open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
IEEE 802.1X

**IEEE 802.1X** er en IEEE-standard for portbasert Network Access Control (PNAC). Det er en del av IEEE 802.1 gruppen med nettverksprotokoller. Det gir en autentiseringsmekanisme til enheter koblet til et LAN eller WLAN.

IEEE 802.1X definerer innkapsling av Extensible Authentication Protocol (EAP) over IEEE 802 som er kjent som «EAP over LAN» eller EAPOL. EAPOL ble opprinnelig utviklet for IEEE 802.3 Ethernet i 802.1X-2001, men ble tilpasset for å passe andre IEEE 802 LAN teknologier som IEEE 802.11 trådløs og Fiber Distributed data Interface (ISO 9314-2) i 802.1X-2004. EAPOL protokollen ble også modifisert for bruk med IEEE 802.1AE («MACsec») og IEEE 802.1AR (Secure Device Identity, DevID) i 802.1X-2010 til å støtte tjenesten identifisering og valgfri punkt til punkt kryptering over den lokale LAN segmentet.
IEEE 802.1Q

**IEEE 802.1Q,** også ofte referert til som **Dot1q**, er en nettverkstandard som støtter virtuelle LAN (VLAN) på et Ethernet-nettverk. Standarden definerer et system for VLAN-tagging for Ethernet-rammer og tilhørende prosedyrer som skal brukes av broer og svitsj til å håndtere slike rammer. Standarden inneholder også bestemmelser for en kvalitet på tjenesten (QoS) kjent som IEEE 802.1p og definerer Generic data registrering Protocol.

## Referanser
Rolf Utne

**Rolf Utne** (født 19. september 1920 i Bergen, død 18. juli 1944 ved Gelsenkirchen, Ruhrområdet, Tyskland ) var en norsk motstandsmann og mannskap på bombefly.

Utne deltok i krigen i Norge i 1940 i et skiløperkompani i Vossefjellene, før han ble med i motstandsbevegelsen i Bergen og Oslo. Han var medlem av den såkalte Theta-gruppen. Sammen med Jan Dahm var de ansvarlig for Thetas kodesystem fram til januar 1942. Gruppen holdt til på Bryggen i Bergen. I begynnelsen var Utne en av de viktigste i Theta-gruppen. Grunnen til det, var at han hadde kompetanse innenfor radio, og kunne hjelpe gruppen på den måten.

Utne sluttet i gruppen i 1942, kom seg til Storbritannia ombord på MK «Rupee» og ble med i RNAF (Royal Norwegian Air Force). Han fikk opplæring i Canada, og ble bombeflyger.

Under tjeneste som bombesikter ved 460 Squadron RAAF døde han under et tokt over Gelsenkirchen i Ruhrområdet i Tyskland. Han var den første av medlemmene i Theta-gruppen som døde.

## Referanser





## Litteratur
*
Theta-gruppen

**Theta-gruppen** var en motstandsgruppe lokalisert på og ved Bryggen i Bergen under andre verdenskrig. Gruppen var operativ fra desember 1941 til juni 1942. Gruppens kjernevirksomhet var illegal radiokommunikasjon med de allierte, men de gjennomførte også sabotasjeoppdrag. En av gruppens store bragder var i forbindelse med senkningen av krigsskipet «Tirpitz» i november 1944.

## Opprettelse og virksomhet
Etter invasjonen av Norge våren 1940, vokste det høsten 1940 frem en vennegruppe i Bergen med Jan Dahm og Bjarne Winter Thorsen i spissen. De hadde et felles siktemål; å få kontakt med norske myndigheter i England, med den hensikt i å fortsette kampen mot de tyske okkupantene, bak deres egne linjer. For å gjøre dette, var nødvendig teknisk utstyr samt et oppholdssted viktige forutsetninger. Karene hadde tilgang på et skjult lokale på Bryggen i Bergen, som de fritt kunne disponere. Dette rommet utgjør nå Thetamuseet. Bryggen var under krigen et uoversiktlig område, hvor et lite rom vanskelig kunne oppdages. Winter Thorsen reiste til England for å gå til anskaffelse av radioutstyr samt enkel opplæring. Etter hans hjemkomst startet informasjonsutvekslingen med de allierte i England. Tyske styrkers bevegelser opptok gruppens hovedfokus.
 
Det største slagskipet i den tyske krigsmarinen under andre verdenskrig, «Tirpitz», var fryktet av de allierte styrkene. Theta-gruppen samlet og videresendte informasjon om hvor skipet befant seg, noe som var avgjørende for at britiske bombefly til slutt klarte å senke skipet i november 1944.

## Minnesmerke
Der hvor konsentrasjonsleiren Dautmergen tidligere lå, er det i dag reist et stort kors, omkranset av minnesteiner. Ved foten av minnesmerket står en innskrift som i norsk oversettelse lyder: «Her hviler ofrene for en hensynsløs vold. I leiren Schöberg (Dautmergen) led og døde for sin overbevisnings skyld i tiden Januar 1944-mai 1945, 1.777 politiske fanger, heriblant 5 belgiere, 18 tyskere, 110 franskmenn, 6 hollendere, 18 italienere, 97 jugoslaver, 99 lettere og litauere, 9 nordmenn, 12 sveitsere, 4 tsjekkoslovaker, 248 ungarere og 330 statsløse». Med «statsløse» menes jøder og sigøynere. Når det gjelder døde nordmenn er det et tall som står på minnesmerket, 9, feil. Rett tall er 12.

## Gruppens medlemmer

* Jan Dahm 
* Bjarne Winter Thorsen 
* Leif Utne 
* Rolf Utne
* Hagbarth Schjøtt 
* Bjarne Thorsen 
* Kristian Ottosen 
* Sigurd Gran Blytt 
* Jacob Landsvik 
* Wenche Stenersen 
* Markus Wiig 
* Otto Kaurin Nilsen
* Frank Olsen
* Einar Birkeland
* Olav Osland

## Litteratur
* Kristian Ottosen: ''Theta Theta: et blad fra motstandskampens historie 1940-1945'' (korrigert nytrykk). Aschehoug, 1991. ISBN 8203166865
* Kristian Ottosen: ''Theta Theta: et blad fra motstandskampens historie, 1940-1945'' . Universitetsforlaget, 1983. ISBN 8200068234
Le Chat noir

**Le Chat Noir** (norsk: *Den svarte katt*) var fra 1881 til 1897 en populær kabaret på Montmartre i Paris. Den ble grunnlagt av Rodolphe Salis.

*Le Chat Noir* var i fin de siècle-epoken et møtested for mange chanson-sangere, kunstnere, forfattere og skuespillere, og ble tett knyttet til bohemmiljøet i Paris.

## Referanser


## Litteratur
* Armond Fields: *Le Chat Noir: A Montmartre Cabaret and Its Artists in Turn-Of-The Century Paris*. Santa Barbara Museum of Art, 1994, ISBN 0-89951-087-6 (englisch)
* Mariel Oberthur: *Le cabaret du Chat Noir à Montmartre (1881–1897)*. Editions Slatkine, 2007, ISBN 2-05-102037-X 

## Eksterne lenker
*
Janco

**Janco** kan sikte til:

* Janco Visjon, TV-stasjon med sendenett i Oslo, før Get, nå Telia.
* Janco Kabel-TV, Norges første kommersielle operatør av fellesantenneanlegg i Oslo-området, før Get, nå Telia.
* Janco Multicom, selskapet som ble resultatet av fusjonen mellom Norkabel og Janco Kabel-TV, tidligere Get, nå Telia.
Théophile Steinlen

**Théophile Alexandre Steinlen** (født 10. november 1859 i Lausanne i Sveits, død 13. desember 1923 i Paris), ofte bare kalt **Steinlen**, var en sveitsiskfødt fransk maler, grafiker og illustratør kjent for sine japansk-inspirerte kunstplakater i art nouveau-stil. Han var bosatt i Paris fra 1882 der han kom til å bli en kjent tegner i landets bildetidsskrifter. Han var en av grunnleggerne av *[[Le Journal des Humoristes]]* (1898) og illustrerte mange bøker. 

## Plakater (eksempler)


Fil:Steinlein-chatnoir.jpg|*[[Le Chat noir]]*, 1896
File:Théophile Alexandre Steinlen - Cocorico - Google Art Project.jpg|*Cocorico*, 1899
File:Théophile Alexandre Steinlen 25 Juin 1916 - Journée Serbe.jpg|*25 Juin 1916 - Journée Serbe*, 1916


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kort biografi og bildeeksempler på satirarkivet.se 
* Théophile Steinleins bidrag i ''Simplicissimus'' (velg «S» og «Steinlen, Théophile Alexandre»)
Holmenkollrennet 1987

**Holmenkollrennet 1987**
Ifølge FIS ble det og arrangert stafett for kvinner og menn. Dog er det ingen resultater å oppdrive fra stafettene.
## Resultater

## Eksterne lenker
* FIS resultater kombinert
* FIS resultater Midtstubakken
* FIS resultater Holmenkollbakken
* FIS resultater langrenn
Kongsvik videregående

***Kongsvik videregående*** er en norsk komiserie som gikk på TVNorge i 2013. Serien fulgte hverdagslivet til elever og lærere ved Kongsvik Videregående skole. Serien var en oppfølgeren til *[[Kongsvik ungdomsskole]]* fra 2011. Alle hovedrollene ble spilt av Lene Kongsvik Johansen. Johansen spilte tilsammen åtte forskjellige roller. To av dem var også med i *Kongsvik ungdomsskole*, mens de andre seks var helt nye karakterer.

Serien ble spilt inn på Nordstrand videregående skole, som ligger i nærheten av Nordseter ungdomsskole (også brukt til å spille inn *Kongsvik ungdomsskole*).

Premieren ble sett av 308 000, noe som var høyere en premieren for forrige serie.

Under Gullruten 2013 vant Lene Kongsvik Johansen klassen for beste kvinnelige skuespiller for serien. I tillegg ble serien nominert i klassene beste humorprogram, beste manus drama (Christopher Pahle, Martin Zimmer og Lene Kongsvik Johansen) og beste kostyme/sminke (Michelle Johansson, Janne Skarpeid Johansen og Hanne Iveland Henriksbø). Under Komiprisen 2013 vant Kongsvik Johansen klassene beste kvinnelige artist, TV/Film/Nett og publikumsprisen mens serien ble nominert til beste forestilling – TV/Film/Nett.

## Karakterer
;Gamle karakterer
* Kine Flatland: Kine er 16 år og har begynt på Kongsvik videregående, men er ikke helt fornøyd med at hun ikke har havnet i den kuleste klassen på skolen. 
* Wenche Westgaard: Wenche er 45 år og har lenge vært sykmeldt og har fått seg en 37,5 prosents stilling på skolen som lærer for elever med læringsvansker, men er ikke helt fornøyd med jobben siden hun har mange sykdommer og plager selv.

;Nye karakterer
* Steinar Enoksen: Steinar er 42 år fra Nord-Norge og er økonomilærer på Kongsvik videregående, og er veldig opptatt av at man skal være kompis med elevene.
* Alexander Molteberg: Er 18 år og med i den kuleste guttegjengen på skolen, men er kanskje ikke den aller kuleste i gjengen selv. Uansett er han klar på at tredjeklasse kommer til å bli det feteste året i hele livet.
* Britt Werring: Er 69 år og skolens eldste lærer. Hun er en tysklærer av den gamle skolen. Hun er tilhenger av beinhard disiplin, men omtaler seg selv som rettferdig, heller enn streng.
* Gunn Merete: Gunn Merete er vaktmester på skolen og unødvendig folkesky.
* Birgitte Greppestad Broch: Er 43 år, advokat og mamma til Kristine, som ikke presterer så godt på skolen. Hun lurer på hva som er galt med undervisningen, siden Kristines resultater er så «average».
* Tuva Grjotheim: Er 17 år fra Aust-Agder og er en politisk engasjert, kverulerende og bedrevitende miljøverns-, menneskerettighets- og dyrevernsaktivist. Hun nekter å la seg styre av flertallet.

## Referanser
Aslak Gurholt Rønsen

**Aslak Gurholt Rønsen** (født 4. desember 1981) er en norsk grafisk designer og illustratør. 

Aslak Gurholt Rønsen kommer fra Lørenskog. I 2001 ble han uteksaminert fra Central Saint Martins College of Arts and Design (CSM) i London, i 2005	fra Kunsthøgskolen i Oslo.
Aslak Gurholt Rønsen er med i designstudioet Yokoland i Oslo som han etablerte sammen med Espen Friberg i 2001. Der har han særlig arbeidet med bokdesign. 

## Utmerkelser (utvalg)
Aslak Gurholt Rønsen og Yokoland har mottatt en lang rekke utmerkelser for illustrasjoner og design, ikke minst i Grafills designkonkurranser Årets vakreste bøker og Visuelt.

* 2015: Bokkunstprisen

## Referanser
Holmenkollrennet 1998

**Holmenkollrennet 1998** Det ble på søndag arrangert en Mix-stafett med mann - kvinne - mann - kvinne. Mennene gikk 10k mens kvinnene 5km. 2 etapper i klasisk og 2 i fri- Dette var første gang WC historien i langrenn at en slik stafett ble arrangert. Det ble prøvd et par ganger senere og, (ikke i Kollen) men var ingen suksess og den forsvant fort ut av programmet til FIS.

## Resultater

## Eksterne lenker
* Norges Skiforbund resultater 30km
* Norges Skiforbund resultater 50km
*  Norges Skiforbund resultater Mix-Stafett
* FIS resultater Kombinert 15km
* FIS resultater Kombinert 7,5km
* FIS resultater Hopp K115
The Following

***The Following*** er en amerikansk krim- og thrillerserie som gikk på Fox fra 2013 til 2015. Serien følger en FBI-agent som jakter på tilhengere og kopier av seriemorderen Joe Carroll som FBI-agenten arresterte i starten av serien. Hovedrollen spiltes av Kevin Bacon.

I Norge har serien vært sendt på TVNorge.

## Handlingsreferat
Den første sesongen av «The Following» sentrerer om den tidligere FBI-agenten Ryan Hardy (spilt av Kevin Bacon) og hans forsøk på å arrestere seriemorderen Joe Carroll (spilt av James Purefoy) etter at seriemorderen klarer å stikke av fra et fengsel. Hardy oppdager snart at Carroll har omgitt seg med en gruppe likesinnede individer, og gjorde dem til en kult av fanatiske mordere. Han valgte Emma Hill (spilt av Valorie Curry) som sin nestkommanderende. Når Carrolls egen sønn, Joey Matthews (spilt av Kyle Catlett) blir bortført av farens tilhengere, oppdager agentene Mike Weston, Debra Parker, og resten av FBI at dette egentlig bare var det første skrittet i Carrolls egentlige planer. Carroll planlegger å ydmyke Hardy for hans tidligere arrestasjon, og bli gjenforent med sin tidligere kone Claire Matthews (spilt av Natalie Zea)

Den andre sesongen sentrerer rundt en annen kult, ledet av Lily Gray (spilt av Connie Nielsen) og de to tvilling-sønnene hennes Mark og Luke Gray (begge spilt av Sam Underwood) samtidig som de begynner å komme med en rekke offentlige uttalelser, i forsøk på å lokke Joe Carroll ut av gjemmestedet sitt - samtidig som resten av verden tror at Carroll er død. Weston blir på nytt rekruttert av spesialagent Mendez fra FBI, for å skaffe mer informasjon om den nye kulten. Men Hardy og hans nies Max Hardy (spilt av Jessica Stroup) har samtidig deres egne planer.

Den tredje sesongen følger Hardys liv etter Carrolls arrestasjon, og han har blant annet funnet seg en ny kjæreste. Men agent Weston forsøker å jakte på Mark Gray. Carroll sitter nå på dødscelle, og venter på å bli henrettet. Men han spiller likevel en viktig rolle i løpet av den tredje sesongen. I tillegg dukker det opp en annen seriemorder, som snart viser seg å være minst like farlig og dyktig som Joe Carroll. 

## Seriens hovedpersoner
* Kevin Bacon - Ryan Hardy
* James Purefoy - Dr. Joe Carroll
* Natalie Zea - Dr. Claire Matthews
* Annie Parisse - Debra Parker
* Shawn Ashmore - Mike Weston
* Valorie Curry - Emma Hill/Denise Harris
* Nico Tortorella - Jacob Wells/Will Wilson
* Adan Canto - Paul Torres/Billy Thomas
* Kyle Catlett - Joey Matthews

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anna G. Jónasdóttir

**Anna Guðrún Jónasdóttir** (født 1942) er en islandsk statsviter og kjønnsforsker. Hun jobber hovedsakelig med politisk teori og samfunnsteori, og er bl.a. kjent for sin forskning på kjærlighet og sin teori om «love power». Hun er professor emerita i kjønnsstudier ved Örebro universitet og en av fire direktører for Centre of Gender Excellence, som er et samarbeid mellom flere universiteter. 

Hun har doktorgrad i statsvitenskap fra Göteborgs universitet (1991), og har studert statsvitenskap, sosiologi, økonomisk historie og psykologi.

## Utvalgte bøker
* *The Political Interests of Gender: Developing Theory and Research with a Feminist Face* (med Kathleen B. Jones), Sage, 1988
* *Why Women Are Oppressed*, Temple University Press, 1991
* *Love power and political interests: towards a theory of patriarchy in contemporary western societies*, Örebro universitet, 1991
* *Is There A Nordic Feminism?* (with Drude von der Fehr and Bente Rosenbeck, eds.), Routledge, 1998
* *[http://i.unu.edu/media/publication/000/002/330/political_interest_of_gender_revisited_web.pdf The Political Interests of Gender Revisited: Redoing Theory and Research with a Feminist Face]* (with Kathleen B. Jones, eds.), Tokyo/New York/Paris: United Nations University Press, 2008, ISBN 978-92-808-1160-5
* *Sexuality, Gender and Power: Intersectional and Transnational Perspectives* (med Valerie Bryson og Kathleen B. Jones, red.), Routledge, 2011, ISBN 0415880874
* *Love: A Question for Feminism in the Twenty-First Century* (med Ann Ferguson, red.), Routledge Advances in Feminist Studies and Intersectionality, 2013, ISBN 0415704294

## Referanser


## Litteratur
* Kathleen B. Jones and Gunnel Karlsson (eds), *Gender and the Interests of Love. [[Festskrift|Essays in honour]] of Anna G. Jónasdóttir*, Örebro University Press, 2008
Schöneberg Südgelände naturpark

**Schöneberg Südgelände naturpark** er en 18 km² stor park i Schöneberg i Berlins bydel Tempelhof-Schöneberg.  Parken strekker seg langs den tidligere rangerbanestasjonen Tempelhof og inneholder et naturvernområde, kunstverker og avlagt jernbaneutstyr. Et naturvernområde på 3,6 km² omfattes av parken.  Parken ligger til Priesterweg stasjon. 

Innenfor parkområdet finnes en 4 000 m² stor tidligere lokhall som nå brukes til blant annet eksperimentelt teater. Vest for jernbanelinjen og dermed utenfor parken, men fortsatt innenfor området *Südgelände* finnes et av Berlins største kolonihageområder.

## Jernbanestasjonens historie
Etter åpningen av Berlin-Anhalt-banen i 1841 og Berlin-Dresden-banen i 1875 hadde linjene felles banelegeme nord for dagens Prellerweg. I 1889 ble en rangerstasjon bygget i Tempelhof og denne ble stadig utvidet helt frem til 1930-tallet. 

Anhalt stasjon ble stengt 18. mai 1952 og alle spor for fjerntog ble nedlagt, og med denne også den vestlige halvdel av rangerstasjonen Tempelhof. Den østlige halvdel av stasjonen ble brukt til mindre rangervirksomhet. Helt til 1989 fantes planer for en fortsatt utnyttelse av området.

I 1993 ble alle planer for utnyttelse av området til jernbanedrift endelig skrinlagt. Deutsche Bahn overdro parken til Berlin by i 1995, som erstatning for den inngripen i naturen som jernbanen hadde forårsaket i indre by. 

Parken er sammen med Britzer Garten og Marzahnparken en av de tre store parkene tilhørende Grün Berlin Park und Garten og fikk i 1999 status som natur- og landskapsvernområde. Parken ble formelt åpnet i 1999.

## Bildegalleri

Fil:Südgelände Berlin (4).JPG|Parkert damplokomotiv
Fil:Südgelände Berlin (11).JPG|Det gamle vanntårnet
Fil:Natur-Park Schöneberger Südgelände Kunstwerke.jpg|Skulpturpark
Fil:Berlin schoeneberg suedgelaende 08.08.2012 13-19-27.jpg|I sentrum av kolonihagene
Fil:Berlin S-Bahnhof Priesterweg Alter Eingang.JPG|Priesterweg stasjon (1928), den gamle inngangen
Fil:Natur-Park Schöneberger Südgelände NSG.jpg|Tursti mellom skinnene


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Parkens internettside 
* Oppføring på Berlins offisielle hjemmeside
Verdenscupen i boccia 2007

**Verdenscupen i boccia 2007** (CPISRA Boccia World Cup 2007) ble arrangert i Vancouver i Canada. Arrangør var CPISRA - Cerebral Palsy International Sports and Recreation Association.

## Resultater, individuelt
### BC1



### BC2

Fernando Ferreira slo Hoi Ying Karen Kwok 14-1 i finalen, og Nigel Murray slo Adam Dukovich 6-0 i bronsefinalen. John Nørsterud kom på 10.-plass, og Alf Reidar Olsen kom på 28.-plass av de 47 som deltok.


### BC3

Paul Gauthier slo Grigorios Polychronidis 4-3 i finalen, og Jung Yun-jong slo Greig Jackson 3-2 i bronsefinalen.


### BC4

Yuk Wing Leung slo Eliseu dos Santos 13-2 i finalen, og Bruno Valentim slo Peter McGuire 8-2 i bronsefinalen.


## Resultater, lagkonkurranser
### Lag BC1/2




Storbritannia slo Spania 6-5 i finalen, og Portugal slo Norge 8-2 i bronsefinalen.


### Par BC3




Portugal slo Thailand 7-3 i finalen, og Sør-Korea slo Hellas 7-0 i bronsefinalen.


### Par BC4






## Eksterne lenker
* CPISRA 2007 boccia world cup (arkivert hos Wayback Machine)
* CPISRA - Ranking 30-06-2007 (med resultater fra World Cup 2007)
Seventh Son - Den siste lærling

***Seventh Son - Den siste lærling*** (originaltittel: ***Seventh Son***) er en amerikansk fantasyfilm fra 2014. Den er regissert av Sergey Bodrov og basert på boken *[[Heksenes hevn]]* av Joseph Delaney. I hovedrollene spiller Ben Barnes, Jeff Bridges, Alicia Vikander og Julianne Moore.

## Handling
Unge Tom Ward (Ben Barnes) er den sjuende sønnen til den sjuende sønnen, og det gjør at han har en skjebne. Han blir trent opp som en del av «Vokterne», som bekjemper magisk ondskap. Når den onde, mektige heksa Mother Malkin (Julianne Moore) unnslipper fangenskap, blir Tom tatt opp som lærling hos Master John Gregory (Jeff Bridges), som har vært verdens mektigste vokter i mange år, og som nå trenger hjelp fordi han ikke er så ung som han en gang var. Problemet for Tom er at de fleste har mislyktes i å ta opp arven etter Gregory, og tida begynner å løpe ut.

## Rolleliste
* Ben Barnes som Tom Ward
* Jeff Bridges som Master Gregory
* Alicia Vikander som Alice
* Julianne Moore som Mother Malkin
* Kit Harington som Billy Bradley
* Djimon Hounsou som Radu
* Olivia Williams som Mam
* Antje Traue som Bony Lizzie
* Jason Scott Lee som Urag

## Produksjon
Alex Pettyfer skulle egentlig spilt hovedrollen, men trakk seg. Shiloh Fernandez, Sam Claflin, Caleb Landry Jones og James Frecheville ble vurdert for rollen før Ben Barnes fikk den. Etter at Jennifer Lawrence trakk seg, ble Dianna Agron, Imogen Poots og Felicity Jones alle vurdert for å ta over rollen som Alice. Svenske Alicia Vikander ble til slutt valgt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Tundraarve

**Tundraarve** (*Cerastium arcticum*) er en flerårig urt som hører til nellikfamilien. Den kan bli opp til 20 cm høy. 

Tundraarve har en amfiatlantisk utbredelse; det vil si at den finnes i nordlige strøk på begge sider av Atlanterhavet. Arten er utbredt fra Banksøya i Canada over Grønland, Jan Mayen, Bjørnøya og Svalbard til Novaja Semlja. 

Johan Lange beskrev *Cerastium arcticum* i 1880 fra et grønlandsk eksemplar. I 1860 beskrev H.C. Watson *Cerastium nigrescens* fra Shetland. Den ble tidligere regnet som samme art som tundraarve, og det vitenskapelige navnet *C. arcticum* ble brukt i vid betydning. Det er nå vist ved hjelp av molekylærgenetikk og morfologi at det dreier seg om to ulike arter. Ifølge Artsdatabanken er det snøarve (*C. nigrescens*) som forekommer på det norske fastlandet, mens tundraarve (*C. arcticum*) er utbredt i Arktis.

## Referanser


## Eksterne lenker

* 
* Svalbards flora - Snøarve (''Cerastium arcticum'' Lange coll.)
G.I. Joe: Retaliation

***G.I. Joe: Retaliation*** er en amerikansk actionfilm fra 2013. Filmen er regissert av Jon M. Chu, skrevet av Rhett Reese og Paul Wernick, og har Bruce Willis, Dwayne Johnson og Channing Tatum i noen av hovedrollene.

Den er en oppfølger til *[[G.I. Joe: The Rise of the Cobra]]* (2009).

## Handling
Supersoldatgruppa G.I. Joe fortsetter å kjempe mot Cobra, og blir beskyldt for å være landssvikere av fienden Zartan, som fremdeles gir seg ut for å være den amerikanske presidenten. Zartan har nå alle verdenslederne på sin side, og den topphemmelige G.I. Joe-gruppa står i fare for å bli avslørt for hele verden.

## Rolleliste
* Bruce Willis som Joe Colton
* Dwayne Johnson som Roadblock
* Channing Tatum som Captain Duke Hauser
* Adrianne Palicki som Lady Jaye
* Arnold Vosloo som Zartan
* Jonathan Pryce som U.S. President
* Byung-hun Lee som Storm Shadow
* Ray Park som Snake Eyes
* Ray Stevenson som Firefly
* Joseph Mazzello som Mouse
* D.J. Cotrona som Flunt
* RZA som Blind Master
* Elodie Yung som Jinx
* Walton Goggins som Warden Nigel James

## Trivia
* Filmen skulle egentlig gått under navnet *G.I. Joe: Cobra Strikes*, og skulle opprinnelig hatt premiere 29. juni 2012. Men når *[[The Vow]]* og *[[21 Jump Street (film)|21 Jump Street]]*, to filmer med Channing Tatum i hovedrollen, ble store kinohiter, bestemte produsentene seg for å utvide Tatums rolle og dermed skyte noen nye scener.
* Kun fem av skuespillerne som var med i *[[G.I. Joe: The Rise of the Cobra]]* returnerte for denne filmen: Channing Tatum, Jonathan Pryce, Arnold Vosloo, Ray Park og Byung-hun Lee.

## Eksterne lenker
* 
*
Mattia Cattaneo

**Mattia Cattaneo** (født 25. oktober 1990 i Alzano Lombardo) er en profesjonell italiensk landeveissyklist. 

## Meritter

;2011
:Sammenlagt, Girobio
:Gran Premio Capodarco
:GP di Poggiana
:3.-plass sammenlagt, Tour de l'Avenir
;2012
:Ruota d'Oro
:3.-plass sammenlagt, Tour de l'Avenir
;2017
:3. etappe, Tour Cycliste International La Provence
;2019
:Giro dell’Appennino
;2021
:4. etappe (ITT), Luxembourg rundt
;2023
:6. etappe (ITT), Polen rundt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Elia Favilli

**Elia Favilli** (født 31. januar 1989 i Cecina, Toscana) er en profesjonell italiensk landeveissyklist. Han sykler for Southeast Pro Cycling.

## Meritter

;2007
:Bronse, Junior-VM, Landevei
;2010
:Giro delle Due Province Marciana
;2011
:3.-plass, GP Costa degli Etruschi
;2012
:6.-plass, Scheldeprijs
:13.-plass, Amstel Gold Race

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lillestrøm Blad

***[[Lillestrøm Blad]]*** var en norsk lokalavis som, med unntak av et opphold under krigen, kom ut med to nummer i uka mellom 3. august 1934 og 7. januar 1949. Den kom ut på Lillestrøm, men med undertittelen «*Uavhengig blad for [[Romerike|Romeriksbygdene]]*». Det var først og fremst en lokalavis for tettstedet og bygdene rundt, men både avisen og redaktøren hadde en radikal og uavhengig profil. Etter krigen fungerte avisen som talerør for Norges Kommunistiske Parti.  

Avisen ble startet av Hans Abelsnes, som på begynnelsen av 1930-tallet var redaktør og forretningsfører i Arbeiderparti-avisen *[[Akershus Arbeiderblad]]*. Det oppsto etter hvert et skisma mellom Abelsnes og partiet, og uenighet om hvordan avisen skulle drives. Da konflikten i 1934 førte til at han måtte slutte i jobben startet han etter kort tid egen avis og eget trykkeri.

Abelsnes slo alt i første nummer fast at avisens oppgave var «å renske opp i all politisk lummerhet som trives bak lukkede dører og nedrullede gardiner.» Han lovet at «metoder av den art som nu er innført i Akershus fylkes arbeiderparti bli uforsonlig bekjempet og avslørt.»

Da krigen kom ble mye av pressen stanset allerede første okkupasjonsåret. NKP-avisene ble forbudt i august 1940. Abelsnes' private avis fikk imidlertid fortsette å komme ut. I september 1940 fjernet han det vesle ordet «uavhengig» fra avisens tittel. Han unnlot å trykke noe tyskerne fant direkte uakseptabelt. Men han var lite villig til ta inn stoffet okkupasjonsmakten påla avisene å bringe. I 1942 gikk det ikke lenger. Fredag den 13. mars møtte Gestapo opp på trykkeriet og plomberte maskinene. Forsiden og baksiden på den firesiders avisen var alt ferdig, - innsiden forble utrykt. Dagen etter møtte Abelsnes opp hos tyskerne på Victoria Terrasse for å klage på stengningen. Uten at det hjalp.

Ved frigjøringen i 1945 reagerte Abelsnes raskt. Han fikk lensmannen til å fjerne plombene på trykkeriet. Han hadde første nummer av avisen på gata 14. mai. Og han meldte seg tvert inn i NKP. Abelsnes fortsatte å gi ut avisen som et privat foretak, men «stilte den uinnskrenkt til rådighet for partiet». Dermed kunne NKP i de første etterkrigsårene regne en «uavhengig» avis som en del av partipressen. 

I etterkrigsårene jobbet Abelsnes nærmest døgnet rundt for avisen, og var samtidig aktiv i lokalpolitikken. Nå var han representant for NKP. I 1947 ble han også valgt inn i herredsstyret. 

Da han døde i 1949 gikk avisen inn. Siste ordinære nummer kom 31. desember 1948. Avisen kom med en ekstrautgave 7. januar 1949, et spesielt minnenummer viet Abelsnes.  

## Referanser
Voyager (band)

**Voyager** er et progressiv metal-band fra Perth i Australia. Bandet har utgitt syv studioalbum siden de startet i 1999. De er signert til det uavhengige franske plateselskapet Season of Mist. 

Bandet har turnert verden rundt og har blant annet opptrådt under ProgPower Europe i 2006 og ProgPower USA 2011. De har også varmet opp for band som Nightwish og Queensrÿche. Voyager representerte Australia i Eurovision Song Contest 2023 med låten «Promise».

## Medlemmer

### Nåværende besetning
*Daniel «Danny» Estrin – vokal
*Simone Dow – gitar
*Alex Canion – bassgitar
*Scott Kay – gitar
*Ashley Doodkorte – slagverk

### Tidligere medlemmer

* Mark Boeijen (2005–2011)
* Chris Hanssen (2009–2010)
* Mark De Vattimo (1999–2008)
* Melissa Fiocco (2003–2007)
* Geoff Callaghan (2000–2006)
* Emanuel Rudnicki (2000–2006)
* Jennah Greaig (2001–2003)
* Mark Baker (1999–2000)
* Adam Lovkis (1999–2000)

## Diskografi
;Studioalbum
**Element V* (2004)
**uniVers* (2007)
**I am the reVolution* (2009)
**The Meaning of I* (2011)
**V* (2014)
**Ghost Mile* (2017)
**Colours in the Sun* (2019)

;Singler

*«Sober» (2007)
*«Breaking Down» (2014)
*«Misery is Only Company» (2016)
*«Ascension» (2017)
*«Promise» (2023)

;Musikkvideoer
*Sober (2007)
*The Devil in Me (2009)
*Lost (2010)
*Seize the Day (2012)
*The Meaning of I (2012)
*Hyperventilating (2014)
*Breaking Down (Lyric Video) (2014)
*Seasons of Age (2015)
*Misery is only Company (2016)
*Ascension (2017)
*Ghost Mile (2017)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
United Nations University

**United Nations University** (UNU) eller **FN-universitetet** er et organ i De forente nasjoner (FN), som ble etablert i 1973 med forskning, utdannelse, kapasitetsbygging og politikkrådgivning som oppgaver. Det har hovedkontor i Tokyo og kontorer i bl.a. Bonn, New York og Paris. Det består av 14 institutter og programmer i 12 land. Rektor for FN-universitetet er David M. Malone, som har rang som assisterende generalsekretær i FN.

## Eksterne lenker
*
Piketen

**Piketen** (norsk: *Piketten*), fra 2015 formelt benevnt **förstärkta regionala insatsstyrkor**, er en utrykningsstyrke ved det svenske politiet i Stockholm, Göteborg og Malmö. Avdelingene ble opprettet i 1979 som en konsekvens av to store hendelser i Sverige på den tiden, Norrmalmstorgranet og ambassadeokkupasjonen, hvor politiet ikke ble ansett å ha den nødvendige opplæringen og utrustningen.

Selv om Piketen kun holder til i Stockholm, Göteborg og Malmö, rykker utrykningsstyrken ut over hele landet, etter begjæring fra øvrige politimyndigheter.

Piketen har tradisjonelt vært assosiert med uniformerte Ford- eller Chevrolet-kassebiler, men disse anvendes i dag sjelden. Siden 2006 kjører Piketen hovedsakelig sivile kjøretøy. Hovedbevæpningen er, foruten det svenske politiets standardbevæpning SIG Sauer 226, maskinpistolen Heckler & Koch MP5A2, samt andre understøttelsesvåpen slik som H&K 53 og G36. Styrken har sin egne spesialutdannede forhandlere, førere, sykepleiere og innsatspersonell.

Utrykningsstyrkens hovedoppgave er innsatser ved farlige situasjoner i farlig miljø. Utdanning, øvelse og trening bedrives i omkring 30 prosent av arbeidstiden, og da utelukkende mot hovedoppgaven farlig situasjon i farlig miljø, som blant annet omfatter gisselsituasjoner. I tillegg til hovedoppgaven har Piketen et antall sideoppgaver, blant annet problemorientert og etterretningsledet arbeide mot grovt kriminelle, eskorte av verdier og personer, forhandling, særlig polititaktikk og redningstjeneste.

## Se også
* Nationella insatsstyrkan

## Referanser


## Eksterne lenker
* Piketen ved politiet i Västra Götaland (Göteborg)
* Piketen ved politiet i Stockholms län
Tour de France 1952

**Tour de France 1952** var den 39. utgaven av sykkelrittet Tour de France og den ble avholdt fra 25. juni til 19. juli 1952. Rittet besto av 23 etapper med en total lengde på . Gjennomsnittsfarten var 31,739&nbsp;km/h.

## Gjennomføringen av rittet
Rittet ble vunnet av Fausto Coppi som vant sin andre Tour de France, denne gangen foran Stan Ockers og Bernardo Ruiz, med en margin på nesten en halvtime. Coppi vant i tillegg 4 etapper og klatretrøya, som han også vant i 1949, som var da han vant Tour de France sist. Det italienske laget vant lagkonkurransen.

### Endringer fra 1951
Kåringen av Mest offensive rytter kom med for første gang. Der ble etappens mest offiensive rytter tildelt prisen. Det var også kåring av beste lag på hver etappe. For første gang var det mål på toppen av fjell.

## Etapper

## Etappe for etappe: ledertrøyene

## Resultater
### Sammenlagt

### Klatretrøya

### Lagkonkurransen

## Referanser


## Eksterne lenker
* RittInfo Tour de France 1952
* Historie Tour de France
Storarveslekta

**Storarveslekta** (*Cerastium*) er en slekt i nellikfamilien. Det er først og fremst disse plantene som kalles *[[arve]]*, selv om også andre arter i nellikfamilien med små, hvite blomster har artsnavn som slutter på *-arve*.

De er glatte eller hårete urter. Blomstene sitter i kvast, eller av og til enkeltvis. Kronbladene er hvite med et hakk i spissen. De har 5–10 pollenbærere. Det er som regel 5 grifler, men av og til 3. De har en avlang frøkapsel som sprekker opp med 6, 8 eller 10 tenner.

Storarveslekta har en kosmopolitisk utbredelse, men de fleste artene vokser i tempererte strøk i Den gamle verden. Mange arter har spredd seg som ugress med menneskelig hjelp.

## Norske arter
* møllearve (*C.dubium*) 
* dovrearve (*C.* × *blyttii*) 
* fjellarve (*C. alpinum*) 
** grå fjellarve (*C. alpinum* subsp. *alpinum*)
** snauarve (*C. alpinum* subsp. *glabrum*) 
** ullarve (*C. alpinum* subsp. *lanatum*) 
* tundraarve (*C. arcticum*) 
* storarve (*C. arvense*) 
* kystarve (*C. diffusum*) 
* vanlig arve (*C. fontanum*) 
** ugrasarve (*C. fontanum* subsp. *vulgare*)
** skogarve (*C. fontanum* subsp. *fontanum*) 
** snau skogarve (*C. fontanum* subsp. *holosteoides*) 
* polararve (*C. regelii*) 
* veiarve (*C. glomeratum*) 
* klisterarve (*C. glutinosum*) 
* snøarve (*C. nigrescens* var. *laxum*)
* filtarve (*C. tomentosum*)
* brearve (*C. cerastoides*) 
* sølvarve (*C. biebersteinii*) 
* raggarve (*C. brachypetalum*) 
* vårarve (*C. semidecandrum*) 
 
## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* ''Cerastium'' i Artsdatabanken
Ferstad (andre betydninger)

**Ferstad** kan vise til:

*Ferstad, område i Trondheim
*Ferstad gård, lystgård i Trondheim
*Ferstad (Selje), gårdsområde på halvøya Stad i Selje kommune
*Ferstad (Os i Hordaland), tidligere embetsgård fra ca. 1700. Statsminister Christian Michelsen eide gården 1902–1904.
Protorabinae

**Protorabinae**  er en utdødd underfamilie av løpebiller. Alle artene er kjent fra fossiler som går tilbake til jura-tiden, det er ikke kjent noen nålevende arter.

## Systematisk inndeling
Gruppen kan også plasseres i den primitive billefamilien Taldycupedidae.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** Overfamilien løpebiller og vannkalver, Caraboidea Latreille, 1802
**** Familien **[[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** Underfamilien **Protorabinae** Ponomarenko, 1977
****** Slekten *[[Aethocarabus]]* Ren, 1995 - bare én art
****** Slekten *[[Cordorabus]]* Ponomarenko, 1977 - fem arter
****** Slekten *[[Cretorabus]]* Ponomarenko, 1977 - seks arter
****** Slekten *[[Lithorabus]]* Ponomarenko, 1977 - bare én art
****** Slekten *[[Nebrorabus]]* Ponomarenko, 1989 - fem arter
****** Slekten *[[Obesofemoria]]* Hong, 1982 - bare én art
****** Slekten *[[Ovrabites]]* Ponomarenko, 1977 - tre arter
****** Slekten *[[Penecupes]]* Ren, 1995 - bare én art
****** Slekten *[[Protorabus]]* Ponomarenko, 1977 - sju arter
****** Slekten *[[Sinocarabus]]* Hong, 1982 - bare én art

## Eksterne lenker
* 
* Tree of Life - Løpebiller (Carabidae) engelskspråklig
* Norsk Entomologisk forening
Xenaroswelliana deltaquadrant

***Xenaroswelliana deltaquadrant*** er en bille, den eneste arten i slekten *[[Xenaroswelliana]]* som har sin egen underfamilien (Xenaroswellianinae) i familien løpebiller. Arten er bare kjent fra ett enkelt eksemplar (holotypen), en hann samlet i Brasil i 1974. Systematikken følger Carabidae of the World.

## Utseende
En ganske liten (holotypen er 4,6 millimeter lang), blekt gulbrun løpebille. Hode og kropp er temmelig jevnbrede, pronotum firkantet. Dekkvingene er tvert avskåret bakerst. Hodet har spredte, lange hår.

## Levevis
Det eneste kjente eksemplaret ble samlet fra vegetasjon i utkanten av en sump i et område med cerrado-vegetasjon. Det antas at billen trolig lever sammen med maur eller termitter. Eksemplaret ble stående mellom usortert materiale i en samling i over 30 år før det ble oppdaget i 2007.

## Science-fiction basert navn
Slektsnavnet er formet fra det greske ordet *xenos*, fremmed og bynavnet Roswell, som er kjent fra et påstått UFO-crash på 1940-tallet. Artsnavnet *deltaquadrant* henspiller på et mystisk område (Delta Quadrant) i TV-serien Star Trek. Begge deler spiller på at denne billen er unik og gåtefull, svært ulik andre kjente løpebiller.

## Utbredelse
*Xenaroswelliana deltaquadrant*  ble funnet i et fjellområder i Goiás-provinsen i Brasil.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Adephaga
*** Familien løpebiller, Carabidae
**** Underfamilien Xenaroswellianinae Erwin, 2007
***** *Xenaroswelliana deltaquadrant* Erwin, 2007

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Carabidae of the World
* Ground beetles - Photo catalog of the Central European Carabidae - bilder  engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
Verdensuret i Berlin

**Verdensuret i Berlin** (tysk:*Weltzeituhr* eller *Urania-Weltzeituhr*) ble oppført på Alexanderplatz i 1969 etter tegninger av industridesigneren Erich John. Uret er formet som en sylinder med 24 ytre flater påskrevet navnet på 148 byer og steder. Den roterende sylinderen viser lokal tid på de oppførte stedene. Metallsirklene over sylinderen symboliserer planetene. På plassen rundt sokkelen er det laget en kompassrose i mosaikk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jason Molina

**Jason Molina** (født 1973 i Oberlin, død 2013 i Indianapolis) var en amerikansk musiker fra Lorain i Ohio. Han ga ut musikk under navnet **Songs:ohia** fra 1996 til 2003. Deretter ga han album under sitt eget navn eller under bandnavnet **Magnolia Electric Co.**.

Molina slet med dårlig helse fra 2009, og hadde ikke helseforsikring. Plateselskapet hans, Secretly Canadian, organiserte en kampanje for folk kunne støtte ham med penger. Han døde i 2013 av organsvikt som følge av alkoholmisbruk.

## Diskografi
Alle utgivelser er på Secretly Canadian, hvis det ikke står noe annet.

### Songs: Ohia
; Album
* 1997 ** (også kjent som The Black Album)
* 1998 *[[Impala (album)|Impala]]* (originalt utgitt på Happy Go Lucky)
* 1999 *[[The Ghost (album)|The Ghost]]* (ble kun solgt på turne)
* 1999 *[[Axxess & Ace]]*
* 2000 *[[The Lioness (album)|The Lioness]]*
* 2000 *[[Protection Spells]]* (ble kun solgt på turne)
* 2000 *[[Ghost Tropic]]*
* 2001 *[[Mi Sei Apparso Come Un Fantasma]]* (livealbum, Paper Cut Records)
* 2002 *[[Didn't It Rain]]*
* 2003 *[[Magnolia Electric Co. (album)|Magnolia Electric Co.]]*

; EP
* 1997 *Hecla & Griper*
* 1998 *Our Golden Ratio* (Acuarela)
* 2001 *Howler* (Absalom)
* 2001 *Travels in Constants* (Temporary Residence)

### Jason Molina
; Album
* 2004 *[[Pyramid Electric Co.]]*
* 2006 *[[Let Me Go, Let Me Go, Let Me Go]]*
* 2012 *[[Autumn Bird Songs]]* (Graveface)

### Magnolia Electric Co.
; Album
* 2005 *[[Trials & Errors]]* (livealbum)
* 2005 *[[What Comes After the Blues]]*
* 2006 *[[Fading Trails]]*
* 2007 *[[Sojourner (album)|Sojourner]]* (boks-sett)
* 2009 *[[Josephine (album)|Josephine]]*

; EP
* 2005 *Hard to Love a Man*
* 2009 *It's Made Me Cry*

### Samproduksjoner
; Album
* 2009 *[[Molina & Johnson]]*
; EP
* 2002 «Translation» on Split: My Morning Jacket / Songs: Ohia (Jade Tree)
* 2002 *[[Amalgamated Sons of Rest]]* med Will Oldham og Alasdair Roberts (Galaxia)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Magnolia Electric Co.
Formula 18

**Formula-18**, forkortet **F18** er en sportskatamaran seilbåtklasse. F18 bygges etter boksregel. Båten har et stort fartspotensial og har et aktivt miljø i Norge. Båtene er lynraske og seiler med et mannskap på to. Lystallet (LYS (seiling)) er satt til 1,67 og maksfarten er på over 20 knop. Båtklassen ble opprettet på begynnelsen av 90-tallet og vokste raskt til en internationalt anerkjent klasse, med store racingflåter over hele verden. Før århundreskiftet kunne F18-klassen tiltrekke seg opptil 150 båter og mannskap til sine verdensmesterskap. Siden da har en grense blitt satt på maks 150, og kvalifiseringsrunder for VM holdes over hele verden.

I dag bygges båter til F18-klassen av 11 profesjonelle båtbyggere, som hver designer og bygger sin egen båt for klassen. F18-klassen er en formelklasse (box-klasse), og enhver båt som følger det begrensede sett av generelle designspesifikasjoner kan delta i alle F18 regattaer. Dette har ført til at både hjemmebyggere og profesjonelle utbyggere kan designe sine egne F18-båter.

Norsk Formula 18 Klubb ble stiftet i 2008. Klassen ble anerkjent som klasseklubb av NSF i 2009.

## Vektregler
F18 klassen bruker også et utjevnende system for å holde tunge mannskaper konkurransedyktig med lys mannskaper. Lette mannskaper er pålagt å seile med mindre jib og spinnaker.

## Klassen verden rundt
F18 er utstyrt med asymmetrisk spinnaker, og krever et dyktig og fysisk skikket mannskap til å være konkurransedyktig. Men mange bruker også F18 til ren rekreasjonsseiling. 
F18-klassen er i bruk på regattabaner mange steder rundt om i verden. Flere tusen båter har blitt solgt i løpet av årene. F18-klassen er et fullt respektert medlem av de viktigste internasjonale katamaranklasser, som International A klasse katamaran | A-cat, Tornado og Hobie 16.
Formel 18-klassen var de første sportskatamaranklassen som begynte å bruke identifikatoren "formelen" og "F" i navnet. I denne forbindelse, og i sin rangering av båter, minner om F1 bil og motorsport. Suksessen til F18-klassen på 1990-tallet førte raskt til en spredning av andre formelklasser som F20 og F16 klasser. Identifikatorene "formelen" og "F" ble først kjent i 1980 i forhold til de større båter som F40 katamaran, F60 trimaran, F28 og andre. Ingen av disse klassene, er klassifisert som sportskatamaraner. Som et eksempel er det F40 12 m (40 fot) lang og krever et fullt mannskap til å seile.

## Eksterne lenker
* Formula 18 Norge på Facebook
* Norsk F18-nettside 

## Utenlandske lenker
* International F18 webpage
* North American F18 webpage 
* UK F18 webpage 
* Dutch F18 webpage
* Australian F18 webpage
* German F18 webpage
* Italian F18 webpage
* Canadian F18 webpage
* French F18 webpage
* Finnish F18 webpage
* Swedish F18 webpage

## Aktive Formula 18 Seilklubber og foreninger
* SFF18.org  - F18 Sailing Group, Weekly, Southern Region of San Francisco Bay

* ISAF F18 Microsite
Blåknapp

**Blåknapp** er en flerårig urt. Den tilhørte kardeborrefamilien, som nå regnes som en underfamilie av kaprifolfamilien. Den er utbredd i Europa, Asia, og Nord-Afrika.
Stengelen er omkring 40 cm høy, bar og blank nederst. Planten har tykke blanke blad. Disse er som oftest bare og har halvkuleformet korg, som er omtrent 2 cm bred. Blåknapp har blå eller blåfiolett krone med lang kronrør. Griffelen og melknappene til planten stikker ut. Den blomstrer fortrinnsvis i august måned på fuktige steder, på beite- og lyngmark. Blåknapp er vanlig langs kysten i sør, men vokser i Norge nord til Vesterålen. Det er færre forekomster av planten inne i landet.

## Kilder
* Johannes Lid: *Norsk-svensk-finsk flora*. Det Norske Samlaget, 1985.

## Eksterne lenker
*
Alan Campbell

**Alan Campbell** (født 9. mai 1983) er en britisk roer. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok bronse i singelsculler.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hans (1825–1911)

**Hans, prins av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Glücksborg** (1825–1911) var en yngre bror til kong Christian IX av Danmark. 

## Biografi
Han var sønn av hertug Wilhelm av Slesvig-Holsten-Sønderburg-Glücksburg og Louise Caroline av Hessen-Kassel, og ble døpt Johann etter sin stamfar Hans den yngre av Sønderborg.

I 1842 trådte han i prøyssisk militærtjeneste, og tok samme år offiserseksamen i Berlin og ble utnevnt til sekondløytnant i det 27. prøyssiske infanteriregiment i Magdeburg. I årene 1844–46 studerte han ved Bonns universitet for i 1847 å tiltre det prøyssiske garderdragonregiment i Berlin. Etter noen år i forskjellige avdelinger, avanserte han 1854 til rittmester og ble året etter satt à la suite med majors karakter. Etter dette tok han opphold i Danmark.

I Danmark ble han leilighetsvis brukt til diverse diplomatiske oppgaver. Da nevøen hans Georg I av Hellas i 1867 reiste til Russland for å gifte seg med storhertuginne Olga Konstantinovna, var han i en periode regent i Hellas. 

Prinsen levet som ugift, og døde i Det Gule Palæ ved Amalienborg. Han ble gravlagt i Christian VIs krypt i Roskilde domkirke. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Prins Hans (1825–1911)'', Internet Movie Database
* Bilde av prinsens gravkiste i Roskilde domkirke
Nea Poteidaia

**Nea Poteidaia** (gresk: Νέα Ποτείδαια, også Νέα Ποτίδαια) er en liten by på Pallenehalvøya, den vestligste av tre halvøyer, i den kommunale enheten Moudania lokalisert i prefekturet Khalkidiki i Hellas. Byen er bygd på det samme stedet som den antikke byen Potidaia (en tid kalt Kassandreia) lå og som siden ble forlatt. Den ligger 33 km sørvest for Polygyros.

Byen ble grunnlagt i 1922 av flyktninger fra østlige Trakia og Kololimnos. Navnet er avledet av byens antikke skytsgud Poseidon. Byen har i dag en befolkning på rundt 900 mennesker.

Byens gamle historie går tilbake til tidlig på 700-tallet f.Kr. da en befolkning fra den greske bystaten Korint opprettet en koloni her. Grunnet byens strategiske posisjon var den jevnlig mål for stridigheter. Kanalen som går gjennom halvøya ble opprettet allerede i antikken og har vært utgangspunkt for byens økonomiske vekst i århundrenes løp og forkorter også i våre dager sjøfarten betydelig.

Nea Poteidaia, som betyr «Nye Poteidaia», har en viktig havn, som gir eneste tilgangspunkt til Pallenehalvøya (også kalt Kassandrahalvøya etter den greske hærføreren Kassandros som bygde byen opp igjen på slutten av 300-tallet f.Kr.)

Nea Poteidaia er et attraktivt sted for ferie da det er mange gjestgiverier og har en god havn. Det er mange hoteller og leiligheter foruten også mange restauranter, barer, supermarked, og flere butikker. Mot den østlige delen er det en populær strand.

En turistattraksjon og av historisk interesse er levningene av festningen hvor greske frihetskjempere forsvarte seg mot muslimske osmanere i 1821 inntil de ble massakrert. Kirken Taxiarches, som ble grunnlagt i 1591, er underlagt klosteret på Athos («hellig fjell»).

## Referanser
Eric Murray

**Eric Murray** (født 6. mai 1982) er en newzealandsk roer. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han tok gull i toer uten styrmann.

Han tok gull under Sommer-OL 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mike Legarth

**Mike Johan Legarth** (født 1960) er en dansk forretningsmann og konservativ politiker. Han var valgt til Folketinget fra Sydjyllands storkrets 2007–2015.

Han dro til sjøs i slutten av tenårene, deretter var han sersjant i Den Kongelige Livgarde 1979–1982, seksjonsleder i en rekognoseringsavdeling i UNFICYP på Kypros samt politibetjent på Nørrebro i København 1982–1987 og i Fredericia 1987–1988. Han har diplomutdannelse i strategi, innovasjon og lederskap fra INSEAD i Frankrike fra 2010 og diplomutdannelse i styrearbeid fra samme lærested fra 2011. Siden 1989 har Legarth drevet inkassofirmaet Connection Inkasso i Vamdrup.

Legarth var borgermester i Vamdrup 2002–2006, medlem av Kolding kommunestyre 2007–2009 og medlem av Folketinget 2007–2015, valgt fra Sydjyllands storkrets. Som de konservatives finans- og skattepolitiske talsmann i Anders Fogh Rasmussen og Lars Løkke Rasmussens regjeringstid stod Legarth sentralt i forhandlingene om finansloven. Han var også medlem av Folketingets delegasjon til Nordisk råd. I 2015 ble han ikke gjenvalgt til Folketinget.

I likhet med faren Jens Christian Legarth så har han vært racingfører, og etablerte Connection-Legarth Racing Team i 1993. Mike Legarth deltok i Formula 2000-serien 1998–1999 og Danish Touringcar Championship (DTC) 2000–2006, og vant DTC Cup-mesterskapet i 2004.

Etter at han gikk ut av Folketinget i 2015, ble han administrerende direktør i motorsportfestivalen Classic Race Aarhus.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Storfinnkneet

**Storfinnkneet** er et fjell i Vefsn kommune i Nordland. Det har en høyde på  meter over havet. Fjellet ligger på grensen til Lomsdal-Visten nasjonalpark. 

Fra Storfinnkneet har man flott utsikt mot Sju søstre i nordvest.

Sekundærfaktoren på 26 kilometer er blant de 100 lengste i Skandinavia.

## Se også
* Liste over fjell i Skandinavia

## Fotnoter



## Referanser