Wallis-Alpene

**Wallis-Alpene**, eller **Valais-Alpene** (sjeldnere *De penninske Alper*), er en fjellkjede i Sveits og Italia. Den utgjør en del av Alpenes hovedkam og omfatter de høyeste fjellene i Sveits og noen av de høyeste fjellene i Italia. Av Alpenes 82 fjelltopper over 4000&nbsp;moh. ligger nøyaktig halvparten i Wallis-Alpene. Det mest kjente fjellet i Wallis-Alpene er Matterhorn (4478&nbsp;moh.), mens Dufourspitze (4634&nbsp;moh.) er den høyeste toppen.

## Avgrensning
Wallis-Alpene begrenses
* i syd av Aostadalen (mot Gran Paradiso-massivet),
* i vest av Store St. Bernhard (mot Mont Blanc-massivet),
* i nord av Rhônedalen (mot Bern-Alpene),
* i nordøst av Simplonpasset (mot De lepontinske Alper),
* i øst av Val d'Ossola og Lago Maggiore (også mot De lepontinske Alper).

I sydøst, mellom byene Arona og Biella, grenser Wallis-Alpene til Posletta.

Som grense til Mont Blanc-massivet nevnes til tider også Ferretpasset (som ligger litt vest for Store St. Bernhard). Grensen til De lepontinske Alper trekkes også ved Griespasset (et godt stykke nordøst for Simplonpasset).

## Daler
Det fins flere større og mindre daler med permanente bosetninger i Wallis-Alpene (navnet på den største landsbyen er gitt i parentes). Med klokka, begynnende lengst i syd, er dette:
* Aostadalens nordlige sidedaler, som strekker seg inn i Wallis-Alpene fra syd (oppført i øst-vestlig rekkefølge):
** *Valle del Lys* (Gressoney)
** *Val d'Ayas* (Ayas)
** *Valtournenche* (Valtournenche)
** *Valpelline* (Rosian)
* Rhônedalens sydlige sidedaler, som strekker seg inn i Wallis-Alpene fra nord (oppført i vest-østlig retning):
** *Val de Bagnes* (Bagnes)
** *Val d'Hérémence* (Hérémence)
** *Val d'Hérens* (Evolène)
** *Val d'Anniviers*/*Val de Zinal* (Ayer)
** *Mattertal* (Zermatt)
** *Saastal* (Saas Fee)
* Val d'Ossolas vestlige sidedaler, som strekker seg inn i Wallis-Alpene fra øst (oppført i nord-sydlig rekkefølge):
** *Val Divedro* (Varzo))
** *Valle Antrona* (Antrona)
** *Val Anzasca* (Castiglione)
* Til slutt strekker *Valsesia* (Varallo) seg inn i Wallis-Alpene fra Posletta i sydøst.

## Videre inndeling
Wallis-Alpene kan deles inn i flere fjellmassiv:
* *Grand Combin-massivet* (4314&nbsp;moh. i Grand Combin de Grafeneire) ligger lengst vest, og danner forbindelsen til Mont Blanc-massivet.
* *Weisshorn-Matterhorn-massivet* (4505&nbsp;moh. i Weisshorn) ligger øst for det foregående (adskilt gjennom Val d'Hérens, Collonpasset og Valpelline).
* Wallis-Alpenes sentrale fjellmassiv, *[[Monte Rosa]]* (4634&nbsp;moh. i Dufourspitze), ligger øst for det foregående (adskilt gjennom Mattertal, Teodulpasset og Valtournenche).
* *Mischabel-Weissmiess-massivet* (4545&nbsp;moh. i Dom) ligger nordøst for Monte Rosa, og danner forbindelsen til Leone-massivet i De lepontinske Alper. (Grensen til Wallis-Alpenes øvrige massiv går ved Val Anzasca.)
* *Biella-Alpene* (2579&nbsp;moh. i Punta Lazoney) ligger syd for Monte Rosa (adskilt gjennom Loopasset fra Monte Rosa).
* *Cusio-Alpene* (2395&nbsp;moh. i Altemberg) ligger øst for Monte Rosa (adskilt gjennom Valsesia fra Biella-Alpene).

De fire første massivene inngår i Alpenes hovedkam. De to sistnevnte ligger sydøst for denne.

I de inndelingene som trekker Wallis-Alpenes (nord)østlige grense ved Griespasset, regnes Leone-massivet som en del av Wallis-Alpene, ikke som en del av De lepontinske Alpene.

## Topper
Viktige topper i Wallis-Alpene er 
* Dufourspitze (4634 moh.)
* Dom (4545 moh.)
* Liskamm (4527 moh.)
* Weisshorn (4505 moh.)
* Täschhorn (4491 moh.)
* Matterhorn (4477 moh.)
* Dent Blanche (4356 moh.)
* Castor (4228 moh.)
* Zinalrothorn (4221 moh.)
* Rimpfischhorn (4199 moh.)
* Dent d'Hérens (4171 moh.)
* Pollux (4092 moh.)

## Kultur
I Wallis-Alpene møtes flere kulturkretser og språk. I&nbsp;de nordøstlige dalene snakkes alemanniske dialekter av tysk. Walserfolket, som taler en alderdommelig form for alemannisk, har i middelalderen også bosatt seg i de øverste traktene av flere daler på sydsiden av Monte Rosa (Valle del Lys, Valsesia, Val Anzasca, Val Divedro). I&nbsp;de vestlige dalene ble det tidligere snakket frankoprovençalsk. Mens dette språket nesten har forsvunnet til fordel for fransk i nordvest (bortsett fra en form for frankoprovençalsk *[[patois]]*), snakkes det fremdeles frankoprovençalsk i sydvest (men blandet med fransk og italiensk). I&nbsp; de sydøstlige dalene snakkes piemontesiske dialekter av italiensk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*