Alfred Kerr

**Alfred Kerr** (*født* **Kempner**  25. desember 1867, død 12. oktober 1948) var en innflytelsesrik tysk teaterkritiker og essayist av jødisk herkomst med kallenavnet «Kulturpapst» (kulturpave).

## Biografi

### Ungdom
Kerr var en av to registrerte barn født inn i en velstående familie i Breslau i Schlesien. Hans far, Meyer Emanuel Kempner, var vinhandler. 

I 1887 tok han etternavnet Kerr og fikk det offisielt endret i 1909. Kerr endret sitt etternavn for å unngå tilknytning til Friederike Kempner. Han studerte litteratur i Berlin under Erich Schmidt. Han ble også undervist av Theodor Fontane. Kerr arbeidet senere som redaktør for en rekke aviser og magasiner. Sammen med utgiveren Paul Cassirer grunnla han kunsttidsskriftet *Pan* i 1910.

### Karriere
Kerr var kjent for sin behandling av dramakritikk som den annen gren litterære kritikk.

Ettersom hans berømmelse vokste engasjerte han seg i polemikk, med kritikerne Maximilian Harden, Herbert Ihering og Karl Kraus i særdeleshet. Han var sterkt imot Bertolt Brecht.

### Eksil
Etter nazistenes maktovertakelse i 1933 flykter Kerr hans kone, Julia, og barna fra Tyskland til Frankrike via Tsjekkoslovakia og Sveits. De flyttet til London i 1935. Disse årene i eksil ble beskrevet, fra et barns perspektiv, av Kerrs datter i hennes bøker *Out of the Hitler Time. When Hitler Stol Rosa* og *The Otherv Way Road Around*.

Hans bøker var blant de som ble brent i mai 1933 av nazistene da de kom til makten. Kerr hadde angrepet den Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei offentlig. Mens han besøkte Praha, Wien, Sveits og Frankrike, kom han til London i 1935 hvor han bosatte seg i ekstrem fattigdom. Han var en av grunnleggerne av den Freier Deutschen Kulturbund, og arbeidet  for den tyske PEN-klubben.

Kerr ble naturalisert som britisk borger i 1947. I 1948 besøkte han Hamburg ved starten av en planlagt tur til flere tyske byer, men han fikk et slag, og deretter bestemte han seg for å begå selvmord ved å ta en overdose av veronal.

Han ble gravlagt, uten referanser til religion i henhold til sine ønsker, i Ohlsdorf-Kirkegården i posisjon "Z 21-217" og hans kone ble kremert med hennes aske gravlagt ved foten av graven da hun døde i 1965.

Alfred-Kerr-Preis für Literaturkritik ble etablert i 1977.

## Familie
Kerr giftet seg for første gang da han var over 50 med Ingeborg Thormählen, som var mye yngre enn han, og som kort tid etterpå døde i spanskesyken i 1918 mens hun var gravid. Den sorgen påvirket ham sterkt. Hans andre ekteskap var med musikeren Julia Weismann (1898-1965) i 1920. Julia, som var datter av en prøyssiske utenriksminister, heter Robert Weismann. Sønnen Kerrs' sønn Michael Kerr ble en fremtredende britisk advokat.

* Godwi. Ein Kapitel deutscher Romantik (1898). Avhandling på Clemens Brentano.
* Das neue Drama (1905)
* Die Harfe (1917) dikt
* Ich sage, var zu sagen ist: Theaterkritiken 1893-1919. Werke Band VII, 1.

* Warum fließt der Rhein nicht durch Berlin? Briefe eines europäischen Flaneurs. 1895 til 1900
* New York og London, reise
* O Spanien!, reise
* Caprichos (1926) dikt
* Buch der Freundschaft (1928) barnelitteratur
* Så liegt der Faller Theaterkritiken 1919 - 1933 und im Exil
* Der Dichter und die Meerschweinchen: Clemens Tecks letztes Eksperiment 
* Diktatur des Hausknechts
* Walther Rathenau. Erinnerungen eines Freundes
* Gruss en Tiere (1955) med Gerhard F. Hering
* Theaterkritiken (1971) valgte kritikk
* Ich kam nach England (1979) dagbok
* Mit Schleuder und Harfe (1982)
* Wo liegt Berlin? Briefe aus der Reichshauptstadt (1997)
* Alfred Kerr, Lesebuch zu Leben und Werk (1999)
* Mein Berlin (2002)

## Referanser