Lockheed P-3 Orion

**Lockheed P-3 Orion** er et militært maritimt overvåkningsfly.

## Historie
P-3 Orion ble produsert av Lockheed Corporation etter å ha vunnet en konkurranse holdt i april 1958 av den amerikanske marine for å erstatte P-2 Neptune, også fra Lockheed. Den første produksjonmodellen fløy første gang 15. april 1961. Flytypen ble levert til den amerikanske marine med primæroppgave å spore opp og angripe undervannsbåter med synkeminer og torpedoer i samarbeid med havgående marinefartøy. Flyet har også blitt eksportert til andre land som Australia, New Zealand, Canada, Pakistan og Norge.

Orion ble designet med utgangspunkt i det sivile passasjerflyet Lockheed L-188 Electra. Lockheeds forslag beholdt Electraens grunnleggende flykropp, vinger, hale og fire turboprop-motorer. De fysiske endringene som ble gjort med Electra omfattet blant annet:

* Ny neseform tilpasset en fremoverrettet søkeradar.
* Ny haleform tilpasset en bakoverrettet søkeradar.
* Forlenget flykropp foran vingene for å få plass til synkeminer og sonder.
* Forlenget flykropp bak vingene for å få plass til sensorer som oppfatter endringer i magnetfelt.

## P-3 Orion i Norge

Det norske Luftforsvaret hadde 4 fly av typen P-3C, og 2 fly av typen P-3N. Begge flytypene var stasjonert i 333 skvadron på Andøya flystasjon på Andøya i Andøy kommune i Nordland fylke. Det siste flyet ble pensjonert 30. juni 2023.

### P-3B
Norge mottok P-3B i 1968–1969, disse kom i tjeneste for 333 skvadron fra og med 1969. I 1989 mottok Norge nye P-3C (se under), i denne anledning ble de brukte P-3B solgt eller oppgradert. 5 stk P-3B solgt til Spania, mens 2 stk P-3B ble oppgradert og modifisert til P-3N ved NAS Jacksonville.

### P-3C
Luftforsvaret hadde 4 maritime overvåkningsfly av typen P-3C, som ble brukt til maritim overvåkning og antiubåtoperasjoner. Flytypen ble innfaset i 1989 og var utstyrt med våpen og avanserte overvåkningssystemer for å rekognosere, lokalisere og angripe undervannsbåter. Flytypen opererte med Sjøforsvarets fregatter i forbindelse med ubåtkrigføring, overvåkning av overflatefartøyer og søk- og redningsoperasjoner. P-3C har lang rekkevidde og var viktig i fredstid for å hevde suverenitet og myndighetsutøvelse gjennom fysisk tilstedeværelse i norsk territorialfarvann og i luftrommet over norsk territorium.

### P-3N

Kystvakten disponerte 2 maritime overvåkningsfly av typen P-3N fra Luftforsvaret, som ble brukt til kystvaktoppdrag. Dette innebar overvåkning og kontroll av fiskeriaktiviteten i Norges økonomiske sone, fiskerisonen ved Jan Mayen og fiskevernsonen ved Svalbard. 

Flytypen var også utstyrt med miljøovervåkningsutstyr. I forbindelse med utfasingen av et av flyene i 2021, ble et fly bygd om fra P-3B til P-3N. Etter ombyggingen ble flyet primært brukt til kystvaktoppdrag og som treningsfly. Antiubåtkapasiteten som tidligere var ombord i flyet ble fjernet, noe som innebar at flyet hadde en litt annerledes konfigurasjon enn skvadronens gjenværende P-3C.»

### Utfasing
30. juni 2023 ble ble P-3 Orion faset ut fra Luftforsvaret og P-8 Poseidon overtok oppdraget. I september 2023 ble det kjent at Argentina kjøper fire norske P-3 Orion til sitt sjøforsvar.

## Varianter
* **YP3V:** Prototype
* **P-3A:** Maritimt overvåkingsfly for antiubåtkrigføring; 157 bygget
* **P-3A (CS):** Ombygget P-3A med forbedret radar for bruk av US Customs (det amerikanske tollvesenet); 4 ombygget
* **CP-3A:** Eldre P-3A ombygget til fraktfly; 30 ombygget
* **EP-3A:** Ombygget P-3A til elektronisk overvåking
* **NP-3A:** Testfly brukt av US Naval Research Laboratory
* **RP-3A:** P-3A bygget om til rekognoseringfly for havområder, brukt av Oceanographic Development Squadron; 3 ombygget
* **TP-3A:** Treningsfly basert på P-3A; 12 ombygget
* **UP-3A:** Transportfly
* **VP-3A:** VIP/mannskaps-transport, basert på P-3A eller WP-3A; 5 ombygget
* **WP-3A:** P-3A ombygget for overvåking av vær; 4 ombygget
* **P-3B:** Maritimt overvåkingsfly for antiubåtkrigføring med kraftigere motorer og i stand til å bære AGM-12 Bullpup-missiler; 125 bygget
* **EP-3B:** P-3B ombygget til elektronisk overvåkning
* **NP-3B:** Testfly brukt av US Naval Research Laboratory
* **P-3C:** Maritim overvåkning og antiundervannsbåtoperasjoner. Denne versjonen har maks. fart ca. 765 km/t; maks. høyde ca. 30&nbsp;000 ft; og maks flytid ca. 17 timer. Oppgradert elektronikk inkludert ny sentral enhet for dataprosessering og kameraer; 267 bygget
* **P-3C Update I:** P-3C med oppgradert dataminne og forbedret navigasjonssystem; 31 bygget
* **P-3C Update II:** P-3C oppgradert med infrarøde sensorer, sonarbøyer og mulighet for avfyring av Harpoon antiubåtmissiler; 44 bygget
* **P-3C Update II.5:** P-3C med forbedret navigasjons- og kommunikasjonsutstyr; 24 bygget
* **P-3C Update III:** P-3C oppdatert med blant annet forbedret system for prosessering av sonardata og ny mottaker for signaler fra sonarbøyer; 50 bygget
* **P-3C Update IV:** Alle utgaver av P-3C Update II og P-3C II.5 ble utstyrt med ny radar og annet utstyr for detektering av ubåter.
* **EP-3C:** Versjon for elektronisk overvåking bygget av Kawasaki Heavy Industries for den japanske marine.
* **NP-3C:** Testfly brukt av US Naval Research Laboratory
* **RP-3C:** Vitenskapelig utgave brukt av Oceanographic Development Squadron
* **UP-3C:** Transportfly
* **RP-3D:** P-3C modifisert for innsamling av atmosfæriske data; 1 ombygget
* **WP-3D:** P-3C ombygget for bruk av National Oceanographic and Atmospheric Administration (NOAA) til overvåking av vær; 2 ombygget
* **EP-3E Aries:** P-3 ombygget og utstyrt med radom og antenner for deteksjon og lokalisering av fiendtlige skip; 12 ombygget
* **EP-3E Aries II:** P-3 ombygget og utstyrt med radom og antenner for deteksjon og lokalisering av fiendtlige skip og innsamling av overvåkingsdata; 12 ombygget
* **NP-3E:** Testversjon for US Navy
* **P-3F:** Versjon av P-3C bygget for Iran i slutten av 1970-årene; 6 bygget
* **P-3G:** Opprinnelig navn på Lockheed P-7, tenkt å erstatte P-3 men kansellert i 1990
* **P-3H:** Foreslått oppgradert utgave av P-3C
* **P-3K:** Versjon for New Zealand basert på P-3B; 5 bygget
* **P-3M:** Version for Spania (brukt av Ejército del Aire). Spania kjøpte 5 stk P-3B brukt fra Norge i 1989, i forbindelse med at Norge mottok nye P-3C dette året. 4 stk P-3B ble oppgradert til P-3M, det siste flyet ble droppet av kostnadshensyn.
* **P-3N:** Version for den norske Kystvakten basert på P-3B. 2 stk ble oppgradert fra P-3B til P-3N, de resterende P-3B ble solgt til Spania (se over).
* **P-3P:** Version brukt av Portugal, basert på P-3B; 6 overført fra Australia
* **P-3W:** Versjon basert på P-3C-II for Australske Flyvåpenet; 20 bygget
* **P-3AEW&C:** P-3B utstyrt med roterende radar brukt av US Customs for å overvåke smugling av illegale rusmidler
* **CP-140 Aurora:** Ombygget P-3C brukt av Canada; 18 ombygget
* **CP-140A Arcturus:** CP-140 modifisert for overvåking av miljø og fiskeri; 3 modifisert

## Brukere

*  – Argentina: Comando de Aviación Naval
*  – Australia: Royal Australian Air Force
*  – Brasil: Força Aérea Brasileira
*  – Canada: Canadian Forces Air Command
*  – Chile: Armada de Chile
*  – Hellas
*  – Iran
*  – Japan
*  – New Zealand
*  – Norge
*  – USA
*  – Pakistan
*  – Portugal
*  – Spania
*  – Sør-Korea
*  – Thailand
*  – Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Luftforsvarets egen informasjon om P-3C Orion