Tagg (metadata)

I informasjonssystemer er en **tagg **(**merke**, **merkelapp**, **knagg**, **stikkord**) et emneord eller nøkkelord som er tilordnet til en bit av informasjon (for eksempel et internett-bokmerke, digitalt bilde, database arkiv, eller datafil). Denne type metadata bidrar til å beskrive et objekt eller fil og gjør det mulig å merke, oppmerke, eller velge ut, slik at det blir enklere å finne disse filene igjen ved å bla igjennom eller søke. Tagger er oftest uformelle og personlige beskrivelser valgt av eieren av filen som blir opprettet eller av en annen bruker, avhengig av systemet, selv om de også kan velges fra et kontrollert vokabular.

Det å tagge ble popularisert av nettsteder forbundet med Web 2.0 og er en viktig funksjon i mange Web 2.0-tjenester. Tagging er nå også en del av andre database-systemer, desktop-applikasjoner og operativsystemer.

## Oversikt
Folk bruker tagger for å hjelpe klassifisering, markere eierskap, og indikere nettidentitet. Tagger kan ta form av ord, bilder, eller andre identifiserbare karakteristikker. Et analogt eksempel på tagger i den fysiske verden er tagging av objekter i museum. Hvor mennesker brukte språklige søkeord for å klassifisere informasjon og objekter lenge før datamaskiner. Datamaskinbaserte søkealgoritmer gjorde det raskt og enkelt å finne i objekter i arkiver veld hjelp av slike søkeord.

Tagging har fått stor popularitet på grunn av veksten av sosial bokmerking, bildedeling og sosiale nettverk. Disse nettstedene tillater brukere å opprette og administrere etiketter (eller «tagger») som kategoriserer innhold ved hjelp av enkle søkeord. Nettsteder som inneholder tagger viser ofte samlinger av tagger gjennom tagg-skyer, i noen desktop-applikasjoner. På nettsteder som samler tagger fra alle brukere, vil en enkelt brukers tagg være nyttig både for dem og for det større fellesskapet av nettstedets brukere.

Taggsystemer har noen ganger blitt klassifisert i to typer: *ovenfra-og-ned* og *nedenfra-og-opp*. Topp-ned taksonomier er opprettet av en autorisert gruppe av designere (noen ganger i form av et kontrollert vokabular), mens nedenfra-og-opp taksonomier (også kalt folksonomies) er opprettet av alle brukere. Denne definisjonen av «ovenfra ned» og «nedenfra opp» må ikke forveksles med skillet mellom en *enkelt [[hierarkisk]]* trestruktur (hvor det er én riktig måte å klassifisere hvert element) versus *flere ikke-hierarkisk* sett (der det er flere måter å klassifisere et element); struktur av både ovenfra-ned og nedenfra-opp taksonomier kan enten være hierarkisk, ikke-hierarkisk, eller en kombinasjon av begge. Noen forskere og applikasjoner har eksperimentert med å kombinere hierarkisk og ikke-hierarkiske tagging for å hjelpe til med henting av informasjon. Andre kombinerer ovenfra-og-ned og nedenfra-og-opp tagging, inkludert i noen store bibliotekkataloger (OPACs), for eksempel WorldCat.

Når tagger eller andre taksonomier har flere egenskaper (eller Semantikk), for eksempel relasjoner og attributter, utgjør de en ontology.

Metadata-tagger som er beskrevet i denne artikkelen bør ikke forveksles med bruken av ordet «tag» i noen programvarer for å referere til en automatisk generert kryss-referanse; eksempler på sistnevnte er *tags tables* i Emacs og smart-*tags* i Microsoft Office.

## Historie
Bruk av søkeord som en del av et identifisering og klassifiseringssystemer har eksistert lenge før datamaskiner. Datalagringsenheter på papir, som hullkort, gjorde det mulig med klassifisering og sortering basert på flere kriterier. Slike datalagringsenheter var i bruk før det tjuende århundre, og fasettert klassifikasjon har blitt brukt av biblioteker siden 1930-tallet.

På slutten av 1970-tallet og tidlig på 1980-tallet, tilbydde Unix tekst editoren Emacs en følgesvenn kalt *Tags* som kunne automatisk lage en tabell av kryss-referanser kalt en *tags tabell *som Emacs kunne bruke til å hoppe mellom en funksjon samtale og den funksjonens definisjon. Denne bruken av ordet «tag» referere ikke til metadata-tagger, men det var en tidlig bruk av ordet «tag» i programvaren for å referere til en ordindeks.

Databaser på nett og nettsteder brukte nøkkelordtagger for gi utgivere muligheten til å hjelpe brukere med å finne innhold. I de tidlige dagene av World Wide Web, ble `nøkkelord` meta-element brukt av web-designere til å fortelle søkemotorer hva nettsiden handlet om, men disse søkeordene var bare synlige i nettsidens kildekode, og kunne ikke endres av brukere.

I 1997, brukte felles portalen «En Beskrivelse av Ekvator, og Noen ØtherLands», produsert av documenta X, Tyskland, det folksonomic betegnelsen *Tag* for sine medforfattere og gjesteforfattere på opplastingsiden. I «Ekvator» ble begrepet *Tag* beskrevet som en *abstrakt bokstavelig* eller et *nøkkelord* for å hjelpe brukeren. Men, brukerne definerte individuelle Tags, og delte ikke Tags på dette tidspunktet.

I 2003, ga det sosiale bokmerking-nettstedet Delicious brukerne muligheten til å legge til «tags» på sine bokmerker (for å enkelt kunne finne dem igjen på et senere tidspunkt); Delicious tilbydde også søkbare samlede visninger av bokmerkene for alle brukere med en bestemt tagg. I løpet av et par år, tillot også bildedelings-nettstedet Flickr sine brukere å legge til sine egne teksttagger til hver av sine bilder, og med dette bygge fleksibel og enkel metadata som gjorde bildene svært søkbare. Suksessen til Flickr og påvirkning av Delicious populariserte begrepet «tag», og andre sosiale nettsteder - som YouTube, Technorati, og Last.fm—tillot også tagging på sine sider. I 2005 lagde Atom web syndication standard en «kategori» - element for å legge til fagkategorier inn i web-feeds, og i 2007 foreslo Tim Bray en «tag» URN.

## Eksempler

### I en blogg
Mange blogg-systemer (og andre webpubliseringssystem) tillater forfattere å legge fri-form-tagger til et innlegg, sammen med (eller istedenfor) å plassere sin post inn i en forhåndsdefinert kategori. For eksempel, en post kan vise at det har blitt tagget med `baseball` og `billetter`. Hver av disse taggene er vanligvis en web-lenke som fører til en indeks-side med oversikt over alle innleggene som er forbundet med denne taggen. Bloggen kan ha en sidemeny med oversikt over alle taggene som er i bruk på bloggen, hvor hver tagg leder til en indeks-side. For å omklassifisere et innlegg må forfatteren redigere sin taggliste. Alle koblinger mellom innleggene blir så automatisk sporet og oppdatert av blogg-programvaren; det er ikke nødvendig å flytte en side innenfor et komplekst hierarki av kategorier.

### Innen programvare
Noen desktop-applikasjoner og web-applikasjoner har sitt eget taggsystem, slik som e-merker i Gmail og Mozilla Thunderbird, bokmerke tagging i Firefox, audio tagging i iTunes eller Winamp, og foto-tagging i ulike applikasjoner. Noen av disse programmene viser samlinger av koder som tagg-skyer.

### Tilordnet datamaskinfiler
Det finnes ulike systemer for å bruke tagger til filene på datamaskinens filsystem. I Apple's mac os, har operativsystemet gjort det mulig for brukere å tildele flere vilkårlige koder som utvidede attributter til en hvilken som helst fil eller mappe helt siden OS X 10.9 ble utgitt i 2013, og før den tiden ble open-source OpenMeta som standard utstyrt lignende tagge-funksjonalitet i macOS. Flere semantiske filsystemer som implementerer tagger er tilgjengelig for Linuxkjernen, inkludert Tagsistant. Microsoft Windows tillater brukere å sette inn tagger kun i Microsoft Office - dokumenter og noen typer bildefiler.

Cross-plattform-filkoding standarder inkluderer Extensible Metadata Platform (XMP), en ISO-standard for å bygge inn metadata til populære bilde-, video- og dokumentfilformater, for eksempel JPEG og PDF, uten å bryte lesbarheten av programmer som ikke støtter XMP. XMP i stor grad erstatter den tidligere IPTC-Information Interchange Modell. Exif er en standard som angir bilde-og audio filformater som brukes av digitale kameraer, inkludert noen metadata-tagger. TagSpaces er et open-source cross-platform program for tagging-filer, den skriver kodene inn i filnavn.

### For et arrangement
En *offisiell tag* er et nøkkelord vedtatt ved arrangementer og konferanser for deltakerne til å bruke på sine web-publikasjoner, for eksempel bloggoppføringer, bilder av hendelsen, og presentasjonslysbilder. søkemotorer kan deretter indekse dem til å gjøre relevante materialer knyttet til hendelsen søkbare på en ensartet måte. I dette tilfellet, er taggen en del av et kontrollert vokabular.

### I forskning
En forsker kan jobbe med en stor samling av elementer (for eksempel trykksitater, en bibliografi, bilder) i digital form. Hvis han/hun ønsker å knytte hver enkelt element med et lite antall temaer (for eksempel kapitler i en bok, eller sub-temaer av overordnet emne), så kan en gruppe tagger for disse temaene kan bli knyttet til hvert element i en større samling. På denne måten lar fri-form klassifisering forfatteren håndtere det som ellers ville være uhåndterlige mengder informasjon.

## Spesielle typer

### Triple-koder
En **trippel-tag,** eller **maskintag** bruker en spesiell syntaks for å angi ekstra semantisk informasjon om koden, noe som gjør det enklere og mer meningsfylt for tolkning av et dataprogram. Triple markeringer består av tre deler: et namespace, et , og en verdi. For eksempel, `` er en kode for geografisk breddegrad koordinat hvis verdi er 50.123456. Denne trippel strukturen er lik Resource Description Framework model for informasjon.

Trippel-tag-formatet ble først utviklet for geolicious i november 2004, til å kartlegge Delicious bokmerker, og fikk en bredere aksept etter innføringen av Mapper og GeoBloggers til kartlegge Flickr - bilder. I januar 2007 introduserte Aron Straup Takle på Flickr-begrepet *machine tag* som et alternativt navn for trippel-tags, for å legge til noen spørsmål og svar om formål, syntaks og bruk.

Spesialisert metadata for geografisk identitet er kjent som *geotagging*; maskintagger er også brukt til andre formål, for eksempel for å identifisere bilder tatt på en bestemt hendelse eller navngiving av arter ved hjelp av binomiske nomenklatur.

### Hashtag
En hashtag, eller emneknagg, er en slags metadata-tagg merket med prefikset `#`, noen ganger kjent som et «hash» - symbol. Denne formen for merking er brukt på mikroblogging og sosiale nettverkstjenester som Twitter, Facebook, Google+, VK og Instagram.

### Kunnskapstagger
En **kunnskapstagg** er en type meta-informasjon som beskriver eller definerer noen aspekter av et stykke av informasjon (for eksempel et dokument, digitalt bilde, databasetabell, eller webside). Kunnskapstagger er mer enn tradisjonelle ikke-hierarkisk søkeord eller emner; de er en type metadata som fanger opp kunnskap i form av beskrivelser, kategoriseringer, klassifikasjoner, semantikk, kommentarer, notater, kommentarer, hyperdata, hyperkoblinger, eller referanser som er samlet inn i tagg-profiler (en slags ontology). Disse taggprofilene refererer en informasjonskilde som ligger i et distribuert, og ofte heterogen, lagringsplass.

Kunnskapskoder er en del av en kunnskapsforvaltningsdisiplin som benytter Enterprise 2.0-metoder som lar brukere fange innsikt, kompetanse, attributter, avhengigheter, eller forhold som er forbundet med en dataressurs. Ulike typer kunnskap som kan være fanget i kunnskapstagger, inkludert faktakunnskap (som finnes i bøker og data), konseptuell kunnskap (funnet i perspektiver og begreper), forventet kunnskap (som trengs for å gjøre vurderinger og hypotese), og metodisk kunnskap (utledet fra resonnement og strategier). Disse formene for kunnskap finnes ofte utenfor selve dataene og er avledet fra personlig erfaring, innsikt, eller kompetanse. Kunnskapstagger er ansett som en utvidelse av selve informasjonen som tilfører verdi, sammenheng og mening til informasjon. Kunnskapstagger er verdifulle for bevaring av organisatorisk intelligens som ofte går tapt på grunn av omsetning, for deling av kunnskap som er lagret i hodet av personer som er typisk isolert og utøylet av organisasjonen, og for å koble kunnskap som er ofte tapt eller ikke koblet til en informasjonskilde.

## Motivasjoner for å bruke tagger
Det er blitt gjort flere forsøk på å forstå hvorfor og hvordan brukere tagger informasjon. Strohmaier et al. fant at man kan skille mellom to typer som enten er motivert av kategorisering eller beskrivelse. Andre har funnet at hvis brukere har et publikum for innholdet de tagger, vil de genere og bruke tagger i mye større grad enn brukere som ikke er motivert av et publikum. Derfor viser forskning at tagger også kan reflektere hva som motiverer brukere for å tagge. Disse motivasjonene inkluderer personlig håndtering av filer, deling av filer, meningsuttrykk, oppmerksomhet eller for å vise seg frem, og aktivisme. Det er både individuelle og sosiale motivasjoner bak de forskjellige måtene å bruke tagger på. I sosiale sammenhenger bruker folk tagger for å nå frem til spesifikke mennesker og grupper, men også for å kommunisere sin identitet og interesser, og for å finne likesinnede mennesker og grupper. Hashtag, eller emneknagger, blir brukt av mennesker som er motivert av oppmerksomhet, selvuttrykk, søke underholdning eller for bekvemmelighet. Ved å uttrykke seg selv gjennom tagger eller emneknagger er ofte gjenkjennbare av at de ofte er veldig lange, morsomme, «smarte», eller sarkastiske fraser.

De som tagger for å uttrykke sin mening, bruker gjerne ord som: «vakker», «bra», «awesome», «dårlig» og lignende. Og dette kan gjøres for å vise andre hva de mener om slike produkter, eller for personlig kategorisering av objekter hvor taggeren ønsker å kategorisere tingene sine ut ifra hva hun mener om dem.

I de tilfeller hvor mennesker benytter seg av tagging for å kommunisere og vise frem identitet er det vanlig å knytte tagg-ordene til hvilken smak de har i forskjellige sammenhenger, gjerne bærer de preg av kreativitet eller lekenhet. Noen velger spesifikke tags for å kommunisere at de tilhører et spesifikt miljø, gruppe eller kultur. Marlow et al. (2006) forklarte dette fenomenet med at brukerne skriver seg selv inn i systemene ved bruk av tags.

Det viser seg også at kvinner og menn bruker tagger forskjellig. Gjennom en studie av bruk av tagger på bildedelingstjenesten Instagram, ble det funnet at kvinner i høyere grad bruker emosjonelle og positive ord, mens menn bruker mer informative ord. Store deler av denne studien viste at i sosiale kontekster er det mer vanlig at tagger ikke lenger blir brukt for å beskrive nøyaktig hva som befinner seg i objektet, i stedet beskriver de mer overordnede klassifisering og følelser..

## Fordeler og ulemper
I et typisk taggingsystem, er det ingen eksplisitt informasjon om meningen eller betydningen av hvert merke, og en bruker kan legge til nye tagger til et element like enkelt som å bruke eldre tagger. Hierarkiske klassifiseringssystemer kan ta lang tid å endre, og er forankret i kultur- og æra som skapte dem, i kontrast, fleksibilitet av tagging lar brukerne klassifisere sine egne samlinger av elementer på måter som de finner nyttig, men personlig utvalg av emner kan presentere utfordringer i søk og leting.

Når brukere fritt kan velge tagger (for å skape en folksonomy, i motsetning til å velge fra et kontrollert vokabular), kan den resulterte metadataen inkludere homonyms (de samme taggene med forskjellig mening) og synonymer (flere tags for det samme konsept), som kan føre til upassende forbindelser mellom elementer og ineffektive søking etter informasjon om et emne. For eksempel, tag «orange» kan referere til frukt eller farge, samt enheter som knytter seg til en versjon av Linuxkjernen kan være merket «Linux», «kjernen», «Penguin», «programvare», eller en rekke andre emner. Brukere kan også velge tags som er ulike bøyninger av ord (for eksempel entall og flertall), som kan bidra til vanskeligheter i navigasjon hvis systemet ikke inkluderer stemming av markeringer under søking. Større skala folksonomier løser noen av problemene med tagging i og med at brukere av tagging systemer har en tendens til å legge tags til den nåværende bruken av «tag emner» innenfor disse systemene, og dermed bruke eksisterende tags for å enkelt lage koblinger til relaterte elementer. På denne måten kan folksonomier samlet utvikle en delvis tag konvensjon.

### Kompleks systemdynamikk
Til tross for den tilsynelatende mangel på kontroll, har forskning vist at en enkel form for felles vokabular oppstår i sosial bokmerking-systemer. Samfunn som samarbeider i å definere tagger viser en form for kompleks systemdynamikk (eller selv-organiseringsdynamikk). Selv om det ikke eksisterer et sentralt kontrollert vokabular som begrenser handlingen til individuelle brukere, vil fordeling av tagger konvergere over tid til en stabil distribusjon av potensloven. Når slike stabile fordelinger formeres, kan enkle folksonomi-vokabular trekkes ut ved å undersøke korrelasjoner som dannes mellom ulike tagger. I tillegg antyder forskning at det er lettere for maskinlæring-algoritmer å lære tagg-semantikk når brukere tagger «verbosely»—når de kommentere ressurser med et vell av fritt forbundet, beskrivende søkeord.

### Spamming
Tagg-systemer åpne for publikum er også åpne for tagg-spam, der folk lager en overdreven rekke tagger eller tagger som ikke er relatert til et element (for eksempel en YouTube video) for å tiltrekke seg seere. Dette misbruket kan dempes ved hjelp av menneskelige eller statistiske identifisering av spamelementer. Antall tagger tillatt, kan også være begrenset til å redusere spam.

## Syntaks
Noen tagg-systemer består av en enkel tekstboks for å legge inn tagger, så for å være i stand til å tokenize strengen, må man bruke en . To populære separatorer er mellomrom og komma. For å aktivere bruk av skilletegnene mellom taggene må systemet gi rom for et høyere nivå av skilletegn (for eksempel anførselstegn) eller escape-tegn. Systemer kan unngå bruk av separatorer ved at bare én tagg blir lagt til hver widget om gangen, selv om dette gjør at det mer tidkrevende å legge til flere tagger.

En syntaks for bruk innenfor HTML er å bruke **rel-tag** microformat som bruker *rel*-attributtet med verdi «tag» (det vil si, `rel="tag"`) for å indikere at den siden den linker til fungerer som en tagg for den aktuelle konteksten.

## Referanser