«Ringaren»

Skipsvraket utenfor Flatvarp nord for Västervik på den svenske østkysten har fått navnet «Ringaren» etter oppdagelsen i 1970-årene. Det er et tremastede handelsskip som også er klinkbygd, og dermed et enestående funn fra det sekstende århundret. Den opprinnelige størrelsen på handelsskipet er beregnet til over 23,5 meter i lengde og 8 meter i bredde. Det er også antatt at skipet kan ha vært opptil 33 meter langt i totallengde.

## «Ringaren»
Som en av de siste storskipene bygd i klink i Nord-Europa som hadde forulykket ved skjæret Skeppsholmen utenfor Flatvarp, var dette skipet et tremastet fartøy som også er kjent som det eneste funnet av et slikt skip fra renessansen i Østersjøen. Skipsvraket var relativt godt bevart og hadde vært gjenstand for arkeologiske undersøkelser flere ganger siden oppdagelsen, blant annet med dendrokronologiske undersøkelser av trematerialet som har vist at skipet ble bygd av eik fra Skåne eller Blekinge, og med et dekk av furu fra Norge eller Sverige.

De dendrokronologiske resultatene og dateringen av vraket til den første halvparten av 1500-tallet sammen med byggemetoden, tyder på at dette opprinnelig var bygd på en byggeplass i Øst-Danmark for handelsfart i Østersjøen. Funn av gjenstander som var fra lasten om bord på skipet, har vist varer fra Visby i Gotland, Lübeck, Danzig og Rostock. Størrelsen på skipet med en bredde på 8 meter tyder på meget stor lasteevne, og var derfor ansett for å vært en del av den hanseatiske handelsvirksomheten med de nordtyske byene.

Flatvarp-vraket lå på bunnen i 19-20 meter dybde og var godt bevart, inkludert rester av skipets øvre deler som kunne undersøkes. Klinkbygde vrak har som en regel falt sammen etter hvert som jernsømmen som holder skroget sammen ruster bort i vannet. I dag minner vraket om et gigantisk mikadospill med bordgangene og bjelker spredt rundt på havbunnen. Det var mulig for marinarkeologene å oppdage en bevart mesanmast akterut i vraket, og kunne konstatere etter å ha sett hvordan stormasten var plassert, at det var en fokkemast forut i skipet. Dekket var også meget godt bevart.

Skroget var åpenbart spissgattet med et smalt og langt mastesvin som også var funnet på engelske vrak som «Grace Dieu» og «Sovereign», som bare hadde en fortykkelse midt på for stormasten. Spantene er lav og brede, og var plassert med stor avstand fra hverandre på 40 til 60&nbsp;cm med 20&nbsp;cm bredde og 10&nbsp;cm høyde som dimensjoner på spantene. Tilsammen ble 21 stykker funnet i skroget. Tverrbjelker med endestykker gjennom skipssidene som på eldre klinkbygde storskip var også funnet, som holder dekket oppe. Det er ikke mulig å vite om disse tverrbjelker kun var som en del av dekkskonstruksjonen eller en del av skroget.

Til tross for resultatene ved undersøkelsene over femten år, er det ikke mulig å vite hvilken fartøytype dette skipet tilhørte. Det var åpenbart ikke en fyrblase, et storskip bygd i furu, og muligens ikke en klinkert som var tremastede og åpne fartøyer. Det kan være en holk eller en krejer. Ifølge nyere opplysninger skulle «Ringaren» være en krejer bygd i 1537, og være opptil 33 meter langt.

En kuriøs detalj på dette skipsvraket er funnet av et 3,7&nbsp;meter langt gallionstømmer med et utskåret hode, som viser at det ikke var en skute eller et lokalt fraktefartøy fra 1500-tallet. En gallion ble nesten alltid satt på større skip som en gallion eller en karakk, men også på større krejere.

## Litteratur
* *Maritim Kontakt 28: Skibsbyggeri og søfart i Renæssancen* 2006 ISBN 87-87947-15-3
## Eksterne lenker
* Ringaren