open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bjarte Bruland

**Bjarte Bruland** (født 1969) er en norsk historiker som er statsstipendiat og spesialist på holocaust i Norge.

## Bakgrunn
Bjarte Bruland ble født 11. april 1969 i Førde. Han har hovedfag i historie fra Universitetet i Bergen i 1995. Han tok doktorgraden i historie den 2. november 2018.

## Virke
Han har forsket på deportasjonene og utryddelsen av de norske jødene under andre verdenskrig og har skrevet flere historiske verk om dette. Bruland var medlem av Skarpnes-utvalget i perioden 1996&ndash;1997 (NOU 1997:22). Sammen med Berit Reisel regnet Bruland seg frem til et klart høyere erstatningsbeløp til jødene enn flertallet i Skarpnesutvalget, og de tok dissens på dette punktet.

Bruland var lenge faglig ansvarlig ved Jødisk Museum i Oslo og i en periode ansatt som direktør ved Jødisk museum Trondheim. Han ble i statsbudsjettet for 2019 utnevnt til statsstipendiat.

I forbindelse med sin forskning har Bruland opparbeidet en database over personer av jødisk bakgrunn i Norge under andre verdenskrig, til sammen har han 2482 person i registeret, noe som er mer enn de 1800 Oskar Mendelsohn oppga og 2100 personer som *NOU 1977:22* la til grunn.

Doktorgraden fra 2018 bygget på hans hovedverk *Holocaust i Norge. Registrering-Deportasjon-Tilintetgjørelse*, utgitt på Dreyers forlag i 2017.** Boken regnes som et standardverk og til da mest omfattende historiefaglige verk om holocaust i Norge. Anmelderen i *[[Stavanger Aftenblad]]* omtalte den som årets viktigste bok i 2017, og anmelderen i *[[Dagbladet]]* kalte den «et storverk om skammens kapittel.»

Sammen med Elise Barring Berggren og Mats Tangestuen gav han høsten 2020 ut boken *[[Rapport frå ein gjennomgang av Hva visste hjemmefronten?]]*, der de tre forfatterne kritiserte Michelets bok *[[Hva visste hjemmefronten?]]*, og fremholdt at feilene i den var «så mange og så alvorlige» at de måtte imøtegås i bokform.

## Utmerkelser
Bruland mottok i 2019 Stiftelsen Espeland fangeleirs pris for sitt arbeid med det norske Holocaust.

## Bibliografi
* 1995: *Forsøket på å tilintetgjøre de norske jødene*, hovedfagsoppgave i historie, UIB
*1997: *The Reisel/Bruland report on the confiscation of Jewish property*
* 2002: *Holocaust i Norge*
*2003: *Det norske holocaust : jødedeportasjonen*
*2003: The Restitution of Jewish property in Norway. I: *Jewish Life and Culture in Norway. Wergeland's Legacy.* (red Ann Sass) New York: Abel Abrahamsen ISBN 0-9744601-0-9
*2008: 
* 2012: 
*2017: 
*2018: *Holocaust i Norge. Registrering-Deportasjon-Tilintetgjørelse*, Dreyer ISBN 9788282651424
*2019: *Holocaust in Norwegen: Registrierung, Deportation, Vernichtung.* Oversatt fra norsk av Jochen Pöhlandt. Göttingen: Vandenhoeck & Ruprecht.
*2020: Medforfatter sammen med Mats Tangestuen og Elise Barring Berggren: *Rapport frå ein gjennomgang av Hva visste hjemmefronten?*, Dreyer ISBN 9788282655583

## Referanser


## Eksterne lenker
Sjøfartsmedisin

**Sjøfartsmedisin** er læren om de spesielle medisinske forhold som angår sjøfolk og livet ombord. Fagområdet kalles også maritim medisin. Helseforhold ombord er på mange måter særegne og spesielle. Sjøfolk utsettes for en rekke forhold som skiller arbeidsplassen fra virksomhet på land. Sjøfolk er ofte isolert fra hjemmet og familien over lengre tid. Sjøfolk bor på arbeidsplassen. Kontinuerlig utsettes sjøfolk for sjøgang, vibrasjoner, støy og forskjellige klimatiske forhold. I ekstreme situasjoner utsettes sjøfolk for havari og drukning. Sjøfolk er blant de arbeidsgrupper som har høyest sykelighet og dødelighet.

Sjøfartsmedisinen inkluderer deler av mange tradisjonelle fagmedisinske spesialiteter. Allmennmedisin og arbeidsmedisin er sentrale, men det er fra tid til annen også behov for akuttmedisinske kompetanse. Sjøfolk er som regel isolert fra ordinære helsetjenester. Det er likeledes ofte svært begrensede eller sterkt forsinket mulighet til å evakuere syke og skadede sjøfolk til normal behandling hos almenlege, spesialist eller på sykehus. På grunn av disse spesielle forhold ble telemedisin tidlig tatt i bruk for å hjelpe sjøfolk med helseproblemer. Radio Medico ble etablert som en døgnkontinuerlig rådgivningstjeneste allerede i 1949. Radio Medico ble etablert på Haukeland Sykehus og er nå en del av Norsk Senter for Maritim og Dykkermedisin (NFMDM). Fra fartøyer kan man kontakte Radio Medico for råd og assistanse via Rogaland radio eller Akuttmedisinsk kommunikasjonssentral (AMK).

På grunn av de spesielle forhold som råder ombord har det i lang tid blitt stilt spesielle helsekrav til sjøfolk. Det er fastsatt at sjøfolk må ha gyldig sjømannslegeattest før de kan mønstre på fartøy. Sjømannslegeattest utstedes av autoriserte sjømannsleger etter fullmakt fra Sjøfartsdirektoratet. Norsk Forening for Maritim Medisin er en forening for norske sjømannsleger.

## Eksterne lenker
* Radio Medico 
* Norsk Senter for Maritim Medisins nettside
* Norsk Forening for Maritim Medisins nettside

## Litteratur
* Koren, ES. 2007. Helse til sjøs og i fremmed havn. Tidsskr Nor Lægeforen. 127; 3259–63 
* Koren, ES. 2009. Norsk helsearbeide for sjøfolk i et komparativt perspektiv. Årbok for Norsk Sjøfartsmuseum. 2008
*Sommerfelt-Pettersen, J. 2006. Sjøfartsmedisin. Tidsskr Nor Lægeforen. 126; 115-6
*Sommerfelt-Pettersen, J. 2020. Maritim medisinsk historie sett fra Norge. Tidsskriftet Michael, Supplementsbind 25.
Speedometer

:*«Fartsmåler» er en omdirigering hit. Se også [[Fartsmåler (luftfart)]]


Et *'speedometer*' (også *fartsmåler* og *hastighetsmåler*) er et måleinstrument i et [[kjøretøy]] som viser den relative [[fart]]en på kjøretøyet i forhold til underlaget. I en [[bil]] * (som beveger seg på et fast underlag)*, vil speedometeret vise den relative hastigheten i [[km/t]] eller [[mph]] i forhold til terrenget. 

Det første patenterte speedometeret ble oppfunnet i 1888 av [[Josip Belušić]], og var elektrisk drevet. Det ble patentert i Wien, og presentert på den store [[Verdensutstillingen i Paris (1889)|verdensutstillingen i Paris i 1889]], sammen med blant annet [[Eiffeltårnet]].

Speedometer i biler er oftest for lavt justert, slik at de viser 80 km/t når bilen kjører fra 68 til 76 km/t. Slike feiljusteringer kan gi forskjell i oppfatning av farten mellom den som kjører foran i en kø og de som kjører bak, med farlige forbikjøringer som mulig resultat. Ifølge kjøretøyforskriften skal fartsmåleren ikke vise mindre hastighet enn den virkelige. 

I personbiler blir farten beregnet ut fra hjulenes omdreininger og kan få avvik grunnet endringer i dekkets omkrets enten ved bruk av feil dekk eller [[dekkslitasje]]. Det er vanlig at ved bytte til sommerdekk eller omvendt at man feilvisninig blir noe annerledes. 

I et [[fly]] er [[Fartsmåler (luftfart)|fartsmåler]]en en trykkmåler som måler forskjellen mellom dynamisk og [[statisk trykk]]. Farten som vises er flyets fart i den aktuelle [[luft]]massen. Det må korrigeres for trykk, vindhastighet og vindretning, for å måle relativ hastighet i forhold til terrenget ([[kart]]et).

I båt brukes knop som enhet og måles ved enten vanntrykksmotstand eller en skovel for å få farten gjennom vannet som påvirkes av strømmer. I tillegg brukes ofte GPS for å få *speed over ground''.

## Bilder

Lexus LFA speedometer 151.jpg|Digitalt speedometer i en Lexus
Amsterdam - Motorcycle - 1398.jpg|Speedometer på motorsykkel
Analogue Speedometer+Odometer - Huret.jpg|Speedometer på sykkel
310kmh Messfahrt.jpg|Speedometer i et lyntog


## Referanser


## Eksterne lenker
* Kjøretøyforskriften om hastighetsmåler
Trondheim Elektroniske Kunstsenter

**Trondheim Elektroniske Kunstsenter** (**TEKS**) er en ideell stiftelse opprettet i 2002 i Trondheim av kunstneren Espen Gangvik. Stiftelsen har som formål å fremme elektronisk kunst innenfor alle fagfelt, lokalt og nasjonalt. TEKS er et ressurs- og kompetansesenter for kunstnere som benytter seg av digitale og elektroniske verktøy.

Stiftelsen initierer og gjennomfører kunstneriske produksjoner og prosjekter, driver formidling og kompetanseheving gjennom kurs og workshops, og arrangerer eller er medarrangør for ulike kulturelle tiltak i regionen. Stiftelsen er IT-konsulent for kulturinstitusjoner, samt administrerer e-post lister og webhotell for kulturprosjekter.

Med utgangspunkt i Trondheim som nasjonalt teknologisk senter prioriterer stiftelsen å samordne lokale ressurser og kompetanse, blant annet gjennom oppbygging av et inter-institusjonelt nettverk. Ved å prioritere tverrfaglige samarbeidsprosjekter med relevante utdannings- og forskningsmiljøer utvikles og realiseres kunstneriske prosjekter.

TEKS arrangerer Trondheim Matchmaking, en årlig internasjonal festival for ny teknologi og elektronisk kunst. Festivalen er en arena og møteplass for presentasjon av innovative idéer og kunstneriske prosjekter, et sted for å ivareta og utvikle kompetanse og ressurser.

Stiftelsen er medlem i PNEK, *Produksjonsnettverk for Elektronisk Kunst*.

## Eksterne lenker
*
Trinigon 3

**Trinigon**, eller **Det nasjonale frihetsmonument**, er en skulptur i sentrum av byen Narvik. Den er utført av billedhuggeren Espen Gangvik i 1995 og er lagd av høyglanspolert stål. Skulpturen har en høyde på 18 meter, og ble gitt som gave fra regjeringen for å markere 50-årsdagen for frigjøringen i 1945. 

Det første monumentet ble avduket av Kong Harald, men ble tatt ned etter noen år på grunn av at det fikk skader. Den 7. november 2003 blåste monumentet ned i en storm, og det ble gjenreist og avduket på nytt den 23. september 2005. Det var da Borkenes mekaniske verksted som stod for den tekniske utførelsen.

Mellom juni 2014 og september 2015 ble Trinigon midlertidig tatt ned på grunn av anleggsarbeider.

## Se også
*Frihetsmonumentet i Narvik

## Referanser


## Eksterne lenker
* TRINIGON
George Lyon

**George Seymour Lyon** (1858–1938) var en canadisk golfspiller. Han tok gull i golf i De olympiske leker i 1904 i St. Louis.

I 1955 ble han valgt inn i Canada's Sports Hall of Fame, og i 1971 ble han medlem av æresgalleriet i Royal Canadian Golf Association.

## OL-medaljer
* 1904  St. Louis -  **Gull** i golf, individuelt Canada  

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Æresgalleriet i Royal Canadian Golf Association
Klondike

**Klondike** kan vise til:

*Klondike (Yukon) – en region i Yukon-territoriet i Canada
*Klondike (elv) – ei elv i Yukon-territoriet i Canada
*Klondike-gullrushet – i Klondike i Yukon
*Klondike (kabal) – en populær kabal
*Klondike bar – en iskrem
*Klondike (Dawson County, Texas) – et sted i Texas i USA
*Klondike (TV-serie) – en TV-serie som gikk på den amerikanske stasjonen NBC tidlig på 1960-tallet
*Klondike 5 – det fiktive amerikanske retningsnummeret 555
*Klondike Inn – et hotell og casino i Las Vegas
*Klondike Bluffs – et landskap i Arches nasjonalpark i Utah i USA
George Knudson

**George Alfred Christian Knudson** (født 28. juni 1937, død 24. januar 1989) var en canadisk golfspiller av norsk avstamning. Han har fortsatt den canadiske rekorden for flest seire på PGA-touren, med åtte turneringsseire.

Knudson var født og oppvokst i Winnipeg i Manitoba og lærte å spille golf ved St.&nbsp;Charles Golf and Country Club. Mellom 1961 og 1972 vant han åtte turneringer på den amerikanske PGA-touren. Han vant det canadiske PGA-mesterskapet fem ganger og vant World Cup of Golf med Al Balding i 1968. Knudson skrev en bok, *The Natural Golf Swing* (ISBN 0-7710-4534-4) med Lorne Rubenstein.

I 1988 ble han medlem av æresgalleriet i Royal Canadian Golf Association og tildelt Order of Canada.

Knudson var kjederøker og fikk lungekreft. Etterhvert ble imidlertid formen hans bedre, og han skulle til å gjøre comeback i *Legends of Golf*-turneringen, men trakk seg fordi han følte seg svak. Kreften hadde spredd seg til hjernen, og han døde 51 år gammel.

Han ble begravet på Mount Pleasant Cemetery i Toronto.

## Meritter
### Seire på PGA-touren
* 1972: Robinson Open, Kaiser International Open
* 1968: Phoenix Open; Tucson Open
* 1967: New Orleans Open
* 1964: Fresno Open
* 1963: Portland Open
* 1961: Coral Gables Open

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ray Moore

**Ray Moore** (født 1905, død 1984) var en USA-amerikansk tegneserieskaper, mest kjent for å ha vært den første tegneren av tegneserien *[[Fantomet]]*.

Moore ble født i Montgomery City i Missouri. Som ung arbeida han i et reklamebyrå i St. Louis, og det var der han kom i kontakt med Lee Falk. Han var assistent for Phil Davies på Falks serie *[[Mandrake]]* fra 1934, og ble den første tegneren av *Fantomet* da første stripe av denne kom ut 17. februar 1936. Under andre verdenskrig fikk Moore en propell i hodet, og kom seg aldri helt fra denne skaden, noe som førte til at han pensjonerte seg som 43-åring i 1948.

Det er uvisst hva Moore foretok seg i sin pensjonisttilværelse, men han fikk trolig en god del etterlønn &ndash; 10&ndash;15&nbsp;% av inntektene fra *Fantomet* på verdensbasis. I 1965 ble det i forskjellige leksikon og *Fantomet*-utgivelser rapportert om at Moore var død; da det i 1984 ble kjent at Moore hadde dødd dette året, og ikke i 1965, kom det som en stor overraskelse. Etter dette har Moore blitt kalt «tegneren som oppsto som død etter sin død».

## Referanser


## Kilder
* «Fantomet presenterer: Ray Moore» i *Det 21. Fantomet krøniker: 1970-III*, ISBN 82-429-2780-4
* «Ray Moore» fra Fantomet.org
Dawn Coe-Jones

**Dawn Coe-Jones** (født 19. oktober 1960, død 12. november 2016) var en canadisk profesjonell golfspiller på LPGA-touren. Hun er født i Campbell River i Britisk Columbia og bor i Tampa i Florida. Hun begynte å spille golf 12 år gammel.

Coe-Jones spilte på LPGA-touren siden 1984, vant tre turneringer og tjente over tre millioner dollar i premiepenger. Hun ble valgt inn i Canadian Golf Hall of Fame i 2003.

I 2005 representerte hun Canada i Women's World Cup of Golf sammen med Lorie Kane.

## Eksterne lenker
*
Tomahawk

**Tomahawk** er en indianerøks i form av en håndøks med et rett skaft. Navnet kom inn i engelsk språk på 1600-tallet som en translitterasjon av et ord på powhatan, et algonkinske språk i Virginia.

Tomahawker var et generelt redskap og våpen som ble benyttet både av indianere, urbefolkningen i Nord-Amerika, og de europeiske kolonistene, og ble ofte benyttet som et håndvåpen og et kastevåpen. Opprinnelig var øksehodet laget av stein, men senere ble det benyttet hoder av jern eller messing. Tomahawker av metall var opprinnelig basert på bordingsøkser benyttet av den britiske marine som siden ble brukt som varer i byttehandel med indianere.

## Beskrivelse
Skaftet på en tomahawk er vanligvis mindre enn 60 cm (2 fot) i lengde, tradisjonelt gjort i hickory, ask eller lønn. Øksehodet veide fra 260 til 570 gram, med en skjærekant som var bredere enn resten av hodet. Banen eller bakhodet på øksehodet kan ha en liten hammer, en spiss eller ganske enkelt rundet av. Tomahawker med steinhoder var vanligvis gjort av polert kleberstein, og dekorert inngraveringer som ble benyttet i en del indianske ritualer. Disse kunne ha en pipehode gravd inn i øksens bakhode og et hull boret ned i midten av skaftet slik at man kunne røyke tobakk gjennom tomahawken. Det har også eksistert metallversjoner av denne uvanlige pipen. Tomahawker som også var piper er gjenstander som er unike for Nord-Amerika - skapt av europeere som handelsobjekter, men ofte benyttet som gaver ved diplomatiske utvekslinger. De var mektige symboler som europeere og indianere hadde når de møttes, hvor den ene enden var fredspipen og den andre krigsøksen.

I de franske koloniområdene i Nord-Amerika eksisterte det en meget annerledes formgivning av tomahawken, og som minner mer om oldtidens *[[franciska]]*, en europeisk kasteøks som ble assosiert i tidlig middelalder av det germanske folket frankere. Den ble også benyttet av både de franske bosetterne som av indianerne. På slutten av 1700-tallet benyttet den britiske hæren tomahawker hos deres kolonitropper under den amerikanske uavhengighetskrigen, både som et våpen i nærkamp og som et generelt redskap.

## Se også
* Stridsøks

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Photo-History of 19th-19th Century Naval Boarding Axes – American, British, French, Swedish
Selvbyggerbevegelsen

**Selvbygging** var en bevegelse i mellomkrigstiden og etterkrigstiden hvor boligreising ble kollektivt organisert i selvbyggerlag som gjerne hadde utgangspnunkt i yrkesgrupper, lokale organiseringer eller lignende. Medlemmene dannet byggelag som arbeidet på fritiden i dugnadsgjenger med oppføringen av egne boliger. Alle måtte arbeide på alle husene i prosjektet til det var fullført. Derfor måtte noen arbeide i lang tid før de fikk flytte inn i egen bolig, mens andre måtte arbeide lenge etterpå. 

Det mest kjente selvbyggerlag med åpent medlemskap er Ungdommens Selvbyggerlag i Oslo. Det ble stiftet i 1948 og fem år senere hadde det 3000 medlemmer. 

Etter som løyvebegrensningene for materialer opphørte og økonomien bedret seg, ble selvbyggingen i den kollektive formen etter hvert borte fram mot 1960-tallet.

## Referanser
FNs organisasjon for ernæring og landbruk

**FNs organisasjon for ernæring og landbruk** (**FAO**) (engelsk: *Food and Agriculture Organization*, fransk: Organisation des Nations unies pour l'alimentation et l'agriculture) er De forente nasjoner (FN) sin organisasjon for matsikkerhet og ernæring. Organisasjonen skal også samle og dele kunnskap om hvordan jordbruk, skogbruk og fiske kan forbedres og moderniseres, med særlig fokus på utviklingsland (u-land). Organisasjonens motto er *fiat panis*, latin for «la det bli brød».

## Historie

Ideen bak en organisasjon som arbeider for økt kunnskap om matvaresikkerhet og ernæring er eldre enn FN selv. Allerede i 1905 ble det holdt en internasjonal konferanse i Roma. Der ble det Internasjonale Institutt for Landbruk stiftet – forløperen til det som senere skulle bli FAO.

Det første møtet for FAO var i Quebec i 1945. Gjentatte sultkatastrofer, spesielt på 1970-tallet og nå de senere årene viser viktigheten og betydningen av en organisasjon som har kunnskap om matvaresikkerhet og matproduksjon. 

## Arbeid
Siden grunnleggelsen i 1945 har FAO i særlig grad fokusert på utvikling av landområdene som er hjemsted for 70 prosent av verdens fattige og sultne mennesker. FAOs aktiviteter følger fire strategier:

* Å gjøre informasjon tilgjengelig
* Å fordele ekspertise angående målsetninger
* Å være et møtested for nasjoner
* Å bringe viten ut i felten

FAOs underorganisasjon for bærekraftig utvikling (SD) driver rådgiving til regjeringer om integrert regulering, planlegging og styring av naturressurser. Den koordinerer organisasjonens implementering av Rio-toppmøtets Agenda 21, de globale miljøkonvensjoner om biologisk mangfold, klimaforandringer og ørkendannelse fra 1992.

SD koordinerer også det tverrfaglige programmet innenfor økologisk dyrkning, fremmer landbrukets hensyn til økosystemer og også bæredyktige energistrategier og -teknologier, og hjelper utviklingslandene med å anvende fjernovervåkning, agrometeorologi og geografiske informasjonssystemer, slik at de kan styre naturressursene og overvåke tilstanden til dyrket mark.

## Generaldirektør

José Graziano da Silva fra Brasil er siden januar 2012 generaldirektør for FAO. Han etterfulgte Jacques Diouf fra Senegal som førte organisasjonen fra 1994 til 2011.

### Liste over generaldirektører
* Oktober 1945&ndash;april 1948: John Boyd Orr (Storbritannia)
* April 1948&ndash;desember 1953: Norris E. Dodd (USA)
* Januar 1954&ndash;april 1956: Philip V. Cardon (USA)
* April 1956&ndash;november 1956: Herbert Broadley (Storbritannia) (fungerende)
* November 1956&ndash;desember 1967: Binay Ranjan Sen (India)
* Januar 1968&ndash;desember 1975: Addeke Hendrik Boerma (Nederland)
* Januar 1976&ndash;desember 1993: Edouard Saouma (Libanon)
* Januar 1995&ndash;desember 2011: Jacques Diouf (Senegal)
* Januar 2012&ndash;juli 2019: José Graziano da Silva (Brasil)
* August 2019 –: Qu Dongyu (Kina)

## Eksterne lenker
* 
* Om FAO, via FN-sambandet
* FAO på Facebook
* FAO Norden
* FAO Norden på Facebook
Kjemisk substans

En **kjemisk substans** eller et **kjemisk stoff** er enhver materiell substans brukt i eller brakt tilveie gjennom en kjemisk prosess. Det kan være et grunnstoff, en forbindelse eller en blanding av dette:

* En **[[kjemisk forbindelse]]** er en substans som består av to eller flere grunnstoffer som er kjemisk forbundet i faste proporsjoner.
* Et **[[molekyl]]** er den minste partikkelen i et element eller en forbindelse som beholder grunnstoffets eller forbindelsens kjemiske egenskaper.
* Et **[[ion]]** er et atom eller gruppe av atomer med en elektrisk netto ladning, etter å ha mistet (*kation*) eller mottatt (*anion*) et elektron.

Begrepet **kjemikalie** kan vise til enhver kjemisk substans, selv om det i populær språkbruk menes «et produkt av den kjemiske industrien». Kjemikalier forekommer i naturlig tilstand eller fremstilles industrielt. En del stoffer kan ha viktige funksjoner i produksjonsprosessen eller i ferdig bearbeidede produkter. Andre oppstår som forurensninger i selve tilvirkningsprosessen. Noen kjemiske stoffer, for eksempel sink og kobber, er helt nødvendige for mennesker og dyr i lave konsentrasjoner. 

Farlige kjemikalier omfatter kjemiske stoffer og stoffblandinger som kan medføre helse-, miljø-, brann- eller eksplosjonsfare. Miljøgifter er kjemikalier som er lite nedbrytbare, kan hope seg opp i levende organismer og er giftige.

Kjemikalier brukes i mange forskjellige produkter og produksjonsprosesser. Enkelte kjemikalier kan forårsake skader på helse og/eller miljøet og kan inngå i produkter vi ikke er vant til å forbinde med helse- og miljøfare, for eksempel tekstiler, møbler, elektronisk utstyr, byggevarer og kosmetiske produkter. I hvilken grad et gitt stoff forårsaker negative effekter på helse og miljø, avhenger av de konsentrasjonene stoffet forekommer i og hvordan man blir eksponert for stoffet.

## Eksterne lenker
* 
* Miljødirektoratet: Kjemikalier 
*Miljøstatus Miljøgifter
Pinyin

**Pinyin**  (Hanzi: 拼音; *pīnyīn*) er den offisielle metode i Kina for å transkribere mandarin, og har siden 1950-årene i Folkerepublikken Kina, og siden senest 1980-årene i resten av verden, vært den mest brukte metode for å skrive kinesisk som lydskrift. Systemet ble utviklet av en regjeringsnedsatt komite i 1950-årene, under ledelse av lingvisten Zhou Youguang.

I læreverk og oppslagsverk skrives gjerne stavelsens tonegang med aksenttegn 

**ā** = 1. tone, høy vedvarende tonegang, nærmest sunget i stedet for talt

**á** = 2. tone, stigende tonegang

**ǎ** = 3. tone, fallende så stigende tonegang

**à** = 4. tone, fallende tonegang

Personer som har kinesisk som morsmål utelater vanligvis tegnsetting for tonegang, ettersom det for dem fremgår av sammenhengen. Fordi de fleste kinesiske ord forandrer betydning ved endring av tonegang, er det viktig for betydningen å markere korrekt tonegang.

Et hyppig brukt eksempel i denne forbindelse er hvordan stavelsen *ma* forandrer betydning alt etter tone. 
# tone: 妈 mā = mor 
# tone: 麻 má = hamp
# tone: 马 mǎ = hest
# tone: 骂 mà = skjenne (verb) 

*(nøytral tone): 吗 ma (spørrepartikkel)

Noen av Pinyins bruksområder
* Skrive skrifttegn, Hanzi på pc-tastatur og mobiltelefoner. 
* Pinyin brukes som pedagogisk hjelpemiddel ved læring av kinesisk som fremmedspråk 
* Lese gateskilt, visittkort, kart m.m. med latinske bokstaver

Pinyin har erstattet eldre transkripsjonssystemer som Wade-Giles i de fleste sammenhenger.

## Eksterne lenker
* New Edition Hanyu Pinyin Syllable Table
* Convert Chinese to Pinyin
* Introduction to Pinyin gratis applikasjon (win/mac/ios/android) for å lære pinyin
Tomahawk (andre betydninger)

**Tomahawk** har flere betydninger:

*Tomahawk, en stridsøks
*Piper PA-38 Tomahawk, et amerikansk fly
*BGM-109 Tomahawk, en rakettbåret bombe
*TE-416 Tomahawk, en rakettbåret bombe
*Tomahawk (sykkel), DBS, populær guttesykkel på 70-tallet
*Tomahawk (band), amerikansk band
*Tomahawk (tegneserie)
Paradisfisk

**Paradisfisk** er en liten labyrintfisk som lever i dammer og rismarker fra Korea-halvøya til nord i Vietnam.
Den er en populær akvariefisk, og en av de dyreartene som mennesker lengst har holdt i fangenskap. De ble importert til Europa allerede på 1800-tallet.
Fiskene blir ca. 7,5 cm lange, og er ideelle eneboere i akvarier.

Paradisfisk er kan være aggressive mot mindre fisk eller artsfrender. I naturen lever de av insekter, bløtdyr og yngel. 
De er tolerante overfor et vidt temperaturområde. De tar det meste av fôr, men bør helst få ganske proteinrik føde.

Det er lett å se forskjell på kjønnene, da hannene er mer fargerike og har lengre finner enn hunnene.

Hannen bygger et skumrede, ofte støttet opp av plantemateriale. Deretter lokker han en hunn til redet, og hvis hunnen er fornøyd, vil fiskene «omfavne» hverandre og slippe egg og spermier i vannet. Hannen plukker opp de befruktede eggene mellom omfavnelsene, og spytter dem opp i skumredet, hvor han vil vokte eggene og yngelen til de er frittsvømmende.

Etter at leken er ferdig, har hannen ikke lenger noe behov for hunnen. Han behandler henne derfor som enhver annen inntrenger, og går brutalt til angrep for å skremme henne bort.
Etter at eggene er klekket og yngelen har begynt å svømme fritt, er det best å fjerne hannen og fôre opp yngelen med infusorier eller nyklekket *[[Artemia]]*.

Det finnes også en albinoform av paradisfisken i handelen. Mange akvarister regner denne som mindre aggressiv enn viltformen.

## Eksterne lenker
* 
*
Selbak Turn- & Idrettsforening

**Selbak Turn- & Idrettsforening** (stiftet 20. april 1919) er en idrettsklubb fra Sellebakk i Fredrikstad. De første årene drev klubben aktiviteter innen turn, friidrett, boksing, bryting, ski, skøyter og håndball, men etter hvert ble foreningen en ren fotballklubb.

## Fotball

### Herrefotball
Selbak TIF var på 1920- og 1930-tallet blant de beste fotballklubbene i Norge. Kjente spillere som har spilt for Selbak er Tore Pedersen (født i 1969; 45 landskamper) og Simen Brenne (født i 1981; 15 landskamper og ett mål).

A-laget spilte i 2011-sesongen i 4. divisjon. I 2012-sesongen endte Selbak på en 3.-plass og var svært nær opprykk til 3. divisjon. 2013-sesongen endte derimot med opprykk til 3.divisjon.

2021-sesongen endte med nedrykk. 

I 2022-sesongen spilte Selbak i 5. divisjon. Per desember 2022 hadde 29 spillere signert toårskontrakter med klubben.

2023-sesongen endte omsider med opprykk til 4. divisjon, hvor klubben fortsatt spiller per 2025. 

### Tabell

## Skøyter
Klubben meldte seg ut av Norges Skøyteforbund i løpet av forbundets tingperiode 1988–1990, og dermed også ut av Østfold Skøytekrets.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Varmekolbe

En **varmekolbe** er et varmeelement for akvarier eller terrarier. 
De fleste varmekolber er kolber laget av glass, med varmeelementer nederst og en justerbar mekanisk termostat over dette. Øverst er kolben forseglet med en gummipakning.

Glasskolber egner seg dårlig til for eksempel skilpadde-terrarier hvor der er fare for at dyret vil knuse kolben. I slike tilfeller er en kolbe i rustfritt stål mer på sin plass. Det finnes også termostatløse varmekolber, og kolber med intern eller ekstern elektronisk termostat. 

Typisk effekt er mellom 25 og 500 Watt; denne bør tilpasses blant annet størrelsen på vivariet. For større anlegg benyttes gjerne en egen termostat-enhet som styrer et kobbel med termostatløse varmekolber og/eller varmekabler i bunnsubstratet.

## Se også
*Varmeflaske – sengevarmer
Javamose

**Javamose** er en populær akvarieplante.
Den kan ligne på sin nære slektning juletremose. Den kommer fra Sørøst-Asia.

Javamosen fester seg til steiner og røtter, og rekved. Den kan enten festes til de fleste overflater ved å bruke et strikk, men dette kan fjernes etter noen uker når røttene har vokst seg fast. Javamosen kan også ligge fritt i akvariet, men da bør man ikke ha sterk sirkulasjon, eller risikerer man at små biter av javamosen kommer inn i filteret og tetter det. Den vokser sakte, men trenger ikke spesielt mye tilsyn. Den har stor toleranse for ulike temperaturer og vannkvaliteter: ph 5,0-9,0, og tåler til og med vann med litt salt i.

Ideell temperatur ligger mellom 15 og 28&nbsp;°C. Den har ingen krav til CO2 eller lys, og vil vokse under alle forhold. Det kan være vanskelig å fysisk fjerne javamose fra akvariet, da røttene kan sette seg godt fast og begynne produksjon av ny plante selv om det virker som man har fått med alt.

I akvariet brukes ofte javamose i akvarier med yngel, småfisk eller ferskvannsreker. Her gir javamosen skjul for småfisk og yngel som ellers ville blitt spist av de større fiskene i akvariet. Det brukes også mye javamose i oppdrettakvarier ettersom mange fisk legger egg blant mosen. Når eggene i mosen klekker vil dessuten javamosen fungere som matfat til yngel, da både alger og bakterier vokser på mosen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Regesta Norvegica

***Regesta Norvegica*** er en kronologisk ordnet fortegnelse over alle kjente dokumenter til Norges middelalderhistorie. Serien inneholder regester, det vil si korte sammendrag på moderne norsk, av middelalderdokumenter som har med Norge, nordmenn og norske forhold å gjøre. I tillegg gis det opplysninger om dokumentenes datering, utstedelsested, oppbevaringssted, trykkested m.m. Hvert bind er også utstyrt med navneregister (person- og stedsnavn) og sakregister. Serien er ment som et supplement til kildeserien Diplomatarium Norvegicum og er en viktig innfallsport til middelaldermaterialet.

## Historikk
Gustav Storm ga ut et hefte med tittelen *Regesta Norvegica* i 1898. Dette inneholdt 630 regester, og omfattet tidsrommet 991–1263. 

I 1966 kom arbeidet med serien for alvor i gang. Det ble opprettet et arbeidsutvalg for serien, og ansvaret for de første bindene ble lagt til landets universiteter. Arbeidet med serien ble fra og med fullførelsen av bind VI overført til Seksjon for kildeutgivelse ved Riksarkivet, tidligere Norsk Historisk Kjeldeskriftinstitutt. 

## Seriens omfang
Hittil har det kommet ut ti bind i denne serien. Disse dekker tidsrommet 822–1430.

* Bind I, 822–1263, ved Erik Gunnes, 1989.
* Bind II, 1264–1300, ved Narve Bjørgo og Sverre Bagge, 1978.
* Bind III, 1301–1319, ved Sverre Bagge og Arnved Nedkvitne, 1983.
* Bind IV, 1320–1336, ved Erik Gunnes og Halvor Kjellberg, 1979.
* Bind V, 1337–1350, ved Erik Gunnes, 1979.
* Bind VI, 1351–1369, ved Halvor Kjellberg, 1993.
* Bind VII, 1370–1390, ved Gunnar I. Pettersen og Knut Sprauten, 1998.
* Bind VIII, 1391–1404, ved Anne-Marit Hamre, 2006.
* Bind IX, 1405–1419, ved Gunnar I. Pettersen, 2010.
* Bind X, 1420–1430, ved Gunnar I. Pettersen, 2015.
Bind XI (1431–1440) er under arbeid.  Konkrete planer for flere bind er foreløpig ikke lagt, men det er naturlig at serien fortsetter fram til reformasjonen slik at den dekker norsk middelalder i sin helhet.

## Digital versjon
Bind I–IX av Regesta Norvegica er digitalisert i et samarbeidsprosjekt mellom Riksarkivet og Enhet for Digital Dokumentasjon (tidl. Dokumentasjonsprosjektet) ved Universitetet i Oslo.

## Se også
* *[[Diplomatarium Norvegicum]]*

## Eksterne lenker
* Om Regesta Norvegica ved Dokumentasjonsprosjektet
* Søkeinngangen til den digitale utgaven av Regesta Norvegica  ved Dokumentasjonsprosjektet
* Publikasjoner under arbeid ved Seksjon for kildeutgivelse, Riksarkivet

## Nasjonalbiblioteket
Nils-Øivind Haagensen

**Nils-Øivind Nakken Haagensen** (født 1971) er en norsk forfatter og forlegger bosatt i Oslo.

Haagensen har tatt hovedfag i litteraturvitenskap ved Universitetet i Bergen, og han har studert sammenlignende politikk og religionsvitenskap. Han har vært journalist i *[[Klassekampen]]*, og var i flere år redaktør for *[[Signaler]]*.

I 2004 mottok Haagensen Sult-prisen. I 2008 startet Haagensen opp Flamme Forlag sammen med Klassekampen-kollega Bendik Wold. Forlaget satser på alternative utgivelser; pamfletter, singel-dikt, kortromaner og essays. 

*Møt meg, møt meg, møt meg* (2006) er en reiseroman ble skrevet mens forfatteren tilbragte en måned alene på interrail. 

Haagensen ble nominert til Nordisk råds litteraturpris 2013 for diktsamlingen *God morgen og god natt*.

## Bibliografi
* *Åtte dikt i Signaler* &ndash; debutant-antologi (1995)
* *Hender og hukommelse* &ndash; dikt (1998)
* *Et godt sted* &ndash; dikt (1999)
* *Det radioaktige* &ndash; roman (2001)
* *23 dikt om kvinner og menn og en desperat forklaring* &ndash; dikt (2002)
* *Enkelte dikt* &ndash; dikt (2003)
* *Nils-Øivind Haagensen skriver* &ndash; dikt (2005)
* *Møt meg, møt meg, møt meg* &ndash; reisebok (2006)
* *Hvorfor er jeg så redd?* &ndash; dikt (2007)
* *Brenn ned skiten* &ndash; essays sammen med Bendik Wold  (2009)
* *En sorg som min* – CS Lewis (forord av Nils-Øivind Haagensen) (2010)
* *Haruki og jeg* &ndash; dikt (2010)
* *God morgen og god natt * &ndash; dikt (2012)
* *Liten* &ndash; roman (2013)
* *Spredning* &ndash; dikt (2014)
**Skrivehistorier* &ndash; antologi, redigert av Nils-Øivind Haagensen (2015)
* *Er hun din?* &ndash; roman (2016)
**Lesehistorier* &ndash; antologi, redigert av Nils-Øivind Haagensen (2016)
* *Kanskje det hjelper* (Dikt 1998-2010) – dikt (2017)
**Stor* &ndash; dikt (2018) 
**Dette norske livet*  &ndash; roman (2019)
**Det uregjerlige* &ndash; dikt (2020)
**Sangria i parken* &ndash; roman (2021)

;Gjendiktinger 
* *Drit i døden her er Dan Turèll* – Gjendikting sammen med Bendik Wold av Dan Turèll (2007)
* *San Francisco Blues* &ndash; Gjendiktning av Jack Kerouac (2008)
* *Brev til Fanny Brawne* &ndash; Gjendiktning av John Keats
* *14 dikt om lykke* &ndash; Gjendiktning av Lukas Moodysson (2009)
**Liv og død* &ndash; Gjendiktning av Joe Brainard (2012)
**Kjærlighet, et register*  &ndash; Gjendiktning av Rebecca Lindenberg (2015)
**Mean girl (et utdrag)* &ndash; Gjendiktning av Olga Ravn (2015)
**Poesibog (et utdrag)* &ndash; Gjendiktning av Naja Marie Aidt (2018)
**Hvem skriver* &ndash; Gjendiktning av Kristin Vego (2019)
**Poesibok* &ndash; Gjendiktning av Naja Marie Aidt (2019)

## Referanser

## Kilder
* Presentasjon av Nils-Øivind Haagensen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker
* Nils-Øivind Haagensen i NRK Forfatter
* Digitaliserte bøker av Haagensen hos Nasjonalbiblioteket
Istid (film)

***Istid*** er en amerikansk dataanimasjonsfilm. Den ble lagd av Blue Sky Studios og utgitt av 20th Century Fox i 2002.

## Handling
Filmen begynner med en varsom ekornrotte kalt Scrat som prøver å finne et gjemmested til sin eikenøtt. Han finner et i snøen, men når han dytter eikenøtten ned begynner overflaten å sprekke. Det blir utløst et snøskred og Scrat unnslipper det så vidt. Han faller ned fjellsiden og blir tråkket ned av en dyreflokk.

Samtidig befinner Sid, et klomsete dovendyr, seg sovende i et tre. Når han våkner, oppdager han at familien hans har dratt for å unnslippe den kommende istiden. Han møter mammuten Manfred eller «Manny» som ikke er så interessert i å slå følge med Sid, men Sid følger etter ham uansett.

Etter en stund finner de en baby som overlevde etter at moren og babyen hoppet utfor en foss og unnslapp en horde sabeltanntigre. Siden moren ikke overlevde fallet, må Sid og Manny ta seg av babyen. De møter etterhvert en sabeltanntiger kalt Diego som er ute etter å rappe babyen fra dem og føre den til sin leder Soto. Soto er ute etter hevn siden han ikke klarte å fakke moren og babyen tidligere og har dermed sendt Diego ut på dette oppdraget.

Diego prøver flere ganger å rappe babyen, men det viser seg at han blir venner med gjengen og bestemmer seg derfor for å bli med dem og forlate gruppa til Soto. Etter mange hendelser treffer Manny og Sid omsider faren til babyen. Diego, som nettopp hadde kjempet mot Soto og gjengen, kommer haltende bak dem fordi han hadde blitt skadet etter kampen. De tar farvel med babyen og overleverer ham deretter til faren.

## Rolleliste (stemmer)

## Oppfølgere
Det har kommet en rekke oppfølgere til filmen fra 2002:

* 2006: *[[Istid 2]]* (orig. tittel: *Ice Age 2: The Meltdown*)
* 2009: *[[Istid 3: Dinosaurene kommer]]* (orig. tittel: *Ice Age 3: Dawn of the Dinosaurs*)
* 2012: ''Istid 4: Kontinenter på avveie'' (orig. tittel: *Continental Drift*)
* 2016: *[[Istid 5: På kollisjonskurs]]* (orig. tittel: *Ice Age: Collision Course*)*:* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Fenerbahçe SK

**Fenerbahçe SK** (Tyrkisk: *Fenerbahçe Spor Kulübü*) er en tyrkisk sportsklubb fra Istanbul, distriktet Kadıköys bydel Fenerbahçe. Fenerbahçe er i hovedsak kjent som en fotballklubb, men Fenerbahçe sportsklubb stiller lag i andre sportsgrener også, deriblant basket, volleyball, roing og svømming. Fenerbahçe er et av de mest populære fotballagene i Tyrkia, og har hatt mange store fotballspillere innom opp gjennom årene. Fenerbahçe spiller sine hjemmekamper på Şükrü Saracoğlu Stadion, Istanbul. Navnet Fenerbahçe kommer fra et populært fyrtårn som ligger i Kadıköy. ('Fener' betyr fyrtårn på tyrkisk, 'bahçe' betyr hage.)

## Historie
Fenerbahçe ble grunnlagt i 1907 i bydelen Kadıköy i Istanbul. Grunnleggerne var Nurizade Ziya Songülen, Ayetullah og Necip Okaner. Klubben måtte holdes hemmelig, på grunn av strenge lover, bestemt av Sultan Abdul Hamid. Lovene sa at tyrkiske ungdommer ikke fikk opprette klubber eller spille fotball.

## Emblemet
Fenerbahçes emblem ble utformet av en av Fenerbahçes spillere, Topuz Hikmet, og Tevfik Haccar i London i 1910. Emblemet består av fem farger. Den hvite delen, som inkluderer teksten «Fenerbahçe Spor Kulübü 1907» representerer renhet og åpenhet, den røde delen representerer kjærlighet og tilføyelse til klubben, og symboliserer det tyrkiske flagg. Den gule delen i midten symboliserer beundring og misunnelse av klubben, mens den blå delen symboliserer adel. Eikebladet som stiger opp fra den blå og gule delen viser Fenerbahçes kraft. Den grønne fargen av bladet forestiller suksessen til Fenerbahçe.

## Rivaleri
De tre Istanbulklubbene Fenerbahçe, Galatasaray og Beşiktaş er store rivaler, men det er Fenerbahçe og Galatasaray som er regnet som de største rivalene i fotballverdenen. Kampene mellom de er beryktet, og har vært preget av vold og opptøyer i mange år. Sikkerhetsoppbudet er enormt før, under og etter kampene mellom de to, men allikevel har det gått liv tapt.

Bakgrunnen for rivaliseringen ligger dypt. Istanbul er delt av Bosporos-stredet, som skiller Europa og Asia. Galatasaray har rotfeste i den europeiske delen, mens Fenerbahçe er fra den asiatiske delen. Fenerbahçe har vært regnet som folkets lag, mens Galatasaray var laget for de med høyere samfunnsrang og utdanning.

## Triumfer
Fenerbahçe har blitt ligamester nest flest ganger i Tyrkia med sine 19 triumfer.

## Spillerstall
Oppdatert 9. mai 2022. 

### Utlånte spillere

## Kjente spillere som tidligere har spilt for klubben

*  Harald Schumacher
*  Marco Aurélio
*  Tuncay Şanlı
*  Pierre van Hooijdonk
*  Nicolas Anelka
*  Uche Okechukwu
*  Jay-Jay Okocha
*  Ilie Datcu
*  Viorel Moldovan
*  Servet Çetin
*  Rüştü Reçber
*  Elvir Bolić
*  Mateja Kežman
*  Ariel Ortega
*  Stephen Appiah
*  Robert Enke
*  Brian Steen Nielsen
*  Roberto Carlos
*  Alex De Souza
*  Kennet Andersson
*  Simon Kjær
*  Robin van Persie
*  Dirk Kuyt

## Andre idretter
I tillegg til fotball driver klubben også med følgende aktiviteter:

* Basketball
* Volleyball
* Roing
* Boksing
* Friidrett
* Svømming
* Bordtennis

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kjell Lars Berge

**Kjell Lars Berge** (født 23. desember 1957 i Oslo) er professor i tekstvitenskap ved Universitetet i Oslo.

Han er utdannet cand.philol. fra (1985), og har doktorgrad i anvendt språkvitenskap ved NTNU (Trondheim) fra 1995. Han har arbeidet som lektor i nordisk ved Stockholms universitet, og stipendiat ved NTNU, før han i 1995 ble ansatt ved Universitetet i Oslo, fra 1997 som professor.

Berge har i mange år arbeidet med å utvikle en kompleks teoretisk modell for tekster, tekstnormer og hvordan tekstnormene forandrer seg. Modellen er blant annet presentert i boka *Tekstnormers diakroni* (Stockholm, 1990). Fra 2000 til 2003 ledet han prosjektet ''Norsk sakprosa''. Fra 2000 til 2003 inngikk han i prosjektet "*Kvalitetssikring av læringsutbyttet i norsk skriftlig*". Prosjektet resulterte i tobindsverket *Ungdommers skrivekompetanse* (Universitetsforlaget, 2006).  Berge har deltatt i arbeidet med å innføre skriving som grunnleggende ferdighet i Kunnskapsløftet, og har vært med på å utvikle nasjonale prøver i skriving.

Berge var styreleder i Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening fra 2005 til 2008.

I 2010 ble Berge enstemmig innstilt som ny direktør av Språkrådet etter Sylfest Lomheim, men kulturminister Anniken Huitfeldt ønsket ikke å ansette ham. Dette førte til at fire av de syv medlemmer av styret i Språkrådet trakk seg.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Liv Bliksrud

**Liv Bliksrud** (født 1945) er professor i nordisk litteratur ved Institutt for lingvistiske og nordiske studier, Universitetet i Oslo. 

Hun ble cand. philol. 1973 og dr. philos. 1987. Hun er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi, Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab og Det Norske Akademi for Språk og Litteratur. 

Bliksrud har produsert en rekke bøker og artikler om eldre og nyere norsk litteratur, med særlig vekt på Sigrid Undsets forfatterskap, bl.a. *Natur og normer hos Sigrid Undset* (1988 og 1995), *Sigrid Undset* (1997 og 2007), redaktør av firebindsverket *Sigrid Undsets artikler og essays 1910–1949* (Aschehoug 2004–2008). Medforfatter av 6-bindsverket *Norsk idehistorie*, red. T.B. Eriksen og Ø. Sørensen, Aschehoug, 2001–2006.  

Andre utgivelser bl.a. *Den smilende makten. Norske Selskab i København og Johan Herman Wessel* (1999), *Gjenlyd af min Sang. En antologi om Johan Sebastian Welhaven* (2009),  *Den engasjerte kosmopolitt. Nye Bjørnson-studier 2013* (medredaktør).

## Utgivelser
* *Natur og normer hos Sigrid Undset*. Aschehoug, 1988 og 1995
* *Sigrid Undset*. Gyldendal, 1997 og 2007
* *Den smilende makten. Norske Selskab i København og Johan Herman Wessel*. Aschehoug, 1999
* *Norsk idehistorie*, red. T.B. Eriksen og Ø. Sørensen. Aschehoug, 2001–2006
* *Sigrid Undsets artikler og essays 1910-1949 *(redaktør)*. *Aschehoug, 2004–2008
* *Gjenlyd af min Sang. En antologi om Johan Sebastian Welhaven* (2009)
* *Den engasjerte kosmopolitt. Nye Bjørnson-studier 2013* (medredaktør)
* *Bergljot Hobæk Haff. Dans på avgrunnens rand.* Novus forlag. 2025

## Referanser


## Eksterne lenker
Gudleiv Bø

**Gudleiv Bø** (født 1939) er professor emeritus i nordisk litteratur ved Universitetet i Oslo. Han har utgitt bøker om Arne Garborg, Henrik Ibsen, om folkedikting og populærkultur og har også publisert en rekke artikler om litterære emner i tidsskrift og samleverk. 

## Utgivelser

* *På folkelig grunn – festskrift til Gudleiv Bø på 70-årsdagen : et utvalg av hans egne artikler 1976-2008*. Redigert av Harald Bache-Wiig. 2009 ISBN 978-82-92596-19-7 
* *Å dikte Norge* Landslaget for norskundervisning ISBN 9788245004229
* *Veslemøys verden – veiviser i Haugtussa*. Aschehoug, 2002 ISBN 82-03-18551-7
* *[[Draumkvedet]] – diktverket og teksthistoria*. Sammen med Magne Myhren Novus forlag 2002 ISBN 9788270993543 
* *Populærkultur og kjønnsroller – to populærfiksjoner i retorisk og historisk perspektiv* 1989 Doktorgradsavhandling utgitt i 1993 med ISBN 82-00-21139-8
* *Søkelys på Arne Garborgs bøker om Hove-ætta* 1978 ISBN 82-00-01639-0
* *Garborg og Tolstoj – Sammenheng eller sammentreff? En komparativ analyse.* 1973 ISBN 82-00-03210-8

## Referanser
Per Thomas Andersen

**Per Thomas Andersen** (1954&ndash;2023) var professor i nordisk litteratur ved Universitetet i Oslo. 

Han ble cand. philol. 1980, førsteamanuensis i nordisk litteratur ved Universitetet i Tromsø 1988, tok doktorgraden i 1992 med avhandlingen *Dekadanse i nordisk litteratur 1880-1900* og ble ansatt som professor ved Universitetet i Oslo i 1993. Andersen ble tildelt Kongens fortjenstmedalje 1. september 2023.

## Bibliografi
* *[[Stein Mehren]] – en logos-dikter* (1982)
* *Hold* (1985)
* *Dekadanse i nordisk litteratur 1880-1900* (1992)
* *Arr* (1992)
* *Fra Petter Dass til Jan Kjærstad. Studier i diktekunst og komposisjon* (1997)
* *Mysteriets time* (red.) (2001)
* *Norsk litteraturhistorie* (2001)
* *Tankevaser* (2003)
* *Identitetens geografi* (2006)

## Referanser


## Eksterne lenker
Otto Hageberg

**Otto Annkjell Hageberg** (1936–2014) var en norsk professor i nordisk litteratur.

Før han påbegynte studiene ved Universitetet i Oslo (UiO) gikk han på landsgymnas på Voss og gjennomførte Forsvarets russiskkurs.  Hageberg var tilknyttet UiO som vitenskapelig assistent, stipendiat, universitetslektor, dosent og fra 1985 til 2006 som professor i nordisk litteratur. Han omtales som en aktet formidler og foreleser og «en av de virkelig store formidlerne av norsk litteratur».

Hageberg ble cand.philol. i 1965 med hovedfag i nordisk litteratur på en avhandling om Tor Jonsson. Det siste større arbeidet fra hans hånd var *Svidd sjel, ein biografi om [[Ragnvald Skrede]]*. I sin forskning arbeidet han i det vesentlige med nynorske forfattere og nynorsk skriftkultur, herunder Tarjei Vesaas og Olav Duun. Det var særlig poesien og poetene som sto sentralt hos Hageberg, og han var kjent for en uvanlig god hukommelse. Han brukte selv nynorsk konsekvent i skrift og tale.

Han engasjerte seg også på andre felt, blant annet som grunnlegger av og den første leder i Foreldreforeningen for MBD-barn, det som i dag er kjent som ADHD Norge

Han ble tildelt Norsk språkpris i 1997 og var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.

## Utgivelser
* *Frå Camilla Collett til Dag Solstad: spenningsmønster i litterære tekstar*. Samlaget, 1980.
* *Olav Duun*. Samlaget, 1995.
* *Forboden kjærleik: spenningsmønster i Olav Duuns dikting*. Samlaget, 2002.
* *Svidd sjel*. Samlaget, 2003.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Otto Hageberg i NRK Forfatter
* Portrett i Morgenbladet, 14. juli 2006.
* Portrett i Apollon
Jorunn Hareide

**Jorunn Hareide** (født 15. september 1940 i Skien) er cand.mag. fra Universitetet i Oslo og cand.philol. fra Universitetet i Bergen med norsk hovedfag (1967). Hun tok doktorgraden i Bergen i 1980 på en avhandling om Aksel Sandemose. Etter en del år som lektor i gymnaset (Harstad og Bergen) ble hun professor i nordisk litteratur ved Universitetet i Trondheim (1983–93) og deretter ved Universitetet i Oslo (1993–2010).  

I sin senere forskning har Jorunn Hareide særlig interessert seg for norske kvinnelige forfattere fra 1800-tallet og har utover bøkene i bibliografien skrevet en rekke artikler i norske og utenlandske vitenskapelige tidsskrifter og antologier. 

Jorunn Hareide var prorektor ved Den Allmennvitenskapelige Høgskolen (AVH, Universitetet i Trondheim) 1987-1990 og var styreleder for Senter for Kvinneforskning ved AVH 1988-93. Hun var medlem av den norske juryen for Nordisk Råds litteraturpris 1979-85 og i første halvdel av 1990-tallet medlem av Styringsgruppen for Nordisk Samarbeid innen Høgre Utdanning (HØGUT) under Nordisk Ministerråd. 

Jorunn Hareide er siden 1983 gift med den danske vitenskapsteoretikeren Søren Kjørup. 

## Bibliografi
* *Hanna Butenschøn: Forfatterinne og sosietetsfrue*. Solum Bokvennen, 2023, ISBN 978-82-560-2287-8
* *En folkeskole i havgapet.* Bokbyen Forlag, 2015, 978-82-8316-0-30-7
* *Magdalene Thoresen – en forfatterbiografi*, Aschehoug, 2012, ISBN 978-82-03-35180-8
* *[[Magdalene Thoresen]]: Brev* Bind I (1851–76), II (1877–88), III (1889–1903) (redigert og kommentert av Jorunn Hareide.) 2009 ISBN 978-82-7419-126-6
* *Tendensar i moderne norsk dramatikk.* Sammen med Drude von der Fehr 2004 ISBN 82-521-5973-7
* *[[Magdalene Thoresen]] og [[Georg Brandes]] – en brevveksling (1865–1872)* (redigert og kommentert av Jorunn Hareide.) 2002 ISBN 82-7419-064-5
* *Diktning som skjebne: [[Aksel Sandemose]]*. Aschehoug, 1999. ISBN 82-03-18129-5
* *Skrivefryd og penneskrekk*. Cappelen, 1999. ISBN 82-456-0620-0
* *Skrift, kropp og selv – nytt lys på Camilla Collett* (redaktør) 1996 ISBN 82-7419-041-6
* Norske tekster: Prosa etter 1900 (redaktør sammen med Steinar Gimnes), Cappelen, 1996 ISBN 82-02-16371-4
* *Norske tekster: Prosa før 1900* (redaktør sammen med Steinar Gimnes), Cappelen, 1996 ISBN 82-02-14596-1
**Norske kvinnetekster 1600-1900 – «Først Kvinde, dernæst Forfatterinde?»* (redaktør)1992 ISBN 82-530-1576-3
*Norsk kvinnelitteraturhistorie 1-3 (redaktør sammen med Irene Engelstad, Irene Iversen, Torill Steinfeld og Janneken Øverland), Pax,1988-90, ISBN 82-530-1433-3
**Protest, desillusjonering, resignasjon – [[Dikken Zwilgmeyer]]s forfatterskap for voksne*   1982 – ISBN 82-03-10831-8
**Høyt på en vinget hest. En studie i drømmer og syner i Aksel Sandemoses forfatterskap.* 1976 ISBN 82-03-07834-6 (Doktorgradsavhandling Universitetet i Bergen 1980)

## Referanser


## Eksterne lenker