open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Veier til vår tid

***Veier til vår tid*** er en norsk dokumentar-serie om nyere norsk historie som ble sendt på NRK i 1991. Dokumentaren omhandler Norges historie fra 1950 til 1990. Seriens medforfatter og hovedansvarlig, Reidar Hirsti, hevdet at Norge i løpet av disse 40 årene gjennomgikk flere og mer dramatiske forandringer enn noen annen historisk epoke. Han viser utviklingen fra et samfunn preget av tillitsfull fremtidstro til dagens konfliktfylte virkelighet.  Hver episode er bygd opp rundt ett tema og benytter seg mye av arkivopptak. Serien var den største norske dokumentarsatsing til da og kostet syv millioner å produsere. Den ble sendt på søndager.

Per Selstrøm var prosjektansvarlig for serien. Han hadde regien sammen med Hanne Hoel og Johs. Kalvemo. Andre sentrale personer i redaksjonen var Veslemøy Kjendsli og Yngvar Ustvedt. Arbeidet med serien ble påbegynt sommeren 1988.

Serien hadde også enkelte kritikere. Blant annet Karl Emil Hagelund, som mente at serien til tider gav inntrykk av at det var sosialdemokratiet alene som hadde sørget for den gode utviklingen i Norge - at det bare var Einar Gerhardsen og hans folk som hadde bygget opp Norge på femti- og sekstitallet. Journalist Knut Bøckman stilte seg også noe kritisk til serien og mente deler av den var for politisk vridd mot venstre.

## Episoder
# Miljøvern
# Fremveksten av velferdsstaten
# Kultur
# Forbrukersamfunnet
# Nye politiske vinder
# Kvinner i idretten
# Familien, ekteskap og nye samlivsformer
# Medierevolusjonen
# Ungdomsopprør
# Masseturisme, innvandring og flerkultur
# Samene
# Kirken og nyreligiøshet
# Oljealderen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Josia Thugwane

**Josia Thugwane** (født 22. april 1971 i Bethal) er en sørafrikansk maratonløper, og landets første sorte OL-vinner.

Den første maratonseieren kom under det sørafrikanske mesterskapet i 1993. I 1995 vant han Honolulu Marathon. 

Under OL 1996 gikk han til topps i maratonløpet, bare tre sekunder foran Lee Bong-Ju fra Sør-Korea og åtte sekunder foran Erick Wainaina fra Kenya. 

Thugwane ble i 2011 tildelt Ikhamanga-ordenen i sølv for sine olympiske meritter og idrettsinnsats. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
MathWorld

**MathWorld** er et nettbasert matematikk-referanseverk, sponset av Wolfram Research Inc., skaperne av Mathematica. Den er også delvis finansiert av National Science Foundations National Science Digital Library ved University of Illinois at Urbana-Champaign.

## Eksterne lenker
* 
* Eric Weisstein's account of the suit
Hollis Conway

**Hollis Conway** (født 8. januar 1967 i Chicago) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver som konkurrerte i høydehopp.

Hollis ble sølvmedaljør under OL 1988 i Seoul med et hopp på 2,36 bak 
Gennadij Avdejenko‎ (2,38) og foran bronsemedaljørene Patrik Sjöberg og Rudolf Povarnizyn begge 2,36. Tre år senere under VM 1991 kom han på tredjeplass med høyden 2,36 bak landsmannen Charles Austin (2,38) og kubanen Javier Sotomayor (2,36). Under OL 1992 i Barcelona tok han bronse med et hopp på 2,34 samme høyde som gullmedaljevinner Javier Sotomayor og toer Patrik Sjöberg. Conways personbeste er 2,40.

## OL-medaljer
* OL 1988  Seoul - sølv i høydehopp
* OL 1992  Barcelona - bronse i høydehopp
## VM-medaljer
* VM 1991  Tokyo -  bronse i høydehopp
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Våg og vinn

***Våg og vinn*** er et norsk gameshow med Jarl Goli og Lise Nilsen som gikk på TV3 i 1997. Programmet var kopiert ifra den australske serien "Who Dares Wins"; lignet på ''Fear Factor'', og skulle appellere til det norske folks vilje til å være med på noe sprøtt med penger som belønning. Man fikk blant annet se en kvinne som lot seg overfalle av 50 000 bier; En journalist balanserende på et smalt jernrør, over en 120 meter bred og 1000 meter dyp kløft i Lysefjorden. Mia Gundersen var også en av dem som ble utfordret til å ta sjansen i serien. Man hadde også utfordringer av det mer harmløse slaget, som å svinge en rockering rundt livet i ti sekunder eller å banke et egg i pannebrasken. For de mest uskyldige utfordringene kunne man vinne 200 kr og for de mer dristige - en tusenlapp. Programmet gikk på torsdager.

Premieren ble sett av 92 000. Premieren av sesong to ble sett av 137 000.

## Referanser
Wesenstund

***Wesenstund*** var et norsk direktesendt talkshow med Rolv Wesenlund som gikk på Norsk TV1 i 1989, og på TVNorge fra 1994 til 2000. Han hadde med seg Kari Stokke på piano.

Programmet ble sendt på søndagskveldene og hadde et forholdsvis stort fokus på kultur. Tonen i programmet var avdempet, lun og lite konfronterende. De musikalske innslagene var fremtredende. Programmet tok et tilbakeblikk på uken som hadde gått og inviterte gjester som hadde utmerket seg denne uken.

Hver sending startet med sangen "Vår beste tid er nå".

## Historikk
Programmet startet opprinnelig opp på Norsk TV1, hvor Wesenlund var en av drivkreftene. Da denne kanalen ble nedlagt den 16. juni 1989 gikk programmet en kort periode på TVNorge inntil det ble nedlagt i slutten av juni 1989. Den 6. februar 1994 gjenoppstod det på TVNorge og gikk frem til påsken 2000.

## Striden rundt nedleggelsen
Høsten 1999 ble programmet besluttet nedlagt av ledelsen i TVNorge. Denne avgjørelsen skapte en seerstorm mot TVNorge, spesielt siden programmet var blant de mest sette hos kanalen. Kanalens direktør, Pål Trælvik, sa at årsaken til beslutningen var at seerne var så gamle og at de derfor ikke var så interessante for annonsørene.

Wesenlund ble meget opprørt over beslutningen og rettet kraftige skyts mot kanalens ledelse. I en duell med Jens-Petter Gjelseth på Per Ståle Lønnings debattprogram *[[Sentrum (TV-program)|Sentrum]]*, mente han at TVNorge tok feil når de ville velge bort en kjøpesterk voksen seergruppe. Han mente videre at beslutningen skyldtes holdningene til de amerikanske eierne og at amerikanske TV i all hovedsak handlet om reklame. Wesenlund uttalte senere at han aldri mer ville ha noen befatning med TVNorge.»

Etter noen uker snudde ledelsen og bestemt at programmet skulle sendes en runde til på nyåret. Og i januar 2000 var *Wesenstund* tilbake med nye sendinger. Denne gangen fra SAS-hotellet i Oslo. Programmet ble avsluttet for godt ved påsketider. Siste sending gikk på palmesøndag. Beslutningen om å nedlegge programmet ble tatt av Wesenlund og TV-kanalen i fellesskap.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Åpningsvignett (Youtube)
XYZ

***XYZ*** er et norsk talkshow med Petter Nome som gikk på NRK1 i 1997. Konseptet gikk ut på at Nome skulle sitte med en sort hette over hodet på en scene i et studio med publikum. Han skulle der forberede seg på å møte en kjent nordmann som han skulle intervjue. Han viste ikke noe om hvem denne gjesten var. Intervjuet skulle taes på sparket. Programmet gikk på fredager.

Premieren ble sett av 587 000.

## Referanser
Æres den som æres bør

***Æres den som æres bør*** er et norsk underholdningsprogram med Knut Bjørnsen som gikk på NRK i 1995. Bjørnsen inviterte kjente og ukjente nordmenn til studio for intervju. I hvert program deltok også en kåsør, deriblant Per Inge Torkelsen, Odd Børretzen, Kjell Aukrust, Herbjørn Sørebø og Øyvind Thorsen. Programmet innbefattet også en musikalsk konkurranse som het Grand Prix-duellen, og som gikk ut på å kåre Norges norske bidrag til Melodi Grand Prix 1995.

Programmet ble sendt på lørdagskveldene og ble sett av mellom  og 1,2 millioner.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Yao Lee

**Yao Lee** (kinesisk: 姚莉, pinyin: *Yáo Lì*, født 姚秀雲 *Yáo Xiùyún,* født 19. juli 1922 i Shanghai i Kina, død 19. juli 2019 i Hongkong), også kjent som **Yiu Lei** og **Miss Hue Lee**, var en kinesisk sangerinne fra 1930- til 1970-årene og søster til Yao Min.  I 1940-årene ble hun en av de syv store sangstjerner.

Hun begynte å opptre på radio i Shanghai 13 år gammel, og fikk platekontrakt med et studio i Hongkong. Etter den kommunistiske maktovertagelse i 1949 ble hennes type populærmusikk ansett som suspekt i Folkerepublikken Kina og Yao flyktet til Hongkong i 1950 og fortsatte sin sangerkarriere der. Det ble laget over 400 grammofoninnspillinger med henne.

Hun døde den 19. juli 2019, 96 år gammel. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* "Restoring China"
* "姚莉" (Yao Lee)  i 百度百科 (Baidu Encyclopedia) 
* Foto av en Yao Lee og Yao Ming-singleplate
Geir Stian Ulstein

**Geir Stian Orsten Ulstein** (født 22. august 1982 på Reinsvoll) er en norsk forfatter. Ulstein har mastergrad i historie fra Universitetet i Oslo.

Ulstein er barnebarn av legen og krigsfangen Torvald Ulstein og debuterte høsten 2007 med romanen *Piggtrådroser*. Torvald Ulstein ble arrestert i 1943 sammen med andre norske studenter og sendt i fangenskap til Tyskland. Hele livet var han taus om opplevelsene, inntil helt på slutten hvor han fortalte om sine opplevelser. Bestefaren skrev tre manuskripter da han kom tilbake til Norge, ett av dem sammen med medfangen Anker Thorsrud. De ble lagt vekk og lå bortgjemt i 50 år inntil han fortalte barnebarnet om dem.

Han ga ut sine to første romaner under navnet *Geir Stian Orsten Ulstein*.

## Utgivelser
* *Drømmen om Roma*, ukjent forlag
* *Piggtrådroser* – Gyldendal Norsk Forlag, 2005, ISBN 978-82-05-37490-4
* *Flammeskygger* – Gyldendal Norsk Forlag, 2009, ISBN 978-82-05-39534-3
* *En vakker dag* – Juritzen Forlag, 2011, ISBN 978-82-82-05222-1
* *En dag i livet* - Juritzen Forlag, 2013, 9788282053440
* *Drømmenes Fjell* - Spartacus Forlag, 2015
* *Martins vei til toppen* - Juritzen Forlag, 2015
* *Våre fremste motstandsmenn* - Spartacus, 2016
* *Barnas Lindesnes. De flotteste turene* - Torbegge, 2016
* *71 bakker du må sykle i Norge* - Fri Flyt, 2017
* *[[Klassiker (sykkelritt)#Monumentene|Monumentene]] : syklingens endagsklassikere* - Fri Flyt, 2018
* *Løperkongens Skygge : fra Paris til Moskva i fotsporene til [[Mensen Ernst|Mensen]]* - Fr Flyt, 2019, ISBN 978-82-93090-75-5

## Referanser


## Eksterne lenker
*Presentasjon av Geir Stian Ulstein i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
* Forfatterside Juritzen forlag
* Forfatterside Spartacus forlag
Moselik

Et **moselik** eller **myrlik** er levninger av et menneske funnet i en myr. Slike levninger er gjerne godt bevarte på grunn av fravær av nedbrytende oksygen, og tilstedeværelsen av konserverende aktive stoffer i myren. Et moselik har gjennomgått en naturlig mumifisering. Et av de best kjente moselik er Tollundmannen som er funnet nær Silkeborg i Jylland, og kan sees i Silkeborg Museum. Den best bevarte skal være Grauballemannen som kan sees på Moesgård Museum.

Både Tollundmannen og Grauballemannen er drept, og det er usikkert om de er henrettet som straff for forbrytelser, eller som en ofring.

## Etymologi
Ordet *mose* betyr «myr» på dansk, og kommer av norrønt *mosi*. De fleste moselikene - «myrlik» på norsk - er funnet i Danmark. Men moselik er også funnet i Tyskland, Nederland, Storbritannia og Irland. Mange ble funnet under graving av torv til brensel. Moselik er også funnet i Norge, men fordi norske myrer har annen surhetsgrad enn de sørskandinaviske, er som regel liket redusert til et mer eller mindre bevart skjelett.

## Kjente moselik
* Bringebærjenta, fra 3105-2935 f.Kr., funnet nær Falköping i Sverige
* Cladh Hallan-mumiene, fra 1600-1300 f.Kr., funnet på South Uist, Skottland.
* Haraldskærkvinnen, fra 490 f.Kr., funnet i 1835 i Jylland, Danmark.
* Borremoselikene, fra 400-700 f.Kr., funnet på 1940-tallet i Himmerland, Danmark.
* Tollundmannen, fra 400 f.Kr., funnet i 1950 i Jylland, Danmark.
* Clonycavan-mannen, fra 392-201 f.Kr., funnet i 2003 i County Meath, Irland
* Old Croghan-mannen, fra 362-175 f.Kr., funnet i 2003 County Offaly, Irland.
* Grauballemannen, fra ca. 290 f.Kr., funnet i 1952 i Jylland, Danmark.
* Ydepiken, 170 f.Kr.–230 e.Kr., funnet i 1897 nær Yde, Nederland.
* Weerdingemennene, fra 160-220 f.Kr., funnet i Drenthe, Nederland i 1904.
* Lindow-mannen, fra 2 f.Kr.– 119 f.Kr., funnet i 1984 i Cheshire, England.
* Bockstensmannen, fra 1290-1430 e.Kr., funnet i 1936 i Varberg, Sverige.
* Uchter Moor-piken, funnet i 2000 i Uchte, Tyskland.
* Windeby I, funnet i 1952 i Schleswig-Holstein, Tyskland.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Moselik'', artikkel hos Store norske leksikon
* ''Døden i myra'', artikkel om myrlik hos Norgeshistorie.no
* ''Porten til den andre verden'', artikkel om ofringer i myrer hos Norgeshistorie.no
Hvalstrand bad

**Hvalstrand bad** ligger på vestsiden av ytre delen av Leangbukta i Asker kommune og ble tegnet av arkitekten Andre Peters i funksjonalisme. Badet sto ferdig første gang i 1934 og besto av stupetårn, uværskur, rutsjebane, kiosker og ledelsens pjoltersted, Direksjonen.

Hvalstrand bad og Ingierstrand bad i Bunnefjorden er de to viktigste, offentlig tilgjengelige badene på hver sin side av Oslo fra mellomkrigstiden og i de første tiårene av etterkrigstiden, og er fortsatt åpne for publikum.

I 1996 ble bygningene fredet etter å ha blitt total-renovert. Restaurantbygningen drives i dag som restaurant og selskapslokale av Sult AS. Området eies av Asker kommune, og er statlig sikret som offentlig friluftsområde med egen forvaltningsplan.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Olavsrosa  hos Norsk Kulturarv
Tollundmannen

**Tollundmannen** er et spesielt godt bevart moselik, som ble funnet under torvutgravning i en myr nær Bjeldskovdal i Midtjylland i Danmark den 6. mai i 1950. Liket var i så god befatning at det ble rapportert til politiet i Silkeborg i den tro at det dreide som offeret for et nylig begått mord.

Tollundmannen var mellom 30 og 50 år gammel da han ble kvalt og kastet i myra, altså eldre enn de fleste myrlikene som er funnet. Med sine 1,61 meter var han også svært kortvokst. Gjennomsnittshøyden for voksne skandinaviske menn i steinalderen var på 1,65 meter (tilsvarende kroppshøyden ca. 1850), men økte til et høydepunkt i jernalderen på 1,72 meter (mot 1,64 meter for kvinner). Tilsvarende kroppshøyde oppnådde man først igjen på 1900-tallet. Disse variasjonene skyldtes trolig vekslende kosthold og leveforhold, som var gode på Tollundmannens tid. Rester etter tauet ble funnet omkring halsen på mannen, som trolig døde ca. 280 f.Kr. Man vet ingen ting om årsaken til at han ble drept. Han kan således ha vært et menneskeoffer eller en forbryter. Siden nakkevirvlene ikke er forskjøvet, må han ha blitt kvalt langsomt, ikke hengt.

Tollundmannen finnes i dag utstilt ved Silkeborg Museum på Silkeborg hovedgård. 

Han var ikke det første myrliket i området. Bare 80 meter unna hadde en bonde i 1938 funnet liket av **Elling-kvinnen**, som levde i samme perioden som Tollundmannen, og var 25-30 år gammel da hun døde. Hun ble hengt i et lærbelte, og under fletten hennes finnes avtrykket løkken etterlot seg. Elling-kvinnens lik var så ødelagt at man ikke kunne se om det var mann eller kvinne, og først i 1976 ble det skikkelig undersøkt. 

Allerede i 1927 ble det første liket funnet i samme myren, men straks tildekket da en grøft raste sammen over det. Kanskje ligger det ennå rester av det i myren.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Tollundmannen.dk
* Silkeborg Museum
Less Than Jake

**Less Than Jake** er et band fra Gainesville i Florida. Bandet består av de fem medlemmenne Chris Demakes, Roger Manganelli, Peter Wasilewski, Vinnie Fiorello og Buddy Schaub.

## Diskografi

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Park Grammofon

**Park Grammofon** (etablert 2004 i Oslo) er et norsk plateselskap.
Det drives av Musikkloftet AS og har som formål å gi ut akustisk musikk, ofte i jazz- og visesjangeren.
## Utgivelser
*Sissel Vera Pettersen og David Thor Jonsson, *Disappearhear* (PGCD 101, 2004)
*Skomsork, *Skomsork* (PGCD 102, 2004)
*Frank Havrøy og Richard Johnsen, *Den lange taushet* (PGCD 103, 2004)
*Urban Visions (Sølvi Hansen og Bjørn Bolstad Skjelbred), *Urban songs* (PGCD 104, 2005)
*Carl Petter Opsahl, *Improvisions* (PGCD 105, 2005)
*Andreas Rønbeck, *The superwish album* (PGCD 106, 2006)
*Gunhild Nyborg, *Transitions* (PGCD 107, 2006)
*Anne Lande og Per Husby, *Sakte sanger* (PGCD 108, 2006)
*Sarah Nebel, *Great white* (PGCD 109)
*Steinar Nickelsen, Vigleik Storaas og Håkon Mjåset Johansen, *Excess luggage* (PGCD 110, 2008)
*Majken Christiansen, *Comes love* (PGCD 111, 2008)
*Nora Brockstedt, *Nora – for svingende!!!* (PGCD 112, 2008)
*Lucky 7, *Lucky moments* (PGCD 113, 2009)
*Steinar Raknes, *Tangos, ballads and more* (PGCD 114, 2008)
*Carl Petter Opsahl, *Love, the Blues* (PGCD 115, 2008)
*Anne Lande og Per Husby, *Helt nær* (PGCD 116, 2009)
*Ole Reinlund, *DEG* (PGCD 117, 2009)
*Jeremy Rose, *Chiba* (PGCD 118, 2010)
*Aphrodisiac (Anja Skybakmoen, Magnus Wiik, Svein Magnus Furu, Adrian Myhr og Tore T. Sandbakken), *Yearning* (PGCD 119, 2010)
*Cecilie Duus, *Honestly* (PGCD 120, 2010)
*Ekko (Tone Elisabeth Braaten, Steen-Vidar Larsen. Øvrige musikere: Frøydis Grorud, Trond Nilsen, Jo Asgeir Lie, Stig Hvalryg, Hermund Nygård), *Vindfløytesong* (PGCD 121, 2010)
*Karl Heldal, *Naken med klærne på* (PGCD 122, 2010)
* Karin Kilden, Spor (PGCD123, 2014)
*Munch Piano Duo, *Rachmaninoff Piano Duets* (PGCD113, 2021)
## Referanser
Sergej Martynov

**Sergej Anatoljevitsj Martynov** (russisk: Сергей Анатольевич Мартынов; belarusisk: , Siarhjej Anatoljevitsj Martynaw; født 18. mai 1968) er en belarusisk sportsskytter, opprinnelig fra Russland. Selv om han er i verdenstoppen i 50 m rifle, tre stillinger, er det i 60 skudd liggende han har hatt størst suksess. I 2006 og 2010 ble han verdensmester i øvelsen og han har mange seirer i verdenscupstevner og verdenscupfinaler. Han har også skutt fullt hus; 600 poeng, flere ganger enn noen annen skytter. Under Sommer-OL 2012 i London tok han endelig olympisk gull etter at han som eneste skytter skjøt fullt hus i innledende skyting, og deretter fortsatte med å sette ny rekord i finalen med 105,5 poeng. Han var 4,3 poeng foran sølvvinner Lionel Cox fra Belgia, mens slovenske Rajmond Debevec tok bronsen 0,2 poeng etter sølvplassen.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sarah Waters

**Sarah Waters** (født 21. juli 1966) er en britisk forfatter. Hun er best kjent for sin romaner med handling fra viktoriatiden og med en lesbisk hovedfigur, eksempelvis *Tipping the Velvet* og *Fingersmith*.

## Liv og virke
Waters er ph.d.-grad i engelsk litteratur fra Universitetet i London. Hun tok bachelorgraden ved Universitetet i Kent og mastergraden ved Universitetet i Lancaster.

Hun gikk direkte fra å skrive doktorgradsavhandling til å skrive romaner, og debuterte i 1998 med *Tipping the Velvet*, som vant en lang rekke priser og ble oversatt til 24 språk. Waters skriver romaner og kriminalromaner med historiske motiv, bøkene har gjennomgående lesbiske tema. Alle hennes bøker har vunnet priser, og hun er blitt nevnt som en av Storbritannias mest lovende unge forfattere. I 2003 ble hun British Book Awards Author of the Year.

Romanen *Tipping the Velvet* ble i 2002 filmatisert som fjernsynsserie av BBC Two. *Fingersmith* ble filmatisert som TV-serie av BBC One i 2005. I 2016 ble også filmen «The Handmaiden» laget basert på «Fingersmith».

Waters ble i 2019 utnevnt til offiser av Order of the British Empire (OBE) for sin innsats for litteratur.

## Bibliografi
### Originale utgivelser
* *Tipping the Velvet* (1998)
* *Affinity* (1999)
* *Fingersmith* (2002)
* *The Night Watch* (2006)
* *The Little Stranger* (2009)
* The Paying Guests (2014)

### Oversettelser til norsk

### Akademiske verker
* (1994): «'A Girton Girl on a Throne': Queen Christina and Versions of Lesbianism, 1906-1933» i: *Feminist Review* (46): 41–60. doi:10.2307/1395418
* (1995): «'The Most Famous Fairy in History': Antinous and Homosexual Fantasy» i: *Journal of the History of Sexuality* **6** (2): 194–230. doi:10.2307/3704122
* (1995): *Wolfskins and togas : lesbian and gay historical fictions, 1870 to the present* (PhD thesis), Queen Mary, University of London

## Priser og utmerkelser
* Betty Trask Award 1999, for *Tipping the Velvet*
* Library Journal's Best Book of the Year 1999, for *Tipping the Velvet*
* Mail on Sunday/John Llewellyn Rhys Prize 1999, for *Tipping the Velvet*
* New York Times Notable Book of the Year Award, for 1999, for *Tipping the Velvet*
* Lambda Literary Award for Fiction 2000, for *Tipping the Velvet*
* Stonewall Book Award (American Library Association GLBT Roundtable Book Award) 2000, for *Affinity*
* Ferro-Grumley Award for Lesbian and Gay Fiction 2000, for *Affinity*
* Somerset Maugham Award for Lesbian and Gay Fiction 2000, for *Affinity*
* Sunday Times Young Writer of the Year Award 2000, for *Affinity*
* British Book Awards Author of the Year 2002, for *Fingersmith*
* Ellis Peters Award 2002, for *Fingersmith*
* South Bank Award for Literature 2003
* British Book Awards Author of the Year 2003
* Lambda Literary Award 2007, for *Fingersmith*
* British Book Awards Book of the Year 2007, for *Night Watch*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  British Council: Biografi og bibliografi
*  AfterEllen: Interview med Sarah Waters, 2006
*  The Bat Segundo Show: Podcast interview med Sarah Waters
Johanna

**Johanna** er et kvinnenavn med opprinnelse i hebraiske *Yochanan*, som betyr «Gud er nådig».

## Etymologi
*Johanna* er en latinsk form av *Ioanna* (gresk: Ιωαννα), et gresk kvinnenavn dannet av mannsnavnet *Ioannes* (gresk: Ιωαννης). Dette er igjen en gresk form av hebraiske *Yochanan*, som betyr «Gud er nådig».

*Joanna* er en engelsk og polsk form av navnet, og *Juana* en spansk form av navnet. *Johanne* er en fransk og nordisk form av navnet.

## Utbredelse
*Johanna* er nevnt i tre vers i Bibelen, og er dermed blant de hundre oftest nevnte kvinnenavnene i Bibelen.

*Johanna* er kjent brukt i Sverige i 1312, og i Norge fra 1400-tallet. I Sverige har navnet vært mest populært fra 1980-årene og utover.  

Navnet var vanlig i Norge på 1800-tallet og fram til 1930-årene og hadde en popularitetstopp med 0,8 % i 1886. Navnet var spesielt populært spesielt på Vestlandet, og i Trøndelag og Nord-Norge. Navnet ble igjen populært fra 2000-årene.

Formen *Joanna* ble vanlig i engelsk-talende land på 1800-tallet, og var mest populær i 1970- og 1980-årene.

*Johanna* har navnedag 28. mars i Ungarn, 21. juli i Sverige og Finland, 15. august i Estland, 12. desember i Tyskland og 15. desember i Latvia.

|}

## Navnedag
*Johanna* har navnedag i flere land, oftest 30. mai, men har ikke noen norsk navnedag.

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Johanna van Brabant (1322–1406), nederlandsk hertuginne
* Johanna Sophia av Bayern (ca. 1373–1410), østerriksk hertuginne
* Johanna Koerten (1650–1715), nederlandsk silhuettkunstner
* Johanna Eleonora De la Gardie (1661–1708), svensk forfatter
* Johanna Dorothea Lindenaer (1664–1737), nederlandsk forfatter
* Johanna Helena Herolt (1668–1723), tysk-nederlandsk stillebenmaler
* Johanna Corleva (1698–1752), nederlandsk oversetter og lingvist
* Johanna Löfblad (1733–1811), svensk skuespiller
* Johanna Berglind (1816–1903), svensk tegnspråklærer
* Johanna Spyri (1827–1901), sveitsisk barnebokforfatter, kjent for Heidi
* Johanna Jachmann-Wagner (1828–1894), tysk mezzosopran
* Johanna van Gogh-Bonger (1862–1925), nederlandsk kunstformidler, svigerinne til Vincent van Gogh
* Johanna Loisinger (1865–1951), østerriksk operasanger
* Johanna Kirchner (1889–1944), tysk motstander av naziregimet
* Johanna Lindsey (1952–2019), amerikansk forfatter av romantiske romaner
* Johanna Braddy (født 1987), amerikansk skuespiller
* Johanna Larsson (født 1988), svensk tennisspiller
* Johanna Konta (født 1991), britisk tennisspiller
* Johanna Long (født 1992), amerikansk racingfører

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Angela

**Angela** er et opprinnelig italiensk kvinnenavn som betyr «engel». Navnet er i dag vanlig i mange land, blant annet i Italia, Spania og DR Kongo. En navnebærer er den tyske politikeren Angela Merkel som var Tysklands forbundskansler fra 2005 til 2021.

## Etymologi
*Angela* har opprinnelse i det latinske ordet *angelus*, «engel». Dette ordet har igjen opprinnelse i det greske *angelos* (*αγγελος*), «budbringer». Angela kan også være en kortform av Angelika, samtidig som Angelika er brukt som kjæleform av Angela. Angela har navnedag 7. desember i Sverige.

## Utbredelse

*Angela* er kjent brukt i Italia fra 1200-tallet. Det ble tatt i bruk i den engelsktalende verden fra 1600-tallet.

*Angela* var et vanlig navn i England fra 1940-årene til 1970-årene.

I USA var *Angela* et populært navn fra 1960-årene til 1980-årene.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Angela Lansbury (1925–2022), britisk-amerikansk skuespiller
* Angela Carter (1940–1992), britisk forfatter og journalist
* Angela Davis (født 1944), amerikansk aktivist, filosof og professor
* Angela Merkel (født 1954), tysk politiker, tidligere kansler
* Angela Bassett (født 1958), amerikansk skuespiller
* Angela Gheorghiu (født 1965), rumensk operasanger
* Angela Lee (født 1996), kanadisk-amerikansk MMA-utøver

## Navnedag
*Angela* har navnedag i flere land, oftest 27. januar. Den norske navnedagen er .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Louise av Preussen

**Louise Marie Elisabeth av Preussen** (født 3. desember 1838, død 23. april 1923) var storhertuginne av Baden. Hun var datter av Wilhelm I, senere keiser av Tyskland, og av hans hustru, dronning Augusta av Preussen, senere keiserinne av Tyskland. Louise etablerte *Den badiske kvinneforeningen*, en forløper til Røde Kors-foreningen i Tyskland, 

Hun ble 20. september 1856 gift med storhertug Fredrik I av Baden. Paret hadde tre barn:
* Storhertug Fredrik II av Baden (1857–1928), den siste av storhertugene før det tyske monarkiet falt under novemberrevolusjonen i 1918.
* Victoria (1862–1930), gift med Gustav V, og senere dronning av Sverige, samt Norges kronprinsesse til 1905
* Ludvig av Baden (1865–1888).

Louise av Baden var tippoldemor til Carl XVI Gustav av Sverige.

## Eksterne lenker
* 
* Biografi (eng)
Øystein og meg

***Øystein og meg*** er en norsk humorserie med Øystein Bache og Rune Gokstad som gikk på NRK1 fra 1997 til 2001. Programmet var i hovedsak studiobasert, men inneholdt en rekke ferdiginnspilte innslag. Serien hadde også enkelte musikalske innslag. Innslagene med «Lompisene», Backstadgutane og «Villmarkshjørnet» var faste innslag gjennom hele serien.

Innslaget «Helpdesk» skrevet av Knut Nærum (med de to middelaldermunkene) ble lagt ut på YouTube i 2007 og ble raskt et internettfenomen. Samme år kåret det amerikanske databladet *[[Computerworld]]* det til verdens morsomste tech-video.

Premieren av sesong en ble sett av , premieren av sesong to  mens premieren av tredje sesong ble sett av .

## Vinteren 1997
Første sesong av denne humorserien hadde faste innslag med de to mystiske herrene, «Lompisene». Andre innslag var Backstadgutane og de to skytegale herrene i «Villmarkshjørnet».

## Høsten 1999
Nytt andre sesong var en krimføljetong med verdens rikeste detektiver, «Røkke og Gjelsten». Disse drev et noe utradisjonelt politiarbeid og hadde en afroamerikansk sjef, nemlig bestefar Cosby (spilt av Earle Hyman).

«Tre brødre i syden» var en annen føljetong. Denne handlet om Bård, Per og Bror Paus fra Nordvestlandet. Bror fikk imidlertid seerne aldri se da han kjørte kamera. I syden støtte brødrene på ymse problemer, damer og sprit for eksempel. De har etterlatt seg en hjemmevideo fra en ferietur på Kanariøyene. Videoen ble funnet gjenglemt på Gardermoen, og har på mystisk vis havnet i NRK. Den er opptakene fra disse som seerne får se (etter inspirasjon fra grøsseren *[[The Blair Witch Project]]*).

Sesongen inneholdt gjensyn med «Lompisene», Backstadgutane og «Villmarkshjørnet».

## Høsten 2001
Også i tredje sesong ble det gjensyn med Lompisene og de to skyteglade karene i «Villmarkshjørnet».

Nye bekjentskaper var Fred og crooneren som oppholdt seg i en røykfylt pianobar, hjelpsomme Gjermund som hjelper alle han kommer over, Agent 009, en kollega av James Bond. I tillegg dukket «Kjell Inge Røkke» opp nå og da for å gi gode råd om hverdagslige ting. En annen figur gikk under navnet Spørsmål-Stein. Han stilte heller et spørsmål for mye enn et for lite.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Helpdesk version 2.0 av NRK på YouTube
Scapa

**Scapa** er et skotsk whiskydestilleri, beliggende på Orknøyene, nær byen Kirkwall. Scapa produserer single malt whisky som karakteriseres av en smak av honning og mindre røyk en hva normalt er for whiskyer fra øyene.

Destilleriet ble grunnlagt i 1885 av Macfarlane & Townsend.

Scapa hadde en periode mellom 1934 og 1936 hvor det ikke var noen aktivitet, og ble i 1941 overtatt av Bloch Brothers Ltd. I 1954 ble virksomheten kjøpt opp av Hiram Walker & Sons Ltd som nå er en del av det franske Pernod Ricard. Scapa ble i 1994 lagt i «møllpose», som innebar at destilleriets aktivitet ble avviklet, men ikke demontert og solgt. I 2004 ble det igjen startet opp whisky-produksjon på Scapa. 

Scapa har en kapasitet på  liter i året, som lages i to Lomond still. Vannet som Scapa bruker i produksjonen kommer fra kilden Lingro Burn.

Scapa har to single malt i produksjon for tiden, en 10-årig single malt, og en 14-årig single malt.

## Trivia
Scapa ligger ved bukten Scapa Flow hvor deler av den tyske flåten ble senket etter første verdenskrig

## Eksterne lenker
* Scapa på whiskywiki.no
* Scapa på onlymalts.com
Eberhard von Mackensen

**Eberhard von Mackensen** (født 24. september 1889 i Bromberg i Det tyske rike, død 19. mai 1969 Neumünster i Schleswig-Holstein) var en tysk general som deltok i første- og andre verdenskrig. 

Mackensen ble etter andre verdenskrig dømt til døden for krigsforbrytelser. Straffen ble imidlertid omgjort til 21 års fengsel, men som flere andre tyske krigsforbrytere ble han sluppet ut etter noen få år i fengsel. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var den fjerde av generalfeltmarskalk August von Mackensens (1849–1945) og hans hustru Dorothea, geb. von Horns (1854–1905) fem barn. En av hans brødre var diplomaten Hans Georg von Mackensen.

### Militær
Han gikk inn i den tyske hæren i 1908 og deltok i første verdenskrig som løytnant. Etter å ha blitt såret i 1915 ble han overført til tjeneste som stabsoffiser. Han forble i Reichswehr i mellomkrigstiden, og i 1936 var han blitt utnevnt til oberst.

Under andre verdenskrig var han blant annet kommandant for den tyske 14. armé blant annet under felttoget i Polen i 1939 og slaget om Monte Cassino. Han var også i ledelsen av Armégruppe Syd, X Korps, Hærgruppe A, 1. panzer divisjon og 12. Armé. Han ble utnevnt til generaloberst og blant annet tildelt jernkorsets ridderkors med ekeløv.

I mars 1944 var Mackensen den første høyere offiser som ble informert av Kurt Mälzer om et partisanangrep i Roma mot SS-politiregimentet «Bozen». Mälzer forlagte en øyeblikkelig arrestasjon og summarisk henrettelse av beboerne i *Via Rasella*, der angrepet var funnet sted. Mackensen anså dette som eksessivt. Saken ble da løftet opp til Albert Kesselring, som drøftet det med feltmarskalk Wilhelm Keitel. Dette førte til at ordre ble gitt at ti italienere skulle henrettes for hver drept tysker, og følgen av dette ble Ardeatinermassakren. Hærenheter under Mackensens kommando, medregnet noen medlemmer av Bozen-regimentet selv, ville ikke delta i henrettelsene. Det endte med at oppgaven ble utført av SS' sikkerhertsstyrker i Roma, under kommando av Herbert Kappler.

### Etter andre verdenskrig
Etter den tyske kapitulasjonen i 1945 ble Mackensen internert som krigsfange. I 1947 ble han dømt til døden for krigsforbrytelser. Straffen ble omgjort til 21 års fengsel, men han ble løslatt allerede i 1952.

## Referanser


## Litteratur
* Law-Reports of Trials of War Criminals, Selected and prepared by The United Nations War Crimes Commission, Volume VIII, London, HMSO.1948. (englisch). CASE --No. 43. TRIAL OF GENERAL VON MACKENSEN AND GENERAL MAELZER. BRITISH MILITARY COURT, ROME. 18TH-30TH NOVEMBER, 1945 (PDF).

## Eksterne lenker
*
Gregers Granavollen

**Gregers Pedersen Granavollen** var lensmann i Gran og ledet en liten bondehær mot svenskene på Harestuskogen under den store nordiske krig i 1716. Bondehæren på 60-70 mann sto i mot den overlegent større svenske dragonhæren en hel dag og ga den norske hæren som da holdt til på Ringerike tid til å omgruppere seg og falle de svenske dragonene i bakhold ved Haugsbygd. Gregers Granavollen fikk som takk lov til å etablere Granavollen Gjæstgiveri ved Søsterkirkene.

## Referanser
Halmøya

**Halmøya** er ei øy i Flatanger i Nord-Trøndelag. Arealet er 4,8 kvadratkilometer.

Det finnes flere hellere her med spor etter bosetning tilbake til steinalderen,  størst er Sandhelleren og Håkkahelleren (32,5 m dyp, 12 m bred og 6 m høy). Halmøya skal ha vært skipreide i Håkon den godes tid, og skulle stille med minimum ett skip med mannskap. Øya er også gammelt kirkested. Halmøy kirke nevnes første gang i skriftlige kilder i 1468, men er trolig betydelig eldre. Kirken ble revet i 1874. Halmøya var bebodd i enda hundre år, fram til 1970-tallet.

## Referanser
Bruno Schulz

**Bruno Schulz** (født 12. juli 1892 i Drohobycz, død 19. november 1942 i Drohobycz) var en polsk forfatter, kunstmaler og kritiker, som skrev om det nå forsvunne jødiske miljøet i sin hjemby. Drohobycz er en by i det nåværende Ukraina, daværende Polen og også en stund en del av det østerriksk-ungarske dobbeltmonarki.

Schulz var opprinnelig kunstmaler og arbeidet på en skole i Drohobycz. Han startet sin litterære karriere i 1934 med novellesamlingen *Kanelbutikkene* (polsk: *Sklepy Cynamonowe*, engelsk: *The Street of Crocodiles*.) I 1935 kom novellesamlingen *Sanatorium under timeglassets tegn* (polsk tittel: *Sanatorium Sanatorium Pod Klepsydrą*.) Begge samlingene hadde selvbiografiske trekk, og begge handler om forhold i Drohobycz. Begge bøkene har imidlertid absurde trekk, og beskriver en drømmeverden hvor for eksempel faren forvandles til en gammeltestamentlig profet, en stor fugl, og til slutt et stort insekt som tørker bort. I 1936 hjalp han sin forlovede med å oversette Franz Kafkas *Prosessen* til polsk. Dessverre hindret historiens gang Schulz fra å skrive noe mer, han skal etter myten ha vært nesten ferdig med å skrive på et manus *Messias* da Sovjetunionen invaderte byen hans i 1939, men manuset er aldri blitt funnet. Senere ble Drohobycz okkupert av tyske tropper, og Schulz ble tvunget til den jødiske ghettoen. Her overlevde han med å male veggmalerier for en tysk offiser, men dette ble også slutten på ham, da han den 19. november ble drept av denne offiserens rival, på vei for å kjøpe et stykke brød.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Etterlyst

***Etterlyst*** er et norsk direktesendt TV-program om kriminalitet som gikk på TV3 fra 1998 til 2000, og igjen fra 2007 til 2008. Programmet ble de første årene ledet av Per Henrik Stenstrøm (mens tidligere Robinson-deltaker, Ann-Iren Haugen Utne, ble med-programleder fra 2000). I 2007 gjenoppsto serien på Viasat 4 med Kjetil Johnsen som programleder og den tidligere politimannen Finn Abrahamsen som programmedarbeider.

Premieren ble sett av 141 000.

## Om serien
*Etterlyst* er et program der seerne kan hjelpe politiet med å løse uløste kriminalsaker. Gjennom rekonstruksjon av forsvinninger og kriminalsaker, det være seg ran, fysiske overgrep, innbrudd, mord, svindel, kidnapping eller andre forhold, blir seere som sitter inne med opplysninger om sakene oppfordret til å ringe inn sine tips til politiet under sendingen.

Tjenestefolk fra både politiet og Kripos tar imot tips under direktesendingen og håpet er at programmet kan gi etterforskerne nye spor i saken. Politistudenter sitter i bakgrunnen og tar imot tips fra publikum.

## Andre versjoner
En svensk og en dansk versjon av programmet har gått på TV3 Sverige og TV3 Danmark. Programmet har gått på TV3 siden 1990, men da i svensk utgave. Først i 1998 kom det en norsk versjon. Programmet kan minne litt om TV 2-seiren Sporløst som går ut på noe av det samme.

## Referanser
I søkelyset (TV-program, TVNorge)

***I søkelyset*** var et norsk direktesendt kriminalprogram med Tore Sandberg som gikk på TVNorge fra 1990 til 1991. I dette programmet tok Sandberg for seg uoppklarte kriminalsaker hvor seerne kunne komme med tips. Han fikk bistand fra etterforsker Leif A. Lier. Programmet ble produsert i samarbeid med Sandbergs eget firma, Tore Sandberg A/S og Oslo politikammer.

Programkonseptet var inspirert av tilsvarende serier fra amerikansk TV.

## Referanser
Bjørøya

**Bjørøya** er ei øy i Flatanger kommune i Trøndelag.  Øya måler 3,9 kvadratkilometer.

Bjørøya har spilt en dominerende rolle i Flatangers historie. Arkeologiske funn forteller om bosetning her tilbake til yngre steinalder. I perioder fra slutten av middelalderen var den godssete med eiendommer i Flatanger og andre steder i og utenfor Namdalen. 

Ved folketellingen i 1801 bodde 63 personer fordelt på 16 familier på matrikkelgården Bjørøya, hvorav halvparten var husmannsfamilier på småøyene rundt (som tilhørte eiendommen). 

Bjørøya hørte med til de gamle borgerleiene (med rett til å drive handel) og ble et sentralt handelssted i Flatanger på 1800-tallet. I tillegg til butikkvirkomheten ble det bl.a. drevet fiskehandel, bakeri, dampskipsekspedisjon og gårdsbruk her. Øyas framtredende posisjon på denne tida kom til uttrykk på flere måter. Da Namdalen skulle få sin by, var Bjørøya et av de mest aktuelle stedene, men i 1842 falt valget på Namsos. I 1839 fikk øya dampskipsanløp. I 1852 åpnet Bjørøya poståpneri som det første i kommunen. I en del år omkring og etter forrige århundreskifte var det også hurtigruteanløp på øya. Utover på 1900-tallet overtok Lauvsnes gradvis rollen som viktigste handelssted i bygda. 

Bjørøya var bebodd og hadde skipsekspedisjon og butikk fram til tidlig på 1970-tallet. De seinere årene er det drevet fiskeoppdrett delvis med base på øya, men det er ingen fastboende her. 

Helt vest på øya ligger Ellingråsa fyr, oppført i 1888.

## Referanser
Olav Espegren

**Olav Espegren** (født 1879 på Birkenes, død 1948) var en norsk kinamisjonær tilknyttet Det norsk-lutherske Kinamissionsforbund. Etter misjonsskole i Norge ble han utsendt som misjonær til Kina i 1902. I 1904 etablerte han misjonsstasjon i Nanyang i det sørvestlige Henan, en del av Det norsk-lutherske Kinamissionsforbunds misjonsfelt med sentrum i Laohekou noe sør for grensen til naboprovinsen Hubei.  

Han var tilsynsmann for sitt misjonsselskaps misjonsfelt under den nasjonale uroen som skapte lovløse og utlendingsfiendlige tilstander i 1927. De siste av hans år i Kina var han svekket av Parkinsons sykdom. Da han sammen med andre misjonærer ble flyevakuert i forbindelse med den kinesiske borgerkrig fra Kunming over Himalaya til India og kom hjem til Norge for siste gang i 1946, var meget svak.
## Referanser
Liger

En **liger** er en hybrid mellom en hannløve (*Panthera leo*) og en hunntiger (*Panthera tigris*), og blir vitenskapelig betegnet som *Panthera tigris × Panthera leo*. Den er således verken en art eller en underart, men en menneskeskapt hybrid.

En lignende hybrid, avkommet fra en hanntiger og en løvinne, kalles for en *[[tigon]]*. Ligere ligner på en løve, men har uklare striper på kroppen. I likhet med tigere, men ulikt løver, liker ligere å svømme. De kan imidlertid ikke klatre i trær, slik som tigeren.

Som hos tigoner er hannligere alltid sterile, men en hunnliger derimot kan få unger med en hanntiger (ti-liger) eller med en hannløve (li-liger). Disse derimot kan ikke utvikle seg videre.

Det var lenge antatt at ligeren ville bli født med omfattende genfeil og fysiske skader ved fødselen som ville forårsake død ved fødsel eller en tidligere død enn gjennomsnittlig levetid blant tigere og løver. Grunnen var trolig fordi man antok at en blanding av gener fra to voldsomt dominante dyr ikke ville gå godt ilag. Denne antagelsen ble avkreftet i 2002 da ligeren Hercules ble født og lever fremdeles, 18 år etterpå, uten tegn til verken genfeil eller fysiske skader påført av fødsel.

Den største kjente ligeren per dags dato er ligeren Hercules som er å finne i Myrtle Beach reservatet i Sør-Carolina. Den er utrolige 410 kg tung og 1,82 meter høy, det ble kjent i 2010 at Hercules hadde fått en lillebror født i reservatet som går under navnet Aries. Aries er i dag en fullvoksen liger. Både Hercules og Aries er velsignet med et langt og friskt liv i reservatet. Ingen av dem har genfeil eller andre skader som kan føre til døden.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Riksvei 6

**Riksvei 6** (**Rv6**) var opprinnelig hovedveien fra Vinterbro der den løp ut fra Riksvei 1 og fulgte ruten Ås–Ski–Hobøl–Spydeberg–Askim–Eidsberg–Marker til Svenskegrensen etter Ørje og videre inn til Sverige. Fra 12. juni 1965 ble Riksvei 6 en del av E18 (slått sammen med Riksvei 40 fra Kristiansand til Oslo).

Samme år ble riksvei 6  strekningen Stjørdalshalsen–Kirkenes.

Systemet med europaveier ble innført i Norge i 1965. Riksvei 1 Svinesund i Østfold–Oslo og riksvei 50 Oslo–Stjørdalshalsen fikk veinummer E6 1. juni 1965. Resten av riksvei 50 fikk veinummer riksvei 6. Strekninga Stjørdalshalsen–Vollan (Nordkjosbotn) i Troms fikk veinummer E6 den 1. juli 1969. Den siste delen av riksvei 6, Nordkjosbotn–Kirkenes, ble E6 den 15. desember 1983.

Riksvei 6 gikk over Ifjordfjellet som ofte var stengt på vinteren. Det var mulighet å kjøre til Kirkenes via Finland via Karasjok–Kaamanen–Utsjoki–Tana Bru. Omtrent 1980 ble veien Karasjok–Utsjoki bygget, og den var mer vintersikker, og E6 ble trukket denne veien i 1983.
Bai Hong

**Bai Hong** (kinesisk: 白虹, 1920–1992) var en kinesisk sanger og skuespiller. I 1940-årene ble hun regnet som en av de syv store sangstjerner.

Hun ble i ung alder med i *[[Det klare måneskinns sang- og dansetrupp]]*, og kom slik inn i underholdningsbransjen i Shanghai. Hennes scenenavn ble *«Hvite regnbue»* 白虹. Hun er også blitt kjent som en av *Beipings tre hvite* (北平三白) sammen med Bai Guang 白光 og Bai Yang (白杨). Hun begynte sin karriere 13 år gammel. I 1930-årene ble hun anerkjent som en av de tre store mandopopsangere sammen med Zhou Xuan og Gong Qiuxia.

På 1940-tallet ble hennes musikk mer jazzpreget. Hun ble også kjent for sang i tangostil.

## Filmografi
* 潇湘夜雨 (1940)
* 孤岛春秋 (1941)
* 无花果 *Fiken* (1941)
* 玉碎珠圆 (1941)
* 红楼残梦 (1948)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Glimt (TV-serie)

***Glimt*** var et norsk TV-quiz med Ivar Dyrhaug som gikk på NRK-TV fra 1989 til 1990. Programmet var lagt opp som en spørrelek der byråkrater var konkurrentene.

Programmet hadde forholdsvis høye seertall og var godt likt av seerne.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nisje

**Nisje** er et uttrykk som benyttes innen flere områder:
* Nisje (arkitektur)
* Nisje (økologisk)
* Nisje (marked)
FLK «Norhval»

**FLK «Norhval»** var et flytende hvalkokeri tilhørende hvalfangstselskapene *Polaris* og *Globus* med rederiet Melsom og Melsom i Larvik som disponenter.

«Norhval» ble bygget i England og sjøsatt i 1945. Aktiv som hvalkokeri i sydishavet til sommeren 1962. Hun var det første hvalkokeriet som ble utstyrt med helikopter (Sikorsky S55). Ble i 1966 hugget opp i Spania.

## Galleri

Fil:Sandefjord (14384232178).jpg|Til kai i Sandefjord sammen med FLK «Abraham Larsen»
Fil:Natthus fra Norhval.jpg|Natthus fra «Norhval»
Fil:Livbelte fra Norhval.jpg|Livbelte fra «Norhval»


## Se også
* Norsk hvalfangst
* Liste over flytende hvalkokerier

## Eksterne lenker
* 
* 
* 1945 Norhval  Lardex.net
* En samling brev fra legen på «Norhval» sesongen 1948/49
Gandvik kraftverk

**Gandvik kraftverk** er et vannkraftverk  i Nesseby kommune i Finnmark. 

Kraftverket utnytter et fall på 176 meter fra magasinet Fuglevatnet. Det overføres vann til kraftverket fra Garsjøen og  Kjerringvatn (Gearretjávri) i Neidenvassdraget. Garsjøen er også regulert som magasin for kraftverket.

Det er installert en francisturbin på 4,5 MW, og midlere årsproduksjon er på 20 GWh.

Eier er Pasvik Kraft som er eid av Varanger KraftProduksjon.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Varanger Kraft
På kino

***På kino*** er et norsk filmprogram med Pål Bang-Hansen som gikk på NRK-TV fra 1990 til 1992 og igjen fra 1995 til 1996. Han hadde med seg Hege Øygaren som medprogramleder de første årene.

Foruten presentasjoner av ferske filmer på kino inneholdt programmet også i en periode en spørrelek. I starten hadde de også en ukentlige kåring av "Ukens verste videofilm" der Bang-Hansen ødela den utvalgte videofilmen på ei sirkelsag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cairngorms nasjonalpark

**Cairngorms nasjonalpark** (skotsk gælisk **Pàirc Nàiseanta a'Mhoinhaid Ruaidh**) er en av Skottlands nasjonalparker. Den omfatter fjellkjeden Cairngorms og området rundt. Parken ble opprettet i 2003, og var den andre nasjonalparken som ble opprettet av Det skotske parlamentet. Den første var Loch Lomond and the Trossachs, som ble opprettet året før. Nasjonalparken er den største i Storbritannia, med et areal på omkring 3800 km².

Da den ble opprettet var det uenighet om omfanget. Mange mente at et område i Perth and Kinross skulle inkluderes, men det ble utelatt. Det var også uenighet om en kabelbane på Cairn Gorm, som ble støttet av National Park Authority. De som støttet dette prosjektet mente banen ville bringe viktige inntekter til området, mens motstanderne mente det var et for stort inngrep i et vernet område. 

## Byer og landsbyer

Parken dekker områder i fire regioner. National Park Authority deler planmyndighet med lokalmyndighetene innenfor parkens område. 

### [[Aberdeenshire]]

* Ballater, Braemar
* Strathdon

### [[Angus]]

Ingen byer eller landsbyer, kun deler av Angus Glens. 

### [[Highland]]

* Aviemore
* Boat of Garten
* Carrbridge
* Dalwhinnie, Drumochter
* Grantown-on-Spey
* Kingussie
* Laggan
* Nethy Bridge, Newtonmore

### [[Moray]]

* Tomintoul

## Eksterne lenker

* Cairngorms nasjonalparks hjemmeside
Melkefoss kraftverk

**Melkefoss Kraftverk** er et vannkraftverk  i Pasvikelva i Sør-Varanger kommune i Finnmark.

Kraftverket utnytter et fall på 10 meter i elva. Kraftverket er et elvekraftverk, men Enaresjøen er regulert som magasin for alle kraftverkene i vassdraget.

Det er installert en kaplanturbin på totalt 22 MW. Midlere årsproduksjon er på 130 GWh. Eier er Pasvik Kraft som er eid av Varanger Kraft Produksjon.

## Grenseendring
Da kraftverket ble bygget i 1977–78, lå det midt på den norsk-sovjetiske grensen. Grensen, som tidligere gikk midt i elva, gikk nå over damkronen og den tørrlagte delen av elva. Kraftverket ble drevet i henhold til overenskomst av 1957 om norsk bruk av området, frem til grensen ble flyttet ca. 140 meter og hele kraftverket ligger på norsk side med virkning fra 14. februar 1984.

Tilsvarende grenseendringer ble gjort samtidig ved Skogfoss kraftverk, samt ved Hestefoss kraftverk på russisk side i 1968.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Varanger Kraft
Skogfoss kraftverk

**Skogfoss Kraftverk** (russisk: Скугфосс ГЭС) er et vannkraftverk fra 1964 ved Skogfoss i Pasvikelva i Sør-Varanger kommune i Finnmark.

Kraftverket utnytter et fall på 20 meter i elven. Kraftverket er et elvekraftverk, men Enaresjøen er regulert som magasin for alle kraftverkene i vassdraget.

Elven er oppdemmet ved kraftverket og verket har et mindre inntaksmagasin i Langvannet. Som følge av oppdemmingen økte vannstanden med 9 meter og flere gårder og hytter måtte fraflyttes. En samisk gravplass ble også flyttet som følge av reguleringen.

Grensen Norge–Russland går langs elven og tvers over kraftverket. Deler av demningen går over på russisk side av grensen, men en overenskomst sier at Norge disponerer hele området (og Russland alt av de to russiske kraftverkene Boris Gleb og Hestefoss som ligger på grensen).

Det er installert to kaplanturbiner på totalt 48 MW. Midlere årsproduksjon er på 258 GWh. Eier er Pasvik Kraft som er eid av Varanger KraftProduksjon.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Varanger Kraft
* NVE: utvalgte kulturminner