open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tricondyloides

* Se Systematisk inndeling

***Tricondyloides*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Nokså små, brunlige trebukker med lange antenner. Dekkvingene er smalt pæreformede.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

## Utbredelse
Slekten er endemisk for Ny-Caledonia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Enicodini 
******** Slekten *Tricondyloides* Montrouzier, 1861
********* *[[Tricondyloides armatus]]* Montrouzier, 1861
********* *[[Tricondyloides caledonicus]]* Breuning, 1947
********* *[[Tricondyloides elongatus]]* Breuning, 1939
********* *[[Tricondyloides humboldtianus]]* Sudre & Miller, 2013
********* *[[Tricondyloides inermis]]* Breuning, 1939
********* *[[Tricondyloides kouakouei]]* Sudre & Vives, 2018
********* *[[Tricondyloides persimilis]]* Breuning, 1939
********* *[[Tricondyloides rugifrons]]* Breuning, 1951
********* *[[Tricondyloides testaceus]]* Sudre & Vives, 2018

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* 
*
Anancylus

* Se Systematisk inndeling

***Anancylus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, kraftige, brokete fargede trebukker. Kroppsformen er kort og plump, beina nokså korte og kraftige. Antennene hos hannene er noe lengre enn kroppen.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Myanmar i vest til Ny-Guinea i øst.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825
******* Stammen Mesosini Thomson, 1860
******** Slekten *Anancylus* Thomson, 1864 
********* Underslekten *Anancylus*
********** *[[Anancylus calceatus]]* J. Thomson, 1864
********** *[[Anancylus mindanaonis]]* Breuning, 1968
********** *[[Anancylus papuanus]]* Breuning, 1976
********** *[[Anancylus vivesi]]* Breuning, 1978
********* Underslekten *Paranancylus*
********** *[[Anancylus albofasciatus]]* (Pic, 1925)
********** *[[Anancylus arfakensis]]* Breuning, 1959
********** *[[Anancylus griseatus]]* (Pascoe, 1858)
********** *[[Anancylus latus]]* Pascoe, 1865
********** *[[Anancylus malasiacus]]* Breuning, 1982
********** *[[Anancylus socius]]* Pascoe, 1865
********* Underslekten *Pseudanancylus*
********** *[[Anancylus basalis]]* Gahan, 1906
********** *[[Anancylus birmanicus]]* Breuning, 1935

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over artene

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
DS «Sirius» (1868)

**DS «Sirius»** var et lasteskip bygget ved F. Schichau. Skipet ble overlevert til Georg Grunau, Königsberg, Tyskland. Det forsvant på reise mellom Dysart, Scotland og Haugesund.

## «Sirius»
* 1868 Bygget som SIRIUS ved F. Schichau, Elbing, Tyskland for Georg Grunau, Königsberg, Tyskland
*1872 Solgt til R. Kleynstüber, Königsberg.
*1904 Solgt til Johan Eliassen med flere, ved Kornelius Olsen, Stavanger.
*1908 Overført til D/S Sirius’s Rederi ved Kornelius Olsen, Stavanger.
*1909 Solgt til A/S Sirius ved David Tjøswold, Haugesund, Skudeneshavn.
*1910 Solgt til A/S Sirius ved Bendik Stange, Stavanger.
*1911 Solgt til D/S A/S Sirius ved Joh. Amundsen, Haugesund.
*1914 30. desember. Forlot Dysart, Scotland for Haugesund med kull og forsvant med hele besetningen på 10 mann. 
*1915 En tom og ødelagt livbåt drev 25. februar i land ved Kristiansund.

## Kilder
*«Sirius» www.sjohistorie.no
*«Sirius» www.wrecksite.eu
Pygmaeopsis

* Se Systematisk inndeling

***Pygmaeopsis*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En ganske liten, lyst gråbrun trebukk. Antennene er omtrent så lange som kroppen, tynne, med fine, nokså lange hår.  har en liten pigg på hver side litt bak midten. Dekkvingene er parallellsidige, beina ganske korte.

## Levevis
Larvene inne i små greiner og kvister.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det sørvestlige USA og Mexico.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Pogonocherini Mulsant, 1839 eller Desmiphorini
******** Slekten *Pygmaeopsis* Schaeffer, 1908
********* *[[Pygmaeopsis apicalis]]* Bezark & Santos-Silva, 2019
********* *[[Pygmaeopsis viticola]]* Schaeffer, 1908

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* Bilder av artene 
* 
*
Hindustan Construction Company

**Hindustan Construction Company** (HCC) er et privat aksjeselskap med hovedkvarter i Mumbai, India. Selskapet arbeider innen sektorene bygg og anlegg, fast eiendom, infrastruktur, byutvikling og administrasjon. HCC-gruppen består av HCC Ltd., og dets datterselskaper HCC Eiendom Ltd, HCC Infrastruktur Co. Ltd, Lavasa Corporation Ltd, Steiner AG i Sveits og Highbar Technologies Ltd.

Hindustan CC ble grunnlagt av industrimannen Seth Walchand Hirachand i 1926. Selskapet utfører store byggearbeider og infrastrukturprosjekter som vannkraftanlegg, atomkraftverk, motorveier, tunneler og broer. 

Selskapet ledes av Ajit Gulabchand, som er styreformann og administrerende direktør.

## Utvalgte prosjekter

* Bandra-Worli Sea Link, Mumbai
* Delhi Faridabad Skyway
* Bogibeel kombinert vei- og jernbanebro over Brahmaputra, Assam
* Delhis metro 
* Farakka-demningen
* Godavari buebro, Andhra Pradesh
* Kolkata Metro
* Kudankulam kjernekraftverk
* Lavasa City, i nærheten av Pune 
* Mughal Veiprosjekt
* Mumbai, Pune Expressway
* Nathpa Jhakri vannkraftprosjekt: demning og rørgate
* Nimoo Bazgo Hydro-prosjektet
* Panjal jernbanetunnel,
* Rajasthan atom-kraftverk, Rajasthan
* Aditya Aluminium-prosjektet, Sambalpur, ODISHA
* Vest-Bengal, Highway-prosjektet [NH-34]

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisielt nettsted
Gaston de Galliffet

**Gaston Alexandre Auguste de Galliffet** (født 23. januar 1830 i Paris, død 8. juli 1909 i Paris) var en fransk marki og offiser.

Galliffet ble offiser i kavaleriet i 1853, oberst og regimentssjef i 1867, brigadegeneral i 1870, divisjonsgeneral i 1875 og begjærte avskjed i 1895.

Marki de Galliffet deltok i den franske ekspedisjonen til Mexico 1862–63 og 1867–68 og utmerket seg i den fransk-tyske krig, særlig ved Sedan den 1. september 1870, der han ble tatt til fange av tyskerne. Etter krigen deltok han i kampene mot kommunardene.

I 1879 ble han sjef for det niende armékorps ved Tours og i 1886 medlem av det høyeste krigsrådet og arméinspektør.

Fra 1899 til 1900 var han Frankrikes krigsminister.

## Referanser


## Kilder
* *[[Svensk uppslagsbok]]*, Malmö 1932
Eftestøl kraftverk

**Eftestøl kraftverk** er et vannkraftverk i Kvinesdal kommune i Agder.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 72 meter fra Stemtjødn.

Installert effekt er 400 kW. Årsproduksjon er 1,3 GWh.

Martin Eftestøl bygde det første kraftverket på gården i 1979. Det hadde en peltonturbin på 27 KW. 
Rørgate og maskin er nå demontert, men bygningen står fremdeles.

Dagens kraftverk er plassert på andre siden av elvefaret. Det har to maskiner med eldre peltonturbiner. Et skilt på veggen viser årstallet 1991 (NVE sier 2000).

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase

## Se også
*Bilder innvendig
VidaLinux

**VidaLinux** er en tidligere Linuxdistribusjon som var basert på Gentoo. Distribusjonen ble installert med Anaconda fra Red Hat, benyttet skrivebordsmiljøet GNOME, og kjørte på 32-biter i686 og 64-biter x86-64. Første versjon ble lansert 4. oktober 2004. Siste versjon var 1.3 som ble lansert 18. oktober 2006.

**VLOS**, også kalt **Vidalinux Desktop OS** er en tidligere Linuxdistribusjon fra Puerto Rico som var basert på Gentoo. Distribusjonen hadde nettleseren Mozilla Firefox, e-post klienten og kalenderprogramvaren Evolution og pakkehåndtereren portage. Distribusjonen benyttet skrivebordsmiljøet GNOME. Distribusjonen hadde 32-biter x86 (i686) og 64-biter x86-64 som plattform. Første versjon ble lansert 4. oktober 2004. Siste versjon var versjon 2.2 beta 2 som ble lansert 26. november 2010.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Asturix OS

**Asturix OS** er en tidligere Linuxdistribusjon som var basert på Ubuntu. Distribusjonen var beregnet på asturianske brukere.

I løpet av sin levetid ble distribusjonen omtalt av den asturianske avisen La Nueva España.

Første versjon ble lansert 25. februar 2009. Siste versjon var 4.0 som ble lansert 10. januar 2012.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Phil-Mar van Rensburg

**Phil-Mar van Rensburg** (født 23. juni 1989) er en sørafrikansk spydkaster. Hans fremste internasjonale meritt er gull i spydkast ved Afrikamesterskapet i friidrett 2016 

## Idrettskarriere
;2014
Ved det sørafrikanske mesterskapet i friidrett 2014 fikk han bronse i spydkast, med 76,15 meter, bak hhv. Robert Oosthuizen og Rocco van Rooyen. Ved South Africa Open i mai kom han på 2.-plass, bak Rocco van Rooyen.

;2015
Rensburg vant spydkast ved Athletics Gauteng North-mesterskapet (AGN) i mars 2015, der han kastet 75,45 meter. Ved det sørafrikanske mesterskapet i friidrett i april kom han på 4.-plass i spydkast, med 70,35 meter. Rocco van Rooyan vant denne øvelsen. 

Han deltok ved Panafrikanske leker 2015 i Brazzaville, og kom der på 3.-plass i spydkast, bak Ihab El-Sayed fra Egypt og John Ampomah fra Ghana. 

;2016
Den 15. april ble han sørafrikansk mester i spydkast, da han satte personlig rekord med 78,88 meter. Ved Afrikamesterskapet i friidrett 2016 vant han spydkast, foran John Ampomah og Alex Kiprotich. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil hos All-Athletics.com
Ancita

* Se Systematisk inndeling

***Ancita*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, grå- eller brunlige trebukker. Oversiden er kledt med ganske korte hår, kraftig og tett punktert, ofte med mønstre av fine skjell. Antennene er knapt så lange som kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet, uten pigger eller tenner langs kanten eller oftere med en kort tann midt på. Dekkvingene er jevnbrede med markerte "skuldre". Beina er forholdsvis korte.

## Levevis
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872, Ancitini eller Desmiphorini
******** Slekten *Ancita* Thomson, 1864
********* *[[Ancita albescens]]* Breuning, 1938
********* *[[Ancita anisocera]]* Pascoe, 1875
********* *[[Ancita anisoceroides]]* Breuning, 1978
********* *[[Ancita antennata]]* (Pascoe, 1865)
********* *[[Ancita australica]]* (Breuning, 1982)
********* *[[Ancita australis]]* (Boisduval, 1835)
********* *[[Ancita basalis]]* (Pascoe, 1867)
********* *[[Ancita basicristata]]* Breuning, 1970
********* *[[Ancita cristata]]* (Pascoe, 1875)
********* *[[Ancita crocogaster]]* (Boisduval, 1835)
********* *[[Ancita didyma]]* Blackburn, 1901
********* *[[Ancita fasciculata]]* (Blackburn, 1893)
********* *[[Ancita fuscicornis]]* (Germar, 1848)
********* *[[Ancita germari]]* (Pascoe, 1865)
********* *[[Ancita lineola]]* (Newman, 1851)
********* *[[Ancita longicornis]]* McKeown, 1948
********* *[[Ancita major]]* Breuning, 1968
********* *[[Ancita marginicollis]]* (Boisduval, 1835)
********* *[[Ancita niphonoides]]* (Pascoe, 1863)
********* *[[Ancita ochraceovittata]]* Breuning, 1936
********* *[[Ancita paranisocera]]* Breuning, 1970  
********* *[[Ancita parantennata]]* Breuning, 1970
********* *[[Ancita paravaricornis]]* Breuning, 1968
********* *[[Ancita penicillata]]* Aurivillius, 1917
********* *[[Ancita setosa]]* Breuning, 1940
********* *[[Ancita similis]]* Breuning, 1938
********* *[[Ancita varicornis]]* (Germar, 1848)

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over slektene (Desmiphorini)
* Cerambycidae.org - ''Ancita''

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Microplia

* Se systematisk inndeling

***Microplia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, brun- eller gråaktige trebukker. Antennene er lange og tynne, særlig hos hannene. Pronotum er nærmest tønneformet med en liten pigg litt bakenfor midten av siden. Dekkvingene er parallellsidige. Beina er forholdsvis lange og kraftige, føttene tynne.

## Levevis
Larvene lever i død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Brasil, Paraguay og Argentina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
******** Slekten *Microplia* Audinet-Serville, 1835
********* *[[Microplia agilis]]* Audinet-Serville, 1835
********* *[[Microplia nigra]]* Monné, 1976

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Neoxantha

* Se Systematisk inndeling

***Neoxantha*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor, ganske bred, gulbrun trebukk. Pronotum har tre svarte knøler som danner en tverr-rad. Dekkvingene er parallellsidige med en rund, mørk flekk.

## Levevis
Larvene lever i levende stammer, mest på løvtrær. Noen kan gjøre betydelig skade og også drepe unge trær. De voksne billene gnager på bladene på larvenes næringstrær.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Kina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Saperdini Mulsant, 1839
******** Slekten *Neoxantha* Pascoe, 1857
********* *[[Neoxantha amicta]]* Pascoe, 1857

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata
* Liste over slektene
* http://america.pink/images/3/1/9/5/9/7/9/en/1-neoxantha-amicta.jpg

## Eksterne lenker
* 
*
Oxylia

* Se Systematisk inndeling

***Oxylia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore (ca. 15 millimeter), slanke trebukker, lyst gråaktige med innslag av gulbrunt. Kroppen er temmelig jevnbred fra hodet og bakover. Antennene er litt kortere enn kroppen. Dekkvingene er kraftig punkterte. Beina er middels lange.

## Levevis
Larvene lever vanligvis i stammene på storvokste urter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Europa og Midtøsten.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Phytoeciini eller Saperdini
******** Slekten *Oxylia* Mulsant, 1863 - 2 arter
********* *[[Oxylia argentata]]* (Ménetriés, 1832)
********* *[[Oxylia duponcheli]]* (Brullé, 1833)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Oxylia argentata''
* 
*
Likhet for loven

***Likhet for loven*** (originaltittel: **) er en svensk dramafilm fra 1931 i regi av Gustaf Bergman. Filmen er basert på amerikanske Alice Duer Millers roman *Manslaughter* fra 1921. Norske Lillebil Ibsen spiller den kvinnelige hovedrollen som millionærdatteren Sonja. En annen sentral rolle spilles av Uno Henning. 

Samtidig med innspillingen av den svenske versjonen ble det også spilt inn en tysk versjon, *Leichtsinnige Jugend* (regi: Leo Mittler), og en fransk versjon, *Le réquisitoire* (regi: Dmitri Buchowetski). Romanen ble første gang filmatisert i 1922 med Jeanie Macpherson som manusforfatter. I 1930 kom en lydfilmversjon der George Abbott var ansvarlig for manusbearbeidelsen

## Handling
Den bortskjemte rikmannsdatteren Sonja tror at alt kan fås for penger. Sammen med eldre kvinnelig slektning lever hun et innholdsløst luksusliv. En dag møter Sonja en jurist, en offentlig anklager, som forelsker seg i henne. Hun er en råkjører som gjerne overskrider fartsgrensene. Sonja stanses av en trafikkpoliti, men hun bestikker ham. Ved et senere tilfelle, når politimannen jager etter henne for å ha kjørt for fort, kolliderer han med hennes bil og dør av skadene. 

Sonja stilles for domstol og juristen er aktor i saken. Han har ingen annen utvei enn å begjære fengselsstraff, noe som fører til at hun dømmes til fire års fengsel. I fengslet møter hun sin tidligere kammerjomfru, som sitter inne for snatteri. Anklageren elsker imidlertid Sonja og medvirker til at hun benådes etter to år. Selv blir han deprimert og slutter som anklager. Det går utfor med ham, men han tar seg sammen og får en ny stilling. Sonja tror at han hatet henne da han stod mot henne i retten. Hun vil hevne seg når hun settes fri. Sonja oppsøker hans nye arbeidsgiver for å prøve og få ham avskjediget. Etter en tid innser hun at han virkelig elsker mannen. Det hele får en lykkelig slutt.

## Om filmen
### Omtale
Signaturen Siglon i *[[Svenska Dagbladet]]* hadde sett den franske versjonen og skriver: *«Den franske skuespillerinnen, som spilte stykkets sentralfigur, dominerte fullstendig hver scene med sin kultiverte spillestil og sin strålende apparasjon. Lillebil Ibsen har ikke samme forutsetninger for å samle interessen rundt seg. Hennes første framtreden er miserabel, men hun vokser med rollen og gjør en vakker sluttspurt».*

### Innspillingsfakta
Filmen ble spilt inn i Les Studios Paramount i Joinville-le-Pont i Val-de-Marne i Frankrike.

## Rolleliste
* Lillebil Ibsen - Sonja, millionærdatter 
* Karin Swanström - Hennes slektning 
* Uno Henning - Anklager 
* Ragnar Widestedt - Advokat 
* Lasse Krantz - Millionærsønn 
* Signhild Björkman - Sonjas kammerjomfru 
* Margita Alfvén - Sonjas rival 
* Hilda Fredriksen - Overfangevokterske 
* Mary Gräber - En fangevokter 
* Gustaf Juter - En tyv med skyggelue  
* Gustaf Bergman - En mann under rettssaken 
* Albert Ståhl     
* Torben Meyer     
* Artur Rolén 
* Weyler Hildebrand

## Referanser


## Eksterne lenker
*
U vojny ne zjenskoje litso

**U vojny ne zjenskoje litso** kan vise til:

* *[[Krigen har intet kvinnelig ansikt]]*
* U vojny ne zjenskoje litso (film)
Tetraglenes

* Se Systematisk inndeling

***Tetraglenes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, lange og tynne, grå eller brunaktig trebukker. Antennene er kortere enn kroppen. Hodet er påfallende lite. Pronotum er lite smalere enn de jevnbrede dekkvingene, omtrent sylindrisk. Oversiden er kledt med korte hår.

## Levevis
Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Sørøst-Asia og Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Agapanthiini Mulsant, 1839 
******** Slekten *Tetraglenes* Newman, 1842 - 19 arter
********* *[[Tetraglenes annamensis]]* Breuning, 1943
********* *[[Tetraglenes bacillarius]]* Lameere, 1893
********* *[[Tetraglenes breviceps]]* Kolbe, 1894
********* *[[Tetraglenes bucculenta]]* Gahan, 1895
********* *[[Tetraglenes carinithorax]]* Breuning, 1942
********* *[[Tetraglenes ceylonensis]]* Breuning, 1942
********* *[[Tetraglenes crassicornis]]* Hintz, 1919
********* *[[Tetraglenes diuroides]]* Ritsema, 1885
********* *[[Tetraglenes flavovittatus]]* Breuning, 1948
********* *[[Tetraglenes fusiformis]]* Pascoe, 1866
********* *[[Tetraglenes grossepunctata]]* Breuning, 1942
********* *[[Tetraglenes hirticornis]]* (Fabricius, 1798)
********* *[[Tetraglenes insignis]]* Newman, 1842
********* *[[Tetraglenes intermedia]]* Breuning, 1954
********* *[[Tetraglenes nimbae]]* Lepesme, 1952
********* *[[Tetraglenes phantoma]]* Gerstaecker, 1871
********* *[[Tetraglenes rufescens]]* Pic, 1927
********* *[[Tetraglenes setosa]]* Breuning, 1942
********* *[[Tetraglenes somaliensis]]* Breuning, 1952

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Brekkebekken kraftverk

**Brekkebekken kraftverk** er et vannkraftverk ved Bjørnestadvatnet i Sirdal kommune i Agder.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 240 meter i Brekkebekken.

Installert effekt er 470 kW. Årsproduksjon er 4,1 GWh.

Kraftverket er delt i to like stasjoner, hver med 120 meters fallhøyde. Det stilles store krav til en rørgate som skal holde 240 meters trykk, det gjelder dimensjoner og forankring i terrenget. Med 120 meter kan det brukes fleksible plastrør som legges uten forankring underveis.

Hver stasjon har en francisturbin og en peltonturbin.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Samtale med eier
Beauty and the Beast (sang)

«**Beauty and the Beast**» (oversatt på norsk til «**Kjærlighetens sang**» og «**Evig kjærlighet**») er en låt skrevet av Howard Ashman og komponert av Alan Menken for Disney-filmen *[[Skjønnheten og udyret (1991)|Skjønnheten og udyret]]* fra 1991. Balladen er inspirert av Broadway-teater.

Låten ble først spilt inn av skuespilleren Angela Lansbury i rollen som tekannen fru Potts. Sangen skildrer forholdet mellom de to hovedfigurene Belle og udyret; om hvordan de har lært å godta hverandres ulikheter og blitt bedre av det. I filmen synges låten samtidig som Belle og udyret danser i en stor ballsal. Den innovative bruken av dataanimasjon i denne scenen ble rost av flere kritikere.

Låten ble også spilt inn som en popduett mellom Celine Dion og Peabo Bryson, som spilles under rulleteksten. Dion skulle egentlig synge låten solo, men filmstudioet var redd hun ikke var kjent nok. Bryson ble dermed valgt til å synge sammen med henne. Denne versjonen ble blant annet utgitt på Dions studioalbum *[[Celine Dion (album)|Celine Dion]]*. Tilsvarende sang Wenche Foss låten i den norske filmoversettelsen, mens Torhild Sivertsen og Egil Eldøen sang duettversjonen i rulleteksten. Inger Teien sang en ny oversettelse av låten for rollen i scenemusikalen *[[Skjønnheten og udyret (musikal)|Skjønnheten og udyret]]* ved Christiania teater i 2014.

Den engelske versjonen vant en Golden Globe og Oscar for beste sang. Den ble nominert til Grammy Awards for beste innspilling og beste låt, og vant for beste filmlåt og beste poplåt av en duo eller musikkgruppe. Lansburys versjon av låten fikk god kritikk, og flere mente at duettversjonen ble dårlig i sammenligning. Singelen ble imidlertid en suksess og gikk til toppen av ''Billboard'' Hot 100.

Låten etablerte Dions sangkarrière, og inspirerte flere artister til å lage popinnspillinger av kjente Disney-sanger. Lansburys versjon ligger for øvrig på 62.-plass på det amerikanske filminstituttets liste over filmhistoriens beste filmlåter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sangtekst til «Kjærlighetens sang»
Calabarzon

**Calabarzon** (også skrevet **CALABARZON**, betegnet **Region IV-A**) er en region på Filippinene som ligger sørvest på øya Luzon, sør og sydøst for Filippinenes hovedstadsområde Metro Manila. Det er landets nest mest tettbefolkede region, med  innbyggere (2015) på et område på . Befolkningstettheten er på 850 innbyggere per km².

Regionen består av de fem provinsene Cavite, Laguna, Batangas, Rizal og Quezon, og navnet er et akronym av disse provinsenes navn (**Ca**vite, **La**guna, **Ba**tangas, **R**izal og Que**zon**).

Fram til 2002 utgjorde regionen Sør-Tagalog, sammen med Mimaropa.

## Kilder
* Philippine Statistics Authority
Pont Saint-Michel

**Pont Saint-Michel** er en bro i Paris som fører fra Place Saint-Michel på venstre bredd av elven Seine til Île de la Cité. Den har sitt navn etter Saint-Michel-kapellet like ved. Broen ligger like ved Sainte Chapelle og Palais de Justice.

Den første broen på stedet ble bygget i 1378; den er blitt omgjort flere ganger, sist gang i 1857. Denne nyeste broen er 62 meter lang.

## Litteratur
* P. Lorentz et D. Sandron, *Atlas de Paris au Moyen Âge*, Paris, 2006, Parigramme.
* Charles S. Whitney: *Bridges of the World: Their Design and Construction*.  (2003) [1929]. Mineola, New York: Dover Publications. pp.&nbsp;143–144. ISBN 0-486-42995-4.

## Eksterne lenker
* 
* Fra hjemmesiden for byen Paris 
* Pont St. Michel
Instituto Cervantes

**Instituto Cervantes** eller **Cervantes-instituttet** er en organisasjon etablert i 1991 av de spanske myndighetene. Formålet er å fremme bruken av spansk som internasjonalt andrespråk, støtte spanskundervisning og fremme spansk og latinamerikansk kultur i ikke-spansktalende land. 

Instituttet har sitt navn fra forfatteren Miguel de Cervantes (1547–1616). Den spanske kongen, Felipe VI er ærespresident for instituttet, som (pr 2016) har 76 avdelinger rundt om i verden. Det er ingen avdeling i Norge, men en i Stockholm.

Sammen med tilsvarende kulturinstitutt for andre språk – Goethe-Institut, Instituto Camões, Alliance française, Società Dante Alighieri og British Council – mottok instituttet i 2005 Fyrstinnen av Asturias' pris for kommunikasjon og humaniora.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Rue Saint-Dominique

**Rue Saint-Dominique** er en gate i 7. arrondissement i Paris. Den har tidligere båret navnene *Chemin de la Longue Raye* (1355), *Chemin des Treilles* (1433), *Chemin Herbu (des Moulins à Vent)* (1523), *Chemin de l'Oseraie* (1527), *Chemin du Port* (1530), *Chemin des Vaches* (1542), *Chemin de la Justice* og *Chemin des Charbonniers*. Navnet *rue Saint-Dominique* fikk den i 1643 - etter et dominikanerkloster som ble etablert noen år i forveien nær gatens østre ende (nå absorbert av Boulevard Saint-Germain), og hvis eneste gjenværende rest er église Saint-Thomas-d’Aquin på Place Saint-Thomas-d’Aquin (kalt *Place des Jacobins* til 1802).

I 1670 ble Jeanne Baptiste d'Albert de Luynes født i nr 33, i Hôtel de Luynes. Det er senere blitt revet.

Rue Saint-Dominique krysses av esplanaden des Invalides.

## Litteratur
* *L'hôtel de Béhague. La résidence de Roumanie en France*, hors-série de *[[Connaissance des arts]]* (4ème trimestre 2008).

## Eksterne lenker
*
Hôtel de Brienne

**Hôtel de Brienne** er et *hôtel particuliere* (bypalass) i det sentrale Paris bygd på 1700-tallet. Det ligger som nr. 14 til gaten *[[rue Saint-Dominique]]* i det 7. arrondissement i Paris. Det huser den franske forsvarsminister og hans stab, skjønt forsvarsministeriets infrastruktur i stor grad er lagt til Balard helt sør i Paris. 

## Referanser
Gåseflå kraftverk

**Gåseflå kraftverk** er et vannkraftverk ved Gåseflåfjorden i Vennesla kommune i Agder.

Det utnytter et fall på 15 meter fra dammen til Iveland kraftverk for minstevannføring i Otra.

Installert effekt er 240 kW. Årsproduksjon er 1,8 GWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase

## Se også
*Enova
Kjersti Sandal

**Kjersti Sandal** (født 11. april 1978 i Ålesund) er en norsk skuespiller, utdannet ved Statens Teaterhøgskole. 

I 2008 mottok hun Heddaprisen i kategorien beste kvinnelige hovedrolle/skuespiller for rollen som Anna i *Karl og Anna* av Leonhard Frank på Rogaland Teater.

## Referanser
 

  
 

## Eksterne lenker
*
EM i friidrett 2016 – 400 meter kvinner

**[[400 meter]] kvinner** under EM i friidrett 2016 fant sted den 6., 7. og 8. juli 2016 på Olympisch Stadion i Amsterdam, Nederland. Øvelsen bestod av innledende runde, semifinale og finale. De tolv høyest rangerte utøverne var automatisk kvalifisert til semifinalene.   

## Program

## Resultater

### Runde 1

De tre første i hvert heat (Q) og de fire raskeste ellers 4 (q) gikk videre til semifinalene.

### Semifinaler

De to første i hver semifinale (Q) og de to raskeste ellers (q) kvalifiserte seg til finalen.

### Finale

## Referanser


## Eksterne lenker
* amsterdam2016.org, offisielt nettsted for mesterskapet
École militaire

**École militaire** (fransk: *Militærskolen*) er et meget stort bygningskompleks som huser militære topplæringsfasiliteter. Det ligger i det 7. arrondissement i Paris, sørøst for Champ de Mars.

Skolen ble opprettet i 1751 på initiativ av Madame de Pompadour og med støtte fra kong Ludvig XV. Den het opprinnelig *École royale militaire*. Det ble reist på venstre bredd av Seinen, på Grenellesletten, ikke langt fra Hôtel des Invalides. Anleggets utforming ble planlagt av kongens arkitekt Ange-Jacques Gabriel, og hans etterfølger Alexandre-Théodore Brongniart videreførte prosjektet. 

## Litteratur
* Christian Benoit, *L'Ecole militaire - Une histoire illustrée*, Editions Pierre de Taillac, 2014.
* Robert Laulan, *L’école militaire de Paris, le monument 1751-1788*, Paris, A. et J. Picard, 1950.
* Yoann Brault, Frédéric Jiméno, Daniel Rabreau (dir.), *L’école militaire et l’axe Breteuil-Trocadéro*, Action artistique de la ville de Paris, 2002, 296 p.
* Robert Laulan, *L'enseignement des exercices du corps à l'École militaire de Paris*, p.43-57, Bulletin de la Société de l'histoire de Paris et de l'Ile-de-France, 1952-1954 (''lire en ligne'')

## Referanser


## Eksterne lenker

* Offisiell hjemmeside
Rue Boissière

**Rue Boissière** er en 750 meter lang og 16 meter bred gate i Quartier de Chaillot i 16. arrondissement i Paris. Den løper fra  Place d'Iéna til Place Victor-Hugo.

I første avsnittet, mellom Place d'Iéna og Avenue Kléber eksisterte gaten allerede på 1700-tallet under navnet *Rue de la Croix-Boissière*, mens den resterende del alltid har hatt det nåværende navn. De to avsnittene ble sammenknyttet i 1868.

## Kjentene  beboere
I husnummer 4 residerte journalisten og teaterkritikeren Louis Ganderax (1855–1941).

I nr 20 bodde historikeren Georges Goyau (1869–1939). I samme hus arbeidet i 1930- og 1940-årene Ettore Bugatti (1881–1947).

I nr 24 bodde forfatteren Henri de Régnier (1864–1936) med sin hustru Marie de Heredia (1875–1963), som under psevdonymet *Gérard d’Houville* også forfattet litterære verker.

I nr 29 bodde general Félix Gustave Saussier (1828–1905).

## Andre adresser
Husnummeret 21 hører til *Hôtel Le Vavasseur* som er på byens vliste over verneverdige kulturminner, og nr 71 er *Paroisse Saint Honoré d’Eylau*. Nr 45 var den  11. september 1937 mål dor ert bombeattentat mor en gruppe industrielle fra metallindustrien.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Rue Boissière på hjemmesidene for Paris  
* Marquis de Rochegude : Promenades dans toutes les rues de Paris par arrondissements
Avenue du Trocadéro

**Avenue du Trocadéro** er det tidligere navn på et gatetrekk i Paris, en del av en rute som også gikk under navnet **Avenue de l'Empereur**.

: Ett parti av Avenue du Trocadéro fikk i 1885 navnet Avenue Henri-Martin. 
: Den resterende del av Avenue du Trocadéro fikk navnet Avenue du Président-Wilson i 1918.
: -- én del av **Avenue Henri-Martin** 
::-- fikk i 1941 navnet Avenue Jean-Chiappe, og 
::-- senere navnet Avenue Georges-Mandel i 1945.

## Litteratur
* *Nomenclature officielle des voies publiques et privées [de Paris]*, édité par la Ville de Paris sous la direction de Jean Verdier, 8e édition, août 1972, XI pages + 836 pages
* *Nomenclature officielle des voies publiques et privées [de Paris]*, édité par la Mairie de Paris, 9 édition, mars 1997, XXIV pages + 670 pages, préface de Jean Tiberi, maire de Paris ISBN 2-9511599-0-0
Pont de l’Alma

**Pont de l'Alma** er en bro over elven Seine i Paris i Frankrike.

Den første broen på stedet ble bygd i 1854 etter ordre fra Napoleon III. Det var to år etter slaget ved Alma i Krimkrigen; derav navnet. Den ble i 1974 erstattet av en bybro. 

I tunnelen ved den nordre delen av broen omkom prinsesse Diana i en bilulykke i august 1997.

Rett ved broen ligger det store antropologiske museet Musée du quai Branly Jacques Chirac – i det daglige kun omtalt som «Quai Branly».

## Metro- og jernbanestasjon
Hovedstadens undergrunnsbane har en holdeplass kalt Pont de l'Alma.

Også det franske jernbaneselskapet SNCF har en undergrunnsstasjon på stedet. Stoppestedet heter Pont de l'Alma.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Avenue Bosquet

**Avenue Bosquet** er en aveny i det 7. arrondissement i Paris. Lengten er på 820 meter og bredden på 36 meter. Den begynner ved Place de l'École-Militaire og løper til Place de la Résistance.

Tidligere het gaten *Boulevard de l'Alma* (etter slaget ved Alma i 1854 under Krimkrigen), men fikk navnet *Avenue Bosquet* i 1864 til minne om marskalk Pierre Joseph François Bosquet.
Øivind Bratberg

**Øivind Bratberg** (født 1980) er en norsk statsviter, skribent og sakprosaforfatter som særlig har skrevet om britisk politikk. 

Bratberg har utdannelse fra Universitetet i Oslo (UiO) og Universitetet i Liverpool. Han var stipendiat ved Institutt for statsvitenskap ved UiO fra 2006 til 2010. I 2011 avla han doktorgrad samme sted med en avhandling om partipolitikk i Storbritannia: * Multi-level politics and party change: a study of three British parties since devolution*. Fra 2011 til 2015 var han postdoktor ved instituttet og fra 2016 førstelektor.

Bratberg er aktiv spaltist og kommentator med ulike bidrag om britisk politikk i *[[Morgenbladet]]*, *[[Klassekampen]]*, NRK og TV 2. I 2013 utga han boka *Skyggebilder av Storbritannia* om ulike samfunnsutfordringer britene stod overfor, og i 2015 *Britiske statsministre 1900-2015* sammen med Hans Olav Lahlum.

I 2013 fikk Bratberg Studentparlamentets pris som årets underviser ved Universitetet i Oslo. Samme år mottok han Cappelen Damm Akademisk sitt faglitterære forfatterstipend for manuset til boka *Tekstanalyse for samfunnsvitere*, som utkom året etter. I 2016 ble han kåret til en av ti «fantastiske formidlere» av Morgenbladet. 

I 2006 var Bratberg en av fire initiativtagere bak foreningen British Politics Society, Norway hvor han var styremedlem i 2006-18 og redaktør for tidsskriftet British Politics Review gjennom samme periode. Foreningen er nå nedlag. Siden 2018 har Bratberg vært med-redaktør på nettstedet britiskpolitikk.no, der Trine Andersen er ansvarlig redaktør. Bratberg er ofte å høre som programleder og bidragsyter i nettstedets ukentlige podcast Pod Britannia. 

## Bibliografi
* 2011:  Nikolai Brandal, Øivind Bratberg, Dag Einar Thorsen: *Sosialdemokratiet*      
* 2012:  Øivind Bratberg og Kristin M. Haugevik (redaktører): *Det glemte partnerskapet?: Norge og Storbritannia i et endret Europa*  
* 2013: Øivind Bratberg: *Skyggebilder av Storbritannia*  
* 2014: Øivind Bratberg: ''Tekstanalyse for samfunnsvitere''  
* 2015: Lillian Balsvik, Øivind Bratberg, James Stephen Henry, Julia Kagge, Rikke Pihlstrøm: *Targets*, læreverk i engelsk for videregående skole  
* 2015: Øivind Bratberg og Hans Olav Lahlum: *Britiske statsministre 1900-2015*  
* 2016: *Roald Dahl: Grensesprengeren* ISBN  9788282651806
* 2018: *Hva er statsvitenskap*, med Andreas H. Hvidsten, Universitetsforlaget
* 2022: Falmet fløyel i London ISBN 9788202745608

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cherche-Midi-fengselet

**Cherche-Midi-fengselet** (fransk: *prison du Cherche-Midi*) var et fransk militærfengsel i Paris. Det huset militære fanger fra 1851 til 1947.

## Historie
Byggingen av fengselet begynte i 1847, straks etter at *Døtrene av Den gode Hyrde*s tidligere kloster var blitt revet. Nonnene hadde fått eiendommen av kongen i 1688 men var blitt fordrevet under den franske revolusjon, etterpå var bygningen der blitt militært materiallager.

Fengselet var bygd med Auburn prison i Auburn i USA som forbilde, og bestod av 200 eneceller. Fangene bestod av milttært personell dømt av militærdomstolen for kriminelle handlinger, folk som hadde forsøkt å unndra seg militærtjeneste, desertører, og enkelte politiske faner. De innsatte hadde ikke lov til å kommunisere med hvernadre, og satt islert i cellene om natten.

Den 12. juni 1940, rett før tyskerne okkuperte Paris under andre verdenskrig, ble fengselet evakuert og alle fanger sendt til en interneringsleir ved Mauzac. Fra 1940 til 1944 ble fengselet brukt for den tyske militæradministrasjons politiske fanger. Etter frigjøringen av Paris ble tyske krigsfanger innsatt her.

I 1947 ble alle innsatte overført til andre fasiliteter, og fengselen ble en militær rettsbygning frem til 1950. Da ble bygningen overført til Justisministeriet og forlatt. Det forfalne fengselet ble revet i 1966, og i 1968 fikk École des hautes études en sciences sociales tilhold i nybygg på tomten.

De mest kjente fanger i fengselet var den tyske ambassadør Otto Abetz, maleren Adolphe Feder, SS-Obersturmführer Kurt Gerstein, motstandskjemperen Henri Honoré d'Estienne d'Orves, artillerioffiseren Alfred Dreyfus, fysikeren Paul Langevin og motstandskjemperen Agnès Humbert.

## Litteratur
* Paul Fromageot: *La Rue du Cherche-Midi et ses habitants depuis ses origines jusqu'à nos jours*
* Félix et Louis Lazare: *Dictionnaire administratif et historique des rues de Paris et de ses monuments*

## Eksterne lenker
* Fondation Maison des sciences de l’homme
Kolsheivatnet

**Kolsheivatnet** er en innsjø i øvre del av Mandalsvassdraget, i Bygland kommune i Agder.

Innsjøen ligger sentralt i Setesdal Vesthei - Ryfylkeheiane Landskapsvernområde. Det er strenge bestemmelser om motorferdsel i området, men det tillates bruk av sjøfly for transport av felt storvilt.

## Referanser
James Nachtwey

**James Nachtwey** (født 1948) er en amerikansk fotograf og fotojournalist. Han er særlig kjent som krigsfotograf.

Nachtwey vokste opp i Massachusetts. Han studerte kunsthistorie og statsvitenskap ved Dartmouth College 1966–70. Han er selvlært som fotograf. Han fikk sin først avisjobb i 1976 og ble frilanser i New York i 1980. I 1981 dekket han Konflikten i Nord-Irland som sitt første utenriksoppdrag. Senere har han rapportert fra kriger, konflikt og sosiale problemstillinger i over 30 land, blant annet kriger i Tsjetsjenia, Bosnia og Irak.

Nachtwey har arbeidet med Time Magazine siden 1984. Han arbeidet for Black Star fotobyrå 1980–85 og var med i Magnum Photos 1986–2001. I 2001 var han med på å etablere fotobyrået VII.

Han har stilt ut i flere land, og fått flere priser: Robert Capa Gold Medal fem ganger, World Press Photo of the Year 1993 og 1995 og Fyrstinnen av Asturias' pris for kommunikasjon og humaniora 2016 Christian Freis dokumentarfilm *[[War Photographer]]* om Nachtwey og hans arbeid ble nominert til Oscar for beste dokumentarfilm i 2001, og har fått flere priser.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kosovo under EM i friidrett 2016

**[[Kosovo]]** deltok under EM i friidrett 2016 som blir arrangert 6.&ndash;19. juli 2016 i Amsterdam.

## Resultater

;Menn

;Bane- og landeveisøvelser

;Kvinner

;Bane- og landeveisøvelser

## Referanser
Società Dante Alighieri

**Societa Dante Alighieri** er en forening som arbeider for å utbre kjennskap til italiensk språk og kultur i hele verden. Foreningen ble stiftet i 1889, og blant initiativtakerne var den senere nobelprisvinneren Giosuè Carducci. Foreningen er oppkalt efter Dante Alighieri, forfatteren av *[[Den guddommelige komedie]]*.

Efter den fascistiske perioden ble foreningen reorganisert i 1948. 

Organisasjonen har i dag mer enn 400 lokalforeninger med tilsammen ca. 500.000 medlemmer. I Norge er det avdelinger i Oslo, Halden, Kristiansand, Bergen, Trondheim og Røst.

Sammen med tilsvarende kulturinstitutt for andre språk – Goethe-Institut, Instituto Camões, Instituto Cervantes, British Council og Alliance française – mottok instituttet i 2005 Fyrstinnen av Asturias' pris for kommunikasjon og humaniora.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Half the World Away

**Half the World Away** er en sang opprinnelig utgitt av Oasis i 1994, som B-side til singelen «Whatever». Sangen ble også inkludert på albumet *[[The Masterplan]]*.

Sangen ble covra av den norske artisten AURORA i 2015. Denne versjonen kom på 11, plass på den britiske singellista.
Kjærlighet og dynamitt

***Kjærlighet og dynamitt*** (originaltittel: **) er en svensk dramakomedie fra 1933 i regi av Oscar Lund.  Hovedrollen spilles av Steinar Jøraandstad og Birgit Sergelius.

Filmen antas å ha gått tapt.

## Handling
Verftsingeniør Ragge har tatt med skipsreder Gustafssons datter Anna-Greta på en seilas. Båten forliser og de blir derfor tvunget til å overnatte på ei øy. Når skipsrederen får vite om dette blir han rasende og får ordnet det slik at Ragge blir avskjediget fra verftet der han arbeider. Den arbeidsløse Ragge omgås verftsarbeideren Axel og hans søster Rosa, som blir forelsket i ham.

Et lastefartøy, som tilhører Gustafsson, går på grunn og til tross for gjentatte bergingsforsøk klarer man ikke å få løs båten. Det blir meddelt at båten må skrotes på stedet. Forsikringsselskapet er imidlertid villig til å betale et høyt beløp til den som kan få løs fartøyet. Ragge påtar seg oppdraget og med hjelp av dynamitt får han til slutt løs båten. Denne bragden gjør at han får Gustafssons velsignelse og Anna-Gretas hånd.

## Om filmen
Manuset ble skrevet av Oscar Lund og Richard Lindström, forøvrig det eneste manuset som skuespilleren Lindström skrev.

Filmen ble spilt inn i 1933 i Irefilms studio i Stockholm og Stockholms skjærgård.

### Anmelderne
*[[Svenska Dagbladet]]s* anmelder, signaturen Eveo, var kritisk innstilt til filmen. Anmelderen mente at filmen var lang med den fordelen *«at man kan ytre seg kort om den»*. Eveo anså videre at handlingen *«knapt»* hengte sammen og at filmen hadde tjent på en *«forenklet historie»* med et *«sterkere konsentrat og i raskere tempo».* Anmelderen påpekte imidlertid at filmen innledningsvis hadde vært tilfredsstillende, *«men så ble stadig flere og flere motiver skutt inn i intrigen, med stadig flere personer som medvirket, og så ble det snart for mye av det gode».* Eveo anså også at scenen der fartøyet blir sprengt bort fra grunnen hadde en *«virkelighetsfremmed utforming».* 

*[[Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning]]* var også kritisk i sin anmeldelse og mente at *«Kärlek och dynamit var én av de mest uutholdelige filmene som har blitt skuet i [[Göteborg]] i de senere årene».* Anmelderen mente imidlertid at dette ikke berodde på skuespillerne, men på at *«man har påtatt seg å spille inn en film uten regissør og uten manuskript».*

## Rolleliste
* Steinar Jøraandstad – Ragge, verftsingeniør
* Valdemar Dalquist – Gustafsson, skipsreder
* Signe Lundberg-Settergren – Fru Gustafsson
* Birgit Sergelius – Anna-Greta, deres datter
* Isa Quensel – Rosa
* Holger Löwenadler – Axel, hennes bror
* Einar Fagstad – Olle
* Eric Abrahamsson – Öl-Pelle
* Georg Rydeberg – Ture, forsikringsagent
* Nils Leander – Den fremmede

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eponina

* Se Systematisk inndeling

***Eponina*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, lange og slanke, lyst gråbrune trebukker. Antennene er nokså kraftige og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er sylindrisk. Dekkvingene er parallellsidige, ensfargede eller med lyse skråbånd.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Brasil, Bolivia og det nordlige Argentina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Aerenicini Lacordaire, 1872
******** Slekten *Eponina* Lane, 1939
********* *[[Eponina breyeri]]* (Prosen, 1954)
********* *[[Eponina flava]]* Lane, 1939
********* *[[Eponina lanuginosa]]* (Martins & Galileo, 1985)
********* *[[Eponina metuia]]* Martins & Galileo, 1998
********* *[[Eponina nigristernis]]* (Martins & Galileo, 1985)

## Kilder
* Liste over artene, med lenker til bilder og utbredelsesdata 
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Cnemolia

* Se Systematisk inndeling

***Cnemolia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore trebukker med lange antenner (gjerne betydelig lengre enn kroppen). På farge er de gjerne lyst grå- eller brunaktige med svarte flekker, kamuflasjefargede. Pronotum har en kraftig tann midt på hver sidekant.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Ancylonotini Lacordaire, 1869
******** Slekten *Cnemolia* Jordan, 1903
********* *[[Cnemolia albicollis]]* Breuning, 1969
********* *[[Cnemolia bertrandi]]* Breuning, 1956
********* *[[Cnemolia camerunensis]]* Breuning, 1977
********* *[[Cnemolia densenigromaculata]]* Breuning, 1970
********* *[[Cnemolia douceti]]* Lepesme & Breuning, 1955
********* *[[Cnemolia grisea]]* Breuning, 1952
********* *[[Cnemolia guineensis]]* Franz, 1942
********* *[[Cnemolia heyrovskyi]]* Breuning, 1938
********* *[[Cnemolia ituriensis]]* Breuning, 1972
********* *[[Cnemolia jansseni]]* Breuning, 1954
********* *[[Cnemolia lateralis]]* Aurivillius, 1907
********* *[[Cnemolia leonensis]]* Breuning, 1935
********* *[[Cnemolia marmorata]]* Breuning, 1942
********* *[[Cnemolia marshalli]]* Breuning, 1935
********* *[[Cnemolia mima]]* Jordan, 1903
********* *[[Cnemolia mirei]]* Breuning, 1969
********* *[[Cnemolia nyassana]]* Breuning, 1935
********* *[[Cnemolia obliquevittata]]* Breuning, 1978
********* *[[Cnemolia onca]]* (Quedenfeldt, 1882)
********* *[[Cnemolia schoutedeni]]* (Breuning, 1935)
********* *[[Cnemolia signata]]* Breuning, 1938
********* *[[Cnemolia silacea]]* Breuning, 1938
********* *[[Cnemolia tubericollis]]* Breuning, 1942

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Cnemolia douceti'' 
* 
*