open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jianyang (Chengdu)

**Jianyang** (kinesisk: 简阳; pinyin: *Jiǎnyáng*) er et byfylke i byprovinsen Chengdu i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. 

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Kulturminner
Shengde-tempelets pagode (圣德寺塔, *Shèngdé sì tǎ*) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Samferdsel
### Jernbane
Chengdu-Chongqing-jernbanen betjener området; den fører fra Chengdu til Chongqing.

### Vei
Kinas riksvei 319 fører gjennom fylket. Riksveien begynner i Xiamen i Fujian, løper nordvestover gjennom provinsene Jiangxi, Hunan, og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.

Kinas riksvei 321 løper også gjennom området. Den fører fra Guangzhou i provinsen Guangdong via blant annet Wenzhou og Guilin til Chengdu, hovedstaden i Sichuan.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokmalregjeringens hjemmesider 
* Informasjonssider
Menynøkkel

**Menynøkkelen** er en måte å sette sammen de forskjellige rettene i en meny på. Hvis det brukes en menynøkkel når en meny skal lages, vil det skape mer orden i meny-arbeidet. Samtidig er det lettere å forstå menyer fra utlandet hvis man kjenner konseptet for de forskjellige gruppene og rekkefølgen av disse.

De fleste fine restauranter som setter opp menyer på over 5 forskjellige retter, bruker som regel en menynøkkel som blir kalt «Den klassiske menynøkkelen». Den brukes over det meste av Europa og ellers i verden der det franske kjøkken har hatt stor innflytelse på matlagingen.

## Den klassiske menynøkkelen

# Kald forrett
# Suppe
# Varm forrett
# Fisk hovedrett
# Varm mellomrett
# Kald mellomrett
# Hvilerett
# Kjøtt hovedrett
# Garnityr
# Ost
# Søt desserter
# Frukt

I den klassiske menynøkkelen har fisken fått en svært beskjeden plass. Det er fordi den egentlig ikke regnes som noen hovedrett. Det er fordi de personene som bestemte hvordan den klassiske menynøkkelen skulle se ut, levde langt fra kysten i en tid da det var vanskelig å frakte fersk fisk over store avstander uten at fisken ble dårlig. Derfor ble aldri fisken noen hovedrett, bare var i stor grad et råstoff til en del av rettene.  

I den klassiske menynøkkelen var det utenkelig at hovedretten i menyen skulle lages av noe annet enn kjøtt. I tillegg til at hovedretten alltid skulle være kjøtt, ble det bestemt at alle menyer som har et bestemt antall retter, alltid skulle ha med en stek.
Ellen Arnstad

**Ellen Arnstad** (født 20. september 1965 i Kongsvinger) er en norsk administrerende direktør, journalist, redaktør og medieleder. Hun var sjefredaktør i kjendisbladet *[[Se og Hør]]* fra 2012, og var fram til 2017 konsernredaktør i Aller Media AS. 23. januar 2017 fratrådte hun begge stillingene. Arnstad jobbet som administrerende direktør for messesenteret X Meeting Point Norway, fra august 2017 til juli 2020.

## Karriere
Arnstad var tilknyttet bladet *[[Allers]]* 1989–1993, først som reportasjesjef, deretter som redaktør. I 1994 grunnla hun motemagasinet *[[Henne]]*, hvor hun var redaktør frem til 2012. Hun var sjefredaktør i *[[Kvinner og Klær]]* 1997–2001. I 2000 ble hun forlagsdirektør i Allers Familie-Journal AS. Ellers har hun arbeidet som journalist i *[[Akers Avis/Groruddalen]]*, *Allers*, *[[Norsk Ukeblad]]* og *[[Billedbladet NÅ]]* og som frilansjournalist i TVNorge. Hun har også vært styremedlem i Norsk Redaktørforening i to perioder og er varamedlem i Pressens Faglige Utvalg.

I 2019 var hun bidragsyter til antologien *Abortkamp/Maktkamp* på forlaget Res Publica. I oktober 2019 ga hun ut boka *Alt du ikke ser - Historien om Joachim* på forlaget Aschehoug.

## Privatliv
Ellen Arnstad er norgesmester i rytmisk sportsgymnastikk for lag fra 1984.

Hun var gift med Stein Støa (1951-2023). Sammen hadde de tre barn. Arnstad har vært åpen om hvordan det er å leve med en sønn som er multifunksjonshemmet.

Arnstad deltok høsten 2009 i programmet *[[Skal vi danse (TV-program)|Skal vi danse]]* på TV2.

Ellen Arnstad er sønnedatter av Peder J. Arnstad, niese av Per Magnar Arnstad og kusine av Eli Arnstad og Marit Arnstad.

## Utmerkelser
I 2005 ble hun kåret til «Årets kvinnelige medieleder» av Medienettverket – forum for kvinner i ledelse.

I 2020 ble hun tildelt Norske kvinners sanitetsforenings hederspris, Fredrikkeprisen

## Referanser


## Kilder
* Knut Olav Åmås [red.]: «Arnstad, Ellen» i *Hvem er hvem?* (Aschehoug, 2008).
* «Ellen Arnstad» på Store norske leksikon, innhentet 1. juli 2009.

## Eksterne lenker
* 
*
Taxi 3

**Taxi 3** Østfold er en taxisentral med hovedkontor i Moss. Ca 5 Østfoldløyver er tilsluttet sentralen og betjener primært områdene Våler, Moss, Rygge, Råde, Fredrikstad og Sarpsborg. Selskapet er privateid. Startet av grynder Harald Danielsen 

## Romerike
Taxi 3 Romerike ble opprettet 2009 med avdelingskontor i Lillestrøm. Avdelingen har 20 løyver.

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www.taxi3.no
USA under Vinter-OL 1972

**USA under Vinter-OL 1972**. 103 sportsutøvere, syttisju menn og tjueseks kvinner, fra USA deltok i ti sporter under Vinter-OL 1972 i Sapporo i Japan. De deltok i aking, alpint, bobsleigh, langrenn, kunstløp, skihopping, hurtigløp på skøyter, ishockey, kombinert og skiskyting. USA kom på femteplass med tre gull-, to sølv- og tre bronsemedaljer.  Skøyteløperen Dianne Holum var  USAs flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljer

 
## Medaljevinnerne

## Eksterne lenker
*  United States at the 1972 Sapporo Winter Games  på Sports-reference.com/olympics
Ungarn under Vinter-OL 1972

**Ungarn under Vinter-OL 1972**. En kvinnelig sportsutøver fra Ungarn deltok i kunstløp under Vinter-OL 1972 i Sapporo i Japan. Ungarn vant ikke noen medaljer, beste plassering var en femteplass i damenes kunstløp.
  
## Medaljer

## Kunstløp
Wolfgang Werlé

**Wolfgang Werlé** er en tysk drapsmann som ble kjent for drapet på skuespilleren Walter Sedlmayr i 1990.

## Drapsdom

I mai 1993 ble han og halvbroren Manfred Lauber dømt til livsvarig fengsel for drapet på Walter Sedlmayr Saken vekket stor oppsikt i sin tid. Werlé sonet 15 år i fengsel og ble løslatt på prøve i august 2007.

## Søksmål mot Wikimedia
I oktober 2009 krevde han at Wikimedia Foundation skulle fjerne navnet hans fra omtalen av drapssaken i den tyske utgaven av Wikipedia. Ifølge Electronic Frontier Foundation har Werlés advokater også forsøkt å forfølge en internettleverandør i Østerrike for å ha publisert navnene. 12. november 2009 rapporterte The New York Times at Werlé har saksøkt Wikimedia Foundation i en tysk rett. Wikimedia Foundation er en amerikansk stiftelse som opererer under amerikansk rett, og som utgir leksikonet Wikipedia.

## Referanser
Ambidekstri

**Ambidekstri** eller **ambideksteritet** er evnen til å bruke begge hender eller føtter med tilnærmet lik ferdighet og presisjon. På norsk brukes også betegnelsen **kapphendt** om det å være like god med begge hender.

Om lag 1 % av befolkningen er ambidekster, ifølge en finsk studie. Ambidekstri kan være medfødt, men det er svært sjelden. Evnen til å bruke både høyre og venstre ekstremiteter kan også trenes, men det kreves mye trening over lang tid. Blant venstrehendte er det ikke uvanlig med en grad av ambidekstri. Grunnen til dette kan være omgivelsenes forventninger til å være høyrehendt, og høy grad av visuell påvirkning i høyrehendte bevegelser og ferdigheter.

En kjent ambidekst person er Robert Baden-Powell, stifter av speiderbevegelsen, samt idrettsutøvere som tennisspilleren Luke Jensen, fotballspilleren Santi Cazorla, bryteren Shawn Michaels og snookerspilleren Ronnie O'Sullivan. Jimi Hendrix var også trolig ambidekster siden han kunne spille gitar mot både høyre og venstre.

## Ambidekstri i innovasjonsledelse
I ledelseslitteraturen blir ambidekstri brukt i forbindelse med innovasjon. Ambidekstri handler her om å ha en balanse mellom å forbedre eksisterende produkter og å utvikle nye produkter.

## Se også
* Høyre og venstre
* Høyrehendthet
* Venstrehendthet

## Fotnoter

## Referanser
Ferdinand Keller (vitenskapsmann)

**Ferdinand Keller** (født 24. desember 1800 i Marthalen, død 21. juli 1881 i Zürich) var en sveitsisk arkeolog. Han er først og fremst kjent for sine undersøkelser av innsjøboliger i Sveits i 1853–54, og arbeid med rester fra La Tène-kulturen. Han er grunnleggeren av Antiquarische Gesellschaft i Zürich.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* The Nuttall Encyclopædia
Guri Dyrendahl

**Guri Dyrendahl** (født 19. juni 1929 i Oslo, død 8. april 2004 i Lørenskog) var en norsk forsker som i 1990 ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sitt arbeid for funksjonshemmede. 

Dyrendahl tok eksamen i sosialmedisin på Norges kommunal- og sosialhøgskole i 1954. Hun arbeidet deretter som sosionom ved Attføringsinstituttet i Oslo, Rikshospitalet og i Helsedirektoratet. Fra 1972 til 1978 var hun lektor ved Diakonhjemmets sosialskole. Hun arbeidet også i FFO og Rådet for sosialarbeiderutdannelse. Fra 1988 var hun forsker ved Norges Byggforskningsinsitutt. Hun var også engasjert i Norsk Forbund for Utviklingshemmede og var medlem av flere statlige råd og komiteer.

Etter at hun døde i 2004 ble det opprettet et fond til hennes minne. Stiftelsen «Guri Dyrendahls minne» skal dele ut støtte til ferie for utviklingshemmede i Lørenskog, kommunen som Dyrendal flyttet til i 1962. Hun ble selv bevegelseshemmet som 14-åring og satt i rullestol resten av livet. Hun kjempet for svake grupper og var kommunepolitiker for Arbeiderpartiet i Lørenskog.

## Bibliografi
* *Rettigheter for funksjonshemmede* 1997 ISBN 9788200216773
* *Intellectual disabilities in the Nordic welfare states – policies and everyday life* 1996 Sammen med Jan Tøssebro og Anders Gustavsson  ISBN                      8276340555
* *Slik bor de nå : boforhold for mennesker med psykisk utviklingshemming * 1992 Sammen med Rolv Lian ISBN 82-536-0392-4

## Referanser
Vest-Tyskland under Vinter-OL 1972

**Vest-Tyskland under Vinter-OL 1972**. Syttiåtte sportsutøvere fra Vest-Tyskland, sekstito menn og seksten kvinner, deltok i ti grener under Vinter-OL 1972 i Sapporo i Japan. De deltok i aking, alpint, bobsleigh, langrenn, kunstløp, skihopping, skøyter, ishockey, kombinert og skiskyting. Det var andre gang som Vest-Tyskland stilte med egen OL-tropp i et vinter-OL, først gang var under 1968 i Grenoble. Vest-Tyskland kom på sjetteplass på den uoffisielle medaljestatistikken med tre gull-, en sølv og en bronsemedalje. Langrennsløperen Walter Demel var Vest-Tysklands flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljer

## Medaljevinnerne
Emmanuel Tumusiime-Mutebile

**Emmanuel Tumusiime-Mutebile** (født 27. januar 1949, død 23. januar 2022) var en ugandisk økonom som var sentralbanksjef for Ugandas bank fra 2001 til 2022. Han ble første gang utnevnt 13. desember 2000.

Mutebile ble født i Kabale-distriktet, nordvest i Uganda, som et av ni barn i en bondefamilie. I 1969 begynte han ved Makerere universitet, der han ble valgt til president for studentforeningen. Her skulle han studere økonomi og politikk, men ble i 1972 tvunget til å flykte fra landet etter at han holdt en tale der han offisielt kritiserte Idi Amins utvisning av asiater fra landet. Han flyktet via Tanzania til England, der han fullførte sine studier ved Durham University. I 1974 tok han *postgraduate*-studier ved Balliol College i Oxford, deretter flyttet han tilbake til Øst-Afrika, og tok doktorgrad i økonomi ved Universitetet i Dar-es-Salaam.

Mellom 1979 og 1984 bodde han i Uganda, og hadde flere ulike stillinger, bl.a. viseførstesekretær ved presidentboligen og statssekretær i Planleggingsdepartementet. I sammee departement ble han etterhvert seniorøkonom, senere sjefsøkonom. I 1984 ble han forfremmet til regjeringens sjefsøkonom. I 1992 ble han departementsråd i det sammenslåtte Departementet for finans og økonomisk planlegging, en sammenslåing han selv hadde støttet.

I januar 2001 ble Tumusiime-Mutebile utnevnt til sentralbanksjef i landets sentralbank. Han ble gjenvalgt i 2006 for en ny femårsperiode. Han er kreditert av mange for landets sunne økonomiske politikk som ble vedtatt av Ugandas regjering på oppfordring fra sentralbanken på 1990-tallet og det første tiåret på 2000-tallet.

Tumusiime-Mutebile fokuserte på finanspolitisk disiplin. Han har spilt en viktig rolle i å sikre at Uganda har hatt halvannet tiår med økonomisk fremgang.

Da han døde i januar 2022 ble han begravd på statens bekostning. Visesentralbanksjef Michael Atingi-Ego overtok som fungerende sentralbanksjef etter Mutebile.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Presentasjon på sentralbankens hjemmeside
Patrick Byabakama Kaberenge

**Patrick Byabakama Kaberenge** er en ugandisk økonom. Han har vært visesentralbanksjef for Ugandas bank siden 30. juni 2009, da David Opiokello trakk seg tilbake etter to perioder som visesentralbanksjef. 

Før han overtok som visesentralbanksjef ledet han sentralbankens avdeling for internrevisjon, og han jobbet 10 år i denne avdelingen. Han har også ledet sentralbankens avdeling for hjemlig valuta, og har vært rådgiver for Kenyas sentralbank.

Kaberenge er utdannet MSc. fra University of Greenwitch. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sentralbankens presentasjon av ledelsen
Ugandas bank

**Ugandas bank** (engelsk: **Bank of Uganda**) er sentralbanken i Uganda.

## Historie
Kommersiell bankvirksomhet i Uganda startet i 1906, da *National and Grindlays Bank of Calcutta* etablerte en filial i Entebbe. Fram til etableringen av sentralbanken ble ytterligere syv banker etablert i landet. Fra 1919 og fram til etableringen av en egen sentralbank i Uganda var det Det østafrikanske valutarådet (EACB) som utførte de tradisjonelle sentralbankoppgavene i de britiske koloniene i Øst-Afrika. 

Uganda fikk sin uavhengighet fra Storbritannia i 1962. 15. august 1966 ble sentralbanken etablert, med Joseph Mubiru som sentralbanksjef. 

## Målsetting og hovedoppgaver
Sentralbankens hovedoppgave er prisstabilitet, samt å bidra til et sunt kredittvesen. 

Hovedoppgavene er:
# Utstede landets valuta, Ugandisk shilling (UGX) 
# Regulere landets pengemengde og utøve landets pengepolitikk
# Være regjeringens bank
# Være bankenes bank
# Overvåke og regulere landets finansinstitusjoner
# Forvalte landets valutareserver
# Styre landets utenlandsgjeld
# Være rådgiver for landets regjering

## Sentralbanksjef
Pr juni 2025 er Michael Atingi-Ego sentralbanksjef. Tidligere sentralbanksjef Emmanuel Tumusiime Mutebile døde i januar 2022, og visesentralbanksjef Atingi-Ego overtok som fungerende sentralbanksjef. I februar 2025 ble Atingi-Ego utnevnt til sentralbanksjef.

Liste over sentralbanksjefer:
# Mr. Joseph Mubiru (1966 – 1971)
# Mr. Simeon Kiingi (1971 – 1973)
# Mr. Onegi Obel (senior) (1973 -1978)
# Mr. Henry Kajura (1978)
# Mr. Nkojo Gideon (1979 – 1980)
# Mr. Leo Kibirango (1981 – 1986) 
# Dr. Sulaiman Kiggundu (1986 – 1990)
# Mr. Charles N. Kikonyogo (1990 – 2000)
# Mr. Emmanuel Tumusiime Mutebile (2001 – 2022)
# Michael Atingi-Ego, fungerende (2022 –)

## Se også
*Liste over verdens sentralbanker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Østerrike under Vinter-OL 1972

**Østerrike under Vinter-OL 1972**. Førti sportsutøvere, tjueni menn og elleve kvinner, fra Østerrike deltok i åtte sporter, aking, alpint, bobsleigh, kunstløp, langrenn, kombinert, hurtigløp på skøyter og skihopping under Vinter-OL 1972 i Sapporo i Japan. Østerrike kom på niendeplass med en gull-, to sølv- og to bronsemedaljer. 
  
## Medaljer

## Medaljevinnerne
David Opiokello

**David Geoffery Opiokello** er en ugandisk økonom. Han var fungerende visesentralbanksjef i Ugandas bank i to perioder. 

Opiokello begynte å jobbe i Det østafrikanske fellesskap i 1973, som regnskapsfører. Da dette samarbeidsorganet kollapset i 1977 fikk han en regnskapsjobb for den kenyanske regjeringen. Hans første jobb for Ugandas bank var i 1981, da som assisterende regnskapssjef. Etter flere ledende posisjoner ble han første gang utnevnt til fungerende visesentralbanksjef fra 13. september 2002, da visesentralbanksjefen, Dr. Louis Kasekende, ble utnevnt til administrerende direktør for Verdensbankens krets *Afrika II*. Opiokello hadde denne stillingen fram til 1. november 2004. 

Hans andre periode som fungerende visesentralbanksjef var fra 1. mai 2006 til 30. juni 2009, da han igjen overtok for Louis Kasekende, da han gikk til en stilling i Afrikabanken (African Development Bank). 

Opiokello har en Bachelor of Commerce-grad fra University of Nairobi fra 1973. 

## Eksterne lenker
* Profil på sentralbankens hjemmeside
* Sentralbanksjef Mutebiles avskjedstale ifm Opiokellos avgang
Den 70. Oscar-utdelingen

**Den 70. [[Oscar]]-utdelingen** fant sted søndag 23. mars 1998 for å hedre de beste prestasjonene innen film fra 1997. Seremonien ble holdt i Shrine Auditorium i Los Angeles i California, og prisene ble som vanlig delt ut av Academy of Motion Picture Arts og Sciences (AMPAS). Komiker og skuespiller Billy Crystal var programleder for sjette gang. Louis J. Horvitz var regissør for sendingen, mens Gil Cates produserte. Katastrofefilmen *[[Titanic (1997)|Titanic]]* hadde på forhånd blitt nominert i 14 priskategorier og tangerte dermed nominasjonsrekorden til *[[Alt om Eva]]* (1950). *[[Den enestående Will Hunting]]* og *[[L.A. Confidential (film)|L.A. Confidential]]* fikk begge ni nominasjoner.

*Titanic* vant til sammen elleve priser og tangerte prisrekorden til *[[Ben-Hur]]* (1959). Den vant blant annet Oscar for beste film og Oscar for beste regi for James Cameron. Ellers vant *[[Livets lyse side (film)|Livets lyse side]]*, *[[Den enestående Will Hunting]]* og *[[L.A. Confidential (film)|L.A. Confidential]]* to priser hver, og *[[I blanke messingen]]*, *[[Geri's Game]]*, *[[Karakter (film)|Karakter]]*, *[[The Long Way Home]]*, *[[Visas and Virtue]]*, *[[Men in Black]]* og *[[A Story of Healing]]* én pris hver. TV-sendingen på ABC ble sett av rekordmange i USA med et seertall på over 57 millioner.

Jack Nicholson, som vant Oscar for beste mannlige hovedrolle for rolleskildringen i *[[Livets lyse side (film)|Livets lyse side]]*, ble den fjerde skuespilleren til å vinne tre Oscar-priser for skuespill. Helen Hunt vant Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for samme film, og *Livets lyse side* ble dermed den syvende filmen som har vunnet Oscar i begge hovedrollekategoriene. Kate Winslet og Gloria Stuart ble også de første skuespillerne som ble nominert for å spille samme rollefigur (Rose DeWitt Bukater i *Titanic*). Stuart ble i tillegg den eldste skuespilleren nominert til en Oscar. Hun var 87 år gammel under utdelingen.

## Vinnere og nominerte

### Hederspriser
* Stanley Donen vant Æres-Oscar

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Joseph Mubiru

**Joseph Mary Mubiru** var en ugandisk økonom, som var den første sentralbanksjefen i Ugandas bank. 

Han ble i 1966 Ugandas første sentralbanksjef, 37 år gammel. Før dette hadde han bl.a. vært sentral i etableringen av Afrikabanken i 1964. 

Mubiru begynte sin yrkeskarriere som økonom i FN Etter å ha jobbet for *National and Grindlays Bank* i Masaka og *Uganda Commercial Bank*, der han var administrerende direktør, ble han sentralbanksjef i Ugandas bank i 1966. 

Han ble avsatt av Idi Amin i 1971, og forsvant like etterpå. Han antas å ha blitt drept av Idi Amins menn.

For å minnes Joseph Mubiru etablerte sentralbanken i 1988 en serie forelesninger, *«to celebrate Late Governor Mubiru’s firm stand for the ideal of a strong central bank committed to integrity and professional excellence»*. Disse forelesningene avholdes fortsatt årlig.

## Referanser
Charles Kikonyogo

**Charles Nyonyintono Kikonyogo** (født 13. september 1935, død 2001) var en ugandisk økonom. Han var sentralbanksjef for Ugandas bank fra mai 1990 til mai 2000. 

Før han ble sentralbanksjef var han visesentralbanksjef fra 1975 til 1979. Han begynte å jobbe hos sentralbanken i 1967. I tillegg til sin rolle i Ugandas bank var han også sentralbanksjef for Botswanas bank fra 1982 til 1986. 

Kikonyogo var han med og styre Ugandas økonomi inn i ønonomisk stabilitet. Han jobbet mye med koordinering mellom sentralbanken og Finansdepartementet, og fikk dreid sentralbanken i retning av en strengere finanspolitikk, som ga en mer stabil økonomi. Han var også med og fikk vedtatt reformer som fjernet valutareguleringene, for å få bukt med ulovlig handel med valuta, samt å fjerne styringen av rentenivået slik at bankene selv kan sette utlåns- og innskuddsrentene.

Han startet sin skolegang ved Ndimulaba Primary School i Bukuya i Mubende-distriktet. Videre gikk han på Makerere College School og Kings College Buddo, der han gikk ut i 1956. Etter endt utdanning ved Royal Technical College of East Africa (i dag University of Nairobi), tok han en bachelorgrad ved Brandeis University i Boston. Han har også en mastergrad i statsvitenskap fra Sycrause University. 

## Referanser
Eudes av Penthièvre

**Eudes av Rennes**, greve av Penthievre (bretonsk: *Eozen Penteur*) (født 999, død 1079), var den yngste sønn av hertug Geoffrey I av Bretagne. 

Etter hans bror hertug Alain III av Bretagne døde i 1040 styrte Eudes som regent av Bretagne i navnet på sin nevø Conan II fram til 1062. Eudes giftet seg med Agnes av Cornwall, søster av Hoel II av Bretagne. Minst to av Eudes og Agnes’ sønner deltok i den normanniske erobringen av England i 1060.

Deres barn var:
* Geoffrey I, greve av Penthièvre
* Alain Le Roux (eller Alan Rufus, «den røde»)
* Stefan eller Étienne, greve av Tréguier etter sin bror, gift med Havise av Guingamp
* Brian, som beseiret i 1069 sønnene av den avdøde kong Harald Godwinson i deres andre raid mot sørvestlige England. Sønnene levde da i landflyktighet i Irland.

Eudes’ etterkommere ble den yngre avdelingen av den bretonske hertugfamilien som til slutt tok kontroll over hertugdømmet i 1156 under Conan IV av Bretagne.

## Referanser
Øst-Tyskland under Vinter-OL 1972

**Øst-Tyskland under Vinter-OL 1972**. Førito sportsutøvere fra Øst-Tyskland, tjueni menn og tretten kvinner, deltok i sju sporter under Vinter-OL 1972 i Sapporo i Japan. De deltok i aking, langrenn, kunstløp, skihopping, skøyter, kombinert og skiskyting. Det var andre gang som Øst-Tyskland stilte med egen OL-tropp i et vinter-OL, første gsng var under 1968 i Grenoble. Øst-Tyskland ble nest beste nasjon med fire gull-, tre sølv- og sju bronsemedaljer. Akeren Klaus-Michael Bonsack var Øst-Tysklands flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljer

## Medaljevinnerne
Sveits under Vinter-OL 1972

**Sveits under Vinter-OL 1972**. Femtito sportsutøvere, førtiseks menn og seks kvinner, fra Sveits deltok i seks sporter, alpint, bobsleigh, kunstløp, langrenn, skihopping og ishockey under Vinter-OL 1972 i Sapporo i  Japan. Sveits ble tredje beste nasjon med fire gull-, tre sølv- og tre bronsemedaljer. 
 
## Medaljer

## Medaljevinnerne
Bishan (Chongqing)

**Bishan** (kinesisk: 璧山县; pinyin: *Bìshān Xiàn*) er et bydistrikt i byprovinsen Chongqing i Folkerepublikken Kina. Det er på 912 km².

Befolkningen var på  innbyggere i 1999, og på  i 2004. Ved utgangen av 2022 var det ca 760.000 innbyggere.
## Historie
I løpet av de stridende rikers tid var det som nå er Bishan en del av staten Ba. Etter dette ble det i år 316 f.Kr. annektert av staten Qin og omgjort til Ba (巴郡) kommanderi, og Jiangzhou fylke (江州县) ble etablert der. Ved begynnelsen av Han-dynastiet i 207 f.Kr. ble Jiangzhou fratatt sin fylkestatus og området tildelt Yi-provinsen (益州) med hovedstaden i Chengdu. På grunn av sin beliggenhet på hovedveien Chengdu-Chongqing (et postkontor lå i det som er dagens subdistrikt Laifeng), opplevde Bishan en betydelig økonomisk boom på den tiden. Under det østlige Han-dynasti (25-220) var området kjent for sine marmorkister, rikt dekorert med de da moderne dyprelieffer, der overklassen begravde sine døde. Dagens navn Bishan eller «jadeskivefjellet» er avledet av det forhold at kalkstein «like lys og glatt som Bi-skiver laget av jade» ble utvunnet der.

I 757, under Tang-dynastiet, ble et distrikt opprettet der igjen, da med skrivemåten 壁山 (pinyin: *Bìshān*), dvs. «murfjellet», og underordnet prefekturet Yu (渝州), dagens Chongqing. Etter at mongolske soldater begikk en rekke massakrer og i stor grad avfolket området ved begynnelsen av Yuan-dynastiets tid, ble Bishan integrert i nabofylket Ba (巴县) i 1285, men ble deretter et selvstendig fylke igjen i 1483 under Ming-dynastiet. I 1662, ved begynnelsen av Qing-dynastiets tid, mistet Bishan atter sin uavhengighet på grunn av den fortsatt svært lave befolkningen, og ble integrert i det sørvestlige Yongchuan-fylket (nå en kommune i Chongqing). I 1729 ble det opprettet et distrikt igjen i Bishan, nå i skrivemåten 璧山 (pinyin: *Bìshān*), som fortsatt er gyldig i dag. Da Chongqing ble erklært som en by direkte under regjeringen ved vedtak i den nasjonale folkekongress 14. mars 1997, ble Bishan først et distrikt som en del av området som i areal omtrent tilsvarer Østerrike. Den 2. mai 2014 ble Bishan oppgradert til et bydistrikt.

## Administrative enheter
Bishan består pr 2020 av seks subdistrikter, ni storkommuner:

## Samferdsel
Kinas riksvei 319 fører gjennom fylket. Riksveien begynner i Xiamen i Fujian, løper nordvestover gjennom provinsene Jiangxi, Hunan og byprefekturet Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside 
* Bilder på  ''Panoramio''
Sulaiman Kiggundu

Dr. **Sulaiman Kiggundu** (født rundt 1950, død 21. juni 2008 i Sør-Afrika) var en ugandisk økonom og politiker. 

Kiggundu har en doktorgrad i økonomi fra Boston University. Han var sentralbanksjef for Ugandas bank fra 1986 til 1990. I 1995 etablerte han Greenland Bank, en bank som ble oppløst av sentralbanken i 1998. I forbindelse med uregelmessigheter rundt oppløsingen, der han ikke greide å betale banken $ 370.000 som han skyldte, sonet han i 2002 seks måneders fengsel. 

Fra 2005 ledet han partiet Forum for demokratisk endring (FDC). 

Han døde av tykktarmskreft på Donald and Gordon Hospital i Sør-Afrika.

## Referanser
The Sleeping Prince (skuespill)

***The Sleeping Prince*** er et teaterstykke som hadde premiere på West End i 1953. I hovedrollene spilte Laurence Olivier og Vivien Leigh. Teaterstykket handler om en prins som prøver å forføre en korpike. Manus er skrevet av Terence Rattigan. Den 1. november 1956 hadde det premiere på Broadway med Michael Redgrave og Barbara Bel Geddes i hovedrollene. Produksjonen ble avsluttet 22. desember 1956 etter 60 forestillinger. 

Marilyn Monroes produksjonsselskap, Marilyn Monroe Productions, kjøpte rettighetene til teaterstykket og var med på å produsere filmen *[[Prinsen og korpiken]]* med Monroe og Olivier i hovedrollene. Olivier regisserte også filmen, mens Rattigan skrev manuset. Den 8. desember 1963 hadde en musikalversjon av teaterstykket, *[[The Girl Who Came to Supper]]*, premiere på Broadway. I hovedrollene spilte José Ferrer og Florence Henderson. Produksjonen ble avsluttet 14. mars 1964 etter 112 forestillinger. 

## Handling
I 1911 i England, skal George V bli kronet til konge om noen få dager. I mellomtiden ankommer mange viktige gjester til Buckingham Palace, for å være til stede under kroningen. Flere av de kongelige blir med for å se en forestilling, med Mary Morgan i hovedrollen. Rett etter forestillingen får Prinsregenten Charles møte hele rollebesetningen, som han umiddelbart blir interessert i - og han inviterer Mary til en middag ved palasset. Men når Mary ankommer, føler hun seg skuffet når hun oppdager at Charles er alt for stiv og pompøs for hennes smak. Charles ignorerer Mary store deler av kvelden, på grunn av telefon-samtaler og andre situasjoner.

Men prinsregenten forandrer etter hvert oppførsel og taktikk, noe som fører til at de to kysser. Mary innrømmer at hun kanskje er i ferd med å bli forelsket i Charles. Kvelden avsluttes med at Mary besvimer på grunn av all aktiviteten og for mye alkohol, så Charles plasserer henne på et soverom i palasset. Dagen etter, når Mary våkner, overhører hun en samtale med en gruppe tyskere som planlegger å styrte prinsregenten. Mary møter dronningen, som inviterer henne til å delta på kroningen av George V. Etter seremonien nekter Mary å informere Charles, om planene om å styrte ham. Men Charles oppdager at han allerede har forelsket seg i Mary, og ønsker å bli hos henne.

## Eksterne lenker
* ''The Sleeping Prince'' hos Internet Broadway Database
Étoile de Cristal

**Étoile de Cristal** var en fransk filmpris som ble delt ut fra 1955 til 1975.  Prisen ble grunnlagt på initiativ fra det franske filmakademiet, Académie du Cinéma, og hadde seks forskjellige kategorier. Vinnerne ble bestemt av kritikere og fagpersoner fra ulike felt i den franske filmindustrien. Étoile de Cristal ble erstattet med César-prisen i 1975, som nå er den franske versjonen av Oscar.
Qianjiang

**Qianjiang** kan være:

*Den subprovinsielle by Qianjiang i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina, 
*Bydistriktet Qianjiang i byprovinsen Chongqing i Kina.
Argentina under Vinter-OL 1976

**Argentina under Vinter-OL 1976**. Åtte mannlige utøvere fra Argentina deltok i to øvelser, alpint og langrenn, under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Argentina, som deltok for åttende gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 31.-plass i utfor for menn.

## Medaljer

 
## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Andorra under Vinter-OL 1976

**Andorra under Vinter-OL 1976**. Fem mannlige sportsutøvere fra Andorra deltok i alpint under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Andorra, som deltok for første gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 38.-plass i slalåm for menn.  

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Australia under Vinter-OL 1976

**Australia under Vinter-OL 1976**. Åtte sportsutøvere, fem menn og tre kvinner, fra Australia deltok i tre grener alpint, hurtigløp på skøyter og kunstløp under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Australia, som deltok for åttende gang i et vinter-OL, vant ingen medaljer. Beste plassering var en sjetteplass på 10&nbsp;000 meter skøyter.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Cymbidium

***Cymbidium*** er en orkidé-slekt bestående av 52 eviggrønne arter i orkidé-familien Orchidaceae. Planteslekten ble først beskrevet av Olof Swartz i 1799. Navnet 'cymbidium' ble først brukt i 1815, og er avledet av det latinske ordet 'cymba' som betyr 'båt'.

## Utbredelse
*Cymbidium* forekommer i tropisk og subtropisk Asia (blant annet i det nordlige India, Kina, Japan, Malaysia, Filippinene og Borneo) og i Nord-Australia. De storblomstrede variantene, som man får de storblomstrede hybridene fra, har sine voksesteder i høyden.

## Karakteristika
Cymbidium-plantene er sympodiale, det vil si at de vokser sidelengs. De kan bli 60&nbsp;cm høye, med klaseformet blomsterstand på opptil 90&nbsp;cm. Blomsterstanden vokser fra bunnen av den nyeste pseudobulben. Hver blomst kan ha en diameter på mellom 5&nbsp;cm og 10&nbsp;cm, alt etter hvilken art det dreier seg om. De blomstrer om vinteren, og hver plante kan ha opptil femten eller flere blomster. Denne planteslekten har et fantastisk fargespekter, med arter som blomstrer i hvitt, grønt, gul-grønt, kremhvitt, gult, brunt, rosa, rødt, orange og sort (og kronbladene kan også ha innslag av andre farger), men ikke blått. En blomst kan vare i rundt ti uker. De har en voksaktig konsistens. Det avrundede begerbladet og kronbladet er omtrent like store.

Det finnes også arter som dufter, særlig gjelder dette de kinesiske artene. De duftende artene har blitt dyrket i tusenvis av år, særlig i Kina. Cymbidium-orkideer ble populære i Europa i viktoriatiden. En av grunnene til deres popularitet er at de klarer seg i forholdsvis lave temperaturer (helt ned til 7˚ C).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Belgia under Vinter-OL 1976

**Belgia under Vinter-OL 1976**. Fire sportsutøvere, tre menn og én kvinne, fra Belgia deltok i to sporter alpint og hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Belgia vant ikke noen medaljer, beste plassering var en 27.-plass på 3000 meter skøyter for damer.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Bulgaria under Vinter-OL 1976

**Bulgaria under Vinter-OL 1976**. Tjueni sportsutøvere, alle menn, fra Bulgaria deltok i fire sporter, alpint, langrenn, skiskyting og ishockey under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Bulgaria, som deltok for niende gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 12.-plass i ishockey.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Chile under Vinter-OL 1976

**Chile under Vinter-OL 1976**. Fem sportsutøvere, alle menn, fra Chile deltok i alpint under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Chile, som deltok for sjuende gang i et vinter-OL, vant ingen medaljer. Beste plassering var en 33.-plass i slalåm for menn.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* OL-resultater på Sports-reference.com
Canada under Vinter-OL 1976

**Canada under Vinter-OL 1976**. Femtini sportsutøvere, trettiåtte menn og tjueen kvinner, fra Canada deltok i åtte sporter, aking, alpint, bobsleigh, kunstløp, langrenn, kombinert, hurtigløp på skøyter og skihopping under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Canada kom ellevteplass med en gull-, en sølv- og en bronsemedalje. Dave Irwin var Canadas flaggbærer under åpningsseremonien.
  
## Medaljer

## Medaljevinnerne
  
  
## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Ståle Stein Berg

**Ståle Stein Berg** (født 1971) er en norsk dramatiker og manusforfatter.

Han ble ble uteksaminert ved Den norske filmskolen på Lillehammer i 2000 hvor han skrev filmmanusene *Himmelstormaren* og *Hormoner og andre demoner* som elevarbeider.

Berg ble senere tatt opp som stipendiat på filmskolen med fagområdet film og dramaturgi. Som den første i Norge førte dette i mai 2009 til en doktorgrad i kunstnerisk utviklingsarbeid med vekt på film.

Under Kosmorama 2006 vant han sammen med Sara Johnsen Kanonprisen for beste manus med *[[Vinterkyss]]*. De to ble også nominert til Amandaprisen 2005 i klassen beste filmmanuskript for filmen.

Berg er fra 2019 seksjonsleder ved Norsk filminstitutt.

## Arbeider
* 2000: *[[Himmelstormaren]]*
* 2001: *[[Hormoner og andre demoner]]*
* 2003: *[[Jonny Vang]]*
* 2005: *[[Vinterkyss]]* (med Sara Johnsen)
* 2007: *[[Størst av alt]]* (medforfatter TV-serie)
* 2012: *[[To liv (2012)|To liv]]* (medforfatter spillefilm)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ståle Stein Berg  hos Norske Dramatikeres Forbund 
*
Finland under Vinter-OL 1976

**Finland under Vinter-OL 1976**. Førtisju sportsutøvere, trettini menn og åtte kvinner, fra Finland deltok i åtte sporter, alpint, kunstløp, langrenn, kombinert, hurtigløp på skøyter, skiskyting, skihopping og ishockey under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Finland kom på sjetteplass med to gull-, fire sølv- og en bronsemedalje. Kombinertløperen Rauno Miettinen var Finlands flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljer

    
## Medaljevinnerne
 
  
## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Frankrike under Vinter-OL 1976

**Frankrike under Vinter-OL 1976**. Trettifem sportsutøvere, tjueni menn og seks kvinner, fra Frankrike deltok i åtte sporter, aking, alpint, bobsleigh, kunstløp, hurtigløp på skøyter, langrenn, kombinert og skiskyting under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Frankrike kom på 16.-plass med en bronsemedalje. Det var Frankrikes flaggbærer under åpningsseremonien, alpinisten Danièle Debernard, som vant denne medaljen, i storslalåm.
## Medaljer

 
## Medaljevinnerne

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Hellas under Vinter-OL 1976

**Hellas under Vinter-OL 1976**. Fire mannlige sportsutøvere fra Hellas deltok i alpint og langrenn under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Hellas, som deltok for åttende gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var 49.-plass i storslalåm for menn. 

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Italia under Vinter-OL 1976

**Italia under Vinter-OL 1976**. Femtiåtte sportsutøvere, førtisju menn og elleve kvinner, fra Italia deltok i ni sporter, aking, alpint, bobsleigh, kunstløp, langrenn, kombinert hurtigløp på skøyter, skihopping of skiskyting under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Italia kom på tiendeplass med en gull-, to sølv- og en bronsemedalje. Alpinisten Gustav Thöni var Italias flaggbærer under åpningsseremonien.
 
## Medaljer

## Medaljevinnerne

  
## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Japan under Vinter-OL 1976

**Japan under Vinter-OL 1976**. Femtiåtte sportsutøvere fra Japan, femti menn og åtte kvinner, deltok i ti sporter under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. De deltok i aking, alpint, bobsleigh, kunstløp, langrenn, hurtigløp på skøyter, skihopping, kombinert, skiskyting og ishockey. Japan vant ikke noen medaljer, beste plassering var en sjuendeplass på 500 meter skøyter for damer. 
  
## Medaljer

## Eksterne lenker
* OL-resultater på Sports-reference.com
Jugoslavia under Vinter-OL 1976

**Jugoslavia under Vinter-OL 1976**. Tjueåtte sportsutøvere, tjuesju menn og én kvinne, fra Jugoslavia deltok i fire sporter, alpint, kombinert, skihopping og ishockey under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Jugoslavia vant ikke noen medaljer, beste plassering var en tiendeplass i ishockey.   
 
## Medaljer

        
## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Libanon under Vinter-OL 1976

**Libanon under Vinter-OL 1976**. Én mannlig sportsutøver fra Libanon deltok i alpint under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Libanon, som deltok for åttende gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 43.-plass i storslalåm for menn. 

## Medaljer

## Eksterne lenker
* OL-resultater på Sports-reference.com
Island under Vinter-OL 1976

**Island under Vinter-OL 1976**. Åtte sportsutøvere, seks menn og to kvinner, fra Island deltok i to sporter, alpint og langrenn, under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Island, som deltok for sjuende gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 16.-plass i slalåm for damer.

## Medaljer

           
## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Christianshavns torv (København)

**Christianshavns torv** er en sentral firkantet plass i bydelen Christianshavn i København. Den skjæres gjennom av hovedgaten Torvegade. Christianshavn metrostasjon har nedganger på plassen.

Den islandske «bøsseskytte» (dvs artillerist) Jon Olafsson forteller i sine erindringer at da han første gang kom til København i 1615, fantes ikke Knippelsbro. Skulle man fra byen over til Amager, måtte man ta fergen som gikk fra fergebroen for enden af Store Færgestræde. Vel fremme ved Amager la båten til kai ved ***', der Christianshavn Torv ble anlagt få år senere. Navnet Kivnæs skyldtes all kivingen blant fergepassasjerene som kjempet om å få plass om bord.

Torget er tegnet inn i [[Johan Semp]]s planlegging av den befestede bydelen i 1617 for [[Christian IV av Danmark og Norge|Christian IV]], og plassert på det høyeste punktet på [[Refshaleøen|øyen Refshalen]]. Plassen fungerte som [[grønnsak]]storg i årene 1868-88, opprinnelig reservert for amagerbøndene, men det kom også [[gartner]]e fra andre steder.

Torget ble hetende ***' da Børnehuset ble flyttet dit fra 1662 og rasphuset fra 1739&ndash;42 av Philip de Lange (fra 1790 kalt Tugt-, Rasp- og Forbedringshuset) og senere Christianshavns Straffeanstalt eller Kvindefængslet (oppført 1864&ndash;65 av N.S. Nebelong) på østsiden av plassen. Fengselet ble revet i 1928 og i 1930 avløst av *Lagkagehuset* (= Bløtkakehuset) tegnet av Edvard Thomsen.

På torget står granittskulpturen, Grønlandsmonumentet, utført av Svend Rathsack (1885-194).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Gravearbeid rundt 1928
* Filmopptak fra 1935
Liechtenstein under Vinter-OL 1976

**Liechtenstein under Vinter-OL 1976**. Ni sportsutøvere, seks menn og tre kvinner, fra Liechtenstein deltok i tre sporter, aking, alpint og langrenn under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Liechtenstein, som deltok for åttende gang i et vinter-OL, vant to bronsemedaljer. Det var første gang de vant OL-medaljer, Liechtenstein kom på delt fjortendeplass med to bronsemedaljer.

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
*  Liechtenstein at the 1976 Winter Olympics på www.olympedia.org
Nederland under Vinter-OL 1976

**Nederland under Vinter-OL 1976**. Sju utøvere, tre menn og fire kvinner, fra Nederland deltok i to grener, hurtigløp på skøyter og kunstløp under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Nederland kom på niendeplass på den uoffisielle medaljestatistikken med en gull-, to sølv- og tre bronsemedaljer. Kunstløperen Dianne de Leeuw var Nederlands flaggbærer under åpningsseremonien.
 
## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Hurtigløp på skøyter

;Kvinner

;Menn

## Kunstløp

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Netherlands at the 1976 Innsbruck Winter Games  på Sports-reference/olympics
Polen under Vinter-OL 1976

**Polen under Vinter-OL 1976**. Femtiseks sportsutøvere, førtitre menn og tretten kvinner, fra Polen deltok i ni sporter, aking, alpint, hurtigløp på skøyter, kunstløp, kombinert, langrenn skiskyting, skihopping og ishockey under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Polen vant ikke noen medaljer, beste plassering var en sjetteplass i ishockey.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
New Zealand under Vinter-OL 1976

**New Zealand under Vinter-OL 1976**. Fem sportsutøvere, tre menn og to kvinner, fra New Zealand deltok i alpint under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. New Zealand, som deltok for femte gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en nittendeplass i slalåm for damer. 

## Medaljer

     
## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Norge under Vinter-OL 1976

**Norge under Vinter-OL 1976**. Førtito sportsutøvere fra Norge, trettifem menn og sju kvinner, deltok i sju sporter under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. De deltok i aking, alpint, skiskyting, langrenn, skihopping, skøyter og kombinert. Norge kom på fjerdeplass med tre gull-, tre sølv- og en bronsemedalje. Langrennløperen Pål Tyldum var norsk flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Aking

## Alpine grener

### Menn

### Kvinner

## Skiskyting

**4 x 7,5 km stafett**

## Nordiske grener

### Langrenn

#### Menn

**4 x 10 km stafett**

#### Kvinner

**4 x 5 km stafett**

### Kombinert

### Skihopping

## Hurtigløp på skøyter

### Menn

### Kvinner

## Eksterne lenker
* Norges resultater i Vinter-OL 1976 hos olympedia.org
Alf Bøe

**Alf Bøe** (født 8. september 1927 i Bergen, død 8. juni 2010 i Oslo) var en norsk kunsthistoriker og museumsmann.

Etter gymnaset seilte Bøe en tid til sjøs. Han studerte deretter kunsthistorie ved Universitetet i Oslo der han i 1954.

Bøe var fra 1976 til 1995 direktør for Oslo kommunes kunstsamlinger og spilte en sentral rolle i etableringen av ved Munchmuseet i Oslo. Han er kjent for sine evner til å få samlet inn penger fra norsk og utenlandsk næringsliv til kunstmuseale formål. Blant hans største innsatser i så henseende er at han fikk det japanske konsernet Idemitsu Kosan til å donere 57 millioner til Munch-museet. Bøe har en betydelig produksjon av kunsthistoriske publikasjoner bak seg.

Bøe ble i 1992 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for fortjeneste av norske museer.» I 1999 ble han tildelt Norsk Forms Hederspris.

Han var sønn av arkeologen Johannes Bøe (1891–1971) og  Dagny Godager (1896–1982).

## Bibliografi (utvalg)
* *Geir Grung: arkitekten og hans verk*, med forord av Jørn Utzon, Oslo: Arkitekturforlaget, 2001
* med Inger Helene N. Stemshaug: *Tias Eckhoff: en pionér i norsk industridesign*, Oslo: Kunstindustrimuseet i Oslo, 1998
* *Nora Gulbrandsen på Porsgrund*, Oslo: Huitfeldt, 1994
* *Edvard Munch*, Oslo: Aschehoug, 1992 (oversatt til flere språk)
* *Samliv med fortiden: 50 anmeldelser av norske bygningsmiljøer*, Oslo: Gyldendal, 1976
* *Norsk/Norwegian industrial design*, Kunstindustrimuseet i Oslo, Oslo: Tanum, 1963
* med Thale Riisøen: *Om filigran: Teknikk, historikk, filigran i norsk eie*, Vestlandske kunstindustrimuseum og Kunstindustrimuseet i Oslo, Oslo: Universitetsforlaget, 1959
* *From Gothic revival to functional form. A study in Victorian theories of design*,Oslo: Universitetsforlaget, 1957

## Referanser
Republikken Kina under Vinter-OL 1976

**Republikken Kina under Vinter-OL 1972**. Seks mannlige sportsutøvere fra Republikken Kina deltok i fire sporter, aking, alpint, langrenn og skiskyting under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Republikken Kina, som deltok for andre gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 21.-plass i aking.
 
## Medaljer
Romania under Vinter-OL 1976

**Romania under Vinter-OL 1976**. Trettito sportsutøvere, alle menn, fra Romania deltok i fire sporter, alpint, bobsleigh, skiskyting og ishockey under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Romania, som deltok for tiende gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en sjuendeplass i ishockey.

## Medaljer
San Marino under Vinter-OL 1976

**San Marino under Vinter-OL 1976**. To sportsutøvere, begge menn, fra San Marino deltok i én sport, alpint, under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. San Marino, som deltok for første gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 51.-plass i storslalåm for menn.

## Medaljer
Niels Heidenreich

**Niels Heidenreich** (født 8. juni 1761 i Foulum, død 7. august 1844) var en dansk gullsmed og kjent som den personen som stjal og smeltet om Gullhornene i 1802. 

Heidenreichs oppvekst skal ikke ha vært god. Han bosatte seg i København og slo inn på en kriminell løpebane. Han ble dømt til døden for falskmynteri i 1788, men dommen ble senere omgjort til livsvarig tukthus. Som tukthusfange arbeidet han for Det kongelige kunstkammer og laget et sett falske nøkler som han tok med seg da han ble løslatt i 1798.

Den 4. mai 1802 brøt han seg inn i Det kongelige kunstkammer ved Christiansborg ved hjelp av nøklene og stjal de to gullhornene. Han smeltet dem om hjemme i Larsbjørnsstræde og brukte gullet til å fremstille smykker, skospenner og nipspagoder, for en stor del oppblandet med messing. Kjøperne av «guldhornsgull» leverte gullet tilbake og det ble smeltet om på Den Kongelige Mønt. Dermed forsvant sporene etter Gullhornene for alltid. En liten rest av gullhornsgullet er muligens bevart i et par øreringer som i dag finnes på museet i Ringe på Fyn og i Nationalmuseet.

Heidenreich ble anholdt i 1803 og tilsto tyveriet. Den 10. juni samme år ble han dømt og satt i tukthus. Han ble løslatt i 1840.

## Referanser


## Kilder
* Erich Christian Werlauff: *Erindringer om Guldhornstyveriet den 4de Mai 1802*, Thieles Bogtrykkeri, København 1858, 48 s. – Fotografisk reproduksjon, Wormianum, Aarhus 1970