open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Costa Ricas sentralbank

**Costa Ricas sentralbank** (spansk: Banco Central de Costa Rica &ndash; BCCR) er sentralbanken i Costa Rica. Denne må ikke forveksles med Banco Nacional de Costa Rica («Costa Ricas nasjonalbank»), som er landets største statseide, kommersielle bank.

Sentralbankens hovedkontor ligger langs Avenida Central i sentrum av landets hovedstad San José.

## Historie
På grunn av oppsving i økonomien og økt bankaktivitet i landet meldte behovet seg for en sentralbank. Denne skulle være overordnet det daværende Emitteringsdepartementet, under Costa Ricas Nasjonalbank, som fram til 1945 hadde fungert som nasjonalbank. Denne ble etablert på slutten av 1936, etter en reorganisering av den gamle *Banco Internacional*. Denne private banken ble nasjonalisert i 1948, men behovet var sterkt til stede for å etablere en sentralbank, både for å kontrollere bankvesenet og å handle på vegne av regjeringen. 

28. januar 1950 ble *Intensjonslov 1130* vedtatt, denne etablerte **Costa Ricas sentralbank**, som skulle fungere som et sentralt økonomisk organ for landets økonomi. Intensjonsloven ble senere vedtatt som *Lov 1130*. I en overgangsfase var sentralbanken underlagt to sett med lover; både Lov 1130 og den loven som hadde styrt Emitteringsdepartementet. Dette ble det ryddet opp i 1953 da de vedtok ny sentralbanklov, Lov 1552, senere erstattet av Lov 7558 i 1995.

## Oppgaver og målsettinger
Sentralbankens hovedmålsettinger er å opprettholde stabil valutakurs, og å sikre konvertibilitet med andre valutaer. I tillegg til hovedmålet har de følgende delmål:
* bidra til en bærekraftig økonomisk vekst i Costa Rica, for å utnytte ressursene i landet, med lav og stabil inflasjon
* Forvalte landets valutareserver
* Bidra til et effektivt nasjonalt og internasjonalt betalingssystem

Sentralbankens hovedoppgaver er:
* Opprettholde verdien og konvertibiliteten av landets valuta
* Forvalte landets valutareserver
* Definere og utøve landets penge- og valutapolitikk
* Fungere som rådgiver og bank for staten
* Sørge for rammevilkår som gir et robust og likvid nasjonalt finansielt system
* Trykke og utgi nasjonal valuta i tråd med landets behov
* Definere landets kredittpolitikk, og overvåke og koordinere landets finansielle system
* Forvalte lovverket som gjelder for finansielle mellomledd
* Etablere, drifte og overvåke landets lønnssystem
* Forvalte lovverket som gjelder landets finansinstitusjoner
* Samarbeide med alle landets økonomiske institusjoner

## Sentralbanksjef
Sentralbanksjef (president) pr desember 2025 er Róger Madrigal López. Han overtok denne stillingen 8. mai 2022 etter Rodrigo Cubero. Cubero hadde da vært sentralbanksjef siden mai 2018.

## Se også
* Liste over verdens sentralbanker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Manilaid

**Manilaid** (av lokalbefolkningen kalt **Manija**, svensk: Mannö  eller Magnusholm, tysk: Manja) er en øy i Estland. Øya ligger sørvest for Pärnu, 1 km fra fastlandet. Manilaid har et areal på 1,87 km² og en befolkning på 43. Øya er en del av Pärnu fylke og Tõstamaa kommune.

Manilaid var ubebodd fram til 1933. I 1930-årene var naboøya Kihnu overbefolket, og mange av innbyggerne flyttet til Manilaid. På det meste bodde over 150 mennesker på Manilaid, og samfunnet på øya blomstret. I Sovjet-tiden sank imidlertid folketallet på øya.

Manilaid har fergeforbindelse med Kihnu og Munalaiu på fastlandet. Om vinteren er Rigabukta frosset og kan krysses til fots eller med bil.

Sørvest på Manilaid er et fyr, bygd i 1933.

## Eksterne lenker
* 
* Archipelago om Manilaid
* Fyret på Manilaid

Fil:Manija külakeskus.jpg|Samfunnshuset på øya
Fil:Manilaiu tulepaak.JPG|Fyret på Manilaid
Lorentz Mortensen Angell

**Lorentz Mortensen Angell** (født **Lorentz Mortensen** 9. mars 1626 i Angeln i hertugdømmet Slesvig, død 30. juli 1697 i Trondheim) var en dansk-norsk embetsmann og godseier.

Etter å ha vært handelsmann i Flensburg reiste han og brødrene i eget skip til Trondheim rundt 1650, der han antok navnet Angell. Han etablerte raskt en omfattende handelsvirksomhet, spesielt innen fiskeri. Angell var også rådmann i Trondheim i fjorten år.

I 1675 overtok han en rekke eiendommer på Helgeland (487 gårder) gjennom sitt pant i konkursboet til Joachim Irgens. Smølagodset kjøpte han senere for 1000 riksdaler. I 1685 overtok han fra Irgens' kone hovedeierskapet i Røros Kobberverk.

Tross problemer med sjørøvere, storbrannen i Trondheim (1681) og periodevis svikt i fisket, var Angell ved sin død en av landets rikeste menn. Sønnen Albert Lorentzen Angell (1660–1705) var den av hans sytten barn som overtok det som ofte blir kalt «Angellgodset», videreført av barnebarnet Thomas Angell (1692–1767) som brukte formuen til å etablere Thomas Angells Stiftelser.

## Familie
I 1653 giftet Lorentz Angell seg med den Hamburg-ættede Margrethe Hansdatter Puls (1631–1670). De fikk minst syv barn (seks sønner og én datter), blant annet Peter Lorentzen Angell, fogd til Helgeland, og Albert Lorentzen Angell. Etter hennes død giftet han seg med Abel Jespersdatter Rickert (1651–1683), og blant deres fem barn finner vi Rebekka Lorentzen Angell (1681–1735), som giftet seg med presten Anders Dass, dikterprest Petter Dass' sønn. Kort tid etter at han ble enkemann for andre gang giftet han seg i 1684 med Margrethe Pedersdatter Falck (1664–1712) av Tjøttagodset på Helgeland.

Lorentz Mortensen Angell regnes som stamfar for den norske Angellslekten.

## Bibliografi
* 
* 

## Referanser
Ringkollkapellet

**Ringkollkapellet**, også kalt *Ringkollen kapell* og *Ringkollen sportskapell*, er et rektangulært énskip kapell med saltak, oppført i bindingsverk. Det står der gamle Ringkollstua («Turisten») sto på Ringkollen. Stedet ligger på Krokskogen i Ringerike kommune, tett på grensen til Nordmarka.

Ringkollkapellet ble innviet 9. oktober 1982 og eies av *Stiftelsen Ringkollkapellet*, som er en del av Ringerike kirkelige fellesråd.

## Kirkebygget
Helt siden 1960-tallet har det foreligget planer om et lite kapell på Ringkollen, men først etter at den gamle Ringkollstua brant i 1970 kom det fart i planene. Tegninger ble gjort av arkitekt Ivar Grev og kirken sto ferdig i 1982.

Kapellet er utvendig  bekledt med tømmermannskleding og hver av langveggene har sju rektangulære vinduer. Både sør- og nordgavlene har åpent bislag med sadltak over og inngangsdør i begge ender. Midtre del av nordveggen åpner seg mot alterdelen, som har skrå sidevegger og rett bakvegg. På hver side av åpningen er nordveggen oppført i teglstein.

Innvending har kapellet åpen himling som er panelt, og trapp til kjeller og galleri. Fra forgangen bak alteret er det også dør til kjøkkenet i vest og et lite rom i øst.

Kapellet er innredet med benker, stoler og bord, og er holdt i trehvitt. Det har elektrisk lys og oppvarming. Vinduene har små blyinnfattede glass med toning. Til høyre for koret står det også et piano, og på galleriet, som har fremspring og brytning, står det et harmonium.

Alteret er «bordformet». Alterbildet er et oljemaleri på lerret, malt av Bjarne Rise i 1981 .

## Annet
Ringkollkapellet ble regnet som annekskirke til Haug kirke i Haug prestegjeld, men etter omorganiseringen i Den norske kirke på 2000-tallet er Ringkollkapellet nå en egen enhet under Ringerike kirkelige fellesråd, på lik linje med alle menighetene i Ringerike prosti, og prestegjeldene er borte.

Kapellet brukes både til gudstjenester og som kafé. Det har sitteplass til cirka 70 personer. Som kafé trekkes det et forheng foran koret. For grupper er det også mulig å overnatte der, mot betaling. Det er sengekapasitet/madrasser til cirka 50 personer. Kapellet er dessuten utstyrt med bordtennisbord, bålpanne, lavo, div leker og utstyr.

Ringkollkapellet kan nås elektronisk ved epost til ringkollkapellet@ringerike.kirken.no

## Fotogalleri

Fil:Ringkollkapellet sørvegg 1.JPG|Ringkollkapellets sørvegg
Fil:Ringkollkapellet sørvegg 2.JPG|Ringkollkapellets sørvegg
Fil:Ringkollkapellet nord- og vestvegg 1.JPG|Ringkollkapellets nord- og vestvegg
Fil:Ringkollkapellet nord- og vestvegg 2.JPG|Ringkollkapellets nord- og vestvegg
Fil:Ringkollkapellet nord- og østvegg 1.JPG|Ringkollkapellets nord- og østvegg
Fil:Ringkollkapellet nord- og østvegg 2.JPG|Ringkollkapellets nord- og østvegg


## Se også
* Liste over Kirkebygg i Ringerike

## Referanser




## Eksterne lenker
* Ringerike kirkelige fellesråd
Abebe Bikila

**Abebe Bikila** (amharisk: አበበ ቢቂላ, 1932–1973) var en etiopisk langdistanseløper, to ganger olympisk mester i maraton.

Abebe Bikila ble etiopisk nasjonalhelt etter at han vant maraton under OL 1960 i Roma. Bikila løp hele distansen barbeint, og satte ny verdensrekord med tiden 2 timer, 15 minutter og 16,2 sekunder.

Under OL 1964 i Tokyo var ikke Bikila like godt forberedt. Seks uker før løpet hadde han fjernet blindtarmen, noe som tvang ham til å redusere treningsmengden. Likevel greide Bikila å forsvare den olympiske tittelen, denne gang med sko. Igjen satte han ny verdensrekord (2.12.11,2) Han imponerte publikum på stadion ved å utføre hopp og andre øvelse like etter målgang, mens de fleste av konkurrentene falt sammen like etter at de krysset mållinjen.

Bikila deltok også under OL 1968 i Mexico by, men brøt etter 17 kilometer. Løpet ble vunnet av landsmannen Mamo Wolde.

Han brakk ryggen og ble lam etter et bilvelt med sin Folkevogn i 1969, en gave fra keiseren.
I 1971 var han invitert gjest til Ridderrennet og satt i hundeslede.
Han døde av hjerneslag i Addis Abeba, 41 år gammel.

Nasjonalstadionet i Addis Abeba har fått navn etter Abebe Bikila. Italienerne bygde broen *Ponte Bikila* i 2010.

## Referanser


## Litteratur
* 
* Svein Sæter. «Berrfotrevolusjonen». I: *[[Syn og Segn]]*, nr 4, 2010

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Joint Operations: Typhoon Rising

***Joint Operations: Typhoon Rising*** er et førstepersonsskytespill utviklet av NovaLogic, utgitt til Windows sommeren 2004. Spillet har noen få svært begrensete enspillerbrett, og er i all hovedsak laget for spilling over lan eller Internett.

## Oppbygning
*Typhoon Rising* er, som mange av de tidligere spillene til NovaLogic, et krigsspill. Men i motsetning til tidligere spill foregår dette i den indonesiske jungelen, i en kamp mellom Joint Operations, som består av elitesoldater fra USA, Storbritannia, Frankrike, Tyskland, Russland, Indonesia og Australia, og indonesiske opprørere.

Spilleren kan velge mellom fem forskjellige klasser soldater og mange forskjellige våpen og utstyr for hver klasse, og blir plassert på ett av de to lagene ved starten av hvert spill. Et vanlig spill kan inneholde opptil 64 spillere, men spesielle tjenere kan støtte opptil 150.

## Utvidelse
*[[Joint Operations: Escalation]]* er en utvidelsespakke som ble utgitt den 18. november 2004. *Escalation* inneholder flere nye kjøretøy (29 ulike), våpen (35 forskjellige) og brett, og dessuten en ny tredjepersons synsvinkel.

*Joint Operations: Combined Arms* er en pakke inneholdende både *Typhoon Rising* og *Escalation*.

*Joint Operations: Reality Mod*, *Joint Operations: IC Mod* og *Joint Operations: Advanced Warfare* er gratis utvidelsespakker til spillet som fritt kan nedlastes. Disse er ikke laget av Novalogic selv.

## Eksterne lenker
* Utviklernes hjemmeside
* Gamespot om Joint Operations
Võrtsjärv

**Võrtsjärv** er Estlands nest største innsjø, etter Peipus. Võrtsjärv har et areal på 269,3 km² og ligger 33,7 moh. Elva Emajõgi forbinder Võrtsjärv og Peipsi. Võrtsjärv er en grunn innsjø, med største dybde 6 meter og gjennomsnittsdybde 2,8 meter.

Historisk lå sognene Tarvastu og Rannu hnhv vest og øst for innsjøen. I dag er den tilsvarende delt mellom Viljandi fylke med kommunen Tarvastu på vestbredden, og Tartu fylke med kommunen Rannu på østbredden.

## Eksterne lenker
* livinglakes.com om Peipsi og Võrtsjärv
Maradalsbreen

**Maradalsbreen** er en isbre i Luster kommune i Vestland fylke. Breen ligger øverst i Maradalen, sør for Styggedalstindane, i fjellområdet Hurrungane i den vestlige delen av Jotunheimen. Fra Maradalsbreen renner elva Maradøla.

## Kilder
*
Diogenes

**Diogenes** er et gresk navn som betyr «født av Zevs» - en sammentrekning av Διος (*Dios*) som betyr «av Zevs» og γενης (*genes*) som betyr «født».

## Utbredelse
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Diogenes og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.

## Kjente personer med navnet
* Diogenes Laertios
* Diogenes fra Sinope

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mekanisk blyant

En **mekanisk blyant** eller **blyantpenn** er en blyant som ikke trenger å spisses ettersom den har en innebygget mekanisme som skyver grafitt gjennom spissen. De fleste modellene har et viskelær i motsatt ende.

Den mekaniske blyanten ble først patentert i Storbritannia i 1822 av Sampson Mordan og John Isaac Hawkins. Mellom 1820 og 1873 ble det registrert mer enn 160 patenter som alle var forskjellige varianter av forbedringer av mekaniske blyanter. Den første mekaniske blyanten som hadde en fjær-basert mekanisme for lading ble patentert i 1877 og en mekanisme for skru-mating ble utviklet i 1895. 0,9&nbsp;mm bly ble introdusert i 1938 og senere kom varianter med 0,7&nbsp;mm, 0,5&nbsp;mm og 0,3&nbsp;mm bly.

Den mekaniske blyanten ble en suksess i Japan med noen forbedringer gjort av Tokuji Hayakawa, en metallarbeider som var nettopp ferdig med tiden som lærling. Den ble introdusert som *Alltid-spiss blyant*. Det tok tid før blyanten ble en suksess, ettersom folk trengte tid til å venne seg til metallhylsen, som var essensiell for at blyanten skulle holde lenge. Den ble solgt i et stort antall etter at et firma i Osaka en gang la inn en stor ordre. Senere fikk Tokuji Hayakawas firma navnet sitt fra den mekaniske blyanten: Sharp (engelsk for «spiss»).

Det finnes et antall forskjellige varianter:
* En variant der blyet skyves frem med en knapp i den ene enden eller på siden. Slike kalles gjerne **trykkblyant**.
* En variant der blyet skyves frem ved å skru.

De fleste mekaniske blyanter kan fylles opp med mer grafitt, men enkelte billige varianter, spesielt de med en skru-basert design er for engangsbruk.

Mekaniske blyanter regnes som mer miljøvennlige enn konvensjonelle blyanter ettersom treverk ikke er nødvendig i produksjonen av dem og fordi det ikke lages bortkastet spon.

## Litteratur
* Deborah Crosby, *Victorian Pencils: Tools to Jewels*, Schiffer Publishing Ltd., Atglen, PA, 1998.

## Eksterne lenker
*
Den lille Trondhjemske Tilskuer

**Den lille Trondhjemske Tilskuer** var en opposisjonsavis utgitt i Trondhjem i et par år etter 1815. Redaktør var Matthias Conrad Peterson. Det første nummer kom 8. februar 1815, og i april 1816 hadde avisen 300 abonnenter.

## Referanser
Bjørgvin (avis)

***Bjørgvin*** var en ukeavis utgitt i Bergen av Johan Christian Mørch (født 1768)  1816-1816, ialt 80 nummer med artikler skrevet stort sett av Mørch selv. Ukeavisen hadde en opposisjonell profil og la vekt på å verne om grunnloven. Avisen skilte seg ut ved å bare trykke med latinske bokstaver (ikke gotisk som var utbredt). 

## Referanser
Mimer

***Mimer*** var et opposisjonsblad utgitt i Kristiansand, med Hans Lassenius Bernhoft som redaktør og en J. Johansen som utgiver, fra mars til november i 1816. I april samme år hadde bladet 80 abonnenter.

## Referanser
De Bergenske Adressecontoirs-Efterretninger

**De Bergenske Adressecontoirs-Efterretninger** var en tid Bergens eneste avis og utkom fra 1765 til 1889, da den ble slått sammen med Bergens Aftenblad.

Navnet endret seg noe over år:
* 1765–1801: Efterretninger fra Adresse-Contoiret i Bergen i Norge
* 1801–1806: Bergenske Adresse-Contoirs Efterretninger
* 1807–1813: Bergenske Adressecontoirs Efterretninger
* 1814–1819: De bergenske Adressecontoirs-Efterretninger
* 1819–1822: De bergenske Adressekontors-Efterretninger
* 1823–1826: De bergenske Adresse-Contoirs-Efterretninger
* 1827–1831: Bergens Adresse-Contoirs-Efterretninger
* 1832–1846: Bergens Adressecontoirs-Efterretninger
* 1847–1889: Bergens Adressecontoirs Efterretninger

## Referanser
Budstikken

***Budstikken*** var en nyhetsavis som ble gitt ut i Oslo fra 1807 til 1814. Den var Selskabet for Norges Vels blad fra 1809. Redaktør for *Budstikken* var først etatsråd Enevold de Falsen og deretter professor i historie Ludvig Stoud Platou.

*Budstikken* mante til kamp for konge og fedreland i svært patriotiske vendinger: 
:*Op nordmænd, op, kæmper i fædrenes spor
:*for konge, for arne, for frihed her nord.''

## Referanser
Det norske Nationalblad

***Det norske Nationalblad*** var en norsk opposisjonsavis i Christiania, utgitt 1815&ndash;1821.

Avisen utkom første gang 17. juli 1815, med Hans Abel Hielm, da 23 år gammel, som ansvarlig utgiver. Sjelen i bladet var imidlertid hans bror, advokat og politiker Jonas Anton Hielm. Avisen var det ledende norske opposisjonsblad før den ble lagt ned i september 1821, etter å ha mistet portomoderasjonen som følge av en sak om majestetsfornærmelse.

## Referanser
Milan Babić

**Milan Babić** (født 26. februar 1956 i landsbyen Kukar ved Vrlika, død 5. mars 2006 i Haag) var en serbisk tannlege fra Split-provinsen i Jugoslavia (Kroatia), og fra 1991 til februar 1992 «statsminister» i Den serbiske republikken Krajina – en overveiende serbisk-befolket region som løsrev seg fra Kroatia etter at Kroatia frigjorde seg fra Jugoslavia i 1991. Han hadde flyttet til Knin i 1989, og meldte seg året etter ut av de kroatiske ungkommunistene og inn i det serbisk-nasjonale partiet SDS. Babic var fra 1991 til 1992 leder av eksekutivrådet («regjeringen») i den selverklærte Republikken Serbisk Krajina, inntil «president» Milan Martić den 26. februar 1992 byttet han ut med den mer Beograd-lojale Goran Hadžić, men fortsatte som «utenriksminister» og i andre sentrale posisjoner.

Stridstemaet som forårsaket maktskiftet var at Babić hadde oppfordret Krajina-serberne til å avvise fredsplanen til Cyrus Vance og fortsette kampen mot kroatene, mens Slobodan Milošević vinteren 1991-92 trengte de jugoslaviske hærstyrkene til den forestående krigen i Bosnia. Dermed ble Hadzić innsatt som «statsminister», og i mangel av jugoslavisk-serbiske forsterkninger gikk Milosević høsten 1993 med på å sende paramilitære styrker under ledelse av Arkan.

Babić ble tiltalt for krigsforbrytelser av Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for det tidligere Jugoslavia og ble i 2004 den første tiltalte til å innrømme skyld og inngå en avtale med aktoratet, hvoretter han ble dømt til 13 års fengsel. Han ble i 2006 funnet død i sin celle i Haag, angivelig død ved selvmord.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ICTY – Initial Indictment of Milan Babić
* ICTY press release confirming Babić's death
* ICTY Sentencing Judgement
* https://web.archive.org/web/20090312025051/http://www.srpskapolitika.com/Tekstovi/Komentari/2006/043.html
Kosmopolitt

**Kosmopolitt** (gresk *kosmos*, «verdensaltet» og *polites*, «borger»), også omtalt som **verdensborger** (en direkte oversettelse av det greske begrepet), er en person som betrakter hele verden som sitt fedreland eller hjemsted.

Begrepet kosmopolitt eller verdensborger har en rekke ulike meninger, og brukes ofte som betegnelse på en person som tar avstand fra tradisjonelle geopolitiske skillelinjer knyttet til bestemte stater. Et tidlig eksempel på denne holdningen finner man hos Sokrates, som sa: «Jeg er ikke athener, eller greker, men borger av verden». Den engelskfødte filosofen Thomas Paine uttalte at «Mitt hjemland er verden, alle mennesker er mine brødre og min religion er å gjøre godt». Den amerikanske skuespilleren Garry Davis har vært en kjent aktivist for ideen om verdensborger etter han i 1948 oppsøkte den amerikanske ambassaden i Paris og frasa seg sitt amerikanske statsborgerskap. Han grunnla siden organisasjonen som står bak verdenspass og har blant annet skrevet boken *My Country Is the World* («Mitt land er verden»). I religionen bahai står ideen om verdensborgere sentralt.

## Biologi
Innen biologi brukes betegnelsen kosmopolitt til å beskrive en art eller gruppe som finnes over hele kloden (bortsett fra Antarktis som har meget få innfødte arter).

## Referanser


## Se også
* Endemisk
Kaiser Chiefs

**Kaiser Chiefs** er et britisk rock/indiepop band fra Leeds. Bandet ble startet i 1996 under navnet Runston Parva, som ble senere endret til bare Parva. I 2003 endret de navnet til Kaiser Chiefs, etter den sørafrikanske fotballklubben Kaizer Chiefs som den daværende kapteinen for Leeds, Lucas Radebe, hadde spilt for. 

Medlemmene er fanatiske supportere av Leeds, og var også offisielle sponsorer av tidligere Leeds-spiller Tore André Flo. 

Under de olympiske sommerlekene i London 2012 fremførte bandet «Pinball Wizard» av The Who.

## Medlemmer
*Ricky Wilson – vokal (1996–)
*Nick Baines – keyboard (1996–)
*Andrew White – gitar (1996–)
*Simon Rix – bass (1996–)
*Vijay Mistry – trommer og perkusjon (2013–)

### Tidligere medlemmer
*Nick Hodgson (trommer og vokal) (1996–2012)

## Diskografi
### Album
**Employment* (2005)
**Yours Truly, Angry Mob* (2007)
**Off with Their Heads* (2008)
**The Future Is Medieval* (2011)
**Education, Education, Education & War* (2014)

### Singler i utvalg
**«Oh My God»* (2004)
**«I Predict a Riot»* (2004)
**«Oh My God»* (nyutgivelse) (2005)
**«Everyday I Love You Less and Less»* (2005)
**«I Predict a Riot» / «Sink that Ship»* (2005)
**«Modern Way»* (2005)
**«Ruby»* (2007)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Antipartikkel

Til enhver type partikkel finnes det en type **antipartikkel** med identisk masse og spinn, men med alle andre kvantetall motsatt. Noen få partikler, som for eksempel fotonet, er sin egen antipartikkel.

Hvis en partikkel møter sin antipartikkel, vil de tilintetgjøre hverandre, og deres masse m vil gjøres om til ren energi E gitt ved formelen E=mc^2, hvor c er lyshastigheten i vakuum.

## Historie
Eksistensen av antimaterie ble forutsagt av den britiske fysikeren Paul Dirac i 1928. I 1932 ble den første antipartikkelen, positronet, påvist eksperimentelt av Carl D. Anderson mens han undersøkte kosmisk stråling.
Åsmund Grankjellson

**Åsmund Grankjellson** (født omtrent 1000, død omtrent 1050) var en norsk sysselmann i Hålogaland, kjent fra Snorre Sturlason.  

Han var sønn av storbonden Grankjell på Dønna (d. 1028).  Da kong Olav Haraldsson i 1024 besøkte landsdelen ble han hirdmann såvel som sysselmann for den nordre halvdel av Hålogaland.  Den sørlige del var det Hårek fra Tjøtta som syslet med, og der nevnes en strid mellom Hårek og Åsmund i 1027 om eiendomsretten til øyene (muligens Åsvær), som endte med at Åsmunds far Grankjell og hele gården på Dønna eradikeres.  

Den endelige hevn får Åsmund i 1036 da han, med kong Magnus den godes øks, dreper Hårek som var på visitt i Trondheim.  Selv om kong Magnus etter dette ga Åsmund også den sørlige del av Hålogaland, fortsatte stridighetene med Håreks sønner.
Hieronymus av Syrakus

**Hieronymus** (231 f.Kr.-214 f.Kr.) var konge (eller tyrann) av Siracusa (Syrakus) på Sicilia (den tids Magna Graecia) i en kort periode under den andre punerkrig etter at hans bestefar, tyrannen Hiero II, døde i 215 f.Kr. Hieronymus var da femten år og kom på tronen i en krisetid. Hiero II var en av romernes sterke støttespillere, mens Hieronymus ville støtte Hannibal etter slaget ved Cannae. 

Kort tid etter at han ble konge i 215 f.Kr. og brøt freden med romerne, ble han drept i et attentat.

## Referanser
Kuressaare

**Kuressaare** (tidligere tysk og svensk: *Arensburg*, dansk: *Arensborg*) er en by på øya Saaremaa i Estland. Byen er administrasjonssentrum for Saaremaa kommune og Saare fylke. Kuressaare har ca. 13 000 innbyggere (2019). Byen ligger på sørkysten av Saaremaa, ved Rigabukta. Kurressare var frem til 2017 en egen bykommune.

## Historie
Kuressaare utviklet seg rundt en biskopsborg, Kuressaare slott som først er nevnt i 1381. Landsbyen er først nevnt i 1424. I 1559 solgte biskop Johannes Münchausen Kuressaare og andre besittelser til kong Frederik II, og i 1563 fikk Kuressaare sin bystatus. I 1645 overtok Sverige byen og resten av øya etter freden i Brömsebro. Under den store nordiske krigen i 1710 brente russiske tropper byen ned. Ved freden i Nystad i 1721 ble byen og resten av det svenske Estland avstått til Russland.

Da Estland ble selvstendig i 1918 byttet byen navn fra **Arensburg** til **Kuressaare**. Mellom 1952 og 1988 het byen **Kingissepa**, oppkalt etter bolsjeviken Viktor Kingissepp, som var født i Kuressaare.

I 1990 var Kuressaare den første byen i Estland som fikk tilbake sitt selvstyre som by.

## Kommunikasjoner
Saaremaa er nokså tett dekket av veier, men bare et mindretall av veiene er asfalterte. Det er bussforbindelse mellom Kuressaare og Tallinn, Pärnu og Tartu.

Ved Kuressaare finnes en flyplass som har flyforbindelse til Tallinn, Ruhnu og Stockholm.

## Vennskapsbyer
* Ekenäs, Finland fra 21. november 1988
* Rønne, Danmark fra 3. oktober 1991
* Mariehamn, Finland fra 24. oktober 1991
* Skövde, Sverige fra 23. juni 1993
* Vammala, Finland fra 30. juni 1994
* Åbo, Finland fra 30. mai 1996
* Talsi, Latvia fra 27. mai 1998
* Kuurne, Belgia fra 9. august 1998

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Informasjon om Kuressaare på saaremaa.ee
Mago Barca

**Mago Barca** (243–203 f.Kr.) var en kartagenske hærfører som spilte en betydelig rolle i den andre punerkrigen mot den romerske republikk. Han var sønn av Hamilcar Barca og bror av Hasdrubal Barca og generalen Hannibal,

Mago kjempet sammen med Hannibal tidlig i kampanjene i Italia. Mago ledet en avdeling som romerne i et bakholdsangrep i slaget ved Trebia og brøt ned deres kampformasjoner. Kort tid etterpå reiste han sammen med Hasdrubal Barca til Hispania for å lede de karthagenske styrkene der. Han led nederlag i slaget ved Ilipa i 206 f.Kr. og trakk seg tilbake til Cádiz.

Han ledet så en kampanje for å invadere Italia (denne gang over sjøen) i 205 f.Kr. med 15 000 menn. De seilte fra Menorca til Liguria. Han klarte å ta Genova og kontrollerte det nordlige Italia i tre år.

Han ble såret i et slag i Gallia Cisalpina og ble kalt tilbake til Karthago sammen med Hannibal for å bistå byens forsvar. Før han ankom, døde han til sjøs.
## Referanser
Koordinasjon

**Koordinasjon** er samspillet mellom sanser, nerver og muskler i en bevegelse. Det finnes 6 koordinative egenskaper:

## Balanse
Avhengig av sanseorganer som likevektsansen, synssansen og trykk- og berøringssansen.

## Rytme
Form for gjentakelse.

## Reaksjonsevne
Evnen til å fange opp en stimulus og omsette den til en så rask og hensiktsmessig bevegelse som mulig. Eks: startskudd på 100 meter. Syn- og hørselssansens spiller en stor rolle.

## Rom-orientering
Evnen til å kontrollere bevegelsesretningen i rommet. Dette er meget viktig i for eksempel stuping, turn, freestyle hopp og ridning.

## Koordinering mellom øye - hånd eller øye - fot
Samspill mellom synet og styring av håndas eller fotens bevegelser.

## Tilpasset kraftinnsats og spenningsnivå
Signaler om veksling mellom belastning og avspenning.
Witiges

**Witiges** (død sannsynligvis i 542) var konge over det østgotiske kongedømmet Italia fra 536 til 540. Han myrdet sin forgjenger Teodahad og stjal tronen, samtidig som Østromerrikets general Belisarius hadde begynt sin invasjon av Italia. Witiges ble tatt til fange av Belisarius og brakt til Konstantinopel, hvor han senere døde i fangenskap.
Raud den rame

**Raud den rame** (*Rauðr inn rammi*) var en vikinghøvding som bodde ved Saltstraumen, i nærheten av dagens Bodø i Hålogaland. Han er kjent fra sagaen om Olav Tryggvason i Snorres kongesagaer. 

Ifølge Snorre Sturlason bodde Raud på øyer som het Gylling og Hæring. Til sammen ble øyene kalt for Godøyene, og strømmen mellom dem og fastlandet heter Godøystraumen. Raud var en fryktinngytende seidmann og innbitt hedning. Han nektet derfor å la seg døpe av kongen. Olav drepte Raud ved å tvinge en orm ned halsen på ham.

Etter at kongen hadde mislyktes i å kristne Raud og i stedet gravla ham, «tok han svære rikdommer i gull og sølv der og mye annet løsøre, våpen og mange slags kostbarheter.» Det langskipet som Raud eide konfiskerte kongen, ettersom det var mye flottere enn det han hadde selv. Framme var det et dragehode, og bakenden var formet som en krum hale.  Kongen døpte det derfor til Ormen. Dette skipet ble seinere modell for det berømte «Ormen Lange».

## Litteratur
* Sturlasson, Snorre: *Snorres kongesagaer ([[Heimskringla]])*, Oslo 1979. Side 182.
Rio Ferdinand

**Rio Gavin Ferdinand** (født 1978) er en engelsk tidligere fotballspiller. Han startet fotballkarrieren sin i West Ham, der han vokste opp, men ble i 2000 solgt til Leeds. I 2002 dro han videre til Manchester United for 345 millioner kroner der han spilte i 12 år. Han fikk sin testimonial den 9. august 2013 mot Sevilla der Manchester United tapte 1–2.

Den 17. juli 2014 meldte han overgang fra Manchester United til Queens Park Rangers FC, hvor han skrev under på en ettårskontrakt. Ferdinand meddelte 30. mai 2015 at han legger opp som aktiv fotballspiller. Rio Ferdinand er bror til Anton Ferdinand, og tremenning til tidligere fotballspiller Les Ferdinand.

På grunn av Qatars menneskerettighetsbrudd ble Ferdinand gjenstand for kritikk for å ha promotert «Visit Qatar» under fotball-VM i Qatar i 2022.

## Karriere som spiller (alle turneringer)
*Per 30. mai 2015* 	

## Meritter
**Manchester United**
* Premier League (6): 2002–03, 2006–07, 2007–08, 2008–09, 2010–11 og 2012–13
* FA-cupen (1): 2004
* Ligacupen (2): 2006, 2009
* UEFA Champions League (1): 2008
* VM i fotball for klubblag (1): 2008

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*  Rio Ferdinands profil på united.no
Liv Marit Moland

**Liv Marit Moland** (født 15. januar 1948 i Hisøy, Aust-Agder, død 23. oktober 2008) var en norsk politiker (Ap). Hun ble innvalgt på Stortinget fra Aust-Agder i 1997. Hun var vararepresentant i perioden 2001&ndash;2005.

Moland var medlem av kommunestyret i Hisøy i periodene 1979&ndash;1990, og var ordfører i perioden 1990&ndash;1991. Hun var medlem av formannskapet i Arendal i perioden 1991&ndash;1994, varaordfører 1994&ndash;1995, medlem av formannskapet 1995&ndash;1997, og av bystyret 1997&ndash;1999.

## Stortingskomitéer
* 1997–2001 medlem av Familie-, kultur- og administrasjonskomitéen.
* 1997–2001 varamedlem av Den utvidede utenrikskomitéen.
* 1997–2001 varamedlem av Valgkomiteen.

## Eksterne lenker
*
Zabaglione

**Zabaglione** er en tykk saus, som spises som dessert. Den kan spises varm eller kald og serveres ofte sammen med ferske fiken. Sausen inneholder ofte vin.

## Historie
Den italienske adelsmannen Giovan Paolo Baglioni, med tilnavnet «Zvan Bajoun», sto dagen før et viktig slag uten mat til sine soldater. Han sendte ut soldater for å lete etter mat, og de kom tilbake med litt egg, en skvett vin, villhonning og urter. Bajoun ga ordre om at de skulle vispe det godt sammen og koke det. Soldatene hans spiste og kunne gå mette til sengs. Dagen etter kjempet de med stor glød og energi, og de vant slaget. Da soldatene ble spurt hvor de hentet denne styrken fra, svarte de «zvanbajoun» – et ord som gjennom tiden har utviklet seg til zambajoun, zabajoun, zabajone, zabaglione, og sabayonne (Frankrike). Det er, i enkelte områder, vanlig å gi denne «drikken» til nygifte om morgenen etter bryllupsnatten – for å gi dem kreftene tilbake.

Oppskriften har forandret seg noe gjennom tidene. Der man før brukte sukker bruker man nå honning, og man bruker marsala (en mørk hetvin som lages i den vestlige delen av Sicilia, nær byen Marsala) istedenfor urter. Den serveres med frisk frukt eller bær som passer sammen – for eksempel mango, fersken og bringebær.

Mot slutten av 1800-tallet ble en variant ved navn gogol-mogol populær blant russiske aristokrater. Retten kom formodentlig med en fransk kokk til St. Petersburg.

## Se også
*Sabayonne

## Referanser
Dalmatia

**Dalmatia** er et landskap i det sørvestre Kroatia. I landskapet finnes et stort antall øyer samt turistbyene Split og Dubrovnik.

Dalmatia ble underlagt den romerske republikken i 168 f.Kr. som en del av provinsen Illyricum og kaltes da Illyricum superior. I 10 e.Kr. ble provinsen Illyricum oppløst, og området ble inndelt i to nye provinser; Dalmatia i sør, og Pannonia i nord. Ved Romerrikets deling i 395 e.Kr. kom Dalmatia til å tilhøre det vestromerske rike.

## Navnet og definisjon
Navnet Dalmatia er avledet fra navnet på den stedegne stammen som romerne kalte Dalmatæ, dalmatere, noe som igjen er forbundet med den illyriske/albanske ordet *delme* («sauer»). Ordet «Delme» blir også fortsatt brukt i det albanske språket.

I antikken var den romerske provinsen Dalmatia langt større enn dagens fylke Split-Dalmatia. Det strakte seg fra Istria i nord til historiske Albania i sør. Dalmatia signaliserte ikke bare en geografisk enhet, men var en enhet basert på felles kultur og felles type bosetninger, en felles smal østlige belte langs kysten av Adriaterhavet. Den sørligste overgangsdelen av Dalmatia, Kotorbukta, er en del av Montenegro, men betraktet som innenfor Dalmatia av en del kilder.

Navnet Dalmatia opptrer i *[[Det nye testamente]]* i *[[Paulus' andre brev til Timoteus]]* og har således blitt oversatt til de fleste språk i verden. Det er blant annet Dalmatia på latin, Δαλματία på gresk, Dalmatie på fransk, Dalmatien på tysk og svensk, og Dalmazia på italiensk.

## Kultur og folkegrupper
Innbyggerne i dagens Dalmatia er kulturelt inndelt i to eller tre grupper. De urbane familiene i kystbyene, tidvis kjent som *Fetivi*, er kulturelt beslektet med innbyggerne på øyene (nedsettende kjent som *Boduli*). De to er sammen skarpt adskilt, i middelhavsaspektene av deres kultur, fra de mer tallrike innbyggerne i Zagora i innlandet, referert til (tidvis nedsettende) som *Vlaji*. Sistnevnte er historisk mer påvirket av den osmanske kulturen, blander seg bortimot sømløst ved grensen med kroatene i Bosnia-Hercegovina og generelt med sørlige Bosnia-Hercegovina.

## Se også
*Dalmatiner
*Dalmatisk språk

## Referanser
Goidelske språk

**Goidelske språk** (irsk: *teangacha Gaelacha*; skotsk-gælisk: *cànanan Goidhealach*; manx: *çhengaghyn Gaelgagh*) utgjør den ene av de to gruppene av øykeltiske språk, den andre er brittonsk. Forskjellene mellom goidelske og brittonske språk ses lettest i ordene for «sønn» og «fem» (5). På det *goidelske* språket skotsk-gælisk heter «sønn» *mac*, og «fem» heter *còig*. På det brittonske språket bretonsk heter «sønn» *map*, mens «fem» heter *pemp*.

Goidelske språk har historisk sett utgjort et dialektkontinuum som strekker seg fra Irland via Man i Irskesjøen og til Skottland. Det er tre moderne goidelske språk: irsk (*Gaeilge*), skotsk-gælisk (*Gàidhlig*) og manx (*Gaelg*). Sistnevnte døde ut på 1900-tallet, men har siden blitt gjeninnført og videreført til en viss grad, blant annet med mansktalende barnehager.

Goidelsk var en gang begrenset til Irland, og muligens til vestkysten av Skottland. Middelalderens gæliske litteratur forteller oss at kongeriket Dál Riata ble opprettet i det vestlige Skottland i løpet av 500-tallet e.Kr. Den tradisjonelle oppfatningen er at Dál Riata ble grunnlagt av innvandrere fra Irland, men det er ikke lenger gjennomgående akseptert. Arkeologen Ewan Campbell hevder at det er ingen arkeologiske bevis for en innvandring eller invasjon, og mener at sterke forbindelser via sjøveien har bidratt til en før-eksisterende gælisk kultur på begge sider av North Channel (skotsk-gælisk og irsk *Sruth na Maoile*) mellom Irland og Skottland. Det antyder at språk og kultur kan ha innflytelse uten at det har skjedd større forflytning av folk. Vanskeligheten med arkeologisk utgravning av bosted er at det forteller lite eller ingenting om hvilket språk de snakket ved bostedet.

## Goidelske språk
*Irsk
*Skotsk-gælisk
*Manx (var utdødd, men gjeninnført i moderne tid)
*Shelta (blandingsspråk)

## Referanser


## Eksterne lenker
* [«The Goidelic languages»], Gaelic in modern Scotland, *OpenLearnWorks*
Osmaner

**Osmaner** er opprinnelig en betegnelse på en tyrkisk folkegruppe, de utgjorde den dominerende overklassen i Det osmanske riket, senere en generell betegnelse på enhver som hørte inn under dette riket.

Osmanene kom først i kontakt med Vesten som flyktninger fra det mongolske riket til seldjsukenes områder i Anatolia. De slo seg ned i den vestlige delen av Anatolia og etablerte etter hvert en stat under Ertugrul. I begynnelsen var den nye osmanske staten underlagt seldsjukkene, men Ertugruls sønn Osman I erklærte rikets selvstendighet i 1299. Osman blir regnet som grunnleggeren for Det osmanske riket, og det er fra hans navn rikets innbyggere kalte seg *osmanli* («osmaner»).

I og med den tyrkiske nasjonalismen på 1800-tallet forsøkte det osmanske dynastiet gjeninnføre sin tyrkiske kobling, blant annet med giftemål innenfor den tyrkiske befolkningen.

Ottoman er en avledet betegnelse via arabisk *uthman*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bretonsk

**Bretonsk** (eller **brezhoneg**, som språket heter på bretonsk) er et keltisk språk som tales av et mindretall i Bretagne – som ligger i Nordvest-Frankrike mellom Den engelske kanal og Biskaya.

Cirka 260 000 forstår og snakker språket (telling 1999), men det fortrenges langsomt av fransk og dør etter hvert ut, selv om det er befolkningens opprinnelige språk. Dette skyldes to forhold: At bretonerne selv velger å lære barna fransk ettersom dette er helt nødvendig i jobbsammenheng, men først og fremst skyldes det at fransk skal være bruksspråk i alle offisielle sammenhenger. 

Språket var opprinnelig identisk med det keltiske språket som ble talt i England. Det kom til det «Lille Britannia» (Bretagne) fra «Stor-Britannia» med keltiske utvandrere, som var blitt fordrevet av angelsakserne i det 6. og 7. århundre. Vikingene har også satt sitt preg på språket; ett trivielt eksempel på dette er at ordet «ja» betyr det samme på bretonsk som det gjør på norsk.

I den 5. republikks forfatning heter det i innledningen etter den seneste endringen (i 1994):

« La langue de la République est le français» («Republikkens språk er fransk.»)

Denne endringen kom i stand etter at Frankrike i 1993 nektet å signere en europeisk traktat som tok sikte på å ivareta europeiske minoritetsspråk («Europeisk pakt for regions- eller minoritetsspråk»). Frem til 1951 forbød franske myndigheter all undervisning på bretonsk, en politikk som må ses i sammenheng med landets dype ønske om å løfte opp fransk som det fremste verdensspråket. Etter en viss kulturell oppblomstring i kjølvannet av radikale bretoneres politiske frigjøringskamp på nittensyttitallet, opplever språket i våre dager en renessanse blant unge bretonere. Nye, digitale medier har forsterket denne tendensen.

Bretonsk inndeles i 4 dialekter, hvor tre, Kerneweg, Leoneg, Tregereg (også kalt «KLT»), har mange fellestrekk, mens den fjerde, Gwenedeg, avviker betydelig. Av dem er det kun den siste (Gwenedeg, eller Vannes-dialekten), som *muligens* rommer elementer av det opprinnelige, galliske språket. I 1908 fikk KLT-dialektene felles rettskrivning, og i 1941 ble også Vannes-dialekten innlemmet i denne felles ortografien som den dag i dag er gjeldende for hele det bretonske språket.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Denis Law

**Denis Law** (1940–2025) var en britisk fotballspiller. Law spilte først for Huddersfield Town og Manchester City, før han i 1961 ble solgt til den italienske klubben Torino, sammen med Hibernian FCs Joe Baker. Han er imidlertid best kjent for sin tid i Manchester United, der han spilte fra 1962 til 1973. Det var også mens han spilte her at han ble kåret til årets spiller i Europa. Dette skjedde i 1964. Da Manchester United vant finalen i Serievinnercupen som første engelske lag i 1968, var imidlertid Law skadet. Law er en av bare to spillere som har blitt kalt «The King» på Old Trafford, den andre er Eric Cantona.

## Rekorder
### Som Manchester United-spiller
Law fikk 309 ligakamper (inkludert fire som innbytter) for Manchester United, og skåret 171 ligamål. I alle turneringer fikk han 404 kamper (hvorav seks som innbytter) og 236 mål. Med dette innehar han flere klubbrekorder:
* Nest flest mål totalt, bare slått av Bobby Charlton (249).
* Tredje flest ligamål, bare slått av Charlton (199) og Jack Rowley (182).
* Nest flest Europacup-mål med sine 28, bare slått av Ruud van Nistelrooy.
* Flest FA-cup-mål med sine 34. Han hadde lenge rekorden også i turneringen, men ble senere slått av Ian Rush, som til slutt endte opp på 44 mål.

### Overgangsrekorder
Da han forlot Huddersfield Town til fordel for Manchester City i 1960, kostet han 55 000 pund, noe som da var rekord for overganger mellom to britiske fotballklubber. Ett år senere gikk han til Torino for 110 000 pund, og satte med det ny rekord for en overgang mellom en engelsk og en italiensk klubb. Han fant seg imidlertid ikke til rette i Italia, og gikk derfor til Manchester United i 1962 for 115&nbsp;000 pund, også dette ny britisk rekord.

## Utmerkelser
Law ble i nyttårslisten for 2016 utnevnt til kommandør (CBE) av Order of the British Empire.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Denis Laws profil på united.no
Kuressaare lufthavn

**Kuressaare lufthavn** (IATA: **URE**, ICAO: **EEKE**) er en flyplass i Estland. Flyplassen ligger ca. 3 km fra byen Kuressaare på øya Saaremaa. 

Flyplassen har to rullebaner med dekke av asfalt og betong. Den ene rullebanen har baneretninger 17 og 35 og lengde 1518 meter. Den andre har baneretninger 05 og 23 og lengde 799 meter. Begge rullebanene har en bredde på 30 meter. Den lengste rullebanen har landingslys.

## Historie

Den første rullebanen ble bygget i siste halvdel av 1930-årene. Flyplassen ble offisielt åpnet 6. mars 1945. Flytrafikken økte de neste årene, og mellom 1949 og 1953 var det mellom 10 og 14 flygninger daglig mellom Kuressaare og Tallinn. I denne perioden fløy rundt 400 passasjerer til eller fra Kuressaare hver dag. Flyplassen fikk elektrisitet først i 1958. Dagens terminalbygning på flyplassen ble bygget i 1962. Rullebanen ble forlenget i 1976, og da ble også en ekstra rullebane bygget. Terminalbygningen ble modernisert i 2000.

Flyplassen er eid av AS Kuressaare Lennujaam (Kuressaare lufthavn). Selskapet eier også flyplassen på Ruhnu.

I 2004 reiste 15 669 passasjerer via Kuressaare lufthavn.

## Ruter
*Aero Airlines (Helsingfors) – sommerrute https://web.archive.org/web/20050208110032/http://www.smt.fi/liikematkat/index/news/unnamed_118.html
*AirBaltic (Riga)
*Avies (Tallinn)
*Skyways Express (Stockholm-Arlanda)

## Eksterne lenker
* 
* Air Livonia  (engelsk og estisk)
* Skyways  (svensk)
Herreavdelingen

***Herreavdelingen*** er et norsk radio-talkshow som gikk på NRK Radio fra 1996 til 2018. Programmet tok for seg hverdagens små og store problemer med et skråblikk, samtidig som programlederne la vekt på en bestemt musikkprofil. Programmet gikk på P1 og hadde en varighet på to timer. Det gikk på tirsdager fra kl 22.03 til 00.00 og i reprise i Nattradioen natt til torsdag kl 02.00–04.00.

## Historikk
Programmet, som hadde sin første sending 29. januar 1996, gikk opprinnelig på formiddagen alle hverdager på P3 etter å ha overtatt sendetiden til *[[Irma 1000]]*. I denne perioden, frem til programmet ble midlertidig nedlagt etter høstsesongen 1997, hadde programmet også en rekke faste gjester, deriblant Anne-Kat. Hærland, Jonas Rønning og cricketreporter Arve Fuglum. Programmet var i denne perioden et utpreget humorprogram, sterkt preget av de ulike programlederne.

*Herreavdelingen* gjenoppsto høsten 1998, nå på P1, men ble igjen vedtatt nedlagt etter ett år. Dette førte til lytterprotester, og P1 gikk tilbake på dette vedtaket. Høsten 1999 og våren 2000 hadde Herreavdelingen også en times formiddagssending på torsdager, men stilen i programmet førte til protester, og fra høsten 2000 gikk programmet kun tirsdag kveld, noe det har gjorde siden, med unntak av sommerferien, hvor det lørdag ettermiddag ble sendt *Herreavdelingens feriekoloni, Kjøleelementer fra arkivet*. Før jul hadde *Herreavdelingen* i flere år også hatt «*Herreavdelingen*s juleverksted» som gikk daglig.

Siden programmet ble direktesendt kom flere av problemstillingene på SMS og e-post fra lytterne, som programlederne refererte til som «familien». Ved siden av dette hadde programmet faste innslag som varierte fra sesong til sesong, våren 2007 var disse Tormod Løklings tristesser samt ukentlige besøk i studio fra Ragnhild Silkebækken eller Ingrid Bjørnov.

*Herreavdelingen* var en del av radioredaksjonen i NRK Underholdningsavdelingen. Redaksjonen besto av mange av Norges mest populære radioprogrammer, som *[[Reiseradioen]]*, *[[Nitimen]]*, *[[Popquiz]]*, *Helgeland* og *Kveldsmat*.

## Programledere
### Våren 1996
* Mandag: Egil Birkeland og Bjørnar Pedersen
* Tirsdag: Finn Bjelke og Marius Müller
* Onsdag: Egil Birkeland og Bjørnar Pedersen
* Torsdag: Finn Bjelke og Arne Hjeltnes
* Fredag: Finn Bjelke og Yan Friis / Egil Birkeland og Bjørnar Pedersen

### Høsten 1996/våren 1997
* Mandag: Egil Birkeland og Bjørnar Pedersen
* Tirsdag: Egil Birkeland og Bjørnar Pedersen
* Onsdag: Egil Birkeland og Bjørnar Pedersen
* Torsdag: Kine Gleditsch og Øystein Karlsen
* Fredag: Finn Bjelke og Geir Schau

### Høsten 1997
* Mandag: Kristopher Schau og Atle Antonsen
* Tirsdag: Janne Rønningen og Jon Toset
* Onsdag: Bård Tufte Johansen og Harald Eia
* Torsdag: Kine Gleditsch og Øystein Karlsen
* Fredag: Finn Bjelke og Geir Schau

### Høsten 1998/våren 1999
* Finn Bjelke og Geir Schau, Anne-Kat. Hærland i noen programmer

### Høsten 1999-våren 2018
* Finn Bjelke og Yan Friis

## Referanser


## Eksterne lenker
* Herreavdelingens hjemmeside (programmer)
* Eldre Hjemmside (arkivert fra 1997)
Aud Blattmann

**Aud Blattmann** (født 26. september 1937, død 5. juni 2023) var en norsk politiker (Ap) fra Kristiansand. Hun ble innvalgt på Stortinget fra Vest-Agder i 1985, og satt i fire perioder fram til 2001. Hun var vararepresentant fra 1981 til 1985.

I det «sivile» liv arbeidet hun som kontormedarbeider/sekretær ved Falconbridge Nikkelverk og i Kristiansand kommune.

Blattmann var farmor til Torjus Jakobsen Blattmann, som ble drept på Utøya 22. juli 2011. 

## Stortingskomitéer
* 1997&ndash;2001 – sekretær for Energi- og miljøkomitéen.
* 1997&ndash;2001 – varamedlem av Den utvidede utenrikskomitéen.
* 1997&ndash;2001 – medlem av Valgkomitéen.
* 1993&ndash;1997 – medlem av Samferdselskomitéen.
* 1993&ndash;1997 – varamedlem av Den utvidede utenrikskomitéen.
* 1993&ndash;1997 – varamedlem av Valgkomitéen.
* 1989&ndash;1993 – medlem av Energi- og industrikomitéen.
* 1989&ndash;1993 – varamedlem av Valgkomitéen.
* 1985&ndash;1989 – medlem av Forsvarskomitéen.
* 1985&ndash;1989 – varamedlem av Valgkomitéen.

## Se også

Liste over personer som døde i terrorangrepet i Norge 2011.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vilsandi

**Vilsandi** er ei øy i Estland. Øya ligger vest for Saaremaa i Østersjøen, og tilhører Kihelkonna kommune. Vilsandi har et areal på ca. 9 km². Den er Estlands vestligste bebodde øy, med et innbyggertall på rundt 30. Øya er en del av Kihelkonna kommune i Saare fylke.

Vilsandi oppsto for bare ca. 350 år siden, da flere mindre øyer vokste sammen på grunn av landhevningen etter siste istid. Hvis havet fortsetter å synke, vil Vilsandi til slutt også vokse sammen med Saaremaa. Vilsandi ble bebodd først på 1700-tallet, da bønder fra Saaremaa flyttet ut på øya. På det meste bodde nesten 200 mennesker på Vilsandi.

Nordvest på øya finnes Vilsandi fyr fra 1809. I 1910 ble et av Østersjøens første fuglevernområder opprettet på og rundt Vilsandi. Verneområdet ble i 1993 gjort om til nasjonalpark. Økosystemet i området er svært sårbart på grunn av at mange trekkfugler hekker og raster der. Jakt på fugl er forbudt i nasjonalparken. Nasjonalparken er et populært område for turister, ikke bare for estlendere, men også for finner, som besøker Estland i stadig større antall.

Vilsandi kan nås med båt fra Papisaare på Saaremaa. Det er også mulig å kjøre med jeep eller vade til øya ved lavvann.


Vilsandi tuletorn 2005.JPG
Vilsandi merepäästejaama paadikuur 2012.jpg
Old farmhouse on Vilsandi.jpg
Tolli talu Vilsandi saarel.JPG
Tuulik Vilsandi saarel.JPG 


## Eksterne lenker
* Informasjon om Vilsandi og nasjonalparken på Saaremaas offisielle side (engelsk)
* Kart over Vilsandi
* Fyret på Vilsandi (engelsk)
Dingo (andre betydninger)

**Dingo** har flere betydninger:

* Dingo, en urhundtype som lever i Oseania og Asia
* Dingo (oppklaringskjøretøy), et australsk pansret oppklaringskjøretøy
* Dingo APV, et tysk pansret kjøretøy
* Dingo, et finsk band
* Daimler Dingo, en britisk panserbil
* Dingo (album), jazzalbum med Miles Davis til filmen Dingo (film)