open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kennelklubb

En **kennelklubb** er i realiteten et stambokregister (også kalt *hunderegister*) der såkalte raserene hunder registreres, med hensyn til avl og opphav, utstillinger og konkurranser. En kennelkubbs fremste oppgave er således å sikre en rase for ettertiden. Man skiller mellom internasjonale, nasjonale og lokale kennelklubber.

## Kennelklubbtyper
### Internasjonalt samarbeid
Fédération Cynologique Internationale (FCI) organiserer cirka 80 nasjonale kennelklubber rundt om i hele verden. FCI er imidlertid ikke i seg selv et stambokregister, men snarere et organ der nasjonale stambokregistre blir enige om felles retningslinjer eller et slags minste felles multiplum. Et annet eksempel på slike organisasjoner er Nordisk Kennelunion (NKU), som organiserer de nasjonale kennelklubbene i Norden.

De nasjonale kennelklubbenes regler og retningslinjer kan allikevel variere, for eksempel med hensyn til hvilke hunderaser de anerkjenner. Internasjonalt anerkjente raser skal imidlertid ha samme rasestandard i alle land tilsluttet FCI.

### Nasjonale kennelklubber
Det finnes nasjonale kennelklubber i nesten alle land, men ikke alle er tilsluttet en internasjonal organisasjon som FCI. I Norge er Norsk Kennel Klub (NKK) et eksempel på et nasjonalt stambokregister, som organiserer en rekke raseklubber og spesialklubber på nasjonalt nivå. NKK er som sådan tilsluttet FCI og etterlever FCIs felles regler og retningslinjer for hundeavl, hundeutstillinger og konkurranser. Alle de nasjonale kennelklubbene i Norden er tilsluttet både FCI og NKU.

Både The Kennel Club (KC) i Storbritannia og American Kennel Club (AKC) i USA er eksempler på store nasjonale kennelklubber som ikke er tilsluttet et overordnet organ. De har sine egne regler og retningslinjer, men organiserer raseklubber og spesialklubber på lik linje med andre nasjonale kennelklubber. KC fungerer som sådan som en overnasjonal kennelklubb for hele Storbritannia, mens AKC fungerer på samme måte for de føderale kennelklubbene i USA.

### Lokale kennelklubber
Lokale kennelklubber kan være lokale hunderegistere eller avdelinger i en nasjonal kennelklubb. NKK har i så måte lokale avdelinger over hele Norge. I USA har hver stat gjerne sin egen nasjonale kennelklubb, som er tilsluttet AKC.
Minix

**Minix** (forkortelse for «mini-UNIX») er et POSIX-kompatibelt og et Unix-lignende operativsystem som er basert på en mikrokjerne.  Det ble opprinnelig utviklet av Andrew S. Tanenbaum ved Vrije Universiteit Amsterdam. 
File:EstructuraMINIX.jpeg|Estructura MINIX


I MINIX 3 skiftet hovedformålet med utviklingen fra å være for utdanning, til heller å skape et pålitelig og stabilt operativsystem.

MINIX var opprinnelig proprietær programvare. I 2000 ble det fri og åpen programvare og lansert under BSD-lisensen.

Første versjon ble lansert i 1987.  Siste versjon er 3.3.0 og ble lansert 16. september 2014.

File:Minix3.png|MINIX 3.1.7 running X11 with the EDE
File:The MINIX 3 Microkernel Architecture.png|The MINIX 3 Microkernel Architecture
File:Rocky Raccoon mascot of MINIX 3.jpg|Rocky Raccoon, the mascot of Minix 3.


Minix var en av Linus Torvalds' inspirasjonskilder for Linux. Tanenbaum og Torvalds har i senere tid vært uenige i hva som er den beste arkitekturen, siden Linux har valgt en monolittisk arkitektur.

## Se også
* MINIX 3
* MINIX file system

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mikrokjerne

**Mikrokjerne** er en arkitektur for operativsystemer som holder det absolutt minste antall tjenester mulig innenfor kjernen.  Andre tjenester bygges i lag oppå.

Eksempler på operativsystemer med mikrokjerner er Mach, Minix, QNX og AmigaOS.

## Se også
*Monolittisk kjerne
VxWorks

**VxWorks** er et sanntids operativsystem (OS) laget av amerikanske Wind River Systems.  Det er mest kjent for å være OSet i flere av NASAs romfarkoster.

Konkurrenter på markedet er QNX, LynxOS, VRTX, pSOS (ble kjøpt opp av Wind River på 2000-tallet), Nucleus RTOS, OSE og andre.
## Eksterne lenker
*
Krysser

**Krysser** har historisk sett vært betegnelsen på de minste krigsskipene som er i stand til å dra på selvstendige tokt uten støtte fra andre skip. Typiske oppdrag for kryssere var tidligere senking eller kapring av handelsskip.

Washington-flåtetraktaten i 1922 begrenset kryssere til 10&nbsp;000 tonns fortregning (vekt) og 8-tommers (203&nbsp;mm) kanoner.

I dagens terminologi er kryssere større krigsskip som har kapasitet til å angripe flere mål samtidig.

## Lett krysser
I London-flåtetraktaten i 1930 ble klassen delt opp i «lett krysser», med kanoner opptil 6,1&nbsp;tommer (155&nbsp;mm). Navnet er en forkortelse for lett pansret krysser.

Klasser som hørte til her:
*«Agano», Japan

## Tung krysser
Oppdelingen i London i 1930 fikk også en gruppe med «tung krysser» opp til 8&nbsp;tommer. Vektgrensen var 10&nbsp;000 tonn for begge klassene. Navnet er en forkortelse for tungt pansret krysser.

## Slagkrysser
Det var også en klasse, slagkryssere, som var store skip med kanoner på linje med de som finnes på slagskip, men med lettere pansring og større fart.

## Eksterne lenker

* «krysser» i *[[Store norske leksikon]]*
Jakt & Fiske

***Jakt & Fiske*** er landets største og eldste magasin for jakt- og fiskeinteresserte med rundt 250&nbsp;000 lesere og et opplag på nesten 90&nbsp;000 eksemplarer. Bladet er en månedlig publikasjon og utgis av Norges Jeger- og Fiskerforbund. Første utgave av Jakt & Fiske kom ut i 1872, da som "Meddelelser fra Norsk Jæger- og Fisker-Forening", fra 1882 som "Norsk Jæger- og Fisker-Forenings Tidsskrift".

Jakt & Fiske ble lansert som digitalt magasin 27. september 2018.

Jakt & Fiske jobber med nyheter, guider og reportasjer for alle som driver med jakt, fiske, friluftsliv. Også naturtap, dyrevelferd og hold av jakthunder er viktige stoffområder for magasinet. Jakt & Fiske har laget en egen rasevelger for jakthunder. 

## Eksterne lenker
* 
* Nettsted for Norges Jeger- og Fiskerforbund
QNX

**QNX** er et kommersielt og proprietært sanntids operativsystem (OS) basert på en mikrokjerne-arkitektur, fra QNX Software Systems som eies av Harman International Industries.  Det ligner på Unix og følger POSIX-standarden.  Det er antageligvis det mest vellykkede mikrokjerne-OSet på markedet.

QNX stammer fra 1982, og ble revidert mange ganger i årene som fulgte.  Selskapet het på den tiden Quantum Software Systems.  Midt på 1990-tallet var det så nært POSIX-standarden at de bestemte seg for å skrive om for å følge standarden helt.  På slutten av årtiet så navnet selskapet seg om til det nåværende navnet etter konflikter med harddisk-produsenten av samme navn.

Noen viktige konkurrenter er VxWorks, Linux, THEOS, Windows CE og OS-9.

## Eksterne lenker
* 
*  QNXZone – brukermiljø med forum og blogger
*  QNX User Community – brukermiljø med forum og nyheter
*  GUIdebook > GUIs > QNX – brukergrensesnittgalleri
*  QOR: Russisk QNX-portal
Ken Thompson

**Ken Thompson** (født 1943) er kjent for sitt arbeid med operativsystemet (OS) Unix.

Han fikk en bachelorgrad og mastergrad i elektronikk fra universitetet i California ved Berkeley.

I 1969, mens han jobbet ved Bell Labs, skrev Thompson og Dennis Ritchie operativsystemet Unix.  Thompson skrev også programmeringsspråket B, forgjengeren til Ritchies programmeringsspråk C, en av verden mest brukte.  I tillegg skrev han språket Bon mens han jobbet med OSet Multics.  Han skrev også den opprinnelige teksteditoren ed på Unix, en etterfølger til QED.

Senere, også ved Bell Labs, skapte han og Robert Pike OSet plan9.  Under dette arbeidet skapte han karakterkodingen UTF-8 for bruk på plan9.

Thompson og Ritchie delte Turing-prisen i 1983 med begrunnelsen «*for their development of generic operating systems theory and specifically for the implementation of the UNIX operating system*».  Thompsons programmeringsstil har hatt innflytelse på andre, spesielt i hans korte, kompakte setninger og hans ønske om å skrive klart.

1. desember 2000 sluttet Thompson hos Bell Labs, og var hos Entrisphere til 2006. Per 2010 jobber han hos Google, der han bl.a. var med å utvikle programmeringsspråket Go.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ken Thompson (engelsk)
* ACM Classic: Reflections on Trusting Trust (engelsk)
Systemutvikling

**Systemutvikling** er metodisk og målrettet arbeid med å lage nye datasystemer eller informasjonssystemer. Systemutvikling er også navn på det fagfeltet som studerer praktisk systemutvikling. 
Selv om systemutvikling i prinsippet kan brukes om utvikling av alle slags systemer, brukes det oftest om utvikling av systemer som er basert på informasjons- og kommunikasjonsteknologi (IKT).

Systemutvikling omfatter flere aktiviteter.
* *Problemanalyse* er arbeidet med å forstå problemet som det nye systemet skal løse.
* *Kravarbeid* innebærer å fastlegge kravene til det planlagte systemer.
* *Utforming* går ut på å bestemme overordnet systemarkitektur og dele systemet inn i delsystemer og moduler.
* *Implementasjon* går ut på å realisere systemet, for eksempel ved hjelp av programmering.
* *Utprøving* eller *testing* går ut på å sjekke at systemet oppfører seg i henhold til kravspesifikasjonen.
* *Innføring* vil si overgangen til å ta systemet i bruk.
* *Drift* er den normale operasjonen av systemet.

En *systemutviklingsmetode* er en måte å organisere disse aktivitetene på. Systemutviklingsmetoden deler inn og beskriver hovedaktivitetene i detalj. Metoden kan også dele hovedaktivitetene inn i faser, oppgaver, steg osv. Videre kan systemutviklingsmetoden avklare *roller* og *ansvar* i utviklergruppen. Den kan angi hvilke *dokumenter* og andre *produkter* som skal leveres og hvilke *teknikker* og *verktøy* man skal benytte underveis.

* *Tradisjonelle metoder* for systemutvikling basert på fossefallmodellen er ganske formelle og legger stor vekt på dokumentasjon, planlegging og kontroll. 
* *Iterative eller evolusjonære metoder* basert på en iterativ fossefallmodell forsøker å begrense risiko ved å utvikle systemet bitvis med hyppigere leveranser.
* Nyere smidige metoder (*agile methods*) legger vekt på god kommunikasjon, fleksibilitet og svært hyppige delleveranser.

Noen strategier for systemutvikling er basert på *modeller*, som gir et begrenset bilde av virkeligheten. De representerer bare slike kjennetegn som har innflytelse på hvordan systemet forholder seg under forskjellige omstendigheter. Det er analytikerens oppgave å velge egnede og nødvendige kjennetegn. Med slike modeller som grunnlag er det mulig å gjøre utsagn om systemet og å vurdere løsninger. Disse kan alt etter hva slags system det dreier seg om implementeres og testes.

## Se også
* Systemteknikk

## Referanser
Natech P6-300M

**Natech P6-300M** er en beltevogn utviklet av det finske firmaet Hydrolink i Vasa.  Natech Production fra Narvik produserer den militariserte versjonen for det norske forsvaret.  De første vognene ble kjøpt inn i 1996.

Den brukes blant annet til å bære EADS SGS 2000, et system for elektronisk krigføring.  Forsvarets gamle beltevogn BV-206 hadde ikke lastekapasitet til å bære det tunge systemet.

Vogna har rammestyring med hydrauliske stag mellom de to vogndelee og hydrostatisk drift. Motoren er en seksylindret Cummins 6CTA8 diesel med 270 hk.  Lengden er 8&nbsp;000 mm og bredden er 2&nbsp;400 mm.  Egenvekten er 7&nbsp;800 kg og totalvekten er 12&nbsp;000 kg.  Maksimal hastighet på vei er 50 km/h.
Turing-prisen

**Turing-prisen** (engelsk: *The A.M. Turing Award*) deles ut årlig av Association for Computing Machinery (ACM) for tekniske bidrag til databehandlingsmiljøet. Bidragene bør være av varig og teknisk viktig natur.

Prisen er oppkalt etter Alan Mathison Turing (1912–1954), en britisk matematiker som regnes som en av pionerene innenfor feltet databehandling. Turing-prisen er anerkjent innenfor informatikken og sammenliknes ofte med nobelprisen. Fra 2007 til 2013 var den sponset av Intel og Google og bestod av 250&nbsp;000 amerikanske dollar. Fra 2014 er den sponset av Google og består av én million amerikanske dollar.

## Prismottagere

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Boris Sjilkov

**Boris Arsenjevitsj Sjilkov** (russisk Борис Арсеньевич Шилков, født 28. juni 1927 i Arkhangelsk, død 27. juni 2015 i St. Petersburg) var en russisk skøyteløper som representerte Sovjetunionen.

Han ble både europamester og verdensmester i 1954.

I 1955 satte han en verdensrekord på 5 000 meter som mange nektet å tro på. Med tiden 7.45,6 forbedret han den tidligere rekorden med hele 18 sekunder. Året etter beviste han at det faktisk var mulig, da han vant 5 000 meter under OL 1956 med tiden 7.48,7.

Etter at den aktive karrieren var over, var Sjilkov trener for sovjetiske løpere og lagleder i flere mesterskap.

## Referanser




## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*  Boris Sjilkov på ISUs egne nettsider
* 
*  Profil på The-Sports.org (noen resultater)
Reidar Thomassen

**Reidar Thomassen** (født 18. juni 1936 i Harstad, død 13. februar 2024 i Bærum) var en norsk forfatter. Han var best kjent som krimforfatter og benyttet da pseudonymet **Richard Macker**.

## Liv og virke

Reidar Thomassen var sønn av oberstløytnant Haakon Ivar Thomassen (1895–1982) og sykepleierske Edith Mack (1905–94). Familien bodde foruten i Harstad også i Tromsø og Narvik i hans ungdomsår. Hans oldefar på morssiden var Ludwig Mack, grunnleggeren av Macks Ølbryggeri i Tromsø. 
  
Thomassen tok examen artium i Narvik i 1956 og var cand.real. (1964) fra Universitetet i Oslo.  

Han arbeidet som lærer fra 1965 til 1972 og som redaktør fra 1972 til 1985, blant annet for magasinet *Teknisk Presse*. 

Thomassen debuterte litterært med romanen *Konfrontasjonen* i 1969. Boken fikk Bokhandelens debutantpris samme år. Foruten romaner, novellesamlinger og en barnebok skrev han også TV-serier for NRK. Thomassen forfattet som Richard Macker flere episoder i den klassiske norske krimserien Helmer og Sigurdson på midten av 1970-tallet. Seriens 1976-sesong *[[Farlig yrke]]* var en dramatisering i tre episoder av romanen *Sekretærene som forsvant*. Saken Ruth Vang (1981), også den i tre episoder, var skrevet direkte for serien. I 1985 ble han forfatter på fulltid.

Som Richard Macker skal Reidar Thomassen ha vært den første nordmann som fikk en novelle på trykk i det betydningsfulle amerikanske kriminalmagasinet Ellery Queen Mystery Magazine (*Vold mot en forsvarsløs kvinne*, amerikansk tittel *Violence Against a Defenceless Woman*, 2003). I 2005 hadde han enda en novelle på trykk i samme magasin, *Dødelig spøk* (amerikansk tittel *A Deadly Joke*).

Thomassen var også en aktiv spydkaster. Hans klubb var IL Tyrving, og hans personlige rekord var 63,31 meter (1959).

Fra 1964 til 1979 var han gift med lærerinnen Inger Sofie Lund.

## Bibliografi
* *Konfrontasjonen* – (1969)
* *Den tredje utvei* – roman (1970)
* *Mange om liket* – kriminalroman (1974) (som Richard Macker)
* *Sekretærene som forsvant* – kriminalroman (1975) (som Richard Macker) 
* *Seminaret* – roman (1976)
* *Ztaib-mysteriet og andre kriminalnoveller* – noveller (1979) (som Richard Macker)
* *Tåkefjellet Murkovarri* – roman (1980)
* *Liket som smilte* – kriminalroman (1982) (som Richard Macker)
* *Benny og svartmannmysteriet* – barnebok (1986)
* *Saken mot Anny Brem* – kriminalroman (1986) (som Richard Macker)
* *Dødelig spøk* – noveller (1986) (som Richard Macker)
* *Miniatyrmennesket. Glimt fra en dvergs liv* – roman (1988)
* *Mord i grevens tid og andre kriminalhistorier* – noveller (1989) (som Richard Macker)
* *I sakens anledning* – noveller (1997) (som Richard Macker)
* *Nina Ewert* – roman (2000)
* *Djevelpakten : 17 kriminalnoveller* (2010) (som Richard Macker)
* *Fjellro-mysteriene* – kriminalroman (2013) (som Richard Macker)

## Referanser
Titirangi

**Titirangi** er en forstad til Waitakere, en av de fire byene som utgjør Aucklands urbane område i det nordlige New Zealand. Det er et boligområde som ligger 13 kilometer sørvest for Aucklands sentrum, like ved den sørlige delen av Waitakere Ranges åsene.

Mange av husene er bygd inne i den lokale subtropiske regnskogen som dekker Waitakere Ranges. Bygningene har ofte et uvanlig design og står på høye staker for å unngå den fuktige skogbunnen. Disse stakene gjør det også mulig å bygge i bratte åssider uten å grave for mye inn i terrenget. Waitakere Ranges ligger på vestkysten og stopper vindene som blåser inn fra Tasmanhavet. Dette fører til et fuktig klima med mye regn, spesielt i vinterhalvåret. Den lokale regnskogen rommer mange innfødte fugler som Tui og Kereru. Titirangi strekker seg fra stranden Titirangi Beach ved fjorden Manukau Harbour til de høyere delene av åsene i Waitakere Ranges.




Til begynnelsen av 1980tallet var området velkjent for den store andelen av bohemer som bodde der. Flere kjente newzealandske musikere, artister, forfattere og håndverkere bor eller har bodd i distriktet.

Et aktivt lokalteater finnes i den historiske Lopdell House bygningen som også er den eneste som er mer enn to etasjer høy. Mange korte stier og gangveier inn i Waitakere Ranges begynner rundt Titirangi.

Forstaden har legesentre, barneskole, barnehager, bensinstasjon, bibliotek, dagligvarebutikk, brannstasjon, krigsminnesmerke, vannverk, to banker, to teatre, to forsamlingshus, to restauranter, tre kafeer og mange mindre kunst- og håndverksbutikker og gallerier.

Sør for Titirangi ligger fjorden Manukau Harbour, i nordvest Waitakere Ranges skogkledde åser. Disse inneholder blant annet flere store damanlegg som tilfører mye av Auckland vann. I vest ligger flere mer urbane forsteder. Mange newzealendere forbinder navnet med Aucklands mest kjente golfbane, Titirangi Golf Course. Denne ligger forøvrig ikke i Titirangi, men mellom de to tilgrensende forstedene New Lynn og Green Bay. Andre forsteder som grenser opp mot Titirangi er Waima, Konini, Glen Eden, Woodlands Park, Laingholm og Waiatarua

## Eksterne lenker

* Fortstadswebside https://web.archive.org/web/20050824163822/http://www.titirangi.net/

* Dramagruppe https://web.archive.org/web/20050828230840/http://www.taheke.co.nz/Titirangi/

* Forening for pensjonerte soldater http://www.titirangirsa.co.nz/

* Titirangi golfklubb http://www.titirangigolf.co.nz/

* Kunstgalleri https://web.archive.org/web/20050313014125/http://titirangi.nz.co.nz/titirangi/gallery/default.asp

* Keramikk https://web.archive.org/web/20050624045239/http://www.craft-search.co.nz/directory/ceramic_artists.html

* Colin McCahons hus https://web.archive.org/web/20060217010226/http://www.mcgovern.co.nz/portfolio/mccah.asp

* Lopdell House https://web.archive.org/web/20051102070619/http://waitakere.govt.nz/ArtCul/gt/lopdell.asp
Finn Helgesen

**Finn Helgesen** (født 25. april 1919 i Danvik, Drammen, død 3. september 2011 i Lørenskog) var en norsk skøyteløper som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz og 1952 i Oslo. 

Under OL i St. Moritz i 1948 tok han gull på 500 m, ett tidels sekund foran tre løpere som delte sølvmedaljen. I Oslo fire år seinere fikk han samme tid som Gordon Audley og Arne Johansen som delte bronseplassen, men fordi han ble dømt bak Audley i mål i parløp, ble han henvist til femteplass.

Helgesen representerte Strømmen Fotballklubb frem til 1938 og deretter Oslo Skøiteklub.

## Personlige rekorder
* 500 meter – 43,1 (St Moritz 30.01.1948)
* 1 000 meter – 1.31,5 (Gjøvik 26.01.1952)
* 1 500 meter – 2.25,4 (Oslo 03.01.1952)
* 3 000 meter – 5.15,4 (Bergen 04.02.1947)
* 5 000 meter – 9.05,1 (Hamar 03.02.1951)
* 10 000 meter – 18.39,4 (Hamar 03.02.1951)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Skiidrett

**Skiidrett** omfatter en rekke idretter som hovedsakelig foregår på vinterstid, bruk av ski er et sentralt moment i idretten. En ski er et redskap som kan brukes som et fremkomstmiddel til bruk på snø. Skiene har trolig vært i bruk i tusenvis av år, i vinterlige/alpine miljøer. Vanligvis går konkurransene ut på å komme seg fortest fra et punkt til et annet, men det kan også gå ut på å få best mulig stilkarakterer, gitt av flere dommere. 

De norske skiløperkompaniene på 1700-tallet utviklet konkurranseidretten. Det ble arrangert konkurranser for å skape gode soldater på ski, det var viktig at soldatene var utholdende, at de kunne hoppe over hinder og skyte på ski i nedoverbakke. De ble trent opp i dette, som i dag er blitt disiplinene langrenn, skihopp og skiskyting.

Den norske offiseren Henrik Angell opprettet den først skiskolen i Montenegro og medvirket til opprettelsen av den første skiskolen i de franske alpene i 1903.

## Skiidretter
### Nordiske grener

*Langrenn
*Skihopp
*Kombinert

### Alpint

*Slalåm
*Storslalåm
*Super-G
*Utfor
*Speedskiing
*Parallellslalåm
*Sprintutfor

### Annet
*Freestyle
*Jibbing
*Boardercross
*Skicross
*Skiorientering
*Skiseiling
*Skiskyting
*Langrennscross
*Telemarkskjøring
*Skiballett
*Den Norske Skiskole

## Referanser
Maxwell’s Silver Hammer

**«Maxwell's Silver Hammer»** er en sang spilt av rockegruppen The Beatles, innspilt på albumet Abbey Road.

«Maxwell's Silver Hammer» er skrevet av Paul McCartney, selv om sangen som alltid oppgis å være skrevet av duoen Lennon/McCartney. Bandmedlem George Harrison beskrev i 1969 sangen som «en av de øyeblikkelig nynnbare sangene som noen hater og som andre virkelig liker. Det er en morsom sang, skjønt den er egentlig ganske syk ettersom Maxwell holder på å drepe folk...»

## Struktur
Stilen er «vaudevillisk», det vil si en form for amerikansk-engelsk folkelig revysang som var populær i tiden 1880–1920, og sangen er ’patafysisk inspirert. Teksten handler om medisinerstudenten Maxwell Edison som ved hjelp av en sølvhammer dreper sin venninne, deretter sin lærer, og endelig en dommer. Ifølge McCartney symboliserer sangen nedturene i livet. Han sa i 1994:

:*«Maxwell's Silver Hammer» er min analogi for når noe helt plutselig går galt, som det så ofte gjør, og som jeg selv etter hvert oppdaget på denne tiden i mitt liv. Jeg søkte etter noe symbolsk for å uttrykke dette, slik som den oppdiktede personen ved navn 'Maxwell med  sølvhammeren'. Jeg vet ikke hvorfor hammeren måtte være av sølv, det bare lød bedre enn Maxwells hammer. Vi bruker stadig dette uttrykket når noe uventet skjer...*

Det tok tre dager å legge overdubbing på sangen fordi McCartney så for seg at den kunne bli en framtidig singleutgivelse. John Lennon fortalte senere at McCartney «gjorde alt for å gjøre den om til en single, men den var det aldri og ville aldri kunne bli det heller». Ifølge Lennon brukte The Beatles mer penger på denne ene sangen enn på noen annen del av *Abbey Road*.

## Kilder
* The Beatles Ultimate Experience Database
* Turner, Steve. *A Hard Day's Write: The Stories Behind Every Beatles' Song*, Harper, New York: 1994

## Eksterne lenker
* Sangteksten 
* Animasjon til sangen
Game Boy Color

**Game Boy Color** (også referert til som **GBC**) er Nintendos etterfølger til Game Boy og ble sluppet 21. oktober 1998 i Japan og i november samme år i resten av verden. Den har fargeskjerm og er bare noe større enn Game Boy Pocket. Den hadde også en infrarød kommunikasjonsport for å kunne koble flere enheter sammen. Dette finnes ikke på senere versjoner av Game Boy, som Game Boy Advance.

Konsollen hadde mulighet for å vise opptil 56 forskjellige farger samtidig på skjermen fra sin palett på 32 768 farger. Den kunne også fargelegge spill som hadde blitt utviklet for den opprinnelige Game Boy-konsollen.

## Se også
* Liste over Game Boy Color-spill
## Referanser
Jan Johansen

**Jan Johansen** kan vise til:
*Jahn Otto Johansen (1934&ndash;2018), journalist i NRK
*Jan Johansen (idrettsutøver) (født 1944), kajakkpadler og olympisk mester OL i 1968
*Jan Arvid Johansen (1947&ndash;2017), norsk musiker
*Jan Johansen (administrerende direktør) (født 1961), administrerende direktør i Trygg Trafikk fra 2013
*Jan Johansen (musiker) (født 1966), svensk musiker
*Jan Steinar Engeli Johansen (født 1972), norsk Frp-politiker

## Se også
**[[Jan Johansen: Jakten på den norske mannen]]*, norsk TV-serie fra 2005
Julegave

En **julegave**, eller **julepresang**, er en gave som gis i forbindelse med jul. I vestlige land er det vanlig at familiemedlemmer, nære slektninger og venner gir hverandre slike gaver, særlig fra voksne til barn.

Julegaver kan være små og store, billige og dyre, selvlagde eller ferdigkjøpte. Det kan for eksempel være leketøy, spill, sportsartikler, klær eller penger til barn, nyttegjenstander, elektronikk, pynteting, bøker, plater og gavekort til de voksne. «Alternative julegaver» kan være vennetjenester, opplevelser, egenproduserte gjenstander eller pengestøtte til veldedige formål. Julegaver kan også være firmagaver, venninnegaver og liknende.

Julegavehandelen i desember er årets store salgsperiode for mange forretninger.

Julegavene pakkes inn i fargerikt julegavepapir, merkes med navnelapper og fordeles før julaften. Pakkene åpnes vanligvis hjemme, i Skandinavia som regel under familiefesten på julaften, i Storbritannia og USA første juledag. I norske småbarnsfamilier blir mange av gavene delt ut av en utkledd julenisse som kommer med dem i sekken sin. Ellers er det vanlig å samle julegavene i en haug under juletreet og åpne dem når familien er samlet.

## Norge

De eldste norske referansene til «julegaver» er knyttet til Eirik jarls hoff på 1000-tallet. Ifølge sagaen ga han gaver til sine menn på åttende juledag, altså nyttårsdagen. I begynnelsen var nyttårsgavene noe som ble utvekslet fra herre til tjener, og det var fortsatt utpå midten av 1600-tallet vanlig å dele ut nyttårsgaver. Først på 1800-tallet ble det vanlig med julegaver.

### Humanitære gaver
I 2006  begynte Kirkens Nødhjelp kampanjen «Gi en geit». Via nettbutikken deres kunne man gi et beløp, en symbolsk gave, slik at organisasjonen kunne kjøpe en geit eller andre nødvendige dyr eller varer til folk i den tredje verden. Dette gavekonseptet ble meget godt mottatt blant nordmenn, og flere humanitære organisasjoner har senere endret sin juleinnsamling fra ren pengeinnsamling til å gi folk muligheter til å kjøpe symbolske gaver som rent vann og skolegang. De innsamlede midlene går, som tidligere, til dem organisasjonene prioriterer å hjelpe.

## Referanser
Reidar Liaklev

**Reidar Kristofer Liaklev** (1917–2006) var en norsk skøyteløper som representerte Brandbu Idrettsforening og vant OL-gull på  meter i St. Moritz. Liaklev var en utpreget langdistanseløper, men vant likevel ett europamesterskap allround.

Liaklev tok bronse i junior-NM 1939, hvor han vant 5&nbsp;000 meteren, men som de fleste idrettsmenn i sin generasjon fikk han karrieren forkortet av verdenskrigen. Hans første internasjonale seniormesterskap var VM i 1947, hvor han ble nummer tre på  før han gikk seg opp fra niende- til fjerdeplass etter å ha vunnet 10&nbsp;000 meter.

I de første olympiske leker etter krigen, i St. Moritz tidlig i februar 1948, vant Liaklev først  meter med tiden 8.29,4, og to dager seinere var han blant favorittene på  meter. Liaklev fikk imidlertid problemer med høyden, og måtte bryte løpet, mens svensken Åke Seyffarth – som Liaklev slo på de to lengste distansene under EM i 1947 og VM i 1948 – vant gullet.

To uker senere vant han europamesterskapet på Hamar med over ett tidspoeng på svensken Göthe Hedlund. Da VM ble avholdt i Helsingfors var Liaklev imidlertid ikke i samme form, og han endte på sjetteplass, slått med tre poeng av verdensmesteren Odd Lundberg.

I 1949 ble han norgesmester, men havnet bak Lundberg og Hjalmar Andersen på sammenlagtlistene både i EM (5.-plass) og VM (8.-plass). Året etter tok han sølv i EM i Helsingfors, etter igjen å ha vunnet 10&nbsp;000 meteren. Andersen vant imidlertid de tre andre distansene og EM med over to poengs margin. 

## To etter Liaklev
Radiokommentatoren Finn «Niff» Amundsen innførte uttrykket *to etter Liaklev*. Uttrykket oppsto under VM allround 1947. Før den avsluttende 10&nbsp;000 meteren ledet Sverre Farstad foran Lassi Parkkinen fra Finland. Parkkinen måtte slå Farstad med 22,3 sekunder i samløp på siste par for å vinne sammenlagt. Liaklev ledet 10&nbsp;000 meteren før det avgjørende paret, og Parkkinen ble sammenlignet med Liaklevs passeringstider. Gjennom hele løpet lå Parkkinen omtrent to etter Liaklev. Parkkinen gikk til slutt i mål 1,2 sekunder etter Liaklev, men 23,7 sekunder foran Sverre Farstad. Parkkinen vant sammenlagt, men Liaklev beholdt distanseseieren.

Uttrykket *to etter Liaklev* overlevde lenge etter at Liaklev la opp i 1950.

## Personlige rekorder
* 500 m &ndash; 44,0 
* 1&nbsp;000 m &ndash; 1.34,5
* 1&nbsp;500 m &ndash; 2.16,6
* 3&nbsp;000 m &ndash; 4.58,0
* 5&nbsp;000 m &ndash; 8.18,0
* 10&nbsp;000 m &ndash; 17.24,9

## Referanser




## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*  Reidar Liaklev på The-Sports.org (noen resultater)
* 
* 
* 
* «Reidar Liaklev er død» , fra TV 2 Nettavisen &ndash; 3. mars 2006
*
Liste over stortingsrepresentanter 1901–1903

**Liste over alle [[Stortinget|stortingsrepresentanter]] i perioden [[1901]] til [[1903]]**.  Listen omfatter alle som ble valgt til
Stortinget.
Det var totalt 114 representanter, fordelt med 74 til Venstre, 30 til Høyre,
5 til Det Moderate Venstre,  2 til Arbeiderdemokratene og 3 mangler parti.

## Landkretser

### Smaalenenes Amt

### Akershus Amt

### Hedemarkens Amt

### Kristians Amt

### Buskerud Amt

### Jarlsberg og Larviks amt

### Bratsberg Amt

### Nedenes amt

### Lister og Mandal amt

### Stavanger amt

### Søndre Bergenhus Amt

### Nordre Bergenhus Amt

### Romsdals Amt

### Søndre Trondhjems Amt

### Nordre Trondhjems Amt

### Nordlands Amt

### Tromsø Amt

### Finmarkens Amt

## Bykretser

### Fredrikshald

### Sarpsborg

### Fredrikstad

### Moss og Drøbak

### Kristiania, Hønefoss og Kongsvinger

### Lillehammer, Hamar og Gjøvik

### Drammen

### Kongsberg

### Holmestrand

### Tønsberg

### Larvik og Sandefjord

### Brevik

### Porsgrund

### Skien

### Kragerø

### Østerrisør

### Arendal og Grimstad

### Kristiansand

### Flekkefjord

### Stavanger og Haugesund

### Bergen

### Aalesund og Molde

### Kristiansund

### Trondhjem og Levanger

### Tromsø og Bodø

### Hammerfest, Vardø og Vadsø

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste
* kildevilkår
"(En del av) De data som er benyttet i denne publikasjonen er hentet
	fra Norsk samfunnsvitenskapelig datatjenestes Politikerarkiv. NSD
	er ikke ansvarlig for hverken analysen av dataene, eller for de
	tolkninger som her er gjort."
Panhard VCR

**Panhard VCR** er en fransk familie av pansrede personellkjøretøyer med sekshjulsdrift. Det ble tatt fram på eget initiativ av Panhard, og vist første gang i 1977. En variant med firehjulsdrift er også tatt fram. VCR betyr *Véhicule de Combat à Roues* (kamp-hjulkjøretøy). 

## Varianter

* **VCR/TT** – *Transport de Troupes* 
Standard pansret personellkjøretøy

* **VCR/TH** – *Tourelle HOT* (HOT-tårn)
Panserjeger utstyrt med et Euromissile UTM 800 tårn med fire HOT ATGW, og med plass til ytterligere ti HOT ATGW i skroget.

* **VCR/IS** – *Intervention Sanitaire*
Ambulanse med plass til enten seks sittende og to på båre eller fire på båre.

* **VCR/PC** – *Poste de Commandement*
Mobil kommandopost.

* **VCR/AT** – *Atelier Technique* (teknisk værksted)
Bergingsvogn.

* **VCR/AA** – *d'Auto-défense Anti-aérienne*
Vogn med tårn med et eller to 20 mm luftvernskanoner.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alvis Saracen

**Alvis Saracen** er et britisk pansret personellkjøretøy med sekshjulsdrift produsert av Alvis. Det ble utviklet like etter andre verdenskrig, og var i produksjon fra 1952 til 1972.  

## Eksterne lenker
*
Funnefoss/Vormsund Idrettslag

**Funnefoss/Vormsund Idrettslag**, forkortet til **FUVO**, er et idrettslag fra Funnefoss, Opakermoen og Vormsund i Nes kommune i Akershus, stiftet 6. desember 1924. Idrettslagets hjemmebane er Funnefoss stadion på Opakermoen. 

## Tabellen

## Historie

Det nåværende idrettslaget er resultatet av sammenslåingen av Funnefoss Idrettslag og Vormsund Idrettslag 5. februar 1967. Idrettslaget regner stiftelsesdatoen til Funnefoss Idrettslag som sin. Vormsund Idrettslag ble stiftet 17. juni 1934. For tiden er det fotball og boksing idrettslaget har aktive grupper i, men det har tidligere vært egne avdelinger for blant annet håndball, skisport og bordtennis.

Fotballaget holdt seg for det meste på 5. nivå i divisjonsystemet gjennom slutten av 1960-tallet fram til slutten av 1990-tallet, bortsett fra i 1981 og i 1983 da de spilte på 4. nivå (gamle 4. divisjon). I 1983 møtte de Kongsvinger i 1. runde i NM i fotball og tapte knepent 0-1, noe som er klubbens beste resultat i NM i fotball.

I 1999 rykket laget opp til 4. divisjon, og i 2001 rykket de videre opp til 3. divisjon, hvor de holder til nå. I 2000 og 2001 arrangerte klubben Norges to første uoffisielle norgesmesterskap i sandfotball. FUVO vant den første turneringen, og ble dermed landets første norgesmestere i sandfotball, om enn uoffisielt.

## Kjente fotballspillere fra FUVO

* : Vålerenga, Stabæk
* : blant andre Kongsvinger
* Rolf Nordberg: blant andre Lillestrøm
* Geir Frigård: Ham-Kam, Lierse, LASK Linz, CS Sedan-Ardennes, TB Berlin, Lillestrøm, Kongsvinger (ingen A-kamper for FUVO.)
* : Stabæk, , Lillestrøm, SVB Bleiburg, FC Kärnten og SV Spittal (kun 3 A-kamper for FUVO.)
* : Lillestrøm, Kongsvinger
* : Lillestrøm, Fotballklubben Lyn
* : Nybergsund IL-Trysil

{| 

{| 

{| 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Funnefoss Stadion - Nordic Stadiums
Cadillac Gage Commando V-300

**Cadillac Gage Commando V-300** er en serie amerikanske amfibiske pansrede personellkjøretøyer med sekshjulsdrift.  De første produksjonsmodellene kom i 1982.  De har vært i tjeneste med Kuwait og Panama.
ENGESA EE-11 Urutu

**ENGESA EE-11 Urutu** er et brasiliansk amfibisk pansret personellkjøretøy med sekshjulsdrift.  Det ble satt i produksjon for den brasilianske hæren i 1974.  

## Eksterne lenker
* Globalsecurity.org (engelsk)
* Armyrecognition.com (fransk)
Hotspur Hussar

**Hotspur Hussar** er et britisk pansret personellkjøretøy med fire- eller sekshjulsdrift. Det ble vist offentlig første gang i 1984.  Den underliggende mekanikken kommer fra Land Rover Defender.
TAB-71

**TAB-71** er et rumensk amfibisk pansret personellkjøretøy med åttehjulsdrift.  Det er basert på det sovjetiske BTR-60PB, men med kraftigere motorer og bedre elevasjon på mitraljøsene i tårnet.

## Kilder
* *Jane's Armour and artillery 1997-98*, ISBN 0-7106-1542-6
Julebrus

**Julebrus** er en samlebetegnelse for ulike typer norsk brus som tradisjonelt blir solgt i tida rundt jul, men som på 2000-tallet er i handelen fra oktober til januar. 

## Opphav
Det hersker uenighet blant julebrusprodusentene om hvilken julebrus som var først på markedet, men Berentsens Brygghus i Egersund (på den tid kalt Egersund Mineralvandfabrik) har etiketter fra egen produksjon tilbake til før 1950-tallet med «Julebrus» tekst og motiv, og er dermed den første, dokumenterte produsenten av julebrus i Norge. Hansa bryggeri hevdet at de var først med sin julebrus i 1970, og andre har hevdet at Hamar bryggeri introduserte sin julebrus i 1960-årene. Brynild har på sin side hevdet at de allerede i 1958 solgte «Festbrus», med motiv av dansende julenisser.

## Varianter
Julebrus er stort sett rød eller mer brunlig, men kommer også i grønn og gul. I Telemark skiller man mellom to typer julebrus: «klar» og «grumset». Den grumsete julebrusen er oransje og opak, mens den klare julebrusen er rødere og transparent. Hamar bryggeri reklamerte for «grønn, festlig julebrus».

På Sørlandet og på Hamar og andre midtre og nordlige deler av Østlandet (Oppland og Hedmark), i Trondheim og sørlige deler av Nord-Norge, er julebrusen brun og smaker litt som champagnebrus. I sørlige deler av Østlandet samt Vestlandet og i deler av Nord-Norge er julebrusen stort sett rød og smaker som eventyrbrus som er den mest vanlige røde brusen resten av året.

I 2004 besluttet Aass Bryggeri å legge ned produksjonen av julebrus, noe som ble dårlig mottatt blant tilhengerne. Tilbakemeldingene bryggeriet mottok etter nedleggelsen førte til at produksjonen ble gjenopptatt.

## Julemust

I svensk tradisjon er en tilsvarende leskedrikk ved juletider også en søt brustype, i Sverige kalt **. Drikken skiller seg fra julebrus hovedsakelig ved bruken av maltekstrakt og humle. Ingrediensene kommer av at must historisk ble utviklet som et alkoholfritt alternativ til øl.

Roma Mineralvannfabrikk i Lillestrøm er den eneste norske produsenten av julemust.

## Referanser


## Se også
* Sukkerøl
* *[[Julebruskongens julekalender]]*

## Eksterne lenker
* 
*  julebrustest.no - historikk, bilder og informasjon om julebrus
AMX VCI

**AMX VCI** (fransk: *Véhicule de Combat d´Infanterie*) er et fransk beltegående pansret personellkjøretøy utviklet på 1950-tallet.  De første produksjonsmodellene sto ferdig i 1959, og var bygget på chassiset til stridsvognen AMX-13.
## Litteratur
* Christopher F. Foss, *Jane's Tank and Combat Vehicle Recognition Guide*, HarperCollins Publishers, London 2002. 
* Samer Kassis, *30 Years of Military Vehicles in Lebanon*, Beirut: Elite Group, 2003. 
* Samer Kassis, *Véhicules Militaires au Liban/Military Vehicles in Lebanon 1975-1981*, Trebia Publishing, Chyah 2012. 
* Steven J. Zaloga, *Tank battles of the Mid-East Wars (2): The wars of 1973 to the present*, Concord Publications, Hong Kong 2003. 

## Eksterne lenker

*
Steyr 4K 7FA G 127

**Steyr 4K 7FA G 127** er et sveitsisk pansret personellkjøretøy med beltedrift fra Steyr-Daimler-Puch.  Den er en videreutvikling av Saurer 4K 4FA, og de første produksjonsmodellene sto ferdig i 1977.
Juleøl

**Juleøl** er øl, oftest mørkt og alkoholsterkt, som blir solgt ved juletider, og er en tradisjon som strekker seg mer enn 1500 år tilbake i tid.

## Norge
Brygging av øl til jul er i Norge en tradisjon som strekker seg tilbake til vikingtiden. Det har til tider vært påbudt for alle større gårdsbruk å brygge juleøl og dele med naboene. Straffen kunne være så streng som å miste gården, og bli landsforvist. Maten var mindre viktig og det het derfor tidligere å «drikke jul» i betydninga «feire jul» jfr. Haraldskvedet. 

I de siste hundre årene er imidlertid tradisjonen med hjemme- og gårdsbrygging i stor grad blitt overtatt av kommersielle bryggerier. Det tradisjonelle juleølet fra bryggeriene var et sterkøl med alkoholstyrke som eksportøl og bokkøl, dvs. fra 4,75 % og høyere. Juleøl ble solgt av alle butikker som hadde bevilling til salg av øl i klasse III (sterkøl). I 1993 ble sterkøl forbudt solgt fra butikk, og bryggeriene lanserte da en ny klasse juleøl med 4,7 % alkoholstyrke for butikksalg. Sterkøl distribueres nå av Vinmonopolet.

## Se også
*Øl
*Julemat
*Sukkerøl

## Referanser




## Eksterne lenker
* Forskning.no om juleølets historie
OT-64

**OT-64** er en serie amfibiske pansrede personellkjøretøyer med åttehjulsdrift.  De ble utviklet i samarbeid mellom Polen og Tsjekkoslovakia, og de første produksjonsmodellene sto ferdig i 1964. OT-64 er den tsjekkiske betegnelsen, i Polen har kjøretøyet betegnelsen **SKOT**. I tillegg til Tsjekkoslovakia og Polen ble OT-64 eksportert til India, Libya, Marokko, Sudan, Syria, Uganda og Ungarn.

OT-64 har et skrog konstruert i sveiset stål som gir beskyttelse for riflekalibrede prosjektiler og granatsplinter. I vannet gir to propeller fremdrift på opptil 9km/t. Alle variantene har nattsikter, vinsj, beskyttelse mot ABC-våpen og plass til 15 fullt utstyrte soldater.

## Varianter
;OT-64A (SKOT): Den første varianten. Uten tårn, men kunne utstyres med et 7,62 mm maskingevær.
;OT-64B (SKOT-2): Fastmontert 7,62 mm maskingevær eller 12,7 mm mitraljøse utstyrt med skjold.
;OT-64C(1) (SKOT-2A): Utstyrt med tårn av samme type som brukt av BTR-60PB med en 14,5 mm maskinkanon og et 7,62 mm maskingevær. Noen kjøretøy ble også utstyrt med to panservernmissiler.
;OT-64C(2) (SKOT-2AP): Nytt tårn med samme bestykning som OT-64C(2), men med mulighet for å elevere bestykningen til +89,5° for å kunne bruke den som antiluftskyts.

## Galleri

Fil:SKOT 2A TBiU9 3.jpg|OT-64C(1) / SKOT-2A
Fil:SKOT-2 AP.JPG|OT-64C(2) / SKOT-2AP


## Eksterne lenker
* 
* GlobalSecurity.org om OT-64 (engelsk)
Saurer 4K 4FA

**Saurer 4K 4FA** er et østerriksk pansret personellkjøretøy med beltedrift. I den østerrikske hæren gikk det under betegnelsen *SPz A1*. Det ble også eksportert til Hellas under navnet *Leonidas*. 

Saurer 4K 4FA ble utviklet ut i fra SdKfz 251 fra andre verdenskrig. Den første prototypen var ferdig i 1958, og det gikk i produksjon i 1961.

Kjøretøyet har en sekssylindret dieseldrevet firetaktsmotor. Det veier 14 tonn, og har en rekkevidde på 230 km (vei) eller 140 km (terreng).

Det ble utviklet videre som Steyr 4K 7FA G 127.
Marder

**Marder** er en tysk beltegående stormpanservogn, utviklet på 1960-tallet.  Den ble produsert av Rheinstahl og Krupp.  De første produksjonsmodellene ble levert i 1970.

## Eksterne lenker
*
BMP-23

**BMP-23** er en bulgarsk stormpanservogn.  Den ble utviklet på basis av sovjetiske MT-LB pansret personellkjøretøy og 2S1 Gvosdika selvdreven 122 mm haubitser.

## Varianter

;BMP-23A: BMP-23 med røykgranatkastere på sidene av tårnet, og utskyter for AT-4 Spigot på tårntaket.
;BRM-23: Oppklaringskjøretøy med mannskap på fem og ekstra overvåkningsutstyr.
;BMP-30: BMP-23 med tårnet fra BMP-2 med 30 mm maskinkanon, 7,62 mm MG, mulighet for AT-4 eller AT-5 panservernmissiler og tre røykgranatkastere på tårnet.

## Kilder
* Foss, Christopher; *Jane's AFV Recognition Handbook*, Jane's, ISBN 0-7106-1043-2

## Eksterne lenker
*
Vjatsjeslav Vedenin

**Vjatsjeslav Petrovitsj Vedenin** (russisk *Вячеслав Петрович Веденин*; født 1. oktober 1941, død 22. oktober 2021) var en russisk langrennsløper som representerte Sovjetunionen.

Han vant gull på 30 kilometer langrenn under OL 1972 i Sapporo. I tillegg gikk han ankeretappen på stafetten for Sovjetunionen. Han vekslet over ett minutt bak Norges løper, Johs Harviken, men reduserte forspranget gradvis, og passerte Harviken mindre enn én kilometer fra mål. 

## OL-medaljer
*  1972  Sapporo -  **Gull** i langrenn 30&nbsp;km menn  Sovjetunionen
*  1972  Sapporo -  **Gull** i langrenn 4 x 10&nbsp;km stafett  Sovjetunionen
*  1968  Grenoble -  Sølv i langrenn 4 x 10&nbsp;km stafett  Sovjetunionen
*  1972  Sapporo -  Bronse i langrenn 50&nbsp;km menn  Sovjetunionen

## VM-medaljer
*  1970  Vysoké Tatry - **Gull** i langrenn, 30&nbsp;km 
*  1970  Vysoké Tatry - **Gull** i langrenn, 4 x 10&nbsp;km stafett 
*  1970  Vysoké Tatry - Sølv i langrenn, 50&nbsp;km

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
BMD-1

**BMD-1** () er en sovjetisk amfibisk stormpanservogn med 73 mm kanon, beregnet på luftlandsettinger.  I vannet er framdriften fra to vannjeter.

## Eksterne lenker
*
Sixten Jernberg

**Edy Sixten Jernberg** (1929–2012) var en svensk langrennsløper. Han er en av Sveriges mestvinnende langrennsløpere gjennom alle tider, med ni OL-medaljer og seks VM-medaljer. Han representerte Lima IF i Lima i Dalarna.

Han vant fire gull på femmila (av fem mulige) i internasjonale mesterskap i perioden fra 1956 til 1964. I 1960 ble han tildelt Holmenkollmedaljen.

## OL-medaljer

* Cortina 1956 – **gull** på 50&nbsp;km, sølv på 15 og 30&nbsp;km, bronse på stafetten
* Squaw Valley 1960 – **gull** på 30&nbsp;km, sølv på 15&nbsp;km
* Innsbruck 1964 – bronse på 15&nbsp;km, **gull** på 50&nbsp;km og **gull** på stafetten.

## VM-medaljer
* Falun 1954 – bronse på 4 x 10&nbsp;km stafett
* Lahtis 1958 – **gull** på 50&nbsp;km og stafetten, bronse på 30&nbsp;km
* Zakopane 1962 – **gull** på 50&nbsp;km og stafetten

I tillegg vant han Vasaloppet to ganger, i 1955 og 1960.

Han ble tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje i 1956.

## Se også
* Liste over mestvinnende vinterolympiere
* Sixten Jernberg-prisen

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*
Austbygde

**Austbygde** er et kirkesokn og tettsted i Tinn i Telemark. Statistisk sentralbyrå brukte inntil 2024 navnet **Tinn Austbygd** om tettstedet. Austbygde kirke er sognets kirke.

Tettstedet (Austbygde sentrum) har  innbyggere per 1. januar . 

Bygda ligger ved den nordøstre bredden av Tinnsjå, to kilometer fra nabobygda Atrå i vest. Nordover i dalen som strekker seg fra Tinnsjøen ligger Tessungdalen. Austbygdåe, et vernet vassdrag, renner gjennom bygda. Austbygde er det nest største stedet i Tinn etter folketall etter Rjukan.

Austbygde består av småbygdene Haukås, Lurås og Nordbygda.

Austbygde kirke ble bygd i 1888.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bygdas nettside
Austerbygd

:*For Austbygda i Tinn kommune, se [[Austbygde]].*

**Austerbygd** (gammelnorsk: *Eystribygð*, islandsk: *Eystribyggð*, også kalt Austerbygda eller Østbygda) var den østligste og også største boplassen som ble etablert på Grønland da Eirik Raude tok med seg folk fra Island og bosatte seg her omkring 985. De andre bosettingene, som lå lenger nordvest, het Vesterbygd og Midtbygd. Midtbygd omtales i noen sammenhenger som en del av Austerbygd. 

Bosettingen hadde på det meste ca. 4000 innbyggere, og det er funnet rester etter 200–300 gårder i området. Gårdene ligger spredt langs kysten i de nåværende kommunene Qaqortoq, Narsaq og Nanortalik.

Her etablerte Eirik Raude seg på det som het Brattahlíð, innerst i Eriksfjorden, nær dagens Qassiarsuk. Andre kjente ruiner i dette området er Hvalsey kirke og ruinene etter bispesetet Garðar i Igaliku.  

I løpet av 15. århundre forsvant den siste norrøne befolkningen fra området, og årsaken til forsvinningen er omstridt. Den siste skriftlige kilden om bosettingen er fra 1408. Ifølge historikeren Oscar Albert Johnsen besøkte Didrik Pining Grønland i 1480-årene, og da eksisterte bosettingen fortsatt.

## Se også
* Kujataa, verdensarvområde fra 2017
*Eirik Raudes kolonisering av Grønland

## Referanser


## Litteratur
*
Liv Tyler

**Liv Tyler** (født **Liv Rundgren** 1. juli 1977 i New York City i New York) er en amerikansk skuespiller. Hun er datter av Steven Tyler, vokalist i Aerosmith. Moren oppkalte henne etter Liv Ullmann.

Tyler arbeidet først som modell, men skiftet snart til skuespill. Hun er blant annet kjent for rollen som «Arwen» i *[[Ringenes herre]]*-filmene.

## Filmografi
* 1994: *[[Silent Fall]]*
* 1995: *[[Heavy (film)|Heavy]]*
* 1995: *[[Empire Records (film)|Empire Records]]*
* 1996: *[[Stealing Beauty]]*
* 1996: *[[That Thing You Do!]]*
* 1997: *[[Inventing the Abbotts]]*
* 1997: *[[U Turn]]* 
* 1998: *[[Armageddon (film)|Armageddon]]*
* 1999: *[[Plunkett & Macleane]]*
* 1999: *[[Cookie's Fortune]]*
* 1999: *[[Onegin]]*
* 2000: *[[Dr. T og kvinnene]]*
* 2001: *[[One Night at McCool's]]*
* 2001: *[[Ringenes herre: Ringens brorskap]]* – som «Arwen Aftenstjerne»
* 2002: *[[Ringenes herre: To tårn]]* – som «Arwen Aftenstjerne»
* 2003: *[[Ringenes herre: Atter en konge]]* – som «Arwen Aftenstjerne»
* 2004: *[[Jersey Girl]]*
* 2005: *[[Lonesome Jim]]*
* 2007: *[[Reign Over Me]]*
* 2008: *[[The Strangers]]*
* 2008: *[[The Incredible Hulk]]*
* 2010: *[[Super]]*
* 2011: *[[The Ledge]]*
* 2012: *[[Robot & Frank]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Millennium Stadium

**Millennium Stadium** (walisisk: *Stadiwm y Mileniwm*) i Cardiff er det nasjonale stadion til Wales, primært brukt til rugby og fotball. Den var en periode Storbritannias største stadion med en tilskuerkapasitet 74&nbsp;500, men ble passert av Wembley Stadium i London da denne ble ferdig ombygd i 2007, og Old Trafford da den ble utvidet fra 68 000 til 76 000. Anlegget eies av Welsh Rugby Union.

## Historie
Millennium Stadium ble bygget i 1999, på samme sted som den gamle nasjonale arenaen, i Cardiff Arms Park. En av grunnene til at det ble bygget var at Wales var vertskap for verdensmesterskapet i rugby union i 1999. Mange av kampene i denne turneringen ble spilt på banen, blant annet finalen. 

Selve anlegget kostet eierne 126 millioner pund, noe som ble betraktet som rimelig. Pengene ble skaffet av private investorer, offentlige bevilgninger fra det nasjonale lotteriet i Storbritannia, salg av obligasjoner til supportere og lån.

Arenaen ble første gang brukt den 26. juni 1999 da Wales' rugbylag spilte mot Sør-Afrika. Kampen endte med 29-19 seier til Wales, og det var første gang de slo Sør-Afrika i rugby.

Den 30. juni 2015 bestemte UEFA at finalen i Mesterligaen 2016/2017 skal spilles på Millennium Stadium.

Fra 2001 til 2006 var Millennium Stadium vertskap for følgende engelske fotballturneringer mens Wembley ble bygd om:

*Finalen i FA-cupen.
*Finalen i Ligacupen.
*Finalen i Football League Trophy.
*Playoff-finaler på alle nivå i The Football League.
*Finalen i FA Community Shield

Det har blitt gjort forsøk på å få fotballaget Cardiff City til å bruke arenaen til sine hjemmekamper, men Cardiff City valgte å bygge et eget anlegg, Cardiff City Stadium.

## Eksterne lenker
* 
* The Stadium Guide