Jyske Lov

**Jyske lov** var en landskapslov for Jylland og Fyn, stadfestet av Valdemar Seier i 1241. Lovverket ble erstattet av kong Christians Danske Lov i 1683.

Ovenstående sitat fra lovens fortale henviser antakelig til at Jyske lov er vedtatt på det jyske landsting i Viborg. Derimot er Jyske lov antakelig ikke vedtatt av landstingene i Ringsted og Skåne.

Jyske lov gjaldt i Jylland og på Fyn. Som en følge av landskapslovene var kongeriket Danmark oppdelt i tre selvstendige rettsområder inntil Danske Lovs innføring i 1683. Det er imidlertid blitt fremført at Jyske lov i tiden inntil 1683 fikk rettsvirkning i de øvrige landsdelene. I hertugdømmet Slesvig bevarte den sin status inntil 1900.

Enkelte er derfor av den oppfatning at Jyske lov har vært gjeldende for hele landet, for på tross av navnet er den gitt på et møte for landets stormenn i Vordingborg. Andre mener at loven ikke ble vedtatt av landstingene i Sjælland og Skåne, men at den likevel, på grunn av støtte fra konge og stormenn, kan ha hatt en smitteeffekt i Østdanmark. 

Loven slo fast at om en kvinne hadde levd åpenlyst sammen med en mann i tre år, og rådet for hans hjem og husholdning, skulle hun regnes som hans ektefelle. Visse deler av Jyske lov var fortsatt gjeldende i Sønderjylland inntil begynnelsen av 1900-tallet. Det var snakk om en enkelt paragraf om at den som fanger en bisverm, kan beholde den, selv om man vet hvem den tilhører. («*Finner en mann [[bier]] på åpen mark, og ingen mann følger dem, da skal den som fant dem, ha dem, selv om han verken har jord eller skog på den marken. Men finner han bier i en annen manns skog, da skal han ikke ta dem hvis de er fløyet opp i et tre, og får ingen del i dem, med mindre han følger dem til en stubbe. Hvis han følger dem fra gården sin, da skal han enten ha en tredjedel av dem...eller en ørtug penger, hvis treets eier vil løse dem. For når de flyr ut av en manns øyesyn, da tilhører de den som finner dem. Hvis en mann finner en bisverm på [[kirkegård]]en, da tilhører de finneren og ingen annen.*») Regelverket rundt birøkting står like etter lov rundt «Hvis en mann blir såret i horseng» (kap 37).

## Historie
Saxo forteller i sitt verk *[[Gesta Danorum]]* fra rundt 1200-tallet om de danske kongenes forsøk på lovgiving. Ett av de tidligste eksempler på dansk lovgivning var Vederloven (av gammeldansk *withærlagh*, jfr «vederlag», men med betydningen «bøter» eller «straff») som fastsatte regler for kongens personlige hær, hirden. Vederloven er kjent i dansk utgave fra rundt 1180 og i latinske versjoner hos Svend Aggesen og Saxo.

Sammen med Sjællandske lov og Skånske lov kalles Jyske lov for «landskapslovene». Jyske lov er den eneste av landskapslovene som er datert, men på bakgrunn av innholdet i lovbøkene anslås Jyske lov som den yngste, datert til 1241. Det innebærer at den er utstedt i kong Valdemar Seiers regjeringsperiode. 

Lovbokens hovedforfatter var biskop Gunner av Viborg (1222-51). Den må imidlertid ses i sammenheng med den europeiske rettstradisjonen som siden 1100-tallet hadde beveget seg i retning av en større sammenskriving av gjeldende sedvanerett i en prosess man kaller kodifisering. Arbeidet ble påskyndet av den katolske kirke.

## Form
Jyske lov er detaljert og utførlig i sine bestemmelser helt i overensstemmelse med kasuistisk rettsoppfatning som var fremherskende den gang. Det var snakk om en sammenskriving av en rekke samfunnsmessig viktige problemstillinger, som før nedskrivingen har vært gjeldende i form av sedvane og tradisjon. Som noe helt nytt innførte lovboken bevisføring og føring av vitner, i stedet for blodhevn og muligheten for å sverge seg fri. 

Jyske lov er den eneste av landskapslovene som har en fortale. Fortalen er sterkt inspirert av kanonisk rett og henter mer eller mindre direkte de fleste av sine setninger fra disse eldre kildene. En stor del av det lånte stoffet kan føres helt tilbake til Isidor av Sevilla (ca. 560-636).

Dr.jur. Stig Iuul skrev i *Lov og Ret i Danmark* i 1942:

## Eksisterende eksemplarer
Det tidligst kjente håndskriftet av Jyske lov, *Codex Holmiensis 37*, fra slutten av 1200-tallet ble oppbevart på Kungliga Biblioteket i Stockholm i rundt 300 år. I mars 2011 vendte det tilbake til Danmark. 

Hvordan det kom til Sverige vet man ikke – det var i ribebispen Christian Muus' besittelse i begynnelsen av 1700-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Jyske Lov - Studér Middelalder på Nettet  Tekstkritisk udgave af håndskriftet NkS295,8°, Det kgl. bibliotek, København
* Codex Holmiensis: Jyske Lov hos Det kgl. bibliotek  
* Jyske Lov med ordforklaringer