open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Midlere anomali

I himmelmekanikk er den **midlere anomalien** en parameter som definerer posisjonen til et legeme som beveger seg i en Kepler-bane. Den er definert som tiden siden siste periapsis (det punktet i banen som er nærmest det sentrale legemet) ganger 2\pi/T, der T er varigheten av et helt omløp.

Den midlere anomalien øker uniformt fra 0 til 2\pi radianer gjennom hvert omløp. Den har imidlertid ikke noen enkel tolkning som en geometrisk vinkel; den er utelukkende tid målt i radianer. På grunn av Keplers andre lov er den midlere anomalien imidlertid proporsjonal med arealet beskrevet av linjen mellom brennpunktet og legemet siden siste periapsis.

Den midlere anomalien blir vanligvis betegnet med bokstaven M.

## Se også
* Kepler-bane
* Ellipse
* Eksentrisk anomali
* Sann anomali

## Kilder
* Murray, C. D. & Dermott, S. F. 1999, *Solar System Dynamics*, Cambridge University Press, Cambridge.
* Plummer, H.C., 1960, *An Introductory treatise on Dynamical Astronomy*, Dover Publications, New York. (Reprint of the 1918 Cambridge University Press edition.)
Alexander Schultz

**Alexander Schultz** (født 25. mai 1901 i Kristiania, død 3. desember 1981 i Oslo) var en norsk maler og kunstprofessor. Han var kjent som kolorist, en som legger vekt på fargene.

Han var sønn av Eugène Schultz (født Schoulgin/Choulgine, 1871–1917) og Emilie (Nini) Gulbranson (1869–1942). Faren var professor i zoologi i St. Petersburg og Alexander Schultz vokste opp der og var ofte med faren på reiser. Etter 1. verdenskrig og farens død i 1917, studerte Axel Schultz i Paris 1919-28, mye under Othon Friesz og Henrik Sørensen. Tilbake studerte han ved Statens kunstakademi 1935-37 under Jean Heiberg og Georg Jacobsen, der han utviklet et maleri av en ballettpike fra 1930-tallet med søsteren Irina (Irischa) som modell.

I 1938 reiste han på studieopphold i Italia, dit han også reiste senere med stipend og utstilling i Roma i 1955.. Gjennombruddet kom i 1949 med utstillingen i Kunstnernes Hus, samt utstilling 1964 i Galleri Haaken.  I 1955 ble han professor ved Statens kunstakademi og dets leder 1958-65.  Blant elevene hans var Kåre Tveter, Frans Widerberg, Rolf Aamot og Odd Nerdrum.

Etter at han ga seg ved kunstakademiet i 1965 malte han meget, og ble æresgjest på Salon d’Automne i Paris i 1969 og fikk ytterligere priser ved «Festival de la peinture» i Cagnes-sur-mer. Schultz ble godt representert i Halvdan Hafstens samling, som ble gitt til Stavanger kunstmuseum, mens Nasjonalgalleriet har et tyvetall.

Schultz giftet seg i 1929 med Else Catharina Nygaard (1903–1998). De var foreldre til forfatteren Eugene Schoulgin (født 1941) og urologen Alexander Schultz (født 1946) ved Oslo universitetssykehus. Familien oppholdt seg på Røa, Røros, Toscana og Provence.

## Referanser
Bjørn-Peder Johansen

**Bjørn-Peder Horn Johansen** (født 18. oktober 1967 i Brønnøysund) med artistnavnet Bjørn-Peder er en norsk artist og musiker. Han er først og fremst soloartist med fire CD-utgivelser bak seg, men har også bakgrunn som gitarist og produsent. 

Han skriver mye av tekst og musikk selv. Tekstene er på Brønnøyværing-dialekt og henter inspirasjon fra kystkultur og storbyliv. Musikken kategoriseres som folkpreget rock/pop med innslag av blues. 

Via en demokonkurranse i NRK P1 i 2002 fikk han kontrakt med *Platearbeiderne* og CD-en *«Underveis»* ble utgitt i 2003. Særlig sangen «Solgangsbris» fikk mye oppmerksomhet. Oppfølgeren *Spesiell* ble utgitt i 2006 på *Pubel Records*. Den fikk i likhet med debuten særdeles fine kritikker i media. 

Med neste utgivelse *Blå Sjel* (2010) tok Bjørn-Peder en blå vending med et mer rustikk akustisk lydbilde. Med seg hadde han Jørun Bøgeberg Trio. *Blå sjel* fikk gode kritikker og ble ledsaget av en lengre solo-turne i Nord-Norge. Duetten "Vise te trøst for oss aille" med Sibeth Hoff ble det laget video på, og denne går fortsatt på Norsk på norsk jukebox NRK1.

## Diskografi
### Solo
* *Underveis*   (2003), album, 12 spor
* *Spesiell*    (2006), album 12 spor
* *Raggsokkjul* (EP 2006) 
* *[[Blå sjel]]*    (2010)
* *No. 4  Få me heim* (2012)

### Sammen med andre
* «Tanka om Livet», Anne-Kristin Knutsen 1989 – gitarist
* «I`ve got dreams», Anne-Kristin Sagmo 1993/2001 – produsent 
* «Wild Mountains Callin'»,  Anne-Kristin Sagmo 2001 – gitarist/produsent 
* «Mad about Hendrix», Jimi Hendrix tribute CD-box 2007 – gitarist/vokalist

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bjørn-Peder Johansens hjemmeside
* Bjørn-Peder Johansens side på MySpace.com
Færøysk-amerikanere

**Færøysk-amerikanere** er statsborgere i USA med færøysk opprinnelse. De fleste færøyinger emigrerte til land som Sverige, Danmark, Island, Norge, Tyskland, Polen og Storbritannia, og de gjenværende færøyingene utvidet antallet bygder i øyriket betraktelig i det som senere er blitt kalt *[[niðursetubygd|niðursetutíðin]]*, «nedsettelsestiden». Dermed ble det til at en svært liten andel færøyinger emigrerte til USA, sammenlignet med nabolandene. De fleste færøysk-amerikanerne er å finne i Wisconsin, Minnesota, New York, Michigan og Canada. Mange fortsatte å snakke færøysk i hjemmet lenge etter de hadde ankommet Nord-Amerika. 

Det er vanskelig, for ikke å si umulig, å få noe klart svar på hvor mange færøysk-amerikanere som finnes, ettersom disse emigrerte via Island, Norge, Danmark eller Storbritannia, slik at de ble regnet for å tilhøre disse nasjonalitetene eller folkegruppene.

Jonas Bronck blir av mange regnet som færøysk-amerikaner, da han bodde en stund i Tórshavn. Han hadde imidlertid svensk opprinnelse.
Extractive Industries Transparency Initiative

**Extractive Industries Transparency Initiative** (**EITI**) er en internasjonal organisasjon som håndhever en standard for åpenhet i olje-, gass- og gruveindustriene. Standarden er utviklet og overvåket av det internasjonale EITI-styret som består av representanter fra myndigheter, næringsliv og sivilt samfunn. I land som implementerer EITI-standarden, må selskapene i disse industriene offentliggjøre hvor mye de betaler i skatter og avgifter, og myndighetene må offentliggjøre hvor mye de mottar. Disse tallene blir sammenlignet og sammenstilt i en årlig EITI rapport.

Det internasjonale sekretariatet til EITI er siden 2007 tilrettelagt av Utenriksdepartementet, og er basert i Oslo. Styreleder er Clare Short, tidligere utviklingsminister i Storbritannia.

Norge er et av 46 implementerende land.
## Referanser


## Eksterne lenker
* Extractive Industries Transparency Initiative nettsider
Eric Peterson

**Eric Peterson** (født 14. mai 1964) er en amerikansk gitarist og medlem i thrash metal-bandet Testament.

I tillegg til å være sammen med vokalist Chuck Billy de eneste som har vært medlem i Testament fra begynnelsen, har han også et sideprosjekt med bandet «Dragonlord», hvor han er vokalist og gitarist.

Han har tidligere vært gift med Kirk Hammetts ekskone Rebecca, som han har et barn med. De er nå skilt.

## Diskografi
**Testament**
* *The Legacy* (1987)
* *The New Order* (1988)
* *Practice What You Preach* (1989)
* *Souls of Black* (1990)
* *The Ritual* (1992)
* *Low* (1994)
* *Demonic* (1997)
* *The Gathering* (1999)
* *First Strike Still Deadly* (2001)
* *The Formation of Damnation* (2008)

**Dragonlord**
* *Rapture* (2001)
* *Black Wings of Destiny* (2005)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Naturgjødsel

**Naturgjødsel** (eller **frau**) er møkk som blir spredd som gjødsel på åkrene. Husdyrgjødsel er naturgjødsel som kommer fra husdyrproduksjon i landbruket og er den mest vanlige brukte naturgjødselen.

Naturgjødsel består utelukkende av stoffer som dannes av levende organismer fra stoffskiftet. 

Møkk har en sterk innvirkning på planteveksten på jord som mottar den. Denne effekten var så påfallende at en av de organiske kjemis fedre Justus von Liebig, i midten av 19. århundre satt ut for å finne ut hva det egentlig er i gjødsel, som har effekt. I 1840 han var kommet så langt at han kunne formulere minimumsloven for plantenæringsbehov. Hans funn førte også  til oppskrifter for fremstilling av gjødsel. 

I naturgjødsel varierer mengden av næringsstoffer, avhengig av opphav, lagring og hvordan den er spredt.

## Se også
*Møkkaspredning
*Slurry
*Tang
*Kompost
*Guano
Michel Aoun

**Michel Naim Aoun** (født 1935) er en libanesisk politiker og tidligere general, som siden 2016 har vært president i Libanon.

Han leder partiet Den frie patriotiske strømning, et sekulært parti som hovedsakelig består av maronitter. Fra 22. september 1988 til 13. oktober 1990 var Aoun president og statsminister for en av de to rivaliserende administrasjonene i landet. Han ble nedkjempet av Syria på slutten av den libanesiske borgerkrigen og flyktet i eksil. Han kom tilbake til landet 7. mai 2005, elleve dager etter at de syriske troppene forlot Libanon. Det har overrasket mange at partiet hans støtter den pro-syriske 8. mars-alliansen.

Etter at president Michel Suleimans perioder utløp i 2014 gikk det 29 måneder før Libanons nasjonalforsamling greide å bli enige om ny president. Statsminister Tammam Salam var fungerende president i denne perioden. Aoun ble valgt til president 31. oktober 2016, for en periode på seks år. 

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fredrik Glad

**Frederik Glad** (født 8. august 1760 i Christiania, død 11. september 1840 på Grefsen i Aker) var industrimann og stortingsrepresentant, sønn av kjøpmannen Anders Nielsen Huus og Maria født Treschow.  

Han tok examen artium ved Oslo katedralskole i 1778 og arvet på samme tid Nedre papirmølle i Christiania og Grefsen gård. 

I mai 1782 giftet han seg med Johanne Marie Elisabeth Dallas (1764–1837). Hun hadde vært danserinne ved Det Kongelige Teater i København. Deres sønn Christian Glad ble senere generalmajor og kommandant på Akershus festning. 

Han ble i 1814 valgt til Stortinget for Akershus Amt og ble medlem av «Komité for Landets indre Økonomi». Han møtte på Stortinget i perioden 1815–16.

Glad var også skribent og utga blant annet en avhandling «om Tørvemyrer og Tørveskæring» i 1831 og skrev artikler i tidsskrifter; han var en tid fast medarbeider i *Norske Bondeven*. 

Glads vei på Grefsen og Frederik Glads gate på Sagene  er oppkalt etter ham. 

## Referanser

## Kilder
* Oberst Hartvig Munthe, En gammel militærslægt i Elverum, Særtrykk av Østlandske Tidende, Elverum 1905 
* E. A. Thomle, Lidt om familien Glad i Norge, Norsk Slektshistorisk Tidsskrift 1:314-328 (1910) 
* E. A. Thomle og S. H. Finne-Grønn, Slegten Glad – Wulfsberg, Morgenstierne, Norsk Tidsskrift for Genealogi, Personalhistorie, Biografi og Literærhistorie, bind III, s. 28-37 (1926) 

## Eksterne lenker
*
Jógvan Sundsteins første regjering

**Jógvan Sundsteins første regjering** var Færøyenes regjering fra 18. januar 1989 til 22. juni 1989. Regjeringen var utgått av Fólkaflokkurin, Tjóðveldisflokkurin, Sjálvstýrisflokkurin og Kristiligi Fólkaflokkurin med Jógvan Sundstein fra Fólkaflokkurin som regjeringssjef.

## Referanser
Duan Qirui

**Duan Qirui** (kinesisk: 段祺瑞, pinyin: *Duàn Qíruì*; Wade–Giles: *Tuan Ch'i-jui*, født 6. mars 1865 i Hefei i provinsen Anhui i Kina, død 2. november 1936 i Shanghai) var en kinesisk militær og politiker. Han innehadde en rekke viktige poster under Republikken Kina og var en av Kinas mektigste menn årene 1916–20.

## Liv og virke
Duan gjennomgikk krigsskole og tjenestegjorde, etter at Yuan Shikai i 1901 ble visekonge over provinsen Zhili i flere år som hans fremste militære rådgiver. Han ble i 1906 brigadegeneral samt i 1909 general og sjef for den 6. divisjon. Som øverstkommanderende for troppene i Kiangpeh hadde han største andelen av arbeidet med reorganiseringen av nordarmeen etter europeiske forbilder. 

Da Yuan Shikai i 1911 ble statsminister, ble Duan generalguvernør over provinsene Hubei og Hunan. Han bekjempet samme år sammen med l. armé de opprørske, men deltok i januar 1912 i militærbefalingshavernes memorandum til keiseren om abdikasjon. I det første republikanske kabinettet ble han deretter krigsminister, og fikk i september samme år generals rang og ble i 1915 feltmarskalk. 

Duan var i mai-juli 1913 tilordnet statsminister, deretter tilordnet militærguvernør i Hubei samt 1914–15 på nytt krigsminister. Av misnøye med den monarkiske bevegelse dro han seg som «tjenesteledig av sykdomsgrunner» tilbake til privatlivet, men påtok seg etter monarkiplanenes feilslag i 1916 posten som statsminister. Han fratrådte våren 1917, da parlamentet gikk i mot hans forslag om krigserklæring mot Tyskland og Østerrike-Ungarn. Han undertrykket i juli samme år med hjelp av Zhang Zuolin militærguvernør Zhang Xuns forsøk på å gjenopprette keiserdømmet og samvirket deretter som statsminister med Anfu-klubben og japanerne.

Hans maktstilling opphørte sommeren 1920, da militærguvernørene Cao Kun, Wu Peifu og Zhang Zuolin gjennomdrev et politisk systemskifte og Duan ble nødsaget å søke beskyttelse hos japanerne. 

Han fremtrådte på nytt i november 1924, da Zhang Zuolin og Feng Yuxiang, som hadde beseiret Wu Peifu, overtalte men til å stille seg i spissen for en provisorisk regjering, der Zhang Zuolin var den virkelige styrende bak kulissene. Duan utferdiget nå en ny forfatning som i høy grad innskrenket parlamentets innflytelse.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Det nordatlantiske samarbeidsrådet

**Det nordatlantiske samarbeidsrådet** The North Atlantic Cooperation Council (NACC) var et råd opprettet av NATO i 1991 og var forløperen til Det euro-atlantiske partnerskap. I begynnelsen besto det av NATO og ni land fra Sentral-Europa og Øst-Europa. I mars 1992 ble alle landene i Samveldet av uavhengige stater medlem, mens Georgia og Albania ble medlem i juni samme år.

## Eksterne lenker

* Bakgrunn for rådet (engelsk)
Kaikō

***Kaikō*** (海溝, «Havgrop») var en dyphavs-ROV (*fjernstyrt undervannsfarkost*) konstruert av JAMSTEC, et japansk firma. Den samlet bakterier fra havbunnen i Challengerdypet i Marianergropen, det dypeste punktet på jorden. Den 2. mars 1996 nådde Kaikō en dybde på 10&nbsp;897 m, og gjorde dermed det dypeste ubemannede dykket for et fartøy så langt i historien (batyskafen Trieste) innehar fortsatt rekorden for dypeste dykk, gjort i 1960). Kaikō gikk tapt under en orkan i 2003.

## Eksterne lenker
* JAMSTECs Kaikō-side
* Tierramerica.net
* Smarterscience.net
Urmas Paet

**Urmas Paet** (født 1974) er en estisk politiker. Han har vært Estlands utenriksminister fra 2005 til 2014 og medlem av Europaparlamentet siden 2014. Han representerer Det estiske reformpartiet.

Han vokste opp i Tallinn i sovjettiden. Han arbeidet som redaktør og journalist i Eesti Raadio og senere i *[[Postimees]]* i årene etter uavhengigheten. Han studerte også statsvitenskap ved Universitetet i Tartu.

I 1999 ble Paet ansatt som rådgiver i Det estiske reformpartiet. Han ble samme år valgt til varaordfører i Nõmme, en av Tallinns administrative bydeler.

Da Juhan Parts dannet regjering i 2003, ble Paet kulturminister, og hadde det vervet frem til april 2005, da regjeringen falt ved et mistillitsvotum. I den nye regjeringen under Andrus Ansip ble Paet utenriksminister. Han satt som utenriksminister frem til han ble medlem av Europaparlamentet i 2014. 

Paet er gift og har to barn. I tillegg til estisk snakker han finsk, russisk, tysk og engelsk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Burn (Deep Purple-sang)

«**Burn**» er en sang av Deep Purple, utgitt på deres album *[[Burn (album)|Burn]]* i 1974. Riffet er skrevet av Ritchie Blackmore i 1972, og David Coverdale skrev teksten høsten 1973, men hele bandet er likevel kreditert. Glenn Hughes var av juridiske årsaker forhindret fra å krediteres i 1974. 

## Struktur
Sangen er en av bandets mest aggressive, og starter med et gitar-riff. Trommene kommer med, og spilles nesten som en kontinuerlig trommesolo i versene. Bassen er hard, pumpende og tett taktfast, mens orgelet følger gitarriffet. Coverdale nærmest freser ut teksten, som handler om en kvinne som får det til å brenne kun ved å løfte hånden. 

Teksten er mytisk og mystisk, der fortellingen skal gi lytteren en følelse av at dette er en gammel legende. Denne «legende-stilen» skulle også en av Blackmores senere samarbeidspartnere, Ronnie James Dio, videreutvikle under tiden i bandet Rainbow.

Allmusic kommentar 

## Konsertfremføringer
Frem til Deep Purple ble oppløst i 1976, var «Burn» den sangen som åpnet samtlige av bandets konserter i perioden. Etter gjenforeningen i 1984 nektet Ian Gillan å synge sanger fra «Coverdale-perioden», og den ble ikke spilt av bandet igjen før i 1991, da med Joe Lynn Turner som bandets vokalist. Denne versjonen av Deep Purple, som varte fra 1989 til 1992, spilte bare konserter i 1991 og åpnet nærmest alltid med «Burn». Antagelig for å vise at dette ikke var den klassiske *Mark II*-besetningen med Ian Gillan.

Da Gillan returnerte i 1993 ble sangen igjen lagt til side, og bandet har ikke spilt den i sin helhet siden. David Coverdales band etter Deep Purple, Whitesnake, fremførte aldri sangen før på 2000-tallet. Selv ikke da Whitesnake var et «mini-Deep Purple» da Coverdale, Ian Paice og Jon Lord alle var med i bandet på begynnelsen av 1980-tallet. I den senere tiden har Whitesnake spilt en medley bestående av «Burn» og «Stormbringer». 

## Personell
På originalinnspillingen fra 1974 medvirker:
*Ritchie Blackmore: gitar
*David Coverdale: vokal
*Glenn Hughes: bass, vokal
*Jon Lord: Hammondorgel, synthesizer
*Ian Paice: trommer

## Alternativ versjon
En alternativ versjon («Burn» 2004 Remix) ble utgitt som «bonus-spor» på ny-utgivelsen av albumet *[[Burn (album)|Burn]]* fra 2004. Denne versjonen er ikke vesentlig forskjellig fra originalmiksen.

## Referanser
Sigernessjøen

**Sigernessjøen** er en innsjø på 2,1 km² i Kongsvinger kommune i Innlandet. Den ligger rundt åtte kilometer sør for bykjernen langs riksvei 2 i retning Eidskog kommune.

Sjøen er en populær badeplass, og det ligger to campingplasser like ved. Det er tillatt å benytte motorbåt på sjøen.

## Referanser
Jennifer Tisdale

**Jennifer Kelly Tisdale** (født 18. september 1981 i Neptune i New Jersey) er en amerikansk sanger, modell og skuespiller. Hun er mest kjent for sin rolle som «Chelsea» i filmen *Bring It On: In It to Win It*.
Ashley Tisdale er Jennifers lillesøster.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Super Cr3w

**Super Cr3w** er en b-boydansegruppe som fra Las Vegas, Nevada. Super Cr3w vant andre sesong av **[[America's Best Dance Crew]]**. Super Cr3w ble til lenge før America's Best Dance Crew startet.

## Eksterne lenker
*
Liu Bocheng

**Liu Bocheng** (kinesisk: 劉伯承; pinyin: *Liú Bóchéng*, Wade-Giles: *Liu Po-ch'eng*; født 4. desember 1892 i Kaixian i provinsen Sichuan i Kina, død 7. oktober 1986) var en viktig kommunistisk hærfører under den kinesiske borgerkrig.

## Liv og virke
Liu begynte sin militære karriere i en skoleelevmilits som ble dannet etter Xinhairevolusjonen i 1911 for å forsvare den nye republikken. I kamp mot Yuan Shikais styrker i 1916 mistet han et øye, noe som forklarer hans tilnavn *den enøyde drage*.

I 1926 gikk han inn i det kinesiske kommunistiske parti, og fikk snart militære kommandoposter. Den 1. august 1927 var han en av lederne for Nanchangopprøret. Fra slutten av 1927 til 1930 studerte han i Sovjetunionen. 

Under «den lange marsjen» tjente Liu i Den røde armé (forløperen til Folkets frigjøringshær) som stabssjef. Liu skal ha holdt ut ni dager og netter i strekk på en klippestein for å holde øye med sine styrkers kryssing av Yangtze. Lius *hønseblod-ed* med lederen av Yifolket, Xiao Yedan, muliggjorde en trygg transitt gjennom Yi-området. I makt- og kursstridighetene under «den lange marsjen», mellom tilhengerne av  Mao Zedong og Kominterns agenter rundt Otto Braun (*[[De 28 bolsjeviker]]*), stod Liu på Maos side, særlig under den avgjørende Zunyikonferansen.

Under den annen sino-japanske krig kommanderte Liu sammen med Deng Xiaoping som politisk kommissær den 129. divisjon, som da var den beste og viktigste enheten på kommunistisk side. Den 129. divisjon ble senere utvidet til *annen feltarme*, og Liu ledet den i kamp mot Kuomintang-truppene til Chiang Kai-shek. Han ledet det kommunistiske utbruddsforsøket fra Shanxi og opprettet anti-japanske støttepunkter i fjellene i fjelltraktene mellom  Shanxi, Hebei og Henan. Etter at Japan kapitulerte i 1945, kommanderte Liu flere feltarmeer og innledet kommunistenes strategiendring fra geriljataktikk til massive motangrep. I juni 1947 ledet han med Deng Xiaoping angrepet på Dabiefjellene nord for Kuomintangs hovedstad Nanjing, Huaihaikampanjen og kryssingen av Yangtzejiang. Denne manøveren ødela Kuomintangs sentralarmé og tvang dem sørover i landet.

Da Mao utropte Folkerepublikken Kina den 1. oktober 1949 på Tiananmenplassen i Beijing, var Liu med på seremonien. Etterpå ble han stedfortredende sekretær for kommunistpartiets sørvestbyrå i Chongqing – sekretæren var Deng Xiaoping. Senere fikk han høye militære stillinger, som for eksempel president og politisk kommissær for Folkets frigjøringshær, stedfortredende formann for den sentrale militærkommisjon, og flere ganger medlem av den stående komité for Den nasjonale folkekongress og Sentralkomiteen for det kinesiske kommunistiske parti. 

I 1955 ble Liu utnevnt til marskalk. 

Han døde som den eldste av de enda levende kommandanter fra «den lange marsjen».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  
* Bilder av Liu Bocheng
* Marskalk Liu Bocheng
Rolf Andersen

**Rolf Andersen** kan vise til:

* Rolf Andersen (diplomat) (1897&ndash;1980), norsk diplomat.
* Rolf Andersen (sabotør), norsk motstandsmann i Osvald-gruppen.
* Rolf Andersen (1920) (1920&ndash;2016), norsk offiser og leder av Gardemusikken.
* Rolf Trolle Andersen (født 1945), norsk diplomat og hoffsjef.
World cup i kjelkehockey 1991

**World cup i kjelkehockey 1991** ble arrangert i Oslo i Norge.

Dette var det første World cup som ble arrangert, og fem lag deltok: Norge, Sverige, Canada, Storbritannia og USA. 

Canada slo Sverige 3-2 i finalen. Dette var første gang Sverige tapte en kjelkehockeykamp.  

Norge slo USA hele 11-0 i denne turneringen, og på det norske laget spilte bl.a. Morten Syversen, Kjell Vidar Røyne, Erik Sandbråten, Britt Mjaasund Øyen, Rolf Einar Øyen, Atle Haglund, Alf Engeseth, Julian Johansen og Bjørn Dybing.

## Resultater
Sluttresultater:

## Referanser
Rogaland Grand Prix 2009

**Rogaland Grand Prix 2009** var den 2. utgaven av Rogaland Grand Prix, og ble arrangert 1. juni 2009. Et tolv mann stort brudd kom samlet inn til mål, hvor norske Håvard Nybø fra Sparebanken Vest-Ridley var sterkest i spurten og vant rittet. 

## Deltagende lag
20 lag stilte til start, av dem 8 utenlandske.

## Resultater

## Eksterne lenker
* 
* Fullstendig resultatliste, 2009
World cup i kjelkehockey 1992

**World cup i kjelkehockey 1992** ble arrangert i Ottawa og Hull i Canada.

Dette var det andre World cup som ble arrangert. 

## Resultater
Sluttresultater:

## Referanser
Chola-dynastiet

**Chola-dynastiet** (tamil: சோழர்|சோழர் குலம்; uttale i IPA: , Chozhar) var et tamilsk dynasti som hersket i Sør-India. Sammen med de to dynastiene Chera og Pandya, utgjorde Chola de tre hoveddynastiene i jernalderens India og var kollektiv kjent som «de tre kronede konger». Den eldste pålitelige omtalen av dynastiet er fra inskripsjoner fra 200-tallet f.Kr. som ble etterlatt av Ashoka fra Mauryariket, og i oldtidens Sangamlitteratur.

Den sentrale delen av Cholariket var den fruktbare dalen langs elven Kaveri, men monarkene hersket over et betydelig større område på høyden av sin makt fra slutten av 800-tallet f.Kr. og fram til begynnelsen av 1200-tallet e.Kr. Hele landet sør for elven Tungabhadra var forent og ble holdt sammen som en statsdannelse i mer enn to århundrer. Under keiser Raja Raja Chola I og hans etterfølgere Rajendra Chola I, Rajadhiraja Chola, Virarajendra Chola og Kulothunga Chola, ble riket en militær, økonomisk og kulturell maktfaktor i sørlige og sørøstlige Asia. Makten til den nye riket ble proklamert til den østlige verden ved ekspedisjoner til elven Ganges i nordlige India hvor Rajendra Chola I overtok og okkuperte byene til det maritime riket Shrivijaya i sørøstlige Asia, foruten også med gjentatte sendebud til Kina. Flåten til Cholariket representerte høydepunkten for indisk sjømakt.

I løpet av perioden 1010–1200 e.Kr. strakte Cholarikets områder seg fra øyene i Maldivene i sør, og så langt nord som til breddene av Godavari i Telangana. Rajaraja Chola erobret halvøya i sørlige India, annekterte deler av hva som i dag er Sri Lanka, og okkuperte øyene i Maldivene. Rajendra Chola sendte en seierrik militær ekspedisjon til nordlige India som berørte Ganges, og beseiret Mahipala fra Palariket. Deretter fortsatte hæren inn i hva som i dag er Bangladesh og herjet der. Han greide å invadere byene til Shrivijaya i Malaysia, Indonesia og sørlige Thailand. Etter denne framgang fikk Cholariket en nedgang på begynnelsen av 1200-tallet grunnet framveksten av Pandyariket som til sist ble årsaken til at det gikk under.

Herskerne i Cholariket støttet litteraturen skrevet på tamilsk, og deres tid var den mest kreative epoken i historien til sørlige India og en gullalder for den tamilske kulturen. Herskernes segl på mange bygninger er vitnemål at herskerne var ivrige byggherrer og hadde visjoner om templene ikke bare var steder for religion, men som sentre for økonomisk aktivitet. Cholarikets kunst spredte seg og hadde innflytelse i sørøstlige Asia.

Riket var nyskapende i et sentralisert form for regjering og etablerte et disiplinert byråkrati. I løpet av rikets imperialistiske periode økte urbaniseringen og det var samtidig en stor jordbruksekspansjon med et velutviklet system for vannhåndtering. I løpet av denne perioden blomstret økonomien og særlig handelen grunnet velorganiserte tamilske handelslauger som kontrollerte langdistansehandel.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Cholarikets templer i UNESCOs verdensarven.
* Cholarikets kunst
* Cholarikets mynter 
* Cholarikets mynter på Sri Lanka 
* Devotion in South India: Chola Bronzes, Asia Society Museum exhibition
De internasjonale øylekene 2013

**De internasjonale øylekene 2013** (**De 15. internasjonale øylekene**) ble avholdt på Bermuda sommeren 2013. Arrangør av øylekene er International Island Games Association.

Dette var første gangen øylekene ble arrangert utenfor Europa.

## Deltakerøyer
22 av medlemsøyene var påmeldt til konkurransene på Bermuda. Rhodos og Sark deltok ikke i de internasjonale øylekene på Bermuda. 

*
*
* **(Vert)**
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
* 
*
*

## Medaljefordeling

## Idretter

* Badminton – resultater
* Basketball – resultater
* Brettseiling – resultater
* Fotball – resultater

* Friidrett – resultater
* Golf – resultater
* Sandvolleyball – resultater
* Seiling – resultater

* Skyting – resultater
* Squash – resultater
* Svømming – resultater
* Sykling – resultater

* Tennis – resultater
* Triatlon – resultater
* Turn – resultater
* Volleyball – resultater

## Referanser


## Eksterne lenker
* NatWest Island Games XV - Bermuda 2013 hos iiga.org
Yaqub Beg

**Yaqub [[Bey|beg]] Muhammad Badaulet** (usbekisk: Муҳаммад Яқуб Бек; født 1820 i Tasjkent, død 30. mai 1877 i Pskent, Kashgaria), også kjent som **Yakub**, **Yakoob** eller **Ya`qūb Beg** (på engelsk), **Yakub-bek** (russisk eller ved det kinesiske navnet **Abugo** (hanzi: **阿古柏**), samt flere navnevarianter, var en usbekisk eventyrer som ble Kashgar-kongerikets hersker. 

## Biografi
Yaqub Beg ble født i Pskent i Kokand-khanatet, i dag kjent som Piskent i Tasjkent-regionen i Usbekistan. Han steg raskt på rangstigen i tjeneste for Kokand-khanatet, og i 1847 kommanderte han fortet ved Ak-Mechet til det ble inntatt av den russiske hæren under general Vasilij Aleksejevitsj Perovskij i 1853. Etter fortet hadde blitt inntatt flyktet han til Bukhara-khanatet. 

I 1865 hadde Yaqub blitt øverstkommanderende for Kokands hær. Han inntok Kashgar og Yarkand fra kineserne ved å benytte anledningen til å angripe når Kina forøkte å slå ned det muslimske dunganopprøret. I 1867 hadde han fått kontrollen over mesteparten av Østturkestan, inkludert Khotan, Aksu og Kucha, og han gjorde seg selv til hersker over *Kashgaria* med Kashgar som hovedstad. 

Deretter kvittet han seg med sin tidligere mester, naqshbandi shaykh Buzurg Khan, Jahangir Khojas eneste overlenvende sønn, i 1867, og erklærte seg for amir. I et par år var han Kokand-khanens vasall, men han erklærte seg så selvstendig. 

Yaqub Beg styrkte under det store spillets klimaks, da de russiske, madsjuiske og britiske imperiene konkurrerte om kontrollen over Sentral-Asia. Kashgaria strakte seg fra hovedstaden Kashgar i Sørvest-Xinjiang til Ürümqi, Turfan og Hami i det sentrale og østlige XInjiang, og strakte seg dermed over ett tusen kilometer nordøstover, og inkluderte mesteparten av det som på den tiden var kjent som Østturkstan. 

Yaqub Beg var ikke spesielt populær blant sine undersåtter, og påtvang dem høye skatter og styrkte tyrannisk over dem. Det er ukjent hvordan Yaqub ble drept; noen mener han ble drept i kamper med kineserne, andre at han begikk selvmord eller hadde slag. Historikeren Musa Sayrami hevdet at han ble forgiftet 30. mai 1877 i Korla av den tidligere lokale herskeren (*hakimen*) Niyaz Hakim Bek, etter sistnevnte hadde sammensverget seg med kinesiske styrker i Dzungaria. En kilde hevder av graven hans ble rasert av kinesiske soldater i 1878. 

Kashgaria falt sammen kort tid etter Yaqubs død, og Kashgar ble gjenerobret av Qing-dynastiet og ble senere en den av Folkerepublikken Kina.

## Referanser
Mistreated

«**Mistreated**» er en sang av det engelske hard rock-bandet Deep Purple, innspilt i november 1973 og utgitt i februar 1974 på bandets album *[[Burn (album)|Burn]]*. Sangen er skrevet av David Coverdale og Ritchie Blackmore.

## Struktur
Sangen starter med sangens hovedtema spilt av Blackmore på elektrisk gitar, med en taktfast basstromme som eneste akkompangement. Resten av instrumentene kommer inn ved starten av første vers. Rytmen er en tung blues, og hvert vers etterfølges av en kort og klagende gitarsolo. 

På slutten av sangen økes tempoet, og over en forrykende gitarsolo «synger» Coverdale og Glenn Hughes som et slags «gråtekor». Dette bygges opp til et crescendo, hvorpå sangen brått og kort er tilbake til den tunge bluesrytmen og siste verselinje fremføres med sår og sukkende stemme. Teksten handler om en mann som føler seg misbrukt av en kvinne.

Under innøvninger av sangen var Ritchie Blackmore ikke helt fornøyd med Coverdales sang, og mente at han måtte opp en oktav fra sin normale sangstemme. Dette for at sangen skulle få den sårheten teksten «krevde». Coverdale gjorde som han fikk beskjed om, og resultatet var at han på slutten av sangen ble meget sår på stemmebåndet. Men effekten med den såre og sukkende avslutningen gjør at man nesten kan føle hvor såret personen i teksten er blitt.

## Konsertfremføringer
«Mistreated» ble spilt under nærmest samtlige konserter i perioden fra 1974 til 1975. Den ble tatt av setlisten og ble aldri spilt under konsertene med Tommy Bolin i 1975 og 1976 og har heller aldri blitt spilt av bandet hverken etter at det ble oppløst i 1976 eller etter gjenforeningen i 1984. Derimot har Ritchie Blackmores band Rainbow og David Coverdales band Whitesnake spilt sangen under sine respektive konserter på slutten av 1970-tallet og begynnelsen av 1980-tallet. 

Utvalg av konsertalbum der «Mistreated» finnes:
**[[Made in Europe]]* – Deep Purple, innspilt i 1975
**Mk III: The Final Concerts* – Deep Purple, innspilt i 1975
**Live in Paris 1975* – Deep Purple, innspilt i 1975
**[[On Stage (Rainbow-album)|On Stage]]* – Rainbow, innspilt i 1976
**Live... in the Heart of the City* – Whitesnake, innspilt i 1978
**Whitesnakes innspilling fra 1978 ble utgitt på *[[Live at Hammersmith (Whitesnake)|Live at Hammersmith]]*, som kun var tilgjengelig i Japan.

## Personell
På originalinnspillingen fra 1974 medvirker:
*David Coverdale: vokal
*Ritchie Blackmore: elektrisk gitar
*Glenn Hughes: bass, kor
*Jon Lord: Hammondorgel, synthesizer
*Ian Paice: trommer

## Alternative versjoner
På 30 års-jubileumsutgivelsen av albumet *[[Burn (album)|Burn]]* finnes en remixet versjon av sangen («Mistreated 2004 Remix»). Denne versjonen er ikke vesentlig forskjellig fra den originale miksen, men er tre sekunder lengre.

## Eksterne lenker
* TheHighwayStar.com med informasjon om «Mistreated»
* TheHighwayStar.com med teksten til «Mistreated»
Nordic Mission

**Nordic Mission** eller **Nordic Harvest Mission** er en kristen stiftelse som ble grunnlagt tidlig i 1990-årene av Håkon Fagervik. Det drives bønnesenter og holdes møtekampanjer, og stiftelsen driver et omfattende misjons- og hjelpearbeid i flere land, blant annet i Moldova, Ukraina og på Filippinene. Hovedkontoret er i bønnesenteret like nord for Levanger. 

Nordic Mission er grunnlagt på en visjon om å evangelisere gjennom utadrettet kontakt med mennesker og gjennom bønn og faste.

Tidsskriftet Vekkelsesrapport utkommer seks ganger i året. Bladet er misjonens informasjonskanal og formidler rapporter om Nordic Missons arbeid og kristen vekkelse rundt om i verden. Bladet har frivillig abonnement.

## Nordisk bønnesenter
Nordisk Bønnesenter ligger i Nomi-bygget like nord for Levanger. Bønnesenteret er opprettet for å ta imot mennesker som ønsker å tilbringe tid i stillhet og bønn. Stedet har flere hybler og gir mulighet for opphold over en helg, en uke eller lenger.

## Nordic Aid
Nordic Aid er en avdeling av Nordic Mission og driver hjelpearbeid til fattige og nødlidende i Øst-Europa. Nordic Aid har en kombibuss med 20 sitteplasser og 35 kubikkmeters lasterom. Hjelpesendingene går til mottaksapparatet i Ukraina og Moldova, som videreformidler hjelpen dit behovet er størst. Først og fremst hjelp til fattige familier, med mat, skolegang, medisiner og husbygging. 

Nordic Aid gir også økonomisk understøttelse til innfødte evangelister og pastorer, arrangerer teltmøteserier og bidrar ved etablering av nye menigheter.

De har også et prosjekt hos Warai-Warai folket på Filippinene og støtter evangelist Stewart Sichilongo i Zambia

## Nordic School of Supernatural Ministry
Nordic School of Supernatural Ministry er en bibelskole. Den ble etablert i 2009. Skolen har et særlig fokus på å åndelig utruste mennesker etter forbilde fra Jesu liv og slik det var hos de første kristne.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Nordic Aid
*  Nordisk Bønnesenter
Henicocoridae

* *[[Henicocoris monteithi]]*

**Henicocoridae** er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Gruppen omfatter bare én kjent art, *[[Henicocoris monteithi]]*, som er beskrevet fra kald-tempererte områder i det sørligste Australia. 
Tegene har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen.

## Utseende
*[[Henicocoris monteithi]]* er en middelsstor, avlangt-oval tege. Hodet er fremstrakt, punktøyne (ocelli) finnes. Både antennene og sugesnabelen består av fire ledd. Pronotum er bredere enn langt, trapes-formet. Beina er slanke, føttene består av tre ledd. Forvingene er harde, bille-lignende, bakvingene mangler. Bare hunnen har blitt formelt beskrevet, men hanner er også kjent.

## Levevis
Nesten ingenting er kjent om biologien til denne arten, som er funnet i kald-tempererte skoger. Den er blitt samlet inn løpende på falne trestammer om natten. Man vet ikke hva den spiser.

## Utbredelse
*[[Henicocoris monteithi]]* har en ganske begrenset utbredelse og er bare kjent fra fjellområdet Otway Ranges i delstaten Victoria, og ved sørkysten av New South Wales.

## Systematisk inndeling
Det er ganske usikkert om Henicocoridae bør regnes til Lygaeoidea. Noen nyere klassifikasjoner fører familien til en overfamilie, Idiostoloidea, sammen med familien Idiostolidae.

* Klasse **[[Insekter]]** (Insecta)
** **[[Vingede insekter]]** (Pterygota)
*** **Neoptera** («nyvinger»)
**** Orden Nebbmunner (Hemiptera)
***** Underorden **[[Plantesugere]]** (Homoptera) (parafyletisk)
***** Underorden **[[Teger]]** (Heteroptera) 
****** gruppe **[[Trichophora]]**
******* overfamilien **[[Lygaeoidea]]** – eller Idiostoloidea 
******** familien Henicocoridae – bare én kjent art
********* *[[Henicocoris monteithi]]* Woodward, 1968

## Kilder

* Australian Faunal Directory – Henicocoridae (2002) http://www.environment.gov.au/biodiversity/abrs/online-resources/fauna/afd/taxa/HENICOCORIDAE

## Eksterne lenker
* 
* Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Dunganopprøret

**Dunganopprøret** (kinesisk: 陕甘回民起義; pinyin: *Shǎn-Gān Huímín Qǐyì*), også kjent som **huiminoritetens krig** og **det muslimske opprøret**, var en religiøs krig i 1800-tallets Kina. Begrepet har også blitt brukt om det muslimske panthayopprøret i Yunnan. De muhammedanske huikineserne og andre muslimske folkegrupper i Qing-dynastiets Shaanxi-, Gansu- og Ningxia-provinser og også i Xinjiang gjorde opprør mot de mandsjuiske styresmaktene fra 1862 til 1877. 

Opprørets formål var å opprette et muslimsk land på vestsiden av Huanghe (i Shaanxi, Gansu og Ningxia, ekskludert Xinjiang). En vanlig feiloppfatning er at opprøret ble direkte rettet mot Qīng-dynastiet, men det er lite som tyder på at opprørerne hadde intensjoner om å angripe hovedstaden Beijing. Opprøret ble aktivt oppmuntret av taipingopprørets ledere. 

Opprørets nederlag førte til store mengder av dunganer flyktet til Det russiske keiserdømmet, dagens Kasakhstan og Kirgisistan. Før krigen hadde Shaanxi hatt en befolkning på omtrent 13 millioner, hvorav minst 1&nbsp;750&nbsp;000 dunganer. Etter krigen var befolkningen falt til sju millioner, og 150&nbsp;000 hadde flyktet. Xi'an, Shaanxis hovedstad, var dunganenes hellige by før opprøret. I Shaanxi falt den muslimske befolkningen med over 90%. Mellom 1648 og 1878 ble rundt tolv millioner hui- og hankinesere drept i mislykkede opprør.
Imperiet (polsk bok)

***Imperiet***, publisert i 1993, er en bok av den polske journalisten Ryszard Kapuściński om hans reiser i Sovjetunionen, og hans forhold til landet i vid forstand. 

Boken er både en personlig litterær reiseskildring og en selvbiografisk bok, delt inn i tre deler.

I den første delen, *Første møter (1939–1967)*, skriver Kapuściński om innbrytning i 1939 av Den røde armé i Pińsk, hans hjemby i Polesie-området, og om fattigdommen og terroren han opplevde under Sovjetstyret.  Han fortsetter å beskrive opplevelsene i Sovjetunionen etter krigen, blant annet hans reiser på den transsibirske jernbanen, og han reiser til eksotiske sentralasiatiske og transkaukasus republikker i Sovjetunionen, i dag Georgia, Armenia, Aserbajdsjan, Turkmenistan, Tadsjikistan, Kirgisistan og Usbekistan.

Den andre delen av boken, *Fra et fugleperspektiv (1989–1991)*, utgjør over halvparten av boken, og er en reiseskildring fra hans ensomme reiser rundt om i Sovjetunionen under dets kollaps. I den europeiske delen av unionen som Kapuściński besøkte, blant annet Brest, Moskva og Donetsk, i det ytterste nord – Magadan  og Vorkuta, i sør – Tbilisi and Jerevan.  Disse reisene var på over 60 000 km, mest med fly. 

Den siste og korteste delen, *Oppfølgning fortsetter (1992–1993)*, er et sammendrag.  Det er også et forsøk på å analysere forandringene i landene som steg fram etter oppløsningen av Sovjetunionen. Ifølge forfatteren selv, ender ikke hele arbeidet i en høyere og endelig syntese, men med det motsatte, fordi i løpet av skrivingen hadde subjektet og temaet for boken, det store sovjetiske imperiet, forsvunnet.

## Utgivelsesdetaljer
* 1993, Polen, Imperium 
* 1994, Norge, *Imperiet*, Aschehoug, oversatt av Ole Michael Selberg.  ISBN 82-03-20021-4 (h.)
Konkurskarantene

Den som er ilagt **konkurskarantene** kan ikke stifte aksjeselskap, næringsdrivende stiftelse, boligbyggelag, borettslag eller samvirkelag.

Konkurskarantene kan ilegges hvis det foreligger skjellig grunn til mistanke mot en person for en straffbar handling i forbindelse med konkurs eller den virksomhet som har ført til insolvensen. De straffbare forhold som kan begrunne karantene må altså ha tilknytning til virksomheten eller være begått i forbindelse med konkursen.

Reglene om konkurskarantene følger av konkursloven §§ 142, 143 og 143a.

Er det et selskap eller en stiftelse som er konkurs, kan personer som i løpet av det siste året før konkursen har vært ansvarlig deltaker i et ansvarlig selskap eller kommandittselskap settes i karantene. Det samme gjelder personer som formelt eller reelt har vært styremedlem, varamedlem av styret eller administrerende direktør i aksjeselskap, næringsdrivende stiftelse, boligbyggelag, borettslag eller samvirkelag. Skyldnere som har gått personlig konkurs kan også ilegges karantene.

Konkurskarantenen varer, dersom ikke annet er bestemt av skifteretten, i 2 år fra konkursåpningen.

## Eksterne lenker
* Lov om gjeldsforhandling og konkurs (konkursloven) – hos lovdata.no
* Les mer om konkurskarantene på Konkursrådets sider.
Idiostolidae

* *[[Idiostolus]]*
* *[[Trisecus]]*
* *[[Monteithocoris]]*

**Idiostolidae** er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Gruppen omfatter fire kjente arter fordelt på tre slekter. De er regnet som er primitiv gruppe som vanskelig lar seg plassere inn i et system.
De har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen.  Svært lite er kjent om biologien til denne gruppen.

## Utseende
Middelsstore, ovalt-avlange teger. Hodet er fremstrakt og trekantet. Antennene og sugesnabelen består av fire ledd. De har punktøyne (*ocelli*). Pronotum er delt i en krage-del og en bakenforliggende hoved- (disk-) del. Forvingenes membranøse del har fire enkle lengdeårer.

## Levevis
Svært lite er kjent om biologien til disse tegene, som finnes mellom mose i skoger av sørbøk (*[[Nothofagus]]* spp.). Man har antatt at de er planteetere, men dette er ganske usikkert.

## Utbredelse
Familien er bare kjent fra de kald-tempererte områdene i de aller sørligste delene av Australia (Tasmania og New South Wales) og Sør-Amerika (Argentina og Chile).

## Systematisk inndeling
Det er ganske usikkert om Idiostolidae bør regnes til Lygaeoidea. Noen nyere klassifikasjoner fører familien til en overfamilie, Idiostoloidea, sammen med familien Henicocoridae.

* Ekte insekter (Ectognatha)
** Vingede insekter (Pterygota)
*** Neoptera («nyvinger»)
**** Nebbmunner (Hemiptera)
***** delgruppe plantesugere (Homoptera) (parafyletisk)
***** delgruppe teger (Heteroptera) 
****** gruppe Trichophora
******* overfamilien Lygaeoidea – eller Idiostoloidea 
******** familien **Idiostolidae**
********* *[[Idiostolus insularis]]* Berg – sørligste Sør-Amerika
********* slekten *[[Trisecus]]* Bergroth, 1895 – to arter, Tasmania og New South Wales
********** *[[Trisecus armatus]]* Woodward, 1968
********** *[[Trisecus pictus]]* Bergroth, 1895
********* *[[Monteithocoris hirsutus]]* Woodward, 1968 – Tasmania

## Kilder
* Australian Faunal Directory – Idiostolidae (2002) http://www.environment.gov.au/biodiversity/abrs/online-resources/fauna/afd/taxa/IDIOSTOLIDAE

## Eksterne lenker
* 
* Norsk entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Jógvan Sundsteins andre regjering

**Jógvan Sundsteins andre regjering** var Færøyenes regjering fra 22. juni 1989 til 15. januar 1991. Regjeringen var utgått av Fólkaflokkurin, Tjóðveldisflokkurin, og Sambandsflokkurin med Jógvan Sundstein fra Fólkaflokkurin som regjeringssjef.

## Referanser
Heterogastridae

* se Systematisk inndeling

**Heterogastridae** er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Gruppen omfatter snaut 100 kjente arter fordelt på 23 slekter, 7 er funnet i Europa og foreløpig ingen i Norge, men én art finnes i Sverige og Finland. De har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen. De lever av å suge ut næring fra frø av mange ulike planter.

## Utseende
Tegene er avlange til avlangt-ovale. Noen arter etterligner maur. Forvingens membranøse del har en eller to lukkede celler.

## Levevis
Heterogastrinae lever som de fleste Lygaeoidea av å suge ut næringsstoffer fra frø. De ser ikke ut til å være svært spesialiserte på visse plantearter, men en del arter går på leppeblomstfamilien (Lamiaceae) og neslefamilien (Urticaceae). I Afrika er det mange arter som går på fiken (*Ficus* spp.) og trenger inn i disse plantenes spesielle, lukkede blomster/frukter (sykonier).

## Systematisk inndeling / europeiske arter
Heterogastridae har tradisjonelt vært regnet som en underfamilie i familien frøteger (Lygaeidae), men er nylig skilt ut som egen familie.

* Klasse **[[insekter]]** (Insecta)
** **[[Vingede insekter]]** (Pterygota)
*** **Neoptera** («nyvinger»)
**** Orden nebbmunner (Hemiptera)
***** Underorden **[[plantesugere]]** (Homoptera) (parafyletisk)
***** Underorden **[[teger]]** (Heteroptera) 
****** gruppe **[[Trichophora]]**
******* overfamilien **[[Lygaeoidea]]** 
******** familien Heterogastridae – tidligere regnet som underfamilie av Lygaeidae. 23 slekter, blant andre:
********* slekten *[[Dinomachus]]* Distant, 1901
********* slekten *[[Heterogaster]]* Schilling, 1829 – 5 arter i Europa. I Norden:
********** *[[Heterogaster urticae]]* (Fabricius, 1775) – funnet i Sverige og Finland
********* slekten *[[Parathyginus]]* Scudder, 1957
********* slekten *[[Platyplax]]* Fieber, 1860 – 2 arter i Europa
********* slekten *[[Woodwardothignus]]* Slater, 1981 – Australia

## Kilder
* Australian Faunal Directory – Heterogastridae (2002) http://www.environment.gov.au/biodiversity/abrs/online-resources/fauna/afd/taxa/HETEROGASTRIDAE
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr: http://www.faunaeur.org 

## Eksterne lenker
* 
* Bildegalleri over nordamerikanske arter: http://bugguide.net/node/view//bgimage
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Baltisk forsamling

**Baltisk forsamling** er en internasjonal organisasjon som arbeider for å fremme samarbeid mellom parlamentene i Estland, Latvia og Litauen. Baltisk forsamling forsøker å bidra til at de tre landene finner felles posisjoner i viktige internasjonale spørsmål innen økonomi, politikk og kultur. Organisasjonens avgjørelser er rådgivende og binder ikke landenes regjeringer. Baltisk forsamling kan fremme saker for Baltisk ministerråd. 

Organisasjonen ble bestemt opprettet 1. desember 1990 og sekretariatet er plassert i Riga i Latvia.

## Eksterne lenker

* Offisielt nettsted for Baltisk forsamling (engelsk)
Ritchie Blackmore’s Rainbow

***Ritchie Blackmore's Rainbow*** er debutalbumet til hard rock-bandet Rainbow, utgitt i mai 1975.

Albumet ble innspilt og utgitt mens bandets gitarist og leder Ritchie Blackmore fremdeles (offisielt) var medlem av bandet Deep Purple. Vokalist Ronnie James Dio har nevnt dette albumet som sitt favorittalbum fra Rainbow.

## Historien bak
Ronnie James Dio og hans band Elf hadde i 1974 vært oppvarmere for Deep Purple, og musikerne på dette albumet består av Elf minus gitaristen Steve Edwards, som ble erstattet av Ritchie Blackmore. Dette albumet var i utgangspunktet ment som et sideprosjekt for Blackmore mens han fremdeles skulle være med i Deep Purple, men det viste seg snart at Rainbow skulle bli en perfekt årsak til å forlate Purple. Blackmore hadde lenge vært tydelig på at han mislikte den musikalske retningen Deep Purple var i ferd med å ta. 

Ronnie James Dio startet med dette albumet å skrive tekster som var mytiske og mystiske, og som skulle baseres på «virkelige» eller fiktive legender, sagn og myter. Handlingen i tekstene foregikk ofte i middelalderen. Gode eksempler på dette er sangene «Man on the Silver Mountain», «Sixteenth Century Greensleeves» og «Temple of the King». Men her er det også standard rock 'n roll, som på sangene «Snake Charmer», «If You Don't Like Rock 'n' Roll» og coverlåten «Black Sheep of the Family».

Denne utgaven av Rainbow spilte aldri en eneste konsert sammen. Kort tid etter at innspillingen av dette albumet var over, sluttet Blackmore i Deep Purple og skaffet nye musikere til sitt nye band. Bare Dio overlevde denne første «utrenskningen» av bandet. 

## Sporliste
Alle sangene er skrevet av Ritchie Blackmore og Ronnie James Dio, unntatt hvor annet er notert.
;Side én
# «Man on the Silver Mountain» – 4:42
# «Self Portrait» – 3:17
# «Black Sheep of the Family» (Steve Hammond) – 3:22
# «Catch the Rainbow» – 6:27
;Side to
# «Snake Charmer» – 4:33
# «The Temple of the King» – 4:45
# «If You Don't Like Rock 'n' Roll» – 2:38
# «Sixteenth Century Greensleeves» – 3:31
# «Still I'm Sad» (Paul Samwell-Smith, Jim McCarty) – 3:51

## Personell
;Rainbow
*Ritchie Blackmore - gitar
*Ronnie James Dio - vokal
*Mickey Lee Soule - synthesizer
*Craig Gruber - bass
*Gary Driscoll - trommer

## Referanser


## Eksterne lenker
*