open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Marina Grande

**Marina Grande** er  Capris viktigste havn som ligger nord for selve byen Capri og ved foten av Monte Solaro

## Historie
Marina Piccola som ligger på øyas sydside var tidligere hovedhavnen. Den ble brukt av keiserne Augustus og Tiberius. Som gammel fiskehavn,  brukte romerne Marina Grande under keiser Augustus tid og bygde Palazzo a Mare like ved.. Tiberius forsterket Marina Grande. Capri var også første sted i Campania hvor Grekerne landet og  Capris kvinner fremdeles sies å ha " greske trekk". I det sjette århundre døde biskop Costanzo nær  Marina Grande og ble øyas  Skytshelgen; Chiesa di San Costanzo ligger mellem Marina Grande og Anacaprii.

## Geografi
Marina Grande ligger på øyas norlige side. Reise mellem  Marina Piccola og Marina Grande betyr at en må siirkle rundt circling Faraglioni -  stacks. Før  1928 måtte en landsette båter direkte i bukten, men den har siden blitt utviklet til en havn og et feriested med en notabel strand som er den største på øya.. En liten plass ligger over havnen, omgitt av Capris karakteristiske hus typiske med terrasser og balkonger, åpne gallerier og mangefargede fasader opplyst av "Pompeian red", som er en av de mest  intense farger langs hele den Neapolitanske kyst.t." Havnen er også karakteristisk med sine bratte terraserte skråninger med middelhavsflora. En korintisk søyle ligger på en høy sokkel ved vestsiden av havnen, et minne om det romerske nærvær i området..

## Transport
Det er båtforbindelse mellem Marina Grande, Napoli og Sorrento på fastlandet, og også ekskursjoner for besøk i  Den blå grotte. En kabelbane, operert av  SIPPIC, forbinder havnen med Capri by, dens øvre holdeplass er i byens sentrum, Piazzetta;. Det er også bussforbindese til Anacapri. I 2012 kostet en enveisbillett med kabelbanen til Capri by 1,50€ (euro).

## Turisme
Notable hoteller omfatter Villa Marina Capri, Hotel Excelsior Parco Capri, Relais Maresca, og Hotel Bristol. Ristorante Pizzeria Lo Zodiaco ligger ved strandkanten

En årlig  festival til ære for Madonna della Libera arrangeres i Marina Grande i midten av september.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Marina Grande
* Ferry Time table Naples - Capri and other harbours
* Marina Grande di Capri A cluster of colorful houses, home to Capri's fishermen, and the island's biggest beach.
Eftasåsen (Oslo)

**Eftasåsen** (1-83, 2-68) er en vei på Oppsal i bydel Østensjø i Oslo. Den går mellom Vilbergveien og Hellerudveien.

Navnet ble vedtatt i 1955. Det er et gammelt lokalnavn på området, som har ettermiddagssol.

Blant bebyggelsen er firemannsboliger og rekkehus i OBOS-borettslagene *Eftasåsen* (fra 1950-årene) og *Bjartkollen* (fra 1960-årene).

## Referanser


## Kilder
*  

## Eksterne lenker
*
Aigine

**Aigine** (gresk: Αἴγινα) var i henhold til gresk mytologi en nymfe fra den greske øya som bærer hennes navn, Aigina (dagens Egina), som lå i Saroniabukta mellom Attika og Peloponnes. Det arkaiske Afaiatempelet for «den usynlige gudinne» på øya ble senere underordnet kulten til Aigine. Navnet Afaia (Ἀφαῖα) kan bli forstått som en hyllest til Aigine som gir en epitet, eller som en dublett for gudinnen.

Via navnet Aigine er hun som en geitnymfe, slik som med kretiske Amaltheia (en geit som ga melk til den nyfødte Zevs, men i andre myter også en gudinne), fikk hun en ny identitet på det greske fastlandet som datter av elveguden Asopos og nymfen Metope. Av de mange døtrene til Asopos og Metope ble mange av dem forført eller voldtatt av Apollon eller Zevs. Aigine fødte minst to barn: Menoitios med Aktor, konge i Fokis, og Aiakos med Zevs som far. Begge sønnene ble konger; Menoitios ble konge av Opous, en by i Opuntian (Østlige Lokris) og ble regnet blant argonautene. Hans sønn var Patroklos, fetter av helten Akilles, og hans nærmeste våpenbror. Sønnen ble gjort til gud, Aiakos, var konge av Aigina, og var kjent for å ha gitt hjelp til Apollon og Poseidon i byggingen av murene i Troja. Gjennom ham ble Aigine stammor til Akilles, som var sønn av Pelevs, sønnesønn av Aiakos.

## Bortførelse av Aigine
Det ble sagt at Zevs tok formen av en ørn og bortførte Aigine, førte henne til en øy i nærheten av Attika, den gang hetende Oenone; og ble siden kjent ved hennes navn. Aigines far, Asopos, jaget etter dem. Hans leting førte ham til Korint hvor Sisyfos var konge. Denne informerte ham om å ha sett en stor fugl frakte en ung kvinne av sted til en nærliggende øy. Således forfulgte Asopos dem, men Zevs kastet sine lyn og tvang Asopos tilbake i vannene. Aigine fødte til sist sin sønn Aiakos som ble konge av øya som nå bar hennes navn.

## Maurmenneskene
Da byen Aigina på øya av samme navn ble avbefolket av en pest som Zevs' sjalu hustru Hera hadde sendt som hevn over ektemannens utroskap med nymfen, sendte Aiakos sine bønner til Zevs. Zevs svarte at hans folk ville telle som maur på hans hellige eik, og maurene ble forvandlet til mennesker, myrmidonerne, og Aiakos fikk et nytt folk å være konge over. Disse myrmidonerne ble siden ledet av helten Akilles, sønnesønn av Aiakos, i kamp mot byen av Troja, slik som beskrevet av Homer i *[[Iliaden]]*.

## I vitenskapen
91 Aegina er en hovedbelteasteroide som er blitt navngitt etter nymfen. Den ble oppdaget i 1866 ved Observatoire de Marseille i Frankrike.

## Referanser


## Litteratur
* Graves, Robert (1955, 1960): *The Greek Myths*, 66.b.1; 67.f; 138.b.
* Hamilton, Edith (1940, 1942): *Mythology*,  Mentor

## Eksterne lenker
* Escher-Bürkli, Jakob (1893): «Aigina 2» i: *Paulys Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft* (RE). Bind I,1, Stuttgart, s. 968.
* «Aigina», *Theoi Project*
* «Aegina», *Wiktionary*
Strømmen gamle bru

**Strømmen gamle bru** er ei fagverksbru i Båtsfjord, oppført i 1929. Den ligger omtrent 15 meter vest for dagens Strømmen bru på Fiskeværvegen og er i dag reservert for fotgjengere og syklister.

Brua ble bygd som en del av vegforbindelsen i Båtsfjord på slutten av 1920-tallet, i en periode da mange norske bruer ble oppført i fagverk av stål. Den har et spennvidde på omtrent 25 meter og Bredde på 2,4 meter. 

**Strømmen gamle bru** ble fredet av Riksantikvaren 17. april 2008, som del av en landsomfattende fredning av bruer i Statens vegvesens eie.

Båtsfjord kommune har senere satt i gang prosjekter for å dokumentere og bevare brua som et kulturminne.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Blindernveien (Oslo)

**Blindernveien** (3–9, 2–12) er en vei på Blindern i bydel St. Hanshaugen i Oslo. Den går fra Kirkeveien vis-à-vis Ullevålsveien og til Blindern stasjon på Sognsvannsbanen. Opprinnelig gikk den videre til Slemdalsveien ved Vinderen, men da bomringen kom på plass rundt 1990, ble veien sperret for gjennomfartstrafikk like vest for trikkesporet. I forbindelse med at Sognsvannsbanen er lagt om til metrostandard i 1993, kom det gangbro over trikkelinjen. Vestre del av veien endret navn til Rasmus Winderens vei i 1994.

Veien har navn etter Blindern-gårdene, hvorav Nedre Blindern gård (i nr. 19) fortsatt står og er prestegård i Vestre Aker. Da navnet ble offisielt vedtatt i 1907, hadde det vært i bruk en stund.

Veien går gjennom deler av universitetsområdet og er omgitt av bygninger knyttet til teologisk fakultet og matematisk-naturvitenskapelig fakultet. I enden mot Kirkeveien er det dessuten flere boligblokker, f.eks. i nr. 2-4 (oppført 1958–59, ark. Sverre Poulsen). Nr. 3 er den gamle hovedbygningen på Knaben løkke, oppført i 1850-årene.

Blindernveien skole, en skole for barn med språkvansker og sammensatte lærevansker, ligger i nummer 8

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Kupa

**Kupa** (kroatisk: *Kupa*; slovensk: *Kolpa*; tysk: *Kulpa*) er en sideelv til Sava fra høyre side. Elven er 297 kilometer lang, hvorav 118 kilometer utgjør grense mellom Kroatia i sør og Slovenia i nord. 

Kupa er den tredje lengste elven i Kroatia etter Sava og Drava, og dermed lengre enn Donau på kroatisk territorium. Kupa er den tredje største sideelven til Sava etter Drina og Bosna, men den største av Savas sideelver i Kroatia. 

Elvens kilde finnes i landskapet Gorski kotar i den kroatiske nasjonalparken Risnjak, nordøst for Rijeka. Etter få kilometer i nordlig retning, ved sammenløpet med elven Čabranka, vender Kupa mot øst og blir grenseelv mellom Kroatia i sør og Slovenia i nord. Kupa fortsetter som grenseelv til den når broen ved Kamanje på kroatisk side. Deretter renner elven videre på kroatisk territorium. Kupa passerer byen Karlovac og munner ut i Sava ved Sisak. De eneste vannkraftverket langs elven er oppført ved Ozalj. 

Bortsett fra en strekning på fem kilometer før utløpet i Sava er elven ikke farbar. I Sisak hvor elven renner inn i Sava, er det anlagt en havn, som idag nærmest ikke er trafikkert. 

Kupa har flommet over en rekke ganger; de største flommene fant sted i 1939, 1966, 1972, 1974, 1996 og 1998.

Det øvre elveløpet regnes som rent og elven (som slovensk) ble i 2010 utpekt av Europakommisjonens program EDEN (European Destinations of ExcelleNse) som et anbefalt, ikke-tradisjonelt reisemål.

## Bildegalleri

Source of Kupa.jpg|Kupas kilde i Kroatia
Wasserkraftwerk-Ozalj2.JPG|Vannkraftverket i Ozalj
Kupa River aerial.jpg|Kupas elvesvinger ved Pokuplje.
Sisak Fortress.jpg|Kupa ved Sisak festning


## Referanser




## Eksterne lenker
*
Rundtjernveien (Oslo)

**Rundtjernveien** (1-63, 2-74) er en vei på Hellerud i bydel Alna i Oslo. Den er i dag delt opp i flere deler. Første del går østover fra en rundkjøring ved Tvetenveien vis-à-vis Hellerudstubben og ender som blindvei med gangveiforbindelse til Hellerudveien. Et lite stykke på vestsiden av Hellerudveien er avstengt med bom. Hoveddelen av veien går østover fra Hellerudveien og snirkler seg gjennom villa- og rekkehusstrøk mot Østmarka til forbi Krokstien. Det er skogsveiforbindelse innover i marka.

Veien fikk navn i 1933 etter innsjøen *Rundtjern*, som ligger på 225 moh. litt vest for sørenden av Lutvann.

## Kilder
*  

## Eksterne lenker
*
Ragnvald Kranz

**Ragnvald William Kranz** (født 2. mars 1904 i Kristiania, død 26. februar 1985 i Oslo) var en norsk NS-mann og medlem av statspolitiet under andre verdenskrig. 

Kranz hadde bakgrunn i politiet og var før krigen politibetjent i Aker. Han meldte seg inn i Nasjonal Samling i 1940.

Ved landssvikoppgjøret ble han blant annet tiltalt for medvirkning til internering og deportasjon av norske jøder. Det ble nedlagt påstand om dødsstraff, men lagmannsretten dømte ham til livsvarig tvangsarbeid (dommen ble stadfestet av Høyesterett). Kranz foresto transport av mannlige jøder fra Berg interneringsleir til Akershuskaia og DS «Donau». Han ble også tiltalt for å ha medvirket til henrettelse av to personer som var blitt dømt av Politiets særdomstol. Ved straffeutmålingen ble det lagt vekt på Kranz' mishandling av fanger. Han ble frifunnet for henrettelsen av Knut Mathiesen, men i skjerpende retning ble det tatt hensyn til at han hadde stilt seg til disposisjon for fienden. Kranz ledet henrettelsen av Thoralf Andersen og Willy Saltnes.

Kranz ble løslatt fra Bjørkelangen tvangsarbeidsleir 11. juni 1954.

I 1954 byttet han etternavn til *Arildset*.

## Referanser
Ulsholtveien (Oslo)

**Ulsholtveien** (1–37, 2–78) er en vei på Furuset i bydel Alna i Oslo. Den går mellom Lønneveien og Grorudveien. Den midtre delen er gangvei.

Veien fikk navn i 1917 etter gården Ulsholt.

Mye av bebyggelsen inngår i OBOS-borettslag. 

I nr. 31 drev metodistkirkene i mange år barnehjem og barnehage. Huset ble helt ombygget i 2013-17 og på tomten ble det bygget 36 førstehjemsboliger for ungdom i regi av eieren, Stiftelsen Betanien. Haugen/Zohar Arkitekter og Dronninga landskap vant konkurransen om prosjektet. De nye boligene har passivstandard og rundt dem er det bygget hage med dyrking, og ved inngangen er sykkelpaviljong med verksted og sykkelpool. Boligene vant Arkitekturprisen 2017, som utdeles av arkitektorganisasjonene, og fikk hedrende omtale ved utdelingen av Oslo kommunes pris for god byarkitektur 2017. 

Furuset kirke har adresse Ulsholtveien 37. Kurland gård (også kalt Nordre Furuset) lå i nr. 64, men ble revet etter en brann i 2009. I nr. 70 var det tidligere arbeiderboliger.

## Referanser


## Kilder
*  

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes gateoversikt
* Lokalhistoriewiki
Djeveldalsbrua

**Djeveldalsbrua** er ei sprengverkbru i Junkerdalen i Saltdal bygget i 1887. Den er synlig fra , men er idag ikke i bruk.

Brua ble fredet av Riksantikvaren 17. april 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dagens lengde

**Dagens lengde** er tiden fra soloppgang til solnedgang. Ved jevndøgn er lengden på en dag tilnærmet 12 timer. I sommerhalvåret øker dagens lengde når man reiser nordover, og i vinterhalvåret øker dagens lengde når man reiser sørover.

Formelen under brukes til å regne ut halve dagens lengde og trenger solas deklinasjon (&delta;) og stedets breddegrad (&phi;). Vinkelen *H* er halve dagens lengde, og 360&deg; svarer til 24 timer. Hvis cos *H* ser ut til å være mindre enn &minus;1 er det midnattssol. Hvis cos *H* ser ut til å være større enn +1 er det mørketid.
:\cos H = \frac{ \sin { (-0,8333^\circ) } - \sin{ \varphi } \sin{ \delta} }{\cos{ \varphi } \cos{ \delta} }

Følgende gjelder for  (små avvik forekommer fordi utregningen av solas deklinasjon er gjort for kl 12.00 UTC mens solas deklinasjon i praksis endrer seg kontinuerlig):

## Referanser
Sprengverk

Et **sprengverk** er en struktur hvor lasten blir tatt opp av de underliggende støttende diagonalene rettet mot midten (rette eller buete skråstagstøtter) og overført til forankringene. Opprinnelig var dette trekonstruksjoner.

Denne byggkonstruksjonen er også brukt i stålbruer og betongbruer. Det skilles mellom hengverk, hvor lasten henger under bærekonstruksjonen, og sprengverk, hvor vekten hviler på bærekonstruksjonen.

Det finnes også doble hengeverk eller hengesprengverk, som er en kombinasjon av sprengverk og hengverk og gjør større spennvidder mulig.

## Kilder
*Illustreret norsk konversationsleksikon, bind 1, spalte 1348
Johan Garmann (1717-1768)

**Johan Garmann** (født 1717, død 1768) var en norsk embedsmann og godseier. Han var sorenskriver i Bergen og hadde store eiendommer i området. Han eide Mjelde gods, Alvøen gods og kruttverket i Bergen.

## Eksterne lenker
* Oppslag om familien Garmann i Store norske leksikon
Hildebrandt Meyer

**Hildebrandt Meyer** (født 30. august 1723 i Bergen, død 20. oktober 1785 i Bergen) var en norsk embedsmann, forfatter og kjøpmann. Han var borgermester i Bergen fra 1763 til sin død, og etterlot seg en stor samling skrifter, både med ham som forfatter og av andre.

Meyer ble født inn i en kjøpmannsfamilie og fikk borgerretter i byen i 1745, samme år som hans far døde. i 1751 ble han viseborgermester i byen, og fra 1763 var han borgermester. Fra 1767 var han også «virkelig kanselliråd».

I 1764 gav han ut Bergens første ukeblad, *Den bergenske Borger-Ven*, der han fremmet sine tanker om skipsfart, handel og industri. Meyer var preget av opplysningstiden, og var den første som foreslo å etablere en handelsskole i byen. *Den bergenske Borger-Ven* ble kun utgitt i ett år, men i de følgende årene publiserte han flere artikler som primært omhandlet handel og forsvarte Bergens interesser.

Meyer brukte mye tid på å studere byens historie og samle historiske kilder, og etterlot seg en stor skriftsamling ved sin død. Denne befinner seg i dag i Bergen byarkiv.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Oppslag i Norsk biografisk leksikon
Hennigmatidae

**Hennigmatidae** er en utdødd gruppe (familie) av mygg (Nematocera).   

## Utseende
Middelsstore (vingelengde ca. 8 millimeter), noe bredvingede mygg. Vingene har mange lengdeårer og forholdsvis mange korte tverr-årer mellom dem. Bortsett fra *Daohennigma panops* er artene beskrevet ut fra løsrevne vinger. Denne hadde et stort hode med fasettøynene dekket mesteparten (holoptisk), forholdsvis lange bein og kort bakkropp. *Kuperwoodia benefica* hadde en meget bred vinge med tydelig, mørkt vingemerke (pterostigma).

## Fossiler
Denne gruppen er kjent spredt over en lang periode, fra midtre-øvre trias til nedre kritt. Den er funnet på lokaliteter i Chile, Tyskland, Kirgisistan, Kina og Mongolia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen **tovinger** (Diptera)
** Underordenen mygg (Nematocera)
*** Infraordenen Ptychopteromorpha
**** Familien **Hennigmatidae** Shcherbakov, 1995
***** Underfamilien Hennigmatinae
****** *[[Anemeca liya]]* Shcherbakov, 1995 - noe usikkert om denne hører til her eller i det hele tatt i Diptera
****** *[[Daohennigma panops]]* Lukashevich, Huang & Lin, 2006
****** Slekten *[[Metatrichopteridium]]* Handlirsch, 1939 (Synonym *[[Hennigma]]* Shcherbakov, 1995)
******* *[[Metatrichopteridium cladistorum]]* (Shcherbakov, 1995)
******* *[[Metatrichopteridium confusum]]* Handlirsch, 1939
****** *[[Trihennigma zavattieri]]* Lara & Lukashevich, 2013
***** Underfamilien Kuperwoodinae Lukashevich, 1995 - noen ganger behandlet som en familie for seg
****** *[[Kuperwoodia benefica]]* Lukashevich, 1995

## Kilder
* Ansorge, J. (2001) Lower Jurassic Hennigmatidae (Diptera) from Germany. *Studia dipterologica* 8: 97-102. http://www.academia.edu/1552893/Lower_Jurassic_Hennigmatidae_Diptera_from_Germany
* Evenhuis, N.L. (1994 med senere revisjoner). Catalog of the fossil flies of the world http://hbs.bishopmuseum.org/fossilcat/
* Lara, M.B. og E.D. Lukashevich (2013) The first Triassic Diptera (Insecta) from South America with review of Henngimatidae. Zootaxa 3710: 81-92. http://www.academia.edu/5249829/The_first_Triassic_Diptera_Insecta_from_South_America_with_review_of_Hennigmatidae
* Lukashevich, E.D., Huang, D.-Y. og Lin, Q.-B. (2006) Rare families of lower Diptera (Hennigmatidae, Blephariceridae, Perissommatidae) from the Jurassic of China. *Studia dipterologica* 13: 127-143. https://web.archive.org/web/20141109230247/http://159.226.74.248:8000/pagelinks/133706.pdf

## Eksterne lenker
*
Spansk åpning, berlinerforsvaret

**Berlinerforsvaret** (også kalt *berlinmuren*, ECO C65-67) er en variant av sjakkåpningen spansk åpning som oppstår etter trekkene
: 1. e2-e4 e7-e5 2. Sg1-f3 Sb8-c6 3. Lf1-b5 («spansk åpning») **Sg8-f6**

På første halvdel av 1800-tallet ble åpningen undersøkt teoretisk av spillere innen berlinerskolen. Noen tiår senere brukte sentrale spillere som  Adolf Anderssen, Johannes Zukertort og Emanuel Lasker forsvaret i praktisk spill, noe som førte til at det ble en svært populær variant.

På 1900-tallet ble berlinerforsvaret i liten grad brukt, men ble dratt fram i lyset igjen etter at Vladimir Kramnik med hell brukte det som et remisvåpen de gangene han spilte med svarte brikker mot  Garri Kasparov under VM i sjakk i år 2000.

## Litteratur
* Alexei Suetin: *Spanisch 2. Klassisches System bis Offene Verteidigung: Klassisches System, Steinitz-Verteidigung, Berliner Verteidigung, Jänisch-Gambit, Abtauschvariante, verbesserte Steinitz-Verteidigung, Offene Verteidigung u.&nbsp;a.* Sportverlag, Berlin (DDR) 1981
* John Cox: *The Berlin Wall*. Quality Chess, 2008, ISBN 978-91-85779-02-4.
* Igor Lysyj, Roman Ovetsjin: *The Berlin Defence*. Chess Stars, 2012, ISBN 954-8782-89-8.
Berlinerskolen (sjakk)

**Berlinerskolen** var sju sjakkmestere i sjakklubben *Berliner Schachgesellschaft* som fikk stor betydning for sjakken i første halvdel av 1800-tallet, spesielt i Tyskland. 
Alternative navn på gruppa er «den berlinske sjustjerna» (*Berliner Siebengestirn*) og «*[[pleiadene]]*»).

Medlemmene av møttes to ganger i uka for å studere åpningsteori. F.eks. undersøkte de Berlinerforsvaret teoretisk, en åpning som fikk en renessanse rundt år 2000 da blant andre Vladimir Kramnik og Viswanathan Anand brukte den som remisvåpen. 

Mange sterke sjakkspillere på 1800-tallet tok kontakt med «sjustjerna» for å lære av deres ideer. Eksempler er  Adolf Anderssen, Max Lange, Jean Dufresne og Carl Jaenisch.


Fil:Bledow.jpg|Ludwig Bledow var leder av *Berliner Schachgesellschaft* og grunnlegger av sjakktidsskriftet *[[Deutsche Schachzeitung|Berlin Schachzeitung]]*
Fil:WilhelmHanstein.jpg|Wilhelm Hanstein, fra 1846 redaktør av sjakktidsskriftet *Berlin Schachzeitung*
Fil:Carl Mayet.jpg|Carl Mayet
Fil:Bilguer.jpg|Paul Rudolf von Bilguer fikk ideen til en bok om sjakkhistorie, åpninger og sluttspill, *Handbuch des Schachspiels*, som fikk stor utbredning
Fil:Tassilo von Heydebrand und der Lasa.jpg|Tassilo von Heydebrand und der Lasa, hovedforfatter og redaktør av *Handbuch des Schachspiels*
Fil:Bernhard Horwitz (ca. 1860).jpg|Bernhard Horwitz
Fil:Karl Schorn.jpg|Karl Schorn


## Kilder
* Tassilo von Heydebrand und der Lasa: ''Berliner Schach-Erinnerungen: Nebst d. Spielen d. Greco u. Lucena'', Leipzig 1859 (den viktigste kilden til berlinerskolen)
Kjell Rune Flo

**Kjell Rune Flo** (født 1961) er en norsk tidligere fotballspiller. Han ble hentet til Molde Fotballklubb i 1990 og spilte i sin eneste sesong for klubben fast i Tippeligaen. Han spilte femten seriekamper fra start den sesongen og skåret tre mål, og gikk glipp av de syv andre seriekampene grunnet en kneskade han pådro seg da laget røk ut av NM mot . Hans yngre bror, Jostein Flo, hadde spilt for Molde siden 1987. Kjell Rune Flo returnerte til Stryn til sesongen 1991. 

Sønnen Ulrik Flo er også fotballspiller. De tidligere landslagsspillerne Jostein Flo, Jarle Flo og Tore André Flo er yngre brødre av Kjell Rune Flo. De har ytterligere en bror, Bjarte Flo, som også spilte fotball for Stryn fotball. De tidligere fotballspillerne Håvard Flo og Kjetil Flo er deres søskenbarn.

I likhet med sin bror Jostein, var Kjell Rune Flo en habil høydehopper.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil hos Norges Fotballforbund
Tuve bru

**Tuve bru** er ei stenhvelvbru i Flå bygget i 1905. Brua har en lengde på 30 meter og går fra en øy midt i elvløpet over til østre bredd. Den er bygget samtidig med Gulsvik gamle bru like ved, som overgang for daværende riksvei 20, nå riksvei 7, over Hallingdalselva.

Under kampene i Hallingdal i aprildagene 1940 ble brua sprengt ned av norske styrker. Den ble etter kort tid gjenoppbygget som hengebru. Etter krigen ble hvelvbrua gjenoppbygget. Etter veiomlegging og ny bru i 1971 blir området vedlikeholdt som rasteplass. Den fungerer også som adkomst til en eiendom som ligger på øya midt i elva.

## Eksterne lenker
*
Arthur Eugen Størksen

**Arthur Eugen Størksen** (født 10. juni 1904, død 4. mars 1986) var en norsk baker og konditor.

Størksen gikk i lære hos bakemester Wiese. Etter noen års praksis startet han sin egen virksomhet i 1934, Helleveiens bakeri og konditori. Denne ble senere overtatt av Størksens eldste sønn.

I 1918 stiftet han sammen med Bernhard Nilsen og Gustav Larsen Sportsklubben Trane i Bergen. Han hadde mange verv i klubben, inklusive formannsvervet. Størksen var sentral i byggingen Tranehytten på byfjellet i Bergen, innviet 1948. Han ble utnevnt til æresmedlem i Trane i 1968.

## Referanser
Ivan Näsberg

**Ivan Tarek Fjellstad Näsberg** (født 1996) er en norsk fotballspiller som spiller for .

## Karriere
Han spilte i Vålerenga fra han var fem år gammel. Han fikk sin offisielle debut for førstelaget i en alder av 17 år, da han den 7. juli 2013 ble byttet inn for Simon Larsen etter pause i en kamp mot Viking.

## Meritter
**Med PAOK**

* Gresk Superliga: 2023/24

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den europeiske sjakkunion

**Den europeiske sjakkunion** er en internasjonal, uavhengig forening for europeisk sjakk,
med hovedkontor i Beograd.

## Medlemsforbund

* Albania - Federata Shqiptare e Shahut
* Andorra - Federació d'Escacs Valls d'Andorra
* Armenia - Հայաստանի շախմատի ֆեդերացիա
* Aserbajdsjan - Azərbaycan Şahmat Federasiyası
* Belarus - Белорусская Федерация  Шахмат   Suspendert  
* Belgia - Koninklijke Belgische Schaakbond / Fédération Royale Belge des Echecs / Königlicher Schachbund Belgien
* Bosnia-Hercegovina - Šahovska unija Bosne i Hercegovine / Шаховска унија Босне и Херцеговине
* Bulgaria - Българска федерация по шахмат
* Danmark - Dansk Skak Union
* England - English Chess Federation
* Estland - Eesti Maleliit
* Finland - Suomen Keskusshakkiliitto
* Frankrike - Féderation Française des Échecs
* Færøyene - Talvsamband Føroya
* Georgia - საქართველოს ჭადრაკის ფედერაცია
* Guernsey - Guernsey Chess Federation
* Hellas - Ελληνική Σκακιστική Ομοσπονδία
* Irland - Irish Chess Union
* Island - Skáksamband Íslands
* Israel - איגוד השחמט הישראלי
* Italia - Federazione Scacchistica Italiana
* Jersey - Jersey Chess Federation
* Kroatia - Hrvatski šahovski savez
* Kosova - Federata Kosovare e shahut
* Kypros - Κυπριακή Σκακιστική Ομοσπονδία
* Latvia - Latvijas Šaha savienība
* Liechtenstein - Liechtensteiner Schachverband
* Litauen - Lietuvos šachmatų federacijos
* Luxemburg - Féderation Luxembourgeoise des Échecs
* Makedonia - Шаховската федерација на Македонија
* Malta - Il-Federazzjoni Maltija taċ-Ċess
* Moldova - Federația de Șah a Republicii Moldova
* Monaco - Fédération Monégasque des Échecs
* Montenegro - Šahovski savez Crne Gore / Шаховски савез Црне Горе
* Nederland - Koninklijke Nederlandse Schaakbond
* Norge - Norges Sjakkforbund
* Polen - Polski Związek Szachowy
* Portugal - Federação Portuguesa de Xadrez
* Romania - Federatia Romana de Sah
* Russland - Российская Шахматная Федерация    Suspendert  
* San Marino - Federazione Sammarinese degli Scacchi
* Serbia - Šahovski savez Srbije / Шаховски савез Србије
* Skottland - Chess Scotland
* Slovakia - Slovenský šachový zväz
* Slovenia - Šahovska zveza Slovenije
* Spania - Federacion Española de Ajedrez
* Sveits - Fédération Suisse des Échecs / Schweizerischer Schachbund / Federazione Scacchista Svizzera / Federaziun Svizra da Schah / Swiss Chess Federation
* Sverige - Sveriges Schackförbund
* Tsjekkia - Šachový svaz České republiky
* Tyrkia - Türkiye Satranç Federasyonu
* Tyskland - Deutscher Schachbund
* Ukraina - Федерація шахів України
* Ungarn - Magyar Sakkszövetség
* Wales - Welsh Chess Union
* Østerrike - Österreichischer Schachbund

Belarus og Russland ble 5. mars 2022 suspendert som en reaksjon på Russlands invasjon av Ukraina 2022. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Seriesjakken

**Seriesjakken** er Norges sjakkforbunds serie for norske sjakklubber. Eliteserien er seriesjakkens øverste nivå, og er den eneste divisjonen som er landsomfattende.

## Regionale serier
For tiden er de regionale seriene delt inn i Østlandsserien, Vestlandsserien og Midtnorgeserien. I tillegg spilles et eget nordnorsk mesterskap for lag i de tre nordligste fylkene. Vinnerne av disse seriene spiller påfølgende kvalifisering for de to plassene som er ledige i eliteserien.

Østlandsserien er delt inn i fire nivåer, der 1. divisjon består av én avdeling, 2. divisjon av to avdelinger og 3. og 4. divisjon består av fire avdelinger.

Vestlandsserien er delt inn i to avdelinger, nord og sør, med to divisjoner i nord og én divisjon i sør.

Midtnorgeserien er delt inn i to avdelinger, Trøndelag og Møre og Romsdal, med én divisjon i Møreserien, og tre divisjoner i Trøndelag.

## Eksterne lenker
* NSFs sider for seriesjakken
Simurgh

**Simurgh** (سيمرغ, også *Simurg*, *Simorg* eller *Senmurv* på mellompersisk) er et fabelvesen i persisk mytologi. Denne mytiske fuglen er også kjent blant de tyrkiske folkeslag i Sentral-Asia og hos basjkirene, og kalles blant dem **Kerkés**, **Semrug**, **Semurg**, **Samran** eller **Samruk**.

## Etymologi
Etymologien er omstridt. Én mulighet går tilbake til akkadisk *Sūmurukū* (rød glødende ramme) og viser til rød som symbolfarge for sør, og at det dreier seg om den samme som også er blitt den mytiske kinesiske «Sydens røde fugl». En annen mulighet er at navnet kommer fra avestisk *mərəγō Saēnō* («fuglen Saena»).

## Litteratur
* J.C. Buergel: *The feather of Simurgh. The “licit magic” of the arts in medieval islam*, New York and London, New York University Press, 1988
* 
* Sara Kuehn: *The Dragon in Medieval East Christian and Islamic Art*, Leiden-Boston, Brill, 2011

## Referanser


## Se også
* Dikteposet *[[Fuglenes forsamling]]*
## Eksterne lenker
* 
* Simorg i Encyclopædia Iranica
Zafarnama (Yazdi)

***Zafarnama*** (ظفرنامه, det vil si *Seiersboken*) er en biografi av Timur Lenk fullført av den persiske historiker Sharaf ad-Din Ali Yazdi noen gang mellom 1424 og 28 (AH 828–832). Oppdragsgiver var Ibrahim Sultan, Timurs barnebarn. Boken er en av de best kjente kilder til Timurs liv. Yazdi bygde i stor grad på en tidligere biografi om Timur, også kalt *Zafarnama*, skrevet av Nizam ad-Din Shami i 1404.

François Pétis de la Croix oversatte den til fransk i 1722, og året etter ble den videreoversatt til engelsk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The 1723 English version of François Pétis de la Croix's translation at the Internet Archive: volumes 1 and 2
Trondheim Sjakkforening

**Trondheim Sjakkforening**, stiftet 20. januar 1994 er en sjakklubb som er hjemmehørende i Trondheim.
Klubben er en sammenslåing av de tidligere klubbene Trondhjems Schakklub og Arbeidernes Sjakklubb.
Etter sammenslåingen av de to tidligere klubbene har TSF vært den ledende klubben i Trøndelag, og har flere ganger deltatt i eliteserien.

## Referanser


## Eksterne lenker
Offisiell hjemmeside
Zafarnama (Shami)

***Zafarnama*** er en biografi om Timur Lenk skrevet av historikeren Nizam ad-Din Shami. Den var ferdig i 1404. Den ble basis for den senere og bedre kjente ''Zafarnama'' av Sharaf ad-Din Ali Yazdi.

En oversettelse av Felix Tauer ble utgitt i Praha i 1937.

## Referanser
De syv skjønnheter

**De syv skjønnheter** eller *Haft Paykar* (هفت پیکر) er det fjerde dikt av den persiske dikter Nezami, som han skrev i 1197 på oppdrag av herskeren av Maragha, ʿAlāʾ-al-Dīn Körpe-Arslān bin Aq-Sonqor. 

*De syv skjønnheter* forteller om Bahrām Gurs, innvevd i syv fortellinger om syv skjønne prinsesser. Bakgrunnen for fortellingen er at Bahrām Gur en gang åpnet et låst skap i det prektige palass *Chavernal* som byggmesteren Semavar hadde bygget for han far Yazdegerd I. I skapet fant han bildene av syv verdensberømte skjønnheter. Han forelsket seg straks i alle syv.

Dette verket av Nezāmi er grunnlag for teaterstykket *[[Turandot (Gozzi)|Turandot]]*, som ble satt i scene av Carlo Gozzi og Friedrich Schiller. I 1952 tilkom også en ballett av den aserbajdsjanske komponist Gara Garayev.

## Litteratur
* Nizami: *Die sieben Geschichten der sieben Prinzessinnen.* (Prosaoversettele av Rudolf Gelpke) Manesse, Zürich 1959 
* François de Blois: ''Haft Peykar.'' I: *[[Encyclopædia Iranica]].*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nordisk Sjakkforbund

**Nordisk Sjakkforbund** (*The Nordic Chess Federation*), stiftet 20. august 1899 i København, Danmark er en sammenslutning av de ulike nasjonale forbund i de nordiske landene.

## Historie
Det hadde før 1899 vårt holdt en turneringer i Stockholm der de beste spillerne fra Sverige og Danmark deltok.
Under stiftelsesmøtet i august 1899 deltok representanter fra København, Göteborg, Stockholm og Kristiania.

## Presidenter i Nordisk Sjakkforbund
*1899-01 Martin Andersson, Sverige
*1901-03 Svend E Vaage, Danmark
*1903-05 Ludvig Collijn, Sverige
*1905-07 C Koppel, Danmark
*1907-09 Martin Andersson, Sverige
*1909-14 Ludvig Collijn, Sverige
*1914-16 Oscar Lehmann, Danmark
*1916-19 Sigurd Lund, Norge
*1919-26 Martin Andersson, Sverige
*1926-28 Olof Smedal, Norge
*1928-29 Martin Andersson, Sverige
*1930-39 Ludvig Collijn, Sverige
*1939-46 Erik Olson, Sverige
*1946-47 Ari Ilma Kunnas, Finland
*1947-48 Folke Rogard, Sverige
*1948-50 Arni Snaevarr, Island
*1950-53 S K Willumsen, Danmark
*1953-55 Ragnar Fossum, Norge
*1955-57 Helge Hindström, Finland
*1957-59 Folke Rogard, Sverige
*1959-61 Asgeir Thor Åsgeirsson, Island
*1961-63 H V Tusen, Danmark
*1963-64 Arne S B Krogdahl, Norge
*1964-65 Hans Chr Siebke, Norge
*1965-66 Erik Asplund, Finland
*1966-67 Helge Hindström, Finland
*1967-69 Nils Kellgren, Sverige
*1969-71 Gudmundur Thorarinsson, Island
*1971-73 Ole Schötler Larsen, Danmark
*1973-75 Arnold J Eikrem, Norge
*1975-77 Erik Asplund, Finland
*1977-79 Christer Wänéus, Sverige
*1979-81 Einar S Einarsson, Island
*1981-83 Steen Juul Mortensen, Danmark
*1983-85 Alf Øverås, Norge
*1985-87 Hanus Joensen, Færøyene
*1987-89 Eero Helme, Finland
*1989-92 Christer Wänéus, Sverige
*1992-95 Jon G Briem, Island
*1995-97 Søren Bech Hansen, Danmark
*1997-98 Erling Fløtten, Norge
*1998-01 Per Ofstad, Norge
*2001-03 Mikko Markula, Finland
*2003-05 Ingvar Carlsson, Sverige
*2005-07 Lilja Gretarsdottir, Island
*2007-09 Erik Söberg, Danmark
*2009-11 Håvard Løvik, Norge
*2011-13 Finnbjörn Vang, Færøyene
*2013-15 Jaakko Mäntyniemi, Finland
*2015-17 Carl Fredrik Johansson, Sverige
*2017-19 Gunnar Björnsson, Island
Jacob Gottfried Otto

**Jacob Gottfried Otto** (født 24. august 1859 i Sem (Tønsberg), død 1. juni 1888) var en norsk lege som forsket på blodet og diabetes.

Han var sønn av marinekaptein Søren Gottfried Otto (1828–1914) av den sveitsiske Otto (slekt) og Andrea (Dea) Bull (1826–1866) av Bull sin Tønsberg-forgrening.  Moren døde tidlig og gjennom farens andre ekteskap, ble Jacob halvbror til admiral Edgar Otto (1873–1952). 

I 1879 gikk Jacob ut av den kjemisk-tekniske linje ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt, det som fra 1910 var Norges tekniske høgskole. Derpå reiste han til Christiania og tok examen artium i 1880 og examen philosophicum i 1881. Han var fra 1880 amanuensis i faget fysiologi ved Det Kongelige Frederiks Universitet sitt fysiologiske laboratorium, som i 1875 hadde blitt etablert av Jacob Worm-Müller (1834–1889). Otto jobbet en god del med Worm-Müller og kunne i 1884 innkassere H.K.H. Kronprinsens gullmedalje på avhandlingen. Fra 1885 var han universitetsstipendiat i fysiologisk kjemi og ble i 1887 dr.phil. på avhandlingen «Bidrag til Kundskap om Blodets Stofvexel».
## Utgivelser
* Bidrag til Kundskaben om Blodets Farvestoffe, CVF, nr. 4, 1883
* Das Vorkommen grosser Mengen von Indoxyl- und Skatoxylschwefelsaure im Harne bei Diabetes mellitus, Bonn, 1884
* 
* Om de spektrophotometriske Konstanters Variation, CVF, nr. 3, 1883
* Medicinsk-kemisk praktikum, 1887. Med Jacob Worm-Müller.
* 
* Blodet, dets kretsløb og Funktion, lærebok 1887
## Referanser
Luis de Moscoso

**Luis de Moscoso Alvarado** (født 1505 i Badajoz, Spania, død 1551 i Peru) var en spansk conquistador.

I Mellomamerika fulgte han sin onkel Pedro de Alvarado ved erobringen av dagens Mexico, Guatemala og El Salvador. På begynnelsen av 1530 fikk han i oppdrag av sin onkel å lede en ekspedisjon øst i El Salvador. 8. mai 1530 grunnla Luis de Moscoso bosetningen San Miguel de la Frontera, som i dag er hovedstaden i departamentet av samme navn.

I Mexico gikk han inn i tjeneste for visekongen av Ny-Spania. Han ledsaget Antonio de Mendoza i erobringen av Peru. 25. november 1550 ankom han der og tok fatt på sine oppgaver. Året etter, 1551, døde han.

## Referanser


## Kilder
* Texas State Historical Association
Nadipteridae

**Nadipteridae** er en utdødd gruppe (familie) av mygg (Nematocera).   

## Utseende
Små (vingelengde 2,8-5,5 millimeter) mygg.

## Fossiler
Gruppen er kjent fra fossiler fra trias og jura, mellom 247-189 millioner år før nåtid, fra Frankrike, Kasakhstan og Kirgisistan.

## Systematisk inndeling

* Orden tovinger (Diptera)
** mygg (Nematocera)
*** Infraorden Ptychopteromorpha
**** Familien **Nadipteridae** Lukashevich, 1995
***** Slekten *[[Nadiptera]]* Lukashevich, 1995 - fra jura
****** *[[Nadiptera anachrona]]* Lukashevich, 1995
****** *[[Nadiptera kaluginae]]* Lukashevich, 1995
****** *[[Nadiptera pulchella]]* Lukashevich, 1995
***** Slekten *[[Tanus]]* Krzeminski & Krzeminska, 2003 - fra Trias, Frankrike
****** *[[Tanus triassicus]]* Krzeminski & Krzeminska, 2003

## Kilder
* Evenhuis, N.L. (1994 med senere revisjoner). Catalog of the fossil flies of the world http://hbs.bishopmuseum.org/fossilcat/ 

## Eksterne lenker
*
Compello

**Compello AS** er et norsk IT-selskap etablert i 2011 etter en sammenslåing av Compello Software og Client Computing Europe. Selskapet utvikler løsninger for å automatisere dataflyt, og er leverandør av løsninger innenfor områdene EDI, eFaktura og fakturagodkjenning. Selskapet er eid av Visma og har hovedkontor på Skøyen i Oslo.

Compello Gruppen har mer enn 80 ansatte i Oslo, Larvik, Stockholm og Colombo . Selskapet har et samarbeid med Microsoft, og ble i 2014 kåret til «Årets Norske Programvarehus» på Microsoft årlige partnerkonferanse i Washington D.C. 
## Historie
Client Computing Europe ASA innfusjonerte i 2011 Compello Software AS og skiftet samtidig navn til Compello AS.
Client Computing ble startet i 1995 og hadde opprinnelig fokusert på meldingsflyt og EDI-meldinger til kraft- og tekstilbransjen. Virksomheten ekspanderte til Sverige i 1998 gjennom overtagelse av Posten/SDS sin EDI-virksomhet og i 2006 til Tyskland gjennom overtagelse av det tyske selskapet GLI GmbH.

I 2004 startet selskapet med eFaktura gjennom investeringer i Euronova AS som etter hvert ble et heleid datterselskap med navnet Client Computing Norway AS.

De norske aktivitetene innenfor EDI og eFaktura ble organisert i Client Computing Utility AS og Client Computing Norway AS. Høsten 2010 ble Client Computing Utility AS innfusjonert i Client Computing Norway AS. Client Computing Norway AS innfusjoneres i 2012 i Compello AS.

I 1997 ble Compello Software etablert med fokus på elektronisk fakturagodkjenning. Dette dekker fakturaskanning (OCR), fakturatolkning, fakturaflyt og integrasjon til økonomisystemet. Selskapet ble i 2011 innfusjonert i Client Computing Europe ASA.

## Referanser


## Eksterne lenker
Offisielt nettsted
Etterretningsoperasjonen i Stockholms skjærgård 2014

**Etterretningsoperasjonen i Stockholms skjærgård 2014** var en militær operasjon som fant sted i Stockholms skjærgård i midten av oktober 2014. Försvarsmakten kategoriserte den som en etterretningsoperasjon som «syftar till att kunna bekräfta främmande undervattensverksamhet».

Avdelinger fra Fjärde sjöstridsflottiljen, Amfibieregementet, Helikopterflottiljen og Hemvärnet deltok. Operasjonen ble igangsatt etter en observasjon fra en privatperson som Försvarsmakten beskrev som en troverdig kilde. Försvarsmakten presenterte et fotografi av et ukjent objekt som ble satt i forbindelse med operasjonen. Innledningsvis var letingen konsentrert til Kanholmsfjärden, og senere flyttet sydover til Nämdöfjärden og Jungfrufjärden. Operasjonen ble avsluttet 24. oktober og antas å ha kostet cirka 20 millioner svenske kroner.

## Referanser
Wilhelm Hanstein (sjakkspiller)

**Wilhelm Hanstein** (1811–1850) var en tysk sjakkmester som ble regnet blant de sterkeste sjakkspillerne i sin tid. Spesialområdet til Hanstein var åpningsteorien. 

## Liv
Hanstein var sønn av den evangeliske teologen .

Han lærte å spille sjakk av Ludwig Bledow, grunnlegger og redaktør av sjakktidsskriftet *[[Deutsche Schachzeitung|Berliner Schachzeitung]]*. Etter Bledows død i 1846 overtok Hanstein det redaksjonelle ansvaret for tidsskriftet. Han var også medforfatter til  Tassilo von Heydebrand und der Lasas *Handbuch des Schachspiels*. I likhet med Bledow og Lasa var Hanstein medlem av «den berlinske sjustjerna», ei innflytelsesrik gruppe av sju sjakkmestre fra klubben *Berliner Schachgesellschaft*.

I 1842 vant Hanstein en match mot Carl Jaenisch og i 1847 en mot sin fetter, Carl Mayet.

Hanstein var jurist, og ble i 1848 oppnevnt til *Regierungsrat* i Magdeburg. Der døde han to år seinere, bare 39 år gammel.

Hansteingambit, eller Hansteinvarianten i kongespringergambit, er oppkalt etter Hanstein. Stillingen oppstår etter 1. е2-е4 е7-е5 2. f2-f4 e5xf4 3. Sg1-f3 g7-g5 4. Lf1-c4 Lf8-g7, da hvit angriper bonden med 5. g2-g3 i stedet for å spille h2-h4 (Philidors gambit).

## Referanser


## Litteratur
* Ludwig Bachmann: *Aus vergangenen Zeiten. Bilder aus der Entwicklungsgeschichte des praktischen Schachspiels.* 2 bind. Berlin 1920–1922 (bind 2 s.&nbsp;129–132)
* Alfred Diel: *Wilhelm Hanstein und sein Gambit.* I *Kaissiber* nr.&nbsp;13, januar–mars 2000, s.&nbsp;58–59.
* O. Koch: *W. Hanstein.* I *Deutsches Wochenschach* 1908, s. 361–365.

## Eksterne lenker
*
Sigtunastiftelsen

**Sigtunastiftelsen** er en svensk selvstendig kristen stiftelse, beliggende i Sigtuna. Den er ikke organisatorisk en del av Svenska kyrkan, men har faglige koblinger til denne.

Stiftelsen driver både hotell- og konferansevirksomhet, samt har et omfattende kulturtilbud og bibliotek med Sveriges største pressearkiv. Dette danner grunnlaget for forskervirksomhet. Kulturprogrammet består av forfatterbesøk, konserter, forelesninger, seminarer, samtalekvelder og retreater.

Stiftelsen var i 1915, og dagens bygg sto ferdig i 1917.


Fil:Sigtunastiftelse 01.jpg|Kapellet
Fil:Sigtunastiftelse 07.jpg|Del av hotellet
Fil:Sigtunastiftelse 04.jpg|Klokketårnet
Fil:Sigtunastiftelsen dec 2011 nr1 Publish.jpg|Utsikt fra buegangen


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Sigtunastiftelsens nettsted
Deutsche Schachzeitung

***Deutsche Schachzeitung*** var et tysk sjakktidsskrift som kom ut fra 1846 til 1988, og som lenge var ansett som et av verdens fremste. 

Første nummer kom i juli 1846, med  Ludwig Bledow som redaktør. De første tiårene var tidsskriftet, som den gang bar navnet *Schachzeitung*, et organ for sjakklubben *[[Berliner Schachgesellschaft]]*. I 1872 ble navnet endret til *Deutsche Schachzeitung*, og ble gitt ut uten avbrudd til september 1944. I oktober 1950 kom det ut på nytt, med Rudolf Teschner som redaktør. Det er gitt ut et ettertrykk av årgangene 1846 til 1944 i 29 bind, Edition Olms (Zürich  1985).

Fra og med januarnummeret 1989 ble *Deutsche Schachzeitung* innlemmet i avisa *[[Schach-Report]]*. I 1996 gikk *Schach-Report* inn i tidsskriftet *[[Schach]]*.

## Liste over redaktører

## Referanser
Virgil van Dijk

**Virgil van Dijk** (født 1991) er en nederlandsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben .

Før han kom til Liverpool spilte han i  i England og i skotske . Han kom i sin første sesong for Celtic på årets lag i Skottland. Han ble av de andre spillerne i Premier League kåret til årets spiller sesongen 2018/-19.

## Karriere
### Groningen
Han startet sin karriere for Willhem II før han bytta til Groningen i 2010. Han startet som høyreback, men ble midtstopper etter å ha vokst 18&nbsp;cm på en sommer.

Han debuterte profesjonelt for Groningen som innbytter i en 4-2 seier mot ADO Den Haag 1. mai 2011.

I sesongen 2011-2012 spilte han 23 kamper og han scoret sitt første mål i en 6-0 seier mot Feyenoord 30. oktober 2011.

### Celtic
Han signerte for Celtic 21. juni 2013 med en 4 års kontrakt, for en overgangssum på rundt 2,6 millioner pund.

Han debuterte 17. august som innbytter i 2-0 seieren mot Aberdeen. En uke senere startet han sin første kamp mot Inverness Caledonian Thistle FC kampen endte 2-2. Han scoret sitt første mål 9. november, han scoret 2 mål i 4-1 seieren over Ross County.

### Southampton
Han skrev 1. september 2015 en femårskontrakt med Southampton med en overgangssum på £11,5 millioner.

Han debuterte mot West Bromwich Albion 12. september i en kamp som endte 0-0. Tre uker senere scoret han sitt første mål i sin tredje kamp mot Swansea.

Den 7. mai 2016 signerte han en 6 års kontrakt med klubben.

Den 22. januar 2017 ble han utnevnt kaptein. Samme dag fikk han en ankelskade i kampen mot Leicester, noe som gjorde at han ikke kunne spille ligacupfinalen som Manchester United vant.

### Liverpool
Den 27. desember 2017 skrev han under for Liverpool FC. Overgangen ble gjennomført 1. januar 2018. Han fikk draktnummer 4. Van Dijk debuterte for Liverpool i FA-cupen mot byrival Everton, og ble matchvinner på Anfield med 2–1-målet i det 84. minutt.

### Landslaget
Den 10. oktober 2015 fikk han sin første landskamp for  mot .

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2024.

## Meritter
;Celtic
* Scottish Premiership (2): 2013/2014, 2014/2015
* Scottish League Cup (1): 2014/2015
;Liverpool
* Premier League (2): 2019/20, 2024/25
* VM i fotball for klubblag (1): 2019

* Champions League (1): 2018/2019
* UEFA Super Cup (1): 2019
* EFL Cup (2): 2021/22, 2023/24
* FA Cup (1): 2021/22

;Individuelt
* UEFA Årets spiller i Europa (1): 2019
* PFA Player of the Year (1): 2019

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Mira (navn)

**Mira** (bulgarsk, makedonsk og serbisk: Мира, sanskrit: मीरा) er et kvinnenavn med flere opprinnelser. Navnet er vanlig blant annet i India gjennom transkripsjoner som *Myra* og *Meera*.

## Etymologi
*Mira* har mange mulige opprinnelser. Det er:
* en kortform av *[[Mirabella]]*.
* en kortform av *[[Miranda (navn)|Miranda]]*.
* en kortform av *[[Elmira (navn)|Elmira]]* eller *[[Almira]]*.
* en kortform av *[[Miriam]]*.
* en kortform av *[[Samira]]*.
* en feminin form av *[[Miro]]*, dannet av det slaviske navneleddet *mir*, som betyr «fred» eller «verden».
* dannet av sanskrit *mira*, «glad».
* dannet av sanskrit *mira* (मीरा), «hav».

*Meera* er en variant transkripsjon av det indiske navnet *Mira*.

*Myra* er en variant av *Mira*, men har også andre opprinnelser.

*Mire* er en variant av *Mira*.

*Miira* er en finsk skrivemåte av navnet, og *Míra* er en islandsk og ungarsk skrivemåte av navnet.

Merk at ordet *mira* finnes i mange språk og betyr blant annet: «se, sikte» på spansk, portugisisk, tagalog, serbokroatisk og rumensk, «hensikt» på italiensk, «mål» på polsk, tsjekkisk og slovakisk og «beundre» på latin.

## Utbredelse
*Mira* var i Sverige mest brukt på 1980- og 1990-tallet.

*Mira* har navnedag i flere land.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Mira Schor (f. 1950), amerikansk kunstner
* Mira Furlan (f. 1955), kroatisk skuespiller og sanger
* Mira Craig (f. 1982), norsk popartist
* Mira Betz, amerikansk magedanser

## Annen bruk av navnet
*Mira* var blant de hundre mest brukte hundenavnene og blant de hundre mest brukte kattenavnene i Norge i 2014.

## Referanser


## Eksterne lenker
Hengverk

Et **hengverk** er en struktur som brukes i trekonstruksjoner. Her blir bærebjelken opphengt i en hengesøyle av jern slik at trekkraften blir ledet videre som trykkrefter til streverne og videre til forankringene. I et dobbelt hengeverk blir kreftene fordelt videre via en spennbjelke.

## Se også
*Sprengverk

## Kilder
*Illustreret norsk konversationsleksikon, bind 1, spalte 1348
Ansorgiidae

**Ansorgiidae** er en utdødd gruppe (familie) av mygg (Nematocera).   

## Utseende
En middelsstor mygg (kroppslengde 6 millimeter, vingelengde 5 millimeter).

## Fossiler
Arten er beskrevet fra et fossil fra Karatau-formasjonen i Kasakhstan. Denne stammer fra øvre jura (165-155 millioner år før nåtid).

## Systematisk inndeling
Av de nålevende familiene er denne gruppen trolig mest i slekt med Tanyderidae.

* Orden tovinger] (Diptera)
** Mygg (Nematocera)
*** Infraorden Psychodomorpha
**** Familien **Ansorgiidae** Krzeminski & Lukashevich, 1993
***** Slekten *[[Ansorgius]]* Krzeminski, 1994
****** *[[Ansorgius praedictus]]* (Krzeminski & Lukashevich, 1993)

## Kilder

* Evenhuis, N.L. (1994 med senere revisjoner). Catalog of the fossil flies of the world http://hbs.bishopmuseum.org/fossilcat/

## Eksterne lenker
*
Grauvogeliidae

**Grauvogeliidae** er en utdødd gruppe (familie) av mygg (Nematocera). Gruppen omfatter de eldste fossilene som med sikkerhet kan plasseres som tovinger.  

## Utseende
Ganske små mygg, vingelengde ca. 3 millimeter. Vingene var avlangt ovale med mange tydelige vingeårer. Det var en tydelig subcosta-åre, en radialåre som delte seg i fem grener, en medialåre som delte seg i fire grener og en to-delt cubitalåre. Tverr-årer mellom gren 1 og 3 av medialåren og mellom median- og cubitalåren avgrenset to lukkede celler inne i vingen.
Dette årenettet samsvarer ganske godt med det hypotetiske årenettet til stamformen for alle tovinger.

## Fossiler
Gruppen er beskrevet fra fossiler fra tidlig trias (247-242 millioner år før nåtid) fra Frankrike. De er dermed blant de aller tidligste tovingene som er kjente. Gruppen er bare kjent fra lokaliteten Arzviller i Frankrike.

## Systematisk inndeling

* Orden **tovinger** (Diptera)
** Mygg (Nematocera)
*** Infraorden Psychodomorpha
**** Familien **Grauvogeliidae** Krzeminski *et al*., 1994
***** Slekten *[[Grauvogelia]]* Krzeminski *et al*., 1994
****** *[[Grauvogelia arzvilleriana]]* Krzeminski *et al*., 1994
***** Slekten *[[Louisa]]* Krzeminski & Krzeminska, 2003
****** *[[Louisa nova]]* Krzeminski & Krzeminska, 2003
***** Slekten *[[Voltziapupa]]* Lukashevich et al., 2010 - slekten er beskrevet fra pupper
****** *[[Voltziapupa cornuta]]*  Lukashevich et al., 2010
****** *[[Voltziapupa tentata]]*  Lukashevich et al., 2010

## Kilder

* Evenhuis, N.L. (1994 med senere revisjoner). Catalog of the fossil flies of the world http://hbs.bishopmuseum.org/fossilcat/

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av vingen av ''Grauvogelia arzvilleriana''