open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Plantasje

**Plantasje** er ofte en landbruksenhet der bare en vekst dyrkes, også kalt monokultur eller monokultivering. 
Som plantasje regnes vanligvis store landbruksenheter i tropene og subtropene som har spesialisert seg på kun én type vekst eller en type husdyr, og som i tillegg utnytter billig lokal arbeidskraft. Spesialisert produksjon i stor skala samt billig arbeidskraft, bidrar sterkt til at produkter som f.eks. bananer og appelsiner er lavprisprodukter i den rike del av verden. 

Plantasjene finnes i første rekke i Latin-Amerika, det sentrale og sørlige Afrika og i Sørøst-Asia.

## Historisk bakgrunn
Plantasjene kom i gang i kjølvannet av de store oppdagelser og erobringer i det 15. århundre utført av blant annet Christofer Columbus, Vasco da Gama, Hernán Cortés og Francisco Pizarro. Disse og andre oppdagerne innledet første fase i kolonialismen som var begrunnet med behovet for å åpne nye handelsruter. I virkeligheten ble denne fase i minst like stor grad preget av regulære erobrings- og plyndringstokter med edle metaller (primært gull og sølv) som hovedmål. I løpet av det 17. og 18. århundre slo mange europeere seg ned på territoriene som ble erobret i kolonialismens første fase, og det er disse nybyggerne (i første rekke representanter fra hjemlandets adelskap) som etablerer plantasjer for eksport til sine hjemland. Især i Latin-Amerika og Afrika sørger en voksende slavehandel for å gi en jevnt tilførsel av billig arbeidskraft. 

Produktene fra plantasjene gikk dels til direkte konsumpsjon (kolonialvarer) i hjemlandet eller til innsatsfaktorer i hjemlandets industri. Plantasjeproduktene er i første rekke krydder, bomull, gummi, sukker, frukt, kaffe, tobakk, kakao og te, men også palmeolje. Etterspørselen etter sistnevnte før i øyeblikket til stor avskoging av regnskog i Asia, med påfølgende skadevirkninger for mange dyrearter.

Så godt som samtlige plantasjer i Afrika, Asia og Latin-Amerika var fram til 2. verdenskrig eid og kontrollert av europeiske innvandrere eller europeiske og nordamerikanske selskaper. De europeiske selskapene var i første rekke representert i Asia og Afrika, mens selskaper fra USA kontrollerte så godt som samtlige plantasjer i Latin-Amerika.

## Økologiske, økonomiske og sosiale konsekvenser
Plantasjenes satsing på monokulturer, førte ofte med seg store økologiske konsekvenser for flora- og fauna-mangfoldet som fantes naturlig i området. Når stadig deler av regnskogen i for eksempel Brasil og Indonesia ryddes for å gi plass til enorme plantasjer, svekkes artsmangfoldet samtidig som det fortrenger urbefolkning, småbønder og andre som lever i mer overensstemmelse med de naturgitte vilkårene. 

I mange tilfeller førte dette også til svekkelse av den lokale økonomien, dels fordi eksportinntektene gikk til plantasjeierne og dels fordi plantasjeeierne eller utenlandske selskap tilegnet seg arealer som urbefolkning og småbønder tidligere livnærte seg av. Særlig i kolonitiden, men også i våre dager gir plantasjeøkonomien derfor ofte to vidt forskjellige økonomiske resultat. Rikdom for plantasjeeiere og fattigdom for lokalbefolkningen.

## Eksterne lenker
*
Elmbridge

**Elmbridge** er et administrativt distrikt i grevskapet Surrey, England. Administrasjonssenteret er Esher. Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved at de to bydistriktene Esher og Walton & Weybridge ble slått sammen. Beregnet folketall for 2014 er 132 769 innbyggere.

Distriktet deler en lang grense med Stor-London, Richmond upon Thames i nord og Kingston upon Thames i øst. I motsatt retning av klokken fra nordvest, grenser Elmbridge mot Surrey-distriktene Spelthorne, Runnymede, Woking, Guildford og Mole Valley. Elmbridge er bortimot fullstendig innenfor omfanget av motorveien M25. Det er kun ett verdslig sogn, Claygate, mens det gjenværende området har to framfor tre lag av lokal myndighet. Ansvaret for en del tjenester er i Surrey County Council, eksempelvis sosiale tjenester og transport.

## Steder i distriktet

*Claygate, Cobham
*Esher
*Hersham, Hinchley Wood
*Long Ditton
*Molesey
*Oxshott
*Stoke d'Abernon
*Thames Ditton
*Walton-on-Thames, Weybridge

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettsted for lokalsamfunnet
* Elmbridge Borough Council
* ''Elmbridge Guardian'', lokalavis
Organisasjonen av amerikanske stater

**Organisasjonen av amerikanske stater** (**OAS**) er en internasjonal organisasjon for de selvstendige statene i Amerika. Den består av alle 35 stater i Amerika og har sete i Washington, DC.

Cuba var *totalt* utestengt fra deltakelse i OAS mellom februar 1962 og juni 2009. Dette ble vedtatt på det åttende konsultative møtet i Punta del Este i Uruguay den 31. januar 1962 siden landet hadde en kommunistisk regjering. 14 stemte for, én mot (Cuba) og seks avholdt seg fra å stemme (Argentina, Bolivia, Brasil, Chile, Ecuador og Mexico). I 2009 ble det vedtatt at Cuba kan få tilbake sin fullverdige status i OAS dersom landet oppfyller organisasjonens formål og prinsipper. Dette etter at USA og OAS-statene hadde hatt samtaler om blant annet demokrati, siden OAS regner Cubas demokratiske situasjon som for dårlig.

Honduras ble utestengt fra å delta aktivt den 5. juli 2009 etter at den demokratisk valgte president Jose Manuel Zelaya ble fjernet fra makten i det OAS kalte et kupp. Organisasjonen understreket at dette var midlertidig, og at medlemskap ville gjenopprettes når demokratiet var tilbake i landet. Honduras ble igjen fullverdig medlem i 2011.

## Se også
*CARICOM
*De søramerikanske lands union
*Den interamerikanske utviklingsbanken
*Rio-gruppen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
OAS

**OAS** kan referere til:

*Oslo- og Akershushøgskolenes studentsamskipnad
*Organisasjonen av amerikanske stater
*Organisation Armée Secrète
Woolworth Building

**Woolworth Building** er en av de eldste gjenværende skyskraperne i New York. Den var verdens høyeste kontorbygning fra åpningen i 1913 til 40 Wall Street sto ferdig i 1930. Med sine 241 meter er Woolworth Building fremdeles en av USAs hundre høyeste bygninger, og den 25. høyeste bygning i New York (pr. oktober 2017).

Woolworth Building er oppført som et praktbygg etter inspirasjon fra middelalderens kirker, noe som ga den tilnavnet *The Cathedral of Commerce* da den sto ferdig. Bygningen er rikt utsmykket med spir, relieffer, mosaikker og andre ornamentale detaljer i gotisk stil, og den regnes av mange som en av New Yorks vakreste og mest spektakulære bygninger. Woolworth Building er tegnet av Cass Gilbert, og konstruksjonen kostet byggherren, Frank Woolworth, 13,5 millioner dollar i årene mellom 1910 og 1913, en sum han sies å ha betalt i kontanter ned til siste penny. 

Bygningen ligger langs Broadway på nedre Manhattan, vis-à-vis City Hall. Etter angrepet på World Trade Center like ved var Woolworth uten strøm og telefon noen uker. Bygningen fikk ingen varige skader, men det rikt utsmykkede inngangspartiet ble stengt for publikum etter 11. september 2001.

De to norske ingeniørene Gunvald Aus fra Haugesund og Kort Berle fra Halden spilte en viktig rolle i byggingen av Woolworth Building, da det var disse to som designet stålrammen til skyskraperen. Mange norske snekkere, murere, malere og elektrikere arbeidet på bygget.

## Referanser


## Se også
*Liste over skyskrapere

## Eksterne lenker
* Bilder av Woolworth Building fra NYCFoto
* Greatbuildings.com
* Medieval New York
USNS «Comfort» (T-AH-20)

**USNS «Comfort»** (**T-AH-20**) er et hospitalskip i den amerikanske marinen. Det er tredje skipet i den amerikanske marinen som heter «Comfort», og det andre skipet i Mercy-klassen som inngår i flåten.

Skipet var opprinnelig bygget som en oljetanker i 1976, men ble kjøpt av den amerikanske marinen i 1987. Totalt har skipet 1&nbsp;000 sengeplasser og 12 operasjonsrom, samt moderne utstyr innenfor mange medisinske felt.

Skipet har hjemmehavn i Baltimore eller i Norfolk, hvor det ligger klart til å seile på fem dagers varsel.

## Innsats i kriser og krig
USNS «Comfort» har vært satt inn i mange konflikter, katastrofer og andre nødssituasjonen. Under Operation Desert Storm lå skipet frem til mars 1991 ved Khafji utenfor kysten av Saudi-Arabia. Mer enn 8000 pasienter ble peiet ambulant, og 700 pasienten tatt i mot stasjonært. Det ble foretatt 337 kirurgiske inngrep.

Under Operation Sea Signal tok skipet seg i 1994 av flyktninger fra Haiti og fungerte som et flytende immigrasjonsmottak. 

Under Operation Uphold Democracy i september 1994 ble «Comfort» sendt til Guantanamobasen for å ta seg av intensivpasienter blant de 35.000 kubanske og haitianske flyktingene.

Operation Noble Eagle: Om ettermiddagen 11. september 2001 ble «Comfort» beordret til New York City og ble en avlastnings 250-sengs klinikk ved Pier 92 i Midtown Manhattan. 561 pasienter fikk medisinsk behandling, 500 hjelpemannskaper fikk psykologisk pleie.

Under Operation Iraqi Freedom oppholdt skipet seg i 56 dager i Persiabukten. Det ble foretatt 590 kirurgiske inngrep, 600 blodoverføringer, tatt mer enn 8.000 røntgenbilder og behandlet knapt 700 pasienter, hvorav ca 200 irakiske sivilister eller fiendtlige krigsfanger.

Joint Task Force Katrina bragte skipet til Mexicogulfen i september 2005, til støtte for hjelpearbeidet etter orkanen Katrina.

Operation Continuing Promise fant sted i 2007 og en stor del av dette initiativet igangsatt av president Bush gikk ut på å fremme sosial rettferdighet på den vestlige halvhule. *Comfort* besøkte tolv mellomamerikanske, søramerikanske og karibiske land, og dets medisinske personal gav gratis helsetjenester. De behandlet mer enn 98.000 pasienter og opererte 1.100 ganger.

Den 13. januar 2010 ble «Comfort» beordret til å hjelpe med hjelpetiltak etter jordskjelvet i Haiti. Det ble plassert ved Port-au-Prince og behandlet hver dag mellom 200 og 300 pasienter, som ble bragt til skipet med helikoptre av US Marines. Frem til 10. mars 2010 foretok man 843 operasjoner om bord, og ni barn ble født der.

Ved Puerto Rico i 2017 støttet «Comfort» hjelpearbeidet i det orkanherjede landet.

Covid-19-pandemien i 2020 bragte «Comfort» til New York City for å avlaste sykehusene i byen slik at de i større grad skulle kunne vie seg til covid-19-pasienter, og ikke-smittede pasienter ikke skulle risikere smitte på slike sykehus.

## Referanser


## Litteratur

*

## Eksterne lenker
* 
*
Nordstjernen

**Nordstjernen**, også kalt **Polarstjernen**, **Stella Polaris** eller bare **Polaris**, er den synlige stjernen som står nærmest himmelens nordpol, i dag mindre enn 1°. Fordi den viser hvor nord er, er den blitt en av himmelens mest kjente stjerner, selv om den sett fra jorden ikke er av de mest lys&shy;sterke.

På grunn av jordaksens presesjon flytter det punktet seg, som jordaksen peker mot på himmelen &ndash; det vil si den nordlige himmelpol &ndash; langsomt og beskriver en sirkel med radius på ca. 23½ grad. Det tar ca. 25&nbsp;800 år for himmelpolen å fullføre sirkelen. Det betyr at den nordlige himmelpol ikke alltid vil stå så nær Nordstjernen, som den gjør nå. Frem til år 2100 vil den nærme seg til 28', da den vil begynne å fjerne seg igjen. Om 12&nbsp;900 år vil himmelpolen befinne seg ca. 47 grader fra Nordstjernen. Først etter 25&nbsp;800 år vil jordaksen igjen peke mot Nordstjernen, som da på nytt vil fortjene sitt navn.

Nordstjernen er den klareste stjernen i stjernebildet *[[Lille bjørn]]*, og betegnes derfor som \ \alpha*Ursa Minori*. Ved hjelp av observasjoner gjort av den europeiske satellitten «Hipparcos» beregnet i man 1990-årene Nordstjernens avstand fra vår egen stjerne, Solen, til 460 lysår. Astronomer fra Canada, Ukraina og Belgia har ved høyoppløselige observasjoner av stjernens lysspekter senere fastslått at Nordstjernen befinner seg *bare* 323 lysår fra Solen. Nordstjernen har en tilsynelatende lysstyrke på 2,m12. Dens absolutte lysstyrke er -8,m6, som betyr at den er omtrent 2500 ganger så lyssterk som Solen, men når dens lys når frem til vårt solsystem, har det en intensitet som kun er ca. 4×10-9 Watt/m².

Nordstjernen er egentlig et system bestående av tre stjerner. Mens den ene følgesvennen kan sees tydelig gjennom små teleskoper, er den siste så nær selve Nordstjernen at den aldri har vært observert før Hubble-teleskopet tok  disse bildene.  
 
I middelalderen het den også «Stella Nautica» og «Stella Maris». Engelskmennene kalte den for «Lodestar» akkurat som de kalte magneten for «lodestone». Den samme idéen lå også bak det norrøne navnet «Leiðarstjarna», nemlig stjernen som viser *leia*, altså retningen. (*Leiðar* er genitiv av hunkjønnsordet *leið*.) Da kompasset kom i bruk, fikk magneten det liktklingende norrøne navnet «leiðarsteinn».

## Referanser
Absolutt størrelsesklasse

**Absolutt størrelsesklasse** brukes i astronomien til å klassifisere stjernene etter lysstyrke. En stjernes absolutte størrelsesklasse er et tall M, som kan beregnes når en kjenner stjernens tilsynelatende størrelsesklasse m og hvor langt borte den er. Dersom dens avstand fra solsystemet uttrykt i parsecs er p, så er sammenhengen mellom absolutt og tilsynelatende størrelsesklasse gitt ved formelen:

\ M = m + 5 - 5*\lg(p),

der \lg står for logaritmen med grunntall 10.

Grunnen til at logaritmen opptrer, er at størrelseklassebegrepet ikke direkte uttrykker lysstyrken i Watt, men forholder seg til denne via en logaritmisk skala, slik at størrelsesklasseskalaen mest mulig skal følge loven om hvordan øyet naturlig vurderer synsinntrykk av forskjellig styrke.

En stjernes absolutte størrelsesklasse er intet annet enn det dens tilsynelatende størrelsesklasse ville ha vært, dersom den ble observert fra en standard avstand på 10 parsec.

Andre norske betegnelser for absolutt størrelsesklasse er *absolutt størrelse*, og *absolutt lysstyrke*. På fransk heter det «magnitude absolue», på tysk «absolute Helligkeit», på engelsk «absolute magnitude» og på nederlandsk «absolute helderheid».

## Eksempel
Polarstjernen har tilsynelatende størrelsesklasse 2,m12 og dens avstand fra solsystemet er 460 lysår, som er 141 parsec. Dens absolutte størrelsesklasse blir da \ 2,12 + 5 - 5*\lg(141), dvs. M =  −3,m6.

## Se også
* Størrelsesklasse
* Parallakse
Nuklide

En **nuklide** er en gruppe av atomer som har et bestemt antall protoner og nøytroner i kjernen. Ustabile nuklider som omdannes til stabile eller ustabile datternuklider kalles radionuklider. Det kan finnes flere isotoper med samme atomnummer, på grunn av forskjellig antall nøytroner.

## Kilder
*Caplex
Pedro de Deza Manuel

**Pedro de Deza Manuel** (født 26. mars 1520 i Sevilla i Spania, død 27. august 1600 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie.

Han ble kreert til kardinal 21. februar 1578 av pave Gregor XIII, med *[[Santa Prisca (Roma)|Santa Prisca]]* som tittelkirke.

Han var i slekt med kongen av Portugal.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
* Pave Sixtus IV (1414-1484) * bispeviet 1471
* Pave Julius II (1443-1513) *1481
* Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
* Pave Leo X ( 1475-1521) *1513 
* Pave Paul III (1468-1549) *1519
* Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
* Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
* Pave Klemens VIII (1536-1605) *1592 
* Kardinal *Pedro de Deza Manuel* (1520-1600) *1600 
## Referanser

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Samoset

**Samoset** var den første innfødte amerikanske indianeren som tok kontakt med pilegrimene. De var mer enn overrasket da han en dag mens de var travelt opptatt med å bygge bosetningen spaserte tvers gjennom leiren og hilste dem på engelsk. Det er påstått at han sa «velkommen».

Han var medlem av en abenaki sachem stamme som bodde på den tiden i Maine. Han ble en sagamore, en underordnet høvding, i sin stamme og besøkte høvding Massasoit.

Han hadde lært sitt gebrokne engelsk fra engelske fiskere som kom for å fiske utenfor Monhegan-øya.

Etter å ha tilbrakt kvelden med pilegrimene, kom han tilbake to dager senere med Squanto.
Fernando de Toledo de Oropesa

**Fernando de Toledo de Oropesa** (født 1520 i Spania, døde 1590 i Oropesa under en preken) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han ble presteviet og gikk i tronens tjeneste, blant annet som president for den kongelige *audiencia* (høyesterett) i Peru, men foretrakk likevel etter sin utnevnelse å forbli i Spania og vie seg til prestelig arbeid blant de fattige.

Etter anmodning fra Spanias kong Filip II ble han kreert til kardinal 21. februar 1578 av pave Gregor XIII. Imidlertid nektet han å ta imot denne verdigheten, som deretter ble trukket tilbake i juli samme år. Paven klaget deretter til kongen på at han hadde foreslått noen til kardinalsverdigheten uten å ha forsikret seg om kandidaten var villig. Kongen svarte at han ikke hadde kunnet forestille seg at noen ville avvise en slik heder.

Han var i slekt med kardinal Juan Álvarez y Alva de Toledo (kreert 1538).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
John Carver

**John Carver** (født ca. 1576 i enten Nottinghamshire eller Derbyshire, England, død 15. april 1621 i det som ble Plymouth, Massachusetts, USA) var den første guvernør av Plymouth-kolonien.

Carver var en av pilegrimene som kom over i *[[Mayflower]]* og ble valgt til guvernør kort tid etter at de gikk i land. Han hjalp til med å bosette folkene i deres nye hjem, men døde etter fire måneder i april 1621.

## Referanser
René de Birague

** René de Birague ** eller **Biraghe, Biragro** (født 2. februar 1506 i Milano i Italia, døde 24. november 1583 i Paris i Frankrike) var en av Den katolske kirkes kardinaler. 

I forbindelse med de italienske kriger tok familien, som hadde tatt parti for det franske parti, dekning i Frankrike. René kom i kong Frans I av Frankrikes tjeneste, giftet seg, og ble geistlig etter at hustruen døde. Han var medlem av det kongelige geheimeråd og deltok på rådets hemmelige møte den 24. august 1572 der beslutningen ble fattet om det som ble massakren av hugenotter under Bartolomeusnatten. 

Han ble kreert til kardinal 21. februar 1578 av pave Gregor XIII, etter kong Henrik III av Frankrikes forslag. På grunn av sin sterke motstand mot protesttantismen fikk han oppnavnet *martello degli eretici* (heretikernes hammer).

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Squanto

**Tisquantum** (bedre kjent som **Squanto**) (død november 1622) var en av de to innfødte amerikanske indianerne (Samoset var den andre) som hjalp pilegrimene under deres første vinter i den nye verdenen. Han var medlem av *Pawtuxet*-stammen, en understamme av Wampanoag-konføderasjonen.

Det var ikke ukjent for tidlige utforskere av Amerika å ta indianere tilbake til Europa. Squanto ble kidnappet og tatt til England av George Weymouth i 1605. Han arbeidet i England i ni år før han reiste tilbake til den nye verdenen på John Smiths reise i 1613.

Ikke før hadde Squanto returnert til sin stamme før han igjen ble kidnappet av en annen engelskmann, Thomas Hunt. Han ble tatt som slave til Málaga, Spania, hvor Hunt forsøkte å selge Squanto og et antall andre indianere til slaveri. Noen lokale munker oppdaget hva Hunt forsøkte og tok de gjenværende indianerne, inkludert Squanto, for å lære dem opp i kristen tro. Tisquantum levde i klosteret til 1618 før han arbeidet en stund i London, England.

En annen gjenfortelling er at han flyktet til London og så reiste til Cupers Cove, Newfoundland. Han returnerte til England i 1618.

Han reiste tilbake til sitt hjemland igjen i 1619 hvor han sluttet seg til en utforskningsekspedisjon langs kysten av New England. Han oppdaget snart at stammen hans hadde blitt desimert året før av en forferdelig epidemi, muligens kopper.

Squanto bosatte seg til slutt med pilegrimene og hjalp dem gjennom deres første vanskelige vinter. Hans motiver for å hjelpe dem var rent egoistiske og innen slutten av 1621 brukte han sin posisjon hos pilegrimene for egen vinning og truet med å slippe løs «den forferdelige epidemien» på amerikanske indianerstammer som ikke gjorde som han sa.

Han arbeidet som lærer og tolk for pilegrimene det neste året før han plutselig fikk feber. Han døde få dager senere.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Encyclopedia of North American Indians''
* ''The History of Tisquantum'', Caleb Johnson, 1997, with references
* Biography at the ''Dictionary of Canadian Biography Online''
Øya Fotball Club

**Øya Fotball Club** var en fotballklubb med på det meste ca. 90 medlemmer, stiftet 1. oktober 1974, og tok navnet sitt fra området Øya, ei halvøy i gangavstand fra Trondheim sentrum.

Damelaget ble startet igjen i 2002, etter en lengre periode med kun herrefotball.
Øya FC var i sin tid, sammen med Trondheims-Ørn, eneste klubb som hadde damelag i Trondheim.

Herrelaget hadde en av sine beste sesonger på lenge i 2000 da de ble kretsmestere i Sør-Trøndelag.

I 2007 vant Øya sin pulje i 5. divisjon Trøndelag, og rykket opp til 4. divisjon.
Øya slo Glimt i kvartfinalen i kretsmesterskapet, men tapte semifinalen 7-4 mot Heimdal IFs andrelag, som bl.a. stilte med sju spillere fra førstelaget.

Øya FC spilte kampene sine hovedsakelig på Lade Kunstgress og Freidigbanen.

4. oktober 2010 ble det vedtatt at Øya skulle slå seg sammen med Sportsklubben Trygg/Lade.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tilsynelatende størrelsesklasse

**Tilsynelatende størrelsesklasse** brukes i astronomien og gir
et mål for hvor sterkt lyset som når oss fra en gitt stjerne er.
Allerede i oldtiden hadde Klaudios Ptolemaios klassifisert de synlige
stjernene i 6 klasser, slik at de 15 best synlige tilhørte klasse 1,
mens de svakeste stjernene, som såvidt kunne skimtes, tilhørte
klasse 6.

I det 19. århundret ble det så laget en ny skala, som var basert
på fotometrisk måling av lysintensiteter, og som mest mulig
skulle avspeile den tradisjonelle skalaen fra 1 til 6. Man fant
da ut at, siden øyet reagerte noenlunde logaritmisk på synsinntrykk
av forskjellig styrke, en kunne benytte en logaritmisk skala
til å definere størelsesklassene som funksjon av observert lysstyrke.
Dersom lyset som mottas fra to stjerner har intensitetene *I*1
og *I*2, så definerte man differensen mellom deres tilsynelatende
størrelsesklasser, *m*1 og *m*2, ved formelen

m_1 - m_2 = -2{,}5 \cdot \lg\left({I_1 \over I_2}\right),

der \lg er logaritmen med grunntall 10.
Faktoren 2,5 ble valgt, fordi man hadde slått fast at lyset
fra en meget svak stjerne (klasse 6) hadde en intensitet
som var omtrent hundrendeparten av intensiteten av lyset
som når oss fra en meget klar stjerne (klasse 1).
Setter man nemlig inn i formelen
*I*1/*I*2 = 100, så får man at
de to stjernene ligger akkurat 5 størrelsesklasser ifra hverandre.
Denne definisjonen ble innført av N. G. Pogson i 1854.

På fransk heter det «magnitude apparente», på engelsk
«apparent magnitude», eller også bare «magnitude», der
det da er underforstått at det menes «apparent».
På nederlandsk heter det «schijnbare helderheid» og på
tysk «scheinbare Helligkeit».

**[[absolutt størrelsesklasse]]** bygger på Pogsons formel,
idet man tenker seg stjernen observert fra en standard
astronomisk avstand på 10 parsec. Den tenkte, derfra observerte,
størrelsesklassen kalles *stjernens absolutte størrelsesklasse*,
symbol *M*. Idet en stjernes lysintensiteten avtar omvendt proporsjonalt
med kvadratet av avstanden, får en da følgende formel for sammenhengen
mellom absolutt og tilsynelatende størrelsesklasse:

\ M = m + 5 - 5 \cdot \lg(p),

der *p* er stjernens parallakse, som er dens avstand
fra solsystemet målt i parsec.
Støtende hunder

**Støtende hunder** kalles gjerne også **kortjagere**. Dette er jakthunder som ikke avgir fullstendig *los* og heller ikke forfølger viltet særlig lenge, men bare skremmer (støter) det opp. 

Man bruker gjerne støtende hunder til småviltjakt på fugl, hare, rødrev og rådyr i Norge, og i en viss grad også til hjortejakt. Andre steder er også kanin og dåhjort typisk viltslag å jakte på med støtende hunder. De mest vanlige hundetypene er apporterende fuglehunder som retrievere, spaniels og vannhunder, men til annet enn fugl brukes også noen terriere, vorstehhunder og støvere som kortjagere. I Norge har engelsk springer spaniel har vært den mest dominerende hunderasen under fuglejakt og på jaktprøver.

Noen mener at en dyktig kortjager ikke skal forfølge viltet i mer enn cirka 10–20 minutter, avhengig av vilttettheteten der det jaktes. I Skåne i Sverige regner svenskene den perfekte kortjageren som en hund som ikke forfølger viltet mer enn i cirka 5–10 minutter, fordi småvilttettheten er stor. **Støtende fuglehunder** skal ikke jage etter fuglene når de er støtt opp, men forholde seg rolig så ikke jegeren forstyrres i skuddøyeblikket.

Støtende hunder sporer viltet på samme måte som drivende hunder. Typiske kortjagere loser med kontinuerlig intens bjeffing, men først når viltet er innenfor synsfeltet. Så lenge hunden fortsatt sporer støter den (bjeffer av og til). Jo ferskere sporet blir, jo oftere og mer intenst støter den. Støtende fuglehunder, som regel enten spaniels (primært) eller vannhunder, er hunder som søker etter fugl innenfor skuddhold. Disse hundene slår ut til sidene rett foran jegeren, men gjerne ikke mer enn 20 meter til hver side, og jager opp fugl. Skutte fugler skal apporteres. 

## Referanser
Marmarahavet

**Marmarahavet**, i antikken kalt for *Propontis*, er et innhav, fullstendig innenfor grensene av Tyrkia. Det forbinder Svartehavet med Egeerhavet, og således adskiller Tyrkias asiatiske og europeiske deler. Marmarahavet er forbundet med Svartehavet i nordøst gjennom Bosporosstredet og i sørvest med Egeerhavet gjennom Dardanellene. Bosporos deler byen Istanbul i en asiatisk og en europeisk side.

## Areal
Arealet til Marmarahavet er på  km². Det er 280&nbsp;km langt fra nordøst til sørvest og rundt 80&nbsp;km bredt på det bredeste. Gjennomsnittsdybden er på 494 meter, og havet er  meter dypt på det dypeste. Det er to store øygrupper i havet, Prinseøyene og Marmaraøyene.

## Jordskjelv
Den nordanatolske forkastning går under Marmarahavet. Forkastningen har utløst mange jordskjelv, det siste av katastrofalt omfang skjedde 17. august 1999 og hadde sitt episenter i Izmitområdet.

## Omfang
Den internasjonale hydrografiske organisasjon har definert omfanget av Marmarahavet som følgende: I vest: Dardanellene grenser mot Egeerhavet (en linje sammenføyer Kum Kale (26°11'E) og Kapp Helles). I nordøst: En linje sammenføyer Kapp Rumili med Kapp Anatoli (41°13'N).

## Navn
Marmarahavet har sitt navn fra øya Marmaraøya som har rike kilder på marmor, fra gresk μάρμαρον, *mármaros*, «marmor».

Havets opprinnelige navn, antikkens greske Propontis er avledet fra *pro-* (før) og *pontos* (hav). Det oppsto fra det faktum at grekerne seilte gjennom det for å komme til Svartehavet, *Pontos*. I gresk mytologi brakte en storm i Propontis argonautene tilbake til en øy de hadde forlatt, framskyndet en kamp hvor enten Jason eller Herakles, i henhold til ulike kilder, drepte kong Kyzikos som ved en feiltagelse trodde de var hans fiender pelasgere.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* «Sea of Marmara: Where Ancient Myth and Modern Science Mix», *Science Focus – SeaWiFS*
Helensville

**Helensville** er en by i på den nordlige delen av Nordøya i New Zealand. Den ligger 40 km nordvest for Auckland.

Området rundt Helensville ble opprinnelig kalt *Te Awaroa*, som betyr «Den lange veien» eller «Den lange elvedalen». De første europeerne som bosatte seg i distriktet var canadiske skogbrukere som het McLeod. John McLeod bygde et hus som han kalte «Helen's Villa» til ære for sin kone og navnet ble synonymt med det nærliggende området.

I begynnelsen livnærte stedets innbyggere seg av kauritre-hogst og foredling, men fra begynnelsen av 1900 tallet utviklet det seg en meieriindustri. Stedet ble også et turistmål rundt denne tiden fordi det fantes varme kilder i området vest for byen.

Selv om stedet ikke lenger er basert på skogbruk eller meierivirksomhet er det fremdeles et turistmål, mye på grunn av de historiske bygningene i området. Nærliggende vingårder har bidratt til et økonomisk løft de senere årene.

Byen har to skoler, en barneskole og en videregående med om lag 700 elever. I 2006 telte byen 2880 innbyggere.

## Referanser

 


## Eksterne lenker

*
Slaget ved Reading 871

**Slaget ved Reading** sto den 4. januar 871, da Ethelred av Wessex og hans bror Alfred angrep en invaderende dansk styrke som hadde slått leir ved Reading. Sakserne påførte danene store tap, men ble til slutt selv drevet på flukt. 

Strengt tatt vant danene slaget, men deres styrke var så svekket av deres felttog stanset opp. Alfred den store samlet sine styrker og gikk på nytt i kamp mot danene fire dager senere (8. januar) i Slaget ved Ashdown. Danenes leder Bagsecg og fem danske jarler ble drept i dette slaget.
Slaget ved Reading 1688

**Slaget ved Reading** sto den 9. desember 1688 rett ved Reading i Berkshire, England. 

I november 1688 steg Vilhelm og Maria i land i England med en protestantisk hær. Den 9. desember sendte Jakob II deler av sin hær til Reading for å stoppe deres frammarsj. 

Borgerne i Reading sendte bud til Vilhelm om dette, og en styrke på 250 nederlandske soldater ble sendt til byen. De foretok et overraskelsesangrep, og Jakobs styrker trakk seg tilbake under full forvirring.
Bridgnorth Castle

**Bridgnorth slott** i Bridgnorth, Shropshire ble bygget i 1190 av Robert de Belleme, senere jarl av Shrewsbury. 

Det ble beleiret fire ganger. Siste gang var under den engelske borgerkrigen, da rojalistene holdt byen. Parlamentarianerne anla en kunst høyde, Panpudding Hill, rett ved slottet for å kunne beskyte det med artilleri. De gravde også tunneler i klippen slottet sto på for å sprenge miner under murene. Som en følge av disse truslene mot slottet, kombinert med at man begynte å gå tom for forsyninger, ble slottet overgitt. 

I 1647 valgte parlamentarianerne å sprenge slottet, ettersom de fryktet at rojalistene skulle gjeninnta byen. 

Den eneste delen som står igjen er en del av det store tårnet, som heller med en skarpere vinkel inn Det skjeve tårn i Pisa. 

Fordi store deler av byen brant under den siste beleiringen, finnes det ingen bevarte bilder eller planer som viser hvordan slottet så ut før sprengningen. Arkeologiske undersøkelser har kunnet gi et bilde av en del av anlegget. 

## Referanser
Verdens øye

***Verdens øye*** (engelsk: *The Eye of the World*) er den første boka i fantasy-serien *[[Tidshjulet]]*, skrevet av Robert Jordan. Boka ble gitt ut 15. januar 1990 i USA, og ble første gang utgitt i Norge i 1996 av Tiden Norsk Forlag. De ga den ut i to deler: *Flukten fra Emondsmark* (prolog til kapittel 23) og *Stormens øye* (kapittel 24 til 53), men har senere gitt den ut i en enkeltutgave. Den norske boka er oversatt av Olaf Havnes.

I 2002 ble boka gitt ut på ny i USA, med en forlenget prolog som fokuserte på Egwene al'Vere.

Verdens øye introdusere de tre unge guttene Rand al'Thor, Mattrim Cauthon og Perrin Aybara fra landsbyen Emondsmark.
Sekuritas

:*For vaktselskapet Securitas, se [[Securitas AB]]*.

**Sekuritas** (latin, oppr. *sine cura*, uten bekymring; sikkerhet, trygghet) var i romersk mytologi gudinnen for sikkerhet, spesielt Romerrikets sikkerhet.
Tuft

En **tuft** er betegnelsen på fundamentet til et hus. Ordet tuft brukes helst hvis huset er fjernet, og en bare ser restene av jordvoller, en grop i bakken eller en grunnmur, som vitne om at huset har vært der. Dette er altså ikke en ruin, siden rester, utover selve tufta, etter byggverket mangler.

Ordet er kanskje mest brukt i arkeologisk sammenheng.
Bridgnorth

**Bridgnorth** er en by i Shropshire, England. Den er delt i to i en nedre og øvre del, *Low Town* og *High Town*, og som har navn etter deres beliggenhet i høyde i forhold til elven Severn, som skiller den øvre bydelen på høyre elvebredd fra den nedre på motsatte av elven. Byen er administrasjonssenter for, og har gitt navn til, distriktet Bridgnorth. I henhold til folketellingen i 2011 har byen en befolkning på 12 079 innbyggere, noe som er en liten økning fra 2001 med 11 891 innbyggere.

De to bydelene er forbundet med den bratteste jernbanestrekningen i Storbritannia, Castle Hill Railway. I Low Town finner man Severn Valley Railway, som går sørover mot Kidderminster. High Town domineres av festningen Bridgnorth Castle og rådhuset fra 1600-tallet. Det er også bevart en byport, og vannmøllen Daniel's Mill. Festningen er i ruiner etter at det ble sprengt under den engelske borgerkrigen. Ved samme anledning ble store deler av byen brent.

21. august 2003 fikk Bridgnorth status som Fairtrade Town.

Den lille byen har hele 27 puber, noe mange turister til Black Country utforsker nærmere. Det arrangeres en årlig folkemusikkfestival.

## Vennskapsbyer
Bridgnorth har følgende vennskapsbyer:

*  Thiers, Frankrike
*  Schrobenhausen, Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

* Bridgnorth, Much Wenlock and the Severn Valley
* Om Bridgnorth, nettsted for turister og lokal informasjon
* Discover Bridgnorth, Bridgnorth Guided 
* Bridgnorth Music and Arts Festival 2010 , musikkfestvalen
Operasjon Sjøløve

**Operasjon Sjøløve** (tysk: *Unternehmen Seelöwe*) var det tyske kodenavnet for den planlagte invasjonen av Storbritannia under den andre verdenskrig. Planen ble aldri gjennomført fordi Luftwaffe tapte slaget om Storbritannia, luftkrigen over Storbritannia sommeren og høsten 1940.
 Etter slaget om Frankrike, håpet Adolf Hitler, føreren og øverstkommanderende for de tyske væpnede styrker, at den britiske regjeringen ville akseptere tilbudet hans om å avslutte krigen, og han vurderte motvillig invasjon bare som en siste utvei hvis alle andre alternativer mislyktes.

## Bakgrunn
Planene for *Unternehmen Seelöwe* ble fremlagt av den tyske flåtes strateger for Hitler etter at okkupasjonen av Frankrike var gjennomført i juli 1940. Hær og flåte var ikke enige om steder og tidspunkt for invasjonen. Det var i alle tilfeller Luftwaffes oppgave å skape de nødvendige forutsetninger ved å erobre luftherredømmet over det tenkte invasjonsområdet. Luftwaffe skulle også gi nærstøtte til hæren og marinen. Målet var å eliminere Storbritannia som base for militære operasjoner mot aksemaktene.

Selv om planene ikke ble satt ut i livet, gjennomførte likevel både den tyske hæren og marinen et stort program med forberedelser til en invasjon: opplæring av tropper, utvikling av spesialiserte våpen og utstyr og modifisering av transportfartøy. Et stort antall elvelektere og transportskip ble samlet på kanalkysten, men da flytapene til Luftwaffe økte i slaget om Storbritannia og man ikke så tegn på at Royal Air Force var beseiret, utsatte Hitler Operasjon Sjøløve på ubestemt tid den 17. september 1940 og det ble aldri siden satt i verk.

Som del av forberedelsene, ble det stilt i beredskap et stort antall farkoster i havnene på kontinental side av Den engelske kanal fra Le Havre i sør til Antwerpen i nord:

* 155 lasteskip
* 1&nbsp;277 prammer og lektere
* 471 bukserbåter
* 1&nbsp;161 motorbåter

## Referanser


## Kilder
* Ansel, Walter (1960): ''Hitler Confronts England''. Duke University Press.
* Bungay, Stephen (2000): *The Most Dangerous Enemy : A History of the Battle of Britain*. London: Aurum Press. ISBN 1-85410-721-6. (hardcover), 2002, ISBN 1-85410-801-8 (paperback).
* Burdick, Charles & Jacobsen, Hans-Adolf (1988): *The Halder War Diary 1939–1942*. Novato Press, California. ISBN 1-85367-022-7
* Collier, Basil (1962): *The Defence of the United Kingdom (official history)*. Naval and Miliatary Press.
* Corum, James (1997): *The Luftwaffe: Creating the Operational Air War, 1918–1940*. Kansas University Press ISBN 978-0-7006-0836-2
* Roberts, Andrew: *The Storm of War*, Penguin 2010, ISBN 978-0-141-02928-3

## Eksterne lenker

* 1940 Mein Kampf: Operation Sea Lion Edition 
* British Invasion Defences
Cape Cod

**Cape Cod** er en geografisk halvøy i Massachusetts (USA) som strekker seg ut i Atlanterhavet, adskilt fra fastlandet av Cape Cod-kanalen. 

Selv om Cape Cod opprinnelig hang sammen med fastlandet, ble den første Cape Cod-kanalen fullført i 1914 og endret i realiteten Cape Cod til en stor øy.Delnavnet *Cod* er engelsk for torsk. 

Halvøya har et areal på 1033 km² og strekker seg fra Provincetown i nordøst til Woods Hole i sørvest. Cape Cod består av fylket Barnstable. Cape Cod-kanalen skjærer seg 28,2 km på tvers over halvøyas støttepunkt, således at den vestlige grensen av den inkluderer mindre deler av byene Bourne og Sandwich som ligger på fastlandssiden av kanalen. 

To broer krysser Cape Cod-kanalen: Sagamore Bridge og Bourne Bridge. I tillegg frakter en jernbanebro, Cape Cod Canal Railroad Bridge, fraktgods og et mindre antall passasjerer inn på halvøya som er inndelt i femten byer og mange landsbyer.

## Referanser


## Litteratur
* LeBlanc, D.R. (1986): *Ground-water resources of Cape Cod*, Massachusetts [Hydrologic Investigations Atlas HA-692]. Reston, Va.: U.S. Department of the Interior, U.S. Geological Survey.
* Massey, A.J.; Carlson, C.S.; & LeBlanc, D.R. (2006): *Ground-water levels near the top of the water-table mound, western Cape Cod, Massachusetts, 2002–04* [Scientific Investigations Report 2006-5054]. Reston, VA: U.S. Department of the Interior, U.S. Geological Survey.
* Masterson, J.P.; & Portnoy, J.W. (2005): *Potential changes in ground-water flow and their effects on the ecology and water resources of the Cape Cod National Seashore, Massachusetts* [General Information Product 13]. Reston, VA: U.S. Department of the Interior, U.S. Geological Survey.
* Walter, D.A.; & Whealan, A.T. (2005): *Simulated water sources and effects of pumping on surface and ground water, Sagamore and Monomoy flow lenses, Cape Cod, Massachusetts* [Scientific Investigations Report 2004-5181]. Reston, VA: U.S. Department of the Interior, U.S. Geological Survey.
* Freeman, Frederick (1860): ''The History of Cape Cod: The Annals of Barnstable County and of Its Several Towns'' (Bind 1). Harvard University. Fri e-bok i offentlig eie.
* Freeman, Frederick (1862): ''The History of Cape Cod: The Annals of Barnstable County and of Its Several Towns'' (Bind 2). Harvard University. Fri e-bok i offentlig eie.

## Eksterne lenker
* 
* Cape Cod Chamber of Commerce
* «Geologisk historie av Cape Cod», *U.S. Geological Survey*
* Eldre bilder fra Cape Cod, *Boston Globe*
Hihunder

**Hihunder**  er en jakthund som anvendes til hijakt, jakt på vilt som lever i hi og huler i jorda. Slik vilt er gjerne rødrev og grevling. De hunderaser som er vanlig for hijakt kan deles inn i undergruppene *hetsende hihunder* (terriere) og *drivende hihunder* (dachshunder). De beskrives gjerne som fysisk små jakthunder med et psykisk stort selvbilde. Med andre ord, de er små av vekst, men tøffe. Det må man også være om en skal konfrontere en rasende grevling eller lignende vilt i hiet. I all hovedsak kan hihunder deles i to grupper, nemlig som såkalte *foreliggere* og *sprengere*. Inndelingen har imidlertid lite med hunderase å gjøre, men mer med miljø, trening og arv.

## Om hihunder
Hihunder må være små nok til å kunne entre et hi, modige nok til å tørre å entre, og tøffe nok til å orke å stå i mot presset som de møter der. De må dessuten være kjappe nok til å unngå å bli skadd av viltet. Typiske hihunder er terriere og dachshunder.

Stort sett er det en myte at hihunder entrer hiet i den hensikt å drepe, selv om nok noen hunder kan være svært aggressive og komme til å skade viltet eller selv bli skadd. Seriøse jegere vil imidlertid ikke benytte slike hunder til jakt, men hihunder brukes av og til ved hiuttak.

## Foreliggere

Såkalte foreliggere skal lokalisere viltet (som regel grevlig eller rødrev) i hiet og trenge det inn i en blindgang. Hunden skal så stenge blindgangen gjennom å legge seg ned og skjelle mot viltet, slik at dette ikke tør å flykte eller angripe hunden. Dersom viltet angriper, skal hunden forsvare seg og drive det tilbake, slik at losen ikke endrer posisjon.

Dette er en jaktform som krever at jegeren må gjøre såkalte *nedslag*, det vil si grave seg inn bak hunden og få denne ut av hiet før viltet kan avlives. Det største problemet for jegeren er å lokalisere losen. Det foregår gjerne ved at jegeren lytter med øret ned i bakken. Det kan også brukes en hipeiler til dette formålet. Det perfekte nedslag skal være rett bak hunden, slik at man får tak i denne og får den ut av hiet. Jegeren avliver viltet, som da gjerne vil forsøke å forlate hiet raskest mulig, når dette kommer ut.

## Sprengere
Såkalte sprengere brukes kun til revejakt. Disse hundene entrer hiet og konfronterer rødreven der, for så å gå ut av hiet igjen og på nytt entre det og gjøre en ny konfrontasjon. Dette pågår gang på gang, i den hensikt å skremme reven til å forlate hiet. Man kan således godt godt si at sprengere hetser reven i hiet gjennom sin pågåenhet. Håpet er at reven til slutt vil ønske å forlate hiet, enten gjennom å følge etter hunden ut eller via en annen åpning, slik at jegeren kan avlive den.

Det ender imidlertid ikke alltid slik. Rever er utholdende dyr som godt kan velge å bli i hiet. Det er også stor risiko for at reven alt har forlatt hiet før jegeren når fram.

Om hunden får ferten av ferske revespor utenfor hiet hender det ofte at den stikker etter når den blir sluppet løs foran hiåpningen.

## Referanser


## Eksterne lenker

* «Minner fra hijakt», positiv minner fra hijakt av Alvin Mogensen
* «Rådet for Dyreetikk mot hijakt», NOAH for dyrs rettigheter; innbitt motstander av hijakt
Sterk Naken og Biltyvene

**Sterk Naken og Biltyvene** (også kalt SNoB) var et Oslo-basert band som ble stiftet i 1984 av Leif Helgeland og Jan Lier med Selveste Birger Baraldsnes som manager. Bandet hadde gjennom årene en rekke profilerte medlemmer. SNoB fikk sitt gjennombrudd med sangen «Sommerlykke» i 1989. Sangen ble nektet spilt på NRK, mest på grunn av tekstlinjen «Jeg har ingenting på, jeg har en kjempesvær stå».

SNoBs tekster var preget av finurligheter og til tider ganske eksplisitt språk. Sangene ble snakke-sunget av vokalist Helgeland, og tok for seg både klassiske popmusikktemaer, særlig kjærlighet, dog ofte med en original vri, og mer originale temaer. Bandets siste utgivelse var albumet «Brenn lille venn» i 2000.

Orkesternavnet var direkte overført fra den amerikanske gruppen Stark Naked and the Car Thieves, hvor Doug Ingle fra Iron Butterfly var medlem.

Bandet holdt sin siste konsert i 2005. 

Orkesterets siste innspilling var «Party», et bidrag til hyllestplaten for Raga Rockers *Sannhet på boks* (2015). Gitarist Jessen døde i 2008, manager Baraldsnes døde i 2013 og vokalist Helgeland i 2022.

## Medlemmer (utvalg)
* Kristin Evjenth – vokal, tangenter, perkusjon (1990–2005)
* Leif Helgeland – tekstforfatter/røst (1984–2005)
* Per Vestaby – bass (1984–1988)
* Bjørn Ranstorp – komponist, bass, gitar, programmering (1989)
* Bjørn E. Pettersen – komponist, bass, gitar, tangenter (1990–2005)
* Jan Dahlen – gitar, vokal (1984–1988)
* Søren Jessen – gitar, mandolin (1990–2000)
* Jan Lier – komponist/gitar, synth, piano (1984–2005)
* Ola Snortheim – trommer (1997–2000)
* Michael Krohn – trommer (1984–1988) 
* Jan Arne Kristiansen – trommer (1990–1994)
* Per Ole Oftedal – trommer (1995–1996)
* Grete Valstad – kor (1989–1991)
* Mette Tunold-Hanssen – vokal (1989)
* Jannicke Spillmer Klohs – kor (1984-1988)
* Magnhild Otnes – kor (1984–1988)
* Siri Kongsgaarden – kor (1984–1988)

## Utgivelser
### Album
* 1990: *Ingen gud, ingen herre, alt for kjærligheten*
* 1992:  *SNoB II: Elskede!*
* 1994: *Tretten døde roser*
* 1995: *Det grå albumet* (ikke utgitt)
* 1995: *Å, du altså (alt det gode gjør vi om igjen)*
* 2000: *Brenn lille venn*

### Singler
* 1989: «Sommerlykke»
* 1990: «Juleglede»
* 1990: «De friske åndedrag»
* 1990: «Den ensomme obdusenten» / «Fløtt deg, vi skal danse»
* 1993: «Lille dukke»
* 1994: «Rose Marie»
* 1994: «Juleglede»
* 1995: «Hva med stakkars meg da»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Albrighton

**Albrighton** er en stor landsby og et verdslig sogn i Shropshire, England. Den ligger 12,1 km nordvest for Wolverhampton, og har i praksis blitt en soveby denne byen, og 18,2 km fra Bridgnorth. Jernbanestasjonen i landsbyen betjener tog på linjen mellom Shrewsbury og Wolverhampton, hvilket gjør det lett for pendlere å bo der. I henhold til folketellingen i 2011 har landsbyen og sognet en befolkning på 4326 innbyggere.

## Historie
I *[[Domesday Book]]* (1086) nevnes den som *Albricston(e)*, som betyr «Albrics gård/hjem». Albric kan være avledet fra det angelsaksiske navnet Æthelbeorht.Den fikk charter til å holde marked i 1303. I 1662 ble charteret fornyet med den begrunnelse av at forbrytere fra Staffordshire, som landsbyen på den tiden grenset mot i øst, sør og vest, flyktet til Albrighton for å unngå straff. Med et charter fulgte nemlig muligheten for å ha en dommer på stedet. 

Sognekirken, viet til Maria Magdalena, ble fullført omkring 1181.  Skipet ble ombygget i 1853. Den er bygget i rød sandsten, og har et normannisk tårn med kraftige støttepillarer. I veggene i tårnet er det runde hull for å slippe ut lyden fra kirkeklokkene. Kirken har et alabastermonumet for sir John Talbot og hans kone, og Albrighton Mace, som ble gitt til landsbyen i 1663 av lady Mary Talbot. Østvinduet er fra 1300-tallet. 

Like ved ligger RAF Cosford, som er en av de største treningsbasene til Royal Air Force.

## Fasiliteter
Landsbyen har fire puber: The Crown; The Old Bush; The Shrewsbury Arms, (opprinnelig kalt for The Talbot Inn); og The Harp. Mens Charles Dickens skrev på romanen *The Old Curiosity Shop* (utgitt 1840) oppholdt han seg i Albrighton på en pub som nå er kjent som The Harp.

Landsbyen har i tillegg fire kaffehus: The Bar Next Door; Peckish; Latte Da; og David Austin Roses.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Landsbyens offisielle nettsted
* «Albrighton» i *[[Domesday Book]]*
* «Albrighton History» , *Albrighton, Home of the English Rose*
Pilegrimsfedrene

**Pilegrimsfedrene** (engelsk: *Pilgrim Fathers*) er den betegnelsen som er gitt til de første bosetterne av Plymouth-kolonien i dagens amerikanske by Plymouth i Massachusetts. Pilegrimenes lederskap kom fra de dissentiske, religiøse menighetene kalt brownister (etter grunnleggeren Robert Browne, død 1633), som flyktet fra den politiske uroen i England og til det relativt rolige og tolerante Nederlandene på 1500- og 1600-tallet. Disse pilegrimene hadde tilsvarende kalvinistiske, religiøs tro som de engelske puritanerne, men i motsetningen til puritanerne, holdt de fast ved at deres menigheter måtte løsrives fra den engelske statskirken.

Som en separatistisk gruppe opptatt av å miste deres engelske kulturelle identitet om de emigrerte til Nederlandene, sørget de for å få engelske investorer til å etablere en ny koloni i Nord-Amerika. Kolonien, etablert i 1620, ble den andre vellykte engelske bosetningen (etter opprettelsen av kolonien Jamestown i 1607). Pilegrimenes moderne forestilling om at de søkte «religiøs frihet» ble en sentral opphavfortelling for historien og kulturen i USA.

På denne tiden var det også kolonisering av Nord-Amerika fra andre europeiske land enn England, deriblant Ny-Nederland, Ny-Frankrike, den nederlandske Essequibo-kolonien, koloniale Brasil av portugisere, Barbados, visekongedømmet Peru og Ny-Spania.

## Referanser


## Litteratur
* Bradford, William; Winslow, Edward; Dexter, Henry Martyn, red. ([1622] 1865): ''Mourt's Relation, or Journal of the Plantation at Plymouth''. Boston: John Kimball Wiggin. OCLC 8978744.
* Bradford, William ([1651] 1898): ''Bradford's History «Of Plimoth Plantation»'' (PDF). Red. Hildebrandt, Ted, Boston: Wright & Potter Printing Co.
* Brown, Cornelius (1891): ''A History of Nottinghamshire''. London: Elliot Stock. OCLC 4624771.
* Griffis, William (Januar 1899): «The Pilgrim Press in Leyden» i: *New England Magazine* 19/25, Boston: Warren F. Kellogg, s. 559–575.
* Matthews, Albert (1915): «The Term Pilgrim Fathers and Early Celebrations of Forefathers' Day», *Publications of the Colonial Society of Massachusetts*, Boston: The Society **17**, s. 293–391.
* Winslow, Edward (2003): «Hypocrisy Unmasked» (PDF). Red. Johnson, Caleb, *MayflowerHistory.com*.

## Se også
* Britisk kolonisering av Amerika
* USA i kolonitiden
* Puritanere
* Puritanerdrakt

## Eksterne lenker
* 
* Pilgrim Archives, søkbar database fra kommunale og rettslige opptegnelser fra Leidens regionale arkiv i Nederland
* Photographs of New York (Lincs – UK) and Pilgrim Fathers monument (Lincs – UK) 
* Pilgrim Hall Museum, pilegrimenes historie og gjenstander