open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tetsuya Nomura

**Tetsuya Nomura** (野村 哲也 *Nomura Tetsuya*, født 8. oktober 1970) er en japansk spill- og figurdesigner som jobber for Square Enix (tidligere Square). Han har blitt stemt av nettsiden Next Genereation som den syvende mest viktige og forventede videospillutvikleren av året 2007. Tetsuya Nomura står bak den populære spill-serien Kingdom Hearts.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vrenga kraftverk

**Vrenga kraftverk** er et vannkraftverk i Flesberg kommune i Buskerud fylke.

Kraftverket ble satt i drift i 1960, og utnytter et fall på 380 meter fra Hoppestadvatnet til Numedalslågen. Hopperstadvatnet er regulert mellom 563 og 550 moh.

I tillegg reguleres Sandvatn (602-597 moh) og Våtvatn (581 til 571 moh).

Vannene Fiskeløysen, regulert mellom 788 og 784 moh, Kyrkjevatn (680, 660 moh), Hånavatn (653 til 644 moh) reguleres også, men vannet brukes her først i Hølseter kraftverk.

Det er installert en horisontal peltonturbin på 12 MW. Midlere årsproduksjon er på ca. 84 GWh.

Kraftverket ble opprinnelig bygget for å sikre energiforsyningen til Asker og Bærum.

Kraftverket eies og driftes av Skagerak Kraft. Det ble oppgradert i 1991.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Skagerak Kraft
Fotveita (Trondheim)

**Fotveita** er en smal veit i Trondheim sentrum. Veita er ca 60 meter lang og ligger mellom Kongens gate i sør og Dronningens gate i nord, og mellom Hospitalsgata i vest og Willmannsveita i øst. Den er belagt med kuppelstein og hugget brostein.

## Historie
Veita ble etablert i 1720-årene som den vestligste av veitene utover mot Hospitalet. Den gjenoppstod etter bybrannen som herjet i området i 1842, og det ble bygget opp trehus i to etasjer som var typisk for hele området før murtvangen ble innført i 1845. Fotveita hadde i utgangspunktet en sammenhengende rekke med trehus på begge sider, men etter at det ble opprørt en forretningsgård i Kongens gate 60 på slutten av 1960-tallet så forsvant denne helheten på veitas østre del. Det ble deretter åpnet opp et parti mot øst i retning mot Willmannsveita som fungerer som parkeringsplass. I veita lå Gelico Spesialforretning, som ved åpning i 1971 ble byens første kondomutsalg, i 2011 slo Gelico seg sammen med Club 4 Shop.

Fotveita har trolig hatt dette navnet siden den ble etablert, men navnet har likevel en usikker bakgrunn. En sammenheng blir nevnt i forhold til en bygård ved navn *Foten*, som lå i veita i 1720. Denne gården var til salgs og var avertert i Adresseavisen i 1768, hvor veita var navngitt som Fotveita.

## Bygninger og annet langs Fotveita
***4**: Spesialforretningen *Gelico*, tidligere Hotel Royal.
***6**: Tidligere Jakobsens fiskehandel.

## Bildegalleri

Fotveita og Brandhaugveita - Kartoversikt (22005373190).jpg| Fotveita og Brandhaugveita, Trondheim (1930)
Fotveita sett fra Dronningens gate (1930) (4267879173).jpg|Fotveita sett fra Dronningens gate (1930)
Fotveita (ca. 1970) (15099050617).jpg|Fotveita (ca. 1970)


## Referanser


## Litteratur
*
*
* Paasche, Erling (1983). Historisk litteratur om Trondheim: Trondheim i 1000 år: *Historisk Guide, Veitene - Middelalderens gatenett i Trondheim*, Trondheim kommune.

## Eksterne lenker
* 
* Kart over Fotveita hos Gule Sider
Hølseter kraftverk

**Hølseter kraftverk** er et vannkraftverk i Flesberg kommune i Buskerud fylke.

Kraftverket ble satt i drift i 1980, og utnytter et fall på  70 meter fra Hånavatn til Sporevatn. Reguleringen medfører at deler av vannføringen i Gjuva vassdraget overføres til Vrenga.

Kraftverket er bygget i tilknytting til eksisterende tappetunnel som ble bygget for Vrenga kraftverk.

Vannene Fiskeløysen, regulert mellom 788 og 784 moh, Kyrkjevatn (680,660 moh), Hånavatn (653 til 644 moh) er magasiner for kraftverket.

Det er installert en francisturbin på  2,3 MW. Midlere årsproduksjon er på ca. 9 GWh.

Kraftverket eies og driftes av Skagerak Kraft.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Skagerak Kraft
Naturstein

**Naturstein** benyttes om alle forekomster av bergarter som benyttes til oppdeling i plater, blokker eller andre emner og brukes som bygnings-, fasade- og prydstein hvor bergartens estetiske kvaliteter kommer fremfor tekniske egenskaper. Det benyttes gjerne en videre inndeling i tre hovedgrupper:

*Blokkstein* er massive bergarter (slik som granitt, larvikitt, marmor, kleberstein) som sages eller splittes ut av fjellet i form av rektangulære blokker, som igjen sages eller splittes opp til mindre plater i fabrikker. 

*Skifer* er bergarter som har en naturlig kløv, definert ved konsentrasjoner av glimmermineraler som bergarten kan splittes langs til plater. 

*Murestein* er betegnelsen på rå blokker og emner som fremkommer ved sprengning i mange typer bergarter og benyttes til tørrmuring og forblending. 

Foruten bergartenes utseende avgjøres også pris og attraktivitet i det globale markedet av bergartens unikhet og til en viss grad tekniske egenskaper. 
For blokkstein er det store forskjeller i pris mellom, i verdenssammenheng, unike og ikke-unike bergarter. For Norges del er det kun de mest unike bergartstypene som er konkurransedyktige i det internasjonale blokksteinsmarkedet. Dette gjelder også til en viss grad skifer, men her spiller teknisk kvalitet og holdbarhet en større rolle. For murestein og rustikt utseende heller er utseende i ferdig mur eller forblending av en viss betydning, men transport er mer avgjørende. Korttransportert murestein vil være billigere. 

## Naturstein i Norge
Eksportverdien for naturstein i Norge ligger over en milliard kroner i året. Over halvparten av dette er larvikitt, mens resten er marmor og skifer. De viktigste produktene:
*Larvikitt Polert syenitt med perlemorglans, f.eks. Lundh Labrador. 
*Fauskemarmor
*Kleberstein til bruk i ovner og peiser. Målselv i Indre-Troms og Otta og Sel i Gudbrandsdalen. Kleberstein til Nidarosdomen blir idag tatt ut i Kvikne.
*Ottaskifer, oppdalskifer og altaskifer.
*Boknstein

## Se også
*Gruvedrift
*NGU
Geir Austvik

**Geir Austvik**  (født 1960) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte for Brann i første del av 1980-tallet. Under cupfinalen i 1982 da Brann ble norgesmester etter å ha vunnet 3&ndash;2 over Molde, scoret Geir Austvik Branns første mål.

## Referanser
Kai Bugge

**Kai Bugge** er en fiktiv person som opptrer i tre av Bernhard Borges kriminalromaner.

Bugge er en psykoanalytiker i 40-årsalderen, som bruker sin fagkunnskap til å oppklare forbrytelser. Som «detektiv» er han hovedperson i *[[Nattmennesket]]* (1941) og *[[De dødes tjern]]* (1942), og en viktig biperson i *[[Skjult mønster]]* (1950). Han skal ha forfattet boken «Das Verbrechen als Erlösung», som ble beslaglagt og brent på den store autodafé for smusslitteratur i 1933.

Kai Bugge-skikkelsen er tildels basert på psyoanalytikeren Trygve Braatøy (1904–53).

## Referanser
Brandhaugveita (Trondheim)

**Brandhaugveita** (1–7) er en smal veit i Trondheim sentrum. Veita er en blindvei som ligger mellom Kongens gate 60 i sør og Dronningens gate 39/41 i nord, og som parallellveg mellom Willmannsveita i vest og Tordenskiolds gate i øst. Lengden på veita er 42 meter fra Dronningens gate i retning nord-sør, og deretter 20 meter øst-vest i retning mot Willmannsveita.

Brandhaugveita er sannsynligvis oppkalt enten etter skreddermester Nils A. Brandhaug som eide løkken i området, eller hans sønn vognmann Ole Nilsen Brandhaug som hadde sine hester i beite her. Brandhaugen på Løkken er første gang nevnt i 1765, og i 1830 gikk området under betegnelsen Brandhaugløkken som en av flere løkker i området ved de ytre deler av datidens Dronningens gate i tilknytning til Trondhjems Hospital.

## Bildegalleri

Brandhaugveita (1930) (21570673344).jpg|Brandhaugveita (1930)
Brandhaugveita (ca. 1970) (15285620095).jpg|Brandhaugveita (ca 1970)
Brandhaugveita (3885857897).jpg|Brandhaugveita (1970-årene)
Brandhaugveita (3885857549).jpg|Brandhaugveita (ukjent årstall)


## Litteratur
*
*
* Paasche, Erling (1983). Historisk litteratur om Trondheim: Trondheim i 1000 år: *Historisk Guide, Veitene - Middelalderens gatenett i Trondheim*, Trondheim kommune.

## Eksterne lenker
* Kart over Brandhaugveita hos Gule Sider
CRV

**CRV** kan sikte til:

*Honda CR-V – en SUV fra Honda
*Krom vanadium – en stål-legering (Crome-Vanadium)
Gerda Hasselfeldt

**Gerda Hasselfeldt** (født 7. juli 1950 i Straubing som *Gerda Rainer*) er en tysk politiker (CSU). Fra 2005 har hun vært visepresident i Forbundsdagen. Hun var føderal bygningsminister mellom 1989 og 1991 og føderal helseminister mellom 1991 og 1992 i Helmut Kohls kabinett.

## Bakgrunn, utdannelse og yrke

Hun er datter av politikeren Alois Rainer, som satt i parlamentet fra 1965 til 1983. Gerda Rainer tok Abitur i 1969, og studerte sosialøkonomi ved Ludwig-Maximilians-Universität München og Universität Regensburg. I 1975 tok hun hovedfag. Frem til 1987 arbeidet hun ved Bundesanstalt für Arbeit, fra 1985 som leder for avdelingen for yrkesrådgivning ved arbeidskontoret i Deggendorf.

Hun er gift og har to barn.

## Politisk virke

Hun ble medlem av CSU i 1969. I 1987 rykket hun opp som fast medlem av Forbundsdagen, etter at Franz Josef Strauß trakk seg fra parlamentet. Hun har bl.a. vært finanspolitisk talskvinne for CDU/CSU-fraksjonen og parlamentarisk nestleder med ansvar for forbrukervern, ernæring, landbruk, kommunalpolitikk og turisme. Siden 1990 har hun vært direktevalgt til Forbundsdagen fra valgkretsen Fürstenfeldbruck.

Hun ble innvalgt i CSU-styret i 1989, og fra 1991 til 1995 var hun leder for CDU/CSUs kvinneorganisasjon (Frauen-Union) i Bayern.

Helmut Kohl utnevnte henne til bygningsminister 21. april 1989. Etter at koalisjonspartneren FDP gjorde krav på denne ministerposten for Irmgard Schwaetzer, ble hun utnevnt til helseminister den 18. januar 1991. Hun trakk seg som minister av helsegrunner 5. mai 1992.

I forkant av valget i 2005 ble hun gitt plass i Angela Merkels påtenkte kabinett, dersom CDU/CSU fikk flertall sammen med FDP.

## Utmerkelser
Gerda Hasselfeldt mottok 20. juni 2001 Den bayerske fortjenstorden.

## Referanser


## Litteratur
* Hannes Burger: «Bundestagsvizepräsidentin Gerda Hasselfeldt», i: Michael F. Feldkamp (red.), *Der Bundestagspräsident. Amt – Funktion – Person.* 16. Wahlperiode, München 2007, pp. 179-188 ISBN 978-3-7892-8201-0

## Eksterne lenker
* 
* Offisiell biografi
Lortholvollen

**Lortholvollen** (eller *Lorthølvollen*) er to setervoller i Stjørdal. 

*Fremre Lorthølvoll* ligger ved vestre Sonvatnet, mens *Indre Lorthølvoll* ligger ved østre Sonvatnet, på grensa mellom Stjørdal og Meråker. En seter her en kjent fra matrikkelen i 1723, knyttet til garden *Øvre Sonen*.
## Referanser
Daewoo Espero

**Daewoo Espero** (også **Aranos**) er en mellomstor familiebil som ble produsert av den sørkoreanske bilprodusenten Daewoo mellom 1990 og 1997. Teknisk sett var modellen basert på General Motors J-plattform, mens karosseriet var designet av Bertone. Bilen var utstyrt med Daewoos Familiy 1-motor på 1,5 liter, eller Family II 1,8 eller 2,0 liters motorer fra Holden. Espero ble erstattet av Daewoo Leganza i 1997.

Espero ble omdøpt til «Aranos» i spansktalende land, fordi ordet «Espero» betyr «Jeg venter» på spansk, noe som ble funnet upassende.
Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut

**Sveriges meteorologiska och hydrologiska institut** (**SMHI**) er en svensk statlig etat under Miljödepartementet. Etaten har til oppgave å ta fram prognoser for vær, vind og vanntilgang. SMHI ble grunnlagt i 1945 og etablerte seg i begynnelsen i Stockholm, men finnes nå i Norrköping.

## Eksterne lenker
*
Jacopo da Empoli

**Jacopo Chimenti**, bedre kjent som **Jacopo da Empoli**, (født 30. april 1551, død 30. september 1640) var en italiensk sen-manieristisk maler. Han ble født i Firenze og arbeidet der det meste av livet. Han er representert både i Louvre og Uffizi.

Han blir regnet som medlem av kunstnergruppen som kaltes *Contra-Maniera* sammen med Santi di Tito, Domenico Cresti (Il Passignano), Lodovico Cigoli, Bernardino Poccetti, Andrea Boscoli og  Gregorio Pagani. Disse kunstnerne overøste den akademiske manierismen fra den tiden med naturalisme.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alfabetmagi

**Alfabetmagi** går ut på å tillegge bokstaver (eller bokstavkombinasjoner) en magisk betydning. Selve ordningen av tegnene eller symbolets fremtredelsesform kommer i sin alfabetiske orden til å representere et større sakskompleks.

## Helgardering
Det kanskje mest kjente eksempel på *alfabetmagi* er uttrykt i ordtaket: "Alfa og omega", dvs. det dekker alle eventualiteter som befinner seg mellom disse ytterpunktene. Mens alfa («Α» eller «α») er begynnelsesbokstav og omega («Ω» eller «ω») er sluttbokstav i det greske alfabet omslutter disse alle de mellomliggende bokstaver.

En kan ofte se at «α ω» er innlemmet som evighetssymbol i Kristusemblemet «XP», som keiser Konstantin den første beordret malt til beskyttelse på sine soldaters hjelmer.

I andre tilfeller kan de fire første bokstavene i det greske alfabetet «ΑΒΓΔ» eller «αβγδ» være brukt på samme måte, jf. Abrakadabra. Alfabetmagien bygger nemlig på et pars pro toto-prinsipp, hvor den ene delen representerer helheten. Gjennom disse fire bokstavene vil en altså være verget mot alle de ting som dekkes av samtlige etterfølgende bokstaver i alfabetet.

## Vernemagi

En helt identisk fremgangsmåte er kjent fra runealfabetet. Her er det gjerne kun de første to runene «FU» i runerekkens første gruppe, FUÞARK'en, som er kommet til anvendelse. Det finnes flere eksempler på at «FU» har vært rispet inn i amuletter, som folk bar med seg for å gi dem beskyttelse under reiser, og på stavkirkenes reisverk, til vern mot trollkast og onde ånder, som kirkebyggerne fryktet kunne tenkes å angripe kirken både under byggingen og senere.

## Magiske alfabet og hemmelige tegn

Tegn regnes i seg selv som bærere av magiske og skjulte krefter. Innenfor lærd magi ble det derfor utviklet ulike tegnsystem og hemmelige skriftspråk.

## Se også
*Kors
*Ankh
*Harelabb
Jordan Jovtsjev

**Jordan Jovtsjev** (bulgarsk: Йордан Йовчев) (født 24. februar 1973 i Plovdiv) er en bulgarsk turner. Han bor i Texas, USA.

Han vant sølv i ringer for menn under OL 2004 i Athen med poengsummen 9,850. Under de samme olympiske lekene vant Jovtsjev bronse i frittstående med resultatet 9,775.

Under OL 2000 i Sydney vant han bronse i frittstående og ringer med 9,787 og 9,762. Han fikk også to bronsemedaljer under verdensmesterskapene i 1999 og 2001.

Jovtsjev var flaggbærer under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Empoli

:*For fotballaget, se [[Empoli FC]]; for maleren, se [[Jacopo da Empoli]]*

**Empoli** er en kommune i storbyområdet Firenze, Toscana, Italia. Den har om lag 45&nbsp;000 innbyggere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
GOT

**GOT** er IATA-koden til Göteborg-Landvetter lufthavn, men kan også vise til: 

* Game of Thrones, en amerikansk fantasy- og drama-TV-serie basert på fantasyserien *[[En sang om is og ild]]* av forfatteren George R.R. Martin
Abraxas

**Abraxas** (kan også skrives Abracas) er et kabalistisk ord som ofte finnes risset inn med greske bokstaver i lykkesteiner eller gemmer (figurer av halvedelsteiner) brukt som talisman eller amuletter. Slike omtales gjerne som Abraxassteiner eller Abraxasgemmer. *

Det finnes divergerende forklaringer på opprinnelsen til ordet *abraxas*. En skal være at det er en forvanskning av et egyptisk kongenavn eller orientalsk gudenavn *Abrasax*. 

[[Gnostisisme|Gnostikeren]] Basilides (ca. 200 e.Kr) brukte *Abraxas* som et [[tetragrammaton]] (hemmelighetsfull betegnelse) for den højeste Guddom. Etter alfabetisk [[nummerologi]] i det greske tallsystem skal bokstavene i «Abraxas» adderes slik: (a = l, b = 2, r = 100, a = l, s = 200, a = l, x= 60) og gir summen 365, som tilsvarer dagene i året. Tanken er at det for hver dag emanerer seg en egen åndeverden fra Guddommen. (Andre gudenavn som f.eks. Mithras (skrevet Meithras) utgjør imidlertid også tallet 365.)

*Det er også påstått at *Abraxas* var navnet på hesten til morgengryets gud [[Aurora (gudinne)|Aurora]] i [[gresk mytologi]].
*I [[Thomas More]]s verk *Utopia* hevdes det at idealøya [[Utopia]] også hadde et eldre navn «Abraxas».
*En mindre troverdig teori går ut på at *Abraxas* har sammenheng med trolldomsordet [[Abrakadabra]].

==Eksterne lenker==
* [https://runeberg.org/salmonsen/2/1/0120.html Oppslagsodet «Abraxas» i *Salmonsens kobersationsleksikon* fra 1915-1030 (på dansk)]
* [https://runeberg.org/nfba/0041.html Oppslagsordet «Abraxas-stenar» i *Nordisk familjebok'' fra 1904 (på svensk)]
Fetsund bru

**Fetsund bru** er navnet på to bruer, ei veibru og ei jernbanebru som krysser Glomma ved Fetsund i Lillestrøm kommune i Akershus.

## Bakgrunn
Den første brua, bygget i tre, ble bygget i 1860 for Kongsvingerbanen. Fet og Høland herreder spleiset på kostnadene til en kjørebane for hest og kjerre på nedstrøms side av brua. I 1877 ble brua ombygd og peleåket ble erstattet påler i stål, skrudd ned i elvebunnen.

Brua førte til at lensene ble flyttet fra Bingen til Fetsund. Etter noe tid viste det seg at den gamle brua kunne føre til store tømmeropphopninger under fløtingen. Dette førte til at en ny og høyere bru ble bygget noen titalls meter oppstrøms for den gamle trebrua. Den nye jernbanebrua ble utført i stål med 7 spenn, hvert på ca. 60 m, og med brukar i sten. Stålbrua, med en lengde på 420 m ble åpnet 27. juli 1918. Denne var da bygget som en kombinert jernbane- og veibru med en kjørebane på hver side. Etter at den nye veibrua kom, ble kjørebanene i 1959 stengt for bilkjøring mens oppstrøms veibane fortsatt ble brukt som gang- og sykkelvei. På ca. 1980-tallet ble begge veibruene revet og på nordsiden ble oppsatt en smal gangbru. Med dette forsvant en av de siste kombinerte jernbane- og veibruene i Norge. 
 
For å beskytte overgangen over den gamle jernbanebrua ble Fetsund batteri anlagt i skråningen vest for bruene i årene 1902–1903.

Etter andre verdenskrig lå det i mange år en feltbru, en flytebro lagret på Stasjonsstranda, mellom bruene.

Fetsund nye bru for riksvei 22 ble åpnet 12. desember 1959 noen hundre meter nedstrøms for jernbanebrua.

## Se også
*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde

## Referanser


## Litteratur
* Teknisk Ukeblad: Ombygging av Fetsund bro, 1918, nr. 61, s 603

## Eksterne lenker
*Kulturnett Akershus: Brubygging over Glomma
Ingvar Dalhaug

**Ingvar Dalhaug** (født 1957) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte for Brann i første del av 1980-tallet. I cupfinalen i 1982, da Brann ble norgesmester etter å ha vunnet 3-2 over Molde, scoret Ingvar Dalhaug Branns andre mål.

I dag er han kroppsøvingslærer ved Sandsli videregående skole.

Han spilte en kamp for det norske herrelandslaget i 1983.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Ingvar Dalhaug – SK Brann Historie
*  Ingvar Dalhaug – Branntall
Håkon Helgesen

**Håkon Helgesen** (født 15. november 1986 i Gjerstad i Aust-Agder) er en norsk skihopper som representerer Gjerstad IL/Lillehammerhopp. Håkon er tidligere elev på Norges Toppidrettsgymnas. Beste plasseringer i Kontinentalcupen var 12. og 14. plasser. Han representerte Norge under junior-VM 2004 i Stryn. Hans personlige rekord er 209 meter satt under prøvehopping i Vikersundbakken 2007. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Håkons blogside
Alfa Romeo 2000

**Alfa Romeo 2000** er en personbil produsert av den italienske bilprodusenten Alfa Romeo mellom 1958 og 1962. Modellen ble første gang presentert på bilutstillingen i Torino i 1957, og erstattet Alfa Romeo 1900. De største forskjellene var et større og mer moderne karosseri samt en femtrinns girkasse.

Modellen ble produsert i tre ulike utgaver, *Berlina* som var en femdørs sedan, *Spider* som var en todørs cabriolet og *Sprint*, som var en todørs coupéutgave.

## Berlina
Sedanutgaven ble produsert i 2&nbsp;814 eksemplarer mellom 1958 og 1962.

## Spider
Cabrioletutgaven, designet av Carrozzeria Touring, ble lansert samtidig som sedanmodellen, i 1958. Den ble produsert i 3&nbsp;443 eksemplarer frem til produksjonsstopp i 1962.

## Sprint
*Sprint* var en todørs coupéutgave, designet og bygget av Bertone. Den ble introdusert i 1960, og produsert i 704 eksemplarer frem til 1962.

## FNM
Da produksjonen av 2000 Berlina ble stoppet i Italia fortsatte den hos *Fabrica Nacional de Motores* (FNM) i Rio de Janeiro, Brasil, under navnet *FNM 2000*. I 1969 ble motorvolumet økt til 2,15 liter, og bilen ble solgt under navnet FNM 2150 frem til 1974.

## Eksterne lenker
* 2600/2000 International Register
* alfa-romeo-club-2000-2600.de
*
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1946

**Norgesmesterskapet i fotball for menn 1946** ble vunnet av Lyn etter finaleseier 3–2 over Fredrikstad den 13. oktober. Målscorere for Lyn var Knut Osnes, som scoret i det 49. minutt; Arne Brustad, som scoret i det 96. minutt og Lloyd Pettersen, som scoret i det 119. minutt. For Fredrikstad scoret Arne Ileby i det 25. minutt og Knut Brynildsen i det 97. minutt.

35&nbsp;000 tilskuere overvar kampen som ble spilt på Ullevaal Stadion i Oslo. Dommer var Sverre Hermansen, Fjellkameratene. Dette var sjette gang Lyn vant et norgesmesterskap.

**Lyns vinnerlag:** Tom Blohm, Eugen Hansen, Øivind Holmsen, Kristian Hammerstrøm, Kristian Henriksen, Egil Jevanord, Marlow Bråthen, Lloyd Pettersen, Knut Osnes, Harry Boye Karlsen og Arne Brustad.

**Fredrikstads lag:** Hans Hansen, Rolf Johannessen, Bjørn Berger, Gunnar Andreassen, Erik Holmberg, Bjørn Spydevold, Thorleif Larsen, Arne Ileby, Knut Brynildsen, Henry Johannessen, Willy Olsen.
 
## 1. runde



## 2. runde

## 3. runde

## 4. runde

## Kvartfinaler
*  – ***' 0-0, 1-3
* ***' –  2-0
*  – ***' 0-2
*  – ***' 0-3

## Semifinaler
* ***' –  2-0
* ***' –  1-0

## Finale
13. oktober: **** –  3-2 e.e.o.

## Kilder
* www.rsssf.no
* Aftenposten
* Adresseavisen
Ljabru

**Ljabru** er et strøk i bydel Nordstrand i Oslo, og en av grunnkretsene i Oslo. Grunnkretsen sammenfaller ikke helt med det område som vanligvis oppfattes som Ljabru. Grunnkretsen er avgrenset mot vest av Ekebergveien, men i dagligtale blir også enkelte områder vest for denne veien regnet med til Ljabru. På den annen side strekker grunnkretsen seg østover helt til Munkerudvollen, som vanligvis regnes å tilhøre Munkerud.

Da Ekebergbanen ble forlenget i 1941, fikk endestasjonen navnet Ljabru, etter gården nede ved Ljanselva noe lenger sør. Ljabru betyr brua over Ljǫrn, som er det gamle navnet på Ljanselva (Ljarnarbru). I området ligger også den opprinnelige *Ljabru hovedgård*, en staselig storgård som i dag blant annet huser barnehage. 

J. N. Wilse skrev en reiseskildring fra området i 1764, og han mente at den trebrua som var der da, burde erstattes av en i stein. Den nye brua ble bygget som en steinhvelvbru i 1804, og veien over var Den Fredrikshaldske kongevei. Brua er fortsatt i bruk, og det er denne brua som er gjengitt i logoen til Oslos Bydel Søndre Nordstrand.

## Se også
* Ljabruveien
Nils Holter

**Nils Holter** (1899–1995) var en norsk arkitekt.

Han var utdannet ved NTH i 1922, og er bl.a. kjent for å ha tegnet Kringkastingshuset (1938–1940), utvidelsen av Stortinget (1959) og Fjernsynshuset (1968).

Han mottok Houens fonds diplom i 1961 for Stortingsbygningen og Sundts premie for nybygg for Indremisjonsselskapets Bibelskole i Oslo (1970–72).
Andre arbeider han sto bak var Bergen Posthus som ble oppført etter en arkitektkonkurranse og Televerkets administrasjonsbygning i Oslo.

Enkelte originaltegninger og konkurranseutkast oppbevares i arkiv etter Nils Holter, oppbevart ved Bergen byarkiv.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
L’Équipe

***L'Équipe*** (fransk, «laget») er en fransk dagsavis som fokuserer på sportsnyheter. Avisen er spesielt kjent for sin dekning av fotball, rugby, motorsport og sykling. Avisen kontrolleres av Amaury Sport Organisation, som også eier Tour de France.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Asiamesterskapet i fotball for menn

**Asiamesterskapet i fotball for menn**, *AFC Asian Cup*, arrangeres hvert fjerde år av Asian Football Confederation, det asiatiske fotballforbundet. Etter 2004 ble det besluttet å flytte mesterskapet for å unngå kollisjon med andre turneringer. Neste arrangement ble derfor lagt til 2007.

Mesterskapet ble arrangert første gang i 1956.  har vunnet fire ganger, mens  og  har vunnet tre ganger hver. I tillegg til de asiatiske nasjonene er også  med i turneringen.  har vært med tidligere, men er gått over til å bli medlem av UEFA. 

## Vinnere av Asiamesterskapet

## Eksterne lenker
*  Offisiell hjemmeside
Port Elizabeth lufthavn

**Port Elizabeth lufthavn** (IATA: **PLZ**, ICAO: **FAPE**), tidligere «H. F. Verwoerd lufthavn», ligger i Port Elizabeth,  Sør-Afrika.

## Ruter og selskaper
*1Time Airline (Cape Town, Johannesburg)
*British Airways
**flys av Comair (Johannesburg)
*Comair (Cape Town, Durban)
*Kulula (Cape Town, Durban, Johannesburg)
*Nationwide Airlines (Cape Town, Durban, Johannesburg)
*South African Airways (Bloemfontein, Cape Town, Durban, East London, Johannesburg)

## Eksterne lenker
* Port Elizabeth lufthavns hjemmeside
* More useful information about Port Elizabeth International Airport – History, airport data, airlines, parking and car rental, planespotting...
* Arial Photograph on Google Maps
Skollenborg kraftverk

**Skollenborg kraftverk** er et vannkraftverk ved Skollenborg ca. 5&nbsp;km sør for Kongsberg sentrum i Kongsberg kommune i Buskerud fylke.  Kraftverket ble satt i drift i 1983, og utnytter et fall på  60 meter i Numedalslågen.

Verket er et elvekraftverk uten eget reguleringsmagasin. Numedalslågen er oppdemmet med en lukedam for kraftverket og vannet slippes inn i verket gjennom en segmentluke og en klappeluke.

Det er installert to kaplanturbiner på totalt 97 MW. Normal årsproduksjon er på ca. 400 GWh. Årlig tilsig til verket er på 2851 millioner m³.

Kraftstasjonen er innsprengt i fjell. Vannet ledes i en 2100 meter lang utløpstunnel tilbake til Numedalslågen.

Kraftverket eies av Glitre Energi Produksjon(69,2%) og Skagerak Kraft(30,8%).

Kraftverket erstattet kraftverkene Labro kraftverk og Gravenfoss.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Skagerak Kraft
* Å Energi: Våre kraftverk
* Glitre Energi 

## Eksterne lenker
* Labromuseene - Labro kraftstasjon
Citroën BX

**Citroën BX** er en bilmodell fra den franske bilprodusenten Citroën, produsert mellom 1982 og 1994. Totalt 2&nbsp;315&nbsp;739 eksemplarer ble bygget av modellen gjennom dens 12 års historie. Kombiutgaven ble tatt ut av produksjon i 1993 da Citroën Xantia ble lansert, mens stasjonsvognmodellen ble produsert frem til 1994.

## Historie
Citroën BX ble lansert under Eiffeltårnet i Paris i 1982, og var noe radikalt designet sammenliknet med sine konkurrenter, noe man enkelt legger merke til ved å sammenlikne BX med andre populære modeller i samme klasse. BX var ment som etterfølger til den populære Citroën GS, som i størrelse var noe mindre enn BX. Da BX gikk ut av produksjon ble den erstattet av to ulike modeller, den mindre Citroën ZX og den større Citroën Xantia.

kombiutgaven var designet av Marcello Gandini hos Bertone, sterkt inspirert av den britiske konseptbilen Reliant FW11 fra 1977 og konseptet Volvo Tundra fra 1979, som også var designet av Bertone. BX var en av de første modellene som dro fordeler av den nylige fusjonen av Peugeot og Citroën i 1976, og plattformen var delt med den mer konvensjonelle Peugeot 405 som ble lansert i 1987.

Også drivverket var hentet fra Peugeot. BX var utstyrt med XY, TU og XU-seriene av bensinmotorer i 1,4 liter, 1,6 liter og 1,9 liters størrelse (en 1,1 liters motor, svært uvanlig i en bil av denne størrelsen, var tilgjengelig i Italia, Portugal og Hellas). Fra 1983 var BX tilgjengelig med dieselmotor.

I 1986 ønsket Citroën å delta i World Rally Championship (WRC), og det ble i den forbindelsen utviklet 20 spesialeksemplarer av BX som skulle delta i konkurransen. Modellene fikk navnet BX4TC EVO og deltok i 3 løp før Citroën trakk seg ut.


File:BX-PRIMERA-SERIE.jpg|Citroën BX sett fra siden (før nytt design)
File:BX 19 GTi Cockpit.JPG|Citroën BX GTi interiør
File:1990 Citroën BX 14TGE in White, rear left.jpg|Citroën BX 14TGE (Fase II designoppdatering; Storbritannia)
File:1991 Citroen BX Meteor.jpg|Citroën BX 16TGS (Phase II designoppdatering, UK)
File:1994 Citroen BX17 TZD Diesel Turbo 1.8 Rear.jpg|Design av Citroën BX Break (eiendom)
 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1967

**Norgesmesterskapet i fotball for menn 1967** ble vunnet av Lyn etter at de vant 4-1 over Rosenborg i cupfinalen 29. oktober. Målscorere for Lyn var Ola Dybwad Olsen, som scoret på straffe i det 10. minutt, Harald «Dutte» Berg, som scoret i det 25 og i det 42. minutt og Knut Berg, som scoret på straffe i det 52. minutt. For Rosenborg scoret Odd Iversen i det 34. minutt.

27 389 tilskuere overvar kampen som ble spilt på Ullevaal Stadion i Oslo. Baneforholdene var dårlige med mye gjørme. Dommer var Ivar Hornslien, Nydalen. Dette var syvende gang Lyn vant et norgesmesterskap.

**Lyns vinnerlag:** Svein Bjørn Olsen, Jan Rodvang, Kjell Saga, Helge Østvold, Knut Kolle, Svein Bredo Østlien, Andreas Morisbak, Jan Berg, Harald «Dutte» Berg, Ola Dybwad Olsen, Knut Berg, Reidar Tessem, Tom Ørehagen og Sveinung Aarnseth.

**Rosenborgs lag**: Tor Røste Fossen, Knut Jenssen, Kåre Rønnes, Nils Arne Eggen, Kjell Hvidsand, Svein Haagenrud, Jan Christiansen, Tore Pedersen, Harald Sunde, Odd Iversen og Birger Thingstad.

## 1. runde

## 2. runde

## 3. runde

## 4. runde

## Kvartfinaler
* ***' –  1-0
*  – ***' 2-4
* ***' –  7-2
*  – ***' 0-1

## Semifinaler
* ***' –  4-0
* ***' –  3-1

## Finale
* **** –  4-1

## Kilder
* www.rsssf.no
* Einar Munthe-Kaas (red). *Sportsboken 1967*.
Randi Hvatum

**Randi Olafsen Hvatum** (1926–2016) var en norsk billedkunstner som i hovedsak har arbeidet med portretter og landskap ved hjelp av oljemaling, vannfarger og pastell.

Hun arrangerte utstillinger hvert år, blant annet hver sommer i det gamle kommunehuset på Melandsjøen på Hitra. I tillegg arrangerte hun utstillinger i USA. Hun er innkjøpt flere steder, blant annet Chalmers tekniska högskola, Sverige og University of Virginia, USA, foruten private samlinger i Norge, Sverige, Canada og USA.

Hun var bosatt i Virginia i USA.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Randi Hvatum – billedkunstner
Årlifoss kraftverk

**Årlifoss kraftverk** er et vannkraftverk i Skiensvassdraget i Notodden kommune i Telemark fylke.

Kraftverket utnytter et fall på 16,2 meter i Tinnelva. Verket er et elvekraftverk uten eget reguleringsmagasin.

Det er installert en kaplanturbin på 22 MW. Midlere årsproduksjon er på 126 GWh.

## Historie
Årlifoss er det første kraftverket Skagerak Kraft (den gang Skienfjordens Kommunale Kraftselskap) bygde. Arkitekt Olaf Nordhagen tegnet det første anlegget, og de samme tegningene dannet også utgangspunktet for Hauen transformatorstasjon på Borgestad, som ble satt i drift i 1918.

Årlifoss kraftverk ble satt i drift i 1915. Det ble ombygget i 1989, og en helt ny kraftstasjon ble bygget på østsiden av elven. Det gamle kraftverket er revet. Dammens flomkapasitet ble utvidet i 2002.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Skagerak Kraft
Nordgård

**Nordgård** eller **Nordgaard** kan vise til:

* Aasmund Saamundsen Nordgaard (1776–1864), byggmester, oppfinner og stortingsrepresentant i 1814
* Ole Nordgaard (1862–1931), konservator, marinbiolog og zoolog.
* Ole K. Nordgård (1881–1965), ordfører i Sparbu fra 1935 til 1937
Noanavn

**Noanavn** eller **noaord** er erstatningsord for ord som er farlige ifølge religion eller folketro. Slike navn eller betegnelser er ulike  eufemistiske omskrivninger av de korrekte navnene for guddommer, mennesker, dyr, gjenstander eller annet som har blitt tabu. Som regel skyldes omskrivningen nevningsfordommer. Ideen var at en måtte vokte seg for å såre eller påkalle vedkommende ved å nevne den eller det ved sitt rette navn.

Begrepet **noa** stammer fra et polynesisk (melanesisk) ord som betyr «alminnelig». I motsetning til ordet «tabu», som betegner gjenstander, personer, steder eller handlinger som er hellige, forbudte eller farlige, er «noa» det vanlige og profane som en kan bruke og omgås uten spesielle regler eller å være spesielt forsiktig. Fenomenet er kjent fra hele verden.

## Eksempler
De mest utbredte noanavn er knyttet til dyr og natur og skriver seg fra jeger- eller jaktkulturen. Nevnte man for eksempel ormen, ulven eller bjørnen ved rette navn, ville den straks dukke opp, jfr det tyske *Wenn man den Wolf nennt, so kommt er gerennt* («Når man nevner ulven, så kommer han rennende».) Derimot kunne en nevne de samme dyrene ved sine noanavn, slik at de ikke skulle forstå at de var omtalt:
*Bjørn = «Bamse brakar», «go'far», «den brune»
*Ulv = «gråbein», «varg», «gråtass»
*Orm = «Jo Kingmann», «bjug», «krok», «bøy»

Egentlig er også «bjørn» et noanavn, avledet av fargen «brun». Det samme gjelder ordet «slange» som en mener kun betyr «den krypende». I nordeuropeisk folketro var det flere steder særlig redsel for å uttale ulvens rette navn mellom jul og trettende dag jul. Og når husdyrene gikk ute på beite om sommeren, skulle man i Danmark i stedet for «ulver» kalle dem «Vårherres jakthunder».

Innenfor fiskerkulturen var det også forbud mot å nevne visse dyrearter, gjenstander og prestens navn når man var til sjøs.

Andre eksempler er Gamle-Erik istedenfor djevelen. I barnebøkene om Harry Potter blir den onde Voldemort også gjerne omtalt med «Han-De-Vet» eller «Han-hvis-navn-må-være-unevnt».

## Se også
* Tabu
* Eufemisme
* Mana
* Metafor
* Banneord

## Referanser


## Litteratur
*Ronald Grambo: *Norske trollformler og magiske ritualer*. Universitetsforlaget. Oslo 1979, s. 19-20. ISBN 82-00-01954-3.
*Svale Solheim: *Nemningsfordomar ved fiske*. Oslo 1939.
Hitra vindpark

**Hitra vindpark** ligger på Eldsfjellet på Hitra vel 300 meter over havet. Parken ble åpnet 14. oktober 2004 av daværende miljøvernminister Børge Brende, etter et drøyt års anleggsarbeid som startet i juli 2003. Det måtte bygges 20 km ny vei til anleggsområdet fra Straum, i tillegg til 10 km nye kraftlinjer. Investeringskostnaden for anlegget er vel 450-480 mill. kr, hvorav 124 mill. ble i Norge og av disse ble 87 mill. i Midt-Norge. Tre mill. kroner går til kommunal eiendomsskatt.

Parken har 24 Siemens SWT-2.3-CS vindturbiner, hver på 2,3 MW. 

Samlet effekt er 55 MW. Gjennomsnittlig årsproduksjon er på 156 GWh, nok til å dekke årsbehovet til 7500 husstander. 

I 2015 produserte parken 159 GWh. En etterundersøkelse i 2010 fant liten påvirkning på miljø og landskap.

Kraftverket eies og drives av Statkraft.

I 2019 ble anlegget utvidet med Hitra 2 vindpark.

## Referanser


## Kilder
*
* Hitra vindkraftverk NVE
* Statkraft

## Eksterne lenker
* Etterundersøkelser – Hitra vindpark
* Artikkel i Store norske leksikon
Grønvollfoss kraftverk

**Grønvollfoss kraftverk** er et vannkraftverk i Skiensvassdraget i Notodden kommune i Telemark fylke.

Kraftverket ble påbegynt i 1930 og satt i drift i 1933  og utnytter et fall på  22,6 meter i Tinnelva. Verket er et elvekraftverk uten eget reguleringsmagasin.

Den funksjonalistiske kraftstasjonen ble tegnet av Thorvald Astrup i 1932. Opprinnelig hadde kraftverket ubehandlede betongfasader.

I kraftstasjonen var det installert to kaplanturbiner på totalt 26 MW. De originale aggregatene er fortsatt i drift, etter at de ble rehabilitert i 1985 med en installert effekt på 32 MW. Dammens flomkapasitet ble utvidet i 1997.

I 2008 ble vannføringen gjennom turbinene øket ved å bytte ut løpehjul og generator. Midlere årsproduksjon er nå på 170 GWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Skagerak Kraft
* Teknisk Ukeblad 2008: Stor ingeniørutfordring i Grønvollfoss kraftverk
Svelgfoss kraftverk

**Svelgfoss kraftverk** er et vannkraftverk i Skiensvassdraget i Notodden kommune i Telemark fylke.  Kraftverket ble satt i drift i 1958  og utnytter et fall på  70 meter i Tinnelva. Verket er et elvekraftverk uten eget reguleringsmagasin. Det er imidlertid bygget en inntaksdam ved Svelgfossen, som oppstrøms resulterte i den flere kilometer lange Kloumannsjøen.

Kraftverket er bygget i fjell. Det er installert to francisturbiner på totalt 92 MW. Midlere årsproduksjon er på 523 GWh. 

Kraftverket erstattet de tre kraftverkene Svælgfoss (1905–1907), Svælgfoss II (1909–13) og Lienfoss (1911).

Svelgfoss I ble tegnet av arkitekt Henning Kloumann. Bygningen var et av landets første bygg oppført i armert betong. Det er nå revet.

Svelgfoss II ble tegnet av arkitekt Thorvald Astrup, og regnes som et tidlig eksempel på et særeget industribygg som i stor grad var fri for bygningselementer eller dekorative detaljer inspirert av eldre perioders stiluttrykk. 
__NOTOC__
## Historie
A/S Notodden Salpeterfabrikker hadde siden 2. mai 1905 drevet en mindre forsøksfabrikk med tre elektromagnetiske ovner, hver på 520 kW, som utvant nitrogenoksid fra luften ved hjelp av en lysbue (Birkeland–Eydes metode). Prøvefabrikken hadde et absorpsjonsanlegg bestående av 8 syretårn av granitt og klarte årlig å produsere rundt 500 kilo salpeter pr. kilowatt. Fabrikken ble drevet av *Det Norske Aktieselskab for Elektrokemisk Industri* (Elkem), som Sam Eyde hadde vært med å grunnlegge i 1904. Forsøksfabrikken fikk levert kraft fra Tinfos 1 kraftverk som ble bygget i 1900 i tilknytning til et tresliperi, en papirfabrikk og en karbidfabrikk ved Heddalsvatnet.

2. desember 1905 ble *[[Norsk Hydro-Elektrisk Kvælstofaktieselkab]]* etablert for å bygge en mindre salpeterfabrikk på Notodden. «Svælgfoss» kraftverk ble deretter bygget for å sikre energitilførsel til en  industriell produksjon av kalksalpeter, markedsført som «Norgesalpeter».

Svelgfoss kraftverk var i 1907 Europas største og i verdensmålestokk kun overgått av Ontario Power Companys kraftverk ved Niagarafallene. Ved Svelgfoss ble det installert fire turbiner fra Voith, hver på 10 000 hk, og fire generatorer fra ASEA som leverte 10000 volts spenning. Samlet leverte kraftverket rundt 28000&nbsp;kW. 2. oktober 1907 ble Svælgfos I kraftverk satt i drift.

Parallelt med kraftutbyggingen ble det også bygget en ny fabrikk med ovnshus, tårnhus (absorpsjonsanlegg), kokhus og lager. Ved fabrikken som startet opp 2. oktober 1907 var det installert 32 lysbueovner, hver på 1000 hk (750&nbsp;kW). Absorpsjonsanlegget besto av tre parallelle rekker á tre 20 meter høye syretårn i granitt. Restgassabsorbasjonsanlegget besto av tre parallelle rekker á to runde tårn i treverk.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Andersen, Ketil Gjølme og Gunnar Yttri, «Et forsøk verdt, forskning og utvikling i Norsk Hydro gjennom 90 år», Universitetsforlaget 1997. ISBN 82-00-12778-8.
* Norsk Hydro (arkiv)
* Skagerak Kraft

## Se også
Frøystul kraftverk
Vemork, 
Såheim kraftverk, 
Moflåt kraftverk, 
Mæl kraftverk, 
Vrangfoss kraftverk, 
Eidsfoss kraftverk
Sauøy

**Sauøy** er ei øy som ligger i Froan i Frøya kommune i Trøndelag. Øya har ikke hatt fast bosetting siden da Tommy Rodahl flyttet fra øya i 2010. På Sauøy ligger Froan kapell fra 1904.

Sauøy ligger i det største sammenhengende havområdet som er fredet som naturreservat i Norge; Froan naturreservat og landskapsvernområde. Det er begrensninger i den frie ferdsel på land i enkelte tider av året.

Det drives oppdrettsvirksomhet i området. Så Sauøy finnes noe beiteland og dyrket areal, og det drives sauehold. Det er betydelig tilflytning til øya i sommerhalvåret.

Det er ikke hurtigbåtforbindelse til Sauøy om vinteren, men derimot opp til flere turer i uken om sommeren. 

## Eksterne lenker
* Mer om Sauøy og Froan
Sørburøy

**Sørburøy** er ei øy som ligger i Froan i Frøya kommune i Trøndelag. Øya er nesten delt i to, og de fleste av de ca. 20 fastboende bor på den nordlige delen av øya, (Nordøya) som også huser butikk, hurtigbåtkai og fiskerikai. På øya finnes også brannstasjon, helikopterlandingsplass og allmenningskai. Samfunnshuset på øya er drevet av Sørburøy velforening. Det er betydelig tilflytning til øya i sommerhalvåret. Det drives oppdrettsvirksomhet i nærområdet.  

Sørburøy ligger i det største sammenhengende havområdet som er fredet i Norge; Froan naturreservat og landskapsvernområde. 

Sørburøy skole er en barne- og ungdomsskole med 3 elever (2023).

Froan Forretningsdrift AS driver med kjøp og salg av fisk og krabbe fra fiskemottaket på øya. De selger også diesel og bensin. Bedriften ble stiftet i 1988 og er i stor grad eid av lokalbefolkningen.

Det er daglig båtforbindelse til Dyrøya på Frøya. Hurtigbåten MS Vetlefjord kjører i øyrekka.

## Kaia og Sigvart på øya
I 2012 lagde NRK en  TV-dokumentar om livet på øya. Den handlet om søsknene Kaia (11) og Sigvart (13) Brendberg, som bor på Sørburøy. Dokumentaren følger Kaia og Sigvart og deres familie gjennom et år. Foreldrene Line og Hans Olav Brendberg er lærere og drev den lokale skolen fram til 2022.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Kaia og Sigvart på øya», nrk.no
Blå plakett

:*For den norske ordningen, se [[blå skilt]]*

En **blå plakett** er et skilt som settes på et bygning eller et offentlig sted for å fortelle om en kjent person eller hendelse som fant sted der. Ordningen stammer fra England, og er senere tatt i bruk i flere land, blant annet Norge. Enkelte steder har man lokale ordninger med plaketter i andre farger. 

## De første blå plakettene

Den første ordningen med plaketter ble innført i London i 1867; de var da mørkebrune. Den første bygningen som fikk en plakett var Lord Byrons hjem i Holles Street. Ordningen ble først administrert av Royal Society of Arts (RSA), men ble i 1901 overført til Londons grevskapsråd, og senere til Rådet for Stor-London. Da dette rådet ble oppløst i 1985 ble den overført til English Heritage og utvidet til resten av England. RSA satte opp bare tretten plaketter; grevskapsrådet 249 og Rådet for Stor-London 262. Det er pr. 2007 mer enn 800 plaketter i London. Den eldste plaketten som er bevart finne i Gerrard Street, og ble satt opp i 1875. I 1937 gikk man over til blåfarge. 

## English Heritage

English Heritage baserer seg på nominasjoner fra allmennheten. For at det skal være aktuelt å minnes en person med en plakett må det være minst tyve år siden personen døde, eller hundre år siden fødselen. Kriteriene for tildeling ble bestemt i 1954, og omfatter blant annet at personen skal ha vært fremtredende i samfunnet, ha gjort «viktige positive bidrag», ha hatt «eksepsjonell og fremstående personlighet» og fortjene nasjonal anerkjennelse. 

Først i 1998 ble ordningen utvidet til hele England. Den første plaketten utenfor London ble avduket i Liverpool i 2000. Det er ikke alle byer som er med i ordningen, men mange setter opp egne plaketter. 

Tidligere tillot English Heritage mer enn en plakett for en person, men dette har man sluttet med. Det settes opp tyve nye plaketter i året. 

### Kontrovers

I desember 2006 skrev *[[The Daily Telegraph]]* at English Heritage bryter sine egne kriterier for å kunne sette opp flere plaketter til minne om personer med minoritetsbakgrunn. Kjente og populære personer som Eric Morecambe og Marc Bolan ble ikke godkjent, mens nokså ukjente personer med afrikansk eller asiatisk bakgrunn fikk plaketter. Avisen underbygde sin reportasje med en intern e-post som uttrykte at man ønsket å «anerkjenne, respektere og feire det kulturelle mangfold i Englands arv», og andre dokumenter tydet på at regjeringen også hadde vært involvert i dette. Historikeren Adam Hart-Davis uttalte at English Heritage brøt kriteriene for å være politisk korrekte. 

## Utenfor England

I flere andre land er det innført ordninger med blå plaketter. De fleste av disse administreres enten av den lokale offentlige forvaltningen eller av velforeninger. I Oslo administreres blå skilt-ordningen av Selskabet for Oslo Byes Vel.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kostas Kenteris

**Kostas Kenteris** (gresk: Κώστας Κεντέρης; født 11. juli 1973 i Mytilini) er en gresk friidrettsutøver. 

Kenteris vant en overraskende gullmedalje under OL 2000 på 200 meter i Sydney på tiden 20,09, foran briten Darren Campbell (20,14) og Trinidad og Tobagos Ato Boldon (20,20). 

Han befestet posisjonen som verdens beste 200-meterløper ved å vinne VM 2001 i Edmonton på tiden 20,04 foran Christopher Williams fra Jamaica (20,20) og favoritten Shawn Crawford (20,30). Under EM 2002 i München var Kenteris den overlegent beste. Seierstiden på 19,85 var EM-rekord og tidenes beste tid av en europeer på en lavlandsbane. Etter EM trodde mange at Kenteris skulle slå Pietro Menneas europarekord på 19,72 fra 1979, og kunne utfordre Michael Johnsons verdensrekord på 19,32 fra 1996.

Foran OL 2004 i Athen var Kenteris favoritt på 200 meter, og et av hjemlandets største gullhåp. Kenteris unnlot imidlertid å møte til en dopingkontroll sammen med Katerina Thanou etter en motorsykkelulykke. Bildene som ble sendt ut til verden fra Kenteris på sykehuset, førte imidlertid til mistanker om at ulykken var en bløff, med den hensikt å unngå dopingkontrollen. TV-bildene viste en sengeliggende Kenteris med løpeskoene på, et svært uvanlig syn for sykehuspasienter. Kenteris og Thanao fikk ikke delta i OL, og han ble senere utestengt for doping.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oskar Barnack

**Oskar Barnack** (født 1. november 1879, død 16. januar 1936) var en tysk finmekaniker.

Mellom 1913 og 1914 ledet han utviklingen av kameraselskapet Leitz i Wetzlar i Tyskland. Han var drivkraften bak utviklingen av det første 35mm kameraet som ble markedsført mot et bredere lag av befolkningen. 

Utbruddet av 1. verdenskrig hindret produksjonen av det første kameraet fra Leica i å bli produsert fram til 1924, og det ble ikke lansert før 1925. Leica stod for **Lei**tz **Ca**mera. I stedet for eksponeringsplater, som var brukt i de tidligere Leitz-kameraene, brukte Leica standardiserte filmruller. Disse var tilpasset fra Edisons 35 mm filmrull. 

Lynow, Oskar Barnacks fødeby, er i dag en kommune i Brandenburg. Her ligger også et museum til ære for Oskar Barnack.

## Referanser
Bård Skolemesters vei (Oslo)

**Bård skolemesters vei** (1, 2-30) er en gate på Årvoll i Oslo. Den går fra Årvollveien gjennom Årvoll Vest borettslag (USBL) og ender ved Årvoll skole. 

Gaten er en av tre hvor navnene er hentet fra «En glad gut» av Bjørnstjerne Bjørnson. Øivind, Marit og gamle Bård skolemester har fått veiene Øivinds vei, Marits vei og Bård skolemesters vei oppkalt etter seg. Her lærer vi om Øyvind som må legge fra seg hovmod og selvgodhet for å lære seg tålmodighet og langsiktighet. Respekt er også et gjennomgangstema, og Bård skolemester fremstår etterhvert som et idealbilde av en lærer som følger den viktige tesen: «Barn kan ikke lære noget av nogen de ikke holder av».

## Litteratur
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Partido Socialista

**Partido Socialista** er det spanske ordet for "Sosialistpartiet" og er navnet på flere politiske partier:
*Partido Socialista (Argentina)
*Partido Socialista de Chile
*Partido Socialista (Portugal)
*Partido Socialista Obrero Español (PSOE)
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1947

**Norgesmesterskapet i fotball for menn 1947** ble vunnet av Skeid etter at de slo  2–0 i finalen den 19. oktober. Målscorere for Skeid var Hans Nordahl, som scoret i det 30. minutt, og Paul Sætrang, som scoret i det 90. minutt. 25.000 tilskuere overvar kampen som ble spilt på Brann stadion i Bergen. Dommer var Bjarne Halvorsen, Skiold. Dette var første gang Skeid vant et norgesmesterskap.
  
**Skeids vinnerlag:** Petter Due,  Sigurd Smestad, Gustav Rehn,  Knut Andersen, John Bøhleng, Willy Sundblad, Henry Mathisen, Brede Borgen, Hans Nordahl, Paul Sæthrang og Kjell Anker Hanssen.

**Vikings lag:** Torgeir Torgersen, Karsten «Massa» Johannessen, Tonning Skjæveland, Arthur Wilsgaard, Thore Thu, Lauritz Abrahamsen, Inge Paulsen, Gunnar Stensland, Ragnar Paulsen, William Danielsen og Georg Monsen.

## 1. runde



## 2. runde

## 3. runde

## 4. runde

## Kvartfinaler
*  – ***' 0-1
*  – ***' 0-1
* ***' –  2-0 (spilt i [[Tønsberg]])
* ***' –  3-2 (spilt i Oslo)

## Semifinaler
*  – ***' 1-1, 2-3
* ***' –  3-0

## Finale
19. oktober: **** –  2-0

## Kilder
* www.rsssf.no
* Aftenposten
* Adresseavisen
*