Baskisk

**Baskisk** (baskisk: *euskera* / *euskara* / *eskuara*) er et isolert språk som snakkes av rundt 690&nbsp;000&nbsp;personer i Baskerland, en spansk-fransk grenseregion ved atlanterhavskysten. Men mange baskisktalende bor utenfor Baskerland, i andre deler av Europa og i Amerika, og totalt er antallet brukere rundt 800&nbsp;000.

Navnet *baskisk* stammer fra det latinske ordet *vascones*, et navn som ble brukt om keltiberere, en gruppe keltere som levde på Den iberiske halvøy. Ordet deler imidlertid etymologi med den baskiske forstavelsen *eusk-*. Baskernes betegnelse på seg selv er *Euskaldunak*, som er avledet fra språknavnet, *Euskara* (og betyr egentlig «baskisktalende»).

Baskisk er i dag ett av få ikke-indoeuropeiske språk som tales i Vest-Europa, og det eneste isolerte språket på det europeiske kontinentet. Baskisk har holdt stand mot indoeuropeiske språk i tusener av år, blant dem keltisk, latin og dagens romanske språk. Det antas å være en siste levning av språkene som ble talt i Europa før de indoeuropeiske språkenes inntog.

Latinske innskrifter av romersk opphav i Aquitaine (i Sør-Frankrike) inneholder flere ord som er kognater med baskisk, for eksempel personnavnene *Nescato* og *Cison* (*neskato* og *gizon* betyr «jente» og «mann» i moderne baskisk). Dette språket er kalt aquitansk, og ble trolig talt før romerne brakte med seg latin til vestpyreneene. Romersk forsømmelse av denne ytterregionen gjorde at baskisk overlevde som språk mens andre ikke-indoeuropeiske språk på Den iberiske halvøya, som for eksempel iberisk og tartessisk, døde ut og ble erstattet med latin.

## Etnolingvistiske data
### Antall brukere, språkstatus

Baskisk blir brukt av rundt 690&nbsp;000&nbsp;mennesker i Nordvest-Spania og Sørvest-Frankrike. Det finnes ikke pålitelige tall på antall baskisktalere utenfor Baskerland, men det antas at det er rundt 90&nbsp;000&nbsp;personer ellers i Europa og i Amerika som forstår baskisk, slik at det totale antallet brukere nærmer seg 800&nbsp;000 (1998-utgaven av Encyclopædia Britannica har høyere tall, mens Ethnologue i 2006 &ndash; som baserer seg på tall fra 1991 &ndash; angir til sammen 650&nbsp;000&nbsp;brukere. I folketellinga i 1994 var det 618&nbsp;000&nbsp;morsmålsbrukere. 1999-utgaven av EUSTAT, EUs årlige statistikkbok, angir 690&nbsp;000&nbsp;brukere i Spania, mens Instituto Cultural Vasco i 1997 anslo at det var 56&nbsp;000&nbsp;baskiskspråklige over 15&nbsp;år i Frankrike).

Nesten alle baskiskspråklige er flerspråklige, og forstår også sine respektive staters nasjonalspråk. I spansk Baskerland (provinsene Gipuzkoa, Bizkaia, Nafarroa og Araba) har baskisk vært offisielt språk siden 1976. Frankrikes minoritets- og språkpolitikk tillater ikke engang at man har en offisiell opptelling av baskisktalende. Baskiske forbund har høyere tall for antall brukere, opptil to millioner, men da gjør man ikke forskjell på morsmålsbrukere og andre. I Spania har i dag rundt 4,5&nbsp;millioner mennesker etternavn av baskisk herkomst.

### Geografisk utbredelse
Det baskiske språkrommet omfatter en 50&nbsp;kilometer bred stripe fra Bilbao i Spania til Bayonne i Frankrike, med et totalt areal på 100&nbsp;000&nbsp;km². I Spania gjelder dette altså provinsene Gipuzkoa (*Guipúzcoa*), deler av Bizkaia (*Viscaya*) og Nafarroa (*Navarra*), og det nordøstlige hjørnet av Araba (*Álava*). Baskerne er spesielt konsentrert til de industrialiserte regionene i dette området. I Frankrike blir baskisk mest brukt i vestlige deler av departementet Pyrénées-Atlantiques, i de tidligere provinsene Labourd, Basse-Navarre og Soule. Det finnes også større grupper av baskisktalende i USA, Latin-Amerika, Australia, Filippinene og andre deler av Europa.

### Dialekter, euskara batua

Lingvister gjør vanligvis forskjell på sju hoveddialekter av baskisk:

* Spania: Dialektene i Bizkaia, Gipuzkoa, Araba (nå utdødd) og Nafarroa (navarrisk);
* Frankrike: Dialektene i Lapurdi (laburdinsk), Nafarroa Behea (lavnavarrisk) og Zuberoa (suletinsk).

Disse dialektene kan videre deles inn i minst 25&nbsp;underdialekter. Dialektene er delt inn etter (de tidligere) provinsene. Dialektene varierer ikke mye, og de forstås i nabodistriktene. Den østligste dialekten i Frankrike, fra Zuberoa, er den som skiller seg mest fra de andre.

Baskiske dialekter deles av og til inn i tre forskjellige språk, nemlig spansk baskisk, navarro-laburdinsk og suletinsk, men dette stemmer ikke med de gjengse vitenskapelige oppfatninger, til tross for at suletinsk skiller seg relativt kraftig fra de andre dialektene.

I 1968 skapte det baskiske akademiet under ledelse av Koldo Mitxelena (*Luís Michelena*) en språkstandard, *Euskara Batua* («fellesbaskisk») med Gipuzkoa-dialekta som grunnlag. Siden 1980 har mer enn 80&nbsp;% av alle publikasjoner på baskisk vært på denne standardformen.

## Språkets historie
Baskisk har blitt talt nord og sør for Pyreneene, samt i nordlige Spania, siden før begynnelsen av vår tidsregning. Det var det eneste språket som overlevde latiniseringsprosessen i Spania. Baskisk har blitt konstant påvirka av indoeuropeiske språk helt siden det kom i kontakt med latin. Det er mulig at latin i begynnelsen var et slags lingua franca eller pidginspråk i Baskerland, som bare ble brukt i de sektorene hvor det var nødvendig. Mange latinske ord kom inn i baskisk, særlig ord som hadde med handel, varer, verktøy og matvarer å gjøre. Eksempler på dette er *merke* «billig»  «Jon kommer» (intransitiv, *Jon* i absolutiv)
* *Jonek ardoa dakar* > «Jon tar med vin» (*ardo*) (transitiv, *Jon* i ergativ, *ardo* i absolutiv)
* *Oinak zerbitzatzen du eskua* > «Foten (*oina*) serverte hånda (*eskua*)»,
* *eta eskuak oina* > «og hånda foten».

### Substantivbøyning
#### Transnumeral, entall og flertall
Substantivene består av en numerusfri grunnform (transnumeral), en entallsform og en flertallsform. I absolutiv (se ovenfor) er formene slik:

Den numerusfrie grunnformen (transnumeral) blir også kalt ubestemt form. Det dreier seg imidlertid ikke om en ubestemt form som i norsk (en katt), men heller en abstrakt antallsløs form. Betegnelsen bestemt form for de andre formene er heller ikke helt korrekt, men veldig vanlig. Noen lingvister bruker derfor begrepet *individualisert form*. Setningen *Garfield katua da* («Pusur er en katt») viser tydelig at det ikke dreier seg om en bestemt form.

#### Kasusdannelse
I baskisk dannes kasus ved substantivendelser, som imidlertid ikke må følge direkte etter substantivet, men etter siste element i en substantivgruppe. Bøyningsendelsene er i «ren» form ved bøyning i transnumeral. I entall dannes kasusene ved å legge til markøren /-a(-)/, mens man i flertall omgår endelsesinnledende /-r-/. Man har ikke grammatisk kjønn i baskisk. Følgende tabell gir en oversikt over regelmessig bøyning i baskisk.

Bøyningen av substantiv som slutter på konsonantlyd skiller seg ikke veldig fra standardbøyninga; endelsesinnledende /-r-/ forsvinner i transnumeralformene, og /-e-/ legges til foran enkelte endelser.

#### Personlige pronomen
Bøyninga av personlige pronomen følger følgende skjema:

#### Nominalfraser
Kasusendelsene i nominalfraser blir kun lagt til siste element i gruppa. De andre elementene bøyes ikke. Attributive adjektiver står sammen med tilhørende substantiv. *Bat* («en») fungerer som ubestemt artikkel, og står i slutten av nominalfrasen.

### Tallord
Baskisk bruker et tjuetallssystem. For eksempel er 40&nbsp;=&nbsp;2&nbsp;x&nbsp;20, 60&nbsp;=&nbsp;3&nbsp;x&nbsp;20, 80&nbsp;=&nbsp;4&nbsp;x&nbsp;20 og 90=&nbsp;4&nbsp;x&nbsp;20&nbsp;+&nbsp;10. Man finner rester av dette systemet i fransk og bretonsk. Dansk bruker også tradisjonelt et tjuetallssystem.

*Bi* og *sei* kommer fra indoeuropeiske språk, mens de andre elementene er unike for baskisk.

### Verbalbøyning
Substantivbøyninga i baskisk er ganske klar, til tross for de mange kasusene; verbalbøyninga er imidlertid beryktet for sine mange forskjellige og kompliserte former. Grammatikere i det 18. århundre fant intet mindre enn 30&nbsp;952&nbsp;forskjellige former av ett enkelt verb. Dette er fordi endelige verb i baskisk ikke bare inneholder referanser til hvem som utfører handlingen (som er vanlig i indoeuropeiske språk, som for eksempel tysk: *ich lieb*'e***, ''du lieb'''st***, *er lieb*'t*** og så videre), men også til direkte og indirekte objekt for handlingen, og av og til den som svarer.

Her en noen former av verbet ''ukan'' «å ha» i presens (3sg = 3. person entall, og så videre).



Man gjenkjenner øyeblikkelig hvilke former denne markeringa av verbalformene hører til. En oversiktlig representasjon av paradigmet måtte ha vært tredimensjonal.

==== Enkel bøyning ====
Baskisk skiller mellom en såkalt enkel (eller syntetisk) bøyning, med former som kommer direkte fra verbet (som i den norske presenssetninga «han elsker»), og en sammensatt (analytisk) bøyning med hjelpeverb (for eksempel den norske perfektumsetninga «han har elsket»).

Den enkle bøyninga gjelder kun for noen få, vanlige verb. Verb som bruker denne bøyninga er ''izan'' «være», ''ukan'' «ha», ''egon'' «være», ''etorri'' «komme», ''joan'' «gå (målretta)», ''ibili'' «gå omkring», ''eduki'' «ha, holde», ''jakin'' «vite» og ''esan'' «si». I skriftlig baskisk er det også noen andre verb som bøyes enkelt, som ''ekarri'' «bringe», ''erabili'' «bruke», ''eraman'' «bære», ''etzan'' «ligge» og ''iraun'' «vare». Andelen enkle verb var større tidligere, og tekster fra det 16. århundre inneholder rundt 50&nbsp;slike verb. I dag brukes de i opphøyd språk. Alle andre verb bøyes ved hjelp av hjelpeverb. Enkel bøyning inneholder i dag kun to tider &ndash; presens og preteritum, samt en [[imperativ]]sform.

Eksempel: Presens av verbet ''ekarri'' «bringe», med noen forskjellige varianter av subjekt, direkte og indirekte objekt (3sg = 3. person entall, og så videre):



En fullstendig tabell over presens av det mye brukte hjelpeverbet ''ukan'' «ha» med fast direkte objekt i tredje person, «det», og variable dativ-objekter blir slik:



For eksempel betyr ''diguzue'' „dere har det for oss” (subjekt 2pl, indirekte objekt 1pl, direkte objekt 3sg «det»). De korrekte formene for et direkte objekt i 3. person flertall blir danna ved å sette inn /-zki-/ etter første stavelse /di-/, for eksempel ''di'''zki'''ot'' „jeg har dem for ham/henne”, mens ''diot'' er „jeg har det for ham/henne”.

Refleksive former (for eksempel «jeg har meg») finnes ikke i dette skjemaet, og må formes ved omskrivinger.

==== Sammensatt bøyning ====
Alle ikke-enkle verb bøyes ved hjelp av sammensatt bøyning, og formes ved en av stammeformene til verbet sammen med en form av en av hjelpeverbene ''izan'', ''ukan'', ''edin'' eller ''ezan''. De forskjellige stammeformene er stammen av verbet selv, perfektum partisipp, futurum partisipp og gerundium (egentlig et verbalsubstantiv i inessiv). ''Ukan'' og ''ezan'' brukes med transitive verb, ''izan'' og ''edin'' med intransitive. Videre detaljer finnes her; se litteraturliste.

=== Ordforråd, lånord ===
Baskisk har beholdt sin selvstendighet ikke bare i bøyningsverket, men også i ordforrådet, til tross for over 2&nbsp;500&nbsp;år med press fra andre språk på flere sider. Ikke desto mindre har det tatt opp mange lånord i historiens løp, spesielt fra latin og romanske språk. Noen eksempler er:

* ***errege*** < latin ''rex, regis'' «konge»;
* ***lege*** < latin ''lex, legis'' «lov»;
* ***eliza*** < latin ''ecclesia'' «kirke»;
* ***liburu*** < latin ''liber'', vulgærlatin ''librum'' «bok»;
* ***dorre*** < spansk ''torre'' «tårn»;
* ***bake*** < latin ''pax, pracis'' «fred»;
* ***gaztelu*** < latin ''castellum'' «slott»;
* ***katu*** < latin ''cattus'' «katt».

Noen andre lånord stammer fra [[keltiske språk]], som for eksempel:

* ***adar**' < keltisk ''adarc ''«''horn''»;''
* ***hartz*** < keltisk ''art'' «bær».

Til tross for at baskisk inneholder mange muligheter for avledning av ord til nye navn på ting, kommer det stadig ord inn fra engelsk og romanske språk. Det har vært veldig få ord som har gått fra baskisk og til omkringliggende romanske språk, men mange steds- og familienavn i Spania og Latin-Amerika har baskiske røtter (for eksempel [[Simón Bolívar|Bolívar]], Echeverría og [[Che Guevara|Guevara]]). Mulige baskiske lånord i romanske språk er:

* spansk ''izquierda'' (venstre) fra baskisk ***ezkerra;***
* fransk ''bizarre'' (bisarr) fra baskisk ***bizar*** (bart).

=== Stedsnavn ===

Mange byer i Baskerland har både et baskisk og et spansk navn, hvorav det spanske er det som brukes på [[norsk]]. Dette er en oversikt over hva de største baskisktalende byene heter på baskisk:
* ***Bilbo*** – [[Bilbao]];
* ***Gasteiz*** – [[Vitoria]];
* ***Donostia*** – [[San Sebastián]];
* ***Iruña*'/**Iruñea*** – [[Pamplona]].

Landet [[Andorra]], som er [[katalansk]]talende, har også fått sitt navn fra baskisk.

==Se også==
* [[Baskisk-islandsk pidgin]]

== Referanser ==
<references/>

== Litteratur ==
=== Leksika ===
* Manuel Agud, A. Tovar: *Diccionario etimológico vasco.* Gipuzkaoko Foru Aldundia, Donostia-San Sebastián 1989, 1990, 1991. (Ikke avslutta)
* Helmut Kühnel: *Wörterbuch des Baskischen.* Reichert, Wiesbaden 1999. ISBN 3-89500-121-X <br />(Baskisk-tysk og tysk-baskisk ordbok; tabeller med endelser og med verbalbøyning.)
* Martin Löpelmann: *Etymologisches Wörterbuch der baskischen Sprache.* Dialekte von Labourd, Nieder-Navarra und La Soule. 2 Bde. de Gruyter, Berlin 1968.
* Luis Mitxelena: *Diccionario General Vasco/ Orotariko Euskal Hiztegia.* 16 Bde. Real academia de la lengua vasca, Bilbao 1987ff. ISBN 84-271-1493-1

=== Grammatikker og lærebøker ===
* Resurrección María de Azkue: *Morfología vasca.* La Gran enciclopedia vasca, Bilbao 1969.
* Christiane Bendel: Baskische Grammatik. Buske Verlag, Hamburg 2006. ISBN 3-87548-419-3
* J. I. Hualde, J. Ortiz de Urbina: *A Grammar of Basque.* Mouton Grammar Library. Bd 26. [[de Gruyter]], Berlin 2003. ISBN 3-11-017683-1
* Alan R. King: *The Basque Language. A Practical Introduction.* University of Nevada Press, Reno 1994. ISBN 0-87417-155-5
* Pierre Lafitte: *Grammaire basque – navarro-labourdin littéraire.* Elkarlanean, Donostia/Bayonne 1962, 2001. ISBN 2-913156-10-X

=== Språkhistorie ===
* [[Joxe Azurmendi]]: "Die Bedeutung der Sprache in Renaissance und Reformation und die Entstehung der baskischen Literatur im religiösen und politischen Konfliktgebiet zwischen Spanien und Frankreich" In: Wolfgang W. Moelleken (Herausgeber), Peter J. Weber (Herausgeber): *Neue Forschungsarbeiten zur Kontaktlinguistik*, Bonn: Dümmler, 1997. ISBN 978-3537864192
* Michel Morvan: *Les origines linguistiques du basque.* Bordeaux 1996. ISBN 2-86781-182-1
* J. B. Orpustan: *La langue basque au Moyen-Age.* Baïgorri 1999. ISBN 2-909262-22-7
* Robert Lawrence Trask: *The History of Basque.* Routledge, London – New York 1997. ISBN 0-415-13116-2
* Eguzki Urteaga: *La langue basque dans tous ses états – sociolinguistique du Pays Basque.* Harmattan, Paris 2006. ISBN 2-296-00478-4
* María Teresa Echenique Elizondo, Juan Sánchez Méndez: *Las lenguas de un reino. Historia lingüística hispánica.* Gredos, Madrid 2005. ISBN 84-249-2760-5

=== Slektskap ===
* J. D. Bengtson: *The Comparison of Basque and North Caucasian.* in: *Mother Tongue.* Journal of the Association for the Study of Language in Prehistory. Gloucester MA 1999. 
* Georgij A. Klimov: *Einführung in die kaukasische Sprachwissenschaft.* Buske, Hamburg 1994. ISBN 3-87548-060-0
* Michel Morvan: *Les origines linguistiques du basque.* Presses universitaires, Bordeaux 1996. ISBN 2-86781-182-1
* R. W. Thornton: *Basque Parallels to Greenberg’s Eurasiatic.* in: *Mother Tongue.* Journal of the Association for the Study of Language in Prehistory. Gloucester MA 2002. 
* R. L. Trask: *Basque and Dene-Caucasian.* in: *Mother Tongue.* Journal of the Association for the Study of Language in Prehistory. Gloucester MA 1995.  (Med omfangsrik og kompetent diskusjon av temaene.)

=== Annet ===
* Michel Aurnague: *Les structures de l’espace linguistique – regards croisés sur quelques constructions spatiales du basque et du français.* Peeters, Louvain u.&nbsp;a. 2004. ISBN 2-87723-802-4.
* Jean-Baptiste Coyos: *Politique linguistique – langue basque.* Elkar, Baiona u.&nbsp;a. 2004. ISBN 2-913156-65-7.
* Elisabeth Hamel, [[Theo Vennemann]]: *Vaskonisch war die Ursprache des Kontinents.* in: *Spektrum der Wissenschaft.* Deutsche Ausgabe des *Scientific American*. Spektrumverlag, Heidelberg 2002,5, S.32.  (kontroverser diskutert)
* Txomin Peillen: *Les emprunts de la langue basque à l’occitan de Gascogne – étude du dialecte souletin de l’euskara.'' Univ. Nacional de Educación a Distancia, Madrid 1998. ISBN 84-362-3678-5

## Eksterne lenker
* Basque - UCLA Language Materials Project, University of California Los Angeles (UCLA).