open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tid for latskap

***Tid for latskap*** er et musikkalbum med Henning Kvitnes fra 2009.

## Sporliste
# «Ut og vekke sola» (Kvitnes)
# «Tid for latskap» (Kvitnes)
# «Gentlemen» (Kvitnes)
# «Sør i Østfold» (Kvitnes)
# «Toget til Amerika» (Kvitnes)
# «Atlantis» (Kvitnes)
# «Skyene i morra» (Kvitnes)
# «Ut mot lyset» (Kvitnes)
# «Ikke akkurat nå» (Kvitnes)
# «Det lysner mot nord» (Kvitnes)
## Medvirkende
### Musikere
* Henning Kvitnes - sang, gitar, munnspill, låtskriver, produsent
* Freddy Holm - gitarer, mandolin, steelgitar, dobro, banjo, kor
* Terje Støldal - bass, kor
* Terje Norum - piano, orgel, harmonium, trekkspill
* Tor Hauge - trommer, perkusjon
* Hilde Heltberg - sang, kor, gitar
* Aslag Haugen - sang, kor, gitar
* Jonas Fjeld - sang, kor, gitar
### Andre medvirkende
* Kai Andersen - tekniker, miksing
* Björn Engelmann - tekniker, mastering
* Runar Drønen - fotograf
Eksamen av lavere grad

**Eksamen av lavere grad** er det generelle uttrykket for akademiske grader på nivå med bachelorgrad eller tilsvarende, det vil si av et omfang på minst tre år.

Det utgjør første syklus innen høyere utdannelse. Etter eksamen av lavere grad kan man ta eksamen av høyere grad (for eksempel mastergrad).
Jeg har elsket deg så lenge

***Jeg har elsket deg så lenge*** (**) er en fransk dramafilm fra 2008, regissert av Philippe Claudel. Hovedrollene innehas av Kristin Scott Thomas och Elsa Zylberstein. Filmen omhandler Juliette (Scott Thomas), som vender tilbake til samfunnet etter å ha tilbrakt flere år i fengsel. Den hadde premiere den 14. februar 2008 på Filmfestivalen i Berlin.

## Handling
Når Juliette Fontaine, en tidligere doktor, blir løslatt fra fengsel. Hennes yngre søster Léa inviterer henne til å bo hos familien hennes - inkludert ektemannen hennes, hans stumme far og deres to adopterte vietnamesiske døtre - i sitt hjem. Hvorfor Juliette satt i fengsel avsløres etter hvert gjennom filmen: Hun satt i fengsel i 15 år for drap. Offeret var hennes 6 år gamle sønn Pierre, og til slutt årsaken til at hun drepte sønnen sin.

Léa, en professor i litteratur, er betydelig yngre enn Juliette. På grunn av Juliette's forbrytelse, nektet foreldrene deres å la Léa besøke Juliette i fengsel. Når hun blir presset for detaljer, nekter Juliette å diskutere det som egentlig skjedde frem til slutten av filmen. Juliette sliter med å finne fast arbeid, men hun nyter platonisk selskap med to menn. En av mennene er på prøvetid etter fengsel. En annen mann var Michel, en av Léas kolleger, som er sympatisk for hennes situasjon.

Juliette utvikler etter hvert også et nært forhold til sine unge nieser, til stor lidelse for resten av familien, som er bekymret for deres sikkerhet i hennes nærvær. En dag reiser hun sammen med Léa på besøk til moren deres, som bor på sykehjem på grunn av Alzheimers sykdom. I et kort øyeblikk gjenkjenner og omfavner moren henne, og husker Juliette som en liten jente i stedet for den fremmedgjorte datteren som myrdet hennes barnebarn. Til slutt oppdager Léa, ved en tilfeldighet, hvorfor Juliette drepte Pierre.

## Roller
* Kristin Scott Thomas – Juliette 
* Elsa Zylberstein – Léa
* Serge Hazanavicius – Luc
* Laurent Grévill – Michel
* Frédéric Pierrot – Capt. Fauré

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Bjørg Aase Sørensen

**Bjørg Aase Sørensen** (født 18. februar 1944, død 16. juni 2010) var en norsk sosiolog, arbeidsforsker og professor. Hun var professor ved Høgskolen i Vestfold og hadde i tillegg bistillinger som seniorforsker ved Arbeidsforskningsinstituttet (der hun begynte som forsker i 1967) og professor II ved Universitetet i Oslo. Hun var mag. art. i sosiologi fra 1969 og dr. philos. fra 1983. Hun var redaktør for Acta Sociologica 1974-76. Sørensen beskrives som en nestor innen arbeidsmiljøforskningen både i Norge og internasjonalt og ble tildelt Arbeidsmiljøprisen i 2005. Medlem av Agder Vitenskapsakademi (2003).

## Referanser
Sprint-VM på skøyter 1974

**Sprint-VM på skøyter 1974**, det 3. offisielle sprintverdensmesterskapet i ISU-regi, ble arrangert i Olympia Eisstadion i Innsbruck, Østerrike den 16. og 17. februar 1974.

## Medaljevinnere - sammenlagt

## Resultater
### Sammenlagt damer

### Sammenlagt herrer

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*  
* 
*  
*  
*  Sprint-VM på skøyter 1974 resultatmeny for både damer og herrer på www.ISU.html.infostradasports.com
*  Sammenlagt-medaljer og resultater for damer (viser bare topp-26) og herrer på The-Sports.org (ikke komplett, mangler to løpere, to damer: sovjetiske  Averina som vant begge distanser første dag, men som ble diskvalifisert på siste distansen dag to og amerikanske  Monk som ble diskvalifisert på første dags  meter).
*
Too Young

**«Too Young»** er en amerikansk populærmusikksang, skrevet av  Sidney Lippman (melodi) og Sylvia Dee (tekst). Den ble publisert i 1951.

I USA ble den best kjente versjonen av sangen spilt inn på plate av Nat King Cole 6. februar 1951 og utgitt av Capitol Records med katalognummer 1449. Den ble en millionselgende plate.

Pianisten Alberto Fernando Riccardo Semprini spilte inn en instrumentalversjon med rytmeakkompagnement i London 7. juli 1950 som andre melodi i medleyen «Dancing to the piano (No. 7): Hit Medley of Slow Foxtrots. 1. del» med «Alice in Wonderland» og «Forbidden Love». Medleyen ble utgitt av EMI på His Master's Voice-etiketten med katalognummer B&nbsp;10123. I Norge ble den utgitt på His Master's Voice A.L.&nbsp;3192. 

Innspillingen med Patty Andrews ble utgitt av Decca Records med katalognummer 27569.

Roald Stensby and his Rocking Dukes spilte inn sangen 30. oktober 1959. Den ble utgitt på EP-platen *King Roald at Jordal Amfi* (Odeon GEON&nbsp;40).

Sam Cooke spilte den inn. Den ble utgitt på hans album *Hits of the Fifties*.

## Norske versjoner
På norsk bærer den tittelen «For ung».

## Listeplasseringer
Nat King Coles versjon lå på Billboard Best Sellers In Stores-listen i 29 uker og lå på en førsteplass i fem uker.

Flere samtidige versjoner ble også spilt inn på plate og kom på listen, men ikke med en like høy plassering.

Patty Andrews' versjon kom på Billboard Best Sellers In Stores-listen 8. juni 1951 og lå som best som nummer 30. På andre Billboard-lister kom denne versjonen så høyt som nummer 19.

Versjoner som ikke nådde Top 30 Best Sellers In Stores-listen, men som kom på andre Billboard-lister var med Toni Arden (# 15, på Columbia), Fran Allison (# 20, på RCA), Richard Hayes (# 24, på Mercury) og Michael Jackson (på Motown).

I Storbritannia hadde Jimmy Young en hitversjon med sangen, også spilt inn på plate i 1951.

En versjon med Donny Osmond ble en hit for ham. Den kom inn på den britiske singlelisten 16. september 1972 og lå der i 15 uker med nummer fem som høyeste plassering. Den lå også åtte uker på den amerikanske Billboard Hot 100-singlelisten med nummer tre som høyeste plassering, etter at den ble utgitt på singlen MGM 14407 i 1972.

## Fotnote og referanser
Sprint-VM på skøyter 1975

**Sprint-VM på skøyter 1975**, det 4. offisielle sprintverdensmesterskapet i ISU-regi, ble arrangert på Nya Ullevi i Göteborg, Sverige den 15. og 16. februar 1975.

## Medaljevinnere – sammenlagt

## Resultater
### Sammenlagt damer

### Sammenlagt herrer

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*  
* 
*  
*  
*  Sprint-VM på skøyter 1975 resultatmeny for både damer og herrer på www.ISU.html.infostradasports.com
*  Sammenlagt-medaljer og resultater for damer (viser topp-29) og herrer (viser bare topp-32) på The-Sports.org (ikke komplett, mangler fire løpere, to damer: sovjetiske  Titova og amerikanske  Poulos som begge ble diskvalifisert på første distanse og to herrer: østtyske  Oehme som ble diskvalifisert på første distanse og sovjetiske  Kastsjej som ikke gikk den siste dagen).
*
Nordstrand-ulykken

**Togulykken på Nordstrand** (også referert til som **Nordstrand-ulykken**) inntraff 3. oktober 1993 på Nordstrand stasjon. Et lokaltog av type 69 på vei fra Oslo S til Ski stod stille på Nordstrand stasjon da et løpsk skiftelokomotiv av type NS 6400 (L 6961) traff lokaltoget med en fart av 75&nbsp;km/t. Lokaltogsettet bestod av vognene  69.068, 69.868 og 69.654, mens skifteloket var nr. 6454. Fem personer omkom i ulykken, alle var passasjerer i lokaltoget. Fire personer ble alvorlig skadet, herunder begge lokomotivførerne, mens et titalls flere fikk lettere skader.

## Hendelsesforløp
I undersøkelsene etter ulykken ble det funnet ut at stengekranene for bremsesylinderne stod i feil stilling da skiftelokomotivet forlot NSBs område i Lodalen. Skiftelokomotivet hadde dermed ikke fungerende trykkluftbremser, men kun elektrodynamiske bremser og to parkeringsbremser. Ved Rosenholm holdeplass ble parkeringsbremsen koblet ut og lokomotivet begynte dermed å rulle bakover. På denne lokomotivtypen virker ikke de elektrodynamiske bremsene når toget beveger seg bakover, så lokomotivføreren hadde dermed ingen mulighet til å få stoppet lokomotivet, slik at ulykken ble et faktum.

I den første rettssaken i Oslo byrett etter ulykken ble lokomotivføreren på skiftelokomotivet tiltalt for å ha opptrådt uaktsomt, men han ble frikjent da det kom frem at han hadde arbeidet under stressende forhold (underbygget av forsinkelser) og fordi typekurset for lokomotivtypen ikke var tilfredsstillende nok. Instruksjonsboka for lokomotivtypen var oversatt til norsk av en som ikke var autorisert oversetter. I tillegg var tekst på lokomotivets stengekraner for bremser på nederlandsk språk, samtidig som innstillingene av disse (loddrett kontra vannrett kranstilling for hhv. stengt og åpent) var motsatt av andre typer skiftelokomotiver som da var i tjeneste hos NSB.

Denne første rettssaken ble siden anket til Høyesterett av påtalemyndighetene på grunnlag av at byretten hadde lagt til grunn en for mild aktsomhetsnorm, noe Høyesterett sluttet seg til. Da saken kom opp igjen i byretten i 1996 ble lokomotivføreren dømt, men han slapp å sone dommen samt å betale saksomkostningene. Som følge av brudd på Arbeidsmiljøloven med hensyn til mangelfull merking av stengekranene ble NSB idømt et forelegg på 150 000 kroner.

Ved den løpske ferden hadde føreren av skiftelokomotivet forgjeves forsøkt å få telefonkontakt med togledelsen i Oslo. En konsekvens av ulykken var at det ble innført egne alarmtelefonnumre ved togledersentralene.

## Se også
*Jernbanen i Norge
*Liste over togulykker

## Eksterne lenker
* Sikkerhetsdagene.no – Storulykker i Norge de siste 20 årene, Togulykker
* Sintef.no – Sikkerhet på skinner? Oppfatninger om sikkerhet på norske jernbaner 1950–2000, Nordstrand-ulykken
Thoralf Ulrik Qvale

**Thoralf Ulrik Qvale** (født 6. januar 1940) er en norsk arbeidsforsker og professor. Han er seniorforsker ved Arbeidsforskningsinstituttet (AFI) og gjesteprofessor ved Business School, Imperial College of Science, Technology and Medicine, London. Han har også vært forskningsleder ved AFI og ledet bedriftsutviklingsgruppen ved instituttet, samt vært gjesteprofessor ved Graduate School of Management, Sabanci-universitetet i Istanbul. Han var direktør for Senter for bedre arbeidsliv 1988-93. Qvale  er utdannet sivilingeniør ved NTH i 1966 og medlem av fagkollegiet ved NTNU for dr.ing. programmet.

## Referanser


## Eksterne lenker
BKK

**BKK AS** er et norsk aksjeselskap eid av Eviny som drifter strømnettet i en rekke kommuner på Vestlandet fra Sunnfjord i nord til Etne i sør. I 2019 hadde selskapet 448 ansatte,  nettkunder og  kilometer strømnett. Selskapet er en av Norges største distributører av elektrisk energi.

Selskapets hovedkontor ligger på Kokstad i Bergen, og det har regionskontor i Kvinnherad, Knarvik og Førde. Omsetningen i 2018 var på  millioner kroner og resultatet på 230 millioner kroner.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pelomeduseskilpadder

* *Pelomedusa*
* *Pelusios*

**Pelomeduseskilpadder** (Pelomedusidae) er en  familie av ferskvannsskilpadder som er utbredt i Afrika sør for Sahara. De finnes også på nærliggende øyer, som Kapp Verde, øyene i Guineabukta, Seychellene og Madagaskar. Arten *Pelusios subniger* er innført med menneskelig hjelp til  Mauritius, Chagosøyene og Guadeloupe.

Disse skilpaddene tilhører halsvenderne, og når hodet trekkes inn under skallet, bøyes halsen i S-form. Noen nærstående arter fra Sør-Amerika og Madagaskar ble tidligere regnet til familien, men er nå plassert i en egen familie, Podocnemididae.

## Eksterne lenker
* 
*
Sprint-VM på skøyter 1976

**Sprint-VM på skøyter 1976**, det 5. offisielle sprintverdensmesterskapet i ISU-regi, ble arrangert på Horst Dohm Stadion i Wilmersdorf, Vest-Berlin i Vest-Tyskland den 6. og 7. mars 1976.

## Medaljevinnere – sammenlagt
### Damer

### Herrer

## Resultater
### Sammenlagt damer

### Sammenlagt herrer

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*  
* 
*  
*  
*  Sprint-VM på skøyter 1976 resultatmeny for både damer og herrer på www.ISU.html.infostradasports.com
*  Sammenlagt-medaljer og resultater for damer (viser bare topp-17) og herrer (viser bare topp-23) på The-Sports.org (ikke komplett, mangler tre løpere, en dame: norske  Jensen ble diskvalifisert på den andre distansen og to herrer: nederlandske  Valentijn som ble diskvalifisert på siste distanse og svenske  Granath som ikke startet den siste dagen).
USS «Hawaii» (SSN-776)

**USS «Hawaii»** (SSN-776) er en Virginia-klasse ubåt i den amerikanske marine, satt i tjeneste i 2007. Ubåten er den tredje i klassen og har fått navnet sitt etter delstaten Hawaii.

## Referanser
Citadels (spill)

**Citadels** er et kortspill hvor handlingen er lagt til middelalderen. Målet med spillet er å bygge den byen som tilsammen har mest verdifulle bydeler. Spillet er laget av Bruno Faidutti og er gitt ut av Fantasy Flight Games. I Skandinavia er det distribuert av Midgaard Games. Første utgivelse var i år 2000. Spillet er for 2 – 7 spilleren, fra 10 år. 

## Spillets gang
Hver spiller velger en skikkelse etter tur. Dette valget er hemmelig. Når alle spillerne har valg en skikkelse, så skal en og en spiller utføre handlingen til den skikkelsen de har valgt. Rekkefølgen til skikkelsene er den samme hele spillet, men siden en spiller kan være forskjellige skikkelser fra runde til runde, så er det ikke noen bestemt rekkefølge på spillerne. Den spilleren som velger konge- skikkelsen, får tildelt kronebrikken. Den spilleren som har kronebrikken får velge skikkelser først neste tur. Spillet er slutt når en spiller har bygget åtte bydeler. Den som har størst samlet verdi på bydelen vinner.

### Sikkelser
* Snikmorder – Kan drepe en annen spiller. Denne drepte spilleren må stå over sin tur.
* Tyv – Stjeler alt gullet til en spiller.
* Seidmann – Kan bytte alle, eller noen av kortene som spilleren har på hånden.
* Konge – Er den spilleren som får velge først neste runde.
* Biskop – Byen til biskopen kan ikke ødelegges av feltherren.
* Handelsmann – Får ekstra gull.
* Byggmester – Kan bygge opp til tre bydeler per tur.
* Feltherre – Kan ødelegge andre spilleres bydeler.

## Utvidelse
I utvidelsen kom det ni nye skikkelser. Det er valgfritt om man vil benytte alle skikkelsene fra utvidelsen, eller om man vil kun benytte noen av de.

### Sikkelser i utvidelsen
* Heks – Erstatter snikmorderen. Kan forhekse en annen spiller. Når det er den spillerens tur som har blitt forhekset, så overtar heksen den spillerens rolle.
* Skattefut – Erstatter tyven. De andre spillerne må betale skattefuten for hver bygning de bygger.
* Trollmann – Erstatter seidmannen. Kan se på kortene til en annen spiller, og bruke ett av disse.
* Keiser – Erstatter kongen. Bestemmer hvem som skal ha kronebrikken. 
* Abbed – Erstatter biskopen. Mottar tiende fra den spilleren med mest gull.
* Alkymist – Erstatter kremmeren. Får tilbake alt gullet som har blitt brukt på bygninger den siste runden.
* Los – Erstatter byggmesteren. Kan velge mellom å få fire gullstykker eller fire kort.
* Diplomat – Erstatter feltherren. Kan bytte bydeler med andre spillere.
* Kunstner – Erstatter ingen, men kan ikke brukes sammen med dronningen. Kan øke verdien på bydeler som allerede er bygget.
* Dronning – Erstatter ingen, kan ikke brukes sammen med kunstneren og kan kun brukes i spill med flere enn fem spillere. Får tre gullstykker dersom spilleren sitter ved siden av kongen.

## Eksterne lenker
* ''Citadels'' fra brettspill.no
* ''Citadels'' fra boardgamegeek.com
Festspillene i Elverum

**Festspillene i Elverum** er en kulturfestival som foregår i Elverum i Innlandet. Festivalen holdes årlig i august måned. Festspillene ble etablert 1974 i forbindelse med et orkesterkurs for Ungdomssymfonikerne. Festspillene er organisert som en stiftelse ved Innlandet fylkeskommune og Elverum kommune.

Festspillene er en av flere som er definert som knutepunktfestival, og blant artistene som har opptrådt på festivalen kan nevnes blant annet Sissel Kyrkjebø, Postgirobygget, Lillebjørn Nilsen og Hans Majestet Kongens Garde. Daglig leder er , mens kunstnerisk ledelse er ved Ole Edvard Antonsen. Styret ble fra 2005 til 2012 ledet av Per-Gunnar Sveen, og i 2012 overtok  som styreleder.

Fra 2017 er dronning Sonja festspillenes høye beskytter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
USS «Texas»

USS «Texas» er navnet på flere skip i Den amerikanske marinen:

# USS «Texas» (1892) – Den amerikanske marinen sitt første slagskip.
# USS «Texas» (BB-35) – slagskip.
# USS «Texas» (CGN-39) – atomdrevet krysser i Virginia-klassen.
# USS «Texas» (SSN-775) – ubåt i Virginia-klassen.
Vilhelm Bissen

**Christian Gottlieb Vilhelm Bissen** (født 5. august 1836 i København, død 20. april 1913 samme sted), var en dansk billedhugger. Han var sønn av Herman Wilhelm Bissen og eldre bror av Rudolf Bissen.

Bissen var utdannet ved Det Kongelige Danske Kunstakademi, var lærling hos faren og var med på flere av hans arbeider. Blant annet modellerte han hesten på Frederik VIIs rytterstatue som står foran Christiansborg.

Av egne arbeider har han stått for mange portrettstatuer, blant annet av H.C. Ørsted og Niels W. Gade. Ved inngangen till Marmorkirken står hans kolossale bronsestatue av N.F.S. Grundtvig. Mest kjent er han i dag for rytterstatuen av Absalon som står på Højbro Plads København.

Bissen ble utnevnt til professor ved Kunstakademiet i 1890 og var dets direktør 1902–1905.

## Galleri

Fil:Copenhagen statue of Absalon.jpg|Rytterstatuen av Absalon på Højbro Plads København 
Fil:Bissen yngling til hest.jpg|Yngling til hest. 
Fil:Grundtvig ved Marmorkirken.JPG|Skulptur av Grundtvig ved Marmorkirken
Fil:En malkepige Vilhelm Bissen.JPG|Malkepige, Landbohøjskolens Have, Frederiksberg
Fil:Absalon Vilhelm Bissen.JPG|Absalon på Københavns Rådhus' fasade

## Referanser
Rytterstatue

En **rytterstatue** er en statue som forestiller en person til hest, ofte laget i bronse i naturlig eller overnaturlig størrelse. Rytterstatuer har opp gjennom historien vært vanlige for å avbilde regenter og feltherrer.

## Se også
*Rytterstatuer i Danmark

## Eksterne lenker
*  ''Nordens ryttarstatyer'', Carl Felding 1998
Ludwig Ingebregtsen

**Ludwig Ingebregtsen** (født 25. desember 1944, død 17. november 2005) var en norsk kroppsbygger, med både norske og nordiske mesterskapstitler.. Han vant en medalje ved Europamesterskapet i 1984.. Han konkurrerte også innen styrkeløft med seiere i både norsk og nordisk mesterskap. Han var norsk rekordholder i benkpress i klassen lett tungvekt med 155 kg.

På 1970-tallet drev han et treningssenter i Arups gate i Oslo. Han var også en periode i Thailand og var knyttet til miljøet innen Thaiboksing.

## Meritter
Junior:
* 1964:  Nordens Samson jr.

Som senior konkurrerte Ingebregtsen hovedsakelig i klasse under 80 kg:
* 1966:  Mr. Norway,  Mr. Scandinavia og  Nordens Samson
* 1980:  NM
* 1981:  Nordisk
* 1982:  Oslo Grand Prix
* 1983:  NM
* 1984:  Nordisk

## Bok
Selvbiografien hans *Tunge løft og høye spark* ble utgitt tidlig på 2000-tallet.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Ludwig Ingebregtsen.avi presentasjon av boka og utøveren
* bilder av Ludwig Ingebregtsen (pinterest)
Jens Christian Christensen

**Jens Christian Christensen** (**J.C. Christensen**, der «J.C.» ble uttalt «I.C.») (1856–1930) var en dansk lærer og politiker (V), som var Danmarks statsminister (konseilspræsident) fra 1905 til 1908.

Christensen ble innvalgt i Folketinget i 1890. Her stilte han seg snart i ledelsen av det nydannede Venstrereformpartiet
som kjempet frem parlamentarismen i Danmark.

Etter systemskiftet i 1901 ble Venstre ledende i dansk politikk, og Christensen ble kultusminister (kirke- og undervisningsminister) i Regjeringen Deuntzer. Da Deuntzer måtte gå av overtok Christensen selv som statsminister.

Christensen måtte imidlertid gå av allerede i 1908 etter den såkalte Alberti-skandalen, hvor tidligere justisminister Peter Adler Alberti sto anklaget og senere ble dømt for dokumentfalsk og bedrageri. Christensen ble stilt for riksrett, men ble frikjent tross kraftig kritikk.

Også etter statsministerperioden var J.C. Christensen en sentral person i dansk politikk. Han ble forsvarsminister i 1909, og Venstre-leder fra 1910. Under første verdenskrig var han minister uten portefølje i regjeringen Zahle II, og i 1920–1922 var han kirkeminister i Regjeringen Neergaard II.


Fil:J.C. Christensen 1905 by Alfred Schmidt.jpg|Karikatur av J.C. Christensen i vittighetsbladet *[[Klods-Hans]]* 1905

## Referanser
Hannibal Sehested (1842–1924)

**Hannibal Sehested** (1842–1924) var en dansk jurist, godseier og politiker (H). Han var Danmarks statsminister og utenriksminister i perioden 27. april 1900–24. juli 1901.

Sehested ble cand.jur. i 1869. Han ble valgt inn i Landstinget i 1886, og satt frem til 1910. Han var Landstingets visepresident 1892–1900. Sehested var den siste danske statsminister før systemskiftet i 1901, og måtte gå av i etterspillet etter det for de konservative så katastrofale valget i 1901. Han ble erstattet av Johan Henrik Deuntzer og landets første Venstre-regjering.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Brudeegget

**Brude-egget** var en overbygd livbåt i stål tegna og konstruert av båtbyggeren Ole Brude i Ålesund. Det ble i alt bygd 22 Brude-egg og det blir rekna som en av de første overbygde livbåtene. Båten hadde ikke motor, men var utstyrt med segl.

I 1904 seilte Ole Brude sammen med tre andre prototypen “Uræd” fra Ålesund over Atlanterhavet med det mål å nå fram til New York for deretter å få det vist fram på Verdensutstillinga i St. Louis, Missouri, men på grunn av uvær tok det lengre tid enn planlagt og han nådde aldri New York. I stedet endte ferden i Gloucester, Massachusetts (nord for Boston) i januar året etter, men da var verdensutstillinga over.

I dag eksisterer det 2 Brude-egg. Det ene er den restaurerte “Uræd” som står utstilt på Grimmerhaugen på Aalesunds Museum. Det andre er et egg som i si tid ble kassert av Sjøfartsmuseet (Norsk maritimt museum), men som i dag står i en åker i Gansdalen i tidligere Fet kommune.

I TV-serien Norsk attraksjon presenterte Linda Eide livbåten i sesong 3, januar 2012. Båten ble for anledningen sjøsatt, og ifølge NRK gikk denne testturen *[[Brudeferden i Hardanger]]* en høy gang.


Brudeegget.JPG|Brudeegget «Uræd» utvendig.
Brudeegg_innvendig.JPG|Brudeegget «Uræd» innvendig.


## Referanser


## Kilder

* «Egget som skulle til Amerika», NRK, 13. april 2022
Paul Prets

**Paul Prets** (født 29. juni 1919 i Kópháza i Ungarn, død 27. oktober 1996 i Eisenstadt i Østerrike) var en ungarskfødt fransk fremmedlegionær, kjent for sin innsats under andre verdenskrig. Prets deltok i det franske ekspedisjonskorpset som ble satt inn i slaget om Narvik og ble tildelt det norske Krigskorset med sverd for sin innsats der. 

## Andre verdenskrig
Prets meldte seg i 1936 for den franske Fremmedlegionen, der han tjenestegjorde i Fremmedlegionens 13. halvbrigade. I april 1940 ble han sendt med det fransk-polske ekspedisjonskorps til Norge, der han ble satt inn i kamp mot tyske invasjonsstyrker i Nord-Norge i mai–juni 1940. Han utmerket seg som ordinær legionær i slaget om Narvik, der det om hans innsats ble anført: «Mitraljøseskytter under et voldsomt motangrep, blev alene på sin post og fortsatte sin ild på kort hold hvorved fiendens fremgang ble knust».

Etter evakueringen av de allierte styrker fra Norge i juni 1940 kom Prets til Storbritannia der han gikk med i general de Gaulles frie franske styrker. Han deltok i 1940 til 1941 i kamp i Gabon, Sudan og Eritrea, der han ble skadet. Etter en lengre periode som rekonvalesent, kom han tilbake i tjeneste i Nord-Afrika. I det andre slaget om El Alamein ble han igjen skadet. Han deltok i 1943 i kampene i Tunisia, året etter i Italia. Prets var nå blitt forfremmet til sersjant. I august 1944 deltok han i landgangen i Provence og kjempet deretter i frigjøringen av Frankrike. I desember 1944 ble han såret i strid i Alsace og i januar 1945 ble han igjen såret i kamp ved Illhaeusern.

## Etter krigen
Prest ble etter krigen fransk statsborger og fortsatte sin tjeneste i Fremmedlegionen til 1956. Han tjenestegjorde på Madagaskar, i Det fjerne østen og i Algerie. Ved slutten av sin militære karriere var Prets underoffiser med grad av *adjudant-chef*.

Etter å ha gått ut av tjeneste i Fremmedlegionen arbeidet Prets i en underordnet stilling ved Frankrikes ambassade i Wien.

## Utmerkelser
Legionær Prets ble i norsk statsråd 20. mars 1942 hedret med det norske Krigskorset med sverd for sin innsats i kampene ved Narvik i 1940.

Prets ble utnevnt til medlem av den franske Frigjøringsordenen, var kommandør av Æreslegionen og ble tildelt Médaille militaire, Croix de guerre 1939–1945, Croix de guerre des Théâtres d'opérations extérieures, så vel andre franske militære utmerkelser. Han ble dekorert med den britiske Military Medal og var ridder av Anjouans stjernes orden.

## Referanser
The Beatles at the Hollywood Bowl

***The Beatles at the Hollywood Bowl*** er et konsertalbum basert på opptak fra The Beatles' turneer i USA i august 1964 og august 1965, og gitt ut i mai 1977 på selskapet Parlophone. Opptakene ble opprinnelig gjort av produsent i Capitol, Voyle Gilmore, og var tenkt gitt ut på plate i denne perioden. På grunn av dårlig kvalitet på opptakene og publikumsstøy ble materialet lagt bort. Etter arbeidet med *[[Let It Be]]* i 1970 ga John Lennon opptakene til Phil Spector for at han skulle klargjøre opptakene med tanke på  utgivelse. Han arbeidet frem et forslag til utgivelse som var klart i 1971, men forslaget ble skrinlagt. På oppfordring fra EMI fikk en skeptisk George Martin opptakene i 1976. Sammen med Geoff Emerick arbeidet de frem et forslag til utgivelse hvor opptak fra 1964 og 1965 ble satt sammen til én konsert.

## Sporliste
Alle sangene er skrevet av Lennon/McCartney, unntatt hvor annet er notert.

### Side 1
#«Twist and Shout» (Phil Medley og Bert Russell) (innspilt 30. august 1965)&nbsp;– 1:32
#«She's a Woman» (30. august 1965)&nbsp;– 2:53
#«Dizzy Miss Lizzy» (Larry Williams) (29./30. august 1965)&nbsp;– 3:37
#«Ticket to Ride» (29. august 1965)&nbsp;– 2:51
#«Can't Buy Me Love» (30. august 1965)&nbsp;– 2:16
#«Things We Said Today» (23. august 1964)&nbsp;– 2:20
#«Roll Over Beethoven» (Chuck Berry) (23. august 1964)&nbsp;– 2:28

### Side 2
#«Boys» (Luther Dixon og Wes Farrell) (23. august 1964)&nbsp;– 2:12
#«A Hard Day's Night»  (30. august 1965)&nbsp;– 3:15
#«Help!» (29. august 1965)&nbsp;– 2:46
#«All My Loving» (23. august 1964)&nbsp;– 2:14
#«She Loves You» (23. august 1964)&nbsp;– 2:31
#«Long Tall Sally» (Enotris Johnson, Richard Penniman og Robert Blackwell) (23. august 1964)&nbsp;– 2:53

## Eksterne lenker
*
Ungdommens fylkesting i Oppland

**Ungdommens fylkesting i Oppland** (UFT i Oppland) er et fylkeskommunalt rådgivende organ oppnevnt av fylkestinget i Oppland hvert andre år. Organet er partipolitisk uavhengig, og representantene velges av ungdomsrådene i kommunene. Det er 26 faste representanter og like mange vararepresentaner. Valgperioden er to år, og UFT konstituerer seg selv og velger leder, nestleder og arbeidsutvalg for et år av gangen.

UFT i Oppland har rett til å anmode om tale- og forslagsrett på fylkestinget i Oppland.
Johan Henrik Deuntzer

**Johan Henrik Deuntzer** (født 20. mai 1845 i København, død 16. november 1918 i Charlottenlund) var en dansk jurist og politiker fra Venstre. Han var Danmarks statsminister og utenriksminister i regjeringen Deuntzer 24. juli 1901–14. januar 1905. Han var den første danske statsministeren fra partiet Venstre.

Deuntzer ble cand.jur. i 1867. I perioden 1872–1901 var han professor i sivilrett ved Københavns Universitet. I tidsrommet 1897&ndash;1898 var han rektor. Han var ekstraordinær assessor i den danske høyesterett fra 1894, og i samme år ble han også æresdoktor ved Københavns Universitet.

Deuntzer var innehaver av Dannebrogordenen og Dannebrogordenens hederstegn.

## Referanser
René Morel

**René Morel** (født 6. desember 1908 i Granges-sur-Vologne, død 8. mai 1974 samme sted) var en fransk general. Han er kjent for sin innsats under andre verdenskrig, da han som kaptein deltok i det franske ekspedisjonskorpset som ble satt inn i slaget om Narvik. Morel ble tildelt det norske Krigskorset med sverd for sin innsats der. 

## Andre verdenskrig
Morel begynte i 1930 ved militærakademiet Saint-Cyr og gikk deretter inn på en militær karriere. I april 1940 ble Morel sendt med det fransk-polske ekspedisjonskorps til Norge, der han tjenestegjorde i Fremmedlegionens 13. halvbrigade. Han ble satt inn i kamp mot tyske invasjonsstyrker i Nord-Norge i mai–juni 1940 og utmerket seg i slaget om Narvik.

Etter evakueringen av de allierte styrker fra Norge i juni 1940 kom Morel til Storbritannia. Han gikk med i general de Gaulles frie franske styrker. Senere i 1940 deltok han i de frie franske styrkers ekspedisjon til Vest-Afrika for å forsøke å vinne kontroll over de franske koloniene. I 1941 ble han satt inn i kampen mot italienerne i Eritrea. Deretter ble han sendt til Palestina og deltok i kamp i Syria. Morel tjenestegjorde så i krigen i Nord-Afrika. I mai 1943 deltok han i kampene i Tunisia, året etter var han med i erobringen av Italia. I august 1944 deltok Morel i landgangen i Provence. Morel ble seks ganger skadet i strid i løpet av verdenskrigen.

## Etter verdenskrigen
Etter krigen fortsatte Morel sin militære karriere. I 1949 ble han sendt til Indokina. Fra 1957 tjenestegjorde han i Algerie. Morel ble i 1960 utnevnt til brigadegeneral og ble inspektør for Fremmedlegionen. Fra 1962 til 1964 var han nestkommanderende for den franske 3. divisjon i Tyskland. Han ble så forfremmet til generalmajor og var fra 1964 til 1966 sjef for en avdeling i Alpes-Maritimes. Morels siste postering var som sjef for 64. militærdivisjon i Dijon fra 1966 til 1968. 

## Utmerkelser
Kaptein Morel ble i norsk statsråd 20. mars 1942 hedret med det norske Krigskorset med sverd for sin innsats i kampene ved Narvik. Han ble også utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden. 

Morel ble utnevnt til medlem av den franske Frigjøringsordenen, var storoffiser av Æreslegionen og mottok storkors av Den nasjonale fortjenstorden. Han ble hedret med både Croix de guerre 1939–1945 og Croix de guerre des Théâtres d'opérations extérieures, så vel som andre franske militære utmerkelser. Morel ble dekorert med de britiske utmerkelsene Distinguished Service Order og Military Cross. Han ble også tildelt det belgiske Croix de Guerre og ble utnevnt til offiser av Kroneordenen. Morel var kommandør av Iftikhar-ordenen og Den svarte stjernes orden.

## Referanser
Amor (sang)

**«Amor»** er en populærmusikksang med melodi av Gabriel Ruiz.  Den spanske originalteksten var skrevet av Ricardo López Méndez og den engelske teksten var skrevet av Sunny Skylar. Den ble publisert i 1943.

De to bestselgende versjonene i USA ble spilt inn på plate av Bing Crosby og Andy Russell.

Innspillingen med Bing Crosby ble utgitt på 78-platen Decca 15088. Den andre siden var «Long Ago (and Far Away)».

Innspillingen med Andy Russell ble utgitt på 78-platen Capitol 116.

Carrol Gibbons and The Savoy Hotel Orpheans med sang har også spilt den inn på plate.

Vokalgruppa The Earls har gjort en innspilling. Den ble utgitt på singlen Old Town 1182 i 1965.

Julio Iglesias har spilt inn sangen med den spanske originalteksten.

## Norske versjoner
Juul Hansen og Gunnar GP Pedersen har skrevet norske tekster. Pedersens versjon bærer tittelen «Amor, amor, et kjærlig ord»

### Innspillinger

## Listeplasseringer

Den andre siden på platen med Bing Crosby, «Long Ago (and Far Away)», kom også på listen, slik at det ble en tosidig hit. 

## Fotnoter og referanser
Ole Jørgen Ness

**Ole Jørgen Ness** (født 29. november 1961 i Bergen) er en norsk kunstner som bor og jobber i Oslo.

I 2006 var han festspillkunstner i Bergen. Han har utsmykket en femten meter høy fondvegg i Riksarkivets nye foajé. I Bergen har han laget silketrykk og sandblåst en glassvegg for Norsk Hydro. I 2010 var hans bilder en del av utstillingen «God natt da du... Surrealisme i norsk kunst 1930-2010» i Stenersenmuseet i Oslo.

## Biografi
### Utvalgte separatutstillinger
2012
"XYZ", Stenersenmuseet, Oslo
2011
"Embracing Perplexity", Galleri Riis, Oslo
2011
"Paths Beyond Ego", Sørlandets Kunstmuseum, Kristiansand
2009
"The Elixir of Chaos, Babel and Bedlam”, Galleri Riis, Oslo
2006
“Realms of Sentiment”, Bergen Kunsthall, Bergen
2005
“Anasognosia”, Galleri Riis, Oslo
2003
“For the Nonce”, Display Space for Contemporary Art, Prague, Tsjekkia
2001
“Broken Elephant”, RMIT Project space, Melbourne, Australia
2000
“Cryptomnesia, Nesstudio - Att. Nexi”, W 139 -Artist Space, Amsterdam, Holland
1999
“The Grave is No Bar to My Call”, Kunstnernes Hus, Oslo
1994
As Ole Jørgen Ness, “Opus Osiris”, - TVdebatt med 7 personligheter, Video installasjon, Nasjonalmuseet, Oslo, Norway

### Utvalgte gruppeutstillinger
2013 «PARADOKS. Posisjoner innen norsk videokunst 1980–2010», Nasjonalmuseet, Oslo
2010 «God natt da du... Surrealisme i norsk kunst 1930-2010», Stenersenmuseet, Oslo
2009 «Bendik Riis Band», Bomuldsfabriken Kunsthall, Arendal, Norway
2009 «Nachspiel Vorspiel», Festspillkunstnerne 1999-2008, Vestfossen Kunstlaboratorium
2008 «Jeg gikk meg over sjø og vann», Sommerutstilling Blaafarveværket, Modum
2006 «Lucid Dreams», Tegnebiennalen, Stenersenmuseet, Oslo
2005 Carnegie Art Award, Henie-Onstad Kunstsenter, Høvikodden
2005 «Kyss frosken», Nasjonalmuseet, Oslo
2002 «Directly beneath the storm», Sprawl, The Contemporary Arts Center, Cincinnati, Ohio, USA
2002 «Furtive Subtender», Sao Paulo Biennalen, Sao Paulo, Brasil

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www.galleririis.com/artists/ole-jorgen-ness/  Galleri Riis – Ole Jørgen Ness – galleri, biografi og utstillinger
* Om Ole Jørgen Næss i tidsskriftet Listen
Helen Schou

**Helen Schou** (1905–2006) var en dansk billedhugger. 
Hun var først elev av Anne Marie Carl Nielsen i perioden 1922–1927 og gikk senere på Kunstakademiet.

Hennes to hovedverker er rytterstatuen av Christian X i Århus fra 1955 og Den jyske hingst i Randers fra 1969.

## Galleri

Fil:Billede-Århus store torv.jpg|Rytterstatuen av Christian X i Århus


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bilder og omtale av Den jyske hingst
Georges Cabanier

**Georges Etienne Jules Cabanier** (født 21. november 1906 i Grenade-sur-Garonne, død 26. oktober 1976 i Paris var en fransk admiral. Han er kjent for sin innsats under andre verdenskrig, som han ble tildelt det norske Krigskorset med sverd for.

## Andre verdenskrig
 
Cabanier begynte i 1925 på sjøkrigsskolen og startet deretter sin sjømilitære karriere om bord på skip i den franske marine. Etter videre utdanning tjenestegjorde han på begynnelsen av 1930-tallet på undervannsbåt. I 1938 ble Cabanier utnevnt til sjef på den mineleggende ubåten «Rubis», som hadde havn i Cherbourg. Ved utbruddet av andre verdenskrig ble «Rubis» forflyttet til Bizerte og i 1940 ble skipet stasjonert i Storbritannia.

Etter Frankrikes kapitulasjon gikk Cabanier og «Rubis» med i general de Gaulles frie franske styrker. Fra basen i Dundee i Skottland opererte «Rubis» i Nordsjøen og på norskekysten. I slutten av juni 1940 la ubåten ut miner i Trondheimsfjorden og disse krediteres med ødeleggelse eller senkning av seks fiendtlige skip. Operasjonene i Norge fortsatte, blant annet ved Bergen.

I mai 1941 ble Cabanier overført til tjeneste i Stillehavet, der han det meste av de resterende krigsårene deltok i forsvaret av de franske koloniene og gikk i konvoitjeneste. 

Cabanier representerte i april 1945 Frankrike under FN-konferansen i San Francisco. Han fikk deretter ansvar for å reorganisere det franske sjøkrigsakademi.

## Etter verdenskrigen
I oktober 1945 heiste Cabanier kommando på orlogsskipet «Jeanne d'Arc». Cabanier hadde deretter en rekke ledende stillinger i Frankrikes forsvar. I 1949 ble han marineattaché i Washington, DC. Han ble utnevnt til kontreadmiral i januar 1951. I 1953 ble han utnevnt til generalsekretær for det franske forsvar. Året etter ble han sjef for de franske marinestyrkene i Indokina. I 1956 ble han stabssjef for statssekretæren for sjøforsvaret. Han ble i 1958 stabssjef for forsvarskontoret under president de Gaulle og ble samme år forfremmet til viseadmiral. Cabanier ble utnevnt til admiral i 1960. Fra 1960 til 1968 var han sjef for sjøforsvarsstaben.

Cabanier var Æreslegionens ordenskansler fra 1969 til 1975.

## Utmerkelser
I 1946 ble Cabanier hedret med det norske Krigskorset med sverd for sin innsats i andre verdenskrig. Han mottok også Deltagermedaljen.

Cabanier var innehaver av storkors av Æreslegionen og av Den nasjonale fortjenstorden. Han ble utnevnt til medlem av den franske Frigjøringsordenen og ble hedret med både Croix de guerre 1939–1945 og Croix de guerre des Théâtres d'opérations extérieures, så vel som andre franske militære utmerkelser. Han var ridder av De akademiske palmer og kommandør av Ordenen for sjøfartsfortjenester. Cabanier var innehaver av storkors av Den svarte stjernes orden og storoffiser av Ordenen Nichan el Anouar. Videre ble han tildelt den britiske Distinguished Service Order og utnevnt til kommandør av USAs Legion of Merit. I tillegg ble han tildelt over 30 andre utenlandske ordener og utmerkelser, deriblant storkors av den svenske Sverdordenen og kommandørkors av Dannebrogordenen.

## Referanser
Danske Gymnastik- og Idrætsforeninger

**Danske Gymnastik- og Idrætsforeninger** (**DGI**) er en dansk sammenslutning av idrettslag. Den omfatter  lokale idrettslag og 1,3 millioner idrettsutøvere. I motsetning til Danmarks Idræts-Forbund har DGI et mye større fokus på breddeidrett, og har tradisjonelt hatt turn som den viktigste idretten. Gradvis har imidlertid andre idretter, slik som badminton, fotball, håndball og svømming, også vokst til en anselig andel av DGIs virksomhet.

De Danske Skytte- Gymnastik og Idrætsforeninger ble grunnlagt i 1862, og den store årlige begivenheten var landsstævnet.

Danske skyttere hadde vært med i de første moderne olympiske leker i 1896, men De Danske Skytteforeninger (DDS) fokuserte på mer nasjonal skyting og forsvarssaken istedenfor internasjonal sportsskyting. Derfor ble Dansk Skytte Union (DSU) opprettet i 1913.

Gymnastikk ble tatt inn i DDS, og i 1919 endret De Danske Skytteforeninger navn til De Danske Skytte- og Gymnastikforeninger. I 1929 dannet forøvrig en annen gruppe gymnastikere et konkurrerende forbund kalt De Danske Gymnastikforeninger. DDS endret i 1930 igjen navn, denne gangen til De Danske Skytte-, Gymnastik- og Idrætsforeninger.

I 1947 ble feltskyting med rifle tatt inn som ny disiplin og fikk navnet *terrænskydning*. I 1952 feiret DDSG&I 90-årsjubileum. DDSG&I drev i starten i hovedsak med rifleskyting, men tok i 1972/1973 også opp pistolskyting som konkurranseprogram. Landsstævnet ble for første gang dekket med TV-sendinger i 1971. I 1978 startet DDSG&I med feltskyting med pistol.

DGI ble dannet i november 1992 som en sammenslåing av De Danske Gymnastik- og Ungdomsforeninger (DDGU) og De Danske Skytte-, Gymnastik- og Idrætsforeninger (DDSG&I). I 2013 ble De Danske Skytteforeninger (DDS) slått sammen med DGI, og ble til DGI Skydning. I 2016 hadde DGI Skydning omtrent 50&nbsp;000 medlemmer fordelt på 870 foreninger.

## Se også
* Skytterbevegelsen i Danmark
* Svenska Skyttesportförbundet
* Det frivillige Skyttervesen

### Andre skytterforbund i Danmark
* Dansk Sportsskytte Forbund
* Dansk Skytte Unionhttp://skytteunion.dk/
* Danske Sortkrudtsskytterhttp://www.sortkrudt.dk/

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* DGI Skydning: Skyttebogen | Ultimativ guide til regler
Elmo Zumwalt jr.

**Elmo Russell Zumwalt jr.** (født 29. november 1920 i San Francisco, California, død 2. januar 2000 i Durham i Nord-Carolina) var en amerikansk marineoffiser og den yngste mannen som tjente som Chief of Naval Operations. Som admiral og senere som den nittende Chief of Naval Operations spilte Zumwalt en stor rolle i amerikansk militær historie, spesielt under Vietnamkrigen.

Han var en høyt dekorert krigsveteran og Zumwalt reformerte US Navy sin personalpolitikk i et forsøk på å forbedre et engasjert liv og lette på de rasemessige spenningene i den amerikanske marinen. Etter at han pensjonerte seg etter 32 år lang karriere i marinen lanserte han et mislykket kampanje for det amerikanske Senatet.

Zumwalt var gift med Mouza Coutelais-du-Roche som var etterkommer fra en fransk-russisk familie som bodde i Shanghai. Hun ble med ham tilbake til USA da han returnerte dit etter den andre verdenskrig.

I mars 1946 ble han utstasjonert på jageren USS Zellars som direktør og navigator. I januar 1948 ble han tildelt Naval Reserve Officers Training Corps Unit ved University of North Carolina, hvor han ble til juni 1950. Samme måned overtok han kommandoen over jageren USS Tills.

Etter at han ble tildelt graden kontreadmiral overtok Zumwalt i september 1968 som Commander Naval Forces i Vietnam. I tillegg ble han sjef for Naval Advisory Group og US Military Assistance Command som også ligger i Vietnam.

Viseadmiral Zumwalt ble senere Sjøforsvarets rådgiver til daværende general Creighton Abrams som var sjefen over alle amerikanske styrker. Zumwalt snakket alltid mye om general Abrams og sa ofte om at Abrams var den mest omsorgsfulle offiseren han noensinne hadde kjent.

President Richard M. Nixon nominerte Zumwalt å være Chief of Naval Operations i april 1970. Den 15. mai 1970 ble han tildelt en gullstjerne i stedet for medaljen Navy Distinguished Service Medal som det egentlig var meningen at han skulle fått.

Elmo Zumwalt pensjonerte seg fra marinen den 1. juli 1974 i en alder 53 år. I 1976 prøvde han uten hell å bli valgt inn demokratisk kandidat til USAs senat for delstaten Virginia. Senere var han president i American Medical Building Corporation som ligger i Milwaukee.

Mange ganger under sin sjømilitære karriere ble Zumwalt utsatt for asbest som ble mye brukt på marinefartøyer til dens farer ble gjort kjent. I de siste tiårene har asbest på marinefartøyer stort sett gått ut av bruk.

## Referanser


## Litteratur
* Elmo Zumwalt, Jr., Elmo Zumwalt III, John Pekkanen: *My Father, My Son*. Dell Publishing, New York 1987, ISBN 0-44015973-3
Stabiliseringsstyrken i Meymaneh

**Stabiliseringsstyrken** i Meymaneh (engelsk: Provincial Reconstruction Team Meymaneh) var en del av ISAF som inkluderte en infanterienhet fra Norge (273 soldater), samt omtrent 120 soldater fra Latvia. Styrken opererte fra 2004 til 2012.
## Navn
Den var også kjent som «PRT/Meymaneh», også blant norsktalende.
## Meymaneh leir
Meymaneh-leiren var kjent som *Camp Meymaneh*, også blant norsktalende.

## Sammensetning
Foruten en norsk infanterienhet og latviske soldater med spesialitet i rydding av eksplosiver, hørte en gruppe på 50 mann som utøvde taktisk kontroll på et mentorlag som ivaretok én afghansk *[[kandak]]* (som kan sammenlignes med en bataljon), pr. juni 2009. (Mentorlagets offisielle navn var OMLT ( *[[Operational Mentor and Liaison Team]]*).

## Sertifisering
«PRT 14» var en gruppe norske soldater som reiste fra Norge til Afghanistan, etter 7. desember 2009, for å avløse gruppen av norske soldatene som allerede utgjorde en del av ISAFs Meymaneh-styrke. I forkant, så hadde deler av «PRT 14», ikke klart avsluttende sertifisering, i forbindelse med avslutningen av «øvelse Faryab». Det er blitt sett i sammenheng med at «... soldatene i Hæren tilbys trening og øvelser på et minimum og at Afghanistan-soldatene i stor grad øver med annet utstyr enn hva de får stilt til disposisjon i Afghanistan ...» .

## Referanser


## Eksterne lenker
* (Publisert 23.desember 2007): http://www.ht.no/incoming/article127251.ece
* Artikkel fra *Forsvarets Forum* (Publisert: 30.4.08) : https://web.archive.org/web/20160304140019/http://www.fofo.no/P%C3%A5%20gata%20i%20Meymaneh.b7C_wZLY4Z.ips
* "Norsk Farvel til Farahb". VG 29/9/2012: http://www.vg.no/nyheter/utenriks/artikkel.php?artid=10054254
U.S. Army Command and General Staff College

**U.S. Army Command and General Staff College** hører til ved Fort Leavenworth i delstaten Kansas og er et armé anlegg som fungerer som et studiested for USAs væpnede styrker og utenlandske militære ledere. Stedet ble opprinnelig etablert i 1881 av general William Tecumseh Sherman som en skole for soldater innen infanteri og kavaleri-divisjonene.

Utviklingen av høyskolen gikk parallelt med den økende profesjonalisering av den amerikanske hæren og den nådde sin nåværende form i kjølvannet av Vietnamkrigen.
Edgar M. Bronfman jr.

**Edgar M. Bronfman jr.** (født 16. mai 1955 i New York City, USA) var tidligere konsernsjef i Seagram Company. Han var nestleder Vivendi Universal og han har vært administrerende direktør i Warner Music Group siden 2004. Han er blitt tildelt Presidentens frihetsmedalje.

Han er medlem av Bronfman-familien som sønn av Edgar Bronfman Miles og sønnesønn av Samuel Bronfman. De er en av de rikeste og mest innflytelsesrike jødiske familiene i Canada. Bronfman-familien har fått sin formue gjennom Seagram Company som er en kjede av canadiske alkoholbrennerier. 

Bronfman har også hatt en kort karriere innen underholdning på 1970-tallet som film- og Broadway-produsent. Sommeren før sitt siste år på high school i 1972, ble han kreditert som produsent av filmen *The Blockhouse*. Til tross for hans uerfarenhet når det gjelder film så er hans engasjement blitt allment tillatt på grunn av hans forbindelser og tilgang til finansiering gjennom Bronfman-familiens formue. 

I 1973 begynte Bronfman på sin karriere innen låtskriving under pseudonymer som Junior Miles og Sam Roman. Han samarbeidet også med andre låtskrivere.

Den 27. februar 2004 fullførte Bronfman sitt oppkjøp av Warner Music Group og han har vært styreformann og konsernsjef i musikkselskapet siden den gang. WMG holdt en børsnotering av sine aksjer i 2005 og er nå den eneste frittstående store musikkselskapet i USA som har valgt å være børsnotert. 

Bronfman er også kjent for å være filantrop. Han er leder for styret i organisasjonen Endeavor som er en internasjonal non-profit utviklingsorganisasjon som finner og støtter effektfulle gründere som jobber i framvoksende markeder.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Teodoros Komnenos Dukas

**Teodoros Komnenos Dukas** (født mellom 1180 og 1185, død ca 1253) var hersker i Despotatet Epirus fra 1215 til 1230 og av Thessaloniki mellom 1224 og 1230. Teodoros var en legitim sønn av sebastokratōr Johannes Dukas og Zoe Dukaena. Han var således en fetter av keiserne Isak II Angelos og Alexios III Angelos, samt at han var halvbror til Mikael I Komnenos Dukas som var grunnleggeren av Despotatet Epirus (Epirote fyrstedømmet) i kjølvannet av at Det fjerde korstog invaderte Konstantinopel i 1205.

Som hersker av Epirus førte Teodoros en aggressiv ekspansjonspolitikk ved å først alliere seg med Serbia og diverse albanske klaner. Han dro nytte av den midlertidige svakheten i Bulgaria og kongedømmet Thessaloniki og han grep makten i mesteparten av Makedonia og Thessalia i 1216.

I 1217 da den nye latinske keiseren Peter II av Courtenay forsøkte å krysse gjennom Epirus for å nå sine landområder i Konstantinopel fikk Teodoros beseiret latinerne og tok Peter II til fange. I 1220 tok han også makten over Beroia og året etter tok han landområdene i Serres for så å stramme en løkke rundt Thessaloniki. I 1224 fullførte han sin erobring av kongedømmet Thessaloniki ved å innta hovedstaden deres.

På 1220-tallet sendte Teodoros sine styrker gjennom Egeerhavet og inn Trakia, og i 1225 ble Adrianopolis og de omkringliggende delene i Trakia overtatt fra Keiserriket Nikea. I slaget ved Klokotnitsa i 1230 der Teodoros sloss mot Bulgaria ble han fanget og forble en fange i den bulgarske hovedstaden Tarnovo i sju år. På et tidspunkt under sitt fangenskap ble han involvert i en sammensvergelse og han ble blindet.

I 1237 ble Teodoros løslatt fra fangenskap i Bulgaria. Men i 1252 ble Teodoros arrestert igjen og han ble sendt i eksil i Nikea hvor han døde i 1253.

## Referanser