open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Norut

**Norut Northern Research Institute AS**, vanligvis kalt **Norut**, var et norsk forsknings- og innovasjonsselskap med hovedkvarter i Tromsø og særlig fokus på Nordområdene. Selskapet ble i 2019 fusjonert med Norwegian Research Centre.

Norut besto av to selskap med forskningsaktivitet innen teknologi og samfunn, en bioteknologisk lab til utleie og et innovasjonsselskap. Selskapet hadde ca 120 ansatte og en omsetning på 111 millioner kroner (2015). Konsernsjef fram til fusjonen var Ivan C. Burkow. 

Norut-konsernet besto før fusjonen av følgende selskap:
*Norut 
*Norut Narvik
*Barents Biocentre Lab
*Norinnova Technology Transfer

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norut
Nils Ally

**Nils Ally** (født 14. oktober 1963 i London) er en norsk messearrangør. Han har hvert år siden 1995 har organisert den erotiske varemessa Sexhibition i Oslo sentrum.

Ally vokste opp i England og flyttet til morens hjemland Norge i 1982. Han har akademisk utdannelse innen blant annet kunst, matematikk, fysikk, og økonomi. Han har studert ved matematikk, fysikk og kunst-fag ved Bedriftsøkonomisk Institutt, Oxford University, London University, og Stavanger Distriktshøyskole.

Han har jobbet en del år med design, og da spesielt grafisk design. Ally har også spilt rollen som «Skjutan man» i den svenske pornofilmen *[[Ridskolan 3]]*. I tillegg lager han erotisk kunst, men har trappet ned som billende kunstner de siste årene på grunn av at har hele organisasjonsansvaret for Sexhibition.

Nils Ally har siden 1987 vært bosatt på Langhus i Ski kommune, utenfor Oslo, og har kone og to døtre.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sexhibition-messens nettsted
Urskog Skytterlag

**Urskog Skytterlag** holder til i Aurskog, i Akershus. Laget ble stiftet i 1861 og er dermed et av Norges eldste skytterlag. Laget gikk inn i Det frivillige skyttervesen i 1893 etter at skytterlagene i Norge det året ble samlet i én organisasjon.

## Historie
Urskog skytterlag ble stiftet i 1861 som "Urskaug skydeforening" av lensmann Svend Emil Dahl Holmsen og Holm Haneborg. Laget var medlem av Centralforeningen for Udbredelse af Legemsøvelser og Vaabenbrug fra stiftelsesåret og frem til 1884 da de gikk inn i Folkevæpningssamlagene. Lagets første skytebane var på Teigen ved Riserbrua i Aurskog. 

I 1893, da laget hadde stått uten skytebane i noen år, fikk laget nye bane på Øvre Killingmo hvor lagets bane fortsatt er. 

## Lagets navn
Da laget ble stiftet i 1861 het bygda Urskog og ikke Aurskog slik navnet er i dag. Bakgrunnen for dette navnet er at Aurskog-navnet ble fordansket til Urskog i Dansketiden. I en periode på starten av 1900-tallet ble svært mange stedsnavn i Norge fornorsket som et resultat av den sterke nasjonalismen som rådet i årene etter 1905. Dette skjedde også med Aurskog-navnet. Både idrettslaget i bygda, Aurskog-Finstadbru Sportsklubb, og andre foreninger byttet til Aurskog, men dette gjaldt altså ikke skytterlaget.

## Arrangementer
### Interne skytinger
Skytterlaget har en del interne skytingen både sommer og vinter. Blant disse er Skogens Premie (baneskyting), Aurskog Sparebanks Pokal (baneskyting) og Johan Andresens Julepokal (feltskyting)
### Urskogstevnet
Urskog skytterlag arrangerer Urskogstevnet i baneskyting hvert år i slutten av mai. Dette er et stevne som i 2013 samlet hele 419 skyttere fra hele landet, noe som gjør det til et av de største banestevnene i landet. Stevnet ble arrangert første gang i 1957. Da var det kun for lagene i krets 1 i Akershus. Fra 1963 ble stevnet åpent for hele Akershus Skyttersamlag og for hele landet i 1986. Det første stevnet på elektroniske skiver var i 1999. 

Stevnet sto i fare for å bli avlyst pga. stor skogbrannfare i 2018, men ble gjennomført etter at det ble iverksatt vanningstiltak.

Stevnet blei ikke arrangert i 2020 pga. koronaepidemien.   
#### Vinnere

## Baner

Banen ligger på Øvre Killingmo i Aurskog. Banen ble anlagt der i 1893.
* 15m:  6 elektroniske skiver innendørs til treningsbruk
* 100m: 10 elektroniske skiver.
* 200m: 11 elektroniske skiver.

## Storvilttrening
Urskog skytterlag arrangerer årlig trening for storviltjegere med oppskyting. Skytingen foregår fra slutten av mai og frem til elgjakta starter 5.oktober, med en pause i ca. 4 uker fra juli og begynnelsen av august. Skytingen foregår på lagets bane på Øvre Killingmo mot 10 elektroniske skiver på 100 meter.
## Æresmedlemmer
Johan Andresen snr. (19.07.1883-22.04.1980)
Kristian O. Romhus (27.10.1894-16.09.1982)
Arne Ivar Tønsberg (27.01.1921-14.09.2003)
Asbjørn Konrad Killingmo (25.06.1924-)
Normann Asbjørn Dahle (23.04.1940-)
Magne Gromsrud (18.06.1936-30.08.16)

## Ledere


## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Hjelp, vi flyr igjen!

***Hjelp, vi flyr igjen!*** (originaltittel: *Airplane II: The Sequel*) er en amerikansk  fra 1982 regissert av Ken Finkleman. Filmen er en oppfølger til *[[Hjelp, vi flyr]]* fra 1980. I denne foregår handlingen om bord i et hypermoderne passasjerfly som skal frakte turister til Månen. Hovedrollene spilles av Robert Hays og Julie Hagerty, mens sentrale biroller spilles av Lloyd Bridges, Chad Everett og William Shatner.

Filmen er også kjent under den tittelen *Flying High II*.

*Hjelp, vi flyr igjen!* ble ikke en like stor suksess som den første filmen.

## Handling
Flere år har gått siden Ted Striker, en pilot med flyskrekk, reddet alle passasjerene på et passasjerfly. Nå jobber han som en testpilot for et hypermoderne passasjerfly som er designet for å frakte turister til Månen. Han blir imidlertid urettmessig sent på mentalsykehus etter at testflyet krasjer. Hovedhensikten var å bringe ham til taushet. Når han der får greie på at et identisk fly planlegger sin første reise til månen, bryter han seg ut av sykehuset for å stanse den planlagte turen. Om bord i flyet treffer han atter sin eks-kjæreste Elaine som nå har blitt sammen med Simon, et medlem av komiteen som arbeidet hardt for at Mayflowers månereise skulle iverksettes. På vei til månen tar imidlertid flyets datamaskin, ROK 9000, kontroll og dreper pilotene samt setter farkosten i kurs mot solen. Det oppstår kaos blant passasjerer og bakkemannskap, men Ted og Elaine klarer etter en stund å frakoble ROK 9000. Atter en gang må Ted ta spaken for å redde passasjerer på et førerløst fartøy.

## Om filmen

### Popularitet og økonomi
*Hjelp vi flyr igjen* ble en moderat suksess, men klarte ikke oppnå populariteten til sin forgjenger. Den spilte inn 27 millioner dollar i USA (under en tredjedel av den den første filmen) og havnet på en 28. plass over de mest innbringende filmene i 1982.

Den hadde et budsjett på 15 millioner dollar (over fire ganger mer enn den første filmen).

### Anmelderne
Den fikk en lunken mottakelse av filmkritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 42 % på Rotten Tomatoes. Filmkritikeren Roger Ebert gav den to av fire stjerner. Han skrev at de første 10 minutter av filmen var lovende, men at den raskt ble en «inspirasjonsløs og rutinepreget film» som stort sett forsøkte å flyte på suksessen til den første filmen. Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner.

Også de norske anmelderne var lunkne.

#### Planene om en tredje film
På slutten av filmen reklameres det for en tredje film («*Coming soon: Airplane III*»), men den ble aldri realisert.

## I rollene
(utvalg)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bell X-9

**Bell X-9 «Shrike»** var et eksperimentmissil bygd for USAs flyvåpen USAF. 93 ble bestilt, men bare 31 ble levert. Ingen er bevart.

## Historie
I mai 1947 ble Bell Aircraft Corporation tildelt en kontrakt for å bygge ASM-A-2 Rascal (senere B-63/GAM-63) luft-til-bakke missil. En testmodell i mindre skala ble bestilt under navnet RTV-A-4 «Shrike». Den ble sluppet første gang i april 1949 i en umotorisert glideflukt. Den første motoriserte flyvningen i mai 1950 endte med fiasko. Først ved femte forsøk i november 1950 ble en vellykket motorisert flyvning gjennomført. 

I 1951 ble RTV-A-4 omdøpt til X-9, og testprogrammet fortsatte til januar 1953. Det ble foreslått å bruke X-9 som et midlertidig operativt missil inntil Rascal-missilet ble ferdig utviklet, men X-9s korte rekkevidde og lave nyttelast satte en stopper for dette forslaget.

## Formål
X-9 Shrike var bygd for å utføre tester for Rascal luft-til-bakke missil. X-9 var produktiv når det gjaldt innsamling av data om aerodynamikk, stabilitet, styre- og motorsystemer før fullskala utvikling av Rascal-missilet startet. (Rascal-prosjektet ble senere kansellert). De 28 testflyvningene med X-9 bekreftet at luft-til-bakke missiler kunne avfyres og styres fra et fly.

## Design
X-9 hadde en to-kammers rakettmotor for flytende drivstoff, først en Aerojet-motor, senere Bell XLR65-BA-1. Den ble sluppet fra en trapes i bomberommet til et EB-50D (et modifisert Boeing B-50 Superfortress bombefly), og ble styrt ved hjelp av radiokommunikasjon fra moderflyet. Styreflatene var 2 vertikale finner foran, 2 styrefinner med ror, canardvinger og faste halevinger. Etter at drivstoffet var brukt opp, ble X-9 brakt tilbake til bakken i en relativt myk fallskjermlanding.

## Spesifikasjoner
**Dimensjoner**

***Lengde :** 6,98 meter
***Bredde :** 2,38 meter
***Diameter :** 0,55 meter
***Vingeareal :** 6,5 m²
***Vekt (full) :** 1&nbsp;585 kg
***Vekt (tom) :** 964 kg
***Motor :** Bell XLR65-BA-1 (2&nbsp;500 kg)
***Drivstoff :** 621 kg

**Ytelse**

***Toppfart :** 2&nbsp;387 km/t (Mach 2)
***Høyeste flyvning :** 19&nbsp;800m
***Rekkevidde :** 80 km

## Kilder
*NASA – American X-vehicles, An Inventory—X-1 to X-50 (side 15) Utgitt 2003 (pdf) Besøkt 19. mars 2015
*Encyclopedia Astronautica – Shrike X-9 (Arkivert versjon av original) Besøkt 19. mars 2015
Fylkesvei 5110

**Fylkesveg 5110** går mellom Holdhus og Tveita i Bjørnafjorden kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 123 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Kirsten Kokkin

**Kirsten Kokkin** (født 23. august 1951 i Oslo) er en norsk skulptør. Hun har sin utdannelse fra Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i Oslo, Statens kunstakademi i Oslo og Kungliga Konsthögskolan i Stockholm. Kokkin er førsteamanuensis i figurative fag på Kunsthøgskolen i Oslo. 

Kokkin debuterte i 1972 og flyttet til USA i 1987 og pendlet mellom Oslo og Colorado. Hun har hatt flere separatutstillinger og en rekke utsmykningsoppdrag.

Kokkin står i den figurative, europeiske tradisjonen fra Michelangelo, Giovanni Lorenzo Bernini, Auguste Rodin og Gustav Vigeland.

I Norge er Kokkin mest kjent for portrettbyster og skulpturer, blant annet skulpturene av kronprinsesse Märtha utenfor Norges ambassade i Washington, D.C. og ved Slottet som gave til kong Harald V på hans 70-årsdag. Hun utførte dessuten bysten av Kjell Magne Bondevik ved Bjørnsonhuset i Molde i 2006. Hun utførte også en byste av tidligere statsminister Gro Harlem Brundtland til Arbeiderpartiets hovedkontor på Youngstorget i Oslo (2012).

Kokkin har også utmerket seg med å gjøre en rekke legemsstore skulpturer med dans som tema. De er brukt som offentlige utsmykninger bade I Norge og USA.

I 2009 gjorde Kokkin en relieff av Mille-Marie Treschow og Stein Erik Hagen til Kulturhuset Bølgen i Larvik. En skulptur av Ole Einar Bjørndalen ble avduket på Modum i september 2008. 

Kokkin har også arbeidet med legemsstore portrett skulpturer av fremstående kvinner; Fru Ingegerd Løvenskiold Stuart, for Bærum Værk, Signekona Anna Brannfjell , Ekeberg skole Oslo, og dronning Sonja i Slottsparken i Oslo i anledning dronningens 80-årsdag.

Kirsten Kokkin er datter av den norske motstandshelten Sverre Kokkin, kjent fra Pelle-gruppa.

## Referanser


## Kilder
* *Kirsten Kokkin 60 år*. Fødselsdagsomtale i Aftenposten Kultur 23. august 2011 side 11

## Eksterne lenker
* 
*
Dagfinn Knudsen

**Dagfinn Knudsen** (født 1953) er en norsk billedkunstner. Han er utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo. Knudsen arbeider med maleri og pastell, men er likevel best kjent for sine koldnål-portretter av kvinneskikkelser. Han har holdt en mengde separatutstillinger over hele landet, og flere utstillinger i utlandet. Dagfinn Knudsen er representert i flere offentlige samlinger, som  bl.a. Nasjonalgalleriet og Riksgalleriet.

## Utvalgte utstillinger og prosjekter

* 1976 – Høstutstillingen 
* 1977 – Høstutstillingen 
* 1978 – Høstutstillingen  
* 1979 – Høstutstillingen  
* 1980 – Høstutstillingen 
* 1980 – Galleri Norske Grafikere Oslo 
* 1980 – Galleri 1 Bergen
* 1981 – Høstutstillingen
* 1981 – Aalesunds Kunstforening 
* 1981 – Gallerie das Bild Berlin 
* 1982 – Høstutstillingen
* 1982 – Trondhjem Kunstforening  
* 1982 – Kunstnerforbundet Oslo
* 1982 – Galleri JMS Oslo 
* 1982 – Galleri Ingeleiv Bergen   
* 1983 – Høstutstillingen  
* 1983 – Galleri Art Now Göteborg  
* 1984 – Galleri Kampen Oslo 
* 1984 – Molde Kunstforening 
* 1984 – Cafe Vära Oslo
* 1984 – Galleri Art Now Göteborg 
* 1985 – Galerie Unique Eidsvoll
* 1985 – Galleri F-15 Moss 
* 1986 – Nationalmuseet Stockholm  
* 1988 – Wang Kunsthandel oslo 
* 1990 – Galleri Unique Dal 
* 1990 – Kristiansund Kunstforening 
* 1990 – Aalesunds Kunstforening 
* 1990 – Nationalgalleriet Stockholm 
* 1991 – Skedsmo Kunstforening 
* 1991 – Hå Gamle Prestegård Hå 
* 1991 – Galleri Aktuell Kunst Oslo 
* 1991 – Galleri Kunstmix Horten
* 1992 – Galleri Dobag Kristiansund
* 1992 – Galleri Ogilvy Oslo
* 1992 – Det gule galleriet Stavern 
* 1992 – The Broker Oslo 
* 1992 – Galleri Nordstrand Oslo 
* 1993 – Galleri Bitten Bergen 
* 1993 – Galleri Gann Sandnes 
* 1994 – Galleri Nordstrand Oslo 
* 1994 – Galleri Abelin Båstad Sverige 
* 1995 – Galleri Bitten Bergen 
* 1995 – Galleri Hervold Hamar
* 1998 – Galleri Nordstrand
* 1999 – Galleri Nordstrand
* 2000 – Kafé Tamara, Oslo 
* 2000 – Cappelen forlag, Oslo 
* 2000 – Aalesund kunstforening, Ålesund 
* 2001 – Galleri brenneriet, Oslo 
* 2002 – Rælingen kunstforening, Rælingen 
* 2002 – Galleri Urd, Festspillene i Bergen
* 2002 – Molde kunstforening, Jazzfestivalutstiller, Molde 
* 2002 – Galleri Dobag, Kristiansund 2002
* 2002 – Gol kunstforening, Gol 
* 2003 – Nes kunstforening, Vormsund 
* 2003 – Galleri Nordstrand, Oslo
* 2004 – Galleri Urd, Festspillene i Bergen 
* 2004 – Grafioteket, Gøteborg 
* 2005 – Det gule galleriet, Stavern
* 2005 – Galleri Nordstrand, Oslo
* 2005 – Moss kunsforening, Moss 
* 2005 – Café Madam Brix, Steinkjer
* 2006 – Galleri Nordstrand
* 2006 – Galleri F 15 Moss
* 2007 – Galleri Nordstrand
* 2007 – Galleri DOBAG

## Utsmykninger
* 1986 – Nordland Distriktshøgskole  
* 1987 – Oseberg-plattformen 
* 1994 – Brage-plattformen 

## Innkjøpt av
* Oslo kommunes kunstsamlinger 
* Riksgalleriet 
* Norsk kulturråd 
* Nasjonalgalleriet 
* Göteborg Konsthall
* Trondhjem Faste Galleri
* Lillehammer videregående skole 
* Malmö Museum
* Bergen Billedgalleri 
* Södertälje Konstsamling

## Referanser
Operasjon Cobra (film)

:*For den danske filmen fra 1995, se [[Operation Cobra (film)]]*

***Operasjon Cobra*** er en norsk thriller fra 1978 regissert av Ola Solum. Filmen handler om en norsk familie bosatt ved Fornebu som blir holdt fanget i sitt eget hjem av terrorister. Målet er å ha en base sentralt i nærhet av der den amerikanske utenriksministeren vil passere i forbindelse med sitt norgesbesøk. De mest sentrale rollene spilles av Anders Mordal, Wenche Medbøe, Ingrid Larsen, Roy Bjørnstad og Nils Ole Oftebro. Filmen er basert på ei bok av den danske forfatteren Anders Bodelsen.

En dansk filmversjon kom i 1995.

## Handling
Den amerikanske utenriksministeren skal på offisielt besøk til Oslo. På møtet skal blant annet Midtøstenkonflikten diskuteres. Det norske politiet er i full beredskap, helikoptre kretser over tretoppene, man frykter terrorhandlinger mot ministeren. En terroristgruppe som har planlagt å drepe utenriksministeren overmanner en uskyldig familie ved Fornebu og bruker deres hus som base for planleggingen av attentatet. Den oppfinnsomme sønnen i huset og hans to skolekamerater legger en listig plan for å stoppe attentatplanene. Et rakettsystem ved navn Cobra spiller en viktig rolle i dramaet.

## Om filmen
Norsk filminstitutt skrev: «*En spennende film som kan glede både 12- åringer og erfarne filmtittere, der midtøstenkonflikten blir satt inn i norsk virkelighet. Tar opp terrorisme/vold, og prøver også å gi en forklaring.*»

*[[VG]]* og *[[Arbeiderbladet]]* gav den terningkast fire.

## I rollene
* Anders Mordal –  Fredrik 
* Ingrid Larsen –  Margarethe 
* Roy Bjørnstad –  Far til Fredrik 
* Nils Ole Oftebro –  Jørgen 
* Jo Banoun –  Far til Arim 
* Svein Erik Brodal –  Dans far 
* Amina Elazemouri –  Hanne 
* Noredin Elazemouri –  Arim 
* Erik Hivju –  Læreren 
* Jorunn Kjellsby –  Mor til Arim 
* Wenche Medbøe –  Mor til Fredrik 
* Ola Neegaard Jr. –  Dan 
* Ragnhild Nygaard –  Mor til Dan 
* Liv Thorsen –  Inspektøren

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 2506

**Fylkesvei 2506** går mellom Skredbergi og Morke i Øystre Slidre kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 288 (Oppland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
EURES

**EURES** (**Eur**opean **E**mployment **S**ervices) er et samarbeid mellom EU, EØS-landene og Sveits. Det skal fremme fri bevegelighet av arbeidskraft innenfor medlemmenes territorium. Det ble dannet i 1993 og er nedfelt i EØS-avtalen.

EURES ble etablert i 1993 og lansert i 1994 som et nettverk mellom offentlige arbeidsformidlingsetater. Nettverket gjennomgikk en reform i 2016 og formålet ble da få flere organisasjoner for å delta og dermed tilby mer informasjon, mer veiledning og flere rekrutteringstjenester til et bredere publikum av jobbsøkere og arbeidsgivere over hele Europa. EURES kan gi informasjon om bransjer, markeder, tilgang på arbeidskraft, lover og regelverk, samt mulige samarbeidspartnere i EU/EØS-landene.

EURES er en del av EUs program for beskjeftigelse og sosial innovasjon (EaSI).

## EURES-regioner
Ettersom EURES i Norge er integrert i NAV, ligger ingen kontorer i Norge. Ellers i nettverket finnes 24 kontorer: 
* EuresChannel (BE-FR-UK)
* Scheldemond (BE-NL)
* EURES-EUREGIO Gronau/Enschede(DE-NL)
* EURES Maas-Rhin (BE-DE-NL)
* P.E.D. (BE-FR-LUX)
* EURES Saar-Lor-Lux-Rheinland-Pfalz (DE-FR-LUX)
* EURAZUR (FR-IT)
* Bayern – Tschechien (DE-CZ)
* Sønderjylland-Schleswig (DK-DE)
* EUREGIO Rhein-Waal (DE-NL)
* EURES interalp (DE-AT)
* Danubius (SK-HU)
* PYREMED/PIRIME (FR-ES)
* Northern Ireland/Ireland (IE-UK)
* EURES TransTirolia (IT-AT-CH)
* ØRESUND (DK-SV)
* Galicia/Região Norte (ES-PT)
* Oberrhein (FR-DE-CH)
* Tornedalen (SV-SF)
* EURES Bodensee (AT-CH-DE-FL)
* Euradria (IT-SI)
* Eures-T Beskydy (CZ-PL-SK)
* Pannonia (AT-HU)
* TriRegio (DE-PL-CZ)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Operation Cobra

**Operation Cobra** har flere betydninger:

* Operasjon Cobra: en alliert militæroffensiv under andre verdenskrig.
* Operation Cobra (bok): En dansk bok fra 1975 skrevet av Anders Bodelsen.
** Operasjon Cobra (film): en norsk film fra 1978 basert på boka fra 1975.
** Operation Cobra (film): en dansk film fra 1995 basert på boka fra 1975.
Frognerveien

**Frognerveien** finnes flere steder:

* Frognerveien (Oslo)
* Frognerveien (Skien)
* Frognerveien (Nøtterøy)
* Frognervegen (Hamar) – Ridabu
* Frognervegen (Sørum) – Frogner
Klaus Maria Brandauer

**Klaus Maria Brandauer**, *eg. Klaus Georg Steng*, (født 22. juni 1943 i Bad Aussee, Steiermark) er en østerriksk skuespiller, regissør og professor ved Max-Reinhardt-Seminar i Wien. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Klaus Georg Steng/Klaus Maria Brandauer var sønn av tollbetjenten Georg Steng som stammet fra Tyskland, og den østerrikske Maria Brandauer, hvis for- og etternavn han tok i bruk som del av sitt kunstnernavn. Sine første leveår tilbragte han hos morforeldrene i Østerrike. Senere bodde han og foreldrene i blant annet Kehl am Rhein og i Grenzach nær Basel, det sted som ifølge ham selv fikk særlig betydning for hans skuespillerutvikling. Brandauer ble oppdradd som katolikk. 

Klaus Maria Brandauer studerte ved Staatliche Hochschule für Musik und Darstellende Kunst i Stuttgart. Han avbrøt imidlertid studiene etter to semestre.

### Karriere
I 1963 debutere han som Claudio i Shakespeares *[[Like for like]]* ved Landestheater Tübingen. Senere var han engasjert ved Theater in der Josefstadt i Wien. Han fikk et bredt publikum gjennom sin medvirkning i regissøren Fritz Kortners siste oppsetning der.

Fra 1972 har Brandauer vært medlem av ensemblet og regissør ved Burgtheater i Wien.

Brandauer var en anerkjent teaterskuespiller da han ble en internasjonal stjerne gjennom samarbeid med István Szabó. Han er en av få østerrikske skuespillere som har fått et navn i Hollywood. For rollen som baron Bror Blixen-Finecke i *[[Mitt Afrika]]* ble han Oscar-nominert. *[[Mephisto (film)|Mephisto]]* (1981), hvor Brandauer spilte hovedrollen, mottok Oscar som beste utenlandske film. I sin anmeldelse omtalte kinoskribenten Roger Ebert Brandauers innsats som «en av de største filmopptredender jeg noensinne har sett.»

Brandauer har også selv regissert en rekke filmer.

Klaus Maria Brandauer var gift med regissøren og filmforfatteren Karin Brandauer til hennes død i 1992.

I juli 2007 giftet Brandauer seg med teaterviteren Natalie Krenn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisiell informasjon om Klaus Maria Brandauer 
*
Olav Elias Sønderland

**Olav Elias Sønderland** (1942–2023) var en norsk jurist og politiembetsmann. 

Sønderland var født i Bodø og avla juridisk embetseksamen (cand.jur.) ved Universitetet i Oslo i 1968. Etter embetseksamen arbeidet han ved Politiavdelingen i Justisdepartementet før han i 1964 gikk over i politiet som politifullmektig i Sandefjord. I 1978 ble han politimester i Sør-Varanger politidistrikt og i 1985 politimester i Bodø, der han også ledet Hovedredningssentralen for Nord-Norge. I 1992 ble Sønderland utnevnt til politimester i Stavanger, senere Sør-Rogaland politidistrikt. Sønderland var leder for observatørgruppen Temporary International Presence in Hebron (TIPH) i 1999.

Etter terrorangrepet i 2011 ledet han et utvalg nedsatt av politidirektør Øystein Mæland, med mandat til å evaluere politiets innsats og håndtering av hendelsene.Sønderland-rapporten ble lagt frem 20. mars 2012.

I 2007 ble Sønderland tildelt Politiets hederskors.

Sønderland ble i 2008 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for embetsfortjeneste og hans innsats for redningstjenesten».

Sønderland var medlem av Den Norske Frimurerorden. Han var medlem av St. Johanneslogen St. Svithun, St. Andreaslogen Utstein og hadde graden X («Høyt opplyst St. Johannesloges betrodde broder, ridder av Purpurbåndet«) i Bergens Provincialloge.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Den Kongelege Norske St Olavs Orden til Olav Elias Sønderland. Tale ved utdeling 24.06.08. *Fylkesmannen i Rogaland*
Kjetil Thorsen

**Kjetil Trædal Thorsen** (født 1958) er en norsk arkitekt og professor. Han er partner i arkitektfirmaet Snøhetta, som han var med å starte i 1987.

Etter flere år i Tyskland og Storbritannia, startet han sin utdannelse som sivilarkitekt ved Technischen Universität Graz i Østerrike. Han har arbeidet hos David Sandved i Haugesund (1981), Espen Tharaldsen (Arbeidsgruppen Hus) i Bergen (1982–1983) og Ralph Erskine i Stockholm (1983–1984). 

Thorsen er kjent for å ha bidratt til å tegne byggverk som OL-museet i Lillehammer, Bibliotheca Alexandrina i Egypt og Operahuset i Oslo. Thorsen er professor ved Universität Innsbruck, der han holdt sin tiltredelsesforelesning i 2005. 

Thorsen ble på sin 50-årsdag i 2008 utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden «for hans innsats for arkitekturen». I 2011 ble han utnevnt til æresdoktor ved NTNU. Thorsen ble i 2012 tildelt Grosch-medlajen, og i 2013 Prins Eugen-medaljen.

## Referanser
Tor Singsaas

**Tor Singsaas** (født 1948) er biskop emeritus av Nidaros bispedømme. Han var biskop fra 2008 til 2017, og hadde sin avskjedsgudstjeneste i Nidarosdomen 11. juni 2017.

Før han ble biskop var han prost i Byåsen prosti. Han ble vigslet til biskop i Nidarosdomen den 14. desember 2008. Fra oktober 2011 avga han tilsynsansvaret for Nidaros domprosti til den første innehaveren av det nye embetet som fast preses i Bispemøtet, biskop Helga Haugland Byfuglien. Presesbiskopen skal dele Nidarosdomen med Nidaros biskop, ha tjenestebolig i Trondheim og kontor i Trondheim og Oslo.

Singsaas er cand. theol. fra Menighetsfakultetet fra 1976. Hans hovedfagsoppgave der var om Lutherstiftelsens traktatarbeid: *Den norske Lutherstiftelses traktater – en teologisk karakteristikk*. Han tok praktikum i 1977 og ble først vikarprest i Oslo bispedømme. Fra 1978 til 1991, i hele 13 år var han stiftskapellan i Nidaros bispedømme. Så var han 13 år residerende kapellan i Nidaros domkirke før han i 2004 ble prost i Byåsen prosti. Han er per 2017 styreformann i Det Norske Bibelselskap.

## Bispeutnevnelse
Singsaas var den lokale favoritten til å bli utnevnt til biskop i Nidaros og fikk flest stemmer av kandidatene, hele 167 førstestemmer i avstemningen. På andreplass kom Berit Lånke og på tredjeplassen kom Olav Fykse Tveit. Tor Singsaas omtales som en sentral folkekirkeprest som blant annet har stått sentralt i et organisasjonsutviklingsprosjekt med forsøk omkring endret ledelsesstruktur i kirken.

Ved utnevnelsen sa han blant annet dette: *«[[Den norske kirke]] er uløselig knyttet til visjonen om at den er en bekjennende, misjonerende, tjenende og åpen folkekirke. Hovedutfordringen er å gi et sant bilde av Jesus Kristus i forkynnelse og etterfølgelse. Mitt kall som prest er å fortelle om Jesus Kristus som frelser og forsoner. Jorden ble fullstendig forandret da han kom. På grunn av ham har jeg tillit til at det finnes en nådig Gud som har en dyp kjærlighet til sin skapning. Veien til Gud er åpen ved Jesus Kristus.»* *«Stabsutvikling, lagarbeid og tverrfaglighet er sentrale momenter i en god personalforvaltning. Den enkelte ansatte og frivillige er kirkens viktigste ressurs.»* Han nevner også gudstjenestefeiringens form som et aktuelt tema.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Tor Singsaas ny biskop i Nidaros'' Artikkel hos kirken.no
* Håkon Jacobsen og Trine Høklie Jonassen: ''Her er den nye biskopen'' Artikkel i Adresseavisen 27. juni 2008 
* Artikkel fra bispevigslingen.
OL-museet

**OL-museet** kan vise til:
*Norges Olympiske Museum på Lillehammer
*Et olympisk museum i Lausanne, se Olympiamuseet (Lausanne)
Mindcrime at the Moore

***Mindcrime at the Moore*** er et konsertalbum og en konsert-DVD fra det amerikanske progressiv metal bandet Queensrÿche. 

Musikkalbumet ble utgitt 3. juli 2007 og ble innspilt live i løpet av 3 dager med konserter på Moore Theatre i Seattle i oktober 2006, på bandets **'-turné. Bandet fremførte både det albumet og **' i sin helhet. DVD-en ble utgitt på nytt på Blu-ray 18. oktober 2011.

## Sporliste
;Disk 1 – *Operation: Mindcrime*
# «I Remember Now» (Chris DeGarmo, Geoff Tate, Michael Wilton)
# «Anarchy-X» (DeGarmo)
# «Revolution Calling» (Tate, Wilton)
# «Operation: Mindcrime» (DeGarmo, Tate, Wilton)
# «Speak» (Tate, Wilton)
# «Spreading the Disease» (Tate, Wilton)
# «The Mission» (DeGarmo)
# «Suite Sister Mary» (DeGarmo, Tate)
# «The Needle Lies» (Tate, Wilton)
# «Electric Requiem» (Scott Rockenfield, Tate)
# «Breaking the Silence» (DeGarmo, Tate)
# «I Don't Believe in Love» (DeGarmo, Tate)
# «Waiting for 22» (DeGarmo)
# «My Empty Room» (Tate, Wilton) 
# «Eyes of a Stranger» (DeGarmo, Tate)

;Disk 2 – *Operation: Mindcrime II*
# «Freiheit Ouvertüre» (Eddie Jackson, Jason Slater, Mike Stone)
# «Convict» (Tate)
# «I'm American» (Slater, Stone, Tate) 
# «One Foot in Hell» (Slater, Stone, Tate)
# «Hostage» (Jackson, Tate, Wilton) 
# «The Hands» (Slater, Tate, Wilton)
# «Speed of Light» (Slater, Stone, Tate) 
# «Signs Say Go» (Slater, Stone, Tate)
# «Re-Arrange You» (Slater, Stone, Tate)
# «The Chase» (Slater, Stone, Tate)
# «Murderer?» (Slater, Tate, Wilton)
# «Circles» (Jackson, Slater, Tate)
# «If I Could Change It All» (Slater, Stone, Tate) 
# «An Intentional Confrontation» (Slater, Stone, Tate)
# «A Junkie's Blues» (Slater, Stone, Tate)
# «Fear City Slide» (Slater, Stone, Tate)
# «All the Promises» (Slater, Stone, Tate)
# «Walk in the Shadows» (DeGarmo, Tate, Wilton)
# «Jet City Woman» (DeGarmo, Tate)

;DVD bonusmateriell
* Turne-dokumentar
* «The Chase» live med Ronnie James Dio i Los Angeles
* Queensrÿche Rock & Ride featurette

## Personell
*Geoff Tate – Vokal
*Mike Stone – Gitar
*Michael Wilton – Gitar
*Eddie Jackson – Bassgitar
*Scott Rockenfield – Slagverk

### Gjesteartister
*Pamela Moore – Sister Mary
*Ronnie James Dio – Dr. X

## Eksterne lenker
*
Havnestatskontroll

**Havnestatskontroll** er inspeksjon av utenlandske skip i en nasjonalstat av såkalte havnestatskontrollører. Hensikten er å kontrollere at fartøyene tilfredsstiller bestemte krav, at besetningen har nødvendig kompetanse og at internasjonale regler (SOLAS, MARPOL og STCW) følges.

## Se også
* Flaggstatskontroll

## Eksterne lenker
Parisavtalen om havnestatskontroll (engelsk)
Ellen N. Jøldal

**Ellen Norup Jøldal** (født 24. juli 1951) er en norsk hoffmedarbeider. Hun har vært dronning Sonjas koordinator, organisasjonskonsulent og kontorsjef ved Det kongelige hoff. 

Jøldal ble 21. desember 2007 av kongen utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden «for fortjenstfullt virke i Kongefamiliens tjeneste» og ble forfremmet til kommandør 19. desember 2017. Hun er innehaver av Kongehusets 100-årsmedalje,  Kong Olav Vs minnemedalje, Kong Olav Vs 100-årsmedalje og H.M. Kongens erindringsmedalje i gull.

## Referanser
Fylkesvei 2912

**Fylkesvei 2912 ** går mellom Rustbrenna og Hatten i Gol kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 221 (Buskerud).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Krabbespisermungo

**Krabbespisermungo** (*Herpestes urva*) er et dyr i mungofamilien. 

Krabbespisermungo er små rovpattedyr som i lengde varierer fra 23 cm til 75 cm. De veier normalt fra i underkant av 1 kg til ca. 5–6 kg. Krabbespisermungoen har ikke kun krabber på menyen, men også andre smådyr som de klarer å fange, fisk, snegler, frosker, rotter, mus, fugler, krypdyr og insekter.

## Underarter
Det er beskrevet fire underarter av krabbespisermungo:
* *H. u. urva* (Hodgson, 1836) - fra Nepal til Indokina og på Malayahalvøya
* *H. u. annamensis* (Bechtold, 1936) - Vietnam
* *H. u. formosanus* (Bechtold, 1936) - Taiwan 
* *H. u. sinensis* (Bechtold, 1936) - Sør-Kina og Hainan

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sturla Steinsvik

**Stein Sturla Steinsvik** (født 9. februar 1942), fra Fræna, bosatt i Molde, er en norsk forretningsmann. Han er grunnlegger av bedriften Hustadmarmor, der han var administrerende direktør fra 1978 til 2007. Under hans ledelse har bedriften utviklet seg til å bli verdens største mineralbaserte pigmentfabrikk. Steinsvik har vært sterkt engasjert i regional næringsutvikling og har vært en pådriver for utbygging av gasskraftverk. Steinsvik har også vært daglig leder i Norsk Mineral AS.

Kongen utnevnte i 2007 Steinsvik til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden «for hans innsats for norsk næringsliv». Steinsvik ble i 2006 utnevnt til æresdoktor ved Høgskolen i Molde. I 1995 fikk han *Bergmannstaven*, som er Norsk Bergforenings høyeste utmerkelse.

## Referanser
Sammen tar vi prisen

***Sammen tar vi prisen*** (originaltittel: *Chi trova un amico, trova un tesoro*) er en italiensk actionkomedie og eventyrfilm fra 1981 med Bud Spencer og Terence Hill i hovedrollene. Regi er ved Sergio Corbucci.

Filmen er også kjent under den engelske tittelen *Who Finds a Friend Finds a Treasure*.

## Handling
Alan er en uhelbredelig gambler som må flykte for livet etter å ha spilt bort mafiaens penger. Han rekker imidlertid å få med seg sin onkels hemmelige skattekart og gjemmer seg om bord på jordomseileren Charlies båt. Alan trikser med kompasset og snart når de sydhavsøya der skatten skal være nedgravd. På øya blir livet alt annet en rolig. Sammen må de blant annet kjempe mot en japansk soldat som fremdeles tror andre verdenskrig pågår. I tillegg får øya jevnlig besøk av en gruppe banditter som plyndrer og trakasserer de innfødte.

## Om filmen
Filmen ble innspilt på øya Key Biscayne i Florida.

## I rollene
* Terence Hill – Alan
* Bud Spencer – Charlie O'Brien
* Sal Borgese – Anulu
* John Fujoka – Kamasuka
* Luise Bennett – Mamma
* Kainowa Lauritzen –  Ulla 
* Mirna Seya –  Dimhea 
* Terry Moni Mapuana –  Alua 
* Herb Goldstein – Oncle Brady

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carl Høgset

**Carl Halvor Høgset** (født 3. november 1941, død 2. juni 2021) var en norsk lektor, musiker og kordirigent.

Høgset var utdannet med hovedfag i musikk fra Universitetet i Oslo (1974). I 1976 tok han diplomeksamen i sang og korledelse ved Norges musikkhøgskole. Han var elev av komponisten Knut Nystedt.

Høgset stiftet i 1971 kammerkoret Grex Vocalis, som han dirigerte frem til koret ble nedlagt i 2019. Avslutningekonserten «Grex Vocalis – Finale» ble holdt på hovedscenen i Den Norske Opera. Han var dirigent for Den norske Studentersangforening i periodene 1982–1985 og 2012–2015 og for Norges ungdomskor (1987–2003). I perioder ledet han også Schola Cantorum og Den norske studentersangforening.

Høgset var selv sanger. Karrieren startet i gutteårene, da han var med i Sølvguttene. I voksen alder utga han flere soloinnspillinger med sanger av Henry Purcell, Georg Friedrich Händel, Edvard Grieg og Arne Nordheim. 

Som pedagog underviste Høgset i skoleverket og ved Norges musikkhøgskole. Han drev utstrakt kurs- og seminarvirksomhet for korsangere i Norge og utlandet. 

Høgset ble i 2007 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sin innsats for norsk musikkliv.

Høgset var æresmedlem av Foreningen norske kordirigenter (Fonoko). Han var også et av to æresmedlemmer i Norges Korforbund. Den andre er Norunn Illevold Giske. I desember 2019 ble Høgset utnevnt til æresmedlem av Den norske studentersangforening.

Høgset ble sommeren 2018 tildelt den internasjonale korprisen “Una Vita Per La Direzione Corale” («Et liv som korleder») – fra l’Associazione Seghizzi, Gorizia for sin store innsats for korfeltet gjennom et helt liv.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Høgsets nettsted
North American X-10

**North American X-10** var et gjenbrukbart ubemannet eksperimentmissil bygd for USAs flyvåpen USAF.

## Historie
North American Aviation begynte i mai 1950 arbeidet med å designe en testmissil for sin planlagte Mach 3 Navaho kryssermissil. Testmissilet ble døpt X-10, og fikk samme aerodynamiske form og dimensjoner som fremdriftstrinnet til Navaho. I alt 13 eksemplarer ble bygd, men bare 10 av dem fløy. Det ble totalt gjennomført 27 testflyvninger før programmet ble avsluttet i januar 1959. 1 eksemplar er bevart, og står utstilt i USA ved porten til Cape Canaveral Air Force Station, Florida.

Selv om X-10 var et test-missil var det designet for å kunne brukes som mellom-distanse supersonisk krysser-missil dersom flyvåpenet ønsket å sette det i produksjon. Utviklingen av interkontinentale ballistiske missiler basert på Titan og Atlas-rakettene gjorde imidlertid både X-10 og SM-64 Navaho-missilet overflødig.

## Formål
Hensikten med testprogrammet var å samle inn data om aerodynamikk, navigasjonssystem, og strukturelle løsninger i en aluminiumskonstruksjon som kunne oppnå hastigheter på Mach 2,1. X-10 fikk testet ut fremdriftssystemene og det avanserte styresystemet til Navaho-missilet, selv om denne senere ble kansellert. 

## Design
X-10 hadde aluminiumskropp og var utstyrt med en PIX10 autopilot, måleutstyr, kjølesystemer og landingsunderstell. Det ble drevet av 2 Westinghouse J40 turbojetmotorer, og ble utstyrt med landingsunderstell for å kunne ta av og lande, og dermed gjenbrukes. En drivstofftank i fronten var ubrukt, og i et stridshode-rom var styre- og kjølesystemene og landingshjulene plassert. I en våpen-versjon ville landingshjulene og systemene blitt fjernet, og missilet ville hatt kapasitet til å frakte et kjernefysisk stridshode på 3&nbsp;150 kg over en distanse på 2&nbsp;000 km.

X-10 var meget avansert da det ble tegnet i 1950, og ingen annen turbojet-drevet luftfarkost kunne sammenlignes når det gjaldt kraft/vekt-forholdet, aerodynamikk, hastighet eller flyhøyde. Fordi det var ubemannet og strengt hemmelig, ble imidlertid ingen offisielle rekorder notert.

## Spesifikasjoner

**Dimensjoner**

***Mannskap:** ubemannet
* **Lengde:** 20,15 meter
* **Vingspenn:** 8,59 meter
* **Høyde:** 4,40 meter
* **Vingareal:** 39,5 m²
* **Vekt (tom):** 11&nbsp;703 kg
* **Vekt (full):** 15&nbsp;876 kg
* **Maksimal startvekt:** 19&nbsp;187 kg
* **Motor:** 2stk Westinghouse XJ40-WE-1 turbojetmotorer, 44,5 kN skyvekraft hver

**Ytelse**

* **Toppfart:** 2&nbsp;090 km/t
* **Rekkevidde:** 1&nbsp;316 km
* **Høyeste flyvning:** 13&nbsp;720 meter (45&nbsp;000 fot)
* **Klatrefart:** 1&nbsp;592 m/min (5&nbsp;224 ft/min)

## Kilder
*NASA – American X-vehicles, An Inventory—X-1 to X-50 (side 16) Utgitt 2003 (pdf) Besøkt 19. mars 2015
*Encyclopedia Astronautica – Navaho X-10 Besøkt 19. mars 2015
Arne Omholt

**Arne Omholt** (født 1950) er hoffmarskalk ved Det kongelige hoff. Omholt har bakgrunn fra Forsvaret og har oberstløytnants grad. 

Omholt ble i januar 2016 forfremmet til storkors av St. Olavs Orden «for fortjenstfullt virke i Kongefamiliens tjeneste». Han er innehaver av Kongehusets 100-årsmedalje, Kong Olav Vs minnemedalje, Kong Olav Vs 100-årsmedalje og Kong Harald Vs jubileumsmedalje 1991–2016. I 2011 mottok han storkorset av Litauens fortjenstorden i forbindelse med statsbesøk fra Litauens president.

## Referanser
Österforse

**Österforse** er et tettsted i Sollefteå kommune i Västernorrlands län i landskapet Ångermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 204 innbyggere.

## Referanser
Heimdalfeltet

**Heimdalfeltet** er et gassfelt i blokk 25/4 i nordlige del av Nordsjøen. Det ligger helt nordvest i utkanten av Utsirahøyden, på egga ned mot Vikinggraben, 250 km vest for Rogaland.

Pan Ocean-gruppen fikk utvinningstillatelsen på feltet i andre konsesjonsrunde i juni 1971. Første brønn ble boret mellom juli og desember 1972 og påviste både gass og kondensat. Petronord med blant annet Statoil og Norsk Hydro tok over majoriteten av eierandelene. Etterhvert ble først Elf og så Norsk Hydro operatør for feltet.

Reservoaret består av sand som tilhører Heimdalformasjonen fra tidlig tertiærtid. Sanden ble avsatt som turbiditter i paleocen og eocentiden.

Feltet er bygd ut med en integrert bore-, produksjons- og boliginnretning med et fagverks-stålunderstell. Heimdalplattformen hadde den største fagverksplattformen på norsk kontinentalsokkel da den startet produksjonen 13. desember 1985.

I løpet av sommeren 1985 ble det lagt en rørledning for transport av kondensat mellom Heimdal og Braefeltet på britisk side. Gassen ble eksportert til kontinentet gjennom rørledningssystemet Statpipe. 

Produksjonen på Heimdalfeltet startet i desember 1985. Det er (august 2010) produsert 45,3 GSm³ gass og 7,3 MSm³ kondensat fra Heimdalfeltet.

I 1999 ble et bestemt å bygge om Heimdalplattformen til et transitt- og prosessenter for gass fra andre felt. Det ble installert en stigerørsplattform ved siden av hovedplattformen. Samtidig ble Heimdalfeltet også knyttet til den norske gassrørledningen fra Friggfeltet til St. Fergus i Storbritannia, en rørledning som nå fikk navnet Vesterled. På stigerørsplattformen mottas gass fra Huldrafeltet, Valefeltet, Bygvefeltet og Skirnefeltet for prosessering og videre eksport. På stigerørsplattformen mottas også gass fra Osebergfeltet for videre eksport. Granefeltet importerer gass for injeksjonsformål i en egen rørledning som går fra stigerørsplattformen til Granefeltet. 

Stigerørsplattformen eies av Gassled. Gassco er operatør.

I oktober 2010 fremmet Statoil en plan for utbygging og drift av Valemonfeltet. Denne planen innebærer at gassen skal sendes til Heimdalfeltet for prosessering og videre eksport. Produksjonen fra Valemonfeltet er planlagt å starte i 2014.
Mandrake

:*For den kanadiske magikeren, se [[Leon Mandrake]]*
:*For planten som er kalt mandrake i Harry Potter og på engelsk, se [[alrune]].*
***Mandrake***, eller *Mandrake the Magician* som er den engelske originaltittelen, er en amerikansk tegneserie som ble skapt i 1934 av manusforfatteren Lee Falk (1911–1999), også kjent for tegneserien om Fantomet som kom to år seinere. Phil Davis tegnet serien fra 1934 og frem til sin død i 1964. Da tok Fred Fredricks over som tegner. Etter at Lee Falk døde i 1999 tok Fredericks over som forfatter også. Serien handler om illusjonisten Mandrake i kamp mot storbykriminalitet og superskurker. Den går fortsatt som seriestripe i aviser over hele verden.

Historiene om Mandrake har også blitt sendt som hørespill i amerikansk radio.

## Bakgrunn
*Mandrake the Magician* handler om tryllekunstneren Mandrake, hans muskuløse og afrikanske tjener Lothar og deres bekjempelse av forbrytere, gale vitenskapsmenn og vesener fra det ytre rom. Opprinnelig hadde Mandrake virkelige magiske evner, og figuren regnes av mange som den første gode superhelten i tegneseriene. For å skape større spenning med mer likeverd i forhold til motstanderne, ble imidlertid Mandrakes egenskaper siden endret. Tryllekunstneren kunne da bare gjennom sin fantastiske og lynraske hypnoseteknikk påvirke fienden og tilskuerne og utføre sine forbløffende triks. Den klassiske fortellerkommentaren er da «Mandrake gjør en hypnotisk gest...» (*Mandrake gestured hypnotically*).

*Mandrake* begynte som avisstripe med daglig episoder distribuert gjennom syndikeringsbyrået King Features Syndicate. I 1935 kom serien også i form av helsider i avisenes søndagsbilag. Lee Falk skal ha tegnet på serien siden 1924, men da den kom på trykk, ble Phil Davis valgt som tegner. Han beholdt jobben fram til sin død i 1965. Etter det fortsatte illustratøren Fred Fredericks, som etter Falks død i 1999, også overtok som manusforfatter. *Mandrake* kommer stadig ut med nye avisstriper. 

*Mandrake* ble i Norge blant annet publisert på 1950-tallet i det ukentlige tegneseriebladet Skippern. Tegneserien har også i en årrekke vært en gjenganger blant tilleggsseriene i serieheftet *Fantomet*. Siden 1990-tallet har det norske tegneserieforlaget Thule forlag gjenutgitt flere serier med *Mandrake*. I 2003 utgav også Egmont en bok med klassiske Mandrakeserier.

Navnet *mandrake* er den engelske betegnelsen på alrune, en giftig plante som har en rot med form som minner om en menneskekropp. Før mente man at roten hadde lykkebringende egenskaper som dradokke ifølge gammel, lærd magi. Noe som selvsagt ikke stemmer.

Ellers het nåværende Mandriva Linux tidligere Mandrake Linux, men Mandrake fikk ikke bruke navnet etter en rettsstrid med Hearst Corporation, da de eier navnet brukt i tegneserien og navnet er patentbeskyttet. Så da kjøpte Mandrakesoft opp Connectiva og tok det nye navnet Mandriva.

## Referanser

 



## Se også
* Leon Mandrake

## Eksterne lenker
* Dagens Mandrake-stripe på kingfeatures.com
* Toonopedias side om Mandrake
* Egmonts utgivelse av klassiske Mandrake-serier
Kirby’s Dream Land 3

***Kirby's Dream Land 3*** er et videospill utviklet av HAL Labratory og utgitt av Nintendo til Super NES i 1997. Dette var den nest siste Kirby-spillet til SNES som fulgte med Super Famicom-spillet Kirby no Kiraka Kizzu. Det har senere kommet ut på Wii U.

## Handling
En dag blir Dream Lands magiske skjold knust av det svarte monsteret og skaper en stor uavbrutt skygge
og da må Kirby beseire DeDeDe og mosteret en gang for alle å ta lyset og skjoldet tilbake til Dream Land.

Den egentlige sistebossen er egentlig ikke DeDeDe, men det svarte monsteret med ett øye som har kommet tilbake til tross for at han har blitt beseiret i Kirby's Dream Land 2.

Han dukket opp igjen i Kirby 64: The Crystal Shards der han var sistebossen, men forandret.
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Ådalen 31

***Ådalen 31*** er en svensk dramafilm fra 1969 regissert og skrevet av Bo Widerberg. Filmen skildrer Ådalshändelserna i Sverige i 1931, hvor flere arbeidere ble drept under en arbeidskonflikt. Hovedrollene spilles av Peter Schildt, Kerstin Tidelius og Roland Hedlund.

## Handling
Etter en lengre streik tilkalles streikebrytere, noe som fører til at konflikten intensiveres ytterligere. Demonstrasjoner og voldshandlinger fører til at militære settes inn for å opprettholde ro og orden samt å beskytte streikebryterne. Konflikten ender blodig og fem streikende arbeidere blir drept av de militære.

Handlingen følger flere av de involverte personene både før, under og etter den dramatiske hendelsen. Personskildringene gir seerne et bilde av de sosiale skiller og kår som eksisterte på den tiden i Sverige. Ved siden av arbeidernes kår, streik og streikebryteri, tar filmen også opp tema som abort, sex, legeetikk og forelskelse på tvers av sosiale skiller.

## Om filmen
*Ådalen 31* vant *[[Grand Prix (Cannes filmfestival)|Grand Prix Spécial du Jury]]* ved Filmfestivalen i Cannes (Bo Widerberg), og ble i tillegg nominert til Gullpalmen. Den ble nominert til en Oscar i kategorien beste utenlandske film. Den ble også  nominert til en Golden Globe for beste fremmedspråklige film, samt en BAFTA-pris. Samme år vant den Bodilprisen for beste utenlandske film. I tillegg til dette vant den i 1969 to Guldbagge-priser i kategoriene best mannlige hovedrolle (Roland Hedlund) og beste regi (Bo Widerberg).

Den fikk terningkast seks av VGs filmanmelder.

Et 100-talls personer som opplevde streiken i virkeligheten medvirket som statister i filmen.
Filmen ble på 1980- og 1990-tallet ofte sendt på NRK den 1. mai.

Filmen ble av ukjente årsaker X-rated i USA. Den kan antas at det skyldes at filmen tar opp tema som abort, sex og viser nakenhet.

## I rollene
(utvalg)
* Peter Schildt –  Kjell Andersson 
* Kerstin Tidelius –  Kjells mor
* Roland Hedlund –  Harald Andersson, Kjells far
* Stefan Feierbach –  Åke 
* Martin Widerberg –  Martin 
* Marie De Geer –  Anna 
* Anita Björk –  Annas mor
* Olof Bergström –  Annas far
* Jonas Bergström –  Nisse 
* Olle Björling –  Streikebryter
* Pierre Lindstedt
* Tommy Malmström –  Sint ung kommunist

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nyland (Ångermanland)

**Nyland** er et tettsted i Kramfors kommune i Västernorrlands län i landskapet Ångermanland i Sverige. Tettstedet ligger like ved Kramfors lufthavn. I 2010 hadde tettstedet 903 innbyggere.

Utenfor Nyland ligger Lilla Norge, som er ei øy bygd opp av ballast fra norske båter, derav navnet.

## Referanser
Pneumatologi

**Pneumatologi** (av gresk πνευμα «ånde», «vind») er i kristen teologi læren om Den hellige ånd, og i videre forstand læren om åndevesener og åndelige fenomener, særlig mellom Gud og mennesker.

## Se også
* Den hellige ånd
* Treenighetslæren