Timeglass (bumerke)

**Timeglass** er brukt som navn på en grafisk figur som består av streker formet som to trekanter med spissene mot hverandre. Denne figuren er svært vanlig i bumerker fra de fleste tidsperioder. Lignende figurer er kjent fra helleristninger og mønstre rundt om i verden. Figuren finnes i gamle skriftsystemer og den har vært brukt som runetegn for bokstaven *D*.
 

De to trekantene med spissene mot hverandre i bumerker, er neppe ment som gjenstanden timeglass, selv om den grafiske figuren ligner og selv om timeglass var vanlige i kirker og kirkekunst.  Vi må derfor være forsiktige med å gi figuren en symbolikk når den står i bumerker, selv om den ellers kan være brukt for å minne oss om levetiden som renner ut og om alle tings forgjengelighet. 

Den grafiske figuren timeglass finnes også risset inn som graffiti i flere norske stavkirker. *Blindheim* tolker timeglasset som et symbol på Jesus og en variantform av labarum eller kristogrammet. *Skånberg* slutter seg til dette og mener at timeglass i bumerker er å anse som et opprinnelig kristent symbol.

Vi har varianter av bumerkefiguren timeglass flere ganger på 1300-tallet i norske personsegl. Senere finner vi den i bumerker over hele landet og med svært mange varianter. Bumerkefiguren timeglass kan bl.a. stå på skrå, være «liggende», ha avrundete trekantformer som ligner arabertallet *8*, den kan midt på ha en tilleggstrek loddrett eller vannrett, eller en strek kan være trukket lengre ut enn de andre. I bumerker kan både to sirkler og to hjerter være stilt opp på samme måte som trekantene.  

Svært mange bumerker har en trekant med to av sidene trukket ut i streker, slik at de også inneholder krysset som grunnform. Denne figuren kaller den danske bumerkeforskeren Allan Tønnesen for et «halvt timeglass». I Norge kunne vi også kalle figuren for en variant av den såkalte «førkja», dvs en figur med et halvt timeglass der strekene ned ender i haker som peker opp.  Figuren halvt timeglass har vi også i mengder av varianter.

Timeglass og halvt timeglass med varianter, synes å være de mest brukte bumerkefigurene i seglene som er gjengitt i Norsk Slektshistorisk Forenings bok fra 2010.

## Litteratur
* H.J. Huitfeldt-Kaas m.fl.: *Norske [[segl|Sigiller]] fra Middelalderen*, Oslo 1899-1950
* Fredrik B. Wallem: «En indledning til studiet af de nordiske bomærker», *Årbok 1902 for [[Fortidsminneforeningen|Foreningen til Norske Fortidsminners Bevaring]]*, Kristiania 1903 
* L. Strømme: *Bumerke frå [[Sunnmøre]]*, Oslo 1943
* K. og Jon Haukanes: *[[Segl]] og [[bumerke]] frå [[Hardanger]]*, Oslo 1944 
* Martin Blindheim: *Graffiti in Norwegian stace churches c. 1150 – c. 1350*, Oslo 1985, bl.a. side 66
* Tuve Skånberg: *Glömda gudstecken. Från fornkyrklig dop[[liturgi]] till almogens bomärken*, Lund 2003, side 133 og 153
* Anders Bjønnes m. fl. (redaktører): *Segltegninger fra [[hylling]]ene i Norge 1591 og 1610*, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2010
*Allan Tønnesen (redaktør): *Magtens besegling. [[enevoldsarveregjeringsakten|Enevoldsarveregeringsakterne]] af 1661 og 1662 underskrevet og beseglet af [[stand|stænderne]] i Danmark, Norge, Island og [[Færøyene|Færøerne]]*, utgitt av det skandinaviske Heraldisk Selskap på Syddansk Universitetsforlag, Odense 2013, 583 s., ISBN 9788776746612, med segl fra 2.297 personer, bl.a. fra Norge 87 geistlige og 406 bønder.

## Eksterne lenker
* Hans Cappelen: ''Bumerker i Norge'' (Oslo 2005)