open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tour of Norway 2013 Ungdomstrøye

Konkurranse blant rytterne som var 25 år eller yngre under rittet.

## Eksterne lenker
* Resultatside
* Rittets hjemmeside
Fosen (andre betydninger)

**Fosen** eller **Fosna** kan vise til:

*Fosen – ei halvøy og en region i Trøndelag
*Fosen fogderi – et fogderi i Søndre Trondhjems amt
*Fosen (Karmøy) – ei øy i Karmøy
*Lille-Fosen – gammelt navn på Kristiansund
*Fosna – gammelt navn på Kristiansund. Brukes også i sammensetninger om Fosen i Trøndelag, f.eks. avisa *[[Fosna-Folket]]*.
*Storfosna – ei øy i Ørland
*MF «Fosen» – en bilferge
*MF «Fosen» (1978) - en bilferge
*Fosen Trafikklag – et norsk transportselskap 1957–2008
*Fosen ASA (2008–2010) – etterfølger av Fosen Trafikklag, innfusjonert i Torghatten (selskap)
Ekstrasolar måne

En **ekstrasolar måne**, eller **eksomåne**, er en naturlig satellitt som roterer rundt en eksoplanet eller et ekstrasolart himmellegeme.

Det empiriske studiet av naturlige satellitter i solsystemet kan tyde på at de er et vanlig element i planetsystemer som sådan. De fleste kjente eksoplanetene er gasskjemper. I solsystemet har gasskjempene Jupiter, Saturn, Uranus og Neptun større samlinger av naturlige satellitter, og det er derfor rimelig å anta at eksomåner er like vanlige.

Selv om eksomåner er vanskelige å oppdage med vår nåværende teknologi,
er det blitt foretatt en rekke observasjoner av kandidater gjennom Kepler-teleskopet.

Stjernen 1SWASP J140747.93-394542.6 i konstellasjonen Kentauren har en planet med en mulig måne.
Eksoplaneten WASP-12b har også en kandidat til en måne omkring seg.

## Referanser
Yueya Quan

**Yueya Quan** eller **Halvmånesjøen** (), eller «Månesigdsjøen», er en halvmåneformet liten oase seks km sør for byen Dunhuang i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina. Den er omgitt av høye sanddyner. Navnet har den hatt siden Qingdynastiets tid. 

Sanddynene rundt om kan bli opptil 300 meter høye, De kalles «de syngende høyder» (Mingsha Shan) i Kumtagørkenen, som er del av Taklamakanørkenen.

Oasen var et hvilested på Silkeveien. 

Trass i beliggenhet er kilden i løpet av etterkristen tid aldri blitt tildekket av sandstormer.

Antagelig næres grunnen av underjordisk artesisk vann. Dette vannet fukter også sanden rundt, og når sanddynene har en vannmetning på over fire prosent får de en nokså sterk stabilitet.

Kilden har krympet. Målinger i 1960 gav en gjennomsnittsdybde på 4 til 5 meter, med en maksimaldybde på 7,5 meter. Førti år senere hadde vannmengden avtatt til 5&nbsp;500 m² i areal og med en gjennomsnittsdybde på knapt én meter. Konserveringsarbeid utført av lokalregjeringen med hjelp fra sentralregjeringen har siden ført til en jevnt voksende trend. Et nødsystem ble delvis tatt i bruk i mars 2008, etter det har den gjennomsnittlige vannstanden steget fra 1 meter til 1 meter og 30 centimeter.

Innsjøen og den omkringliggende ørkenen er svært populære blant turister. I 2015 ble den, som en del av Dunhuang Yardang nasjonale geopark, innlemmet i UNESCOs verdensarvliste. Også Mogaogrottene er en del av denne oppføringen på listem. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* China rettet die Mondsichel-Quelle
* Mondsichel-See in Dunhuang
Charles Sweeney

**Charles William «Chuck» Sweeney** (født 27. desember 1919 i Lowell i Massachusetts, død 16. juli 2004 i Boston i Massachusetts) var en amerikansk generalmajor og bombeflypilot.

Sweeney førte bombeflyet B-29 «Bockscar», flyet som slapp atombomben «Fat Man» over Nagasaki i 1945.

## Referanser
Kenneth H. Cooper

**Kenneth H. Cooper** (født 4. mars 1931 i Oklahoma City) er en amerikansk lege og tidligere oberst i United States Air Force. Han er mannen bak Cooper-testen. Han har skrevet en rekke bøker om trening og var en foregangsmann for aerob trening.

## Referanser
Thorgan Hazard

**Thorgan Ganael Francis Hazard** (født 1993) er en belgisk fotballspiller som spiller for .

## Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.

Han ble tatt ut i Belgias tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kristian Moljord

**Kristian Magnus Falsen Johansen Moljord** (1882–1976) var en gruvearbeider, fagforeningsmann og NKP-politiker fra Sulitjelma i Fauske kommune. Han var stortingsrepresentant for Nordland i perioden 1945–49 og hovedstyremedlem i Arbeidsmandsforbundet i snaut 40 år.
## Liv og virke
Han var født i Beiarn, hvor faren var gårdbruker/forpakter og kirketjener. Som unggutt begynte Moljord som fisker og deltok på Lofotfisket 1897–1901 og arbeidet på anlegget ved Ofotbanen 1901–1903. I 1903 kom han til Sulitjelma og tok fatt som gruvearbeider. Hans tilknytning til dette gruvesamfunnet skulle vare livet ut. 

Da han kom til «Sulis» var stedets gruvearbeidere ennå ikke fagorganisert. Det skjedde i 1907 på et historisk møte på det islagte Langvatnet, der Moljord var med. Han skulle bli sentral i oppbyggingen av fagbevegelsen på stedet. I årene 1913–1933 og 1935–1945 var han formann i Gikens gruvearbeiderforening. I årene 1916–1955 satt han i hovedstyret i Norsk Arbeidsmandsforbund. I årene 1926, 1927, 1932 og 1945 var han formann i Sulitjelma faglige samorganisasjon.

Moljord var formann i Sulitjelma Sosialdemokratiske parti i årene 1913–1914, senere formann i Sulitjelma kommunistiske parti. Han var medlem eller varamedlem av Fauske kommunestyre det meste av tida 1910–1959.  Moljord ble valgt inn på Stortinget fra Nordland ved, stortingsvalget 1945 da NKP rett etter krigen hadde stor framgang og fikk inn 11 representanter. På Stortinget satt han som medlem av Skog- og vassdragskomiteen. Han ble imidlertid kun sittende i en periode. Ved valget i 1949 mistet NKP alle sine plasser.

Moljord fortsatte imidlertid arbeidet for fagbevegelse og parti. Så sent som i 1953 ble han gjenvalgt til Arbeidsmannsforbundets representantskap, tross den kalde krigen og alle forsøk på å rense ut NKP-erne fra sentrale tillitsverv. I 1954 hadde han, som 70-åring, fortsatt vervet som formann for Helgeland og Salten distrikt av NKP. Etter krigen hadde han også en ny, lang periode som kommunestyremedlem i Fauske, fra 1947 helt til 1959.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Symfoni nr. 4 (Haydn)

**Symfoni nr. 4 i D-dur** av Joseph Haydn, Hoboken I/4, tror en ble skrevet mellom 1757 og 1761.

Den er instrumentert for 2 oboer, fagott, 2 valthorn, strykere og continuo.
Som vanlig for perioden, er den i tre satser:

#Presto, 4/4
#Andante i D-moll, 2/4
#Tempo di Menuetto, 3/8

Den andre satsen har en synkopert del for andrefiolin.
Den vandrende åttendedelsnoten for andrefiolinene er forskjøvet et halvt steg (en sekstendelsnote) fra førstefiolinene som spiller over den.

Finalen er markert som *Tempo di Menuetto*, men er ikke i 3/4-takten til en menuett, men i 3/8, som er typisk for de tidlige symfoniske finalene til Haydn.
I motsetning til andre menuetter, mangler satsen en sentral triodel. 

## Referanser
Anderson Valley Brewing Company

**Anderson Valley Brewing Company** er et bryggeri i Boonville, i Mendocino County, California i USA. Bryggeriet ble grunnlagt i 1987. Sjøl om bryggeriet er et lite bryggeri, er ølet deres å få kjøpt i Skandinavia.

Maskoten deres er en bjørn med horn fra et hjortedyr.

Det mest kjente ølet deres er *Barney flats oatmeal stout*. Andre øl i deres assortement er *Anderson Valley Wild Turkey Bourbon Barrel Stout*, *Poleeko Pale Ale* og *Boont Amber*.

## Eksterne lenker
*
Yulong

**Yulong** (; kort: ) er et autonomt fylke for nakhifolket i byprefekturet Lijiang i provinsen Yunnan i Folkerepublikken Kina. 

Det har et areal på 6.521 km² og talte 210.000 innbyggere i 2002. 

## Kulturminner
Dabaojipalasset og Liulihallen () og Steinbyen Baoshan () er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. 

## Administrative enheter
**Storkommuner:**
*Huangshan 黄山镇), Shigu 石鼓镇), Judian 巨甸镇)
**Kommuner:**
*Baisha (白沙乡), Labu (拉市乡), Tai'an (太安乡), Longpan (龙蟠乡), Ludian (鲁甸乡), Tacheng (塔城乡), Daju (大具乡), Baoshan (宝山乡), Fengke (奉科乡), Mingyin (鸣音乡), Shitou der Bai (石头白族乡), Liming for lisufolket (黎明傈僳族乡), Jiuhe for baifolket (九河白族乡).

## Eksterne lenker
*  
* Dabaoji gong yu Liuli dian
* The wall paintings of Lijiang
* Seattle Discovery Connected to Lijiang 
* Baisha Old Town
* Baoshan Stone Town
Symfoni nr. 5 (Haydn)

**Symfoni nr. 5 i A-dur** av Joseph Haydn, Hoboken I/5, tror en ble skrevet mellom 1760 og 1762.

Den er instrumentert for 2 oboer, fagott, 2 valthorn, strykere og continuo. En sonata da chiesa som er delt i fire satser:

#Adagio ma non troppo, 2/4
#Allegro, 3/4
#Menuet og trio, 3/4
#Presto, redusert takt

Den sakte åpningssatsen og trioen i menuett har begge særlig høye hornpartier. Av verkene til Haydn er bare *Sonata a tre*, Hob. IV/5 og 51. symfoni vanskeligere.

## Referanser
Symfoni nr. 6 (Haydn)

**Symfoni nr. 6** i D-dur (Hoboken 1/6) er en tidlig symfoni skrevet av Joseph Haydn og den første han skreiv etter han ble tilsatt ved hoffet til Esterházy. Det er den første av tre som er kjennetegnet av uvanlig virtuositet for hele orkesteret. Han ble populært kalt *Le matin* (Morgen).

## Bakgrunn og instrumentering
Haydn skreiv denne, den første symfonien hans for den nye arbeidsgiveren prins Nikolaus Eszterházy, våren 1761, kort tid etter han ble tilsatt ved hoffet. Familien Eszterházy hadde et glimrende kammerorkester og med det første bidraget for det i symfonisjangeren, utnyttet Haydn talentene deres til det fulle. Haydn brukte her bevisst den kjente tradisjonen fra concerto grosso, som en finn eksempel på fra i verkene til Antonio Vivaldi, Giuseppe Tartini og Tomaso Albinoni som da var på moten ved hoff rundt om i Europa. Alle tre symfoniene (nr. 6, 7 og 8) har lange solopassasjer for blåsere, horn og strykere, inkludert sjeldne soloer for kontrabass og fagott i den tredje satsen. Verket er instrumentert for fløyte, 2 oboer, fagott, 2 horn i D, fiolin I, fiolin II, bratsj, cello, kontrabass og cembalo *ad libitum*.

Det er ofte indikert at motivasjonen til Haydn var å glede både den nye arbeidsgiverne (ved å lage en referanse til en kjent og populær tradisjon) og, kanskje viktigere, glede musikerne som han trengte velvilje hos. Typisk for denne perioden var at musikere som framførte utfordrende soloparti eller viste uvanlig virtuositet, fikk prispenger for dette. Ved å la alle musikerne få vise virtuositeten sin, spredde han bokstavelig talt rikdommen. 

## Kallenavn (Le matin)
Kallenavnet på symfonien, som ikke ble laget av Haydn, kommer av den langsomme introduksjonen i åpningssatsen, som skal førestilt en soloppgang. Resten av verket er abstrakt, som de andre symfoniene i serien. Siden den første satsen i denne symfonien ga disse assosiasjonene ble derimot de to andre raskt kalt «middag» og «kveld».

## Satser
#Adagio, 4/4 - Allegro, 3/4
#Adagio, 4/4 - Andante, 3/4 - Adagio, 4/4
#Menuett e Trio, 3/4
#Finale: Allegro, 2/4

## Referanser
Symfoni nr. 7 (Haydn)

**Symfoni nr. 7** i C-dur, Hoboken I/7, er en symfoni av Joseph Haydn, noen ganger kalt «Le midi» (Middag). Symfonien ble mest sannsynlig komponert i 1761 sammen med to andre, nr. 6 og 8, som en dagtrilogi.

Den er instrumentert for 2 fløyter, 2 oboer, fagott, 2 valthorn, strykere og continuo,  og har mange concertando-trekk. Faktisk har hovedutøverne av hver strykerseksjon soloer., mens blåserne har forholdsvis vanskelige parti. Verket er i fire satsar:

#Adagio, 4/4 - Allegro, 3/4
#Resitativ: Adagio, 4/4
#Menuett og Trio, 3/4
#Finale: Allegro, 2/4

I motsetning til soloppgangen i ''Le matin'', er den langsomme åpningssatsen her en seremoniell marsj.

Den langsomme satsen begynner som et utvidet «resitativ» i c-moll med en solofiolin.  Adagioen følger i G-dur med solofiolin og solocello med partier for fløyte som farger instrumenteringen. Satsen ender med en utvidet kadens for solofiolin og cello.

Som den forrige symfonien inneholder finalen flere solopassasjer for nesten alle instrumentene, men her er den intensivert mer med soloer og tuttier som ofte bytter nesten hver takt. Reprisen er framhevet av hornfanfere.

## Referanser
Symfoni nr. 8 (Haydn)

**Symfoni nr. 8 i G-dur** av Joseph Haydn ble komponert mens han var tilsatt hos prins Esterházy i 1761, i overgangen mellom barokken og wienerklassisismen. Det er den tredje av tre symfonier, som blir regnet som en trilogi, ''Le matin'' (Nr 6.), ''Le midi'' (Nr 7) og ***Le soir*** (Nr. 8).

## Instrumentering
Instrumentering som er benyttet i Symfoni nr. 8 er særdeles lik concerto grosso-stilen fra barokken, der en liten gruppe soloinstrument ble satt opp mot et større ensemble. I Symfoni nr. 8 består de mindre gruppene av solofiolonsell og to solofioliner og det store ensemblet består av to oboer, en fløyte, to horn, strykere, fagott og cembalo. Måten Haydn benytter fagott og cembalo på ligner basso continuoen som ble benyttet særlig mye i barokken, men er ikke like konstant drivende. 

## Satser
Denne symfonien har de fire satsene som er vanlige for en klassisk symfoni (i G-dur bortsett fra der annet er nevnt):

#Allegro molto, 3/8
#Andante i C-dur, 2/4
#Menuetto & Trio, 3/4
#*La tempesta*: Presto, 6/8

Den første satsen er en gige i sonateform og siterer en melodi fra en sang i operaen *Le diable à quatre* av Gluck kalt «Je n’aimais pas le tabac beaucoup» (Eg likte ikke tobakk så godt). . Den siste satsen, som også er i sonateform, blir kalt *La tempesta*, og skulle framkalle følelse av et tordenvær. 

## Referanser
Valgskred

**Valgskred** (fra engelsk *landslide election*, «jordskredvalg») betegner en overveldende seier eller tap i et demokratisk valg.

Noen valgskred, som Dwight D. Eisenhowers overlegne seire i de amerikanske presidentvalgene i 1952 og 1956, har innenfor den politiske psykologien blitt forklart med endringer i velgernes partilojalitet og partiidentifikasjon.

I Danmark har folketingsvalget i 1973 fått tilnavnet «jordskredvalget», fordi det gav en omveltning i partilandskapet. 44 % av alle velgere skiftet parti, og fem nye partier ble representert på bekostning av de etablerte partiene. Noen valgseire som har blitt betegnet som valgskred er Franklin D. Roosevelt, Lyndon B. Johnson, Richard Nixon og Ronald Reagan i USA i henholdsvis 1936, 1964, 1972 og 1984, Fianna Fáil i Irland i 1938 og 1977, CDU/CSU i Tyskland i 1957, Toryene og Labour i Storbritannia i henholdsvis 1983 og 1997,  Jacques Chirac i Frankrike i 2002, Lee Myung-bak i Sør-Korea i 2007 samt Fidesz i Ungarn i 2010.

Med utgangspunkt i meningsmålinger kan noen velgere motiveres til taktisk stemmegivning for å motvirke valgskred.

## Referanser
Taffelglass

**Taffelglass** var en historisk type glass til vinduer. Taffelglass ble laget ved å blåse glassmasse til en avlang sylinder. Etter at endestykkene var klippet av, ble sylinderen skåret opp på langs og rettet ut i *utretterovnen*. Metoden ble brukt helt fram til 1928, men etter 1900 forbedret med trykkluft og former som kunne gi større formater. Taffelglasset kunne lages med jevn tykkelse ned til 1,5&nbsp;mm. Det fikk en svakt «kupert» overflate.

Metoden til fremstilling av taffelglass var den eldste av de to prosessene for produksjon av vindusglass, kjent allerede i antikken. Alt vindusglass i Norge før 1755 var importert, det meste fra Tyskland og Bøhmen via havner i Østersjøen, og dette var taffelglass, ofte med et grønnskjær. Kronglass ble laget etter en annen metode, utviklet i Frankrike i 1300-årene. Det lages ved å blåse en kule av glassmasse, som åpnes og roteres så hurtig at sentrifugalkraften omdanner den til en skive. I Norge ble kronglass laget på Hurdal glassverk fra 1775, etter en metode fremskaffet ved industrispionasje i England. Kronglass ble regnet som en bedre kvalitet, men taffelglasset hadde jevnere tykkelse og kunne leveres i større formater. Det egnet seg derfor bedre til billedrammer og til de større glassrutene som ble moderne mot slutten av 1700-årene.

## Taffelglass i Norge
I Norge ble billig taffelglass, kalt «fensterglas», laget ble ved Biri glassverk fra 1761 til 1844 og dyrere «lægerglas» av bedre kvalitet ved Jevne Glassverk i Fåberg fra 1793 til 1824. Taffelglasset fra Biri ble i 1763 levert i plater som målte 30" x 36". Omkring 1850 var råformatet redusert til 24" x 36". Reduksjonen skyldtes større etterspørsel etter store ruter, og formatet ble da tilpasset de mest salgbare rutestørrelsene for å unngå svinn.

Hurdal verk, som opprinnelige laget kronglass, tok også opp taffelglassproduksjon etter en mer rasjonell metode i 1850-årene. Da dette verket ble nedlagt i 1890-årene, ble all fremstilling av vindusglass overført til Drammen Glassverk. Verket ble ombygget og modernisert og kom i gang med produksjon i 1895. Med de nye metodene kunne verket blåse opptil 12 meter lange sylindere med diameter 80&nbsp;cm, og dermed levere tilsvarende større ruter. I 1928 gikk verket over til å produsere *maskinglass* etter en metode for «trekking» av glassmassen. Et bånd av glass i bredder på opptil 3 meter ble presset gjennom en dyse og trukket på valser.

## Referanser


## Litteratur
* Amdam, R.P., Hanisch, T.J. og Pharo, I.E.: *Vel blåst! Christiania Glasmagasin og norsk glassindustri 1739–1989*, Gyldendal, Oslo 1989. ISBN 82-05-18363-5
* Byggforvaltning 733.181 *Eldre vinduer. Vindusformer og materialer*. SINTEF Byggforsk, Oslo 1989.
* Christiansen, G.E.: *De gamle privilegerte norske glassverker og Christiania Glasmagasin 1793-1939*. Aschehoug, Oslo 1939, 
* Polak, Ada Buch: *Gammelt norsk glass*. Gyldendal, Oslo 1953.
* Polak, Ada: *Gamle glass fra Hurdal og Gjøvik*, C. Huitfeldt forlag, Oslo 1992.

## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20100529180904/http://www.glassportal.no/glassets-historie.76101.no.html
Symfoni nr. 9 (Haydn)

**Symfoni nr. 9** i C-dur, Hoboken I/9, er en symfoni av Joseph Haydn. Symfonien ble komponert i 1762.

Den er instrumentert for 2 fløyter, 2 oboer, fagott, 2 valthorn, strykere og continuo..  Fløytene ble benyttet i stedet for oboene i den langsomme satsen og dobler hovedsakelig førstefiolinene en oktav høyere. Verket er i tre satser:

#Allegro molto, 2/4
#Andante, G-dur, 2/4
#Menuett e Trio, Allegretto, begge 3/4

Selv om det ikke var uvanlig å slutte en tre sats langs symfoni med en meneuett, var en slik menuett vanligvis uten en trio. Trioen her inneholder en solo-obo med mellomspill av fløytene.

## Referanser
Aborrebjerg

**Aborrebjerg** er med sine 143 moh. det høyeste punktet på øya Møn sør for Sjælland. Høyden ligger i Store Klinteskov like innenfor Møns Klint. Fra *Tænkebænken* på toppen har man fin utsikt over sjøen og det omkringliggende landskapet.

## Fotnoter


## Eksterne lenker
* Danmarks største bjerg ligger på Møn
Adax

**Adax AS** er en norsk produsent og leverandør av elektriske varmeovner og tørkeprodukter, med hovedkontor i Svelvik. Selskapet ble etablert av **Svelvik papirfabrikk** i 1948 som *Svelvik Elektro-Mekanisk*. Ingeniør Auen Daniel Auensen var teknisk leder frem til 1956, og designet da en håndholdt kjøkkenmikser med modellnavnet ADAX. Denne ble raskt svært populær, og selskapet skiftet fra 1960 navn til *ADAX*.

Adax leverer ulike typer elektriske ovner: veggmonterte ovner, vifteovner (også keramiske), gulvovner (også oljefylte), baderomsovner, skotørkere, tørkehyller og styresystemer.  Produksjonen foregår i dag i Panevėžys i Litauen. Fra 2023 eies selskapet av Glen Dimplex. 

## Referanser


## Kilder
* «Om Adax», fra selskapets nettsted
* 
*
Petra Mede

**Maria Petra Mede** (født 1970) er en svensk komiker, programleder, skuespiller og forfatter. Hun er datter av bedriftslederen Klas Mede. Petra Medes karriere tok av etter at hun deltok i en amatørkonkurranse for stand-up-komikere våren 2005. I 2007 ble hun kåret til beste nykommer og i 2009 til årets kvinnelige komiker under den Svenska Stand up-galan. I 2010 fikk hun sitt eget talkshow, *Petra Mede Show*, på TV3.

Petra Mede var programleder for Eurovision Song Contest 2013 i Malmö, for Eurovision Song Contest 2016 i Stockholm sammen med Måns Zelmerlöw  og Eurovision Song Contest 2024 i Malmö sammen med Malin Åkerman.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* www.petramede.se: Petra Mede biografi
Ingeborg Annie Lindahl

**Ingeborg Annie Lindahl** (født 1981) er en norsk flermedial billedkunstner (tegning, installasjon, skulptur og kuratoriske prosjekter). 

Lindahl var en av pionerstudentene ved Kunstakademiet i Tromsø, og videre utdannet med master i kunst ved Kunst- og designhøgskolen i Bergen. Lindahl utvikler stedsspesifikke installasjoner i forskjellige medier, og jobber ofte med storstilt kritt-tegninger og installasjoner. Hennes kunstverk og installasjoner har gjerne referanser til geologi, biologi og epistemologi. Lindahl har deltatt på Høstutstillingen i 2018 og i 2023.
Hun deltok på nasjonalmuseets åpningsutstilling *Jeg kaller det kunst*, og ble kjøpt inn med verket *Døden og Livet*.

## Styreverv
* Nord-Norske Bildende Kunstnere fra 2015 til 2017
* Festspillene i Nord-Norge: 
** styremedlem i perioden 2017 til 2020
** nestleder i perioden 2020 til 2023
* Tegneforbundet 2023 til 2025

## Utmerkelser
I 2013 mottok hun Per Spillings pris for å ha utmerket seg med et kunstnerisk uttrykk preget av originalitet og dristighet. 

I 2018 vant Lindahl Kritikerprisen for verket *Uforløst*, *Den 72. Nordnorske Kunstutstilling.* Den første prisen ble delt ut av Ellen Sæthre-McGuirk, og begrunner valget slik; 

## Kuratoriske verk
Av kuratoriske prosjekter kan Festspillene i Nord-Norge *(Harstad, 2020)*, ILIOS (Harstad *2017, 2018)*, *odds* (Odda, 2012) og *Ut i min hage* i (Harstad 2011) nevnes.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lindahls nettsider
Jensen Møbler

**Jensen Møbler** er en madrassprodusent som produserer sine varer i Svelvik.

Jensen senger er en del av Hilding Anders-gruppen. Gruppen ble etablert i 1939 og har hovedkontor i Malmø, Sverige. I dag er Hilding Anders Group aktiv i over 40 land med mer enn 7&nbsp;000 ansatte og et netto salg på 895 million EUR i 2013.

## Eksterne lenker
* Jensen senger
* Hilding Anders
Utopian Fields (album)

***Utopian Fields*** er et musikkalbum med Utopian Fields, utgitt i 1989. Albumet kom med en plakat og en 8-siders hefte.

**Utopian Fields** er et norsk rockeband fra Grenlands område. Medlemmene traff hverandre på Skien videregående skole og kalte seg først Capricorn. Den første besetningen besto av Atle Byström (gitar), Tom Inge Andersen (bass), og Wetle Holtan (trommer). Senere ble Tor Odin Dahl rekruttert som andre gitarist. Denne besetning debuterte som Utopian Fields på Huset i Skien, 21. oktober 1988. Til stede på denne konserten var Jørn Andersen som signerte dem til plateselskapet Colours. 

Tor Øyvind Follegg kom senere med som keyboardist. De spilte først som et rent instrumental band, men på første albumet er Lars Fredriksen med som vokalist. Han kom inn i bildet i tolvte time, og erstattet de opprinnelige vokal påleggene til Tom Inge Andersen og Tor Odin Dahl.

Debut albumet kom opprinnelig ut på vinyl (1989) og hele første opplaget på 1100 eksemplarer var utsolgt allerede før platen kom ut. Dette albumet har senere også blitt utgitt på CD i serien Norske Albumklassikere (2021). 

## Sporliste

# «...Of a New Life» 7:53
# «Sun» a)«The Porchway»b)«Vision of Our Life» 7:33
# «Wishful Thinking In the Garden of Eden» 7:40
# «Cloudless Sulphur» 9:54
# «Metamorphosis, Sunrise of God's Creation» 12:10
I lovens navn

***I lovens navn*** er et musikkasett med Ultima Thule, utgitt i 1985. Den ble innspilt i Thule Studio i mars/april 1985 og utgitt i 100 eksemplarer.

Tekstene kan ifølge bandet sies å ha «pasifistisk og antiautoritært innhold»,

Albumet er gjenutgitt på CD i serien «Norske albumklassikere».

## Sporliste
# «Razzia»
# «Ratz»
# «Amen»
# «Min sønn»
# «Generalens vals»
# «Krigens ansikt»
# «Reisen»

## Referanser


## Eksterne lenker
Espen Hansen

**Espen Hansen** (født 1957 i Bergen) er en norsk forfatter. Han vokste opp på Hønefoss, og har utdannelse fra forfatterstudiet i Bø ved Høgskolen i Telemark, der han var student i 1982. Han studerte også filmregi ved Deutsche Film- und Fernsehakademie, Berlin, og har mastergrad i Film- og Fjernsynsvitenskap fra Høgskolen i Lillehammer. Hansen er bosatt på Fåvang i Gudbrandsdalen.

## Bibliografi
* *Når alle guder er døde* &ndash; roman, Gyldendal (1982)
* *Guttorm Storm og den europeiske liga* &ndash; roman,  Cappelen (1994)
* *De tre sauene som dro til byen for å ha det fett* &ndash; barnebok, illustrert av Iben Sandemose, Cappelen (1995) 

Hansen er også representert i antologiene *Ingenting*, Gyldendal, 1982 og *Det mørke rommet* Cappelen, 1995.

## Priser
* International Youth Library (*Internationale Jugendbibliothek, München*), The White Ravens *Special Mention* 1996 for *De tre sauene som dro til byen for å ha det fett*, illustrert av Iben Sandemose.

## Referanser




## Eksterne lenker

* Digitaliserte bøker av Espen Hansen i Nasjonalbiblioteket
Natt (Thule-album)

***Natt*** er et musikkalbum med Thule, utgitt i .

## Sporliste
# «Natt» 6:43
# «Tægn» 6:32
# «Goilltegei» 3:22
# «Mørsketi'» 6:46
# «Håp» 3:48
# «Drøm» 5:57
# «Langford» 9:47
# «Vinterbarn» 5:54
# «Blindvei?» 7:14 - (Bonus)
;Thule
* Steve Riise Jensen - gitar, bass, sang
* Peer-Einar Pedersen - bass, vokal, perkusjon
* Pål Valle - keyboard
* Hugo Barbala - trommer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Frostbrent

***Frostbrent*** er et musikkalbum med Thule, utgitt i 1993. 

## Sporliste

# «En vakker dag»
# «Sur sneip»
# «Peise blakk»
# «De store ordan»
# «Hei, hei, hei!»
# «Han sa....»
# «Aldri»
# «Frostbrent»
# «Æventyr»
# «Samme fan»
# «Dekadanse(n)»
# «Lykken står»
# «Màn mæ telbake»
;Thule
* Peer-Einar Pedersen - bass, vokal, gitar, perkusjon, trekkspill
* Steve Riise Jensen - gitar, perkusjon
* Pål Valle - keyboard
* Hugo Barbala - trommer

## Eksterne lenker
*
Graks (album)

***Graks*** er et musikkalbum med Thule, utgitt i 1997. Albumet ble innspilt på Honningsvåg skole fra 1993 til høsten 1996. Noen opptak og mix ble gjort på Nordnorsk Filmsenter A/S vinteren 1997.

## Sporliste

# «Supernova»
# «Daga»
# «Soldansen»
# «Ferskehau»
# «Hjærteslag»
# «Daga II»
# «Søng!» (Graks Vulgaris)
# «Mental»
# «Under A»
# «Central»
# «Eiendommelig»
# «Blåsar»
;Thule
* Steve Riise Jensen - gitar, keyboard, produsent, vokal
* Peer-Einar Pedersen - bass, keyboard, vokal
* Hugo Barbala - trommer, perkusjon, vokal

## Eksterne lenker
*
Liquid (album)

***Liquid (Rock and Roll Dream)*** er et musikkalbum med Thule, utgitt i .

## Sporliste
# «Wishful»
# «Knock On Wood»
# «Oh Yeah!»
# «Mea Culpa»
# «Once Upon a Time»
# «Reposess»
# «Mantra/Prozac»
# «Liquid»
# «Reason»
# «Lucky Lipps»
# «Instinct»
# «Aurora B»
# «Vox Aeterna (Rock and Roll Dream)»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tusmørke (band)

**Tusmørke** er et norsk progrock-band fra Skien, bosatt i Oslo. Bandet ble dannet i 1994 som Tusmørke, men kalte seg en stund **Sativa** og **Withywindle**. I 1997 tok de navnet **Elektrisk Tusmørke** da en elektrisk utgave av bandet så dagens lys. I 1997 flyttet gruppa til Oslo og debuterte med en vinylsingel i 2012, *«Salomonsens Hage/Singers & Swallows»*, utgitt på selskapet Fresh Tea. Samme år kom deres første album *[[Underjordisk Tusmørke]]* på Termo Records. De ble nominert til Spellemannprisen 2016 i klassen rock for albumet *Ført bak lyset*

## Medlemmer
;Nåværende
* Benediktator - bassist, sang
* Krizla - fløyte, vokal, theremin
* HlewagastiR - trommer
* Fenomenet Marxo Solinas - keyboard

;Session-medlemmer
* Filip Zenon - trommer
* Andreas Prestmo - vokal
* Svenno - perkusjon

;Tidligere
* Deadly Nightshade - keyboard
* Reggie Meyer - keyboard
* Svenno - perkusjon
* Andreas Prestmo - sang
* Håkon Andersen - trommer

## Diskografi
### Album/EP
* *Demo* (1997)
* *[[Underjordisk Tusmørke]]* (2012)
* *[[Den Internasjonale Bronsealderen]]* (2013)
* *Riset bak speilet (2014)*
* *Ført bak lyset* (2016)
* *Hinsides (2017)*
* *Bydyra (2017)*
* *Fjernsyn i farver* (2018)
* *Osloborgerlig Tusmørke – Vardøger og utburder vol. 1* (2018)
**Leker For Barn, Ritualer For Voksne* (2019)
**Nordisk Krim (2020)*
*Hestehoven (2023)

### Singler
* *Salomonsens hage/Singers & Swallows* (2012)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Underjordisk Tusmørke

***Underjordisk Tusmørke*** er et musikkalbum med Tusmørke, utgitt i november 2012.

## Sporliste

# «Fimbul» 6:28
# «Watching the Moon Sail Out of the East» 7:52
# «The Quintessence of Elements» 5:58
# «A Young Man and His Woman» 4:59
# «A Nightmare's Just a Dream» 7:38
# «Høstjevndøgn» 7:49
# «Salomonsens hage» 5:03, (Bonus)
# «Singers & Swallows» 4:15, (Bonus)
# «Ode on Dawn» 17:28, (Bonus)
Utopian Fields

**Utopian Fields**  er et norsk rockeband fra Grenlandsområdet. Medlemmene traff hverandre på Skien videregående skole og kalte seg først Capricorn. Den første besetningen besto av Atle Byström (gitar), Tom Inge Andersen (bass), og Wetle Holtan (trommer). Senere ble Tor Odin Dahl rekruttert som andre gitarist. Denne besetningen debuterte som Utopian Fields på Huset i Skien, 21. oktober 1988. Til stede på denne konserten var Jørn Andersen som signerte bandet til plateselskapet Colours. 

Tor Øyvind Follegg kom senere med som keyboardist. Gruppa spilte først som et rent instrumental band, men på førstealbumet er Lars Fredriksen med som vokalist. Han kom inn i bildet i tolvte time, og erstattet de opprinnelige vokal påleggene til Tom Inge Andersen og Tor Odin Dahl.

Debutalbumet kom ut på vinyl (1989) og hele førsteopplaget på 1100 eksemplarer var utsolgt allerede før platen kom ut. Albumet har senere også blitt utgitt på CD i serien Norske Albumklassikere (2021). 

Album nummer to fulgte raskt i kjølvannet av denne suksessen. Det hadde arbeidstittelen «Fly On Days», men dette ble senere endret til «White Pigeon, You Clean…» (1990). 

Albumet besto av 5 komposisjoner, men grunnet den lange spilletiden ble endringer gjort for å få disse til å passe inn på vinylformatet. Rekkefølgen ble omrokkert, og komposisjon «Valley of Decision» ble delt: «Valley of Decision 1» og «Valley of Decision 2». 

Førsteopplaget av  andrealbumet - også på Colours -måtte makuleres grunnet en teknisk feil i pressinga. Andreopplaget på gul label har aldri hatt bandets velsignelse.

På album nr to er det Bård Tufte Johansen som er vokalist. Ellers er besetningen den samme som på debuten.

Utopian Fields begynte også å spille inn et tredje album kalt «A Young man´s dream and the future now» som ennå ikke er ferdigstilt.  Dette albumet jobbes det med ennå - 30 år etter at det ble påbegynt.

## Medlemmer

### Siste
Benjamin Grinilia - gitar og vokal

Tom Inge Andersen - bass

Marius Ystad - keyboards

Assosiated:
*
*Atle Byström ( Al DeLoner) - gitar
*Raymond Nilsen -  lydingenør, produsent etc. 
### Tidligere
* Bård Tufte Johansen – vokalist
* Lars Fredriksen - vokalist
* Tor Øyvind Follegg – keyboard
*Tor Odin Dahl - gitarist
*
*Wetle Holtan - trommer
*Stig Sjøstrøm - trommer

## Diskografi
**[[Utopian Fields (album)|Utopian Fields]]* (1989)
**[[White Pigeon, You Clean...]]* (1990)
**[[A Young Man's Dream and the Future Now]]* (innspilt 1991/1992 -  er nylig mikset og mastret for utgivelse i snarlig framtid (TBA)
Ultima Thule (album)

***Ultima Thule*** er et musikkalbum med Thule, utgitt i . Albumet ble innspilt i Aktiv Audio i Finnsnes mellom 23. mars og 3. april 1987.

## Sporliste
# «Det nye kontinent/Over de iskledte fjell/Vinteren/Jakta/Tia» 18:57
# «Shaman/De første norske/Kolonisasjon/Det nye kontinent» 21:50
;Thule
* Steve Riise Jensen - sang, gitar
* Peer-Einar Pedersen - vokal, bass
* Pål Valle - keyboard
* Jens Haugan - trommer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marianne Lundius

**Marianne Lundius** (født 1949) er en svensk jurist. Hun ble i 1998 utnevnt til dommer (justisråd) i Högsta domstolen (Sveriges Høyesterett). I 2010 ble hun leder for Högsta domstolen (tilsvarende høyesterettsjustitiarius).

Hun ble jur.kand i 1976 og har bl.a. arbeidet som advokat i firmaet Lagerlöf och Leman i 20 år. Hun har vært leder for Fideikommissnämnden, nestleder i Stockholmsbörsens disciplinnämnd, nestleder i Aktiemarknadsnämnden, leder for Hjärt- och Lungfonden og Stiftelsen Stockholms sjukhem. Marianne Lundius er den første kvinnelige høyesterettsjustitiarius i Sverige.

## Referanser
Carl Konopka

**Carl Konopka** (opprinnelig fornavn **Camillus**; 1848–1921) var en danskfødt arkitekt som virket i Norge.

## Virke
Konopka kom til Kristiania i 1877 og var assistent hos Jacob Wilhelm Nordan. Han etablerte egen praksis i 1879. Antall oppdrag var beskjedent til å begynne med, men i 1890-årene var Konopka særdeles etterspurt og tegnet en rekke bygårder og villaer i Kristiania og Aker. Selv etter krakket i 1899 var han relativt aktiv, og han skal til sammen ha hatt over 150 private oppdrag i Kristiania. Han tegnet også et par fabrikkbygninger.

Konopka opererte innenfor historismen og hentet inspirasjon fra en rekke stilarter. Mange av bygårdene kombinerer upusset tegl med dekorerte pussfasader.

## Verker i utvalg
* Østre frikirke, Lakkegata 47, Oslo (innviet 1885)
* Eidsvoll kirke (gjenreist etter brann, innviet 1885)
* Råholt kirke, Eidsvoll (1888)
* Trevilla i Eilert Sundts gate 9, Oslo (1888)
* Trevilla i President Harbitz' gate 24, Oslo (1888)
* Trevilla i Eilert Sundts gate 7, Oslo (1889)
* Trevilla i President Harbitz' gate 16, Oslo (1889, nå horisontaldelt tomannsbolig)
* Pedersengården, Brugata 8, Oslo (1890)
* Trevilla i Nordraaks gate 15, Oslo (1892)
* Bygård i Ullevålsveien 51, Oslo (1894)
* Bygård i President Harbitz' gate 1, Oslo (1894)
* Bygård i President Harbitz' gate 2, Oslo (1894)
* Bygård i Schwensens gate 22, Oslo (1895)
* Leiegården «Tanngarden», Parkveien 60, Oslo (1895)
* Bygård på Olaf Ryes plass 5, Oslo (1895)
* Bygård i Niels Juels gate 35, Oslo (1896)
*Bygård i Frydenlundgata 14, Oslo (1901)
* Bygård i Niels Juels gate 39, Oslo (1896)
* Bygård i Niels Juels gate 41, Oslo (1896)
* Bygård i Haxthausens gate 1, Oslo (1896)
* Bygård i Niels Juels gate 37, Oslo (1897)
* Bygård i Frognerveien 33, Oslo (1897)
* Bygård i Inkognito terrasse 5, Oslo (1897)
* Bygårder på Paulus’ plass 1-3, Oslo (1897)
* Bygård i Balders gate 1, Oslo (1897)
* Bygård i Valkyriegata 5, Oslo (1898)
* Bygård i Behrens' gate 4, Oslo (1898–99)
* Bygård i Behrens' gate 6, Oslo (1898–99)
* Bygård i Eckersbergs gate 33, Oslo (1898–99)
* Bygård i Eckersbergs gate 35, Oslo (1898–99)
* Bygård i Jacob Aalls gate 30, Oslo (1898–99)
* Bygård i Alnafetgata 8, Oslo (1899)
* Bygård i Bygdøy allé 28B, Oslo (1899)
* Bygård i Ullevålsveien 47, Oslo (1899–1900)
* Bygård i Bogstadveien 24, Oslo (1899–1900)
* Bygård i Dybwads gate 3, Oslo (1903)
* Trevillaer i Rognerudveien 35 og 38, Oslo 1914)
* Trevilla i Jomfrubråtveien 70, Oslo (1915)
* Bygårder i Tostrups gate 18 og 20, Oslo (1915)
* Generator- og silobygning ved Sætre kjeksfabrikk (1918)
* Fargeri og vaskeri, Bøgata 21, Oslo (1919; utvidet med fabrikkbygning 1925; ombygget til Kampen bydelshus 1982–83)

## Referanser


## Kilder
* Geir Tandberg Steigan: Arkitekter: Carl (Camillus) Konopka (1849–1921)
* Carl Konopka i Lokalhistoriewiki
* Carl Konopka i Norsk kunstnerleksikon
* Carl Konopka i Store norske leksikon
* 
*
John Boardman

**John Boardman** (1927–2024) var en britisk, klassisk kunsthistoriker og arkeolog, «Storbritannias mest framstående historiker innen antikkens gresk kunst».

## Biografi
Boardman utdannet seg ved Magdalene College ved Universitetet i Cambridge der han fra 1945 studerte klassiske emner. Etter to års verneplikt i Intelligence Corps tilbrakte han tre år i Hellas, fra 1952 til 1955, som viserektor på Den britiske skole i Athen.

Ved sin hjemkomst til England ble Boardman assisterende intendant ved Ashmolean Museum i Oxford, og påbegynte på den måten sin livslange tilknytning til museet. I 1959 ble han dosent i klassisk arkeologi ved Universitetet i Oxford, og i 1963 ble han dosent ved Merton College i Oxford. Han ble ved Merton til han ble utnevnt til professor i klassisk kunst og arkeologi ved Lincoln College i 1978. Han ble adlet i 1989 og pensjonerte seg i 1994, og var siden professor emeritus.

Boardman var medlem av British Academy, og ble tildelt akademiets Kenyon-medalje for klassiske studier i 1995. Han fikk også Onassis-prisen i humaniora i 2009. Han ble dessuten æresmedlem av Magdalene College i Cambridge, og av Merton College og Lincoln College i Oxford, og mottok en rekke andre akademiske æresbevisninger.

Boardman gjennomførte utgravninger på flere arkeologiske steder, som Smyrna, Kreta, Khíos og Tokra i Libya. Hans mange utgivelser fokuserer framfor alt på kunst og arkitektur i antikkens Hellas, og spesielt på skulptur, utsmykkede edelsteiner og vannmaleri.

## Utvalgte verk
* *Greek Burial Customs* (1971)
* *Archaic Greek Gems* (1968)
* *Greek Gems and Finger Rings* (1970, 2001)
* *Excavations at Emporio, Khíos* (1964)
* *The Greeks Overseas* (første utgave 1964; revidert 1973; tredje utgave 1980; fjerde utgave 1999)
* *The Diffusion of Classical Art in Antiquity*, basert på hans forelesningsserie Andrew Mellon Lectures ved National Gallery of Art i Washington D.C. 1993.
* *Persia and the Greeks* (2000)
* *The History of Greek Vases* (2001)
* *The Archaeology of Nostalgia* (2002)
* *The World of Ancient Art' (2006)
* *The Marlborough Gems* (2009)
* *The Relief Plaques of Central Asia and China* (2009/10)

== Referanser ==
<references/>

== Litteratur ==
* *«Who's Who»*, 2006
* [https://dictionaryofarthistorians.org/boardmanj.htm «Boardman, John»] , *Dictionary of Art Historians*
* [http://www.beazley.ox.ac.uk/people/boardman.htm «Prof. Sir John Boardman»] , *Beazley Archiv''

## Eksterne lenker
* Magdalene College: Famous alumni
Bismar Acosta

**Bismar Gilberto Acosta Evans** (født 19. desember 1986 i Santa Cruz i Guanacaste), også kjent som **Bismar Acosta**, er en costaricansk fotballspiller som spiller for CS Cartaginés.

Acosta er en forsvarsspiller og signerte for Start i 2013 fra den costaricanske klubben Belén. Han har åtte landskamper for . Etter to sesonger og fem seriemål for Start, signerte han for Brann i 2015

## Karriere
### IK Start
Acosta signerte for IK Start i januar 2013 fra den costaricanske klubben Belén.

### SK Brann
I mars 2015 signerte Acosta en treårs-kontrakt for SK Brann. Acosta fikk sin debut for klubben i sesongåpningen mot Fredrikstad 6. april 2015. Acosta er kjent som klubbens raskeste spiller etter en rekke tester.

## Landslag
Acosta fikk sin debut for  i en vennskapskamp mot  i oktober 2010. Han har spilt totalt åtte landskamper.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Babacar Sarr

**Babacar Sarr** (født 15. februar 1991) er en senegalesisk fotballspiller som har spilt for flere klubber, inkluderte Molde Fotballklubb og Idrettsklubben Start.

## Karriere
Sarr er midtbanespiller og kom fra  til Sogndal midt i sesongen 2014. Etter to år i Sogndal ble Sarr solgt til Molde 20. juli 2016.

Han spilte tidligere for den islandske klubben UMF Selfoss.

Han gikk til den russiske klubben FK Jenisej Krasnojarsk direkte fra Molde tidlig i februar 2019. Han gikk videre til den saudiarabiske klubben Damac FC. Den 1. februar 2020 gikk kontrakten hans med den saudiarabiske klubben Damac FC ut.

## Voldtektssaker
Sarr ble i 2018 anklaget for en sovevoldtekt som skal ha skjedd i 2017 og han ble frifunnet i tingretten. Han ble deretter dømt til å betale oppreisningserstatning til kvinnen etter sannsynlighetsovervekt. Dommen ble anket av påtalemyndigheten. Kvinnesaksgrupper kritiserte at Sarr fortsatte å spille for Molde i perioden fra tiltalen ble tatt ut til saken kom opp i retten. 

I 2019 flyttet Sarr til Russland for spille for en klubb der. Etter noen måneder i Russland meldte han overgang til en klubb i Saudi-Arabia. 11. juni 2019 ble Sarr etterlyst internasjonalt via Interpol for å ikke møte i retten. Ingen av de to landene har utleveringsavtaler med Interpol.

I februar 2020 ble Sarr på nytt anklaget for en voldtekt som angivelig skal ha skjedd i november 2018, etter at Molde spilte en kamp på bortebane mot Sandefjord. Denne saken ble henlagt i slutten av februar 2020. Årsaken var at politiet ikke hadde informert Sarr om at etterforskningen mot ham var gjenopptatt innenfor den lovpålagte fristen på tre måneder. I mars 2020 avviste Høyesterett anken fra Sarr, som ble dømt til å betale  kroner i erstatning til kvinnen i denne voldtektssaken. Erstatningsdomen er således rettskraftig.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Spillerprofil hos Altomfotball.no
Ystekjele

**Ystekjele** eller *ystepanne* er et stort rundt (mer sjelden ovalt) kokekar av kobber til ysting av ost og koking av brunost eller prim. Til ysting av hvit ost ble det også brukt kokekar av klebersten eller støpejern, og om disse brukes helst betegnelsen *ystegryte*.

En ystekjele kunne ta fra 20-40 til over 150 liter. Dette var kostbare gjenstander. Prisen varierte med vekt og kvalitet på kjelen. Jerngryter var billigere, men de mye tyngre å håndtere, ikke minst under rengjøring. Hadde man investert i en ny ystekjel av kobber og stelte den godt, så kunne man regne med at den ville vare livet ut og kanskje for neste generasjon også. De som hadde økonomi til det kunne ha flere ystekjeler slik at en sto hjemme og en på hver setervoll. Andre fraktet kjele med seg. Slike store kobberkar var verdifulle, og mange var redd for å la ystekjelen stå på setra over vinteren i frykt for at den kunne bli stjålet. Fra Hallingdal fortelles det at man kunne gjemme ystekjelen i en steinur i nærheten av setra hvis det var langt å frakte den hjem, men da var det et stort arbeid å pusse den ren for irr når den skulle tas i bruk igjen.

I grua sto ystekjelen på et brannjern eller hang i to skjerdinger. Det var ikke vanlig å fortinne ystekjeler slik man gjorde andre kokekar av kobber som ble brukt til matlaging. Irr er giftig, og hver gang kjelen var brukt skulle den skures grundig og tørkes godt så kobberet ikke skulle irre.

I Trøndelag ble da ystekjelene brukt til å koke sodd som var fast gjestebudskost i både bryllup og begravelser, og ellers kunne ystekjelene også bi brukt til ølbrygging. Ystekjelen er av de kokekarene av kobber som hold seg lengst i bruk og de ble produsert opp i 1950-årene. Da det ble slutt med ysting ble mange ystekjeler tatt i bruk til klesvask, og i dag brukes de ofte til oppbevaring av ved ved siden av peisen.

Synonymer: bufarkjel, bukjele, buskapskjele, mysepanne, primkjel og ystepanne. Jerngryter som ble bruk til ysting kunne kalles: ostepanne, ostegryte, ystepanne, og ystegryte.

## Referanser


## Litteratur
*Østby, Jon Birger (1984): ''Nomenklatur for melkestell. Med tegninger av Torill Sand.'' Oslo.
* Østby, Jon Birger (1982): Gammelt kobber. Oslo. ISBN 82-7003-032-5

## Eksterne lenker
* Se ystekjeler i DigitaltMuseum
Byombudet i Bergen

**Byombudet i Bergen** ble opprettet i 1993 av Bergen Bystyre, og skal fungere som et uavhengig kontrollorgan for hele den kommunale forvaltningen.

Ombudet sin oppgave er å arbeide for at det i den kommunale forvaltning ikke blir gjort urett mot den enkelte borger, og at kommunens ansatte og andre som virker i kommunens tjeneste, ikke gjør feil eller forsømmer sine plikter overfor kommunens innbyggere. Ifølge instrukser vedtatt i bystyret skal Byombudet blant annet informere publikum om kommunal saksbehandling og klageordninger, samt hjelpe med utforming av klager, påpeke feil, dårlig service eller kritisere saksbehandlingen.

Byombudet var ved etableringen unikt i sitt slag i Norge og verden. Det spesielle var at ombudet fikk ansvar for å følge opp hele den kommunale forvaltningen. Fra 1. januar 1997 ble Byombudet en permanent institusjon i Bergen kommune. Etter at Eldreombudet og Ombudet for barn og unge ble avviklet i 2002, fikk Byombudet instruks om å ha spesiell fokus rettet mot eldre over 67 år og mot barn og unge under 18 år. 
 
Bergen Byarkiv oppbevarer arkiv etter Byombudet fra oppstarten i 1993 til 2001.

## Eksterne lenker
* Byombud - oppslagsverket oVe, artikkel av Bjarne Medby, Bergen Byarkiv.
Symfoni nr. 10 (Haydn)

**Symfoni nr. 10 i D-dur** av Joseph Haydn, Hoboken I/10. Symfonien kan ha blitt skrevet så tidlig som i 1757, men ikke seinere enn 1761.

Den er instrumentert for 2 oboer, fagott, 2 valthorn, strykere og continuo. Verket er i tre satser:

# Allegro, 4/4
# Andante, G-dur, 2/4
# Presto, 3/8

## Referanser
Bjørnar Skjevik

**Bjørnar Skjevik** (født 1. mars 1948 i Malm i Nord-Trøndelag) er en norsk industrileder.

Han er utdannet maskiningeniør. Han ble ansatt som sveisekontrollør ved Aker Verdal i 1973, og avanserte til en rekke lederstillinger i Aker-konsernet. Fra 1988 til 1990 var han administrerende direktør ved det mekaniske verkstedet Fosdalen Industrier i Malm. Skjevik vendte tilbake til Aker, og ble administrerende direktør ved Aker Verdal i 1995. Han var også administrerende direktør ved søsterverftet Aker Stord 1997–1998 og prosjektdirektør på offshorefeltet Hibernica utenfor Newfoundland i to år. Han var viseadministrerende direktør i Aker Kværner Field Development Europe, med ansvar for offshoreverft i Norge og Russland, fra 2003 og frem til han pensjonerte seg i 2008. Fra 2007 til 2008 var han på nytt administrerende direktør ved Aker Verdal.

Etter at han ble pensjonist, har han jobbet som selvstendig konsulent for blant andre NAV. Skjevik har vært styreleder i NHO Nord-Trøndelag, Steinkjer næringsselskap og en rekke virksomheter, deriblant NTE og Salsnes Filter.

## Referanser
Symfoni nr. 11 (Haydn)

**Symfoni nr. 11 i Ess-dur** (Hoboken I/11) av Joseph Haydn er en symfoni som kan ha blitt komponert så tidlig som i 1760, men ikke seinere enn 1762.

Den er instrumentert for 2 oboer, fagott, 2 valthorn, strykere og continuo. Symfonien er en sonata da chiesa i fire satser:

# Adagio cantabile, 2/4
# Allegro, redusert takt
# Menuetto con Trio, trioen i H-dur, begge 3/4
# Presto, 2/4

Verket er nevnt som et mulig motstykke til Symfoni nr. 5 siden begge symfoniene er på sonata da chiesa-format med finaler som ikke er i vanlig takt for denne perioden, 3/8-takt.

I trioen i menuetten er en av delene en åttendedelsnote bak de andre, noe som skaper en haltende synkope.

## Referanser
CERF

**CERF**, Central Emergency Response Fund, er FNs sentrale nødhjelpsfond.

CERF ble opprettet i 2006 og administreres av OCHA, FNs Sentrale humanitære samordningsenhet.

## Eksterne lenker
* CERF