Carl Wilhelm Boeck

:*Artikkelen er om lege og medisinprofessor Wilhelm Boeck (1808–1875), ikke om Wilhelm Boeck Bidenkap (1868–1911) som var ambulansesjef i boerkrigen*

**Carl Wilhelm Boeck** (født 15. desember 1808 på Kongsberg, død 10. desember 1875) var en norsk lege og stortingsrepresentant, kjent for sitt arbeide med syfilis og spedalskhet.
## Bakgrunn og virke
I sine unge studieår reiste han med den tyske botaniker J. W. P. Hübener til Dovre i 1828. Sånn gikk det til at han fikk mosen *Sarcoscyphus Boeckii* oppkalt etter seg.
Etter cand.med. 1831 var han berglege ved Kongsberg Sølvverk, samt distrikslege i Numedal og Sandsvær 1833-46.  
I tillegg var han Kongsberg Våpenfabrikks første lege fra 1836 fram til våren 1846.  
I sitt virke som lege her gjorde han seg bemerket ved at han opererte plastisk på øyelokk og for skjeling.

Han fikk i 1839 det av Stortinget utlyste stipend for å forske på spedalskhet og reiste i 1840 til
St. Jørgen hospital i Bergen der han møtte den nytilsatte Daniel Cornelius Danielssen som også ble
overlege og en aktet forsker på spedalske.  Boeck reiste så til Storbritannia, Paris, Italia, Hellas og Østerrike, og
i 1847 utkom avhandlingen *Om spedalskhed*.  De ble begge innvalgt i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim i 1849 og
prisbelønt av Det franske akademi med  2000 franc for den franske oversettelse, som ble utført av Boecks datter Kristiane Boeck.

Boeck ble valgt inn som stortingsrepresentant for Kongsberg i 1845 og
utdannet  seg videre. Han ble  lektor i medisin ved Det Kongelige Frederiks Universitet i Kristiania i 1846 samtidig med  halvbroren Christian Boeck som var medisinlektor 1828-1840.  Wilhelm ble forfremmet til  professor  i 1851, slik halvbroren ble i 1840. Fra 1850 engasjerte William seg sterkt i å utvikle en kvikksølvfri behandling av syfilis. Teknikken ble kalt *syfilisering* og Boeck drev egen hudklinikk med teknikken som oppstod med den franske Joseph Alexandre Auzias-Turenne (1812-1870) som ikke hadde fått tillatelse til å eksperimentere på mennesker. Det antas at Louis Pasteur drog veksler på disse studiene da han på 1880-tallet utviklet vaksiner mot rabies.

Brødrene var begge med på å i 1857 stifte Videnskabs-Selskabet i Christiania.  Æresdoktor ved Lunds universitet ble Wilhelm i 1868, året før han ble kommandør av St. Olavs Orden og medlem av den franske Æreslegionen.  Etter å ha gått av med pensjon i 1869 besøkte han spedalske blant norske emigranter til Amerika, og var en kort tid praktiserende ved Rikshospitalet. Han døde altså i 1875, to år før broren Christian.  Hans nevø Cæsar Peter Møller Boeck (1845–1917) overtok ledelsen av hudavdelingen.

Boeck var sønn av Cæsar Læsar Boeck (1766–1832) og Anne Catharina Margareta Peckel (1786–1808).  Faren var skogsjef ved Kongsberg Sølvverk og kjøpmann og moren var hans tredje kone, men døde i barselseng det året Wilhelm ble født. Han ble halvbror til zoologiprofessor Christian Boeck (1798–1877) som faren hadde fra et tidligere ekteskap. Wilhelm var også onkel til syfilislegen Cæsar Peter Møller Boeck (1845–1917).

I 1832 giftet Wilhelm seg med Lovise Christence Heuch Barth (1804–82). De hadde flere barn, deriblant Kristiane Boeck Erichsen (1833–1873) gift 1868 med teologen Johan Willoch Erichsen. Kristiane var oldemor til forfatteren Sonja Lid som er mor til forfatter Vetle Lid Larssen.

## Utgivelser
* 
* 
* 
* 
* 
## Referanser


## Eksterne lenker
*