Triumvirat

**Triumvirat** (latin: triumvirātus, av tres, «tre» og vir, «mann», det vil si «tremannsråd») betegner et politisk regime dominert av tre mektige menn, hver av dem en *triumvir* (flertall *triumvirs* eller *triumviri*). En slik sammenslutning kan være formell eller uformell, og selv om de tre er vanligvis likestilte på papiret, er det sjelden virkeligheten. Begrepet kan også benyttes for å beskrive en stat med tre ulike militære ledere som alle hevder å være den eneste lederen.

I historieforskningen er det først og fremst brukt om to viktige sammenslutninger i den romerske republikkens siste århundre, henholdsvis det første triumvirat og det annet triumvirat.

I kontekst av Sovjetunionen er begrepet *[[troika]]* (russisk: тройка, «trespann» eller «gruppe på tre») benyttet istedenfor triumvirat og med samme mening.

## Romerske triumvirater
Opprinnelig var et triumvirat en særskilt kommisjon på tre menn som ble utnevnt for spesielle administrative oppgaver utover de faste pliktene til romerske magistrater. *Triumviri capitales* overvåket eksempelvis fengsler og henrettelser, sammen med andre funksjoner som i henhold til forskeren Andrew Lintott viser at de hadde vært «en blanding av politisjefer og fredsdommere». *Capitales* ble første gang etablert i tiden rundt 290–287 f.Kr. De ble ledet av praetor urbanus. Disse triumvirat (eller *tresviri nocturni*) kan også å ha hatt en del ansvar for brannkontroll. Triumviratet eller *tresviri aere argento auro flando feriundo* (for støpning og preging av mynter av bronse, sølv og gull) førte tilsyn med utgivelsen av romerske mynter.

Kommisjoner på tre menn ble også utnevnt for slike hensikter å etablere kolonier (*triumviri coloniae deducendae*) eller distribuere land. *Triumviri mensarii* fungerte som offentlig banktjenester; den fulle utstrekning av dere finansielle funksjoner i 216 f.Kr., da kommisjonen inkluderte to menn av konsulær rang, har vært emne for akademisk debatt. En annen form for kommisjon med tre menn var *tresviri epulones*, som hadde ansvaret for å organisere fester på feriedager. Denne kommisjonen ble opprettet i 196 f.Kr. av tribunal lov på folkets vegne, og antallet i denne kommisjonen ble senere økt til sju (*septemviri epulones*).

I senrepublikken var de to politiske allianser med tre menn som har blitt kalt for triumvirater av moderne historikere, skjønt kun for den andre ble begrepet *triumviri* benyttet i samtiden for å søke konstitusjonell presedens:


Fil:Bust of Gaius Iulius Caesar in Naples.jpg |Julius Cæsar
Fil:Late Roman Republic bust in the Glyptothek, Copenhagen.jpg|Crassus
Fil:Pompeius Byste.png|Pompeius


Det første triumvirat er den uformelle politiske alliansen mellom Julius Cæsar, Marcus Licinius Crassus og Gnaeus Pompeius Magnus. Opplegget hadde ingen lovlig status, og dens hensikt var å konsolidere og befeste den politiske makten mellom de tre og deres tilhengere mot en elite i senatet. Etter at Crassus døde i 53 f.Kr., utkjempet de to andre en borgerkrig hvor Pompeius til sist ble drept og Cæsar etablerte sitt eneveldige styre som diktator på livstid.


Fil:Glyptothek, Múnich, Alemania, 2013-02-02, DD 18.JPG| Octavianus, senere Augustus
Fil:Lepidus.jpg| Lepidus
Fil:M Antonius modified.png | Marcus Antonius


Det andre triumvirat er den politiske alliansen mellom Gaius Julius Cæsar Octavianus (senere «Augustus»), Marcus Aemilius Lepidus og Marcus Antonius. Denne alliansen ble anerkjent som et triumvirat i samtiden. En *Lex Titia* formaliserte styret mellom de tre; Octavianus, Lepidus og Marcus Antonius. Det juridiske språket gjorde referanser til det tradisjonelle *tresviri*. Denne tre-menn kommisjonen for gjenopprettelsen av republikkens konstitusjon», *tresviri rei publicae constituendae*, ga makt til å opprette eller fjerne lover uten godkjennelse fra verken senatet eller folket; deres lovmessige beslutninger var ikke underlagt muligheter til å anke, og de navnga magistrater etter eget ønske. Selv om republikkens konstitusjonelle maskiner ikke ble ugjenkallelig oppløst av *Lex Titia*, ble det aldri gjenopprettet som før. Lepidus ble tidlig plassert på sidelinjen i triumviratet, og Antonius ble fjernet i en påfølgende borgerkrig, og etterlot Octavianus som eneveldig hersker, i praksis som keiser, men tittelen han valgte var «førsteborger» og Augustus, som også ble hans navn.

I ulike municipia (byer eller bykommuner) under prinsipatet (tiden mellom Augustus og Diokletian; 27 f.Kr. til 284 e.Kr.) var det fremste magistrat et kollegium på tre, og som ble kalt for *triumviri*.

## Referanser


## Se også
* Duumvirate, styre av to
* Decemviri, styre av ti

## Eksterne lenker
* «Triumvir» , *Livius.org*