open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sønsteby holdeplass

**Sønsteby** er en nedlagt jernbaneholdeplass på Bergensbanen.

Det ble opprettet holdeplass den 2. juni 1930.

Den 23. mai 1982 ble persontrafikken nedlagt, og holdeplassen ble formelt nedlagt den 3. juni 1984.

## Referanser


## Litteratur
* 
*
Confidencen (Kina slott)

**Confidensen** (fransk for *i fortrolighet*) er en paviljong ved Kina slott i Drottningholms slottspark på Lovön, Stockholms län. I Confidensen kunne mat- og serveringsbord løftes opp gjennom golvet i matsalen. Dette innebar at de kongelige kunne spise middag uten at tjenerskapet var tilstede altså *en confidence*. 

Kina slott har fire paviljonger eller fløybygninger i nord. En av dem, nordvest for slottet er den såkalte *Confidensen* som ble oppført på en høy sokkel av gråstein. Confidencen er en matsal med hev- og senkbart bord. Her kunne de kongelige spise i fred, uten tjenestefolk til stede som kanskje tjuvlyttet. Tjenestefolket dekket bordet i kjelleren og på et signal ovenfra ble det løftet opp gjennom en luke i golvet til selskapet. I tillegg til bordet kunne også fire runde skap, så kalte servanter (for mat og drikke) et på hver side av bordet løftes opp. Heisanordningene finnes delvis ennå bevart i mellom- og kjelleretasjen. Opprinnelig var fasadene malt i et mønster som skulle illudere kurvfletting, akkurat som det første Kina slott. Senere ble veggenes farvesetning tilpasset den nyoppførte hovedbygningen.

Nord for Confidencen ligger det gamle teglvelvede kjøkkenet, hvor måltidene for Confidecens gjester ble tilberedt. Den store åpne peisen med kokegroper og bakerovner er bevart. Her har det i noen år vært en sommerkafé.

## Interiørbilder

File:Kina slott September 2015 01.jpg|Et dekket matbord i Confidensen.
Drottningholm Confidencen 2011x.jpg|Kjøkkenet med bakerovn og åpen peis.
Drottningholm Confidencen 2011z.jpg|Kjøkkenet, detalj kokegroper.
Kina slott Canfidensen 2011b.jpg|Heisanordningen i mellometasjen.


## Referanser


## Litteratur
* Kungahuset: "Välkommen till Drottningholm med Din skola!" 
*
Alessandro Tassoni

**Alessandro Tassoni** (1565–1635) var en italiensk dikter og kritiker.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Alessandro Tassoni var sønn av adelige foreldre, Bernardino Tassoni og Sigismonda Pellicciari. Han mistet begge foreldrene i ung alder og ble oppdratt av sin morfar, Giovanni Pellicciari. Det var med Giovanni at han, ifølge tradisjonen, først besøkte spannet (bøtta) som senere skulle gi inspirasjon til hans hovedverk, i klokketårnet i Modenas katedral. Den har som utgangspunkt en historisk hendelse, da innbyggerne i Modena virkelig tok med seg et trespann hjem som trofé fra bologneserne etter slaget ved Zappolino i 1325. 

Han studerte rettsvitenskap i Bologna og i Ferrara. I 1589 ble han medlem av Accademia della Crusca i Firenze.

### Karriére
Tassoni ble i 1597 sekretær hos kardinal Ascanio Colonna (1597–1608) og bodde hos ham en tid i Spania. I 1613 inntrådte han i tjeneste hos hertugen av Savoia og i 1632 hos hertug Frans I av Este. I *Pensieri diversi* (1601) rettet Tassoni kjetterske angrep på Homers og Aristoteles' autoritet og bestrebet seg (lenge før Charles Perrault) på å oppvise sin samtids overlegenhet over de gamle, både i kunstneriske og vitenskapelige disipliner. 

Hans *Considerazioni sopra le rime del [[Petrarca]]* (1609) utgjør den første og ikke minst skarpe protesten mot den overdrevne hyllesten av Petrarca. Tassoni rettet de heftige appellene *Filippiche* (1615) og *Manifesto* mot den spanske dominansen i Italia, noe som forårsaket ham mye ubehag. 

Hans rykte støtter seg egentlig på det komiske heltediktet *La secchia rapita* (i tolv sanger fra 1614, trykket første gang i 1622 med mange senere opplag), hvor en bortrøvet bøtte gir opphavet til en av middelalderens feider mellom Bologna og Modena. 

Fortellingen er preget av referanser til situasjoner og personer samtidig med forfatteren, og med farseaktige opptredener av personer og mytologisk virvar. Dette diktet, som besitter klassiske kvaliteter, grunnla en ny form for poesi og ble etterlignet i mange land.

## Referanser


## Litteratur
* Elizabeth Cropper: *Ancient and moderns. Alessandro Tassoni, Francesco Scannelli, and the experience of modern art*. In: *Annali di critica d'Arte*, Bd. 5 (2009), S. 81–101, 
* Gregor von Glasenapp: *Alessandro Tassoni und sein „Geraubter Eimer“. Ein italienischer Dichter des 17. Jahrhunderts*. Lincke Verlag, Berlin 1910. 
* Erich Loos: *Alessandro Tasonis „La secchia rapita“ und das Problem des heroisch-komischen Epos. Fritz Neubert zum 80. Geburtstag* (Schriften und Vorträge des Petrarca-Instituts; Bd. 20). Scherpe Verlag, Krefeld 1967.  
* Stephanie Neu: *Alessandro Tassoni (1565–1635). Metamorphosen des Epos* (Grundlagen der Italianistik; Bd. 16). Peter Lang Verlag, Frankfurt/M. 2012, ISBN 978-3-631-62112-7 (zugl. Dissertation, Universität Hamburg 2012).
Wheeler Army Airfield

**Wheeler Army Airfield** , også kjent som **Wheeler-Field** og tidligere som **Wheeler Air Force Base**, er en militær flyplass i Honolulu på øya O'ahu, Hawaii. Flyplassen drives av United States Army. Den er et nasjonalt historisk landemerke for sin rolle under det japanske angrepet på Pearl Harbor 7. desember 1941.

Wheeler AAF ligger på et 1&nbsp;389 acre eller 5,62 Km² stort område og grenser til Schofield Barracks og var base for en rekke forsvarsaktiviteter.

## Historie
6. februar 1922 begynte 20 menige fra Lukas-Field under løytnant *William T. Agee* å klargjøre en flystripe på det tidligere 17. kavaleriregiments øvelsesfelt, samt bygge innkvartering for avdelingens flystyrker. Det ble reist to lerretshangarer og rullebanen rensket for ugress, guava og algarobatrær. Den fikk navnet **Wheeler Field** 11. november 1922 til ære for major Sheldon H. Wheeler, tidligere sjef for Luke Field som omkom i et havari med en Airco DH.4 den 13. juli 1921.

I juni 1923, startet byggingen av en ny flystripe, verksted, hangarer og lagertanker for olje. I 1927 ble en av de tre hangarer ombygd for å gi plass for en kaserne og en messehall. Det var ikke før i 1930 at der ble bygget permanente bygninger.

Wheeler-Field var åsted for flere store historiske luftfartsbegivenheter før angrepet på Pearl Harbor 7. desember 1941. Blant annet den første flyvning over Stillehavet fra California i 1927, det store Dole Air Race fra California til Hawaii, de første flyvninger fra USA til Australia i 1928, og den første soloflyvningen fra Hawaii til fastlandet i 1935 av Amelia Earhart. Earhart besøkte Wheeler-Field i 1935 med sin Lockheed Vega og igjen i 1937 med sin Lockheed L-10 Electra. Charles Kingsford Smith med sitt fly, *[[Southern Cross (fly)|«Southern Cross»]]* brukte også flyplassen på sin historiske flyvning over Stillehavet.

I 1940 hadde Wheeler Field utviklet seg til hovedbase for United States Army Air Corps jagerfly som for eksempel Curtiss P-40 Warhawk og var ansvarlig for forsvaret av Hawaii.

### Andre Verdenskrig

Wheeler Army Airfield var hovedmålet og åsted for det første angrepet 7. desember 1941, som førte opp til angrepet på Pearl Harbor. Japanerne angrep flyplassen for å forhindre at flyene, som var stasjonert der kunne ta av og brukes i kamp mot dem. De fleste av flyene ble ødelagt, men 12 piloter lyktes i å få sine Curtiss P-36 Hawk og Curtiss P-40 Warhawk-fly i luften og i luftkamp mot japanerne.

Anlegget er har blitt ført opp som et Nasjonalt Historisk Landemerke i forbindelse med angrepet 7. desember 1944. Hangarer og brakkerigger er fremdeles intakt.

33 personer ble drept og 75 såret under angrepet på Wheeler. Av de 233 fly som var tilordnet Hawaii Air Force, var 146 i bruk før angrepet. Etterpå, var bare 83 (inkludert 27 P-40) intakt, mens 76 var blitt ødelagt. Under andre verdenskrig og fram til 1949, var basen en del av United States Army Air Forces. Etter dette ble den en del av det nyetablerte United States Air Force, ble Wheeler tildelt til *Seventh Air Force* (tidligere Hawaiian Air Force).

## Referanser
Kollokviegruppe

En **kollokviegruppe** er en gruppe studenter eller elever, som er samlet for å arbeide med eller diskutere det som studeres eller andre faglige emner. På universitetet står denne studiemetoden i kontrast med forelesninger eller andre læringsformer hvor studentene er mer passive. Slike grupper kan organiseres av instituttet som lærer bort, eller av studentene selv. Kollokviegrupper lar studenter lettere repetere pensum og få frem flere synspunkter i eventuelle diskusjoner.

## Referanser
Hermann Schussler

**Hermann Schussler** eller **Schussler** (født 4. august 1842 - død  27. april 1919) var en tysk vann- og irrigasjonsingeniør og arkitekt for damanlegg, kjent for sin konstruksjon av Comstock vannanlegg.

## Tidlig i år
Hermann Schussler ble født i det som i dag er Rastede i Tyskland. Fra 1859 til 1862 studerte han ved det Prøyssiske Militærakademi i Oldenburg. Etter sin eksamen studerte han elektroteknikk i Zürich og Karlsruhe.

## Ingeniør i USA
I 1864 emigrerte Hermann Schussler til California og begynte å arbeide for Spring Valley Water Works i San Francisco. Han arbeidet på flere prosjekter i Bay-området. Bemerkelsesverdige prosjekter er Crystal Springs Reservoaret og San Andreas Lake som overlevde San Francisco jordskjelvet i 1996. Schussler ble maskinsjef i Marin County, og senere i Virginia City. I Virginia City arbeidet Schussler for Virginia City og Gold Hill Water Company og bygde Comstock Water System. Han arbeidet også for Sutro Tunnel Company og konstruerte vannanlegg for Tuscarora og Pioche. I 1878 arbeidet Schussler på flere vannprosjekter i Hawaii. Han pensjonerte seg i 1914.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Herman Schussler and the Comstock Water System
* Hermann Schussler: No Ordinary Man
* 
* A water-systems engineer and architect of dams - San Mateo Daily Journal

## Litteratur
* John Debo Galloway: *Early Engineering Works Contributory to the Comstock*, 1947.
* Hermann Schussler: * The Water Supply Of San Francisco, California Before, During And After The Earthquake of April 18, 1906 And The Subsequent Conflagration*, 1907.
* Hugh Shamberger: *The Story of the Water supply for the Comstock*
Gisela av Burgund

**Gisela av Burgund** (født ca.  955, død 21. juli 1006 eller 1007), fra det kongelige eldre Huset Welf, var hertuginne av Bayern fra om lag 972 til 976 og atter igjen fra 985 til 995, ved sitt ekteskap med hertug Henrik II av Bayern (hestekaren). Hun var mor til keiser Henrik II.

## Liv og virke
Gisela var eldste datter av kong Konrad I av Burgund (ca.  925 – 993), formodentlig fra hans første ekteskap, med Adelaide av Bellay. Etter hennes mors død giftet kong Konrad seg med prinsesse Matilda av Frankrike, datter av den vestfrankiske konge Ludvig IV; blant helles halvsøstre var Rudolf III av Burgund, som etterfulgte sin far som konge av Arles, og Bertha, som giftet seg med kong Robert II av Frankrike i 996.

Giselas far hersket over det forente burgundiske kongedømmet Arles fra 937, etter at han hadde klar å avvise de krav som ble anført av kong Hugo av Italia. Den mindreårige konge ble bragt i sikkerhet av Otto I, som den gang var konge av Østfranken, som med dette fikk forpurret Hugos planer. I 951 gidtet Otto seg med Konrads søster Adelaide av Burgund, enken etter Hugos sønn King Lothar II av Italia.

Omkring år 965 ble Gisela trolovet til Ottos nevø Henrik Hestekaren, som den gang hersket som hertug av Bayern; paret giftet seg en gang innen 972. Keiser Otto I døde i 973 og ble etterfulgt av sin sønn Otto II. Nå måtte 18-åringen håndtere sin bayerske nevøs burgundiske relasjoner, og fikk dennet en betraktelig maktblokk i de sørlige regioner av hans rike.

Giselas ektemann gikk straks til opprør da - når Henriks svigerbror hertug Burchard III av Schwaben døde i 973 - keiser Otto II sprang over hans rettigheter og tilerkjente sin nevø Otto hertugdømmet Schwaben. I løpet av flere års bitter kamp ble hertug  Henrik arrestert i keiserpalasset i Ingelheim, flyktet, erklært avsatt i 976, og igjen tatt i varetekt av biskop Folcmar av Utrecht to år etter. Gisela og hennes unge sønn Henrik II søkte tilflukt hos biskop Abraham av Freising; under ektekmannens fengsling residerte hun i Merseburg.

Henrik ble ikke sluppet fri før keiserens død i 983. Han forsøkte atter å sikre seg kronen fra den mindreårige etterfølger Otto III. Men etter intervensjon fra enkekeiserinne Theophanu og hennes forgjengerske, Giselas tanke Adelaide av Burgund, gav han seg til slutt i 985 og fikk tilbake sitt bayerske hertugdømme.

## Ektekap og barn

Med Henrik hadde Gisela tre barn:
*Henrik IV av Bayern (973&ndash;1024), som etterfulgte sin far som hertug av Bayern i 995, og ble valgt til *Romernes konge* (som Henrik II) i 1002 og krionet til keiser i 1014
*Bruno (død 1029), biskop av Augsburg fra 1006
*Gisela (ca. 985&ndash;1060), som ble gift med kong Stefan I av Ungarn.

Henrik II var allerede nevnt som bayersk *condux* i 994. Gisela levde lenge nok til å oppleve sin sønns tronbestigelse i 1002. Ifølge Thietmar av Merseburgs krønike døde hun 21. juli 1007.

Hun ble begravet i abbediet Niedermünster i Regensburg. Datteren Gisela av Uungarn donerte et overdådig begravelseskors, kjent som *Giselakreuz*.

## Referanser
Boris B. Golitsyn

**Boris Borisovitsj Golitsyn** (fyrst Galitsyn, russisk: Борис Борисович Голицын, engelsk transkripsjon *Boris Borisovich Galitzine*; født 2. mars 1862 i St. Petersburg i Russland, død 17. mai 1916 nær Petrograd) var en russisk fysiker og geofysiker.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Boris Golitsyn nedstammet fra den gamle russiske fyrstefamilien Golitsyn.

Golitsyn var student blant annet ved Sjøkadettkorpset, Lomonosovuniversitetet (1891-1893) og universitetet i Strassburg (1887).

### Vitenskapsmann
Han var professor ved Universitetet i Jurjev (Dorpat) og senere frem til sin død leder ved Det russiske rikes meteorologiske tjeneste (med sete i det sentrale Nikolaj-observatoriet i Sankt Petersburg og om sommeren i Konstantinobservatoriet i det nærliggende Pavlovsk). Ved siden av holdt han forelesninger i fysikk ved høyskolene i St. Petersburg og ved den medisinske høyskole.

Han interesserte seg hovedsakelig for seismologi og konstruerte den første elektrosynamiske seismograf i 1904. Han offentleggjorde mange arbeider om spektroskopi, meteorologi og flere andre fag.

Fra 1898 var han medlem av Det russiske vitenskapsakademi.

Han hadde i 1909 overoppsynet med etableringen av den første seismologiske tjenesie i Russland, som til å begynne med begynte med syv målestasjoner, i Pulkovo, Jurjev, Tbilisi, Jekaterinburg, Irkutsk, Vladivostok og Baku.

## Referanser


## Litteratur
* Пономарев, А. В. Основоположник современной сейсмологии Борис Борисович Голицын (1862–1916 гг.): к 150-летию со дня рождения / А. В. Пономарев, А. Я. Сидорин // Вестник ОНЗ РАН. — 2012. — Т. 4, № NZ6001. — С. 1-11. — DOI:10.2205/2012NZ000114.
* Регель, Р. Князь Борис Борисович Голицын. 18 февраля 1862 — 4 октября 1916 // Тр. Бюро по прикл. ботанике. — 1917. — Т. 10, № 1. — С. 3-9.
* Храмов Ю. А. Голицын Борис Борисович // Физики: Биографический справочник / Под ред. А. И. Ахиезера. — Изд. 2-е, испр. и дополн. — М.: Наука, 1983. — С. 87. — 400 с. — 200 000 экз. (в пер.)
Verdensarvens dag

**Verdensarvens dag** (engelsk: , også kjent som ) er en årlig, internasjonal merkedag som markeres 18. april for å hedre og skape oppmerksomhet om verdensarven. Markeringen i de ulike land skjer gjerne ved at det arrangeres aktiviteter for befolkningen rundt om i landene, som besøk til verdensarvens monumenter og steder, konferanser og avisartikler. 

## Historie
Forslaget om å opprette Verdensarvens dag kom fra International Council on Monuments and Sites (ICOMOS) 18. april 1982. I 1983 vedtok UNESCOs generalforsamling å ta forslaget til følge.

Målet er å øke oppmerksomheten på variasjonen av den kulturelle arven, sårbarheten og arbeidet som gjøres for å beskytte og bevare denne.

## Årlig tema
Verdensarvens dag har siden 2001 årlig fokusert på et bestemt tema:

* 2001: «Save our historic villages»
* 2002: «20th Century Heritage»
* 2003: «Underwater Cultural Heritage»
* 2004: «Earthen Architecture and Heritage»
* 2005: «40th Anniversary of ICOMOS»
* 2006: «Industrial Heritage»
* 2007: «Cultural landscapes and monuments of nature»
* 2008: «Religious heritage and sacred places»
* 2009: «Heritage and Science»
* 2010: «Heritage of Agriculture»
* 2011: «The Cultural Heritage of Water»
* 2012: «World heritage»
* 2013: «Heritage of Education»
* 2014: «Heritage of commemoration»
* 2015: «50th Anniversary of ICOMOS»
* 2016: «Heritage of Sport»
* 2017: «Cultural Heritage & Sustainable Tourism»
* 2018: «Heritage for Generations»
* 2019: «Rural Landscapes»
* 2020: «Shared Cultures, Shared Heritage, Shared Responsibility»

## Referanser


## Eksterne lenker
*  18 April - International Day for Monuments and Sites
Robert Paus Platt

**Robert Paus «Robin» Platt** (født 31. mai 1905 i England, død 22. juli 1946 i Jerusalem) var en britisk diplomat. Han var statssekretær (*under-secretary*) i regjeringen i det britiskstyrte Palestinamandatet, den tredje høyeste stillingen i den palestinske regjeringen, og var en av de 91 drepte i bombingen av King David Hotel, et terrorangrep gjennomført av terrorgruppen Irgun 22. juli 1946. Han var den høyestrangerte britiske embetsmannen som ble drept i attentatet.

## Karrière

Robert Paus Platt var utdannet ved Queens' College ved University of Cambridge. Han startet karrieren som kadett i Colonial Administrative Service i 1927, og tjenestegjorde i Kenya til 1938. Colonial Administrative Service var den mest prestisjefulle avdelingen innenfor Colonial Service som omfattet generalister som inntok de fremste lederstillingene i de britiske koloniene, herunder guvernørstillingene. Han ble i 1928 utnevnt til *Assistant Resident Commissioner* i Mombasa. Han ble distriktsoffiser i 1929. Han var per 1936 assisterende  i regjeringen i Kenya, under kolonisekretær og fungerende guvernør . Stillingen som assisterende kolonisekretær kan sammenlignes med statssekretær; kolonisekretæren var den øverste embetsmannen etter guvernøren. I 1938 ble han assisterende statssekretær (*assistant secretary*) i Colonial Office i Storbritannia. Han ble senere statssekretær (*under-secretary*) i regjeringen i Palestinamandatet, som var administrert av Storbritannia etter oppdrag fra Folkeforbundet. Som statssekretær var han stedfortreder for sjefssekretæren, og var den tredje øverste embetsmannen i mandatadministrasjonen, etter sjefssekretæren og høykommissæren. Han ble drept 22. juli 1946 i bombingen av King David Hotel sammen med syv av sine assisterende statssekretærer, og var den høyestrangerte britiske embetsmannen som ble drept.

## Bakgrunn
Han var sønn av Robert M. Platt og Ellen Sophie Paus. Hans mor var født i Manchester og var datter av den norskfødte forretningsmannen Christopher Paus, som var fetter av Henrik Ibsen. Robert Paus Platt var gift med Joan Rosa Lumley, datter av politidirektør i den britiske kolonien Kenya James Maddy Lumley. Han var nevø av britisk konsul i Oslo Christopher Lintrup Paus.

Han er begravet på den protestantiske kirkegården i Jerusalem.

## Utmerkelser
*Offiser av Order of the British Empire (OBE)

## Referanser
Phil Rasmussen

**Philip M. Rasmussen** (1918–2005) var en amerikansk løytnant som var tilordnet til den 46. jager skvadron på Wheeler Army Airfield på øya Oahu under det japansk angrepet 7. desember 1941 på Pearl Harbour. Han var en av de få amerikanske piloter som klarte å komme i luften den dagen.

Rasmussen ble tildelt Silver Star for sine handlinger. Han fløy mange senere kampoppdrag, inkludert et bombetokt over Japan som ga ham en Oak leaf cluster. Han fortsatte i forsvaret etter krigen og trakk seg til slutt fra USAF som oberstløytnant i 1965. Han døde i 2005 av komplikasjoner fra kreft og ble begravet på Arlington National Cemetery.

## Angrepet på Pearl Harbour
Om morgenen den 7. desember ble løytnant Rasmussen vekket da han så ut av vinduet en gruppe japanske fly slippe bomber på plassen. Han festet sin ,45 kaliber pistol på utsiden av sin pyjamas og løp for å få tak i et fly.

De fleste av flyene var ødelagte, men Rasmussen fant en uskadd Curtiss P-36 Hawk og taxed det til et revetment hvor han fikk det lastet med ammunisjon. Under en pause i bombingen tok han av sammen med tre andre piloter. De fikk ordre via radio om  å fly til Kaneohe Bay på nord-øst siden øya.
De amerikanske pilotene kom senere i kamp med 11 japanske fly. Til tross for å ha et fast  7,62 mm maskingevær og bare begrensede muligheter med sin ,50 kaliber pistol, klarte Rasmussen å skyte ned en Mitsubishi A6M Zero. Flere andre japanske flygere ble angrepet, inkludert en som tydeligvis forsøkt å ramme ham. (Den japanske pilot, Iyozo Fujita fløy tilbake til hangarskipet «Sōryū» og overlevde krigen.)

Rasmussens fly ble skadet og falt i et ukontrollert stup inn i skyene over fjellterrenget. Etter å ha kommet gjennom skyene i om lag 1&nbsp;500 meter høyde gjenvant han kontrollen over flyet og kom tilbake til Wheeler, hvor han landet uten bremser, ror, eller halehjul. Muntlige beretninger om antall kulehull i flyet varier, men de fleste angir ca. 500.

En utstilling om andre verdenskrig i National Museum of the United States Air Force i nærheten av Dayton, Ohio har en utstillingsdukke av en pysjamaskledd pilot klatre inn i en Curtiss P-36 Hawk. Utstillingen viser detaljer i hvordan  Rasmussen utnyttet dagen, uformelt med tittelen «The Pajama Pilot»

## Referanser
Rastede

**Rastede** (lavtysk: *Raastäe/Raas*) er en kommune i Ammerland-distriktet i Niedersachsen, Tyskland. Den ligger ca 12 km nord for Oldenburg. Den er kjent for Schloss Rastede.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Schloss Rastede

**Schloss Rastede** er et slott i Rastede i nærheten Oldenburg i Tyskland. Det var bolig for Oldenburgs herskere. Det eies nå av Christian Herzog von Oldenburg.
Ciceronius

***Ciceronius*** er en slekt av tropiske biller som lever i død ved. De tilhører familien Passalidae.

## Utseende
Passalidae er middelsstore til store, avlange, litt flate, blanke, brunrøde til svarte biller. Kjevene er velutviklede, fasettøynene nokså små, antennene mer eller mindre C-formede. Pronotum er firkantet, og de jevnbrede dekkvingene har tydelige punktstriper. Denne familien er ganske enhetlig utseendemessig.

## Levevis
Artene lever i død ved, i alle fall noen av artene selskapelig, og voksne og larver lever sammen. Dette er nokså uvanlig blant biller.

## Utbredelse
Slekten er endemisk for Madagaskar.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien Passalidae - totalt 70 slekter
***** Underfamilien Passalinae Leach, 1815
****** Stammen Solenocyclini
******* Slekten ***Ciceronius*** Kaup, 1871
******** *[[Ciceronius elevaticornis]]* Kuwert, 1891  
******** *[[Ciceronius morbillosus]]* (Klug, 1832)  
******** *[[Ciceronius schroederi]]* Kuwert, 1890

## Eksterne lenker
* 
Generic Guide to New World Scarab Beetles(på engelsk):http://www.unl.edu/museum/research/entomology/Guide/Scarabaeoidea/Passalidae/Passalidae-Overview/PassalidaeO.html
* Oversikt over artene
* Oversikt over artene
Vindex

***Vindex*** er en slekt av store, tropiske, biller som lever i død ved. De tilhører familien Passalidae.

## Utseende
Middelsstore til nokså store, blanke, avlange passalider. Hodet er blankt, mye bredere enn langt, med kraftige kjever. Pronotum er bredere enn langt. Dekkvingene har markerte punktstriper. Forleggene har små tenner langs det meste av yttersiden.

## Levevis
Disse artene lever i tropisk skog, der de gnager i død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika, fra Mexico i nord til Nicaragua i sør.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien Passalidae 
***** Underfamilien Passalinae Leach, 1815
****** Stammen Proculini
******* Slekten ***Vindex*** Kaup, 1871
******** *[[Vindex agnoscendus]]* (Pecheron, 1841)
******** *[[Vindex gonzaloi]]* Reyes-Castillo & Castillo, 1993
******** *[[Vindex sculptilis]]* Bates, 1886
******** *[[Vindex synelytris]]* Grevly, 1918 
I tillegg er det minst 9, hittil ubeskrevne arter 
## Referanser


## Eksterne lenker
* J. Schuster og E. Canio (2008) Taxonomy of Passalidae of the New World. http://museum.unl.edu/research/entomology/Guide/Scarabaeoidea/Passalidae/Passalidae-Taxonomy.pdf
* 
Generic Guide to New World Scarab Beetles(på engelsk):http://www.unl.edu/museum/research/entomology/Guide/Scarabaeoidea/Passalidae/Passalidae-Overview/PassalidaeO.html
* Sjekkliste over Passalidae fra Mexico
* Oversikt over artene
Liste over Danmarks kommunikasjonsministre

**Liste over Danmarks kommunikasjonsministre**. Ansvaret for radio, fjernsyn og deler av post- og telegrafvesenet ble i 1987 overført til Kulturministeriet, og kulturministeren ble også kommunikasjonsminister. I 1988 ble oppgavene delegert til trafikkministeren, og i 1989 til kirkeministeren. I 1993 ble radio og fjernsyn tilbakeført til Kulturministeriet, mens de øvrige feltene ble lagt til Ministeriet for kommunikasjon og turisme. I 1994 ble ministeriet nedlagt og oppgavene overført til Forskningsministeriet.

## Referanser
Fredrik I av Pfalz

**Fredrik I** (1425–1476), kalt «Fredrik den seierrike av Pfalz» og «den onde Fritz», var kurfyrste og pfalzgreve i palatinatet Rhinen i Tyskland.

Fredrik ble født som andre sønn til kurfyrst Ludvig III av Pfalz. Ved broren Ludvigs død i 1449 ble Fredrik formynder for hans sønn og administrator i Pfalz. Senere overtok Fredrik regjeringen på livstid, adopterte brorsønnen og sørget for å sikre tronrekkefølgen gjennom ham.

De mektige vasallene likte dårlig å ha den kraftfulle herren som leder og gjorde opprør, men Fredrik slo tilbake, og vant ved dette en anseelse som satte ham i stand til selv å gripe inn i det tyske rikets anliggender. Kriger, såvel mot keiseren som mot flere tyske fyrster, opptok mye av hans regjeringstid.

Fredrik var en av lederne av den kurfyrstegruppen som i perioden 1454–1457 forlangte reformer av den tysk-romerske keiser Fredrik III. I kampene mellom de reformvennlige og keisertilhengerne i 1460- og 1470-årene var Fredrik de reformvennlige kreftenes anfører mot kurfyrst Albrekt Akilles av Brandenburg.

Ettersom Fredrik vant sine kriger, etterlot han landet i en blomstrende tilstand. Fredrik hadde lovet aldri å gifte seg under sin stand. Men med sin brorsønns tillatelse giftet han seg i 1472 med sin elskerinne Klara Dett, som var av borgerlig herkomst, og adlet henne som von Dettingen. De hadde to sønner:

*Fredrik von Wittelsbach (1461–1474)
*Ludvig I, greve av Löwenstein (1463-1524)

## Referanser


## Kilder
* Svensk forslagsbok, Lund 1929
Mathias Askevold

**Mathias Askevold** (1854-1919) var en «bladmann og litterat» fra Askvoll. Han ga ut tre bøker og skrev flere dikt som ble trykket i aviser og tidsskrift. Han er også kjent for samlingen av malerier, tresnitt og litografier av kjente kulturpersoner i samtiden. Denne samlingen fikk Andreas Mathias Anderssen i oppdrag å avfotografere, noe han gjorde i 1880- og 1890-årene. I dag finnes denne billedsamlingen hos Universitetsbiblioteket i Bergen i form av 8 store album med navnene Norsk Forfatter-Galleri og Norsk Kunstner-Galleri.

Han var bror av maleren Anders Askevold.

## Bibliografi

### Bøker
* 1904 &ndash; *Skrøner og historier* (Kristiania: J. Aass forlag) Tilgjengelig i bokhylla.no
* 1909 &ndash; *Ola Storevik : kjempa fyr Norig : ei livssoge* (Kristiania: J. Aass forlag)  Tilgjengelig i bokhylla.no
* 1913 &ndash; *Nye skrøner og forteljingar* (Kristiania: Norli forlag) Tilgjengelig i bokhylla.no

### I tidsskrift - et utvalg
* Lokalhistoriske artikler Sogn og Fjordane

## Referanser




## Kilder
*
* 
* 

## Eksterne lenker
* Om Mathias Askevold i Lokalhistoriske artikler Sogn og Fjordane 
* 
* 
*
AS-34

**AS-34** er en russisk redningsubåt for dypdykk i Priz-klassen som ble satt i operativ tjeneste i 1989. I 2000 var *AS-34* stasjonert om bord på redningsskipet «Rudnetsky» og deltok i forsøket på å redde personell fra ubåten «Kursk». AS-34 nådde «Kursk», men oppnådde ikke å effektivere redning.

## Referanser
Pottemakerfugler

* apostelfugl
* pottemakerfugl

**Pottemakerfugler** (Corcoracidae) er en liten familie av spurvefugler som er endemisk for Australia. Familien består av to slekter med én art i hver. Begge overlever i kraft av to underarter hver.

## Biologi

Pottemakerfuglene er kråkelignende standfugler som blir omkring 29-50 cm store og trives i åpne habitat, der trekronene på trærne ikke danner tette tak. Begge artene har en morfologi som er typisk for fugler som eter på bakken, og kosten består hovedsakelig insekter og frø.

Artene er svært sosiale og tilbringer mye tid sammen mens de leter etter mat på bakken. Fuglene har et karakteristisk gangelag og spankulerer rundt og leter i tørt løv og ligende, mens de høylydt vokaliserer med hverandre. Den sosiale strukturen dannes gjerne rundt et dominerende par og kan bestå av  fugler. Om en av dem skulle dø, brytes gjerne gruppen opp.

Et særtrekk for disse artene er måten fuglene bygger rede på, av gjørme. Dette er opphavet til både den norske (*pottemaker*) og engelske (*mudnesters*) beskrivelsen. Redene er skålformede og påminner om potter. Det å bygge et rede kan ta flere dager, avhengig av tilgangen på gjørme, som gjerne oppstår etter regnvær.

I hekketiden forsvarer fuglene et territorium på cirka . Andre fugler i gruppen fungerer som hjelpere i hekketiden. Den dominerende hunnen legger typisk 3–5 ovale egg, og alle fuglene i gruppen deler på rugingen, som gjerne tar omkring , og matingen og stellet av ungene etter klekking. Og det kan ta opptil  før ungene blir selvstendige.

## Taksonomi
Pottemakerfuglene var tidligere plassert sammen med skjærelerker (*Grallina*) i den nå ikke lenger gyldige skjærelerkefamilien (Grallinidae), men er nå skilt ut som en selvstendig familie. De står evolusjonrt nært paradisfugler (Paradisaeidae) og melampittaer (Melampittidae) i overfamilien Corvoidea. De to gjenværende skjærelerkene ble overført til monarkfamilien (Monarchidae).

### Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Rowley *et al.* (2017). Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til , med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende uttrykk.

* Passeriformes, spurvefugler
** Passeri, sangfugler
*** Corvoidea
**** Corcoracidae, pottemakerfugler
***** *[[Corcorax]]*
****** *C. melanorhamphos*, pottemakerfugl
***** *[[Struthidea]]*
****** *S. cinerea*, apostelfugl,

## Litteratur
* 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Christian Herzog von Oldenburg

**Christian Herzog von Oldenburg** (født 1. februar 1955) er leder av storhertugfamilien i Oldenburg.

## Familie og liv
Christian ble født i Rastede, Niedersachsen, som eneste sønn av hertug Anton-Günther av Oldenburg og hans kone prinsesse Ameli av Löwenstein-Wertheim-Freudenberg (1923–2016). Christian har en eldre søster, hertuginne Helene (f. 1953), som er ugift. Christian har diplomeksamen i «Business administration».

Christian er oldebarn av den siste storhertug i Oldenburg, Fredrik Augustus II. Gjennom sin mor er han i slekt med prinsen av Löwenstein-Wertheim-Freudenberg, som tilhører til en morganatisk gren av huset Wittelsbach.  Dette fyrstehuset nedstammer fra  Fredrik I av Pfalz.

## Ekteskap og barn
Christian giftet seg med grevinne Caroline zu Rantzau (født 1962) i Pronstorf  26. september 1987. De har fire barn.

## Referanser
Olympia Paus

**Caroline Victoria Olympia Paus** (født 1976 i Pireus i Hellas) er en norsk skipsreder bosatt i London, og en av hovedaksjonærene i Wilh. Wilhelmsen. Hun er styremedlem i AS Taurus, et av de sentrale eierselskapene i Wilhelmsen-systemet. Hun har hatt eierinteresser i flere andre selskaper i skipsfart- og offshoreindustrien, bl.a. Scorpion Offshore.

Hun ble født i Hellas, dit foreldrene hadde flyttet i 1972, og har bodd i London siden 1979; hun er datter av skipsreder og investor Christopher Paus og skipsreder Cecilie Paus (født Wilhelmsen); moren overtok som en av hovedeierne av Wilh. Wilhelmsen sammen med sine tre søsken etter faren Tom Wilhelmsen i 1978. Olympia Paus tilhører femte generasjon i Wilhelmsen-familien. Hun er søster av designeren Pontine Paus. Hun er også oldebarn av hoffsjef Peder Anker Wedel-Jarlsberg og etterkommer etter industrimennene Einar Westye Egeberg og Halvor Schou.

Hun er gift med Alexander Nix. Hun er aktiv i polosporten i Storbritannia.

## Referanser
Walter Sinz

**Walter A. Sinz** (født 1881, død 1966) var en amerikansk skulptør. Hans mest kjente verk er Thompson-troféet. Han var utdannet ved Cleveland Institute of Art, hvor han også underviste fra 1911 til 1952. I tillegg til hans bronse- og sølvmedaljearbeid, laget han figurer for Cowan Pottery.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Artists of Our Region  fra Cleveland Museum of Art
Wien-dokumentet

**Wien-dokumentet** er en avtale fra 1990 mellom medlemslandene i Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa hvis mål er å øke sikkerheten og tiltroen mellom medlemmene av organisasjonen.
Avtalen inkluderer en årlig utveksling av militær informasjon om styrker i Europa (definert som fra Atlanterhavet til Ural), risikoreduksjonsvarslinger med informasjon om uvanlig militær aktivitet og farlige hendelser, forhåndsvarsling av visse militære aktiviteter, observasjon av visse militære aktiviteter, utveksling av årlige kalendere og kontroll av inspeksjon- og evalueringsbesøk.

Informasjonsutvekslingen skiller seg fra Global utveksling av militær informasjon ved at den er avgrenset til styrker i Europa, mens Global utveksling av militær informasjon gjelder for alle styrker til medlemslandene, uansett hvor de holder til. Den årlige utvekslingen av informasjon blir gjennomført samtidig med den årlige utvekslingen av informasjon fra CFE-avtalen i Wien i desember hvert år. Wien-dokumentet blir revidert jevnlig; siste versjon pr. 2017 er fra 2011.

Siden 2014 har det vært frykt for at Wien-dokumentet er nær ved å bli de facto nedlagt grunnet spenninger i Øst-Europa. Russland kunne allikevel utnytte avtalen i april 2015 for å tvinge NATO til å la russiske inspektører være tilstedet ved militærøvingen Joint Warrior utenfor Skottland.

## Referanser
Forskerforum

***Forskerforum*** er et fagblad om forskning og høyere utdanning. Utgiver er Forskerforbundet, deres medlemmer har bladet inkludert i medlemskapet.  Målgruppen er ansatte ved universiteter, høyskoler og forskningsinstitutter samt andre som er interessert i forskning og høyrere utdanning. 

Forskerforums forløper het Ting og ble første gang gitt ut i 1968.

Bladet redigeres etter Redaktørplakaten og er medlem i Den Norske Fagpresses Forening. Fra 2009 har Kjetil Brottveit vært bladets redaktør.

Siden 2019 har Forskerforum fått årlig støtte fra Fritt Ord til en utvidet seksjon for bokanmeldelser.

Journalist Lina Christensen fikk i 2025 hederlig omtale for Beste tittel blant PUFFs språkpriser.

Bladet har kommet med ti nummer i året og hadde i 2022 et opplag på . I 2025 ble antallet papirutgivelser redusert til seks nummer i året.

## Referanser


## Kilder
* Om Forskerforum hos forskerforum.no

## Eksterne lenker
*
Avtalen om det åpne luftrom

**Avtalen om det åpne luftrom** (engelsk: *Treaty on Open Skies* (OS)) er en internasjonal avtale som trådte i kraft 1. januar 2002, og som har 34 medlemsland. Den etablerer et program for ubevæpnede overvåkingsfly over deltakerlandenes territorier. 

## Beskrivelse
Traktaten er utformet for å fremme gjensidig forståelse og tillit ved å gi alle deltakere, uavhengig av størrelse, en direkte rolle i å samle inn informasjon om militære styrker og aktiviteter som berører dem. Avtalen om det åpne luftrom er en av de mest omfattende internasjonalt avtaler for å fremme åpenhet og innsyn i militære styrker og aktiviteter.  

Den ble fremforhandlet av medlemmer av NATO og Warszawapakten, og ble undertegnet i Helsingfors 24. mars 1992. For at avtalen skulle tre i kraft måtte Russland og Belarus ratifisere. Det skjedde først i 2001, derfor trådte avtalen i kraft først i 2002.

## Medlemskap
De 34 medlemmer av avtalen om det åpne luftrom er: Belarus, Belgia, Bosnia-Hercegovina, Bulgaria, Canada, Kroatia, Tsjekkia, Danmark, Estland, Finland, Frankrike, Georgia, Tyskland, Hellas, Ungarn, Island, Italia, Latvia, Litauen, Luxembourg, Nederland, Norge, Polen, Portugal, Romania, Russland, Slovakia, Slovenia, Spania, Sverige, Tyrkia, Ukraina og Storbritannia. Kirgisistan har signert, men ennå ikke ratifisert. Canada og Ungarn er depositarer av traktaten i anerkjennelse av deres spesielle bidrag i prosessen fram til avtalen om det åpne luftrom.

Åtte stater har sluttet seg til traktaten siden ikrafttredelsen: Finland, Sverige, Latvia, Litauen, Bosnia-Hercegovina, Kroatia, Slovenia, Estland og Litauen.

## Territorium
Avtalen om det åpne luftrom dekker territorium over land som er medlem og utøver suverenitet, inkludert land, øyer, interne farvann og territorialfarvann. Avtalen angir at hele territoriet til et medlemsland skal være tilgjengelig for observasjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Treaty on Open Skies. www.osce.org
* Konvensjonelle våpen. regjeringen.no
Johan Bilthugger

**Johan Bilthugger**, egentlig **Johan Johansen** (død 1657 i Trondheim) var en norsk bilthugger (treskjærer) som var aktiv i Trondheim og Trøndelag på midten av 1600-tallet. Han er kjent for flere altertavler og prekestoler.

Johan hadde sin kunstneriske bakgrunn i bilthuggerkunsten på Østlandet, og spesielt viser han slektskap med bilthuggeren Johan Reinholdt. Noen har spekulert i om han kan være sønn av denne. På prekestolene brukte han ofte de fire evangelistene som motiv på flatene, Typisk for altertavlene er tung arkitektonisk oppbygging med kraftige gesimser. Denne trønderske barokkunsten er preget av «ro og bredde».

Han arbeidet ofte sammen med maleren Johan Contrafeier, en annen Trondheimsbasert kunstnerhåndverker.

## Referanser
Timm Collegiate

**Timm Collegiate** var en serie amerikanskbygde toseters småfly produsert på slutten av 1920-tallet av Timm Aircraft.

## Design og utvikling
Serien hadde parasoll-vinger, med fast understellet og halehjul. De seks eksemplarer som ble bygget mellom 1928 og 1930 ble utstyrt med et utvalg av motorer på mellom 90 og 185 Hk. I løpet av flyenes levetid ble flere bygget om med forskjellige motorer.

## Operativ historie
I løpet av sin operative levetid ble flere av de seks Collegiate utstyrt med erstatnings-motorer, noe som ga opphav til nye betegnelser. Fyene ble stort sett brukt av private både før og etter andre verdenskrig. I 1930 satte den den første Collegiate, M-150  «City of Los Angeles» utholdenhetstekord, fløy i 378 timer tilsvarende 27&nbsp;677 Km over Rosamond Dry Lake i California.

De amerikanske luftfartøyregister hadde registrert to overlevende luftdyktige eksemplarer i august 2009. En var brukt av en privat eier i California. Den andre var eiet av Albert I. Stix og står på utstillining i Historic Aircraft Resturation Museum (HARM) på Dauster Field, Creve Coeur i nærheten av St. Louis Missouri.To andre eksempler er lagret i en privat samling i Springfield, Oregon.
Badminton under Sommer-OL 2004 – Singel kvinner

**Singel for kvinner** i badminton under Sommer-OL 2004 i Athen ble arrangert i august 2004 på Badminton Theater .

## Resultater

## Referanser
Llowbank

**Llowbank AS** er et norsk, uavhengig reklamebyrå med kontorer i Oslo. Byrået ble grunnlagt 12. desember 2012 av Terje Banken, Tore Woll og Arne-Inge Christophersen og består av seks partnere og totalt ni ansatte. Byrået leverer tjenester for merkevarer innen reklame, kommunikasjon, identitet og design, rådgivning og forretningsutvikling, media, innsikt og analyse.

## Utmerkelser
* Gull i Retailkonsepter i Retailprisen 2016 med «Butikken som tar stria ut av jula» for Aker Brygge.
* Gull i Detaljhandel/Retail og direktesalg i Max Marketing Mix 2016 med «Butikken som tar stria ut av jula» for Aker Brygge.
* Sølv i Radio i Gullblyanten 2014 for Synfiber.
* Årets spot i Gullmikken 2014 for Synfiber.http://kreativtforum.no/artikler/nyheter/2014/10/her-er-vinnerne-i-gullmikken
* Sølv i Utendørs i Gullblyanten 2014 med «Hva skal gata hete?» for Aker Brygge.
* Bronse i Enkeltarbeid forbruker i Max Marketing Mix 2014 med «Bare tilsett hverdag» for Eldorado.

## Referanser


## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20180315000640/http://llowbank.no/
* http://kreativtforum.no/byra/llowbank/
Liste over utmerkelser og prisnominasjoner tildelt Audrey Hepburn

**Liste over filmpriser og prisnominasjoner tildelt Audrey Hepburn** omfatter tildelinger av og nominasjoner til seks amerikanske og én britisk filmpris.

Audrey Hepburn (født 1929) var en britisk skuespiller, modell, danser og filantrop. Hepburn var aktiv i Hollywoods gullalder i 1950- og 1960-årene og har etablert seg som et ikon i flere medier. I 1999 ble hun kåret til tidenes tredje største kvinnelige filmlegende av Det amerikanske filminstituttet.

Hepburn er en av 16 personer som har vunnet de fire store bransjeprisene i USA (Oscar, Tony, Emmy og Grammy). Hun vant Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rolleskildringen i *[[Prinsesse på vift]]*, samt æresprisen Jean Hersholt Humanitarian Award for sitt humanitære arbeid. Hepburn ble også nominert for rollene i *[[Sabrina (1954)|Sabrina]]*, *[[Nonnens historie (film)|Nonnens historie]]*, *[[Frokost hos Tiffanys (film)|Frokost hos Tiffanys]]* og *[[Alliert med mørket]]*. Hun har vunnet tre Golden Globes fra ti nominasjoner, blant annet publikumsprisen Henrietta World Film Favorite og æresprisen Cecil B. DeMille Award. Skuespilleren vant også en Primetime Emmy Award for arbeidet med dokumentarserien *[[Gardens of the World with Audrey Hepburn]]* og en Grammy Award for lydboken *[[Audrey Hepburn's Enchanted Tales]]*. Hepburn ble belønnet med en Tony-pris for innsatsen i skuespillet *[[Undine (skuespill)|Undine]]*, samt en æres-Tony i 1968. Hun har i tillegg fått Screen Actors Guild Life Achievement Award fra fagforeningen Screen Actors Guild (SAG) og en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

## Liste

## Noter


## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Okinawaøyene

**Okinawaøyene** (japansk: 沖縄諸島 – *Okinawa Shotō*) er en øygruppe blant Ryukyuøyene mellom Østkinahavet og Filippinerhavet. Øyene tilhører Japan og administreres fra prefekturet Okinawa.

Øygruppen avgrenses mot nord av Amamiøyene og i sør av Sakishimaøyene.

Okinawaøyene består av fire større øyer og tre mindre øygrupper:

* Okinawa
* Kume-jima
* Aguni-jima
* Ie-jima
* Keramaøyene
* Yokatsuøyene
* Iheya-Izenaøyene

Den isolerte vulkanøya Iōtorishima lenger mot nord hører også til øygruppen.

## Se også
* Liste over øyer i Japan

## Eksterne lenker
*
Grindstugan (Drottningholm)

**Grindstugan** (også kalt *Bomstugan*) er en tidligere *grindstuga*, dvs. et lite hus for en vaktperson, på Drottningholms slottområde, Lovön, Stockholms län. Huset, som ligger ved lindealléens vestre ende, ble oppført i 1846–1847 etter tegninger av arkitekt Per Axel Nyström eller muligens av Fredrik Wilhelm Scholander. *Grindstugan* inngår siden 1991 i Unescos verdensarv. Bygningen er et statlig bygningsminne som eies og forvaltes av Statens fastighetsverk. Huset leies nå ut som sommerbolig.

Fram til begynnelsen av 1900-tallet, kunne Drottningholms slottområde nås via to tilfartsveier, dels fra nåværende Ekerövägen og dels via barokkparkens nordre lindeallé. Entreen via lindealléen var sperret av to bommer, en ved Slottsstallen i øst og en ved lindealléens vestre ende, ikke langt fra Kantongatan, derfor ble den sistnevnte også kalt *Cantonbommen*. Her ble det i 1846–1847 oppført et lite hus for bomvakten. Som arkitekt figurerer daværende slottsarkitekt Per Axel Nyström, ifølge andre opplysninger var det Fredrik Wilhelm Scholander som tegnet huset.

Arkitekten gav huset, som inneholder et rom og kjøkken, et dekorativt ytre med inn- og utvendig brystningspanel, diagonalstilte vindussprosser, dekorasjonsmalt takfot og en krenelert skorsteinsstopp som minner om et lite forsvarstårn. Det utstikkende inngangspartiet gav bomvakten mulighet til å holde oppsikt med veien. Huset ble restaurert på 1990-tallet, da fikk eksteriøret tilbake sitt opprinnelige utseende. Fasaden med snekkerdetaljene ble malt i september 2011.

## Referanser


## Kilder
* Informasjonstavle på plassen oppsatt av Statens fastighetsverk

## Eksterne lenker
* SFV om Grindstugan
Elastisitet (økonomi)

**Elastisitet** er i samfunnsøkonomi et mål på hvor responsivt tilbudet eller etterspørselen etter et gode er for endringer i pris eller inntekt. En elastisitet er et relativt mål, nærmere bestemt hvor mange prosent etterspurt eller tilbudt mengde endres når prisen på godet eller inntekten til konsumenten endres med én prosent.

* Etterspørselens priselastisitet er et mål på hvor mange prosent etterspørselen et gode endres når prisen på godet endres med én prosent. Etterspørselen kalles *elastisk* (relativt følsom for prisendringer) om absoluttverdien av elastisiteten er større enn 1, og *uelastisk* (relativt ufølsom for prisendringer) om absoluttverdien er mindre enn 1. Etterspørselens priselastisitet er negativ for de langt fleste goder. Det vil si at høyere pris gir lavere konsum, og vice versa. Slike goder kalles alminnelige goder, mens goder med positiv priselastisitet kalles Giffen-goder.
* Tilbudets priselastisitet er et mål på hvor mange prosent tilbudt mengde av et gode endres når prisen på godet endres med én prosent. Elastisiteten kalles henholdsvis elastisk eller uelastisk etter samme mønster som for etterspørselens priselastisitet.
* Etterspørselens krysspriselastisitet er et mål på hvor mange prosent etterspørselen etter gode A endres når prisen på gode B endres med én prosent. Er krysspriselastisiteten positiv, indikerer det at godene er substitutter; det ene godet kan erstatte det andre (høyere pris på sjokolade kan gjøre at en isteden kjøper nøtter). Negativ krysspriselastisitet indikerer at godene er komplementære; de konsumeres sammen (som kjøttkaker og brun saus).
* Etterspørselens inntektselastisitet er et mål på hvor mange prosent etterspørselen etter et gode endres når inntekten endres med én prosent. Hvis inntektselastisiteten er positiv, kalles godet et normalt gode. Da øker konsumet av godet med inntekten. Goder med negativ inntektselastisitet kalles mindreverdige goder.

En elastisitet er angitt for et gitt punkt eller et gitt segment av en etterspørselskurve. «Bratte» etterspørsels- og tilbudskurver omtales iblant som «uelastiske», mens «slake» etterspørsels- og tilbudskurver omtales som «elastiske». Dette er unøyaktig, for langs etterspørselskurven vil elastisiteten variere med mindre kurven er helt vertikal eller horisontal. Hvor «bratt» eller «slak» en (lineær) etterspørselskurve er, har imidlertid påvirkning på hvor stort det elastiske og uelastiske segmentet av kurven er.

## Referanser


## Litteratur
* McConnell, Campbell R.; Brue, Stanley L. (2009). *Economics: Principles, Problems, and Policies* (18. utgave). New York: McGraw-Hill. .
Francis Newlands

**Francis Griffith Newlands** (født 28. august 1846 i Natchez i Mississippi, død 24. desember 1917 i Washington, D.C.) var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerte delstaten Nevada i begge kamrene av USAs kongress, først i Representantenes hus 1893–1903 og siden i Senatet fra 1903 fram til sin død.

Han er kjent for Newlands' Resolution som offisielt annekterte Territoriet Hawaii. 

Newlands studerte ved Yale University og fortsatte siden med jusstudier ved Columbian College (nå George Washington University). Han flyttet 1870 til San Francisco og arbeidet der som advokat. Han flyttet i 1888 til Nevada.

Newlands etterfulgte i 1893 Horace F. Bartine som kongressmedlem. Han etterfulgte deretter i 1903 John P. Jones som senator for Nevada. Han døde i desember 1917 i embetet og etterfølgeren Charles B. Henderson tiltrådte embetet i januar 1918.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*   Political Graveyard
*   Francis Newlands hos Find a Grave