open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Delegasjon (diplomati)

**Delegasjon** er i diplomatiet en fast utenriksstasjon opprettet for å ivareta forholdet mellom en stat og en mellomstatlig organisasjon eller et sendelag som deltar i forhandlingene i en internasjonal konferanse. Delegasjoner tilsvarer ambassader i utenriksrelasjonene mellom to suverene stater. 

Betegnelsen delegasjon benyttes både om et lands faste utenriksstasjon til en internasjonal organisasjon og omvendt om en internasjonal organisasjons diplomatiske representasjon i en stat. Denne typen faste delegasjoner skiller seg fra et lands midlertidige sendelag ved diplomatiske konferanser, bestående av representanter som ivaretar landets interesser eller forestår forhandlinger på vegne av landet og ofte ledet av en høyerestående diplomat, som også kan betegnes delegasjon.

En delegasjon til en internasjonal konferanse, f.eks. sesjoner i ulike FN-organer, blir utnevnt av regjeringen, opptrer som dennes representant på den aktuelle konferansen og kalles også regjeringsdelegasjon. De akkrediteres normalt til den aktuelle konferansen eller internasjonale organisasjonen gjennom et utnevnelsesbrev fra utenriksministeren i landet de representerer. Delegasjoner til internasjonale konferanser består ofte av yrkesdiplomater, politikere, eksperter og representanter for sivilsamfunnets organisasjoner, f.eks. ledere i større organisasjoner som jobber med et relevant saksfelt, og gjerne av en blanding av disse gruppene. I Norge har det vært tradisjon å oppnevne representanter for sivilsamfunnets organisasjoner, f.eks. arbeidslivets parter, større humanitære organisasjoner eller lignende, til slike konferanser siden begynnelsen av 1900-tallet. Medlemmer av denne typen delegasjoner kan i en begrenset utstrekning forstås som diplomatiske utsendinger i den konkrete situasjonen, også delegasjonsmedlemmer som ikke er yrkesdiplomater (men f.eks. politikere).
 
Delegasjon er særlig benyttet for utenriksstasjoner knyttet til FN og dets særorganisasjoner, NATO og regionale organisasjoner som Europarådet og OSSE. Norge har sju delegasjoner til internasjonale organisasjoner. Den europeiske unions utenriksstasjoner i andre stater enn medlemslandene bærer også betegnelsen delegasjon. 

Delegasjon benyttes også i paradiplomatisk sammenheng av ikke-suverene enheter. Den canadiske provinsen Québecs representasjonskontor utenlands kalles *délégation générale*.

## Se også

* Nordiske utenriksstasjoner

## Referanser
Paradiplomati

**Paradiplomati** er internasjonale aktiviteter til områder som ikke er suverene stater, enten det gjelder delstater og regioner eller ikke anerkjente områder og folkegrupper. Avhengige territorier eller delstater i forbundsstater har i enkelte tilfeller opprettet representasjonskontorer i andre land for å fremme sine interesser. Disse kontorene nyter ikke fullverdig diplomatisk status tilsvarende suverene staters ambassader.

Eksempler på slik paradiplomati er den canadiske provinsen Québecs representasjonskontor utenlands, kalt *délégation générale*, og Færøyenes utenrikstjeneste med *sendistovur* i Brussel, København, Reykjavík, London og Moskva.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mandya (distrikt)

**Mandya** (kannada: ಮಂಡ್ಯ ಜಿಲ್ಲೆ) er et distrikt i den indiske delstaten Karnataka. Distriktets hovedstad er Mandya. 

## Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det  innbyggere i distriktet, mot  i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 17,08 % av befolkningen.

Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 8,96 % i 2011 mot 11,63 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 934 i 2011, det samme som i 2001. 

## Byer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ostfalen

**Ostfalen** er en historisk region i Nord-Tyskland. Sammen med Westfalen og Engern var Ostfalen en av tre store provinser i stamhertugdømmet Sachsen. På 700-tallet var det betegnelsen på en stamme blant sakserne som bodde øst for elven Weser. De gamle sakserne kalte den vestlige delen av deres territorium for Westfalen, den midterste for Engern og de østlige for Ostfalen. Det tidligere Ostfalen er i dag delt mellom Sachsen-Anhalt og Niedersachsen, med et lite område i Thüringen.

## Etymologi
Navnet Falen er beslektet med den urnordiske navneformen ** Fal(ah)*, gotisk: *Filhan* og gammelhøytysk: *Felahan*, som betyr landskap, område eller land. På norsk er det tilsvarende ordet *Fold* (norrønt *faldr*; av *folde*), og gjenfinnes i navnene på de norske kommunene Folden (1837&ndash;1887), Nordfold (1887&ndash;1964), Foldereid (1886&ndash;1964), Sørfold og Folldal og på de tidligere norske fylkene Østfold og Vestfold.

I Sverige gjenfinnes det gammelsvenske fala som finnes i dag i stedsnavn som Falbygden og Falun, foruten også i den nordtyske byen Fallstedt. I motsetningen til navnet Westfalen, som ble foreviget av hertugdømmet Westfalen, kom Ostfalen gradvis ut bruk da det saksiske hertugdømmet ble oppløst da hertug Henrik Løve ble avsatt i 1180. Tyske lingvister gjeninnførte begrepet på 1800-tallet da de forsket på ostfalisk språk som en vestnedertysk dialekt.

## Referanser
Aide-mémoire

**Aide-mémoire** eller **pro memoria** eller **memorandum** er i diplomatiet et notat som overleveres etter at en sak er tatt opp muntlig av representanter for to stater. Notatet inneholder de punkter samtalen har tatt opp og er uten formaliteter som adressat, hilsning og underskrift.

## Referanser
Klemens VI

**Klemens VI** (latin *den milde*), født *Pierre Roger* 1291 i slottet Maumont som nå er i departementet Corrèze i Frankrike, død 6. desember 1352 i Avignon) var pave fra 7. mai 1342 til sin død under «pavenes babylonske fangenskap». 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Pierre Roger ble født i slottet Maumont. Han inntrådte som tiåring i benediktinerordenen i La Chaise-Dieuklosteret, studerte en stund ved universitetet i Paris der han tok doktorgrad og siden fikk et professorat. Kardinal Pierre Grouin de Mortemart presenterte ham for pave Johannes XXII, og deretter steg han snart i gradene i kirken.

### Abbed, biskop, kardinal
Først ble han abbed ved Saint-Baudile i Nîmes, siden abbed ved Fécamp i Normandie, biskop av Arras og kansler av Frankrike i 1328, opphøyd til erkebiskop av Sens i 1329, og av Rouen i 1330. Han ble gjort til kardinal i 1338 av Benedikt XII, som han etterhvert skulle etterfølge som pave. 

### Pave
Den 7. mai 1342 ble han valgt til pave, og tok da navnet Klemens VI.

Klemens VI fortsatte sine forgjengeres kamp mot Ludvig IV av Bayern. Han fornyet prosessen mot Ludvig i 1343 og bannlyste ham i 1346 samt oppfordret kurfyrstene til å gå til valg av ny keiser. De utropte Karl IV av Det tysk-romerske rike til ny keiser. Klemens trosset alle råd om å forlate Avignon, som han i 1348 kjøpte av dronning Johanna I av Napoli. På den annen side lyktes han i 1347 med å styrte Cola di Rienzos velde i Roma. 

For å gjøre seg populær blant romerne og samtidig samle inn penger påbød Klemens i 1343 at hvert femtiende år skulle feires som jubelår. Så skjedde i 1350 med en veldig tilstrømming av valfartende pilegrimer. Formålet var også å styrke guelferne, men dette mislyktes.

I 1348-49 ble Avignon rammet av svartedauden, og Klemens utmerket seg da for sin velgjørenhet. Rundt om i Europa ble jøder rammet av alvorlige forfølgelser og massakrer av folk som trodde at de var årsaken til pesten. Klemens utstedte flere buller for å beskytte jødene, og lot dem få et fristed i Avignon. Han fordømte også flagellanter.

Klemens VI ble gravlagt ved La Chaise-Dieu, i henhold til eget ønske. I 1526 ble graven skjendet og levningene brent av hugenotter.

## Referanser


## Kilder
* Artikkelen bygger delvis på oversatt materiale fra Catholic Encyclopedia, Volume IV (1908)

## Eksterne lenker
*
Morten Persen

**Morten Persen** (født 20. juni 1957) er en norsk forretningsmann.

Persen har bakgrunn fra Sjøkrigsskolen, samt utdannelse som cand.jur. fra Universitetet i Oslo. Han var ansatt i Wikborg, Rein & Co som advokat i Oslo og London og i norske Aker ASA som konsernets juridiske direktør, senere som konserndirektør for sment og byggematerialer. Senere har han drevet en praksis som styremedlem og bedriftsrådgiver.

Persen ble den 16. oktober 2011 ansatt som CEO i Eitzen Maritime Services.

## Referanser
Den internasjonale jernbaneunionen

**Den internasjonale jernbaneunionen** (fransk: **Union internationale des chemins de fer**, **UIC**) er en sammenslutning av jernbaneoperatører, først og fremst i Europa. Samarbeidet omfatter også Nord-Afrika og deler av Asia, men ikke i like omfattende grad som Europa.

UIC har sitt hovedkontor i Paris i Frankrike og ble etablert i 1922 for å lette jernbanetrafikken over landegrensene. UIC står bak normer og standarder for jernbanetrafikken. 

Da UIC ble etablert i 1922 inkluderte den 51 medlemmer i 29 land, deriblant Japan og Kina. I 2011 har organisasjonen 197 medlemmer på alle kontinenter, hvorav 82 aktive, 80 assosierte medlemmer og 35 observatører.

Norges Statsbaner, senere Vy, har vært medlem siden 1922, og fikk i 1997 følge av Jernbaneverket etter at dette ble utskilt som egen virksomhet.

UIC markerte sitt 50-årsjubileum i 1972 ved å lansere InterRail. Tilsammen 21 europeiske UIC-medlemmer deltok i prosjektet fra starten av.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Enteucha

***Enteucha*** er en artsrik slekt av knøttsmå sommerfugler som høre til familien dvergmøll (Nepticulidae), denne inneholder de aller minste sommerfuglene, med vingespenn på bare 2,5&nbsp;mm. Det er beskrevet 12 arter, de fleste av dem lever i Amerika, en i Europa. Den europeiske arten minerer i bladene på syrer (*Rumex* spp.)

## Utseende
Den europeiske arten *[[Enteucha acetosae]]* er en knøttliten møll med vingespenn 3-4 millimeter. Antennene er trådformede og vel halvparten så lange som forvingene. Hodet og kroppen er gråbrune, "øyelokkene" hvite. Forvingen er messingfarget med et metallisk (gull- eller sølvfarget) tverrbånd ca. to tredjedeler ut i vingen. Bakvingen er grå. For å skille arten med sikkerhet fra enkelte *[[Stigmella]]*-arter er det nødvendig å undersøke kjønnsorganene.

## Levevis
*[[Enteucha acteosae]]* minerer i bladene på smalsyre (*Rumex acetosella*) og engsyre (*Rumex acetosa*). Arten finnes på enger, i veikanter og lignende der disse plantene vokser. Arten har to generasjoner hver sommer i Nord-Europa, som flyr henholdsvis i mai-juni og i august. Larven lager en mer eller mindre spiralformet mine på syrebladene.

## Utbredelse
Av de tolv kjente artene lever én i India og én i Europa, de øvrige artene er amerikanske, utbredt fra Florida i nord til Peru i sør. *[[Enteucha acetosae]]* er utbredt i Europa nord til Danmark. Det fantes tidligere en bestand i Västergötland i Sverige, men denne ser ut til å være utdødd.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Overfamilien Nepticuloidea
******** Familien dvergmøll, Nepticulidae
********* Underfamilien Nepticulinae
********** Stammen Nepticulini
*********** Slekten *Enteucha* Meyrick, 1915  
************ *[[Enteucha acetosae]]* (Stainton, 1854)
************ *[[Enteucha acuta]]* Puplesis & Diškus, 2002
************ *[[Enteucha basidactyla]]* (Davis, 1978) 
************ *[[Enteucha contracolorea]]* Puplesis & Robinson, 2000
************ *[[Enteucha cyanochlora]]* (Meyrick, 1915) 
************ *[[Enteucha diplocosma]]*  (Meyrick, 1921) 
************ *[[Enteucha gilvafascia]]* (Davis, 1978) 
************ *[[Enteucha guajavae]]* Puplesis & Diškus, 2002
************ *[[Enteucha hilli]]* Puplesis & Robinson, 2000
************ *[[Enteucha snaddoni]]* Puplesis & Robinson, 2000
************ *[[Enteucha terricula]]* Puplesis & Robinson, 2000
************ *[[Enteucha trinaria]]* (Puplesis & Robinson, 2000) 

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 127-129. ISBN 978-91-88506-60-3
* Nepticulidae på *Tree of life*: http://tolweb.org/Nepticulidae/11879
* NorLep, Norges sommerfugler: https://web.archive.org/web/20100309041730/http://www.nhm.uio.no/norlep/

## Eksterne lenker
* 

### Bilder
Fra nettsiden "Svenska fjärilar" *Enteucha acetosae*: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/e/enteucha_acetosae.html.
Bohemannia

***Bohemannia*** er en slekt av sommerfugler som tilhører familien dvergmøll (Nepticulidae). Slekten omfatter omtrent åtte kjente arter. Slekten er oppkalt etter den svenske entomologen C.H. Boheman.

## Utseende
De nordiske artene har vingespenn 5,5-9 millimeter og er dermed forholdsvis store til dvergmøll å være. De er kraftig bygde med gulhåret hode og hvite "øyelokk", kroppen er mørk. Vingene er gråbrunt-spraglete (*B. pulverosella*) eller mørkt bronsefarget med et hvitt tverrbånd (*B. quadrimaculella*).

## Levevis
Som de fleste dvergmøll minerer larvene til denne slekten i blader, helst på løvtrær. Bohemannia pulverosella lever på epletrær (*Malus* spp.), både ville og dyrkede, mens ''B. quadrimaculella'' trolig lever på svartor (*Alnus glutinosa*). Larvene lager flateminer som kan dekke store deler av bladet. I alle fall noen arter kan være partenogenetiske.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den palearktiske sone. I Norge er det bare gjort enkelte funn av de to førnevnte artene i Sør-Norge.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Overfamilien Nepticuloidea
******** Familien dvergmøll, Nepticulidae
********* Underfamilien Nepticulinae
********** Stammen Trifurculini
*********** Slekten *Bohemannia* Stainton, 1859  – to arter i Norge
************ *[[Bohemannia pulverosella]]* (Stainton, 1849) – på eple
************ *[[Bohemannia quadrimaculella]]* (Boheman, 1851) – på svartor
************ *[[Bohemannia auriciliella]]* (Joannis, 1908)
************ *[[Bohemannia manschurella]]* Puplesis, 1984
************ *[[Bohemannia nipponicella]]* Hirano, 2010
************ *[[Bohemannia nubila]]* Puplesis, 1985
************ *[[Bohemannia suiphunella]]* Puplesis, 1984
************ *[[Bohemannia ussuriella]]* Puplesis, 1984

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 242-244. ISBN 978-91-88506-60-3
* Nepticulidae på *Tree of life*: http://tolweb.org/Nepticulidae/11879
* NorLep, Norges sommerfugler: https://web.archive.org/web/20100309041730/http://www.nhm.uio.no/norlep/

## Eksterne lenker
* 
* Fra nettsiden "Svenska fjärilar" *Bohemannia quadrimaculella*: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/b/bohemannia_quadrimaculella.html.
EMS Seven Seas

**EMS Seven Seas AS** (tidligere Eitzen Maritime Services) er et  norsk selskap notert på  Oslo Børs.	Med kontorer i 17 land er EMS en verdensleder innen ship supply og er betydelig aktør i Midtøsten / Sørvest-Asia innen leveranser til militære kunder. EMS er en global leverandør av forbruksvarer, mat og skipsutstyr til kommersiell skipsfart, cruise og fergetrafikk, cateringselskaper, fiskebåter, militære kunder og offshore fasiliteter.

EMS ble etablert 2006 ved en fusjon mellom selskapene TESMA og Strømme. I 2007 kjøpte EMS det spanske selskapet Provimar og i 2008 overtok EMS Seven Seas Shipchandler LLC.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Benedikt XI

**Benedikt XI** (født *Niccolò Boccasino* eller *Nicolaus Bocasini* i 1240 i Treviso, død 7. juli 1304 i Perugia) var pave fra 22. oktober 1303 til sin død, 7. juli 1304. Han ble saligkåret i den katolske kirke i 1773, med festdag 7. juli. 

## Eksterne lenker
*
Depositar

**Depositar** er i diplomatiet og folkeretten en stat eller mellomstatlig organisasjon som oppbevarer originaldokumentet av en folkerettslig avtale, samt mottar, oppbevarer og informerer om ratifiseringer. Avtalen kan også pålegge depositaren andre oppgaver. Det er særlig ved multilaterale avtaler at det er aktuelt å utpeke en depositar. Depositarinstituttet reguleres av del VII i Wien-konvensjonen om traktatretten fra 1961.

## Referanser
Signatarmakt

**Signatarmakt** er i diplomatiet og folkeretten en stat som har undertegnet en internasjonal avtale. Signatarinstiuttet reguleres av Wien-konvensjonen om traktatretten fra 1961.

## Referanser
Stigmella lapponica

***Stigmella lapponica*** er en sommerfugl som tilhører familien dvergmøll (Nepticulidae). Den er funnet over det meste av Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 5-7 millimeter), grå møll. Antennen er trådformet, mørk og halvparten til to tredjedeler så lang som forvingen. Det innerste, kraftig utvidete leddet er hvitt. Hodet er gulhåret, kroppen mørk. Forvingene er mørkgrå med et lyst tverrbånd som er smalt og litt utydelig hos hannen, bredere og tydeligere hos hunnen. Bakvingen er smal, lysgrå, med lange frynser.

## Levevis
Denne arten er knyttet til bjørkeslekten og kan bruke både hengebjørk, dunbjørk og dvergbjørk som vertsplanter. De voksne sommerfuglene kan være ganske vanlige der det vokser bjørk i mai-juni, arten har bare én generasjon hvert år. Larven lager en 5-9 centimeter lang, krum mine i bjørkebladet, denne blir i begynnelsen helt fylt opp med larvens ekskrementer, men etter hvert danner disse en smal stripe i midten.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Nord- og Mellom-Europa og er også funnet i Ural og Sibir, trolig finnes den over store deler av den palearktiske sone. I Norge finnes den over hele landet, kanskje bortsett fra kyststrøkene på Vestlandet.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Overfamilien Nepticuloidea
******** Familien **dvergmøll, Nepticulidae**
********* Underfamilien Nepticulinae
********** Stammen Nepticulini
*********** Slekten *[[Stigmella]]* Schrank, 1802  – 45 arter i Norge
************ *Stigmella lapponica* (Wocke, 1862)

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 129-131. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/s/stigmella_lapponica.html
* *Stigmella lapponica* på UK moths: https://web.archive.org/web/20111017062826/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=116
## Eksterne lenker
*
Stigmella confusella

***Stigmella confusella*** er en sommerfugl som tilhører familien dvergmøll (Nepticulidae). Den er funnet i Sør-Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 5-6,5 millimeter), brunlig grå møll. Antennen er trådformet, mørk og halvparten til to tredjedeler så lang som forvingen. Det innerste, kraftig utvidete leddet er hvitt. Hodet er gulhåret, kroppen mørk. Forvingene er brungrå med et smalt, rett, lyst tverrbånd rundt to tredjedeler ute i vingen. Den delen av vingen som ligger innenfor tverrbåndet er lysere og mer brunlig, delen utenfrå mørkere grå. Bakvingen er smal, lysgrå, med lange frynser. Arten kan ikke skilles sikkert fra *[[Stigmella lapponica]]* på ytre utseende, men er gjerne mer brunlig i fargen enn denne.

## Levevis
Arten forekommer i skogkanter og andre steder der det vokser bjørk, som er larvenes næringsplante. De voksne sommerfuglene flyr i mai-juni, gjerne litt senere enn *[[Stigmella lapponica]]*, arten har bare én generasjon hvert år. Larven lager en 5-9 centimeter lang, krum mine i bjørkebladet, larvens ekskrementer danner en smal stripe i midten av minen.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Nord- og Mellom-Europa. I Norge er den funnet spredt nord til Sør-Trøndelag.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Overfamilien Nepticuloidea
******** Familien **dvergmøll, Nepticulidae**
********* Underfamilien Nepticulinae
********** Stammen Nepticulini
*********** Slekten *[[Stigmella]]* Schrank, 1802  – 45 arter i Norge
************ *Stigmella confusella* (Wood & Walsingham, 1894)

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 131-132. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/s/stigmella_confusella.html
* *Stigmella confusella* på UK moths: https://web.archive.org/web/20111016192543/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=117
## Eksterne lenker
*
Nikolas IV

**Nikolas IV** (født *Girolamo Masci* den 30. september 1227 i Lisciano ved Ascoli i Kirkestaten, Roma, død 4. april 1292 i Roma), også kalt *Hieronymus av Ascoli*, var medlem av fransiskanerordenen og var pave fra 22. februar 1288 til sin død, 4. april 1292.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Girolamo Masci var av enkel bakgrunn, og inntrådde i unge år i fransiskanerordenen. 

### I Kirkens tjeneste
I 1272 deltok han i den apostoliske delegasjon som ble sendt til Konstantinopel for å innby Østkirken til det annet konsil i Lyon. Etter Bonaventuras død ble han ordensgeneral i sin orden 20. mai 1274.

### Kardinal
Han ble kardinal (kardinalprest) av *[[Santa Pudenziana]]* i 1278. Pave Martin IV utnevnte ham til biskop av Palestrina. 

### Pave
Etter en lang konklave som pågikk med avbrudd i nesten ett år, og som ble rammet av litt av hvert, ikke minst malaria, ble han valgt til pave den 15. februar 1288 og en andre gang den 22. februar. Han var den første fransiskaner til å oppstige på pavestolen, og til minne om pave Nikolaus III, som hadde vært en stor velgjører og støtte for fransiskanerne, tok han navnet Nikolaus IV.

Nikolaus fikk oppleve de første store beviser på pavemaktens tilbakegang. Han kom i en ulykkelig mellomstilling mellom de to adelsfamiliene Orsini og Colonna. Frankrikes økede innflytelse i Italia og kardinalkollegiet forsøkte han forgjeves å stagge. 

Likeså strandet hans plan om å få i stand et stort korstog, idet de kristnes siste besittelse i Palestina gikk tapt i 1291. I England begynte pavens beskatningsmakt å beskjæres. 

Men han lyktes med å forhindre at Rudolf av Habsburg fikk keiserkronen, noe han klarte via spørsmålet om  tronfølgen på Sicilia; Pave Nikolaus tildelte huset Anjou tronen mot løftet at de ikke skulle utfordre pavens autoritet eller blande seg inn i Kirkestatens anliggender.

I 1288 mottok Nikolas den nestorianske munk og utsending Rabban Bar Sauma fra Kina. Paven gav ham nattverd på Palmesøndag og lot ham feire sin egen gudstjenesteliturgi etter syro-orientalsk manér, som paven selv overvar. Dette vakte betydelig oppsikt blant kardinalene. Paven gav ham i oppdrag å besøke de kristne i Østen og gav ham med en tiara som man skulle gi til patriark Mar Yaballaha III. Paven skulle også ikke lenge etter sende en flokk fransiskanermisjonærer til Kina.

Under Nikolaus' pontifikat minsket pavens makt, og ved en bulle i 1289 tilsikret han kardinalene halvparten av alle den romerske stols inntekter. Tilbake til Nikolaus' regjeringstid går også røttene av kuriens organisasjon slik den har vært frem til den 21. århundre. Han lot sende misjonærer til Kina, Bulgaria, Etiopia og tartarerne.

Pave Nikolas var også grunnlegger av universitetene i Montpellier og i Lisboa.

Pave Nikolas er begravet i Santa Maria Maggiore, der Sixtus V lot oppføre et monument til hans ære.

## Referanser


## Litteratur
* Otto Schiff. *Studien zur Geschichte Papst Nikolaus´IV* (Historische Studien 5), Berlin 1897
*
* Giulia Barone: ''Niccolò IV''. In: *Enciclopedia dei Papi*, Rom 2000.

## Eksterne lenker
*
San Francisco Bay Blues

**«San Francisco Bay Blues»** er ei amerikansk folkevise. Den blir generelt betraktet for å være den viktigste komposisjonen til Jesse Fuller. Fuller spilte inn visa i 1954 (utgitt i 1955) for et lite merke kalt World Song.

Sangen ble brakt i en bredere popularitet i begynnelsen av 1960-årene i klubbfremførelser av Ramblin' Jack Elliott, Bob Dylan samt Jim Kweskin.

Innspilte coverversjoner har blitt fremført av mange artister, innbefattet The Weavers, The Brothers Four, Paul Clayton, Richie Havens, Eric Clapton, The Flatlanders, Paul McCartney, Jefferson Airplane, Janis Joplin, John Lennon, Peter, Paul and Mary, Mungo Jerry, Glenn Yarbrough, George Elias, Phoebe Snow, The Wave Pictures, The Halifax III samt Eva Cassidy.

En enmannsband-fremførelse med kazoosolo ble spilt inn på plate av Fuller på en konsert i 1962. Den ble utgitt på Smithsonian Folkways-samlingen *Friends of Old time Music*.

## «Ingierstrand blues» med Øystein Sunde

Øystein Sunde ga ut en norsk coverversjon med tittelen «Ingierstrand blues» 24. januar 1974 på Sundes musikkalbum *[[Ikke bare tyll]]* (Philips 6317&nbsp;021). Sunde skrev selv den norske teksten. I likhet med originalteksten går handlingen ut på at kjæresten har forlatt tekstens jeg som følgelig ikke har det greit. Det blir fremført i tragikomisk stil.

På denne innspillingen deltok:

*Øystein Sunde: vokal, akustisk gitar
*Halvard Kausland: sologitar
*Bjørn Jacobsen: bass
*Svein-Erik Gaardvik: trommer

## Referanser
Stigmella tiliae

***Stigmella tiliae*** er en sommerfugl som tilhører familien dvergmøll (Nepticulidae). Den er funnet på Sørlandet og det sørlige Østlandet i Norge.

## Utseende

En liten (vingespenn 4-6 millimeter), bronsefarget møll. Antennen er trådformet, mørk og halvparten til to tredjedeler så lang som forvingen. Det innerste, kraftig utvidete leddet er hvitt. Hodet er brunhåret, kroppen mørk. Forvingene er ensfarget brun med en viss bronseaktig glans. Bakvingen er smal, lyst gråbrun, med lange frynser.

## Levevis
Arten har larver som minerer inne i bladene på lind (*Tilia* spp.), og arten forekommer i varmekjær løvskog der dette treslaget, som er et av de mest varmekrevende av de norske skogstrærne, vokser. De voksne sommerfuglene flyr i mai-juni, arten har vanligvis bare én generasjon hvert år mne kan enkelte år ha en delvis, andre generasjon. Larven lager en tynn, lang og slynget mine i lindebladet, larvens ekskrementer danner en nokså bred stripe i midten av minen.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Europa østover til Volga-området. I Norge er den funnet langs kysten vest til Vest-Agder.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Overfamilien Nepticuloidea
******** Familien **dvergmøll, Nepticulidae**
********* Underfamilien Nepticulinae
********** Stammen Nepticulini
*********** Slekten *[[Stigmella]]* Schrank, 1802  – 45 arter i Norge
************ *Stigmella tiliae* (Frey, 1856)

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 132-133. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/s/stigmella_tiliae.html
* *Stigmella tiliae* på UK moths: http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=90
## Eksterne lenker
*
Honorius IV

**Honorius IV** (født *Giacomo Savelli* cirka 1210 i Roma, død 3. april 1287 i Roma) var pave fra 2. april 1285 til sin død to år senere, den 3. april 1287.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vannpolo under Asialekene 1994

**Vannpolo under Asialekene 1994**. Vannpolo var en av flere sporter under de tolvte Asialekene som ble arrangert i Hiroshima i Japan mellom 2. og 16. oktober 1994. Det var tolvte gangen vannpolo for menn var med i lekene. Seks lag deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Kasakhstan vant turneringen, de vant alle sine fem kamper.

## Medaljer
Martin IV

**Martin IV** (født *Simon de Brion* cirka 1210 i Touraine, død 28. mars 1285 i Perugia) var pave fra 22. februar 1281 til sin død, 28. mars 1285.

## Eksterne lenker
*
Stigmella betulicola

***Stigmella betulicola*** er en sommerfugl som tilhører familien dvergmøll (Nepticulidae). Den er funnet over mye av Norge, men ser ut til å mangle på Sør-Østlandet og Vestlandet.

## Utseende
En knøttliten (vingespenn 3,5-4,5 millimeter), bronsefarget møll. Antennen er trådformet, mørk og knapt halvparten så lang som forvingen. Det innerste, kraftig utvidete leddet er hvitt. Hodet er gulhåret, kroppen mørk. Forvingene er glinsende, bronseaktig brun med ett ganske bredt, sølvhvitt tverrbånd omtrent to tredjedeler ut i vingen. Bakvingen er smal, grå, med lange frynser. Arten ligner sterkt på flere andre *[[Stigmella]]*-arter og kan ikke bestemmes sikkert ut fra ytre utseende alene.

## Levevis
Denne arten har larver som minerer i bladene på bjørker, særlig på dvergbjørk (*Betula nana*) men også på små dunbjørker (*Betula pubescens*) som vokser på fuktige steder. Arten har trolig to generasjoner hvert år, de voksne sommerfuglene flyr i mai-juni og igjen i juli. Larven lager en uregelmessig slynget, 3-4 centimeter lang mine i bjørkebladet.

## Utbredelse
Arten er utbredt fra Europa østover til Japan. I Norge er den funnet på Sørlandet, indre deler av Østlandet og videre nord til Troms. Den ser ut til å mangle på Vestlandet, kanskje også på det sørlige Østlandet.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Overfamilien Nepticuloidea
******** Familien dvergmøll, Nepticulidae
********* Underfamilien Nepticulinae
********** Stammen Nepticulini
*********** Slekten *[[Stigmella]]* Schrank, 1802  – 45 arter i Norge
************ *Stigmella betulicola* (Stainton, 1856)

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 134-135. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/s/stigmella_betulicola.html
* *Stigmella betulicola* på UK moths: https://web.archive.org/web/20111016191959/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=110
## Eksterne lenker
*
Vannpolo under Asialekene 1998

**Vannpolo under Asialekene 1998**. Vannpolo var en av flere sporter under de trettende Asialekene som ble arrangert i Bangkok i Thailand mellom 2. og 16. oktober 1998. Det var også trettende gangen vannpolo for menn var med i lekene. Ni lag deltok, først var det gruppespill. Tre grupper der de to beste lagene fra hver gruppe gikk til finalegruppen. Kasakhstan vant turneringen, de vant alle sine sju kamper.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Página de los Juegos Asiáticos de 1998
Nikolas III

**Nicolaus III** (født *Giovanni Gaetano [[Orsinislekten|Orsini]]* omkring 1216 i Roma, død 22. august 1280 i Soriano i nærheten av Viterbo) var pave fra 25. november 1277 til sin død, 22. august 1280.
## Biografi
Han var en romersk adelsmann som tjenestegjorde under åtte paver, blitt gjort til kardinaldiakon med kirken *[[San Nicola in Carcere]]* som titulus av pave Innocens IV (1243–1254), beskytter av fransiskanere av pave Alexander IV (1254–1261), storinkvisitor (*Inquisitor Generalis*) av pave Urban IV (1261–1264), og etterfulgte pave Johannes XXI etter at den hellige stol sto seks måneder ubesatt i det pavelige valg i 1277. Han ble valgt hovedsakelig grunnet sin families innflytelse.

## Portretter av Dante
Dante i *Inferno* (Helvete), den første delen av *[[Den guddommelige komedie]]*, nevner pave Nikolas III kort som fordømt til å tilbringe evigheten i tredje *Bolgia* i åttende sirkel i helvete, reservert for de som har begått simoni, forbrytelsen i å ha kjøpt kirkelige embeter eller posisjoner. I Dantes fortelling er disse plassert med hodet ned i hull mens flammer brenner fotsålene på deres føtter (*Canto* XIX). I disse hullene var Nikolaus III den fremste synderen, noe som var demonstrert av graden av flammer på føttene hans. I begynnelsen tror Dante at det er pave Bonifatius VIII som blir straffet i helvete, men da forvirringen blir oppklart, forteller Nikolaus til Dante at han forutser fordømmelsen (for simoni) ikke bare for Bonifatius VIII, men også for pave Klemens V, kjent som en enda mer korrupt pave.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Pope Nicholas III hos NewAdvent.org, *Catholic Encyclopedia*
Ubikvist

En **ubikvist** (latin *ubique*, overalt) er en plante- eller dyreart som har en sammenhengende utbredelse over et stort område. Einer og gullris er for eksempel ubikvister i Norge, og rødrev er en ubikvist i Holarktis.

Det blir ofte skilt mellom *ubikvister*, som forekommer i mange ulike miljøer, og *[[Kosmopolitisk utbredelse|kosmopolitter]]*, som har en vid utbredelse, men som er begrenset til et spesielt habitat eller voksested.

## Referanser
Vannpolo under Asialekene 2002

**Vannpolo under Asialekene 2002**. Vannpolo var en av flere sporter under de fjortende Asialekene som ble arrangert i Busan i Sør-Korea mellom 2. og 16. oktober 2002. Det var fjortende gangen vannpolo for menn var med i lekene. Seks lag deltok. Kasakhstan vant finalen med 15-14 over Japan.

## Medaljer
Burundis sentralbank

**Burundis sentralbank** (fr: *Banque de la République du Burundi*) er sentralbanken i en østafrikanske republikken Burundi. Sentralbanken ble etablert i 1964, og har sitt hovedsete i hovedstaden, Bujumbura.

## Historie
### Bakgrunn
Sentralbankfunksjonen i Burundi har sammenheng med landets politiske historie. Burundi ble kolonisert på 1800-tallet, og var fra 1884 til 1918 en del av Tysk Østafrika. Under første verdenskrig erobret Storbritannia og Belgia det meste av Tysk Østafrika, og Burundi ble overgitt til Belgia da krigen endte i 1918. Fra 1916 til 1962 var Burundi en del av Ruanda-Urundi, før landet fikk sin uavhengighet fra Belgia 1. juli 1962. Etter dette tok det ca. to år før styresmaktene i Rwanda og Burundi var helt separert fra hverandre. 

### Sentralbankfunksjonen
Fra 1916 til 1952 var det «Banque du Congo Belge» (BCB) som fungerte som valutautsteder. Etter dette overtok «Banque Centrale du Congo Belge et du Rwanda-Urundi» (BCCBRU). Fra 4. august 1960 hadde Rwanda og Burundi en felles sentralbank, «Banque d'Emission du Rwanda et du Burundi» (BERB), men etter at Rwanda og Burundi ble selvstendige land i 1962 ble «Banque du Royaume du Burundi» etablert 9. april 1964, med oppstart 19. mai samme år. 

Dagens navn, «Banque de la République du Burundi» ble vedtatt etter at landet ble erklært republikk (av Michel Micombero Ntare) 28. november 1966. Navnet er nedfelt i Dekret nr. 1/60 den 28. april 1967 (Décret-loi N° 1/60).

## Oppgaver og målsettinger
Sentralbankens hovedoppgave er definisjon og gjennomføring av landets penge- og valutapolitikk. Dette innebærer å opprettholde en stabil valutakurs, og en penge- og valutapolitikk som bidrar til en bærekraftig økonomisk utvikling i Burundi.

Hovedoppgavene er som følger:
* Utstede landets valuta
* Utøve landets penge- og kredittpolitikk
* Fungere som bankenes bank, og være «lender of last resort»
* Være statens bank, kasserer og rådgiver
* Administrere landets valutareserver, og kjøpe eller selge gull. BRB har fullmakt til å vedta forskrifter på valutatransaksjoner. 

Valutakursen ble fram til 1992 bestemt av sentralbanken. Fra mai 1992 til desember 2006 har det vært en gradvis omlegging til markedsstyrt valutakurs.

## Organisasjon
Sentralbankens ledelse (*La Direction*) ledes av en sentralbanksjef og to visesentralbanksjefer «1er Vice Gouverneur» og «Vice Gouverneur». 

Pr desember 2025 er Édouard Normand Bigendako sentralbanksjef. Han erstattet Dieudonné Murengerantwari i august 2023, etter at han hadde hatt stillingen siden august 2022.

Hovedkontoret ligger i hovedstaden, Bujumbura, men den har også etablert kontorer i Gitega (1982) sentralt i Burundi og Ngozi (1986) i nord. Disse kontorene er etablert for å bedre bankenes infrastruktur, og dermed bidra til utviklingen i landet. 

Fra 169 ansatte i 1964 har banken i dag 493 ansatte, hvorav 215 kvinner. Det er 23 ansatte i Gitega og 33 i Ngozi.

## Se også
* Liste over verdens sentralbanker

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Offisiell hjemmeside
Vannpolo under Asialekene 2006

**Vannpolo i Asialekene 2006**. Vannpolo var en av flere sporter i de femtende Asialekene som ble arrangert i Doha i Qatar mellom 1. og 15. desember 2006. Det var femtende gangen vannpolo for menn var med i lekene. Ti lag deltok. Kina vant finalen med 9-8 over Japan.

## Medaljer
Vox (TV-kanal)

**Vox** er en britisk-registrert TV-kanal som retter sine sendinger mot det norske markedet. Kanalen startet sine sendinger 23. januar 2012. Den er en søsterkanal til TVNorge.

Programinnholdet retter seg i utgangspunktet mot den voksne delen av befolkningen, i målgruppen 30+. VOX viser serier, krim, talkshow, humor og filmer.

Kanalen hadde en markedsandel på 0,7 % i første kvartal av 2012.

## Historie
I ukene før VOX ble lansert kunne TVNorge risikere søksmål fra den tyske TV-kanalen Vox Television GmbH, som er eid av RTL, grunnet navnestrid. Dette fordi de mente det kunne oppstå forvekslingsfare mellom de to kanalene. 20. januar 2012 ble det kjent at VOX fikk beholde navnet på kanalen. Retten konkluderte med at bruken av konseptet VOX, rettet mot den norske befolkningen, ikke kunne føre til ulemper for tyske VOX, som sender i det tyske markedet.

VOX var fra lanseringsdatoen tilgjengelig hos alle de store tv-distributørene i Norge, som Allente, Telia, Riks-TV og Altibox. Dette fordi The Voice TV Norge ble erstattet med VOX. The Voice TV fortsatte sine sendinger via nett-TV.

Kanalen ble lansert i januar 2012.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Argentinas kvinnelandslag i håndball

**Argentinas kvinnelandslag i håndball** er det argentinske landslaget i håndball for kvinner. De er regulert av Confederacion Argentina de Handball og deltar i internasjonale konkurranser.

## Resultater
### Panamerikanske leker
* 1987: 5.-plass
* 1995: 5.-plass
* 1999: 6.-plass
* 2003: 2.-plass
* 2007: 3.-plass
* 2011: 2.-plass
* 2015: 2.-plass

### VM
* 1999: 24.-plass
* 2005: 20.-plass
* 2007: 20.-plass
* 2009: 19.-plass
* 2011: 23.-plass
* 2013: 19.-plass
* 2015: 18.-plass

## Eksterne lenker
* Confederacion Argentina de Handball {spansk}
Vannpolo under Asialekene 2010

**Vannpolo under Asialekene 2010**. Vannpolo var en av flere sporter under de sekstende Asialekene som ble arrangert i Guangzhou i Kina mellom 12. og 27. november 2010. Det var sekstende gangen vannpolo for menn var med i lekene og første gangen for damer. Ni herre- og fire damelag deltok.
 
## Medaljer

## Eksterne lenker
* Waterpolo Site of 2010 Asian Games
Stigmella sakhalinella

***Stigmella sakhalinella*** er en sommerfugl som tilhører familien dvergmøll (Nepticulidae). Denne tilsynelatende svært sjeldne arten er funnet tre steder på Sørlandet i Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 4-4,5 millimeter), bronsefarget møll. Antennen er trådformet, mørk og knapt halvparten så lang som forvingen. Det innerste, kraftig utvidete leddet er hvitt. Hodet er gulhåret, kroppen mørk. Forvingene er glinsende, bronseaktig brun med ett ganske bredt, sølvhvitt tverrbånd omtrent to tredjedeler ut i vingen. Bakvingen er smal, mørkgrå, med lange frynser. Arten ligner sterkt på flere andre *[[Stigmella]]*-arter og kan ikke bestemmes sikkert ut fra ytre utseende alene.

## Levevis
Denne arten har larver som minerer i bladene på bjørker, og er funnet på litt åpne områder med bjørk, for eksempel havnehager. Arten har trolig to generasjoner hvert år, i alle fall i Mellom-Europa. Larven lager en ca. 5 centimeter lang mine i bjørkebladet, denne er sterkt slynget i den indre delen, men temmelig rett i den ytre.

## Utbredelse
Arten er utbredt fra Europa østover til Stillehavet. I Norge er den funnet på Sørlandet, med funn fra Arendal, Åmli og Farsund. Arten ble vurdert som Sårbar (VU) i Norsk rødliste for arter fra 2010.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Overfamilien Nepticuloidea
******** Familien dvergmøll, Nepticulidae
********* Underfamilien Nepticulinae
********** Stammen Nepticulini
*********** Slekten *[[Stigmella]]* Schrank, 1802  – 45 arter i Norge
************ *Stigmella sakhalinella* Puplesis, 1984

## Referanser




## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 135-136. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/s/stigmella_sakhalinella.html
* *Stigmella sakhalinella* på UK moths: http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=113
## Eksterne lenker
*
Westfalisk

**Westfalisk** er et vestnedertysk eller nedersaksisk dialektgruppe. Det westfaliske språkområdet omfatter hele Westfalen bortsett fra Siegerland og Wittgenstein, og inkluderer i tillegg den sørlige delen av det tidligere området Weser-Ems i Niedersachsen, med regionen omkring Osnabrück og landskapet Emsland. I Tyskland er Westfalisk inndelt i fire dialekter: Münsterland-dialekten, Ostwestfalisk, Sauerland-dialekten og Westmünsterlandsk. I Nederland finnes de westfaliske dialektene Twents, Grafschafter-dialekten, Westerwoldinger-dialekten, og den sørlige delen av Emsland-dialekten.

Westfalisk har følgende kjennetegn:

* Utheving av den gamle lange *a*, som i *Rot* (Rat) og en strukket a som i *Sake* (Sache)
* Bruken av diftonger; eksempler er *iEten* i stedet for *Eːten* (spise), *wieten* i stedet for *wissen*, *iems* i stedet for *ems*, *uapen* i stedet for *offen* og *Fuegel* i stedet for Vogel. I enkelte områder har også lange vokaler diftonger, på samme måte som i ostfalisk.
* Ordene *küern* (snakke) og *Rüe* (hund). 

Westfalisk har bevart tallrike alderdommelige grammatiske former og former for uttale. I dets skriftlige form finnes det ingen normerte rettskrivningsregler. For Münsterlandsk og for Østwestfalisk i Ravensberger Land finnes det likevel tydelige forskjeller på det nedskrevne ord.

Vokabularet i westfalisk er beskrevet i Westfalisk ordbok for Nordrhein-Westfalen og i Niedersachsisk ordbok for Niedersachsen. Den westfaliske ordbok blir utarbeidet av en medarbeider i dialektkommisjonen i Landschaftsverband Westfalen-Lippe. Siste utgave (per 2008) går frem til bokstaven G.

ISO 639-3-koden for westfalisk er *wep*.
Sørlig tusenbeinkreps

**Sørlig tusenbeinkreps** er en av de tre artene med tusenbeinkreps som forekommer i Norge.

Den er 7&ndash;20&nbsp;mm lang og har elleve par bladformede føtter. Det er 20 kroppsledd og ett hodeledd, som består av flere sammenvokste ledd. Den svømmer opp ned og filtrerer næringspartikler fra vannet.

Sørlig tusenbeinkreps er knyttet til midlertidige ferskvannsdammer. Arten er svært sårbar for utsetning eller spredning av fisk. Eggene tåler godt tørke og hvis dammen tørker ut, kan de hvile i mange år til forholdene igjen blir gunstige. Eggene klekkes til en naupliuslarve, men dette stadiet varer bare noen timer. Livssyklusen er kort, og krepsene blir kjønnsmodne etter 7&ndash;40 dager. Livslengden er mellom 30&ndash;60 dager, avhengig av temperaturen.

Arten har en vid, men spredt utbredelse i Europa og Algerie. Den finnes fra Den iberiske halvøy og Irland østover til sørvestre Russland. Den er funnet på øyer i Middelhavet, som Korsika, Sardinia og Capraia. Den finnes også i Danmark og Sverige, og Linnés typeeksemplar kom fra Uppsala.

Det første funnet i Norge ble publisert av en britisk forsker i 1914. Han hadde funnet sørlig tusenbeinkreps ved Honnstadknyken i Surnadal. Det har ikke vært mulig å finne arten på dette stedet i nyere tid. I 1978 ble derimot sørlig tusenbeinkreps funnet i Rastedam mellom Svarthøtta og Gråfjellet i Trollheimen. I 2003 ble arten funnet både i Rastedam og på to andre steder i Trollheimen. Funnstedene er dammer som dannes under snøsmelting, og eggene klekkes om våren.

Populasjonene i Trollheimen er svært isolerte fra andre populasjoner av arten. De norske funnene fra 2003 er gjort i høyde 1250&ndash;1300&nbsp;moh., mens arten andre steder også finnes i lavlandet. Undersøkelser av mitokondrielt DNA viser stor variasjon mellom de ulike europeiske bestandene. På bakgrunn av disse forholdene er det blitt foreslått at sørlig tusenbeinkreps overlevde istida på nunataker i Trollheimen. Den samme forklaringen er brukt for å forklare forekomsten av flere plantearter i samme fjellområde i den såkalte overvintringsteorien.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Artsdatabanken – ''Tanymastix stagnalis''
Volme

**Volme** er en elv i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Volme er en av sideelvene til Ruhr og munner ut i denne fra vest. Elven er 50 km lang, hvorav 21 km ligger innenfor bygrensen til Hagen. Volme har sitt utspring 480 meter over havet i den sørøstlige delen av Ruhrområdet. Elven renner gjennom kommunene Meinerzhagen og Hagen. 91 meter over havet munner elven ut i Ruhr. I byen Hagen er Volme stort sett kanalisert.

Like før utløpet i Ruhr blir Volme forent med elven Ennepe.
Gaspard Sindayigaya

**Gaspard Sindayigaya** er en burundisk økonom og politiker, som var sentralbanksjef for Burundis sentralbank fra august 2007 til august 2012. 

Han erstattet Isaac Bizimana i 2007, etter at Bizimana ble fengslet for underslag av offentlige midler. I august 2012 ble han erstattet av Jean Ciza, og gikk over i en stilling som statens representant i styret for den burundiske banken BANCOBU. 

Sindayigaya representerer partiet Frodebu (*Front Démocratique du Burundi*), og har vært medlem av Burundis nasjonalforsamling.

## Referanser
Saravane (provins)

**Saravane**, (laotisk:  ສາລະວັນ) er en provins sør i Laos. Provinsen ligger på Bolavenplatået og provinshovedstaden er Salavan.

## Administrativ inndeling
Provinsen er delt inn i følgende distrikter:

# Khongsedone (14-06) 
# Lakhonepheng (14-04) 
# Lao Ngarm (14-07) 
# Salavan (14-01) 
# Samuoi (14-08) 
# Ta Oi (14-02) 
# Toomlarn (14-03) 
# Vapy (14-05)
Hadrian V

**Hadrian V** (1205–1276) var pave fra 11. juli til 18. august 1276.

## Biografi

Ottobono de' Fieschi ble født i Genova, og var søskenbarn til Innocent IV. I desember 1251 ble Fieschi utpekt til kardinaldiakon av *Sant'Adriano*. Mellom 1265 og 1268 var han pavelig legat i England, der han blant annet forsøkte å megle mellom kong Henrik III og dennes føydalherrer.

Kardinal Fieschi ble valgt til pave 11. juli 1276, tok da navnet Hadrian V, men døde allerede 18. august samme år. Siden Hadrian V ikke rakk å bli prestevigslet og følgelig heller ikke biskopvigslet før han døde, ble han tidligere ansett for ikke å fullt ut kunne regnes som en legitim innehaver av paveverdigheten, primært med tanke på at paven også fungerer som biskop av Roma. Det eneste han rakk å utføre som pave var å tilbakekalle Gregor X sin vedtekt om pavevalget, men han rakk derimot aldri å utstede noen erstattende bestemmelser.

Hadrian V hviler i kirken *San Francesco* i Viterbo. Arnolfo di Cambio oppførte gravmonumentet hans.

## Referanser


## Kilder
* Catholic Encyclopedia (1913)

## Eksterne lenker
*