open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Terror-toget

***Terror-toget*** (originaltittel: *Terror Train*) er en amerikansk-kanadisk skrekkfilm fra 1980 regissert av Roger Spottiswoode (hans regidebut). Filmen foregår om bord på et tog leid av en gruppe college-studentet som skal feire nyttårsaften og avsluttet eksamen. I løpet av feiringen blir flere av dem drept av en mystisk morder. Etterhvert kobler de drapene med en hendelse som skjedde noen år tilbake. Hovedrollene spilles av Jamie Lee Curtis og Ben Johnson.

## Handling
En klasse College-studenter feirer nyttårsaften. Noen av dem bestemmer seg for å lage en grotesk spøk med Kenny, en av de mer følsomme studentene i gruppen. Utfallet av spøken bli skjebnesvangert og Kenny havner på mentalsykehus etter sjokket han har blitt påført.

Tre år senere feirer studentene igjen nyttårsaften, denne gang om bord på et innleid tog for et langt kostymeparty etter vel overstått eksamen. Men toget har ikke engang forlatt perrongen før kompisgjengens gjøgler ender opp død med et sverd i magen. Ungdommene tror dette kun er en del av hans utkledning, og legger ikke merke til at en ukjent overtar hans kostyme. Toget tar fra perrongen og alt oppleves som fryd og gammen. Etter en stund blir en av dem funnet drept på toget. Siden dør flere og de skjønner omsider at deres liv er i fare og at det har noe å gjøre med den groteske spøken for tre år siden.

## Om filmen
*Terror-toget* er en grøsser innen slasher-sjangeren og ble lansert midt under denne subsjangerens storhetstid. Den har flere likhetstrekk med *[[Halloween (film)|Halloween]]*.

Filmen ble innspilt i Montréal, Canada høsten 1979.

### Økonomi og popularitet
*Terror-toget* ble en moderat publikumssuksess. Den innbrakte $8 millioner på amerikanske kinoer.

Produksjonskostnadene var på 3,5 millioner dollar.

### Kritikerne
Den fikk lunken mottakelse av filmkritikerne. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den 1 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 2 av 4 stjerner.

## I rollene
* Jamie Lee Curtis – Alana Maxwell
* Ben Johnson – Togkonduktøren Carne 
* Hart Bochner – Doc Manley
* David Copperfield – The Magician
* Vanity – Merry (kreditert as D.D. Winters)
* Derek MacKinnon – Kenny Hampson (og magikerens assistent)
* Sandee Currie – Mitchy
* Timothy Webber – as Mo
* Anthony Sherwood – Jackson
* Howard Busgang – Ed
* Steve Michaels – Charley the train Brakeman
* Greg Swanson – Klassepresidenten
* Joy Boushel – Pet
* Victor Knight – Walter, ingeniøren
* Donald Lamoureux – Shovels the Stoker (kreditert som Don Lamoureux)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Amityville Horror

***The Amityville Horror*** er en amerikansk skrekkfilm fra .

Filmen er en nyinnspilling av *[[Demonene i Amityville]]* fra 1979 og påstås å være basert på en sann historie.

## Handling
Ekteparet George og Kathy Lutz flytter inn med sine tre barn i hva de tror er drømmehuset. Tidigere bodde det en familie der sønnen, Ronald DeFeo, myrdet sine foreldre og søsken. Han påsto etterpå at han hørte stemmer som sa til ham at han skulle myrde. Det drøyer ikke lenge før også den nye familien får høre stemmer og begynner ane at det spøker i huset.

## Rolleliste (utvalg)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Slaget ved Kapp St. George

**Slaget ved Kapp St. George** var et sjøslag i Stillehavskrigen under andre verdenskrig som ble utkjempet mellom USA og keiserriket Japan den 26. november 1943 i farvannet mellom Cape St. George (Kapp St. George), New Ireland og Buka (nå en del av den autonome provinsen Bougainville i Papua Ny-Guinea). Det var det siste sjøslaget mellom overflateskip under felttoget på Salomonøyene.

## Bakgrunn
Amerikanerne hadde landsatt tropper på Bougainville 1. november 1943. Dette utgjorde en trussel mot den japanske basen på Buka mot vest, og 900 japanske soldater gikk om bord på jagerne *Amagiri*, *Yugiri* og *Uzuki* og sammen med jagerne *Onami* og *Makinami* under kommando av orlogskaptein Kiyoto Kagawa ble de sendt avsted for å forsterke garnisonen.

Den amerikanske marinen hørte om konvoien og sendte fem jagere – USS *Charles Ausburne*, *Claxton*, *Dyson*, *Converse* og *Spence* avsted under kommando av kaptein Arleigh Burke for å snappe opp den.

## Slaget
De japanske jagerne landsatte forsyninger og de 900 soldatene, og mottok et tilsvarende antall sjøfolk som troppene avløste og var på vei tilbake til Rabaul da de omkring kl. 01.40 ble oppdaget på radar av de amerikanske krigsskipene. Overlegen radarteknologi gjorde det mulig for de amerikanske skipene å nærme seg og skyte ut deres torpedoer omkring kl. 01.55, før de ble oppdaget av japanerne. *Onami* ble truffet av flere torpedoer og sank med en gang. *Makinami* ble rammet av en torpedo og satt ut av spill. Noe senere ble skipet senket med kanonild. Transportjagerne flyktet i forskjellige retninger; Burke fulgte etter *Yugiri* og senket det omkring kl. 03.30.

## Etterspill
Slaget markerte slutten på Tokyo Express og på det japanske felttoget på Salomonøyene, og var i tillegg en suksess for de alliertes anstrengelser på å oppnå overlegenhet i kamper om natten ved hjelp av radar. Ingen nye sjøslag fant sted i Stillehavet før felttoget på Mariana og Palau-øyene begynte med invasjonen av Saipan i juni 1944.

Den amerikanske missilkrysseren USS *Cape St. George*, som ble tatt i bruk i 1993, ble oppkalt etter dette slaget.

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Beskrivelse ved Vincent O'Hara
* Slagorden
*  WW2DB: Solomons Campaign
Liste over kriger Hellas har deltatt i

Dette er en **oversikt over kriger som Hellas har deltatt i**, enten som hovedpart eller som alliert med en eller flere andre hovedpart(er).
ALGOL

**ALGOL** (forkortelse for **ALGO**rithmic **L**anguage) er en familie av programmeringsspråk som ble utviklet fra midten av 1950-årene, disse var i bruk til 1980-årene og lenger. Den første standarden ble ferdig i 1958 som et av de tidligste programmeringsspråkene. Senere versjoner kom i 1960 og 1968. I dag er Algol først og fremst av historisk interesse, men er viktig fordi svært mange konsept i dagens programmeringsspråk kommer fra Algol, og det blir derfor regnet som viktigere enn Fortran og COBOL, som var de mest populære språkene på den tid.

## Egenskaper og historikk

Algol ble utviklet av en internasjonal komité fra slutten av 1950-åra og framover. Den første rapporten som spesifiserte ALGOL 58 ble ferdig i 1958. En spesiell versjon av denne, JOVIAL, var spesielt utviklet for innebygde systemer og var i bruk til 2008 eller lenger.

Versjonen fra 1960 var nyskapende. Algol 60 introduserte blokkstuktur, som finnes i nesten alle programmeringsspråk som ble utviklet senere, denne gjør lokale variabler mulig. I tillegg kom en ny parameterforvaltning slik at en kunne lage rekursive funksjoner.

En annen nyvinning var at syntaksen til Algol ble formelt definert i form av en grammatikk. Denne var i såkalt Backus-Naur form (BNF), og dette er i dag den vanligste måten å spesifisere et programmeringsspråk. 

Andre egenskaper som var nye i Algol:
* Dynamiske matriser (arrays): Matriser som ikke måtte spesifiseres når programmet ble laget, men som kunne allokeres dynamisk under kjøring.
* Nøkkelord: Nøkkelordene i språket kan ikke brukes som variabler i Algol-program.
* Brukerdefinerte datatyper: Datatyper som speiler problemområdet som programmereren forsøker å skrive et program for.

Algol W ble presentert 1966 av Niklaus Wirth, det var også basert på Algol 60 og ble en forløper for Pascal.

Med Algol68 ble flere nye egenskaper innført, slik som standardisert I/O. Algol 60 var ofte vanskelig å portere fordi en slik standard manglet.  

## Referanser



## Eksterne lenker
* 
*  Computer History Museum om ALGOL
Italia under Sommer-OL 1948

**Italia under Sommer-OL 1948**. Ethundreåttito sportsutøvere fra Italia, 163 menn og 19 kvinner, deltok i ti sporter, under Sommer-OL 1948 i London. Italia kom på femteplass med åtte gull- elleve sølv- og åtte bronsemedaljer.  

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Kisenyama-demningen

**Kisen'yama-demningen** er en demning med et vannkraftverk i prefekturet Kyōto i det vestlige Japan. Den ligger i vassdraget til elva Yodo-gawa, som er hovedelva fra den store Biwasjøen og ned til Osakabukta. Installert effekt er om lag 466 MW, og anlegget stod ferdig i 1998. Det opereres av *Kansai Electric Power Company*.
Michael Lapage

**Michael Clement Lapage** (født 15. november 1923 i Shaftesbury, død 20. juli 2018) var en britisk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London.

Lapage vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1948 i London. Han var med på den britiske åtteren som kom på andreplass bak USA. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Mannskapet på den britiske båten var roerne; Christopher Barton, Michael Lapage, Guy Richardson, Ernest Bircher, Paul Massey, Charles Lloyd, John Meyrick, Alfred Mellows og Jack Dearlove som var styrmann.

## OL-medaljer
* 1948  London -  Sølv i roing, åtter  Storbritannia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stephan Kunz

**Stephan Kunz** (født 31. januar 1972) er en tidligere liechtensteinsk langrennsløper. Han konkurrerte internasjonalt mellom 1993 og 2003.

Kunz debuterte i verdenscupen på 15 km i Davos i 1993 med 110.-plass av 145 deltakere. Han oppnådde pallplassering tre ganger: 2.-plass (etter Johann Mühlegg) på 15 km i Sappada i Italia 10. desember 1999, 3.-plass samme sted på 10 km dagen etter, og 3.-plass på 30 km i Moskva 9. januar 2000.

Kunz deltok i VM i 1995, 1997, 1999, 2001 og 2003. Hans beste plassering i VM var 14.-plass på 15 km i Val di Fiemme i 2003. Han deltok i OL i 1994, 1998 og 2002, med 14.-plass på 30 km i Nagano i 1998 som beste resultat.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
D.Gray-man

***D.Gray-man*** (ディー・グレイマン, Dī Gureiman?) er en japansk manga som er skrevet og illustrert av  Katsura Hoshino. Serien handler om gutten Allen Walker og vennene hans som er medlemmer i Black Order, en organisasjon av eksorsist (exorsister). Eksorsistene bruker en slags kraft, kalt *Innocence*, til å bekjempe Millennium Earl og hæren hans av akuma(Demoner).

Det er hittil lagd 103 animeepisoder av D.Gray-man fordelt over 3 sesonger.

I Japan ble D.Gray-man satt på hold to ganger i perioden 2007-2008, først fordi Hoshino ble hardt rammet av norovirus og senere fordi hun fikk en nakkeskade. Serien fortsatte kort tid etter begge hendelsene, men i november 2008 ble hun nødt til å ta en ny pause etter å ha skadet håndleddet. Publikasjonen ble gjenopptatt i mars 2009, men ble satt på hvil igjen den 11. mai. 17. august 2009 kom D.Gray-man tilbake i sesongmagasinet Akamaru Jump, med beskjed om at fra 4. november 2009, vil serien komme månedlig i magasinet Jump Square.

## Plot
*se også:[[Liste over figurene i D.Gray-man]]*

Historien begynner i England i slutten av et fiktivt 1900-tall, og handler om 15 år gamle Allen Walker. På grunn av sin deformerte venstrehånd ble han forlatt av sine foreldre, men ble senere adoptert av en omreisende klovn kalt Mana Walker. Senere dør Mana av hittil ukjent grunn og Allen møter en person kalt Millennium Earl, som tilbyr seg å gjenopplive Mana. Millennium Earl lurer Allen til å tilkalle Mana, som kommer tilbake som en slags maskin kalt akuma(demon) og prøver å drepe ham. I det øyeblikket viser det seg at Allens hånd er et slags "anti-akuma" våpen som inneholder en substans kalt Innocence som aktiveres og gjør at Allen mot sin vilje dreper Mana. Før Mana igjen dør, kaster han en forbannelse over Allens venstre øye, som senere gir ham evnen til å se akumaenes sjeler. Raskt etter hendelsen blir Allen lærlingen til general Cross Marian, en eksorsist fra the Black Order, en hemmelig organisasjon som skal stanse Millennium Earls plan om å lede verden til døden. Men Earl har en hær av akuma, samt en "familie", Noah-familien, som består av 13 mennesker/etterkommere av Noah og som er en stor hindring for eksorsistene.

## Eksterne lenker
* 
*
DS «Jadarland» (1918)

**DS «Jadarland»** var i perioden 1928–1940 et kystruteskip tilhørende Sandnæs Dampskibs-Aktieselskab, Sandnes. Skipet gikk i alle år før krigen i kystruten Sandnes- Stavanger-Oslo i hard konkurranse med Det Stavangerske Dampskibsselskabs kystrute på strekningen, men kom under krigen over i nattruten Stavanger-Haugesund-Bergen. På første tur nordover i ruten gikk skipet på en mine på Slettå nord for Haugesund og forliste under dramatiske omstendigheter. 24 mennesker omkom.

## Tysk DS «Burgermeister Eschenburg»
* **28. august 1915**: Sjøsatt ved Schiffswerft v. Henry Koch AG, Lübeck, Tyskland (byggenr. 234). Opplagt uferdig.
* **Mai 1918**: Levert som lasteskip **«Burgermeister Eschenburg»** til Lübeck-Wyburger Dampschiffs-Gesellschaft, Lübeck, Tyskland. Kjenningsmål: 194,9’ x 30,5’ x 13,1’   Brt:732 / T.dwt:900.

## DS «Jadarland»
* **15. desember 1927**: Solgt til Sandnæs Dampskibs-Aktieselskab, Sandnes for gbp.14.000. Ombygd til kystruteskip med passasjerinnredning og kjølerom. brt:938 / t.dwt:1000
* **Mai 1928**: Kom i fart som **«Jadarland»**. Benyttet i kystrute Sandnes-Stavanger-Oslo i skarp konkurranse med Stavangerskes skip på samme strekning. Dette utløste en «rutekrig» mellom de to selskapene. Konflikten ble først løst av Handelsdepartementet i 1930.
* **Mai 1940**: Trukket ut av trafikken på Oslo og satt inn i nattruten Stavanger-Haugesund-Bergen (en samseiling mellom eierselskapet og Stavangerske), til erstatning for eierselskapets kystruteskip «Sandnæs» som var rekvirert av tyske myndigheter. Nattruten var nå endret til dagrute som følge av krigen.
* **[[31. mai]] [[1940]]**: «Jadarland» avgikk Haugesund kl.07.30 i sin første seiling i nordgående rute og var akkurat begynt på Slettå da den utenfor Førlandsvågen gikk på en drivende mine. Skipet sank så raskt at man ikke rakk å sette ut livbåter eller dele ut livbelter. Folk måtte hoppe i sjøen  der og da og mange rakk ikke å komme seg ut av lugarene. Inne fra Førlandsvågen så folk hva som skjedde, og Knut og Konrad Førland gikk ut i båt og reddet flere opp av sjøen. Motorkutter R-217-A «Framnæs» med skipper Knut Slåttebrekk befant seg i nærheten og gikk til stedet og reddet flere, deriblant kaptein Sigurd Vik, og førte disse til Haugesund. Totalt omkom 24 mennesker (13 passasjerer, to loser, to postfunksjonærer og syv av besetningen). Tre omkomne ble ført inn til Førlandsvågen.  Minefeltet var lagt ut av den frie franske ubåten «Rubis» (Cabanier) 27. mai. Også fraktefartøy «Blaamannen» og fiskefartøy «Øyulf» (rekvirert av Kriegsmarine som minerydder) forliste som følge av disse minene.

## Kilder
* Artikkel om Sandnæs Dampskibs- Aktieselskab av Per Alsaker i tidsskriftet «Skipet» 4.1991.
* «Skipsforlis gjennom tidene, fra Skudefjorden til Bømlahuk»  Erik Bakkevig 2003
* Warsailors.com Besøkt 13. oktober 2009
Rasmus Sindre

**Rasmus Elias Paulson Sindre** (født 1859, død 1908) var en norsk gårdbruker, avisredaktør og politiker. Han overtok gården Sindre i Markane, indre Nordfjord etter sin far i 1882. Han var aktiv i politikken for partiet Venstre, som kommunestyremedlem i Innvik fra 1888 og ordfører i samme kommune fra 1895, deretter valgt som stortingsrepresentant i 1899, for perioden 1900–02. Han var også redaktør i avisa Fjordabladet 1895–1901. Han var gift med Gyda Sindre (f. Støyva, 1858–1946), og de hadde 7 barn. Han døde av kreft bare 48 år gammel.

## Referanser


## Kilder
* Hermund Kleppa (2002). Minnestein over Rasmus og Gyda Sindre besøkt 3. oktober 2009
* Ottar Starheim (red.) (2009). NRK Sogn og Fjordane fylkesleksikon, http://www.nrk.no/sf/leksikon/index.php/Rasmus_Paulson_Sindre besøkt 14. november 2012

## Eksterne lenker
*
Yagisawa vannkraftverk

**Yagisawa vannkraftverk** er et vannkraftverk i elva Tone nord i prefekturet Gunma i Japan. Dette er et såkalt pumpekraftverk som har en installert kapasitet på 240 MW. Det stod ferdig i 1965, og ligger nord for det langt større Tamahara vannkraftverk. ***Yagisawa-demningen*** er en buedam i betong, 131 meter høy og med et reservoar på inntil 2,04 millioner m³ volum. Det nedre reservoaret er naturlig og ikke oppdemmet. Anlegget opereres av *Tokyo Electric Power Company*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* IEA - Tokyo Electrical Power Company's pumpekraftverk, beskrivelse, kart og bilder.
American Dog Derby

**American Dog Derby** er et sledehundløp i Ashton, Idaho tredje helg i februar hvert år. Det er det eldste sledehundløp i USA, og det ble første gang arrangert i 1917. Løpet var populært på 1920-tallet til 1950-tallet. På 1960-tallet var det flere år uten noe løp. Årlige konkurranser ble gjenopptatt i 1993.

## Se også
*Liste over hundekjøringsløp
## Eksterne lenker
*
Asta Nilssons sällskap

***Asta Nilssons sällskap*** er en svensk dramafilm fra  regissert av Marie-Louise Ekman og Gösta Ekman.

## Handling
Asta Nilsson er gammel og har gått vill i Stockholm. En velkledd gentleman hjelper henne hjem. Sven Lindberg kler ut seg i kvinneklær.

## Om filmen
Filmen, som fikk 5 millioner kroner i støtte av Svenska Filminstitutet, ble sett av bare 1108 kinobesøkere i 2005. Det innebærer at staten sponset hver billett med 4 513 kroner. Dette gjør filmen til en av tidene største svenske filmfiaskoer. 

## Rolleliste

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Roazhon Park

**Roazhon Park** eller *Stade de la Route de Lorient* er et fotballstadion i Rennes i Frankrike. Det er hjemmebanen til Stade Rennais, og klubben har spilt der siden 1912.  *Roazhon* er det bretonske navnet på Rennes.

## Større idrettsarrangementer
### VM i fotball
Under VM i fotball for kvinner 2019 ble det spilt fem gruppespillkamper, én åttendedelsfinale og én kvartfinale på stadionet.

## Eksterne lenker
*
Langvasshøgd

**Langvasshøgd** er en ås i Rømskog i Aurskog-Høland kommune i Akershus. Den har en høyde på 305 meter over havet.

## Referanser
Giuseppe Moioli

**Giuseppe Moioli** (1927–2025) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1948 i London, 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.

Moioli ble olympisk mester i roing under OL 1948 i London. Han var med på den italienske fireren uten styrmann som vant foran Danmark. Roøvelsene ble gjennomført i perioden 5. til 8. august 1948 på Themsen. Roerne på den italienske båten var Giuseppe Moioli, Ellio Morille, Giovanni Invernizzi og Francesco Faggi.

## OL-medaljer
* 1948  London -  Gull i roing, firer uten styrmann  Italia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Midono vannkraftverk

**Midono vannkraftverk** er et vannkraftverk ved elva Azusa langt vest i prefekturet Nagano i det sentrale Japan, som drives som pumpekraftverk med to reservoarer. Kraftverket er plassert i Chubu-Sangaku nasjonalpark og opereres av *Tokyo Electric Power Company*. Installert effekt er om lag 245 MW. Anlegget ble tatt i bruk i 1969. 

Både øvre og nedre reservoar er buedammer i betong. Øvre reservoar har en 95 m høy demning med inntil 15,1 millioner m³ vannvolum i magasinet. Nedre reservoar er på 10,7 millioner m³ og reguleres av en 60 meter høy demning.

 
## Eksterne lenker
* 
* IEA - Tokyo Electrical Power Company's pumpekraftverk, beskrivelse, kart og bilder.
Severndalen

**Severndalen** er et landbruksområde i midtvestlige i England hvor Storbritannias lengste elv Severn renner gjennom, og hvor veteranjernbanen Severn Valley Railway har linje som begynner i sitt nordligste sted i Bridgnorth i *Shropshire* og går 26 km til Bewdley i Worcestershire. Severndalens område er på rundt 40 km vest for Birmingham i regionen Vest-Midlands.

Severndalen benyttes også runde former for områder langs elven Severn så langs sør som Gloucester og så langt nord som til Ironbridge. I nord av Bridgnorth blir området rundt elven brattere og er kjent som Ironbridge Gorge, sluket eller kløften. Fra Bewdley sør til Gloucester er begge sidene langs elven brede og mister sitt preg av dal. Sør for Gloucester blir den til Severen Estuary, elvemunning.

## Geologi og veger
Området er typisk for en vesentlig elv som har dype kanaler med hurtig strøm, omgitt av sletter og skogland. På grunn av myk sandbredder er det vanskelig å bygge bruer som kan bære tung last. Den eneste offentlige broene er ved Bridgnorth og Bewdley, noe som betyr at det er ingen måte for vegtrafikken å krysse elven i løpet av 26 km. De to hvoedvegene som går langs dalen er A442 på østsiden fra Bridgnorth via Alveley til Kidderminster og B4555 på vestsiden fra Bridgnorth via Highley til Bewdley. Begge disse går nord-sør tilnærmet parallelt med elven.

## Byer og landsbyer

Ved å begynne nord ved Bridgnorth og går sørover med strømmen består området av følgende steder:

* Gjennom Shropshire:
** Bridgnorth (begge sider — to offentlige vegbroer)
** Quatford (østlig side)
** Chelmarsh (vestlig side — også privat vannverkbro til Hampton Loade)
** Quatt (østlig side)
** Hampton (vestlig side) og Hampton Loade (østlig side) (knyttet sammen med fergen Hampton Loade Ferry — også private vannverkbro til Chelmarsh som kan bære tungtrafikk og mindre kjøretøyer ved nødvendighet, med port og er vanligvis stengt)
** Alveley (østlig side — offentlig gangbro til Highley)
** Highley (vestlig side — offentlig gangbro til Alveley)
* Gjennom Worcestershire:
** Arley (begge sider — offentlig gangbro — også jernbanebro for SVR)
** Trimpley (vestlig side — elven møterWyre Forest — også private bro med vannverk, elektrisitet og gass)
** Bewdley (begge sider — to offentlige broer — betydelige oversvømmelser er vanlig om våren)

I henhold til hvordan man vil definere det kan den fortsette gjennom Worcestershire og inn i Gloucestershire så langt sør som til Gloucester.

## Referanser
Azumi vannkraftverk

er et vannkraftverk ved elva Azusa langt vest i prefekturet Nagano i det sentrale Japan, som drives med pumpeverk for kraftproduksjon. Kraftverket er plassert litt sørvest for Chubu-Sangaku nasjonalpark og opereres av *Tokyo Electric Power Company*. Installert effekt er om lag 623 MW. Anlegget ble tatt i bruk i 1969. Like ovenfor i samme elv ligger Midono vannkraftverk.

Øvre reservoar er en buedam i betong, mens nedre reservoar er naturlig. Øvre reservoar dannes av den 155 m høye ***Nagawado-demningen *** med inntil 123,0 millioner m³ vannvolum i magasinet.
 
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* IEA - Tokyo Electrical Power Company's pumpekraftverk, beskrivelse, kart og bilder.
Mario Ghella

**Mario Ghella** (født 23. juni 1929) var en italiensk syklist som deltok i de olympiske leker 1948 i London.

Ghella ble olympisk mester i sykling under Sommer-OL 1948 i London. Han vant  sprintkonkurransen foran britiske Reginald Harris.

## OL-medaljer
* 1948  London -  **Gull** sykling, sprint

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bilander

**Bilander** er en betegnelse på et mindre europeisk handelsskip eller en kystfarer med to master fra 1700- og 1800-tallet. Den ble brukt langs Den engelske kanal, fra den nederlandske kysten i nord til den franske vestkysten. Navnet kom fra Nederland. *«Bei lander»* betyr *«nærhet av land»* på nederlandsk.

## Historie

Med utgangspunktet i de engelske, belgiske, nederlandske og franske havnene seilte bilanderne, også betegnet som **billander** eller **be´landre**, nordover til Nordsjøen eller sørover til Middelhavet. Bilanderen bruktes også midlertidig som passasjerfartøy til det amerikanske kontinentet i den første halvdelen av 1700-tallet.

Den typiske bilanderen hadde to master, med to til tre skværseil på formasten og latinseil, samt et eller to toppseil på hovedmasten som var høyere enn formasten. Den kunne ha et deplasement på under 100 tonn som et åpent skip med slette dekk. Noen ganger var sidesverd, som senkes ned i vannet som ekstra kjøl, montert på lesiden. Den var normalt kravellbygd, men det fantes også klinkbygde versjoner.

En variant av denne typen ble tatt i bruk på de nederlandske kanalene der den omtales som **bijlander**, uten skipsteknisk slektskap. Varianten var flatbunnet med én mast rigget med luggerseil og med deplasement på 24 tonn. De allerste minste varianter av bilanderen har blitt betegnet som *«demi-bélandre»* eller *«demy bellandre»* på det europeiske fastlandet.

## Den amerikanske bilanderen
I begynnelsen på 1700-tallet utviklet de lokale skipsbyggerne en egen type, betegnet som «bilander», som kystnært fraktfartøy fra havnestedene på New England. Den amerikanske bilanderen var også benyttet som fiskefartøy utenfor Newfoundland.

Til forskjell fra den europeiske bilanderen hadde dette fartøyet halvdekk på akterskipet, to master med skværseil og luggerseil og butte stevner. Den alminnelige lengden på den amerikanske bilanderen er oppgitt til cirka 23 meter.

## Litteratur
* Aak to Zumbra, a dictionary of the World`s Watercraft, Basil Greenhill, 2000 ISBN 0-917376-46-3
Erling Kjærnes

**Erling Kjærnes** (født 23. juni 1960 i Oslo) er en norsk film- og TV-produsent og direktør ved Norsk Luftfartsmuseum i Bodø.

## Liv og virke
Kjærnes er utdannet Bachelor of Art ved *Brooks Institute of Phothography*, Santa Barbara, California, USA. Han er også utdannet bygningskonstruktør.  

Han startet eget produksjonsselskap i Oslo i 1987, *Imedio AS*, sammen med den svenske produsenten Jan Palmers (nå NRK) og Knut Qvale (nå Universitetet i Oslo/Intermedia). Selskapet jobbet med oppdragsfilm, spillefilm, reklamefilm og stillfoto.  I 1989 ble Kjærnes ansatt som prosjektleder for foto og film i Lillehammer Olympiske Organisasjonskomité (LOOC).  Han var LOOC's prosjektansvarlig for den offisielle OL-filmen, *16 Days of Glory*, regissert av Bud Greenspan. Etter OL i 1994 bidro Kjærnes til oppbyggingen Rubicon TV som da var eid av Schibsted. Han fikk produksjonsansvaret for TV 2s såpeserie, Familiesagaen De syv søstre, og senere var han produsent for krimserien Fox Grønland.

Fra 2000 arbeidet Kjærnes i Schibsted Telecom frem til det ble solgt til Aspiro AB i 2005. I 2005 gikk han til TV 2 Interaktiv, og fra oktober 2008 ble han ansatt i CARE Norge som aksjonsleder for den årlige TV innsamlingsaksjonen på NRK i 2009. Fra februar 2010 og til desember 2011 var han ansatt ved Frammuseet i Oslo som leder for teknologi og digitale medier. Fra januar 2012 er Kjærnes ansatt som ny direktør ved Norsk Luftfartsmuseum i Bodø.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  filmfront.no om Kjærnes
Okumino vannkraftverk

**Okumino vannkraftverk** er et pumpekraftverk ved sideelva Neo til vassdraget Ibi-gawa. Kraftverket nytter to reservoarer ved byen Motosu like nordvest for byen Gifu i prefekturet Gifu, i det sentrale Japan. Vannkraftverket har en totalt installert effekt på om lag 1&nbsp;036 – 1&nbsp;500 MW. Anlegget opereres av *Chubu Electric Power Company*.

Fyllingen av reservoarene skjedde i 1995. Vannkilden er de øvre strykene av Nishigabora-dani-elva i Itadori-dalen, en øvre sidedal til vassdraget Kiso-gawa i Gifu-prefekturet.

***Kaore-demningen*** er en 107,5 meter høy bue-gravitasjonsdam i betong, og danner øvre reservoar for Okumino. Nedre reservoar dannes av ***Kamiosu-demningen***, en steinfyllingsdam.

Fallhøyden (hydraulig head) er på 485 meter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 1000 MW and Larger Pumped Hydro Installations Worldwide – Electronic Storage Association. Besøkt 11. september 2010.
* Chubu EP Co – oversikt over selskapets kraftanlegg.
* Chubu EP Co - kart over selskapets kraftanlegg og overføringsnett i Gifu-prefekturet.
Numazawanuma vannkraftverk

**Numazawanuma vannkraftverk** er et pumpekraftverk som nytter to reservoarer i elva Tadami ved byen Kaneyama langt vest i prefekturet Fukushima i Japan. Vannkraftverket ligger ovenfor Okutadami-demningens anlegg, og har en totalt installert effekt på om lag 460 MW. Øvre reservoar er den store Numazawako-sjøen som dannes av ***Numazawako-demningen***, mens nedre reservoar er Tadami-elva hvor kraftstasjonen er plassert. 

## Referanser
Li Keyong

**Li Keyong** (kinesisk: 李克用, pinyin: *Lǐ Kèyòng*; født 24. oktober 856, død 24. februar 908) var en jiedushi og guvernør i det keiserlige Kina under Tangdynastiet.

Li Keyong var krigsherre og overhode for en shatuotyrkisk horde og ble i 879 tilkalt av keiser Xizong (regjerte 873-888) til hjelp da opprørere hadde inntatt hovedstaden Chang'an. Hans kavaleri angrep fra Shanxi og fordrev opprørerne slik at keiseren kunne komme seg unna. Som belønning ble hans guvernørområde Hebei utvidet med Shanxi.

Hans sønn, Li Cunxu, skulle bli grunnlegger av det senere Tang-dynasti.

## Referanser


## Litteratur
* Josef Guter: *Lexikon zur Geschichte Chinas*
Slaget om Hellas

**Slaget om Hellas**, også kjent som **Operasjon Marita**, tysk *Unternehmen Marita*, er navnet på et slag under den andre verdenskrig som skjedde på det greske fastlandet og i sørlige Albania. Slaget ble utkjempet mellom allierte styrker (gresk og britiske) og aksemaktene (det nasjonalsosialistiske Tyskland, fascistiske Italia og Bulgaria). Med slaget om Kreta og flere sjøslag er slaget om Hellas betraktet som en del av en større del av krigen i Egeerhavet i løpet av Balkan-kampanjen under den andre verdenskrig.

Slaget om Hellas er sett på som en fortsettelse av den gresk-italienske krig som begynte da italienske tropper invaderte Hellas den 28. oktober 1940. I løpet av uker ble italienerne drevet ut av Hellas og greske styrker presset på for å erobre det meste av sørlige Albania. I mars 1941 feilet et større italiensk motangrep og Tyskland var tvunget til å komme italienerne til hjelp.

Operasjon Marita begynte den 6. april 1941 da tyske tropper invaderte Hellas via Bulgaria i et forsøk på å sikre de sørlige flankene. Kombinerte greske og britiske styrker kjempet tilbake med stor iherdighet, men hadde i stor grad færre soldater og færre kanoner, og forsvaret brøt sammen. Athen falt den 27. april. Britene greide å evakuere rundt  tropper Den greske kampanjen endte i en rask og fullstendig tysk seier i og med erobringen av Kalamata på Peloponnes. Det hele var over i løpet av 24 dager. Uansett, både tyske og allierte myndigheter har uttrykt deres respekt og beundring for den tapre motstanden fra de greske soldatene.

En del historikere har ansett den tyske kampanjen i Hellas som avgjørende i for årsakene til krigens forløp da slaget om Hellas fatalt forsinket angrepet på Sovjetunionen. Andre historikere har opprettholdt at den tyske kampanjen ikke hadde noen innflytelse på å sette i gang *[[Operasjon Barbarossa]]*, og karakteriserte den britiske intervensjon i Hellas som en håpløs forpliktelse, en «politisk og sentimental beslutning» eller faktisk en «avgjort strategisk fadese».

## Referanser


## Se også
*Liste over kriger Hellas har deltatt i
*Andre verdenskrig
*Den gresk-italienske krig
Takane-demningen

** Takane-demningen ** er en demning med et vannkraftverk i elva Hida nær byen Takayama i prefekturet Gifu, i det sentrale Japan på Honshu. Installert effekt er om lag 340 MW, fordelt på fire turbiner. Høydeforskjellen (head) fra demningen til kraftverket er om lag 140 meter. Demningen er en buedam i betong. Anlegget eies av *Chubu Electric Power Company*.

## Eksterne lenker
* 
* Chubu EP Co – oversikt over selskapets kraftanlegg.
* Chubu EP Co - kart over selskapets kraftanlegg og overføringsnett i Gifu-prefekturet.
* Mitsubishi - presentasjon av teknologi i pumpekraftverk.
Mazegawa vannkraftverk

** Mazegawa I vannkraftverk ** er et pumpekraftverk i elva Maze nær byen Gero, i prefekturet Gifu like nordøst for selve byen Gifu, i det sentrale Japan på Honshu. Installert effekt er om lag 288 MW.

Anlegget for kraft fra ***Iwaya-demningen*** som er en steinfyllingsdam. Nedre reservoar er Mazegawa II-reservoaret, som oppdemmes av ***Mazegawa-demningen***, og dette reservoaret fungerer samtidig også som øvre reservoar for ***Mazegawa II vannkraftverk*** (66 MW). Anleggene eies av *Chubu Electric Power Company*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Chubu EP Co – oversikt over selskapets kraftanlegg.
* Chubu EP Co - kart over selskapets kraftanlegg og overføringsnett i Gifu-prefekturet.
Okuyahagi I vannkraftverk

***Yahagi-demningen*** i nordvest, beliggende ved byen Ena i prefekturet Gifu, er en  betong buedam som regulerer det øvre av anleggets to reservoarer. Denne demningen gir også en egeneffekt tpå 61 MW til et eget kraftverk ved dammen – ***Yahagi I vannkraftverk***. Det nedre reservoaret ligger tett inntil byen Toyota over grensen i prefekturet Aichi, og reguleres av den ***Kuroda-demningen*** som er en gravitasjonsdam i betong.

Like ovenfor i samme vassdrag ligger det langt kraftigere Okuyahagi II vannkraftverk på 780 MW. Begge eies av *Chubu Electric Power Company*.


Fil:Kuroda Dam.jpg|Kuroda-demningen utgjør nedre reservoar.
** Okuyahagi I vannkraftverk ** er et pumpekraftverk som nytter to reservoarer i vassdraget Yahagi ved Toyone øst for millionbyen Nagoya i  prefekturet Aichi, i det sentrale Japan på Honshu. Installert effekt er om lag 315 MW. 
Fil:Okuyahagi I power station.jpg|Okuyahagi I kraftstasjon.


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Chubu EP Co – oversikt over selskapets kraftanlegg.
Eddie Slovik

**Edward Donald Slovik** (født 18. februar 1920 i Detroit i USA, død 31. januar 1945 i Sainte-Marie-aux-Mines) var menig i den amerikanske hæren under annen verdenskrig, og den eneste amerikanske soldat som har blitt henrettet for desertering siden den amerikanske borgerkrigen.

Selv om mer enn 21&nbsp;000 amerikanske soldater ble dømt for desertering under annen verdenskrig, herunder 49 dødsstraffer, var Sloviks dødsstraff den eneste som ble gjennomført.

Det ble reist krigsrett mot Slovik den 11. november 1944. Panelet på ni krigsrettmedlemmer fant ham skyldig og dømte ham til døden. Dommen kom som et sjokk på Slovik, som hadde ventet fengselsstraff og avskjed i unåde. Henrettelsen ved skyting ble gjennomført 31. januar 1945 klokken 10.04 i nærheten av landsbyen Sainte-Marie-aux-Mines. Han ble gravlagt på Oise-Aisne American Cemetery and Memorial, en krigskirkegård for straffedømte amerikanske soldater under annen verdenskrig.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Detroit News: The Execution of Pvt. Eddie Slovik
Arimine vannkraftverk

**Arimine vannkraftverk** er et vannkraftverk i Japan, som opereres av *Hokuriku Electric Power Company*. Det ligger plassert ved vassdraget Joganji i prefekturet Toyama, like sørøst for byen Toyama på den nordvestlige kysten av Honshu. Det består av to anlegg, *Arimine I* og det mindre *Arimine II*, som nytter vannkraft fra tre damanlegg.

*Arimine I* har en installert vannkrafteffekt på 285 MW. Det nytter kraft fra Arimine I-demningen og Arimine II-demningen. *Arimine II* har en installert effekt på 120 MW. Dette vannkraftanlegget nytter kraft fra Arimine II-demningen og Oguchigawa-demningen. Sistnevnte demning gir også kraft til kraftstasjonen *Arimine III* på 20 MW.

**Arimine I-demningen** er en demning ved vassdraget Joganji i prefekturet Toyama, like sørøst for byen Toyama på den nordvestlige kysten av Honshu, i Japan. Den er en gravitasjonsdam av betong. Også det andre reservoaret reguleres av en gravitasjonsdam i betong, nemlig ***Oguchigawa-demningen*** ved Toyama.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Njaruanda

**Njaruanda** er et bantuspråk i nigerkongo-familien som primært blir talt i Rwanda, hvor det er et offisielt språk, samt i sørlige Uganda og tilgrensende områder av Den demokratiske republikken Kongo. Njaruanda er innbyrdes forståelig med rundi, som snakkes i Burundi.

I likhet med de fleste andre språk i Afrika sør for Sahara er njaruanda et tonespråk. I likhet med andre bantuspråk er det et agglutinerende språk og har et samsvarsbøyende nominalklassesystem.

## Referanser
Hangaza

**Hangaza** er en etnisk og språklig gruppe basert i Kagera-regionen i nordvest-Tanzania. Hangaza-befolkningen var beregnet til 150&nbsp;000 i 1987.

## Referanser
Ha (folk)

**Ha** er en etnisk og språklig gruppe basert i Kigoma-regionen i vestre Tanzania. I 2001 var ha-befolkningen beregnet til 990&nbsp;000.

## Referanser
Vinza

**Vinza** er en etnisk og språklig gruppe basert i nordvestre Tanzania. I 1987 var vinza-befolkningen beregnet til 10&nbsp;000.

## Referanser
Byen brenner

***Byen brenner*** (originaltittel: *City on Fire*) er en kanadisk-amerikansk katastrofedrama fra 1979 regissert av Alvin Rakoff. Filmen handler om en nordamerikansk storby som blir rammet av en kollosal brann når et oljerafineri utsettes for sabotasje. De ledende rollene spilles av Barry Newman, Susan Clark, Shelley Winters, Ava Gardner, Leslie Nielsen, James Franciscus, Henry Fonda og Jonathan Welsh.

*Byen brenner* er en av en rekke katastrofefilmer som kom på 1970-tallet og har flere likhetstrekk med *[[Inferno i flammer]]*. Filmen ble en gedigen fiasko i USA hvor den bare innbrakte $784 000. Den publikumsmessige fiaskoen hadde delvis sin bakgrunn i at katastrofefilmsjangeren var på vikende front. Samtidige katastrofefilmer som *[[Avalanche (film)|Avalanche]]* (1978) og *[[Meteor (film)|Meteor]]* (1979) fikk lignende skjebner. *Byen brenner* var lenge en obskuritet i USA inntil tv-serien *[[Mystery Science Theater 3000]]* i 1989 viste den som et eksempel på dårlige B-filmer.

## Handling
En mentalt forstyrret ansatt ved et oljeraffineri i en amerikansk storby blir permittert grunnet sin oppførsel ved bedriften. Før han forlater arbeidsplassen utfører han sabotasje slik at mengder bensin slippes ut og sprer seg i rundt om i byens kloakksystemer. Etterhvert blir væsken satt i brann og hele byen trues. En kaotisk situasjon oppstår hvor byens sykehus blir særlig utsatt.

## Om filmen
Filmen ble innspilt i Montréal og er Canadas eneste katastrofefilm.

*[[VG]]* gav den terningkast tre.

## I rollene
* Barry Newman – Dr. Frank Whitman
* Susan Clark – Diana Brockhurst-Lautrec
* Shelley Winters – Sykepleier Andrea Harper
* Leslie Nielsen – Borgermester William Dudley
* James Franciscus – Jimbo
* Ava Gardner – Maggie Grayson
* Henry Fonda – brannsjef Albert Risley
* Jonathan Welsh – Herman Stover
* Richard Donat – Capt. Harrison Risley
* Mavor Moore – John O’Brien

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rwandisk franc

**Franc** (fransk: *franc rwandais*, kinyarwanda: *Ifaranga y'u Rwanda*; ISO 4217: *RWF*, også *RWFR*) er valutaen i Rwanda. Den er delt inn i 100 centime og forkortes ofte *RF*.

## Historie
Franc ble valutaen i Rwanda i 1916, da Belgia okkuperte den tidligere tyske kolonien, og den belgisk-kongolesiske franc erstattet tysk-østafrikansk rupie. Rwanda brukte den belgiske-kongolesiske valutaen frem til 1960, da rwandisk og burundisk franc ble introdusert. Rwanda begynte å utgi sine egne franc i 1964.

Det er planer om å introdusere en ny felles valuta, en ny østafrikansk shilling, for de fem medlemsstatene i Det østafrikanske fellesskap innen slutten av 2009.
Nabara-demningen

**Nabara-demningen** er en demning med et vannkraftverk ved elva Nabara i prefekturet Hiroshima i det vestlige Honshu, Japan. Installert effekt er om lag 600 MW, og anlegget av *Chugoku Electric Power Company*. Reservoaret reguleres av en steinfyllingsdam som ligger utenfor Hiroshima by. Den er 85,5 meter høy og 305 meter lang.
Hongawa vannkraftverk

**Hongawa vannkraftverk** er et pumpekraftverk der elva Seto møter elva *Hon* i prefekturet Kōchi i den sørlige delen av øya Shikoku, Japan. Kraftverket har en installert effekt på om lag 615 MW. 

***Inamura-demningen*** er en steinfyllingsdam som regulerer et reservoar for kraftverket. Høydeforskjellen (head) mellom reservoar og kraftstasjon er nesten 600 meter. Anlegget drives av *Shikoku Electric Power Company*.

## Eksterne lenker
* 
* Mitsubishi – presentasjon av teknologi i pumpekraftverk.
Omarugawa vannkraftverk

**Omarugawa vannkraftverk** er et pumpekraftverk ved elva Omarugawa i prefekturet Miyazaki på det østlige Kyushu, Japan. Kraftverket har en installert effekt på om lag 600 MW, fordelt på to turbiner. Anlegget stod ferdig i 2008, og det er planer om å doble antall turbiner og totaleffekt i 2010.

***Ishikawauchi-demningen*** er en gravitasjonsdam i betong som regulerer det ene reservoaret for kraftverket. Høydeforskjellen (head) fra reservoaret til kraftverket er nesten 700 meter, som er blant de høyeste i verden og nest høyest i Japan. Anlegget drives av *Kyushu Electric Power Company*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Mitsubishi – presentasjon av teknologi i pumpekraftverk.
Shimogo vannkraftverk

**Shimogo vannkraftverk** er et vannkraftverk ved elva Agano i prefekturet Fukushima i det sentrale Japan, nord for Tokyo. Anlegget drives som pumpekraftverk for kraftproduksjon fra to reservoarer. Installert effekt er om lag 1&nbsp;000 MW, og anlegget drives av selskapet *Electric Power Development Company*. ***Okawa-demningen*** som er en gravitasjonsdam i betong, og demmer opp elva Agano.

Anlegget stod ferdig i 1991. Fallhøyden (hydraulig head) er på 387 meter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 1000 MW and Larger Pumped Hydro Installations Worldwide – Electronic Storage Association. Besøkt 11. september 2010.
Hoy (båt)

**Hoy** er en betegnelse på et fartøy fra England mellom 1400- og 1700-tallet for kystfrakt på Den engelske kanal fra de engelske havnestedene som hadde deres opprinnelse i Nederland. Ordet stammer fra det mellomnederlandske ordet *«hoey»* og var tatt i bruk så tidlig som i 1495.

Fartøytypen nedstammet fra den lokale typen **heuden**, et kravellbygd seilfartøy med en enkel mast rigget med stagfokk, sneiseil og noen ganger et råseil som toppseil. Den engelske betegnelsen ble tatt i bruk om de nederlandske heuden-fartøyene som kom i tjeneste hos det engelske Royal Navy.

Men betegnelsen var løst benyttet på ulike fartøyer med varierte utseende gjennom århundrene, så det er en meget stor variasjon i skrogform, dimensjoner og rigging på skipene som ble betegnet som «hoy» i deres samtid. Noen var fiskefartøyer, noen var fraktfartøyer, andre var passasjerfartøyer og rekognoseringsfartøyer. I tråd med deres funksjon hadde utseendet blitt endret om fra lastevarianten med en meget stor dekksluke til lasterommet til passasjervarianten med firkantet hekk.

De fleste hoyere på 1700-tallet hadde stor dypgang i forhold til størrelse, og buttede stevner med rektangelformet skrog fra baug til hekk. Som et tradisjonelt fraktfartøy som kunne frakte last ut til de større skipene som lå for anker eller bragte passasjerer nedover Themsen, hadde typen ikke lenger senkekjøl som et par århundrer tidligere. Hoyene ble brukt av Det britiske ostindiske kompani for å betjene de større skipene som ikke kunne dra oppover Themsen til London. Som et rent passasjerfartøy ble hoyen attraktiv for folk som ønsket å unnslippe forholdene i den tett befolkede storbyen til fordel for landlige omgivelser, og ferdsel ombord på hoyer til feriebyer som Margate i Kent var populært.

Den typiske hoyen på 1700-tallet hadde dypt skrog, lang baugspyd, dels reist halvdekk omringet av skansen på akterskipet mot hekken med rorkult. De større variantene hadde to master, men de fleste hadde kun en mast med gaffelseil og mersseil samt klyverseil. Det var mulig å ro fartøyet med årer i vindstillhet tross en størrelse på mellom 10,7 og 23,5 m i lengde med en besetning på minst fem mann. I dette århundret ble forskjellige betegnelser tatt i bruk på hoyer ut fra deres benyttelse. Disse båtene for Det britiske ostindiske kompaniet ble betegnet som **East India Hoy,** mens de mellom London og Margate eller Southampton, ble betegnet som **Margate Hoy** og **Southampton Hoy**.

De nederlandske hoyene som lokalt var bedre kjent under ulike betegnelser som **heuden**, **heude**, **heudenaar** og **heudeschip,** kunne ha senkekjøl i motsetning til de engelske, med deplasement på mellom 100 og 300 tonn, hadde noen ganger fungert som konvoifartøyer under betegnelse «uitlegger» eller «convoyer» på 1600-tallet.

## Litteratur
* Aak to Zumbra, a dictionary of the World`s Watercraft, Basil Greenhill, 2000 ISBN 0-917376-46-3
Numappara vannkraftverk

**Numappara vannkraftverk** er et vannkraftverk ved elva Naka i Nasushiobara helt sørvest i prefekturet Tochigi i Kantoprovinsen på Honshu, Japan, nordøst for Tokyo. Anlegget drives som pumpekraftverk for kraftproduksjon fra to reservoarer.

Installert effekt er om lag 675 MW, og anlegget drives av selskapet *Electric Power Development Company*. ***Miyama-demningen*** er en betongdam, og demmer opp det øvre og største reservoaret for kraftstasjonen. Det nedre reservoaret er et kraterreservoar i betong.

## Referanser
Okutadami vannkraftverk

**Okutadami vannkraftverk**  er et vannkraftverk ved en demning (***Okutadami-demningen***) på den kunstige Okutadamisjøen på Agano-elva, helt sørvest i prefekturet Fukushima på det østlige Honshu, Japan. 

Reservoaret ligger ved grensa til prefekturet Niigata. på østsida av reservoarbredden ligger landsbyen Hineomata, som også har varme kilder. Installert vannkrafteffekt er 560 MW. Anlegget opereres av selskapet *Electric Power Development Company*.

## Eksterne lenker
*
Automatteori

**Automatteori** er i teoretisk informatikk studiet av abstrakte maskiner og de problema de er i stand til å løse. Automatteori er nært knytta til teorier om formelle språk, og automater er ofte klassifisert etter klassen av formelle språk de er i stand til å gjenkjenne.

## Grunnleggende beskrivelse
En automat er en matematisk modell for en endelig tilstandsmaskin (engelsk: *finite state machine*, FSM). En FSM er en maskin som, når den får (en streng av) symboler som input, hopper gjennom ei serie av tilstander, etter en  overføringsfunksjon (som kan uttrykkes som en tabell). I den vanlige «Mealy-varianten» av FSM-er, kan overføringsfunksjonen fortelle maskinen hvilken tilstand den skal gå til i neste steg, gitt en tilstand og et symbol.

Innputt blir *lest*, symbol for symbol, til det er lest helt til slutten. Man kan tenke på innputt som en teip med et ord skrevet på seg, og ordet blir lest med automatens lesehode, som flytter seg framover på teipen og leser ett symbol av gangen. Med en gang innputt er lest, eller brukt opp, sier man at automaten har *stoppa*.

Avhengig av tilstanden automaten stopper i, sier man at automaten *aksepterer* eller *forkaster* innputt. Hvis den stopper i en *aksepterende tilstand*, så *aksepterer* automaten innputt. Hvis automaten stopper i en *forkastende tilstand*, *forkastes* innputt. Settet av alle orda som automaten aksepterer, kalles det formelle språket som denne automaten aksepterer.

## Litteratur
* John E. Hopcroft, Rajeev Motwani, Jeffrey D. Ullman – *Introduction to Automata Theory, Languages, and Computation (2nd Edition)*
*  Part One: Automata and Languages, kapittel 1&ndash;2, ss.29&ndash;122. Seksjon 4.1: Decidable Languages, ss.152&ndash;159. Seksjon 5.1: Undecidable Problems from Language Theory, ss.172&ndash;183.
Tagokura vannkraftverk

**Tagokura vannkraftverk** er et vannkraftverk ved elva Tadami i distriktet Tadami i prefekturet Fukushima på østlige Honshu, Japan, nordøst for Tokyo. Anlegget drives som pumpekraftverk for kraftproduksjon fra to reservoarer, og opereres av selskapet *Electric Power Development Company*.

Installert effekt er om lag 385 MW, og anlegget drives av selskapet *Electric Power Development Company*. ***Tagokura-demningen*** er en betong-gravitasjonsdam, og demmer opp det øvre reservoaret for kraftstasjonen. Det nedre reservoaret er regulert av ***Tadami-demningen***, som er en jordfyllingsdam med betongdekke.

## Eksterne lenker
*