open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Voice of Korea

**Voice of Korea** (chosŏn'gŭl: 조선의 소리) er den internasjonale kringkasteren til de nordkoreanske myndighetene. Kanalen distribuerer sendinger på språkene koreansk, kinesisk, spansk, tysk, engelsk, fransk, russisk, japansk og arabisk. Fram til 2002 var kanalen kjent som *Radio Pyongyang*.

Voice of Korea sender på kortbølge samt noen lavere frekvenser som kan mottas på AMradio ment for naboland. Noen frekvenser er langt unna de som landet har fått allokert gjennom ITU-avtaler, noe som gjør at sendingene kan bli forstyrret av andre på samme frekvens. Det sendes også via Thaicom 5-satellitten.

Voice of Korea har ingen kjenningsmelodi som sendes mellom programmene, slik mange andre kringkastere har for å hjelpe lytterne å finne kanalen. I stedet starter sendingen med de første strofene av Sangen for General Kim Il-sung hver hele time. Deretter følger en muntlig presentasjon av kanalen og den nordkoreanske nasjonalsangen.

Deretter følger en nyhetsbulletin, som er hentet fra Korean Central News Agency. De første nyhetene handler om landets ledelse og deres daglige gjøremål, besøk eller taler. Voice of Korea sender ellers historier og meldinger om livet og hva Kim Il-sung og Kim Jong-il har oppnådd, samt hyllninger til de samme fra utlendinger, samt programmer om koreansk kultur, historie, musikk og lignende.

I 2006 startet Voice of Korea å sende på samme frekvens som Lincolnshire Poacher nummerstasjon, trolig for å hindre stasjonens sendinger til Nord-Korea, eller bare for å irritere stasjonens operatører. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Voice of Korea
* Voice of Korea-sendinger kan lastes ned 
* Nummerstasjoner i Korea
* Diskusjonsforum
Acta Lapponica

***Acta Lapponica*** er et tidsskrift om samisk kultur, utgitt av Nordiska museet siden 1938. I tillegg til kultur tar tidsskriftet opp tema rundt samisk religion og arkeologi. Ernst Manker publiserte det sentrale verket sitt om samiske trommer i Acta Lapponica.

Acta Lapponica publiserer primært på engelsk og svensk.

## Referanser
SFF

**SFF** kan vise til:
* Samenes Folkeforbund
* Senter for fremragende forskning
* Særforbundenes Fellesorganisasjon
* Scandinavian Fittings & Flanges AS
Margarete Adler

**Margarete «Grete» Adler** (født 13. februar 1896, død 10. april 1990) var en østerriksk svømmer som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm og 1924 i Paris.

Adler vant en olympisk bronsemedalje i svømming under OL 1912 i Stockholm. Hun var med på det østerrikske laget som kom på tredjeplass på 4 x 100 meter fri bak Storbritannia og Tyskland. De andre på laget var Klara Milch, Josephine Sticker og Berta Zahourek. Det var fire lag som deltok på stafetten. Tolv år senere, under OL 1924 i Paris, deltok Adler på 10 meter tårnstup, men ble utslått i første runden.

## OL-medaljer
*  1912  Stockholm - Bronse i svømming, 4 x 100 meter fri damer  Østerrike

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Korean Central News Agency

**Korean Central News Agency** (KCNA) er det statlige nyhetsbyrået i Nord-Korea. Det ble etablert 5. desember 1946 og har hovedkontor i landets hovedstad, Pyongyang. KCNA publiserer nyheter på koreansk, engelsk, spansk og russisk.

KCNA er den viktigste nyhetsformidleren i Nord-Korea og videreformidler nyheter til alle media i landet, inkludert aviser, radio og TV (via Korean Central Television). Siden desember 1996 har KCNA publisert utvalgte artikler på eget nettsted, lokalisert på en japansk server.

1. januar pleier byrået å sende ut en fellesleder fra de tre viktigste papiravisene i landet, foruten Rodong Sinmun, folkearmeens avis Joson Inmingun og partiets ungdomsorganisasjons avis Chongnyon Jonwi. I 2006 handlet denne om et krav om tilbaketrekning av amerikanske styrker fra Sør-Korea.

## Redaksjonelle emner
KCNAs artikler handler ofte om de samme emnene og har i varierende grad et preg av propaganda, særlig der en omtaler politiske emner. Ellers er utvalget:
* Kulturelle hendelser, som oftest med en dignitær til stede.
* Sterk kritikk mot handlinger utført av myndighetene i USA, Japan, Sør-Korea og andre land, i hovedsak knyttet til militært samarbeid, historiske hendelser og handel mellom disse nasjonene.
* Nord-Koreas offisielle holdninger til konflikter med Japan knyttet til forsvar av Chongryon og sexslaveri i kolonitiden.
* Krav om gjenforening av Korea under Juchepolitikken.
* Glorifisering av Kim Jong-il og Kim Il-sung.
* Kommunikeer, besøk og gaver til og fra vennligsinnede personer og nasjoner. 
* Plutselige undre og teknologisk utvikling (for eksempel en ny måte å preservere blomsten Kimjongilia på fra 21. oktober 2008

Gjengivelse av ledere som handler om at det bare er Pyongyangs ledelse som er akseptabel for Korea:
* Sør-Korea er alltid referert til som «Sør-Joseon (Korea)», som om en skulle beskrive stedet og ikke nasjonen. Artikler beskriver ofte Nord-Korea på samme måte, «Nord-Joseon (Korea)», underforstått at de to nasjonene skal bli gjenforent en dag.
* Sør-Koreas ledere, samt lover og forordninger som blir satt ut i livet i landet blir referert til i sitattegn, for å implisere at de er illegitime.

Sørkoreanske myndigheter blir vanligvis referert til som en amerikansk marionettregjering, mens USA stort sett blir referert til som krigshissere og krigsforbrytere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  KCNA
Arne Langeland

**Arne Lodvar Langeland** (født 24. november 1928 på Nøtterøy, død 15. desember 2019) var en norsk ambassadør og direktør i Norges Eksportråd.

Langeland tok juridisk embetseksamen (cand.jur.) i 1952. I 1954 begynte han i utenrikstjenesten. Han var utstasjonert i Paris og i Ankara og var ambassaderåd ved Norges faste delegasjon i Genève fra 1965 til 1970 etter to år som byråsjef i Utenriksdepartementet. Fra 1970 drev han privat forretningsvirksomhet og virket som advokat til han i 1976 ble visegeneralsekretær i EFTA. Han ble  ekspedisjonssjef i Handelsdepartementet i 1968 og departementsråd samme sted i 1981.  

Langeland så handelspolitikken i en videre utenrikspolitisk sammenheng og spilte en viktig rolle i arbeidet med å etablere gode norske forbindelser til landene i det daværende europeiske fellesskap. 

Han var direktør i Norges Eksportråd 1982-1988. I 1988 ble han Norges ambassadør i Paris, en stilling han hadde til 1993. Fra 1994 til 1996 var han ambassadør i den Haag. Fra 1997 til 2001 var han ekstraordinær lagdommer i Borgarting lagmannsrett.

Arne Langeland var kommandør av St. Olavs Orden (1988). Han innehadde også flere utenlandske ordner.

## Bibliografi

* *Min lille by* 1988 ISBN 82-504-0955-8
* *Rød måne i august* 1987 ISBN 82-504-0881-0
* *Båtfeste : epistler og dikt* 1986 ISBN 82-90548-17-6
* *Det europeiske økonomiske fellesskap – (Romatraktaten) – En analyse av medlemsstatenes rettigheter og forpliktelser* 1961
* *Fellesmarkedet og Norge* 1961
* *Traktaten av 25. mars 1957 om opprettelse av Det europeiske økonomiske fellesskap ([[Romatraktaten]]) – en foreløpig oversikt over medlemsstatenes rettigheter og forpliktelser – traktaten vurdert i forhold til den norske grunnlov 1960*
* *De seks og de sju* 1960

## Referanser


## Kilder
* Arne Langeland - Store norske leksikon
* Hvem Hva Hvor 1990 ISBN 82-516-1267-5
* «Arne Langeland 75 år», *[[Stavanger Aftenblad]]* 24. november 2003
Georg Gerstacker

**Georg Gerstacker** (født 3. juni 1889, død 21. desember 1949) var en tysk bryter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.

Gerstäcker vant en olympisk sølvmedalje i bryting under OL 1912 i Stockholm. Han kom på andreplass i klassen fjærvekt i gresk-romersk stil bak finske Kaarlo Koskelo

## OL-medaljer
* 1912  Stockholm -  Sølv i bryting, fjærvekt gresk-romersk stil

## Eksterne lenker
*
Firth of Lorn

**Firth of Lorn** (også omtalt som **Firth of Lorne**, skotsk gælisk: **An Linne Latharnach**) er et havområde på vestkysten av Skottland. Det ligger mellom øya Mull i nord og øyene Jura, Scarba og Slate Islands og fastlandet ved Oban i sør. Navnet *firth* er ofte ekvivalent med fjord, Firth of Lorne går imidlertid over i flere sidearmer hvorav den vestligste er Sound of Mull slik at den per definisjon er et sund og ikke en fjord.

Firth of Lorn er om lag 25 km lang, og har en bredde mellom 5 og 10 km. I nordøst forgreiner Firth of Lorn seg i fjordene Loch Linnhe, Lynn of Lorne og Loch Etive. Det er også flere mindre sidefjorder både på Mull og på fastlandet, samt flere mindre sund mellom øyene i sør. Det mest kjente av disse sundene er Corryvreckan mellom Jura og Scarba.
Otto Lasanen

**Otto Abraham Lasanen** (født 14. april 1891, død 25. juli 1958) var en finsk bryter som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.

Lasanen vant en olympisk bronsemedalje i bryting under OL 1912 i Stockholm. Han kom på tredjeplass i klassen fjærvekt i gresk-romersk stil bak finske Kaarlo Koskelo og Georg Gerstacker fra Tyskland.

## OL-medaljer
* 1912  Stockholm -  Bronse i bryting, fjærvekt gresk-romersk stil

## Eksterne lenker
*
Gustaf Malmström

**Gustaf Hjalmar Malmström** (født 4. juli 1884, død 24. desember 1970) var en svensk bryter som deltok i de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm. 

Malmström vant en olympisk sølvmedalje i klassen lettvekt i bryting gresk-romersk stil i OL 1912 i Stockholm bak finske Emil Väre. Fire år tidligere, i OL 1908 i London kom han på femteplass i bryting i lettvekt gresk-romersk stil.

## OL-medaljer
* 1912  Stockholm -  Sølv i bryting, lettvekt gresk-romersk stil

## Eksterne lenker
*
Edvin Mattiasson

**Edvin Mattiasson** (født 16. april 1890, død 15. mars 1975) var en svensk bryter som deltok i de olympiske leker OL 1912 i Stockholm. 

Mattiasson vant en olympisk bronsemedalje i klassen lettvekt i bryting gresk-romersk stil under OL 1912 i Stockholm bak finske Emil Väre og Gustaf Malmström fra Sverige. 

## OL-medaljer
* 1912  Stockholm -  Bronse i bryting, lettvekt gresk-romersk stil

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bembidion biguttatum

***Bembidion biguttatum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) skyggeløpere  (Trechinae) i familiegruppen løpebiller.

Systematikken innen slekten *[[Bembidion]]* er uavklart, enkelte deler slekten opp i flere slekter, mens andre plasserer artene i underslekter.

## Utbredelse
*Bembidion biguttatum* finnes sør i Europa, fra Kanariøyene i vest til Israel og Kirgisistan i øst.   Den er ikke registrert fra Norge.

## Utseende
*Bembidion biguttatum* er en liten løpebille med en ganske slank og litt flat kroppsform. Antenneleddene har  lange hårbørster i spissen, antennens fjerde ledd har fine korte tilliggende hår. (Krever forstørrelse for å se),  Fasettøynene er noe utstående. Maxillarpalpene har et lite og nålformet endeledd, dette skiller slekten fra de andre nordiske løpebillene, hvor dette leddet er mye større og mer økseformet. Mange av artene i slekten *[[Bembidion]]* er like hverandre og er vanskelige å artsbestemme.

## Levevis
*Bembidion biguttatum* tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Bembidion biguttatum'' (Database Carabidae of the World) – engelskspråklig
* ''Bembidion biguttatum'' (Fauna Europaea) - engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
W. Marvin Watson

**William Marvin Watson** (født 6. juni 1924 i Oakhurst i Texas i USA, død 26. november 2017 i The Woodlands i Texas i USA) var en amerikansk demokratisk politiker, statstjenestemann og forretningsmann. Han var stabssjef i Det hvite hus 1965–1968 og postminister (generalpostmester) 1968–1969 under president Lyndon B. Johnson.

Watson studerte ved Baylor University og deltok i andre verdenskrig. Han arbeidet for Johnsons vellykkede senatskampanje under kongressvalget i 1948. Watson var en av president Johnsons nærmeste medarbeidere i Det hvite hus og sammen med Sherwin Markman skrev han en memoarbok om tiden med Johnson. Boken, som utkom i 2004, heter *Chief of Staff: Lyndon Johnson and His Presidency*.

Etter at Johnson forlot Det hvite hus arbeidet Watson for Occidental Petroleum. Watson var rektor ved Dallas Baptist University 1979–1987. Han var lenge styreleder i World Impact, en organisasjon som i 2005 gav sin administrasjonsbygning navnet W. Marvin and Marian B. Watson Administration Building.

## Referanser


## Eksterne lenker
* W. Marvin Watson på University of Virginias nettsted
* An Evening With W. Marvin Watson and Sherwin Markman på LBJ Librarys nettsted
* Lyndon B. Johnsons tale i samband med at W. Marvin Watson avla embedseden som postminister i 1968
Administrative inndelinger i Oppland

**[[Oppland]]** er og har vært delt inn i en rekke ulike områder til å administrere ulike funksjoner.
H.R. Haldeman

**Harry Robbins «Bob» Haldeman** (født 27. oktober 1926 i Los Angeles i  California i USA, død 12. november 1993 i Santa Barbara i California) var en amerikansk politisk rådgiver, statstjenestemann og forretningsmann. Som stabssjef i Det hvite hus under USAs president Richard Nixon 1969&ndash;1973 var han en av de sentrale skikkelser i Watergateaffæren som fikk sin begynnelse med et innbrudd i demokratenes hovedkvarter i kontorbygget Watergate i 1972. Haldemans rolle i hemmeligholdelsen av skandalen førte til hans avgang og 18 måneder i fengsel. 

## Biografi
Hans far Harry F. Haldeman var en formuende forretningsmann som donerte penger til republikanerne. Familien Haldeman var medlemmer av trossamfunnet Kristen Vitenskap. Bob Haldeman studerte ved University of Redlands, University of Southern California og University of California at Los Angeles. I studietiden ved UCLA ble han kjent med John Ehrlichman. Deres vennskap viste seg å bli langvarig og de var senere begge blant Nixons nærmeste medarbeidere. 

Haldeman gjorde karriere innen reklamebransjen i det ledende selskapet J. Walter Thompson. Haldeman arbeidet for Nixons visepresidentkampanje før presidentvalget i USA 1956 og presidentkampanje før presidentvalget i USA 1960.

Haldeman var kampanjesjef for Nixons guvernørskampanje i California i 1962. Nixon tapte det valget mot Pat Brown. Haldeman spilte en viktig rolle i Nixons kampanje fremfor presidentvalget i USA 1968, spesielt med oppgaven å forme kandidatens image. 

Haldeman skrev dagbok i sin tid i Det hvite hus. Haldemans dagbøker ble publisert i 1994 etter hans død: *The Haldeman Diaries*. I Det hvite hus ble Haldeman og Ehrlichman kjente som "Berlinmuren" (*"The Berlin Wall"*), ettersom de begrenset andres tilgang til presidenten og de begge var tysk-amerikanere.

Haldeman skrev sammen med Joseph DiMona memoarboken *The Ends of Power* (1978). I boken tar han på seg ansvaret for å ha skapt atmosfæren som gjorde Watergateaffæren mulig.

Etter Haldemans død gav Nixon ut en uttalelse der han blant annet konstaterte: *«I have known Bob Haldeman to be a man of rare intelligence, strength, integrity and courage...»* («Jeg har kjent Bob Haldeman som en mann av sjelden intelligens, styrke, integritet og mot...»)

## Referanser


## Eksterne lenker
* H.R. Haldeman Dies, av J.Y. Smith i Washington Post 13. november 1993
* Haldeman, Intensely Loyal, Key to Access to Nixon av Edward Walsh i Washington Post 1. mai 1973
* The Watergate Story: Key Players, H.R. Haldeman på Washington Posts websider
* en skisse av John D. Hart som forestiller Haldeman og dommeren John J. Sirica under Watergaterettssaken
* H.R. Haldeman på Ron Schuler's Parlour Tricks-blogg
* Bob Haldeman på Presidential Recordings Program
Kenneth Duberstein

**Kenneth M. Duberstein** (født 21. april 1944 i Brooklyn i New York i USA, død 2. mars 2022) var en amerikansk politiker og forretningsmann. Han var stabssjef i Det hvite hus 1988&ndash;1989 under USAs president Ronald Reagan.

Duberstein avla i 1965 grunneksamen ved Franklin and Marshall College. Han tok i 1966 mastergrad ved American University. Duberstein arbeidet for senator Jacob K. Javits innen han tjenestegjorde som assisterende visearbeidsminister (*Deputy Under Secretary of Labor*) under president Gerald Ford. Duberstein var assisterende stabssjef innen han i 1988 etterfulgte Det hvite hus’ stabssjef Howard Baker for det som gjenstod av Reagans andre mandatperiode.

Duberstein var styremedlem i Boeing samt flere andre selskap og organisasjoner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* biografi på Council of Foreign Relations nettsider
* biografi på American Security Projects nettsider
* biografi på Presidential Citizens Medal-nettstedet
* No Torture. No Exceptions. artikkel i Washington Monthly av Kenneth Duberstein og Richard Armitage
Leirfallsgata (Oslo)

**Leirfallsgata** (5–11, 6–10c) er ei gate på Grünerløkka i Oslo. Den går over et kvartal fra Markveien til Thorvald Meyers gate.

I vest butter gata mot *Grünerløkka sykehjem*. Den gikk tidligere heilt fram til Akerselva, og navnet skriver seg fra en bakke ned mot elva, der det har gått leirras.

Bebyggelsen er i hovedsak leiegårder fra siste tredjedel av 1800-tallet, men nr 11 er et nytt bolibygg fra 1988 (Leirfallsgata borettslag). På hjørnet av Thorvald Meyers gate (nr 85 til denne) ligger en svær leiegård som blei oppført for *Selskabet til Opførelse af Arbeiderboliger* i 1871. Arkitekt var Wilhelm von Hanno. Gården hadde opprinnelig 96 leiligheter, men dette blei rundt 1980 renovert ned til 32.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Lee Sharpe

**Lee Stuart Sharpe** (født 27. mai 1971 i Halesowen, West Midlands) er en engelsk tidligere fotballspiller. Den tidligere venstrevingen er mest kjent for sin tid hos Manchester United. Han ble i 1991 kåret til PFA Young Player of the Year. Han spilte åtte landskamper for .

Han startet karrieren hos Torquay der han ifølge «legenden» ble observert av en utkledd Alex Ferguson som ikke ville lage noe oppstyr. Ferguson bestemte seg der og da for at han skulle ha med seg Sharpe tilbake til Manchester. Sharpe og Ryan Giggs ble tidlig på 1990-tallet gjenstand for en noe hysterisk sammenligning med George Best, spesielt på grunn av at både Sharpe og Giggs hadde fans blant ung-pikene som ellers ikke var så veldig interessert i fotball. Dessuten spilte de på hver sin kant som vinger, og var teknisk gode.

Sharpe var med på å vinne den første utgaven av FA Premier League, men fikk på grunn av skader større og større problemer med å spille seg inn på laget. I 1996 forlot han Manchester United, men hadde aldri noe større suksess i andre klubber.

Lee Sharpe la opp som profesjonell spiller i 2003 og har siden den gang jobbet i TV.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
John R. Steelman

**John Roy Steelman** (født 23. juni 1900 i Thornton i Arkansas i USA, død 14. juli 1999 i Naples i Florida) var en amerikansk statstjenestemann, konsulent og publisist. Som presidentens assistent (*Assistant to the President*) ledet han Det hvite hus' stab under USAs president Harry S. Truman 1946&ndash;1953.

Steelman avla i 1922 sin grunneksamen ved Henderson Brown College i Arkadelphia i Arkansas. Han avla i 1924 sin master vid Vanderbilt University og i 1928 doktorseksamen ved University of North Carolina. Han var siden frem til 1934 professor i sosiologi og nasjonaløkonomi ved Alabama College. Han innehadde deretter i ti år forskjellige tjenester innen USAs arbeidsmarkedsdepartement.

Steelman arbeidet 1944&ndash;1945 som public relations-konsulent i New York. Han ble først i 1945 medarbeider for president Truman og etter å ha vært sjef for *Office of War Mobilization and Reconversion* ble han presidentens assistent. 

Etter tiden i Det hvite hus var Steelman konsulent og publisist.

Steelman var av svensk herkomst. Han nedstammet fra slekten Steelman i kolonien Nya Sverige.

## Referanser


## Eksterne lenker
* John R. Steelman Papers  på Harry S. Truman Library i Independence, Missouri
* Dr. John R. Steelman Oral History Interview  – Steelman intervjuet i 1963 av Charles T. Morrissey for Harry S. Truman Librarys samlinger
* Dr. John R. Steelman Oral History Interview – Steelman intervjuet i 1996 av Niel M. Johnson for Harry S. Truman Librarys samlinger
* porträtt på Missouri Digital Heritage
* Harry S. Trumans uttalelse 10. desember 1948 i anledning utnevnelsen av Steelman til stedfortredende ordfører i National Security Resources Board
Sykemelding

**Sykemelding**, **sykmelding**, **sjukmelding** eller **sjukemelding** (legemeldt sykefravær) er et dokument som attesterer sykdom eller skade hos yrkesaktive medlemmer av Folketrygden, selvstendig næringsdrivende, frilansere og enkelte andre grupper overfor NAV og arbeidsgiver. Som hovedregel etter folketrygdloven kan arbeidstakere bruke egenmelding for å dokumentere egen sykdom eller skade til arbeidsgiver for inntil tre dager, opptil fire ganger i året. Arbeidsgivere har imidlertid all anledning til å utvide arbeidstakers adgang til å benytte egenmelding. Tidligere var det et krav om at bedrifter som aktivt tilsluttet seg avtalen om inkluderende arbeidsliv (IA-avtalen) måtte utvide arbeidstakeres adgang til å benytte seg av egenmeldinger. IA-avtalen ble imidlertid endret med virkning fra 1. januar 2019. Det er nå ikke lenger et krav om at de bedrifter som ønsker å benytte seg av IA-avtalens virkemidler skal utvide sine arbeidstakeres adgang til å benytte egenmelding.

Leger har rett til å sykmelde for lengre tid, mens tannlege, kiropraktor eller manuellterapeut har rett til å sykmelde i opptil 12 uker. Sykmelding gir etter nærmere bestemmelser rett til sykepenger, som er en ytelse som skal erstatte tapt arbeidsinntekt på grunn av sykdom. Personer mellom 67 og 70 år har begrenset rett til sykepenger, etter fylte 70 år har man ikke rett til sykepenger.

Hvis en person har vært sykmeldt i minst ett år, og sykdom eller skade gir varig reduksjon av evnen til å utføre inntektsgivende arbeid, vil man kunne bli søke om arbeidsavklaringspenger (AAP) og senere uførepensjon.

Bestemmelsene om sykmelding er inntatt i lov om folketrygd (folketrygdloven).

## Eksterne lenker
* lovdata.no Folketrygdloven - Sykepenger
Rathkes gate (Oslo)

**Rathkes gate** (1a–17b, 2–18) ligger på Sofienberg og Rodeløkka i bydel Grünerløkka i Oslo) og er oppkalt etter universitetets første professor i naturhistorie, Jens Rathke. Den er en fortsettelse av Korsgata. Opprinnelig bar den dette navnet helt bort til Sofienbergparken.

Gata går fra Schous plass, gjennom leiegårdsbebyggelsen på Sofienberg (delvis som gatetun) bort til parken, som den deler i to østenfor Sofienberg kirke. Fra Helgesens gate går Rathkes gate som en blindvei/gangsti mellom Rodeløkka trygdebolig og Sofienberghjemmet til Rodes plass.

Leiegårdene er i all hovedsak fra slutten på 1800-tallet.

I sin trilogi *Svik, Krig* og *Brød og våpen* skildrer forfatteren Dag Solstad andre verdenskrig slik den ble opplevd av flere vanlige familier, de fleste bosatt i leiegården Rathkes gate 8. 

Sofienberg kirke fra 1877 har gatenummer 18. Arkitekt var Jacob Nordan. Like nord for Sofienberg kirke, med nummer 20, ligger en gammel jødisk gravlund.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Istvan Pajor

**István Pajor** (1911&ndash;1963) var en ungarsk-norsk pianist og dirigent, kjent som kunstnerisk leder for norske ensembler i 1950-tallet.  

Han var utdannet ved Franz Liszt-akademiet og universitetet i Budapest. Pajor kom til Norge 1947 som medlem i et danseorkester ved Hotel Bristol i Oslo og ble raskt politisk flyktning.

Han ble kunstnerisk leder og kapellmester for operaensemblet Don Pasquale (1949), Norsk Operaselskap (1950) og den nystartede Den Norske Opera og dets ensembler og kor (1958).

Han var også lærer ved Musikkonservatoriet i Oslo og fikk norsk statsborgerskap i 1955.

## Referanser
Yma Sumac

**Yma Sumac** (quechua: S*umaq* «vakker blomst», også *Imma Sumack* eller *Ima Sumack*; egentlig ***Zoila Augusta Emperatriz Chavarri del Castillo***; født 13. september 1922 i Ichocán i Cajamarca i Peru, død 1. november 2008 i Silver Lake i Los Angeles i USA) var en peruansk sangerinne.

Hun ble kalt «den peruanske sangfuglen» eller «Andesfjellenes nattergal», og hadde et stemmeomfang som gjorde at hun kunne synge rent over tre eller fire oktaver. Hun ble oppdaget i sin hjemby Ichocán i Andene, der hun sang folkesanger, og ble sendt for studier i Lima. I Peru opptrådte hun både for publikum og i radio. Hun ble med i Moisés Vivancos dansegruppe *Compania Peruana de Arte* og giftet seg med ham i 1942. *Compania Peruana de Arte* var et ensemble som bestod av 46 indianske dansere, sangere og musikanter. På denne tiden benyttet hun kunstnernavnet *Imma Sumack*.

I 1943 spilte hun inn folkemusikk i Argentina. 

I 1946 flyttet hun til USA, der hun fikk kontrakt med Capitol Records, og fra nå opptrådte hun bare i mindre ensembler, i *Inca Taky Trio*, med sin mann med gitar og sin kusine Cholita Rivero som kontraalt og seg selv som sopran. I USA endret hun sitt kunstnernavn til *Yma Sumac*. I 1954 opptrådte hun i filmen «Secret of the Incas», i 1957 i filmen «Omar Khayyam». 

Sommeren 1955 ble hun amerikansk statsborger. 1950-årene var hennes høyhetstid, da hun opptrådte i Carnegie Hall, Hollywood Bowl, Londons Royal Albert Hall og andre kjente konsertsaler.

I 1957 ble Ymo Sumac og Moisés Vivanco skilt. De forsonte og giftet seg igjen samme år, men skilte seg for godt i 1965. Sammen har de en sønn, Charles.

I 1961 dro Yma Sumac og den opprinnelige *Inca Taky Trio* på verdensturne, og den skulle vare i fem år. De opptrådte i 40 byer i Sovjetunionen og deretter rundt om i Europa, Asia og Latin-Amerika. 

I 1991 kom en dokumentarfilm ut, kalt *Yma Sumac- Hollywoods Inkaprinzessin* (regissør Günter Czernetzky). 

I 1998 ble hennes musikk brukt i spillefilmen Den store Lebowski.

I mai 2006 ble hun tildelt hjemlandets ordensutmerkelse Orden El Sol del Perú. 

Hun døde i 2008 av endetarmkreft. 

## Kuriosa
Hun påsto at hun nedstammet fra inkakeiseren Atahualpa. En annen historie som ble fabrikkert tidlig i 1950-årene, mens hun opptrådte i New York City, gikk ut på at hun var en jødinne ved navn Amy Camus&mdash;*Yma Sumac* baklengs&mdash;og født i Brooklyn eller Canada.

## Referanser


## Litteratur
* Nicholas E. Limansky, *Yma Sumac: The Art Behind the Legend,* YBK Publishers, 2008

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Yma-Sumac.com 
* The Peruvian Diva (Fan Site) 
* Die Stimme der Inkas: Yma Sumac (2001)
Jonas Brunvoll Jr

**Jonas Brunvoll** (født 3. august 1920 i Bærum, død 6. april 1982) var en norsk operasanger (bass-baryton), operapionér og skuespiller.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Jonas Brunvoll var sønn av Arbeiderbladets annonsesjef Jonas Brunvoll sr og Kirsten Brunvoll (f. Sørsdal). Han vokste opp på Jar.

### Karriere
Han fikk sin operadebut som Colline i *La Boheme* på Trøndelag Teater. Dette var like før han og foreldrene ble arrestert for illegalt motstandsarbeid mot den tyske okkupasjonsmakten. 
### Fange i konsentrasjonsleir
Han og faren ble sendt til konsentrasjonsleiren Sachsenhausen, mens moren ble sendt til Auschwitz-Birkenau. Jonas og faren ble reddet av De hvite bussene, mens moren måtte gå dødsmarsjen fra Auschwitz til leiren Ravensbrück. Det var et under at de alle overlevde og familien igjen kunne møtes på Jar etter frigjøringen. 
### Gjennombrudd og operakarriere
Jonas reiste til Stockholm der han fortsatte sine sangstudier. Han ble invitert til å prøvesynge på Stockholmsoperaen, men han valgte å bruke sitt talent og sin kraft i Norge. Hjemme i Norge arrangerte hans yngre bror, impresario Gunnar Brunvoll hans debutkonsert i Aulaen i Oslo. Blant publikum var  statsminister Einar Gerhardsen, hans kone Werna og utenriksminister Halvard Lange.

I 1950 etablerte Jonas Brunvoll og broren Norsk Operaselskap. Jonas var kunstnerisk leder og sanger, men også oversetter av operalibrettoer, regissør, sjåfør for turnéene til store deler av Norge i gjenoppbyggingstiden, turnéleder og scenearbeider. Gunnar ledet det administrative.

Etter åtte vellykkede år med Norsk Operaselskap ble endelig Den Norske Opera etablert, den første faste operascene i Norge! Den første operasjefen, Kirsten Flagstad takket brødrene Brunvoll i en tale. Hun sa blant annet: “Norsk Operaselskap skapte en situasjon som resulterte i den endelige operainnstilling. Det er ingen tvil om at Norsk Operaselskaps åtteårige arbeid har vært medvirkende årsak til at vi nå har fått en fast opera.”

Jonas ble fast ansatt som sangsolist fra starten av Den Norske Opera. Av hans store operaroller kan nevnes Colline i “La Boheme” (Puccini), Mefisto i “Faust” (Gounod), Zuniga i “Carmen” (Bizet), Figaro i “Figaros Bryllup” (Mozart), Jeppe i “Jeppe” ( G. Tveitt), Leporello i “Don Juan” (Mozart), Papageno i “Tryllefløyten” (Mozart), Don Basilio i “Barbereren i Sevilla” (Rossini), Nick Shadow i “The Rake’s Progress” (Stravinskij).

Etter at han sluttet i Operaen ble han skuespiller og virket ved Riksteatret. 

Han spilte  i filmene *[[Døden i gatene]]* (1970), Anja Breiens *[[Arven (film 1979)|Arven]]* (1979) og *[[Rallarblod]]* (1979).

Han var gift med ballettdanser Grete Brunvoll, og derigjennom far til danseren og skuespilleren Bente Brunvoll (født 1954) og pianostemmeren Kim Brunvoll (født 1951).

## Referanser


## Litteratur
* Grete Brunvoll: *Jonas. Motstandsmann og operapioner*. Kolofon Forlag 2009, ISBN 978-82-300-0633-7

## Eksterne lenker
*
Latours katalog

***Latours katalog*** er en roman av den norske forfatteren Nikolaj Frobenius, utgitt i 1996.

Romanens hovedperson er *Latour *, en person som skal ha levd, og virket som Marki de Sades tjener. Lite eller intet er imidlertid kjent om Latours liv, og dette er følgelig fiksjon fra forfatterens side.

Latour er unnfanget ved en voldtekt, og vokste opp med en stygg og forhatt mor. Han er selv også stygg, og dertil født uten evne til å føle smerte. Anmelderen Øystein Rottem skrev at forfatteren ved dette lar ham «*tjene som et overdimensjonert og grotesk symbol på den ufølsomhet overfor menneskelige lidelser som romanen tematiserer*».

Boken har vært nominert til den internasjonale Aristeion-prisen, og ble i en Dagbladet-serie sommeren 2006 kåret til en av de 25 beste romanene fra de siste 25 år.

## Referanser
Taebaekfjellene

**Taebaekfjellene** er en fjellkjede som går langs østkysten av den koreanske halvøy.

Fjellet Hwangnyong (1 268 moh) i Nord-Korea anses som fjellkjedens nordligste punkt, mens den sørkoreanske byen Busan utgjør kjedens sørligste punkt. Taebaekfjellene er 500 km lang og har en gjennomsnittlig høyde på 1000 moh.

Blant de høyeste fjelltoppene er Kumgangsan (1 638 moh), Seoraksan (1 708 moh) og Odaesan (1 563 moh). I øst faller fjellkjeden bratt ned i havet, mens det i vest er mer utjevnet fall.

Sør-Koreas største elver har sine kilder i fjellkjeden, som Han og Nakdong.

Økonomisk er fjellkjeden av betydning for sine gruver, der det utvinnes jern, kull, wolfram og kalkstein. Mange av de mindre bratte partiene av fjellene er skogkledd.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nakdong

**Nakdong** (i Nord-Korea **Rakdong**) er den lengste elva i Sør-Korea og renner blant annet gjennom storbyene Daegu og Busan.

Kilden ligger i Taebaekfjellene og elva renner derfra sørover mot Koreastredet. Selve kilden er der elvene Cheolamcheon og Hwangjicheon møtes i Dongjeom-dong, i fylket Taebaek i Gangwonprovinsen. Elvas bredde varierer fra noen få meter ved kilden til flere hundre meter ved utløpet i sør.

Sammen med sideelvene er elva svært viktig for vanntilførselen til landbruket i Nord- og Sør-Gyeongsang.

De sørlige delene av elva ble benyttet som FN-styrkenes siste forsvarslinje under Koreakrigen.

## Se også
* Liste over elver i Korea

## Kilder
* *Atlas of Korea*, Sung Ji Mun Hwa Co. Ltd, Gyeonggi, 2008 ISBN 978-89-390-0060-5, 93980

## Eksterne lenker
*
Oslo Games

**Oslo Games** er en årlig rullebrettkonkurranse i Oslo

Oslo Games er Norges første profesjonelle skateboardkonkurranse og ble designet av den profesjonelle skateren Henning Braaten. Konkurransen ble arrangert første gang 2&ndash;5. juli 2008.

## Eksterne lenker
* Oslo Games hjemmeside 
*  Oslo Games 2008 alle resultater
Norgesmesterskapet i rullebrett

**NM** er ei årlig rullebrett-konkurranse som holdes i flere byer i Norge. NORB NM er Norges største nasjonale skateboardarrangement, med størst oppmerksomhet fra deltakere, publikum og presse.

NM var for første gang i 1989 i Stavanger da skating ble tillatt etter en tids forbud i Norge.

I 2008 vann Gustav Tønnesen senior (over 16) og Herman Stene junior (under 16).

I 2009 blir NM i Fysak Hallen i Bergen i begynnelsen av August.

## Byer
Liste over NM-arrangement.[1]
* 1989 – Session Hallen, Stavanger
* 1990 – Jordal Amfi, Oslo
* 1991 – Ammerud skole, Oslo
* 1992 – Rikshallen Skatepark, Oslo
* 1993 – Rikshallen / Mølleparken, Oslo
* 1994 – Teatergarasjen, Bergen
* 1995 – Quartfestivalen, Kristiansand
* 1996 – Aker Brygge, Oslo
* 1997 – (ukjent), Stavanger
* 1998 – Trikkestallen Skatepark, Trondheim
* 1999 – Voldsløkka Skatepark, Oslo
* 2000 – Bergen Skate og Sandhall, Bergen
* 2001 – Trikkestallen Skatepark, Trondheim
* 2002 – Alta Skatepark, Alta
* 2003 – Bromsjordet Skatepark, Horten
* 2004 – Haugesund
* 2005 – Drammen
* 2006 – Trikkestallen Skatepark, Trondheim
* 2007 – Arena Bekkestua, Bekkestua
* 2008 – Tasta Skatepark, Stavanger
* 2011 – Larvik Skatepark (Larvik)
* 2014 - Gjøvik Skatepark

## Kilder
* Justme.ws – NORB NM
* Justme.ws Resultater NORB NM 2008 
* NORBNM 2006 – 2007 – 2008 – 2009 – 2010 

## Eksterne lenker
* NORB (Norsk Organisasjon for Brett)
Åneby stasjon

**Åneby stasjon** er en jernbanestasjon på Gjøvikbanen ved Nittedal i Akershus fylke. Stasjonen ble opprettet i 1905 som et stoppested tre år etter Gjøvikbanens åpning i 1902. I 1945 ble stoppestedet oppgradert til stasjon, og i 1972 ble fjernstyringen ferdigstilt og bemanningen fjernet.

Stasjonen fremstår i dag som ubetjent uten billettautomater.

## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
Hermann Stene

**Hermann Stene** (født 27. april 1993 i Larvik) er en norsk rullebrettkjører.

## Plasseringer
* 1. jr. Rud Boys and Girls, i Oslo 2005
* 1. jr. Kanalsession, Horten 2005
* 2. jr. Hamar Open, 2006
* 1. jr. Hamar Open, 2007
* 2. jr. Stavanger Open, Stavanger 2007
* 2. jr. Kanalsession, Horten 2007
* 2. jr. X–Mas Jam, Trondheim 2007
* 2. sr. Fjølfest, Drammen, 2008
* 3. jr. NM 08 Miniramp, 2008
* 1. sr. NORB NM Street, 2011
* 1. sr. X-Mas Jam, Best Trick Trondheim, 2011
* 1. sr. X-Mas Jam, Bowl Trondheim, 2011
* 1. sr. X-Mas Jam, Street Trondheim, 2011
* 1. sr. Larvik Open Street, 2012
* 1. sr. Larvik Open Bowl, 2012
* 1. sr. Lavik Open Best Trick, 2012
* 6. sr. AmsterDamn AM Street, 2012
* 1. sr. NORB NM Street, 2012
* 2. sr. NORB NM Bowl, 2012
* 1. sr. NORB NM Best trick, 2012
* 2. Open Wild In The Parks, Trondheim, 2012

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kjelstad nedre

**Kjelstad (nedre)** er navnet på gårdsnummer 51 i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Gården ligger på nordsiden av Hestadfjorden, riksvei 610 passer over gården. Den grenser mot Hestad i øst, Skudal og Skudalsnes i vest, i nord mot kommunegrensen til Førde kommune.

Gården er delt i følgende bruk:
* Bruk 1
* Bruk 2, delt fra bruk 1 i 1977

## Historisk
Gården finnes nevnt i en jordebok fra 1610, der det står at *Thierestad* betaler et geiteskinn i frelse, i jordebok fra 1615 står det også at *Sivert Thierestad* betaler samme skatt til kongen det året. At *Thierestad* er synonymt med *Kjelstad* står skrevet i jordebok ti år senere. Ut fra disse opplysningene regnes gården som en middelaldergård.

Forstavelsen i navnet Kjelstad er hentet fra mannsnavnet Kjetil, dette er sannsynlig navnet på første bruker. Endingen -stad var også vanlig, og navnet regnes tilbake til mellom år 600 og 800.

Thierestad-navnet som også har blitt brukt på gården kan komme av at brukerne har hatt tjærebrenning som tilleggsnæring.

## Annet
* Den tidligere ordføreren i Gaular, Per Kjelstad, kommer fra denne gården.

## Litteratur
* Timberlid, Jan Anders, *Bygdebok for Gaular Band IV, Gardar og folk. Viksdalen Sokn (s.690-702)*, Oslo 1998. ISBN 82-994538-2-8
Gustav Tønnesen

**Gustav Høyland Tønnesen** (født 23. september 1991 i Egersund) er en norsk rullebrettkjører.

Gustav «the magician» Tønnesen er rullebrettkjører og har vært med i flere rullebrettfilmer. Bor for tiden i Barcelona.

I 2004 vant han NM i skating for juniorer. I 2008 (i det som var det 20. NM-arrangementet i skating) vant Tønnesen NM for seniorer. Året før fikk han også andreplass bak Henning Braaten. Han har også vunnet juniorklasen flere ganger. I 2009 vant han NM i senior. Han har også vunnet NM i 2010.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Tag-Arkiv: Gustav Tønnesen på playboard.no
* Gustav Tønnesen på www.baldis.no
* Gustav Tønnesen på www.burnenergydrink.fr
Meijiang

**Meijiang** (kinesisk: 梅江区; pinyin: *Méijiāng Qū*) er et bydistrikt i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Meizhou, og er hovedsete for dette bydistriktet. Tidligere var Meijiang en del av fylket Mei, som i dag kun omfatter områdene utenfor bykjernen. 

I byen ligger Meixian kullkraftverk på 600 MW effekt.

## Administrative enheter
Distriktet består av tre subdistrikter og tre storkommuner:

*Subdistriktet Jinshan 金山街道
*Subdistriktet Jiangnan 江南街道
*Subdistriktet Xijiao 西郊街道

*Storkommunen Changsha 长沙镇
*Storkommunen Sanjiao 三角镇
*Storkommunen Chengbei 城北镇

## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens side
Babben Lavik

**Helene Margrethe «Babben» Lavik (Johnsen)** (født 24. september 1924 i Fana, død 8. januar 2005 i Oslo) var en norsk pianist og pedagog, kjent som spesialist i hørelære.

Hun var datter av Nanna Lavik og redaktør Johs. Lavik (Dagen).

Etter studier under Ivar Johnsen og Robert Riefling debuterte hun i Universitetets Aula (1956). Ved Rieflings Klaverinstitutt ble hun gehørspedagog. 

Hun var solist med Bergen Filharmoniske Orkester og Oslo Filharmoniske Orkester.

Hun jobbet ved Institutt for musikkvitenskap ved Universitetet i Oslo (1962–93) inntil pensjonering, som fast ansatt siden 1970, og etter hvert som førsteamanuensis. Ellers underviste hun også tidvis ved Bergen Musikkonservatorium.

Lavik var gift med journalist og redaktør Torstein Meidell Johnsen.

## Utgivelser
* *Lytt til akkorder* (1986)
* *Rytme* (1988).  Med Astrid Krognes
* *La det klinge* (1998).  Med Krognes.

## Premier
* 1989 Lindemanprisen

## Referanser
Isabella Fortelt

**Isabella ⅍** er en dansk virksomhet som produserer fortelt til campingvogner, samt en rekke tilbehør til disse.

Virksomheten ble grunnlagt i Vejle i 1957 av Søren Odgaard. Han var blant de første til at markedsføre camping i Danmark.

I dag er Isabella representert med datterselskaper i Norge, Storbritannia, Tyskland og Nederland.

Utover dette eksporteres til Sverige, Østerrike, Frankrike, Belgia, Italia, Luxembourg, Portugal, Polen, Australia og Sveits.

## Eksterne lenker
* Isabella
Ivar Johnsen

**Ivar Ludvig Johnsen** (født 6. februar 1908 i Trondheim, død 28. juli 1978) var en norsk pianist, i sin tid ansett som en av de ledende i landet. Han gikk under tilnavnet «A-moll-Johnsen» i Sverige etter en rekke konserter.

Etter skolering hos Olga Glomsås og Carl Finberg, bar det til Oslo. Han var som syttenåring med i NRKs nystartede radioorkester (1925). Han gikk i lære hos Nils Larsen, studerte med Edwin Fischer i Tyskland og med spanieren Riera i Paris. Noen måneder studerte han også musikk i London. Debuterte 1928, fremførte Stravinskijs aller seneste verker *Capriccio for klaver og orkester* fra 1929 ­med Oslo-Filharmonien under Olav Kiellands ledelse den 1. oktober i 1931, fikk sitt gjennombrudd (1936) og spilte Darius Milhauds klaverkonsert under Albert Wolff (1938).

Han ble innvalgt i Departementets midlertidige konsultative råd i kunstneriske spørsmål (1940). Han virket ved Musikkonservatoriet i Oslo der han var lærer for en rekke musikanter som ble sentrale utøvere på piano, som Juel Aarum, Ruth Kinnerød, Kåre Siem, Åse Johanne Knarvik, Sigurd Jansen, Marit Melby, Finn Ludt, Arne Dørumsgaard, Bjørn Strandvold, Unni Røskaft, Babben Lavik, Eline Nygaard, Eva Knardahl og Trygve Madsen. Johnsen var etter Nils Larsens død også fast pianist i *[[Arve Arvesen]]s Trio* som turnerte også England.

Inntil 2000 ble stipender *Ivar og Lilla Johnsens* legat utdelt til unge håpefulle, senere gikk dette inn i Trondheims Stipendiefond.

## Utgivelser
* Edvard Griegs *Sonate 1 og 2* (Triola, 1958).  Med Bjarne Larsen
* Halfdan Kierulfs *Hvile i skogen* m.fl. (RCA LP 54).  Med bl.a. Eva Prytz sang.

## Premier
* Statens kunstnerstipend 1958–59 på kroner 4 000
* Kongens fortjenstmedalje i gull
* Norsk Musikerforbunds hederstegn

## Referanser
Bernhard Sports Invitational

**Bernhard Sports Invitational** (BSI) er en årlig rullebrettkonkurranse i Oslo basert på streetskating.

Konkurransen har vært arrangert årlig siden 2000.

Bernhard Sports Inviterer opplandets beste streetskatere til konkurranse i Oslo sentrum. 3 spots skates 1 time hver, tilskuerne kjøres rundt i busser og 4 dommere overskuer det hele.

I 2007 vant hamarskateren Erik Johnsen og i 2008 Øyvind Nissen.

## Eksterne lenker
* Bernhard Sports
Kamil

**Kamil** er et mannsnavn med flere mulige opprinnelser. Det kan være:
* en tsjekkisk, slovakisk og polsk form av *Camillus*, et romersk navn som trolig betyr «altertjener».
* et arabisk navn (كامل) som betyr «perfekt».

*Kamil* har tsjekkisk navnedag 3. mars og polske navnedager 18. juli og 25. september.

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Al-Kamil (1180–1238), kurdisk sultan i Ajjubide-dynastiet
* Kamil Øzerk (f. 1954), professor i pedagogikk
* Kamil Kreps (f. 1984), tsjekkisk ishockeyspiller
* Kamil Stoch (f. 1987), polsk skishopper
* Kamil Alipour, iransk musiker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Erik Johnsen (skater)

**Erik Johnsen** er en norsk rullebrettkjører fra Kråkstad.

Johnsen vant Bernhard Sports Invitational i Oslo i 2007.

Johnsen er sponset av altamont clothing, fallen shoes, Zero skateboards, thunder trucks og spitfire wheels

## Filmer
*2005: *How About That?*
*2008: *I Know What You Did Last Summer*

## Eksterne lenker
* Erik Johnsen profil på Justme.ws 
* Erik Johnsen på Black Box Parken i USA
Torben

**Torben** er en opprinnelig dansk form av mannsnavnet *Thorbern*, en dansk kortform av *Thorbernus*, som er en latinisert form av det skandinaviske navnet *[[Torbjørn]]*. Opprinnelsen til navnet er det norrøne gudenavnet *Þórr* (Tor) og *bjǫrn*, «bjørn».

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Torben Jensen (f. 1944), dansk skuespiller
* Torben Wisborg (f. 1956), norsk lege
* Torben Grael (f. 1960), brasiliansk seiler
* Torben Giehler (f. 1973), tysk-amerikansk maler
* Torben Hviid Nielsen, professor i sosiologi og samfunnsgeografi

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aprepitant

**Aprepitant** er et kjemisk stoff som tilhører en gruppe legemidler som kalles substans P antagonister (SPA). Det utøver sin effekt ved å virke på neurokinin 1 reseptoren.  Aprepitant er produsert av Merck & Co under merkenavnet **Emend** for forebygging av akutt og forsinket kjemoterapi-indusert kvalme og brekninger (CINV). Det ble godkjent av norske myndigheter i 2004. 

I august 2008 godkjente norske myndigheter, **fosaprepitant**, en intravenøs form av aprepitant, som har merkenavnet **Ivemend**.
Oval

En **oval** (fra latin *ovum* = egg) er en figur formet som et egg eller en ellipse. Ovalen kan være todimensjonal eller tredimensjonal. Til forskjell fra kurver i matematikken er en oval ikke veldefinert, og kan ikke nødvendigvis tegnes ved hjelp av formler.

Det som kjennetegner todimensjonale ovaler, er at de har jevne, konvekse kurver og er symmetriske om minst en akse.  Tredimensjonale ovaler kan uttrykkes som legemer dannet ved rotasjon av en todimensjonal oval om (den lengste) symmetriaksen.

## Se også
*Cassinis oval
*Ellipse
*Superellipse

## Noter
Paul André Solberg

**Paul André Solberg** (født 1980) er en norsk spydkaster. Han har representert Halden IL, IL Norna-Salhus og IK Tjalve. Han trener for olympisk sølvmedaljevinner i sleggekast, Eivind Henriksen.

Hans personlige rekord er 76,87 meter, noe som plasserer ham på 8.-plass på norgesstatistikken gjennom alle tider (ny spydtype, altså etter 1986). Rekorden blei satt 18. mai 2002 i Magglingen, Sveits.

## Forsker og trener
Etter egen karriere som utøver tok han utdanning ved Norges idrettshøgskole (NIH) og har doktorgrad i treningslære og helsepsykologi. Siden 2017 er han deltidsansatt ved Olympiatoppen i Oslo. Han forsker innen trening, treningsprotokoller, mental helse, styrke, spenst, hurtighet og restitusjonstid. Solberg har også vært ansatt som underviser ved Wang Toppidrett og NIH og juniorlandslagstrener for Norges friidrettsforbund. Han var landslagssjef para-friidrett i 2012. 

Solberg er også trener for flere av Norges beste kastere i friidrett. Ved siden av sleggekasteren Eivind Henriksen, trener han også Thomas Mardal i sleggekast og Marcus Thomsen i kulestøt. 

## Medaljer i norske mesterskap
* Sølv i 2005, 2008
* Bronse i 2001, 2003, 2004, 2007

## Referanser


## Kilder
* Medaljevinnere i norske seniormesterskap – spyd menn (Friidrett.no)
* Statistikk, spyd menn gjennom alle tider – per 1. januar 2007 (Friidrett.no)

## Eksterne lenker
*
Cosopt

**Cosopt** er et medikament for å senke trykket i øyet til normale nivåer, og er en behandling for glaukom (grønn stær). Cosopt er en kombinasjon av to kjemikalier: *dorzolamide hydroklorid* og *timolol maleate*. Medikamentet ble godkjent av Statens legemiddelverk (SLV) i 1997, og er levert av Merck, Sharp and Dohme (MSD).
Håvard F. Johansen

**Håvard Rochman Fagerlund Johansen** (født 1968) er en norsk skoleleder og tidligere spydkaster. Han representerte klubbene Fredrikstad IF og SK Vidar.

## Biografi
Johansen, som er født i Fredrikstad (f. 1968), er sønn av Liv F. Johansen (f. 1941) og Oddvar Johansen (f. 1937). Han har en søster og to barn. Han gikk på Nøkleby skole (barneskole) og Cicignon ungdomsskole før han gikk videre på Christianslund videregående skole. Johansen er utdannet lektor med hovedfag i historie fra Universitetet i Oslo. Utover dette har han sin utdanning i idrett fra Norges idrettshøgskole og i kommunikasjon, psykologi og antropologi fra University of Washington, Seattle. 

Fra 1989 til 1996 var han ansatt i Olympiatoppen. I 1995/96 var han ansatt som lærer ved Bjerke videregående skole i Oslo. Han ble deretter friidrettsansvarlig ved WANG Toppidrett i Oslo, og siden februar 1997 har han vært toppidrettssjef sentralt hos WANG Toppidrett. Stillingen er siden utvidet til å dekke WANG Toppidretts skoler i Oslo, Fredrikstad, Stavanger, Tønsberg, Hamar og Romerike. Han har også flere verv innen friidretten, er styremedlem med ansvar for sport i Fredrikstad Fotballklubb og sitter i Toppidrettsutvalget i Østfold Idrettskrets.

Johansens har en allsidig idrettslig bakgrunn. Fra senioralder var spyd hans idrett. Han er tre ganger norsk mester og representerte bl.a. Norge i EM i Helsingfors i 1994. Hans personlige rekord i spydkast er 78,38 meter, noe som plasserer ham som nummer 6 på norgesstatistikken gjennom alle tider. Rekorden ble satt 24. juli 1994 på Byrkjelo. Etter spydkarrieren har Johansen vært spydtrener for flere norske kastere. Blant disse finner vi Ingeborg Sverdrup Rønningen, Gardar Johann Fagerlund Fridriksson, Marie-Therese Obst og Kristina Kristianslund.

## Medaljer i norske mesterskap

## Kilder
* Medaljevinnere i norske seniormesterskap – spyd menn (Friidrett.no)
* Statistikk, spyd menn gjennom alle tider – per 1. januar 2007 (Friidrett.no)