Hamas

**Hamas**, akronym for **Harakat al-Muqawamah al-Islamiyyah** (arabisk for **Islamsk Motstandsbevegelse**), er en palestinsk, islamistisk/nasjonalistisk, paramilitær og politisk organisasjon, grunnlagt i 1987 av Ahmed Yassin. 

Siste leder var Yahya Sinwar, drept 16. oktober 2024, som overtok etter Ismail Haniyeh etter at han ble drept i Iran 31. juli 2024. Hamas har sterkest oppslutning på Gazastripen, men har også tilhengere på Vestbredden og i palestinske flyktningleirer utenfor det palestinske selvstyrte området. Organisasjonen ble grunnlagt i 1987, som en reaksjon på den israelske okkupasjonen. Den består av de paramilitære Qassambrigadene, en hjelpeorganisasjon og et politisk parti.

Hamas er en omstridt organisasjon og flere stater regner den som en terrororganisasjon. Blant disse er Israel, EU, Tyskland, USA, Canada og Japan. I tillegg er organisasjonen forbudt i Jordan, til tross for at den ikke regnes som en terrororganisasjon. Organisasjonen er også i praksis forbudt i Saudi-Arabia, som regner den som en del av Det muslimske brorskapet (som de anser som en terrororganisasjon). Storbritannia og Australia regner dens militære fløy, Izz ad-Din al-Qassam-brigadene, som en terrororganisasjon uten å regne hele Hamas som terrorister. Verken FN, eller land som Russland, Kina, Brasil, Sveits, Tyrkia og Qatar regner den som en terrororganisasjon. Egypts myndigheter svartelistet organisasjonen som en terrororganisasjon i 2014, men Hamas-forbudet ble fjernet noen måneder senere.  Norge regner ikke offisielt Hamas som en terrororganisasjon, til tross for at enkelte politikere har tatt til orde for å svarteliste organisasjonen. Den 11. oktober kalte Norges statsminister Jonas Gahr Støre Hamas for en terrororganisasjon etter angrepet på Israel 7. oktober 2023.

Hamas har angrepet både israelske militær- og sikkerhetsstyrker og sivile, og står bak flere selvmordsaksjoner mot Israel i kampen mot okkupasjonen av de palestinske territoriene. Hamas har siden 2008 jevnlig angrepet Israel med raketter fra Gaza, ofte rettet mot sivile mål. I 2023 angrep Hamas og flere andre terrororganisasjoner Israel og drepte hundrevis av sivile, soldater og israelske politifolk. Sivile ble også torturert i sine egne hjem. De bortførte også over hundre israelere under angrepet. Dette angrepet var starten på Israel-Hamas krigen.

Hamas har tradisjonelt vært avvisende overfor Israel og har nektet å anerkjenne landets eksistens. Men i de senere år har deres holdning til dette vært mindre bastant. Den 27. juni 2006 godkjente Hamas, sammen med den rivaliserende Fatah-bevegelsen, *[[Fangedokumentet]]*, som ifølge enkelte kommentatorer skulle inneholde en indirekte anerkjennelse av Israels rett til å eksistere. Den samme påstanden kom da Palestina ble oppgradert til å være observatørstat. I 2010 uttalte Aziz Dwaik, leder for Det palestinske lovgivende råd og Hamas' viktigste representant på Vestbredden at «Hamas har akseptert Israels rett til å eksistere og er forberedt på å fjerne programpunktet om å knuse den jødiske staten». Flere motstridende uttalelser har falt i ettertid.

## Ideologi og mål
Hamas ble grunnlagt i 1987 i Hebron av sjeik Ahmed Yassin, Muhammad Jamal al-Netshen fra Hebron, Jamal Mansour fra Nablus, sjeik Hassan Yousef, Mahmud Muslih fra Ramallah, Jamil Hamami fra Jerusalem og Ayman Abu Taha fra Gaza. Bevegelsen sprang ut av Det palestinske muslimske brorskap, som ble stiftet i Jerusalem i 1946.  De har som målsetting å erstatte de okkuperte områdene med en islamsk stat.

Hamas-charteret fra august 1988 erklærer at hele Palestinaområdet er muslimsk land som aldri kan overgis til ikke-muslimer.

### Sionismen
I innledningen til Hamas-charteret slås det fast at «Vår kamp mot jødene er svært omfattende og alvorlig». Charteret refererer eksplisitt Sions vises protokoller og forholder seg til dem som om de var autentiske.

Artikkel 32 i Hamas-charteret slår fast:

::*Sionistenes plan har ingen grenser. Etter Palestina aspirerer sionistene til en utvidelse fra Nilen til Eufrat. Når de så har fordøyd regionen de har overtatt, vil de aspirere til videre ekspansjon, og så videre. Deres plan er beskrevet i 'Sions vises protokoller', og deres nåværende framferd er det beste bevis på det vi sier.*

Hamas-charteret kommer også med en rekke referanser til frimurerne, Rotary og Lions som noen av de «hemmelige brorskapene» som «sionistene» kontrollerer. «Sionistene» blir også anklaget for å ha stått bak såvel den franske revolusjon som den russiske revolusjon. Jødene sto dessuten, ifølge programmet, bak første verdenskrig, da de klarte å ødelegge det islamske kalifatet, og også andre verdenskrig.

I charteret slås det fast at det overordnede målet til Hamas er å gå foran i kampen mot jødene til islam har utslettet Israel, og Allahs seier er realisert i hele verden:

:*Hamas utfordrer de arabiske og islamske folk til å handle oppriktig og utrettelig for å forpurre disse djevelsk uttenkte planer, og til å gjøre massene klar over farene ved å trekke seg ut av motstandskampen mot sionismen.  I dag er det Palestina og i morgen kan det være et annet land.*

## Humanitær virksomhet
Ved siden av sin politiske virksomhet har Hamas et utstrakt nett av sykehus, eldrehjem, barnehager, skoler og andre utdannelsesinstitusjoner i Palestina, i all hovedsak på Gazastripen. Disse institusjonene opererer tildels på siden, tildels parallelt med myndighetenes tiltak. Organisasjonen bidrar i tillegg med økonomisk og annen støtte til nødlidende. Ifølge den israelske forskeren Reuven Paz består «omtrent nitti prosent av organisasjonens totale virksomhet av sosiale, kulturelle, utdannelses- og velferdsorienterte tiltak.»

## Historie
Hamas ble stiftet av Ahmed Yassin i 1987 før den første intifadaen (opptøyene) i 1987, som en militær gren av det egyptiske Muslimske brorskap. 
Hamas' militære gren ble fra 1991 oppkalt etter Az Adin Al-Qassam, den militante, arabiske forkynneren som ble drept av britene den 20. november 1935 i en grotte i Jenin. Hamas' første selvmordsterroraksjon rettet mot jødiske sivile fant sted den 16. april 1993.

Før intifadaen brøt ut på 1980-tallet, var den religiøse, sosiale bevegelsen Al-Majama Al-Islami en viktig kilde til rekrutteringen av Hamas-aktivister. Mange av seniormedlemmene i Al-Majama stod i samband med intifadaen fram som hovedledere i Hamas. Det kunne være alt fra undergrunnsvirksomhet til åpne folkemøter. Terrorangrep på sivile jøder og drap på arabiske «kollaboratører» gav dem stadig flere tilhengere blant palestinerne.

Grunnlaget for det militære apparatet ble lagt i 1982 av sheik Ahmed Yassin og et flertall av aktivister fra Al-Majama. De la også grunnlaget for den kampen Hamas fører mot rivaliserende palestinske grupper. Da virksomheten ble avslørt i 1984, ble Yassin dømt til 13 års fengsel, men slapp ut etter kort tid som ledd i den såkalte «Jibril-utvekslingen» (mai 1985). Etter å ha sluppet fri fra israelsk fangenskap, fortsatte Yassin sitt arbeid.

Selve navnet «Hamas» dukket første gang opp på en løpeseddel i januar 1988. Sommeren 1988 offentliggjorde Hamas' stiftelsesdokument.

Fra begynnelsen av het det at man skulle kjempe mot kjettere og kollaboratører, i tråd med programerklæringen til Det muslimske brorskap. 

### Den første intifadaen
Etter at den første intifadaen brøt ut, stod Hamas bak en rekke angrep på israelske mål, de fleste nord i Gaza. Klimaks i disse handlingene ble nådd da den israelske soldaten Avi Sasportas kidnappet og myrdet i februar 1989. I mai samme år ble en annen soldat, Ilan Sagde'adon, tatt til fange og henrettet.

Jehaz Aman-fylkingen ble stiftet tidlig i 1986 av sheik Jassin sammen med to av medarbeiderne hans, som var aktive i Al-Majama. Mot slutten av 1986 og i begynnelsen av 1987 begynte Jassin arbeidet med å sette sammen tropper under tittelen MAJD, en gruppe som hadde til formål å drepe «vantro» og «kollaboratører». Slik fortsatte det inntil intifadaen brøt ut, og MAJD-gruppene ble en del av Al-Majahadoun-nettverket.

### Avsporing av Osloprosessen
På 1990-tallet arbeidet organisasjonen for å avspore Osloprosessen etter at Interimsavtalen var undertegnet i 1995. 

### Den andre intifadaen
Hamas medvirket i den andre intifadaen etter at Camp David-forhandlingene brøt sammen i år 2000. 

### Valgseier 2006
Ved oppkjøringen til valget til Palestinas lovgivende forsamling (PLC) som ble avholdt 26. januar 2006 modererte organisasjonen en del posisjoner.  I januar 2006 publiserte Hamas-lista *Forandring og reformer* en offisiell plattform for det palestinske valget som ifølge avisa Haaretz var beviselig mer moderat enn charteret fra 1988. Hamas-ledelsen selv syntes å mene at organisasjonens ideologi, siktemål og aktiviteter var tydelig forvrengt i vestlige media.

Ved valget fikk plattformen 74 av i alt 132 representanter i forsamlingen. Fatah-bevegelsen oppnådde 45 mandater mens fire småpartier og uavhengige kandidater til sammen fikk 13 plasser i henhold til de endelige valgresultatene som ble offentliggjort 29. januar 2006. Valget foregikk på en demokratisk måte, og det var 185 valgobservatører fra 23 EU-land til stede. Etter valget i 2006 har ingen valg blitt holdt i Gaza eller Vestbredden. Hamas har tatt makten i Gaza, mens Fatah styrer Vestbredden.

#### Fangedokumentet fra 2006
27. juni 2006 godkjente Hamas, sammen med den rivaliserende Fatah-bevegelsen, *[[Fangedokumentet]]*, som ifølge enkelte kommentatorer skulle inneholde en indirekte anerkjennelse av Israels rett til å eksistere. Hamas har imidlertid slått fast at egen stat på Vestbredden og Gaza bare er en begynnelse. De tror at fremtidens palestinske generasjon vil ta tilbake alt det som de anser som deres historiske hjemland. 

Kilder i Hamas har sagt til det britiske kringkastingsselskapet BBC at hele Israel er bygget på palestinsk land. De tror at opprettelsen av en palestinsk stat på Gaza og Vestbredden kun er første skritt i prosessen, og ikke siste skritt.

### Maktovertakelse på Gazastripen
I kjølvannet av valget i 2006 inngikk Hamas i samlingsregjering med Fatah, men det endte etter brudd med at Hamas kastet ut Fatah fra Gazastripen med makt i juni 2007, etterfulgt av en israelsk-egyptisk blokade. 

Israel hadde tidligere gjennomført flere militæroperasjoner for å svekke gruppas makt på Gaza og stanse rakettangrep mot landet, inkludert våren og høsten 2004. Sommeren 2006 var det en operasjon for å befri en soldat som var tatt til fange av Hamas. I 2008 var det uro og israelske operasjoner tidlig på året, og konflikten kulminerte med Gaza-krigen vinteren 2008/09. I 2010 ble blokaden delvis hevet. 

### Forsoningsprosess med Fatah i 2011
Våren 2011 fant det sted en forsoningsprosess mellom Hamas og Fatah-bevegelsen som ville innebære en anerkjennelse av en palestinsk stat innenfor grensene fra 1967, men uten å anerkjenne Israels rett til eksistens.

### Gjentatte konflikter med Israel
Fra 2012 var det gjentatte runder med rakettangrep og israelske militæroperasjoner, og krig i 2014, 2021 og fra 2023.

#### Støtte fra Israel
I et intervju med den amerikanske avisen *[[New York Times]]* hevdet pensjonert generalløytnant og forhenværende statsminister, Ehud Barak, at Israel under Benjamin Netanyahus regjering indirekte hadde støttet Hamas, ved å tillate Qatar å overfør rundt én milliard dollar til Gaza, hvorav noe av midlene tilfalt Hamas militære del. Statsminister Benjamin Netanyahus mål, var ifølge Barak og andre, å undergrave Den palestinske selvstyremyndigheten så en to-stats løsning ble vanskeliggjort.

## Relasjon til Saudi Arabia
Hamas' forhold til Saudi-Arabia var godt i mange år, og selv om de ikke selv finansierte gruppen, tillot de innsamlingsaksjoner på sitt territorium. Hamas bevegelse mot Iran tidlig på 2000-tallet svekket forholdet til Saudi-Arabia, og Riyadhs mislykkede forsøk på å forhandle fram en fredsavtale mellom Hamas og Fatah i 2007 svekket relasjonen videre. Det snudde under den Arabiske våren i 2011 da Hamas valgte å støtte opposisjonen i Syria, som utgjorde et brudd både med Iran og Hizbollah. I motsatt retning virket støtten til Det muslimske brorskap i Egypt mens Saudi Arabia støttet militærkuppet i 2013, og det ble slutt på Hamas-ledernes besøk i Riyadh. Økende press fra Egypt og konflikten med Fatah, gjorde at Hamas igjen vendte seg mot Iran i 2017. Relasjonen til Saudi Arabia nådde et bunnpunkt da de i 2019 startet å arrestere Hamastilhengere, inkludert Mohammed al-Khodary som i over 20 år hadde håndtert Hamas relasjon til Riyadh.   
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Krever tilbake bistandspenger
* Truer med å styrte Hamas
* Hamas-charteret i engelsk oversettelse
* Hamas-charteret i norsk oversettelse
* MIPT Terrorism Knowledge base
* BBCnews side om Hamas
* Hamas modererer seg i Dagbladet
* Krigen mot jødene. Dagbladet 21. april 2006