open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vrakeka

**Vrakeka** er den nest største båttypen i sørlige Sverige, utviklet med utgangspunkt i den allsidige blekingsekan. Den har en lengde som varierer mellom 20 og 30 fot, med de største modellene utstyrt med to master. Selv om denne klinkbygde båttypen ikke lenger er i bruk, har det blitt gjort detaljerte oppmålinger for å bevare kunnskapen om den for ettertiden.

## Båttypen
Som en større variant av blekingsekan ble denne båttypen benyttet til fiske langt til sjøs, hovedsakelig til drivgarnsfiske etter sild og torsk. Blekingeboernes fiske foregikk langs den sørsvenske kysten fra Øresund til Öland, men mest intensivt i området mellom Bornholm og Hanöbukten. Navnet på denne båttypen stammer fra det faktum at fiskebåten drev med garnene gjennom natten – derav uttrykket «drive som et vrak» eller «vrake», som båten tidligere ble kalt.

Lengden på en *vrakeka* kunne variere mellom 20 og 30 fot. I gode vindforhold var den en utmerket seilbåt, med en toppfart på åtte knop, og til tross for størrelsen var den lett å ro med en besetning på fire til seks mann. Båten var slank og åpen, og hadde samme konstruksjon som både den bornholmske egen og  blekingsekan, med en smal, høy forstevn, utfallende sider over vannlinjen, en vakker spring langs relingen, kort kjøl, og et stort ror på det brede, dype akterspeilet. Som de andre variantene av blekingsekan, hadde akterstevnen en bratt fallvinkel ned mot kjølen.

Opprinnelig hadde vrakeka en enkelt mast med et stort, asymmetrisk råseil, men på 1800-tallet ble riggen endret til å inkludere en stormast og en mesanmast, begge utstyrt med spriseil. Det har også eksistert større vrakeker med tre master, der stormasten var rigget med råseil, mens for- og aktermasten hadde spriseil.

## Vrakeka i dag
Ingen vrakeka fra eldre tid er bevart, men detaljerte oppmålinger av flere båter er tatt vare på for rekonstruksjon i nyere tid. Eksempler på dette finnes blant annet ved Blekinge läns museum i Karlskrona, samt med «vrakekan» som ble bygget og sjøsatt i 1985, basert på en modell fra 1918 ved Kiviks museum.

## Referanser


## Se også
* Blekingseka

## Litteratur
* Skanse, Peter *Båtar i Blekinge* 1983 ISBN 91-970570-0-2

## Eksterne lenker
* Vrakekans Vänner
* Tegning av 28 fot Vrakeka
Juuso Pykälistö

**Juuso Pykälistö** (født 21. mai 1975 i Padasjoki) er en finsk rallyfører. Han har deltatt i World Rally Championship med Citroën og Peugeot. Pykälistö har vunnet Arctic Rally i Finland to ganger.

## Eksterne lenker
* 
* Profil hos Rally Paradise
Bodilprisen

**Bodilprisen** er en dansk filmpris utdelt første gang 29. april 1948. Den deles ut av Danske Filmkritikere. Prisen er oppkalt etter de danske skuespillerne Bodil Ipsen og Bodil Kjer.

Siden 1949 har det også blitt delt ut en Æres-Bodil til en person, som gjennom årene har markert seg på en betydningsfull måte, og fra 2008  en Sær-Bodil for en av årets vesentligste innsatser 

Bodilstatuetten i porselen ble skapt av tegneren Ebbe Sadolin og billedhuggeren Svend Jespersen.

Fra 1948 til og med 2024 ble det utdelt priser i kjønnsbestemte kategorier for hovedrolle og birolle. Dette ble endret fra utdelingen i 2025, da 
kategoriene Beste hovedrolle og Beste birolle ble innført. Samtidig øket antallet på nominerte i hver av   kategoriene fra fem til syv. I tillegg ble det innført en ny kategori for Beste ensemble, hvor antall nominerte ble på to til fem kandidater.
Endringene ble vedtatt av Danske Filmkritikere som en prøveperiode på fire år.

## Priskategorier

### Tidligere priskategorier

## Referanser
 

 


## Eksterne lenker
* 
*
Vulkanøya Jeju og lavatunneler

**Vulkanøya Jeju og lavatunneler** ble inkludert på UNESCOs liste over verdens kulturarv i 2007. 

Jeju er en vulkansk øy, 130 km sørvest for Koreahalvøya. Øya er Koreas største, men landets minste provins. Den er 1.846 km² stor.  

Sentralt på Jeju er fjellet Hallafjellet, landets høyeste fjell som er en hvilende vulkan 1950 moh. 360 mindre vulkaner er en del av hovedvulkanen. Vulkanaktiviteten på Jeju startet i kritt-perioden og varte til tidlig i perioden Tertiær. Den siste kjente vulkanske aktiviteten skjedde for vel 800 år siden. Øya er dekket med vulkansk stein og jord. Krateret og innsjøen i krateret på toppen av fjellet kalles *Baengnokdam*, og ble formet for 25&nbsp;000 år siden.

Jeju er vitenskapelig verdifull på grunn av øyas tette nettverk av vulkanske tunneler. Disse er restene av lavastrømmer på vei ned fjellet på vei ut i havet. Ikke bare vitenskapen setter pris på tunnelene, de er også blitt en viktig turistattraksjon.

Øya har en stor variasjon i plante og dyreliv. Halvparten av de særegne koreanske plantene vokser vilt på øya, mens 200 andre plantetyper er importert. Imidlertid er halvparten av øyas plantetyper i ferd med å bli utryddet.

Hallafjellet ligger midt på øya og siden 1966 har fjellet over 800 moh blitt avsatt til nasjonalpark, bestående av urørt natur. Floraen i Hallafjellet nasjonalpark er unik med 1.565 ulike planter hvorav 33 er ulike for øya. Oppover fjellsiden finner en tydelige skiller mellom de ulike klimasonene; subtropisk, tempererte og kaldere soner.  

17 pattedyrarter, 198 fuglearter, 8 amfibier, 8 reptiler og 947 ulike insektarter er katalogisert i nasjonalparken. Øya var sist i forbindelse med fastlandet for over 10&nbsp;000 år siden, noe som også har satt sine spor på øyas plante- og dyreliv.

En viktig del av nasjonalparken er Pillemot-hula, som daterer seg tilbake til paleolitikum-perioden.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Jeju Volcanic Island and Lava Tubes, UNESCO
* World Heritage in Korea (pdf)
Halla-san

**Halla-san** (koreansk: *Hallasan*; 한라산) er en skjoldvulkan på øya Jeju i Sør-Korea. Halla-san er med sin høyde på  moh landets høyeste fjell. Området rundt fjellet er vernet som Halla-san nasjonalpark. Halla-san er ett av de tre viktigste fjellene i Sør-Korea, de to andre er Jiri-san og Seorak-san.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Global Volcanism Program: Halla
*   Hallafjellet nettsted
Den Kongelige Grønlandske Handel

**Den Kongelige Grønlandske Handel** (KGH) var et handelsselskap, som i 1774 ble opprettet av den danske staten for å drive handel med kolonien Grønland.

Fra 1721 av var dette ivaretatt av private handelskompanier, som «Grønlandske Compagnie» stiftet i Bergen av Hans Egede og lokale kjøpmenn med kongelig *[[oktroa]]* til å drive slik virksomhet.

KGH hadde fra starten av monopol på all handel med Grønland. Fra 1782 innførte Danmark til og med en lov som forbød kontakt mellom grønlendere og europeere, og bare danske embedsmenn hadde lov til å komme til Grønland. Dette skulle være til grønlendernes eget beste, men bidro i stor grad til å låse dem til sitt daværende levesett, som fangstmenn. Lovgivningen var økonomisk gunstig for Danmark, ettersom den holdt andre handelsfolk borte fra øya, og sikret kontroll over påvirkninger grønlenderne kunne utsettes for utefra, som alkohol og sykdommer.

Fram til 1950 beholdt KGH sitt monopol og solgte kun de aller nødvendigste varene på Grønland, basert på bytteøkonomi, ikke bruk av penger. KGH tok imot dyrepelser, spekk og andre varer fra fangstmennene, som i bytte fikk våpen, trevirke, bomull og andre tekstiler. Trevirke må importeres, da det ikke vokser trær på Grønland.

Selv om monopolet opphørte i 1950, fantes selskapet til 1985, da eksportdelen ble utskilt under navnet Proeks (senere *Royal Greenland*).

KGH var statseid til 1992, da selskapet ble overtatt av Grønlands hjemmestyre som videreførte selskapet under navnet KNI.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Den Digitale Slæderejse
*Kongelig Hofleverandør
Tavda (elv)

**Tavda** (russisk: Тавда) er ei elv i Sverdlovsk og Tjumen oblast i Russland. Den er ei venstre sideelv til Tobol. Den dannes ved samløpet av elvene Lozva og Sosva, og er 719&nbsp;km lang. 

Elvas tilsigsfelt er på 88&nbsp;100 km². Ved byen Tavda, 237&nbsp;km oppstrøms fra munningen, er middelvannføringen 440&nbsp;m³/s (minimum i mars med 65&nbsp;m³/s, maksimum i juni med 1200&nbsp;m³/s). I det nedre løpet er elva rundt 270&nbsp;m bred, 4&nbsp;m dyp og strømhastigheten er 0,4&nbsp;m/s.

Tavda fryser over tidlig i november og er frosset til slutten av april. Den største sideelva er Pelym (russisk: Пелым). Tavda er farbar for båter, og blir benyttet til tømmerfløting.
Léopold Eyharts

**Léopold Eyharts** (født 28. april 1957 i Biarritz) er en fransk astronaut og besetningsmedlem på Den internasjonale romstasjonen siden 8. februar 2008. Han er brigadegeneral i det franske luftforsvaret og har ingeniørutdannelse fra École de l'Air (1979).

## Romferder
* 1997 – Sojuz TM-26 til Mir
* 1998 – Sojuz TM-27 til Mir
* 2008 – STS-122 til Den internasjonale romstasjonen

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi hos ESA
Fylkesvei 4484

**Fylkesvei 4484** går mellom Bråstein og Sviland i Sandnes.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 333 (Rogaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
*
Lagtingsvalget på Færøyene 1920

**[[Lagtinget (Færøyene)|Lagting]]svalget på [[Færøyene]] 1920** ble avholdt 10. november 1920.

## Resultater

## Se også
*Liste over færøyske lagtingsmedlemmer 1920–1924

## Eksterne lenker
* Hagstova Føroya — Íbúgvaviðurskifti og val (Færøysk statistikk)
Bodilprisen for beste kvinnelige hovedrolle

**Bodilprisen for beste kvinnelige hovedrolle** var en dansk filmpris og en del av Bodilprisen, som ble delt ut av Danske Filmkritikere under den årlige utdelingen av Bodilprisen. Komitéen, som foretok tildelinger, kunne velge å ikke dele ut prisen, hvis den ikke fant noen verdige kandidater.

Prisen ble utdelt første gang i 1948 og siste gang i 2024. Fra og med utdelingen i 2025 deles det ikke ut kjønnsbestemte priser.

Det første året vant Bodil Kjer for rollen som Jenny i Johan Jacobsens film *[[Soldaten og Jenny]]*.

Den som har vunnet prisen flest ganger er Trine Dyrholm, som har fått den seks ganger.

## Prisvinnere
### 2020-årene

### 2010-årene

### 2000-årene

### 1990-årene

### 1980-årene

### 1970-årene

### 1960-årene

### 1950-årene

### 1940-årene

## Referanser
Paulien van Deutekom

**Paulien Ilse Maria van Deutekom** (født 4. februar 1981 i Haag, død 2. januar 2019) var en nederlandsk skøyteløper som spesialiserte seg på mellomdistanser.

Under EM på skøyter i 2008 vant hun sølv sammenlagt, bare slått av sin lagvenninne Ireen Wüst. Under VM på skøyter i 2008 ble hun verdensmester allround foran Wüst.

Hun døde av lungekreft.

## Personlige rekorder

## Sammenlagt i [[Verdenscupen på skøyter|Verdenscupen]]

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Paulien van Deutekom på SpeedskatingResults.com
*  Paulien van Deutekom på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*  Paulien van Deutekom på www.isu.html.infostradasports.com
* 
;Bilder
*  Bilder av Paulien van Deutekom på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Women’s Tennis Association

**Women's Tennis Association** (**WTA**), organiserer kvinnenes profesjonelle tennisturneringer WTA-touren (Sony Ericsson WTA Tour). WTA ble stiftet i 1973. WTA utgir ukentlig rankinger, både singel og double. Det utgis både ranking for de siste 12 månedene og for sesongen. Rankingene baserer seg på poeng som skaffes fra WTA-touren og ITF Women's Curcuit.

## Se også
* WTAs verdensranking

## Eksterne lenker
*
Lagtingsvalget på Færøyene 1928

**[[Lagtinget (Færøyene)|Lagting]]svalget på [[Færøyene]] 1928** ble avholdt 23. januar 1928.

Javnaðarflokkurin stilte til valg for første gang.

## Resultater

## Eksterne lenker
* Hagstova Føroya — Íbúgvaviðurskifti og val (Færøysk statistikk)
Paulo da Gama

**Paulo da Gama** (født ca. 1465, død i juni/juli 1499) var broren til Vasco da Gama, og kaptein på det ene av de fire skipene som fullførte den første sjøreisen til India, og førte et skip på hvemreisen. Han døde i 1499, på vei hjem fra den berømte reisen.

## Referanser
Frakteka

**Frakteka** (**Storeka**) er den største båttypen med bakgrunn i den allsidige blekingsekan på sørlige Sverige med en lengde som varieres fra 33 til 45 fot. Frakteka som et transportfartøy for tungtransport var benyttet fram til 1970-tallet for diverse oppdrag langs den sørsvenske kysten mellom tettsteder og mindre byer.

## Fraktekta
Som en større variant av den vanlige blekingsekan hadde den også den samme grunnleggende konstruksjonen med sterkt fallende forstevn og akterstevn, et kort kjøl med størst dybde ved akterstevnen med et stort ror på akterspeilet. Forstevnen er tynn og høy, med et spring langs relingen, deretter utfallende sider over vannet forsterket med et antall spanter som lå tett langs innsiden av skroget.

Den har dekk forut og akterover som en *halvdekker* med et åpen lasterom midtskips. Som en fraktskute ment for transport av stein, grus og byggingsmateriale har fraktekta en kraftig konstruksjon. Øverst langs relingen er en ekstra bordgang som *skansebekledning* satt opp med fribord ved stevnene.

Fraktekan hadde bare en eneste mast med spriseil langt forut på fartøyet ved lasterommets forreste skott. Ved århundreskiftet fram til 1910-årene ble riggingen endret om til gaffelseil på masten som kan tas ned om man skulle under en bro. I 1930-årene og 1940-årene fikk fraktekerne innenbordsmotor montert i kahytten under akterdekket. I de siste tiårene mot 1970-tallet var fraktekerne motoriserte lasteskuter uten rigg eller seil for lokal tungtransport i den sørsvenske skjærgården.

Dens rolle som et transportfartøy som ikke stakk så dypt som dampfartøyer og havgående lastefartøyer, var viktig for oppbyggingen av tettstedene, byene og infrastrukturen langs kysten der det også var stenhuggerier flere steder. Den normale lasteevnen på en frakteka er på mellom 18 og 25 tonn.

Ingen av fraktekerne har blitt bevart for ettertiden, den siste som var oppmålte, er en frakteka fra Senoren i Karlskrona skjærgård, trolig bygget i 1940-årene. Den var 12,5 meter i lengde, 4,2 meter i bredde og 1,3 meter i dybde.

## Se også
* Blekingseka

## Litteratur
* Skanse, Peter *Båtar i Blekinge* 1983 ISBN 91-970570-0-2

## Eksterne lenker
* Frakteka fra Senoren
John Blatchley

**John Polwhele Blatchley** (født 1. juli 1913, død 16. februar 2008) var en britisk bildesigner. Han var sjefsdesigner for karosserimakeren Gurney Nutting i London før 2. verdenskrig. Etter 2. verdenskrig var han ansatt hos bilavdelingen til Rolls-Royce og var sjefsdesigner fra 1955 til 1969. Blatchley er mest kjent for bilprodusentens «standard steel»-modeller, det vil si de karosseriene Rolls-Royce leverte som standard. Bilene kunne også leveres med spesialkarosserier levert av frittstående karosserimakere og tegnet av andre designere. Blant Blatchleys mesterverk er:

* Rolls-Royce Silver Dawn
* Rolls-Royce Silver Cloud
* Rolls-Royce Silver Shadow
* Rolls-Royce Corniche

John Blatchley ble erstattet av østerrikeren Fritz Feller.

## Kilder
*Nekrolog over Blatchley
*Artikkel på RREC.no
Konkurransegrunnlag

**Konkurransegrunnlag** (juridisk) er dokumenter utarbeidet for å få aktuelle leverandører til å inngi et tilbud eller anbud i en konkurranse for å vinne ved å bli tildelt en kontrakt om å levere.

Konkurransegrunnlag inneholder normalt opplysninger om
*hvem som innbyr til konkurransen («innbyderen»)
* type konkurranse (anbud, tilbud til forhandling eller direkte anskaffelse)
*hvor, til hvem og når tilbud skal inngis
*orientering om hva leveransen går ut på og eventuelt om det prosjektet som leveransen skal skje til 
*andre regler for konkurransen
*kvalifikasjonskrav til tilbyderen
*tildelingskriterier for vurdering av tilbud
*kontraktsbestemmelser for leveransen
*hva ytelsene og leveransen skal være, i f.eks. en opplisting i poster i en beskrivende mengdefortegnelse og i tegninger.

Det finnes bestemmelser om innhold og utforming av konkurransegrunnlag i både forskrifter om offentlige anskaffelser og i Norsk Standard for konkurranser med og uten forhandlinger.
Lagtingsvalget på Færøyene 1932

**Lagtingsvalget på Færøyene 1932** ble avholdt over hele Færøyene den 19. januar 1932 og valgte 21 medlemmer av Lagtinget fra 7 valgkretser. Antallet lagtingsmedlemmer var to færre enn i perioden 1928–1932. Etter valget ble Johan Poulsen valgt til Lagtingets formann.

## Valgresultat
Samlet valgresultat for Færøyene:

## Referanser


## Se også
*Liste over færøyske lagtingsmedlemmer 1932–1936
Rolls-Royce Silver Cloud

**Rolls-Royce Silver Cloud** er en bilmodell fra den britiske bilprodusenten Rolls-Royce. Silver Cloud var et firedørs karosseri tegnet av John Blatchley og erstattet Silver Dawn i 1955 og ble bygget frem til 1966 da den ble avløst av Rolls-Royce Silver Shadow. 

Silver Cloud ble produsert i to varianter, standard og lang versjon. Begge modeller ble tilbudt med "standard steel"- karosseri eller et vell av spesialbygde karosserier fra ulike karosserimakere. 

Den var nesten lik de samtidige Bentley S1 (1955–59) og Bentley S2 (1959–63) og Bentley S3 (1963–66).
Bergenhus len

**Bergenhus hovedlen** eller **slottslen** var en administrativ enhet (len) i Norge som gjennom middelalderen omfattet hele Vestlandet og fra midten av 1540-årene også Nord-Norge, med Bjørgvin/Bergen som administrasjonsby og eksporthavn. *Bergenhus* var et slottslen med festningsverket Bergenhus festning.

I 1308 ble den gamle ordningen med lendmann fra kongens hird avskaffet, og den gamle fylkevise inndelingen av Norge ble erstattet av en sysselinndeling. I senmiddelalderen og i unionstiden med Danmark frem til 1660 ble sysselordningen gradvis avløst av et system med len.

På 1500-tallet var Norge inndelt i fire *hovedlen* eller *slottslen*:
*Båhus
*Akershus 
*Bergenhus
*Trondhjem

Fra midten av 1540-årene ble Nord-Norge lagt under Bergenhus hovedlen, som i 1560 omfattet følgende **underlen**:
*Lister len (Vestre Vest-Agder)
*Stavanger (Rogaland)
*Hardanger
*Luster
*Nordfjord
*Sunnmøre
*Helgeland
*Salten
*Lofoten og Vesterålen
*Andenes (Andøya)
*Senja (Søndre Troms)
*Troms (Midt- og Nord-Troms)
*Vardøhus (Finnmark)
Hovedlenet omfattet de resterende delene av dagens Vestland.

Trondheim hovedlen var også underlagt regionaladministrasjonen i Bergen. Til sammen utgjorde de to hovedlenene det nordenfjellske Norge. Norge øst for Lista og sør for Dovre til Båhuslen, ble regnet til det sønnenfjellske Norge.

I 1662 falt lensordningen bort og Bergenhus hovedlen ble til Bergenhus stiftamt.

## Skrivemåte
I dansketiden var vanlig skrivemåte på gotisk: \mathfrak{Bergenhuus}~ \mathfrak{}~ \mathfrak{Lehn}~.

## Lensherrer ca 1500-1679
Hitler-Jugend Stadion

**Hitler-Jugend stadion** (på tysk *Der Stadion des Hitler-Jugend*) er et tidligere navn på et stadion og en arena i Nürnberg som var en del av arrangementskomplekset hvor det tyske nasjonalsosialistiske partiet NSDAP holdt sine rikspartidager på 1930-tallet. Anlegget heter i dag Easycredit-stadion/Frankenstadion og er hjemmebanen til bundesligaklubben FC Nürnberg.

Stadionet ble bygget i perioden fra 1926 til 1928 etter design av Otto Ernst Schweizer og hadde en kapasitet på 50&nbsp;000 tilskuere.  Fra 1933 til 1938 ble stadionet benyttet som oppmarsjsted for Hitler-ungdommen (*[[Hitler-Jugend]]*), nazistenes ungdomsbevegelse. Som en følge av dette ble stadionet endret, inngangspartiet ble utvidet og det ble bygget en «fører-plattform» til partilederen og rikskansleren Adolf Hitler og andre talere.

Etter 1945 har stadionet blitt ombygget flere ganger. I 1963 ble den ombygget for å møte standarden til Bundesligaen og banen ble tatt i bruk av FC Nürnberg fra 1966. På begynnelsen av 1990-tallet skjedde det utbedringer og stadionet ble modernisert i forkant av VM i Tyskland i 2006.

## Se også
* Frankenstadion
* Arrangementsområdene under Rikspartidagene i Nürnberg, anleggene for de tyske nazistenes partikongresser og massemønstringer på 1930-tallet
Krokeka

**Krokekan**, er en åpen båt i Blekinge, Sverige med to master med spriseil og forseil som en variant av den kjente båttypen blekingsekan. Den har mange lokale betegnelser som indisierte båtenes funksjon som «*krokabåt*», «*torskabåt*», «*ryktebåt*» og «*kvassen*».

## Krokeka
Den var en vanlig fiskebåt for blekingeboerne som benyttet den til drogefiske med kroker etter torsk, laks og ål i skjærgården og utenfor den sørsvenske kysten. Krokekan vanligvis er på mellom 20 og 23 fot i lengde med en dam eller *sump* på svensk for forvaring av levende fisk etter fangsten. I 1900-tallet fikk denne båttypen innenbordsmotor i en slags «brønn» foran styreposisjonen med rorpinnen mot akterspeilet.

Som en typisk variant av blekingsekan har den en lik konstruksjon med tynn, høy forstevn, sterkt fallende stevner for og akter ned til en kort kjøl med størst dybde ved akterstevnen, utfallende sider over vannet. Den har samme rigging som de «moderne» tomastede vrakekerne, men avhengigheten av vind ble mindre med innføringen av innenbordsmotoren.

Som fiskebåt er krokeka nå forsvunnet fra alminnelig bruk på Blekinge.

## Se også
* Blekingseka

## Litteratur
* Skanse, Peter *Båtar i Blekinge* 1983 ISBN 91-970570-0-2

## Eksterne lenker
* Krokeka
Bodilprisen for beste mannlige hovedrolle

**Bodilprisen for beste mannlige hovedrolle** var en dansk filmpris og en del av Bodilprisen, som ble delt ut av Danske Filmkritikere under den årlige utdelingen av Bodilprisen.
 
Prisen ble utdelt første gang i 1948 og siste gang i 2024. Fra og med utdelingen i 2025 deles det ikke ut kjønnsbestemte priser.

Komitéen, som foretok tildelinger, kunne velge å ikke dele ut prisen, hvis den ikke fant noen verdige kandidater.

## Prismottakere
### 2020-årene

### 2010-årene

### 2000-årene

### 1990-årene

### 1980-årene

### 1970-årene

### 1960-årene

### 1950-årene

### 1940-årene

## Referanser
 

 


## Eksterne lenker
*
Tura

**Tura** (russisk: Тура́), også kjent som *Dolgaja* (*Lang elv*), russisk: Долгая) er ei elv i Sverdlovsk oblast og Tjumen oblast i Russland. Den er ei venstre sideelv til Tobol. Elva er 1030&nbsp;km lang, med et tilsigsfelt på 80&nbsp;400&nbsp;km². 

Tura er farbar for båter 753&nbsp;km fra munningen. Den fryser over i slutten av oktober, og blir under isen til april/mai. 

De største sideelvene er Salda, Tagil, Nitsa og Pysjma. 

Byer som ligger ved Tura er Verkhnjaja Tura, Nizjnjaja Tura, Verkhoturje, Turinsk og Tjumen.
Fylkesvei 1980

**Fylkesvei 1980** går mellom Magnor stasjon og Svensrud i Eidskog kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 337 (Hedmark).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Namdaemun

**Namdaemun** (eller **Sungnyemun** ) er et landemerke i Sør-Koreas hovedstad Seoul. Navnet betyr direkte oversatt «Den store sørlige porten», og navnet kommer av at dette var en port i bymuren rundt Seoul, bygd av Kongedømmet Joseon. Muren ble brukt for å  beskytte byen mot sibirtigre.

Offisielt blir porten kalt for *Sungnyemun* eller «Gate of Exalted Ceremonies».

Namdaemun er nå en port for Namdaemun-markedet, som selv har en århundrelang historie, og som i dag er åpent døgnet rundt. 

I videospillet World of Warcraft, er byporten til Darnassus basert på Namdaemun.

## Historie

Namdaemun er det eldste trebygget som er igjen i Seoul. Konstruksjonen av porten begynte i 1395 under Kong Taejo av Joseon og ble ferdigsstilt i 1398. Den gjenværende strukturen gjennomgikk restaureringsarbeider under Kong Sejong den store (1447) og igjen under Kong Seongjong av Joseon (1479).

Under den japanske okkupasjonen av Korea ble bymuren ødelagt av den japanske regjeringen, angivelig for å lette trafikken i området. Porten ligger halvveis mellom Seoul stasjon (Seoul-yeok) og Seoul City Plaza.

Namdaemun ble skadet under Koreakrigen og fikk sin siste større reparasjon i 1962, da det fikk status som «nasjonalskatt nummer en», den 20. desember 1962.

## Brann
Namdaemun ble delvis ødelagt i en brann som startet rundt halv ni om kvelden 10. februar 2008. Brannen ødela det meste av trekonstruksjonen på toppen av den gamle byporten. Over tre hundre mannskaper fra brannvesenet forsøkte å få kontroll med brannen. Ingen skader på mennesker er rapportert. 

Det ble først antatt at brannen var en ulykke, men flere vitner observerte en mistenkelig person i området like før brannen startet. To lightere ble funnet ved brannstedet. 

Seouls politi arresterte en 69 år gammel mann, som var siktet for å sette fyr på Changgyeongpalasset i Seoul i 2006. Mannen tilstod dagen etter at han hadde tent på kulturskatten, fordi han var i en krangel om eiendomsrett til noen landområder. 

Sør-Koreas kulturminnemyndighet mener at det vil ta tre år og koste 21 millioner USD å gjenreise minnesmerket.

Restaureringsarbeidet startet 10. februar 2010.
Planen er å åpne det restaurerte byggverket mot slutten av 2012.


Fil:Namdaemun After Fire.JPG|11. februar 2008, dagen etter brannen
Fil:Sungnyemun 11thFeb'08.jpg|11. februar 2008, politiet holder vakt ved branntomta
Fil:Namedaemun After Fire 2.jpg|Store menneskemengder samlet seg rundt Namdaemun etter brannen


## Galleri

Fil:Namdaemun in the Joseon Period.JPG|Namdaemun i Joseon-perioden
Fil:Nandaimon in the Japanese Period.JPG|Namdaemun under den japanske okkupasjonen
Fil:Korea-Seoul-Namdaemun-Sungnyemun-01.jpg|Namdaemun i moderne tid
Fil:Korea-Seoul-Namdaemun-Sungnyemun-10.jpg|Namdaemun i moderne tid
Fil:Korea-Seoul-Namdaemun-Sungnyemun-09.jpg|Detaljer fra utsmykningen
Fil:Korea-Seoul-Namdaemun-Sungnyemun-06.jpg|Detaljer fra utsmykningen
Fil:Seoul-Namdaemun-at.night-01.jpg|Namdaemun om kvelden


## Se også
* Dongdaemun – Den store øst-porten

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Short description of the 8 gates of Seoul (koreansk)
Trondhjems stiftamt

**Trondhjems stiftamt** var en administrativ enhet (stiftamt), opprettet i 1662 og formelt avskaffet i 1918. Stiftamtet omfattet det tidligere Trondheim hovedlen, som tilsvarer dagens Trøndelag samt Nordmøre og Romsdal i dagens Møre og Romsdal. Administrasjonen (Stiftamtstuen) lå i Trondhjem og var hovedamt også for Vardøhus amt og fra 1685 Nordlandenes som ble overført fra Bergenhus stiftamt. I 1787 ble Senjen og Tromsø fogderi overført fra Nordland til Vardøhus som da får navnet Finmarkens amt. I 1844 ble Tromsø amt skilt ut fra Finmarken og ble samtidig stiftamt for de to nordligste amtene.

I 1804 ble Trondhjems amt delt i to, Søndre og Nordre Trondhjems amt. Begge disse amtene samt Nordmørs og Romsdals fogderier under Romsdals amt lå stadig under Trondhjems stiftsamt.

I 1918 ble Søndre og Nordre Trondhjems amt omdøpt til hhv. Sør-Trøndelag fylke og Nord-Trøndelag fylke.

## Referanser
Knudtzondalen

**Knudtzondalen** er en gård og en sentrumsnær bydel på Gomalandet i Kristiansund kommune, området kalles også for Atlanten. Mot nord er det utsikt over havet mot Grip og Smøla.  

Gården er fra 1950-åra bit for bit utparsellert til tomter til byutvikling, for en stor del i Kristiansund kommunes regi. Av gården er tunområdet tilbake og bygningene og området er vedtaksfredet av Riksantikvaren. Se Dalen gård.

I denne delen av byen ligger Atlanten stadion, svømmehallen med navnet Atlanterhavsbadet, Atlanten videregående skole, Atlanten ungdomsskole og Nordmøre Museums friluftsmuseum med bl.a. ei røykovnsstue, stabbur og kvernhus. De ubebygde delene av området kalles for Folkeparken.

## Referanser
Iset

**Iset** (russisk: Исеть) er ei elv i Sverdlovsk, Kurgan og Tjumen oblast i Russland. Den er ei venstre sideelv til Tobol. Iset er 606 kilometer lang, med et nedbørfelt på . Elva fryser over i november og er islagt til april. De største sideelvene er Miass, Tetsja og Sinara. Byene Jekaterinburg, Kamensk-Uralskij, Katajsk, Dalmatovo og Sjadrinsk ligger langs Iset.

## Referanser
Arne Lie Christensen

**Arne Lie Christensen** (født 23. september 1943) er en norsk etnolog og sakprosaforfatter som har arbeidet mye med forskning på temaene kulturlandskap, byggeskikk og kulturminnevern. Han har magistergrad i etnologi (kulturhistorie) med nordisk arkeologi og sosiologi som støttefag. 

Christensen var førsteamanuensis emeritus ved Institutt for kulturstudier og orientalske språk ved Universitetet i Oslo, der han ble ansatt i 1992 og gikk av med pensjon i 2011. Han har tidligere arbeidet ved NAVF-prosjektet Lindåsprosjektet, han har arbeidet for Riksantikvaren/Miljøverndepartementet i perioden 1978 -84, og ved Institutt for folkelivsgransking ved Universitetet i Oslo 1984-86, og ved Akershus fylkesmuseum (1986–92). 

Han er kjent som en engasjert foreleser. Og hans fokus er å formidle dagliglivets historie i Norge, til et bredt publikum på en folkelig og nær måte. 

Han er dessuten også aktiv i Fortidsminneforeningen, og har vært redaktør av bladet *[[Fremtid for fortiden]]*.

Arne Lie Christensen er fetter til arkeologiprofessor Arne Emil Christensen jr.

## Bibliografi
* 1982 *Spadens, plogens og traktorens landskap kulturminner i Bjerkreimvassdraget*, Rogaland: verneplan for vassdrag/10-års vernede vassdrag, objekt nr. 61, Alvheim & Eide.
* 1986 *Hushold, klasse og industrialisering* Dugnad 2-1986.
* 1991 *Folkeliv og fossebrus. Minner fra Opakermoen, et industrisamfunn i Nes på Romerike* Akershus fylkesmuseum, Srømmen.
* 1991 *Antikvarenes forunderlige verden* Samtiden 6-1991.
* 1994 *Sveitserstilens hemmelighet*
* 1995 *Den norske byggeskikken. Hus og bolig på landsbygda fra middelalder til vår egen tid* Pax Forlag.
* 2001 *Det etnologiske blikket. Et uvanlig blikk på det vanlige* Dugnad 3-4-2001.
* 2002 *Vangsgutanes heimbygd* Tidsskrift for kulturforskning 3-4-2002.
* 2002 *Det norske landskapet. Om landskap og landskapsforståelse i kulturhistorisk perspektiv* Pax Forlag.
* 2003 *Å lese et landskap. Landskapet sett med kulturhistoriske øyne* Fortidsminneforeningens årbok 2003.
* 2007 *Karl Johans fasader. Et kulturhistorisk nærbilde* Pax.
* 2009 *Hytta* Kulturminneåret 2009. 
* 2010 *Historien om en bygård. Om arkitektur, kulturminnevern og den gode smak* Tidsskrift for kulturforskning.
* 2011 *Kunsten å bevare. Om kulturminnevern og fortidsinteresse i Norge* Pax Forlag.
*2015 *Ut i det fri. Livet på setra, hytta og landstedet* Pax Forlag

## Kilder
* uio.no Arne Lie Christensen
* uio.no En pasjonert pensjonist 22. februar 2011
* Pax.no Karl Johans fasader Et kulturhistorisk nærbilde
* aftenposten.no Foran og bak fasaden 21. januar 2008

## Eksterne lenker
Peter, Paul and Mary

**Peter, Paul and Mary** (ofte **PP&M**) var en amerikansk musikkgruppe som var en av de mest populære folk-gruppene på 1960-tallet. Trioen bestod av Peter Yarrow (1938-2025), Noel «Paul» Stookey og Mary Travers.

Gruppa ble satt sammen av Albert Grossman, som og fungerte som agent for dem. Han ville lage en «supergruppe», og de opptrådte for første gang i 1961 i Greenwich Village i New York. De er kjent for blant andre sangene «Puff, the Magic Dragon», «If I Had a Hammer» og Bob Dylans «Blowin’ in the Wind».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Bodilprisen for beste mannlige birolle

**Bodilprisen for beste mannlige birolle** var en dansk filmpris og en del av Bodilprisen, som ble delt ut av Danske Filmkritikere under den årlige utdelingen av Bodilprisen.

Prisen ble utdelt første gang i 1948 og siste gang i 2024. Fra og med utdelingen i 2025 deles det ikke ut kjønnsbestemte priser.

Komitéen, som foretok tildelinger, kunne velge å ikke dele ut prisen, hvis den ikke fant noen verdige kandidater. Dette skjedde flere ganger de første tiårene. 

## Prisvinnere
### 2020-årene

### 2010-årene

### 2000-årene

### 1990-årene

### 1980-årene

### 1970-årene

### 1960-årene

### 1950-årene

### 1940-årene

## Referanser
Ørkennattøgle

**Ørkennattøgle** er en nattøgle som lever i det sørvestre USA.

Den finnes i det sørøstre California, sørlige Nevada, sørvestre Utah, og lengst vest i Arizona. Her lever den i Mojaveørkenen og tilstøtende fjellkjeder på steder der det er tilstrekkelig med vegetasjon til at den kan skjule seg blant planterester.

En del populasjoner som tradisjonelt har blitt regnet til ørkennattøgle, blir nå ofte betraktet som egne arter. Dette gjelder i hvert fall den sørlige *X. wigginsi*, som har en utbredelse som strekker seg inn i Mexico. Mer usikker er *X. sierrae* fra Sierra Nevada, og to navnløse populasjoner fra henholdsvis Yucca Valley og San Jacinto. 

## Eksterne lenker
* 

* CaliforniaHerps.com: ''Xantusia vigils'' – Desert Night Lizard
Uj

**Uj** (russisk: Уй) er ei elv i Tsjeljabinsk oblast i Russland med de øverste kildene i Basjkiria. På lange strekninger danner den grensen mellom Kasakhstan og de russiske oblastene Tsjeljabinsk og Kurgan. Uj er ei venstre sideelv til Tobol. Den er 462&nbsp;km lang, med et tilsigsfelt på 34&nbsp;400&nbsp;km². Elva fryser over i november og er under isen til i april. Byen Troitsk ligger ved Uj.
Øynattøgle

**Øynattøgle** er en nattøgle som lever på Kanaløyene utenfor kysten av den amerikanske delstaten California. Nominatunderarten *X. r. riversiana* er begrenset til San Nicolas, mens underarten *X. r. reticulata* finnes på Santa Barbara og San Clemente. 

Denne arten kan påtreffes i alle miljøer på øyene, så lenge den finner skjul og skygge. Den kan gjemme seg i fjellsprekker, eller under vissen vegetasjon og drivved. Øynattøgle eter insekter, edderkopper, skorpioner og tanglus, men også en del planter.

Hos øgler er det vanlig at arter som lever på øyer blir større enn slektninger på fastlandet. Øynattøglen følger denne regelen, og er den største arten i slekten *Xantusia * med en kroppslengde på over 10 cm. Den ble en stund regnet til den monotypiske slekten *Klauberina*, men er nå tilbake i *Xantusia*. 

## Eksterne lenker
* 

* CaliforniaHerps.com: San Nicolas Night Lizard
* CaliforniaHerps.com: San Clemente Night Lizard
* G.M Fellers et al. (1998) ''Ecology of the Island Night Lizard,'' Xantusia riversiana'', on San Nicolas Island, California''
Opus82

**Opus 82** (opprinnelig **Vestre Bærum Ungdomskorps**) er et janitsjarkorps med base i Sandvika, Bærum.

Korpset ble stiftet 7. mai 1982, derav navnet Opus 82. Besetningen teller ca. 50 medlemmer fra Asker, Bærum og Oslo. Korpset er rent konserterende og deltar i elitedivisjon i NM.

### Bestillingsverk
Opus 82 har ved flere anledninger, hovedsakelig ved jubileer, bestilt og urfremført nye musikkstykker for janitsjabesetning av norske komponister.

* *Tics and Tiffs – for concertband,* Jon Øivind Ness (2001)
* *Norwegian Attics,* Geir Lysne (2008)
* *Continental Divide,* Stig Nordhagen (2017)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Fylkesvei 7942

**Fylkesvei 7942** går mellom Langfjordbotn og Akkarvik på Arnøya i Skjervøy kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 348 (Troms).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Marrit Leenstra

**Marrit Leenstra**  (født 10. mai 1989 i Wijckel, Gaasterland-Sloten) er en nederlandsk skøyteløper som debuterte i verdenscupen i 2007 i Moskva. Under verdenscupen i 2008 sesongen satte hun juniorverdensrekord på 1500 meter i Salt Lake City. Hun deltok under VM på skøyter 2008 i Berlin, der ble hun nr. 12 sammenlagt.

## Personlige rekorder

## Sammenlagt i [[Verdenscupen på skøyter|Verdenscupen]]

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Arzamas

**Arzamas** (russisk: Арзама́с) er en by i Nizjnij Novgorod oblast i Russland. Byen ligger ved elva Tjosja (ei sideelv til Oka), 100&nbsp;km sør for Nizjnij Novgorod, og rundt 400 km fra Moskva. Innbyggertall: 109&nbsp;432 (folketelling 2002), 108&nbsp;951 (folketelling 1989).

I tillegg til fremstillingen av næringsmidler og maskiner brukt til jordbruk har byen et forskningssenter for fysikk. I Arzamas ble den sovjetiske hydrogenbomben utviklet, og atombomber ble tidligere konstruert her. 

## Historie
Arzamas ble grunnlagt i 1578 av Ivan den grusomme på landområder som på den tid var befolket av mordvinske folk. I 1737 bodde over 7&nbsp;000 mennesker i Arzamas, og byen var et viktig transitsted på veien fra Moskva til Russlands østre deler. Byen var kjent for sine tamgjess og løker, og også sitt lærhåndverk. 

Katarina den store ga Arzamas offisielle byrettigheter i 1781, og et byvåpen basert på fargene til Arzamasregimentet. På begynnelsen av 1800-tallet hadde Arzamas over tjue kirker og katedraler, hvorav den fremste var Oppstandelseskatedralen. Den ble bygget i empirestil til minne om den russiske seieren over Napoleon i 1812. 

I Arzamas lå også Alexander Stupins kunstskole mellom 1802 og 1862, og mange berømte russiske kunstnere studerte der, blant annet Vasilij Perov.

Mellom 1954 og 1957 var Arzamas senter for Arzamas oblast.

## Kjente innbyggere
* Patriark Sergij I av Moskva

## Eksterne lenker
* 
* Arzamas' historie
* Nettsted for Arzamas
Aschim

**Aschim** er et norsk etternavn. 167 personer i Norge bærer Aschim som sitt eneste etternavn pr 21 desember 2023, dette er en nedgang på 7 fra 174 personer 22. januar 2020, en nedgang på 11 fra 185 personer i 2015 

Pr 21. Desember 2023 er det 84 som har Aschim som sitt mellomnavn/etternavn

## Historie
Rundt 1904 reiste en nordmann med dette navnet til USA og var der rundt seks år før han reiste tilbake til Norge igjen i 1910. Et år senere i 1911 reiste han til Canada og bosatt seg der. Av den grunn finnes navnet også i Nord-Amerika.

Navnet stammer fra Hadeland i Norge rundt middelalderen som hjemmet til Ask-folket, kjent som «Askheimar». Askheimar er nevnt i Snorres Kongesagaer, en bok skrevet i vikingtiden om gjerningene til vikingene og deres konger.

På eldre kart er Aschim noen ganger fortsatt stavet «Askjum». Navnene på dette området ble ofte stavet feil fordi den eneste kyndig menneskene rundt i middelalderen var prester og andre kirke folk, som hadde alle fått sin utdannelse i Danmark, derav "Aschim" stavemåten. I dag, flere gårder i området bærer navnet Aschim.

## Referanser
Ilmārs Bricis

**Ilmārs Bricis** (født 9. juli 1970 i Riga) er en latvisk skiskytter. Han fikk sin første pallplassering i verdenscupen på sprinten i Pokljuka i 1997/98 sesongen. Hans datter Anete Brice er langrennsløper.

## Meritter
### Olympiske leker

### Verdensmesterskap
* 3 plass på 20 km i Pokljuka i 2001 og på sprinten i Hochfilzen i 2005.

### Verdenscupen
* Beste sammenlagtplassering: Nr. 11 i 1997/98 sesongen.
* 3 andreplasser og 4 tredjeplasser.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
De fire hellige byene

**De fire hellige byene** er den kollektive betegnelsen i den jødiske tradisjonen for byene Jerusalem, Hebron, Tiberias og Safed.
Begrepet har blitt forklart slik i oppslagsverket *[[Jewish Encyclopedia]]*:«Since the sixteenth century the holiness of Palestine, especially for burial, has been almost wholly transferred to four cities—Jerusalem, Hebron, Tiberias, and Safed.»

## Om de fire byene
***Jerusalem** har vært den mest hellige byen innen jødedommen og det åndelige hjemlandet til det jødiske folk siden det 10. århundre f.Kr..
***Hebron** er gravstedet til de jødiske patriarkene
***Safed** ble ansett som en hellig by etter tilstrømmingen av jøder etter utvisningen av jøder fra Spania i 1492, og ble kjent som et sentrum for kabbalistisk lærdom
***Tiberias** er viktig innen jødisk historie som stedet hvor Talmúd jerusjalmí ble dannet og hjemstedet til masoreterne, men dets status som en hellig by er på grunn av tilstrømmingen av rabbier som etablerte byen som et senter for jødisk lære på det 18. og 19. århundre.

To av jødedommens fire hellige byer er også hellige byer for andre abrahamittiske religioner: både islam og kristendommen anser Jerusalem som hellig, og innen islam ansees Hebron som hellig fordi patriarken Abraham skal være gravlagt der.

## Se også
*Tempelet i Jerusalem

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vardøhus len

**Vardøhus len** (også kalt *Finmarkens Lehn*) var et norsk len som eksisterte fra senmiddelalderen til lensvesenet ble avsluttet og Norge ble delt inn i amt på midten av 1600-tallet. Lenet utgjorde i geografisk utbredelse det nåværende Finnmark fylke.

Vardøhus festning ble anlagt omkring år 1300 for å sikre norsk territorium mot fiendtlige makter i øst. Dets strategiske beliggenhet og betydning for Norge og senere Danmark-Norge kan ikke undervurderes, og den nordligste administrative enhet i riket ble lagt til stedet.

Vardøhus len var opprinnelig et underlen til Bergenhus hovedlen, men fra 1576 ble Vardøhus gjort til et hovedlen. Ved amtsforordningen av 1661 ble lenet til Vardøhus Amt med en amtmann som øverste administrative leder.

## Lensherrer
* -1587 Laurids Kruse
* 1587-1596 Jørgen Kaas
* 1596-1597 underlagt Bergenhus len
* 1597–1601 Hans Olufssøn Koefoed
* 1601-1608 Oluf Pedersen Maaneskiold
* 1608-1619 Klavs Kagge
* 1619-1651 Hans Køning (John Cunningham)
* 1651-1656 Jørgen Friis

## Se også
* Lensherrer i Nord-Norge

## Referanser
Hamar len

**Hamar len** var en administrativ enhet (len) i Norge omkring 1560 som omfattet midtre og nordre deler av dagens Hedmark. Lå under Akershus hovedlen.
Nydalen videregående skole

**Nydalen videregående skole** er en videregående skole i Nydalen i bydel Nordre Aker i Oslo, etablert 22. august 2011. Den tok over utdanningstilbudene fra Grefsen videregående skole og Sandaker videregående skole, som begge skulle ombygges til grunnskoler. Skolen har adresse Nydalsveien 30C. Skolens første rektor er tidligere landslagsmålvakt i håndball, Linn Siri Jensen, som var fungerende rektor ved Grefsen videregående skole fra 2007 til 2009.

## Om skolen

### Utdanningsprogram og elevtall
Skolen har utdanningsprogram for studiespesialisering, helse- og oppvekstfag og salg, service og reiseliv. Elevtallet er rundt 950, litt høyere enn summen av de to skolene som ble slått sammen.

### Skolebygg og uteområder
I tilknytning til skolen ligger Nydalen idrettshall under bakkenivå, med full håndballbane, samt et styrkerom på 163 m².

Skolen har bydelsbibliotek og skolebibliotek i 1. etasje. I samme etasje ligger også kantinen. I 2. etasje er helse- og oppvekstfag sammen med en gruppe for tilrettelagt opplæring. Det er i denne etasjen administrasjon, ledelse og rådgivere holder til. I 3. etasje er elever på studiespesialiserende og i 4. etasje er avdeling for salg, service og reiseliv. De deler etasjen med det pedagogiske personalet.

### Knutepunktskole for døve
Nydalen tok over Sandaker videregående skoles rolle som knutepunktskole for døve og hørselshemmede. Elevene får tilbud om studier innen alle skolens utdanningsprogrammer, samt andre utdanningsprogram i samarbeid med andre skoler i Oslo.

## Historie
Skolen ble først skissert i *høringsutkastet til skolebehovsplanen for 2007–2016*, men ble vedtatt av Oslo bystyre 4. mars 2009. Avantor hadde byggherreansvar for bygget på 14 175 kvadratmeter, fordelt på seks etasjer. Arkitektfirmaet var Link signatur.

## Kjente ansatte ved Nydalen vgs
Dette er en oversikt over tidligere og nåværende ansatte ved Nydalen videregående skole som har egne artikler på norsk Wikipedia:
* Linn Siri Jensen (f. 1961), skoleleder og tidligere håndballspiller
* Cathrine Riis Lilleaas (f. 1973), lærer og programleder

## Nydalenrevyen
Elevene ved Nydalen videregående skole har hvert år siden 2012 satt opp skolerevy under fellesbetegnelsen «Nydalenrevyen». 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Michael Checkland

**Michael Checkland** (født 1936) var en britisk økonom som var generaldirektør i BBC fra 1987 til 1992.

Michael Checkland studerte ved King Edward VI Five Ways og Wadham College, Oxford. Han begynte i BBC i 1964 som regnskapsfører. I de neste årene hadde han lederstillinger innen finans og regnskap i BBC, og ble ressursdirektør i 1982. Checkland var ansvarlig for gjennomføring av reformer foreslått av konsulenter fra McKinsey rundt 1970. Reformene ble i praksis mindre radikale enn konsulentene foreslo og innebar blant annet mer budsjettansvar til avdelingene.

Han ble utnevnt til stedfortreder for generaldirektøren i 1985. I 1986 var Checkland ansvarlig for nedskjæringer etter reduksjon i kringkastingslisensen. Samme år ble han også president i Royal Television Society, et verv han hadde til 1994. I 1986 ble han formann for BBC Enterprises. Han ble utnevnt til generaldirektør i BBC etter at Alasdair Milne måtte gå av i 1987. Han ble etterfulgt av John Birt i 1992.

Hans tid som generaldirektør ble preget av mer forsiktighet overfor Thatcher-regjeringen enn under forgjengeren Alasdair Milne.

## Referanser
Alasdair Milne

**Alasdair David Gordon Milne** (født 8. oktober 1930 i India, død 8. januar 2013) var generaldirektør i BBC fra juli 1982 til januar 1987.

Milne ble kontroversiell som generaldirektør, og Thatcher-regjeringen var spesielt kritisk til ham. Han ble presset til å gå ut av BBCs styre, og ble etterfulgt av sin stedfortreder Michael Checkland.

## Referanser
Stavanger len

**Stavanger len** var en administrativ enhet (len) i Norge fra 1568 til etableringen av Stavanger amt i 1662. Stavanger var administrasjonsby i lenet, som i geografisk utstrekning omfattet omtrent nåværende Rogaland fylke.

## Historie
Stavanger len ble opprettet som en følge av den nordiske syvårskrig da det ble klart for det dansk-norske riksstyret at riksdelen Norge hadde behov for et mer enhetlig styre. Etter reformasjonen var Norge blitt et lydrike i det oldenburgiske unionsriket, langt fra Kongens by og syvårskrigen viste med all tydelighet Norges sårbarhet for arvefienden Sverige. Fra 1568 har nordmennene fred for svenskenes krigstokter, og allerede i februar 1568 kom en tremannskommisjon til landet. Den suppleres med Norges kansler Johan Venstermand og hadde vide fullmakter. Et ledd i den administrative nyordning som nå fant sted, var delingen av det store Bergenhus len. De 32 skipreidene som fra Magnus Lagabøters tid hadde utgjort Rygjafylket, ble utskilt som eget len, *Stavanger len*. Betegnelsen Ryfylke var forøvrig fra 1520-årene gått over til bare å omfatte de 18 nordligste skipreidene, som utgjorde Ryfylke fogderi, mens de 14 skipreider i syd utgjorde Jæren og Dalane fogderi.

Stavanger ble etablert som administrativt senter i lenet, og 1. mai 1568 ble den danske adelsmann Henrik Brockenhuus den første lensherre. Lensavgiften var satt til 1200 daler, hvilket gjorde det til et av kongen i Københavns små len. Brockenhuus valgte gården Hesby på Finnøy som avlsgård. Han er fast knyttet til byen, men det var et arbeid på lang sikt å realisere tanken om det nye len. Det er tydelig at lenet forblir et underlen til Bergenhus: Brockenhuus leverte sin lensskatt der og leidangen ble også sendt dit. Et tydeligere symptom var at i 1572 fikk Vincents Juel på Bergenhus brev på Stavanger len, men to år etter ble lenet igjen tildelt Brockenhuus. Den kirkelige synode i byen 1573, mens Stavanger sorterte under Bergenhus, krevde at Stavangerlenet skulle få egen geistlig jurisdiksjon. Kravet vant ikke bifall. 5 år senere fikk Axel Gyntersberg brev på den, men var fremdeles ansvarlig overfor lensherren på Bergenhus. Og fra 1573 utgjorde Stavanger biskop og lagmann sammen med lensherren på Bergenhus domstolen i saker mellom de geistlige og fogdene. 

Med amtsforordningen i 1662 falt lensordningen bort og Stavanger len ble til Stavanger amt.

## Lensherrer i Stavanger
*Henrik Brockenhuus (1568–1572)
*Vincents Juel på Bergenhus (1572-1574)
*Henrik Brockenhuus (1574–1577)
*Christoffer Valkendorf (1577–1601)
*Jørgen Kaas (1601–1616)
*Gabriel Kruse (1616–1621)
*Henrik Bille (1621–1634)
*Jørgen Brockenhuus (1634)
*Henrik Thott (1635–1641)
*Jens Bjelke (1641–1646)
*Holger Rosenkranz (1646–1648)
*Malte Sehested (1648–1653)
*Henrik Belov (1653–1662)
Bratsberg len

**Bratsberg (hoved)len** *(Bradsberg Lehn)* var et norsk len som eksisterte fra senmiddelalderen til lensvesenet ble avsluttet og Norge ble delt inn i amt på midten av 1600-tallet. Lenet utgjorde i geografisk utbredelse det daværende Telemark fylke.

I middelalderen het området Skienssysla, mens det i lenstiden under Danmark ble benevnt *Bradsberg Lehn*. Dette var på 1500-tallet et underlen under Akershus len, men i alle fall i 1585 var Bratsberg et hovedlen. Bratsberg var forlent med Gjemsø kloster.

Fra tidlig på 1600-tallet var lenet delt i to fogderier, Bamble fogderi i syd som lå under Akershus stiftamt og Telemark fogderi i nord som tilhørte Christiansand stiftamt. Det var videre delt i fire sorenskriverier; Bamble, Nedre Telemark, Øvre Telemark østfjelske og Øvre Telemark vestfjelske. Ved amtsinndelingen i 1661 ble lenet til Bratsberg amt underlagt Christiansand stiftamt, fra 1687 underlagt Akershus stiftamt.

## Lensherrer
* Michel Blick (1524-)
* Henrik Brockenhuus (-1588)
* Ove Juel (1588-97)
* Johan Urne (1597-1602)
* Hans Bülow (1602-09)
* Alexander Rabe von Papenheim (1609-20)
* Ejler Urne (1620-40)
* Ove Gjedde (1640-50)
* Sivert Urne (1650-55)
* Henning Valkendorf (1655-63)

## Kilder
* 
* Telemarks historie 1: Før 1814
Taunton

**Taunton** kan vise til:

*Taunton (England) – en by i Somerset, England
*Taunton Deane – et administrativt distrikt i Somerset, England
*Taunton (Massachusetts) – en by i delstaten Massachusetts, USA
*Taunton (elv) – ei elv i Massachusetts, USA