open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anke Huber

**Anke Huber** (født 4. desember 1974 i Bruchsal) en tidligere tysk tennisspiller.

Huber ble profesjonell i 1990 og vant tolv ATP-titler i single og en i double i løpet av sin tenniskarriere som varte til 2001. I 1996 var hun nummer fire på rankingen over verdens beste kvinnelige singlespillere. Hun vant aldri noen Grand Slam-turnering men hun var i finalen  i Australian Open i 1996, hun tapte for Monica Seles med 4-6, 1-6.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nate Dogg

**Nathaniel Dwayne Hale** (født 19. august 1969, død 15. mars 2011), profesjonelt kjent som **Nate Dogg**, var en amerikansk sanger og rapper. Han fikk anerkjennelse for å utføre gjestevokal på en rekke hit-rap-sanger mellom 1992 og 2007, og fikk kallenavnet «**King of Hooks**».

Hale begynte sin karriere på begynnelsen av 1990-årene som medlem av 213, en trio dannet i 1990 sammen med vennene hans Snoop Dogg og Warren G. Han medskrev og sang som gjestevokalist på Warren Gs hit-singel «Regulate» i 1994, som nådde nummer to på ''Billboard'' Hot 100 og singelen fungerte som en breakout-suksess for begge artistene. Nate Dogg ble raskt etter en fast del av hiphop-sjangeren på amerikas vestkyst, og arbeidet jevnlig med Dr. Dre, Snoop Dogg og Xzibit i 1990-årene; hans dype vokal ble ettertraktet for hooks, og han utvidet til å arbeide med et større utvalg artister i 2000-årene, slik som Eminem, 50 Cent, Fabolous, Mos Def og Ludacris. Som gjesteartist havnet Nate 16 ganger på *BillBoard* Hot 100, og nådde i 2003 nummer én via 50 Cents «21 Questions». Nate Dogg var også stort omtalt i Dr. Dres «The Next Episode» og Eminems «'Till I Collapse». I tillegg til gjestearbeidet, ga Nate Dogg ut tre studioalbum, samt en rekke med moderat suksessrike egne singler i 1990-årene.

I desember 2007 fikk Hale et hjerneslag, noe som svekket kroppens venstre side, mens kognisjonen og stemmen forble intakt. Flere måneder senere fikk han et nytt hjerneslag. Han døde i 2011 av hjertesvikt i en alder av 41 år.

## Bakgrunn
Han begynte å synge som barn i New Hope Trinity, baptistkirkens kor i Clarksdale i Mississippi, hvor hans far (Daniel Lee Hale) var pastor. Som 16-åring sluttet han skolen i Long Beach og forlot hjemmet for å gå inn i United States Marine Corps, hvor han tjente i tre år før han ble avskjediget. I 1991 dannet Nate Dogg og fetteren Snoop Dogg sammen med vennen deres Warren G en gruppe som de kalte 213, men de ga ikke ut noe album sammen før i år 2004.

## Diskografi
* *[[Nate Dogg (album)|Nate Dogg]]* (2003)
* *[[Music and Me]]* (2001)
* *[[The Prodigal Son]]* (2000)
* *[[Ghetto Preacher]]* (1999)
* *[[G-Funk Classics, Vol. 1-2]]* (1998)

Han hadde et slag i 2007, og ga ikke ut musikk etter dette. Nate Dogg døde den 15. mars 2011.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Nate Dogg Biography, Allmusic. Besøkt 11. februar 2006.
Rachel Carson-prisen

**Rachel Carson-prisen** er en internasjonal miljøpris som deles ut av en komité med sete i Stavanger, for å hedre Rachel Carsons innsats og aktivister som arbeider i hennes ånd. Prisen ble første gang delt ut i 1991. 

Prisen ble opprettet spontant under et foredrag i Stavanger i 1991, på foredragsholderen Berit Ås' initiativ. Prisen består av en pengesum og bronsestatuetten *Skarven*, laget av kunstneren Irma Bruun Hodne. 

## Prisvinnere
* 1991: Sidsel Mørck, forfatter og samfunnsdebattant
* 1993: Bergljot Børresen, veterinær og sakprosaforfatter
* 1995: Anne Grieg, psykiater
* 1997: Berit Ås, professor i sosialpsykologi 
* 1999: Theo Colborn, amerikansk zoolog
* 2001: Renate Künast, tysk landbruksminister
* 2003: Åshild Dale, norsk bonde
* 2005: Malin Falkenmark, svensk professor i hydrologi
* 2007: Sheila Watt-Cloutier, kanadisk inuitt og klimaforsker
* 2009: Marie-Monique Robin, fransk journalist 
* 2011: Marilyn Mehlmann, engelskfødt svensk miljøforkjemper og lærer
* 2013: Sam Fanshawe
* 2015: Mozhgan Savabieasfahani, iransk miljøforsker
* 2017: Sylvia Earle, amerikansk marinbiolog
* 2019: Greta Thunberg, svensk klimaaktivist
* 2021: Maja Lunde, norsk forfatter
* 2023: Marc Tadaki, newzealandsk geograf
* 2025: Thomas W. Crowther, britisk økolog

## Referanser


## Eksterne lenker
* rachelcarsonprisen.no
Skule Storheill

**Skule Valentin Storheill** (1907–1992) var norsk sjømilitær offiser og viseadmiral. Han utmerket seg under andre verdenskrig og ble tildelt Krigskorset, Norges fremste utmerkelse.

I juni 1940 var han som løytnant norsk sambandsoffiser om bord på HMS «Devonshire» da skipet evakuerte Kong Haakon VII og kronprins Olav fra Tromsø til Storbritannia. Som kapteinløytnant var han skipssjef på den meritterte jageren i S-klassen KNM «Stord». Han ble etter andre verdenskrig øverstkommanderende for Nord-Norge med tittel viseadmiral, først stasjonert i Harstad og fra 1963 i Bodø. Etter at han gikk av som admiral var han en mye benyttet foredragsholder. Han uttalte seg da ofte kritisk om nedbyggingen av det norske forsvaret.

## Utmerkelser
Storheill ble i 1942 tildelt Norges høyeste utmerkelse, *[[Krigskorset]]* for sin ledelse av jageren «St Albans», som 3. august 1941 senket en tysk ubåt i Atlanterhavet.

Han ble i 1953 utnevnt til kommandør med stjerne av *[[St. Olavs Orden]]*. Storheill ble også hedret med *[[St. Olavsmedaljen med ekegren]]*, *[[Krigsmedaljen]]*, *[[Deltagermedaljen]]* og *[[Haakon VIIs 70-årsmedalje]]*. Han ble tre ganger tildelt den britiske utmerkelsen *[[Distinguished Service Cross]]*, ble utnevnt til storkors av *[[Oranje-husordenen]]*, kommandør av *[[Dannebrogordenen]]* og av den franske *[[Æreslegionen]]*. Han ble utnevnt til offiser av USAs *[[Legion of Merit]]*. Storheill ble også tildelt den franske medaljen *[[Croix de guerre 1939–1945|Croix de Guerre]]* og ble tildelt en sovjetisk krigsmedalje.

### Merknader

## Annet
Storheill har gaten Adm. Storheills gate og Skules Vei i Brønnøysund oppkalt etter seg. Storheill var bror til Inge Storheill.

## Referanser
Sandvigodden fyr

**Sandvigodden fyr** er en nedlagt fyrstasjon i uthavna Sandviga på Hisøy.

Fyret ligger på et nes og ble bygget i 1844, samtidig med Store Torungen fyr og Lille Torungen fyr, og er Arendal og Galtesunds tredje innseilingsfyr. Fyrstasjonen ble nedlagt i 1934, samtidig som en ny automatisert fyrlykt ble oppsatt i ett nytt tårn ved siden av det opprinnelige fyret.

Fyrvokterbolig med fyrtårn, nyere fyrlykt, bryggerhus og naust ble fredet i 1997 etter lov om kulturminner.

## Eksterne lenker
* Norsk Fyrhistorisk Forening – Sandvigodden fyr
* Hagevekster og hagebruk på fyr i Aust-Agder – Sandvigodden
*
City University London

**City**, offisielt **City, University of London**, er et universitet i London. Hovedbygningene ligger ved Northampton Square i Clerkenwell. Det er medlem av University of London.

Institusjonen ble grunnlagt i 1894 som Northampton Institute, med navn etter markien av Northampton som hadde donert campusområdet. De første studentene ble tatt inn to år etter. Opprettelsen skjedde under *City of London Parochial Charities Act (1883)*, og det ble finansiert med veldedige gaver, skatter, lokale avgifter og an avgift på brennevin kjent som *whisky money*. 

I begynnelsen var det bare kveldundervisning, men fra 1900 var det også dagkurs i ingeniørfag. Ni år senere begynte studentene å få bachelorgrader fra University of London, og foreleserne fikk sin godkjenning derfra. Dette førte til at institusjonen fikk høyskolestatus, og tok navnet Northampton Engineering College. 

I 1957 kom en ny navneendring, til Northampton College of Advanced Technology, og en rekke nye studier kom til. Universitetsstatus og det nåværende navnet kom i 1966. 

St Bartholomew's College of Nursing and Midwifery og Charterhouse College of Radiography ble innlemmet i 1995 og Inns of Court School of Law i 2005.

1. september 2016 ble City, University London medlem av University of London.

Lord Mayor of London er i kraft av sitt embete (*[[ex officio]]*) universitetets kansler, eller rektor.

## Rangeringer

City, University of London ble rangert som nummer 41 av 126 britiske universiteter på Complete University Guides liste for 2016 og som nummer 37 av 119 britiske universiteter på *The Guardians* 2016-liste.

I QS World University Rankings for 2014 rangerte City, University of London som nummer 341 av verdens universiteter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Patina

**Patina** brukes på norsk om de aldringstegn som oppstår på overflaten av kunstverk, både av metall og malerier. Vi snakker også om patina i forbindelse med antikviteter av tre, kanskje spesielt når disse er av nyere dato og kunstig eldet. De kjemiske prosessene som foregår, kalles *patinering*.

Kjemisk snakker vi om *[[irr]]ing* (kobber, bronse, messing) eller *anløping* (sølv). Ofte blir patinering gjort som en del av kunstverket, gjerne for å beskytte mot andre og mindre ønskelige prosesser, som med tiden kan forandre overflatestrukturen. Dette gjelder blant annet den spesielle overflaten på skytevåpen som skal forhindre angrep av gravrust.

Malerier, trykk og tegninger vil med tiden vise tegn til endring. De kan gulne, bli grålige, brunere eller overflaten sprekker opp (krakelering) og i verste fall begynne å smuldre vekk.

Den vanligste patinaen er den som fremkalles på statuer av bronse. Den er grønnlig og er et karbonat av kobber, frambragt ved oksidering. Samme irret finner vi på alle kobberholdige legeringer, foruten på rent kobber.

 

Det eksisterer en rekke produkter som kan starte og vedlikeholde patina, foruten andre som fjerner og eventuelt beskytter uten å vise igjen. Metallpuss av forskjellig slag er eksempler på det siste. Mange kunstverk er bevisst patinert for å tilføre og holde på en bestemt tilstand. Slik sett kan sluttfernissering av et maleri sees på som begynnelsen på en styrt patineringsprosess.

En del av arbeidet for en kunstkonservator består i å fjerne for mye patina og beskytte kunstverket slik at prosessen blir trukket ut i tid. 

En form for patinering finnes i støpejernsgryter og -panner, der jernet er så porøst at det trekker til seg smaksstoffer fra det som ble laget. Det hevdes at det i enkelte italienske familier er blitt arvefeider og langvarig uvennskap på grunn av «gryta hennar mor» som er blitt brukt til sauser i generasjoner.

I antikvitetsverdenen er patina den ekstra myke glansen som kommer langsomt med årene, slitasjemerkene på armlenene, skrammer fra år med bruk, «mårhull» etter trebukkangrep og andre spor etter hundre år eller mere. 

Falsknere har i alle år utviklet metoder som kan akselerere patineringen. Ett av deres hjelpemidler er potetmugg.
 
## Referanser


## Videre lesning
* Engelsk referansebok om patina på ikke-jernholdige metaller.
London Metropolitan University

**London Metropolitan University** (forkortet **London Met**) er et universitet i London. Det ble opprettet i august 2002 ble sammenslåing av London Guildhall University (tidligere City of London Polytechnic) og University of North London (tidligere Polytechnic of North London), som begge var tidligere polytekniske skoler som fikk universitetsstatus som såkalte *[[nye universiteter]]* i 1992. Betegnelsen metropolitanuniversitet viser til at institusjonen betjener det større tettstedet London, det vil si selve byen London og dens forsteder og nærliggende byer, og til dens tradisjonelle fokus på nærområdenes utdannelses- og arbeidsmarkedsbehov. Universitetet har en campus i City of London, ved Moorgate, Tower Hill og Aldgate, og en i Islington. 

Studiene er i stor grad profesjonsrettet, med særlig vekt på naturvitenskap og teknologi.

Universitetet driver arkivet, biblioteket og museet The Women's Library, som omfatter Fawcett Societys arkiver og annet material knyttet til feminismens historie. Det har også to andre særsamlinger, Trade Union Congress Library og Irish Studies Collection.

## Rangeringer

London Metropolitan University ble rangert som nummer 126 av 126 britiske universiteter på Complete University Guides liste for 2016 og som nummer 118 av 119 britiske universiteter på *The Guardians* 2016-liste.

I QS World University Rankings for 2014 rangerte universitetet på plass 701 av verdens universiteter.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Longumvannet

**Longumvannet** er en innsjø ved Longum i Arendal kommune. Vannet ligger like ved E18s motorveistrekning forbi Arendal og Harebakken. Det er ca. fem kilometer langt, og forbindes med Langsævannet med Rånakanalen. Vannet fra Longumvannet dreneres gjennom Barbuelva. Vannet er underlagt privat eiendomsrett.

Longumvannet har en pH-verdi på 6 – 6,5 (1996).

## Fiske
Vannet er et attraktivt fiskevann. Særlig med hensyn til :
*Gjedde – Gammel *(ubekreftet*) rekord: 27 kg.
*Sudre – registrert fangst på 1.8 kg.
*Abbor.
*Ål.

I mai 1989 ble sørv for første gang observert i vannet ved Thorne *(sannsynligvis brukt som levende agn av sportsfiskere på jakt etter gjedde)*. På kort tid har sørven blitt en svært tallrik fiskeart. Grunneierne krever ikke at det utstedes fiskekort for fiske i vannet.

## Referanser
Barrow (Shropshire)

**Barrow** er en landsby (*village*) eller grend (*hamlet*) og verdslig sogn i distriktet Bridgnorth i grevskapet Shropshire, England.  Den ligger rundt 11 kilometer nord for Bridgnorth, nær Telford and Wrekin. Selv om Barrow i seg selv kun består av en kirke og noe få boliger, strekker sognet seg fra Broseley fra den østlige enden av Much Wenlock; det består også av grendene Willey and Benthall. Den har en liten skole som dekker en spredt befolkning. Barrow ligger en kort avstand sør for stedet til den tapte eller avbefolket middelalderlandsbyen Arlescott. Veien Jack Mytton Way går gjennom Arlescott og Barrow. Den er oppkalt etter Jack Mytton (1796–1834), landeier, gambler og libertiner.

I henhold til folketellingen i 2001 hadde landsbyen og sognet en befolkning på 636 innbyggere, et antall som økte til 680 i 2011.

## Kirken
Sognekirken St Giles, dedikert til den franske helgenen Egidius fra 700-tallet (kalt for Giles på engelsk). Kirken er nedtegnet som en bevaringsverdig bygg i klasse I. Det er en av de eldste bevarte kirker i Shropshire og har grevskapets eneste angelsaksiske kirkekor. Kirken ble opprinnelig bygget som et kapell til klosteret Wenlock Abbey. Dateringen for dens opprinnelse er usikker; det har vært foreslått så tidlig som 700-tallet, men det er mer sannsynlig at den ble reist på 1000-tallet.

## Bilder

Fil:St Giles Church - geograph.org.uk - 415898.jpg|Sognekirken, sett fra sørøst.
Fil:Barrow House - geograph.org.uk - 418690.jpg|Barrow House bak kirken.
Fil:Lodge Farm - geograph.org.uk - 415890.jpg|Lodge Farm
Fil:Wyldwoods - geograph.org.uk - 1742706.jpg|Wyldwoods 


## Referanser


## Eksterne lenker

* «Barrow», Genuki
* «Barrow», British History Online
Tennis under Sommer-OL 1920

**Tennis under Sommer-OL 1920** ble arrangert fra 16. til 24. august 1920 på Beerschot Tennis en Hockey Club i Antwerpen.

Det var 75 utøvere, 52 menn og 23 kvinner, som konkurrerte i fem øvelser i tennis. Det ble arrangert turneringer i singel og dobbel for både menn og kvinner samt en miksdobbel-turnering. 

## Medaljefordeling

## Resultater
### Menn
#### Singel

#### Dobbel

### Kvinner
#### Singel

#### Dobbel

### Miksdobbel

## Eksterne lenker
* Tennis at the 1920 Summer Olympics hos olympedia.org
Kinga Göncz

**Kinga Göncz** (født 8. november, 1947 i Budapest, Ungarn) er en ungarsk politiker som var landets utenriksminister fra 2006 til 2009. Hun har også sittet i Europaparlamentet, innvalgt for Magyar Szocialista Párt. 

## Biografi
Hun er datter av Árpád Göncz, tidligere president i Ungarn, er gift og har to barn. 

Göncz tok eksamen fra allmenmedisinsk fakultet på Semmelweis medisinske universitet i 1972. I 1978 fullførte hun spesialistutdannelse som psykiater, og i 1982 som psykoterapeut. Hun arbeidet så som psykoterapeut til 1994, da hun ble leder av stiftelsen Ungarske partnere, en stiftelse som har aktivitet i 11 land rundt om i verden for å undervise i demokrati og hvordan man kontrollerer sosiale konflikter. I denne tiden arbeidet hun i nesten alle land i Sentral- og Øst-Europa så vel som i konfliktsonene på Balkan. 

## Pedagogisk bakgrunn
Fra 1989 var hun seniorforeleser i avdelingen for sosialpolitikk ved sosiologisk institutt på Eötvös Loránd universitetet. Fra 1998 til nå har hun vært foreleser ved avdeling for menneskerettigheter på  Central European University; fra 1999 har hun også undervist på British Development School. Hun snakker engelsk flytende og godt tysk.

## Politikk
I 2002 ble hun politisk sekretær i helsedepartementet med ansvar for sosiale og familierelaterte saker. I juni 2004 ble hun utnevnt til minister uten portefølje for likestilling. Fra oktober 2004 var hun minister for ungdom, familie og sosiale saker i tillegg til likestilling. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Tale av Kinga Köncz i FN
* Vita hos Ungarns statsminister
* Vita i Ungarns UD
Karl Marthinussen

**Karl Marthinussen** (født 26. november 1890 i Bergen, død 29. mai 1965) var en norsk teolog og biskop i Stavanger bispedømme.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Karl Marthinussen var far til lagdommer Hans Fredrik Marthinussen.

### Prest
Marthinussen ble cand.theol. i 1914, og hans første prestestilling var ved St. Jakob kirke i Bergen, hvor han virket fra 1916 til 1930. Marthinussen var så residerende kapellan og sokneprest i Sandviken fra 1930 til 1948. Fra 1934 til 1946 var Marthinussen den første formannen i Bergen Kristelig Folkeparti, som da var et eget fylkeslag.

### Biskop
Han etterfulgte Gabriel Skagestad som biskop i Stavanger i 1949, og gikk av som biskop i 1960.

Marthinussen har utgitt flere lærebøker, diktsamlinger og teologiske bøker.

Karl Marthinussen var en ivrig forkjemper for avholdssaken, og engasjerte seg også i lokalpolitikk og i økumenikk. Han ble en av de fremste i landet til å målbære edruskapsbevegelsens synspunkt i tale og skrift. I tillegg til sin gjerning som en samfunnsaktiv teolog, gav han ut en lang rekke bøker, blant annet et 3-bindsverk om «Store menn i tankenes verden», og om edruskapstanken spesielt «Kampen for en stor tanke» og «Glasset i skjønnhet.» Heftet hans om «Hvorfor avholdsmann?» fikk store spredning. 

I mange år var han medlem av Statens Edruskapsråd.

Karl Marthinussen ble utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden i 1963.

## Bibliografi i utvalg

* *Med mesteren* (dikt) (1921)
* *I Herrens forgaarder* (dikt) (1929)
* *Store menn i tankens verden* (tre bind, 1929–1931)
* *Kampen for en stor tanke* (1932)
* *Kirkehøvdinger. Fra Cyprian til Innocens* (1935)
* *Tid og evighet. Tanker om "de siste ting"* (1938)
* (med Ragnvald Ribsskog): *Kristendomskunnskap for den høgere skolen* (1939)
* *Kristendom og politikk* (1948)
* (med Laura Hordvik): *Bibelhistorie for folkeskolen* (1946)
* *Forventning og vår* (dikt i utvalg) (1961)
* *Alt hører dere til* (1962)
* *Pedagogiske strøtanker* (1963)
* *Ett er nødvendig* (1964)

## Referanser
Mary Joe Fernández

**Mary Joe Fernandez** (egentlig *Maria Jose Fernández Godsick*, født 19. august 1971 i Den dominikanske republikk) er en tidligere profesjonell amerikansk kvinnelig tennisspillere.

Mary Joe Fernandez ble profesjonell tennisspiller i 1986. I løpet av sin tenniskarriere vant hun to olympiske gull-medaljer og to Grand Slam-titler i double.
Totalt vann hun sju single- og nitten doubleturneringer.

I 1985, kun 14 år gammel ble hun den yngste spilleren som har vunnet en kamp i Grand Slam-turneringen US Open. I 1990 var hun nummer fire på rankingen over verdens beste kvinnelige tennisspillere i single. Hun kom til sin første finale i en Grand Slam-turnering i 1990, Australian Open, der hun tapte for tyske Steffi Graf med 3-6, 4-6. To år senere var hun på nytt i finalen, denne gangen tapte hun mot Monica Seles med 2-6, 3-6. Senere på året ble hun olympisk mester da hun sammen med Gigi Fernández vant damedoublen i OL i Barcelona. Hun tok også olympisk bronse i singleturneringen. I 1993 tapte hun på nytt en Grand Slam-finale, denne gangen i French Open. Etter å ha vunnet en dramatisk kvartfinale mot Gabriela Sabatini, etter å ha tapt første sett med 6-1 og med fem matchballer mot seg ved stillingen 5-1, klarte Mary Joe å snu kampen til seier med 1-6, 7-6(7-4), 10-8. I semifinalen beseiret hun Arantxa Sánchez Vicario 6-2, 6-2 for å til slutt tape finalen mot Steffi Graf med 6-4, 2-6, 4-6.    
  
Hun vant sin andre olympiske gullmedalje under OL i Atlanta i 1996, da hun på nytt vant doubleturneringen for damer sammen med Gigi Fernández. Hun deltok også på det seirene amerikanske Fed Cup-laget i 1996.
 
## OL-medaljer
* 1992  Barcelona -  **Gull** i tennis,  double damer, (sammen med Gigi Fernández)  USA
* 1996  Atlanta -  **Gull** i tennis, double damer (sammen med Gigi Fernández)  USA
* 1992  Barcelona -  - bronse i tennism single damer  USA

## Grand Slam-titler
*  **[[Australian Open]]:**
** Double damer 1991 – sammen med Patty Fendick
*  **[[French Open]]:**
** Double damer 1996 – sammen med Lindsay Davenport

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Valgerður Sverrisdóttir

**Valgerður Sverrisdóttir** (født 1950) er en islandsk politiker. Hun var landets utenriksminister i Geir H. Haardes første regjering fra 15. juni 2006 til 24. mai 2007. Hun var medlem av Alltinget for Framsóknarflokkurinn (*Fremskrittspartiet*) for valgkretsene Norðurland eystra (1987-2003) og Norðaustur (2003-09). Hun har vært medlem av sentralkomiteen i partiet siden 1983.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside for Islands utenriksminister (engelsk) Se på Former Ministers
* Tale av utenriksminister Sverrisdóttir i FN (engelsk)
* Pressemelding om at Norge og Island har undertegnet avtale om sikkerhetspolitisk samarbeid
Meretseger

**Meretseger** (også transkribert som *Mertseger*, *Merit-seger*, *Meretsegeret*, *Meresger*, *Mert-sekert*) er i henhold til oldtidens egyptiske religion og mytologi en gudinne en kobragudinne og opprinnelig en personifisering av ørkenens farer. Navnet hennes har betydningen «hun som elsket stillheten». Hun øvet stor autoritet i løpet av Det nye rike over nekropolis i Egypt, og ble betraktet både som en farlig og som en nådig gudinne.

## Kongenes dal
Ettersom den første stavelsen i navnet hennes også er det samme som ordet pyramide har det blitt tenkt at hun levde på eller var tilknyttet toppen av (eller var) det pyramideformede fjellet som ruver over Kongenes dal hvor gravkamrene til faraoene ligger. Dette berget har i dag navnet al-Qurn («hornet»), og er det høyeste punktet i bergene over Teben (420 m), lokalisert på vestbredden av Nilen. Den er lett synlig ved adkomsten til Kongenes dal, en dal hvor faraoene i 18. til 20. dynasti, fra omkring 1539 f.Kr. til omkring 1075 f.Kr, ble gravlagt. Som en kobragudinne er tidvis assosiert med Hathor, som også er knyttet til al-Qurn.

## Arbeidernes skytsgudinne
Hun var skytsgudinne for arbeiderne i Deir el-Medina, vest for Teben, som bygde gravene. Det opprinnelige navn i oldtiden var Set Maat her imenty Waset – Maats plass, (det vil si Sannhetens plass). Hun straffet arbeidere som begikk forbrytelser, men leget de som angret seg. I et eksempel er Meretseger bønnsendt for å bringe trøst for en i smerte. Hun svarte bønnen ved å bringe «søt bris». En mann dedikerte en stele til henne med følgende innskrift:

Merestseger viste nåde for mannen og «Hun viste for meg i nåde, hun fikk meg til å glemme sykdommen som hadde rammet meg.»

## I kunsten
Som en kobra spyttet hun gift på alle som forsøkte å vandalisere eller stjele fra de kongelige gravene. I kunsten ble framstilt som en sammenkrøllet kobra eller som en kvinne med hodet til en kobra, eller i sjeldne tilfeller i en sammensatt symbolisering som en kvinne med tre hoder, hvor det ene hodet var en kobra, et var av en kvinne, og det tredje var en gribb.

Hennes nære tilknytning til Kongenes dal forhindret henne til å bli noe mer enn en lokal guddom, og da dalens aktiviteter opphørte, opphørte også dyrkelsen av henne.

## Bilder

Fil:S F-E-CAMERON 2006-10-EGYPT-WESTBANK-0064.JPG|Den pyramideformede toppen over Kongenes dal
Fil:Stele cobra goddess Louvre N4193.jpg|Stele med kobragudinnen (øverst) og slanger (nederst).
Fil:Egypte louvre 039.jpg|Amulett med Meretseger (Louvre).
Fil:Ägyptisches Museum Kairo 2016-03-29 Ostrakon 03.jpg|Ostrakon med gudinnen Meretseger.


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Camp de les Corts

**Camp de les Corts** var et fotballstadion i Barcelona, Catalonia, Spania. Det ble åpna 20. mai 1922, og var FC Barcelonas hjemmebane fra 1922 til 1957. Stadionet lå i bydelen Les Corts, mellom gatene Numància, Travessera de les Corts, Vallespir og Marquès de Sentmenat. Det hadde på det meste plass til 60 000 tilskuere. Stadionet ble revet i 1966.
Krak des Chevaliers

**Krak des Chevaliers** er en borg i det nordlige Syria, ca. 60 km vest for byen Homs. Borgen ligger øverst på en 650 meter høy ås, og murene har en tykkelse på opptil 8 meter. Det er syv vakttårn på 8-10 meter i diameter, hvor det er mulig å få et godt overblikk over den eneste veien mellom Antiokia og Beirut. Borgen har som et av få steder i verden bevarte eksempler på korsriddernes kunstneriske utfoldelser i form av freskomalerier.

## Historie
Området har fra tidlige tider vært skueplass for mange konflikter mellom de tallrike folkeslagene som bodde i dette området eller som var interessert i å få makten over området. Det ble derfor oppført mange festningsverk, men dessverre gikk alle til grunne igjen. Blant aktørene i området kan nevnes romerne, bysantinerne og ummajjadene, som alle satte sitt kulturelle preg på området. Krak des Chevaliers ble opprinnelig bygget i 1031 til emiren av Aleppo, men under det første korstog i 1099 ble det erobret av korsridderne. 

Omkring 1144 ble det gitt videre til Johannitterordenen, som etter å ha ombygget borgen brukte den som hovedkvarter. I forbindelse med ombygningen ble den ved tilføyelse av en yttermur til en konsentrisk borg, og borgen var den største på kristne hender i Midtøsten. Det bodde 50-60 munker sammen med stormesteren samt opptil 2000 fotsoldater i borgen.

Omkring år 1200 ble området rammet av flere jordskjelv, som også gav en del skader på borgen. Borgen ble forsøkt inntatt og beleiret av muslimske herskere flere ganger, men først i 1271 ble beboerne narret til å åpne for Baibars, sultanen av Kairo. Borgen ble deretter benyttet som festningsverk til starten av det 19. århundre, da den ble forlatt. 

Da Frankrike etter første verdenskrig forvaltet Folkeforbundets mandat over området, ble det startet et rekonstruksjonsarbeid, og etter Syrias selvstendighet etter andre verdenskrig ble borgen statseiendom. Den står i dag på UNESCOs verdensarvsliste sammen med citadellet Qal'at Salah El-Din, som ligger langs veien et stykke nord for borgen.
Haukur Ingi Guðnason

**Haukur Ingi Guðnason** (født 8. september 1978 i Keflavik) er en islandsk fotballspiller som spiller for Keflavik IF.

Guðnason begynte sin karriere i Keflavik IF før han signerte for Liverpool FC for £150&nbsp;000 1. desember 1997. Han tilbragte 3 år i England uten spille en eneste seniorkamp for Anfield-klubben. Han returnerte til Island 27. desember 2000. Han hadde et låneopphold i Knattspyrnufélag Reykjavíkur før han returnerte til Keflavik. Han signerte for Fylkir i 2003, men returnerte igjen til Keflavik i 2009.

Guðnason er en rask offensiv midtbanespiller og har pr. 2. mai 2010 åtte landskamper for .

## Statistikk
* 1995–1997: **Keflavik** 34 kamper – 11 mål.
* 1997–2000: **Liverpool** 0 kamper – 0 mål.
* 2000–2001: **Knattspyrnufélag Reykjavíkur** 12 kamper – 0 mål.
* 2001–2002: **Keflavik** 28 kamper – 9 mål.
* 2003–2008: **Fylkir** 63 kamper – 19 mål.
* 2009 – &nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;&nbsp;: **Keflavik** 20 kamper – 5 mål.
*  Landskamper for **Island**: 8 kamper - 0 mål.

## Personlig liv
Haukur Ingis Guðnasons far er Guðni Kjartansson. Han er forlovet med Ragnhildur Steinunn Jónsdóttir, som var Miss Iceland i 2003 og er en kjent TV-presentatør.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil på Liverpools offisielle hjemmeside.
* Profil på LFChistory.net.
Morten Fureberg Nielsen

**Morten Fureberg Nielsen** (født 11. august 1984) er en norsk ishockeyspiller som spiller forward for Rosenborg Ishockeyklubb

Nielsen gikk hockeylinjen ved NTG på Lillehammer i perioden 2000–2003, og fikk også med seg 22 A-lagskamper for Lillehammer i sesongen 2003/2004. Han spilte for Tierps i svensk 1. divisjon og Uppsala i Allsvenskan sesongen etter, før han i 2005/2006-sesongen spilte for Gjøvik Hockey i norsk 1. divisjon.

Nielsen spilte sesongen 2006/2007 for Trondheim Ishockeyklubb, hvor han noterte seg for 15 poeng på 39 kamper i grunnserien og for 6 poeng på 6 kamper i kvalifiseringsserien. Deretter hadde han en kort innhopp hos Rosenborg Ishockeyklubb før han igjen returnerte til Lillehammer Ishockeyklubb og ble gjennom 2007/08- og 2008/09-sesongen.

Før 2009/10-sesongen gikk han på nytt til Rosenborg Ishockeyklubb.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Qal’at Salah El-Din

**Salah Ed-Din-borgen** eller **Qal'at al-Sahyun** (arabisk *Qal’at Salah Al-Din *) var en korsfarerborg i det vestre Syria ca. 24&nbsp;km øst for havnebyen Al-Ladhiqiyah (Latakia), i et terreng med høye fjell, på en høyde mellom to raviner og omgitt av skog.

Festningen ble sammen med Krak des Chevaliers (*Qal'at Al-Hosn*) tatt opp på UNESCOs Verdensarvsliste i 2006.

__TOC__

## Historie
Borgen ble oppført under Det bysantiske riket på 1000-tallet, trolig over ruiner fra en fønikisk befestning og fungerte som en strategisk utpost for korsfarernes raid og angrep. Den dominerende beliggenheten og  befestningsarbeidet som ble foretatt på slutten av 1200-tallet gjorde den praktiskt talt uinntakelig for beleirende styrker. Borgen ble styrt av Johannitterordenen, og den ble utsatt for en rekke beleiringer før den i 1188 ble inntatt av den mulimske hærføreren Saladin. Borgen har fått sitt navn fra Saladin. Senere fortsatte befestningsarbeidet selv under Ayyubid-dynastinet på begynnelsen på 1300-tallet.

Fram til 1965 kunne man kun nå borgen til fots etter en svært krevende klatring.

## Borgen
Borgen ligger på kanten av en ca. 150 m høy klippe og er avskåret fra den øvrige klippen med en ca. 18 m bred, ca. 28 m dyp og ca. 155 m lang kløft.

I dag ligger store deler av borgen i ruiner, unntatt ytterveggene og murene. Nær inngangen finnes det to imponerende korsfarerbastioner som er bevart, og synlige ruiner finnes også etter en korsfarerkirke, to bysantinske kapell og de store vanncisternene.

Borgen måler over 4&nbsp;800 m² og kunne ha 10&nbsp;000 soldater innenfor murene.

## Eksterne lenker
* 
* UNESCOs Verdensarvsliste Salah Ed-Din
* om Salah Ed-Din
* Syrisk turistinformasjon om Salah Ed-Din
Fort Dix

**Fort Dix** er en base for den amerikanske hær i Burlington County i New Jersey i USA. Den er oppkalt etter generalmajor John Adams Dix, en veteran fra den britisk-amerikanske krig (1812) og den amerikanske borgerkrig. Konstruksjon av basen begynte i juni 1917. Basen het først *Camp Dix*; navnet ble endret til Fort Dix i 1939. Like ved ligger McGuire Air Force Base.

## Eksterne lenker
*
Vagharsjapat

**Vagharsjapat** (armensk: Վաղարշապատը [*Vaġaršapat*] – det offisielle navnet, eller **Edzjmiatsin** Էջմիածին [*Ēǰmiaçin*] – det religiøse og mest benyttete navnet) er Armenias fjerde største by og ligger ca. 20&nbsp;km vest for Jerevan og 10&nbsp;km nord for den tyrkiske grensen i provinsen Armavir. Den er sete for *[[alle armeneres øverste patriark og katolikos]]*, som er det åndelige overhode for Den armenske apostoliske kirke. Byen har tre svært berømte kirker: Edzjmiatsin-katedralen, St.&nbsp;Gayane og St.&nbsp;Hripsime, og to mindre berømte kirker: Shoghakat og Guds Moders kirke.

Byen var hovedstad for kongeriket Armenia fra om lag 120 til 330&nbsp;e.Kr. Setet for armenernes katolikos har den vært fra 301 til 485 og igjen fra 1441.





## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Armenica.org: ''Etchmiadzins katedral''
Eli Storbekken

**Eli Florhaug Storbekken** (født 20. desember 1953 i Tolga) er en norsk folkemusiker som foruten å være sanger også spiller seljefløyte.

Hun er datter av Egil Storbekken, og medvirket på hans utgivelser *Trolldans* (1984) og *Lengt* (1997). Hun er en etablert og erfaren folkesanger. Storbekken har en lang og variert karriere innen den vokale folkemusikken, og samarbeider med musikere innen ulike sjangere.     

Siden 1976 har hun representert Norge på en rekke folkemusikkfestivaler i Norden og turnert i Irland, Russland, Ukraina, USA, Irak og Qatar.

På 1990-tallet turnerte hun i flere år med gruppa Det Syng med Agnes Buen Garnås, Anne Marit Jacobsen, Sinikka Langeland og Halvor Håkanes. De ga ut CD-en *Ballader på vandring*. I 1998 var hun med på å etablere Kvedar; et stort nordisk vokal- og danseensemble som turnerte i alle de nordiske land fram til 2004.

Storbekken var primus motor for Latino Folk Joik, som holdt skolekonserter og konserter på festivaler og arrangementer hvor mangfoldighet var tema. 

I seks år var hun musikalsk leder for Maridalsspillet, hvor hun komponerte musikk og ledet koret. 

Hun var med i redaksjonsrådet for boka *Sang i Norge* (2008), og sang inn 50 sanger i forbindelse med det prosjektet.

Etter at hun flyttet til Oslo på 1970-tallet, har hun blant annet også vært i Chateau Neuf Spellemanslag og i ensemblet Kvedar. Hun var solist på fremføringen *Sten i Glass* (Hamar, 1998). Storbekken er aktiv kurs- og foredragsholder, og har vært tilknyttet Høgskolen i Oslo, Universitetet i Oslo og Ole Bull Akademiet. 

## Priser og nominasjoner

* Eli Storbekken mottok Folkelarmprisen 2009 i kategorien «Gruppe», for CD-utgivelsen *MAROS* (august 2009).
* Hun mottok Gammleng-prisen i klassen «Folkemusikk» i 2011.
* For albumet *Rosekolla* mottok hun Folkelarmprisen 2014, sammen med Hans Hinrich Thedens, i klassen «Dokumentasjon».
* Sammen med Sigurd Hole ble hun nominert til Spellemannprisen 2016 i klassen «Folkemusikk/tradisjonsmusikk» for *Fabel*.
* Heidersmedlem i FolkOrg 2024

## Diskografi
* 1984: *Trolldans*, EMI Norsk
* 1989: *Glimt*, Hot Club Records – med Svend Undseth
* 1995: *Folkemusikk fra Hedmark*, Grappa
* 1995: *Lengt*, EMI Norsk – med Egil Storbekken
* 1997: *Det syng* (CD) – med Agnes Buen Garnås, Halvor Håkanes og Sinikka Langeland
* 2000: *Sjugurd og Trollbrura*, Finnskogen Kulturverksted
* 2000: *Nattergalen – CD og notesamling med toner fra Østerdalen*, Ole Bull-akademiet
* 2001: Chateau Neuf Spelemannslag: *Curing Norvegian Stiffness*, Grappa
* 2001: *Norsk folkemusikk*, NDF – med Steinar Ofsdal
* 2001: *Folk og dans*, Heilo
* 2002: *Gjenklang*, Grappa
* 2009: *Maros*, Grappa
* 2012: *Songen til fløyta*, Echofisk
* 2014: *Rosekolla* (dokumentasjons-cd), Nasjonalbiblioteket
* 2016: *Fabel*, Heilo
* 2020: *Spellstenen*, Heilo
* 2021: *Tidløse toner*, Heilo

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
* Latino Folk Joik
Jon Schaffer

**Jon Ryan Schaffer** (født 15. mars 1968 i Franklin i Indiana) er en amerikansk gitarist og låtskriver. Schaffer er skaperen av heavy metal-bandet Iced Earth. Schaffer er Iced Earths eneste gjenværende originalmedlem og den eneste som har vært med på hvert album siden begynnelsen. Han er også bandets hoved-låtskriver.

Da Schaffer var 14 år fikk han sin første gitar og begynte å lage musikk. Som 16-åring hoppet han av skolen og flyttet hjemmefra og dro til Tampa i Florida. I de første årene som musiker slet Schaffer økonomisk, og måtte bo i bilen sin og forlatte hus. I 1985 startet han bandet Purgatory, som raskt skiftet navn til Iced Earth.

Schaffer spiller også i side-prosjektet sammen med Blind Guardian-vokalist Hansi Kürsch kalt Demons & Wizards.

Han ble observert som deltaker under stormingen av den amerikanske kongressen i januar 2021 og ble etterlyst av politiet (listet blant "most wanted" av FBI). Han meldte seg etter kort tid for politiet og erkjente seg 16. april 2021 som den første av medvirkende i stormingen skyldig. Schaffer antas å ha forbindelser med den høyreekstreme gruppen Oath Keepers.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Rex (TV-serie)

***Rex*** (originaltittel på tysk: *Kommissar Rex*; italiensk tittel: *Il commissario Rex*) er en østerriksk krim- og politiserie som gikk på ORF fra 1994 til 2004. Etter noen år gjenoppstod den i italiensk versjon på kanalen Rai 1, hvor den gikk fra 2008 til 2015. Seriens hovedperson er politihunden «Rex» som har tilhold på en politistasjon. Rex' partnere i den østerrikske serien var Richard Moser (Tobias Moretti, 1994–1998), Alexander Brandtner (Gedeon Burkhard, 1998–2001) og Marc Hoffmann (Alexander Pschill, 2002–2004). I den italienske serien var hans partnere Lorenzo Fabbri (Kaspar Capparoni, 2008–2012), Davide Rivera (Ettore Bassi, 2012–2013) og Marco Terzani (Francesco Arca, 2013–2015).   

I Norge ble den sendt på TV2 og TV2 Zebra.

## Hundetrener
Hundetreneren Teresa Ann Miller sto bak hundens kunster. Tidligere hadde hun blant annet trent opp firbente til filmene *[[K-19 (film)|K-9]]* fra (1989) og ''Beethoven'' fra (1992). 
## Rolleliste
*Tobias Moretti - Richard Moser (1994–1998) 
*Gedeon Burkhard - Alexander Brandtner (1997–2001) 
*Heinz Weixelbraun - Christian Böck (1997–2001) 
*Karl Markovics - Ernst Stockinger (1994–1996) 
*Martin Weinek - Fritz Kunz (1999–2004, 2008–2009) 
*Wolf Bachofner - Peter Höllerer (1994–1999) 
*Gerhard Zemann - Dr. Leo Graf (1994–2009)
*Fritz Muliar - Max Koch (1994–1998) 
*Alexander Pschill - Marc Hoffmann (2002–2004) 
*Elke Winkens - Niki Herzog (2002–2004)
*Kaspar Capparoni - Lorenzo Fabbri (2008–2011)
*Fabio Ferri - Giandomenico Morini (2008–2011)
*Denise Zich - Erika Hedl (2008)
*Pilar Abella - Katia Martelli (2008–2013)
*Augusto Zucchi - Filippo Gori (2008–2014)
*Ettore Bassi - Davide Rivera (2011–2013)
*Domenico Fortunato - Alberto Monterosso (2011–2014)
*Francesco Arca - Marco Terzani (2013–2014)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
George Turner

**George Turner** (født 28. mai 1935 i Insterburg i Øst-Preussen) er en tysk jurist og politiker.

Han tok Abitur i 1955 og studerte jus fra 1955 til 1959. I 1960 tok han doktorgraden og i 1963 den annen juridiske statseksamen i Hamburg. I 1966 habiliterte han seg. I 1968 ble han vitenskapelig råd og professor ved det tekniske universitetet i Clausthal. Fra 1970 til 1986 var han president for universitetet i Hohenheim, og fra 1979 til 1983 han dessuten president for den vesttyske rektorkonferansen.

I 1986 ble han utnevnt til partiløs senator for vitenskap og forskning i Eberhard Diepgens regjering i delstaten Berlin. Etter CDUs valgnederlag i 1989 gikk han av.

Fra 1989 til 2000 var Turner professor ved universitetet i Hohenheim og samtidig gjesteprofessor ved Humboldt-universitetet. Etter at han ble emeritert har han vært virksom som rådgiver, bl.a. for mediekonserner som Verlagsgruppe Georg von Holtzbrinck.

## Referanser
Katia Polletin

**Katia Polletin** (født 24. mars 1967) er en østerriksk barneskuespiller og arkitekt. 

Hun spilte tittelrollen i den vesttysk-sveitsisk-australske fjernsynsserien *[[Heidi (1978)|Heidi]]* fra 1978, basert på Johanna Spyris to Heidi-bøker fra 1880 og 1881.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oksidentalisme

**Oksidentalisme** (av latin *occidentem*, som betyr vest, solnedgang) er et begrep som beskriver det stereotype synet på Vesten i Østen. Ian Buruma og Avishai Margalit gjorde begrepet kjent i 2004 da de utga boka *Occidentalism: the West in the Eyes of its Enemies*. Begrepet ble skapt som en motpol til orientalisme, som Edward Said tok i bruk som et sammendrag av den vestlige verdens stereotyper om de som bor i Orienten. Oksidentalismens stereotype bilde av Vesten og de som bor der inneholder klisjéer som effektivitet, utbredt gledesløshet og sjelløs kunnskap på bekostning av opplyst visdom.

## Litteratur
* Bonnett, Alastair: *The Idea of the West: Culture, Politics and History*, 2004
* Xiaomei Chen: *Occidentalism : a theory of counter-discourse in post-Mao China*, 2002
Alt kan repareres

***Alt kan repareres*** er Jokke & Valentinernes første album. Det kom ut i 1986. Bandet måtte slite for å få råd til studioinnspilling. De ga ut plata på plateselskapet VEPS mens CD-en kom på JEPS (Jokkes Eget Plateselskap). Mastertapene forsvant etter første VEPS-pressing av denne LP-en, noe som førte til at andre-pressinga på VEPS og alle seinere utgivelser på vinyl og CD er opptak fra et vinyl-eksemplar.

«Alt kan repareres» er også navnet på en sang av Jokke & Valentinerne.

## Sporliste
# «Intro» (Joachim Nielsen)
# «Hvis jeg var deg» (Joachim Nielsen)
# «Uskydighet» (Joachim Nielsen)
# «Action» (Joachim Nielsen)
# «Hvor er du nå» (Joachim Nielsen)
# «Nederlag» (Joachim Nielsen)
# «Feig» (Joachim Nielsen)
# «Søvnløse netter» (Joachim Nielsen/Håkon Torgersen)
# «Øl» (Joachim Nielsen)
# «Snyltegjesten» (Joachim Nielsen)
# «Hvor har du vært» (Joachim Nielsen)
# «Pene ben» (Joachim Nielsen)
# «En skabbete hund krysser sine spor» (Joachim Nielsen)

## Medvirkende
### Jokke & Valentinerne
* Joachim Nielsen: Vokal, gitar, låtskriver, produsent
* May Irene Aasen: Trommer, produsent
* Håkon Torgersen: Bass, låtskriver, produsent
### Øvrige medvirkende
* Waldemar Hepstein: Orgel (på «Nederlag»)
* Lars Bjerkmann: Kor 
* Geir Sandøy: Munnspill 
* Svein Solberg: Produsent, tekniker 
* Christopher Nielsen: Artwork

## Eksterne lenker
Et hundeliv

***Et hundeliv*** er det andre albumet til Jokke & Valentinerne. Det ble gitt ut i 1987 og var det andre og siste på plateselskapet VEPS (Vårt Eget PlateSelskap).

## Sporliste
# «Plenty» (Joachim Nielsen/May Irene Aasen)
# «Tida er inne» (Joachim Nielsen)
# «Midt i en drøm» (Joachim Nielsen)
# «CIA» (Joachim Nielsen/May Irene Aasen/Håkon Torgersen/Stein Randgaard)
# «Det drypper» (Joachim Nielsen)
# «Suksess» (Joachim Nielsen)
# «Sola skinner» (Joachim Nielsen)
# «Spenn» (Joachim Nielsen)
# «Gjeld» (Joachim Nielsen/May Irene Aasen/Håkon Torgersen)
# «Alt kan repareres» (Joachim Nielsen/May Irene Aasen/Håkon Torgersen)
# «Et hundeliv» (Joachim Nielsen)
# «Billa» (Joachim Nielsen)
# «To fulle menn» (Joachim Nielsen)
 
## Medvirkende
### Jokke & Valentinerne
* Joachim Nielsen: Gitar, vokal, orgel, låtskriver, produsent
* May Irene Aasen: Trommer, låtskriver, produsent
* Håkon Torgersen: Bass, låtskriver, produsent 
### Øvrige medvirkende
* Brødrene Nielsen - synthesizer 
* Bitten Forsudd - kor, arrangement
* Ida Lind - kor, arrangement
* Lars Birkelund - kor, arrangement 
* Mikael Holmberg - kor, arrangement, munnspill på *Det drypper*
* Carl Petter Opsahl - klarinett på *Det drypper*
* Lars Bjerkmann - sologitar på *Det drypper*
* Geir Birk Nilsen - orgel på *Alt kan repareres*
* Svein Solberg - tekniker 
* Jan-Arne Rundgren - tekniker
* Stein Randgaard - låtskriver på *CIA*
* Christopher Nielsen - coverdesign
* Waldemar Hepstein - coverdesign

## Eksterne lenker
* Et hundeliv
Salomon Jadassohn

**Salomon Jadassohn** (født 13. august  1831 i Breslau i Preussen, død 1. februar 1902 i Leipzig i kongeriket Sachsen) var en tysk romantisk komponist, pianist, musikkteoretiker og musikkpedagog.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Salomon Hadassohn ble født i en jødisk familie og fikk sin første musikalske utdannelse i Breslau hos Moritz Brosig; fra 1848 var hans lærer Moritz Hauptmann ved Leipzig-konservatoriet, og fra 1849 til 1851 studerte han under Franz Liszt i Weimar.

### Musikerkarriere
Etter musikkstudiet ble han dirigent for koret i Leipzig-synagogen. På slutten av 1860-tallet dirigerte han Evterpe-konsertene i Leipzig, og i 1871 ble han knyttet til konservatoriet i byen. Han var lærer i musikkteori, klaver og komposisjon. På 1880-tallet var han dirigent for konsertforeningen i Danzig. Han ble så utnevnt til Martin Traugotts etterfølger som dirigent for det filharmoniske koret og orkesteret ved operaen i Bremen. Senere flyttet han tilbake til Leipzig, hvor han døde.

Hans komponistgjerning var svært allsidig; han skrev symfonier, serenader for orkester, ouverturer, konserter for klaver og orkester, kammermusikk, klaverstykker, korverk og lieder samt vokalduetter og sakrale verk. En rekke av sine verk offentliggjorde han under pseudonymet «Olivier». Han utgav også flere musikkteoretiske skrifter, som i sin tid fikk stor oppmerksomhet. I dag er Jadassohns verk og skrifter i stor grad glemt.

Han nøt et fremragende ry som musikkpedagog. Til hans kjente elever hørte Frederick Delius, Camillo Schumann, Oskar Böhme, George Whitefield Chadwick, Sergei Bortkewitsch og ikke minst Christian Sinding.

### Familie
Salomon Jadassohn var gift med sangpedagogen Helene Friedländer (1843–1891). Sønnen Alexander Jadassohn (1873–1948) ble musikkfiorlegger; datteren Beate (1878 til etter 1955) skrev barnebøker under navnene *Beate Frederich* og *Beate Jacoby*. Datteren Bertha Jadassohn (1880–1934) giftet seg i 1904 med komponisten Leo Fall.

## Musikkverk (utvalg)
* Fantasie für Orgel op.95
* Klaviertrio op.85
* Klavierquintett für Klavier, zwei Violinen, Viola und Violoncello op. 126
* Quartett in c-Moll für Violine, Viola, Violoncello und Klavier op. 77
* Quartett für Klavier, Violine, Bratsche und Violoncello op. 109
* Serenade für Bläser op. 104
* Klaviertrio für Piano, Violine und Violocello op. 16

## Skrifter
* *Die Formen in den Werken der Tonkunst*
* *Harmonielehre*
* *Kanon und Fuge*
* *Instrumentationslehre*

## Referanser
Donald (andre betydninger)

**Donald** kan sikte til:

*Donald (navn) – et mannsnavn
*Donald Duck – en tegneseriefigur
*Donald Duck & Co – et norsk tegneserieblad
Donald (navn)

**Donald** er et mannsnavn med opprinnelse i det gæliske navnet *Domhnall* som er sammensatt av de keltiske ordene *dumno*, «verden», og *val*, «herske».

Donald har navnedag 15. juli i Frankrike.

## Utbredelse
*Donald* var et populært navn i England på begynnelsen av 1900-tallet.

*Donald* har vært et populært navn i USA fra 1890- til 2000-årene og hadde en popularitetstopp med 2.9% i 1934.

I Norge har *Donald* aldri slått an. De som heter *Donald* i Norge er som regel født i et annet land, og tegneseriefiguren Donald har ikke påvirket bruken av navnet i Norge i positiv retning. Det er antakelig tilfeldig at 1934 var det året navnet *Donald* var mest populært i Norge, samme år som figuren Donald dukket opp for første gang i kortfilmen *Den kloke lille høna*.

*Donald* er i dag et vanlig navn på Filippinene og i USA.

|}

## Kjente personer med navnet

Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Donald Rumsfeld (1932–2021), amerikansk politiker og tidligere forsvarsminister i USA
* Donald Sutherland (1935–2024), kanadisk skuespiller
* Donald Trump (1946–), amerikansk forretningsmann og president
* Donald Tusk (1957–), polsk statsminister og tidligere EU-president

### Oppdiktede personer
* Donald Duck

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bronkietreet

**Bronkier** er en forgrening av luftrøret som finnes innvendig i lungene. I likhet med luftrøret består bronkiene av bruskringer i forskjellig størrelse, bundet sammen av et sterkt lag av bindevev, slik at det dannes et bøyelig og elastisk rør.

Den første delen av løftrøret i hver lunge kalles **hovedbronkien** (*bronchus principalis*) og sitter plassert i lungeroten (*hilus*). Den kan regnes som stammen i bronkietreet, som altså er en trelignende forgrening av luftrøret som finnes i hver lunge. Forgreningene som går ut fra stammen (hovedbronkien) kalles **bronkiegrener** eller **bronkioler** (*bronchus lobaris primerior*, *bronchus lobaris interior*), mens de aller fineste forgreningene på bronkiolene kalles lungeblærer eller alveoler. Sistnevnte er omgitt av kapillarnettet i lungene, der all utskiftning (oksygen tilføres og karbondioksid utskilles) mellom blod og luft foregår.

Bronkieveggene består av glatt muskulatur som på innsiden er bekledd med av en slimhinne. Slimhinnen har i tillegg til slimceller også såkalte flimmerepitelceller, celler med mikroskopiske hår som gjør disse cellene bevegelige. Dette er celler som opptrer i grupper og beveger seg rytmisk sammen, slik at det oppstår en kontinuerlig bølgende bevegelse som skyver slimet i retning av svelget. Slim som cellene av ulike årsaker ikke klarer å passere ut i svelget hostes opp.

## Se også
* Åndedrettssystemet
* Luftrør
* Lunge
* Alveol