open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Didier Reynders

**Didier J.L. Reynders** (født 6. august 1958) er en belgisk politiker i partiet Mouvement Réformateur (MR). Reynders er fra 2019 europakommissær i Von der Leyen-kommisjonen, med ansvar for justis og rettssikkerhet. 

Han ble født i Liège som den yngste av tre barn. Han studerte juss ved Universitetet i Liège. Han var finansminister fra 1999 til 2011 og visestatsminister fra 2004. I perioden 2011 til 2019 var han utenriksminister, og i tillegg tok han over Forsvarsdepartementet etter at regjeringskoalisjonen kollapset i 2018.  

Reynders ledet MR til seier i det belgiske valget i 2007. MR ble det største franskspråklige partiet i Belgia. Den belgiske kongen utpekte Reynders til å innlede forhandlinger om dannelse av en ny, føderal regjering.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Engperlemorvinge

**Engperlemorvinge** (*Brenthis ino*) er en sommerfugl som tilhører gruppen perlemorvinger (Argynnini) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). I motsetning til de fleste andre perlemorvinger lever artene i slekten *Brenthis* ikke på fioler, men på planter i rosefamilien (Rosaceae) og erteblomstfamilien (Fabaceae). Engperlemorvingens larver lever først og fremst på mjødurt (*Filipendula ulmaria*), i den nordligste delen av artens utbredelse av og til også på molte (*Rubus chaemamorus*).

## Utseende
En middelsstor sommerfugl (vingespenn 32 – 40&nbsp;mm), utseendet er typisk for gruppen perlemorvinger. Den ligner sterkt på artene i den artsrike slekten *Boloria*, men mønsteret på balvingenes underside er noe annerledes, i tillegg er forvingene litt bredere enn hos *Boloria*-artene. Hodet er forholdsvis stort og bredt med store fasettøyne, antennene tydelig mer enn halvparten så lange som forvingene, ytterst med en ganske stor antenneklubbe. Bakvingenes underside har et bredt, bølgete, beige tverrbånd kantet med brunt i den innerste tredjedelen, utenfor dette med et par små, brunkantede øyeflekker, men uten antydning til nettmønster eller metalliske flekker. **Larvene** er gulbrune med gule rygg- og sidestriper, kledt med forgrenede torner som er gule med svarte spisser.

Brenthis ino MHNT CUT 2013 3 20 Espezel Dos.jpg|Engperlemorvinge 
Brenthis ino MHNT CUT 2013 3 20 Espezel Ventre.jpg|△ Engperlemorvinge 


## Levevis
Larvene lever først og fremst på mjødurt, men kan også finnes på bringebær og molte. Sommerfuglen flyr i juni-juli.

## Utbredelse
Arten finnes i Mellom- og Nord-Europa, og østover til Japan. I Norge er den vanlig på Østlandet og Sørlandet, den forekommer også i indre Møre og Romsdal og er funnet på Dovrefjell.

## Litteratur
* Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* Nettsiden ''Norges sommerfugler''
Filip Trejbal

**Filip Trejbal** (født 1985) er en tsjekkisk tidligere alpinist fra landsbyen Rokytnice. Trejbal er juniorverdensmester i slalåm og ble betraktet som et av de største skitalentene Tsjekkia har hatt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Myrperlemorvinge

**Myrperlemorvinge** (*Boloria aquilonaris*) er en sommerfugl som tilhører gruppen perlemorvinger (Argynnini) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). Den er ganske lett å kjenne på den friske, oransje fargen og er vanlig på myrer over det aller meste av Norge, men den kan mangle noen steder ytterst ved kysten.

## Utseende
En forholdsvis liten perlemorvinge, lettest å kjenne på de friske fargene: oversiden er mer oransje og mindre brunlig enn de andre norske perlemorvingene, og de brune flekkene på bakvingens underside er rustrøde. Forvingene er smale med markerte forhjørner. Den nærtbeslektede arten fjellperlemorvinge (*Boloria napaea*) er ganske lik, men noe blekere på farge, de svarte flekkene på oversiden er mindre og den lever bare i høyfjellet, der myrperlemorvingen også forekommer.

Boloria aquilonaris MHNT CUT 2013 3 22 Foret de Bray Dos.jpg|Myrperlemorvinge 
Boloria aquilonaris MHNT CUT 2013 3 22 Foret de Bray Ventre.jpg|△ Myrperlemorvinge  


## Levevis
Larven lever på tranebær (*Vaccinium oxycoccus*) og sommerfuglen flyr derfor helst på myrer der denne vokser, men i fjellet kan den også påtreffes på temmelig tørre steder.

## Utbredelse
Arten finnes i Nord- og Mellom-Europa. På grunn av forveksling med andre arter er det uklart om den også finnes i Asia. I Norge er den vanlig over det aller meste av landet.

## Litteratur
* Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* Nettsiden ''Norges sommerfugler''
Verhofstadts tredje regjering

**Verhofstads tredje regjering** ble tatt i ed 21. desember 2007 etter hele 196 dagers forhandlinger. Den var Belgias midlertidige regjering inntil den ble avløst av en ny regjering 28. mars 2008. Den ledes av den belgiske statsministeren Guy Verhofstadt. Regjeringens medlemmer representerer de flamske partiene Vlaamse Liberalen en Democraten (VLD) og Christen-Democratisch en Vlaams (CD&V) og de vallonske partiene Parti socialiste (PS), Mouvement Réformateur (MR) og Centre démocrate humaniste (cdH).

## Sammensetning
Regjeringen består utelukkende av ministre.

## Regjeringserklæring
Regjeringserklæringen, som alle de deltakende partiene var enige om, hviler på ti punkter. Regjeringens hovedoppgave var å forberede budsjettet for 2008. Lisboa-traktaten ventes å bli raskt ratifisert av regjeringen.

## Referanser
Sabine Laruelle

**Sabine Laruelle** (født 1965 i Hoei) er en belgisk politiker i partiet MR.
Laruelle var fra sommeren 2003 til høsten 2007 minister i Verhofstadts andre regjering, og var fra 21. desember 2007 økonomi-, uavhengighets- og landbruksminister i Verhofstadts tredje regjering.

## Eksterne lenker
*
John Ruddy

**John Thomas Gordon Ruddy** (født 1986) er en engelsk fotballspiller som spiller for .

Han kom til Norwich fra  i 2010. Han har vært lånt ut til en rekke ulike klubber i England.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jack Rodwell

**Jack Christian Rodwell** (født 11. mars 1991) er en engelsk fotballspiller som fra 30. juni 2021 er klubbløs.

Den 5. august 2014 meldte han overgang fra Manchester City til Sunderland AFC, hvor han skrev under på en femårskontrakt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Steven Pienaar

**Steven Jerome Pienaar** (født 17. mars 1982) er en sørafrikansk fotballspiller som for tiden er klubbløs.

## Eksterne lenker
* 
*
Fjellperlemorvinge

**Fjellperlemorvinge** (*Boloria napaea*) er en sommerfugl som tilhører gruppen perlemorvinger (Argynnini) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). Den ligner sterkt på den beslektede arten myrperlemorvinge (*Boloria aquilonaris*), men er noe blekere på farge enn denne. Den finnes bare i fjellet i Sør-Norge, der den ofte er den tallrikeste dagsommerfuglen. i Nord-Norge kan den også finnes i lavlandet.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 29 – 43 mm) sommerfugl, ligner sterkt på myrperlemorvinge (*Boloria aquilonaris*), men grunnfargen er blekere (ikke så friskt oransje) og de mørke flekkene er mindre og tverrstrekene smalere.
## ''Boloria napaea napaea''

Boloria napaea MHNT CUT 2013 3 23 Étang de Laurenti Dorsal.jpg|♂  
Boloria napaea MHNT CUT 2013 3 23 Étang de Laurenti Ventral.jpg| ♂   △
(MHNT) Boloria napaea - Dondenaz (Valle d'Aosta) - female dorsal.jpg|  ♀ 
(MHNT) Boloria napaea - Dondenaz (Valle d'Aosta) - female ventral.jpg|  ♀ △


## Levevis
Larvene lever på fioler, særlig fjellfiol (*Viola biflora*), og også på harerug (*Bistorta vivipara*). De voksne sommerfuglene flyr i juli – august og besøker gjerne forskjellige slags fjellblomster.

## Litteratur
* Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* Nettsiden ''Norges sommerfugler''
Iain Turner

**Iain Turner** (født 26. januar 1984 er en skotsk målvakt som sist spilte for Southport FC.

Han signerte for Everton FC i 2003 og har også vært lånt ut til en rekke ulike klubber, blant annet Crystal Palace, Sheffield Wednesday FC og Wycombe Wanderers FC.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Brunflekket perlemorvinge

**Brunflekket perlemorvinge** (*Boloria selene*) er en sommerfugl som tilhører gruppen perlemorvinger (Argynnini) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). Den er vanlig over det meste av Norge unntatt ytterst ved vestkysten. Det finnes mange lignende arter.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 30 – 40 mm) sommerfugl, vingene er brunoransje med svarte flekker og tverrstriper. Bakvingenes underside er nettmønstret i gult, brunt og hvitt. Det finnes mange ganske like arter i slekten *Boloria*. For å skille dem må man underøke mønsteret på bakvingenes underside.


Boloria selene MHNT CUT 2013 3 21 Sornac Dos.jpg|Brunflekket perlemorvinge
Boloria selene MHNT CUT 2013 3 21 Sornac Ventre.jpg| △ Brunflekket perlemorvinge


## Levevis
Larvene lever på ulike arter av fioler (*Viola* spp.). De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli på enger og i lysninger i skogen.

## Referanser


## Litteratur
* Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* Nettsiden ''Norges sommerfugler''
Lars Stubhaug

**Lars Røthing Stubhaug** (født 1990) er en norsk tidligere fotballspiller. Han har tidligere spilt for Vard Haugesund, Everton,  Hønefoss, Strømsgodset og Rosenborg. Stubhaug bestemte seg etter sesongen 2012 for å legge opp som fotballspiller og prioritere studier, men i april 2013 signerte han en deltidskontrakt med Strømsgodset.

Den 27. mars 2014 skrev han under en kontrakt ut sesong med Rosenborg, som backup for Alexander Lund Hansen og Daniel Örlund, fordi Örlund hadde fådd en skade som holdt han ute i en måned.

Stubhaug har flere landskamper for Norge på aldersbestemte lag.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Lars Stubhaug –intervju i podkasten Frelst
Phil Jagielka

**Philip Nikodem «Phil» Jagielka** (født 17. august 1982) er en engelsk fotballspiller som fra den 30. juni 2023 er klubbløs.

Han har tidligere spilt for Sheffield United FC.

Han kom til Everton fra Sheffield United FC i 2007.

Etter en treig start på sitt Everton-opphold sensommeren og høsten 2007, har Jagielka etterhvert spilt seg opp til å bli en viktig brikke på laget. I juni 2008 førte dette til hans landslagsdebut i en treningskamp for England mot .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nordmannsedelgran

**Nordmannsedelgran** eller **nordmannsgran** (*Abies nordmanniana*) er et eviggrønt tre innenfor edelgranslekten som er hjemmehørende i fjellområder i sør og øst for Svartehavet i Tyrkia, Georgia, Russland, nordlige deler av Armenia og nordvest i Aserbajdsjan. 

Arten har to underarter, som tidvis regnes som distinkte arter. Nominatunderarten, subsp. *nordmanniana*, vokser 900–2100 moh. i vestlige Kaukasia og i De pontiske fjell nord og nordøst i Anatolia. Dette området er nedbørrikt med en årsnedbør på 1000–3000 mm. Den vokser enten i rene bestander, eller sammen med orientgran, furu, orientbøk, *[[Acer trautvetteri]]*, agnbøk, alm, platanlønn, kaukasuslind, barlind og *[[Rhododendron ponticum]]*.

Den andre underarten, subsp. *equi-trojani* er utbredt i isolerte, relikte populasjoner i nordvestlige Anatolia. Den danner rene bestander i nordskråninger på kalkgrunn. 

Populasjonene i De pontiske fjell vest for Kızılırmak er en overgangform mellom de to underartene. De regnes nå til subsp. *nordmanniana*, men er av og til blitt betraktet som en selvstendig art, *Abies bornmuelleriana*.

Nordmannsedelgran er en av de viktigste artene som brukes som juletrær. Det skyldes at den har en pent utseende og nåler som ikke er skarpe, og nåler som ikke faller lett av selv om treet tørker ut. Treet er også populært som parktre og som prydtre i hager.

Trevirket er mykt og brukes til produksjon av papir og som bygningsmateriale.

Arten er oppkalt etter finnen Alexander von Nordmann (1803–1866), som var professor i botanikk i Odessa.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*
Rødflekket perlemorvinge

**Rødflekket perlemorvinge** (*Boloria euphrosyne*) er en sommerfugl som tilhører gruppen perlemorvinger (Argynnini) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Den er meget lik brunflekket perlemorvinge (*Boloria selene*), men er vanligvis litt større og litt friskere i fargene enn denne. Den er vanlig over det meste av Norge, men går ikke høyt opp i fjellet.

## Utseende
En av flere ganske like arter som kan skilles på mønsteret på bakvingens underside. Vingespennet er 34–46 mm.


Grand collier argenté MHNT CUT 2013 3 21 Lalbenque Dos.jpg| Rødflekket perlemorvinge 
Grand collier argenté MHNT CUT 2013 3 21 Lalbenque Ventre.jpg| △ Rødflekket perlemorvinge 


## Levevis
Larvene lever på ulike slags fioler (*Viola* spp.). De voksne sommerfuglene flyr i Norge i mai–juli, tidligst i sør. Arten finnes i lavlandet over hele Norge og er den vanligste perlemorvingen på Vestlandet.

## Litteratur
* Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* Nettsiden ''Norges sommerfugler''
Arktisk perlemorvinge

**Arktisk perlemorvinge** (*Boloria chariclea*) er en sommerfugl som tilhører gruppen perlemorvinger (Argynnini) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). Denne arten, som er sirkumpolar (finnes i nordområdene både i Europa, Asia og Nord-Amerika) finnes bare i indre Troms og i Finnmark i Norge. Den tilhører en gruppe av mange, ganske like arter og man må undersøke mønsteret på bakvingenes underside for å skille dem. Hos arktisk perlemorvinge er denne spraglet med et stort innslag av rødbrunt og lite lyse flekker.
## Levevis
Arktisk perlemorvinge flyr på steinete fjellvidder, mest over tregrensen. Lite er kjent om biologien, men det antas at næringsplanter kan være fioler, viere og kanskje også tyttebær.

## Referanser


## Litteratur
* Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Boloria chariclea Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* Chariclea Nettsiden ''Norges sommerfugler''
Pinega

**Pinega** (russisk: Пинега) er en sideelv til Nordre Dvina, i Arkhangelsk oblast i Russland.

Pinega har sine kilder øst i Arkhangelsk oblast på 135 moh med de korte (ca. 30&nbsp;kilometer) kildeelvene *Belaja* (*Hvite*)  og *Tsjornaja* (*Svarte*). Deretter renner den i en bred dal i hovedsakelig nordvestlig retning gjennom taigaen på det nordrussiske lavland, og snur seg på de siste drøye 100&nbsp;kilometerne i sørvestlig retning, og munner til slutt ut ved landsbyen *Ust-Pinega* i Nordre Dvinas nedre løp, på 1 moh, 137 km fra munningen i Kvitsjøen.

Pinega er 779 km lang, og har et nedbørfelt på . Ved munningen er den gjennomsnittlige vannføringen på  (minimum i mars, maksimum i mai med over ). Rundt 120 kilometer over munningen, ved bosetningen Pinega, passerer elva kun få kilometer unna elva Kuloj som munner ut i Mezenbukta. De to elvene er knyttet sammen via Kulojkanalen. I det nedre løpet er Pinega rundt 400 meter bred og to meter dyp, og beveger seg med en hastighet av . På de siste ti kilometerne før munningen blir dalen trangere, og bredden på elva er her kun 200 meter og dybden øker til opptil ti meter. De viktigste sideelvene er fra venstre Vyja, Jula og Poksjenga, fra høyre Ilesja og Jezjuga.

Pinega er frosset over fra månedskiftet oktober/november til april/mai. Elva er seilbar over 580 kilometer.

## Referanser




## Eksterne lenker
*R-ArcticNET  Et regionalt, elektronisk, hydrografisk datanettverk for den arktiske region.
Den norske skolen i Rojales

**Den Norske Skolen i Rojales** (DNSR) er godkjent av både norske og spanske myndigheter som en norsk privat grunn- og videregående     skole. Den ble stiftet i 1991 i Torrevieja. I 1995 flyttet skolen til Rojales, og har siden hatt sterk vekst. Skolen er godkjent for 140 elever i grunnskolen, samt for 75 elever på videregående skole med utdanningsprogram for studiespesialisering.

Skolen ligger i urbanisasjonen Ciudad Quesada i Rojales kommune sørøst i  Spania, midt mellom Torrevieja og Guardamar. Skolen, som også går under navnet *Colegio Noruego*, har vel 180 elever og nesten 40 ansatte skoleåret 2022/2023.  

## Eksterne lenker
*
Jemtsa

**Jemtsa** (russisk: Емца) er ei elv i Arkhangelsk oblast i Russland. Den er ei sideelv til Nordre Dvina. Elva er 188 kilometer lang, med et nedbørfelt på . Jomtsa er seilbar på de nederste 25 km.

## Referanser
Frøyas perlemorvinge

**Frøyas perlemorvinge** (*Boloria freija*) er en sommerfugl som tilhører gruppen perlemorvinger (Argynnini) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). Den er oppkalt etter kjærlighetsgudinnen Frøya, og er en av flere nordlige perlemorvinger som har fått navn etter norrøne guddommer. I Norge forekommer den i fjellet, men kan også finnes på myrer i lavlandet i de indre delene av Østlandet. Det finnes flere nærtstående, ganske like arter som lettest kan skilles på mønsteret på bakvingenes underside. Frøyas perlemorvinge er forholdsvis lett å kjenne igjen på at kraftig, brunt siksakbånd som går på tvers omtrent midt i vingen.
## Levevis
Larven lever på blokkebær (*Vaccinium uliginosum*) og rypebær (*Arctostaphylos alpinus*). De voksne sommerfuglene flyr alt i mai i lavlandet, lenger oppe i juni-juli. Arten er sirkumpolar (finnes i de nordlige delene av både Europa, Asia og Amerika) og finnes i Norge på Østlandet og i høyereliggende områder i Trøndelag og Nord-Norge.

## Referanser




## Litteratur
* Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* Nettsiden ''Norges sommerfugler''
Wiedenborstel

**Wiedenborstel** er en kommune i Steinburg krets i Schleswig-Holstein, Tyskland. Wiedenborstel er med sine sju innbyggere den minste kommunen i hele Tyskland. Alle innbyggerne i kommunen tilhører den samme familien. I 1910 hadde Wiedenborstel 119 innbyggere.

## Geografi
Wiedenborstel ligger i Aukrug naturpark, om lag 12&nbsp;km nord for Kellinghusen, og 10&nbsp;km vest for Neumünster. Kommunen ligger dermed ganske sentralt i Schleswig-Holstein. Hovedveien mellom Neumünster og Itzehoe går gjennom Wiedenborstel. 

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Tors perlemorvinge

**Tors perlemorvinge** (*Boloria thore*) er en sommerfugl som tilhører gruppen perlemorvinger (Argynnini) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). Den er oppkalt guden Tor, og er en av flere nordlige perlemorvinger som har fått navn etter norrøne guddommer.
Den er middels stor og ganske slank og kan skilles fra nærtstående arter på kroppsbygningen, på at forvingene er bredt avrundet i spissen, og på at de mørke flekkene ikke er svarte, men brunlige. Mønsteret på bakvingenes underside er lite markert, nærmest utvisket. Tors perlemorvinge flyr stort sett i høystaude-bjørkeskog med innslag av skogstorkenebb (*Geranium sylvestris*), som sommerfuglen gjerne besøker blomstene på. Den forekommer i Norge i bjørkebeltet fra Dovrefjell og nordover, vanligst i nord. Larven lever på fioler.

## Referanser


## Litteratur
* Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* Nettsiden ''Norges sommerfugler''
Asahi-ku

**Asahi-ku** er en bydel i Osaka. Den ligger nordøst i byen, nær grensa til satellittbyen Moriguchi. Asahi-ku er delt inn i en rekke områder: Shimizu, Morishoji, Omiya, Nakamiya, Takadono, Akagawa, Ikue, Shinmori, Senbayashi, Taishibashi, og Imaichi. Elva Yodogawa renner gjennom bydelen. 

## Eksterne lenker
* Bydelens engelske side
Friggs perlemorvinge

**Friggs perlemorvinge** (*Boloria frigga*) er en sommerfugl som tilhører gruppen perlemorvinger (Argynnini) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). Den er oppkalt etter gudinnen Frigg, og er en av flere nordlige perlemorvinger som har fått navn etter norrøne guddommer.
## Utseende
Friggs perlemorvinge tilhører en gruppe av nærtbeslektede, ganske like, nordlige arter i slekten *Boloria*. Den er den største norske arten i denne gruppen med et vingespenn på 39 – 48 mm, men overlapper med flere av de andre artene i størrelse. Den kan kjennes på mønsteret på bakvingenes underside: den innerste halvdelen er gulbrun med et bredt, bølgete, brunkantet blekt bånd. Fargene i den ytterste halvdelen er bleke og "utviskede" og mønsteret er ganske utydelig.
## Levevis
Larven lever på molte (*Rubus chaemamorus*), og sommerfuglen flyr på myrer. På det indre Østlandet finnes den bare fra 400 meter over havet oppover, i Nord-Norge flyr den også i lavlandet.

## Litteratur
* Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* Nettsiden ''Norges sommerfugler''
Polarperlemorvinge

**Polarperlemorvinge** (*Boloria polaris*) er en sommerfugl som tilhører gruppen perlemorvinger (Argynnini) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). Den tilhører en gruppe av ganske likt utseende, nordlige arter som best kan skilles på mønsteret på bakvingenes underside. I Norge er den bare funnet i Troms og Finnmark.

## Utseende
Tilhører gruppen av middelsstore *Boloria*-arter. Bakvingenes underside er spraglete med et stort innslag av rødbrunt. Et viktig kjennetegn er at de perlemorfargede flekkene langs kanten er T-formede.

## Levevis
Polarperlemorvingen flyr rundt fjelltopper opptil 1000 moh i Troms, men kan finnes ned til havnivå i Finnmark. Den er vanligvis fåtallig. Man kjenner ikke næringsplanten med sikkerhet, men egglegging har blitt observert på kantlyng (*Cassiope tetragona*). De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli.

## Litteratur
* Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* Nettsiden ''Norges sommerfugler''
Osv

**OSV** kan vise til:

***osv.**, en forkortelse for uttrykket som ofte brukes hvor flere forhold impliseres: «og så videre». Denne forkortelsen er lovlig å bruke i norsk rettskriving, og dermed lovlig på eksamener og lignende. Det skrives «osv». med punktum etterpå, siden det er en forkortelse.
*Offshore Supply Vessel, forsyningsskip
Dvergperlemorvinge

**Dvergperlemorvinge** (*Boloria improba*) er en sommerfugl som tilhører gruppen perlemorvinger (Argynnini) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). I motsetning til de fleste artene i slekten *Boloria* er den lett å kjenne igjen da den er svært liten og vingenes bunnfarge er brun, ikke oransje. Denne nordlige arten er meget sjelden i Norge og har bare blitt påtruffet noen få ganger i fjellet i indre Troms.

## Utseende
En ganske liten sommerfugl (vingespenn 27 – 36 mm), Norges minste perlemorvinge. Vingene er blekt brune, mønsteret virker utvisket. Vingene er uvanlig små sammenlignet med kroppen.


(MHNT) Boloria improba improbula - Suède Norrbotten Mts Nuolja - male dorsal.jpg|*Boloria improba improbula* ♂
(MHNT) Boloria improba improbula - Suède Norrbotten Mts Nuolja - male ventral.jpg|*Boloria improba improbula* ♂  △


## Levevis
Larvene lever på harerug (*Bistorta vivipara*), kanskje også på andre planter. De voksne sommerfuglene er på vingene i juli, men flyr ikke langt. Flukten er svirrende, med raske vingeslag. I Norge er arten funnet på platåer med mange småbekker med smeltevann, mellom 700 – 900 moh i indre Troms.

## Referanser




## Litteratur
* Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* Nettsiden ''Norges sommerfugler''
Post mortem (bok)

***Post mortem*** er en kriminalroman skrevet i 1990 av Patricia Cornwell. Boken ble oversatt til norsk av Per Kristian Gudmundsen, og kom ut på Gyldendal forlag i 2007.

*Post mortem* er latinsk, og betyr «etter døden». Boka er forfatterens debutbok og den første romanen om Kay Scarpetta.

## Handling
Romanen åpner når Dr. Kay Scarpetta, leder for Commonwealth of Virginia, mottar en samtale fra etterforsker Pete Marino, en etterforsker ved Richmond-politiet som Scarpetta har et anspent samarbeid med. Scarpetta møter ham på et åsted for en kvinnes grufulle kvelning, det siste mordet i en rekke uløste drap i Richmond. Morderen etterlater seg noen få ledetråder: Blant dem en flytende såpe som morderen brukte til å vaske hendene med, spor av sæd - og i nærheten av det siste drapet, en uvanlig lukt.

Scarpetta og Marino samarbeider med en FBI-agent Benton Wesley for å oppdage gjerningspersonen. Innledende bevis ser først ut til å peke på det fjerde offerets mann, men Scarpetta mistenker noe annet til tross for Marinos insistering. I tillegg må Scarpetta takle sin 10 år gamle niese, Lucy, samt et usikkert romantisk forhold til en lokal advokat. I løpet av etterforskningen ser det ut til at en rekke lekkasjer til nyhetene angående drapene kommer fra en kilde fra legenes kontor.

Lekkasjene truer også Dr. Scarpettas posisjon, etter at hun blir tvunget til å innrømme at databasen ved kontoret hennes er kompromittert. I den tro at morderen liker medie-oppmerksomhet, håper de å provosere egoet hans. Wesley, Scarpetta og en lokal nyhetsreporter Abby Turnbull (hvis søster var det femte drapsofferet) planlegger å publisere en historie som antyder at drapsmannen har en særegen kroppslukt på grunn av en sjelden metabolsk sykdom, noe som innebærer at drapsmannen kan være mentalt forstyrret. Samtidig forsøker etterforskerne å finne en spesiell kobling mellom de fem drapene, og Scarpetta oppdager at alle de fem ofrene nylig hadde kontaktet nødetatene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Engelsk studieguide til romanen
* Terje Stemland: ''Endelig kom Patricia Cornwells gode start på norsk'' Anmeldelse i Aftenposten 3. oktober 2007
Fylkesvei 7300

**Fylkesvei 7300** går mellom Hovsvågen på Løkta og Bjørn på Dønna i Dønna kommune. Veiens lengde er 6,3&nbsp;km uten fergestrekningen.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 192 (Nordland).

## Kommuner og knutepunkter

 

## Referanser

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 187 (andre betydninger)

I Norge finnes **fylkesvei 187** i de følgende fylkene:

*Fylkesvei 187 (Nordland)
*Fylkesvei 187 (Oppland)
Prikkrutevinge

**Prikkrutevinge** (*Melitaea cinxia*) er en sommerfugl som tilhører den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). Denne sjeldne og truede arten har blitt inngående studert i Finland, noe som har ledet til ny kunnskap om såkalte metapopulasjoner.

## Utseende
En middelsstor sommerfugl (vingespenn 38 – 46&nbsp;mm), oversiden med brungul grunnfarge og et brunt nettmønster. Forvingene er forholdsvis smale og tilspissede. Vingenes ytterkant er nesten helt jevn. Bakvingenes underside er hvit med at brunt nettmønster og to brede, brungule tverrstriper. Et godt kjennetegn er at fem av "rutene" på bakvingens overside har en mørk prikk i midten. **Larven** er svart med korte, svarte hår og troner. Den har to tverrbånd av hvite pigger på hvert kroppsledd, og hodekapselen er rødbrun.

Melitaea cinxia MHNT CUT 2013 3 27 Avilly-Saint-Léonard dorsal.jpg|Prikkrutevinge
Melitaea cinxia MHNT CUT 2013 3 27 Avilly-Saint-Léonard ventral.jpg| △  Prikkrutevinge
Melitaea cinxia chenille.JPG|larve 


## Levevis
Larvene lever selskapelig på smalkjempe (*Plantago lanceolata*) eller veronika (*Veronica* spp.) som vokser på strandenger. De bygger store, teltlignende spinn og er derfor lette å registrere. Prikkrutevingen fantes tidligere så langt vest som Tvedestrand, men det ser ut til at det i dag bare finnes bestander noen få steder ved Oslofjorden i Norge. Den er oppført som *kritisk truet* på den norske rødlisten.

## Metapopulasjoner
Prikkrutevingen har blitt studert gjennom mange år av populasjonsøkologer, først og fremst på Åland i Finland. Denne sjeldne og truede arten har en meget interessant bestandsstruktur. Bestanden består av mange nesten isolerte småbestander (lokalpopulasjoner) som til sammen danner en såkalt metapopulasjon. Hver lokalpopulasjon teller oftest bare noen ti-talls individer. Disse lokalpopulasjonene er ikke stabile over tid, før eller senere vil de fleste dø ut. Men siden det er en viss vandring mellom engene der de lever (som ligger spredt i et skogslandskap), blir de brukbare lokalitetene rekolonisert og nye lokalpopulasjoner oppstår. På denne måten er metapopulasjonen relativt stabil, selv om de lokale bestandene den består av hver for seg ikke er levedyktige over tid. Funnene som er gjort i studiene av prikkrutevingen har fått stor betydning for forståelsen av bestandsdynamikk og for bevaring av sjeldne arter.

## Referanser




## Litteratur
* Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Svenska Fjärilar, med bildegalleri
* Norges sommerfugler
Sandvedparken

**Sandvedparken** er et ca. 800 m langt parkanlegg i Sandnes. Parken er delen av parkdraget Gandsparkene som krysser Sandved bydel.

Sandvedparken ligger på gårdsnummer 42 Sandved. Sandved hagebruksskole anla parken på sin eiendom tidlig på 1900-tallet. Kommunen har leid parken fra 1932, men er nå eier.
Elven Storåna som tidligere het Gandeelven renner gjennom parken. Gandeelven ble beskrevet allerede i 1745 da amtmann Bendix Christian de Fine sendte rapporten om *Stavanger Amptes udførlige Beskrivelse* til kongen i København.

I 1996 ble parken kåret til Årets grønne park av Norske Anleggsgartnere.

## Referanser





## Kilder
*Stavanger travel
*Sandnes kommune
Iduns rutevinge

**Iduns rutevinge** (*Euphydryas iduna*) er en sommerfugl som tilhører den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). Den er den eneste representanten for slekten *Euphydryas* i Norge, og finnes her bare i de tre nordligste fylkene.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 30–42&nbsp;mm) sommerfugl med temmelig smale vinger. Vingene har vekslende grå, hvite og rødoransje tverrbånd (ca. tre av hvert), noe som skiller den fra alle andre norske dagsommerfugler. Larven er svart med korte, svarte torner og hvite prikker.

(MHNT) Euphydryas iduna iduna - Abisko Ostras - Suède - female dorsal.jpg|*Euphydryas iduna*  ♀  
(MHNT) Euphydryas iduna iduna - Abisko Ostras - Suède - female ventral.jpg|*Euphydryas iduna*  ♀ △


## Levevis
Larvene lever på svarttopp (*Bartsia alpina*), kanskje også på veronika-arter (*Veronica* spp.) og tyttebær (*Vaccinium vitis-idaea*). I Norge forekommer arten, stort sett uvanlig, fra Saltdal i Nordland til Porsanger i Finnmark.

## Referanser


## Litteratur
* Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Svenska Fjärilar, med bildegalleri
* Norges sommerfugler
Mørk rutevinge

**Mørk rutevinge** (*Melitaea diamina*) er en sommerfugl som tilhører den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). Den er den mørkeste nordiske rutevingen, sjokoladebrun med små, gule flekker.

## Utseende
En liten til middelsstor (vingespenn 32 – 38&nbsp;mm) sommerfugl, sjokoladebrun med små, lyse flekker, som varierer i farge fra kremhvite til okergule.


Melitaea diamina MHNT CUT 2013 3 27 Les Arques male dorsal.jpg|♂  
Melitaea diamina MHNT CUT 2013 3 27 Les Arques male ventral.jpg| ♂  △
Melitaea diamina MHNT CUT 2013 3 27 Pont Gerendoine female dorsal.jpg|♀ 
Melitaea diamina MHNT CUT 2013 3 27 Pont Gerendoine female ventral.jpg|♀ △


## Levevis
Larvene lever selskapelig på vendelrot (*Valeriana*). Arten forekommer nord til Valldal i Møre og Romsdal i Norge, men er lokal og sjelden og mangler trolig helt i store områder.

## Referanser




## Litteratur
* Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Svenska Fjärilar, med bildegalleri
* Norges sommerfugler
Kirsebærsommerfugl

**Kirsebærsommerfugl** (*Nymphalis polychloros*) er en sommerfugl som tilhører den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). Den ser nærmest ut som en større og blekere utgave av den vanlige neslesommerfuglen (*Aglais urticae*). Kirsebærsommerfuglen kan vandre en del, og selv om det foreligger en del eldre funn, mest fra Sørlandet, er det uklart om denne arten noen gang har dannet varige bestander i Norge. Den finnes neppe i landet i dag.

## Utseende
En middelsstor til ganske stor (vingespenn 45 – 64&nbsp;mm) sommerfugl med 
store, brede vinger. **Kroppen** her kort og kraftig, kledt med lange, oppstående hår. Antennene er rundt halvparten så lange som forvingene. **Vingenes** grunnfarge er brungul, med svarte flekker. Ytterkanten er flikete, utenfra og inn med lyse hårfrynser, en mørk kant og en bord av blå, halvmåneformede flekker. Ved forvingens fremkant er det to store, svarte, firkantede flekker, og midt i vingen tre runde, svarte flekker. Bakvingen er mørkebrun ved roten, kledt med lange hår. Det er en stor, svart flekk nær fremkanten. Vingenes underside er brunspraglete. **Larven** er svart med lange, forgrenede, gule torner. Den har en gul sidestripe og en gul stripe over hver fot.

Den kan meget lett forveksles med Hvit c, ofte er eneste synlige forskjell på oversidn at kirsebærsommerfuglen har en blå eller blåskimret vingerand ytterst langs vingen, mens Hvit c har en tilsvarende gul eller gulbrun.

Nymphalis polychloros MHNT CUT 2013 3 13 Gratentour Male Dorsal.jpg|♂ 
Nymphalis polychloros MHNT CUT 2013 3 13 Gratentour Male Ventral.jpg|♂  △


## Levevis
Sommerfuglen flyr i varme skogbryn og lysninger i skogen med løvtrær. Larvene lever selskapelig på løvtrær, særlig alm, men også blant andre kirsebær og eple. Sommerfuglene flyr i juli – august, men de er lite aktive i denne tiden. Der overvintrer som voksne i vedstabler, hule trær, uthus eller lignende og flyr igjen i mars – april for å legge egg. De kommer gjerne til sevje som flyter fra sår i trær eller stubber fra nyfelte trær.

## Litteratur
* Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Svenska Fjärilar, med bildegalleri
* Norges sommerfugler
Fylkesvei 7272

**Fylkesvei 7272** går mellom Husvika og Mosjøen i Vefsn kommune.

Traséer: Baustein – Mosjøen fergekai (0,6&nbsp;km), Hundåla – Husvika (21,0&nbsp;km).

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 146 (Nordland).
Frem til 2020 gikk fergestrekningen videre fra Sørnes til Dagsvik i Leirfjord.

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Tanemsborgen

**Tanemsborgen** er rester etter en bygdeborg i Tanemsåsen i Trondheim kommune. Rester av muren går rundt hele toppen av Tanemsåsen. Arkeologiske undersøkelser antyder at borgen er satt opp ca. 500 år før Kristus, slutten av bronsealderen eller starten av den eldre jernalderen.

Det finnes få sikre svar på hvorfor og av hvem borgen er bygd, men man går ut fra at bygdeborgen ble bygd som forsvarsverk mot angripere utenfra. Det antas at det oppå muren som går rundt åsen var en palisade. Det er stor usikkerhet knyttet til både denne borgen og liknende funn av bygdeborger andre steder i Norge. Innenfor det som en gang var muren er det også en liten vanndam. Det har vært mistanker om at dette var et oppkomme, men tidligere grunneier har påtatt seg ansvar for utgravingen av dammen. 

En tilsvarende bygdeborg fra samme epoke finnes på Korpdalsberget i Sparbu i Nord-Trøndelag.

På toppen av Tanemsborgen så er det nå blitt tilrette lagt for å sitte og slappe av litt etter en fin tur. Noen snille frivillige har satt opp benker, og utsikten er ordnet slik at det skal være ekstra fint.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Tanem – borger og samfunn i førromersk jernalder -se side 39
*
Marimjellerutevinge

**Marimjellerutevinge** (*Melitaea athalia*) er en sommerfugl som tilhører den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). Vingespennet er på 32 til 42 millimeter. Den holder til i gressmark, kultur- og hedeområder, og i lett skogsterreng.

Den er den eneste av de fire norske artene av rutevinger (Melitaeini) som ikke er sjelden. 

## Underart

* *M. a. athalia* 
* *M. a. norvegica* Aurivillius 1888
* *M. a. celadussa* Frühstorfer 1910
* *M. a. dictynnoides* (Hormuzaki 1898)
* *M. a. lucifuga* (Fruhstorfer 1917) 
* *M. a. reticulata* Higgins 1955 
* *M. a. baikalensis* (Bremer 1961)
* *M. a. hyperborea* Dubatolov 1997

; *Melitaea athalia athalia*

Melitaea athalia MHNT UT 2013 3 29 Urval male dorsal.jpg|♂ 
Melitaea athalia MHNT UT 2013 3 29 Urval male ventral.jpg|♂  △
Melitaea athalia MHNT CUT 2013 3 29 Urval female dorsal.jpg|♀ 
Melitaea athalia MHNT CUT 2013 3 29 Urval female ventral.jpg|♀ △


; *Melitaea athalia celadussa*

(MHNT) Melitaea athalia celadussa - Forêt de Bouconne - Haute-Garonne - France - male dorsal.jpg|♂ 
(MHNT) Melitaea athalia celadussa - Forêt de Bouconne - Haute-Garonne - France - male ventral.jpg|♂  △
(MHNT) Melitaea athalia celadussa - Forêt de Bouconne - Haute-Garonne - France - female dorsal.jpg|♀  
(MHNT) Melitaea athalia celadussa - Forêt de Bouconne - Haute-Garonne - France - female ventral.jpg|♀ △


## Referanser




## Litteratur
* Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. 2005. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Norges sommerfugler
Galle (biologi)

**Galle** i botanisk betydning er deformasjoner på planter, ofte formet som en oppsvulming av en plantedel, f.eks. på en knopp eller et blad. Dette kan være forårsaket av mekanisk eller kjemisk påvirkning, og den som lager gallen kan være insekter, midder, rundormer, bakterier eller sopper.

## Referanser
Italovestlige språk

**Italovestlige språk** er den største undergruppa av romanske språk. Den består av 38 språk fordelt på to grupper: Italodalmatiske språk og vestlige italovestlige språk.

## Undergrupper
### Italovestlige språk
*Toskansk, napolitansk, sisiliansk, korsikansk, istriotisk og dalmatisk (utdødd). Standardspråket italiensk tilhører denne gruppa, ettersom det er en variant av toskansk.

### Vestlige italovestlige språk
***[[Pyrineisk-mozarabiske språk]]**: Aragonesisk og mozarabisk
***[[Galloiberiske språk]]**: Spansk, Portugisisk, galisisk, ladinsk, katalansk, Öil-språk (deriblant fransk) og flere andre språk i Frankrike
****[[Galloitaliske språk]]**: Piedmontesisk, ligurisk, vestlig lombard, østlig lombard og emiliano-romagnolo
****Veneto-språk**: Veneto og istro-veneto
***Retoromanske språk**: Retoromansk, ladin og marilenghe

## Eksterne lenker
* Italovestlige språk hos Ethnologue
Brunlanes prestegjeld

**Brunlanes prestegjeld**, også benevnt **Tanum prestegjeld**, var et prestegjeld tilhørende Larvik prosti i Tunsberg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet sogn i Larvik kommune i Vestfold fylke, og hovedkirken var Tanum kirke.

Brunlanes prestegjeld og dets sogn er nå en del av Larvik kirkelige fellesråd underlagt Larvik prosti.

## Historikk
*Nesjar sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet.

### Prestegjeldet

Brunlanes prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Povel Huitfeldts Stiftsbok fra 1574-77 omtales følgende kirker i *Nessidtt Prestegieldtt*:
* Tonnem Hoffuidtt Kierke
* Bergs Annex
* Kiøßse Capel

Ved kgl.res. av 8. mai 1741 ble Larvik sogn utskilt fra Hedrum prestegjeld og Langestrand sogn overført fra Brunlanes, for å danne eget Larvik prestegjeld.

Friderichsværn ble skilt ut som eget prestegjeld i 1799, jfr. kanselli-promemoria av 27. april 1799.

### Nyere tid

Brunlanes prestegjeld dannet grunnlaget for Brunlanes formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

## Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
* Tanum
* Berg
* Kjose

## Referanser