open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Martin Kloster-Jensen

**Martin Alexander Kloster-Jensen** (født 23. februar 1917 i Hønefoss, død 17. mars 2011 på Bekkestua i Bærum) var en norsk professor innen fonetikk og kommunikasjonsvitenskap.

Kloster-Jensen ble student ved Universitetet i Oslo i 1936 og tok sin cand.philol i 1941. Senere tok han også graden mag.art.. I løpet av krigsårene arbeidet han som lærer, og hadde en rekke mindre utgivelser, blant annet *Det viktigste innen engelsk grammatikk* fra 1944. Han er mottaker av Deltakermedaljen.

I 1953 gikk han fra lærerjobb til et dosentur i fonetikk ved Universitetet i Bergen. Han tok dr.philos med avhandlingen *Tonemicity* i 1961. han ble deretter professor i fonetikk og kommunikasjonsforskning ved Universitetet i Bonn fra 1963 til 1966. I 1966 var han tilbake i ved Universitetet i Bergen som professor i fonetikk. Han gav i den perioden ut boken *Språklydlære*, en bok som er utgitt i flere opplag. Han dro så tilbake til Tyskland og ble professor i språkpedagogikk for spesialpedagoger i Hamburg i årene 1975 til 1983. 

I sine siste yrkesaktive år fra 1983 til 1995 var han bosatt på Bekkestua i Bærum, og tilknyttet Institutt for spesialpedagogikk ved Universitetet i Oslo.

## Referanser


## Eksterne lenker
* UiO – Bokmålets vippere (tonelagspar)''
Aileen Wuornos

**Aileen Wuornos** (1956–2002) var en amerikansk seriemorder som drepte syv menn i staten Florida mellom 1989 og 1990. Hun påsto at de voldtok eller forsøkte å voldta henne mens hun jobbet som prostituert. Hun ble dømt til døden for seks av drapene og henrettet med dødelig injeksjon 9. oktober 2002.

Wuornos' liv fra barndom til dødsdom er filmatisert i filmen *[[Monster (film)|Monster]]* fra 2003 med Charlize Theron og Christina Ricci i hovedrollene. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Om Aileen Wuornos
Tor Weijden

**Tor Weijden** egentlig *Tor Olof Johanson* (født 6. januar 1890 i Adolf Fredriks församling i Stockholm, død 24. desember 1931 i Matteus församling i Stockholm) var en svensk skuespiller.

Tor Weijden første filmrolle var i 1918 i Mauritz Stillers *Thomas Graals bästa barn*. Han var gift med Ruth Weijden 1915–1920 og med Bullan Weijden 1923–1931. 
 
## Filmografi
* 1929 – *[[Hjärtats triumf]]*
* 1925 – *[[Karl XII (film)|Karl XII]]*
* 1924 – *[[Halta Lena och Vindögda Per]]*
* 1924 – *[[Grevarna på Svansta]]*
* 1923 – *[[Andersson, Pettersson och Lundström]]*
* 1921 – *[[Värmlänningarna (1921)|Värmlänningarna]]*
* 1921 – *[[Kjørekarlen]]* (Körkarlen)
* 1920 – *[[Mästerman]]*
* 1920 – *[[Karin Ingmarsdotter]]* 
* 1918 – *[[Thomas Graals bedste barn]]* (Thomas Graals bästa barn)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ekvivalensrelasjon

En **ekvivalensrelasjon** er i matematikk en binær relasjon som uttrykker at to objekter i en mengde er *ekvivalente*, det vil si at objektene deler en eller flere definerte egenskaper, uten nødvendigvis å være identiske.  

En ekvivalensrelasjon vil dele objekter i en mengde inn i en samling av disjunkte mengder, kalt *ekvivalensklasser*.

## Formell definisjon

En binær relasjon *S* på en mengde *M* definerer en sammenheng mellom to og to elementer i *M*, slik at for elementene *a* og *b*, så er relasjonen enten sann eller usann.  For eksempel kan en for mengden av punkt i planet (*x*,*y*) definere relasjonen «har første koordinat lik».  For to punkt vilkårlige punkt kan denne relasjonen være sann eller usann: (*x*1,*y*1) har første koordinat lik (*x*2,*y*2).  Når relasjonen *S* er sann for to element *a* og *b*, så kan dette skrives *aSb*.  

To objekter i en mengde kan defineres som *ekvivalente*  dersom de deler en grunnleggende egenskap. 
 
En  ekvivalensrelasjon er en binær relasjon som er refleksiv, symmetrisk og transitiv:

* Relasjonen er refleksiv,  slik at *aSa* for alle *a* i mengden *M*.
* Relasjonen er symmetrisk, slik at *aSb* medfører *bSa*.
* Relasjonen er transitiv, slik at *aSb* og *bSc* medfører *aSc*.

En ekvivalensrelasjon skrives ofte med symbolet \sim istedenfor S, som i uttrykket a \sim b. Symbolet representerer en horisontal *S*, den første bokstaven i ordet *similie*. Denne notasjonen var
først brukt av Gottfried Leibniz i et manuskript fra 1679.

## Ekvivalensklasser

Til en ekvivalensrelasjon hører det en partisjon av mengden *M*, det vil si en oppdeling av *M* i ikke-tomme, disjunkte mengder. Disse delmengdene kalles *ekvivalensklasser*, og 
hver klasse kan defineres som

:M_a = \lbrace b \in M | bSa \rbrace . 

Et element i *M* er medlem av én og kun én ekvivalensklasse.  To elementer av mengden *M* er ekvivalente (med hensyn til ekvivalensrelasjonen) hvis og bare hvis de er elementer av samme ekvivalensklasse i partisjonen.

## Eksempler

### Eksempler på ekvivalens

* To trekanter er ekvivalente dersom de har parvis like store vinkler, det vil si er formlike.
* To ligninger er ekvivalente dersom de har samme løsningsmengde.
* To matriser *A* og *B* med samme dimensjon er ekvivalente dersom det eksisterer to ikke-singluære matriser *C* og *D* slik at *A = CBD*.
* To mengder er ekvivalente dersom de har samme kardinalitet.
* To brøker er ekvivalente dersom de begge kan reduseres til en og samme *ekte* brøk. 
* I et vektorrom er to normfunksjoner \lVert \cdot \rVert_a og  \lVert \cdot \rVert_b ekvivalente dersom det eksisterer positive konstanter m og M slik at
::m \lVert \cdot \rVert_a \le \lVert \cdot \rVert_b \le M \lVert \cdot \rVert_a .

### Eksempler på ekvivalensrelasjoner

* Relasjonen «har første koordinat lik» er en ekvivalensrelasjon i **R**2.  
* For mengden av elever på en skole, er «går i samme klasse» en ekvivalensrelasjon.
* For lineære transformasjoner er «har samme rang» en ekvivalensrelasjon.
 
## Referanser
Sangen vi fant

***Sangen vi fant*** er et musikkalbum med Ole Ivars, utgitt i 1977.

## Sporliste

# «Dans på låven» - Logdans (Lars Berghagen/Erling Bonde)
# «Det finnes et sted» - Det finns en stad (Lars Berghagen/Kjetil Kjelle)
# «Sangen vi fant» - A Song In the Night (Bobby Lee Springfield/Trygve Hoff)
# «Vagabond» (Arne Hagen)
# «Kjærlighetens sang» - It Was Almost Like a Song (Archie Jordan/Hal David/Erling Bonde)
# «Five Foot Two Eyes of Blue» (Sam Lewis/Joe Young/Ray Henderson)
# «God Country Music» - Rock'n'Roll Survivor (Bruce Johnston/Erling Bonde)
# «Walk Right In» (Hosie Woods/Gus Cannon)
# «Jeg rusler rundt» (Johnny Bragg/Robert Riley/Anton)
# «Jenny» (Torben Lundgren/Jørgen Lundgren)
# «Hey Paula» (Ray Hildebrand)
# «Du sier du er min» - If You Leave Me (Torben Lundgren/Jørgen Lundgren/Trygve Hoff)
# «A Hard Day's Night» (Lennon/McCartney)
# «California» (Harry Heltzel/Jos Welbers/Erling Bonde)

## Medvirkende
### Ole Ivars
* Lasse Johansen – gitar, sang
* Einar Jemtland – trompet, munnspill, strings, sang
* Terje Scott – trommer, sang
* Arne Willy Foss – saksofon, fløyte
* Ole Ødegård – orgel, klavinett 
* Tor Egil Simensen – piano, flygel
* Terje Pettersen –  bass, sang 
### Andre medvirkende
* Tore Syvertsen - produsent
* Egil Eide - tekniker
* Ragnar Nybro - tekniker
* Erling Bonde - tekstforfatter
* Trygve Hoff - tekstforfatter
* Kjetil Kjelle - tekstforfatter
* Arne Hagen - låtskriver 
* Helge Jørgensen - foto

## Kilder
* Sangen vi fant

## Eksterne lenker
*
Skolefri

***Skolefri*** er et musikkalbum med Ole Ivars, utgitt i 1986. Albumet blir re-utgitt i april 2011.

## Sporliste

# «Ønskedrømmen» (William Kristoffersen)
# «Karneval og sommer» (xxx/William Kristoffersen)
# «The Saxophone Song» (William Kristoffersen)
# «Rock'n'Roll swingen» (William Kristoffersen)
# «En ny vår» (William Kristoffersen)
# «Rosen og orkidéen» (William Kristoffersen)
# «Skolefri» (William Kristoffersen)
# «Veronica» (William Kristoffersen)
# «Feriebrev fra Lanzarote» (William Kristoffersen)
# «Gammel swing fra femti» (Lasse Johansen)
# «Ole Lukkøye» (Ingrid Almquist)

## Medvirkende
### Ole Ivars
* Lasse Johansen – sang, gitar, låtskriver
* William Kristoffersen – sang, bass, låtskriver
* Ole Ødegård – keyboard
* Arne Willy Foss – saksofoner, fløyte, klarinett
* Arild Engh – trommer
### Andre medvirkende
* Rune Nordal - tekniker
* Per Holland - foto 
* Erik Scott Johannessen - design
## Kilder
* Skolefri
Jubileum (Ole Ivars-album)

***Jubileum*** er et musikkalbum med Ole Ivars, utgitt i 1984. Albumet ble re-utgitt i april 2011.

## Sporliste

# «Sommer'n 84» (William Kristoffersen)
# «Drømmeland» (Kristoffersen)
# «Fem år» (Kristoffersen)
# «Klarinettpolka» (Trad.)
# «Flicka från Backafall» (Gabriel Jönsson/Gunnar Turesson)
# «Ta festhumøret fram» (Kristoffersen)
# «Aria» (Herbie Mann)
# «Jubileumshilsen» (Kristoffersen)
# «Mamma» (Lasse Johansen)
# «Fem mann i et danseband» (Kristoffersen)
# «Creole Jazz» (Claude Luter)
# «Sommernatt» (Kristoffersen)
# «Du er bare femten år» - Du är bara femton år (Nick Borgen/Kristoffersen)
# «Liljer» - Give Me the Flowers While I'm Living (Louise Certain/Elvin Bigger/Gladys Stacey/Kristoffersen)

## Medvirkende
### Ole Ivars
* Lasse Johansen – sang, gitar, låtskriver
* Ole Ødegård – keyboard
* Arne Willy Foss – saksofon, fløyte, klarinett
* William Kristoffersen – sang, bass, låtskriver
* Arild Engh – trommer
### Andre medvirkende
* Bård Svendsen - keyboard, kor
* Bjørn Nessjø - gitar
* Torstein Flakne - gitar
* Rune Nordal - produsent
* Erik Scott Johannessen - design 
## Kilder
* Jubileum
Thomas Graals bedste barn

***Thomas Graals bedste barn*** er en svensk stumfilm fra 1918 med regi av Mauritz Stiller

## Handling
Filmen omhandler den første tiden av et ekteskap fra bryllupet til ekteparet får barn med er uenigheter og sjalusi, men også forsoning.

## Om filmen
Filmen er en direkte fortsettelse av *[[Thomas Graals bästa film]]* fra 1917 som ble understreket i innledningen av filmen. Den hadde premiere 21. oktober 1918 på kinoen *Röda Kvarn* i Stockholm og gikk i tre uker på premierekinoen noe som på den tiden var veldig uvanlig. 

Innspelningen av filmen forgikk ved Svenska Biografteaterns ateljé på Lidingö og Röda Kvarns øvre foajé med eksteriører fra Lidingö kyrka og gater i Lärkstaden i Stockholm av Henrik Jaenzon.

## Rolleliste
* Victor Sjöström – Thomas Graal, forfatter 
* Karin Molander – Bessie Douglas, seinere Bessie Graal, Thomas kone 
* Josef Fischer – Alexander Douglas, godseier, Bessies far 
* Jenny Tschernichin-Larsson – Clotilde Douglas, Bessies mor 
* Axel Nilsson – John, det tidigere herrskapets Douglas trofaste tjener, nå Thomas Graals kammertjener 
* Torsten Winge – Rudolf P., en beruset herre på gaten 
* Gucken Cederborg – Thomas og Bessies kokke 
* Edvin Adolphson – bryllupsgjest i kirken 
* Oscar Åberg – bryllupsgjest i kirken 
* Wictor Hagman – bryllupsgjest i kirken 
* Tor Weijden – bryllupsgjest i kirken og ved bryllupsmiddagen 
* Hugo Björne – bryllupsgjest i kirken og ved bryllupsmiddagen 
* Helge Kihlberg – bryllupsgjest i kirken og ved bryllupsmiddagen 
* Julius Hälsig – gjest ved bryllupsmiddagen 
* Carl Apoloff – gjest ved bryllupsmiddagen
* Kotti Chave – blomsterpike
* Walerie Alexandrow – blomsterpike
* Paul Hagman – tilskuer utenfor Thomas og Bessies hus
* Gösta Gustafson -	student utenfor Thomas og Bessies hus
* Olof Ås – sjåføren

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Justinus II

**Justinus II** (født 510 el. 520, død 5. oktober 578) var østromersk keiser fra 565 til 578 og søstersønn til den foregående keiser Justinian. Under Justinus II økte langobardenes militære makt under deres kong Cleph og i år 568 ble de bysantinske arméene fortrengt fra den italienske halvøya.

## Eksterne lenker
*Justinius II, Livius.org
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1998 – 500 meter kvinner

**500 meter kvinner** var en øvelse i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1998 og ble avholdt i M-Wave i Nagano den 13. – 14. februar 1998. For første gang skulle øvelsen avgjøres over 2 separate 500 meterløp hvor den sammenlagte tiden dannet grunnlaget for resultatrekkefølgen. Løperne måtte imidlertid bytte fra første indre til første ytre eller motsatt til det andre løpet.

## Medaljevinnere

## Rekorder
Før konkurransen var gjeldende verdensrekord og olympisk rekord:

**500 meter** (1 løp)

Følgende nye verdensrekorder og olympiske rekorder ble satt under konkurransen:

**500 meter**

**2 x 500 meter**

Offisielle verdensrekorder ble ikke godkjent for øvelsen 2 x 500m før senere.

## Resultater

f = fall 
DQ1 = DQ = Diskvalifisert løp 1

## Løp 1
### Par rekkefølge
*Utvalgte løpere i par nr.*

12. par  Kyoko Shimazaki, JAP – *Ukjent bane og parkamerat* 
17. par  Catriona Le May Doan, CAN – *Ukjent parkamerat* 

### Raskeste 100 m
*De 10 raskeste tidene ved 100 meter -passering.*

## Løp 2
### Par rekkefølge
*Utvalgte løpere i par nr.* *Løpere med indre bane listet først.*

1. par  Michelle Morton, CAN – *Ukjent parkamerat* 
2. par  Ljudmila Kostjukevitsj, BLR – *Ukjent parkamerat* 
3. par  Chun Hee-yoo, KOR – *Ukjent parkamerat* 
4. par  Amy Sannes, USA – *Ukjent parkamerat* 
5. par  Marieke Wijsman, NED – *Ukjent parkamerat* 
6. par  Becky Sundstrom, USA – *Ukjent parkamerat* 
11. par  *Ukjent parkamerat* – Anke Baier-Loef, GER 
13. par  Shiho Kusunose, JAP – *Ukjent parkamerat* 
14. par  *Ukjent parkamerat* – Eriko Sanmiya, JAP 
15. par  Sabine Völker, GER – Marianne Timmer, NED 
17. par  *Ukjent parkamerat* – Franziska Schenk, GER 
18. par  *Ukjent parkamerat* – Catriona Le May Doan, CAN  

### Raskeste 100 m
*De 10 raskeste tidene ved 100 meter -passering.*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Offisiell rapport på LA84Foundation.org Se side 140-141 i rapporten / Side 137-138 i pdf-fila
*  Resultater  på Sports-Reference.com
*  Resultater på Sport Statistics - International Competitions Archive
*  Live-rapport  på Japans OL-komitéens sider.
Jerusalem (roman)

***Jerusalem*** er en roman i to deler av den svenske forfatteren Selma Lagerlöf, utgitt 1901-1902. Boken er et av Lagerlöfs mest kjente verk. Den beskriver bygdesamfunnet på 1800-tallet levende, og gjennom magisk realistiske passasjer formidler den også deler av tidens folklore.

Boken beskriver et prestegjeld i  Dalarna i andre halvdel av 1800-tallet, og følger Ingmarssønnene, på Ingmarsgården.  Ingmar Ingmarssons slekt har vært bønder på samme jord i hundrevis av år. Slektsfølelse og tradisjoner er så sterke at familien er overordnet individet. Samhørigheten med jorden de lever av er nær. Disse holdningene settes på sterke prøver i møte med det religiøse svermeriet som blir til en vekkelsesbevegelse gjennom bygda. Et 40-talls mennesker selger alt sitt jordiske gods og utvandrer til Jerusalem, for der i fromhet og fellesskap å vente på Jesu gjenoppstandelse.

Boken er inspirert av en virkelig hendelse som fant sted i 1896 da 37 mennesker fra Nås i Dalarna utvandret til Jerusalem for å slutte seg til en amerikansk sekt. Lagerlöf dro til Jerusalem for å møte bøndene fra Dalarna. Hjemme i Sverige igjen dro hun til Nås for å møte dem som ble igjen hjemme. Hun hadde med seg kasser med brev og gaver fra kolonistene. Notater fra disse reisene inngår sannsynligvis i romanen Jerusalem. 

«Amen, amen! sa bøndene. Og deres hjerter ble fylt av en så sterk fortrøsting, at de kjente det, som om de hadde kunnet gå på vann.» (fra Jerusalem)

Selma Lagerlöfs fortelling har gitt opphav til Ingmarsspelen som hver sommer blir oppført i Nås, og er filmatisert i produksjonen ''Jerusalem'' (film).
## Referanser


## Eksterne lenker
* Jerusalem hos Projekt Runeberg
Tiberius II

**Tiberius II Konstantin** (født 520, død 14. august 582) var østromersk keiser fra 578 til 582. Hans forgjenger Justinus II hadde utpekt ham til medkeiser i 574.

## Eksterne lenker
*
Karin Ingmarsdatter

***Karin Ingmarsdatter*** (originaltittel: *Karin Ingmarsdotter*) er en svensk stumfilm fra 1920, regissert av Victor Sjöström og med ham selv og Tora Teje i hovedrollene. Filmen er basert på Selma Lagerlöfs todelte roman *[[Jerusalem (roman)|Jerusalem]]* fra 1901–1902.

## Om filmen
Filmen er basert på Selma Lagerlöfs roman *Jerusalem* der man har filmet tredje og fjerde kapitelen. Filmen er en fortsettelse av Victor Sjöströms film *[[Ingmarssønnerne]]* fra 1919. Det var meningen at Victor Sjöström også skulle regissere fortsettelsen, men mottakelsen av filmen var så lite entusiastisk at besluttet ikke å regissere flere deler av historien. Den siste delen, *Fædrenes jord*, ble tilslutt regissert av Gustaf Molander i 1925.

## Rolleliste
* Victor Sjöström – Stor Ingmar 
* Tora Teje – Karin Ingmarsdotter, hans datter 
* Bertil Malmstedt – Lill Ingmar, Stor Ingmars sønn 
* Tor Weijden – Halvor Halvorsson fra Timsgården, kalt Tims Halvor, landhandler 
* Nils Lundell – Eljas Elof Ersson, Karins mann 
* Carl Browallius – Eljas far 
* Josua Bengtson – Eljas venn og svirebror 
* Nils Arehn – Berger Sven Persson 
* Olof Ås – Inspektøren på Bergsåna bruk 
* Eric Gustafson – gjestgiversønn fra Karmsund 
* Emil Fjellström – Stark Ingmar, husmann (torpare) på Ingmarsgården 
* Paul Hallström – skolemesteren Storm 
* Anna Thorell – fru Storm 
* Bror Berger – bedrager 
* Gustaf Ranft – bedrager
* Oscar Johanson – kyrkoherden
* Gösta Gustafson – mann på gjestgivergården i Karmsund
* William Larsson -	krogjest, Eljas svirebror
* Algot Gunnarsson -	krogjest, Eljas svirebror
* Mona Geijer-Falkner – kunde i handelsboden
* Ruth Weijden – bokhandelshjelper
* Tyra Dörum -	fru Östberg
* Wilma Malmlöf – stuepike på Ingmarsgården
* Margit Sjöblom – stuepike på Ingmarsgården
* Tyra Leijman-Uppström -	kirkebesøkende
* Harriet Bosse -	Brita (i tilbakeblikk)
* Som statister medvirker bønder fra Nås i Dalarna

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Moulins (Allier)

**Moulins** er en kommune og hovedstad i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes sentralt i Frankrike.

## Geografi
Moulins ligger ved bredden av elva Allier.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Moulins (Allier)***

## Se også
* Moulins bispedømme

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Opiumhålan

***Opiumhålan*** er en svensk stumfilm fra ca 1911 i regi av Eric Malmberg. Filmen ble aldri fullført.

## Om filmen
Filmen har aldri blitt vist offentlig. Filmen ble spilt inn med eksteriører fra Mölle, Borås, Göteborg, Kalmar, Karlskrona, Kristianstad, Malmö, Paris, Monte Carlo samt ombord på S/S Lusitania under reisen til New York sommeren 1911 av Julius Jaenzon. Meningen var å presentere filmen i seks ulike versjoner, filmet slik at publikum lett skulle kjenne igjen hovedpersonens hjemsted.

## Rolleliste (i utvalg)
* Victor Arfvidson   
* Eric Malmberg   
* Lilly Jacobsson   
* Lars Björck

## Eksterne lenker
*
Musikens makt (stumfilm)

***Musikens makt*** er en svensk stumfilm fra 1912, med regi av Georg af Klercker.

Filmen er antatt tapt.

## Handling
Edvard Björkman er en ung og fremadstormende komponist. Ved en sosial sammenkomst møter han den unge og attraktive Hilda Dahlkvist. Hun blir raskt hans mest lovende student. Men Hilda har også andre beundrere, og dette fører snart til komplikasjoner.

## Om filmen
Filmen hadde premiere 20. januar 1912 på kinoen *Biorama* i Malmö. Filmen ble spilt inn ved Svenska Biografteaterns ateljé på Lidingö med eksteriører fra Göteborg av Henrik Jaenzon.

## Rolleliste
* Arthur Donaldson som Edvard Björkman, komponist 
* Lilly Jacobsson som Hilda Dahlkvist 
* Victor Arfvidson som La Tour, professor 
* Georg af Klercker som Carl Schiller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eikegullbasse

**Eikegullbasse** (*Protaetia marmorata*) er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Kroppsformen viser at den hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae), den kan kjennes på at den er noe smalere enn de andre nordiske gullbassene, med tydelige, lyse tegninger på dekkvingene og forholdsvis svak metallglans.

## Utseende
En middelsstor til stor (19-24 millimeter), svart bille. Kroppen er nokså jevnbred og litt flat. Fargen er svart med bronseaktig glans, dekkvingene med kremhvite tverrflekker. Hodet er flatt og firkantet. Antennene er ganske korte og mørke. Pronotum er nesten halvsirkelformet sett ovenfra, litt tilspisset i spissen, på hver side bak med en grunn, rund grop. Scutellum er ganske stor og trekantet. Dekkvingene er litt flate, med en vag lengderibbe og ganske tydelig, litt utstående skulderbule. På sidene foran er den en innbuktning som gjør at billen kan folde ut flyvingene og fly uten å åpne dekkvingene. Det bakerste bakkroppsleddet blir ikke dekket av dekkvingene, en nesten loddrett ryggplate synes bak dem. Beina er temmelig korte og kraftige.

## Levevis
Larvene utvikler seg i mulden inne i hule løvtrær. De voksne billene kan finnes på blomster og ved utfytende sevje i juni-juli.
## Utbredelse
I Norge finnes arten langs kysten av Sør-øst Norge. Den er vurdert som sårbar (VU) i Norge 

## Systematisk plassering

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
***** Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821 
****** Slekten *[[Protaetia]]* Thomson, 1859 
******* Underslekten *[[Liocola]]*
******** eikegullbasse *Protaetia marmorata* (Fabricius, 1792)

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr 

## Eksterne lenker
*
Masayoshi Ōhira

**Masayoshi Ōhira** (1910–1980) var en japansk politiker og statsminister i Japan fra 7. desember 1978 til 12. juni 1980.  

Ōhira studerte ved Hitotsubashi University og var medlem av det japanske liberaldemokratiske partiet (LDP), som enkelte ganger satte ham på kant med statsminister Takeo Fukuda. Ōhira ble valgt til president for det politiske partiet LDP på slutten av 1978. Han er den siste japanske statsministeren som har dødd, mens han fremdeles satt i statsministerembetet.

Den 7. desember 1978 ble Ōhira utnevnt til Japans statsminister, og klarte dermed å skyve Takeo Fukuda ut fra denne stillingen. Ōhira var den sjette kristne personen som ble statsminister i Japan. Den 9. november 1979 ble Ohira knepent gjenvalgt til sin andre periode som statsminister.

Den 16. mai 1980 ble et mistillitsvotum rettet mot statsministeren i den japanske riksdagen. Ōhira forventet at dette mistillitsvotumet ville bli stemt ned og mislykkes, og han ble tydelig rystet da det ble vedtatt 243 stemmer mot 187. Ohira ble innlagt på sykehus på grunn av utmattelse den 31. mai samme år, og han døde deretter av et massivt hjerteinfarkt 12 dager senere, da han var 70 år gammel.

I 1979 ble Ōhira utnevnt til formann under det femte G7-toppmøtet i Tokyo og hans fatale hjerteinfarkt den 12. juni skjedde bare dager før den sjette G7-toppmøtet skulle begynne i Italia. Ōhiras kollega, utenriksminister Saburo Okita, ledet delegasjonen som representerte Japan i hans sted. Zenko Suzuki etterfulgte ham som statsminister.

29. mai 1985, fem år etter Ōhiras død, ble Masayoshi Ōhiras minnestiftelse dannet.

## Referanser
Thomas Schneider

**Thomas Schneider** (født 7. november 1988 i Forst) er en tysk friidrettsutøver, som konkurrerer på 400 meter.

Han deltok ved Junior-EM i friidrett 2007 i Hengelo i Nederland, der han sammen med Pascal Nabow, Eric Kruger og Robin Schembera vant sølv på 4 x 400 meter. Samme år fikk han bronse i det tyske juniormesterskapet. I 2008 fikk han sølv ved det tyske U23-mesterskapet. Han deltok også i det tyske mesterskapet for seniorer, der det ble 8.-plass utendørs og 7.-plass innendørs. 

I 2009 deltok han ved Lag-EM i friidrett i Leiria i Portugal. Sammen Miguel Rigau, Kamghe Gaba og Simon KirchSimon Kirch løp det tyske stafettlaget inn på 3.02,30, og fikk sølv bak Storbritannia. Ved det tyske U23-mesterskapet vant han gull, og i det tyske mesterskapet kom han på 7.-plass utendørs og 5.-plass innendørs. 

Ved EM i friidrett 2010 i Barcelona kom Tyskland på fjerdeplass, kun 5 hundredeler bak Belgia som tok bronsen. De andre på det tyske laget var Kamghe Gaba, Bastian Swillims og Eric Krüger. I tillegg vant han gull på 400 meter ved det tyske U23-mesterskapet, og sølv i det tyske mesterskapet for seniorer. 

I 2011 vant han sin første store internasjonale medalje individuelt, da han fikk sølv på 400 meter under EM i friidrett innendørs 2011 i Paris. Franskmannen Leslie Djhone vant gull. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil hos All-Athletics.com 
*  Profil hos Leichtathletik.de (arkivert)
Betroede Midler

***Betroede Midler*** er en svensk stumfilm fra 1911. 

## Handling
Grev Raymond har et hemmelig forhold til Marcelle, som allerede er gift med en annen mann. Men greven sliter også med spilleavhengighet, og taper store summer på gambling.

## Om filmen
Filmen hadde premiere 2. oktober 1911 på *Stora Biografteatern* i Malmö. Filmen ble spilt inn av Ernst Dittmer. Filmen er basert på Palle Rosenkrantz teaterstykke *Betroede Midler* som ble uroppført på Dagmarteatret i København 1910. Etter granskningen av Statens Biografbyrå ble det forbud mot videre visning av filmen, med en begrunnelse som har blitt berømt i sitt byråkratiske nidkjærhet.

## Rolleliste
* Henry Seemann – Erand, sakfører 
* Philippa Frederiksen – Marcelle, hans hustru 
* Agnes Nyrup-Christensen – Susanne, hans kusine 
* Otto Detlevsen – Greve de Raymond 
* Arnold Christensen – Philip, fullmektige

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Førde Volleyballklubb

**Førde Volleyballklubb** (stiftet 18. september 1974) er en norsk volleyballklubb fra Førde, Vestland. Førde har både dame og herre som spiller i den norske eliteserien/Mizunoligaen, i tillegg til å herre og damelag i 1.divisjon. 

## Herrelaget

Førde sitt herrelag er et av Norges beste volleyballag og har flere cup- og seriegull.

### Meritter

#### Cupmesterskap: (6)
2007, 2011, 2016, 2019, 2020 og 2021.

#### Cupfinaler

#### Nordisk mesterskap (1)
2011

#### Seriemesterskap (5)
2008, 2013, 2016, 2017 og 2019

#### Europacup
Førde VBK har også spilt en rekke kamper i Europa.

### Spillerstall menn 2024/25
**Hovedtrener:**   Frank Kalstad
**Assistent trener:**  Arild Undheim

### Kjente herrespillere

* Mathias Berntsen
* Asbjørn Vølstad
* Geir Eithun
* Mathias Loftesnes
* Lars Fredrik Tvinde
* Bjarne Nikolai Huus
* Øystein Løken Bergum

### Siste sesonger (fra 2015-16)

## Nye Førde - fra sommeren 2015

Etter en skuffende sjetteplass i eliteserien i sesongen 2014/15, intensiverte laget satsingen, med flere nye spillerkjøp. Mathias Loftesnes og Lars Fredrik Tvinde ble hentet tilbake fra utenlandsopphold i henholdsvis Tsjekkia og Kypros, mens Jarle Fornes, Håvard Aarrestad og Sverre Flåskjer ble hentet inn fra toppklubber i 1. divisjon.

De nye signeringene ga løftet klubben hadde håpet, og sesongen 2015/16 ble en stor suksess. Tross en tredjeplass i grunnserien, hevet laget seg til sluttspillet. Til slutt endte laget som mester i både serie og cup. Cupfinalen ble spilt i januar, og motstander NTNUI ble slått klart 3-0.

Sommeren 2016 var herrelaget til Førde det sterkeste laget på herresiden i norsk volleyball. Det knyttes forventninger til laget før sesongen 2016/17, rundt hvorvidt de klarer å forsvare denne posisjonen. Likevel begynte sesongen 2016/17 dårlig for herrelaget. De røk tidlig ut av europacupen og Nordisk mesterskap, og røk ut i semifinalen i cupen og før jul ble det flere tap enn seirer. Etter nyttår snudde det, og med flere spillere tilbake fra skade og signeringa av Vitor Macedo var med å bidra til at herrelaget til slutt sto igjen som Seriemester i april.

I sesongen 2017/18 var det damelaget til Førde som presterte best. 13. januar 2018 ble de historiske da de vant Norgesmesterskapet og tok gull for første gang. Aldri før har et damelag blitt Norgesmester i en lagidrett i Sogn og Fjordane.. Laget endte også opp som seriemester i april. For herrelaget ble det 2. plass i serien, bak TIF Viking.

## Damelaget

### Spillerstall damelaget 2020/21

### Meritter for damelaget

* Cupmester: 2018 og 2019
* Seriemester: 2019

#### Europacup

Damelaget har også fått prøve seg ute i Europa i 2018 mot Franske Saint Raphael. Dette ble ikke helt kampen de hadde forventet, da det franske laget kun stilte med 6 spillere. I det tredje settet fikk en av spillerne på Saint-Raphael en akutt skade og kampen ble avblåst. Den franske klubben fikk sterk kritikk i ettertid på grunn av den tynne stallen de reiste med.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Badlif vid Mölle

***Badlif vid Mölle*** er en svensk stumfilm fra 1911 regissert av John Bergqvist.

Fellesbadingen som var inspirert fra kontinentet, i Mölle og på noen andre badesteder ble i årene 1910 og 1911 mye omtalt. Denne oppmerksomheten ble utnyttet av flere filmere.

I filmen medvirker badegjester fra Mölle.

## Handling
Et mylder av badende damer og herrer i tidsriktige badedrakter viser seg for kameraet på Mölle-stranden og i vannet. De vinker til fotografen, klemmer og bader. Den siste og lengste delen av filmen utgjøres av bilder av brenningene ved den stenete Kullen-stranden.

## Om filmen
Filmen ble spilt inn i Mölle av John Bergqvist. Filmen ble forbudt for barn og klippet av filmsensuren. Filmen er bevart og har blitt vist flittig.

## Eksterne lenker
*
Tanzan Ishibashi

**Tanzan Ishibashi** (født 25. september 1884 i Tokyo i Japan, død 25. april 1973) var en japansk journalist, statsmann og politiker. 

Ishibashi var den 55. statsministeren for Japan og han satt i dette embetet fra den 23. desember 1956 til 25. februar 1957, da han trakk seg av helsemessige årsaker.  På samme tid satt han som den andre presidenten i Det liberaldemokratiske parti (LDP), som nesten uavbrutt har vært det største politiske partiet i den japanske riksdagen helt siden midten av 1950-årene. 

Ishibashi var sønn av Nippu Sugita, som var den åttiførste overhode av det buddistiske *Minobu-san Kuonji*-templet i Yamanashi. Ishibashi er hans mors etternavn. Han studerte filosofi ved Wasedauniversitetets Litteraturdepartement, dr han ble uteksaminert i 1907. Han jobbet som journalist i *Yokohama* *Mainichi Shimbun* (ingen sammenheng med dagens Mainichi Shimbun) for en stund. Etter at han avsluttet den vernepliktige militærtjenesten, ble han ansatt i 1911 i *Toyo Keizai Shimpo*, der han etter hvert ble sjefredaktør og  administrerende direktør. Fra 1952 til 1968 var han også rektor av Risshō-universitetet.  

Ishibashi var en frimodig motstander av Japans militarisme før andre verdenskrig, men ble allikevel svartelistet i 1947 av de allierte okkupasjonsmyndighetene på grunn av innholdet i noen artikler han hadde skrevet i krigsårene (dette forbudet mot å inneha offentlige stillinger varte til 1951). Ishibashi ble valgt til finansminister i den første regjeringen til statsminister Shigeru Yoshida fra 1946 til 1947. 

Han vant en plass i nasjonalforsamlingen i 1947-valget, men ble ikke tilbudt noen ministerposter i den nye regjeringen, ettersom han var svartelistet. Så han bestemte seg å trekke seg tilbake både som politiker og som journalist. Han sluttet seg senere til Ichiro Hatoyama og bevegelsen mot Shigeru Yoshida og hans administrasjon. For dette ble han ekskludert fra partiet, sammen med Ichirō Kōno, i september 1952. Med Hatoyamas hjelp ble de to gjenopptatt i partiet i desember samme år. I 1953 ble Ishibashi utnevnt til minister for industri da Hatoyama ble valgt til statsminister. I 1955 ble Det liberaldemokratiske partiet grunnlagt og Ishibashi sluttet seg til dette. 

Da Hatoyama bestemte seg for å pensjonere seg i 1956 fra det politiske liv, allierte Ishibashi seg med Kojiro Ishii og de klarte å vinne det neste valget. Ishibashi ble utnevnt som president for partiet LDP, og han ble den neste statsministeren i Japan. Han ble syk og gikk av som statsminister to måneder senere. Etter at han trakk seg tilbake av helsemessige grunner, fortsatte Ishibashi å bestrebe seg på å etablere diplomatiske forbindelser med Folkerepublikken Kina. I 1959 reiste han til Folkerepublikken Kina, der han hadde samtaler med statsminister Zhou Enlai.  I 1964 besøkte han Sovjetunionen. 

## Referanser
Stockholmskonvensjonen om persistente organiske forurensninger

**Stockholmskonvensjonen om persistente organiske forurensninger** er en internasjonal miljøavtale som ble signert i Stockholm 23. mai 2001 og trådte i kraft 17. mai 2004. Avtalen er i dag undertegnet av 152 stater og har 186 tilknyttede parter. Avtalen er utarbeidet i regi av FN og administreres av et sekretariat i Genève. Formålet med konvensjonen er å avvikle eller begrense bruken av persistente organiske forurensninger i industri og jordbruk. Slike stoffer er i hovedsak menneskeskapte og kan ha betydelig negativ innvirkning på menneskehelsen og miljøet.

## Eksterne lenker
* Stockholmskonvensjonens sekretariats hjemmeside
Joseph Medlicott Scriven

**Joseph Medlicott Scriven** (født 10. september 1819 i Banbridge, død 10. august 1886 i Port Hope i Canada) var en irsk salmedikter kjent for salmen «What a Friend We Have in Jesus» (norsk: «Hvilken venn vi har i Jesus»).

Han flyttet til Canada etter at hans første forlovede druknet kvelden før bryllupet. I Canada traff han en ny kvinne, som også døde rett før de skulle gifte seg. Etter dette gikk Scriven inn i Plymouth Brethren og ble aktiv i diakonalt arbeid.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi i ''Dictionary of Canadian Biography Online''
* Kort biografi på cyberhymnal.org
Tetsu Katayama

**Tetsu Katayama** (født 28. juli 1887 i Tanabe i Wakayama, død 30. mai 1978, Fujisawa i Kanagawa) var en japansk politiker og den 46. statsministeren i Japan fra 24. mai 1947 til 10. mars 1948.

Katayama ble utdannet ved Det keiserlige universitet i Tokyo. Han var oppvokst i den kristne tro, og ble sterkt influert av den kristne sosialisme. Etter endt eksamen fra universitetet, åpnet han sitt eget advokatkontor hos den kristne organisasjonen KFUM, og han begynte å arbeide som advokat og jurist. Katayama sluttet seg til det japanske sosialistpartiet og han ble valgt inn i Representantenes hus, som representant for Kanagawa-prefekturet, i 1930. Han ble kjent som leder av den «sosialdemokratiske fløyen» innenfor partiet. I 1945 ble Katayama utnevnt til generalsekretær og formann for sosialistpartiet. 

Etter valget i 1947 ble Katayama utnevnt til ny statsminister og han dannet en koalisjonsregjering sammen med Det demokratiske partiet. Han ble tvunget av venstreorienterte sosialister som f.eks. Suzuki Mosaburō til å gå av tidlig i statsministerperioden. Etter avgangen som statsminister, ble Katayama medlem av Det demokratiske partiet der han blant annet tok til orde for vedlikehold av den pasifistiske grunnlov. Han var den første sosialistiske politikeren som også var som statsminister i Japan. 

## Referanser
Ismael, sønn av Netanja

**Ismael**, sønn av Netanja, er i henhold til Bibelens beretning den som ledet sammensvergelsen mot Gedalja.

Gedalja var blitt innsatt som styresmann for en liten rest av folket som skulle bli igjen etter at babylonerne hadde ødelagt Jerusalem. Ismael inngikk en sammensergelse som ble støttet av den ammonittiske kongen Ba'alis. Selv om en rekke personer forsøkte å advare Gedala, ville ikke Gedalja tro dem. Under et gjestebud ble så Gedalja og en rekke andre personer myrdet. Til sist klarte Ismael og åtte av hans menn å unnslippe.

## Referanser


j
Månemannen (mytologi)

**Månemannen ** eller **Aningaaq** er en figur fra inuittenes mytologi. På Grønland kjennes han som *Aningaaq*, mens kanadiske inuitter kjenner han som **Igaluk**. På Grønland kjennes han personfisert som en diger mann som bor på månen og går kledd i et isbjørnskinn. 

Inuittenes mytologi har ingen egentlige guder, men Havkvinnen og Månemannen representerer kaoskreftene som inuittene har utviklet kultiske teknikker for å blidgjøre. Månemannen tar seg av dyrs og menneskers fruktbarhet. Han skaper og styrer flo, ebbe og torden. Hvis inuittene ikke etterlever de fastsatte tabureglene for fangsten, reagerer månemannen med å holde fangstdyrene tilbake. Da må angakkoqen hensette seg i transe og reise ut på en magisk reise for å blidgjøre ham, rette opp tabubruddene og gjenopprette balansen i verdensorden. Også måneformørkelser er uttrykk for hans temperament.

Månemannen er også kjent som en dyktig jeger selv, og mange legender forteller om fangstmenn som har møtt ham, slåss med ham og/eller har drept hunden hans, og har blitt invitert hjem til ham.

Fordi han også styrer fruktbarheten i naturen, er det vanlig at barnløse par vender seg til ham med bønn om hjelp.

Han er bror til solen, Malina, som han har hatt et incestuøst forhold til. 

## Referanser

## Tekster på norsk
* Legender om Månemannen er gjengitt på norsk i antologien *[[Inuit, myter og sagn fra Grønland]]*, 2006.
Eskimo

**Eskimo** er et tidligere navn på arktiske urbefolkninger, som fremdeles har en viss bruk som samlebetegnelse for flere av disse gruppene. 

Urbefolkningen på Grønland omtales i vår tid som inuitter, som tilsvarer ordet «menneskene» (entall: *inuk*) på grønlandsk.

Navnet *eskimo* var opprinnelig et kallenavn, muligens avledet av algonkin-ordet *eskipot*, som betyr «den som spiser rått kjøtt». Det kan også stamme fra et ojibwa-ord som betyr "to net snowshoes." Ettersom dette ble oppfattet som nedverdigende, ble det på *The Inuit Circumpolar conference* i Alaska 1977 vedtatt at navnet skulle erstattes med *inuit*.  

Når ordet eskimo fremdeles er i bruk, er det fordi noen av de arktiske urbefolkningsgruppene ikke regner seg selv som *inuit*, men foretrekker ordet eskimo. Eskimo i nåtidig betydning er dermed en samlebetegnelse som omfatter: 
* inuit fra Grønland, Canada og Alaska
* aleut og chukchi fra nordøst-Sibir
*jupik eller yup'iit fra Sørøst-Alaska
* inupiat fra Nordvest-Alaska

## Referanser


## Se også
* Inuitter i Canada
* Grønlands historie
Champagneruset

***Champagneruset*** er en svensk stumfilm fra 1911, regissert av Poul Welander. Filmen hadde premiere 16. oktober 1911 på *Stora Biografteatern* i Malmö. Den ble spilt inn i København, Malmö og på badestedet Mölle. I løpet av 1911 ble det innført en sensurforordning, og etter at Statens Biografbyrå ble dannet seinhøstes 1911 ble filmen forbudt.

## Handling
Ernst Lange har nylig arvet sin avdøde fars virksomhet. Ernst lever et rolig liv. Men en kveld går han inn på en restaurant, hvor han møter kabaret-artisten Marcella. Han blir snart forelsket i henne.

## Rolleliste
* Philippa Frederiksen – Marcella, varietésangerinne 
* Poul Welander – Ernst Lange, direktør 
* Arvid Ringheim – Raul Jones 
* Robert Schmidt – privatdetektiv

## Eksterne lenker
*
Vulkanusasteroide

**Vulkanusasteroidene** er en hypotetisk asteroidepopulasjon mellom 0,08 og 0,21&nbsp;AU fra solen, godt innenfor banen til Merkur. Navnet kommer fra den hypotetiske planeten Vulkanus.

Charles Dillon Perrine var den første til å foreslå at det fantes en vulkanuspopulasjon av asteroider. Til tross for mer enn 100&nbsp;år med leting har man ennå ikke funnet noen vulkanusasteroider. NASA har gjennomført søk ved hjelp av F-18-fly og Black Brant-raketter. Letingen etter vulkanusasteroidene er svært vanskelig siden området ligger så nær sola. Dersom vulkanusasteroider eksisterer, kan de ikke være større enn 60&nbsp;km i diameter siden tidligere søk ville ha funne større objekter.

Det er blitt spekulert i om vulkanasteroidene kan eksistere fordi området er gravitasjonelt stabilt, samt at den tungt kratrete overflaten til Merkur hinter til at det eksisterte en populasjon av vulkanusasteroider i det tidlige solsystemet.

Ifølge David Vokrouhlicky, Paolo Farinella og William F. Bottke, Jr. vil en eventuell populasjon etter som tiden har gått, enten ha slått ned i Merkur eller blitt dratt inn i solen på grunn av Jarkowski-effekten. De spekulerer likevel i at en mindre populasjon fremdeles kan eksistere.

Fremtidige søk etter vulkanusasteroider vil sannsynligvis bli gjort med små romteleskop som kan se svært nær solen. Indirekte bevis for vulkanusasteroider kan komme fra MESSENGER-sonden, som skal passere Merkur før den går inn i bane rundt planeten.

## Eksterne lenker
* Vulkanoidesøk når nye høyder hos SPACE.com
Semino Rossi

**Semino Rossi** (født 29. mai 1962 i Rosario, Argentina) er en populær argentinsk-østerriksk sanger, kjent i Mellom-Europa for sine framførelser av slagere. Rossi har vunnet Amadeus Austrian Music Award tre ganger, først gang i 2006, så i 2007 og 2010.

## Biografi
Semino Rossi, som har Demis Roussos som sitt idol og selv også er tenor, er sønn av en argentinsk tango-sanger og hans kone som er pianistinne. Rossi kom til Europa (Spania) i mars 1985. Han flyttet til Østerrike i 1986 og livnærte seg der som gatemusikant den første tiden. Rossi tok også oppdrag ved ulike hoteller, både i Spania, Italia, Sveits og Østerrike. Om sommeren jobbet han i Spania og om vinteren i Østerrike, der han etter hvert fikk fulltidsjobb som musiker ved *Worldmasters für Lateinamerikanische Tänze* i Innsbruck. I 1991 giftet han seg med østerrikske Gabi, som han har to døtre med, Laura og Vanessa. Familien er nå bosatt i Mils, i Tyrol.

Semino Rossi ble utropt til *Verdensmester i latinamerikansk musikk* under verdensmesterskapet i Japan i 2001. Samme året fikk han kontrakt med Universal Music Group. Han framfører tysk- og latinoinspirerte slagere innenfor populærmusikken.

## Diskografi
* *Alles aus Liebe* (debutalbum, lansert 9. februar 2004)
* *Tausend Rosen für Dich* (lansert 17. mai 2005)
* *Du mein Gefühl* (lansert 18. september 2005)
* *Feliz Navidad* (lansert 18. november 2005)
* *Ich denk an Dich* (lansert 14. juli 2006)
* *Ich denk an Dich – Special Edition* (lansert 20. oktober 2006)
* *Feliz Navidad – Special Edition* (lansert 27. oktober 2006)
* *Du mein Gefühl* (lansert 2. november 2006)
* *Einmal Ja – Immer Ja* (lansert 14. september 2007)
* *Rot, Rot, Rot, Rot sind die Rosen* (1. singel lansert 18. juli 2008)
* *Einmal ja – immer ja (Tour-Edition)* (lansert 19. september 2008)
* *Die Liebe bleibt* (lansert 28. august 2009 )
* *Die Liebe bleibt (Tour-Edition)* (lansert 17. september 2010)
* *Das Beste 2004-2008* (lansert 18. mars 2011)
* *Augenblicke* (lansert 3. juni 2011)
* *Augenblicke (Tour Edition)* (lansert 3. februar 2012)
* *Symphonie des Lebens* (lansert 15. mars 2013)
* *Symphonie des Lebens (Tour Edition)* (lansert  11. oktober 2013)
* *Best Of* (lansert 7. mars 2014)
* *Amor – Die schönsten Liebeslieder aller Zeiten* (lansert 9. oktober 2015)
* *Ein Teil von mir*  (lansert 23. juni 2017)

## Priser
* Amadeus Austrian Music Award 2006
* Amadeus Austrian Music Award 2007
* Krone der Volksmusik 2007
* Krone der Volksmusik 2008
* Amadeus Austrian Music Award 2010

## Referanser


## Litteratur
* Eva Mang: *Semino Rossi - Die Stimme der Herzen (Vom Straßensänger zum Superstar)*. Edition Koch, Höfen 2009, ISBN 978-3-7081-0509-3

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Terauchi Masatake

**Terauchi Masatake** (født 5. februar 1852 i Yamaguchi, død 3. november 1919) var en feltmarskalk i den keiserlige japanske militæret og den attende statsministeren i Japan, mellom 9. oktober 1916 og den 29. september 1918.

## Levnet

Som ung soldat kjempet Terauchi i Boshinkrigen (1868&ndash;1869) mot det føydale Tokugawa-shōgunatet, og senere begynte han som fenrik i den keiserlige japanske hæren. Han ble hardt skadet og mistet den høyre hånd i Satsuma-opprøret i 1877, men denne fysiske funksjonshemmingen vise seg å ikke være noe hindring for hans fremtidige militære eller politiske karriere.

I 1882, etter å ha blitt sendt til Frankrike for å gjennomgå videre militære studier som militærattaché for Japan, ble Terauchi utnevnt til flere viktige militære stillinger. Han ble utnevnt til minister for hæren i 1901, i den første administrasjonen til statsminister Taro Katsura. Den japanske seieren i den russisk-japanske krigen fra 1904 til 1905 skjedde i hans tid som krigsminister. Etter denne krigen ble han adlet og kunne dermed legge til tittelen baron til navnet sitt.

Terauchi ble utnevnt som den tredje og siste japanske generalresident av Korea etter attentatet på Japans første statsminister Itō Hirobumi i Harbin som var blitt gjennomført av An Jung-geun. Etter den japanske annekteringen av Korea ble han den første japanske generalguvernør av Korea. Den etterfølgende politikken som ble introdusert av den nye japanske regjeringen var svært upopulær blant store deler av den koreanske sivilbefolkningen, og Terauchi ble ansatt som militærmakt for å opprettholde den japanske kontrollen i området.

Terauchi brukte dype historiske og kulturelle bånd mellom Korea og Japan som begrunnelse for det endelige målet om fullstendig japansk assimilering av Korea. For å oppnå dette, ble tusenvis av skoler bygd over hele Korea. Selv om dette bidro sterkt til en økning i utdannelse, kompetanse og pedagogisk standard i Korea, var pensumet hovedsakelig konsentrert rundt det japanske språket og deres historie og samfunn, med tanke på en fullstendig assimilering av den koreanske befolkningen og gjøre dem til lojale undersåtter i det japanske imperiet. 

Mye av Terauchi sin politikk og reformer hadde også flere edle mål, men disse fikk heller dårlige konsekvenser.

Terauchis sønn, Terauchi Hisaichi, var sjef for den keiserlige japanske hæren sin sørlige armégruppe under den andre verdenskrig, og han ble også utnevnt til feltmarskalk i Japan, i likhet med faren. Tereauchi ble tildelt The Most Honourable Order of the Bath for sine militære prestasjoner for Japan.

## Referanser
Christian Knorr von Rosenroth

**Christian Knorr von Rosenroth** (1636–1689) var en tysk prest, forfatter, komponist, mystiker og forsker. Han er representert med en salme i *[[Norsk Salmebok (1985)|Norsk Salmebok]]*.

Han fordypte seg i orientalske språk, og da særlig hebraisk. Senere arbeidet han med kabbala, hvor han mente å finne beviser for kristendommens dogmer. Han gav blant annet ut verket *Kabbala denudata* i flere bind mellom 1677 og 1684 og diktsamlingen *Neuer Helikon mit seinen neun Musen, das ist gestliche Sittenlieder* i 1684. For diktningen sin ble han adlet.

## Referanser


## Litteratur
*Anne Kristin Aasmundtveit, *Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok*, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 43.

## Eksterne lenker
* Biografi på bach-cantatas.com
Konstantin IV

**Konstantin IV** (gresk: Κωνσταντίνος Δ', Kōnstantinos IV; født i 652 i Konstantinopel, død september 685 samme sted) var østromersk (bysantinsk) keiser fra 668 til sin død. 

Han var eldste sønn av keiser Konstans II og far til den etterfølgende keiser Justinian II. Hans mor var Fausta, datter av patrisieren Valentinus.

## Keiser
Konstantin IV ble innsatt som medkeiser i 654 sammen med sin far og etterfulgte faren da denne ble myrdet i 668. Hans mor var Fausta, datter av den bysantinske general Valentius som var av armensk avstamning. Konstantin var gift med Anastasia og hadde sønnen Justinian (f. 667) og Heraclius (f. 683). Konstantin døde av dysenteri i 685.

I 674 sendte araberne ut en flåte og beleiret Konstantinopel samtidig som slavere angrep Thessaloniki. Beleiringen varte helt til 678 da den bysantinske flåte kunne beseire den arabiske i slaget ved Syllaeum, en av de første ganger det den nyoppfunne greske ild ble benyttet i kamp. Den arabiske flåte ble trukket tilbake samtidig som arabernes innfall i Lilleasia ble stanset.

I 680 sammenkalte Konstantin det sjette økumeniske konsil (også kalt det tredje konsil i Konstantinopel) som på nytt bekreftet konsilet i Chalcedons læresetninger, som løste den kontrovers som var blitt utløst av monoteletismen. Denne læres tilhengere var blitt marginalisert etter at kalifatet hadde erobret deres territorier.

Senere samme år led Konstantin et alvorlig nederlag mot bulgarerne ved Donau og ble året etter tviunget til å anerkjenne det bulgarske keiserdømme.

Konstantin lot lemleste sine brødre tillike medkeisere Herkleios og Tiberius i 684. 

Da Konstantin IV døde av dysenteri i 685 ble han etterfulgt av sin sønn Justinian II.

## Referanser


## Eksterne lenker
* De Imperatoribus Romanis (nettleksikon om romerske keisere)
* The Oxford Dictionary of Byzantium, Oxford University Press, ISBN 978-0-19-504652-6