open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Deutsch Amerikanische Freundschaft

**Deutsch Amerikanische Freundschaft**, ofte angitt med forkortelsen **DAF**, er et innflytelsesrikt tysk band i genren elektro-punk, elektronisk musikk med elementer fra punk, og del av såkalte «Neue Deutsche Welle». Det besto av Robert Görl på synth og Gabi Delgado på vokal, som ville lage et alternativ til tradisjonell, vestlig poprock. DAF forårsaket noe kontrovers med teksten til en av sine mest kjente sanger, «Der Mussolini», der Mussolini, Hitler, Jesus og kommunisme blir brukt som betegnelser på dansetrinn. Deres estetikk på omslag, sceneantrekk og bevegelser bidro til inntrykket av en fascistisk orientert gruppe, men hensikten var ifølge Delgado «å sette [det] inn i en ufarlig og komisk sammenheng».

## Albumutgivelser
**Ein Produkt der Deutsch-Amerikanischen Freundschaft* (1979)
**Die Kleinen und die Bösen* (1980)
**Alles Ist Gut* (1981)
**Gold und Liebe* (1981)
**Für immer* (1982)
**1st Step to Heaven* (1986)
**Fünfzehn neue D.A.F.-Lieder* (2003)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Mauesia

* Se Systematisk inndeling

***Mauesia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Artene i slekten *Mauesia* er farget i gult og svart. De er middelsstore trebukker og etterligner muligens giftige biller i familien rødvinger (Lycidae). Antennene har fine, lange hår på innersiden. Hoder og pronotum har en bred, rødoransje midtstripe. Dekkvingene er grovt punkterte og har et par opphøyde lengderibber.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Panama og sørover til Brasil.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Mauesiini Lane, 1956
******** Slekten *Mauesia* Lane, 1956
********* *[[Mauesia acorniculata]]* Julio, 2003
********* *[[Mauesia bicornis]]* Julio, 2003
********* *[[Mauesia cornuta]]* Lane, 1956
********* *[[Mauesia panamensis]]* Moyses & Galileo, 2009
********* *[[Mauesia simplicis]]* Moyses & Galileo, 2009
********* *[[Mauesia submetallica]]* Martins & Galileo, 2010

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
*
Riki Sorsa

**Esko Richard «Riki» Sorsa** (1952–2016) var en finsk popmusiker, kjent for å ha representert Finland i Eurovision Song Contest.

Sorsa startet sin musikalske karriere som frontsanger i bandet The Zoo i 1969, og i 1980 startet han sin solokarriere med utgivelsen av sitt første singel «Can't Stand Dancing». Riki Sorsa hadde sitt gjennombrudd med Jim Pembrokes sang «Reggae OK» som ble nummer nummer 16 i Eurovision Song Contest i 1981. Singelutgivelsen av «Reggae OK» solgte over  eksemplarer i Europa. I 1985 ble Sorsa nummer to i Euroviisut med «Haaveissa vainko oot mun?», som lå på den finske hitlisten i tre måneder.

I 2006 fikk Riki Sorsa strupekreft, men han fortsatte å gi ut album frem til 2013 og gjorde spillejobber frem til 2015 da han ble diagnostisert med lungekreft.  Sorsa døde av kreft, 63 år gammel, i sitt hjem.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Ivan Franko-klassen

**Ivan Franko-klassen** (**Prosjekt 301**, i DDR kjent som **Seefa 750**) var en skipsklasse bestående av fem sovjetiske havgående kombinert cruise- og atlanterhavsskip som tilhørte de sovjetiske rederiselskapene Østersjøens shippingkomapni (russisk: Балтийское морское пароходство (БМП eller BSSC)) og Svartehavets shippingkompani (ukrainsk: Черноморское морское пароходство (ЧМП eller BLASCO)).

De fem sovjetiske skipene «Ivan Franko», «Aleksandr Pusjkin», «Taras Sjevtsjenko», «Sjota Rustaveli» og «Mikhail Lermontov» ble bygget i perioden 1962–1972 ved det østtyske verftet VEB Mathias-Thesen-Werft Wismar i Øst-Tyskland. Skipsklassen var oppkalt etter lederskipet «Ivan Franko» som tok navnet fra den østerrikske ukrainskspråklige forfatteren Ivan Franko. Skipene i Ivan Franko-klassen ble oppkalt etter ukrainske og russiske poeter og var dermed også kjent som **Poet-klassen**.

## Tekniske spesifikasjoner og konstruksjon
Ivan Franko-klassen overgikk den tidligere Mikhail Kalinin-klassen som Tysklands (i begge deler av Tyskland) største skipsklasse etter andre verdenskrig. Med en lengde på 176 meter (578 fot), var «Ivan Franko» 54 meter (177 fot) lengre enn den tidligere skipsklassen med MS «Mikhail Kalinin» og sine søsterskip. MS «Ivan Franko» var også 7,5 meter (25 fot) bredere, og hadde en brutto(register)tonnasje på 19 861 BRT, nesten tre ganger større MS «Mikhail Kalinin».

Konstruksjonen av Ivan Franko-klassen holdt noen betydelige forskjeller fra moderne skip som ble bygget i vest. Blant annet tilbydde de lugarer for opptil seks personer og hadde tre vannkraner på badene, varmtvann, kaldtvann og sjøvann. Begge disse fasilitetsfunksjonene hadde lengde vært forlatt på de vestlige atlanterhavsskipene. Men skipene i Ivan Franko-klassen omtalte også visse fremtidsrettede fasilitetsfunksjoner, for eksempel var all innkvartering for passasjerer samt mannskap utvendige lugarer med vinduer, og et innendørs / utendørs svømmebasseng med et glidende glasstak som kunne forskyves etter behov for særskilte værforhold.

## Skip i Ivan Franko-klassen

## Galleri

Fil:Aerial view of Windward Piers with the Military Sealift Command chartered vessel MEDITERRANEAN SKY (L), and the IVAN FRANKO (R). These ships were used in Jamaica for troop and Haiti - DPLA - eefcaf8cf65937ab6fb543c7c38114a7.jpeg|MS «Ivan Franko»
Fil:MS Alexandr Pushkin.JPG|MS «Aleksandr Pusjkin»
Fil:Taras Shevchenko moored at Quay in Sukhumi in June 1970.jpg|MS «Taras Sjevtsjenko»
Fil:CTC Line Shota Rustaveli & Tug Camp Cove at overseas terminal Circular Quay Sydney.jpg|MS «Sjota Rustaveli»
Fil:Michail Lermontow 1984.jpg|MS «Mikhail Lermontov»


## Referanser


## Eksterne lenker
* Soviet MS Ivan Franko "Poet" Class Liners
Sharon Donnery

**Sharon Donnery** er en irsk økonom, som siden 1. mars 2016 har vært visesentralbanksjef for Irlands sentralbank (Central Bank of Ireland).

Hun er den første kvinnelige visesentralbanksjefen i bankens historie. 

## Utdanning
Donnery har en Bachelor of Arts (BA) i samfunnsøkonomi og politikk fra University College Dublin, og en mastergrad (MA) i samfunnsøkonomi fra samme universitet. 

## Yrkeskarriere
Hun begynte å jobbe i sentralbanken i 1996, og har hatt ulike roller. Hun begynte som økonom i avdelingen for pengepolitikk (*Monetary Policy Division*), og har bl.a. ledet avdelingen for forbrukerinformasjon (*Head of Consumer Information*) og avdelingen for forbrukerbeskyttelse (*Head of Consumer Protection*). Hun har representert sentralbanken i European Banking Authority, Den europeiske sentralbanken og Europakommisjonen, og har bl.a. vært styreformann i European Banking Authority sin gruppe for forbrukerbeskyttelse fra gruppens etablering i 2011 til 2013. 

Hun ble direktør med ansvaret for finansnæringen i mars 2014. Tidligere visesentralbanksjef Stefan Gerlach gikk av i desember 2015, og Donnery ble utnevnt som ny visesentralbanksjef i januar 2016, med tiltredelse 1. mars. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Irlands sentralbank – Our Senior Team
Jean du Casse

**Jean du Casse** (født 1646 i Bayonne, død 1715) var en fransk sjørøver og admiral.

I ungdommen fikk han ikke lov til å gå inn i den franske marinen fordi foreldrene var hugenotter. Han gikk da inn i slavehandelen med *Compagnie de Sénégal*, og seilte mellom Afrika og Karibia. Med pengene han tjente på slavehandelen kjøpte han et skip i Saint-Domingue og kapret et fullastet nederlandsk skip. Han seilte til Frankrike og tilbød halve utbyttet til Kronen. For dette ble han utnevnt til løytnant i den franske marinen av Ludvig XIV.

I 1687 prøvde han å erobre Elmina, i juni 1689 gikk han til angrep på Berbice og Fort Zeelandia i Surinam.

I 1691 ble han utnevnt som guvernør på Saint-Domingue, og fikk respekt hos sjørøverne på øya. De neste månedene plyndret han engelske kolonier i nærheten, blant  annet Port Royal som nettopp hadde blitt rammet av et kraftig jordskjelv.

I 1697, under Baron de Pointis plyndret han Cartagena, men fikk ikke femtedelen av byttet som han ble lovet. Han seilte så til Frankrike og krevde sin del fra kong Ludvig XIV personlig. Han og mennene hans fikk 1,4 millioner franc i kompensasjon. I tillegg ble han forfremmet til admiral og slått til ridder i Saint Louis-ordenen.

I 1702 slo han John Benbow nær Santa Marta i det som er blitt kjent som Kamphandlingen i august 1702.

I 1704 kjempet han i avantgarden på «Intrépide» i slaget ved Vélez-Málaga.

I 1708, under spansk tjeneste, kommanderte han den spanske sølvflåten under den årlige reisen og tapte få mann. For dette fikk han Ordenen det gylne skinn, den høyeste utmerkelsen en kan få i Spania.

I 1714 kommanderte han den franske flåten under Beleiringen av Barcelona.

## Referanser


## Litteratur

*Peter Wood/Forfatterkollektiv: *Abenteurer der Karibik*. Utgitt av: Bechtermünz.1992. Eltville am Rhein. ISBN 3.86047-025-6
Slaget ved Vélez-Málaga

**Slaget ved Málaga** (eller **[[Vélez-Málaga]]**) var det største sjøslaget i den spanske arvefølgekrigen. Det fant sted den 24. august 1704, sør for Málaga i Spania.

## Slaget
Mindre enn en uke etter erobringen av Gibraltar, fikk admiral George Rooke melding om at en fransk flåte under Toulouse og d'Estrées var på vei mot Gibraltar. Han forlet halvparten av marinesoldatene sine for å forsvare Gibraltar og satte av sted med den samle engelske-nederlandske flåten sin for møte franskmennene.

Utfallet av slaget som fulgte, slaget ved Vélez-Málaga, var uavgjort. Ikke et eneste fartøy ble søkket eller kapret på noen av sidene, men bombardementene bevirket at mange skip bare så vidt var sjødyktige og mange mann gikk tapt på begge sider. Siden franskmennene og britene møtte hverandre to dager senere, den 26. august, valgte de til slutt å ikke gå til strid mot hverandre. Siden britene hadde langt høyere tap og flere ødela skip, særlig mastene, tolket franskmennene varsemda til britene som en generell seier. Skvadronen til Byng, hadde benyttet så mye ammunisjon i det tidligere bombardementet av Gibraltar, at de måtte gå ut av linjen. 

Franskmennene vendte tilbake til Toulon og gjorde krav på seieren. Men ved å trekke seg tilbake til Toulon vendte franskmennene i røynda det som hadde vært et taktisk dødpunkt til en strategisk seier for den engelsk-nederlandske flåten, fordi etter slaget ved Vélez-Málaga kom ikke den franske marinen ut tilbake fra Toulon i full styrke.
Dumitru Checais

**Dumitru «Trixy''»'' Checais** (født 22. desember 1914 i Pitești, død mai 1990 i Galați) var en rumensk ballettdanser og koreograf.

Etter først å ha studert bildende kunst, studerte han ballett hos Paule Sybille, Floria Capsalli, Harald Kreutzberg og Iris Barbura, og ble førstedanser ved Den rumenske Operaen. Der hadde han ofte Irinel Liciu som dansepartner. Han ble påvirket av ekspresjonistisk dans og blir regnet for å være en forgjenger av rumensk samtidsdans.

Han var også lærer for senere dansere, så som Miriam Răducanu og Gelu Barbu. I 1950 ble han dømt for «seksuell inversjon» og sendt til arbeidsleiren ved Donau-Svartehavskanalen som straff. Der traff han sin fremtidige kone. Etter mer enn ti år ble han løslatt. Han flyttet til Galați, der han arbeidet som koreograf ved Musikkteateret «Nae Leonard».

Dikteren Nina Cassian hevder at han var den aller største danseren som Romania noen gang har hatt.

## Koreografi (utvalg)
* *Valborgsnatten* i Faust av Gounod
* I 1966 koreograferte han Ildfuglen ved Den ungarske operaen i Cluj 
* I 1967 koreograferte han Polovetiske danser fra Fyrst Igor av Aleksandr Borodin
* Han samarbeidet med Det jødiske teatret i București, Teatrul Mic i București, Statsteatret i Constanța og «Ion Luca Caragiale»-teatret i București. 

## Heder
I 2007 organiserte Det rumenske nasjonalsentret for dans i București en hederskveld dedikert Trixy Checais.

## Film
Regissøren Tudor Giurgiu vant i 2008 en hedersutmerkelse ved Den internasjonale filmfestivalen i Roma for spillefilmen «Trixy».

## Referanser
Schwarzwaldhest

**Schwarzwaldhest** eller **Schwarzwälder**  (tysk:*Schwarzwaldpferde*) er kaldblods arbeidshest som stammer fra Sør-Tyskland. De er mellomstore og kraftig bygd, er som regel svarte eller brune.

## Referanser
Orlovtraver

**Orlovtraver** eller **orlov** er en hesterase fremavlet i Russland fra slutten av 1700-tallet. Rasen er oppkalt etter Aleksej Grigorjevitsj Orlov.

## Referanser
Slither.io

***Slither.io*** er et MMO nettleserbasert onlinespill utviklet av Steve Howse i 2016. I spillet kontrollerer spillere en slangeavatar, som spiser flerfargede baller fra andre spillere og dukker opp naturlig i spillmiljøet, og vokser når slangen spiser disse. Målet i spillet er å ha den lengste slangen på serveren. Spillet ligner *[[Agar.io]]* fra 2015 og det klassiske arkadespillet *[[Snake]]*. Spillet ble populært etter at flere kjente youtubere, blant annet PewDiePie, spilte det. iOS- og nettleserversjonen kom ut 26. mars 2016, mens Androidversjonen kom ut 27. mars 2016. Det toppet App Store «mest kjøpte»-liste kort tid etter det ble sluppet ut.

## Spillet
Målet i spillet er å kontrollere og bevege en slange rundt i en arena, spise de fargede ballene for å bli større, i tillegg til å beseire de andre spillerne, for å ende opp med en så stor slange som mulig. Hvis en spillers slanges hode kolliderer med en annen slange, taper spilleren og må starte på nytt. Den beseirede slangen gjøres så om til flere fargede baller som kan spises opp av andre spillere. Disse ballene som blir igjen får samme fargen som slangen som døde. Det kan også dukke opp baller fra andre slanger. I spillet kan man akttivere en «boost mode». Når denne er aktivert går slangen fortere, men den mister masse og lengde, i tillegg at man og legger fra seg flere baller. Dette kan være nyttig for å unngå å bli beseiret av andre spillere, men kan koste en senere i spillet.

Det er også en ytre grense som begrenser spillere til å spille innenfor den runde arenaen. Kolliderer man med denne grensen, taper man spillet, men slangen vil ikke forvandles til flere baller. Derfor brukes ofte kantene til arenaen for å lure andre spillere inn mot grensene.

## Mottagelse
Spillet nådde toppen på App Store innen gratiskategorien i flere regioner, blant annet USA og Storbritannia. Patricia Hernandez fra *[[Kotaku]]* kommenterte at spillet var lett å begynne å spille og likt *Agar.io*, som hun mente forklarte *Slither.io*s popularitet. Hun bemerket også at spillet hadde et høyt tempo. *Boing Boing* sammenlignet spillet med  *[[Osmos]]* fra 2009. Brandt Ranj fra *[[Business Insider]]* sa at spillet hadde tung lag til tider, så var spillet likevel ganske underholdende.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hauk (politikk)

En **hauk** er et begrep innen politikken om personer som fører en aggressiv politikk, gjerne utenrikspolitikk. Dette inkluderer personer som foretrekker å støtte krigføring i en debatt om en bør gå til krig, eller en fortsettelse eller forlenging av krigen. En «hauk» kan òg være en som forfølger en hard og ikkeforhandlingsvennlig politikk.

«Hauker» er innen politikken det motsatte av «duer». Begrepene er en analogi hentet fra dyreverden, og de to fuglene med samme navn: hauker er predatorer som angriper og spiser andre dyr, mens duer historisk sett har blitt ansett som et fredssymbol.

Innen amerikansk politikk kalles sosialliberale politikere som støtter krigføring for *[[liberal hawk]]* («liberal hauk); dette begrepet har blant annet blitt brukt om Hillary Clinton.

## Se også
* Due (politikk)
* Intervensjonisme (politikk)

## Referanser
En nobel fødselsdagsgave

***En nobel fødselsdagsgave*** (dansk tittel: **) er en dansk stumfilm fra 1916 regissert av Lau Lauritzen sr. Manuset ble skrevet av Johs. Baack. I rollene ses blant andre Lauritz Olsen, Olga Svendsen og Charles Willumsen.

## Skuespillere
*Lauritz Olsen
*Olga Svendsen
*Charles Willumsen
*Ella Stray
*Ingeborg Bruhn Bertelsen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ella Stray

**Ella Marie Stray** (født 23. januar 1884 i Lillesand, død 26. mars 1974 i Oslo) var en norsk teater- og filmskuespiller.

## Familie
Ella Stray var datter av overrettssakfører Oluf Stray og Sofie Elisabeth Hansen. Hun ble 17. april 1917 gift med overlege Kristian Sommer Kindt (1882-1951).

## Liv og virke
Ella Stray debuterte 15. september 1907 i Fredrikshald, i rollen  som *Barselkonen* i Holberg-stykket *Barselstuen*. Stykket ble satt opp i regi av *Nationalturneen*, en omreisende teatervirksomhet ledet av Ludovica Levy, hvor Stray medvirket til 1909. 

I 1910-1911 var hun ved Fahlstrøms Theater, i årene 1911-1915 var hun ved Den nationale Scene i Bergen og i 1916-1918 var hun tilknyttet Trondhjems Nationale Scene. 

## Teaterroller i utvalg
**Barselkonen* i *Barselstuen* av Ludvig Holberg (Nationalturneen, 1907)
**Jørund* i *Anne Pedersdotter* av Hans Wiers-Jenssen (Nationalturneen, 1908)
**Käthie* i *Gamle Heidelberg* av Wilhelm Meyer-Förster (Nationalturneen)
**Ella Delahay* i *Charles' Tante* (Fahlstrøms Theater, 1909)
**Grete* i *Pikernes Alfred* (Viktoria Theater, 1910)
**Lilja* i *Per Olson og Kjærringen hans* av Gustaf af Geijerstam (Fahlstrøms Theater, 1910)
**O Komurasaki San* i *Geisha* av Sidney Jones (Den nationale Scene, 1912)
**frk. Turner* i *Lovens arm* av Bayard Veiller (Den nationale Scene, 1914)
**Viola* i *[[Helligtrekongersaften]]* av William Shakespeare (Den nationale Scene, 1915)
**Aulus* i *Quo Vadis* av Stanislav Stange (Trondheim, 1917)

## Filmografi

## Referanser


## Kilder
*

## Eksterne lenker
*
Coregoninae

* se teksten!

**Coregoninae** er en underfamilie av laksefamilien (Salmonidae) og inkluderer tre slekter med såkalte ferskvannshvitfisker.

## Slekter og arter
Antallet arter er i henhold til Eschmeyer og Fong (2016) og FishBase. Alle norske navn er nødvendigvis ikke offisielle, men i bruk.

* Laksefisker, Salmoniformes Bleeker, 1859 (225 arter)
** Laksefamilien, Salmonidae Cuvier, 1816
*** Coregoninae Bonaparte, 1845, ferskvannshvitfisker (86 arter)
**** *[[Coregonus]]*, hvitfisker (78 arter, 79 taxa)
***** *C. albellus*
***** *C. albula*, lagesild
***** *C. alpenae*
***** *C. alpinus*
***** *C. anaulorum*
***** *C. arenicolus*
***** *C. artedi*
***** *C. atterensis*
***** *C. austriacus*
***** *C. autumnalis*
***** *C. baerii*
***** *C. baicalensis*
***** *C. baunti*
***** *C. bavaricus*
***** *C. bezola*
***** *C. candidus*
***** *C. chadary*
***** *C. clupeaformis*
***** *C. clupeoides*
***** *C. confusus*
***** *C. danneri*
***** *C. duplex*
***** *C. fatioi*
***** *C. fera*
***** *C. fontanae*
***** *C. gutturosus*
***** *C. heglingus*
***** *C. hiemalis*
***** *C. hoferi*
***** *C. holsata*
***** *C. hoyi*
***** *C. huntsmani*
***** *C. johannae*
***** *C. kiletz*
***** *C. kiyi*
***** *C. ladogae*
***** *C. laurettae*
***** *C. lavaretus*, sik
***** *C. lucinensis*
***** *C. lutokka*
***** *C. macrophthalmus*
***** *C. maraena*
***** *C. maraenoides*
***** *C. maxillaris*
***** *C. megalops*
***** *C. migratorius*
***** *C. muksun*
***** *C. nasus*
***** *C. nelsonii*
***** *C. nigripinnis*
***** *C. nilssoni*
***** *C. nipigon*
***** *C. nobilis*
***** *C. oxyrinchus*
***** *[[Coregonus palaea|C. palaea]]*
***** *C. pallasii*
***** *C. peled*
***** *C. pennantii*
***** *C. pidschian*
***** *C. pollan*
***** *C. pravdinellus*
***** *C. reighardi*
***** *C. renke*
***** *C. restrictus*
***** *C. sardinella*
***** *C. stigmaticus*
***** *C. subautumnalis*
***** *C. suidteri*
***** *C. trybomi*
***** *C. tugun*
***** *C. t. lenensis*
***** *C. t. tugun*
***** *C. ussuriensis*
***** *C. vandesius*
***** *C. vessicus*
***** *C. wartmanni*
***** *C. widegreni*
***** *C. zenithicus*
***** *C. zuerichensis*
***** *C. zugensis*
**** *[[Prosopium]]*, rundhvitfisker (6 arter)
***** * P. abyssicola*
***** * P. coulterii*
***** * P. cylindraceum*
***** * P. gemmifer*
***** * P. spilonotus*
***** * P. williamsoni*
**** *[[Stenodus]]*, hvitlakser (2 arter, 3 taxa)
***** *[[Stenodus leucichthys|S. leucichthys]]*
****** *S. l. mackenzii*
****** *S. l. leucichthys*
***** *[[Stenodus nelma|S. nelma]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Åmunde Gyrdsson

**Åmunde Gyrdsson**, eller **Amund Gyrdsson** (død ca. 1150), var en norsk høvding og lendmann i borgerkrigstiden i Norge. Åmunde var fosterfar for kong Inge Haraldsson Krokrygg. Inge ble konge bare to år gammel, og mens han ennå var barn, var Åmunde hans formynder, samt en av lederne for barnekongens hird.

## Leder for Inge Haraldssons hird
Åmunde Gyrdsson var fra Ranrike (Båhuslen), og her hadde han til oppfostring Inge Haraldsson, en av sønnene til kong Harald Gille. Etter Haralds død i 1136 fikk Åmunde, sammen med Inges mor Ingerid Ragnvaldsdatter og lendmannen Tjostolv Ålesson, kåret den to år gamle Inge til konge på borgartinget. Inges to år eldre bror Sigurd ble på sin side kåret til konge over trønderne. Åmunde og Tjostolv ble nå kong Inges fremste menn.

Da Inges kongedømme ble truet av hans fetter, den avsatte kongen Magnus Blinde, var Åmunde og Tjostolv parate til å forsvare det, blant annet i slaget ved Krokaskogen i 1137, da Magnus samarbeidet med den svenske jarlen Karl Sunesson. Åmunde og resten av Inges menn greide imidlertid å slå Karl og mennene hans.

Da tronpretendenten Sigurd Slembe, i samarbeid med Magnus Blinde, angrep Inges og broren Sigurds menn i slaget ved Holmengrå, var Åmunde blant dem som fikk fanget Sigurd Slembe etter slaget. I dette slaget ble Magnus Blinde drept, og Sigurd Slembe ble henrettet etter at han ble fanget av Åmunde og resten av kongene Inges og Sigurds menn.

Åmunde døde en gang i løpet av Inges barndom, og etter hans død, overtok Gregorius Dagsson og Erling Skakke som Inges fremste menn. Åmunde hadde en sønn, Gyrd, som ble en del av Inges hær. Gyrd ble gift med Gregorius Dagssons søster Gyrid, og ble senere drept av kong Håkon Herdebrei, Inges nevø og rival.

Åmunde var trolig etterkommer av Lov-Besse, en vikværing som er kjent som mannen bak deler av Borgartingsloven. Lov-Besse skal ha vært far til Gyrd, Åmundes far.

## Referanser


## Litteratur
**Fagerskinna*, oversatt av Edvard Eikill. Saga Bok, Stavanger 2007
*Helle, Knut: *Norge blir en stat. 1130-1319*. Universitetsforlaget, Oslo 1974
*Norseng, Per G. *Østfolds historie. Bind 2. I Borgarsysle*. Østfold Fylkeskommune, Sarpsborg 2005
*Snorre: Haraldssønnenes saga, Håkon Herdebreis saga. I: *Norges Kongesagaer*, oversatt av Anne Holtsmark. Gyldendal, Oslo 1979
Macintosh Portable

**Macintosh Portable** ble lansert av Apple i 1989. Den var Apples første bærbare computer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Thymallus

* *[[Thymallus arcticus]]*
* *[[Thymallus baicalensis]]*
* *[[Thymallus brevipinnis]]*
* *[[Thymallus brevirostris]]*
* *[[Thymallus burejensis]]*
* *[[Thymallus flavomaculatus]]*
* *[[Thymallus grubii]]*
* *[[Thymallus mertensii]]*
* *[[Thymallus nigrescens]]*
* *[[Thymallus pallasii]]*
* *[[Thymallus svetovidovi]]*
* *[[Thymallus thymallus]]*
* *[[Thymallus tugarinae]]*
* *[[Thymallus aluensis]]*

***Thymallus*** (harrslekten) er en slekt i laksefamilien (Salmonidae) og sorterer i underfamilien Thymallinae (harrer).

## Slekter og arter
Antallet arter er i henhold til Eschmeyer og Fong (2016) og FishBase. Alle norske navn er nødvendigvis ikke offisielle, men i bruk.

* Laksefisker, Salmoniformes Bleeker, 1859 (225 arter)
** Laksefamilien, Salmonidae Cuvier, 1816
*** Thymallinae Gill, 1885, harrer (14 arter)
**** *[[Thymallus]]* Linck, 1790, harrslekten
***** *T. arcticus*, arktisk harr
***** *T. baicalensis*, svart bajkalharr
***** *T. brevipinnis*, hvit bajkalharr
***** *T. brevirostris*, mongolharr
***** *T. burejensis*
***** *T. flavomaculatus*, gulprikkharr
***** *T. grubii*, Amurharr
***** *T. mertensii*
***** *T. nigrescens*, Kosogolharr
***** *T. pallasii*, østsibirsk harr
***** *T. svetovidovi*, Jenisejharr
***** *T. thymallus*, harr
***** *T. tugarinae*, sørlig amurharr
***** *T. aluensis*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Baoliang

**Baoliang** (寶亮, pinyin: *Bǎoliàng*; født  i 444 i Donglai 東萊, dagens Ye, i Shandong, Kina, død 509 i Lìngmèisì, Kina), med det sekulære navnet **Xú** (徐), var en buddhistisk munk som levde under Nord- og Sør-dynastienes tid. Han ble munk tolv år gammel under ledelse av Dàomíng, som ga han en grundig innsikt i den kinesiske buddhistiske kanon. Etter ordineringen reiste han til Zhōngxīngsì, hvor han var opptatt av meditasjon og ble en bekjent av keiser Wenxuan av det nordlige Qi.

Deretter reiste han til Liengmeisi og holdt omfattende foredrag om Nirvānasūtraen, Satyasiddhi-śāstra, Lotussutraen og Sutraen om evig liv.

Han besøkte fjellklostrene og kom i diskusjon med flere personer.  Han reiste også sammen med Baozhi. Da han ankom Liang-dynastiet, ble han en nær venn av keiser Wu av Liang. Og da han i 509 fullførte sin gigantiske kommentar til Nirvāṇasūtraen, skrev keiser Wu forordet.
Eye in the Sky (film)

***Eye in the Sky*** er en britisk thrillerfilm fra 2015, med Helen Mirren, Aaron Paul og Alan Rickman i hovedrollene. Filmen handler om militært personell som står ovenfor juridiske, politiske og etiske dilemmaer ved drone-krigføring og sivile tap.

Filmen hadde premiere under Toronto International Film Festival i september 2015, og hadde premiere i Storbritannia 8. april 2016. Dette er en av to filmer som ble utgitt etter skuespiller Alan Rickmans død, den andre filmen var Alice Through the Looking Glass.

## Sammendrag
Oberst Katherine Powell (Helen Mirren) får i oppdrag å fange islamske Al-Shabaab-ekstremister i Nairobi, Kenya. En overvåkningsdrone kontrollert fra en militærbase i Nevada, av pilot Steve Watts (Aaron Paul). De oppdager at terroristene har store mengder sprengstoff, og to selvmordsbombere forbereder seg til å angripe sivile mål. Powell beordrer drone-pilot Watts å sende en rakett mot bygningen.

Men en ung jente som heter Alia står i nærheten, og befinner seg i fare hvis bygningen og eksplosivene der inne blir truffet av en rakett. Watts og hans kollega Carrie Gershon (Phoebe Fox) kan se at Alia selge brød rett utenfor terroristenes skjulested. Generalløytnant Frank Benson (Alan Rickman) holder oversikt med oppdraget fra London, sammen med medlemmer av den britiske regjeringen - og de diskuterer hva de skal gjøre. De klarer ikke komme til noen enstemmig beslutning, og sender saken til den britiske utenriksministeren (Iain Glen).

De mister overvåkningsbilder fra inne i bygningen, i det selvmordsbomberne er ferdige med sine forberedelser. Watts fyrer motvillig av en rakett. Bygningen og området rundt blir fullstendig ødelagt. Alia har beveget seg lenger unna, men blir skadet og slått bevisstløs. Men noen av terroristene har også overlevd, og Watts må skyte enda en rakett. Foreldrene til Alia får mindre skader, og de får Alia til sykehus – hvor hun blir erklært død.

## Rolleliste
* Helen Mirren som oberst Katherine Powell, en etterretningsoffiser
* Aaron Paul som løytnant Steve Watts, en drone-pilot.
* Alan Rickman som generalløytnant Frank Benson
* Barkhad Abdi som Jama Farah, en kenyansk spaner.
* Iain Glen som den britiske utenriksministeren James Willett

## Eksterne lenker
* 
* Offisiell trailer, youtube.com
Jesús Tortosa

**Jesús Tortosa** (født 21. desember 1997) er en spansk taekwondoutøver. Blant hans internasjonale titler finner man blant annet gull i junior-VM. Han tok også sølv under Europalekene 2015.

## Eksterne lenker
*
Intraoperativ floppy iris-syndrom

**Intraoperativ floppy iris-syndrom (''IFIS'')** er en tilstand som gjør at regnbuehinnen (*iris*) mister sin muskulære tonus og medfører miose under en kataraktoperasjon. Dette gjør det operative inngrepet potensielt sett vanskeligere for kirurgen i den grad plassforholdene blir mindre, og den flagrende regnbuehinnen kommer ofte i veien for instrumentering

Syndromet skyldes tidligere eller pågående bruk av alfa-adrenerge antagonister (eksempelvis tamsulosin), som ofte benyttes ved blant annet benign prostatahyperplasi. Tidligere bruk av disse medikamenter vil formentlig gi livslang risiko for *IFIS*.

Det finnes ulike måter å motvirke vanskelighetene som en flagrende iris medfører. Noen av mulighetene er medikamentell dilatasjon med atropinøyedråper i forveien av operasjon, og/eller bruk av mekaniske hjelpemidler peroperativt - som irisretraktorer eller Malyuginring.
Kim Tae-hun

**Kim Tae-hun** (født 15. august 1994) er en sørkoreansk taekwondoutøver. Han har blant annet to gull fra VM i taekwondo fra 2013 og 2015, samt gull i både Asialekene og det asiatiske mesterskapet.

## Eksterne lenker
*
Farzan Ashourzadeh

**Farzan Ashourzadeh** (født 25. november 1996) er en iransk taekwondoutøver. Hans største internasjonale resultat er en gullmedalje fra VM i taekwondo 2015, samt gull fra både Asialekene og det asiatiske mesterskapet.

## Eksterne lenker
*
Si Mohamed Ketbi

**Si Mohamed Ketbi** (født 27. desember 1997) er en belgisk taekwondoutøver. Han har ingen større internasjonale titler og hans beste resultat i verdensmesterskapet i taekwondo er en sølvmedalje fra 2015.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
César Rodríguez

**César Rodríguez** (født 20. august 1994) er en meksikansk taekwondoutøver. Han har ingen større internasjonale titler, men har enkelte kontinentale seire.

## Kontinentale medaljer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ron Atias

**Ron Attias** (født 19. april 1995) er en israelsk taekwondoutøver. Han har ingen større internasjonale titler og hans beste resultat i verdensmesterskapet i taekwondo er en 32-delsfinale.

## Eksterne lenker
*
Epraim Williams

**Ephraim Williams Jr.** (født 7. mars 1715,  død 8. september 1755) var en soldat fra Massachusetts Bay som ble drept i Den franske og indianske krig. Han var en benefactor for Williams College i det nordvestre Massachusetts. Universitetets gymnastikkprogram, «Ephs» (rimer med "chiefs") er kalt opp etter Williams.

## Liv

### Tidlig liv
Ephraim Jr. var den eldste sønnen til Ephraim Sr. (1691&ndash;1754) og Elizabeth Jackson Williams (d.1718).  Han ble født i Newton, Massachusetts og ble oppdratt av sine besteforeldre etter at hans mor døde i barselseng da hun fødte sin andre sønn, Thomas, i 1718.  Hans familie hadde innflytelse i det vestlige Massachusetts; så innflytelsesrike var de at de ofte ble referert til som "River Gods" (henvisning til Connecticut River, en stor elv i området).

### Militærtjeneste
I 1742, 27 år gammel flyttet han til Stockbridge, Massachusetts, hvor hans far allerede hadde flyttet til og kjøpt opp store landområder i det nye bosettingsområdet. Han sluttet seg til militsen og fikk tittelen kaptein.

I 1745, under Kong Georg-krigen (1745&ndash;1748), fikk han ansvaret for byggingen av Fort Massachusetts og forsvarslinjene i det vestlige Connecticut og Massachusetts. Han var ikke tilstede da fortet ble erobret og ødelagt av franskmenn i august 1746. Etter krigens slutt brukte Williams betydelig energi på å anlegge nye byer i den vestlige del av Massachusetts, langs Hoosac River mot slutten på 1740-tallet. Mange av de tidligere bosettere i regionen var, i likhet med Williams selv, soldater ved Fort Massachusetts under krigen.

Likevel, få år senere ble Williams igjen kalt tilbake til tjeneste i Den franske og indianske krig (1754&ndash;1763).  Nå som oberst deltok Williams i William Johnsons  angrep mot Crown Point, New York. Williams ledet et regiment bestående av ti kompanier. Blant disse kompanier var Burke's Rangers og Roger's Rangers. Blant hans assistenter og medhjelpere var William Williams, en av de fra Connecticut som hadde underskrevet USAs uavhengighetserklæring.

Williams ble truffet i hodet og drept under et angrep av franskmennene og deres indianske allierte den 8. september 1755, 40 år gammel. Medlemmer av hans regiment gjemte liket til etter krigen, for at hans legeme ikke skulle bli skjendet. Hans legeme ble gravet opp tidlig på 1900-tallet og flyttet til kapellet i Williams College. En bauta med Williams' initialer og dødsår står fremdeles på det opprinnelige Lake George gravsted, like over gaten for et monument reist av elever ved Williams College. Monumentet markerer stedet for angrepet, og det kalles «Bloody Morning Scout».

## Referanser


## Eksterne lenker
* *[http://books.google.com/books?id=WxBBAAAAIAAJ Colonel Ephraim Williams, an appreciation]*. 1919
* *[http://books.google.com/books?id=Jl8DhVc1HYoC A History of Williams College]*. 1860
Rui Bragança

**Rui Bragança** (født 26. desember 1991) er en portugisisk taekwondoutøver. Han tok gull i EM i taekwondo 2014 og EM i taekwondo 2016, samt Europalekene 2015. Hans beste resultat i verdensmesterskapet i taekwondo er en sølvmedalje fra 2011.

Under Sommer-OL 2020 i Tokyo ble han utslått i første runde.

## Eksterne lenker
*
Stjørdal kommunestyre 2015–2019

**Stjørdal kommunestyre 2015–2019** bestod av 41 representanter fordelt på 9 partier. Ivar Vigdenes (Sp) var ordfører og Ole Hermod Sandvik (H) var varaordfører, valgt med støtte fra Senterpartiet, Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre.

## Valgte medlemmer
Valgte medlemmer og varamedlemmer fordelt på partiene:

### [[Arbeiderpartiet]]

### [[Senterpartiet i Stjørdal|Senterpartiet]]

### [[Stjørdal Høyre|Høyre]]

### [[Fremskrittspartiet]]

### [[Venstre]]

### [[Kristelig Folkeparti]]

### [[Sosialistisk Venstreparti]]

### [[Rødt (norsk parti)|Rødt]]

### [[Miljøpartiet De Grønne]]

## Referanser


## Se også
*Politikk i Stjørdal
Zhao Shuai

**Zhao Shuai** (født 15. august 1995) er en kinesisk taekwondoutøver. Hans beste resultat i verdensmesterskapet i taekwondo er en bronsemedalje.
Han tok gull under Sommer-OL 2016.

Under Sommer-OL 2020 i Tokyo tok han bronse.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tawin Hanprab

**Tawin Hanprab** (født 1. august 1998) er en thailandsk taekwondoutøver. Han har ingen større internasjonale titler, men er kvalifisert til Sommer-OL 2016 etter den asiatiske kvalifiseringen. 

## Eksterne lenker
*
Stjørdal kommunestyre 1980–1983

**[[Stjørdal]] kommunestyre 1980–1983** bestod av 53 medlemmer. Håvard Alstadheim fra Venstre og Kaare Børstad fra Arbeiderpartiet ble valgt til ordfører og varaordfører i et valgteknisk samarbeid mellom Venstre, Arbeiderpartiet og Sosialistisk Venstreparti.

## Representanter etter parti
Valgte representanter etter parti:

## Se også
*Kommunestyrevalg i Stjørdal

## Referanser
Hennes lille majestet (stumfilm)

***Hennes lille majestet*** (svensk: **) er en svensk stumfilm fra 1925 i regi av Sigurd Wallén. Manuset ble skrevet av Henning Ohlson. Som litterært forelegg hadde han Karl Gerhards skuespill, *Hennes lilla Majestät*, som ble uroppført på Göteborgs Friluftsteater 14. juli 1920. Gunnar Tolnæs spiller den mannlige hovedrollen som pastoren.

Da *Hennes lille majestet* ble vist på kinoen Röda Kvarn i Stockholm stod Rudolf Sahlberg for musikkarrangementene.

En nyinnspilling av filmen ble gjennomført i 1939 i regi av Schamyl Bauman.

## Innspillingsfakta
Filmen ble spilt inn i sommeren 1925 i Filmstaden i Råsunda og Söderfors bruk i Tierp.

## Handling
Oberstens datter, Catherine, rømmer hjemmefra for å spille hovedrollen i et skuespill, *Hennes lilla majestät*, som framføres av et omreisende  teaterselskap. Obersten henter datteren før premieren og deporterer henne til en prestegård der Catherine i begynnelsen oppfører seg som den bortskjemte overklassepiken hun er. Catherine skandaliserer den sympatiske unge pastoren, som tilfeldigvis er ugift. En landsfiskal, som har et horn i siden til pastoren, benytter situasjonen til å anmelde ham for domkapitlet og begjære visitasjon. Under innflytelse av pastorens rakryggede personlighet modner Catherine slik at hun under visitasjonen påtar seg skylden overfor biskopen. Samtidig forklarer hun at hun er pastorens kommende hustru, noe verken han eller biskopen innvender mot.

## Rolleliste (utvalg)
* Margita Alfvén – Catherine
* Gunnar Tolnæs – pastoren* 
* [[Oskar Textorius]] – obersten, Catherines far
* [[Stina Berg]] – husholdersken
* [[Ragnar Billberg]] – en forelsket skuespiller
* [[Carl Browallius]] – biskopen
* [[Ragnar Arvedson]] – Flachert
* Axel Nilsson – en eventyrlysten kavalér
* [[Olav Riégo]] – en løytnant
* Albert Ståhl – *landsfiskalen''
* Julia Cæsar – en togpassasjer
* Olga Andersson     
* Gucken Cederborg     
* Gustaf Lövås     
* Carl-Gunnar Wingård – en skuespiller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Khodadoust-linje

**Khodadoust-linje** er en av tegnene på avstøtningsreaksjon etter hornhinnetransplantasjon. Dette er en hvitlig, lett uregelmessig linje i endotelet av et fulltykkelsestransplantat som består vesentlig av lymfocytter og demarkerer grensen mellom ikke-avstøtte deler av transplantatet og avstøtt endotel med overliggende dekompensert ødematøs transplantatstroma.
Krachmer-flekker

**Krachmer-flekker** er klinisk tegn på avstøtning av donorvev ved hornhinnetransplantasjon, med hvitlige subepiteliale ansamlinger som kan ses ved spaltelampeundersøkelse.
Hennes lille majestet (film fra 1939)

***Hennes lille majestet*** (originaltittel: **) er en svensk dramakomedie fra 1939 i regi av Schamyl Bauman. Filmen er basert på Karl Gerhards skuespill *[[Hennes lilla Majestät]]*, fra 1920. Hovedroll spilles av Sonja Wigert og Anders Henrikson.

## Om filmen
Manuset ble skrevet av Ragnar Hyltén-Cavallius og Hilding Östlund. Som litterært forelegg hadde de Karl Gerhards skuespill *Hennes lilla Majestät*, som ble uruppført på Göteborgs Friluftsteater 14. juli 1920.

Filmen ble spilt inn i perioden 17. juli&ndash;4. september 1939 i AB Sandrew-Ateljéerna, Oslo, Stockholm og Norrsunda kyrka i Sigtuna.

En tidligere svensk versjon ble spilt inn som stumfilm i 1925 i regi av Sigurd Wallén.

## Handling
Den bortskjemte norske skipsrederdatteren Marianne Hauge (spilt av Sonja Wigert) blir innblandet i en bilulykke på vei mot Stockholm. Hun vrikker en fot. Den lokale presten og ungkaren Bengt Ahlman har vært vitne til det hele, og lar henne bo noen dager i prestegården for å komme seg. Ahlman er en moderne prest. Midtsommeraften danser han hambo med Marianne. På hjemveien overrasker presten noen slåsskjemper. Den ene trekker frem en kniv, men presten slår ham og tar kniven.

I samme bygd bor den alvorlig syke enkefru Karlsson. Man håper at en lege i Leipzig skal kunne kurere henne, og presten bidrar med 2.000 kroner i en innsamling for å bekoste oppholdet hos den tyske legen. Men fru Karlsson dør i Leipzig, og presten forsøker å trøste sønnen hennes.

Noen av de mer gudfryktige beboerne i bygda sender klage til stiftets biskop over Ahlman: dels sparker han fotball, dels har han en norsk kvinne boende hos seg, og dels har han overfalt en intetanende yngling og slått ham i ansiktet. Biskopen beordrer Ahlman til å innfinne seg hos biskopen. Ahlman forteller sin venn, bygdas lege, at han hadde tatt de 2.000 SEK til fru Karlsson fra kirkekassen og at ikke er i stand til å betale dem tilbake på stående fot. 

Legen kontakter Marianne, som er tilbake i Oslo. Hun klarer ikke å få en krone ut av faren (spilt av Joachim Holst-Jensen), så hun kjører til den byen som ligger nærmest Ahlmans bygd, og selger bilen sin for to tusen kroner. Deretter sykler hun til den lille bygda og gir pengene fra bilsalget til presten. Dermed stemmer kassebeholdningen igjen. Biskopen får treffe Marianne, som forteller at hun og Ahlman skal gifte seg.

## Rolleliste (i utvalg)
* Joachim Holst-Jensen - Hauge, generalkonsul 
* Sonja Wigert - Marianne, hans datter 
* Anders Henrikson - Bengt Ahlman, kyrkoherde
* Gösta Cederlund - Gösta Bergfelt, lege 
* Carl Barcklind - Wicander, biskop 
* Gunnar Höglund - Gunnar Karlsson, bilreparatør 
* Aurore Palmgren - Maria, kyrkoherdens husholderske 
* Julia Cæsar - Augusta Ljunggren
* Carl Deurell - Johan Ljunggren, hennes mann, nämndeman 
* Sigge Fürst - Bilforhandler 
* Axel Högel - Svensson, bilreparatør

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Judaspengene

***Judaspengar*** (svensk: **) er en svensk stumfilm fra 1915, i regi av Victor Sjöström. Manuset ble skrevet av danske Axel Frische. I filmen medvirker det norske ekteparet Kaja og Egil Eide. Det var operasangeren Kaja Eides eneste filmrolle.

Filmen ble spilt inn i AB Svenska Biografteaterns studio på Lidingö med utendørsscener fra Östra Varvsgatan og Långa gatans borterste del i Djurgårdsstaden.

Den hadde premiere på kinoen *Paladsteatret* i København 16. november 1915.

## Handling
*Holk* har lenge vært uten arbeid og nå er hans hustru hans syk. Han søker hjelp hos *Blom*, men han har det like ille. De bestemmer seg for å tyvjakte på storgodsets jaktmakter for i det minste å få mat for dagen. Mennene lykkes i å skyte en orrhøne, men en skogvokter har hørt skuddet. *Blom* klarer å stikke unna i tide, men *Holk* - som bærer på geværet - blir tatt igjen. Under et håndgemeng går geværet av og skogvokteren blir drept av et vådeskudd. *Holk* flykter forskrekket fra stedet og geværet blir igjen.

Under undersøkelsen finner man geværet liggende inntil skogvokteren. Ettersom det bærer inskripsjonen *«A. Blom»* faller mistankene på ham. *Blom* gjemmer seg på *Holk*s loft. En belønning på 200 SEK utloves til den som kan gi opplysninger om hvor han befinner seg. *Holk* føler seg fristet, slik at han kan hjelpe sin syke hustru, men avviser raskt denne tanken. Hustruen dør og han mangler penger til begravelsen. *Blom* hører gjennom en sprekke i loftsgulvet *«vennen»* fortelle legen hvor man kan finne ham. Det er for sent å flykte. Mens politiet samles bærer han opp liket av *Holk*s hustru på loftet og legger seg selv på den døde kvinnens plass under lakenet i sengen. Politiet gjennomsøker loftet, men finner ikke *Blom* og oppdager heller ikke liket, som han har skjult i en gammel sekk.

Når politiet har fjernet seg ser *Holk* til sin forskrekkelse at  *«liket»* reiser seg. Det er *Blom* som står foran ham som en personifisering av hans dårlige samvittighet. *«Du Judas,»* freser Blom, *«er det slik du forråder en venn og kamerat?»* Han blir like etter arrestert av politiet. *Holk* tar imot sine *«judaspenger»*, men hans samvittighet har allerede begynt sitt verk.

Under domstolsforhandlingene  skriver *Holk* et brev til dommeren om hvordan skogvokterens død gikk til. Det framgår også at han vil drukne seg i elven. *Blom* blir frikjent og tar imot *«judaspengene»* (som ble utlovet for hans arrestasjon) som erstatning for uforskyldt lidende. *Blom* påtar seg også å sørge for *Holk*s nå far- og morløse lille pike.

## Roller
*Egil Eide - *Blom, arbeider* 
*John Ekman - *Holk, hans kamerat* 
*Kaja Eide - *Bloms hustru* 
*Stina Berg - *Melkeselgersken* 
*Gabriel Alw - *Landsfiskalens notar*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Luisito Pié

**Luis Pie** (født 4. mars 1994) er en dominikansk taekwondoutøver. Han har ingen større internasjonale titler, men tok sølv under de panamerikanske lekene i 2015.

## Eksterne lenker
*
Patrik Schick

**Patrik Schick** (født 1996) er en tsjekkisk fotballspiller som spiller for den tyske klubben Bayer Leverkusen.

## Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021. Han scoret 5 mål i EM 2021, samme antall som toppscorer Cristiano Ronaldo.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2024.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
UngKurd Norge

**Ungkurd Norge Riksforbundet** er en norsk-kurdisk ungdomsorganisasjon i Norge som ble stiftet 21. september 2011. Organisasjonen har som formål å sikre og utvikle språket og kulturen til kurdere i Norge, skape forståelse av demokrati og dens funksjon, fremme solidaritet og samarbeid mellom folkegruppene, hjelpe til med å løse sosiale, politiske, økonomiske og kulturelle problemer som kurdere møter i Norge, samt å skape solidaritet og samarbeid mellom ulike folkegrupper, kulturer,  minoriteter og trossamfunn.  

Per mars 2021 har organisasjonen lokallag i Oslo, Stavanger, Trondheim og Fredrikstad. Medlemmene er delt inn i grupper som jobber med ulike felter, som diplomati, aktivisme, sosiale aktiviteter, kultur og media. Ungkurd ledes per mars 2021 av Helen Akrei som styreleder og Tord-Viktor Lønborg Joenson som daglig leder. 

## Aksjoner
### Demonstrasjon mot ISIS

Den 26 september 2014 arrangerte Ungkurd en spontan demonstrasjon utenfor Stortinget for å fordømme ISIS fremmarsj mot grensebyen Kobane.

### Aksjon mot Tyrkias støtte til IS
Den 7. oktober 2014 demonstrerte Ungkurd på nytt foran Stortinget. De stilte med flagg og plakater der de fordømte Tyrkias støtte til IS langs grensen til Nord-Syria. Ungkurd formulerte to krav i forbindelse med demonstrasjonen: de krevde at den norske regjeringen og norske politikere skulle «bryte tausheten og fordømme Tyrkias støtte til IS», og umiddelbart «sende humanitær hjelp og våpen til kurdere som kjempet mot IS».

### Kraven løsning på situasjonen i Tyrkia
Den 22. juni 2016 fremsatte Ungkurd i en kronikk i nettmagasinet Radikal Portal sju punkter for å skape fred, demokrati og forsyningssystem i Tyrkia. Ungkurd mente at disse syv punktene var en forutsetning for å få en varig fred i Tyrkia og forbedre forholdene mellom kurdere og tyrkere.

### Demonstrasjon mot Tyrkias invasjon av Rojava
I oktober 2019 arrangerte Ungkurd et demonstrasjonstog for å protestere mot Tyrkias invasjon av Rojava. Toget gikk fra Jernbanetorget til Utenriksdepartementet. Foran Utenriksdepartementet samlet det seg også tyrkiske demonstranter, som støttet invasjonen. Dette førte til slagsmål og uroligheter mellom de to grupperingene. Styremedlem i Ungkurd Andam Aziz, som også var leder for Kurdisk Demokratisk Samfunnsforening og en av arrangørene bak den kurdiske demonstrasjonen, la skylden på politiet for tumultene. «Vi har prøvd å snakke med dem siden onsdag, og sagt at det må være et større mellomrom mellom demonstrantene. Politiet gjorde ikke nok for å hindre dette, og vi mener det er politiet som er ansvarlig,» sa han til Dagbladet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nicolae Farcaș

**Nicolae «Nicu» Farcaș** (født 25. mai 1939 i Brateiu, Sibiu, død 7. januar 2009 i București) er en rumensk trombonist. I en periode ble han ansett for å være «den mest anerkjente rumenske trombonisten».

## Studier
Farcaș gikk på Musikkskolen nr. 1 i București.

## Aktivitet
* Ansatt ved *Constantin Tănase*-teatret (1962–1963)
* Samarbeidet med *Electrecord*-orkestret
* Ansatt ved Den rumenske operaen (1970–1972)
* Ansatt ved Den rumenske kringkastingens lettmusikkorkester 
* Medlem av septetten *București*
## Opptak (utvalg)
* Guido Manusardi (piano), *Free Jazz* (1967)
* Dan Mândrilă, *Alter Ego* (1980)
* Aura Urziceanu, *Seara de Jazz* (1974)
* *Romanian Jazz: Jazz From The Electrecord Archives 1966-1978*

## Referanser
Anne Nafstad Lyftingsmo

**Anne Nafstad Lyftingsmo** (født 1968) norsk siviløkonom og embetskvinne. I 2016 ble hun utnevnt til regjeringsråd, det vil si øverste administrative sjef ved Statsministerens kontor. 

Nafstad Lyftingsmo er utdannet siviløkonom fra Norges Handelshøyskole og har tidligere jobbet i ECON Analyse og Statistisk sentralbyrå. Hun var tidligere avdelingsdirektør i innvandringsavdelingen og fra 2006 ekspedisjonssjef i kommunalavdelingen i Kommunal- og regionaldepartementet. Fram til hun sommeren 2016 overtok som regjeringsråd var hun ekspedisjonssjef i innenriksavdelingen ved Statsministerens kontor.

## Referanser