open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Skatval historielag

**Skatval historielag** er et historielag på Skatval i Trøndelag. Laget skal «fremme interesse for slekts- og lokalhistorie, kulturvern, tradisjoner og samle inn og ta vare på alt som har betydning for Skatvals historie og som kan fortelle om folks livsvilkår gjennom tidene».

Laget ble stiftet den 20. april 1976 på Østre Forbord av tolv historieinteresserte bygdefolk. Det ble valgt et styre med Arne Forbord som formann.

Skatval historielag var det andre historielaget i Stjørdalsbygdene, etter Meråker historielag, stiftet i 1957. Historielagene i Lånke, Stjørdal og Hegra ble dannet i 1977 og 1978.

Laget er tilsluttet Nord-Trøndelag historielag og Landslaget for lokalhistorie.

## Skatvalsbøkene
Lagets mest kjente bokutgivelser er «Skatvalsbøkene», en serie på hittil seks bind, hvorav de tre første omhandler gårds- og slektshistorie, mens de tre siste er bygdehistoriske bøker.

* *Skatval. Gårds og slektshistorie*, bind I, omfatter gnr. 1–39 (2000). Redaktør: Olav Vinge. ISBN 82-995735-1-3.
* *Skatval. Gårds og slektshistorie*, bind II, omfatter gnr. 40–58 (2001). Redaktør: Olav Vinge. ISBN 82-995735-2-1.
* *Skatval. Gårds og slektshistorie*, bind III, omfatter gnr. 59–79 (2002). Redaktør: Olav Vinge. ISBN 82-995735-5-6.
* *Skatval. Vår historiske arv. Den første tid*, bind IV (2005). Redaktør: Olav Vinge. ISBN 82-995735-6-4.
* *Skatval. Vår historiske arv. Et maktsentrum i Trøndelag*, bind V (2007). Forfatter: Per Agnar Auran. ISBN 978-82-995735-7-3.
* *Skatval. Vår historiske arv. Skatval kommune 1902–1961*, bind VI (2010). Forfatter: Per Magnar Arnstad. ISBN 978-82-995735-8-0.

## Ledere
*Arne Forbord 1976–1985
*Olav M. Fiskvik 1986–1989
*Arnt Steinvik 1990–1998
*Johan L. Fløan 1999–2012
*Magnus Fiskvik 2012–2014
*Jan Mæresmo 2014–d.d.

## Æresmedlemmer
*Arne Forbord (1990)
*Arnt Steinvik (2001)
*Olav Vinge (2001)
*Johan L. Fløan (2006)
*Johan Søren Forbordsaune
*Grethe Hegge

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Maglite

**Maglite** er en lommelykt produsert av Mag Instrument, Inc. i Ontario,California, som ble grunnlagt av Anthony Maglica i 1955.

Maglite har siden introduksjonen i 1979 vært mer eller mindre verdensledende på området blant bransjefolk, men etter inntoget av Light Edmitting Diode (LED) lykter som er betydelig kraftigere enn samtlige Maglite sine lykter, har nå Maglite fått stor konkurranse fra merker som bla *Fenix, Led* *Lenser, SureFire* og mange fler som ligger på samme prisnivå som Maglite sine lykter.

Alle Maglite-lykter gikk tidligere på enten Krypton- eller Xenon-glødepærer, men etter LED-diodens inntog har Maglite hengt seg på utviklingen og gitt ut flere lykter med LED-dioder. De har også laget LED oppgraderinger for gamle Mini-Maglite lykter med glødepære.

Sortimentet strekker seg fra minstingen *Maglite Solitaire* (som bruker en AAA-celle) til klassiske halvmeterlange D6 (med, som navnet antyder, 6 stk D-celler). Man har også en oppladbar modell som kalles *Maglite Charger* – en modell som er vanlig i svenske utrykningskjøretøyer.

## Størrelser
En liste over størrelser Mag Instrument lommelykter, og de årene de ble utgitt:

* 1979: Modeller med D- og C-batteri blir satt på markedet, og er målrettet mot offentlig sikkerhets- og industrisektorer (7D, 5C, 6C og 7C modeller er ute av produksjon)
* 1982: MagCharger: en større dyrere modell rettet mot offentlig sikkerhet og beredskap-tjenester personell. Dette lyset er mye lysere enn vanlig Maglites, og bruker et oppladbart NiCad batteripakken samt Halogen-pære
* 1984: 2 AA batterier (Mini Maglite) Maglite første personlige størrelse lommelykt
* 1987: 2 AAA batterier (Mini Maglite) En mindre versjon av Mini Maglite, som skal brukes i industrielle, vitenskapelig og medisinsk bruk
* 1988: 1 AAA-cellers batteri (Maglite Solitaire) Mag Instrument sin nøkkelring lommelykt.
* 2006: C-og D-batterier (Maglite LED)
* 2006: 2 AA batterier (Mini Maglite LED)
* 2006: 3 AA batterier (Mini Maglite LED)
* 2008: Mag Charger: Oppgradert Nikkel / Metal Hydride (NiMH) Batteripakke som øker ladetid og med en oppgradert andregenerasjons halogen-pære gir den bedre lys. 
* 2010: Maglite Xl100 LED: 3AAA drevet lykt med forskjellige moduser(Maximum,Strobe,Signal,SOS og Minimum modus)

## Eksterne lenker
*
Minefelt

**Minefelt** er et område hvor det er lagt ut miner (landminer eller sjøminer).

Miner fjernes ved minerydding.

## Se også
*Minekonvensjonen

## Eksterne lenker
* Forsvarsdepartementet offentliggjør kart over antatte minefelt fra annen verdenskrig
Nicholas Han Jide

**Nicholas Han Jide** (forenklet kinesisk: 韩纪德; tradisjonell kinesisk: 韓紀德; pinyin: *Hán Jìdé*; født 4. mai 1940 i Kina) er katolsk biskop av bispedømmet Pingliang i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina. 
## Liv og virke
### Prest
Han Jide ble kapusiner og ble presteviet den 3. august 1985.
### Biskop
Han ble hemmelig bispeviet 19. september 1996 i St. Josefs kirke i prefekturet Qingyang, av biskop Philippe Ma Ji, «den åpne kirke»s biskop av Pingliang.  

Både pave Benedikt XVI og Den kinesiske katolske patriotiske forening anerkjente ham; og derfor kunne han bli ble innsatt som «åpen» biskop av Pingliang 5. september 1999, syv måneder etter biskop Mas død. Slik hadde forsoningsprosessen innad i kirken mellom «undergrunnskatolikker» og «den åpne kirke»s medlemmer kommet så langt at en undergrunnsbiskop åpent kunne etterfølge en «åpen» biskop.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
* Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
* Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
* Biskop Joseph Zong Huaide (1917-1997) *1958 
* Biskop Lawrence Zhang Wenbin  (1915-2002) *1981 
* Biskop Philipp Ma Qi (1918-1999) *1987
* Biskop *Nicholas Han Jide* (1940- ) *1996

## Referanser
Verdenscupen i skihopping 2008/09

**[[Verdenscupen i skihopping]] 2008/09** ble arrangert i perioden 28. november 2008 &ndash; 22. mars 2009. Verdenscupen organiseres av FIS (Det internasjonale skiforbundet). Verdenscupen bestod av 28 individuelle renn og 6 laghoppkonkurranser.

## Rennresultater



### Sammenlagt (individuelt)

### Sammenlagt (nasjonscupen)

## Eksterne lenker
* Oversikt over verdenscupen i skihopping sesongen 2008/09
* Oversikt over verdenscupen sammenlagt
Audiosurf

***Audiosurf*** er puzzle/rytme-hybridspill utviklet av Invisible Handlebar. Dets motorveilignende baner etterligner visuelt den musikken spilleren velger, mens spilleren kjører i flere felt og prøver å få tak i fargede brikker som er spredt rundt på banen synkronisert med musikken. Spillet ble utgitt 15. februar 2008 over Steam. Audiosurf er det første spillet tredjepartsspillet som bruker Valves Steamworks-teknologi.

## Handling
I Audiosurf skal spilleren kontrollere et svevende kjøretøy som skal manøvreres nedover en fargerik flerfelts motorvei, og underveis samle på blokker. Målet med spillet er å score poeng ved å samle de fargede blokkene, og danne klynger med 3 eller flere blokker av samme farge. Jo flere blokker man samler i en klynge, desto flere poeng er det mulig å få. Spilleren kan velge mellom 14 forskjellige karakterer å spille, som er delt mellom tre vanskelighetsgrader. Hver karakter har dessuten sine egen unike evner.

## Eksterne lenker
*
Sonja Barth

**Sonja Louise Barth** (født 21. mai 1923 på Østre Skoklefall på Nesodden, død 9. september 2016 i Oslo) var en norsk naturverner. Hun arbeidet, sammen med sin mann Edvard K. Barth, særlig med å kartlegge villreinfangst, ferdsel og bosetting i Dovre-traktene og i Rondane. Hun utgav en rekke skrifter om samme tema.

Under andre verdenskrig var hun tilknyttet etterretningsgruppen XU. Hennes innsats er beskrevet i boken *Alt hva mødrene har kjempet – kvinner i motstand 1940–1945*.

Det kongelige hoff kunngjorde 5. desember 2008 at kongen hadde utnevnt Barth til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hennes uegennyttige samfunnsinnsats».

## Bibliografi
* Sonja Barth, Edvard K. Barth og Roald Smestad: «Fangstanlegg i Remdalen», *Hemgrenda*, Ringebu historielag, årgang 15, 1991, s. 19–30
* Sonja Barth og Edvard K. Barth: «Fangstgravrekken Skjæringfjell-Imsdalsvola og samtale med Mats og Hallvar Huset», *Årbok for Norsk skogbruksmuseum. Skogbruk, jakt og fiske*, nr. 13, 1990–1992, s. 220–232
* Sonja Barth og Edvard K. Barth: «Fangsthistoriske rapporter», Elverum: Norsk skogbrukmuseum, 1989
* Sonja Barth og Edvard K. Barth: «Fangstgraver i et trolsk skoglandskap», *Statsskog: bedriftsavis for statens skoger*, bd. 25, nr. 4, 1989, s. 9–12
* Sonja Barth og Edvard K. Barth: «Fangstgraver i Engerdals vestfjell», i *Norsk skogbruksmuseum. Årbok*, nr. 11, 1986, s. 189–208
* Sonja Barth og Edvard K. Barth: «Falkefangertufter og falkefangst i Sør-Norge», i *Norsk skogbruksmuseum. Årbok*, nr. 10 , 1984, s. 219–251
* Sonja Barth og Edvard K. Barth: «Fangstanlegg for rein på Storøa i Engerdal», i *Norsk skogbruksmuseum. Årbok*, nr. 9 , 1981, s. 260–271
* Sonja Barth: *Andereiret*, med av Edvard K. Barth, Oslo: Cappelen, 1948

## Referanser
Hantai

**Hantai** (kinesisk: 汉台区; pinyin: *Hàntái Qū*) er et bydistrikt i byprefekturet Hanzhong i provinsen  Shaanxi i Folkerepublikken Kina. 

Det har et areal på 556&nbsp;km² og teller 530&nbsp;000&nbsp;innbyggere (2004). 

## Eksterne lenker
* Infoside
Kongtong

**Kongtong** (kinesisk: 崆峒区, pinyin: *Kōngtóng Qū*) er et bydistrikt i byprefekturet Pingliang i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 1&nbsp;936&nbsp;km² og teller 480&nbsp;000&nbsp;innbyggere (2004). 

## Eksterne lenker
* Infoside
Jordans stjerneorden

**Jordans stjerneorden** (arabisk: الكوكب الأردني, *Wisam al-Kawkab al-Urdani*) er en jordansk orden. Den ble innstiftet i 1949 av kong Abdullah I.

## Inndeling
*Jordans stjerneorden* er inndelt i fem grader:
* storbånd
* storoffiser
* kommandør
* offiser
* ridder

## Insignier

Ordenstegnet for *Jordans stjerneorden* består av en stjerne med syv stråler. Mellom hver stråle er det plassert en femtagget stjerne. Midtmedaljongen bærer innstifterens navn og er omgitt av en grønn bord der ordenens navn er skrevet sammen med årstallet for ordenens innstiftelse etter islamsk tidsregning. Ordenstegnene er i utforming like for de forskjellige grader, men varierer i størrelse. Ordenstegnet er opphengt i båndet ved et ledd bestående av en stjerne. 

Ordensbåndet er mørk grønt med lilla striper.

## Tildeling
*Jordans stjerneorden* tildeles for både sivile og militære fortjenester. Den kan også tildeles utledninger. Ordenens øverste grad tildeles vanligvis prinser og prinsesser, statsministre og personer av tilsvarende rang, mens nest øverste grad tildeles ministre og statssekretærer. 

## Norske innehavere
Prinsesse Märtha og prinsesse Astrid er begge innehavere av øverste grad av *Jordans stjerneorden*.

## Kilder
*  «Jordan», i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1268.
*  «Jordan» i Robert Werlich: *Orders and decorations of all nations. Ancient and modern, civil and military*, 2. utgave, Washington DC: Quaker Press, 1974, s. 271–272.
Tremasteren Fremtiden

***Tremasteren «Fremtiden», eller Liv nordpå*** er en roman av den norske forfatteren Jonas Lie, utgitt i 1872. Romanen har handling fra blant annet Kjøllefjord i Finnmark og beskriver nordnorsk natur og folkeliv. Lie tar opp forholdet mellom det norske samfunnet og det samiske. Handels- og forretningsmoral spiller også en viktig rolle.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Nasjonalbibliotekets digitaliserte faksimile av ''Tremasteren Fremtiden'' i utgave fra 1918
Ernest Cribb

**Ernest Frank Cribb** (født 4. august 1885, død 18. august 1957 i Vancouver) var en canadisk seiler som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.

Cribb vant en olympisk sølvmedalje i seiling under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på den canadiske båten «Santa Maria» som kom på andreplass i 8-meterklassen bak «Angelita» fra USA. Det var kun to båter i denne klassen. Seilingene ble gjennomført i Port of Los Angeles mellom 5. og 12. august 1932.

Mannskapet på «Santa Maria» var; Cribb, Harry Jones, Peter Gordon, Hubert Wallace, Ronald Maitland og George Gyles.

## OL-medaljer
* 1932  Los Angeles &ndash;  Sølv i seiling, 8-metersklassen  Canada

## Eksterne lenker
*
Hanbin

**Hanbin** (kinesisk: 汉滨区, pinyin: *Hànbīn Qū*) er et distrikt i byprefekturet Ankang sør i provinsen Shaanxi i Folkerepublikken Kina.

Befolkningen er på 952&nbsp;084&nbsp;innbyggere (2004). 

## Eksterne lenker
* Infoside
Linwei

**Linwei** (kinesisk: 临渭区; pinyin: *Línwèi Qū*) er et bydistrikt i byprefekturet Weinan i provinsen  Shaanxi i Folkerepublikken Kina. 

Det har et areal på 1&nbsp;221&nbsp;km² og teller 910&nbsp;000&nbsp;innbyggere (2004). 

## Eksterne lenker
* Infoside
Schweitzerforlaget

**Schweitzerforlaget** er et norsk forlag som ble etablert 2004. Inspirert av Albert Schweitzer og det buddhistiske prinsipp om gavmildt å dele («dana»), fungerer forlaget som et non-profit «dana»-forlag, dvs. kunden selv avgjør i stor grad hva boken som ønskes kjøpt, skal koste. Forlaget satser på utgivelser innen emnene unitarisme, buddhisme, dikt, historie, filosofi og språk.

Bibliotekskatalogen har åtte titler utgitt av Schweitzerforlaget med adresse Askim. Siste utgivelse var i 2009.
## Referanser


## Eksterne lenker
Schweitzerforlaget
Åke Bergqvist

**Åke Carl Magnus Bergqvist** (født 29. august 1900, død 7. mars 1975) var en svensk seiler som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.

Bergqvist ble olympisk mester i seiling under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på den svenske båten «Bissbi» som vant i 6-meterklassen foran amerikanske «Gallant» og «Caprice» fra Canada.

Mannskapet på  «Bissbi» var; Bergqvist, Tore Holm, Martin Hindorff og Olle Åkerlund.

## OL-medaljer
* 1932  Los Angeles &ndash;  **Gull** i seiling, 6-metersklassen (Sverige)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nersornaat

**Nersornaat** er Grønlands hjemmestyres fortjenstmedalje. Navnet *Nersornaat* betyr «fortjent». Medaljen ble innstiftet 1. mai 1989 i forbindelse med tiårsjubileet for hjemmestyret. Nersornaat er Grønlands fremste utmerkelse. Den tildeles i to valører, gull og sølv, for fortjenstfull innsats for Grønland innenfor samfunnsgagnlig virke, næringsliv, kunst, vitenskap eller på andre områder. Både grønlendinger og utlendinger kan tildeles fortjenstmedaljen. Medaljen tildeles etter beslutning av formannskapet i Landstinget.

## Utforming
Medaljen består av en medaljong med motiv av en isbjørn, Grønlands riksvåpen. Under isbjørnen står innskriften «Kalaallit Nunaat», landets navn på grønlandsk. Baksiden er prydet av en arktisk valmue sammen med innskriften «Nersornaat» i en bue over. Medaljen er formgitt av Jens Rosing. Til de første medaljene ble det benyttet sølv fra gruven i Maarmorilik. 

Medaljebåndet for Nersornaat er rødt og hvitt og har sirkelen delt i de motsatte farger, slik som i Grønlands flagg. Båndet er tegnet av Poul Ohm Hieronymussen. 

## Tildeling
Nersornaat kan tildeles både grønlendinger og utlendinger. Det deles ut et variabelt antall fortjenstmedalje hvert år. Nersornaat i gull er tildelt en rekke ledende grønlandske politikere og også sentrale danske politikere.

## Referanser


## Kilder
*Kirsten Berth: «Grønlands nyindstiftede fortjenstmedalje», *Nordisk Numismatisk Unions Medlemsblad*, nr. 7, 1989, s. 149.
*Lars Stevnsborg: *Kongeriget Danmarks ordener, medaljer og hederstegn. Kongeriget Islands ordener og medaljer*, Syddansk Universitetsforlag, 2005, s 721–724.

## Eksterne lenker
* Nersornaat , fra Inatsisartut, Grønlands landsting
Formel 1-sesongen 1982

**Formel 1-sesongen 1982** var den 33. sesongen av FIAs Formel 1-verdensmesterskap. Sesongen startet 23. januar 1982 og ble avsluttet 25. september etter seksten løp. Verdensmesterskapet for førere ble vunnet av Williams-føreren Keke Rosberg, som ble den første verdensmesteren fra Finland. Konstruktørmesterskapet ble vunnet av Ferrari.

## Oppsummering av sesongen
### Løpskalender og resultatsammendrag

## Konstruktører og førere
Følgende konstruktører og førere konkurrerte i Formel 1-verdensmesterskapet i 1982.

## Sluttresultater 1982
### Førermesterskapet
Poeng ble gitt til de første seks plassene i hvert løp med henholdsvis 9, 6, 4, 3, 2 og 1 poeng.

### Konstruktørmesterskapet
Som for førermesterskapet ble det i konstruktørmesterskapet gitt poeng til de første seks plassene i hvert løp med henholdsvis 9, 6, 4, 3, 2 og 1 poeng.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fort Detroit

**Fort Pontchartrain du Détroit**, eller **Fort Détroit**, var et fort etablert av den franske offiseren Antoine Laumet de La Mothe, sieur de Cadillac i 1701. Beliggenheten av det gamle fortet er nå i byen Detroit i den amerikanske staten Michigan i området mellom Larned Street, Griswold Street og Civic Center.

## Eksterne lenker
*
Presidentvalget i USA 1880

**Presidentvalget i USA i 1880** var det 24. presidentvalget i USAs historie. Valget ble på mange måter sett på som en folkeavstemning rundt republikanernes nedtrapping av integreringen og slaveribekjempelsen i sørstatene. Det eneste spørsmålet som betød noe videre var tariffspørsmålet, som republikanerne ville høyne og demokratene ville senke.

Sittende president Rutherford Hayes stilte ikke til gjenvalg, og holdt dermed løftet han ga under valgkampen i 1876. Republikanerne valgte til slutt en annen kandidat, også han fra Ohio, James Garfield som sin kandidat. Demokratene nominerte en general fra den amerikanske borgerkrigen, Winfield Scott Hancock. Selv om Garfield kun fikk 2000 fler stemmer enn Hancock vant han valget klart, da han fikk 214 av landets 369 valgmenn. Valget i 1880 er til dags dato det valget med minst margin i folkets stemmegivning.

## Se også

* USAs president
* Liste over Amerikas forente staters presidenter

## Eksterne lenker
* 

* Stemmer fordelt på fylker (counties)
* How close was the 1880 election? – Michael Sheppard, Michigan State University
Bergenshalvøya

**Bergenshalvøya** eller **Bergenshalvøyen** er en halvøy i Vestland fylke. Den består av hele Bergen kommune, 139,56&nbsp;km² av Bjørnafjorden kommune og ca. 50&nbsp;km² av Samnanger kommune. Arealet er på rundt 600&nbsp;km², og det bor mer enn  mennesker der. Halvøyen henger sammen med fastlandet ved Samnanger og den vestligste fliken av Vaksdal kommune. Avstanden fra innerst i Samnangerfjorden til Sørfjorden er bare omkring 5&nbsp;km, men det ligger høye fjell i området og det laveste punktet ligger på cirka 460&nbsp;moh. i Grøskaret.

Bergenshalvøya er omkranset av Samnangerfjorden og Fusafjorden i sørøst, Bjørnafjorden i syd, Korsfjorden med fjordarmene Lysefjorden og Fanafjorden mot sørvest, Raunefjorden mot vest, Byfjorden mot nordvest og Sørfjorden mot nordøst. Brorparten av halvøyen ligger i Bergen kommune med et areal på 465 km², og et innbyggertall på .() Den sydlige delen ligger 139,56&nbsp;km² av Bjørnafjorden. I øst ligger omkring 64&nbsp;km² i Samnanger og 9&nbsp;km² i Vaksdal. Tidligere var det flere selvstendige kommuner på halvøyen som omkranset gamle Bergen by, mot øst lå Arna (inntil 1964 Haus), mot syd Fana, mot vest Laksevåg og mot nord Åsane. Alle disse inngikk i storkommunen Bergen i 1972, slik at det nå bare er de før nevnte kommunene igjen.

I senere tid har det også vært snakk om sammenslåing av disse to kommunene og andre kommuner i Hordaland, men det har ikke blitt til ennå. Området har mye tettbebyggelser, men det det er mest av, er fjellområder som ligger helt øde, spesielt i bydelene Arna og Fana (Byfjellene og Gullfjellet), men og i deler av Os. Det finnes også noen områder med jordbruk, mest i den sydlige delen, Fana og Os.

Navnet finnes igjen i Bergenshalvøens Kommunale Kraftlag (BKK).

## Referanser
Bent Fabricius-Bjerre

**Bent Fabricius-Bjerre** (1924–2020) var en dansk komponist og musiker som av og til brukte kunstnernavnet **Bent Fabric**.

Bent Fabricius-Bjerre skrev filmmusikk til mange filmer og TV-serier, og vant en amerikansk Grammy i 1963 for Alley Cat.

Han har blant annet skrevet musikken til film og TV-serier som *[[Olsen-banden]]* (hvor han laget Dixieland-temaet, spilt av Papa Bues Viking Jazzband. Han har også omarrangert overturen til Elverhøj i Olsen-banden ser rødt. Musikken til *[[Matador (tv-serie)|Matador]]*, *[[Huset på Christianshavn]]* og *[[Flåklypa Grand Prix]]* er også komponert av ham. Han har også laget tittelmelodien til Klovn - The Movie, hvor han har en mindre rolle som eier av luksusbordellet *Castello Alleycat*.

## Komposisjoner (utvalg)
* *Alley Cat*
* *[[Forelsket i København]]*
* *Jeg Sætter Min Hat Som Jeg Vil*
* *Matador*
* *Duerne Flyver*
* *[[Olsen Banden]]*
* *[[Olsenbanden]]*
* *Kærlighed*
* *Pusterummet*
* *Jukebox* (sammen med Remee, Paw Lagermann, Lina Rafn)
* *Nattens Sidste Cigaret*
* *Slingrevalsen*
* *En Enkel Melodi Til Dig*
* *Jeg Er Vist Nok Lidt Gammeldags*
* *Kuppet Over Alle Kup*
* *Slå Først Frede*
* *Not For The Dough* (sammen med Lars Larssen Naumann)
* *Shake* (sammen med Remee, Paw Lagermann, Lina Rafn)
* *Hvor Blev Den Af*
* *For Sent*
* *Hvorfor Ska' Foråret Vær' Grønt*
* *[[Reodors Ballade]] (Norwegian Sunset)*

## Diskografi
* 1962: *[[Alley Cat (musikkalbum)|Alley Cat]]*
* 1962 *The Happy Puppy* (Atco Records)
* 1963 *Piano Party with Bent Fabric* (Columbia 33-OSX-7720) (Australia)
* 1964 *Organ Grinder's Swing* (Atco Records)
* 1964: *The Drunken Penguin* (Atco Records)
* 1966 *Never Tease Tigers* (Atco Records)
* 1967 *Operation Lovebirds* (Atco Records)
* 1968: *Relax With Bent Fabric* (Atco Records)
* 1997: *The Very Best of Bent Fabric*
* 1998: *Klaver med mer* (CMC Records)
* 2001: *Mit livs melodi* (Copenhagen Records)
* 2004: *Jukebox* (Universal)
* 2005: *Kan du kende melodien* (Universal)

## Kulturkanonen
Sangen «Duerne flyver» av Fabricius-Bjerre med tekst av Klaus Rifbjerg, fra filmen *Jeg er sgu min egen* er tatt opp i den danske kulturkanon under 12 evergreens. Den ble sunget av Cæsar.

## Privatliv
Bent Fabricius-Bjerre har vært gift tre ganger:
* Harriet Frederikke Dessau fra 28. februar 1948 til hennes død 15. mars 1975
* Anne Mechlenburg fra 12. februar 1977 til skilsmissen 2004
* Camilla Padilla Arndt siden 4. september 2005

## Referanser

 


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Matador-temaet på noter
Fess Parker

**Fess Elisha Parker, Jr.** (født 16. august 1924 i Fort Worth i Texas, død 18. mars 2010 i Santa Barbara i California) var en amerikansk skuespiller innen film og TV, mest kjent for sine skildringer av Davy Crockett for Walt Disney på 1950-tallet og av Daniel Boone mot slutten av 1960-tallet. Han er også kjent for sitt vinmakeri, og eide og drev flere feriesteder.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
UTC−06.00

**UTC&minus;06.00** er et belte av tidssoner som ligger seks timer etter standardtiden UTC. I 2008 omfattet UTC−06.00 følgende områder:

## Som standard tid (hele året)
### Sentral-Amerika
****'
****'
****'
****'
****'
****'

### Øyer i det østlige Stillehav
*** [[Påskeøya]]** (Chile)
*** [[Galápagosøyene]]** (Ecuador)

### Nord-Amerika
****' 
**  (unntatt [[Lloydminster]] og området rundt)

== Nordlige halvkule &ndash; som standard tid (vinter) ==
=== [[Central Time (Nordamerika)|Central Standard Time]] ===
****' 
** ,  (central),  (western)

****'
** Hele , , , , , , , , 
** Mesteparten av  , , , ,  , , 
** Vestlige deler av , , ,  

*''' '''
** Sentrale og østlige deler (mesteparten av landet). Mexicos [[sommertid]] starter noen uker etter [[USA]].

== Nordlige halvkule &ndash; som sommertid ==
=== [[Mountain Daylight Time]] ===
****' 
**,  (sørøstlige deler),  (mesteparten),  (vestre del),  (kun Lloydminster og området rundt).

*****
** Hele , , ,  og 
** Mesteparten av 
** Vestre deler av , , ,  og 
** Sørvestre deler av  
** Små områder lengst øst i  og  

*** **
**Baja California Sur, Chihuahua, Nayarit (mesteparten), Sinaloa

## Se også
*Tid i Canada
*Tid i Mexico
*Tid i Peru
*Tid i Chile
Louis Hennepin

**Louis Hennepin** (dåpsnavn *Antoine*, døpt 12. mai 1626 i Ath i det som nå er Belgia, død ca. 1705 muligens i Roma) var katolsk prest og misjonær tilhørende fransiskanerordenen, kjent for sine oppdagelsesreiser i Nord-Amerika, som han foretok i fransk tjeneste. Han oppdaget blant annet to fosser: Niagarafallene og Saint Anthony Falls, navngitt etter hans egen vernehelgen, ved dagens Minneapolis. 

## Biografi
Hennepin hadde hørt historier fra sjømenn som hadde vendt hjem til Europa fra det nordamerikanske kontinent og blitt interessert i dette området.

I 1675 steg han i land i Ny-Frankrike i den nordøstre delen av Nord-Amerika, som del av en kontingent på fire fransiskanerrekollekter som ble sendt dit som misjonærer på oppdrag av kong Ludvig XIV.

Han fulgte med på La Salles reise i 1680 for å kartlegge områdene i det indre av kontinentet, finne Mississippiflodens kilder, og - hva prestene angikk - å omvende indianere til katolisismen. Pater Hennepin bar med seg et reisealter på ryggen under ferden.   

Det oppstod meningsforskjeller innen ekspedisjonen, og noen av deltakerne gjorde mytteri mot La Salle og dro på egne veier. Også Hennepin brøt ut fra gruppen og fulgte elven Illinois ned til Mississippielvens munning. Han fulgte så Mississippi motstrøms opp til områdene rundt det nåværende Minneapolis. 

På vei sørover igjen ble han nær Illinois' munning i Mississippielven ble han den 11. april 1680 tatt til fange av siouxindianere. I juli slapp de ham fri igjen. Han kom seg ned til kysten og var i 1681 hjemme i Frankrike igjen.

Vel tilbake i Frankrike utgav han i 1683 en beskrivelse av *La Louisiane* med et kart over området med navnet *Carte de la Nouvelle France et de la Louisiane Nouvellement découverte*. Etter det man kjenner til er dette første gangen som navnet Louisiana nevnes i skrift.

Mot slutten av 1690-årene flyttet Hennepin til Nederlandene der han i 1697 publiserte *Nouvelle découverte d’un très grand pays situé‚ dans l’Amérique entre le Nouveau Mexique et la mer Glaciale* og i 1698 *Nouveau voyage d’un pais plus grand que l’Europe*. Den førstnevnte kom på engelsk 1698, da under tittelen *A New Discovery of a Vast Country in America*, med et kart med navnet *A Map of a Large Country Newly Discovered*.

Hennepins skrifter var fulle av unøyaktigheter og feil. For eksempel hadde han på *A Map of a Large Country Newly Discovered* plassert Mississippis utløp for langt mot vest. Missouris kilde ble vist som en sjø i nærheten av Rio Grandes kilde. På den franske versjonen av kartet kan man også se ytterligere en elv som skulle ha sin kilde i nærheten av Missourielvens kilde, en elv som skulle ha sitt utløp i Californiabukten. En slik elv eksisterer ikke.

USAs tredje president Thomas Jefferson eide et eksemplar av alle tre av Hennepins verker. De leste han da han forberedte seg før Louisianakjøpet i 1803.

## Referanser


## Litteratur
*Voyage ou nouvelle découverte d'un très-grand pays, dans l'Amérique, entre le Nouveau Mexique et la mer glaciale. Amsterdam 1704

## Eksterne lenker
* 
* Catholic Encyclopedia on Hennepin
René-Robert Cavelier, Sieur de La Salle

**René Robert Cavelier, Sieur de La Salle**, eller **Robert de LaSalle** (født 22. november 1643 i Rouen i Frankrike, død 19. mars 1687 ved Navasota) var en fransk pelshandler og oppdager. Han utforsket området rundt De store sjøer i USA og Canada, Mississippielven og Mexicogulfen. La Salle tok hele Mississippivassdraget i besittelse for Frankrike.

## Liv og virke
### Bakgrunn
René Robert Cavelier var sønn av den velstående kjøpmann Jean Cavelier i Rouen. Navnet «La Salle», som han tok senere, stammet fra en familiebesittelse nær Rouen. Han fikk sin utdannelse ved jesuittkollegiet fra Rouen, og trådte inn i ordenen som novise.

### I Amerika
La Salle forlot jesuittene og emigrerte som 22-åring i 1666 til den franske kolonien Ny-Frankrike (Canada), der han hadde en bror, Jean, som var prest i sulpicianerordenen. Der begynte han å opprette en befestet bosetting, livnærte seg som pelshandler og lærte seg indianerspråk. Han foretok flere ekspedisjoner til det pelsrike landet omkring og sør for De store sjøene og nådde derunder frem til elven Ohio.

Nært alliert med koloniens guvernør Louis de Buade de Frontenac som han var, lyktes han ved et besøk i Frankrike å vinne Ludvig XIVs støtte for fortsatt koloniseringsvirksomhet i landet sør for De store sjøeene. I 1679 startet han en stor ekspedisjon og begav seg fra Cakade mot sør, utforsket landet omkring elven Illinois og lot oppføre fort der. I 1682 nådde han frem til Missippi og dens munning i Mexicogulfen og proklamerte dette store landområdet som fransk besittelse under navnet Louisiana.

Da Frontenac ble hjemkalt, og det utbrøt konflikt mellom hans etterfølger og La Salle, begav La Salle seg til Frankrike, der han ble utnevnt til guvernør over Louisiana og i 1684 ble sendt på en ekspedisjon til Mississippis munning. La Salle havnet imidlertid i Texas i stedet for ved Mississippi, og under forsøk på å komme seg fra landstigningsstedet og til fransk område, ble La Salle myrdet av mytterister.

Frankrike solgte sin store besittelse til USA i 1802.

## Referanser


## Litteratur
* 
* Philip Marchand: *Ghost Empire: How the French Almost Conquered North America*. McClelland & Stewart, Toronto 2005 ISBN 978-0-7710-5677-2
* Hans-Otto Meissner: *Louisiana für meinen König. Die Abenteuer des Robert La Salle*. Cotta, Stuttgart 1966; wieder Klett, Stuttgart 1982, 3. Aufl. ISBN 3-12-920023-1

## Eksterne lenker
* Online i Catholic Encyclopedia
Europavei 871

**Europavei 871** går mellom Kumanovo i Nord-Makedonia og Sliven i Bulgaria.

## Knutepunkter
}

|}

## Referanser
Minh Mạng

**Minh Mạng**, opprinnelig *Nguyễn Phúc Đảm* (født 25. mai 1791 i Huế, død 20. januar 1841 samme sted) var den andre keiseren i Nguyễn-dynastiet og satt på tronen fra faren døde 14. februar 1820 til sin død.

## Liv og virke
Minh Mạng var en ivrig konfucist og negativ til buddhismen, Cao Dai men på denne tiden var det første og fremst kristendommen som begynte å vinne nye tilhengere. Han beordret tvangskonvertering og beordret brenning av kirker. I provinsen Gia Dinh i den søndre delen av landet styrte krigshelten og farens stattholder Le Van Duyet, og han motsatte seg forfølgelsen av kristne og kritiserte keiseren. Da han døde i 1832 økte forfølgelsen av de kristne, og hans sønn Le Van Duyet startet et opprør som mange kristne sluttet seg til. Opprøret fikk støtte fra Siam, men Minh Mạng beseiret de thailandske soldatene og de hjemlige opprørerne. De som hadde deltatt i opprøret og i tillegg en rekke vestlige misjonærer ble drept, noe som førte til vanskeligere relasjoner til Europa.

Champariket, som under sin tilbakegang stadig ble mer influert av islam, gikk tilslutt under ved at keiser Minh Mạng erobret de siste områdene, noe som førte til to muslimske opprør i den sørlige delen av landet, men begge ble slått ned. 

I Kambodsja forsøkte Minh Mạng å «vietnamisere» befolkningen ved å tvinge på dem vietnamesisk kultur og språk, noe som også førte til et opprør mot de vietnamesiske styrkene som befant seg i landet. 

Minh Mạng døde i 1841 da han falt av hesten, og han ble etterfulgt av sin sønn Thiệu Trị.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minh Mang
Sphenomorphus

***Sphenomorphus*** er en artsrik slekt av skinker. De forekommer i det sørlige Asia fra India og Sri Lanka til Sør-Kina, Filippinene og Ny-Guinea, og i Mellom-Amerika.

Slekten er blitt brukt som et oppsamlingstaxon, og The Reptile Database oppgir 150 gyldige arter. Disse artene er ikke nødvendigvis spesielt nært beslektet, og i framtida vil nok mange arter bli flyttet til nye slekter.

## Eksterne lenker
* 
* The Reptile Database: ''Sphenomorphus''
* Pacific Biodiversity Infomation Forum: ''Sphenomorphus'' 
* Lizards of Southeast Asia: Blotched Forest Skink 
* A.E. Greer, P. David & A. Teynié (2006) The Southeast Asian scincid lizard ''Siaphos tridigitus'' Bourret, 1939 (Reptilia, Scincidae): a second specimen *Zoosystema* 28(3):&nbsp;785&ndash;790
* L.L. Grismer (2008) A new species of insular skink (Genus ''Sphenomorphus'' Fitzinger 1843) from the Langkawi Archipelago, Kedah, West Malaysia with the first report of the herpetofauna of Pulau Singa Besar and an updated checklist of the herpetofauna of Pulau Langkawi *Zootaxa* 1691:&nbsp;53&ndash;66
* R.M. Brown, J.A. McGuire, J.W. Ferner & A.C. Alcala (1999) New species of diminutive scincid lizard (Squamata; Lygosominae:''Sphenomorphus'') from Luzon Island, Republic of the Philippines *Copeia*, 1999(2), pp.&nbsp;362&ndash;370
Sentral-Hellas

**Sentral-Hellas** (egentlig **Fastlands-Hellas**, gresk Στερεά Ελλάδα – *Stereá Elláda*) er en av 13 periferier i Hellas. Det er delt inn i prefekturene Evvia, Evrytania, Fokis, Fthiotis og Viotia.

Periferien utgjør den østlige delen av det sentrale Hellas, nord for Attika og Peloponnes og øst for periferien Vest-Hellas. I nord ligger periferiene Thessalia og Ípiros. Området er et av de mest fjellendte i Hellas. 

De største byene og landsbyene i hvert prefektur (etter en folketelling i 2001):

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kristen Taraldsen

**Kristen Georg Taraldsen** (født 1. april 1936, død 28. desember 2018) var en norsk journalist, forfatter og krigshistoriker fra Arendal.

## Journalist
Taraldsen var journalist utdannet ved Journalistakademiet i Oslo i 1961, med tilleggsutdannelse fra Nordisk Journalistkursus i Århus (1963). Han arbeidet i *[[Agderposten]]*, *[[Vårt Land]]*, *[[Vestlandske Tidende]]*, *[[Sørlandske Tidende]]* og *[[Fædrelandsvennen]]*.

## Verv
Taraldsen var sekretær i DIS-Aust-Agder (underavdeling av DIS-Norge) og redaktør for medlemsbladet *Linken*. Han var sekretær i stiftelsen D/S Pelle og satt som leder i PR-komiteen i samme stiftelse. Han var sekretær for Norsk Journalistlags seniorklubb i Agder, og tidligere sekretær i Arendal Forsvarsforening. Han var nestleder i Aust-Agder MS-forening og redaktør av foreningens medlemsblad *Austnytt*.

## Krigshistoriker
Taraldsen var en aktiv krigshistoriker og skrev flere bøker om andre verdenskrig på Sørlandet. Han holdt også en rekke foredrag om emnet.

Boken *Arkivet – torturens høyborg* ble tilbakekalt og salget stanset etter at over 1000 eksemplarer var solgt. Grunnen var at tre bilder i boken som skulle forstille Gestapo-lederen Rudolf Kerner viste seg å være tannlege Reidar Mosland, som satt som fange på Arkivet i 1944. Taraldsens bok *Industrieventyret: fra jernmalm til høyteknologi* fra 1999 ble oversatt til engelsk av Ren K. Powell.

## Bibliografi (utvalg)
* 1984: *Da krigen kom til Lillesand: Den dramatiske torpederingen av Rio de Janeiro, 8. april 1940* – Fædrelandsvennen, ISBN 9788290581003
*1985: *Med livet som innsats: Milorg-operasjoner i Aust-Agder* – Agdin, ISBN 8273600068
*1994: *Frihetens flamme: Major Laudal og hans menn* – Fædrelandsvennen. ISBN 8290581181
*1998: *[[Ti i krig]]* – Fædrelandsvennen, ISBN 8290581289
*1999: *Industrieventyret: Fra jernmalm til høyteknologi*, Wigestrand, ISBN 9788291370194
*1999: *An adventure in industry: From iron ore to high technology* – Wigestrand, ISBN 9788291370200
*1999: *Niels Olsens krigsberetning* i Tvedestrand Historielag Årbok 1999
*1999: *Arendals Sjømandsforening 150 år 1849 – 1999* 
*1999: *[[Motstandspionérene, Arendalsgruppens vekst og fall]]* – Friluftsforlaget, ISBN 8291495211
*2003: *Arkivet: Torturens høyborg* – Stiftelsen Arkivet, ISBN 9788299372343
*2005: *75-årsberetningen til Uglandselskapene*, engelsk tekst
*2006: *50-årsberetningen til NYMO*, engelsk tekst
*2007: *Pelle: Hele Norges kjæledegge* (sammen med Nikolai Terjesen) – ISBN 9788299767712
*2008: *Jørgen P. Jensen: En eventyrskikkelse i norsk skipsfart*
*2010: *Frihetens seilas. Krigsseilere fra Aust-Agder i uteflåten. 1939-1945*. Bind 1, *Skipsførere* – Stiftelsen Arkivet, Kristiansand, .
*2011: *Arendals Sjømandsforenings Hus : En 300 år gammel trebygning med sjel og historisk sus* – nytt opplag i 2015

## Referanser


## Eksterne lenker
* NRK – Veteran blant veteraner
*Om Kristen Taraldsen på Lokalhistoriewiki.no Besøkt 14. juni 2020
Inspirasjonsmusklene

**Inspirasjonsmuskelene** er diafragma og de ytre interkostalmusklene, når disse musklene kontraherer, heves ribbeina, og brysthulen øker  både i bredde og dybde. når vi ved fysisk anstrengelse, forsterkes bruken av diafragma og de ytre interkostalmusklene.
Transpulmonaltrykk

**Transpulmonaltrykket** er differansen mellom alveoletrykket og intrapleuraltrykket (Pt=Palv-Ppl). Fordi det ikke er noen direkte forbindelse mellom pleurahulen og alveolene, vil det alltid være forskjell mellom alveoletrykket og intrapleuraltrykket. Pt, er et mål på lungenes vevselastiske krefter, og er et uttrykk for det draget som holder lungene utspilt inne i brysthulen.
Kwame Kilpatrick

**Kwame Malik Kilpatrick** (født 1970) er en amerikansk politiker som var borgermester i Detroit, Michigan 2002–2008. Da han ble valgt inn i en alder av 31, var han den yngste borgermesteren i Detroits historie. Kilpatricks periode i stolen fra 2002 til 2008 ga rom for kontroverser med direkte og indirekte beskyldninger om utroskap, konspirasjon, forfalskning og mord. Kilpatrick er den eneste borgermesteren i Detroits historie som har blitt dømt for en alvorlig forbrytelse i sin periode. 4. september 2008 gikk han av som borgermester.

I 2013 ble Kilpatrick dømt til 28 års fengsel for bestikkelser, utpressing og andre forhold. Donald Trump benådet Kilpatrick i januar 2021 kort tid før Joe Biden overtok. Kilpatrick driver kampanje for Trump ved presidentvalget i 2024. Kilpatrick kan tidligst stille til valg i Michigan i 2033.
## Referanser
Ste. Anne de Detroit Catholic Church

**Ste. Anne de Detroit**, etablert  26. juli 1701, er den eldste kontinuerlige drevne romersk-katolske kirken i USA. Den nåværende kirkebygningen ble bygd i 1886, og ligger ved 1000 Ste. Anne Street i Detroit, Michigan.  Gjennom historien har meningheten brukt åtte forskjellige bygninger.

Mennigheten er tuftet på franske tradisjoner.  Demografiske endringer gjorde Ste. Annes til en hovedsakelig irsk menighet innen 1920-tallet, og like etter på en latinamerikansk.  Den første prekenen på spansk ble gitt i 1940, og den siste på fransk ble gitt i 1942.  En spansktalende prest ble ansatt i 1946.  Menigheten er fremdeles hovedsakelig spansktalende den dag i dag.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside for trehundreårsjubileet (engelsk)
UTC−08.00

**UTC&minus;08.00** er et belte av tidssoner som ligger åtte timer etter standardtiden UTC. I 2008 omfattet UTC−08.00 følgende områder:

## Som standard tid (hele året)
****' 
**  (kun byen [[Tungsten (Northwest Territories)|Tungsten]] og [[Cantung Mine]]) 
*''' [[Clippertonøya]]''' (Frankrike)
****' (Storbritannia)

## Nordlige halvkule &ndash; som standard tid (vinter)
*** &ndash; [[Pacific Time Zone]]**
**  (mesteparten av provinsen), 
** 

*** &ndash; [[Pacific Time Zone]]**
** Hele  og 
** Mesteparten av  og 
** Nordlige del av  

*** &ndash; Nordøstre tidssone**
** Baja California

## Nordlige halvkule &ndash; som sommertid
*** &ndash; [[Alaska Time Zone]]**
**  – unntatt Aleutene vest for 169°30′V

## Se også
*Tid i Canada
*Tid i USA
*Tid i Mexico
UTC−07.00

**UTC&minus;07.00** er et belte av tidssoner som ligger syv timer etter standardtiden UTC. I 2008 omfattet UTC−07.00 følgende områder:

## Som standard tid (hele året)
****' 
**  - En del av dalføret til elva [[Peace (elv)|Peace]].

****'
**  - unntatt Navajo Nation i nordøst, som bruker sommertid.

*** **
** Sonora

## Nordlige halvkule &ndash; som standard tid (vinter)
### [[Mountain Standard Time]]
****' 
**,  (sørøstlige deler),  (mesteparten),  (vestre del),  (kun [[Lloydminster]] og området rundt).

****'
** Hele , , ,  og 
** Mesteparten av 
** Vestre deler av , , ,  og 
** Sørvestre deler av  
** Små områder lengst øst i  og  

*** **
**Baja California Sur, Chihuahua, Nayarit (mesteparten), Sinaloa

## Nordlige halvkule &ndash; som sommertid
### [[Pacific Daylight Time]]
****' 
**  (mesteparten av provinsen), 
** 

****'
** Hele  og 
** Mesteparten av  og 
** Nordlige del av  

*** **
** Baja California

## Se også
*Tid i Canada
*Tid i USA
*Tid i Mexico
Europavei 83

**Europavei 83** går mellom Sofia og Byala i Bulgaria. Veiens lengde er 266 km.

## Knutepunkter
}

|}

## Eksterne lenker
Europavei 852

**Europavei 852** går mellom Tirana i Albania og Ohrid i Nord-Makedonia.

## Knutepunkter
}

|}

## Referanser
Fredrikshamn

**Fredrikshamn** (finsk: *Hamina*) er en by og kommune i landskapet Kymmenedalen i Finland. Byen ligger ved Finskebukta og har en av Finlands viktigste havner. Den grenser til Kotka, Kouvola, Luumäki (på ett punkt), Miehikkälä, Vederlax og Russland (i sjøen og på den lille øya Jähi). Kommunen er enspråklig finsk. Fredrikshamn hadde .

Den 1. januar 2003 ble landkommunen Veckelax slått sammen med Fredrikshamn.

Byen ble grunnlagt i 1653, men ble ødelagt av brann i 1821 og 1840. Byen ble også sterkt skadet under vinterkrigen og fortsettelseskrigen.

## Vennskapsbyer
* Falun, Sverige
* Paide, Estland
* Røros, Norge
* Vordingborg, Danmark

## Referanser




## Eksterne lenker
* ''Uppslagsverket Finland'', Fredrikshamn
UTC−10.00

**UTC&minus;10.00** er et belte av tidssoner som ligger ti timer etter standardtiden UTC. I 2012 omfattet UTC−10.00 følgende områder:

## Som standard tid (hele året)
****'
**

****'
** Selskapsøyene, inkludert Tahiti
** Tuamotu
** Australøyene

## Nordlige halvkule &ndash; som standard tid (vinter)
*** &ndash; [[Hawaii-Aleutian Time Zone]]**
**  - Aleutene vest for 169°30′V
** 
** Johnston Atoll

## Tidligere bruk
**Som standard tid hele året**
****'
*****' (Fram til og med 29.12.11, deretter UTC+14)

## Sørlige halvkule - Som sommertid
***** (Fram til og med 29.12.11, deretter UTC+14)

## Se også
*Tid i USA

## Referanser
UTC−11.00

**UTC&minus;11.00** er et belte av tidssoner som ligger elleve timer etter standardtiden UTC. I 2012 omfattet UTC−11.00 følgende områder:

## Som standard tid (hele året)
*** &ndash; [[Samoa Time Zone]]**
**
**Midwayøyene
*****
** 

## Se også
*Tid i USA
*Liste over tidssoner
Pontiacopprøret

**Pontiacopprøret** var en krig i 1763 av nordamerikanske indianere som var misfornøyd med britisk styre i De store sjøer-regionen etter britenes seier i den Den franske og indianske krig (1754–1763). Krigere fra flere stammer gikk til felles front for å drive britiske soldater og bosettere ut av regionen. Krigen ble oppkalt etter ottawahøvdingen Pontiac, den mest prominente av de mange høvdingene i konflikten.

Krigen begynte i mai 1763 da indianere, bekymret for tiltak iverksatt av den britiske generalen Jeffrey Amherst, angrep en rekke britiske fort og bosetninger. Åtte fort ble ødelagt, og hundrevis av kolonister drept eller fanget, med mange flere som rømte regionen. Stridene kom til ende etter britiske militærekspedisjoner i 1764 førte til fredsforhandlinger over de neste to årene. Indianerne klarte ikke å drive vekk britene, men opprøret fikk de britiske myndighetene til å modifisere policiene som hadde provosert fram konflikten.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Slaget ved Siikajoki

**Slaget ved Siikajoki** var et slag under finskekrigen (1808–1809) som ble utkjempet mellom svenske og russiske styrker den 18. april 1808 ved Siikajoki nær Uleåborg (Oulu) i dagens Finland. Slaget endte med svensk seier, den første under kampene på fastlandet i den finske delen av riket (russiske styrker hadde tidligere blitt beseiret på Gotland og Åland.

Da den finske delen av Sverige ble angrepet av Russland i februar 1808 besluttet den svenske øverstkommanderende Wilhelm Mauritz Klingspor å trekke seg tilbake til det nordvestlige Finland i påvente av troppeforsterkninger fra Sverige og Sveriges allierte Storbritannia. To dager før hadde slaget ved Pyhäjoki blitt utkjempet og den finske generaladjutanten, grev Gustaf Löwenhielm hadde blitt tatt som fange av russerne, i hans sted ble Carl Johan Adlercreutz utnevnt. 

Under retretten til Georg Carl von Döbelns styrker begynte de å krysse over den islagte elven Siikajoki da de ble de angrepet av russiske styrker. Von Döbeln gikk først til motangrep, men ble beordret å trekke seg tilbake. Da blottet de russiske styrkene sitt senter og et angrep ble beordret av general Adlercreutz hvorpå russerne ble slått.

På tross av en generell ordre om strategisk tilbaketrekning så vant de svenske styrkene en taktisk seier ved å utnytte en svekkelse hos de forfølgende russiske styrkene. 

Slaget ved Siikajoki beskrives i diktet «Adlercreutz» i diktverket *[[Fänrik Ståls sägner]]* av Finlands nasjonalpoet Johan Ludvig Runeberg.

Det Nylandske regimentet (nå Nylands brigade) utmerket seg i slaget ved Siikajoki, fremdeles idag får soldater i brigaden rett til å bære Siikajokikorset etter fullført rekruttskole.

## Eksterne lenker

* Diktet «Adlercreutz», fra ''Fänrik Ståls sägner'' om Adlercreutz ved Siikajoki (svensk)
Solomon Sibley

**Solomon Sibley** (født 7. oktober 1769, død 4. april 1846) var en amerikansk politiker og jurist i Michiganterritoriet, samt Detroits første borgermester.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Europavei 851

**Europavei 851** går mellom Petrovac i Montenegro og Priština i Kosovo.

## Knutepunkter
}

|}

## Referanser
Kenneth Cockrel

**Kenneth Vern «Ken» Cockrel jr.** (født 29. oktober 1965) var borgermester i Detroit, Michigan. Han var president i Detroits bystyre fra 30. september 2005 til 19. september 2008. Da ble han ordfører i byen, etter at tidligere ordfører Kwame Kilpatrick sa opp. Cockrel tapte det påfølgende valget 5. mai 2009 mot den tidligere basketballspilleren Dave Bing med 48% mot 52%. Bing ble tatt i ed 11. mai, og Cockrel gikk tilbake som president for bystyret.
Coleman Young

**Coleman Alexander Young** (født 24. mai 1918 i Tuscaloosa – død 29. november 1997 i Detroit) var borgermester i Detroit i den amerikanske staten Michigan fra 1974 til 1993. Young var Detroits første valgte afroamerikanske borgermester. I det første borgermestervalget vant han med en liten margin, som økte til 60 prosent ved neste valg i 1977.

## Referanser