open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Frank Dehli

**Frank Svein Dehli** (født 1935) er en norsk journalist og programleder som var ansatt i NRK i over 30 år. 

Etter å ha gått Statens gymnastikkskole var han idrettsoffiser ved en befalsskole (1955). Deretter var han til sjøs. Etter det arbeidet han i industrien og studerte realfag ved Universitetet i Oslo før han i 1960 tok Journalistakademiet. 

Dehli var så hos *[[Adresseavisen]]* i fem år, før han sommeren 1967 begynte å arbeide i NRK og *[[Dagsrevyen]]*. Det kan nevnes at Dehli ledet sendingen under månelandingen i 1969. 

I 2000 utgav han en biografi om politikeren Bjørn Lyng. 

Han er far til matematikeren Magnus Dehli Vigeland som i 1997 vant Abelkonkurransen og som i 1999-2000 ledet tv-programmet ''Newton''.

## Meritter
* *[[Dagsrevyen]]* (1967). 
* *[[Kveldsforum]]* (1973). Daglig aktualitetsprogram med Frantz Saksvik 
* *[[Ukespeilet]]* (1975). Lørdagsprogram.
* *[[Operasjon kano]]* (1976). Skuespiller («Onkel Frank») og regissør. Barnefilm med Knut Vadseth.
* *Du bor* (1979). Utviklingsprogram for voksne om nærmiljøet
* *[[På plakaten (TV-program)|På plakaten]]* (1980–82). Serie med Åse Kleveland
* *[[Lørdagsrevyen]]* (1985)
* *[[Tegn i tiden]]* (1990)
* *[[Helt typisk]]* (1992). Sommerserie i fire episoder med Renie Thorleifsson
* *Helsestudio* (1993). TV-serie om helse og kosthold.
* *Mannfolk* (1994). TV-serie med intervju av menn.
* *Victory* (1999). Livsstilsblad. Redaktør.
* *Señor Lyng* (Skald forlag, 2005). Bok om Bjørn Lyng, utgitt på spansk. Tidligere utgave utgitt i 1994.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jon-Erik Lunøe

**Jon-Erik Lunøe** (født 30. desember 1962) er en norsk næringslivsleder som fra 27. februar 2025 er konstituert konsernsjef i Bane NOR.

Han var tidligere konserndir/ adm.dir. i Bane NOR Eiendom.

Lunøe har tidligere vært adm dir i OBOS Nye Hjem, daglig leder OBOS Prosjekt, adm.dir. i Selvaagbygg, NCC Bolig, direktør for forretningsutvikling i NCC Construction, samt prosjekteringsleder og prosjektleder i NCC Construction. Han har erfaring fra ILO (Den internasjonale arbeidsorganisasjonen)  samt Lamprell Sharjah (Emiratene). Lunøe har utdannelse fra UMIST (University of Manchester Institute of Science and Technology), Manchester, – er utdannet sivilingeniør (1985) og har en mastergrad i Project Management (1987).

## Referanser
Samuel Chao Chung Ting

**Samuel Chao Chung Ting** (født 27. januar 1936 i Michigan, USA) er en amerikansk fysiker og nobelprisvinner. Han mottok Nobelprisen i fysikk i 1976 sammen med fysikeren Burton Richter, for deres oppdagelse av den subatomære J / ψ partikkelen. Han er blant de sentrale forskerne for det internasjonale Alpha Magnetic Spectrometer-prosjektet planlagt for installasjon på Den internasjonale romstasjonen i løpet av 2011.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Tings reiste med foreldrene tilbake til hjemlandet Kina rundt to måneder etter hans fødsel på grunn av den japanske invasjonen. Han ble stort sett undervist hjemme, av sine foreldre. Etter andre verdenskrig ble hans foreldre professorer i ingeniørtjenester og psykologi ved National Taiwan University i Taipei på Taiwan. 

Fra 1948 gikk Ting på Provincial  Chien-Kuo High School (建国 中学, nå kalt Municipal Taipei Chien-Kuo Senior High School) som ligger i Taipei. Etter endt High School studerte han ett år ved National Cheng Kung University i Tainan.

I 1956 ble Ting invitert til å studere ved University of Michigan i USA. Der studerte han ingeniørfag, matematikk og fysikk. I 1959 ble han tildelt en BA i både matematikk og fysikk, og i 1962 tok han en doktorgrad i fysikk. 

### Forsker
I 1963 arbeidet han i den Europeiske organisasjonen for kjernefysisk forskning, CERN. Fra 1965 underviste han som professor ved Columbia University, og han arbeidet ved Deutsches Elektronen-Synchrotron (DESY) i Tyskland. Siden 1969 har han vært professor ved Massachusetts Institute of Technology (MIT). Han er også medlem av det amerikanske National Academy of Sciences, det kinesiske vitenskapsakademiet og ved Taiwans Academia Sinica.

I 1976 ble han tildelt Nobelprisen i fysikk, som han delte med Burton Richter ved Stanford Linear Accelerator Center for deres oppdagelse av J / ψ meson kjernefysiske partikkel. Som Nobelkomiteen uttalte, fortjente de prisen «for deres banebrytende arbeid i oppdagelsen av en tung elementærpartikkel av en helt ny type». Funnet av denne partikkelen ble gjort i 1974 da Ting var leder for en forskergruppe ved Brookhaven National Laboratory som utforsket nye regimer med høy energi innen partikkelfysikk. 

## Referanser


## Eksterne lenker
Sin-Itiro Tomonaga

**Sin-Itiro Tomonaga** (født 31. mars 1906 i Tokyo i Japan, død 8. juli 1979 i Tokyo) var en japansk fysiker som hadde stor innflytelse på utviklingen av kvantisering av partikkelfysikk. For sine mange kjente arbeider ble han sammen med forskerne Richard Feynman og Julian Schwinger tildelt Nobelprisen i fysikk for 1965.
## Liv og virke
Etter endt skolegang i 1937 flyttet han og begynte å arbeide i Leipzig der han blant annet samarbeidet med forskergruppen til den kjente forskeren Werner Heisenberg. To år senere returnerte han til Japan på grunn av utbruddet av den andre verdenskrig i Europa, men da hadde han gjort ferdig sin doktorgrad angående kjernefysikk som han hadde skrevet sin avhandling om mens han arbeidet i Leipzig.

I Japan ble han utnevnt til professor ved Tokyo University of Education (en forløper til det senere Tsukuba University). Under krigen studerte han blant annet magnetron, meson teori, og «super-mange-time»-teori.

Etter at krigen var over ble han invitert av den amerikanske fysikeren Robert Oppenheimer til å arbeide ved Institute for Advanced Study ved Princeton Township. 

## Referanser


## Eksterne lenker
Frivilligbørs

**Frivilligbørs** er en markedsplass der næringsliv, frivillige organisasjoner og offentlige tjenesteprodusenter kan møtes for å inngå sosiale partnerskap og kontrakter om kortsiktig eller langsiktig samarbeid. Valuta som gjelder på frivilligbørs er tid, arbeidsinnsats, kompetanse, samarbeid og lokalt engasjement. Penger er ikke anvendbar valuta.

Frivilligbørsen kan gjennomføres som en børs-/auksjonsliknende arrangement, hvor meklere og tilretteleggere hjelper bedrifter, organisasjoner og offentlige tjenestesteder til å oppdage samarbeidsmuligheter, behov og tilbud. En slik "børs" kan også gjennomføres som en nettjeneste. Hensikten er ikke å erstatte private eller offentlige tjenester med frivillig innsats, men å berike lokalsamfunn gjennom økt engasjement og frivillig innsats.  

Norges første frivilligbørs fant sted 6. mars 2008 i Bærum, etter modell fra Nederland hvor man har arrangert slike ”Beursvloer” i mer enn 10 år. I 2006 startet man frivilligbørs i Tyskland, hvor KPMG og Bertelsmann Stiftung har tatt det nasjonale ansvaret. I 2010 etablerte Askim kommune en frivilligbørs.

## Eksterne lenker
* Nederlandske Beursvloer
* Tyske Gute-Geschafte
* Frivilligbørs Bærum 
* Frivilligbørs Askim
Ehrenkreuz der Bundeswehr für Tapferkeit

**Ehrenkreuz der Bundeswehr für Tapferkeit** (*Bundeswehrs æreskors for tapperhet*) er en tysk utmerkelse. Medaljen ble innstiftet 13. august 2008 av en tyske forsvarsministeren Franz Josef Jung som den høyeste rangen av Ehrenzeichen der Bundeswehr. Korset ble første gang tildelt 6. juli 2009 til fire tyske ISAF-soldater etter at de hadde assistert andre soldater etter en selvmordsbombe i Afghanistan.

## Bakgrunn
Bakgrunnen for etableringen av utmerkelsen var Tysklands militære bidrag i internasjonale oppdrag utenlands. Styrkene deltok også i kamp og dermed kom spørsmålet om belønning av innsats i strid opp. I 2008 ble Ehrenkreuz der Bundeswehr für Tapferkeit etablert som en ny høyeste grad av Ehrenzeichen der Bundeswehr. Utmerkelsen tildeles for tapperhet i stridsinnsats i felt. 

## Utforming
Ehrenkreuz der Bundeswehr für Tapferkeit er gjort i gull i en utførelse som er basert på den felles utforming av Ehrenzeichen der Bundeswehr, et likearmet bjelkekors med utsvingte armer.  Korset er utformet med markering av en ytre bord eller kant. Dette er det tradisjonelle symbol for Tysklands militære styrker og går tilbake til Jernkorset fra Napoleonskrigenes tid. Det er i dag merke for Bundeswehr.  Midtmedaljongen over korsmidten har ørnen fra Tysklands riksvåpen omgitt av en eikekrans. 

Medaljebåndet er svart med kantstriper i gull og rødt. Fargene svart, rødt og gult er fargene fra Tysklands flagg. Båndstripene har samme fargesammensetning som medaljebåndet. En eikebladsspenne markerer at utmerkelsen er tildelt for personlig tapperhet. Eikeblader og -kranser benyttes i militær sammenheng som symboler for tapperhet, styrke og patriotisme.

## Tildeling
De første tildelinger av Ehrenkreuz der Bundeswehr für Tapferkeit fant sted i 2009, da personell som hadde utmerket seg med innsats i Afghanistan ble hedret. 

## Referanser
Farman MF.11

**Maurice Farman MF.11 ''Shorthorn*** var et fransk rekognoseringsfly og lett bomber utviklet under  [[første verdenskrig]] av  [[Farman Aviation Works]].

==Konstruksjon og utvikling==
Det var i hovedsak en [[Farman MF.7]] med en kraftigere motor, mer robust og et mer aerodynamisk skrog, cockpit var montert på stag over den undre vinge. Flyet var også utstyrt med maskingevær som ble betjent av observatøren som derfor var plassert foran piloten.

==Flyet i bruk==
MF.11 ble brukt av både britiske og franske luftstridsstyrker på [[Vestfronten (første verdenskrig)|vestfronten]] tidlig under [[første verdenskrig]]. Som lett bomber fløy den det første bombetokt under krigen den 21. desember 1914 da en FM.11 fra [[Royal Naval Air Service]] angrep tysk artilleri nær [[Oostende]] i Belgia.

MF.11 ble trukket fra førstelinje på Vestfronten i 1915, men fortsatte å bli brukt av franske styrker i  [[Makedonia (region)|Makedonia]] og i [[Midtøsten]], mens britiske styrker også brukte den i [[Dardanellene]], Afrika og [[Mesopotamia]].

I Italia ble MF.11 lisensbygget av Societa Italiano Aviazione, et [[Fiat]] selskap. Disse gikk under betegnelsen *'SIA 5*'. Fra tidlig 1915 ble de  utstyrt med et fast foroverrettet maskingevær. Flyet var utstyrt med en 100 hk [[Fiat A.10]] motor.

I 1916 kjøpte Australia noen MF.11 som treningsfly.

==Museumsfly==

Tre kjente eksemplarer finnes i flymuseer:
* Det canadiske flymuseum *Canada Aviation Museum* har en MF.11 bygget av  [[Airco]] for [[Royal Flying Corps]] i 1916.
* Farman F.11A-2,  ved *Royal Army and Military History Museum*, Brüssel, Belgia.
* Farman MF.11 Shorthorn (#CFS-15), ved *RAAF Museum'', Point Cook, Victoria, Australia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Luftfahrtmuseum
* Virtual Aircraft Museum
* Canadian Aviation Museum
When They Ring the Golden Bells

«**When They Ring the Golden Bells**» er en amerikansk salme, skrevet av Daniel De Marbelle i 1887.

De Marbelle skrev en gang: ''«I årevis var jeg så travel at jeg ikke hadde tid til Gud og så rik at jeg ikke trengte Ham. Gud måtte roe meg ned og ta min suksess bort, slik at Han kunne tale til meg om hjemmet på den andre siden av elva».

## Norsk versjon
Den norske tittelen er «Hist bakom floden».

### Innspillinger (i utvaklg)
*Egil Syvertsen, m. gitar og Hammond-orgel. Innspilt 7. april 1965. Utgitt på EP-platen Harmoni HEP&nbsp;237.

## Referanser


## Eksterne lenker
*When They Ring the Golden Bells
Pe̍h-oē-jī

**Pe̍h-ōe-jī** (**POJ**; kinesisk: 白話字; pinyin *báihuà zì*) er et romaniseringssystem for de kinesiske språk som er fremherskende i provinsen Fujian og på Taiwan. Det ble utviklet av protestantiske, for det meste presbyterianske, kinamisjonærer på 1800-tallet (Walter Henry Medhurst, Elihu Doty, John Van Nest Talmage, William Campbell, Thomas Barclay, Ernest Tipson), og kalles også *Church Romanization*.

**POJ** benyttes særlig om minspråkene taiwansk og hokkien, men kan generelt benyttes om minnanspråkene. 

Det finnes en variant ved navn **Pha̍k-fa-sṳ** som særlig egner seg for hakka, basert på Siyen-dialekten av det språket. 

For mindongspråkene benyttes **Bàng-uâ-cê**. 

For teochew benyttes **Pêh-uē-jī**.
Dambura

**Dambura** (også referert til som **danburra** i Nord-Afghanistan, Tadsjikistan og Usbekistan, **dombura** i Tadsjikistan og Usbekistan, **dumbura** blant basjkirer og tatarer, **dombra** i Kasakhstan, **dombıra** i Tyrkia og **dombira** eller **冬不拉** i Xinjiang i Kina) er langhalset lutt som er i utbredt bruk i sentralasiatiske land. Navnet kommer fra det persiske *[[tanbur]]* og instrumentet deler noen av sine egenskaper med det tyrkiske komuz. Dutaren fra Turkmenistan er også nært beslektet. Det samme er tambura. 

## Typer
 
Instrumentet er litt forskjellig fra sted til sted. Den kasakhstanske **dombra** har tverrbånd og spilles ved å klimpre med hånden eller plukke strenger hver for seg, med et trykk på instrumentets hovedoverflate av og til. Mens strengene tradisjonelt er laget av sener, er moderne damburaer vanligvis laget ved hjelp av nylonstrenger.

**Damburaer** fra Turkestan og Badakhshan mangler tverrbånd, og har en kropp og hals skåret ut fra et enkelt stykke tre, vanligvis fra morbærtreet eller aprikostreet. Damburaen spilles ved mye hamring og skraping på instrumentet for å få en perkussiv lyd. De to strengene er laget av nylon (i moderne tid) eller tarmer. De krysser en kort stol til en nål i den andre enden av kroppen. Det er et lite lydhull på baksiden av instrumentet, mens toppen består av et tykt trelag. Dette laget er ikke behandlet med noe ferniss, filing/sliping av noe slag, og som med alle andre afghanske instrumenter finnes det noe dekorasjon. 

**Dumburaen** er det tilsvarende instrumentet til basjkirer og tatere. En som spiller instrumentet slår på alle strengene samtidig. Den øverste strengen gir borduntonen og den nedre gir melodien. En dumbura brukes av soloartister så vel som av musikkgrupper.

## Se også
* Tanbur
* Tambura
* Domra
* Kobyz
* Bağlama
* Dutar
* Çiftelia
* Pandura
* Sentralasiatisk musikk

## Referanser


## Eksterne lenker
*  The Bashkir Folk Musical Instruments
Minzhong

:*[[Minzhong (Zhongshan)|Minzhong]] er også en storkommune i [[Zhongshan (Guangdong)|Zhongshan]] i [[Guangdong]] i Kina.*
**Minzhong**, eller **sentral min** (forenklet kinesisk: 闽中, tradisjonell kinesisk: 閩中, pinyin: *mǐnzhōng*) er et språk innen den kinesiske språkfamilien min. Det tales i de indre deler av provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina, nærmere bestemt i de sentrale delene av prefekturet Sanming og i fjellfylkene  Yong'an og Shaxian. Rundt 3,5 millioner mennesker taler språket.
Sørvestmandarin

**Sørvestmandarin** (forenklet kinesisk: 西南官话, tradisjonell kinesisk: 西南官話, pinyin: *Xīnán Guānhuà*), også kjent som *Huguang* (湖广), er en gren av mandarin, og tales i størsteparten av det sørvestlige Kina.

Språket dekker et stort geografisk område med provinsene Sichuan, Yunnan, Chongqing, Guizhou, det meste av Hubei, det nordvestlige Hunan, nordlige Guangxi, og det sørlige Shaanxi og Gansu.

Det finnes også språkøyer i Jiangxi.

Sørvestmandarin kan inndeles i 12 underdialekter:

*Cheng-Yu (Chengdu og Chongqing), 
*Dian Xi (vestlige Yunnan), 
*Qian Bei (nordlige Guizhou), 
*Kun-Gui  (Kunming og Guiyang), 
*Guan-Chi, 
*E Bei (nordlige Hubei), 
*Wu-Tian, 
*Cen-Jiang, 
*Qian Nan (sørlige Guizhou), 
*Xiang Nan (noen byer av sørlige Hunan), 
*Gui-Liu (nordlige Guangxi), og
*Chang-He (nordvestlige Hunan).

Sørøstmandarin tales av om lag 200 millioner mennesker, og det favner dermed en tredjedel av alle mandarintalende.

Trass i en tykk aksent er sørvestmandarin som den tales i Yunnan og Guizhou nokså lik nordlig mandarin; det er bare mindre regionale forskjeller innen uttale og grammatikk. Dette skyldes at befolkningen i denne delen av Kina innvandret fra nord relativt nylig, under Ming- og Qing-dynastiene.
Kunståret 1178

**Kunståret 1178** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1178.

## Hendelser

## Malerier

* Lin Tinggui og Zhou Jichang fullfører De femhundre Luohan
* Benedetto Antelami fullfører *Nedtagelsen fra korset*

## Fødsler
*Wuzhun Shifan -kinesiskmaler, kalligraf, og fremtredende Zen buddhistmunk (død 1279)

## Dødsfall
…
Tønsberg bystyre 2007–2011

Kommunestyrevalget 2007 ble avholdt søndag 9. september og mandag 10. september 2007.
Valget var det første i Tønsberg hvor det ble gjennomført direkte ordførervalg, og sittende ordfører Per Arne Olsen ble gjenvalgt. Flertallskonstellasjonen fra forrige valg bestående av Høyre, FrP og KrF ble gjenvalgt, men Høyre og FrP gikk såpass mye frem at de fikk flertall i bystyret alene. De to partiene valgte likevel å fortsette samarbeidet med KrF.

Før dette valget hadde bystyret vedtatt å redusere antallet representanter fra 49 til 39.

Ved Stortingsvalget 2009 ble ordfører Per Arne Olsen valgt inn på Stortinget som FrPs andre representant fra Vestfold, og sa fra seg vervet fra og med bystyrets møte i november. Bystyret valgte da sittende varaordfører, Petter Berg, som ny ordfører, og gruppeleder for FrP, Bent Moldvær, som ny varaordfører.

## Resultat

### Direkte ordførervalg

## Representanter
Bystyret har ved periodens start en snittalder på 47 år med Olaf Holter (H) på 74 år som eldste representant og Anette Eliassen (H) på 25 år som yngste representant.
Det er 24 (62%) menn og 15 (38%) kvinner ved periodens start.

## Se også
* Tønsbergs ordførere

## Eksterne lenker
* Referat fra konstituerende bystyremøte og valg av representanter til utvalg
* Nyvalg av ordfører og varaordfører
Kunståret 1170

**Kunståret 1170** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1170.

## Verk

*Ukjent kunstner fullfører *Kalksteinsskulptur av presten Aaron i Det gamle testamentet*

## Virksom
*fl. ca. 1170–: Bonanno Pisano, italiensk arkitekt og skulptør

## Referanser
Kunståret 1176

**Kunståret 1176** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1176.

## Hendelser

## Malerier

## Fødsler
* Fujiwara Nobuzane -Japansk nise-e maler (død 1265)

## Dødsfall
…
Zurna

**Zurna** (også kalt **surnay**, **zurla**, latvisk horn, surla, sornai, zournas, zurma eller armensk Զուրնա) er en type treblåseinstrument med dobbelt rørblad og konisk boring som forekommer på Balkan. Instrumentet er til utendørs bruk og spilles vanligvis sammen med davul (basstromme) i anatolisk folkemusikk. Navnet kommer fra tyrkiske *zurna*, som igjen kommer fra det persiske ordet سرنای *surnāy*, bestående av سور *sūr* («bankett, festmåltid») og نای *nāy* («siv, rør»). Zurna går også under navnet **sopile** i Midtøsten og Italia. I Europa kjenner man zurnaen først og fremst under navnet skalmeie. I Tyrkia spilles instrumentet tradisjonelt i bryllup. 

Zurnaen stammer trolig fra Persia i tiden rundt 700 e.Kr. I perioden 900-1000 e.Kr. kom instrumentet til Europa og ble veldig populær helt frem til 1700-tallet. Utformingen forandret seg noe i løpet av disse 700 årene, men ikke mye. Zurnaen ble i hovedsak forlenget slik at den kunne gi fra seg mørkere lyd, rørbladene av takrør ble skiftet og etter hvert utviklet man et deksel rundt rørbladene slik at de ikke trengte å være inne i munnen.

Instrumentet brukes mye i kurdisk folkemusikk i Nord-Kurdistan i det østlige Tyrkia og i Armenia. Det brukes for det meste utendørs da det er veldig høylytt og kombineres ofte med en stor tromme. I en større gruppe har man en mindre (20-35 cm) zurna som spiller melodien og en større (40-60 cm) som fungerer som en bordun. Å spille med de større bordunpipene er spesielt vanlig på Balkan. Instrumentet er ofte laget av tre fra kirsebær- eller plommetre og er formet som en trakt ved utblåset og en holder for rørbladene ved munnstykket. Med åtte hull (ett på undersiden) kan man spille ulike toner. 

Andre nært beslektede instrumenter omfatter sorna, rhaita, suona, sopila, skalmeie, birbynė, tuiduk og surma-horn. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Armenian Zurna: Instructions
*  Armenian Zurna
*  Zurna FAQ
*  Zurla
Kunståret 1173

**Kunståret 1173** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1173.

## Hendelser

## Malerier

## Fødsler
* Tankei -japanskbilledhugger innen Kei billedhuggerskolen (død 1256)
## Dødsfall
*ca. 1173 – Godefroid de Claire, gullsmed og emaljemaker fra området som i dag er Belgia (født ca. 1100)
Fransk Algerie

**Fransk Algerie** eller ***L'Algérie française***, også kjent som *den franske kolonisasjonen av Algérie* (fransk: *La colonisation française de l'Algérie*; arabisk: الاستعمار الفرنسي للجزائ eller الجزائر تحت الإحتلال الفرنسي – *den franske okkupasjonen av Algérie*) varte fra landet ble erobret fra formelt osmansk styre til landets uavhengighet i 1962, og var dermed et av de områdene som har vært lengst under fransk styre i historien. Landet var ført en fransk koloni fram til 1848, og de nordlige delene av landet ble deretter formelt annektert av Frankrike som integrerte deler av landet, mens de sørlige delene forble under okkupasjon av den franske hær. Algirere regnet ofte hele denne perioden som en fransk okkupasjon. I franskstyrt Algérie førte omfattende utvandring til at landet fikk en stor europeisk befolkning av såkalte ''pieds-noirs'', men denne var likevel liten sammenlignet med den muslimske befolkningen, og utgjorde bare omtrent 10 % av landets befolkning. Ellers var det franske styret i Algérie kjennetegnet ved en utbredt lovlig diskriminering mot algirske berbere og arabere. Disse fikk tilbud om å bli franske borgere, men måtte da formelt underkaste seg fransk lov heller enn muslimsk lovgivning. Mange algirske jøder gjorde dette, men de aller fleste algirske muslimer foretrakk den islamske loven, og ble dermed utsatt for omfattende lovlig diskriminering. Til slutt startet den algirske opprørsbevegelsen *[[Front de libération nationale]]* opprør og startet det som kom til å bli Afrikas blodigste frigjøringskrig, den svært voldelige algeriekrigen, hvor begge sider brukte omfattende tortur og terror; mellom 350.000-1 million algirere i det som også betegnes som folkemordet i Algerie. I 1962 ble partene endelig enig om Algéries uavhengighet i Évianfreden, som også førte til at de aller fleste fransk-algirerne, ''pied-noir'', forlot landet. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Blessed Assurance

**«Blessed Assurance»** er en amerikansk salme. Teksten ble skrevet av Fanny Crosby i 1873. Melodien, som nå kalles «Assurance», ble skrevet av Phoebe Knapp samme år.

Crosby erindret: *«Min venn, Mrs. Joseph F. Knapp, komponerte en melodi og spilte den om igjen to eller tre ganger på [[piano]]. Hun spurte så hva den sa. Jeg svarte: «Blessed assurance, Jesus is mine»*.

Geraldine Page og Rebecca de Mornay fremførte hymnen i den Oscar-vinnende spillefilmen *[[Drømmen om Bountiful]]* (*The Trip to Bountiful*)

## Norsk versjon
Den norske tittelen er «Salige visshet».

### Innspillinger (i utvalg)
* Anne Lofthus m. gitar og Hammond-orgel. Innspilt 1. februar 1965. Utgitt på EP-platen Harmoni HEP&nbsp;229.

## Referanser

* Blessed Assurance
Kunståret 1174

**Kunståret 1174** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1174.

## Malerier

*Li Di: Oksebesetning på vei hjem i vind og regn ca. 1174
## Virksom
*fl. 1174–: Lin Tinggui – kinesisk kunstmaler innen Det sørlige Song-dynastiet 

## Fødsler
* Liu Songnian, kinesisk figur- og landskapsmaler

## Referanser
I Will Sing the Wondrous Story

**«I Will Sing the Wondrous Story»** er en amerikansk salme. Teksten ble skrevet av Francis H. Rowley i 1886. Originalteksten begynte med *«Can't you sing the wondrous story…»*. Ira Sankey endret den før han publiserte hymnen i 1887-utgaven av hans *Sacred Songs and Solos*.

Melodien ble skrevet av Peter Bilhorn i 1886. Alternativ melodi er «Ryfrydol» av Rowland H. Pritchard, skrevet i 1830.

Rowley skrev om sangen: *«Jeg var prest i the First Church of North Adams [Massachusetts] på den tiden hymnen ble skrevet i 1886, så vidt jeg kan huske. Kirken og fellesskapet opplevde en periode med uvanlig interesse for religiøse saker, og jeg ble assistert av en bemerkelsesverdig ung sanger med navn Peter Bilhorn. En kveld etter at gudstjenesten var ferdig sa han: «Hvorfor skriver du ikke en hymne som jeg setter musikk til? I løpet av natten kom disse mest upretensisøse og helt uverdige versene til meg. For noen år siden gikk jeg ned en London-gate en kveld rundt klokken elleve. Jeg oppdaget foran meg en gruppe Frelsesarmé-folk som holdt en gudstjeneste, og mens jeg kom nærmere dem falt det meg inn at hymnen de sang var kjent. Så gikk det opp for meg at det var denne»».*

## Norsk versjon
Den norske tittelen er «Syng for meg den gamle sangen».

### Innspillinger (i utvalg)
*Brage og Johan Fagerli, m. orgel av Lorentz Bliksås. Innspilt i februar 1965. Utgitt på EP-platen Harmoni HEP&nbsp;228

## Referanser

*I Will Sing the Wondrous Story
That Beautiful Land

**«That Beautiful Land»** er en amerikansk salme. Teksten ble skrevet av Mrs. F.A.F: Wood White i 1876. Melodien ble skrevet av J.M. Hagan.

Sangen «Never Grow Old» har en meget lik tekst og en nesten identisk melodi. Det er uklart hvilken sang som kom først.

## Norsk versjon
Den norske tittelen er «Jeg har hørt om et land».

### Innspillinger (i utvalg)
*Synnøve og Unni, sang. Bjørn Fongaard, gitar. Hermund Tronvik, Hammond-orgel. Innspilt 25. september 1963. Utgitt på EP-platen Harmoni HEP&nbsp;192.

## Referanser


## Eksterne lenker
* That Beautiful Land
Tainted Love

**«Tainted Love»** er en sang skrevet av Ed Cobb, og originalt innspilt av Gloria Jones i 1965.

Sangen ble internasjonalt populær etter at Soft Cell gjorde en coverversjon i 1981, som gikk til #1 på den britiske singellisten. Sangen er senere også blitt innspilt med andre artister, også på andre språk, som den spanske «Falso Amor» med La Unión.

Sangen har også blitt samplet flere ganger, som på Rihannas «SOS».

## Utvalg av versjoner
* 1965: Gloria Jones
* 1981: Soft Cell
* 1984: Coil
* 1992: The Flying Pickets
* 1992: Inspiral Carpets
* 1994: David Benoit
* 1995: Shades Apart
* 1997: Atrocity
* 1998: Country Teasers
* 1998: The Living End
* 1999: My Ruin
* 2000: Wild Strawberries
* 2001: Marilyn Manson
* 2002: Prozac+
* 2002: Night Shift
* 2005: The Pussycat Dolls
* 2006: Milk Inc.
* 2006: Alejandra Guzmán
* 2007: Killwhitneydead
* 2008: The Lost Fingers
* 2009: My Brightest Diamond
* 2009: The Pigeon Detectives
* 2009: Blackmailers
* 2011: Scorpions
Kunståret 1175

**Kunståret 1175** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1175.

## Virksom
*fl. ca. 1175–: Sighraf, svensk steinhugger (Gotland)  

## Referanser
Pha̍k-oa-chhi

**Pha̍k-oa-chhi** (kinesisk: 白話字) er et latinsk alfabetsystem benyttet for romanisering av nanchangdialekten av det kinesiske språket gan. Pha̍k-oa-chhi bygger på Pe̍h-ōe-jī, det fremherskende romaniseringssystemet for minnan, og har også likhetstrekk med *Pha̍k-fa-sṳ* for hakka og Bàng-uâ-cê for mindong. Motsvarigheten for teochew heter *Pêh-uē-jī*.

## Alfabet
### Konsonanter

### Vokaler
#### Monoftonger

#### Diftonger

## Tone

## Eksterne lenker
* http://starling.rinet.ru/cgi-bin/query.cgi?basename=\data\china\doc&root=config&morpho=0
Midt-Georgia gasskraftverk

**Midt-Georgia gasskraftverk**, også kjent som ***Mid Georgia Cogen***,  er et gasskraftverk i delstaten Georgia i det sørøstre USA. Det ligger i byen Kathleen i Houtston County, og eies av NorthernStar Generation, mens det tidligere ble eid av energiselskapet Sonat.

Kraftverket har en produksjonskapasitet på 308 MW, fordelt på to gassturbiner med utstyr fra General Electric og Nooter. Anlegget ble innviet i 1998.

## Se også
*Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sonat Energy Services Purchases 50-Percent Interest in Georgia Power Plant – HighBeam, 26. februar 1998.
Selkirk gasskraftverk

:*Anlegget må ikke forveksles med [[Selkirk kraftverk]] i [[Canada]].* 

**Selkirk gasskraftverk** er et gasskraftverk ved Bethlehem i delstaten New York, USA. Det eies av Atlantic Power Corporation, og har en installert brutto produksjonskapasitet på 345 MW. Brendelskilden er naturgass.

## Se også
*Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Atlantic Power corporation - kart over selskapets kraftverk.
Chambers kullkraftverk

**Chambers kullkraftverk** er et varmekraftverk ved Carney's Point i Salem County, delstaten New Jersey, USA. Det eies 40% av Atlantic Power Corporation, og har en installert brutto produksjonskapasitet på 400 MW, fordelt på turbiner à 285–115 MW.

Brenselskilden er pulverisert kull, og anlegget har kogenerasjon.

## Se også
*Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Atlantic Power corporation - kart over selskapets kraftverk.
* Delstatens kullindustri med lenke til hvert kraftverk - SourceWatch. Besøkt 5. juli 2010.
Midland gasskraftverk

**Midland gasskraftverk** er et gasskraftverk i byen Midland i delstaten Michigan i USA. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.500 MW, med kogenerasjon i gassturbiner. Brenselkilden er naturgass. Det leveres fjernvarme til et Dow Chemical-anlegg i nærheten.

Arbeidet med anlegget var opprinnelig tiltenkt bygging av et kjernekraftverk, men etter Three Mile Island-ulykken i 1979 ble dette stilt i bero. I 1984, da kjernekraftverket var 85% ferdigstilt, ble planne endret og det ble installert gasskraft-utstyr som stod ferdig i 1991. Deler av det opprinnelige utstyret ble flyttet til Davis-Besse kjernekraftverk.

## Se også
*Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser
Oh How Happy Are They Who the Savior Obey

**«Oh How Happy Are They Who the Savior Obey»** er en engelsk salme. Teksten ble skrevet av Charles Wesley og publisert i *Hymns and Secret Poems* i 1749. Melodien er av William H. Monk. Den ble publisert i *Hymns Ancient and Modern* i 1889.

## Alternative melodier
*«City Road» av Peter C. Lutkin
*«Elfåker», svensk melodi, arrangert av A. Elfåker

## Norsk versjon
Den norske tittelen er «Å, hvor salig den er som har frelseren kjær».

### Innspillinger (i utvalg)
*Oddbjørn Mykkelbost, sang. Hermund Tronvik, klaver. Innspilt 23. november 1962. Utgitt på EP-platen Harmoni HEP&nbsp;180.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Oh Happy Are They Who the Savior Obey
Shiqihua

**Shiqihua** (kinesisk: 石岐话) eller **Shiqidialekt** er en dialekt av kantonesisk. Det tales av ca 160&nbsp;000 personer i distriktet Shiqi i byprefekturet Zhongshan i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. 

Det er noe forskjellig fra standard kantonesisk, med litt annet ordtilfang og en litt annen uttale.

## Referanser
Riverside kraftstasjon

**Riverside kraftstasjon** er et varmekraftverk i delstaten Maryland i USA. Anlegget ligger ved Patapsco River i Dundalk, Baltimore County, og har en installert produksjonskapasitet på 261 MW. Brenselstypen er naturgass og fyringsolje.

Anlegget stod ferdig i 1942, med nye blokker installert i 1944, 1948 og 1951. Moderniseringen til gassdrift startet i 2008. Operatør er Constellation Power, som har sine historiske røtter her fra Baltimore Power & Light.

*Anlegget må ikke forveksles med [[Riverside kraftverk]] (Ok), [[Riverside gasskraftverk]] (Mn), [[Riverside kullkraftverk]] (Mn), eller [[Riverside kraftverk]] (Ok).*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Constellation Power webpage for Riverside Generating Station
* Plants – Constellation Energy. Besøkt 3. juli 2010.
Grytelva

**Grytelva** kan vise til:

*Grytelva (Sigdal) – ei elv i Sigdal kommune i Buskerud
*Grytelva (Roan) – ei elv i Roan kommune i Sør-Trøndelag
*Grytelva (Åfjord) – ei elv i Åfjord kommune i Sør-Trøndelag
*Grytelva (Hitra) – ei elv i Hitra kommune i Sør-Trøndelag
*Grytelva naturreservat – et verneområde på øya Hitra i Sør-Trøndelag
Near the Cross

**«Near the Cross»** er en amerikansk salme. Teksten ble skrevet av Fanny Crosby og publisert i *Bright Jewels* av William B. Bradbury (New York City: Biglow & Main, 1869).

Melodien ble skrevet av W. Howard Doane.

Ike & Tina Turner spilte inn sangen og ga den ut på albumet *[[The Gospel According To Ike And Tina]]* i 1974. På albumet ble sangen kalt *Nearer the Cross*.

## Norsk versjon

Den norske tittelen er «Nær ditt kors».

### Innspillinger (i utvalg)

*Anne Lofthus, sang til gitar og trekkspill. Innspilt 12. mars 1960. Utgitt på EP-platen Harmoni HEP&nbsp;137.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Near the Cross
Liste over stasjonene til Toulouses metro

Dette er en **liste over stasjonene til [[Toulouses metro]]** i Frankrike.

## Linje A

* Balma-Gramont
* Argoulets
* Roseraie
* Jolimont
* Marengo-SNCF
* Jean-Jaurès
* Capitole
* Esquirol
* Saint-Cyprien – République
* Patte-d'Oie
* Arènes
* Fontaine-Lestang
* Mermoz
* Bagatelle
* Mirail-Université
* Reynerie
* Bellefontaine
* Basso-Cambo

## Linje B

Linje B åpnet den 30. juni 2007.

* Borderouge
* Trois Cocus
* La Vache
* Barrière de Paris
* Minimes
* Canal du Midi
* Compans-Caffarelli
* Jeanne d'Arc
* Jean-Jaurès
* François-Verdier
* Carmes
* Palais de Justice
* Saint-Michel Marcel-Langer
* Empalot 
* Saint-Agne SNCF
* Saouzelong
* Rangueil
* Faculté de Pharmacie
* Université Paul-Sabatier
* Ramonville

### Labège extension (planlagt - 2013)
*NB: Dette er ikke de virkelig navnene til stasjonene, bare indikasjoner på stedene rundt*
* Parc Technologique du Canal
* Centre Commercial Carrefour (hypermarket)
* Cinéma Gaumont
* Labège Innopôle SNCF

## Eksterne lenker
*  Linje B til Toulouse Metro (Wayback Machine)
*
Bethlehem gasskraftverk

** Bethlehem kraftverk** (engelsk: *Bethlehem Energy Center*) er et varmekraftverk i Pennsylvania i det østlige USA. Anlegget har en installert produksjonskapasitet på 1.103 MW, med 8 kogenerasjons-gassturbiner. Operatør er energiselskapet Calpine Corp.

Kraftverket stod ferdig utbygd i 2003. Brenselkilden er naturgass, og bare subsidiært fyringsolje.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Power Plants – Calpine Corp. Besøkt 2. juli 2010.
Jiaoliaomandarin

**Jiaoliaomandarin** (forenklet kinesisk: 胶辽官话, tradisjonell kinesisk: 膠遼官話, pinyin: *Jiāoliáo guānhuà*) er en dialekt av mandarin som tales på  Shandonghalvøya (kalt Jiaodong) fra Qingdao til Yantai, og Liaodonghalvøya (Daliandialekten), fra Dalian til Dandong, og dessuten noen østlige deler i provinsen Heilongjiang, i det nordøstlige Kina. Språket inkluderer også dialekten Weihaidialekt.

## Litteratur
*
Lanyinmandarin

**Lanyinmandarin** (kinesisk: 兰银官话, pinyin: *lányín guānhuà*) er en dialekt innen den kinesiske språk mandarin. Det tales i det nordvestlige Kina i provinsen Gansu (med hovedstaden '''Lan'''zhou) og den autonome region Ningxia (med hovedstaden '''Yin'''chuan), og i nordlige deler av den autonome region Xinjiang. Den er en del av zhongyuanmandarin (中原官话). Lanzhou og Yinchuan er der de to viktigste subdialektene tales. 

Det kan skrives med arabisk alfabet (se *[[Xiao'erjing]]*), slik som også zhongyuanmandarin kan.

Språket dungan, et kinesisk språk benyttet i Kirgisistan, er i samme kategori mandarindialekter.

## Referanser
JCI Norway

**JCI Norway** er en frivillig organisasjon og del av det internasjonale nettverket Junior Chamber International. 
JCI er en organisasjon for unge ledere og gründere i alderen unge mennesker i alderen 18 år – 40 år.Foreningen ønsker å skape positive endringer i samfunnet gjennom medlemmens personlige utvikling og er politisk og religiøst nøytralt. 

## Historie
I Norge oppstod den første kontakten med JCI i 1949, men organisasjonskomiteen ble først konstituert den 11. september 1956. Med det ble Yngres avdeling av Oslo Handelsstandsforening (OHF) til Oslo Junior Chamber med ca. 400 medlemmer. 

I 1958 ble Junior Chamber Norway offisielt tatt opp som medlem i Junior Chamber International. JC Oslo var eneste lokalforening, og frem til 1961 var JC Oslo og JCI Norway én og samme forening. 

JC Bergen ble den andre norske foreningen i 1961. Etter det fulgte i 1962 JC Trondheim, JC Lillehammer, JC Haugesund, JC Kristiansand og JC Aalesund. På nasjonalkongressen på Gjøvik i 1974 fantes det 53 lokalforeninger, og JC Mandal ble den 54. foreningen rett etter kongressen. I dag er det 3 lokalforeninger i JCI Norway.

## Talekonkurransen
JCI Norway har arrangert en nasjonal talekonkurranse siden 1992. I konkurransen kjemper deltakere fra alle lokalforeninger om tittelen «Årets taler». Talen skal være på mellom fem og syv minutter, og deltakerne blir bedømt etter innhold, fremføring og evne til å fenge publikum. 

«Årets taler» er JCI Norways kandidat i den europeiske Public speaking-konkurransen på JCIs Europakongress året etter at de er blitt valgt ut som beste taler under den årlige nasjonale kongressen. Kandidater fra JCI Norway har vunnet den europeiske finalen seks ganger: Marianne Nordli i 1994, Hanne Sofie Løkkevik i 2007, Line Jackson Ræstad i 2009, Ola Norén i 2012, Annika Hedström i 2017 og Sonia Ahmadi i 2020.

Vinneren av den europeiske Public speaking-konkurransen representerer Europa i Public speaking-konkurransens endelige finale på JCIs verdenkongress samme år. I denne finalen er det fire deltakere, én fra hvert av de fire geografiske områdene i JCI. 

Vinneren av JCI Norways talekonkurranse får sitt navn inngravert på vandretrofeet *Draumsoga det sterke*. Trofeet ble innstiftet i 1995 av Marianne Nordli og har form av et 92 cm langt sverd som er en kopi av et funn ved Snartemo, Hægebostad i Vest-Agder. 

Sverdet er oppkalt etter et sitat fra Snorre Sturlason, og *Draumsoga det sterke* symboliserer at vinneren i talekonkurransen brukte sitt skarpeste våpen, ordets makt.

## Liste over Nasjonalpresidenter i JCI Norway

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Eugene Galeković

**Eugen-Josip Galeković** (født 12. juni 1981 i Melbourne) er en australsk fotballspiller som spiller for den australske klubben Melbourne City FC. Han spiller også for . Han har kroatisk opprinnelse, og har vært keeper i Adelaide United siden 2007.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil hos Adelaide United
Ye Must Be Born Again

**«Ye Must Be Born Again»** er en amerikansk salme. Teksten ble skrevet av William True Sleeper i 1877. Melodien ble skrevet av George C. Stebbins, mens han hjalp Dr. George Pentecost med evangeliske møter i Worcester, Massachusetts.

Stebbins skrev i *Memoirs and Reminiscences*: *«Under disse møtene var ett av temaene som det ble talt om «Gjenfødelse». Da han presenterte sannheten og forsterket den ved å referere til ulike avsnitt i Skriften, siterte Dr. Pentecost Vårherres ord til [[Nikodemus]]: «Sannelig, sannelig, sier jeg deg, du må bli født på ny». Det falt meg inn at ved å ta linjen «Verily, verily, I say unto thee» fra tredje vers og føye det til linjen «Ye must be born again» og ved å overføre ordet «I» fra midten av første linje til begynnelsen, slik at det lyder «I verily, verily say unto thee. Ye must be born again»», ville disse avsnittene falle inn i en rytmisk form. Og om bruken av noen gjentakelser kunne bli tilgjengelig for en musikalsk setting og også for et refreng til hymnen, hvis noen passende vers kunne bli funnet... Jeg talte til Rev. Sleeper, én av pastorene i byen som noen ganger skrev hymner, om mitt inntrykk og spurte ham om han kunne skrive noen vers om temaet for meg. Han handlet med en gang etter min idé og kom kort etter til meg med hymnen.... Før møtene var avsluttet hadde en musikalsk setting blitt gjort».*

## Norsk versjon
Den norske tittelen er «Du må fødes på ny».

### Innspillinger (i utvalg)
*Liv Rise og Gjertrud Knudsen, sang. Klaver: Marit Osnes. Innspilt 18. september 1959. Utgitt på EP-platen Harmoni HEP&nbsp;128. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*Ye Must Be Born Again
Fingersymbaler

**Fingersymbaler**, også kjent som **zill** (fra tyrkisk *zil*; «symbaler»), er små symbaler av metall som brukes i magedans og lignende forestillinger. De kalles *sājāt* (صاجات) på arabisk. Instrumentet ligner på tibetanske tingshabjeller. 

## Egenskaper
Et sett av zill består av fire symbaler, to for hver hånd. Moderne fingersymbaler kommer i en rekke størrelser, men de vanligste har en diameter på ca. 5 cm. Fingersymbaler i forskjellige størrelser og utforminger vil skape lyder som skiller seg i volum, tone og resonans. For eksempel vil en danser som opptrer sammen med et orkester bruke større fingersymbaler med mer volum, mens en kabaretdanser vil bruke fingersymbaler med en mer delikat lyd. Amerikanske stammedansere bruker vanligvis langt større fingersymbaler med en roligere tone.

De som lager fingersymbaler bruker vanligvis kobber i stedet for bronse, som brukes for større symbaler, men det kan også brukes mange andre legeringer. Noen fingersymbaler kan dekkes med et tynt lag av metall for å få en sølvblank farge eller lysere overflate. Fingersymbaler varierer i utforming og kan være blanke, mørke, glatte, enkle eller graverte.

Moderne dansere bruker elastikk for å sikre grepet på fingersymbalene, en strikk festet til tommelen og en til langfingeren. Fingersymbaler beregnet for profesjonell bruk har to hull som gjør det mulig å tre elastiske strikker gjennom fingersymbalene, mens billigere utgaver (inkludert utgaver for turister) bare har ett hull. 

Fingersymbaler kan spilles på flere måter, enten for å skape ringetoner eller en ujevn «clack»-lyd. 

## Se også
* Tyrkisk musikk

## Referanser


## Litteratur
* Foreman, Kelly Marie. *Zills, the Idiophone of the Middle Eastern Belly Dancer:  Their History, Pedagogy, Techniques of Playing, and Role in the Context of Bodily Expression* (1994).  M.A. thesis.  Kent, Ohio:  Kent State University.

## Eksterne lenker
*  Introduction To Finger Cymbals
Tino di Camaino

**Tino di Camaino** (født ca. 1280 i Siena, død ca. 1337 i Napoli) var en italiensk billedhugger.

Han var sønn av arkitekt Camaino di Crescentino og elev av Giovanni Pisano, som han hjalp i arbeidet med fasaden til Katedralen i Siena. Seinere fulgte Tino sin mester til Pisa, hvor han ble ansvarlig for arbeidet medkatedralen i 1311. Fire år seinere laget han gravmonumentet over keiser Henry VII. Etter hvert utførte han liknende arbeider i Siena og Firenze, blant annet det berømte gravstedet til biskop Orso i Santa Maria del Fiore og gravstedet til Gastone della Torre i museet Santa Croce.

Fra 1323 arbeidet han in Napoli, under kong Robert I av Napoli. Igjen laget han flere gravmonumenter, blant andre til Catherine av Østerrike i San Lorenzo Maggiore og dronning Maria av Ungarn i Santa Maria Donnaregina.
Andre arbeider er i Badia Cava dei Tirreni http://www.arte-argomenti.org/schede/pisano/camaino.html 

## Bibliografi
Enzo Carli, *Tino Di Camaino: Scultore* (Firenze: Felice Le Monnier, 1934)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kunståret 1267

**Kunståret 1267** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1267.

## Hendelser

## Malerier

## Fødsler
* Giotto di Bondone - italienskmaler og arkitekt fra Firenze (død 1337)

## Dødsfall
…
Malmtog

**Malmtog** er et godstog som frakter malm. 

I Norge kjøres det i dag malmtog på Ofotbanen, Nordlandsbanen og Kirkenes–Bjørnevatnbanen. Tidligere har det blitt kjørt malm på mange andre baner, blant andre Rørosbanen og Treungenbanen. 

## Se også
*IORE (lokomotiv)
*Dm3
*F040/F050 (malmvogn)
Delta Township gasskraftverk

**Delta Township gasskraftverk** er et varmekraftverk under bygging i Delta Township i Pennsylvania, USA. Anlegget får en installert produksjonskapasitet på 565 MW, med kogenerasjons-gassturbiner. Utbygger er energiselskapet Calpine Corp.

Kraftverket skal etter planene stå ferdig i 2011. Brenselkilden blir naturgass.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Power Plants – Calpine Corp. Besøkt 2. juli 2010.
Thou Knowest, Lord

**«Thou Knowest, Lord»** er en salme. Teksten ble skrevet av skotske Jane Borthwick og publisert i *Thoughts for Thoughtful Hours* i 1859.

Melodien, «Central Church», ble skrevet av amerikanske William P. Merril i 1895.

## Norsk versjon
Liv Rise har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Du kjenner Gud».

### Innspillinger (i utvalg)
*Liv Rise og Gjertrud Knudsen, sang. Klaver. Marit Osnes. Innspilt 18. september 1959. Utgitt på EP-platen Harmoni HEP&nbsp;128.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Thou Knowest, Lord
The Siamese Cat Song

**«The Siamese Cat Song»** er en amerikansk sang med melodi og tekst av Sonny Burke og Peggy Lee. Lee fremførte den i Walt Disney-filmen *[[Lady og Landstrykeren]]* (*Lady and the Tramp*)

Hun spilte inn sangen 20. desember 1954. Den ble utgitt av Decca Records på 78-plate og single med katalognummer 9 29427.

## Norsk versjon
Rolf Just Nilsen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Siameserkattenes sang».

### Innspilling
* Rolf Just Nilsen synger med orkester. Utgitt på LP-platen *Lady og Landstrykeren* (Disneyland/His Master's Voice NLLP&nbsp;307) i 1968

## Referanser
Det norske landslaget i bandy

**Det norske landslaget i bandy** kan sikte til:
* Norges herrelandslag i bandy
* Norges damelandslag i bandy
Bernardo Daddi

**Bernardo Daddi** (1290–1348) var en tidlig italiensk renessansemaler og lærling hos Giotto. Han var også influert av Sienakunsten til Lorenzetti.

Daddis fødested er ukjent. Han er først nevnt i 1312. Daddi fokuserte på religiøse motiver og altertavler. Et triptyk som han malte i 1328 er i Uffizi, og det er flere tavler i National Gallery of Art og Walters Art Gallery.

Daddi ble den ledende maleren i Firenze i sin generasjon. Hans siste arbeid er tidfestet til 1347, og han døde antagelig året etter.

## Verk
* *Martyriet til St Stephen* (1324, ikke verifisert)
* *Madonna og to helgener*, eller *Ognissanti Triptyk* (1328)
* *St. Ursula* (1333)
* *Madonna og barn* (1335)
* *[[Bryllupet til Jomfruen]]* (1336-1340)
* *[[Polyptyk]] av [[Pancras av Roma|S. Pancrazio]]* (1336-1340)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi og analyse av kunstneren stil
* Encyclopaedia Britannica Bernardo Daddi
* Arbeider av Daddi
Amoydialekt

**Amoy** (*Xiamen*) er en dialekt av hokkien som har sin hjemstavn i området i og rundt havnebyen Xiamen («Amoy») sør i provinsen Fujian i Kina. Den ligger ganske nær taiwansk, og utenfor Kina kalles den gjerne *hokkien* ettersom den er den dialekten av språket hokkien som har høyest prestisje.

Både *amoy* og taiwansk er blandinger av dialektene i de eldre havnebyene Zhangzhou og Quanzhou.
Gåsværulykka

**Gåsværulykka** var en ulykke som skjedde 22. mai 1941 på Gåsvær i Vikna. Da tok noen fiskere i land en gjenstand som de hadde fått i garnet. Den lignet på en flottør, men var en mine. Gjenstanden eksploderte, og 12 mennesker omkom, 5 av disse var barn.

## Eksterne lenker
* Om Gåsvær-ulykka i tre artikler i Dagen 19. februar 2007
F040/F050

**F040/F050** er malmvogner produsert av Kiruna Wagon for LKAB 2005–2006. Vognene bygges i to varianter, F040 har selvstendig bremseutrustning og sentralkoling i begge ender. F050 er beregnet på å opereres i par. Bare en vogn (mastervogn) har styreutrustning for bremsene (trykklufttank osv.), og styrer bremsesylinderne på begge vogner (master- og slavevogn). F050 har trekkstang mellom vognene i paret, og sentralkobling i de ytre endene.

Vognene har tross sin større aksellast og større lastekapasitet pr vogn likevel ikke nevneverdig større lasteffektivitet enn tidligere Uad-vogner, dvs mengden malm pr meter tog er omtrent den samme. Dette på grunn av økt vognlengde, som igjen henger sammen med infrastrukturens krav om samme metervektbegrensing som før på broer etc, 12 tonn/m på malmbanen. F040 har vognlengde 10300 mm, mot Uad-vognenes 8400 mm. Derimot har disse F-vognene blitt utstyrt med kraftigere versjon sentralkobler, fortsatt av type SA3 . SA3 står for "**С**оветская **А**втосцепка, **3**" in Russian or "**S**oviet **A**uto-latch **3**" - som igjen er en del kraftigere enn de vestlige Janney-variantene, bl.a. AAR Association of American Railroads. Kraftigere feste av SA3 tillater noe tyngre tog enn hva Uad-vognens konstruksjon klarte i utgangspunktet, slik at med nye tog med 68 F-vogner og toglengde 745 meter inkl. lokomotiv, kan det fraktes 6800 tonn malm i forhold til tidligere tog med 52 Uad-vogner og 4160 tonn malm i på 475 meters toglengde inkl. lokomotiv. 52 Uad vogner var forsåvidt ikke begrenset av koblene, men av dengang nye stasjonslengder tilpasset trekkraften etter at det på 1960-tallet ble satt inn midtseksjoner i de opprinnelige 2-delte Dm-lokene (lok deretter kalt Dm3).

Hele Ofotbanen/Malmbanan er nå bygget for 30 t akseltrykk, med unntak av noen sidespor i Narvik havn. 

## Spesifikasjoner

## Se også
*IORE (lokomotiv)

## Referanser