open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maloarkhangelsk

**Maloarkhangelsk** (russisk: Малоарха́нгельск) er en by i Orjol oblast i Russland. Den ligger rundt 70&nbsp;km sør for Orjol. Innbyggertall: 3&nbsp;962 (folketelling 2002), 4&nbsp;294 (folketelling 1989).

Landsbyen *Arkhangelskoje* (russisk: Арх́ангельское) ble grunnlagt på 1600-tallet. Den fikk innvilget byrettigheter i 1778 og navnet ble endret til *Malyj Arkhangelskij* (russisk: Ма́лый Арха́нгельский). Navnene er senere trukket sammen til «Maloarkhangelsk».

## Referanser
Livny

**Livny** (russisk: Ливны) er en by i Orjol oblast i Russland. Den ligger ved elva Sosna (ei sideelv til Don), rundt 120&nbsp;km sørøst for Orjol. Innbyggertall: 52&nbsp;841 (folketelling 2002).

## Historie
Byen anses å ha blitt grunnlagt i 1556 som Ust-Livny, et trefort ved bredden av elva Livenka, selv om enkelte mener at en by hadde eksistert på stedet forut for den mongolske invasjonen i Russland. Festningen var viktig for forsvaret av Storfyrstedømmet Moskvas sørgrense mot angrep fra krimtatarer opp langs Muravskij-ruta. 

Tredve år senere sendte Ivan den grusomme fyrst Masalskij for å bygge byen Livny under en garnison stasjonert ved fortet. Byen ble plyndret og brent av tatarene flere ganger. I 1606 gikk Livnys innbyggere til opprør mot Boris Godunov, og drepte guvernøren hans og erklærte sin støtte til Falske Dmitrij I. To år senere valgte Ivan Bolotnikov byen som base for sine militære kampanjer mot Vasilij IV. 

I 1618 ble byen brent av Petro Konasjevytsj kosakker. Krimtatarene angrep igjen byen i 1661, og brente den ned til grunnen. Så snart tatarangrepene opphørte, begynte en velstandsperiode for byen. På 1800-tallet var Livny en betydelig rival for Jelets som områdets viktigste handelssentrum. 

## Kjente personer fra Livny
*Sergej Bulgakov, filosof

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Livny online
Rosemary’s Killer

***Rosemary's Killer*** (originaltittel: *The Prowler*) er en amerikansk skrekkfilm fra 1981 regissert av Joseph Zito. Handlingen er lagt til en amerikansk småby som blir hjemsøkt av en rekke grufulle drap. Drapene skjer i forkant av en dansebegivenhet som skal arrangeres for første gang på flere tiår. De mest sentrale rollene spilles av Vicky Dawson, Christopher Goutman, Farley Granger og Lawrence Tierney. Spesialeffektene er laget av Tom Savini.

I USA er filmen også kjent under tittelen *The Graduation*, mens den i mange land utenfor USA ble lansert under tittelen *Rosemary's Killer*.

## Handling
I 1945 returnerer en amerikansk krigsveteran hjem til Avalon Bay, New Jersey – for å hevne seg på kjæresten, Rosemary, som nylig har slått opp med ham i et brev. Han dreper både henne og hennes nye kjæreste med en høygaffel under byens årlige begivenhet kalt «graduation dance», og drapet oppklares aldri.

35 år senere, under opptaktene til den første «graduation dance» siden drapene, blir ungdommer på ny drept. Tenåringsjenta Pam, som skriver for skoleavisa, begynner å undersøke det gamle uoppklarte drapet - og dermed blir hun utpekt som det neste offeret. Samtidig har byens sheriff forlatt byen til fordel for sin årlige fisketur, og derfor må stedets unge visesheriff selv etterforske drapene. Handlingens klimaks utspiller seg på byens jenteskole.

## Om filmen
*Rosemary's Killer* kan beskrives som en typisk «slasher-film», en skrekk-sjanger som var populær på 1980-tallet. Filmen har fått bra kritikker på filmsiden «Classic Horror». Anmelderen på Allmovieguide har gitt den lunken mottakelse.

Den ble innspilt i Cape May, New Jersey.

#### I Norge
Den ble forbudt for visning på kino i 1982, men ble utgitt på video i 1983 av NOVIO. Filmen ble raskt utpekt som et eksempel på videovold og etter et par-tre år ble den også forbudt på video.
## I rollene
(utvalg)
*Vicky Dawson –  Pam MacDonald 
*Christopher Goutman –  Visesheriff Mark London 
*Lawrence Tierney –  Maj. Chatham 
*Farley Granger –  Sheriff George Fraser 
*Cindy Weintraub –  Lisa 
*Thom Bray –  Ben
*Joy Glaccum – Francis Rosemary Chatham

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wolf Blitzer

**Wolf Isaac Blitzer** (født 1948) er en amerikansk journalist og forfatter som har vært ansatt i CNN i en årrekke.

Blitzer er sønn av polske jøder, og han vokste opp i Buffalo i New York i USA. Han er nyhetsanker for CNN, der han har jobbet siden 1990. Han var korrespondent før han ble nyhetsanker. Han er programleder for *[[The Situation Room]]* som sendes hverdager, og *[[Late Edition]]*, som er et politisk debatt- og analyseprogram som sendes hver søndag. Foruten hans daglige plikter, er Blitzer også hovedanker for CNNs amerikanske valgsendinger, et ansvar han har hatt siden 2004. Tidligere har han ledet *Wolf Blitzer Reports* og *The World Today*.

Blitzer startet sin journalistiske karriere i 1970 som Tel Aviv-reporter for Reuters. I 1973 ble han Washington-korrespondent for den engelskspråklige utgaven av *[[The Jerusalem Post]]*. Den jobben hadde han frem til han begynte i CNN. Blitzer har også arbeidet som lobbyist for den jødiske organisasjonen AIPAC.

Blitzer har gitt ut to bøker. *Between Washington and Jerusalem: A Reporter's Notebook* ble utgitt i 1985, mens *Territory of Lies* kom ut i 1989.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Slasher-film

**Slasher-film** er en subsjanger innen skrekkfilmen. Betegnelsen kommer fra USA og brukes ofte om en type skrekkfilm som var særlig markant på 1980-tallet. En slasher er ofte blodigere enn andre skrekkfilmer, og hovedplottet går gjerne ut på at en eller annen lystmorder går rundt og dreper mennesker, hovedsakelig tenåringer. Drapene utføres gjerne med kniv, krok, øks, høygaffel eller andre skjære- og stikkredskaper. Et annet fellestrekk er at budsjettene er lave og at filmene er innspilt over kort tid. Sjangeren hadde sin storhetstid i 1970- og 1980-årene, men opplevde en revitalisering på slutten av 1990-årene.

Mange regner Mario Bavas *[[A Bay of Blood]]* (1971) som den aller første slasherfilmen. Populær for det brede lag av publikum ble sjangeren gjennom amerikanske filmer som ''Det er morderen som ringer'' (1974), *[[Motorsagmassakeren]]*, ''Halloween'' og ''Fredag den 13de'' (1980).

Slashersjangeren fikk nytt liv da Wes Craven lanserte ''Skrik'' i 1996. Filmen spilte inn store pengesummer og fikk flere oppfølgere. Den norske filmen *[[Rovdyr (film)|Rovdyr]]* er en av få norske filmer i denne sjangeren. 

Essensielle slasher filmer:  

*Halloween, i alt sju originale filmer
*Fredag den 13de, i alt ti originale filmer
*A Nightmare on Elm Street, i alt sju originale filmer
*My Bloody Valentine 
*Rosemary's Killer 
*Happy Birthday to Me 
*April Fool's Day 
*The Burning 
*Prom Night fra 1980, og Prom Night fra 2008.
*Mother's Day
*Silent Night, Deadly Night
*Child's Play

Den amerikanske skuespilleren, regissøren og spesialeffektguruen Tom Savini har hatt en sentral rolle i arbeidet med effektene på en rekke av disse filmene.  

## Nyinnspillinger

Det er nå en tendens i Hollywood å lage nyinnspillinger, såkalte «re-makes», av de originale slasherfilmene. Den til tider hurtige kameraføringen som mange av de nye regissørene benytter seg av, blir av en del eldre fans sett på som ødeleggende for sjangeren.

## Sensuren

Slasher-filmene hadde på grunn av sitt blodige innhold problemer med filmsensuren i en rekke land. Dens spekulative fokus og skildrig av drap og drapsmetoder medførte til at mange av filmene enten ble kraftig klippet eller totalforbudt. Mange av titlene ble på 1980-tallet assosiert med videovold (i Storbritannia kjent som Video nasties).

## Referanser
Blaker skanse

**Blaker skanse** er et tidligere forsvarsanlegg i Blaker i Sørum kommune i Akershus. Det ble anlagt i 1682 som en del av forsvarslinjen langs Glomma mot angrep fra svenskene. Den ble tatt i bruk i 1683, og var da åpen i ryggen mot Glomma. På 1750-tallet ble den bygget om til en lukket stjerneskanse som enkel bastionfestning.

Skansen var i kamp med svenske styrker under den store nordiske krig i 1718. Under krigen i 1808 var den inntatt av en svensk avdeling under grev Mörner fra 17. til 19. april. Det var under retretten fra Blaker skanse at Mörner og hans menn gikk rett i et norsk bakhold ved Toverud.

Blakersund ligger rett nedenfor skansen. Her gikk ferge over Glomma etter at den øvre Frederikshaldske Kongevei ble anlagt på slutten av 1700-tallet. Persontrafikk over sundet opphørte i 1928.

## Bygninger

* Krutthuset er fra 1759, bygget i stein.
* Artilleribygningen er fra 1740-50. Den er en av landets største fredede trebygninger.
* Kommandantboligen ble ødelagt av brann 26. mars 1973, brannalarmen gikk kl. 06:50. Bygget sto ferdig restaurert i 1977.

Statens Husflidskole, Blaker, senere Statens lærerhøgskole i forming, Blaker, i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Akershus, avdeling for formgiving og produktdesign, holdt til ved Blaker skanse fra 1917 og frem til 2003 da den ble flyttet til Kjeller. Navnet er senere endret til Høgskolen i Oslo og Akershus, HIOA,  nå Oslomet – storbyuniversitetet.

Flere spel har blitt satt opp på Blaker skanse, med hendelser rundt Skansen som motiv. Dramatikere og regissører har bl.a vært Svein Gundersen og Mari Mehus.


Image:1973.01.15 Kommandantboligen Blaker skanse 2 mnd før brannen.jpg|Den opprinnelige Kommandantboligen 2 mnd før brannen 
Image:1973.03.26 Brann i Kommandantboligen Blaker skanse - 6 foto.jpg|Kommandantboligen i brann 26.mars 1973 
Image:1973.03.26 Brann i Kommandantboligen Blaker skanse - 6 foto etter slukking.jpg|Kommandantboligen etter brann 26.mars 1973 
Image:Blaker Skanse 3.JPG| Kommandantboligen, gjenoppbygget etter brannen 
Image:Blaker Skanse 2.JPG| Smia 
Image:1973.05.15 Krutthuset Blaker skanse.jpg|Krutthuset (restaurert) 
Image:Parti fra Blaker - Skanse - no-nb digifoto 20150902 00162 bldsa PK24085.jpg| Artilleribygningen 
Image:2473_Blaker_Skanse_-_no-nb_digifoto_20150902_00146_bldsa_PK24072.jpg| Artilleribygningen 


## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettsted for Blaker skanses venner 
* 
*Blaker skanse fra Kunstskansen
Aleksandrovsk-Sakhalinskij

**Aleksandrovsk-Sakhalinskij** (russisk: Алекса́ндровск-Сахали́нский) er en by i Sakhalin oblast i Russland. Den ligger nær Tatarstredet på vestsiden av øya Sakhalin, rundt 450&nbsp;km nord for Juzjno-Sakhalinsk. 
Innbyggertall: 12&nbsp;826 (folketelling 2002). 

## Historie
*Aleksandrovskaja [[sloboda]]* ble grunnlagt i 1862, og vokste etter hvert til landsbyen *Aleksandrovka*.  In 1881 ble det opprettet en administrativ utpost i landsbyen, som da ble kalt *Aleksandrovskij post*. Utposten fungerte som et administrativt senter for drift av *[[katorga]]*, fengsler, eksilbosetninger, og for hele øya frem til oktoberrevolusjonen. Anton Tsjekhov bodde i byen i 1890 men han samlet materiale til sin bok *Sakhalinøya*. Bystatus ble innvilget til Aleksandrovskij i 1917.

Under den japanske okkupasjonen mellom 1918-1925 ble byen kalt *Ako*. I 1926 ble bynavnet endret til Aleksandrovsk-Sakhalinskij for å skille den fra andre steder med samme navn. Aleksandrovsk-Sakhalinskij var senter for Sakhalin oblast fra 1932 til 1947. I Sovjet-tiden var byen kjent for sine kullgruver.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nettsted for Aleksandrovsk
Novosil

**Novosil** (russisk: Новоси́ль) er en by i Orjol oblast i Russland. Den ligger ved elva Zusja, rundt 70&nbsp;km øst for Orjol. Innbyggertall: 3&nbsp;900 (est. 2005), 4&nbsp;017 (folketelling 2002).

Novosil ble første gang nevnt i historiske kilder i 1155 som en festning kalt *Itil*. Den var sete for en gren av Rurikide-familien i middelalderen. Novosil fikk offisielt innvilget byrettigheter i 1777.

## Referanser
Mtsensk

**Mtsensk** (russisk: Мценск) er en by i Orjol oblast i Russland. Den ligger ved elva Zusja, rundt 50&nbsp;km nordøst for Orjol. Innbyggertall: 47&nbsp;807 (folketelling 2002), 48&nbsp;400 (folketelling 2002).

Bosetningen Mtsensk ble første gang nevnt i Ipatievo-krønikene i 1147 som *Mtsjensk* (russisk: Мьченск) i Fyrstedømmet Tsjernigov. I 1320 ble Mtsensk annektert av Storhertugdømmet Litauen. Tidlig på 1500-tallet ble den en del av den russiske staten. Den fikk innvilget byrettigheter i 1778.

Byen ligger ved hovedveien mellom Moskva og Simferopol.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aniva

**Aniva** (russisk: Ани́ва) er en by i Sakhalin oblast i Russland. Den ligger ved kysten av Anivabukta sør på øya Sakhalin, rundt 30&nbsp;km sørvest for Juzjno-Sakhalinsk. Innbyggertall: 8&nbsp;084 (folketelling 2002), 8&nbsp;905 (folketelling 1989). 

Den ble grunnlagt i 1886 som landsbyen *Ljutoga* (russisk: Лютога). I 1905 ble den ved Portsmouthtraktaten avstått til Japan, sammen med resten av Sør-Sakhalin. Japanerne ga den navnet *Rutaka* (japansk: 留多加町). Landsbyen ble tilbakeført til Sovjetunionen i 1945. Den fikk i 1946 bystatus og nytt navn, Aniva.

## Referanser
Kurilsk

**Kurilsk** (russisk: Курильск) er en by i Sakhalin oblast i Russland. Den ligger på øya Iturup i Kurilene, rundt 450&nbsp;km sørøst for Juzjno-Sakhalinsk. Per 2006 hadde Kurilsk 2 005 innbyggere, noe som er en nedgang fra folketellingene i 2002 og 1989, som var på henholdsvis 2 233 og 2 699.

## Historie
Stedet hvor dagens Kurilsk ligger, var tidligere en bosetning av ainoer, som var øyenes opprinnelige befolkning. Det opprinnelige navnet var *Sjana*, som betyr noe sånt som *stor bosetning ved en elvs nedre løp*. Mot slutten av 1700-tallet oppstod en bosetning av russiske kolonister. I 1800 opprettet Japan en garnison. I Shimodaavtalen ble de sørlige Kurilene lagt under Japan, og landsbyen *Shanamura* (japansk: 紗那村) hørte frem til slutten av andre verdenskrig i 1945 under det japanske underprefekturet Shana (idag: underprefekturet Nemuro). Etter krigen kom øyene og Kurilsk under Sovjetunionen, og i 1947 fikk stedet bystatus, under sitt nåværende navn.

## Økonomi og næringsliv
Kurilsk er sentrum for fiskerier, lakseoppdrett og fiskeindustri. Det finnes også virksomheter innen bygningsindustri. I Kurilsk ligger en seismologisk stasjon og en tsunami-varslingsstasjon.

## Eksterne lenker
*
Severo-Kurilsk

**Severo-Kurilsk** (russisk: Се́веро-Кури́льск, japansk: 柏原 &ndash; *Kashiwabara*) er en by i Sakhalin oblast i Russland. Den ligger på øya Paramushir, lengst nord på øygruppen Kurilene. Innbyggertall: 2&nbsp;592 (folketelling 2002), 5&nbsp;180 (folketelling 1989). 

Byen var under japansk styre mellom 1875 og 1945.

## Referanser
Johannes Hohlenberg

**Johannes Edouard Hohlenberg** (født 21. mai 1881 i København, død 10. mai 1960) var en dansk forfatter, antroposof og maler.  Alt fra ungdommen av en mangesidig begavet personlighet med sterke filosofiske og kunstneriske interesser. Ved siden av filosofiske, musikalske og humanistiske studier utdannelse som kunstmaler med læretid  blant annet hos Kristian Zahrtman og Joakim Skovgaard. Fra 1906 bosatt flere år i Paris hvor han virket som kunstmaler og en tid drev sin egen malskole. Hans bilder ble regelmessig utstilt på den offisielle Parissalongen. En tid i ledelsen for det danske Selskabet for Psykisk Forskning.  Fra 1923 til 1931 generalsekretær i det antroposofiske selskap i Danmark. 

## Antroposofi
Han ble i tillegg kjent for sine essays om antroposofi der han inspirert
av Rudolf Steiner forsvarer blant annet minstelønn.  Hans viktigste essays ble etter annen verdenskrig samlet og utgitt i et dobbeltbind (over 800 sider).  Han redigerte Vidar (tidsskrift)
(1926–40) og var med den norske Alf Larsen i redaksjonen for  Janus (tidsskrift), i en tid
da han tilkom i Tjøme. I 1947 grunnla han tidsskriftet "Øieblikket" (titteln tatt etter Søren Kierkegaards tidsskrift av samme navn) som han utgav og redigerte til 1954.
Hans virke er beskrevet av Terje Christensen i Libra (1981–82).

## Utgivelser
* *Om dansk bygningskunst og dekorativ kunst* (1914)
* *Yoga i dens betydning for Europa* (1916)
* *Michel de Nostredame, kaldet [[Nostradamus]], en Undersögelse af hans Profetiers* (1918)
* "Goethes Faust i det tyvende aarhundre (1928) 
* *Kampen mot staten* (Kronos, 1947)
* "Den trange port/Naar saltet mister sin kraft - Essays (Aschehoug, Oslo 1948)
* *[[Søren Kierkegaard]]* (1940).  Oversatt til engelsk (1954).
* *Den ensommes vej. En fremstilling af Søren Kierkegaards værk* (1948)
* "Kulturens forvandling" - Utvalgte essays (Oslo og København 1995)

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Johannes Hohlenberg – En Pionér, av Terje Christensen, Libra 1981-2
* Johannes Hohlenberg – En Pionér, av Terje Christensen, Libra 1981-3 
* Biografi Johannes Hohlenberg (på tysk)
NGIn

**NGIn** (*Innovative Tools and Services for NorduGrid*) er et prosjekt stiftet av Nordunet3-programmet for perioden 1. juni 2006 til 30. juni 2010. Prosjektet fokuserer på å utvikle nye eksperter innen ''grid computing'' for å sørge for kontinuerlig utvikling av innovative verktøy og tjenester for NorduGrids grid-mellomvare, Advanced Resource Connector (ARC).

Hovedmålet for NGIn-prosjektet er å lære opp nye grid-eksperter. Læringsprogrammet inkluderer en nordisk grid-skole og ph.d.-studenter innen grid. Prosjektets aktiviteter vil være på linje med de andre grid-initiativene og vil dermed være med på å sørge for interoperabilitet mellom de forskjellige løsningene på markedet.

NGIn støtter fem ph.d.-prosjekter ved Universitetet i Oslo, Uppsala universitet, Lund universitet og Helsinki Institute of Physics (HIP).

## Se også
*NorduGrid
*Advanced Resource Connector (ARC)
*NORDUnet

## Eksterne lenker
* NGIn
* NorduGrid official website for the Advanced Resource Connector middleware
* Nordunet3
Vinkelmåler

**Vinkelmåler** (*Cepphis advenaria*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er bare registrert to ganger i Norge, i Sandefjord og Nøtterøy i Vestfold.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 23–26&nbsp;mm), lysbrun måler. Den kan minne om månemålere (slekten *[[Selenia]]*), men er mindre enn de nordiske artene i denne slekten. Antennene er smalt fjærformede hos hannen, trådformede hos hunnen. **Kroppen** er forholdsvis slank. Vingene er litt flikete, lysbrune. **Forvingen**s overside har tre smale, brune tverrbånd, det midterste er det kraftigste, bakvingens overside har to slike bånd. På vingenes underside er det bare ett markert tverrbånd som går over begge vingepar. Larven er brun, litt knudrete, på ryggen med tre gulhvite, V-formede flekker.

## Levevis
Denne arten lever i skog der det vokser blåbær (*Vaccinium myrtillus*), som er larvenes viktigste næringsplante. De kan også finnes på trollbær (*Actaea spicata*) og trolig på bjørnebær (*Rubus* spp.). De voksne sommerfuglene flyr om dagen i mai – juni. Biotopen er fuktig, åpen skog. 

## Utbredelse
Arten forekommer over det meste av Europa, men den er ikke vanlig. I Norge er arten funnet på ni steder på Østlandet og Sørlandet. Arten er kjent fra fire lokaliteter på Nøtterøy i Vestfold. Her er den også funnet i antall. Det foreligger et eldre funn fra Sandefjord i 1967, men arten er ikke gjenfunnet i den kommunen. I 2008 ble den påvist på en lokalitet i Kristiansand, hvor to eksemplarer ble funnet. Videre er arten i senere år registrert på en lokalitet i Marker i indre Østfold og to lokaliteter i Halden i samme fylke. Disse nye funnstedene kan tyde på at arten har hatt en viss ekspansjon. 

## Rødlistevurdering
Trusler er først og fremst drenering med påfølgende gjengroing. Utbygging er også en trussel, spesielt på Nøtterøy. Disse påvirkningene fører til reduksjon og fragmentering av egnede levesteder. Arten rødlistes i 2021 som sårbar VU.

## Referanser




## Kilder
* Aarvik, L., Beggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Nordk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/c/cepphis_advenaria.html
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site: http://www.kolumbus.fi/silvonen/lnel/g1/cepadven.htm 

## Eksterne lenker
*
Barskogmåler

**Barskogmåler** (*Hylaea fasciaria*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne arten er vanlig i barskog over det meste av Norge. Den finnes i to fargevarianter, en grønn og en rødlig.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 27 – 40&nbsp;mm), slank måler, vingene er ikke flikete. Den forekommer i to fargevarianter, enten grønnlig eller teglrød. Antennene er trådformede hos hunnen, fjærformede hos hannen. **Forvingen** har to lyse tverrbånd, området mellom disse er litt mørkere enn resten av vingen. **Bakvingen** har bare ett tverrbånd. Larven er brun, med en lys lengdestripe øverst på sidene. Den er middels kraftig og har noen kvaster av korte hår.

## Levevis
Denne arten lever i barskog. Larvene spiser på furu, gran og andre bartrær. De voksne sommerfuglene flyr mest i juni – juli.

## Utbredelse
Arten lever i Europa. I Norge forekommer den over det meste av landet nord til Troms.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Jules Dassin

**Jules Dassin** (født **Julius Dassin** 18. desember 1911, død 31. mars 2008) var en amerikansk filmregissør som virket både i Europa og USA. 

### Tidlig karriere
Dassin begynte i 1940 som regiassistent for filmstudioet RKO. Han flyttet så til Universal hvor fikk han regissere egne filmer som *[[Storbyen]]* (1948) *[[Tyvenes marked]]* (1949) og *[[Natten og Byen]]* (1950) Disse var alle fremragende kriminalfilmer og gjorde ham til "en av de fremste amerikanske filmskaperne i perioden rett etter andre verdenskrig".

På grunn av mccarthyisme ble han svartelistet i Hollywood og måtte han derfor i 1953 flytte til Frankrike hvor han videreutviklet karrieren. 

### Europa
Hans neste film var *[[Nattens ulver]]*, en fransk produksjon, i sin helhet tatt opp i Paris med franske skuespillere, som vant prisen for beste regi i Filmfestivalen i Cannes. *Nattens ulver* skulle bli meget innflytelsesrik kriminalfilm, blant annet som inspirasjonskilden til mange moderne kupp-filmer, og anses i dag som en av de viktigste innen sjangeren. 

På 1960-tallet lagte han flere populære komedier som *[[Aldri på en søndag]]*, og kriminalkomedien *[[Topkapi]]* som ikke ble like godt mottatt av kritikerene, men var innbringende økonomisk. Fra 1962 spilte Dassin også i sine egne filmer, som *[[Phaedra (film)|Phaedra]]*, *[[Topkapi]]* og *Innen dagen gryr*. Disse underholdningsfilmene gjorde det godt på norske kinoer og var i sin samtid her bedre kjent her enn Dassins mer anerkjente spenningsfilmer.

### Privat
I 1955 inngikk han et forhold med den greske skuespillerinnen, sangeren og senere kulturministeren Melina Mercouri som han  med og skulle benytte i fler av sine filmer. De var gift fra 1966 til 1994 og da hun døde i 1994 fortsatte han hennes kamp mot British Museum i London for at marmorutsmykningene fra Parthenon-tempelet skulle komme hjem igjen til Athen. 

Han var far til sangeren Joe Dassin.

## Filmografi i utvalg
* 1942 : *Reunion in France*
* 1947 : *[[I Helvetes Forgård|Helvetes forgård]] (Brute Force)*
* 1948 : *Storbyen (The Naked City)*
* 1949 : *Tyvenes marked (Thieves' Highway)*
* 1950 : *Natten og Byen (Night and the City*
* 1955 : *[[Nattens ulver]] (Rififi)*
* 1957 : *Celui qui doit mourir*
* 1959 : *Hvor den hete vinden blåser (La loi)*
* 1960 : *[[Aldri på en søndag]] (Never on Sunday)*
* 1962 : *Phaedra*
* 1964 : *Topkapi*
* 1966 : *Innen dagen gryr*
* 1968 : *Svart forræderi (Up Tight)*
* 1970 : *Løfte ved daggry*
* 1980 : *To generasjoner*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Blek månemåler

**Blek månemåler** (*Selenia dentaria*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne kraftige, brune arten er vanlig over hele Norge.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 30 – 40&nbsp;mm), middels kraftig, brun måler med flikete vinger. Antennene er fjærformede hos hannen, trådformede hos hunnen. Kroppen er kledt med korte, gulbrune hår. Vingene er lysbrune, oversådd med små, rødbrune flekker. Forvingen har tre parallelle, brune tverrbånd, bakvingen har antydninger til to tverrbånd, men disse er vanligvis svært utydelige. Undersiden er mer kontrastrikt farget, det ytterste tverrbåndet er kantet med hvitt. Larven er gulbrun, med to par brune vorter på ryggen av den bakre kroppshalvdelen, et par kremhvite tverr-flekker foran disse.

## Levevis
Blek månemåler lever i løvskog, hager og parker. Larvene kan leve på mange ulike slags busker og løvtrær. De voksne sommerfuglene flyr om natten i april – mai.

## Utbredelse
Arten forekommer i det meste av den palearktiske sone fra Storbritannia østover til Stillehavet. I Norge finnes den over hele landet.

## Referanser




## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Bred skumringsmåler

**Bred skumringsmåler** (*Plagodis pulveraria*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne lysbrune arten er ensfarget bortsett fra et bredt, rødbrunt tverrbånd på forvingene. Den finnes både i Europa, Asia og Nord-Amerika.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 28 – 33&nbsp;mm), slank, lysbrun måler. Hannens antenner er fjærformede, hunnens trådformede. Vingene er brede og ikke flikete. Forvingen har et bredt, rødbrunt tverrbånd som har en vinkel ved ytterkanten. Bakvingen har en diffus, mørk flekk bakerst på innerkanten. Larven er brun og ligner sterkt på en avbrukket kvist.

## Levevis
De voksne målerne flyr i mai – juli i løv- og blandingsskog. Larvene lever på ulike busker og løvtrær, blant andre vier (*Salix* spp.), hassel (*Corylus avellana*), hagtorn (*Crataegus* spp.) og bjørk (*Betula* spp.).
## Utbredelse
Arten lever i den palearktiske sone (underarten *Plagodis pulveraria pulveraria*) og også i Nord-Amerika (underarten *Plagodis pulveraria occiduaria*). Den er sjelden i Mellom-Europa men noe vanligere i nord. I Norge er den nokså vanlig nord til Møre og Romsdal, den er i tillegg funnet i Nord-Trøndelag.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Katie.com

***Katie.com*** er en selvbiografisk bok som beskriver hvordan forfatteren Katie Tarbox da hun var 14 år gammel ble forfulgt og nesten misbrukt av Frank Kufrovich, en pedofil og seksualforbryter, som hun møtte på internett. Hennes bok var kontroversiell blant annet for de juridiske problemene den reiste. Boken ble publisert i 2000.

## Handling
Katie Tarbox bor i New Canaan, Connecticut. Hun forteller fra hun var 13 år og da hun fikk tilgang til internett og i tiden fremover.
I New Canaan er alle perfekte og de tenker bare på utseende. Når hun begynner å skrive på chatweb bryr hun seg ikke om utseende, men hva de skriver om. En helt ny verden for Katie. Hun blir kjent med en gutt som heter Mark som sier at han er 23 år gammel. Katie begynner å fortelle alt til Mark og han hører på henne og forstår henne.

Etterhvert som hun blir bedre kjent med ham, vil han møte henne og det viser seg at Mark er en helt annen person som ville helt andre ting enn det han sa.
Pantermåler

**Pantermåler** (*Pseudopanthera macularia*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne umiskjennelige, gule arten med svarte flekker finnes nord til Sør-Trøndelag i Norge, men er ikke spesielt vanlig. Den flyr om dagen.

## Utseende
En ganske liten (vingespenn 23 – 28&nbsp;mm), slank måler som ikke kan forveksles med noen annen nordeuropeisk art. Vingenes grunnfarge varierer fra lyst gul til oransje, de er kledt med mørkebrune flekker av varierende størrelse. Forvingen er trekantet med markerte forhjørner, vingenes ytterkant er for det meste mørk. Larven er grågrønn med hvit sidestripe, uten noen påfallende knøler eller utvekster.

## Levevis
Denne arten flyr om dagen i mai – juni i løvskog, og besøker gjerne blomster for å drikke nektar. Larvene lever på ulike urter i leppeblomstfamilien (Lamiaceae), blant andre firtann (*Teucrium scorodonia*), daunesle (*Lamium* spp.), svinerot (*Stachys* spp.) og mynte (*Mentha* spp.). Den overvintrer som puppe.

## Utbredelse
Arten finnes i det meste av Europa og videre østover til det nordlige Mongolia og området rundt Bajkalsjøen. Bestandene i det sørlige Sibir er noe avvikende fra resten og ble nylig beskrevet som en egen underart, *Pseudopanthera macularia cryptica*.  I Norge er dene arten funnet spredt nord til Sør-Trøndelag.

## Referanser


## Litteratur
* Beljaev, E.A. (1997) A New Subspecies of the *Pseudopanthera macularia* L. (Lepidoptera: Geometridae, Ennominae) from Southern Siberia. Far Eastern Entomologist 51: 1-7. pdf
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Kyle Lowder

**Kyle Lowder** (født 27. august 1980 i St. Louis i Missouri) er en amerikansk skuespiller.

Lowder er kjent for sine roller i TV-seriene *[[I gode og onde dager]]* (engelsk tittel: *Days of our Lives*) og *[[Glamour]]* (*The Bold and the Beautiful*).

Kyle Lowder har vært gift med Arianne Zucker som han spilte sammen med i *I gode og onde dager*.

## Filmografi

## Eksterne lenker
*
Revyprisen

**Aftenpostens revypris** eller **revyprisen** er en pris som hvert år deles ut til en skolerevy i Oslo eller Akershus. 

## Om prisen
Aftenposten Aften anmelder samtlige skolerevyer i Oslo og Akershus hvert år. Ved revysesongens slutt arrangeres en revykavalkade der samtlige revyer bidrar med sitt beste nummer. Ved kveldens slutt deler Aftenposten ut pris for «Beste revy».  

I 2012 ble revykavalkaden fornyet, og det ble delt ut flere priser enn før. Kavalkaden ble satt opp på Folketeateret i Oslo, og det ble delt ut priser til «Beste Nummer», «Beste Musikalske Nummer», «Åpen Klasse», «Beste Mannlige Skuespiller», «Beste Kvinnelige Skuespiller» og selvfølgelig «Årets Revy».

I 2022 ble det gjort en endring i prisene, der kategoriene «Beste mannlige skuespiller» og «Beste kvinnelige skuespiller», ble slått sammen til prisen «Årets skuespiller». I tillegg ble prisen «Årets ensemble» delt ut for første gang.

I 2023 tok Avisa Oslo og Budstikka over ansvaret for å anmelde alle revyene. De er også juryen under Revykavalkaden, og bestemmer nominasjonene og prisene.

## Vinnere av ''revyprisen''

## Diverse priser (fra 2012)

### Årets ensemble (fra 2022)

### Årets skuespiller (fra 2022)

### Årets mannlige og kvinnelige skuespiller (2012–2020)
I 2021 ble det ikke utdelt noen revypriser på grunn av at koronaviruspandemien forhindret de fleste skoler fra å sette opp revy.

### Beste nummer (fra 2012)

### Åpen klasse (fra 2012)

### Kavalkadebandet
Hvert år får et av de beste bandene i revysesongen spille på Revykavalkaden.

## Se også
* Revy

## Referanser
Oreflikmåler

**Oreflikmåler** (*Ennomos alniaria*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne karakteristiske arten flyr om høsten og forekommer nord til Hordaland i Norge.
## Utseende
En middelsstor (vingespenn 38 – 42 mm), kraftig bygd måler. Antennene er fjærformede hos hannen, trådformede hos hunnen. Kroppen er tett kledt med sitrongule hår. Vingene er brunoransje med spredte brune skjell, ytterkanten flikete. Forvingen har to brune tverrstriper, bakvingen en kommaformet, brun flekk på undersiden. Larven er brungrå, lang og tynn, med fire opphøyde tverrbånd på ryggsiden. Den ligbner sterkt på en død kvist. 

## Levevis
Oreflikmåleren kan finnes i en lang rekke ulike biotoper der det finnes løvtrær, kanskje mest i løvskog og hager. Larvene kan leve på en rekke ulike løvtrær og busker, ikke bare or. De voksne målerne flyr om natten i juli – oktober og kommer gjerne til lys.

## Utbredelse
Denne arten finnes over det meste av Europa og også i Nord-Amerika. I Norge forekommer den nord til Hordaland, den er ganske vanlig lengst i sør.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Bølgemåler

**Bølgemåler** (*Crocallis elinguaria*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne vanlige arten har en ganske kort flygetid i juli – august.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 32 – 46&nbsp;mm), kraftig måler, vanligvis blekt okergul, men noen ganger grå-brunlig, forvingen med et bredt, mørkere tverrbånd i midten. Antennene er fjærformede hos hannen, trådformede hos hunnen. Vingene er brede og ikke flikete, forvingen er trekantet med spisse forhjørner. Den har et bredt tverrbånd med jevne sider i midten, dette båndet har en rund, mørk flekk nær fremkanten. Bortsett fra dette er vingene ensfargede. Larven er lang og slank, gråbrun og litt knudrete, og ligner en død kvist.

## Levevis
Arten kan finnes de fleste steder der det vokser busker og løvtrær, og larvene kan utnytte en lang rekke forskjellige treslag som føde. De voksne målerne flyr om natten og kommer ofte til lys. Denne arten har en ganske kort flygetid på et par uker i slutten av juli og begynnelsen av august.

## Utbredelse
Bølgemåleren lever over det meste av Europa. I Norge er den vanlig i Sør-Norge og forekommer nord til Nordland.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Spinnermåler

**Spinnermåler** (*Colotois pennaria*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne store, oransje arten kan minne om ekte spinnere (Lasiocampidae), derav navnet. Den er nokså vanlig i Sør-Norge og flyr langt utover høsten, da den gjerne kommer til lys.

## Utseende
En ganske stor (vingespenn 35 – 50&nbsp;mm), kraftig, brunoransje til rødlig brun måler. Antennene er fjærformede hos hannen, trådformede hos hunnen. Forvingen er trekantet med spisse forhjørner, svakt bølgete langs ytterkanten, med to mørke, nesten rette, tverrstriper. Den har en liten, mørk flekk mellom tverrstripene og vanligvis en liten, hvit flekk nær vingespissen. Av og til er tverrstripene og flekkene nesten helt uvisket. Bakvingen er noe lysere enn forvingen, men en mørk tverrstripe.

Larven er mer eller mindre mørkt brunlig, med et par spisse vorter på ryggsiden av det nest-siste kroppsleddet. Disse har en kort børste i spissen.

## Levevis
Spinnermåleren finnes i løvskog, hager og parker. Larvene kan spise mange ulike slags løvtrær og busker. De voksne målerne flyr om natten i september og november, gjerne helt fram til frosten kommer. De kommer ofte til lys. Denne arten overvintrer som egg.

## Utbredelse
Den er utbredt i det meste av Europa og Det nære østen. I Norge finnes den nord til Møre og Romsdal, men mangler på det indre Østlandet.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Olivenlurvemåler

**Olivenlurvemåler** (*Lycia hirtaria*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae).
I Norge finnes den nord til Nordland.

## Utseende
En ganske stor (vingespenn 40 – 47 mm) og kraftig, grå måler. **Vingene** er delvis kledt med oppstående skjell, dette gjør at sommerfuglen får et litt lurvete utseende. Antennene er fjærformede hos hannen, trådformede hos hunnen. **Brystet** har en "krage" av brune hår, ellers er det kledt med lange, lysgrå hår. Vingen er nokså tynt skjellkledt og delvis gjennomsiktige, særlig hos hunnen. **Forvingen** er avrundet trekantet, lyst grå med tre mer eller mindre tydelige, mørkere tverrbånd. Det innerste er enkelt krummet, det to ytterste er omtrent S-formede og ligger nokså nær hverandre, slik at de ofte tangerer hverandre i vingens bakre del. **Bakvingen** er ensfarget lysgrå. 

Larven er naken og slank, gråbrun med små, gulaktige flekker langs sidene. Nær utvokst er den en ganske stor larve. 

## Levevis
Olivenlurvemåler lever i løvskog, hager og parker. Larven kan leve på en rekke forskjellige løvtrær og busker. Om den blir forstyrret sitter den utstrakt og urørlig. På grunn av sitt utseende, er den godt kamuflert og ligner en grein på treet. 

De voksne målerne flyr om natten, i Norge i april – mai, og i alle fall hannene kommer gjerne til lys. De tar ikke næring til seg som voksne.

## Utbredelse
Olivenlurvemåler er vidt utbredt og forekommer i det meste av den palearktiske sone. Den er funnet over hele Europa og videre østover til Hokkaido i Japan. I Norge finnes den nord til Nordland.

## Referanser




## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Kjempebarkmåler

**Kjempebarkmåler** (*Hypomecis roboraria*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne arten, som er en av de største europeiske målerne, ble nylig funnet for første gang i Norge, i Akershus.

## Utseende
En ganske stor (vingespenn 46–59&nbsp;mm), middels kraftig, lysgrå måler. Hannen har fjærformede antenner, hunnen trådformede. Forvingene har tre smale, bølgete, mørke tverrbånd som er tydelige ved fremkanten, ofte utydelige lenger bak. Bakvingen har to slike tverrband, det ene av dem er vanligvis ganske tydelig. Larven er naken, brun og knudrete og ligner sterkt på en død eikekvist.

## Levevis
Denne arten lever i eikeskog og larven lever hovedsakelig på eik (*Quercus* spp.), men kan også finnes på bjørk, gråor og apal. De voksne sommerfuglene er utmerket kamuflert når de hviler på lavkledte trestammer om dagen. De flyr om natten i juni – juli og kommer gjerne til lys. Denne arten overvintrer som larve.

## Utbredelse
Arten finnes over det meste av Europa og videre østover til Stillehavet i Øst-Sibir. Den er nokså vanlig i det sørlige Sverige men er så langt bare registrert én gang fra Norge, fra Akershus.

## Referanser




## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. 
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. 

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Skogbarkmåler

**Skogbarkmåler** (*Alcis repandata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne ganske store arten er svært variabel i fargen: noen er monotont lysgrått spraglete, andre har markerte mørke tegninger. Norske eksemplarer har vanligvis lite markerte tegninger.

## Utseende
En nokså stor (vingespenn 37 – 45&nbsp;mm), slank, lys grå måler. Forvingene har tre, mer eller mindre tydelige, bølgete, smale, mørke tverrbånd, de kan også ha brune flekker. Bakvingen har ett slikt tverrbånd som ofte er ganske utydelig. Larven er naken, mørkebrun, kremhvit på buken, med en bred, lysere stripe langs ryggen. Fargen blir mørkere etter overvintring.

## Levevis
Skogbarkmåler er vanlig i skog, hager og buskmark. Larvene, som overvintrer, kan finnes på mange ulike busker og løvtrær. De voksne målerne flyr om natten i juni – juli, og kommer gjerne til lys, de skremmes også lett ut om dagen.

## Utbredelse
Arten finnes over det meste av Europa og også i Det nære østen. I Norge er den vanlig nord til Sør-Trøndelag.

## Referanser




## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Carlos Marchena

**Carlos Marchena** (født 31. juli 1979 i Sevilla) er en spansk tidligere fotballspiller som er midtstopper. Han spilte over 200 kamper for Valencia, som han vant La Liga med i 2002 og 2004 og UEFA-cupen med i 2004. For øvrig spilte han for Sevila, Benfica, Villarreal og Deportivo La Coruña.

Han har også 69 landskamper for . Han vant EM med Spania i 2008, og var en av de beste midtstopperne i EM. Carlos Marchena var også med å vinne VM i 2010.

## OL-medaljer
*  2000  Sydney -  Sølv i fotball, menn  Spania

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ostøya

**Ostøya**, eventuelt **Oustøya** eller **Oustøen**, er en 2&nbsp;400 mål stor øy i Bærum kommune utenfor Sandvika. Av dette arealet hører ca. 2&nbsp;000 mål til Oust gård og omtrent 400 mål er utparsellert til fritidsbebyggelse. Hovedeieren på øya er Hans Oust Heiberg med 2000 mål. På øya ligger det også en golfbane, som ble anlagt i 1964 (Oustøen Country Club). Oust naturreservat ble opprettet i 2002 og utgjør hoveddelen av skogen. Ostøya ligger midt i Oslofeltet og har stort sett 90° vendte, og foldete havbunnsavsetninger fra kambrosilur med mye skifer og kalkstein.

Etter en avtale med Bærum kommune er stranden ut mot Store Ostsund klausulert som friområde, mens gården er i privat eie. Det er tidligere drevet jord- og skogbruk samt saltutvinning, gatestenbrudd, fiske og jakt på øya.

## Referanser
Stjertmåler

**Stjertmåler** (*Ourapteryx sambucaria* (Linnaeus, 1758))  er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne karakteristiske, bleke arten har bakvingen trukket ut til en kort stjert. I Norge finnes den på Sørlandet og det sørlige Østlandet.

## Utseende
En ganske stor (vingespenn 40 – 60&nbsp;mm), middels kraftig, blekt grønnlig gul måler. Stjertene på bakvingen gjør at den ikke kan forveksles med noen andre europeiske arter. Forvingen har to rette, brunlige tverrbånd og er noe tilspisset ytterst. Bakvingen har ett brunt tverrbånd, bakhjørnet er trukket ut til en spiss stjert, ved roten av denne med en liten, svart flekk, noen ganger med markerte flekker på begge sider av roten. Larven er lang og tynn, gråbrun eller gulbrun, med en kraftig knøl som ligner en knopp på undersiden rundt midten. Den ligner en død kvist.

(MHNT) Ourapteryx sambucaria - Most Czech Republic male dorsal.jpg| ♂  
(MHNT) Ourapteryx sambucaria - Most Czech Republic male ventral.jpg| ♂ △ 
(MHNT) Ourapteryx sambucaria - Most Czech Republic female dorsal.jpg|♀    
(MHNT) Ourapteryx sambucaria - Most Czech Republic female ventral.jpg|♀ △


## Levevis
Stjertmåleren finnes i hager, parker og løvskog. Larvene lever helst på bergflette, men kan også finnes på arter i hylleslekta (*Sambucus* spp.) og arter i leddvedslekta. Denne arten flyr bare om natten og har en ganske kort flygetid i juli. Den kommer gjerne til lys.

## Utbredelse
Stjertmåleren er en europeisk art. I Norge ble den først funnet i Arendal i 1959. Den har etablert bestander her og der på Østlandet og Sørlandet så langt vest som Vest-Agder, men er fortsatt ikke vanlig i Norge.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site