open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eastbourne

**Eastbourne** er en by og et administrativt distrikt i East Sussex, England. Den markedsfører seg selv som *The Sunshine Coast* («Solskinnskysten»), og hevder å ha et rekordhøyt antall soldager blant britiske byer. Byen er også kjent som et sted hvor mange pensjonister velger å bosette seg på grunn av det behagelige klimaet, men i senere år har gjennomsnittsalderen sunket etter byggeprosjekter rettet inn mot unge familier.

Byen ligger rett ved South Downs, og har flere store strender. Den er greit tilgjengelig fra Brighton og London, men da det lokale jernbanenettet er umoderne er det få pendlere som velger å slå seg ned der.

Eastbournes befolkning er voksende; mellom 2001 og 2011 har den økt fra 89 800 til 99 412 innbyggere. Folketellingen av 2011 har vist at gjennomsnittsalderen til innbyggerne har sunket ettersom byen har tiltrukket seg studenter, familier og folk som pendler til London og Brighton.

Selv om Eastbourne er en relativ ny by er det påvist menneskelig bosetning i området siden steinalderen. Byen vokste til en fasjonabel feriested takket være den prominente landeieren William Cavendish, den senere hertug av Devonshire. Cavendish utpekte arkitekt Henry Currey til å formgi en gateplan for byen, men ikke før han sendte ham til Europa for å skaffe seg inspirasjon. Det resulterende blandingen av arkitektur er typisk viktoriansk og har forblitt et nøkkeltrekk for Eastbourne. Strandpromenaden består nesten bare av viktorianske hoteller, og man finner ikke glorete butikker av den typen som eller spretter opp nær strender. Cavendish tillot ikke at bygningene ble omgjort til butikker, og man har holdt på dette preget. Det finnes også flere gamle befestede tårn og et fort i byen.

George Orwell gikk mellom 1911 og 1916 på kostskole i Eastbourne, og man maner at han fikk inspirasjonen til *[[Kamerat Napoleon]]* fra en gård i Willingdon, en av Eastbournes forsteder.

## Bilder

Fil:Blick auf Eastbourne.jpg|Utsikt fra Beachy Head
Fil:Grand Parada. Eastbourne, Carpet Bedding. - geograph.org.uk - 1278435.jpg|Grand Parade
Fil:Bandstand Concert - geograph.org.uk - 1333721.jpg|Bandstand
Fil:Eastbourne sunset2.jpg|Eastbourne Pier
Fil:Eastbourne Pier in United Kingdom by Robbie Conceptuel.png|Eastbourne Pier


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Eastbourne Borough Council , offisielt nettsted
* Visit Eastbourne, offisielt turistnettsted
*
Storfjorden (Møre og Romsdal)

**Storfjorden** er navnet på tre fjorder i Møre og Romsdal:
*Storfjorden (Sunnmøre) &ndash; en lang fjord som går fra Hareid til Stranda på Sunnmøre.
*Storfjorden (Ørsta) &ndash; en arm av Hjørundfjorden i Ørsta kommune.
*Storfjorden (Romsdal) &ndash; en del av Romsdalsfjordane.
Storfjorden (Svalbard)

**Storfjorden** er en fjord, eller mere presist et havområde, på Svalbard. Det ligger mellom Spitsbergen i vest og Edgeøya og Barentsøya i øst. Storfjorden er med en lengde på 132&nbsp;kilometer den lengste fjorden på Svalbard.

Fjordens begynnelse i sør oppgis enten å være mellom Boltodden på Spitsbergen og Kvalpynten på Edgeøya (lengden på 132&nbsp;km er regnet herfra), men noen kilder oppgir at fjorden starter lenger sør, mellom  Kikutodden på Sørkapp Land i vest og Tusenøyane sør for Edgeøya i øst. På sørsida av Edgeøya går Tjuvfjorden inn mot nordøst. Den nordligste delen av Storfjorden, som ligger mellom Olav V Land og Barentsøya kalles Ginevrabotn. Mellom Barentsøya og Edgeøya går Freemansundet østover til Olgastredet. På Spitsbergen grenser Storfjorden til Heer Land og Sabine Land. 

Storfjorden ble tidligere kalt *Wybe Jans Water*, etter den frisiske hvalfangeren Wybe Jansz van Stavoren. Fjord ble første gang nevnt under dette navnet i 1620.

Storfjorden var 21. februar 2008 episenter for det største jordskjelvet som er registrert i Norge, med en styrke på 6,2 på Richters skala.

## Bilder

Fil:Storfjorden1 (js).jpg|Fra Storfjorden på Svalbard.
Fil:Sörkapp Land Storfjorden IMG 3104.jpg|Sörkapp Land i forgrunnen, med Storfjorden sett fra sørvest. Det er isdekke midt i Storfjorden sent i april, øverste bildehalvdel. 
Fil:Kart over Storfjorden på Svalbard fra 1927.png|Kart over Storfjorden på Svalbard fra 1927. Oppmålt under de Norske Svalbardekspedisjonene i 1926, ledet av Adolf Hoel. 


## Referanser
Åkerridderspore

**Åkerridderspore** (latin: *Consolida regalis*), også kalt **levkøyridderspore**, er en ettårig urt. 

Åkerridderspore er middels høy og har fiolettblå blomster.

## Eksterne lenker
*
Væleren

**Væleren** er en innsjø på Holleia, et åsdrag nordvest for Tyrifjorden. Vannet ligger i Ringerike kommune i Buskerud. Det er drikkevannskilde for Tyristrand. Vannet viktigste tilsig er Svartvannselva, som kommer fra Svartvann og renner inn i Væleren fra nord. I dette området ligger også bygdeborgen Tjuenbor'n, som er datert til jernalderen. Like ved ligger også blant annet Grytingen og Ullerentjern Innsjøen har avløp til Vælerelva, som siden renner sammen med Skjærsjøelva og Aklangselva og danner Skjærdalselva. Skjærdalsvassdraget drenerer til Tyrifjorden ved Skjærdalen.

Væleren har flere øyer. De største er, fra nord mot sør, Geitøya, Flatøya, Lomøya og Høgøya.

## Væleren biotopvernområde
Væleren biotopvernområde (106 daa, hvorav cirka 16 daa landareal) ble fastsatt ved kgl.res. 22. juni 2018 med hjemmel i lov 19. juni 2009 nr. 100 om forvaltning av naturens mangfold (naturmangfoldloven) § 34, jf. § 38 og § 62. Fremmet av Klima- og miljødepartementet. Området inngår i Tyrifjorden våtmarkssystem IBA.

Biotopvernområdet dekker holmene Geitøya, Flatøya, Lomøya med Nordre, Midtre og Søndre Lomøyskjæret, Smalskjæret og Gåseskjæret i Væleren og en sone på  rundt hver holme. Sør for Søndre Lomøyskjæret, mot Høgøya, går grensen for verneområdet midt i sundet. Vest for Gåseskjæret, mot fastlandet, går grensen for verneområdet midt i sundet.

## Se også
* Holleia
* Åsterudtjernet
* Ertelien
* Ringerikes Nikkelverk
* Tjuenbor'n

## Referanser
Dagana

**Dagana** (eller **Daga** eller **Tarkarna**) er et av de 20 dzongkhag (fylkene) i Bhutan. Fylket har 18&nbsp;222 innbyggere (2005), og dekker et areal på 1387 km².

Storfe er en dominerende næringsvei i fylket. Det dyrkes også appelsiner og kardemomme. 

Fylkeshovedstaden Dagana ligger i nord, der elvene Langang-chu og Dora-chu samles i Tarkar-Chu. Her ligger dzonget *tarkar tashi Yangtse Dzong*, bygd i 1655.

## Gewog
Dagana består av 14 «underdistrikt»/gewog: 

* Dorona Gewog
* Drukjegang Gewog
* Gesarling Gewog
* Gozhi Gewog
* Karna Gewog
* Kharmaling Gewog
* Khebisa Gewog
* Lhamoj Dzhingkha Gewog
* Nichula Gewog
* Lagyab Gewog
* Tashiding Gewog
* Tsangkha Gewog
* Tsenda-Gang Gewog
* Tseza Gewog
## Referanser
Pål Øie

**Pål Øie** (født 15. november 1961) er en norsk filmskaper som fikk sitt gjennombrudd med spillefilmdebuten *Villmark* (2003). Han har tidligere laget mange kortfilmer. Øies arbeider kjennetegnes av et sterkt visuelt filmspråk som ofte bidrar til å lade dramatiske situasjoner med en dempet uro.

I 2013 regisserte han en dokumentarfilm om kunstneren Lars Hertervig, som fikk tittelen *Lysets vanvidd*.

I 2019 hadde han premiere med filmen *[[Astrup – Flammen over Jølster]]*, med danske Thure Lindhardt i hovedrollen som Nikolai Astrup. Øie har selv familietilknytning til Jølster, og initiativet til filmen kom fra Jølster kommune. *Dagbladets* anmelder roste fotograferingen og mente filmen ellers er ujevn. *Aftenposten*s og *Bergens Tidende*s anmeldere var mer positive, og ga terningkast fire.

## Filmografi

### Spillefilmer
* 2003: *[[Villmark (film)|Villmark]]*
* 2009: *[[Skjult (film)|Skjult]]*
* 2013: *Lysets vanvidd*
* 2015: ''Villmark 2''
* 2019: *[[Tunnelen]]*
* 2019: *[[Astrup – Flammen over Jølster]]*

### Kortfilmer
* 1990: *Kloning*
* 1997: *Brønnen*
* 2000: *Zorry*
* 2000: *Steppdans*
* 2001: *Stopp*
* 2002: *Siste Hus*
* 2005: *Vakuum*
* 2009: *Familien Bergs Erfaringer*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Moderat bokmål

**Moderat bokmål** (**konservativt bokmål**) er en form for bokmål med ordfang og grammatikk som ligger nær riksmål, men som fortsatt oppfattes som samme system.

Formen omtales både som «moderat bokmål» og «konservativt bokmål». Den siste formen kan synes å ha et eldre opphav, mens i nyere tekster brukes den første formen. Språkrådet har på sin side avsluttet striden ved å vedta at lærebokforfattere selv kan velge navn på formen, og sier at «moderat bokmål» og «konservativt bokmål» på ene siden og «radikalt bokmål» på andre siden er relative størrelser. De som er motstandere av moderat bokmål foretrekker ofte å kalle det «konservativt bokmål». I regjeringens St.meld.nr.48 Kulturpolitikk fram mot 2014 omtaler man formene som dekkes av moderat bokmål som «såkalla moderat bokmål».

Forskjellene mellom det moderate bokmålet og riksmål er i dag forholdsvis ubetydelige, og Det Norske Akademi, Riksmålsforbundet og flere språkforskere anser riksmål/moderat bokmål som et felles skriftspråk med små variasjoner. Aschehoug og Gyldendals store norske ordbok er et eksempel på en ordbok som spesifikt dekker «riksmål og moderat bokmål».

Begrepet brukes også av *[[Aftenposten]]* for å definere deres redaksjonelle språk, i det som omtales som *Aftenpostens rettskrivningsordliste*. Denne brukes også av en rekke andre medier, men formen avviker både fra Riksmålsordlisten (1994) og bokmålsnormen.

## Referanser
Frank Shorter

**Frank Shorter** (født 1947) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver. Han vant maratonløpet under OL 1972.

Frank Shorter ble født i München, der faren tjenestegjorde for den amerikanske hæren. Han ble amerikansk mester for første gang i 1970 på 5000 meter. I 1971, 1974, 1975 og 1977 ble han også amerikansk mester på 10&nbsp;000 meter, og fra 1970 til 1973 vant han samtlige nasjonale terrengmesterskap. Under de panamerikanske lekene i 1972 vant han både 10&nbsp;000 meter og maraton.

Karrierens absolutte høydepunkt var seieren i det olympiske maratonløpet i Shorters fødeby, München. Han deltok også på 10&nbsp;000 meter, der han endte på femteplass. Han forsøkte å forsvare gullet under OL 1976 i Montréal, men han kom på andreplass, bak tyskeren Waldemar Cierpinski.

Han vant gull på både 10000 meter og maraton under de Panamerikanske leker 1971.

Shorter la opp som friidrettsutøver i 1977.

## OL-medaljer
*  1972  München -  **Gull** i friidrett, maraton  USA
* 1976  Montréal -  Sølv i friidrett, maraton  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gail Devers

**Yolanda Gail Devers** (født 1966) er en amerikansk friidrettsutøver som vant to olympiske gull på 100 meter.

Devers var tidlig et stort talent på både 100 meter og 100 meter hekk, og trente for å delta i Sommer-OL 1988 da hun fikk helseproblemer, blant annet migrene og dårligere syn. Hun kvalifiserte seg til deltakelse på 100 m hekk, der hun ble slått ut i semifinalen, men helseproblemene fortsatte å forverre seg.

I 1990 fikk hun diagnosen Graves' syndrom, og begynte med strålebehandling. Devers ble frisk igjen forbausende raskt og gjenopptok treningen. Under VM 1991 tok hun sølv på 100 meter hekk.

Under Sommer-OL 1992 kvalifiserte Devers seg til finalen på 100 meter. Finalen ble svært jevn, det skilte bare seks hundredels sekund mellom de fem første i mål. Målfotoet viste at Devers såvidt hadde slått Juliet Cuthbert fra Jamaica. I finalen på 100 meter hekk, Devers' favorittøvelse, var Devers uheldig. Hun ledet helt til hun støtte borti den siste hekken og snublet over mål på en femteplass.

I VM 1993 tok Devers en ny tittel på 100 meter, igjen etter målfoto, denne gang foran Merlene Ottey. Hun vant også 100 meter hekk, en tittel hun forsvarte i VM 1995.

100 meter-finalen under OL 1996 i Atlanta ble også svært spennende. Marlene Ottey og Devers endte på samme tid, og ingen av dem visste hvem som hadde vunnet. Devers ble dømt først i mål, og ble den første kvinnen som forsvarte gullmedaljen på 100 meter siden Wyomia Tyus. I finalen på hekkeøvelsen mislyktes Devers igjen, og måtte nøye seg med en fjerdeplass. Hun tok sin tredje olympiske gullmedalje med laget på 4x100 meter stafett.

Etter disse lekene konsentrerte Devers seg utelukkende om hekkeløp. Hun ble igjen verdensmester i 1999, men ble slått ut i semifinalen under OL 2000 i Sydney.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Elverum Fotball

**Elverum Fotball** er en norsk fotballklubb fra Elverum i Innlandet. Elverum Fotball ble stiftet på Leirets Cafè 30. juni 1907 under navnet Elverum Footballklub.  

Klubbens første kamp ble spilt mot Lærerskolen den 6. oktober 1907. Elverum ble i 1909 meldt inn i NFF, og klubben begynte å spille i kretsserie, og vekslet mellom ulike fotballkretser.

Elverum Fotball arrangerer i juni hvert år Elverumsturneringen.

## Tabellen

## Divisjonsutvikling

## Kjente spillere
* Stig Inge Bjørnebye
* Eirik Dybendal
* Vegar Eggen Hedenstad
* Thomas Øverby
* Mathilde Harviken

## Referanser


## Eksterne lenker
*
World Anti-Doping Agency

**World Anti-Doping Agency** (**WADA**), eller **Verdens antidopingbyrå**, er en internasjonal organisasjon stiftet i Lausanne i Sveits 10. november 1999 for å koordinere bekjempelse av doping i idretten. Hovedkvarteret ligger i Montréal i Canada. WADA var opprinnelig finansiert av Den internasjonale olympiske komité (IOK), men mottar nå halvparten av midlene direkte fra medlemsstatene.

I 2004 ble Verdens antidoping-kodeks (*World Anti-Doping Code*) implementert av idrettsorganisasjoner før OL i Athen, og reglene for anti-doping ble dermed for første gang standardisert for alle idretter og alle land.

Tidligere antidoping-sjef i Norge, Rune Andersen, var i tolv år direktør for standardisering og harmonisering i WADA. Linda Hofstad Helleland var visepresident i tre år fra 2017 til 2019.

## Presidenter

## Se også
* Antidoping Norge
*Stoff på antidoping-byrået WADAs forbudsliste
* Dopinghistorie

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kheopspyramiden

**Kheopspyramiden**, også kjent som **den store pyramiden i Giza**, er det eneste av verdens syv underverker som er bevart. Det er verdens mest kjente pyramide. Kheopspyramiden er den største av de tre store pyramidene i Giza, like utenfor Kairo, hovedstaden i Egypt. Egyptologene antar at pyramiden ble bygget som et gravkammer for faraoen Khufu. Khufu var farao i det 4. dynastiet i det gamle rike. «Kheops» er det navnet greske historikere ga ham. Ferdigstillelsen av pyramiden dateres til rundt 2580 f.Kr. De andre to store pyramidene på Giza er Menkaurapyramiden, den minste av de tre, og Khafrepyramiden, som er noe mindre enn Khufus.

Toppen på pyramider kalles pyramidion, og i det gamle rike var toppen vanligvis av dioritt, granitt eller fin kalkstein dekket av gull eller elektrum som lyste som et fyrtårn når solstrålene traff den, fra daggry til solnedgang.

Kheopspyramiden var verdens høyeste bygning inntil rundt 1300, da den ble forbigått av spiret på Lincolnkatedralen.

## Byggingen
Kheopspyramiden består av ca. 2,3 millioner steinblokker med en gjennomsnittsvekt på ca. 2,5 tonn, men enkelte av steinene veier opptil 15 tonn. Det sies at hele  arbeidere arbeidet i 20 år med å bygge pyramiden, og at arbeidet foregikk i månedene juli, august og september som sammenfaller med flomtiden i Nilen da jordbruksarbeidet stilles i bero.  Kheopspyramiden var opprinnelig 146 meter høy, men 10 meter av toppen er forsvunnet. Grunnflaten er kvadratisk, hver side er 230 meter. Pyramiden er bygget så nøyaktig at det er maksimum 0,1&nbsp;% forskjell i lengden på sidene. 

Professor emeritus Bodvar Schjelderup har foretatt omfattende undersøkelser av Kheopspyramiden.

Fil:Giza Plateau - Sphinx panorama.jpg|Giza nekropolis og «den store sfinksen» ved pyramidekomplekset på Gizaplatået.


Fil:Gizeh Cheops BW 1.jpg |Den store pyramiden.
Fil:Pyramide Kheops.JPG |Nærbilde.
Fil:PyramidsofGiza.jpg |De tre store pyramidene i Giza, Kheops til venstre.
Fil:PyramidsofGiza at night.jpg |Pyramidene om natten.

## Referanser


## Se også
* Giza nekropolis
* Pyramidekomplekset ved Giza
* Gizaplatået
* Pyramide

## Eksterne lenker
* 
* Om pyramider
Akvakultur

**Akvakultur** er kultivering av organismer i vann, og omfatter dyrking av planter, alger og skjell og oppdrett av fisk. De tidligste eksempelene på akvakultur var oppdrett av karper i Kina, som man kjenner til har foregått fra ca. år 2500 f. kr. Akvakultur har hatt en stor vekst i moderne tid og står i dag for omtrentlig halvparten av verdens uttak av sjømat. Kina er fremdeles verdens største oppdretter, med rundt 70 % av verdensproduksjonen. Havbruk er akvakultur i sjøvann.

## Akvakultur i Norge

Norge er en liten oppdrettsnasjon i et global perspektiv, men oppdrett av fisk er en av våre største eksportnæringer. I 2009 utgjorde oppdrett av fisk og skalldyr omtrent 950 000 tonn rund fisk. Til sammenligning ble det fisket 2 537 134 tonn vill fisk av norske fartøy i 2009. Oppdrett av laksefisker er den dominerende form for akvakultur i Norge, og landet er verdens største produsent av atlantisk laks. Oppdrett av torsk og blåskjell er også etablerte næringer, men skjer ikke i så stor skala. 

Oppdrett av rensefisk, slik som rognkjeks og leppefisker, bedrives også. Disse brukes av lakseoppdrettere, som en del av løsningen på lakselusproblematikken. Rensefisken spiser lakselus fra laksen.

## Økologisk akvakultur

Økologisk akvakultur betegner akvakultur som gjennomføres i henhold til retningslinjer som regulerer økologisk produksjon. I Norge har regjeringen delegert ansvaret for å utvikle disse til Debio.

## Litteratur
* Røsvik: *Biologi for akvakultur* ISBN 82-529-1796-8
* Sveier: *Kystnæringer 2 – Havbruk* ISBN 82-529-1746-1
* Gjedrem: *Genetikk og avlslære for akvakultur* ISBN 82-529-1526-4
* Hansen (red.): *Oppdrett av laksesmolt* ISBN 82-529-1722-4
* Bjerknes (red.): *Vannkvalitet og smoltproduksjon* ISBN 978-82-8090-018-0
* Einen, Mørkøre: *Fôringslære for akvakultur* ISBN 82-529-1525-6
* Lekang, Fjæra: *Teknologi for akvakultur* ISBN 82-529-1789-5
* Foseide Fagerholt, Blakstad: *Økonomi og bedriftslære for akvakultur* ISBN 82-529-1797-6
* *AquaLingua* ISBN 82-529-2389-5

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Norske doktoravhandlinger om akvakultur, i fulltekst
* NIVAs arbeid med akvakultur 
* Miljøstatus.no: fiskeoppdrett
Terrengkjøretøy

Et **terrengkjøretøy** er et kjøretøy som er konstruert eller modifisert for å brukes utenfor vei. Dette innebærer som regel høyere bakkeklaring, mer fleksibelt hjuloppheng og lavere marktrykk enn kjøretøyer konstruert for veibruk. Lav utveksling er også en fordel, og det oppnås vanligvis med en ekstra girkasse i serie med hovedgirkassen, kalt *reduksjonskasse* eller *ekstra girkasse*.

Det eksisterer to hovedkategorier terrengkjøretøy; de med belter og de med hjul. Beltegående kjøretøy oppnår ekstremt lavt marktrykk ved å fordele vekten over en veldig stor flate.  Eksempler er stridsvogner eller beltevogner som Hägglund BV 206. Hjulgående kjøretøyer har store hjul eller flere hjulsett, trekk på alle hjul og fleksibelt hjuloppheng for alltid å ha hjulene i bakken i kupert terreng. Det første kjøretøyet av denne typen som ble en suksess var Willys MB. Seinere har mange konkurrenter kommet med tilsvarende kjøretøyer, bl.a. Land Rover (1948) og Mercedes-Benz Geländewagen.

## Historie

En av de første modifiserte terrengkjøretøyene var Kégresses beltebil, en konvertering utført av Adolphe Kégresse mens han jobbet for tsar Nikolaj II av Russland mellom 1906 og 1916.  Systemet bruker et fleksibelt belte i stedet for et bygget opp av stållenker.  De er montert bak, og foran brukes bilens vanlige styresystem.  Bilen blir da en halvbeltekjøretøy, og bedre egnet for bruk på svært mykt underlag eller snø.

Etter den russiske revolusjonen dro Kégresse tilbake til Frankrike, hvor systemet hans var i bruk på Citroën-biler mellom 1921 og 1937 for bruk i terrenget og til militære formål.  Citroën sponset også flere ekspedisjoner med kjøretøyene sine rundt i Nord-Afrika og Sentral-Asia.

Etter andre verdenskrig var det et stort overskudd av lette terrengkjøretøyer som Jeep og tyngre lastebiler.  Spesielt Jeepene var populære på det sivile markedet, hvor de ble tatt i bruk som nyttekjøretøyer.  Dette startet også opp terrengkjøring som hobby.  Krigsjeepene ble dog snart slitt ut, og Jeep begynte å produsere sivile varianter av kjøretøyet sitt.  Snart fulgte lignende kjøretøyer fra britiske Land Rover og japanske Toyota og Mitsubishi.  Alle disse lignet hverandre; små kompakte firehjulstrekkere med få tiltak for å bedre komforten eller beskytte passasjerene fra vær og vind.

Fra 1960-tallet kom mer konfortable kjøretøyer, en klasse som senere ble kalt SUV.  Først var de populære hos kjøpere som bodde og jobbet på landet, på grunn av terrengegenskapene og lastekapasiteten.  Den amerikanske Jeep Wagoneer og Ford Bronc, den britiske Range Rover og enkelte modeller av japanske Toyota Land Cruiser var tidlige eksemplarer av arten.  Disse var stort sett et stasjonsvognkarosseri montert på rammen til en lett firehjulstrekker.

## Referanser
Jo Tessem

**Jo Stuen Tessem** (født 1972) er en norsk tidligere fotballspiller. Tessem var en allsidig spiller som har vært benyttet både som spiss, midtbanespiller og høyreback. Han spilte for Lyn i 2007, hvilket var hans andre periode i klubben. Han ga seg i Lyn etter 2007-sesongen for å flytte tilbake til England. Han spilte 208 kamper for Lyn mellom 1993 og 2007. Han har også spilt for Molde, hvor han blant annet spilte i Mesterligaen, og de engelske klubbene Southampton, Millwall og Bournemouth.

Tessem var tapende finalist i den norske cupen for Lyn mot sin fremtidige klubb Molde i 1994 og den engelske FA-cupen i 2003. Han har spilt 9  for Norge. Han har to sølv i serien for Molde.

Jo Tessem hadde suksess som trener for den engelske klubben Totton & Eling ved å vinne Wessex League One sesongen 2008-2009, tiende høyeste nivå i det engelske seriesystemet.

Jo Tessems moderklubb er Ørland.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil på lynfotball.net
Claude Jade

**Claude Jade** (født **Claude Marcelle Jorré**; 1948–2006) var en fransk skuespiller. Hun var mest kjent for å ha spilt hovedrollen som Christine i de tre filmene *Stjålne kyss*, *Elsker elsker ikke* og  *L'amour en fuite*.
## Filmografi
* 1968 *[[Baisers volés|Stjålne kyss]]* (regi: François Truffaut)
* 1968 *[[Topaz]]* (regi: Alfred Hitchcock)
* 1969 *[[Freske Benjamin]]* (regi: Edouard Molinaro)
* 1970 *[[Elsker – elsker ikke]]* (regi: François Truffaut)
* 1970 *[[Båten i gresset]]* (regi: Gérard Brach)
* 1972 *Les feux de la Chandeleur* (regi: Serge Korber)
* 1973 *Home sweet Home* (regi: Benoît Lamy)
* 1973 *[[Forbudte prester]]* (regi: Denys de La Patellière)
* 1975 *le malin plaisir* (regi: Bernard Toublanc-Michel)
* 1976 *Le choix* (regi: Jacques Faber)
* 1976 *Kita no misaki* (regi: Kei Kumai)
* 1977 *Una spirale di nebbia* (regi: Eriprando Visconti)
* 1977 *Fouc comme François* (regi: Gérard Chouchan)
* 1978 *Le pion* (regi: Christian Gion)
* 1979 *[[Kjærlighet på flukt]]* (regi: François Truffaut)
* 1979 *L'île aux trente cercuils* (regi: Marcel Cravenne)
* 1980 *[[Tegeran-43|Teheran 43]]* (regi: Alexandr Alov, Vladmir Naumov)
* 1981 *Lenin i Paris* (regi: Sergej Jutkevitsj)
* 1981 *La grotte aux loups* (regi: Bernard Toublanc-Michel)
* 1982 *Lise et Laura* (regi: Henri Helman)
* 1982 *Rendezvous in Paris* (regi: Gabi Kubach)
* 1984 *Une petite fille dans les tournesols* (regi: Bernard Férié)
* 1987 *L'homme qui n'était pas là* (regi: René Feret)
* 1992 *Tableau d'honneur* (regi: Charles Némès)
* 1994 *Bonsoir* (regi: Jean-Pierre Mocky)
* 1995 *Porté disparu* (regi: Jacques Richard)
* 1998 *Le radeau de la Méduse* (regi: Iradj Azimi)
* 1998 *Cap des Pins* (TV-serie 1998 - 2000)
* 2006 *Célimène et le cardinal*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Carl Vogt

**August Christoph Carl Vogt** (født 5. juli 1817 i Gießen i storhertugdømmet Hessen, død 5. mai 1895 i Genève) var 
en tysk lege, zoolog, geolog og polarforsker.

Vogt satt som representant i Frankfurt am Main-parlamentet i 1848. Senere flyttet Vogt til Sveits og ble professor ved universitetet i Genève. 

Vogt er kjent for sine lærebøker og brev innenfor fysiologien og anatomien.

## Referanser
Ask Burlefot

**Ask Burlefot** er hovedpersonen i den norske forfatteren Agnar Mykles to romaner *[[Lasso rundt fru Luna]]* (1954) og *[[Sangen om den røde rubin]]* (1956).

Burlefot starter i 1938 på Norges Handelshøyskole i Bergen. Til tross for sitt praktiske studium er Ask en kunstnersjel og en sosialist. Han elsker musikk og litteratur &ndash; og kvinner. Han står i opposisjon til samfunnets moral, og kan ikke forstå hvorfor man ikke kan elske uten å være forelsket. 

Ask er ingen samvittighetsløs sjarmør. Han er tvert i mot usikker på seg selv og sine evner. Han svever fra blomst til blomst, men finner ikke noe fellesskap, verken blant sine erobringer, sine studiekamerater, eller sine politiske meningsfeller.

I 2007 utga Gyldendal forlag en ny utgave av *Lasso rundt fru Luna*, som inneholder avsnitt som ble fjernet fra originalutgivelsen, mange mot forfatterens vilje. Ifølge Anders Heger, som har skrevet en biografi om Mykle, gir dette stoffet Ask Burlefot homofile eller bifile trekk. 

Hovedpersonen i Mykles siste roman *[[Rubicon (roman)|Rubicon]]* (1965) heter Valemon Gristvåg; og har noen fellestrekk med Ask Burlefot.
Margareta zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg

**Margareta zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg** (1909–2005) var en svenskfødt tysk fyrstinne av huset Sayn-Wittgenstein-Berleburg.

Hun ble født i Elghammar i Sverige som *fyrstinne Fouche d'Otrante*. Slekten Fouche d'Otrante er opprinnelig fransk, men har holdt til i Sverige i århundrer. Hennes mor tilhørte den grevelige svenske adelsfamilien Douglas.

26. januar 1934 giftet hun seg med den tyske rittmester fyrst Gustav Albrecht zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg, en sønn av prins Richard zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg og prinsesse Madeleine zu Löwenstein-Wertheim-Freudenberg. Fra 1934 bodde hun i Schloss Bad Berleburg. Hennes mann forsvant under annen verdenskrig. De hadde følgende barn:

* Prins Richard zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg (f. 29. oktober 1934)
* Prinsesse Madeleine zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg (f. 22. april 1936) 
* Prins Robin zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg (f. 29. januar 1938)
* Prinsesse Tatiana zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg (f. 31. juli 1940) 
* Prinsesse Pia zu Sayn-Wittgenstein-Berleburg (8. desember 1942–desember 2025)

Hennes sønn, prins Richard, er gift med prinsesse Benedikte av Danmark, søster av dronning Margrethe II.

## Referanser


## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20051118094819/http://kongehuset.dk/artikel.php?id=72553
HMS «Renown» (1916)

**HMS «Renown»** var en slagkrysser av Renownklassen i den britiske marinen i perioden 1916 til 1948.

Renovnklassen regnes som andre generasjon av slagkryssere. Typisk for denne skipstypen er store, hurtige skip med kraftig bestykning hvor en del pansring er ofret for å øke hastigheten. Tanken med denne skipsklassen var at den skulle være raskere enn alle skip sterkere enn henne, og sterkere enn alle skip raskere enn henne, dvs. at skipet skulle kunne velge hvilke slag den skulle kjempe. I denne rollen var prinsippet nokså vellykket, men spesielt Jyllandsslaget viste at admiraler ofte ikke kunne motstå fristelsen til å sende dem til kamp mot slagskip, en rolle de aldri var designet for, og de led tilsvarende.

Etter fullføring i 1916 tjenestegjorde «Renown» i Nordsjøen og ble etter fredsslutningen oppgradert. Etter ombyggingen i 1921 fraktet skipet prinsen av Wales til Australia og Amerika. I 1923&ndash;24 ble hun igjen oppgradert med mer pansring for å gi økt beskyttelse. Etter et tiår i videre tjeneste ble en ny omfattende modernisering startet, og da arbeidet var fullført i september 1939 var hun klar til tjeneste i andre verdenskrig, med blant annet forbedret luftvernskyts og moderne ildledningssystem.

«Renowns» høye hastighet gjorde henne til et verdifullt bidrag til krigføringen. Sent i 1939 ble hun sendt til Sør-Atlanteren på leting etter det tyske panserskipet «Admiral Graf Spee». Tidlig april 1940 var hun med på minelegging langs norskekysten. Den 9. april 1940 var hun i kamp med de tyske slagkrysserene «Scharnhorst», og «Gneisenau» som hun skadet.

Senere i 1940 og inn i 1941 var hun basert ved Gibraltar i «Styrke H» som opererte i Middelhavet og Atlanterhavet. Sammen med «Styrke H» deltok hun i bombardementet av den italienske byen Genova i februar 1941. I 1942&ndash;43 var «Renown» en del av den britiske hjemmeflåten.

I perioden 1944&ndash;1945 var «Renown» stasjonert i Ceylon og opererte i Indiahavet. Etter krigen hadde hun en kort tjeneste i britiske farvann før hun ble solgt til opphugging i mars 1948.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
HMS «Repulse»

**HMS «Repulse»** var en slagkrysser av Renownklassen i den britiske marinen i perioden 1916 til 1941. Skipet deltok i begge verdenskriger inntil det ble senket av japanske fly utenfor Britisk Malaya i desember 1941. Søsterskip var HMS «Renown».

«Repulse» ble fullført i 1916 ved Clydebank i Skottland, og opererte i Nordsjøen resten av den første verdenskrig. Etter fredsslutningen fikk skipet en nødvendig oppgradering av pansringen som økte vekten med om lag 6&nbsp;000 tonn. Etter at arbeidet var fullført i 1922 begynte den sin fredskarriere med flåteøvelser og langdistansetokt.

I perioden 1933&ndash;36 ble «Repulse» igjen modernisert, med økt dekkspansring, hangar og katapult for fly, og forbedret luftvernskyts. De to første årene av den andre verdenskrig opererte skipet sammen med den britiske flåten i Nordsjøen og Atlanteren. Skipet tok del i jakten på det tyske slagskipet «Bismarck» i mai 1941.

Senere i 1941 ble «Repulse» sendt til Det fjerne østen sammen med det nye slagskipet HMS «Prince of Wales». De to skipene ankom Singapore like før Japan startet Stillehavskrigen. Da fiendtlighetene startet seilte de nordover for å avskjære en rapportert invasjonsstyrke. På returen til Singapore 10. desember 1941 ble skipene angrepet av japanske bombe- og torpedofly. Tidlig i angrepet ble «Repulse» skadet av bomber og sank etter å ha blitt truffet av flere torpedoer. I løpet av en time sank også «Prince of Wales».

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Joan Benoit

**Joan Benoit Samuelson** (født 16. mai 1957 i Cape Elizabeth, Maine) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver. Hun ble tidenes første vinner av et olympisk maratonløp for kvinner.

Benoit begynte å løpe for å trene seg opp etter et beinbrudd. I 1979 vant hun som fullstendig ukjent Boston Marathon, og satte samtidig ny løyperekord. Selv om hun røk akillessenen og ble operert for dette, gjentok hun bedriften i 1983.

Under OL 1984 i Los Angeles vant hun det første maratonløpet for kvinner. Sølvmedaljen gikk til Grete Waitz, som var over ett minutt etter Benoit i mål.
## OL-medaljer
*  1984  Los Angeles -  **Gull** i friidrett, maraton damer  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sayn-Wittgenstein

**Sayn-Wittgenstein** er en rhinsk adelsslekt med stamsete på borgen Sayn ved Bendorf am Rhein. Slektens medlemmer fører navnet *zu Sayn-Wittgenstein* (til Sayn-Wittgenstein). Personer som istedenfor *zu* kaller seg *von Sayn-Wittgenstein*, tilhører ikke denne slekten.

Slekten nevnes tidligst i år 1139 med grevene Eberhardt og Heinrich. Etter grevskapet Wittgenstein som familien arvet kalte slekten seg fra 1361 Sayn-Wittgenstein. I 1605 ble den delt i tre linjer:

* Sayn-Wittgenstein-Berleburg (siden 1792 riksfyrster)
* Sayn-Wittgenstein-Hohenstein (siden 1801 riksfyrster)
* Sayn-Wittgenstein-Sayn (siden 1834 fyrster av kongeriket Preussen)
Flue (andre betydninger)

**Flue** kan vise til
*Fluer, underorden av tovingene, *Brachycera*
*Flue (agn), type agn brukt innen fluefiske
*Gren innen sportsfiske (konkurranse)
*Sløyfe, klesplagg
Falurødt

**Falurødt** er et pigment som har vært mye brukt i Skandinavia for utvendig maling av bolig- og uthus. Fargen har navn etter den svenske gruvebyen Falun, der pigmentet har vært produsert siden 1500-tallet. Fargen kalles også *karmosin* og *engelskrødt*. Pigmentet framkommer ved at jernholdig malm fra Falun gruve forvitrer over lang tid og er for en stor del et biprodukt fra kobberproduksjon i Falun. Forvitringsproduktet brennes og males til pulver. Foruten kopper inneholder pulveret jernoker, kiselsyrer og sink, og har derved en viss konserverende virkning (beskyttelse mot råte) på treverk. På laftede bygg ble den råtebeskyttende effekten utnyttet ved at endeveden (laftehodene) ble malt, senere ble dette overført til reisverkshus dere hele bordkledningen ble malt.

Tradisjonelt har pigmentet inngått i komposisjonsmaling, men brukes også i linolje- og alkydmaling.

Fargen er den mest brukte utendørsfarge på den svenske landsbygda. Fra sent på 1500-tallet var den røde husfargen et tegn på velstand og ble først og fremst brukt i byene. Den svenske kongen beordret i 1570 slottene i Stockholm og Turku malt røde. Fra 1764 ble rødmalingen produsert kommeriselt. Fra 1800-tallet ble den allemannseie og erobret landsbygda, samtidig som en i byene tok i bruk lysere oljemalinger. I Norge har fargen særlig vært populær nær svenskegrensa. Den utbredte bruken av falurødt fra 1600-tallet bidro til å gi bebyggelsen i Sverige et enhetlig preg.

Fra rundt 1730 til 1815 var det alunbrudd på Ekeberg ved Oslo. Rødfarge var et biprodukt av virksomheten og kongen forsøkte å stansen import av rød farge fra Sverige.

Nærmeste NCS-kode er S 5040-Y80R eller 4050-Y80R.
## Referanser


## Eksterne lenker
www.falurodfarg.com
Mozilla Thunderbird

**Mozilla Thunderbird** er en åpen og fri (også gratis) e-postleser med utspring i Mozillas originale e-postleser. Thunderbird støtter IMAP og POP3, samt NNTP for nyhetsgrupper. Thunderbird har innebygd spamfilter og støtter utvidelser. Thunderbird har en flere standardfunksjoner, som stavekontroll og PGP-kryptering.

## Se også
* Fri programvare
* Fri programvare til Windows
* Fri programvare til Mac OS X

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Thunderbirds prosjektside
*
Thunderbird

**Thunderbird** har flere betydninger:

* Mozilla Thunderbird, et dataprogram.
* Thunderbird (skole), en amerikansk forretningsskole.
* Ford Thunderbird, en bil.
Engelsk rødt

**Engelsk rødt** er navnet på et rødbrunt pigment basert på jernoksid. Biprodukt fra jernfremstilling. Fargen ble i eldre tid fremstilt lokalt i Norge ved gløding av myrmalm. Rødt pigment av jernoksid ble også fremstilt industrielt ved Alunverket under Ekeberg ved Christiania som et biprodukt under fremstillingen av alun. Verket var med noen avbrudd i drift fra 1737 til 1815, men der er usikkert i hvilke perioder det produserte rødt pigment.

En mengde andre valører finnes også, gjerne oppkalt etter stedet de ble produsert: for eksempel italiensk rødt, tyrkisk rødt, malagarødt.

## Referanser
Seksjonsnummer

Et **seksjonsnummer** er en del av matrikkelnummeret til seksjoner i det norske eiendomsregisteret, matrikkelen. Den offisielle forkortelsen er ***snr.***

Seksjonering benyttes der en eiendom består av flere selvstendige eierenheter som skal selges og pantsettes hver for seg, og der det ikke er naturlig å dele eiendommen på vanlig måte ved en delingsforretning. Typisk er leilighetsbygg i flere etasjer, forretningsgårder eller en blanding av forretning og leiligheter. En seksjonering kan bestå av to typer seksjoner: boligseksjoner og næringsseksjoner.

Det er flere krav som må være oppfylt for at seksjonering kan finne sted:
* Alle hovedseksjoner skal være del av et bygg, men de kan ha målsatte tilleggsdeler utenom bygget. 
* Alle seksjoner skal ha adkomst fra fellesareal.
* Alt areal som tjener til felles nytte skal være fellesareal.
* Alle boligseksjoner skal ha eget bad, kjøkken, soverom og oppholdsrom.
* Hele eiendommen må seksjoneres, ikke bare deler av den.

En begjæring om seksjonering skal sendes til kommunen. Dersom vilkårene for seksjonering er til stede, skal kommunen gi tillatelse til seksjonering.

En vanlig måte å skrive betegnelsen for en seksjonsenhet på er f.eks. *17/235, snr.2*, der 17 er gårdsnummeret, 235 er bruksnummeret snr.2 er seksjonsnummeret. En annen skrivemåte er *gnr. 17, bnr. 235, snr. 2*.

## Matrikkelhierarki
***Knr.** –  Kommunenummer
****Gnr.** – Gårdsnummer
*****Bnr.** – Bruksnummer
******Fnr.** – Festenummer
******Snr.** – Seksjonsnummer
## Referanser


## Eksterne lenker
* Seksjoneringsloven
* Seksjoneringsskjema
Tempera

**Tempera** er en type maling som er basert på et emulgerende bindemiddel. Emulsjon er sammenblanding av to stoff som i utgangspunktet *ikke* kan blandes. Det er mange ulike oppskrifter på temperamaling. Eggtempera er den vanligste blandingen, som er basert på de to ikke blandbare væskene *olje* og *vann*. Egget tilsettes som *emulgatoren*, det vil si at det gjør at olje og vann allikevel blander seg. 
Navnet *Tempera* er latin og betyr: «å blande i riktig forhold». Ordet tempera betegner selve malingsteknikken. 

## En gammel maleteknikk
Bruken av temperamaling er meget gammel og var enerådende i kunstmaling inntil oljemalingen dukket opp på 1400-tallet, særlig sør for Alpene var teknikken lenge brukt. Lengre nord ble oljemaling brukt tidligere.

Mange kunstnere i samtiden arbeider med temperamaling. Enkelte mener at denne malingen er med å gi et bedre uttrykk i bildene, enn olje- og akrylfarger. Fordi tempera er kjent for at fargene beholder mer av sin intensitet (koloritt) slik den er før malingen tørker. Temperafarger «gulner» også mindre enn enkelte oljefarger, fordi bindemiddelet inneholder prosentvis mindre mengde olje.  

## Å male med tempera
Blandingen kan gis forskjellig dekkevne og fargestyrke avhengig av pigmenttilsetning. Lite pigment er en maling med dårlig dekkevne (gjennomskinnelig), mye pigment gir er fargesterk og dekkende maling. Bindemiddelet kan oppbevares en tid, gjerne en uke, men må stå i kjøleskap, da det er basert på egg eller kasein, som ikke kan oppbevares lenge i romtemperatur. Om bindemiddelet tykner, kan det tynnes med vann.

Malingen påføres i tynne lag vanligvis med pensel eller rull. Maleunderlaget må være stødig. Plater må brukes, lerret er ikke å anbefale. Underlaget må være preparert for tempera, det må være «sugende» og inneholde mindre olje enn tempera malingen. 

Påført maling tørker fort og maleriet overflate blir da uoppløselig. Men den kan straks overmales på nytt. Malingen får en matt overflate når den er tørr.  

## De vanligste tempera-malingene
Mange blandinger med forskjellige emulgatorer er utprøvd, for å finne den optimale blandingen. De vanligste er eggeplomme og kasein. 

### Eggtempera
Eggtempera lages ved å vispe sammen vann, linolje og egg til det emulgerer, det vil si blander seg fullstendig. Kunstnere blander bindemiddel og pigment under arbeidsprosessen, direkte i maleriet eller på paletten.

:1. Visp sammen to egg.
:2. Tilsett 100 ml rå eller kokt linolje, 
:&nbsp;&nbsp; og 100 ml vann.
:3. Visp blandingen kraftig slik at det hele er godt blandet og ikke skiller seg (emulgert).
:4. Tilsett tørt pigment i pulverform og bland til alt er en jevn maling. Ta prøver av malingen for å se dens dekkevne.

### Kaseintempera
:1. 100 ml kasein 
:2. Tilsett 50&nbsp;-&nbsp;100 ml rå eller kokt linolje, 
:&nbsp;&nbsp; og 100&nbsp;-&nbsp;200 ml vann.
:3. Visp blandingen kraftig slik at det hele er godt blandet og ikke skiller seg (emulgert).
:4. Tilsett tørt pigment i pulverform og bland til alt er en jevn maling. Ta prøver av malingen for å se dens dekkevne.
Mesterligaen 2004/2005

**[[Mesterligaen i fotball for menn]] 2004/05** ble arrangert av UEFA. Mesterligaen er Europas mest prestisjetunge fotballturnering for klubblag. Finalen ble kanskje den meste spennende mesterligafinalen noensinne da  hentet opp s 3-0 ledelse og vant på straffesparkkonkurranse.

## Kvalifisering

### 1. runde

### 2. runde

### 3. runde

## Gruppespill
De to beste i hver gruppe gikk til åttendedelsfinaler, mens nummer tre gikk direkte inn i cupspillet i UEFA-cupen.

### Gruppe A

### Gruppe B

### Gruppe C

### Gruppe D

### Gruppe E

### Gruppe F

### Gruppe G

### Gruppe H

## Sluttspill
### Åttendedelsfinaler

### Kvartfinaler

1. PSV videre på straffespark
2. Kampen ble stoppet på grunn av tribunebråk og Milan tildelt seieren med 3-0

### Semifinaler

3. Milan videre på bortemål

### Finale

## Referanser
Komposisjonsmaling

**Komposisjonsmaling** er en maling hvor bindemiddelet er mel, vanligvis rugmel. Det er en vannbasert farge.  Den ble mye brukt tidligere, men da linoljemalingen kom, tok den over. 

Komposisjonsmaling er lett å påføre, særlig hvis underlaget er litt fuktig fra før.  Den sitter dårlig på annet enn friskt tre, og best på uhøvlet tre og ble derfor i hovedsak brukt på uthus. Et billig og lett tilgjengelig pigment var rødt jernoksidbasert pulver, gjerne falurødt og engelsk rødt. 

Komposisjonsmalingen kan virke noe primitiv, men den har utmerkede egenskaper: helt diffusjonsåpen og lang holdbarhet, opp til 30 år er nevnt. Før ommaling er det bare å børste av løs maling. 

## Oppskrift
Det finnes flere oppskrifter på komposisjonsmaling. Denne er hentet fra Riksantikvarens nettsted: 

:0,4 kg. jern- eller sinksulfat løses i 10 liter kokende vann. 
:0,5 kg. finmalt rugmel piskes inn i oppløsningen. 
:Blandingen kokes i et kvarter. 
:1,6 kg. pigment i ønsket farge tilsettes. 
:Malingen kokes i ytterligere et kvarter.

Oppløsningen kan skumme og støtkoke kraftig når pigmentet tilsettes, arbeidet bør derfor utføres utendørs.

## Eksterne lenker
* https://brage.bibsys.no/xmlui/bitstream/handle/11250/175377/1/Infoark_397_OverflatebehandlingKomposisjonsmaling.pdf  – Riksantikvarens tekst om *komposisjonsmaling*
Væskekromatografi

**Væskekromatografi** (engelsk: HPLC – high performance liquid chromatography) er en teknikk innen analytisk kjemi som brukes for separasjon av kjemiske komponenter i en væske.

Separasjonen skjer i en analytisk kolonne som en prøveløsning drives igjennom under høyt trykk (10-400 Bar) ved hjelp av en pumpe som er tilknyttet reservoarer med væske. Denne væsken kalles mobilfasen fordi den er det mobile medium som prøveløsningen drives i. Kolonnen, en sylinder med typiske dimensjoner 15&nbsp;cm lengde og 4.6&nbsp;mm indre diameter, er fylt med partikler (kalt stasjonærfasen), som vekselvirker med analyttene (de kjemiske komponentene som skal bestemmes), slik at forskjellige komponenter vil bruke forskjellig tid gjennom kolonnen mens mobilfasen pumpes gjennom.

Det typiske er at stasjonærfasen er av upolar karakter (partikler med alkankjeder bundet til, typisk C18) og mobilfasen er av polar karakter (vandig løsning med innblanding av vannløselige løsemidler, f.eks. metanol eller acetonitril). Dette kalles omvendt fase væskekromatografi. Hvis stasjonærfasen er polar (typisk silicapartikler) og mobilfasen upolar/lite polar (ikke-vandig løsning) så kalles det normal fase væskekromatografi. Omvendt fase er det klart mest anvendte og er enklest å håndtere.

## Varianter
En variant av væskekromatografi er tynnsjiktkromatografi (TLC), eller platekromatografi, hvor stasjonærfasen er montert i et tynt sjikt på en plate av glass eller metall. En prøve avsettes i et punkt nær den ene kanten av platen, platen settes på høykant i et kar med en liten mengde mobilfase, som så drives frem gjennom stasjonærfasen av kapillærkrefter. Før mobilfasen har nådd toppen av platen tas den ut, væskefronten markeres, og platen tørkes. Prøvens komponenter separeres ikke i tid, men i hvor langt de har vandret fra utgangspunktet.

Væskekromatografi finnes også som en miniatyrisert teknikk kalt *micro væskekromatografi* (µLC). Teknikken er en nedskalert teknikk av væskekromatografi der alle komponenter i systemet er nedskalert med en faktor på omtrent 200. Nedskaleringen reduserer fortynningseffekten som er til stede i kolonner og koblinger og gir derfor en økt massesensivitet. Imidlertid blir injeksjonsvolumet også nedskalert, typisk injeksjonsvolum på 50 nL, slik at det totalt sett ikke blir en forbedret kromatografisk signal. Likevel er det klare fordeler med µLC der tilgjengelig prøvevolum er lite. I tillegg er det også mulig å sette på store prøvevolumer ved hjelp av kolonneoppkonsentreringsteknikker som kan gi en drastisk økning av det kromatografiske signalet og dermed også en betydelig senkning av konsentrasjonsdeteksjonsgrensen.

## Se også
* Gasskromatografi
* Gelelektroforese
* Kapillærelektroforese

## Referanser
Kevin Young

**Kevin Young** (født 16. september 1966 i Los Angeles) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver. Han hadde verdenskorden på 400 meter hekk fra 1992 til 2021.

Kevin Young debuterte internasjonalt i de panamerikanske lekene i 1987, der han kom på andreplass. I 1988 kvalifiserte han seg til OL i Seoul, der han kom på fjerdeplass bak sitt store forbilde, Edwin Moses, som i dette løpet vant sitt siste, store mesterskap. I VM i friidrett 1991 kom han igjen på fjerdeplass, og de to beste årene i karrieren fulgte. I 1992 vant han gull i OL i Barcelona på tiden 46,78.

Etter 25 løpsseire på rad, ble han i 1993, to uker før VM, slått av Samuel Matete fra Zambia. I selve verdensmesterskapet fikk han imidlertid revansj, og ble verdensmester.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Edwin Moses

**Edwin Moses** (født 31. august 1955 i Dayton, Ohio) er en amerikansk friidrettsutøver. Han dominerte øvelsen 400 meter hekk i store deler av 1970- og 80-årene, og var ubeseiret på distansen i 122 løp mellom 1977 og 1987.

## Meritter
* Olympisk mester i 1976 og 1984
* Olympisk bronse i Sommer-OL 1988
* Verdensmester i 1983 og 1987
* Fire verdensrekorder:
** 47,64 (1976)
** 47,45 (1977)
** 47,13 (1980)
** 47,02 (1983)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hierarki

**Hierarki** betyr «rangordning». *(gr. hierarkhia «høyere presteskap», nøye gradert system av [[geistlig]]e [[embetsmenn]])*. Hierarki finnes både i dyreverden og blant mennesker.

Det finnes to typer hierarki; **makt**hierarki og **system**hierarki.

## Makthierarki

Makthierarki er et system som bygger på «den sterkestes rett».

### I dyreverden
Etter Darwins utviklingslære er makthierarkiet et viktig element i utvelgelsen av dyr, for at de som  best tilpasset skal bringe rasen videre (oftes på norsk referert til "den sterkestes overlever", noe som er en misvisende oversettelse av originalen "survival of the fittest", dvs "den best egnede overlever"). De dyr som står nederst på rangstigen kommer sist til matfatet, og hannene får gjerne ikke anledning til å pare seg og derved bringe sine gener videre.
Slik rangordning er vanlig hos de fleste dyreslag – *«hakkeorden»*.

### I menneskeverden
Makthierarki er også velkjent blant mennesker. I et slikt menneskelig hierarki vil de som står lavest på rangstigen ha minst innflytelse på avgjørelsene. Mest utviklet er hierarkiet i offentlig forvaltning. Det aller klareste og mest omfattende finnes i forsvaret, der hver enkelt rang har en betegnelse og et helt klart definert ansvarsområde. Hver forsvarsgren er inndelt i 14 militære grader.

## Systemhierarki
Systemhierarki er en klassifisering basert på likhetstrekk og/eller utviklingstrekk. Hensikten er å systematisere data. Det finnes flere former for systemhierarki, for eksempel innen geografi, astronomi, språk, kjemi, varehandel, industri o.a. Her på Wikipedia er kategoriene bygget opp etter et hierarkisk mønster. Et par andre eksempler:

### Innen informasjonsteknologi
Hierarkimodellen brukes for eks. innen lagring av data.
Datastrukturer blir i stadig større grad lagret som XML som følger en streng hierarkisk modell.
De fleste moderne programmeringsspråk har også en innebygget hierarkisk oppbygning av et hovedprogram som består av mange underliggende funksjoner eller subrutiner.

### Innen dyre- og planteverden
Carl von Linné er kjent som den moderne taksonomiens far. Han delte planter og dyr inn i grupper og undergrupper etter et hierarkisk mønster. Hvert ledd i hierarkiet, helt ned til arter og underarter, fikk en latinsk betegnelse. 

## Eksterne lenker
*