open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Petsjenga (by)

**Petsjenga** (russisk: Пече́нга, finsk: *Petsamo*, nordsamisk: *Beahcán*, skoltesamisk: *Peäccam*) er en mindre bymessig bosetning i Petsjenga rajon i Murmansk oblast i Russland. Bosetningen ligger ved utløpet av Petsjengaelva i Petsjengafjorden. Petsjenga hadde  (folketelling 2002: 2&nbsp;959).

## Historie
Petsjenga ble en del av Russland i 1533. Befolkningen i området på den tid var skoltesamer. Selve den første bosetningen her ble grunnlagt i 1533; det var Petsjengaklosteret, av munken Trifon fra Novgorod, på stedet hvor elva Petsjenga løper ut i Barentshavet, 135 km vest for nåtidens Murmansk. Inspirert av eksempelet fra Solovki ønsket Trifon å omvende de lokale skoltesamene til kristendommen, og å vise hvordan troen kunne blomstre i de mest ugjestmilde land. En annen grunn til klosterets plassering var dessuten å markere russisk nærvær.

I 1572 hadde Petsjengaklosteret rundt 50 munker og 200 legbrødre. Seks år etter St. Trifons død i 1583 ble treklosteret plyndret og brent ned av svenskene. Det sies at 51 munker og 65 legbrødre omkom i raidet, som endte historien om Trifons kloster i Petsjenga. Men et nytt kloster tilkom, da det gamle ble gjenoppbygd i 1886. 

Ved freden i Tartu i 1920 ble Petsjenga avstått til Finland, og ble da kalt **Petsamo**. Under den finske vinterkrigen stod slaget om Petsamo, som ble avsluttet 11. februar 1940. Sovjetunionen besatte Petsamo under vinterkrigen, men gav tilbake området etter krigen. 

Etter angrepet på Norge, i perioden 1940-41, pågikk den såkalte Petsamotrafikken mellom Haparanda/Rovaniemi og Linhammar ved Petsamo, som da var den eneste importhavnen for sjøtrafikk utenfor Østersjøen for Sverige og Finland. 

Området tilhørte Finland til 1944. Etter den finske fortsettelseskrigen ble klosteret her evakuert til Nya Valamo kloster i Savolax. Petsamo ble okkupert av sovjetiske styrker under Lapplandskrigen og ble formelt avtrådt til Sovjetunionen med freden i Paris i 1947.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Skoltesamisk historie 
* Petsjengskij distrikts nettsted
Andreas Wilson

**Andreas Wilson** (født 7. mars 1981 i Stockholm) er en svensk skuespiller.

## Filmografi
* *[[Colorado Avenue]]* (2007)
* *[[Kill Your Darlings]]* (2006)
* *[[Babas bilar]]* (2006)
* *[[Animal (film)|Animal]]* (2005)
* *[[Den utvalde]]* (2005)
* *[[Evil (2003 film)|Evil]]* (2003)
* *[[Ondskapen (film)|Ondskapen]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Mostbeautifulman.com med bilder av Andreas Wilson
Europeisk hummer

**Europeisk hummer** (*Homarus gammarus*) er en stor hummerart som ligner på amerikahummer

## Beskrivelse

Europeisk hummer er en tifotkrepser (Decapoda) og har derfor fem par gangben, der det første paret er omdannet til to kraftige klør. De to klørne er ulike: knusekloen er stor og kraftig og blir brukt til å knuse skalldyr, mens den mye mindre og slankere saksekloen blir brukt som våpen (Moen 2003). Den blir vanligvis opptil 50&nbsp;cm lang og store individer kan veie opptil 6 kg (Wolff 1978). Det skal være fanget eksemplarer på 10&nbsp;kg på Shetland. Den har en blåsvart farge, men den kan variere alt etter levested.

Vanligvis lever europeisk hummer på mellom 0 og 150 meters dyp, men sjelden dypere enn 50 m (Holthuis 1991). Den er i all hovedsak et nattdyr (Holthuis 1991), imidlertid viser nyere forskning at den også er noe aktiv om dagen (Steen & Ski 2014). Den benytter seg av hulrom som skjulested og utkikkspost (Dybern 1973). Den spiser i hovedsak virvelløse bunndyr (Hallbäck & Waren 1972). Om høsten fiskes hummer kommersielt og på hobbybasis (Knutsen m.fl. 2009).

## Referanser




## Litteratur
* Dybern, B.I. (1973). Lobster burrows in Swedish waters. Helgoland Marine Research 24:401-414.
* Hallbäck, H. and A. Warén. (1972). Food ecology of lobster, *Homarus vulgaris*, in Swedish waters. Some preliminary results. ICES CM 1972:K29
* Holthuis, L. B. (1991). Marine lobsters of the world : an annotated and illustrated catalogue of species of interest to fisheries known to date. FAO Fisheries Synopsis.125, Rome, Italy, 292 p.
* Knutsen, J. A., A. R. Pettersen, S. E. Enersen, P. A. Heuch, E. Karlsbakk, E. Moland, K. E. Jørstad, T. Langeland, and A. L. Agnalt. (2009). Hummer. Pages 99-101 in A. L. Agnalt, I. Bakketeig, T. Haug, J. A. Knutsen, and I. Opstad, editors. Kyst og havbruk 2009 : Fisken og havet. Bergen : Havforskningsinstituttet.
* 
* Steen, R. and S. Ski. (2014). Video surveillance system for remote long-term in situ observations: recording diel cavity use and behaviour of wild European lobsters (*Homarus gammarus*). Mar Freshwater Res 12: 1094-1101.
* Wolff, T. (1978). Maximum sze of lobsters (Homarus) (Decapoda, Nephropidae). Crustaceana 34:1-14.Holthuis, L. B. 1991. Marine lobsters of the world : an annotated and illustrated catalogue of species of interest to fisheries known to date.
## Eksterne lenker
* 
Live sending fra hummerkamera i Oslofjorden - Huset som hummeren kan oppholde seg i gir den beskyttelse, og fungerer også som en utkikkspost.
Halmstad kommune

**Halmstad kommune** er en kommune i Hallands län i landskapet Halland i Sverige. Kommunen har grenser til nabokommunene Falkenberg og Hylte i nord og Laholm i sør i Hallands län. I øst har kommunen grense til Ljungby kommune i Kronobergs län. Kommunens administrasjonssenter ligger i Halmstad.

## Geografi
Vidstrakte skog og myrområder på morenegrunn i øst. Kystslette med leirholdig grunn avbrutt av grunnfjell som stikker opp. Kyst mot Kattegat med flere områder med strender og sandyner. Betydelig sommerturisme. Elva Nissan munner ut i Kattegat ved Halmstad by.

## Kommunikasjoner
E6/E20 går gjennom kommunen og Riksväg 25 og 26 har start/sluttpunkt i kommunen. Halmstad er knytta til det svenske jernbanenettet gjennom Västkustbanan, Järnvägslinjen Halmstad-Nässjö og Markarydsbanan. Halmstad har flyplass med daglige avganger til Stockholm Arlanda og Stockholm Bromma.

## Tettsteder
Halmstad kommune har 21 tettsteder. I tabellen oppgis antall innbyggere per 31. desember 2010.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunens nettsider
Eketorp

**Eketorp** er et rundt borganlegg fra folkevandringstiden (ca. 400 e.Kr) på Stora alvaret i den sørlige delen av Öland i Mörbylånga kommun i Kalmar län, Sverige. Borganlegget var en stor bygdeborg som var befestet i tre perioder: *(Eketorp I-III)* til og med 1300 e.Kr, med et opphold omkring 700-1000 e.Kr. 
De tre byggefasene var:
* Eketorp I (300–400 e.Kr.) 
* Eketorp II (400–700 e.Kr.) 
* Eketorp III (1000–1300 e.Kr.) 

Det første anlegget fra 400-tallet e.Kr. hadde en omkrets på om lag 57 meter, på 500-tallet utvidet til 80 meter, med 53 hus innenfor murene. Det ble bygget en ny mur utenfor den gamle, og samfunnet fungerte som en befestet by, permanent bebodd i flere hundre år. En del gårdsbruk flyttet inn i borgen, med hester, kyr, sauer, geiter, griser og høns. På 600-tallet flyttet folk ut av borganlegget.

På 1000-tallet ble det reist en ny forsvarsmur og hus i tre. Anlegget hadde brønn som trolig var en viktig årsak til at det ble bygget. 

I 1978 begynte prosjektet kalt «gjenopplivning av Eketorp», med et museum inne i borgen for utstilling av en del av de 26&nbsp;000 gjenstandene funnet under utgravningene. Borgen er meget godt gjenoppbygget, med rekonstruerte hus fra både folkevandringstid og høymiddelalderen, for å gjenskape et autentisk miljø. Eketorp har i tillegg til museet også en omfattende litteraturbutikk.

Fil:Eketorp02.jpg|Hus fra jernalderen.
Fil:Eketorp03.jpg|Hus fra høymiddelalderen.
Fil:Eketorp04.jpg|Hovedinngangen mot sør.
Fil:Eketorp water well01.jpg|Brønnen i sørøst.


## Referanser


## Eksterne lenker
* Artikkel om rekonstruksjonen av Eketorp
Bassfløyte

**Bassfløyte** er et musikkinstrument. Den klinger en oktav under en vanlig tverrfløyte.

Den brukes mest i fløyte-ensembler, da lyden er svak og vil bære lite i et vanlig orkester. Fløyten er om lag 146 cm, dobbelt så lang som en vanlig tverrfløyte. Derfor er den bøyd for at fløytisten lettere skal nå klaffene når det spilles på instrumentet. Ettersom den er så lang, blir den også ganske tung. Det er derfor utviklet en egen støtte som kan settes under fløyten og ned på stolen musikeren sitter på og en versjon av fløyten som står på gulvet.

Notene er skrevet med G-nøkkel en oktav høyere enn de høres ut.

## Repertoar
I den senere tide har det blitt skrevet musikk for bassfløyte. Noen av komponistene som har skrevet for instrumentet er: 

*Katherine Hoover *Two for Two*
*Bill Douglas *Karuna*
*Mike Mower *Obstinato* og *Scareso*
*Gary Schocker *A Small Sonata for a Large Flute*
*Sonny Burnett *Stone Suite* 
*Catherine McMichael *Baikal Journey*
*Ennio Morricone *Secrets of the Sahara*
*Tristan Murail *Ethers for solo bass flute and small ensemble*
*Brian Ferneyhough *Mnemosyne for bass flute and tape*. 

Det kommer også studier og konsertetyder som gir utfordringer til utøverne når det gjelder å balansere instrumentet, fingerteknikk, luftstrøm og overblåsing. 

Peter Sheridan har bestilt og arrangert nye komposisjoner, inkludert en samling med *Etudes for Low Flutes* av Hilary Taggart. I sjette sats av Claude Bollings *Suite for Flute and Jazz Trio*, «Versatile» spiller solisten åpningsmelodien på en bassfløyte.

## Beslektede instrumenter

*Pikkolofløyte
*Tverrfløyte
*Altfløyte
*Kontrabassfløyte
*Subkontrabassfløyte
*Hyperbassfløyte

## Se også
*Fløyte

## Referanser
Chris Clough

**Chris Clough** (født 9. mars 1951 i Harrogate i Yorkshire i England) er en regissør og produsent.

Clough studerte engelsk litteratur ved Leeds University. Han valge å gå på denne skolen fordi de hadde TV-studio tilgjengelig for studenter. Han brukte materialet han laget der for å søke på jobb og etter endt utdannelse fikk han jobb som forsker hos Granda Television. Han gikk over til å jobbe som freelancer i 1982 og i dette tiåret regisserte han blant annet episoder av TV-seriene *[[Brookside]]* og *[[EastEnders]]*.

Da Clough jobbet på *EastEnders*, ble han kjent med en av regissørassistentene, Gary Downie, som også hadde jobbet på *[[Doctor Who]]*. Clough fikk et intervju med daværende produsent av denne serien, John Nathan-Turner, og han fikk jobben med å regissere totalt seks episoder: *[[Terror of the Vervoids]]*, *[[The Ultimate Foe]]*, *[[Delta and the Bannermen]]*, *[[Dragonfire]]*, *[[The Happiness Patrol]]* og *[[Silver Nemesis]]*.

I 1990-årene regisserte Clough flere episoder av politiserien *[[The Bill]]*. I andre halvdel av tiåret gikk han over til å jobbe som produsent. Han produserte *The Bill* i to år før han gikk over til andre serier. Han har produsert blant annet *[[Ballykissangel]]*, *[[Black Cab]]* og *[[The Ghost Squad]]*.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Juledrøm

***Juledrøm*** er en juleplate gitt ut av folkemusikkgruppa Majorstuen høsten 2006. Tittellåten på albumet er komponert av Jorun Marie Kvernberg og Ragnhild Furebotten, tekst av Ove Røsbak.

## Sporliste
# «Nissesang»
# «Et lidet barn så løstelig»
# «Juledrøm»
# «Mitt hjerte alltid vanker»
# «Vismennerne frå Austerland»
# «Den ho ikkje fekk»
# «Eit barn er født i Betlehem»
# «I denne søte juletid»
# «Rakkelvise»
# «Den fagraste rosa»
# «Til Betlehem i Judaland»
# «Mitt hjerte alltid vanker»
# «Det hev ei rose sprunge»
# «Juleboogie»

## Medvirkende på plata
*Jorun Marie Kvernberg
*Ragnhild Furebotten
*Synnøve Bjørset
*Tove P. Hagen
*Andreas Ljones
*Gjermund Larsen
*Tore Bruvoll
*Jon Anders Halvorsen
*Camilla Granlien
*Gunnlaug Lien Myhr
*Gro Kjelleberg Solli
*Marit Karlberg
*Åshild Vetrhus
*Produsent: Einar Olav Larsen, innspilt i Rainbow studios.

## Eksterne lenker
Endelig vals

***Endelig vals*** er debutplata til felespilleren Ragnhild Furebotten, utgitt høsten 2007. Medmusikere på plata er Frode Haltli og Gjermund Larsen. Albumet inneholder kontemporær folkemusikk. Det er utgitt på plateselskapet Ta:lik. Albumet ble nominert til Spellemannprisen 2007 innenfor folkemusikksjangeren.

## Referanser
Rødøy kommunestyre 1992−1995

**Rødøy kommunestyre 1992−1995** er en oversikt over representanter og vararepresentanter i Rødøy kommunestyre etter valget i 1991.

## Kommunestyrevalget 1991

### Rødøy Fellesliste (5 representanter)

### [[Senterpartiet]] (5 representanter)

### [[Det norske Arbeiderparti]] (5 representanter)

### Tverrpolitisk liste (3 representanter)

### [[Kristelig Folkeparti]] (2 representanter)

### [[Høyre]] (1 representant)
Henry Norris (manager)

**Henry George Norris** (født 23. juli 1865, død 30. juli 1934) var en britisk forretningsmann, politiker og direktør i fotballen. Han er mest kjent som styreformann i både Fulham FC og Arsenal FC, spesielt den tvilsomme episoden der han fikk Arsenal, på bekostning av rivalene Tottenham Hotspur FC, opp i øverste divisjon i 1919 til tross for at Arsenal hadde endt på femteplass i serien.

## Business og politikk
Norris tjente sin formue ved å jobbe med eiendommer og bygge hus i Sør- og Vest-London, og i Fulham generelt. Senere ble han ordfører for Metropolitan Borough of Fulham, altså et område i London, og representerte partiet Conservative MP fra 1918 til 1922. Han fikk også priser som takk for sitt bidrag for England og den britiske hær under første verdenskrig. Han bidro også mye til med kirkemiljøet i London.

## Fulham Football Club
Norris var ikke bare glad i politikken, han var også en stor fotballfan. Han ble da direktør i Fulham, på samme tid som de rykket opp til det de i England kaller The Championship. Han hadde også en indirekte rolle i stiftelsen av Chelsea FC. For etter å ha takket nei til å spille på Stamford Bridge, ville da Gus Mears, mannen med tilbudet, starte en egen klubb til å spille fotball der.

## Arsenal Football Club
I 1910 ble han formann og aksjeholder i Woolwich Arsenal, det laget vi i dag kjenner som Arsenal FC. Laget slet økonomisk på den tiden, og Norris, som da var i både Fulham og Arsenal, skulle hjelpe klubben noe voldsomt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tore Bruvoll

**Tore Bruvoll** (født 30. oktober 1978 i Tromsø) er en norsk musiker (gitar), komponist og arrangør.

Han har siden slutten av 90-tallet jobbet tett med Ragnhild Furebotten. I 2005 startet de sammen det som senere ble folkemusikkbandet Hekla Stålstrenga. Bandets første utgivelse, *Hekla Stålstrenga*, ble gitt ut mens de fortsatt var en duo under navnet Ragnhild Furebotten & Tore Bruvoll og førte til Spellemannprisen 2008 i klassen folkemusikk/gammaldans. Bandet har senere gitt ut flere album som har resultert i flere Spellemannominasjoner og har utstrakt konsertvirksomhet i Norge så vel som utlandet.

Han har også samarbeidet med en rekke andre artister innen folkemusikk, blant andre kvedaren Jon Anders Halvorsen, Annbjørg Lien og String Sisters. Han fikk Gammleng-prisen i klassen musiker i 2021.

Han er utdannet ved Høgskolen i Telemark (1997–1999). Bruvoll spiller i tillegg til gitar også en rekke andre instrument som banjo, dobro, mandolin, ukulele og low whistle (blikkfløyte). 

## Utvalgt diskografi
* Tore Bruvoll og Jon Anders Halvorsen: *Nattasang* (Heilo, 2004) 
* Tore Bruvoll og Jon Anders Halvorsen: *Trillar for to* (Heilo, 2007) 
* Tore Bruvoll og Ragnhild Furebotten: *Hekla Stålstrenga* (ta:lik, 2008)

### [[Hekla Stålstrenga]]
* *Makramé* (ta:lik, 2011)
* *Dyrandé* (ta:lik, 2013)
* *Hjertebank - Live med NOSO* (ta:lik, 2014)
* *Ventetid* (ta:lik, 2016)
* *Velkommen Inn* (ta:lik, 2017)
* *Elske og ære* (ta:lik, 2019)
* *Skravla gård* (ta:lik, 2021)

### Andre utgivelser
* String Sisters: *Live* (Heilo, 2007) 
* Sondre Bratland: *Jol i mi Song* (Kirkelig Kulturverksted, 2011)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Petsjengaklosteret

**Petsjengaklosteret** (russisk: *Печенгский монастырь*, finsk: *Petsamon luostari*) var i mange århundre verdens nordligste kloster. Det ble grunnlagt i 1533, på stedet hvor elva Petsjenga munner ut i Petsjengafjorden, 135&nbsp;km vest for nåtidens Murmansk, av den hellige Trifon, en munk fra Novgorod.

Inspirert av eksempelet fra Solovki-klosteret ønsket Trifon å omvende de lokale skoltesamene til kristendommen, og å vise hvordan troen kunne blomstre selv i de mest ugjestmilde land. Hans eksempel ble fulgt av mange andre russiske munker, og i 1572 var det rundt 50 munker og 200 legbrødre ved Petsjengaklosteret.

Seks år etter St. Trifons død i 1583 ble klostreret, som var bygget i tre, plyndret og brent ned av svenskene. Angrepet krevde livet til 51 munker og 65 legbrødre, og det avsluttet historien om Trifons kloster i Petsjenga. Det svenske hevnraidet ble utført av en finsk bondehøvding, Pekka Antinpoika Vesainen, 25. desember 1589, og var en del av den den nordiske tjuefemårskrigen fra 1570 til 1595.

I 1591 beordret tsar Fjodor I at klosteret skulle gjenopprettes i nærheten av Kola, men det nye klosteret brant ned i 1619. Selv om det nye Petsjengaklosteret etterhvert ble flyttet til selve byen, så var det så tynt befolket at Den hellige synode i 1764 bestemte at det skulle oppløses.

Som følge av at den russiske koloniseringen av Kolahalvøya skjøt fart på slutten av 1800-tallet, ble Petsjengaklosteret gjenopprettet på sin opprinnelige beliggenhet 1886. Før den russiske revolusjon bestod det av det øvre klosteret, til minne om gravene til Trifon og de 116 martyrene fra angrepet i 1589, og det nye nedre klosteret, med utsikt over Petsjengafjorden.

Det stauropegiske klosteret fortsatte å blomstre etter at Petsjenga ble en del av Finland i 1920. Ved slutten av fortsettelseskrigen i 1944 ble Petsamo tilbakeført til Sovjetunionen. Munkene ble evakuert til Valamo nye kloster sør i Finland, hvor de beholdt sin autonomi til 1984, da den siste av dem døde i en alder av 110. Selv om klosterbygningene ble ødelagt under krigen, besluttet den russisk-ortodokse kirke i 1997 at klosteret skulle gjenopprettes.

## Litteratur
* Nikolsky A.V. *Монастыри. Энциклопедический словарь*. Moscow Patriarchate Publishers, Moskva, 2000.

## Eksterne lenker
*
Kaputiei

**Kaputiei** er en by i utkanten av Nairobi i Kenya, om lag 60 km sør for byens sentrum. Byen ble etablert etter at organisasjonen Jamii Bora i 2007 vant en rettssak om retten til området, en langstrakt slette i utkanten av Kenyas hovedstad. 

Byen bygges som et ledd i et arbeid for å gi nye muligheter til 10&nbsp;000 mennesker fra Nairobis slumområder, som kan flytte fra bølgeblikk, papir og søppel til hus bygget av murblokker produsert i prosjektet og omgitt av grønne trær. I løpet av 2007 er det reist 300 hus, planen er å bygge 2000 små hus på 50 kvadratmeter. Området vil få gode sanitære løsninger, det er funnet en god vannkilde 85 meter under bakken. 70% av vannet er planlagt resirkulert. 

Infrastrukturen i byen etableres blant annet gjennom samarbeid med ulike organisasjoner i Norge og Sverige. I Norge bidrar Strømmestiftelsen, Agder Energi og ABCenter med midler for å bygge skole i byen. 

## Eksterne lenker
* Om Kaputiei (Word-dokument på engelsk)
* Svensk side med informasjon om prosjektet Kaputiei
Hyltebruk

**Hyltebruk** er et tettsted i Hallands län i landskapet Småland i Sverige. Det er Hylte kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet  innbyggere.

## Referanser
Jamii Bora

**Jamii Bora** er en organisasjon som driver med mikrofinans i Kenya. Den ble etablert i 1999 av femti tiggerfamilier i Nairobi under ledelse av Ingrid Munro, en svensk kvinne bosatt i Kenya. 

*Jamii Bora* betyr «Gode familier» på kiswahili. Organisasjonen har sterk representasjon i slumområdet Mathare Valley. I 2007 hadde organisasjonen 150&nbsp;000 medlemmer over hele Kenya og tilbyr forsikring for helse og liv til medlemmene i tillegg til handelsutdannelse og huslån. Gjennomsnittslånene er på $95, og det forandrer livet for mange tiggere. 

21. mars 2007 vant organisasjonen en rettssak om landområdet Kaputiei utenfor Nairobi, hvor man nå holder på å bygge en by for vel 10&nbsp;000 innbyggere. Byen planlegges å bli på størrelse med Mandal, og arbeidet støttes av Strømmestiftelsen sammen med blant andre Agder Energi og ABCenter. Også flere svenske organisasjoner og firmaer støtter Jamii Bora.

## Eksterne lenker
* Offisiell side for Jamii Bora
* Svensk side for Jamii Bora i Sverige
* Ingrid Munro presenterer Jamii Bora på The 2006 Global Microcredit Summit i Halifax (Video)
* New Yorker artikkel om Jamii Bora fra 30. oktober 2006
* Et intervju med Wajibu: en journal om sosiale og religiøse emner, 2001
Rødøy kommunestyre 1995−1999

**Rødøy kommunestyre 1995−1999** er en oversikt over representanter og vararepresentanter i Rødøy kommunestyre etter kommunestyrevalget i 1995.

## Kommunestyrevalget 1995

### Rødøy Fellesliste (7 representanter)

### Rødøy Fellesliste (9 varamedlemmer)

### [[Senterpartiet]] (6 representanter)

### [[Senterpartiet]] (9 varamedlemmer)

### [[Det norske Arbeiderparti]] (5 representanter)

### [[Det norske Arbeiderparti]] (9 varamedlemmer)

### [[Frie Folkevalgte|Frie Velgeres Liste]] (2 representanter)

### [[Frie Folkevalgte|Frie Velgeres Liste]] (5 varamedlemmer)

### [[Kristelig Folkeparti]] (1 representant)

### [[Kristelig Folkeparti]] (4 varamedlemmer)

### Andre utvalgsmedlemmer
#### Partsammensatt utvalg
*Tove Bjerga Værang, Jektvik, f. 1956: Varamedlem (Rødøy Fellesliste)
#### Kulturutvalget
*Arne-Tore Bang, Tjongsfjorden, f. 1971: Nestleder (Rødøy Fellesliste)
*Borghild O. L. Strømdal, Jektvik, f. 1945 (Senterpartiet)
#### Oppvekstnemnd
*Arne-Tore Bang, Tjongsfjorden, f. 1971: Varamedlem (Rødøy Fellesliste)
*Kjersti Setvik, Selsøyvik, f. 1954: Varamedlem (Kristelig Folkeparti)
#### Omsorgsnemnd
*Tove Johanna Folkedal, Nordvernes (Senterpartiet)
*Jane Elisabeth Jørgensen, Rødøy, f. 1966: Varamedlem (Det norske Arbeiderparti)
## Kilder
*Arkivet, Rødøy kommune
Arendalspram

**Arendalspram** er en norsk, flatbunnet robåt på Sørlandet. Den er utbredt over et stort område på kysten. Den er ikke så populær som *[[holmsbupram]]men*, men har vist seg mer allsidig. 

## Prammen
Som båttype med en geografisk spredning på kysten mot Skagerrak på Sørlandet og Østlandet, blir prammen brukt og bygget som robåt til småfiske og transport i beskyttet farvann langs kysten. Flere typer pram har eksistert langs kysten, forskjellige fra distrikt til distrikt, men det er to hovedtyper, *Arendalsprammen* og *[[Holmsbupram]]men*.

Prammen er utbredt over hele landet i større eller mindre grad, antagelig kom dette av at de ofte ble brukt som lettbåt på større skuter og skip i kystfarten. Som en stødig båt viste den seg langt bedre enn andre båttyper i røff sjø. Kunnskapen om dem langs kysten gjorde den kjent som en meget enkel båttype ved bygging.

De var så enkel og rimelig å bygge at en nybegynner i båtbyggingen oftest startet med å bygge en liten pram. Det gav grei innføring i klinkbygging. Som en enkel type ble Arendalsprammen forbilde for båtbyggere som ønsket en enkel og lettbygd båt med bredde og rund form.

## Arendalsprammen
Arendalsprammen er relativt bred og rund i formen. Den har speil foran og bak. Forspeilet i baugen ligger høyt over vannflaten, mens    tverrspeilet akterut er større. Som de andre prammer er den uten kjøl, i stedet har den et bunnbord. Bunnbordet er bredt bakover og smalner av fremover.

Med sitt beskjedne dypgående og runde skrog er prammen en typisk robåt, men det har også vært benyttet som seilbåt med spriseil og luggerseil. Før påhengsmotoren ble alminnelig, hadde alle prammer et «vrikkehull», en liten halvrund utsparing i akterspeilet. Vrikking med en åre er en teknikk som ikke er noen enkel kunst, man driver frem båten ved å vrikkes frem og tilbake i hullet.

Arendalsprammen var et av Arendals eksportprodukter. Men båtene ble produsert av båtbyggere i bygdene rundt byen, og salg ble formidlet gjennom byens kjøpmenn. 

## Referanser


## Se også
* Pram
* Holmsbupram

## Litteratur
* Gøthe Gøthesen: *Norske båter bind 1- Skagerak-kysten* 1977 ISBN 82-504-0239-1
* Arne R. Hole: *Båter og Kystfolk* 2007 ISBN 978-82-03-23405-7
Tennevik

**Tennevik** (Tennevika) ligger i Tjeldsund kommune i Troms, og er kjent for blant annet lakseelva Tennevikelva. Stedet ligger ved den østlige bredden av Vågsfjorden, sørøst for Harstad, nærmere 10 kilometer nord for Tjeldsundbrua.

Navnet Tennevik anses hentet fra et gammelnorsk verb therne, uttales som det engelske ordet thing. Å therne betyr å dra båten opp i fjæra, kvelve båten for så å hvile under den. Dette var vanlig i gammel tid da fiskerne, i åpne båter, måtte dra lange føringsveger til og fra Finnmarka eller Lofoten. Therne ble senere endret til å tenne.

Navnet Tennevika er derimot brukt av kommunen som eiendomsadresse.

Bebyggelsen i Tennevik ligger ved begge sider av den kystriksveg (fylkesvei 825) som går fra Tjeldsundbrua til blant annet Gratangen.
Vlet

**Vlet** er navnet på en nederlandsk båttype som antakelig stammer fra den norske båten pram, som på nederlandsk kalles «*noorse vletten*». I motsetning til den norske prammen, har denne båttypen utviklet seg til større og moderne utgaver. De brukes ofte på de grunne kanalene gjennom Nederland og i det grunne farvannet langs kysten av Nordsjøen.

## Vlet

Som båttype har vlet, i likhet med den norske prammen, en rund fasong i skroget (uten kjøl) og tverrspeil akter og forut. Forspeilet er nærmest borte på den moderne, motordrevne vleten. På nederlandsk betegner ordet *vlet* en farkost eller et fartøy med flat bunn til bruk på grunne farvann. Flere varianter er utviklet og tilpasset ulike forhold og bruksområder over hele Nederland. Det er en populær og allsidig farkost, enkel å bygge og bruke, alt etter hva man ønsker å bruke den til. De fleste variantene har slingrekjøl.

I området omkring Zuiderzee ble den brukt som 14-fots fiskebåt, senere videreutviklet til store 30-fots båter med dekk. Til forskjell fra de fleste flatbunnede farkostene i Nederland, er vlet nesten alltid klinkbygd. Men mange av de moderne variantene har glatt overflate på skroget. I dag finner man dem også som fritidsbåter i plast og glassfiber, med dekk, kahytt og innenbordsmotor. I motsetning til den norske prammen fikk de nederlandske vletene innenbordsmotor montert på tidlige fiskebåter med seil.

Som et sjødyktig fartøy som klarte seg godt i røffe omgivelser til sjøs, var den ideell som redningsbåt langs den langstrakte og grunne kysten av Nordsjøen. De nederlandske myndighetene har siden 1825 benyttet større vleter som redningsbåt, med besetning på mellom seks og 12 mann. I dag er de vanligste redningsbåtene hos den nederlandske sjøredningstjenesten motoriserte vleter.

## Se også
* Pram

## Kilder
* Bob Chandler: *The ancient and versatile vlet*, artikkel i Wooden Boat magasin nr. 52
* Carl Cullberg: *Eka – pram – vlet – jol: En verdagsbåts utbredning, ålder och ursprung* 2003 ISBN 91-7686-187-2

## Eksterne lenker
* De Koster Vlet
* Helderse-vlet
* Alle slags typer vlet til salg
* Vlet 13.50 AK Luksusbåt
Douglas BTD Destroyer

**Douglas BTD Destroyer** var en amerikansk en-seters torpedobomber utviklet under den andre verdenskrig.

BTD Destroyer hadd sitt utgangspunkt i et to-seters stupbombefly som ble bestilt som **XSB2D-1**, men ble etter forespørsel fra marinen ombygd til et en-seters torpedofly som man så som mer nødvendig for krigføringen i Stillehavet.

Den første produksjonsserien under betegnelsen **BTD-1** ble kansellert på grunn av krigens slutt etter bare 28 fly var produsert. Flytypens ytelser var heller ikke tilfredsstillende, og den ble aldri tatt i bruk av operative enheter.

## Spesifikasjoner

 

## Eksterne lenker
* Douglas BTD Destroyer
Tsypnavolok

**Tsypnavolok** (russisk: Цыпнаволок, skoltesamisk: *Caabbnjargg*, nordsamisk: *Sabbenjárga*, finsk: *Tsipniemi*) er en landsby i Petsjenga rajon i Murmansk oblast. Den ligger nordøst på Fiskerhalvøya, helt ytterst mot Barentshavet.

Tsypnavolok er kjent som den største og viktigste bosetningen for de såkalte kolanordmenn. I 1867 begynte norske fiskere å bosette seg i Tsypnavolok. I 1929 var det bosatt 114 nordmenn i bygda.

Nordmennene i Tsypnavolok ble i 1939–40 fordrevet til Karelen og Arkhangelsk oblast, og mange ble henrettet eller døde av sult og nød. Ingen nordmenn fikk vende tilbake til bygda etter krigen.

I Tsypnavolok er det i dag en militær enhet, en meteorologisk stasjon og et fyr.

## Kilder
*Kolanordmennene - et stykke norsk utvandrerhistorie Artikkel av Morten Jentoft hos nrk.no

## Referanser
Petsjengafjorden

**Petsjengafjorden** (russisk: *Губа Печенга (Guba Pechenga)*, også kalt **Petsjengabukta** og **Petsamofjorden**) er en 17 km lang og 1-2 km bred fjord i Murmansk oblast i Russland. Den ligger rundt 25 km fra grensa mot Norge. Innerst i fjorden munner elva Petsjenga ut. Her ligger også byen Petsjenga.

På vestre bredd, rundt halvveis inn fjorden ligger Liinakhamari (finsk: *Liinahammari*), som var Finlands eneste isfrie havn i tiden 1920-1944, da Petsjengaområdet var finsk territorium.

## Referanser
Erik Solbakken

**Erik Solbakken** (født 1984) er en norsk programleder. 

Fra desember 2007 var han sentral i den nye barnekanalen til NRK, NRK Super, og medvirket i barneprogrammene Barne-TV, Julemorgen, Liga og Superkviss. Høsten 2009 ble han programleder for programmet *[[Utfordringen]]* og *[[Krem Nasjonal]]* på NRK Super. 

I 2010 ledet han den internasjonale sangkonkurransen Eurovision Song Contest 2010 i Telenor Arena sammen med Nadia Hasnaoui og Haddy Njie. I 2011 ledet han Idrettsgallaen, igjen sammen med N'jie. Solbakken ble våren 2011 knyttet til underholdningsavdelingen i NRK og ble en del av gullrekka med programmet Popstokk. Fra 2012 til 2015 var han sammen med Hasse Hope programleder for NRKs humortalkshow ''Karl Johan''. For programmet vant han Gullruten 2014 i klassen beste mannlige programleder. I 2013 var han programleder i Melodi Grand Prix i Oslo spektrum.  Samme år forlot Solbakken NRK og startet produksjonsselskapet Norsk fjernsyn AS, som senere ble kjøpt opp av danske Monday Media. Han fortsatte som programleder på NRK gjennom selskapet. I mai 2017 gikk han over til TV 2.

2020 startet han, Jørgen Høst og The Oslo Company produksjonsselskapet Montreux Film & Fjernsyn. Selskapet produserer tv-serier som «Norges dummeste» og «Norges nye megahit».

Han var i 2024 tilbake på NRK med «Drømmen om EM» (NRK). Han er en av lagkameratene i programmet «Bordtenniskameratene» på VGTV, og medvirker i «Kongen Befaler» høsten 2024 på Discovery/TVNorge.

## TV-programmer
TV-programmer Solbakken har vært programleder for:

*2007: *BarneTV, Julemorgen, Liga og Superkviss* (NRK Super)
*2009-2010: *[[Krem Nasjonal]]* (NRK)
*2010: *Eurovision Song Contest* (NRK)
*2011: *Idrettsgallaen* (NRK)
*2011: *Popstokk* (NRK)
*2012-2015: *Karl Johan* (NRK)
*2013-2014: *Melodi Grand Prix* (NRK)
*2020: *Lystløgner* (TV 2)
*2021: *[[Norges nye megahit]]* (TV 2)
*2021: * Lego Masters* (TV 2)

## Annet
Solbakken var stemmen til Tintin i den norske utgaven av Steven Spielbergs filmversjon. I tillegg var han medvirkende i boken *[[Sånn ca. alt om sex og kjærlighet]]*. Solbakken har også hatt en podcast med Mads Hansen, som heter «Topp 3». Han har også gjestet en rolle i NRK-serien Side om side, der han spiller rollen som "Mathias", Siljes eks-mann og Alex sin far.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Omtale av Erik Solbakken hos Plan B (management)
* Karl Johan på NRK
Korjazjma

**Korjazjma** (russisk: Коря́жма) er en by i Arkhangelsk oblast i Russland. Den ligger på venstre bredd av elva Vytsjegda, 30&nbsp;km øst for Kotlas. Byen ble grunnlagt i 1535. Byen hadde .

## Demografi
Befolkningsutvikling:
:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Njandoma

**Njandoma** (russisk: Няндома) er en by i Arkhangelsk oblast i Russland. Den ligger 347&nbsp;km sør for Arkhangelsk. Njandoma hadde .

Njandoma ble grunnlagt i 1896 som en bosetning rundt jernbanestasjonen *Njandoma*. Bosetningen har hatt bystatus siden 1939.

## Demografi
Befolkningsutvikling:
:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
European Open (snooker)

**European Open** var en turnering i snooker for profesjonelle og var rankingturnering frem til 2003/2004 sesongen.

Før 1988/1999 sesongen var det ingen rankingturneringer i snooker utenfor Storbritannia. Snookerforbundet bestemte derfor at det skulle arrangeres en turnering et annet sted i Europa. Turneringen ble spilt frem til 1996/1997 sesongen.

German Open, Irish Open og Malta Grand Prix var rankingturneringene i Europa de neste tre sesongene før European Open ble gjennopplivet foran 2001/2002 sesongen. Sesongen 2000/2001 ble det ikke arrangert en rankingturnering i Europa for første gang på tretten sesonger.

European Open ble omdøpt til Malta Cup foran sesongen 2004/2005 som ble invitasjonsturnering for første gang i sesongen 2007/2008.

## Finaleresultater
European Open

**European Open** kan vise til:

*European Open (golf), en golfturnering avholdt flere steder i Storbritannia
*European Open (snooker), en snookerturnering avholdt flere steder i Europa
*European Open (tennis), en tennisturnering avholdt i Antwerpen i Belgia
*Hamburg European Open, en tennisturnering avholdt i Hamburg i Tyskland
*WTA Swiss Open, en tennisturnering for kvinner som i en periode het European Open
Det niende korstog

**Det niende korstog** ble holdt i 1271–1272.

Den framtidige Edvard I av England startet det siste av hovedkorstogene i 1271, etter å ha vært med på det åttende under Ludvig IX. Han oppnådde svært lite i Syria, og trakk seg tilbake etter å ha inngått en våpenhvile i 1272. 

Antiokia hadde falt i 1268, Tripoli falt i 1289, og med Acres fall i 1291 forsvant den siste rest av korsfarerstatene.

## Referanser
Vikevåg

**Vikevåg** er et tettsted i Stavanger kommune i Rogaland. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger ved Mastrafjorden sørvest på øya Rennesøy. Hausken kirke ligger her.

Før kommunesammenslåingen med Stavanger kommune i 2020 var Vikevåg administrasjonssenteret i Rennesøy kommune.

## Referanser
Dakota Blue Richards

**Dakota Blue Richards** (født 11. april 1994) er en engelsk skuespillerinne. Hun debuterte i filmen *[[Det gylne kompasset (film)|Det gylne kompasset]]*, der hun spilte hovedrollen som Lyra Belacqua. Hun har også fått rollen i en annen film, *The Secret of Moonacre*, som er planlagt lansert i 2008.

## Biografi

### Tidlig liv

Dakota Blue Richards ble født i South Kensington i London, der hun vokste opp sammen med sin mor. Hun ble hetende «Dakota Blue» på grunn av at hennes mor ønsket en kombinasjon av et stedsnavn og en farge.

Familien flyttet til Brighton kort tid etter at Richards ble født, og hun begynte på St Paul's Primary School der. I helgene gikk hun på dramakurs, og av og til var hun borte fra skolen for å gå på auditioner.

### Karriere
I juni 2006 ble nyheten om at Richards skulle spille hovedrollen som Lyra i *[[Det gylne kompasset (film)|Det gylne kompasset]]*, etter at hun hadde utkonkurrert over 10&nbsp;000 andre jenter i den åpne auditionen i Storbritannia. Bøkenes forfatter, Philip Pullman, har uttalt at «da jeg så Dakotas fremførelse på auditionen, forsto jeg at letingen var over.» 

Innspillingen av filmen startet den 4. september 2006. På grunn av at Lyra opptrer i nesten alle scenene i filmen, måtte Richards møte opp på filmsette 98 av de 100 dagene innspillingen foregikk. Filmen ble lansert over hele verden i desember 2007.

Før *Det gylne kompasset* var lansert, hadde Richards allerede fått sin neste hovedrolle, i filmen *The Secret of Moonacre*. Filmen skal lanseres i 2008.

## Filmografi

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Dakota Blue Resource
* Forever Dakota
Mari Osmundsen

**Mari Osmundsen** er psevdonym for **Anne Kristine (Kia) Halling** (født 20. juni 1951 i Molde), en norsk forfatter og oversetter. Hun har skrevet romaner, noveller og barnebøker, og har også oversatt bøker under navnet Kia Halling. I 1988 mottok hun Språklig samlings litteraturpris, og samme år vant hun Cappelens romankonkurranse.

## Bokutgivelser
### For voksne
* 1978: *Vi klarer det!* – roman, illustret av Mette Schou, utgitt på Sivle forlag
* 1979: *På vei mot himmelen* – roman, utgitt på Oktober forlag
* 1982: *Wow* – noveller, utgitt på Oktober forlag
* 1984: *Gode gjerninger* – roman, utgitt på Aschehoug forlag
* 1985: *Familien* – roman, utgitt på Oktober forlag
* 1986: *Drageegget – sju fabler* – fabler, utgitt på Oktober
* 1988: *Arv* -roman, utgitt på Cappelen forlag
* 1990: *Gutten som slo tida ihjel* – roman, utgitt på Oktober forlag
* 1992: *Absolvo te* – roman, utgitt på Oktober forlag
* 1995: *Sju sannferdige fortellinger* – noveller, utgitt på Oktober forlag
* 1999: *Jentungen* – roman utgitt på Oktober forlag

### For barn
* 1982: *Den grønne damen – en nifs historie for barn og foreldre* – barnebok illustrert av Ingerlise Kongsgaard
* 1986: *Den minste reven* – fortellinger, illustrert av Jan-Kåre Øien, utgitt på Aschehoug forlag, gjenutgitt 1990
* 1988: *Harrys hus* – barnebok illustrert av Werner Grossmann, utgitt på Aschehoug forlag
* 1989: *Solungen* - bildebok sammen med Harald Nordberg
* 1991: *Molly og Agesander* – barnebok illustrert av Tor Bomann-Larsen, utgitt på Aschehoug forlag
* 1992: *Molly sover over* – billedbok illustrert av Tor Bomann-Larsen
* 1992: *Molly og hvalbutikken* – billedbok illustrert av Tor Bomann-Larsen
* 1994: *Novemberlandet* – barnebok illustrert av Malgorzata Piotrowska
* 1997: *Bare reven* – fortellinger, illustrert av Jan-Kåre Øien
* 2000: *Byen under byen* – illustrert av Trond Bredesen

## Litterære priser
* 1992: Sarpsborgprisen
* 1989: Førstepris i internasjonal billedbokkonkurranse for *Solungen* sammen med illustratøren Harald Nordberg
* 1988: Språklig samlings litteraturpris
* 1984: Gyldendalprisen
* Ikaros-prisen

## Eksterne lenker

* Digitaliserte bøker av Osmundsen hos Nasjonalbiblioteket.
Claudine Rhédey von Kis-Rhéde

**Claudine Rhédey von Kis-Rhéde** (født 21. september 1812, død 1. oktober 1841) var konen til Alexander, hertug av Württemberg. Hennes sønn, Francis, hertug av Teck var far til Mary av Teck, konen til Georg V av Storbritannia.

## Referanser
Lisa-Mari Moen Jünge

**Lisa-Mari Moen Jünge** (født 21. april 1988) fra Molde er en norsk advokat, og tidligere journalist og modell. 

Den 9. april 2007 fikk hun tittelen Frøken Norge. Samme år representerte hun Norge i Miss World i Kina (Hainan, Sanya). Hun ble ikke plassert blant de 16 semifinalistene. Hun har jobbet som modell/vertinne, og har vært avbildet i flere norske blader.

Grunnet blant annet en omlegging av Frøken Norge konseptet, skulle hun også være Norges representant i Miss Universe 2008. Nesten et halvt år etter at det ble kjent at hun skulle reise til Miss Universe, kom det en pressemelding om at hun ikke ble godkjent av Miss Universe-organisasjonen. Det skyldtes at hun allerede hadde «abdisert» som Frøken Norge noen måneder før den internasjonale finalen. Det ble dermed bestemt at hun skulle representere Norge i verdens 3. største missekåring, Miss International, som ble holdt 10. november 2008 i Macao i Kina. Under konkurransen ble hun rangert som nr. 2 på listen over favorittene til å vinne Miss International-tittelen. Verdens største nettsted for internasjonale missekonkurranser, globalbeauties.com, stod for rangeringen. Men til tross for mye oppmerksomhet og favorittstempel, ble hun ikke plassert blant de ti finalistene.   

Hun har blant annet jobbet som sportsanker og reporter for TV 2 Sporten. Hun fullførte en bachelor i journalistikk sommeren 2012 ved Høgskolen i Oslo. Deretter begynte hun å studere jus, og fullførte sin mastergrad i rettsvitenskap sommeren 2017. Pr 27. september 2023 jobber hun som advokat hos Regjeringsadvokaten.

## Referanser
Gert Wollheim

**Gert Heinrich Wollheim** (født 11. september 1894, død 22. april 1974) var en tysk maler, som regnes for tilknyttet den nye objektiviteten og senere ekspresjonismen som arbeidet i USA fra 1947 og til han døde.

Han ble født i Dresden-Loschwitz og studerte ved kunstakademiet i Weimar fra 1911 til 1913. Ble såret som soldat i den første verdenskrig og slo seg ned i Berlin til han, sammen med akademikameraten Otto Pankok, Ulfert Lüken, Hermann Hundt og andre startet en kunstnerkoloni i Remels, Østfrisien i 1919. Forsøket strandet hurtig, og Pankok og Wollheim flyttet til Düsseldorf der de ble med i kunstbevegelsen *Neuen Rheinland*. Max Ernst, Ulrich Leman og Otto Dix var også med. Aktiv medarbeider med bidrag i flere tidsskrifter, som «Der Aktivistenbund», «Das Ey», «Das junge Rheinland» og arbeiderpamfletten «Freie Erde». Oppnådde å bli saksøkt i 1922 for et bilde som var stilt hos kunsthandler Johanna Ey. Da han flyttet til Berlin i 1925, endret stilen seg til å bli kjølig objektiv.

I tillegg til å lage bilder, var han aktiv med å stifte og å delta i frie kunstnergrupper. Han ble derfor raskt singlet ut av nazistene som potensiell uvenn, og flyktet allerede i 1933 via Frankrike og Sveits, inntil han tilbragte tiden mellom 1942 og 1945 et sted i Pyreneene. Tre av bildene hans ble vist på utstillingen av «Entartete Kunst». En del av de øvrige bildene var i mellomtiden beslaglagt og ødelagt.

Han flyttet til USA i 1947 og giftet seg. Som forlover: dikteren Leonhard Frank

Retrospektivutstillinger i Düsseldorf (Kunstmuseum Düsseldorf) i 1993 og i *Galerie Remmert und Barth* 2001
August Macke Haus i Bonn arrangerte også en større retrospektiv utstilling om Wollheim i 2000.

## Referanser


## Kilder
* Michalski, Sergiusz (1994). *New Objectivity*. Köln: Benedikt Taschen. ISBN 3-8228-9650-0
* Schmied, Wieland (1978). *Neue Sachlichkeit and German Realism of the Twenties*. London: Arts Council of Great Britain. ISBN 0-7287-0184-7

## Eksterne lenker
*
Per Nyström (historiker)

**Per Nyström**, (1903–1993) var en svensk historiker, skribent, socialdemokratisk politiker og embetsmann. 

## Liv og virke
Nyström studerte historie ved Lunds universitet under professor Lauritz Weibull, men brøt med dennes historisk-kritiske metode og utviklet et historie-materialistisk syn influert av Karl Marx i en rad artikler i de akademiske tidsskriftene *[[Scandia]]* og *[[Ateneum]]*. Redaktør for *Lundagård*. Etablerte under studetiden i Lund et nært vennskap med Tage Erlander. 

Nyström forlot en lovende akademisk karriere for først å bli ombudsmann i Svenska Bankmannaförbundet og senere Gustav Möllers statssekretær i socialdepartementet 1945-1950, der han spilte en viktig rolle for utformingen av den sosialdemokratiske velferdspolitikken.  

I 1950 ble han utnevnt til landshövding i Göteborgs och Bohus län, der han blant annet drev gjennom etableringen av et petrokjemisk kompleks i Stenungsund.

I 1955 fullførte han sin doktoravhandling om den svenske manufakturindustriens utvikling under 1600- og 1700-tallet, der han viste statens betydning for industrialiseringens første fase. Nyström ble utnevnt til professor av regjeringen i 1986.

Nyström sto for en reformistisk tolkning av marxismen innen det svenske sosialdemokratiet.

## Bibliografi
* *Stadsindustriens arbetare före 1800-talet: bidrag till kännedom om den svenska manufakturindustrien och dess sociala förhållanden*, doktorgradsavhandling, Stockholm 1955 
* *Pargas Kalkbergs aktiebolag 1898-1948: en allmogenärings utveckling till storindustri*, Pargas 1951 
* Sammen med Fabian Månsson: *Vikingatidens historia : från stammarna till de nordiska riksbildningarna*, Stockholm 1939
* *I folkets tjänst: artiklar 1927-83* (Redaktør Anders Björnsson) Ordfront: Stockholm 1983

## Referanser


## Litteratur
* *Jag har speglat århundradet. En bok om Per Nyström*, Forser, T., Rabén Prisma: Stockholm 1996
Velsk (by)

**Velsk** (russisk: Вельск) er en by i Arkhangelsk oblast i Russland. Den ligger på vestre bredd av elva Vel, der den løper sammen med elva Vaga, 545&nbsp;km sør for Arkhangelsk. Byen hadde .

Velsk blir første gang nevnt i 1137. Byen led under hyppige oversvømmelser før den ble flyttet til et høyere sted på 1500-tallet. Velsk fikk bystatus i 1780.

## Demografi
Befolkningsutvikling:
:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Annette Walther Numme

**Annette Walther Numme** (født 1971) er en norsk journalist, radioprodusent og programleder. 

Hun er utdannet ved Høgskolen i Volda 1996, og begynte deretter i NRK P3 hvor hun var reporter og programleder i morgensendingen *Opptur*. Hun var også programleder i *Sex og sånn*.

I 2003 begynte hun i Kanal 24 hvor hun har ledet program som ''Walthers Verden'' og ''S.A.A.B''. Hun var også med i programmet *Søndag Søndag Søndag* sammen med Solveig Kloppen. Da radiokanalen i september 2008 ble tatt over av SBS Radio Norge godtok Walther Numme sluttpakke fra tidligere eier.  Fra 2011 var hun tilbake i Kanal 24 (nå Radio Norge) og som ansvarlig produsent for programmet ''Morgenklubben''. Hun har også arbeidet i TV-produksjonsselskapet Monster, drevet podkasten «Opptur» med KK-redaktør Ingeborg Heldal og jobbet som produsent i RøverRadion.

I 2020 ledet hun tv-programmet *Casa Numme* på TV 2 sammen med sin ektemann Thomas Numme.

I 2024 var Numme deltaker i underholdningsprogrammet *[[16 ukers helvete]]* på TV Norge.

## Privatliv
Gift i 2003 med Thomas Numme.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Giuseppina

**Giuseppina** er et opprinnelig italiensk kvinnenavn dannet av mannsnavnet Giuseppe som er en italiensk variant av mannsnavnet Josef. Dette navnet har opprinnelse i det hebraiske navnet *Yosef* som betyr «han skal mangfoldiggjøre», underforstått «Gud skal mangfoldiggjøre».

## Utbredelse
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Giuseppina i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Giuseppina Grassini (1773–1850), italiensk operasanger
* Giuseppina Strepponi (1815–1897), italiensk sopran gift med Giuseppe Verdi

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wehrpass

**Wehrpass** er et hefte ifra det tredje rike som var en parallell til vernepliktsboken Soldbuch.

## Formål
Alle som ble vurdert for tjeneste i Tyskland i det tredje rike fikk et Wehrpass, selv om de ikke var i tjeneste (som eksempelvis reserve eller tjenesteudyktig). Wehrpass fulgte med kompaniet/avdeling og ikke soldaten, og var for internt bruk i den tyske Wehrmacht, og fulgte med rundt ved troppeforflytninger. Opplysningene som førtes i Wehrpasset var nesten de samme som i Soldbuchen.

Når man avsluttet sin militære karrière fikk man utlevert Wehrpasset, eller familien fikk det hvis man døde i tjeneste. 

## Design
Wehpass er like uansett hvilken militær gren man var i, men det ble ofte trykket på forsiden hvor man tilhørte. Øverst til høyre er en liten firkant hvor initialene skulle føres for enklere å kartotekføre bøkene. Nederst er en stor firkant hvor det var meningen at militærgrenen personen tilhørte skulle føres (Heer/Luftwaffe/Kriegsmarine)

## Eksterne lenker
Samlerforumet.net – Norsk militariaforum

## Kilder
* Samlerforumet.net – med tillatelse
Sarah Natasha Melbye

**Sarah Natasha Melbye** (født 1975) er en norsk journalist, programleder, tv-produsent og forlagssjef. Melbye har over 20 års erfaring fra TV 2 og NRK. Hun har siden 2020 vært redaktør og produsent i produksjonsselskapet Teddy TV.

Melbye har arbeidet i NRK P1 med program som *[[Herreavdelingen]]* og *[[Nitimen]]* og har flere ganger også ledet *[[Reiseradioen]]*. Høsten 1999 forlot hun NRK for å bli programleder i den nystartede TV-kanalen Metropol TV. 

I januar 2001 begynte hun i TV 2 hvor hun var i 15 år og ledet program som *[[Tid for reise]]*, *[[Farmen]]*, *[[Fadderaksjonen]]*, *[[Gullfisken]]*, *[[Mens vi venter på operaen]]*, *[[Sarahs fornemmelse av kultur]]* og *[[Før helgen]]*. Høsten 2008 overtok Melbye som programleder for *[[Vil du bli millionær?]]*. To år senere ble hun programleder for *[[Big Brother]]* på TV 2 Bliss. I 2012 ledet hun programmet *[[Ettermiddagen]]* sammen med Stian Barsnes-Simonsen og Silje Stang.

11. mai 2015 begynte hun som informasjonssjef i Juritzen-forlagene. Våren 2016 tok hun over stillingen som daglig leder. I 2018 ble hun hentet til Petter Stordalens nye forlagsfamilie, og ble forlagssjef for forlagene Armada, Canoa, Capitana og Pilar, etterhvert Strawberry Publishing.

I 2019 sa hun opp stillingen i Strawberry Publishing og startet for seg selv. Hun har blant annet hatt oppdrag for P4 Radio Hele Norge, og hadde en periode en fast programpost på kanalen P10 Country.

I 2014 deltok hun i talentprogrammet *[[MasterChef]]* på TV3 og i 2024 deltok hun i realityserien ''Forræder'' på TV 2.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*