open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
PFK CSKA Moskva

**CSKA Moskva** (russisk: Профессиональный футбольный клуб ЦСКА Москва) er en fotballklubb fra Moskva i Russland. Klubben ble stiftet i 1911. Klubbens hjemmebane er VEB Arena som tar  tilskuere.
 
## Historie
Klubben har spilt i den russiske toppserien siden den ble startet i 1923. Den har byttet navn fire ganger. Den ble stiftet som IPPV (Militærets eksperimentelle og demonstrielle sportsplass) av militæret og byttet navn i 1928 til CDKA (Den røde armés sportsklubb).
Rett etter andre verdenskrig i 1951 byttet klubben navn enda en gang til CDSA (Den sovjetiske hærs sportsklubb).

I 1957 byttet klubben navn for tredje gang til CSK MO (Forsvarsdepartementets sportsklubb), men det navnet beholdt den ikke lenge, for tre år senere, i 1960 byttet den navn for hittil siste gang til CSKA (Hærens sentrale sportsklubb).

CSKA Moskva har vært en stor klubb, med mange tradisjoner og meritter. De har vunnet den russiske toppserien en rekke ganger.

### Europacupspill
Klubben deltok i Mesterligaen i 2003/2004-sesongen. CSKA vant UEFA-cupen i 2004/2005 med 3-1 over Sporting Lisboa. Finalen ble spilt på Sportings hjemmebane, Estadio Jose Alvalade, men det gjorde ikke CSKA mye. Sporting tok ledelsen, men i annen omgang scoret CSKA tre ganger og snudde kampen. Dette var første gang et russisk lag vant en av Europacupene.

## Meritter
* **[[Den sovjetiske eliteserien i fotball|Den sovjetiske toppserien]]:** (7) 1946, 1947, 1948, 1950, 1951, 1970, 1991
* **Den sovjetiske cupen:** (5) 1945, 1948, 1951, 1955, 1991
* **[[Russisk toppserie i fotball|Russisk toppserie]]:** (3) 2003, 2005, 2006
* **Den russiske cupen:** (8) 2002, 2005, 2006, 2008, 2009, 2011, 2013, 2023
* **Den russiske supercupen:** (2) 2004, 2006
* **[[UEFA-cupen i fotball for menn|UEFA-cupen]]:** (1) 2004/2005

## Spillerstall
Oppdatert 15. mai 2022.

### Utlånte spillere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Asbjørn Helgeland

**Asbjørn Helgeland** (født 4. februar 1966) er en norsk fotballspiller.

Han begynte i Haugesundsklubben Djerv 1919 i 1980 og spilte sin første sesong i norsk fotballs toppdivisjon for  i 1987. Da Djerv 1919 endte samme sesong med opprykk til øverste divisjon, vendte Helgeland tilbake til gamleklubben. Med Djerv 1919 endte 1988-sesongen med nedrykk. Helgeland forble i Djerv 1919 ytterligere én sesong, før han gikk til den nyopprykkede Bergensklubben . Med syv scorede seriemål i 1990-sesongen bidro Helgeland sterkt til klubbens plassering midt på tabellen og at laget kjempet seg til cupfinalen hvor det ble tap for seriemesterne . Da Fyllingen rykket ned fra toppdivisjonen i 1993, vendte Helgeland tilbake til hjemtraktene og til den nyopprettede sammenslåingsklubben FK Haugesund. Som lagets kaptein hjalp han FK Haugesund heve seg fra oppstart i 2. divisjon i 1994 til klubbens første Tippeliga-sesong i 1997. 

Etter 1998-sesongen forlot han FK Haugesund for svenske . Han spilte halvannen sesong i Allsvenskan for Örebro, før han returnerte til FK Haugesund midtveis i 2000 etter bare seks innhopp i serien for Örebro den sesongen.

Asbjørn Helgeland regnes som en målfarlig spiss. Han spilte sist for Djerv 1919 for andre gang, der han har målrekorden i klubben som er på 204 mål. Asbjørn Helgeland var en av nøkkelspillerne som hjalp Djerv 1919 å rykke opp til 3. divisjon (2006).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Syltøyna

**Syltøyna** er en liten øy i Øygarden kommune i Vestland. Syltøyna ligger vest for øyen Sotra og sør for øyen Lokøyna.

## Se også
* Algrøyna
* Langøyna
Schuyler

Navnet eller begrepet **Schuyler** har flere betydninger:
*Schuyler County i Illinois
*Schuyler County i Missouri
*Schuyler County i New York
Tazewell

* Tazewell County (Illinois), et fylke i den amerikanske delstaten Illinois. 
* Tazewell County (Virginia), et fylke i den amerikanske delstaten Virginia.
Woodford County

**Woodford County** er navnet på to fylker i USA:

*Woodford County (Illinois)
*Woodford County (Kentucky)
Cornelis Evertsen den unge

**Cornelis Evertsen den unge** (født i Vlissingen 16. april 1628 – død samme sted 20. september 1679)  var en nederlandsk admiral som levde i det 17. århundre.

Cornelis Evertsen var sønn av admiral-løytnant Johan Evertsen og admiral-løytnant Cornelis Evertsen den gamles nevø. Fra tid til annen blir han forvekslet med onkelens sønn, Cornelis Evertsen den yngste. Familien Evertsen har gjennom flere år tjent i Zeelands marine.

I 1652, under den første engelsk-nederlandske krig, var Cornelis kaptein på skipet «Vlissingen»,  et direksjonsskip (privat krigsskip) fra Vlissingen, utrustet med 26 kanoner. Ifølge en liste i et av Witte de Withs brev fra mai 1653 hadde han da kommandoen over et av Staten-Generaals skip som hadde 28 kanoner og en besetning på 95 mann, muligens var dette «West Cappel» som var under hans kommando i slaget ved Gabbardbank.

I 1661 var han kaptein på «Delft», et skip i De forente Nederlandenes middelhavsflåte. Etter slaget ved Lowestoft i 1665 (under den andre engelsk-nederlandske krig) ble han utnevnt til schout-bij-nacht ved Zeelands admiralitet. Han deltok i det firedagers sjøslaget fra skipet «Zierikzee». I 1666, samme år som hans far og onkel døde, ble han utnevnt til viseadmiral. I 1667 deltok han i raidet på Medway under Michiel de Ruyters ledelse.

Med «Zierikzee» som flaggskip deltok han i alle sjøslagene under den tredje engelsk-nederlandske krig og under den fransk-nederlandske krigen deltok han i Michiel de Ruyters mislykkede ekspedisjon mot øyen Martinique i 1674. Sammen med Cornelis Tromp, øverstkommanderende for den danske flåten, kjempet han i 1676 mot svenskene under den skånske krig. I 1678 kommanderte han en hjelpeflåte som ble sendt for å bistå Spania sjøkrigen mot Frankrike  (1672-'78), og i mars samme år fant en trefning sted ved Ouessant der hans motpart var  den franske kontreadmiralen Château-Renault.

## Referanser
Mari Moen Holsve

**Mari Moen Holsve** (født 1986) er en norsk forfatter.

Mari Moen Holsve er oppvokst og bosatt i Oslo. Hun har studert litteraturvitenskap ved Universitetet i Oslo, oversetting og interkulturell kommunikasjon på Universitetet i Agder og screenwriting på UCLA i California.

Holsve debuterte i 2006, 19 år gammel, med *Skjelka-Agenten* (Cappelen Damm, 2006). Hun har også gitt ut *Rasp* (Cappelen Damm, 2008), *Ingen sover trygt i natt* (Cappelen Damm, 2017) og serien Halvgudene. Halvgudene er fantasyromaner for ungdom, og foregår alle i det fiktive universet Tiladnen.

For *Rasp* ble Holsve nominert til UPrisen 2008.

Holsve ble tildelt Arks barnebokpris 2011 for *Halvgudene*, som tidenes yngste vinner (25 år), og i 2019 mottok hun Bokslukerprisen, som deles ut av Foreningen !les, for *Ingen sover trygt i natt*.

*Halvgudene* (første bok i Halvgudene-serien) er også solgt til Island, og hele serien er solgt til Brasil.

Holsve har siden 2014 skrevet fortellingene til den digitale lesekampanjen Sommerles.no. Hun har også skapt historienes hovedpersoner, Asbjørn og Astrid, som fungerer som maskoter for kampanjen.

I tillegg til å skrive, har Holsve også jobbet som oversetter for *[[Donald Duck & Co]]*. Hun har sittet i redaksjonen for nettstedet Ubok.no, er nestleder i Norske Barne- og Ungdomsbokforfattere og er tidligere leder i Fabelprosalauget.

## Utgivelser
* : *Skjelka-Agenten* – fantasy for barn og ungdom
* : *Rasp* (2008) – fantasy for barn og ungdom (nominert til UPrisen 2009)
* : *Halvgudene*  – fantasy for barn og ungdom (vinner av Arks barnebokpris 2011)
* : *Svart regn: Halvgudene II*  – fantasy for barn og ungdom
* : *Arven etter Maél: Halvgudene III* – fantasy for barn og ungdom
* : *Ingen sover trygt i natt* – grøsser for barn og ungdom (vinner av Bokslukerprisen 2019)
* : *Ingen slipper unna* – grøsser for barn og ungdom
* : *Ingen andre enn oss* – grøsser for barn og ungdom
* 2024: *I pappas hode* – tegneserie for barn og ungdom, i samarbeid med Karoline Grønvik
* 2024: *Døden hotell* – grøsser for barn og ungdom

## Kilder
* Presentasjon av Mari Moen Holsve i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker

* 
* halvgudene.com
* Mari (25) slo Jo Nesbø – artikkel om Arks barnebokpris på dagbladet.no
Lotte Konow Lund

**Lotte Konow Lund**, egentlig **Lise Charlotte Konow Lund**, (født 27. mai 1967 i Oslo) er en norsk maler, tegner og videokunstner. Hun vokste opp i Bergen. 

Hun har sin utdannelse fra Kunstakademiet i Oslo, og er innkjøpt av Nasjonalmuseet og Norsk kulturråd. Hun har bl.a. hatt separatutstillinger på Galleri Wohnmaschine i Berlin, Stenersenmuseet og Galleri Wang i Oslo og vært representert på kollektivutstillinger som Kunstnernes Hus, Moderna Museet i Stockholm, Lousiana Museum of Modern Art, Pratt Manhattan Gallery i New York, Essor Gallery i London, 1st Athens Biennale i Athen, Platform Garanti i Istanbul, Drammen Kunstmuseum, Henie Onstad Kunstsenter, Astrup Fearnley Museet og Museet for Samtidskunst. Lund startet og drev galleri G.I fra 1997-2007.

Lund har vunnet hederlig omtale for sin film *Babyface Assassin* på kortfilmfestivalen i Grimstad, der hun senere har sittet i juryen. Hun har vært styremedlem i UKS, og sitter i dag som styremedlem i Kunstnerforbundet.

## Eksterne lenker
* LotteKonowLund.com – offisiell hjemmeside
Kulturbro forlag

**Kulturbro forlag** ble stiftet i 1992. Thorborg Anne Rebolledo Meisingset er daglig leder i forlaget, som holder til i Oslo. Forlagets mål er å bygge bro mellom de ulike kulturene som etter hvert er kommet til Norge gjennom innvandring. Slik arbeider de for å fremme integrering, kulturforståelse og språklæring.

## Noen forfattere
Forlaget gir derfor ut bøker av både utenlandske og norske forfattere. Noen forfattere som har gitt ut bøker på forlaget siden 1999, er:
  
*Lisbet Norderhaug 
*Lily Bandehy 
*Elyas Poorgholam 
*Margaret Mary Porter Saltrøe 
*Issak Esmail Issak 
*Sükrü Bilgic 
*Walid al-Kubaisi 
*Zakia Khairhoum

## Eksterne lenker
* Kulturbros hjemmeside
Panserbataljonen

**Panserbataljonen** er en kavaleriavdeling i den norske Hæren, og er en mekanisert bataljon med stridsvogner og stormpanservogner som hovedkjøretøy.

Bataljonen er en av tre manøverbataljoner (de to andre er 2. bataljon og Telemark bataljon) i Brigade Nord, og er en betydelig bidragsyter til avdelinger i internasjonale operasjoner.

Avdelingen holder til i Setermoen leir i Midt-Troms.

## Symbol, motto og farger
 
Avdelingsmerket til Panserbataljonen er en mink, et merke den arvet fra første infanteribataljon nr1/Brigaden i Nord-Norge, som ble nedlagt da Panserbataljonen ble opprettet på Setermoen i 1987. 

Bataljonens motto er *bitit fyrst*, som betyr «slå først».

Kjennetegnene til Panserbataljonen er den svarte bereten og fargene gul og grønn, som alle kavalerister deler. Vernepliktige soldater i avdelingen kalles Dragoner.

## Bakgrunn

### Søndenfjeldske dragonregiment – Panserbataljonens stamavdeling
Panserbataljonen fikk overrakt Søndenfjeldske dragonregiments standart av Generalinspektøren for Hæren 3. august 2009, og dette gjorde Søndenfjeldske dragonregiment til bataljonens stamavdeling. 

Søndenfjeldske dragonregiment kan spores tilbake til etableringen av Rytterregimentet av 1663. Gjennom historien har regimentet hatt forskjellige navn og roller, men fellesnevneren har vært evne til oppsittet strid; først på hest og siden andre verdenskrig med pansrede kjøretøy. Søndenfjeldske dragonregiment har deltatt i de fleste operasjoner og kriger som Norge har vært involvert i siden 1600-tallet. Regimentet har ved flere anledninger utmerket seg i strid og har derfor fått følgende æresnavn; Hunneberg 1676, Uddevalla 1677, Høland 1716, Norderhov 1716, Strandlykkja 1940 og Furnes-Ringsaker 1940.

## Avdelinger

## Referanser


## Eksterne lenker
* Brig N/Panserbataljonen Forsvaret.no
* Panserbataljonen snl.no
Ulvenatten

***Ulvenatten*** er en norsk actionthriller skrevet av forfatter og journalist Tom Egeland. Som i *[[Trollspeilet]]* og *Åndebrettet* møter vi TV-journalisten *Kristin Bye* og Dagblad-veteranen *Gunnar Borg*. I Norge utkom romanen første gang i 2005 på Aschehoug forlag.

Boka ble filmatisert i 2008 i Kjell Sundvalls regi.

## Handling
Tsjetsjenske terrorister kupper norsk fjernsyns mest populære debattprogram, ABC-Debatt, ledet av Kristin Bye. For deltakerne i den direktesendte TV-debatten, politiet og regjeringen begynner en nervepirrende natt. Bevæpnet med pistoler og bomber krever terroristene at hvert minutt av gisseldramaet skal kringkastes – til stadig flere TV-kanaler verden over. I kulissene jobber politiets forhandler og gisselredningsgruppe for å redde flest mulig ut av studio 2 i live.

## Referanser
Wäinö Aaltonen

**Wäinö Valdemar Aaltonen** (1894–1966) var en finsk skulptør, har bl.a. utført statue av idrettsmannen Paavo Nurmi (1924–25), frihetsmonumentet i Nyslott (1935) og forenklede portretthoder, bl.a. av Jean Sibelius (1935). Det er et Aaltonen-museum i Åbo. Aaltonen deltok i Sommer-OL 1948, hvor det ble arrangert ulike kunstkonkurranser i tillegg til idrettskonkurransene.

## Priser og utmerkelser (utvalg)
* 1947 – Prins Eugen-medaljen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
El Aaiún

**El Aaiún** (også transkribert **Laâyoume** eller **El Ayun**; arabisk: , translitterert *al-ˁūyūn*, bokstavelig «Kildene») er en by i Vest-Sahara grunnlagt av spanjolene i 1928.
Siden 1976 har byen blitt administrert av Marokko, som anser Vest-Sahara som en del av sitt territorium. El Aaiún er en del av regionen Laâyoune-Boujdour-Sakia El Hamra, som ligger i både Marokko og Vest-Sahara. Polisario, som gjør krav på Vest-Sahara som Den saharawiske arabiske demokratiske republikk, regner El Aaiún som landets hovedstad, mens *[[de facto]]* hovedstad er Bir Lehlou.

Byen har ei befolkning på  (2012 est.), og er den største byen i Vest-Sahara. Byen er et voksende økonomisk senter i det Marokko anser som sine sørprovinser. Befolkninga er en blanding av marokkanere fra nord, saharawier fra sørlig marokkansk Sahara, og innfødte vestsaharere (som utgjør en femtedel av befolkninga).

## Referanser
Gerrit Konijnenberg

**Gerrit Jan Konijnenberg** (født i 1963) er en nederlandsk skihopper. Han deltok i til sammen 5 verdenscuprenn i 1987 og 1988.

Konijnenberg var Nederlands første skihopper siden 1930-tallet. Han konkurrerte blant annet mot den mer kjente briten Eddie "the Eagle" Edwards. Konijnenberg satte nederlandsk rekord på 97 meter, men mislyktes i å kvalifisere seg til OL i Calgary i 1988 (der Eddie Edwards deltok) og Albertville i 1992.

Hans beste resultat i verdenscupen var i nyttårshopprennet i Garmisch-Partenkirchen i 1988, der han tok en delt 108.-plass av 110 deltakere. Han slo Eddie Edwards og fikk samme poengsum som ungareren Mihaly Szalai.

Gerrit Konijnenberg er i dag far til fem og sjef for et datafirma.

Etter Gerrit Konijnenberg har flere nederlendere deltatt internasjonalt i skihopping, både i verdenscupen og kontinentalcupen (B-verdenscupen).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Schansspringers zijn rare vogels (nederlandsk)
* Schansspringen en noordse combinatie (nederlandsk)
Aalsmeer

**Aalsmeer** er en kommune og by i Nederland i  provinsen Noord-Holland. Navnet er utledet av de hollandske ordene for ål ((*aal')) og [[sjø]] (*meer')). Kommunen har  innbyggere (2009)., og ligger 13&nbsp;km sørvest for Amsterdam like sør for flyplassen Schiphol. Med grenser mot Westinderplassensjøen og Ringkanalen.

## Byen Aalsmeer
Den er hjemsted for den største blomsterauksjonen i verden. Byen kalles derfor av mange for verdens blomsterhovedstad. Nærheten til flyplassen er nok avgjørende for mye fraktes med fly både inn og ut av markedet. Videre har byen en gotisk katedral.

## Byer
Kommunen består av følgende byer og tettsteder: Aalsmeer, Kudelstaart, Oosteinde og bygda Calslagen.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Gudolf Blakstad

**Gudolf Blakstad** (født 19. mai 1893 i Gjerpen, død 22. november 1985 i Oslo) var en norsk arkitekt som i 1920-årene ble kjent som en av landets fremste innen nyklassisismen i norsk byggekunst, men som fra 1930 gikk over til funksjonalismen.

## Utdannelse og karriere
Han ble ferdig utdannet arkitekt ved Norges tekniske høgskole i 1916 og arbeidet i to år hos arkitekt Arnstein Arneberg, før han i 1918 startet sin egen praksis i Oslo. I 1919 tegnet han Oslo Nye Teater (sammen med Jens Dunker).

Blakstad deltok også i en arkitektkonkurranse utlyst av idrettsforeningen ved høgskolen i 1911 om utforming av utfartsstedet Studenterhytta. Dette kan antas være Blakstads første prosjekt som stod ferdig i 1913 -- bygd i en speilvendt versjon. Originale byggetegninger finnes i arkivet til NTNUI.

Sammen med Herman Munthe-Kaas) etablerte han i 1922 arkitektfirmaet Blakstad og Munthe-Kaas. Samme år vant de arkitektkonkurransen om rådhuset i Haugesund, men deres prosjekt i nyklassisime sto ikke ferdig før i 1931. 

I 1927 var han en av kunstnerne og arkitektene som etter invitasjon fra Arno Berg, daværende byantikvar i Oslo, utarbeidet forslag til hvordan hovedstadens bygningsmasse kunne bli mer fargerik og innbydende. Initiativet til dette byutviklingsprosjektet kom fra kunstneren Henrik Sørensen. 

I Oslo tegnet Blakstad og Munthe-Kaas blant annet Kunstnernes Hus, oppført i 1930 etter arkitektkonkurranse 1928, og Odd Fellow-gården, som stod ferdig i 1934 etter konkurranse i 1931. I 1940 sto Handelsgymnasiet ferdig, men ble rekvirert av tyskerne og ikke tatt i bruk som skole før i 1946. Blant Blakstad og Munthe-Kaas' kjente senere arbeider er Alfaset kapell fra 1972. Bodø domkirke er et av deres fremst verker fra etterkrigstiden. 

## Priser og utmerkelser
For sitt arbeid sammen med Herman Munthe-Kaas fikk Gudolf Blakstad Houens fonds diplom og Betongtavlen 2004 for Elgeseter bro.

## Verker (utvalg)
* 1913 - NTNUI Studenterhytta, Trondheim
* 1930 – Kunstnernes hus (Wergelandsveien 17), Oslo
* 1931 – Haugesund rådhus, Haugesund
* 1934 – Odd Fellow-gården (Stortingsgata 28), Oslo
* 1940 – Oslo handelsgymnasium (Parkveien 65), Oslo
* 1951 – Elgeseter bro, Trondheim
* 1954 – Heddal stavkirke, restaurering 1939-54.
* 1956 – Bodø domkirke, Bodø
* 1972 – Alfaset kapell, Oslo

## Referanser


## Kilder
* Verk av Gudolf Blakstad på nasjonalmuseet.no
* Gravferdsetaten om Alfaset kapell 
* Museumsnett.no: Liste over arkitekter representert i Norsk arkitekturmuseums tegningssamling
* ''Gudolf Blakstad – utdypning''. Fra Norsk biografisk leksikon. Store norske leksikon nettutgave (besøkt 20. mars 2011)
Herman Munthe-Kaas

**Herman Munthe-Kaas** (født 25. mai 1890 i Kristiania, død 5. mars 1977 i Oslo) var en norsk arkitekt. Han var elev ved Kristiania Tekniske skole og ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole til 1912. I 1916 ble han assistent hos arkitekt Arnstein Arneberg og traff der sin senere kompanjong Gudolf Blakstad. I 1918 studerte han videre på Kungliga Tekniska Högskolan i Stockholm og ble deretter assistent hos Gunnar Asplund. Etter et studieopphold i København vendte han hjem i 1919 og fikk i oppdrag å lage Nye Hjem-utstillingen for Foreningen Brukskunst.

Munthe-Kaas begynte egen arkitektpraksis i 1921, men året etter etablerte han sammen med Gudolf Blakstad) arkitektfirmaet Blakstad og Munthe-Kaas. De gjorde seg bemerket blant de fremste i den nye retningen nyklassisismen. I 1922 vant de arkitektkonkurransen om rådhuset i Haugesund, men deres prosjekt i nyklassisime sto ikke ferdig før i 1931. I Oslo tegnet de blant annet Kunstnernes Hus, oppført i 1930 etter arkitektkonkurranse 1928, og Odd Fellow-gården, ferdig i 1934 etter konkurranse 1931. I 1940 sto Handelsgymnasiet ferdig, men ble rekvirert av tyskerne og ikke tatt i bruk som skole før i 1946. Blant deres kjente senere arbeider er Alfaset kapell fra 1972. Bodø domkirke er et av deres fremst verker fra etterkrigstiden.

En like sterk posisjon har hans arbeider innen kunstindustri, spesielt møbler tegnet til utstillinger i regi av Foreningen Brukskunst og Oslo Håndverks- og Industriforening.

For sine arbeider sammen med Gudolf Blakstad fikk Munthe-Kaas Houens fonds diplom og Betongtavlen 2004 for Elgeseter bro.

## Bygninger (utvalg)
* 1930 – Kunstnernes hus (Wergelandsveien 17), Oslo
* 1931 – Haugesund rådhus Haugesund
* 1934 – Odd Fellow-gården (Stortingsgata 28), Oslo
* 1940 – Oslo handelsgymnasium (Parkveien 65), Oslo
* 1948 – Slettnes fyrstasjon
* 1951 – Elgeseter bro Trondheim
* 1954 – Heddal stavkirke, restaurering 1939–54.
* 1956 – Bodø domkirke Bodø
* 1972 – Alfaset kapell Oslo

## Referanser


## Kilder
* 
* Gravferdsetaten om Alfaset kapell
Ludvig Mariboe

**Ludvig Mariboe** (opprinnelig **Levin Mariboe**, født 12. oktober 1781 i København, død 19. juni 1841 i Slesvig) var en danskfødt forretningsmann og politiker med stor aktivitet i Norge. Her etablerte han omfattende forretninger og flere industrielle foretak. Han hadde mange offentlige tillitsverv, blant annet var han stortingsrepresentant fra 1830 til 1835 og statsrevisor 1834–39. Mariboe ga ut det liberale opposisjonsbladet *[[Patrouillen]]* 1824–32.

## Bakgrunn
Han vokste opp i København, der foreldrene tilhørte den mosaiske menigheten. Selv ble han imidlertid oppdratt i den kristne tro og ble døpt med navnet Ludvig i 1802.

## Forretningsdrift i Norge

Mariboe kom til Norge i 1804 som sekretær for Bernt Anker. Da denne døde året etter, starta Mariboe handel med korn. De følgende åra utvida han virksomheten raskt, og han var snart involvert i trelasthandel, jernverk, saueal og tekstilproduksjon. Han hadde flere møller, og i 1812 overtok han Jerusalem papirmølle ved Akerselva. Han starta her en klesfabrikk under navnet Lilleborg Fabrik. Denne var en forløper til det seinere Lilleborg-konsernet. Mariboe kjøpte Økern gård i 1811.

Mye av virksomheten måtte etter hvert avvikles på grunn av dårlig økonomi. Mariboe måtte selge Økern gård, og tilbrakte noen år i Stockholm. I 1823 var han tilbake i Norge, nå med virksomhet hovedsakelig innen politikken. Han fikk kjøpt tilbake Økern gård i 1831, som han så eide til sin død i 1841.

## Politiker og samfunnsdebattant
Allerede fra starten i Norge var Mariboe aktiv i den offentlige debatt. Han argumenterte tidlig for en norsk seddelbank, og satte endatil av private midler til en slik. Han oppretta et landbruksfond og gav store midler til det nyoppretta universitetet i Christiania. Han var en av initiativtakerne til Tegneskolen.

Etter oppholdet i Sverige starta Mariboe bladet *Patrouillen*, som blei et ledende opposisjonsorgan. Historisk er det et viktig kildeskrift, ettersom det har detaljerte møtereferater fra Stortinget og tidvis også den svenske Riksdagen.

Ved valget i 1829 blei Mariboe valgt inn på Stortinget fra Christiania og tre år etter fra Akershus amt. Han lyktes imidlertid ikke å bygge seg opp som en sentral politiker, og han blei mot slutten mer ansett som en forvirra møteplager.

Etter å ha mista plassen på Stortinget prøvde Mariboe seg på en diplomatkarriere, men mislyktes. Han fikk psykiske problemer, og det siste året av sitt liv tilbrakte han på et hospital i Slesvig.

## Militær karriere
Som forretningsmann fikk Mariboe tidlig forsyningsavtaler med den norske hæren. Han hadde stor interesse for feltet, og i 1808 oppretta han et lokalt batteri med frivillige mannskaper. I 1813 fikk han kapteins tittel i Hæren, og i 1814 fikk han ansvaret for hærens transportvesen.

## Mariboegården
I 1810 fikk Mariboe oppført en stor treetasjers forretningsgård i Christiania sentrum. Adressen var Prinsens gate 20. Bygninga blei i 1820 kjøpt av staten, og Universitetet hadde auditorier her fram til 1852. Deretter hadde Revisjonsdepartementet kontorer her fram til gården i 1916 blei revet til fordel for den nye Telegrafbygninga.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Jevgenij Vakhtangov

**Jevgenij Bagrationovitsj Vakhtangov** (russisk Евгений Багратионович Вахтангов, født , død 29. mai 1922) var en russisk teatersjef knyttet til Det statlige institutt for teaterkunst i Moskva først på 1900-tallet. Han ble tilknyttet Moskva Kunstteater fra 1911, og ble sjef der fra 1920. Han var en av Konstantin Stanislavskijs beste elever og ble selv mentor for Mikhail Tsjekov.

## Bakgrunn
Både Vakhtangov og Meyerhold hadde sin bakgrunn som skuespillere i Stanislavskijs teater. Meyerhold hadde ikke fulgt opp hans metode, men gått sin egen vei. Vakhtangov hadde på sin side fulgt opp denne metoden, og la vekt på den indre opplevelsen.  

## Lekende skuespillere
I motsetning til Meyerhold som hadde brukt scenekonstruksjonene som skuespillerens lekeapparat, la Vakhtangov vekt på at skuespilleren skulle være den lekende faktoren, og teateret skulle være en lek mellom skuespiller og publikum. *[[Prinsesse Turandot]]* av Gozzi fra 1922, er det stykket som får best frem denne teaterformen. I dette stykket ønsket Vakhtangov å overføre både teknikken og spillestilen fra commedia dell’arte-skuespillene til samtidens teater. Her tok han opp mange av Meyerholds virkemidler fra oppsetningene Det lille markedsteater og Don Juan.

Vakhtangov ville vise teatret som en fest og en lek. Skuespillerne var flott kledd i kjole og hvitt eller i lange kjoler. De tok imot publikum i entreen og viste dem deres plasser, mens de snakket og fortalte vitser. Forestillingen ble introdusert av fire commedia dell’arte-skuespillere. På signal fra dem gikk teppet opp og skuespillerne fant sine plasser på et stort skråplan på scenen. Her lå det rekvisitter og klær som de brukte for å vise hva slags rolle de hadde og hvor handlingen foregikk. Likevel var grunnkostymet alltid synlig, og derfor var det heller ingen tvil om at det var samtidige skuespillere som opptrådte som seg selv, slik de i innledningen hadde møtt publikum. Kostymene var derfor ikke noe de gjemte seg bak, men noe de lekte med. Rollene eller figuren de viste ble som en lek de lekte med publikum. På samme måte som Meyerhold hadde gjort det i oppsetningen av Don Juan på Aleksandrinskij-teatret, ble publikum også her innviet i teatrets hemmeligheter. Dette skjedde ved at en gruppe scenetjenere åpenlyst brakte rekvisitter og dekorasjoner ut og inn og skiftet bakteppe.

Bare mellom fjerde og femte akt falt sceneteppet. I denne pausen oppførte scenetjenerne en parodi på hele handlingen og spillestilen. Dette ble da en dobbelt lek med teatret i teatret. En annen lek hadde de til slutt, der det hele overraskende endte tragisk, og hvor de viste at det hele var et narrespill der publikum var blitt lurt. 

## Ettermæle
Vakhtangov døde før forestillingen var ferdig. Han etterlot seg ikke noe teoretisk, men isteden en konkret realisering av sine prinsipper om at teatret skulle være en fest der publikum aldri skulle glemme at de var på teater. Skuespillerens teater skulle åpne seg for publikum, ikke lukke seg som hos Stanislavskij.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hjemmeside for Vakhtangov Teater
*
Sima kraftverk

**Sima kraftverk** er et vannkraftverk i Simadalen i Eidfjord kommune i Hordaland.

Det består av to anlegg 
* Lang-Sima kraftverk 
* Sy-Sima kraftverk.
Bernat Sola

**Bernat Sola Pujol** (født 1965) er en spansk tidligere skihopper. Han deltok i verdenscupen mellom 1983 og 1990.

Sola debuterte i verdenscupen med 95.-plass (av 99 deltakere) i Oberstdorf 30. desember 1983. Hans beste plassering i verdenscupen var en 14.-plass i normalbakken i Sapporo i 1987. I det rennet var det imidlertid bare 15 deltakere. Hans sportslig sett beste resultat var en 19.-plass (av 50 deltakere) i normalbakken i Predazzo i 1990. 14.-plassen i Sapporo ga ham verdenscuppoeng for eneste gang i karrieren, og en flerdelt 78.-plass sesongen 1986/87. Hans beste sammenlagtplassering i hoppuka var 67.-plass av 95 deltakere i 1989/90.

Han deltok i VM i 1985, 1987 og 1989, med 34.-plass (av 65 deltakere) i normalbakken i Seefeld i 1985 som beste resultat. Han var med i OL i 1984 og 1988. Hans beste resultater i OL var 50.-plass av 53 deltakere i storbakken i Sarajevo i 1984 og 51.-plass av 55 deltakere i storbakken i Calgary i 1988. Han var også med i VM i skiflyging i 1985, 1986 og 1990, med 33.-plass av 45 deltakere i Kulm i 1986 som beste plassering.

## Referanser


## Kilder
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider

## Eksterne lenker
*
Sekterisme

**Sekterisme** er en betegnelse på en rigid tilhørighetsfølelse i en spesiell sekt eller konfesjon, med et negativt syn på de som ikke tilhører sekten. Ettersom tilhørighet og synet på ens egen tro er et vanlig fenomen innen religion, begrenser man oftest bruken av begrepet sekterisme til de tilfeller hvor det forekommer diskriminering, fordømmelser eller voldsbruk. 

Begrepet brukes helst om konflikter innen en trosretning, for eksempel mellom katolske og protestantiske kristne eller mellom sunni- og sjia-muslimer. Enkelte sekteriske konflikter har vært svært blodige, som krigene etter reformasjonen, konflikten i Nord-Irland og flere konflikter mellom islamske grupper i Midtøsten. Mange av konfliktene blir forsterket av at de to gruppene har forskjellige syn i viktige politiske spørsmål.

I overført betydning kan begrepet brukes om «politisk sekterisme», særlig i tilfeller der ideologier blir satt opp mot hverandre. 

## Se også
* Sekt
* Sekterismen i Glasgow

## Referanser
Rognsfossen kraftverk

**Rognsfossen kraftverk** er et vannkraftverk i elven Strandaelvi i Voss Kommune i Vestland. Kraftverket utnytter fallet i Rognsfossen ved Voss sentrum.

Kraftverket er et elvekraftverk uten eget reguleringsmagasin og ligger i et vassdrag som er varig vernet mot ytterligere kraftutbygging.

Installert effekt er 6 MW. Årsproduksjon er 32 GWh.

Kraftverket eies og driftes i dag av Voss Energi AS.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Energiutgreiing Voss (arkiv)
* Voss Energi
Stephen Irwin (andre betydninger)

**Stephen Irwin** eller **Steve Irwin** er navnet til flere personer:

* Steve Irwin (eg. Stephen Robert Irwin, 1962–2006), australsk TV-personlighet og naturvitenskapsmann
* Stephen Irwin, nordirsk medlem av Ulster Freedom Fighters, dømt for Greysteelmassakren
Rosenbad

**Rosenbad** er navnet på et kvartal og en bygning i Stockholm. Fra tidlig på 1900-tallet har betegnelsen «Rosenbad» blitt symbolet på Sveriges regjering. Her har statsministeren sitt kontor, regjeringen trer sammen og pressekonferansene holdes i huset. Også statsrådene og deler av Justitiedepartementet finnes her. I sin helhet omfatter regjeringskvartalet ti departementer, fordelt på ti kvartaler.

Regjeringskanselliets motstykke var tidligere Kunglig Majestäts kansli, som lå i Stockholms slott. Plassmangel ble snart et problem, og på 1700-tallet flyttet virksomheten over til Mynthuset, senere kalt Kanslihuset, ved Mynttorget nær slottet. 

## Navnet
Navnet Rosenbad kommer av at det på begynnelsen av 1600-tallet lå et badehus i dette kvartalet; i tillegg til vanlige karbad tilbød badehuset også parfymerte bad.

## Historikk
Den svenske staten hadde begynt å overta deler av Rosenbad i 1919, og i 1922 flyttet det nyopprettede Handelsdepartementet inn. I 1956 opphørte restaurantdriften i Rosenbad, og regjeringskanselliet tok i bruk større deler av bygningsmassen. I årene frem til 1980 ble mye av interiøret ombygget til funksjonelle kontorlokaler for regjeringen. Senere har man forsøkt å gjenskape en hel del av originalutsmykningen.

I 1981 ble kansellihuset i sin helhet overtatt til regjeringskontorer, og statsministerens kontor flyttet til Rosenbad.

## Arkitektur
Bygningen er tegnet av arkitekt Ferdinand Boberg for AB Rosenbad og Nordiska Kreditbanken og sto ferdig i 1902. Huset ble bygget på tomten etter det tidligere Bondes palass og opptar halve kvartalet. Rosenbad ble oppført etter et bygningsprogram som omfattet eksklusive privatleiligheter, restaurant, kafé, banklokaler, butikker og kontorlokaler. De ulike virksomhetene kunne nås fra forskjellige entréer og trappehus. Bygningen er rikt dekorert med poetiske utsmykkinger hugget i lyserød og hvit sandsten.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Stockholmskällan om Rosenbad
Snig

**Snig**, også kalt **Snik**, er et sted som ligger på vestsiden av utløpet til Audna i Lindesnes kommune i Agder. Snig ligger om lag 3,5 kilometer sør for Vigeland, og har rundt 70 innbyggere. 

## Historikk
Tidlig på 1600-tallet, senest 1640, ble det opprettet tollstasjon her. Dette var før Mandal fikk en slik institusjon.
I 1859 fikk stedet ladestedsrettigheter av amtstinget, men dette ble stoppet av høyere myndigheter.

## Bosetting
På 1600-tallet var det to hus her, på 1700-tallet tre, i år 1800 fem hus. Rundt 1900 var tallet oppe i 25 hus. Snig var et slags sentrum en periode, da Svinør hadde sin storhetstid og Snig var det nærmeste stedet med veiforbindelse opp dalen.

## Næringsvirksomhet

Snig var i tidligere tider en viktig utførselshavn for varer som ble produsert i Audnedalen: ved, tømmer, eikebark, tønnestav og kassebord. Fartøyene som fraktet disse varene hørte ofte hjemme i Snig eller i området rundt. Det var sikkert også mange hollendere her i gammel tid og lastet trelast som skulle til Nederland. På 1500- og 1600-tallet var det skipsbyggingsaktivitet her. Det har vært båtbyggeri i Snig, og i 1799-1800 ble Søllings båt nummer 4 «Snigs elven» bygget. Denne ble levert til Svinør i 1801. Rundt 1850 var det dampsag i Snig, og denne lå omtrent der bedehuset i dag ligger. Det har vært åtte butikker på stedet, den siste drevet fram til 1985. Bygdas største skomakerforretning på slutten av 1800-tallet lå i Snig. I Mågevannsbekken var der drift på flere kvernhus og en mølle fram til 1912. Kalkbrenneriet i Naversundet er en av få fredede bygninger i kommunen. 1914 ble det etablert et sementstøperi i Snig.

## Fraktefart

Snig var et svært sentralt sted for utskiping av ulike råvarer. Her ble stav som kom ned elva på ferger lastet over i stavbuene, før de igjen ble lastet over til frakterfartøyer som fraktet staven til Vestlandet. Eiketømmer som ble skåret i bygdene eller på dampsaga i Snig ble fraktet videre i fartøyer herfra, og malm fra gruva på Rømteland ble i en periode fraktet til Snig, der den ble fraktet videre til Danmark.

Mange skip ble kjølhalt på stedet, og på stranda bortenfor bedehuset fantes en stein (bildet) som ble brukt til fortøyning av skipene mens de ble lagt over på siden. Denne steinen forsvant våren 2009, muligens som resultat av gravearbeider i nærheten, og et godt over 100 år gammelt kulturminne er dermed savnet fra stranda i Snig.

## Litteratur
*Danielsen, Rolf Kr.: Strandstedet Snig – før år 2000
*Vigeland, Nils P.: Sør-Audnedal bygdebok

## Referanser
Stephen Irwin

**Stephen Irwin** er et nordirsk medlem eller tidligere medlem av den lojalistiske paramilitære organisasjonen Ulster Freedom Fighters (UFF). 

Den 30. oktober 1993 utførte han sammen med Torrens Knight, Jeffrey Deeney og Brian McNeill den såkalte Greysteelmassakren. Tre av dem gikk i puben Rising Sun under en Halloweenfest og åpnet ild med automatvåpen mot de omkring 200 gjesten. Åtte ble drept og flere såret. 

Kort tid etter angrepet ble de fire pågrepet. Irwin ble dømt til åtte ganger livstids fengsel for mord. Han ble løslatt som følge av Belfastavtalen.

I november 2000 kom det frem opplysninger om at Irwin hadde sluttet seg til den britiske nynazistiske gruppen Combat 18. Han ble filmet av Metropolitan Police i London mens han gjorde nazihilsen ved Kenotafen på Whitehall på Remembrance Sunday. Det ble fremsatt krav om at hans løslatelse måtte suspenderes som følge av kontakt med en gruppe som er involvert i politisk motivert vold.

I 2004 var han involvert i et knivangrep, der en mann ble kuttet opp med en tapetkniv og måtte sy 200 sting. Som følge av dette ble løslatelsen trukket tilbake i juli 2004. Høsten 2005 ble det annonsert at han må sone hele straffen. 

## Referanser
Liste over fylker i Massachusetts

**Liste over fylker i Massachusetts**, viser den amerikanske delstaten Massachusetts' 14 fylker (*[[Fylke (USA)|counties]]*). De fleste av Massachusetts fylker har navn som er basert på engelske stedsnavn, noe som gjenspeiler Massachusetts' tidlige historie og røttene i England.

Uttrykket *shire town* (opprinnelse i Massachusetts) er begrepet knyttet til statusen for en by som har fylkets embete og administrasjon. Et fylke kan ha flere slike *shire towns*.

## Historie
Det har eksistert elleve andre fylker i Massachusetts gjennom historien.  9 av Massachusetts' daværende fylker ble med inn i den nye delstaten Maine da denne i 1820 ble utskilt fra Massachusetts. Ett av de tidligere fylkene ble overført til New Hampshire gjennom en grensejustering.

De eldste fylkene i Massachusetts er Essex County, Middlesex County og Suffolk County, som alle ble opprettet i 1643. Samtidig ble det Gamle Norfolk County opprettet; dette ble siden overført til New Hampshire, og har ikke noen forbindelse med dagens Norfolk County. Når disse opprinnelige fylkene ble opprettet, ble de en del av Massachusetts Bay-kolonien, som ville forbli atskilt fra Plymouth-kolonien og forble denne koloniens fylker fram til 1691. Hampden County, som ble opprettet i 1812, er det yngste fylket som fortsatt er i Massachusetts, selv om Penobscot County i Maine ønsket et skille fram til Maine brøt av fra Massachusetts i 1820.

## Fylkespolitisk nivå avskaffes
På slutten av 90-tallet avskaffet delstaten Massachusetts den politiske administrasjonen i syv av 14 fylker. De gjenværende har enten politisk styring på fylkesnivå (Barnstable, Bristol, Dukes, Norfolk, Plymouth) eller kombinert by- og fylkesadministrasjon.

Selv om fylkene fortsatt eksisterer som geografiske enheter, er det en del fylkesadministrative enheter som er blitt fjernet, og deres oppgaver blir nå tatt hånd om på delstats-nivå. Politi og fengsler, for eksempel, som før var et fylkesanliggende, blir nå administrert av Secretary of Public Safety, et delstatlig organ.

## Dagens fylker

## Tidligere fylker

## Se også
*Lister over fylker i USA
*USAs delstater

## Referanser


## Eksterne lenker
* Quickfacts.census.gov – Demografiske, økonomiske og geografiske fakta om hver enkelt fylke i staten Massachusetts
Stratiomyomorpha

* Pelecorhynchidae  
* Xylomyidae  
* Våpenfluer
 

**Stratiomyomorpha** er en av fire delgrupper av fluene. Det er en ganske artsfattig gruppe.

Larvene er saprofager og lever av dødt råtnende organisk materiale.

## Systematisk inndeling

Fluenes slektskapsforholdene mellom delgruppene er avklart i ulik grad. Nyere forskning på fluenes systematikk, deler de inn i fire grupper, hvor den tradisjonelle grensen mellom de lavere- og de høyere fluene ikke lengre er ett markert skille. Det er gruppen av *de laverestående fluene* som er delt. 

* **Fluer** (Brachycera)  
** **Stratiomyomorpha**
*** Familien Pelecorhynchidae. Ikke i Europa
*** Familien Xylomyidae. Muligens én art i Norge. 
*** Familien Våpenfluer (Stratiomyidae). Omtrent 30 arter i Norge.
** **[[Xylophagomorpha]]**
** **[[Tabanomorpha]]**
** **[[Muscomorpha]]**

## Kilder

* Nettstedet *Tree of life* Brachycera  

## Eksterne lenker
* 

* Lenkesamling med internettsider om tovinger (Diptera)
* The Tree of Life Web Project – Fluer, (Diptera) – engelskspråklig
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Maurice Merleau-Ponty

**Maurice Merleau-Ponty** (1908–1961) var en fransk filosof. Hans filosofi var sterkt påvirket av Edmund Husserls fenomenologi. Han var også studiekamerat av Jean-Paul Sartre ved École normale supérieure, hvor han avla eksamen i 1930, men skal likevel ikke ha mottatt sine største filosofiske impulser fra ham.

Maurice Merleau-Ponty utgav etter andre verdenskrig tidsskriftet *[[Les Temps modernes]]* sammen med Jean-Paul Sartre og Simone de Beauvoir. Fra 1952 var han professor ved Collège de France.

## Verker (utvalg)
* 1942: *La Structure du comportement*
* 1945: *Phénoménologie de la perception*
* 1947: *Humanisme et Terreur*
* 1964: * L'Oeil et l'esprit* (utgitt på norsk som *Øyet og ånden* i 2000)

## Referanser
Tveitafoss kraftverk

**Tveitafoss kraftverk** er et vannkraftverk i Måbødalen i Eidfjord kommune i Vestland.

Kraftverket utnytter et fall på 60 meter i elven Bjoreio nedstrøms Vøringsfossen. Kraftverket er et elvekraftverk uten eget reguleringsmagasin.

Installert effekt er 2.2 MW med en francisturbin. Midlere årsproduksjon er 8,5 GWh.

Kraftverkt startet produksjonen i 1948.
Kraftverket eies og driftes i dag av Hardanger Energi AS

## Se også
* Sima kraftverk

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Hardanger Energi
Fin.K.L

**Fin. K.L.** (핑클) er en kvinnelig koreansk popgruppe. Navnet deres står for **Fin** **K**illing **L**iberty, som betyr *ending* (fra det franske ordet, *finir*) *the oppression of all freedom*. Fin.K.L var, sammen med S.E.S., en av de mest populære jentegruppene innenfor koreansk popmusikk på 90-tallet. Bandet vant mange musikkpriser helt fram til gruppens uoffisielle slutt i 2002.

## Medlemmer

* Lee Hyori (이효리; 李孝利)
* Ock Ju-Hyun (옥주현; 玉珠鉉) 
* Lee Jin (이진; 李真) 
* Sung Yu-Ri (성유리; 成宥利) 

## Karriere

### Begynnelsen

Det første medlemmet som ble rekruttert til Fin.K.L var den ledende sangeren, Ock Ju-Hyun. Hun ble oppdaget gjennom en sangkonkurranse i en radiokanal, hvor hun sang Mariah Careys «Hero». Ock fortalte venninnen sin Lee Jin om gruppen og oppfordret henne til å bli med; hun ble valgt etter å ha sunget Ecos «행복한 나를» på hennes prøveforestilling. Det neste medlemmet som ble valgt ut var Sung Yuri, som ble oppdaget på en skoletur. Det fjerde medlemmet, Annie Lee (nå Tashannie) ble akseptert, men bestemte seg for å forlate gruppen etter bare noen få måneder. Hyori, som ble oppdaget på et kjøpesenter mens hun tok klistremerkebilder med venner, ble valgt inn istedenfor.

### Første album: ''Blue Rain'' (1998)

Fin.K.L debuterte i 1998 med sitt første album *Blue Rain*. Selv om trenden på slutten av 1990-tallets K-Pop var å få grupper til å synge søt og fengende musikk, var Fin.K.Ls styrke i sterke R&B-ballader ledet av Ock Ju-Hyuns kraftige sangstemme. Fin.K.Ls neste hit «내 남자친구에게» (To My Boyfriend) appellerte til en bredere fanbasis da denne sangen var minst like fengende som mange andre pop sanger på den tiden. Yuki Hsu, en sanger fra Taiwan, lagde en egen versjon av denne sangen ikke lenge etter sangens suksess i Sør-Korea. De toppet deres første album med en tredje singel, «Ruby», som var en trist sang om tapt kjærlighet. Til tross for at de fleste koreanske grupper bare gir ut noen få singler, klarte Fin.K.L å komme med en tredje singel. I tillegg lagde de en video til den fjerde singelen.

### Andre album: White (1999)

Fin.K.Ls popularitet vokste enda mer det følgende året med deres neste album, *White*. Nok en gang appellerte Fin.K.L til tenåringene med beskjedne og søte bilder. To hit-sanger fra dette albumet var «영원한 사랑» (Forever Love) og «자존심» (Pride).

### 2.5 album: S.P.E.C.I.A.L. (1999)

Fin.K.L var en av de mange koreanske K-Pop artister som utgav et «desimalisert» eller halvt album. Albumet ble sluppet vinteren 1999, og de to mest populære sangene var «나의 왕자님께» (To My Prince), en sterk ballade og «White», som var en lystig popsang om vinter kjærlighet. Begge disse 1999 albumene hjalp gruppen med å vinne en 대상 (*Daesang*, den koreanske tilsvarende til en Grammy) i slutten av året. 

### Tredje album: Now (2000)

### 3.5 album: Melodies & Memories (2001)

### Fjerde album: Forever (2002)

## Aktive år
1998–2002, 2005

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Trond Hanssen

**Trond Hanssen** (født 1. mars 1958 i Oslo) er en norsk komiker, revyskuespiller, tekstforfatter og komponist. Han er best kjent fra revygruppen Lompelandslaget, men har også opptrådt som standup-komiker. Under ''Komiprisen 2008'' vant han årets fagpris.

Hansen har blant flere oppsetninger hatt regi på revyen *Hvem er redd for Kings of comedians?* der blant andre komikerne Anders Bye, Christopher Pahle og Jon Niklas Rønning deltok.

## Scene
* 1987–: Lompelandslaget
* 1989–1990: *Kanal [[Dag Frøland|Frøland]]*, Chat Noir
* 2002–2006: Stavernrevyene
* 2005–2006: *SMXL leker med livet*
* 2012–2013: *[[Linn Skåber|Linn]] og gutta*
* 2013–2014: *Latter på [[Latter (scene)|Latter]]* – musiker og tekstforfatter
* 2014–: Sommerrevy i Sandnes
* 2015–: *På Nyklipte Stier*
* 2016: *Märtha - the Musical*
* 2016–2017: *[[Humorgalla]]*

## TV
* 1996: *Stå opp komiker* (NRK)  
* 1998: *Landeveiens moromenn* (NRK)
* 1999: *[[Lyckliga gatan (TV-serie)|Lyckliga gatan]]* (TV 2)
* 2002: *[[Sushi (TV-serie)|Sushi]]* (TV Norge)

## Referanser
Lompelandslaget

***Lompelandslaget*** er en norsk show- og revygruppe som ble dannet i 1987 av Åsleik Engmark, Trond Hanssen, Øyvind Angeltveit og Siw Anita Andersen. Andre som har vært med i gruppen er Linn Skåber, Thomas Giertsen og Atle Antonsen. 

*Lompelandslaget* fikk Komiprisen 2002 for forestillingen «Lompelandslaget legger lista litt lavere», hvor de også hadde med seg Big Brother-vinner Lars Joakim Ringom.

## Lompelandslagets oppsetninger
Liste over fylker i Indiana

**Liste over fylker i Indiana**. Den amerikanske delstaten Indiana består av 92 fylker (counties).

## Referanser
Ealdorman

**Ealdorman** er en politisk tittel for posisjonen som den øverste leder og kongens representant for et fylke i det angelsaksiske England i den tidlige middelalderen.

## Oppgaver
En ealdorman kommanderte hæren for fylket og distriktene under hans kommando på vegne av kongen. En ealdorman ble utpekt av kongen og de som ble utpekt kom opprinnelig fra de eldste og beste familier, men senere ble de ofte valgt blant kongens *comites* (flertall av *comes*, i betydningen *ledsagere*) og mange, spesielt i den tidlige danske perioden, var nye i høyere stillinger og posisjoner. Begrepet forsvant gradvis etter hvert som det ble erstattet av jarl, den norrøne begrepet introdusert av danskene, som utviklet seg til det engelske ordet *earl*, analogt til *count*, fra det franske *comte*, som igjen var avledet fra latinske *comes*.

Ealdorman kan bli sett på som en tidlig form for jarl i det engelske samfunn i middelalderen, for deres *ealdormanry* har den samme betydning som *earldom* (jarldømme) i det angel-danske og angel-normanniske England. Et *ealdormancy* var derimot et angelsaksisk begrep for det styrende organ over flere fylker bestående av mer enn én ealdorman.

## Etymologi
Ealdorman kommer opprinnelig fra betydning *eldre mann* eller *person*, og forbeholder antagelsen at en som er eldre er også ansvarlig. I det angelsaksiske samfunn var en «ealdor» lederen eller høvdingen for familien eller klanen i kraft av sin alder og derfor erfaring. Ordet er basert på «eald» = «gammel». Ealdorman var derimot en politisk tittel som kom i bruk antagelig på 700-tallet, tilsvarende til ealdor.

Dagens engelske tittel er alderman, og i middelalderen ble det oversatt til latin som *dux* eller i tidlige vest-saksiske charter som *præfectus* (noe som tilsvarer *gerefa*, dagens ord «reeve» = ordfører) som leder for et *shire* (fylke) i det angelsaksiske England.

På 1100-tallet gled «ealdorman» i form av «alderman» over til å bety leder eller formann for et håndverkerlaug eller bylaug. Denne betydningen finnes også i Danmark og delvis også i Norge som oldermand. Som offisiell tittel ble alderman avskaffet i Storbritannia i 1974.

## Litteratur
* Stenton, Sir Frank M.: *Anglo-Saxon England Third Edition*. Oxford University Press, 1971.
* Ayo, John: *Dictonary of Word Origins*, Bloomsbury Reference, 1990