open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Apekatter

**Apekatter** er et samlebegrep for søramerikanske vestaper og asiatiske og afrikanske dyreaper med hale. Menneskeaper er haleløse og regnes ikke med til apekattene, selv om de oppsto fra en gruppe østaper mot slutten av oligocen.

## Bygning og levevis
### Hode og kjever
Apekattene har en hodeskalle der øynene er rettet framover og øyehulene er lukket i bakkant, slik man også finner hos spøkelsesaper og menneskeapene. Pannebeinet gror sammen til ett bein på fosterstadiet eller i tidlig barndom, slik at beinet hos voksne dyr utgjør én enkelt knokkel. Individer med todelt pannebein, slik man finner hos halvapene, forekommer. Kjevepartiet er fremskutt, med kraftige hjørnetenner. Som andre primater har apekatter og menneskeaper 4 fortenner opp og nede. Østapene har 2 forjeksler og 3 jeksler slik som menneskeapene, mens vestapene har 3 forjeksler og 2 eller 3 jeksler.

### Klatretilpassning
Nesten alle apekatter er trelevende dagdyr med gripeføtter, som ligner hender. Kun bavianer er primært terrestriske. I motsettning til menneskeaper beveger apekatter seg ved å løpe langs greiner. De er langt raskere og smidigere enn menneskeapene, men er ikke så fleksible i skulder- og hofteledd, og kan ikke strekke hendene over hodet og kaste slik vi kan.

Selv om apekatter ofte fremstilles med gripehale, så er det kun et fåtall arter som faktisk har det, og alle tilhører vestapene. Alle apekatter bruker imidlertid halen til balanse og som ror når de løper på greiner og hopper fra tre til tre. Halen er derfor et svært viktig redskap for de trelevende artene. Bare bjørnemakak mangler hale.

### Fargesyn
I motsettning til halvapene er de aller fleste dagdyr. De har godt utviklet fargesyn, og kan skille på rødt og grønt. Denne egenskapen mangler hos halvapene og de fleste andre pattedyr. Apekatter er derved den eneste pattedyrgruppen der det forekommer klare signalfarger. Fargesyn mangler hos hannene hos en del av de søramerikanske apene, og nattapene er de eneste apekattene som konsekvent er fargeblinde.

## Inndeling
Apekatter som gruppe er parafyletisk gruppe, men de består som en evolusjonær grad av mer primitive høyere aper. De regnes derfor som ei ikke-systematisk gruppe i biologisk systematikk.

De høyere apene består av tre distinkte grupper:

* Primates, primater
**Strepsirrhini, våtneseaper
** Haplorhini, tørrneseaper
***Tarsiiformes
**** Tarsiidae, spøkelsesaper
*** Simiiformes, høyere aper
****Platyrrhini, vestaper (bredneseaper)
*****Callitrichidae, marmosetter og tamariner
***** Cebidae, kapusineraper og ekkornaper
***** Aotidae, nattaper
***** Pitheciidae, tititer, sakier, og uakarier
***** Atelidae, brølaper, edderkoppaper, ullaper, klamreaper
**** Catarrhini, østaper (smalneseaper)
***** Cercopithecoidea, dyreaper
****** Cercopithecidae, dyreaper
***** Hominoidea, menneskeaper
****** Hylobatidae, gibboner
****** Hominidae, store aper

Menneskeaper tilhører gruppen Catarrhini, men de mangler hale og regnes derfor ikke inn under benevnelsen apekatter.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Ryō Azumi

**Ryō Azumi** (あずみ 椋 Azumi Ryō) er en japansk tegneserietegner som i sine tegnerier (manga) er opptatt på sitt vis av norrøn litteratur og tilsvarende emner fra nordlige Europa.

Hun utga sine første arbeider i 1981 og bidro jevnt til *Wings* og tilsvarende tegneserieblader på begynnelsen av 1980-tallet. I 1986 utga hun første del av store opus, *Det fiolette sverdet* (Akai Tsurugi, 緋色い剣). Serien ble utgitt fram til 1993 og besto til slutt av 1675 sider i 10 bind. Akai Tsurugi foregår på 900-tallet i en slags norrønlignende verden hvor både menneskelige som guddommelige figurer kjemper mot Ragnarok. Forfatteren forsøker å få hennes fortelling til skje på en naturlig måte innenfor den norrøne litterære tradisjonen, og innarbeider både virkelige hendelser som sosiale forandringer som kom med innføringen av kristendommen. Fortellingen kan likevel virke svært fremmed for lesere i Norden. Mange av hennes øvrige tegneserier er opptatt av tilsvarende emner.

Hennes mer nyutgitte tegneserier er blant annet:
* *Ring of the Nibelungen* (Nībelunge no yubiwa, *ニーベルングの指環) – En tegneserie på fire bind som er basert på *[[Nibelungenringen]]*, utgitt 1989-1991
* *Mysterion* (Misuterion, ミステリオン) – En tegneserie på fem bind utgitt 1992-1995
* *Like the Lion* (Shishi no gotoku, 獅子の如く) – En tegneserie på fem bind basert løselig på livet til den norske kongen Olav Tryggvason, utgitt 1994-2001

## Litteratur
* Halldór Stefánsson (1994). «Foreign myths and sagas in Japan: the academics and the cartoonists» i *Beyond Boundaries: Understanding, Translation and Anthropological Discourse,* sidene 75-99, redigert av Gísli Pálsson. Berg Publishers. ISBN 1-85973-021-3

## Referanser


## Eksterne lenker
* Azumi Ryos manga – Akai Tsurugi
* Azumi Ryou En liste av hennes serier
* Midnight Sun Tegneserietegnerens hjemmeside
Frygt og Bæven

***Frygt og Bæven*** er et filosofisk verk av Søren Kierkegaard, utgitt i 1843 under pseudonymet *Johannes de Silentio*. Tittelen er tilsynelatende en henvisning til Paulus' brev til filipperne 2,12: «Mine kjære, dere har jo alltid vært lydige mens jeg var hos dere. Så vær det enda mer nå når jeg er borte, og arbeid på deres frelse med frykt og beven!». Kierkegaard mente selv at boken alene var god nok grunn til at han ville få et udødelig forfatternavn.

Verket begynner med en grubling over Abrahams troskap da han av Gud ble beordret til å ofre sin sønn Isak, som det fortelles i første Mosebok kapittel 22.
Deretter følger «Problemata», som tar fatt på tre spesifikke filosofiske spørsmål, som er fremhevet fra historien om Abrahams offer:
# Er det en teleologisk opphevelse av det etiske? (Kan det at Abrahams hensikt var å ofre Isak betraktes som «godt», selv om menneskeofringer er etisk uakseptable?)
# Er det en absolutt plikt overfor Gud?
# Var det etisk forsvarlig for Abraham å ha skjult sin hensikt for Sara, Eleazar og Isak?

I *Frygt og Bæven* introduserer Kierkegaard «troens ridder», og stiller ham i kontrast til «ridderen av den uendelige resignasjon». Den sistnevnte oppgir alt for en større sak, og lever med smerten av sine tap.

Troens ridder slipper ikke bare alle ting, men stoler også på at han vil få dem tilbake. Troen hans er basert på «det absurdes styrke». For Kierkegaard (eller i det minste Johannes de Silentio), er uendelig resignasjon lett, men troen bunner i troen på det absurde. For Abraham ble denne troen på det absurde funnet i troen på at Gud ikke ville la ofringen av Isak skje, eller at Isak ville bli brakt tilbake fra de døde. Kierkegaards mening er at det som adskiller Abraham fra å være en morder er hans tro. (I slutten av 1. Moseboks kap. 22s beretning stanser Gud Abraham i siste øyeblikk. Et lam dukker opp, hvilket Abraham tar som et tegn fra Gud, og han ofrer lammet i stedet for Isak.)

## Sitater
* «Abrahams historie indeholder da en teleologiske suspension af det ethiske. Han er som den Enkelte bleven høiere end det Almene. Dette er Paradoxet, som ikke lader seg mediere. Det er ligesaa uforklarligt, hvorledes han kom ind i det, som det er uforklarligt, hvorledes han bliver i det. Forholder det sig ikke saaledes med Abraham, da er han end ikke en tragisk Helt, men en Morder. At ville vedblive at kalde ham Troens Fader, at tale dersom til Mennesker, som ikke bekymre sig om Andet end om Ord, er tankeløst? En tragisk Helt kan et Menneske blive ved egne Kræfter, men Troens Ridder ikke. Naar et Menneske tiltræder den tragiske Helts i en vis Forstand tunge Vei, da skal Mange kunne raade ham; den, der gaaer Troens trange Vei, ham kan Ingen raade, Ingen forstaae. Troen er et Vidunder, og dog er intet Menneske udelukket derfra; thi det, hvori alt Menneskeliv enes, er i Lidenskab, og Troen er en lidenskap». (Problema I.)

## Eksterne lenker
* Dansk utgave fra 1895 i fulltekst på Archive.org
Rasjonalisme

**Rasjonalisme** er en filosofisk strømning som anser *[[fornuft]]en* (latin *ratio*) og *tenkningen* som grunnlaget og hovedforutsetning for all erkjennelse. Den står dermed i motsetning til empirismen (og dens ekstremform, sensualismen), som anser *erfaring* og *sansing* for å være den viktigste forutsetningen for erkjennelse.

Av antikkens filosofer regnes både Platon og til en viss grad Aristoteles og Sokrates som forløpere av rasjonalismen. Platons idélære antar for eksempel at det ligger uforanderlige essenser bak alle fenomener, og at disse bare er tilgjengelige gjennom tenkning, mens sansingen bare forteller noe om enkelttingene (essensialisme).

Rasjonalismen hadde sin blomstringstid i opplysningstiden. De viktigste representantene var René Descartes, Baruch Spinoza og Gottfried Wilhelm Leibniz. Descartes' kjente utsagn *[[cogito ergo sum]]* («jeg tenker, altså er jeg») tydeliggjør viktigheten han tilla tenkningen: Det er bare tenkningen som er sikker. Virkeligheten av alt annet kan skyldes sansebedrag og kan betviles (cartesianisme). Naturvitenskapene (fremfor alt fysikk og kjemi) og spesielt matematikken ble på grunn av deres logiske og deduktive natur sett på som idealvitenskapene. Også Georg Wilhelm Friedrich Hegel forfektet en form for rasjonalisme, mens Immanuel Kant gjorde forsøk for å «forsone» rasjonalismen med empirismen (kritisisme). Kants forestilling om at noen erkjennelser er uavhengig av erfaringen (*[[a priori]]*) har for eksempel klart rasjonalistiske trekk.

På 1700- og 1800-tallet ble rasjonalismen koblet med den rådende teknologi- og fremtidsoptimismen: Ikke bare ble menneskets erkjennelse ansett for å være prinsipielt ubegrenset, også verden ble ansett for å kunne beherskes av menneskets forstand. Kritikken mot denne optimismen gjorde seg gjeldende i løpet av 1800-tallet og resulterte bl.a. på 1930-tallet i den ''kritiske'' rasjonalismen (Karl Popper m.fl.).

## Rasjonalisme i teologien
Som teologisk retning krever rasjonalismen at troen skal baseres på fornuft og er tilbøyelig til å avvise begrunnelser som overstiger den menneskelige fatteevne. Rasjonalismen preget i stor utstrekning 1700-tallets protestantiske teologi.

## Eksterne lenker
*
Begrebet Angest

***Begrebet Angest*** er en bok av den danske filosofen Søren Kierkegaard som utkom 17. juni 1844, fire dager etter *[[Philosophiske Smuler]]*. Det ble utgitt under pseudonymet Vigilius Haufniensis. *Begrebet Angest* fikk lite oppmerksomhet ved utgivelsen, men regnes i dag som «et av de mest leste og kommenterte filosofiske skrifter i det tyvende århundre».

Kierkegaard skapte en betydningsforskjell mellom frykt, som rettet mot en konkret fare, og angst, som noe retningsløst. Angsten behøver ikke å være uttrykk for noe sykelig for Kierkegaard. Han ser den som en grunnleggende menneskelig drivkraft, som oppstår når mennesket ser mulighetene i sin egen frihet, men som holder mennesket igjen.

Kirkegaards angstbegrep har sammenheng med hans kristne eksistensialisme:

«For Kierkegaard peker angsten direkte på spørsmålet om hva det vil si å være et menneske. Det at et menneske kan engstes, viser at mennesket er et sammensatt vesen som ikke umiddelbart henger sammen med seg selv, men har som oppgave å bli seg selv.»

## Referanser


## Litteratur
*
Philosophiske Smuler

***Philosophiske Smuler eller en Smule Philosophie*** er et verk av den danske filosofen Søren Kierkegaard. Verket var et av de Kierkegaard utgav under pseudonymet *Johannes Climacus*. Det ble først utgitt i 1844, i et beskjedent opplag, og ble ikke utsolgt i hans levetid.

*Philosophiske Smuler* regnes i ettertid som en nøkkel til Kierkegaards tankeverden, ettersom det behandler mange grunnbegreper. Verket er mest teologisk motivert. Her drøftes blant annet forholdet mellom tro og viten og mellom væren og vesen, og det siste bruker Kierkegaard «i en mye sitert kritikk av det ontologiske gudsbevis».

## Referanser


## Litteratur
*
Lidelse

**Lidelse** er en bredt definert negativ tilstand. Opplevelsen er oftest assosiert med en form for smerte og plage, nød og elendighet, men enhver form for tilstand kan være en lidelse hvis den subjektive opplevelsen fremkaller motvilje og ubehag. Antonymer innbefatter glede og velbehag.

## Lidelse i de store trosretninger
### Buddhisme
Dukkha står sentralt i trosforståelsen.

### Jødedom
I Det gamle testamente inngår det i Jobs Bok en beskrivelse av lidelsens natur og mening.

### Katolisisme
I den romersk-katolske kirke er lidelse et resultat av menneskets ondskap. Igjennom korsfestelsen tok Jesuslidelsen på seg, frelste menneskeheten fra dets synder og innstiftet en ny pakt mellom Gud fader og mennesket.

## Se også
* Smerte
* Sykdom
* Nød
* Psykiske lidelser

## Eksterne lenker
* 
* Søk på ordet «lidelse» i norske ordbøker:
Nestekjærlighet

**Nestekjærlighet** er omsorg for andre mennesker og det å føle seg ansvarlig for ethvert medmenneskes velferd uten hensyn til religion, kjønn eller politisk standpunkt. Mens noen betrakter det som et element i sosial kontroll, ser andre på det kun som en form for altruisme. Nestekjærligheten er et eksempel på en aktiv, utadvendt kjærlighet.

Nestekjærlighet er i Vesten ofte knyttet til begreper og sitater fra Bibelen. I Lukas 10,27-28 står det: *«Han svarte: Du skal elske Herren din Gud av hele ditt hjerte og av hele din sjel og av all din kraft og av all din forstand, og din neste som deg selv. Da sa [[Jesus]]: Du svarte rett. Gjør det, så skal du leve.»* I Romerne 13,9 sier Paulus: *«For budene: Du skal ikke bryte ekteskapet, Du skal ikke slå i hjel, Du skal ikke stjele, Du skal ikke begjære, eller hvilket bud det kan være, de sammenfattes i dette: Du skal elske din neste som deg selv.»

== Noter ==
#John Bossy, *Christianity in the West 1400-1700*, 1985 ISBN 0-19-219174-8

== Se også ==
* [[Agape]]
* [[Altruisme]]
* [[Dan (hinduisme)|Dāna]]
* [[De tre monoteistiske religioner]]
* [[Diakoni]]
* [[Filantropi]]
* [[Karitas]]
* [[Kristen nestekjærlighet]]
* [[Medlidenhet]]
* [[Mosaisk nestekjærlighet]]
* [[Muslimsk nestekjærlighet]]
* [[Solidaritet]]
* [[Tzedakah]]
* [[Zakat]]

== Eksterne lenker ==
* [http://www.newadvent.org/cathen/09397a.htm *Catholic Encyclopedia* "Love (Theological Virtue)"]
* [http://www.newadvent.org/cathen/03592a.htm *Catholic Encyclopedia* "Charity and Charities"]
* [http://www.newadvent.org/summa/3.htm Thomas Aquinas: *Summa Theologica* "Anden del af den anden del"] Se spørgsmål 23-46
* [http://www.jewishencyclopedia.com/view.jsp?artid=1295&letter=A *Jewish Encyclopedia* "Alms"]
* [http://www.jewishencyclopedia.com/view.jsp?artid=371&letter=C *Jewish Encyclopedia'' "Charity and Charitable Institutions"]
* Næstekærlighed i jødedommen
Mistro

**Mistro** er en følelse som oppstår overfor et bestemt menneske, en samfunnsgruppe, en samfunnsinstitusjon eller eventuelt overfor personer av et annet kjønn, som gjentagne ganger har sviktet ens tillit. I den forstand er mistro en velbegrunnet og berettiget følelse, som kan væpne en mot skuffelser og bedrag og dermed bidra til at man ikke utvikler kynisme eller hat.

*Mistroiskhet* er derimot en negativ livsholdning som består i å møte andre med mistro på forhånd. Det er ofte en tillært holdning, som er en del av grunnoppfattelsen hos personens familie, lokalsamfunn eller samfunnsklasse. Denne dyptliggende mistroen farger alle ens opplevelser og gjør det vanskelig å inngå i tillitsfulle forhold til andre mennesker.

## Referanser
Misunnelse

**Misunnelse** er en vond følelse av at noen andre har noe, eller har mer av, goder man selv har et sterkt ønske om; det være seg penger, posisjon, bolig, utdannelse eller berømmelse. Det sentrale er fornemmelsen av at andre har mer; har oppnådd mer; er bedre stilt enn en selv. Misunnelse kan betraktes som det motsatte av velvilje.

På Bibelens hebraisk brukes ordet *qanah* (קָנָא), på gresk *zelos*, (hvorav engelsk *zeal*) «nidkjærhet»; moderne engelsk er *envy*, av latin *invidere*, av «inn i» (*in-*) og «å se» (-*videre*), dvs. «å betrakte med uvilje eller nag», «gi det onde øye».
 
*[[Academie francaise]]* i 1594 skilte mellom fire typer misunnelse:
:Den vi føler fordi andres vinning skader eller truer vår egen,
:den vi føler fordi andres velstand er noe vi ikke har selv,
:den vi føler fordi vi ikke unner andre bedre enn oss selv, og
:den vi føler fordi det går andre godt. 

Misunnelse er observert hos spedbarn helt ned til fem måneder. Psykologer bruker flere modeller for å studere hva som fører til misunnelse, og har identifisert faktorer som kan resultere i det. Sosiologer har kommet frem til at kulturell tro og verdier spiller en viktig rolle i hva som utløser misunnelse. Biologer har identifsert faktorer som ubevisst kan føre til sjalusi. Gjennom historien har også kunstnere utforsket hva misunnelse er i malerier, filmer, sang, skuespill, dikt og bøker, og teologer har diskutert fenomenet.

## De syv dødssynder
I katolsk tradisjon er misunnelse (*invidia*) en av «de syv dødssynder» og betraktes som en synd, fordi den misunnelige overser egne gaver og heller streber etter andres posisjon, i stedet for å arbeide på sin egen åndelige forbedring. Misunnelse kan i situasjoner forveksles med griskhet og sjalusi, som er andre dødssynder.

Misunnelse kan komme frem i flere relasjoner, både privat og politisk.

## Referanser
Hovmod

**Hovmod** (på latin *superbia*) er overdreven stolthet og selvhevdelse med ringeakt for andre. Det motsatte er ydmykhet. Hovmod regnes som en av de sju dødssyndene i katolsk teologi.

## Ordbakgrunn
Ordet hovmod kommer etymologisk fra det middelnedertyske *ho(g)mod* som betyr «høyt sinnelag».

Norske synonymer til hovmod er overlegenhet, selvopphøyelse, arroganse, overdreven stolthet eller selvfølelse.

## Syn på hovmod i religion og kulturhistorie

I antikkens Hellas mente man at gudinnen Nemesis straffet selvhevdende handlinger som gikk over grensen for det passende (derav uttrykket *nemesis* om negative virkninger av hovmod).

Alle de store abrahamittiske religionene, det vil si jødedommen, kristendommen og islam, ser på hovmodet som et moralsk problem, fordi det er en synd mot de guddommelige forventninger til menneskene.

Innenfor den romersk-katolske kirke regnes hovmod for å være en av de såkalte sju dødssynder. I tillegg til hovmod er disse grådighet (*avaritia*), latskap (*acedia*), fråtseri (*gula*), misunnelse (*invidia*), vrede (*ira*), og begjær (*luxuria*). I de protestantiske kirker anses hovmod, som andre synder, å være en variant av grunnsynden: opprør mot Gud.

Et gammelt ordtak fra bibelen lyder på norsk «hovmod står for fall», i oversettelsen fra 2011 «hovmod [kommer] før fall».. Ordspråket hevder at den som er hovmodig, er særlig utsatt for å falle fra sin posisjon og miste anseelse.
### Hovmod framstilt i kunsten (eksempler)

File:Hieronymus Bosch 092.jpg|*Superbia* («forfengelighet» eller «hovmod») framstilt av Hieronymus Bosch 1475-1480. Djevelen lokker den hovmodige med speil, stivet hodelin og smykker i kista. Original i Pradomuseet i Madrid
File:Charles Allan Gilbert - All is Vanity.jpg|«Alt er forfengelig tomhet» (*All is vanity*) illustrerer at livet og skjønnheten er forgjengelig og døden uunngåelig. 
File:The Father and Mother.jpg|Antikrigskarikaturen «Faren og mora» (*The Father and Mother*) framstiller krig som barn av grådighet (*greed*) og (nasjonal) stolthet (*pride*)


## Referanser


## Se også
* Dunning-Kruger-effekten
* Egoisme
* Forfengelighet
* Hybris
* Kardinaldyder
* Megalomani
* Narsissisme
* Stolthet

## Eksterne lenker
*
Dømmesyke

**Dømmesyke** er en betegnelse for en tilbøyelighet til å dømme andres handlinger eller motiver. Dømmesyke er en vesentlig bestanddel i sladder og mobbing, og det kan skape utgangspunkt for mere åpenlyst destruktive handlinger. 

For å sette seg til doms over andre, må man kunne se eller konstruere en tydelig forskjell mellom egen fortreffelighet og andres mangler. I dette skillet ligger en spire til diskriminering og vrangforestillinger om andre. Av samme grunn har man fra oldtiden av tatt avstand fra dømmesyke og betrakter det som et utslag av dødssynden hovmod (*superbia*).
Syntese

**Syntese** (gresk σύνθεσις, av syn 'med' og thesis 'plassera') kan vise til:

* Kjemisk syntese, prosess som danner en kjemisk forbindelse
** Organisk syntese
* Biosyntese
* Syntese (filosofi) å sette sammen bruddstykker av viten for å komme frem til en ny erkjennelse

## Se også
* Syntetisk (peker)
Cabhlach na hÉireann

**Cabhlach na hÉireann**, eller **Irish Naval Service**, er Irlands marine og den ene av tre grener i det irske forsvaret. Dens hovedbase er i Haulbowline i grevskapet Cork. Den ble opprettet i 1923, etter at den anglo-irske traktat gav Den irske fristaten ansvar for overvåking av sjøfarten til Irland.

Alle fartøyer i marinens tjeneste har tradisjonelle irske kvinnenavn, hentet fra historie og mytologi. Prefikset *LÉ* står for *Long Éireannach*, som er irsk for «irsk skip».

## Distinksjoner

## Referanser


## Eksterne lenker

* Defence Forces, offisielt nettsted
* Naval Service, offisielt nettsted
* Maritime Institute of Ireland – History
Jacob Peter Mynster

**Jacob Peter Mynster** (1775–1854) var en dansk biskop og teolog som ble utnevnt til biskop over Sjællands stift i 1834, et embete han beholdt til sin død.

## Biografi
### Bakgrunn
Mynsters far var kammerråd og inspektør ved Frederiks Hospital, Christian Gudzon Peter Mynster, som døde alt i 1777. Hans mor Frederikke Nicoline Christiane Ring giftet seg samme året med overlege Frederik Ludvig Bang ved samme sykehuset. Hun døde allerede i 1779, og Mynster og hans tre år eldre bror Ole Hieronymus Mynster vokste opp hos sin stefar og hans nye kone Louise Hansen i et strengt og gledesløst, pietistisk hjem. En overgang var Mynster elev ved Metropolitanskolen, der han for det meste fikk privatundervisning av sin farbror som var «hører» (hjelpelærer) på skolen. En huslærer han fikk, kalte ham «Job», et navn han lenge ble hetende. I 1790 ble han dimittert av sin stefar uten noen slags undersøkelse av hva han faktisk kunne.
### Karriere
Mynster ble teologisk kandidat i 1794. Han var huslærer for den senere ministeren A. W. Moltke på Bregentved, og fikk i 1789 universitetets gullmedalje for en avhandling om barneoppdragelse. I 1802 ble han sogneprest i Store Spjellerup, der han året etter opplevde et religiøst gjennombrudd. Han giftet seg med Fanny (1796-1871), datter af biskop Friedrich Münter og dermed niese til Friederike Brun. Mynsters og Fannys bryllup ble feiret på Sophienholm med deres venninne Kamma Rahbek som gjest.

I 1811–28 var han kapellan i Vor Frue kirke i København. Han ble i 1812 dosent i psykologi ved pastoralseminaret, og senere meddirektør. I 1814 utarbeidet han grunnlaget for den utgaven av Luthers lille katekisme som ble autorisert til bruk i skolen; samme året var han med på å opprette Bibelselskapet og ble medlem av styret der. I 1815 ble han medlem av kommisjonen til revidering av Det nye testamente, og i 1817 medlem av direksjonen for Københavns universitet og de lærde skoler. I 1826 ble han hoffpredikant og i 1828 kongelig konfessionarius, samt hoff- og slottsprest.

Som kongevalgt medlem av stenderforsamlingen møtte han i Roskilde 1835, 1838, 1840, 1842, 1844 og 1848.

Søren Kierkegaard gikk i 1854/55 til angrep på Mynsters ettermæle og hans manglende forståelse for folkelig vekkelse, som da han gikk inn for tvangsdåp av baptistenes barn.

Mynster var en aktiv skribent, og deltok engasjert i mange av tidens store debatter, blant annet med Grundtvig.

Han er gravlagt på Assistenskirkegården på Nørrebro.

### Utmerkelser
* 1815 ble han dr.theol. 
* 1819 medlem av Videnskabernes Selskab.
* 1828 kommandør av Dannebrog.
* 1834 medlem av Missionskollegiet og direktør for Vajsenhuset.
* 1836 Storkors av Dannebrogordenen.
* 1847 fikk han rang i 1. klasse.

## Referanser


## Eksterne lenker
* J.P. Mynster i ''Dansk biografisk leksikon''
Stormbreaker

***Stormbreaker*** er en film fra 2006,filmen er basert på *[[Stormbreaker (roman)|Stormbreaker]]*, den første romanen i Alex Rider-serien. Nykommeren Alex Pettyfer har hovedrollen som tenåringsspion, sammen med bemerkelsesverdige skuespillere som Mickey Rourke og Ewan McGregor.

## Handling

Alex Rider (Alex Pettyfer) er en fjorten år gammel gutt som bor hos onkelen sin, Ian Rider (Ewan McGregor), som arbeider i en bank. En dag får Alex dårlige nyheter, onkelen har dødd under mystiske omstendigheter. Alex oppdager at Ian Rider faktisk var spion, og arbeidet for MI6, og at han ble myrdet av den berømte leiemorderen Yassen Gregorovich (Damian Lewis). Han blir dermed rekruttert av sin onkels tidligere arbeidsgivere, Alan Blunt (Bill Nighy) og Tulip Jones (Sophie Okonedo). Alex innser etterhvert at onkelen faktisk har oppdratt ham som spion, og han drar avsted på sitt første oppdrag for og drepe skurken, bevæpnet med en mengde dingser fra Smithers (Stephen Fry). 

Milliardæren Darrius Sayle (Mickey Rourke) donerer en gratis mega-datamaskin med kodenavn *Stormbreaker* til alle skoler i Storbritannia. MI6 er nysgjerrige på hvorfor han opptrer så mistenkelig gavmild, og sender Alex, forkledt som en vinner av en konkurranse, for å undersøke. 

Når han ankommer møter han sjefen selv, Sayle, og hans to medsammensvorne, Mr Glis (Andy Serkis) og Nadia Vole (Missi Pyle), og han får se *Stormbreaker* i gang. Alex, som fortsatt har problemer med å forstå hva som hender med ham, sniker seg ut av soverommet sitt om natten for å se på en leveranse av mystiske konteinere til Sayles hovedkvarter. I mellomtiden stjeler Nadia Vole Alex' telefon og sporer SIM-kortet til huset hans i London. Hun reiser dit og oppdager hans virkelige identitet. Mens hun er i huset til Alex, starter hun en slåsskamp mot Alex' hushjelp og verge, Jack Starbright (Alicia Silverstone). Jack vinner kampen ved hjelp av en fisk, og etterlater seg Nadia da hun rømmer. 

Dagen etter oppdager Alex at han er i trøbbel da dekkhistorien hans er avslørt. Etter å ha blitt tatt til fange, og tvunget til å avsløre at han er en spion, får Alex vite at Sayles virkelige plan med datamaskinen er å spre et dødelig virus som den inneholder, slik at alle skolebarna i Storbritannia dør. Sayle etterlater seg Alex slik at han kan bli drept av et portugisisk krigsskip, og reiser til London for å aktivere viruset i datamaskinene. Alex greier å stikke av fra beistet, og haiker med Mr Grin på et fly til London. Akkurat i det Sayle skal til å aktivere maskinen, dukker Jack og skolevenninnen Sabina Pleasure (Sarah Bolger) opp og hjelper Alex med å jage Sayle igjennom gatene. Femti etasjer oppe når Alex igjen Sayle, bare for å bevitne at onkelens morder, Yassen Gregorovich, tar livet av ham. Leiemorderen tar imidlertid *ikke* livet av Alex, og sier at han har en grunn som Alex skal få vite senere.

## Rolleliste

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om ''Stormbreaker'' på Filmweb
*
Jan-Carl Raspe

**Jan-Carl Raspe** (1944–1977) var en av de ledende skikkelsene i den tyske terrorbevegelsen Rote Armee Fraktion.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Raspe vokste opp i Øst-Berlin, men befant seg i Vest-Berlin da grensen ble stengt 13. august 1961 og Berlinmuren ble reist. Han ble boende der hos en onkel og tante. I 1963 tok han abitur («artium») i Vest-Berlin. Han studerte deretter først kjemi, senere sosiologi ved Freie Universität Berlin. I 1967 ble han medlem av den venstreradikale studentorganisasjonen *Sozialistischer Deutscher Studentenbund*. Senere fullførte han studiene og ble kjæreste med Marianne Herzog, som var en venninne av Ulrike Meinhof.

### Rote Armee Fraktion
I 1970 ble Raspes og Herzogs leilighet tilholdssted for gruppen som skulle bli Rote Armee Fraktion. Raspe hadde den tekniske kunnskapen til å fremstille bomber og laget dem som ble brukt under anslagene i 1972. Han deltok også i bankran.

Raspe ble sammen med Andreas Baader og Holger Meins arrestert 1. juni 1972 i Frankfurt am Main etter en skuddveksling. 21. mai 1975 ble han kjent skyldig i 192 kriminelle handlinger og dømt til livsvarig fengsel.

Gjennom en gisselaksjon ved den vesttyske ambassaden i Stockholm i 1975, samt bortføringen av arbeidsgiverpresident Hanns-Martin Schleyer og den parallelle kapringen av Landshut i 1977, forsøkte RAF og en palestinsk organisasjon å presse den tyske regjeringen til å løslate Baader, Raspe og andre terrorister fra fengsel. Regjeringen, som var ledet av Helmut Schmidt, valgte å ikke gi etter for kravene. 

Raspe ble om morgenen 18. oktober 1977 funnet med skuddsår i hodet i Stammheim-fengselet, etter å ha skutt seg selv med en pistol. Han døde samme dag av skadene. Samme morgen ble også RAF-lederne Andreas Baader og Gudrun Ensslin funnet døde i sine respektive fengselsceller. Den 9. mai året før hadde også Ulrike Meinhof blitt funnet død i fengselet.

På slutten av 1960-tallet hadde Raspe angivelig et seksuelt forhold til den norske presten Øyvind Foss mens de begge var studenter i Berlin. Foss fortalte om sine opplevelser med Raspe i boken *Jeg elsket en terrorist. Et oppgjør med Baader-Meinhof*. Denne boken fikk stor oppmerksomhet i Norge da den kom ut i 1981. 

## Se også
* Den tyske høsten

## Referanser
Roald Karlsen

**Roald Wold Karlsen** (1935–2002) var en norsk forfatter. Romanene hans har handling fra samiske miljø og andre miljø i Finnmark. Karlsen ble innstilt til Nordisk råds litteraturpris med romanen *Biera Màhtte Bitis retrett*.

## Verker
### Romaner
* *June*, 1987.
* *En medalje til vaktmesteren*, 1989.
* *Ingen sorg*, 1991.
* *Biera Máhtte Bitis retrett*, 1993.
* *Perlen og sandkornet*, 1994.
* *Veien til Tuzla*, 1997.
### Noveller
* *Den vakreste og best utrustede mann nord for ekvator*, 1995].
* *Hvor drar de hen, alle disse flyene?* 2000.
* *Faen så trist*, 2002.
### Barnebøker
* *Snøbrettbakken*, 2002.

## Referanser
Aslak

**Aslak** er et mannsnavn avledet av norrønt *áss*, «gud», og *lákr* som er en sideform av *leikr*, «kamp».

## Utbredelse
*Oslac* er kjent brukt i England fra 700-tallet til 1000-tallet.

*ÁslakR* og *ÁslæikR* er kjent brukt i elleve runeinnskrifter fra vikingtiden. Dette er et nokså lite antall, så navnet var neppe blant de aller mest brukte i Norden på den tiden. *Aslak* var et vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 190 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Navnet er kjent brukt i den norske middelalderballaden «Heming og Harald kongjen». *Aslak* har i nyere tid hatt størst popularitet som døpenavn i Norge på slutten av 1800-tallet, men var ikke vært blant de mest mest brukte døpenavnene.

*Aslak* er i dag et relativt sjeldent navn. Det er mest brukt i Norge og Finland.

|}

## Kjente personer med navnet
* Aslak Liestøl
* Aslak Bolt
* Aslak Borgersrud
* Nils-Aslak Valkeapää 
* Aslak Sira Myhre 
* Aslak Dørum
* Aslak Jacobsen Hætta
### Oppdiktede personer
* Aslak (opprinnelig *Asok*), en figur i tegneserien Dilbert
* Aslak smed, en person i Peer Gynt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hans Lassen Martensen

**Hans Lassen Martensen** (1808–1884) var en dansk teolog.

## Liv og virke
### Enebarn
Hans Lassen Martensen ble født i Flensborg, der var hans far Hans Andersen Martensenvar skipper; familien flyttet til København i 1817. Gutten var enebarn.

### Professor, prest
Han var professor ved Københavns Universitet fra 1840, ble utnevnt til hoffpredikant i 1845. 

Etter å ha blitt ordinert som prest var han på en lang utenlandsreise. Han ble kjent med innflytelsesrike intellektuelle som blant annet Franz Xaver von Baader, Friedrich von Schelling og Henrik Steffens.
### Biskop
Han ble utnevnt til biskop over Sjællands stift i 1854. Etter tiltredelsen av det bispeembedet måtte den praktiske gmerning: prediken, visitaser og kirkestyrelse bli hans hovedoppgave. Hans prekenvirksomhet var allerede begynt i 1845; i årenes løp utgav han åtte bind prekener, ad hvilke et utvalg ble samlet til en postille (1875), dessuten tre bind ordinasjonstaler og en mengde enkelte leilighetstaler, av hvilke en stor del fremgikk av hans stilling som kongelig konfessionarius etter Just Henrik Voltelen Paullis' død i 1865. 

I sin gjerning som biskop kom Martensen opp i strid med grundtvigianerne når det gjaldt spørsmålet om valgmenigheter. Han er også kjent for at han stilte seg positivt til den gryende sosialismen.

Martensen utga flere bøker, blant annet *Den christelige Dogmatik* fra 1849, *Den christelige Ethik* i tre bind i 1871–1878 og *Socialisme og kristendom* i 1874.

Martensen innehadde Storkors av Dannebrogordenen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Martensen i Nordisk Familjebok
Vinschgau

**Vinschgau** (eldre *Vintschgau*, uttales «fintsj-gao», italiensk *Val Venosta*) er et alpelandskap og et distrikt i den vestligste delen av Syd-Tirol. Det er sammenfallende med den øvre dalen til elven Etsch (italiensk *Adige*) mellom Reschenpasset og Naturns i nærheten av Meran (it. *Merano*), samt noen mindre sidedaler. Vinschgau begrenses av Ötztal-Alpene i nord (3736&nbsp;m i Weißkugel) og Ortlermassivet i syd (opptil 3905&nbsp;m). Den øverste delen av dalen går sydover fra Reschenpasset, men ved Schluderns svinger dalen 90&nbsp;grader og fortsetter østover til Meran.

Den nedre delen av Vinschgau er kjent for epleplantasjene sine. I øvre Vinschgau dominerer storfedrift med melkeproduksjon. Vinschgau er en av de tørreste daler i Alpene med bare rundt 400&nbsp;mm nedbør i året. På grunn av Etsch’ store vannføring kan nedbørsmangelen imidlertid kompenseres gjennom vanning.

Kommunene i Vinschgau utgjør et forvaltningsdistrikt (*Bezirksgemeinschaft*) ved samme navn. Dens forvaltningssete er Schlanders. Til sammen har Vinschgau 35&nbsp;000 innbyggere (2005).

Dalen er trafikkert med en 60&nbsp;km lang jernbanestrekning fra Meran til Mals. Tanken var en gang at dette skulle bli en stambane mellom Venezia og Basel. Jernbanen ble ferdigstilt i 1906 og etter 15 års nedleggelse gjenåpnet i 2005. Fra Mals forbinder den sveitsiske postbussen Vinschgau via Val Müstair med Engadin.

## Kommuner
Distriktet Vinschgau har 13 kommuner:
* Glurns
* Graun im Vinschgau
* Kastelbell-Tschars
* Laas
* Latsch
* Mals
* Martell
* Prad am Stilfser Joch
* Schlanders
* Schluderns
* Schnals
* Stilfs
* Taufers im Münstertal

Kommunene Naturns, Partschins og Plaus hører geografisk sett til Vinschgau, men er medlem i distriktet Burggrafenamt.

## Historie
Historisk hadde Vinschgau en tett kulturell, økonomisk og politisk tilknytning til Nedre Engadin og Val Müstair i dagens Graubünden (Sveits) og Nauders i dagens Nord-Tirol. Vinschgau utgjorde fra 700-tallet en gau i Frankerriket. Fra 916 omfattet denne også Nedre Engadin. I&nbsp;1027 ble fyrstbiskopen av Trento utnevnt til greve av Vinschgau. Dette selv om Vinschgau på det kirkelige plan lå under fyrstbiskopen av Chur, som etter hvert også vant tilbake Nedre Engadin. Vinschgaus kirkelige tilhørighet til Chur ble ikke opphevet før i 1816.

Inntil 1600-tallet var Vinschgau nesten rent retoromansktalende. Sammen med motreformasjonen ble det tyske språket innført i dalen og fortrengte retoromansken. I enkelte, avsidesliggende landsbyer skal retoromansken ha vært levende helt inntil begynnelsen av 1800-tallet. Den kulturelle påvirkningen merkes delvis fremdels på de tyske dialektene som tales i øvre Vinschgau. Selv om disse, som i resten av Tirol, hører til den bairiske dialektgruppen, er de påvirket av både alemanniske dialekter og det retoromanske språk. Mange geografiske navn har retoromansk opphav, som man bl.a. kan høre på at det (i navn som *Trafói*, *Schludérns*, *Plawénn*, *Partschíns*, *Natúrns* osv.) er sluttstavelsen som bærer trykket. Etter at Syd-Tirol kom til Italia i 1920 har Vinschgau i dag også en italienskspråklig minoritet på 3&nbsp;%.
136 (tall)

**136** (*ett hundre og trettiseks*) er det naturlige tallet som kommer etter 135 og kommer før 137.

136 er et partall.

136 er CXXXVI i romertall.

## Matematiske egenskaper
*136 er et trekanttall, og kan skrives som 1+2+3+4+5+6+7+8+9+10+11+12+13+14+15+16. Alle sifrene (1, 3 og 6) er også trekanttall.
*136 er delelig med antall faktorer den har. 136 har 8 faktorer, 1, 2, 4, 8, 17, 34, 68 og 136, og er selv delelig med 8.

## I vitenskapen
*136 er en faktor i Arthur Eddingtons tall, 136×2256, som han mente var det nøyaktige antall protoner og elektroner i universet.
Stangeland (Sandnes)

**Stangeland** er en bydel i Sandnes med  innbyggere (2011). Bydelen er Sandnes' minste, med et areal på bare 1,8&nbsp;km². I øst grenser bydelen til Trones og Sentrum, i nord og nordvest til Soma, i sørvest til Malmheim og i sør til Sandved. Bortsett fra ved grensen i sør til Skeiene i Sandved og grunnkretsen Eidsvollgate 3 i Sentrum er bydelen identisk med matrikkelgården Stangeland. Smeaheia hører i dag til Stangeland bydel etter vedtak i Sandnes bystyre 17. november 2009.

## Bebyggelse og kommunikasjoner
Stangeland ligger like vest for Sentrum og består for det meste av boligområder og noe næring. Europavei 39 og riksvei 509 deler bydelen i tre, og nordvest for E39 var det frem til 2006 et jordbruksområde. Etter å ha blitt avskåret i vest av riksvei 44 ble området omregulert og utbygges som Stangeland næringsområde.

Riksvei 509 Oalsgata går fra E39 i nordvest mot Sentrum i øst og er en av hovedårene mellom E39 og Sandnes sentrum. Sykkelrutene Nordsjøsykkelruta og Somaruta passerer bydelen.

## Referanser
Viggo

**Viggo** er et mannsnavn med flere mulige opprinnelser. Det kan være:
* en latinisert form av det nordiske navnet *Vigge*, som er et kjælenavn for eller en kortform av navn med navneleddet *vig*, som Ludvig, Vigbjørn, Vigfus og Vigulv. Navneleddet kan ha opprinnelse i norrøne *víg* eller gammelhøytyske *wig*, som begge betyr «kamp, strid».
* en variant av det islandske navnet *Vöggur*, som har opprinnelse i norrøne *vöggr*, «en som ligger i vugge, baby»

Viggo har norsk navnedag 15. juni.

## Utbredelse
Navnet nådde en popularitetstopp i Norge på midten av 1900-tallet.

Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Viggo i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.

## Kjente personer
*I kronologisk orden etter fødselsår*
* Viggo Hansteen  (1900 – 1941), norsk jurist og politiker.
* Viggo Widerøe (1904 – 2002), flyver, stifteren av Widerøes flyveselskap
* Viggo Johansen (f. 1947), NRK-journalist
* Viggo Ree (f. 1950), norsk ornitolog og dyretegner
* Viggo Sandvik (f. 1951), pensjonert vokalist i Vazelina Bilopphøggers
* Trond-Viggo Torgersen (f.1952), norsk artist, mediemann, barneombud og lege.
* Ernst-Wiggo Sandbakk  (f. 1957), jazzmusiker
* Viggo Mortensen (f. 1958), amerikansk skuespiller

### Annen bruk av navnet
* Viggo – tegneseriefigur

## Referanser


## Eksterne lenker
Statistisk sentralbyrås sider om navn
*
Skjalg Bye

**Skjalg Bye** (født 21. mai 1962 på Hamar) er en norsk forfatter og journalist. 

## Verker
### Romaner
* *I det ufødtes fravær*, 1992.
* *Det nakne ikon*, 1993.
* *Mørkets speil*, 1994.
* *Kretsløpet*, 1997.
* *Bekjennelsen*, 1999.

### Dikt
* *Velkommen til krigen*, 1990.
* *Hardt regn*, 1991.
* *Det illusjonsløse. Prosadikt*, 1995.

## Eksterne lenker
* Anmeldelser i Aftenposten
Regin

:*For mannsnavnet, se [[Regin (navn)]].*

**Regin** er en dverg i norrøn mytologi, sønn av Hreidmar og fosterfar for Sigurd Fåvnesbane. Regin var vis og nevenyttig. Han bygde et hus av glitrende gull og edelsteiner til sin far. 

Regin og hans bror Fåvne drepte Hreidmar for det forbannede gullet han hadde mottatt fra gudene etter at de drepte hans andre sønn, Odder. Fåvne ble imidlertid forvandlet til en drage fordi han ønsket å beholde alt gullet (drager symboliserer ofte grådighet i europeisk folklore. Fåvne drev Regin bort fra gullet. Regin slo seg ned blant menneskene. Han lærte menneskene å så, slå, arbeide med metaller, seile, temme hester og andre husdyr, bygge hus, spinne, veve og sy.

Regin sendte Sigurd for å hente tilbake gullet. Han smidde et fantastisk sverd til Sigurd, men det knakk like etterpå. Sigurd fant sin fars sverd, Gram, og fikk Mimir til å reparere og forsterke det. Deretter drepte han Fåvne med det.

Sigurd fikk visdom av å slikke i seg dragens blod, ettersom Fåvne kunne snakke med fugler. 
Sigurd, som hadde fått vite av fuglene at Regin planla å drepe ham for å ta gullet, drepte sin stefar og tok gullet selv.

I en annen versjon av sagaen er det Regin som er dragen, og Mimir hans bror og fosterfar til Sigurd.

## Se også

* Dverg
* Norrøn mytologi
* Overnaturlige vesener
Rune Tuverud

**Rune Tuverud** (født 21. mai 1959 på Mysen) er en norsk forfatter. Tuverud er gift med forfatteren Benedicte Karn.

## Verker
### Dikt
* *Faneflukt*, 1987.
* *Begynnelser*, 1989.
* *En ting til*, 1991.
* *Hendelser, beskjeder*, 1992.
* *Nødvendigheten av huskelapper*, 1997.
* *Robin Hood Hills*, 1998.
* *Hinterland*, 1999.
* *Hva skal du bli?* 2000. (Dikt for ungdom)
* *Vinden fra Kodan*, 2001.
* *Movies*, 2001. (Dikt for ungdom)
* *Bivirkninger*, 2007.

### Romaner
* *Lettmatros*, 1994.

## Eksterne lenker
Varoddbrua

**Varoddbrua** er et brosystem som krysser Topdalsfjorden i Kristiansand kommune. Fjordkrysningen er en del av E18 og består av to fritt frembygg-broer i betong. De to broene har til sammen seks kjørefelt, hvorav to kollektivfelt. Det er sykkelvei med fortau på den østgående broen.

Den vestgående broen ble åpnet i 1994, mens østgående åpnet for trafikk i 2020. Den nyeste broen avløste den opprinnelige hengebroen fra 1956, og sommeren 2020 startet Statens vegvesen rivingen av hengebroen fra 1956. Det oppgraderte brosystemet var fullført i juni 2021. 

## Gamle Varoddbrua

Gamle Varoddbrua var en hengebro som også gikk over utløpet av Topdalsfjorden. Broen ble åpnet 20. oktober 1956 og var bompengefinansiert. Den førte Sørlandske hovedvei (daværende riksvei 40, i dag E18) over fjorden, og erstattet ferjeforbindelsen over Topdalsfjorden fra Varodden til Torsvik. Med broåpningen ble også Sørlandske hovedvei betydelig kortere. Tidligere gikk hovedveien mellom Lillesand og Kristiansand via Birkeland og videre over på vestsiden av Topdalsfjorden.

1956-broen hadde to-veistrafikk frem til den nye broen stod ferdig i 1994, og fra 1994 til 2020 gikk E18 i østgående løp over broen i to kjørefelt. 

Den gamle broen var 618 meter lang, og største spenn var 337 meter med fri høyde 32 meter. Broen hadde 8 spenn. Den var Norges lengste hengebru til 1972. Hengebroa ble revet i 2020.

## Nye Varoddbrua

Nye Varoddbrua fra 1994 er en fritt frembygg-bro som går over utløpet av Topdalsfjorden. E18 går over broen i vestgående løp. Broen er 663 meter lang, og største spenn er 260 meter. Seilingshøyden er 32 meter, og broen har til sammen 4 spenn. Broen ble åpnet i 1994. Broen ble bygget av AS Anlegg.

1994-broen ble bygget ved siden av hengebroen fra 1956. Etter åpningen av den nye broen, ble trafikken ledet i hver sin retning over de to broene. Den nye fritt frambygg-broen som leder trafikken i østgående retning åpnet for trafikk i 2020, og hele det oppgraderte systemet ble offisielt åpnet 18. juni 2021.

## Se også
*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* E18 Varoddbrua  Statens vegvesen (prosjekt)
* Gamle Varoddbrua på broer.no
* Gamle Varoddbrua
Mostratinget

**Mostratinget**, eller **Mostertinget**, var et tingmøte som ble holdt ved Moster kirke, på Moster på Bømlo i 1024. Her la kong Olav den hellige og biskop Grimkjell frem kristenretten som de i samråd med frie bønder på tinget fikk vedtatt. Senere ble dette også vedtatt på de ulike lagtingene, og kan dermed regnes som den formelle innføringen av kristendommen som nasjonal religion i Norge. Mostratinget er nevnt i de eldste norske lovtekstene, blant annet fire ganger i Gulatingsloven og i Frostatingsloven. Det første kapittelet i Gulatingsloven var selve kristningsvedtaket fra Olav Tryggvason sin tid.

Mostratinget danner rammen omkring den andre delen av det årlige sagaspillet «Kristkongane på Moster», som til vanlig går under navnet «Mostraspelet» og er skrevet av Johannes Heggland.

Ved Moster Amfi står en stein, som Kong Olav V, Kong Harald V og Dronning Sonja har risset navnene sine inn i.

Foran Moster gamle kirke står det tre minnesteiner av Olav Tryggvason (som holdt messe på Moster i 995), Biskop Grimkjell og Olav Haraldsson (som satte kristenretten på Mostratinget i 1024). Minnesteinene ble avduket i 1979 av kong Olav V.

## Eksterne lenker
* North Sea Trail går innom Mosterhamn
Liv Mevang Bjerkensjö

**Liv Mevang Bjerkensjö** (født 25. mai 1957) er en norsk lyriker, bosatt i Fredrikstad. Hun har utgitt fire diktsamlinger, alle under navnet **Liv Mevang**. 

## Diktsamlinger
* *Ordskygger*, 1986.
* *Gjennom stenen*, 1987.
* *Det indre seil*, 1989.
* *Et nytt lys*, 1991.

## Kilder
* Presentasjon av Liv Mevang Bjerkensjö i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker
* Digitale bøker av Mevang hos Nasjonalbiblioteket.
Grenafylke

**Grenafylke** (norrønt: *Grænafylkí*) var ett av de historiske fylkene i Norge, som inngikk i Borgartingslag. Det opprinnelige Grenafylke omfattet Grenland, distriktet omkring Norsjø i Nedre Telemark, og kystdistriktene Grenmar (ved Langesundsfjorden) og Vestmar (vest for Langesundsfjorden). Betegnelsen gikk ut av bruk på 1200-tallet.
## Skipreide
Den ser ut til at hele Grenland utgjorde en eneste skipreide:
* Lindheim (Grenland)
## Referanser
Haumyrheiatunnelen

**Haumyrheitunnelen** er en tunnel på europavei 18 i Kristiansand kommune i Agder. Tunnelen er 348 meter lang, Tunnelen har to løp, med to filer i vestgående retning og tre filer i østgående. Den ble åpnet i 1994. Tunnelen ble rehabilitert og utvidet som følge av byggingen av ny Varoddbru og kontinuerlig kollektivfelt ut av byen i 2020/21. https://www.vegvesen.no/vegprosjekter/europaveg/e18haumyrheitunnelen/

## Se også

*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser
Jostein Eivind Rasmussen

**Jostein Eivind Rasmussen** (født 2. desember 1945 i Ålesund) er en norsk lyriker.  

## Diktsamlinger

* *Orgelpunkt*, 1987.
* *Rastløs skumring*, 1993.

## Gjendiktning

* Günter Eich: *Regnets budskap*, 2000.

## Referanser


## Eksterne lenker
Chippewa Cree

**Chippewa Cree** er en nordamerikansk indianerstamme i delstaten Montana. De var blant de siste stammene som slo seg ned i Montana. 

Chippewa Cree stammer fra Cree-indianere som kom fra Canada, og fra Chippewa som flyttet vest fra Nord-Dakota. 

Stammen følte seg utnyttet av reservatsystemet og fortsatte å leve som nomader. De ble deportert til Canada, men kom tilbake for å jakte på bison. Etter en vanskelig periode, måtte de tilslutt akseptere å flytte til Rocky Boys Indian Reservation (også kjent som «Rocky Boy's» – etter en feil-oversettelse av navnet til høvdingen Stone Child). Dette reservatet ble opprettet i 1916 sør for Havre i fjellene Bears Paw i det nordlige Montana. 

I dag har stammen rundt 4&nbsp;700 medlemmer, av disse bor 2&nbsp;500 på reservatet.
Arbeiderbevegelsen

**Arbeiderbevegelsen** viser vanligvis til fagforeninger av ordinære lønnsarbeidere (i motsetning til laug og rene profesjonsforeninger), samt de sosialistiske partiene som i mange land har vokst frem fra eller i tilknytning til denne fagbevegelsen. Arbeiderbevegelse er i så måte en samlebetegnelse på faglige og politiske bevegelser med utspring i arbeiderklassen, med sikte på å bedre arbeidernes livs- og arbeidsvilkår.

Uttrykket kan i samsvar med dette ikke brukes om enhver bevegelse som grupper av lønnsarbeidere måtte støtte eller være med i, men er et navn på en bestemt politisk bevegelse med et visst sosialt og historisk opphav. På den andre siden kan ordet ikke nødvendigvis monopoliseres av ett bestemt parti i et gitt land, da arbeiderbevegelsen historisk har gitt opphav til ulike tendenser og organisasjoner på venstresiden.

Arbeiderbevegelsen i Norge var inspirert fra Danmark, men skilte seg fra andre vestlige arbeidsbevegelser ved at den revolusjonære retningen vokste seg sterkere enn i andre nord- eller vesteuropeiske land. I Norge var det selve Arbeiderpartiet som sluttet seg til Komintern etter at Martin Tranmæls fagopposisjon, stiftet i 1911, fikk flertall på landsmøtet våren 1918. Den russiske revolusjon radikaliserte den norske arbeiderbevegelsen, og i 1923 førte dette til et brudd da Fagopposisjonen forlot Ap for å slutte seg til Norges Kommunistiske Parti. Under den tyske invasjonen 9. april 1940 kom det for en dag at norsk militærvesen hadde sørget for å gjøre lagrede våpen midlertidig ubrukelige ved å fjerne slagfjærer og tennstempler, og oppbevare disse separat. Frykten for et arbeideropprør etter russisk mønster var så stor at Forsvarsdepartementets vedtak om dette, datert 13. juni 1925, fremdeles stod ved lag da Hitlers tropper angrep Norge våren 1940.

Arbeiderbevegelsens ideer og historie omfatter også en politisk preget kultur, for eksempel arbeiderkor og arbeidersanger og en arbeiderorientert billedkunst og estetikk.

Bevegelsen feirer 1. mai, arbeidernes internasjonale kampdag.

## Se også
* Arbeiderbevegelsen i Norge
* Arbeiderklasse

## Referanser


## Eksterne lenker
*