open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Skjevik barne- og ungdomsskole

**Skjevik skole** ligger på Skjevikåsen i Molde kommune ca. 2 mil øst for Molde sentrum. Skolen er sammen med Kleive skole en av to skoler i indre del av Molde kommune.

## Historie
Skjevik ungdomsskole ble bygd i 1970. Elevene kom da fra hele indre del av kommunen samt Skålahalvøya. I 1986 åpnet Vågsetra barne- og ungdomsskole. Elevene fra Skålahalvøya ble da overflyttet til denne skolen. 

### Sammenslåing
Fra 1. august 2005 ble Skjevik ungdomsskole slått sammen med Vikamyra barneskole. Den 5. oktober 2005 fikk skolen navnet Skjevik barne- og ungdomsskole. Fra 1. august 2006 ble også Hjelset barneskole administrativt en del av Skjevik barne- og ungdomsskole, men man fortsatte å bruke skolebygget på Hjelset. Etter en omfattende oppussing ble Skjevik barne- og ungdomsskole nyåpnet høsten 2009. Da ble det gamle skolebygget fra 1952 på Hjelset lagt ned, og alle elevene ble flyttet til lokalene på Skjevikåsen.

## Eksterne lenker
* Skolens hjemmeside
Bjørn Bjorvatn

**Bjørn Bjorvatn** (født 1963) er en norsk lege og forsker med søvn og søvnforstyrrelser som spesialområde. Han er ansatt som professor ved Universitetet i Bergen og er leder for Senter for søvnmedisin ved Haukeland universitetssykehus.

Bjorvatn tok medisinsk embetseksamen ved Universitetet i Bergen i 1990 og ble spesialist i allmennmedisin i 2003. I 1995 tok han en doktorgrad om serotonins betydning for søvnsyklusen. 

Etter endt turnustjeneste i 1992 arbeidet han som stipendiat ved Fysiologisk institutt, Universitetet i Bergen. Her fikk han en stilling som førsteamanuensis i 1998 og professor i 2002. I perioden 1998 til 2015 hadde han i tillegg en 50 % stilling som allmennlege Fjellsiden Legesenter. Han har siden 2010 vært leder ved Senter for søvnmedisin, Haukeland universitetssjukehus. I 1996 var han med å grunnlegge Bergen søvnsenter hvor han har virket som søvnspesialist. 

Bjorvatn er forfatter av flere selvhjelpbøker om søvn og søvnvansker, blant annet *Bedre søvn. En håndbok til deg som sover dårlig* (2007). 

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Søvn og søvnproblemer, artikkel av Bjorvatn (Utposten, 2002)
* Søvnmannen (Tidsskriftet, 2016)
Nunne Englund

**Nunne Kjellrun Thora Englund** (født 1966) er en norsk psykolog og forsker. Hun er ansatt som førsteamanuensis i psykologi ved NTNU.

Englund ble cand.polit. med hovedfag i psykologi ved NTNU i 1995. I 2006 tok hun doktorgraden på «babyspråk» med avhandlingen *Karakteristika ved og preferanse for barnerettet tale* ved NTNU.

Englund var ansatt som førsteamanuensis i utviklingspsykologi ved Høgskolen i Lillehammer, deretter ble hun ansatt som førsteamanuensis i psykologi ved Institutt for psykologi, NTNU. 

## Referanser
Alcides Ghiggia

**Alcides Edgardo Ghiggia** (født 22. desember 1926 i Montevideo, død 16. juli 2015 samme sted) var en fotballspiller fra Uruguay. Han spilte for hovedstadslaget Club Atlético Peñarol.

Det han var mest kjent for er at han scoret s vinnermål i VM-finalen i 1950, i kampen mot forhåndsfavoritt og vertsnasjonen . Hjemmelaget tok ledelsen 1–0 etter omtrent 47 minutters spill ved Friaça, før Juan Alberto Schiaffino utlignet om lag 20 minutter senere. 10 minutter før slutt sendte Ghiggia Uruguay i ledelsen 2–1, et resultat som sto seg helt til den engelske dommeren George Reader blåste av kampen.

Denne fadesen for det brasilianske laget fikk i ettertid kallenavnet Maracanaço av brasilianerne.

Ghiggia scoret et mål i hvert av lagets fire kamper i VM, dette ble hans eneste internasjonale mål. Han spilte kun tolv landskamper for Uruguay mellom 1950 og 1952.

Med Peñarol vant Alcides Ghiggia den uruguayanske serien i 1950, 1951 og 1953. Etter det siste seriemesterskapet i 1953 flyttet han til Italia. Der spilte han for klubbene AC Milan og AS Roma og dessuten fem kamper for det italienske landslaget før han returnerte til hjemlandet, der han avsluttet fotballkarrièren.

Ghiggia var den eldste VM-spilleren som deltok i åpningsseremonien i VM i fotball 2006 i München i Tyskland 9. juni 2006.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Ukas legende: Alcides Ghiggia
EMedicine

**eMedicine** er en nettbasert, klinisk database, som ble etablert i 1996. Den er tilgjengelig på internett og består av kliniske oversikter over sykdommer, skrevet av eksperter innenfor hvert enkelt område. I USA kan leger benytte seg av eMedicine i spesialistutdanningen for allmennmedisin (Continuing medical education), bl.a. får man kurspoeng ved å fylle ut spørsmålsskjemaer knyttet til de enkelte artikler. Ca. 10&nbsp;000 leger fra hele verden har bidratt til innholdet. Grunnleggeren av nettstedet var Scott Plantz og Richard Lavely. eMedicine ble solgt til WebMD i januar 2006.

## Eksterne lenker
*
Juan N. Méndez

**Juan Nepomuceno Méndez** (født 2. juli 1820, død 29. november 1894) var en meksikansk politiker og general. Han var president i Mexico i en kortere periode mellom den 6. desember 1876 og den 17. februar 1877.

## Referanser
Kallias II

**Kallias** (født 515 f.Kr., død 432 f.Kr.) var overhode for en velstående athensk familie, og var med på slaget ved Marathon (490 f.Kr.) i prestlig bekledning. Hans sønn, Hipponikos, var også en militærkommandant. Kallias er mest kjent som Kallias II for å kunne skille ham fra hans bestefar Kallias I og hans barnebarn, Kallias III.

En stund etter Kimons død, trolig rundt 445 f.Kr., ble Kallias sendt til Susa for å trekke en slutning med Artaxerxes I, konge av Persia, en fredsavtale som senere er blitt feilaktig benevnt som Kimonsfreden. Kimon hadde i realiteten ingenting å gjøre med denne avtalen.

## Referanser


## Kilder
* Herodot: *[[Historie (Herodot)|Historie]]*. Reclam, Stuttgart 2005, ISBN 3-15-018222-0
* Platon: *Sämtliche Werke in zehn Bänden*. Insel-Verlag, Frankfurt am Main 2000
** 1. - *Ion. Protagoras, Apologie, Kriton, Laches, Lyses, Charmides*. ISBN 3-458-33101-8
* Gaius Plinius Secundus: *[[Naturalis Historia]]*. Artemis-Verlag, München 1984
** 1. - *Metallurgie*. ISBN 3-7608-1613-4

## Litteratur
* Jacob Burckhardt: *Griechische Kultur-Geschichte*. Insel-Verlag, Frankfurt am Main 2003, ISBN 3-458-34541-8
* Eduard Meyer: *Geschichte des Altertums*. Wissenschaftliche Buchgesellschaft, 1965
** 2. - *Zeitalter der Perserkriege*
** 3. - *Der peloponnesische Krieg*
Moss Verft

**Moss Verft** var et verft i Moss dannet i 1870 som drev skipsbygging fram til 1987 og var historisk sett en av de største arbeidsplassene i kommunen.

Det var to bedrifter i Mosssundet som sto ved siden av hverandre, Mekken og Værven. Sammen videreutviklet bedriftene skipsindustriene for Moss fremtid.

Når dampskipsfarten ble introdusert til Moss, fikk Moss Værft flere dampskip til overhaling, rustbanking og ulike typer inn redningsarbeid. Det første norske dampskipene utstyrt med propeller i 1840. Dampskipet var bedre beskyttet og raskere enn vanlige seilskipet. Oppsvinget i den internasjonale handelen ga stor etterspørsel etter nye skip. Det ble behov for skipsverft både for reparasjoner og nybygging og mer hurtiggående seilskuter og propelldrevne dampskip. Femten rederier hørte hjemme i Moss i perioden 1850–1905. R.M Peterson var byens største rederi med til sammen 35 seilskuter og dampskip.

I 1860-årene startet N.W. Grønn et skipsverft på Jeløy, senere ble dette overtatt av Vogt & Holst og ble til daglig kalt "Vogteværven". Ved siden av lå William Erichens Verft. De to ble i 1898 slått sammen til A/S Moss Værft   

I 1908 ble det første nybygde stålskipet sjøsatt fra Moss Værft. Siden ble det bygd passasjerferger og fjordbåter, lastebåter og hvalfangerskuter.

I 1909 sysselsatte Moss Værft 272 ansatte og var byens største bedrift. I 1914 hadde arbeidsstokken økt til 650, noe som sier mye om veksten i skipsfarten.

## Skipene

## Andre verft
Moss Verft & Dokk ble sammensluttet med Rosenberg Verft (Stavanger). De var sammensluttet fra 1970 til 2004 og het under denne perioden Moss Rosenberg Verft. Etter 2004 het stavangerverftet Rosenberg Verft AS.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Moss Verft fra Industrimuseum.no
* Værvenprosjektet
* Moss Værft & Dokk, Moss Byggeliste skrevet av Per Sundfær.
* Moss verft.
* Sjøhistorie, Moss verft Byggeliste
José María Iglesias

**José María Iglesias** (født 5. januar 1823, død 17. november 1891) var en meksikansk politiker og journalist. Han var president i Mexico i en kortere periode fra den 31. oktober 1876 til den 15. mars 1877.

I 1852 ble Iglesias valgt inn i den meksikanske Kongressen, hvor han ble kjent for sin veltalenhet og sin kunnskap om konstitusjonell lov og rett. Iglesias var ansvarlig for å utarbeide en lov som hindret kirken fra å eie noen fast eiendom. Fra mai til september 1857 var han sekretær for statskassen.

Den 16. september 1857 ble Iglesias valgt til høyesterettsdommer. I mai 1863 ble president Benito Juárez tvunget til å forlate Mexico by, og Iglesias fulgte med ham. Etter å ha returnert til Mexico by, ble Iglesias igjen valgt inn i Kongressen. I 1867 ble Iglesias innsatt som president i deputertkammeret.

I 1871 trakk Iglesias seg fra politikken på grunn av skrantende helse. Han returnerte til offentlig tjeneste året etter, og i juli 1873 ble Iglesias igjen innsatt i Høyesterett, denne gangen som president. Den 26. september 1873 ble det avholdt presidentvalg, men Iglesias erklærte valget ulovlig på grunn av svindel. I fravær av en konstitusjonell president sier grunnloven at den utøvende makt i landet skal utøves av presidenten i Høyesterett, og som sådan ble Iglesias utnevnt til president i Mexico.

Han døde i Mexico by den 17. november 1891, i en alder av 68 år.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Miguel Miramón

**Miguel Gregorio de la Luz Atenógenes Miramón y Tarelo** (17. november 1831 – 19. juni 1867) var den yngste som har vært president i hele Mexicos historie. Han var president i Mexico i 2 perioder fra den 2. februar 1959 til den 12. august 1860 og fra den 15. august til den 24. desember 1860.

## Referanser
Martin Cruz Smith

**Martin Cruz Smith** (født **Martin William Smith**; 1942–2025) var en amerikansk forfatter.

Cruz' far var jazz-musiker, moren jazz-sanger og aktivist for indianernes rettigheter. Han er utdannet ved University of Pennsylvania, hvor han ble Bachelor of Arts i 1964. Fra 1965 til 1969 arbeidet han som journalist. I 1970 debuterte han med den kontrafaktiske romanen *The Indians Won*, lagt til et Amerika der indianerkrigene fikk et annet resultat. Fra begynnelsen på 1970-tallet livnærte han seg som forfatter, men inntil gjennombruddet med den bestselgende thrilleren *Gory Park* i 1981 var han avhengig av å spe på inntektene med serieproduksjon av kiosklitteratur under et stort antall pseudonymer. Det mest kjente av disse er Simon Quinn.

Thrilleren *Gorky Park* med den sovjetiske militsmannen Arkady Renko i hovedrollen ble en stor bestselger, belønnet med blant annet Crime Writers' Associations Gold Dagger for årets beste krimroman. *[[Time Magazine]]* utropte boken til «thriller of the '80s». I 2005 ble den som en av syv nominert til The Dagger of Daggers, CWAs jubileumspris for beste kriminalroman utgitt de siste 50 år. Boken ble i 1983 filmatisert med William Hurt i hovedrollen.

## Bibliografi
* *The Indians Won* ()
* *Gypsy in Amber* ()
* *Canto for a Gypsy* ()
* *Analog Bullet* ()
* *The Devil in Kansas* () (som Simon Quinn)
* *The Last Time I Saw Hell* () (som Simon Quinn)
* *Nuplex Red* () (som Simon Quinn)
* *His Eminence, Death* () (som Simon Quinn)
* *The Midas Coffin* () (som Simon Quinn)
* *The Human Factor* () (som Simon Quinn)
* *Last Rites for the Vulture* () (som Simon Quinn)
* *Nightwings* ()
* *Gorky Park* ()
* *Stallion Gate* ()
* *Polar Star* () 
* *Red Square* ()
* *Rose* ()
* *Havana Bay* () 
* *December 6* () (også utgitt som *Tokyo Station*)
* *Wolves Eat Dogs* ()

Engelsk wikipedia lister dessuten et antall bøker publisert under fellespseudonymer som Nick Carter og Jake Logan med videre. Disse er ikke tatt med her siden identifikasjonen av forfatteren er usikker.

### Oversettelser til norsk

## Priser og utmerkelser
* The Gold Dagger , for *Gorky Park*
* Hammett-prisen , for *Rose*
* Hammett-prisen , for *Havana Bay*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Salon / Sophie Majeski: Interview med Martin Cruz Smith
* Interview med Martin Cruz Smith (RealAudio)
* Martin Cruz Smith hos Native American Authors Project
* Martin Cruz Smith hos Fantasticfiction
Kortvoksthet

**Kortvoksthet**, også kalt **veksthemning** og **dvergvekst** (foreldet betegnelse), er en tilstand hos personer med lav kroppshøyde. I Norge betegnes menn som er lavere enn 166 centimeter, og kvinner som er lavere enn 154 centimeter, som kortvokste. I andre land betegnes personer under en høyde på ca. 157 centimeter som kortvokste. Tidligere ble personer med sterkt redusert lengdevekst, ofte omtalt som dverger.

## Årsaker og typer

Vekst er et samspill mellom veksthormoner og egenskaper i bein- og bruskorganene. Kortvoksthet hos mennesker skyldes oftest genetiske disposisjoner, det vil si er arvelig bestemt, og de fleste innbefatter enkle genvariasjoner som påvirker strukturen eller utviklingen av bein-, brusk- eller bindevev. 

Denne typen av avvik kalles skeletal dysplasi. Også kondrodystropi, kondrodysplasi og osteokondrodystropi anvendes i medisinsk litteratur med omtrent samme betydning. 

I mange av disse tilfellene er i hovedsak bein og knokler de påvirkede kroppsdelene, og personen er frisk ellers. I andre tilfeller påvirker de genetiske forandringene også andre deler av kroppen. 

En skiller mellom veksthemning med normale størrelsesforhold mellom kroppsdelene (primordial, hypofysær og symptomatisk veksthemning) og veksthemning med unormale proporsjoner mellom kroppsdelene når veksthemningen først og fremst rammer lemmene. Akondroplasi tilhører den sistnevnte formen og er en av de vanligste og kanskje mest lettgjenkjennelige skeletale dysplasier. Den rammer ca. 1 av 40 000 barn, og begge kjønn i samme utstrekning.


Fil:Diego Velázquez – El bufón el Primo (Museo del Prado, 1644).jpg|Den spanske hoffnarren Don Sebastián de Morra malt av Velázquez ca. 1636
File:Photolautrec.jpg|Den franske billedkunstneren Henri de Toulouse-Lautrec (1864-1901) var liten av vekst og hadde særlig korte bein.
Fil:Bundesarchiv Bild 102-08523, USA, Lilliputanrtruppe im Tonfilm.jpg|Kortvokste artister har blant annet blitt vist fram i «freak shows». Bildet viser filmprodusenten Carl Laemmle og *The Doll Family*, en «lilliputaner-trupp» fra USA, i 1929. 



## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kortvokst refser NRK. 12.07.07 Seher.no
Dverg

**Dverg** kan sikte til:
* Dverg (mytologi), som vesen i norrøn mytologi
** Dverg (Tolkien), som vesen i J.R.R. Tolkiens bøker
* Kortvoksthet, som små eller særlig kortvokste mennesker
** Pygme, en eldre betegnelse på folkeslag i Afrika
* Dvergstjerne
** Brun dverg
** Hvit dverg
** Gul dverg
** Rød dverg
** Sub-brun dverg
** Sort dverg

## Se også
* *[[Snehvit og de syv dvergene]]*
Entebbe

**Entebbe** er en by i Uganda med omkring  innbyggere. Den ligger nær hovedstanden Kampala, ved bredden av Victoriasjøen.

«Entebbe» betyr «sete» på det lokale språket Luganda, og stedet fikk trolig navnet sitt fordi det var tingstedet for Baganda-høvdinger. Byen ble sete for den britiske koloni-administrasjon og et kommersielt sentrum i 1893 da Sir Gerald Portal, en kolonikommissær, la sitt hovedkvarter dit.

Ugandas store nasjonale botaniske hage, planlagt i 1898, ligger også i Entebbe.

Entebbe er kjent som hjembyen til Entebbe internasjonale lufthavn, hovedflyplassen i Uganda, som ble opprettet i 1947.

## Eksterne lenker
*
Osstrupen bru

**Osstrupen bru** er ei fritt frambygg-bru på fylkesvei 611 i Kinn kommune i Vestland. Brua krysser den ytre delen av fjordarmen Osstrupen. Brua er 258 meter lang og hovedspennet er 198 meter. Den ble åpnet 15. februar 1976.

Fil:Osstrupen bru Flora Norway 2015-09-14 (cropped-distorted panorama) 02.JPG|Fylkesvei 611 går over Osstrupen bru, ei betongbru over Osstrupen, en fjordarm av Høydalsfjorden i Flora kommune. Fortegnet panorama. 
Fil:Osstrupen bru Flora Norway 2015-09-14 (cropped-distorted panorama) 03.JPG|Fortegnet panorama. 


## Se også
* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

## Eksterne lenker
* 
* Sogn og Fjordane fylkesarkiv: Vegen langs fjorden mellom Naustdal og Eikefjord
En udødelig mann

***En udødelig mann*** er en norsk miniserie i tre deler om Henrik Ibsens barndom og ungdom vist på NRK i 2006, i forbindelse med markeringen av Ibsens 100 års dødsdag. Regissør var Berit Nesheim og manus var skrevet av Siri Senje. Serien som bestod av 3 timelange episoder ble vist på NRK1 i romjula.

Serien hadde et seersnitt på nærmere . Anders Baasmo Christiansen vant prisen for beste mannlige skuespiller under Gullruten 2007 for serien mens selve serien ble nominert i klassen beste TV-drama. Seriens fremstilling av Ibsens barndom har kommet under kritikk i nyere Ibsenforskning.

## Innhold og mottakelse

Seriens utgangspunkt er at Ibsenfamilien opplevde en dramatisk sosial deklassering og endte opp i dyp fattigdom, og serien fremstiller Ibsens far Knud Ibsen som en voldelig alkoholiker som tyranniserte Ibsens mor Marichen. Seriens fremstilling av Ibsens barndom og ungdom, og av faren Knud, bygger på eldre Ibsenbiografier som har kommet under sterk kritikk i nyere Ibsenforskning fra 2010-årene, som har vist Ibsenfamilien levde i relativ velstand på den herskapelige lystgården Venstøp i Ibsens barndom, at Knud Ibsen var en omgjengelig mann som på ingen måte tyranniserte ektefellen eller barna, men tvert imot skjemte bort sønnen, og at ingen ting tyder på at han var alkoholiker. Ibsenforsker Jon Nygaard oppsummerte i 2016 omveltningen i forståelsen av Ibsens barndom som at alle de populære forestillingene om Ibsen er feil. Jørgen Haave skrev i sin bok *[[Familien Ibsen]]* fra 2017:

## Medvirkende
* Henrik Ibsen (barn): Sigurd Arntzen
* Lille Hedvig: Gina Victoria Ulveie Lia
* Henrik Ibsen (ungdom): Anders Baasmo Christiansen
* Knud Ibsen: Sven Nordin
* Marichen Ibsen: Kjersti Holmen
* Hedvig (ungdom): Birgitte Larsen
* Farmor Johanne Paus: Lise Fjeldstad
* Stefarfar Ole Paus: Per Theodor Haugen
* Onkel Henrik Johan Paus: Eindride Eidsvold
* Onkel Christopher Paus: Erland Bakker
* Cathrine Paus: Odille A. Heftye Blehr
* Hilde Paus: Anna Lena Hansen
* Rottejomfruen (faster Ploug): Wenche Foss
* Else Sofie: Laila Goody
* Clara Ebbel: Kaia Varjord
* Reimann: Bjørn Sundquist
* Madam Reimann: Marika Enstad
*Lillesøster Reimann: Ingrid Emilie Hestnes
* Jomfru Crawford: Stina Ekblad
* Christopher Due: Joachim Rafaelsen
* Ole Schulerud: Kim Sørensen
* Latinlærer: Svein Erik Brodal
* Lars Nielsen: Mads Ousdal

## Bak serien
* Regissør: Berit Nesheim
* Manus: Siri Senje
* Produsent: Tore Bergstrøm
* Produksjonsleder: Inger Vatne

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Thomisme

**Thomisme** er den formen for teologisk og filosofisk tenkning som utgår fra Thomas Aquinas. Thomisme har vært særlig utbredt innen dominikanerordenen, og har hatt sterk innflytelse innen den romersk-katolske kirken, ikke minst på 1800-tallet.

Thomismen forener gresk filosofi og kristen filosofi.

## Eksterne lenker
* Artikkel om thomisme av Jacques Maritain Center of Notre Dame University
* ''Reality: A Synthesis of Thomistic Thought''  av Reginald Garrigou-Lagrange
* De 24 tesene i thomistisk filosofi – mp3-fil (engelsk)
Timon fra Fleios

**Timon fra Fleios** (født ca. 320 f.Kr., død 230 f.Kr.) var en filosof som tilhørte den filosofiske retningen skeptisisme.

Han skal ha skrevet mye, og det sies at han var forfatter av både dikt og drama. I sin stil var han ofte meget satirisk. Bare fragmenter av dette er bevart i dag. 

Han kritiserte andre filosofer sterkt, og han mente at det er fånyttes å komme med hypoteser.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stangehallen

**Stangehallen Riksanlegg** er en flerbrukshall som stod ferdig 1. desember 1991 i Stange kommune i Innlandet.  Den ligger ved Stange videregående skole og ikke langt fra Stange stasjon. 

For friidrett har hallen bane med 200 meter doserte svinger. Hallen fikk av denne grunn status som riksanlegg for Norges Friidrettsforbund (NFIF) og var fast arrangør for NM i friidrett innendørs frem til flere haller ble bygget rundt om i Norge fra 2011. 

Videre har hallen fire håndballbaner, treningsrom, samt lokaler for teater, kurs og skole. Idrettsarealet dekker  m² av anleggets totalt  m².

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Stange videregående skole

**Stange videregående skole** er en videregående skole i Stange kommune i Innlandet. Skoleåret 2021/2022 har skolen 448 elever.

Skolen ligger ved Stangehallen.

## Linjer
Skolen har linjene:
* Bygg- og anleggsteknikk
* Musikk, dans og drama
* Studiespesialisering 
* Idrettsfag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Verdens sørligste

Dette er en liste over de sørligste ting av forskjellig slag i verden.
## Byliv

## Geografi
*Landmasse: Sydpolen, Antarktis, 90°S
*Aktive vulkan: Mount Erebus, Antarktis, 77°32′S 167°17′Ø

## Natur
### Dyr
*Fugl: Sørjo, sett på Sydpolen 

### Planter
*Blomsterplanter: (viltvoksende, det er et drivhus på Amundsen-Scott Sydpolstasjon)
**Enfrøbladete planter: Antarktisk hårgress (*Deschampsia antarctica*), Antarktis, omkring 63°S
*Trær:
***[[Sydbøkfamilien|Sydbøk]]* (Antarktisk sydbøk *Nothofagus antarctica*): Isla Hoste sør for Tierra del Fuego, omkring 55°30′S
**Palmer (*Rhopalostylis sapida*, naturlig forekomst): Chathamøyene, New Zealand, 44°00′S https://web.archive.org/web/20140814151144/http://www.bushmansfriend.co.nz/xurl/PageID/9165/ArticleID/-33868/function/moreinfo/content.html
*Bartrær (Pilgerodendron *Pilgerodendron uviferum*): Isla Hoste sør for Tierra del Fuego, omkring 55°30′S 
*Bregner (*[[Blechnum|Blechnum penna-marina]]*): Kapp Horn, omkring 55°55′S

## Hager, dyrehager og akvarium
*Botanisk hage: 
*Dyrehage: 

## Sport og fritid

## Religion
*Katedral: Sagrado Corazónkatedralen, Punta Arenas, Chile http://www.iglesia.cl/puntaarenas/
*Moské: Dunedin, New Zealand (45° 52' S 170° 30' Ø) 
*Kirke: Trinity Church, King George Island, Antarktis

## Vitenskap
* Forskningsstasjon: Amundsen-Scott South Pole Station, Antarktis, 90°00′

## Transport
*Vei med forbindelse til hovedveinettet: Ushuaia, Argentina, 54°48′S 68°18′V 
*Motorvei: Dunedin, New Zealand
*Jernbane: Puerto Deseado, Argentina, 47° S 
*Flyplass: permanent med rutefly, Ushuaia, Argentina 
*Flyplass: permanent uten rutefly, Sydpolen

## Kultur og musikk

## Se også
*Verdens nordligste
*Verdens ytterpunkter
*Verdens sørligste byer
John Fante

**John Fante** (født 8. april 1909, død 8. mai 1983) var en amerikansk forfatter av italiensk herkomst. Hans mest kjente verker er de delvis selvbiografiske bøkene om Arturo Bandini, en gutt med italiensk bakgrunn som vokser opp i Colorado. Bandini-kvartetten består av *Wait Until Spring, Bandini* (1938), *The Road to Los Angeles* (utgitt 1985), *Ask the Dust* (1939) og *Dreams From Bunker Hill* (1982). Den siste dikterte han til sin kone fordi han selv var blitt blind som følge av diabetes. Fante har også skrevet en rekke filmer: *Walk On the Wild Side* (1962), *Full of Life* og *My Man and I*. Temaer i Fantes bøker er fattigdom, katolsk oppvekst, flerkulturell identitet (fortrinnsvis italiensk/amerikansk) og forfatterlivet. Fantes bok, *Ask the dust* (2006), er filmatisert. 

I forordet til en ny utgivelse av Bandini-bøkene skriver Charles Bukowski at «Fante var min Gud.»

Tittelen *Ask the dust* (norsk tittel: *Spør støvet*) er hentet fra Hamsuns *[[Pan (roman) | Pan]]*

## Bibliografi
I rekkefølge etter amerikansk utgivelse, og med angivelse av år for oversettelse
* Wait Until Spring, Bandini (1938) – *Vent til våren, Bandini* (1940), oversatt av Johan Borgen
* Ask the Dust (1939) – *Spør støvet* (2007), oversatt av Børge Lund
* Dago Red (1940), novellesamling
* Full of Life (1952)
* The Brotherhood of the Grape (1977)
* Dreams from Bunker Hill (1982)
* 1933 Was a Bad Year (posthumt, 1985, ufullstendig) – *1933 var et dårlig år* (1987), overs. av Per Petterson
* Road to Los Angeles (posthumt, 1985)
* West of Rome (posthumt, 1986), to kortromaner
* The Big Hunger (posthumt, 2000), novellesamling

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Omtale på NNDB
Ramzan Kadyrov

**Ramzan Akhmadovitsj Kadyrov** (russisk: Рамзан Ахмадович Кадыров) (født 1976) er statsoverhode i den russiske delrepublikken Tsjetsjenia. Han er sønn av den tidligere presidenten Akhmad Kadyrov, som ble myrdet i et attentat 9. mai 2004.

Kadyrov ble fungerende president 15. februar 2007 etter Alu Alkhanov, som da ble utnevnt til visejustisminister i Russland av president Vladimir Putin. 2. mars 2007 ble han utnevnt til president av Tsjetsjenias nasjonalforsamling.

Kadyrov styrer Tsjetsjenia gjennom despotisme og undertrykking. Han er blitt kritisert av flere internasjonale organisasjoner for et bredt utvalg av brudd på menneskerettigheter. Human Rights Watch anser bortføring og tortur så utbredt at det utgjør forbrytelser mot menneskeheten. Han har stått for begrensning av offentlig liv for kvinner, og han har ledet utrensking av homoseksuelle. Ramzan Kadyrov har ofte blitt beskyldt for involvering i å kidnappe, henrette og torturere menneskerettsaktivister, kritikere og deres slektninger, både innenfor Tsjetsjenia, i andre regioner av Russland og utenlands, gjennom politisk bruk av politi og militære. Han skal også personlig ha deltatt ved tortur. Han benekter disse beskyldningene.

Kadyrov poserer ofte med våpen og militært utstyr, og han viser ofte fram rikdommene sine. Kadyrov-familien har beriket seg kraftig under sitt styre i Tsjetsjenia. Russland sender store pengebidrag til Tsjetsjenia.  Forskjellen mellom Tsjetsjenias regjering og Kadyrov er uklar.

I 2017 innførte USA økonomiske sanksjoner mot Kadyrov. USA anklager Kadyrov blant annet for utenomrettslige henrettelser og tortur av fanger. 20. juli 2020 kunngjorde USA nye sanksjoner mot Kadyrov, hans kone og to døtre. Sanksjonene innebærer at de nektes innreise til USA.

Nye sanksjoner mot Kadyrov ble offentliggjort av amerikanske myndigheter 10. desember 2020.

Under Russlands invasjon av Ukraina 2022 tilbød Kadyrov sin hær til Russland.  Styrkene til Kadyrov var involvert i Butsja, kjent for Butsja-massakren.  Styrkene til Kadyrov tok kontroll i den ukrainske byen Popasna etter at russisk bombing og artilleribombardement hadde ødelagt mesteparten av byen.  Han foreslo at Russland skulle bruke atomvåpen mot Ukraina.

## Fotnoter

## Referanser
Lydmiksing

**Lydmiksing** benyttes til lydinnspilling, lydredigering og lydsystemer for å balansere volumene og frekvensene fra en eller flere lydkilder. Dette kan være musikkinstrumenter og vokalister i et band, orkesterseksjoner, programannonsører og journalister, publikumsstøy osv.

Noen ganger gjøres lydmiksing live av en lydtekniker, for eksempel på en rockekonsert eller andre musikkfremføringer hvor PA-system benyttes. En typisk konsert benytter to miksere, en plassert blant publikum for å mikse lyden som går gjennom hovedhøyttalerne, og en annen plassert på siden av scenen for miksing av monitorhøyttalere plassert rett foran utøverne så de kan høre hverandre.

Et annet eksempel på livemiksing er når en DJ mikser to LP-er sammen. Breakbeats lages ved å mikse sammen identiske "breaks". Ofte blir slutten av en forhåndsinnspilt sang mikset sammen med starten på en annen slik at overgangen blir sømløs, hvilket gjøres gjennom beat-matching eller beat-miksing, og gjerne også pitchkontroll.

I andre tilfeller gjøres lydmiksing i studio som en del av en flersporsinnspilling. Dette for å kunne produsere digitale eller analoge lydinnspillinger som en del av et album, en film eller et tv-program. Se: remix.

En lydmikser, eller miksepult, har mange rotérbare knotter (potensiometere) og volumslidere (hvilke også er potensiometere) som brukes for å forandre volumet, volumet på effekter som romklang og lignende, og (tonekontrollering) av de ulike frekvensene tilhørende lydsignalene. På de fleste miksere er alle kontrollere som gjelder for en enkelt lydkanal samlet i en vertikal kolonne. Større og mer komplekse miksere, sånn som de som benyttes i film og tv, kan ha hundrevis av kanaler. Idag har mange miksere, uavhengig av kostnad, automatiseringsfunksjoner som gjør at bevegelsene til kontrollerne utføres automatisk, ikke ulikt et pianola.

Lydmiksing på datamaskin blir også mer og mer populært. Flere og flere uavhengige artister benytter deres egne datamaskiner for digital innspilling og miksing. Lydredigering er ofte også foretatt på datamaskin..

En annen trend er å benytte 5.1, hvilket er "surround"-lyd. Dette krever seks lydkanaler: venstre, senter, høyre, venstre bak, høyre bak, og en egen kanal for lave frekvenser (subwoofer).  På det kommersielle marked er det bare DVD som har en standard for surroundlyd. Etterspørselen etter 5.1 innen lyd- og musikkproduksjon var en gang lite, men har i det siste økt dramatisk samtidig med introduksjonen av 7.1- og 9.1-surround.
Be Cool

***Be Cool*** er en amerikansk krimkomedie fra 2005 som var basert på en bok av Elmore Leonard med samme navn fra 1999. Boka var oppfølger til romanen *[[Get Shorty (roman)|Get Shorty]]*, som ble filmatisert i 1995.

Elmore Leonard ble inspirert av Barbara Keith til å skrive Be Cool. Leonard og bandet hennes opptrådte sammen rundt om i USA med en Words and Music Tour etter utgivelsen av boka.

## Handlingsreferat
Chili Palmer, rastløs etter år med det han mener var kjedelig film-produksjon, kommer inn i musikk-bransjen etter å ha sett en leiemorder henrette sin gamle venn Tommy Athens, eier av et plateselskap. Chili tilbyr å hjelpe Tommys enke, Edie Athens, med å administrere den sviktende virksomheten, som skylder 300 000 dollar til hiphop-produsent Sin LaSalle. Chili er imponert av sangeren Linda Moon, og hjelper henne med å frigjøre henne fra kontrakten hennes til Nick Carr og Raji, som har en homofil samoansk livvakt ved navn Elliott.

Carr og Raji ansetter en leiemorder, Joe "Loop" Lupino for å drepe Chili før han kan redde Edies bedrift ved å arrangere en live-opptreden for Linda sammen med Steven Tyler og Aerosmith. Lasalle krever betaling på 300 000 dollar, men godtar å gi Chili noen dager på å få pengene på plass. Når russerne forsøker å drepe Chili, dreper Joe Loop feilaktig Ivan Argianiyev - den russiske pøbelens leiemorder. Carr blir rasende når han oppdager denne feilen. Raji forsøker deretter å ta livet av Loop. Carr forsøker å lure Chili, men Chili er mye smartere enn Carr forventet. Raji og Elliott setter også opp en felle for LaSalle. Men fornærmet av Bulkins rasistiske bemerkninger, dreper LaSalle ham.

## Rolleliste
* John Travolta som Chili Palmer
* Uma Thurman som Edie Athens
* Vince Vaughn som Roger "Raji" Lowenthal
* André Benjamin som Dabu
* Robert Pastorelli som Joseph "Joe Loop" Lupino
* Christina Milian som Linda Moon
* Paul Adelstein som Hyman Gordon
* Debi Mazar som Marla
* Dwayne Johnson som Elliot Wilhelm
* Gregory Alan Williams som Darryl
* Harvey Keitel som Nick Carr
* Danny DeVito som Martin Weir
* Seth Green som Shotgun
* James Woods som Tommy Athens
* Alex Kubik som Roman Bulkin
* George Fisher som Ivan Argianiyev
* Serdar Kalsin som Semyon
* Anthony J. Ribustello som Fast Freddie
* Carol Duboc som Pumpkin
* Minae Noji som Miss Bangkok
* Arielle Kebbel som Robin
* Kimberly J. Brown som Tiffany
* Margaret Travolta som Marge
* Dan Brown som konsert-publikum.

## Eksterne lenker
*
Tullverket

**Tullverket** er en statlig myndighet som har til oppgave å kontrollere inn- og utførsel av varer over Sveriges grenser. Tullverket samler inn toll, merverdiavgift og andre skatter for de varene som føres inn fra land utenfor EU samt opplysninger som ligger til grunn for utenrikshandelsstatistikken. Tullverket behandler også informasjon om hvilke regler som gjelder ved handel med land utenfor EU og har til oppgave å se til at disse reglene etterleves.

Strategisk plassert utmed Sveriges grense overvåker Tullverket grensene slik at ikke varer som narkotika, våpen, alkohol m.m. ulovlig føres inn eller ut av Sverige. Bekjempelse av narkotikasmugling, alkohol- og tobakkssmugling samt økonomisk kriminalitet er områder som prioriteres høyt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Seppuku

**Seppuku** (japansk 切腹, direkte oversatt «buk-skjæring» eller «mage-snitt») var en form for rituelt selvmord, utført av de japanske samuraiene. **Harakiri** (腹切 eller 腹切り) er den uformelle, muntlige betegnelsen, et ord som også er mest brukt i Vesten. 

Årsaken til seppuku var vanligvis at samuraien enten vil unngå fiendtlig fangenskap eller bøte for et alvorlig feilgrep, for eksempel for å ha sviktet sin herre. Dette skal allikevel ikke forveksles med soning av en forgåelse, da seppuku ble sett som samuraiens mulighet til å forlate denne verden med æren i behold. Seppuku var en viktig del av samuraienes æreskodeks, den såkalte bushidō, og det var bare samuraiene som hadde anledning til å gjennomføre dette ritualet. Seppuku ble vanlig på slutten av 1100-tallet, og fortsatte frem til slutten av samuraienes tidsperiode, mot slutten av 1870-årene.

## Framgangsmåte
Seppuku ble gjennomført ved at samuraien satt i seisa på en pute som lå på et hvitt klede, ikledd hvit kimono. Samuraien tok deretter enten sin tantō (kniv) eller wakizashi (ekstra våpen) og stakk den inn i magen på venstre side og skar over mot høyre. Deretter ville en oppasser normalt avslutte de forferdelige smertene dette førte med seg, ved å halshugge samuraien. De som var ekstra modige kunne imidlertid gjennomføre et tilleggskutt, ved å vri kniven rundt i såret, og føre den tilbake og opp gjennom mellomgulvet. Dette ble ansett som ekstra ærerikt, men de fleste valgte å avslutte livet etter det første kuttet. Da seppuku ble sett som en ærefull avslutning på livet, var det meningen at oppasseren (det blir ennå diskutert om det faktisk var en samurai eller en offisielt, oppsatt bøddel) skulle hugge av hodet og dermed også hjelpe den dømte med å opprettholde sin ære frem til døden. Det ble ansett som svært nedverdigende å vise sine smerter.

En mer uoffisiell forklaring på ritualet i mange kobudokretser er at sittestillingen og bukkuttet ville føre til at hodet falt framover og siden ned i hendene på den dømte da det ble hogd av, og at samuraien dermed ville framstå som om han var midt i en bønn. 

## Kjente personer som har utført seppuku
Det er flere japanere som har begått rituelt selvmord, også i forholdsvis ny tid. Det gjelder for eksempel Saigō Takamori, «den siste sanne samuari» som døde 1877, generalløytnanten Cho Isamu, admiralen Chuichi Nagumo og flere andre militære fram mot Japans nederlag i andre verdenskrig 1945, den nasjonalistiske aktivisten og forfatteren Yukio Mishima som utførte ritualet i 1970 og judomesteren Isao Inokuma som døde 2001.

## Rituelt selvmord i populærkulturen
Det finnes en rekke japanske filmer der seppukuritualet står i fokus, hvorav den mest kjente nok er klassikeren *Seppuku* fra 1962 (mest kjent i vesten som *Harakiri*). Andre eksempler er  *Sword of Vengeance* (1972), *Shogun Assasin* (1980) og *Gohatto* (1999).

## Se også
* Selvmord
* Selvmord i Japan
* De 47 rōnin

## Referanser


## Eksterne lenker
*
FREDET

**FREDET** er en forening stiftet 13. mai 2006 som en forening for eiere av fredet eiendom. Foreningen skal jobbe med følgende punkter et bedre kulturminnevern for private eiere av fredet eiendom. Målet er å redusere konfliktnivået i kulturminnevernet og gjøre kulturminnemyndighetene til en naturlig samarbeidspartner for private eiere av fredet eiendom. 

## Styre

*Foreningens leder er Knut Aall på Nes Verk i Tvedestrand. 
*Nestleder er Trygve Sundt.
*Styremedlemmer er Charlotte Birke, Nils Joachim Knagenhjelm og Hans Roger Selnes

## Påvirke myndighetene

Foreningen skal også arbeide for å skape økt forståelse både hos myndighetene og allmennheten for eiernes situasjon når det gjelder fredet eiendom. I dette ligger det også å bedre situasjonen når det gjelder erstatninger og å arbeide for at myndighetene bekoster sine arkeologiske utgravinger selv.

### Folkevalgt råd for Riksantikvaren

Riksantikvaren er en medspiller for FREDET, som også arbeider for at riksantikvaren får et folkevalgt råd som kan  vurdere foreslåtte vedtak ut fra en praktisk, økonomisk og samfunnsmessig synsvinkel.

### Høringsinstans

FREDET ønsker også å være høringsinstans ved nye lover og forskrifter, og påvirke Stortinget, Regjeringen og andre myndigheter.

## Støtte for medlemmene

Foreningen vil samarbeide tett med et stort advokatfirma for å sikre den beste juridiske kompetanse og assistanse innen fagfelt som kulturminneloven, forvaltningsloven og personvern og i enkeltsaker. Slik vil de heve medlemmenes juridiske kompetanse. Dette vil de også gjøre ved å holde seminarer og fagmøter for å gi medlemmene ajourført orientering om bevaringstekniske forhold, rettsregler, politisk håndtering og økonomiske forhold innenfor fagområdet

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Gilhusodden

**Gilhusodden** er en odde i Lier kommune som går ut i Drammensfjorden, rett overfor tømmerterminalen på Lierstranda.

Om sommeren er Gilhusodden et populært badested, dessuten er det et populært fiskested. Gilhusodden ligger rett ved der Lierelva renner ut i Drammensfjorden, derfor finnes det masse slags fisk der. Sjøørret, ørret, laks (mest i elva), torsk, sei, hvitting og flyndre er arter som er ganske vanlige der.

St. Hallvard-spillet, *Hallvards valg* spilles her.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Presentasjon av Gilhusodden friluftsområde fra Lier kommune
Nordgard Hågå

**Nordgard Hågå** er en gård i Sødorp i Nord-Fron, Gudbrandsdalen. I dag er det hotell, restaurant og konferansesenter. 

## Historie
De første skriftlige henvisninger til gården Hågå (betydning: Hage) er fra 1318. I tiden fram mot reformasjonen var Hågå underlagt erkebiskopen i Nidaros, deretter ble den krongods før bonden ble selveier på begynnelsen av 1700-tallet.

Gården har tilnavnet *Per Gynt-Gården*. Gården skal ha vært eid av en familie ved navn Günth eller Günther på 1500-tallet, og lokale sagn plasserer den faktiske eller legedariske Per Gynt på denne gården. Henrik Ibsens *[[Peer Gynt]]* tar delvis utgangspunkt i dette sagnet.

Christian Mikkel Dobloug overtok gården i 2001 og driver den som hotell, restaurant og konferansesenter.

## Bygninger og arkitektur
Anlegget består i dag av totalt 17 bygninger hvorav 7 er vedtaksfredet, og resten er verneverdige. Gården er oppdelt i et inntun og et uttun, slik tradisjonen har vært i Gudbrandsdalen.

Den første bygningen ble fredet allerede i 1923, Gyntestugu. Per Gyntloftet ble flyttet til Maihaugen fra gården i 1905. Den største fredningen kom i desember 1963, da de øvrige bygninger på inntunet ble fredet.

;Inntunet 
*Hovedbygning. Sammenbygging av flere bygninger fra gården, hovedoppføringen skjedde i 1939.
*Harildstadstuen. Stuen er fra ca. midten av 1700-tallet, flyttet fra gården øvre Harildstad i 1937.
*Tørrstuggu: Bygningen ble brukt til å tørke korn, fra midten av 1800-tallet.
*Gyntestugu: Fra midten av 1600-tidlig 1700-tallet.
*Kværnhuset: Bygning fra midten av 1800-tallet. Ble flyttet fra Gyntbekken inn på inntunet i 1940.
*Solbjørgloftet: tidlig 1700.
*Stabbur: Slutten av 1700.
*Stabbur: Slutten av 1700.
*Smia: Midten av 1800.

;Uttunet:
*Tryskerlåve: 1739
*Steinfjøs: Bygget i flere perioder, eldste datering i tømmer fra 1493, hovedfjøset ble bygget på begynnelsen av 1800 tallet.
*Redskapsskjul: ca. 1790
*Trysker og kornlåve: 1787-1871.
*Eirikstugu: ca. 1820
*Voldastugu: ca. 1821
*Saltloftet: ca. 1780
*Bryggerhuset/ bakstehuset: sent 1700-tall.

## Referanser
Vjatsjeslav Jekimov

**Vjatsjeslav Vladimirovitsj Jekimov** (**Вячеслав Владимирович Екимов**) (født 4. februar 1966 i Vyborg) er en russisk tidligere syklist. Han begynte som profesjonell i 1990. Mesteparten av karrieren syklet han for US Postal/Discovery Channel Pro Cycling Team. Han deltok i og fullførte Tour de France 15 ganger, første gang i 1990, siste gang i 2006.

Han er nå sportsdirektør i Katjusja.

## OL-medaljer
* Gull i forfølgelse, lag i Seoul i 1988
* Gull i temporittet i Sydney i 2000
* Gull i temporittet i Athen i 2004

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kolonnekjøring

**Kolonnekjøring** kan beskrives som en rekke kjøretøy som beveger seg med samme hastighet og avstand mellom dem fra et sted til et annet etter bestemmelse av gitt myndighet. Dette gjelder vanligvis militære kjøretøy under gruppevis forflytning med mer enn 4 farkoster eller for sivil trafikk under særlige forhold.

Kolonnekjøring forekommer blant annet når en vei kun er åpen for kjøring etter en ledebil (ofte brøytebil). Når det stenges for kolonnekjøring, venter man til det har samlet seg nok kjøretøy (et antall som ledebilsjåføren bestemmer).

Kolonnekjøring brukes ofte på fjelloverganger om vinteren når været er for dårlig til at veien kan holdes åpen permanent i full bredde. Det kan også brukes under veiarbeid, for eksempel i tunneler, for å lede trafikken sikkert forbi et veiarbeidssted, som utgjør en kjørebaneforsnevring, uten fare for veiarbeiderne.

Kolonnekjøring om vinteren kan være farlig. Biler som brøytebilsjåføren mener ikke er tilstrekkelig skodd for kolonnekjøring, kan bli nektet å bli med i kolonnen.

#### Militære kolonner
En militær kolonne kan bestå av opp til tolv kjøretøy og skal ikke kjøre raskere enn 80 kilometer i timen. Militære kolonner skal være merket med blått flagg eller lys på det forreste kjøretøyet og grønt flagg eller lys på det bakerste. På natten (når det er mørkt) erstattes flaggene med blått/grønt lys. Militære kolonner kan også være merket med «militær kolonne». Avstand mellom kjøretøyene gis gjerne slik at annen trafikk kan kjøre forbi når veien tillater det.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Slik kjører du i kolonne - Vegvesen.no
* Kolonnekjøring er vinterens utfordring - NAF.no
Emile Berliner

**Emile Berliner** (født 20. mai 1851, død 3. august 1929) var en tysk-amerikansk oppfinner. Han er mest kjent for å ha funnet opp grammofonen i 1887.

Berliner ble født i Hannover i Tyskland, men emigerte til USA da han var nitten. Han jobbet blant annet i Bell Telephone Company med å utvikle telefoner.

Ved siden av grammofonen oppfant han en ny vev for masseproduksjon av tøy og eksperimenterte mye med helikoptre. Han skal ha klart å lage et helikopter så tidlig som 1909. Den 16. juli 1922 demonsterte han og sønnen et fungerende helikopter for den amerikanske hæren.

## Referanser
Dalsfjordbrua

**Dalsfjordbrua** er en veibro over Dalsfjorden i Vestland. Hengebroen har et spenn på 523 meter og brotårnene er 101 meter høye. Den ble åpnet 14. desember 2013. Broen er bygget som en del av prosjektet *Dalsfjordsambandet* og inngår i fylkesvei 609. På vestsiden går veien inn i Ottersteintunnelen, mens på østsiden av broen går veien i en 290 meter lang tunnelarm inn til en rundkjøring inne i Nishammartunnelen.

## Historikk

## Referanser




## Eksterne lenker
* Sogn og Fjordane fylkesarkiv: Kampen for Dalsfjordbrua
* NRK Sogn og Fjordanes fylkesleksikon: Dalsfjordbrua
* Bergens Tidende: Byggjestart på Dalsfjordbrua i 2009
* Aksjon Dalsfjordbrua
Mieszko II Lambert av Polen

**Mieszko II Lambert** (født 990, død 10. eller 11. mai 1034) var konge av Polen fra 1025 til 1031, og senere hertug av Polen fra 1032 til 1034. Han tilhørte det piastiske dynasti, og var andre sønn av hertug, senere kong Bolesław I av Polen.

Noe urettferdig fikk han tilnavnet *Gnuśny* (som kan oversettes blant annet med *den late*), som var kanskje ment å skulle reflektere den uheldige måten styret hans endte på. I begynnelsen av sin regjeringstid var han imidlertid en dyktig og talentfull hersker, som videreførte sin forgjengers vellykkede politikk. 

Mieszko tok over makten (og kronet seg selv til konge) etter sin fars død, og forviste sannsynligvis sine to brødre (Bezprym og Otto) fra landet. Han organiserte to vellykkede invasjoner av Sachsen i 1028 og 1030, og kom slik den nye tyske keiseren Konrad II i forveien, da den sistnevnte var i ferd med å gå til krig mot Polen. Senere førte Mieszko defensive kriger mot tyskerne, tsjekkerne og hertugene av Kievriket. 

Polen kom snart til å befinne seg i en vanskelig situasjon, da rikets nabostater søkte å gjenvinne områdene erobret av Mieszko I og Bolesław I, samtidig som Mieszko IIs to brødre – i sin kamp om makten – søkte støtte fra en tyskrussisk koalisjon. Mieszko holdte ikke ut det samtidige angrepet på riket i 1031 av Konrad II (med Otto) i vest og Jaroslav I (med Bezprym) i øst, og flyktet til Tsjekkia, hvor han ble tatt til fange av den tsjekkiske hertugen Oldřich. 

I mellomtiden tok Bezprym over makten i Polen. Hans brutale styre førte imidlertid til at han ble drept noen måneder senere. Etter Bezpryms død i 1032 ble Mieszko løslatt, og etter sin tilbakekomst til Polen prøvde han å gjenvinne makten. 

For å sikre støtte hos den tyske keiseren måtte han imidlertid frasi seg kongetittelen, og dele det polske territoriet i tre deler – mellom seg selv, sin bror Otto og sin slektning Dytryk. Slik kom han tilbake til makten som hertug av den største av de tre landdelene, men denne tredelingen ble imidlertid ikke langvarig, for etter Ottos død tok han over hans landdel, forviste Dytryk og klarte slik – kort tid før sin død – å forene piastenes rike. 

Situasjonen i landet ble imidlertid ikke stabilisert – under Bezpryms styre hadde det kommet til opprør blant jordeiere og bønder mot stormennene og kirken (den paganske reaksjon), og etter Mieszkos død ble landet ytterligere svekket av indre anarki. Hans kone og sønn ble forvist fra landet, og kaoset ble forsterket med tsjekkernes plyndretokt i riket (blant annet ble Gniezno lagt i grus). 

Under Mieszko IIs tid mistet Polen territoriene Bolesław I hadde erobret: Morava, Łużyce, Milsko og Rødrutenia (Øst-Galicia). Etter Mieszko I og Bolesław Is vellykkede styrer havnet den unge polske staten under Mieszko II – som følge av mange forskjellige faktorer vel å merke – i en svekket og uklar posisjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eikenes

**Eikenes** er et ferjeleie på nordsiden av Dalsfjorden i Askvoll kommune i Vestland. Før Dalsfjordbrua ble tatt i bruk 14. desember 2013 gikk det ferge fra Eikenes til Dale i Fjaler. Ferjestrekningen var del av fylkesvei 609.

Mellom 1975 og 1979 ble det bygd vei innover Dalsfjorden fra Eikenes. Veibyggingen ble stoppet etter at en tunnel og fire km vei var blitt bygd, og bevilgningene til veiprosjektet ble i 1981 overført til andre veiprosjekter. I sammenheng med bygging av Dalsfjordbrua ble veien fra Eikenes gjort ferdig som del av veiprosjektet.

## Referanser
Matthieu Sprick

**Matthieu Sprick** (født 29. september 1981) er en fransk, tidligere profesjonell syklist. Han startet sin proffkarriere i Brioches La Boulangère i 2004.

## Lag
* Brioches La Boulangère (2004–2010)
* Skil-Shimano (2011–2014)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Oldersund bru

**Oldersund bru** er ei fritt frambygg-bru på fylkesvei 616 i Bremanger kommune i Sogn og Fjordane. Brua krysser Oldersundet mellom Sundsøya og Frøya. Sammen med Hamrøybrua binder den sammen øyene Frøya og Bremangerlandet. De to bruene ble åpnet i 1976. Oldersund bru er 336 meter lang og har lengste spenn 120 meter. Seilingshøyden er 18 meter, og brua har i alt 7 spenn.

## Se også
*Hamrøybrua

*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde

## Referanser
Hamrøybrua

**Hamrøybrua** er ei bru på fylkesvei 616 i Bremanger kommune i Vestland. Brua krysser Hamrøysundet mellom Smørhamnsøya og Hamrøya. Sammen med Oldersundbrua binder den sammen øyene Bremangerlandet og Frøya. Hamrøybrua er 169 meter lang. De to bruene ble åpnet i 1976.

## Se også
*Oldersundbrua
*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde

## Referanser
Oberbergischer Kreis

**Oberbergischer Kreis** ligger sør i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen.
Den er sammensatt av 13 kommuner.

## Referanser


## Eksterne lenker
*