olavskirkens kirkegård. Feltet lå inne i det som nå er Folkebibliotekets atriumsgård. Her fant arkeologene 15 barn og unge og 14 voksne som var blitt liggende forholdsvis uforstyrret siden middelalderen. Av disse var åtte menn og seks kvinner. Gravene var fra kirkens funksjonstid som klosterkirke.

Gravene i den eldste fasen hadde i snitt samme retning som den senere steinkirken. Det ble tolket som at den tidligere trekirken hadde samme retning som den senere steinkirken.    

## Referanser


## Litteratur
* Trevor Anderson  og Hans Göthberg: Olavskirkens kirkegård. Humanosteologisk analyse og faseinndeling. Riksantikvaren. Utgravningskontoret for Trondheim, 1986. 
* Axel Christophersen og Sæbjørg Walaker Nordeide: Kaupangen ved Nidelva: 1000 års byhistorie belyst gjennom de arkeologiske undersøkelsene på folkebibliotekstomten i Trondheim, 1973-1985. Strindheim Trykkeri, 1994.
* Berit J. Sellevold: Arkeologiske undersøkelser i Trondheim nr. 4. Riksantikvaren, Utgravingskontoret for Trondheim, 1990

## Eksterne lenker
* Om Olavskirken på Trondheim Folkebibliotekets sider
*
Baby Face (sang fra 1926)

**«Baby Face»** er en amerikansk sang med melodi av Harry Akst og tekst av Benny Davis. Den ble publisert i 1926.

«Baby Face» har blitt spilt inn av mange plateartister på den tiden og siden dengang, deriblant Al Jolson og The Revelers.

The Revelers (under navnet The Merrymakers) spilte inn sin versjon 23. juli 1926 (Brunswick 3289).

Den ble fremført av Larry Parks (dubbet av Al Jolson) i spillefilmen *[[Hele verdens sanger]]* (*Jolson Sings Again*) (1949).

Som «Jazz Age»-sang ble «Baby Face» fremført av Julie Andrews i filmmusikalen *[[Thoroughly Modern Millie]]* (1967).

## Norske versjoner
Ove Thue har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Engleblikk». Brødrene Thue D. E. har spilt inn sangen som nummer to i en medley sammen med «Det var tider det» («Those Were the Days»). Den ble utgitt på LP-platen *Gammalpop 1*  (Tambourine TAM&nbsp;1000) i 1974. Produsent var Trygve Thue. 

Gunnar Jørstad har også skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Baby sveis». Cathy Ryen og Lars Børke har spilt inn sangen. Den ble utgitt på LP-platen *Vind fra vest* (Studio B) BLP&nbsp;3002 fra 1982. Produsent var Lars Børke.

## Referanser
Bath County vannkraftverk

**Bath County vannkraftverk** (engelsk: *Bath County Pumped Storage Station (PSP)*) er et pumpekraftverk i Bath County i Virginia, USA, i fjellkjeden Appalachene nær grensen til nabostaten Vest-Virginia. Kraftverket for kraft fra to separate reservoaret som har en vertikal høydeforskjell på 380 meter. Installert effekt er ca. 2&nbsp;100 MW.

Kraftverket eies av Dominion Generation (60 %) og Allegheny Power Station (40 %). Anlegget stod ferdig i 1985. Pumpeverket fungerer slik at det tappes vann av det øvre reservoaret i perioder med vannoverskudd eller høy etterspørsel, mens det fyres med kull eller råolje i tørke- og nedgangsperioder hvor deler av kraften brukes til å pumpe vann fra det nedre til det øvre reservoaret.

Fallhøyden (hydraulig head) er på 380 meter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 1000 MW and Larger Pumped Hydro Installations Worldwide – Electronic Storage Association. Besøkt 11. september 2010.
* Bath County PSP – hjemmeside.
Ludington vannkraftverk

**Ludington vannkraftverk** (engelsk: *Ludington Pumped Storage Plant (PSP)*) er et pumpekraftverk i Ludington i Michigan, USA. Kraftverket får kraft fra et reservoaret med en vertikal høydeforskjell på 110 meter fra kraftverket. Installert effekt er ca. 1&nbsp;872 MW, fordelt på seks turbiner.

Kraftverket eies av Consumers Energy (50%) og Detroit Edison (50%). Anlegget stod ferdig i 1973 og var da verdens største pumpekraftverk. Pumpeverket fungerer slik at det tappes vann fra et høytliggende reservoar ved østbredden av Michigansjøen i perioder med vannoverskudd eller høy etterspørsel, mens det fyres med kull eller råolje i tørke- og nedgangsperioder hvor deler av kraften brukes til å pumpe vann opp igjen til reservoaret. Anlegget bygger på svært avansert ingeniørkunst.

Fallhøyden (hydraulig head) er på 110 meter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 1000 MW and Larger Pumped Hydro Installations Worldwide – Electronic Storage Association. Besøkt 11. september 2010.
* Consumers Energy - kraftverkets hjemmeside.
Raccoon Mountain vannkraftverk

**Racoon Mountain vannkraftverk** (engelsk: *Racoon Mountain Pumped Storage Station (PSP)*) er et pumpekraftverk i Marion County i Tennessee, USA. Kraftverket får kraft fra et reservoaret Nickajack Reservoir i Tennessee River, oppe på Raccoon Mountain. Installert effekt er ca. 1&nbsp;532 MW, fordelt på seks turbiner. Demningen er 70 meter lang og 1&nbsp;800 m lang, den største steinfyllingsdammen som TVA noensinne har konstruert.

Kraftverket eies av Tennessee Valley Authority. Anlegget stod ferdig i 1978 etter åtte års utbygging. Pumpeverket fungerer slik at det tappes vann fra et høytliggende reservoar ved østbredden av Michigansjøen i perioder med vannoverskudd eller høy etterspørsel, mens det fyres med kull eller råolje i tørke- og nedgangsperioder hvor deler av kraften brukes til å pumpe vann opp igjen til reservoaret.

Det tar 28 timer å fylle opp reservoaret. Oppe på reservoaret er det et besøkssenter som offentligheten kan besøke.

Fallhøyden (hydraulig head) er på 310 meter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 1000 MW and Larger Pumped Hydro Installations Worldwide – Electronic Storage Association. Besøkt 11. september 2010.
* Tennessee Valley Authority – kraftverkets hjemmeside.
Vibrandsøy

**Vibrandsøy** ligger vest i Haugesund kommune ute i den nordre innseilingen til den travle skipsleden gjennom Karmsundet.

## Geografi
Vibrandsøy ligger like vest for den tettbygde byøyen Hasseløy og adskilt fra denne av Vibrandsøysundet som er biled for skipstrafikken. Selv om Vibrandsøysundet er smalt er Vibrandsøy ikke landfast og her finnes ingen veier for biler. Vest for Vibrandsøy ligger Karmsundet og nordspissen av Karmøy med Vikjå og Storøy. Det som samlet omtales som Vibrandsøy er i egentlig en rekke mindre øyer som er delvis knyttet sammen av utfyllinger og småbruer. Disse er fra sør Vibrandsøy, Åkerøy, Varøy, Gardsøy og Sørhaugøy lengst nord. Sørspissen på Vibrandøy som ligger inne i Karmsundet heter Møllerodden. Omtrent all bebyggelse ligger på Vibrandsøy i sør. Dette er industribygninger på Møllerodden, større sjøhus inn mot Vibrandsøysundet og byen i øst og våningshus og skolehus på markene midt på øyen og rundt den lune viken Søre Løvågen i øst. Vibrandsøy og Åkerøy er helt fylt sammen med steinfyllinger og dekket av jorder og beitemark. Vest for Åkerøy og forbundet med denne med bro ligger Trollholmen kloss i skipsleden. Nord for Åkerøy ligger skogkledde Varøy. Inne i bassenget som dannes vest for Varøy og de to naboøyene ligger badeplassen Matlaug. Nordover Varøy og Gardsøy erstattes kulturlandskap og skog av fjellknauser og forblåst kystlandskap. Sørhaugøy lengst nord ligger ute i det åpne havstykket Slettå nord for Haugesund. Den er adskilt fra Gardsøy med et smalt sund og har ikke broforbindelse til de øvrige øyene. På Sørhaugøy ligger Sørhaugøy fyr, -som på folkemunne kalles Tonjer fyr ( Tonjer er en holme like nord for Sørhaugøy). Den karakteristiske, kirkelignende fyrbygningen ble nedlagt i 1952 og erstattet av elektrisk lykt.

## Historie
Vibrandsøy inngikk i tidligere Torvastad kommune på Karmøy, men i forbindelse med en større kommunesammenslåing 1. januar 1965 der Torvastad og de øvrige kommunene på Karmøy ble slått sammen til én, større kommune, ble Vibrandsøy krets med 70 innbyggere overført til Haugesund kommune.

## Eksterne lenker
* Haugesund Kommunes arbeid på Vibrandsøy Operasjon Vibrandsøy. Besøkt 26.09.2014.
Pyramid Lake vannkraftverk

**Pyramid Lake vannkraftverk** (engelsk: *Pyramid Lake Pumped Storage Station (PSP)*) er et pumpekraftverk som utnytter vann fra to reservoarer i elvene Piru Creek og Castaic Creek i Los Angeles County i California, USA. Hovedvannkilden er ellers den statlige California Aqueduct. Kraftverket får kraft fra Lake Castaic og den langt mindre (men dypere) og høyereliggende Pyramid Lake, som ligger med 10&nbsp;km avstand fra hverandre. Installert effekt er ca. 1&nbsp;495 MW.

Castaic Lake demmes opp av Castaic-demningen, som demmer opp 401 millioner m³ vannmasser i Castaic Lake. Selve kraftverket på Castaic Dam yter bare 11 MW, hele kraftpotensialet brukes i realiteten til Pyramid Lake vannkraftverk. Pyramid Lake demmes opp av Pyramid-demningen, utbyggingen av denne 118 meter høye demningen ble vedtatt i 1960 og den demmer opp om lag 220 millioner m³ vann i reservoaret. Hovedformålet med oppdemmingene er forsyning av drikkevann via California Aqueduct.

Pumpekraftverket fungerer slik at overskuddsvann fra Pyramid Lake ledes via tunneler til den lavereliggende Castaic Lake, og ved høy etterspørsel produserer pumpekraftverket elektrisk kraft ved hjelp av vannmengdene fra begge reservoarene.

Fallhøyden (hydraulig head) er på 350 meter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 1000 MW and Larger Pumped Hydro Installations Worldwide – Electronic Storage Association. Besøkt 11. september 2010.
* California Public Utilities Commission  – beskrivelse av helheten i vannprosjektet.
Bergsvein Hov

**Bergsvein Hov** (født 1910, død 1992) var en norsk lærer, psykolog og fengselsdirektør. Han ble utdannet lærer i 1934, uteskaminert fra Statens gymnastikkskole i 1938 og ble cand.psychol. i 1950. Hov var først lærer i Oslo, og ble i 1946 leder for Berg Arbeidsskole for unge lovbrytere, og var fra 1961, direktør for Ila sikringsanstalt i Bærum.

Han satt som aktiv sosialpolitiker i en rekke komiteer, og var der med på å forme arbeidet for ungdom med tilpasningsvansker. Han var også leder for kriminalomsorgens aspirantkomite.

## Referanser
Simeiz-observatoriet

**Simeiz-observatoriet** (også skrevet «Simeis» og «Simeïs») var et astronomisk observatorium fram til midten av 1950-tallet. Det ligger i 360 meters høyde, på Kosjkafjellet ved byen Simeiz på Krim i Ukraina. Det er i dag en del av Krim-observatoriet, og brukes til laser-baserte studier av satellittbaner.

Simeiz-observatoriet ble opprettet av den velstående amatørastronomen M. Maltsov, som i 1900 bygget et tårn til en refraktor på sin eiendom ved Simeiz, og i 1906 et tårn med kuppel for en Zeiss dobbel-astrograf. Begge tårnene er bevart og er fremdeles i bruk. I 1908 ga Maltsov observatoriet som gave til Pulkovo-observatoriet.  

Fra Simeiz-observatoriet ble det i alt oppdaget 149 asteroider, de fleste mellom 1913 og 1938 av astronomene Grigorij Neujmin og Sergej Beljavskij. Simeiz-observatoriet er kjent for forskning på interstellart rom og områder hvor stjerner dannes, oppdagelse av stjerners rotasjon, opprettelse av stjernekataloger og studier av stjerners kjemiske sammensetning. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Folk og stjerner'' Historien om Simeiz-observatoriet. (russisk)
* ''Krims astrofysiske observatorium'' Detaljert historie om Simeiz- og Krim-observatoriene (russisk).
MS «Haugesund»

**MS «Haugesund»** kan vise til:
*MS «Haugesund» (1943) – gikk som MS «Haugesund» fra 1947 til 1973
*MS «Haugesund» (1973) – gikk som MS «Haugesund» fra 1973 til 1980
Ryan Brathwaite

**Ryan Brathwaite** (født 6. juni 1988 i Bridgetown) er en barbadisk friidrettsutøver som konkurrerer i hekkeløp.

Brathwaite deltok ved VM 2007 i Osaka, men gikk ikke videre fra semifinalen på 110 meter hekk. Også ved Sommer-OL 2008 ble han utslått i semifinalen.

Ved VM 2009 var finalen på forhånd åpen, fordi den stora stjernen Dayron Robles skadet seg i semifinalen. I finalen vant Brathwaite gullet på den nye barbadiske rekordtiden 13,14. Seiersmarginen var en hundredel til sølvvinneren Terrence Trammell. 

Brathwaite var flaggbærer under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.

## Personlig rekord
* 110 meter hekk – 13,14

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Phloeomyzidae

* *[[Phloeomyzus passerinii]]*

**Phloeomyzidae** er en gruppe med plantelus som hører til gruppen bladlus (i vid forstand), Aphidomorpha. De er insekter med sugende munndeler og hører til i den store gruppen nebbmunner. Man kjenner bare én art.

## Utseende
Det finnes både vingede og vingeløse former. De vingeløse mangler øyne, og hode og pronotum er tydelig adskilt. Antennene er seks-leddete.

## Levevis
*[[Phloeomyzus passerinii]]* lever på stammer og store greiner av trær i poppel-slekten (*[[Poppelslekten|Populus]]* spp.). De har ingen vertsveksling.

## Utbredelse
Arten er vidt utbredt i den palearktiske sone inkludert Sør- og Mellom-Europa. Den forekommer også i det østlige Nord-Amerika, men disse bestandene er trolig innført fra Europa.

## Systematisk inndeling

* ordenen Nebbmunner, Hemiptera
** underordenen Plantelus, Sternorrhyncha
*** gruppe Aphidomorpha
**** overfamilien bladlus, Aphidoidea
***** familien Phloeomyzidae
****** *[[Phloeomyzus passerinii]]* (Signoret, 1875)

## Kilder

* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr 

## Eksterne lenker
*
Liste over USAs nåværende senatorer

Dette er en **liste over de nåværende senatorene** i USAs senat. Senatet består av hundre medlemmer, to fra hver av USAs femti delstater. 

__TOC__

## Lederskap i Senatet

## Senatorer

## Referanser