open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elvarheim Museum

**Elvarheim Museum** er et museum i Åmli kommune i Aust-Agder fylke. 

Museet ble opprettet i 1989, og holder til i det gamle samfunnshuset Elvarheim fra 1925 i Åmli sentrum. Museet viser bl.a. jakt og fangstredskaper, kniver og utstoppede dyr som ulv, gaupe,jerv m.m. etter fangstmannen Aslak Harstveit. Bjørneskytteren Olav Tverrstløyl har sin egen utstilling med bl.a. en utstoppet bjørn. I beverutstillingen *Det vesle folket* kan du oppleve beverens liv over og under vann. Du kan også lære om den store blåbæreksporten og gå inn i Sveinung Gjøvlands felemakerverksted. Og du kan se folkedrakter fra 1700-1900-tallet i utstillingen Mangfald og Mote. 

Fra 1. januar 2015 er museet en del av Aust-Agder museum og arkiv.

Museet er Åmli kommunes tusenårssted.

## Referanser
Risør Museum

**Risør Museum** er et tidligere bymuseum i Risør kommune i Aust-Agder fylke. 

Museet ble opprettet ca. 1985. Trebyen Risør, festningsanlegget i Urheia, kanonjolla Øster Riisøer 3 og den optiske telegraf er ulike temaer Risør Museum har arbeidet med. 

Fra 1. januar 2009  til 2014 var Risør museum en del av Aust-Agder kulturhistoriske senter.

Risør kommune vedtok i 2014 å avvikle Risør Museum.
Yang Hucheng

**Yang Hucheng** (kinesisk: 楊虎城, pinyin: *Yáng Hǔchéng*; Wade-Giles: *Yang Hu-ch'eng*; født 26. november 1893 i Pucheng i provinsen Shaanxi i Kina, henrettet 6. september 1949 i Chongqing) var en kinesisk krigsherre under krigsherretiden i Republikken Kina, og senere general i Kuomintang under den kinesiske borgerkrig. 

Yang Hucheng var blitt en populær krigsherre i Shaanxi i 1926. Etter Feng Yuxiang og Yan Xishans nederlag i Sentralslettekrigen i 1930 allierte Yang seg med Kuomintangs regjering, og ble kommandant for  Kuomintangs Nordvestarmé. Han fikk ordre om å ødelegge Det kinesiske kommunistpartis nye baseområde rundt  Yan'an sammen med Zhang Xueliangs nordøstarmé i 1935. Både Yang og Zhang Xueliang fikk stor respekt for kommunistenes forsvarskamp og kampdyktighet, og ble tiltrukket av kommunistenes forslag om et forent kinesisk forsvar mot de japanske invasjonsstyrkene i Kina. 

Da begge parter innstilte kamphandlingene fløy Kuomintangs leder Chiang Kai-shek til Xi'an tidlig i desember for å undersøke hva som skjedde. Han nektet da å gå inn på kommunistenes forslag, og dermed arresterte  Yang og Zhang Xueliang ham og holdt ham fanget til han ombestemte seg og gikk med på en allianse med kommunistene mot Japan. 

Zhang Xueliang fløy tilbake til Kuomintangs hovedstad Nanjing sammen med Chiang Kai-shek, og ble arrestert de kom frem. Senere ble også Yang arrestert, i all hemmelighet, og han satt i fengsel i tretten år til han ble henrettet på Chiang Kai-sheks ordre i september 1949, kort før kommunistene erobret Nanjing.

## Referanser


## Litteratur
* Trevor N. Dupuy: *The Harper Encyclopedia of Military Biography*, New York: HarperCollins Publishers Inc., 1992.
Sideakkreditering

**Sideakkreditering** betyr at en ambassadør er gitt fullmakt til å representere sin stat i to eller flere stater. Vanligvis gjelder sideakkrediteringen andre stater i regionen enn den staten der ambassadøren har sin bopel. Slik akkreditering er regulert artikkel 5 i Wien-konvensjonen om diplomatisk samkvem fra 1961. Folkerettslig er det ingen forskjell på en sideakkreditert ambassadør og en ambassadør som bor i staten vedkommende er akkreditert til. Særlig mindre stater har foretrukket sideakkreditering av kostnadshensyn, men ordningen er også benyttet av større stater.

Under det første besøket i et sideakkreditert land avleverer ambassadøren sine akkreditiver til landets statsoverhode på samme måte som en ambassadør som er bosatt i landet.

Det finnes, også i den norske utenrikstjenesten, eksempler på at en ambassadør ivaretar sine oppgaver fra sin egen hovedstad og dermed ikke har bopel i noen av de land som han har ansvaret for. En slik norsk ambassadør betegnes som hjemmebasert ambassadør.

## Referanser
Lillesand by- og sjøfartsmuseum

**Lillesand by- og sjøfartsmuseum** er et kulturhistorisk museum i Lillesand i Aust-Agder fylke. 

Museet er en gammel kjøpmannsgård fra 1827. I bakgården er de intakte bakgårdsbygningene som opprinnelig var lagerbygninger til kjøpmannsbutikken. Nå huser de seilmakerverksted, blokkmakerverksted, matrosbolig, smie, fjøs og stall og grovkjøkken, foruten to vognskjul. I hovedhuset vises et borgerhjem fra «klunketiden» på slutten av 1800-tallet. Museet har vekslende utstillinger i annekset, bakenfor Museumsbutikken. 

Den gamle bygården – gården i byen – blir ofte kalt Carl Knudsen-gården etter den siste eiers far. Siste eier var Thyra Mercedes Knudsen som døde barnløs i 1963. Hun lot Lillesand kommune få forkjøpsrett til bygningene mot at eiendommen ble gjort om til museum. 

Til museet hører også Tollboden nede på havnen. Denne ble oppført rundt 1730. Her er det et tollmuseum, og i en egen del av bygningen er det atelier og kunstutstillinger. I vinterhalvåret disponeres atelieret av den lokale kunstneren Erlend Larsen.

Museet var en tid konsolidert med AAks, Aust-Agder kulturhistoriske senter, men er fra 2012 tilbake på kommunale hender; Lillesand kommune. 

Anne Sophie Høegh-Omdal har vært ansatt som museumsbestyrer siden 1. mai 2010.

## Eksterne lenker
* 
* Panorama 360°
Utrikespolitiska institutet

**Utrikespolitiska institutet** (UI) er et svensk institutt som forsker og informerer svenske borgere og forskere verden over om internasjonal politikk og tilhørende aktuelle problem. Det er organisert under Utrikespolitiska samfundet, som er en ideell forening.

Instituttet ble opprettet i 1938 med navnet Kommittén för utrikespolitisk upplysning, og blant dens tidlige profiler var Yngve Lorents og Ragnvald Lundström. Komitéen byttet i 1940 til det nåværende navnet. Yngve Lorents var ordfører fra starten til 1959, og deltok også i stiftelsen. Blant de som har vært styreledere og direktører ved UI gjennom årene finnes Rutger Lindahl, Nils Andrén, Leif Leifland, Kurt Samuelsson, Yngve Möller, Anders Mellbourn, Åke Sparring, Nordal Åkerman og Bo Huldt.

Siden 1940 har instituttet utgitt *Världspolitikens dagsfrågor*; under det førsta året medvirket Herbert Tingsten, Bernhard Karlgren og Gunnar Jarring. *Världspolitikens dagsfrågor* ble i begynnelsen distribuert av Kooperativa förbundet. Andre publikasjoner som UI utgir er *Internationella Studier*, *Organisationer i fickformat* og *Länder i fickformat*. Siden 2002 finnes *Länder i fickformat* også på Internett som Landguiden. Landguiden inneholder alle verdens land og oppdateres daglig med nye fakta.

Utrikespolitiska institutet arrangerer forelesninger, seminarer og konferanser åpne for allmennheten. Hensikten er å informere allmennheten om utenrikspolitikk og UI har også flere forskere innen området. Flere av forskerne er tilsluttet gjennom ulike prosjekter og instittutet har også en permanent stab på cirka 40 personer.

Instituttet får sine inntekter fra bidrag og fra salg av egne publikasjoner, fra den svenske staten (fremst UD), næringslivsorganisasjoner og folkbevegelser. I tillegg får organisasjonen også forskningsmidler og donasjoner.

Utrikespolitiska institutet (UI) flyttet sommeren 2005 til nye lokaler på Drottning Kristinas väg, Campus Vallhallavägen ved Kungliga Tekniska högskolan. UI flyttet fra kjente lokaler på Lilla Nygatan 23 i Gamla stan til et helt nybygd lokale i samarbeid med Försvarshögskolan. I og med flyttingen så ble UIs bibliotek slått sammen med FHS bibliotek dannet Anna Lindh-biblioteket, som er Sveriges største offentlige bibliotek for utenriks- og sikkerhetspolitikk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Happiness Is A Warm Gun

«**Happiness Is A Warm Gun**» er en sang av gruppen The Beatles, utgitt i 1968 på albumet *[[The Beatles (White Album)]]*. Sangen er skrevet av John Lennon, men er på vanlig vis kreditert duoen Lennon/McCartney.

## Bakgrunn
Tittelen er sannsynligvis hentet fra bladet *American Rifleman*, som hadde det som overskrift til en artikkel skrevet av Warren W. Herlihy. Ifølge Lennon selv opplevde han tittelen slik:
:«*George Martin viste meg omslaget på et magasin hvor det sto, 'Happiness is a warm gun'. Jeg tenkte at det var en fantastisk, sinnssyk ting å si. En varm pistol betyr at du akkurat har skutt noe.*»

## Referanser
De Nios Vinterpris

**De Nios Vinterpris** er en litteraturpris på 40 000 SEK som deles ut av Samfunnet De Nio. Prisen gis alltid uten begrunnelse og har blitt delt ut siden 1976.

## Liste over prismottakere

## Eksterne lenker
*
Liste over idrettslag i Lillehammer

Dette er en **liste over idrettslag i [[Lillehammer]]**. Listen er ikke uttømmende.

## Elitelag
* **Ishockey:** Lillehammer Ishockeyklubb, GET-ligaen
* **Fotball:** Lillehammer Fotballklubb, 2. divisjon fotball for herrer
* **Skiidrett:** Lillehammer Skiklub

## Idrettslag

* Faaberg Idrettslag
* Roterud Idrettslag
* Søre Ål Idrettslag
* Vingar Idrettslag
* Vingrom Idrettslag

## Særlag
* Aikido Lillehammer
* Dansehuset Lillehammer
* Faaberg Fotball
* Faaberg Håndball
* Jørstadmoen Sportsklubb
* Lillehammer Ake og Bobklubb
* Lillehammer Biljardklubb
* Lillehammer Bowlingklubb
* Lillehammer Bueskytterklubb
* Lillehammer Cykle Klubb
* Lillehammer Curlingklubb
* Lillehammer Fotballklubb
* Lillehammer Frisbee
* Lillehammer Innebandyklubb
* Lillehammer Kunstløpklubb
* Lillehammer Kvinnefotballklubb
* Lillehammer Lawn Tennisklubb
* Lillehammer Orienteringsklubb
* Lillehammer Ro- og Kajakklubb
* Lillehammer Schakselskap
* Lillehammer Senior Bowling
* Lillehammer Skeletonklubb
* Lillehammer Skøiteklubb
* Lillehammer Svømmeklubb
* Lillehammer Turnforening
* Lillehammer Vannskiklubb
* Lillehammer Volleyballklubb
* Mesna Fotballklubb
Kinn (Sortland)

**Kinn** er en gård ved Godfjorden i Sortland kommune i Nordland. Før endringa av kommunegrensa 1. januar 2000 lå Kinn i Kvæfjord kommune i Troms. Gårdshistoria hører derfor til Kvæfjords lokalhistorie.

Gården har gårdsnummer 61 i Sortland kommune og hadde gårdsnummer 1 i Kvæfjord.

Navnet Kinn blir brukt om bratte fjellsider eller om gårder som ligger under slike. Tidligere skrivemåter av gårdsnavnet er Kind på Kinde (1567), Kiindt og Kindenn (1614), Kinden (1661) og Kind (1723). Kinn var en fiskergård, og fisket var spesielt godt i 1870-årene. Det ble fanget både sild og laks. Utenfor Kinn ligger Kinnholmen, hvor det ble sanket fugleegg og dun som en binæring.

Grensene mot gårdene Lovika og Finnsæter ble fastsatt ved en skifteforretning i 1723.

## Se også
*Liste over gårder i Kvæfjord

## Kilder
*
*
Liste over matrikkelgårder i Kvæfjord

**Liste over matrikkelgårder i Kvæfjord** lister matrikkelgårder i Kvæfjord kommune i Troms.

## Se også
*Grunnkretser i Kvæfjord kommune
Peter Burke

**Ulick Peter Burke** (født 1937) er britisk forfatter og historiker.

Burke er sønn av katolsk far og en jødisk mor (som senere konverterte til katolisismen), og fikk sin første utdannelse ved jesuittskoler. Seinere tok han sin akademiske utdannelse ved St John's College ved Universitetet i Oxford, hvor han tok sin doktorgrad. Fra 1962 til 1979 var han del av School of European Studies ved Universitetet i Sussex før han flyttet til Universitetet i Cambridge. Han er professor emeritus i kulturhistorie ved Emmanuel College på Cambridge.

Burke har vært sentral i historiefaget ved å framheve relevansen sosial- og kulturhistorie, og har særlig publisert om tidlig moderne historie. Han ble utnevnt til æresdoktor ved Københavns Universitet i 2011.

Han er gift med den brasilianske historikeren Maria Lúcia Garcia Pallares-Burke.

## Bibliografi

Blant hans mer betydningsfulle verker er:
* *The Italian Renaissance* (1972)
* *Popular Culture in Early Modern Europe* (1978)
* *The Renaissance* (1987)
* *History and Social Theory* (1991)
* *Varieties of cultural history* (1997)
* *New perspectives on historical writing* (2001) (editor and contributor)
* *The Fabrication of Louis XIV* (1992) 
* *The Art of Conversation* (1993)
* *A Social History of Knowledge* (2000)
* *The European Renaissance: Centres and Peripheries* (1998)
* *Eyewitnessing* (2000)
* *What is Cultural History?* (2004)
* *Languages and Communities in Early Modern Europe* (2004)

## Referanser

## Eksterne lenker
* Biografi ved Emmanuel College 
* Verker av eller om Peter Burke  i bibliotekene (WorldCat)
* Peter Burke intervjuet av Alan Macfarlane den 31. juli 2004  (film)
Aimar V av Limoges

**Aimar V Boso av Limoges** (også nevnt som *Adhemar, Ademar, Adhemir, Aymar, Aymer*, eller *Ademir*; født ca. 1135, død ca. 1199) var vicomte av Limoges, en lavadelsmann i Loiredalen i hertugdømmet Aquitaine.
## Liv og virke
Aimar ble født i Limoges, men ble foreldreløs i ung alder og oppfostret av slektninger i det sørfranske aristokratiet. Han styrte over sine besittelser fra 1148 til 1199.

Aimar er mest kjent for å være et støttepunkt i et mindre opprør mot kong Rikard I av England i hans Angevin-riket ved at han også var hertug av Aquitaine i retten av sin mor Eleanora av Aquitaine. Hans fulle tittel var «Rikard I, ved Guds nåde, konge av de engelske, hertug av normannere og aquitanianere, greve av angevinene».

Han begav seg i 1178 på en valfart til Jerusalem. 

Aimar som så mange opprørske adelsmenn i Aquitaine deltok i sporadiske opprør mot hertugen gjennom hele hans voksne liv, ofte i allianse med hertug Rikards brødre, greven av Angoulême og huset Lusignan, men han ble som regel nedkjempet og måtte underkaste seg sin overherre.

Det var mens Rikard var tvunget til å nedkjempe en av Aimars utallige opprør at kong Rikard møtte sin skjebne. Han beleiret Château de Chalus-Chabrol, en liten og svakt befestet festning i Limousin som var kontrollert av Aimar. Mens kongen spankulerte på vollen utenfor festningen ble han truffet mellom nakken og skulderen av en mer eller mindre tilfeldig pil fra en armbrøst. Han døde noen få dager senere den 6. april 1199 av skaden.

Aimars motvilje til lyde sin overherre var blitt oppmuntret av Bertran de Born, en adelsmann og en kjent trubadur. En sørgesang for vicomte av Limoges av en trubadur, Giraut de Bornelh, gir antydninger om at Aimar døde brått. Den engelske krønikeforfatteren Roger av Hoveden hevder at han ble drept av Filip av Cognac, kong Rikards sønn utenfor ekteskap som således straffet Aimars lange tid som gjenstridig vasall og hans andel i farens død. Denne fortellingen blir hovedsakelig betraktet som mer tradisjonell enn nødvendigvis historisk korrekt og det er få håndfaste bevis bak fortellingen, men den ble ført videre av William Shakespeare i skuespillet *Kong Johan* hvor Filip, «bastarden fra Falconbridge» dreper en sammensetning av flere elementer, her beskrevet som «Lymoges, hertug av Østerrike».

Aimar var gift med Sarah de Dunstanville, datter av Reginald de Dunstanville, 1. jarl av Cornwall i Bordeaux i 1159. Hans datter og arving, Marie de Limoges, ble gift med Eble V av Ventadorn, vicomte av Ventadour.

På film er Aimar blitt portrettert av skuespiller Robert McBain i BBCs TV-dramaserie *The Devil's Crown* (1978) som dramatiserte regimet til kong Rikard I av England og hans far og bror.

## Referanser
Stein Vegard Hagen

**Stein Vegard Hagen** (født 30. juni 1944 i Lillehammer, død 2. september 2010 i Tallinn) var Norges ambassadør i Estland fra november 2005 til sin død.

Hagen var utdannet jurist fra Universitetet i Oslo og gikk inn i utenrikstjenesten i 1971. Han hadde tidligere vært ambassadør i Abu Dhabi og vært stasjonert ved ambassadene i Jakarta, Paris, Roma og ved Norges EU-delegasjon i Brussel. Han var også hovedlærer på Forsvarets høgskole og hadde en rekke stillinger i Utenriksdepartementet, blant annet som byråsjef i Utenriksøkonomisk avdeling og Rettsavdelingen samt underdirektør i Skipsfartsavdelingen.

Han ble i 2010 tildelt den estiske Terra Mariana-korsets orden av første klasse av president Toomas Hendrik Ilves.

## Referanser
En bok för allas litterära humorpris

**En bok för allas litterära humorpris** er en litteraturpris på 10 000 SEK som deles ut årlig. Prisen ble innstiftet i  da En bok för alla feiret 25-årsjubileum.

## Liste over prisvinnere
Erik Lindegren-priset

**Erik Lindegren-priset** er en lyrikkpris på  SEK som blir delt ut hvert annet år av Luleå kommune. Prisvinneren utpekes av en jury som består av tre til fem ledende litteraturkjennere. Prisen deles ut i forbindelse med arrangementet *Bok & Bild*. I 2006 ble arrangementet forskjøvet ett år og det ble heller ikke delt ut noen pris det året. 

I 2007 ble en ny pris innstiftet, Lilla Erik Lindegren-priset, med et prisbeløp på  SEK som deles ut til en ung forfatter mellom som er mellom 15-20 år gammel. Denne prisen blir på samme måte som Erik Lindegren-priset delt ut hvert annet år.  

## Liste over prisvinnere
### Erik Lindegren-priset

### Lilla Erik Lindegren-priset

## Referanser


## Eksterne lenker
* Erik Lindegren-priset hos lulea.se
Eyvind Johnsonpriset

**Eyvind Johnsonpriset** er en litteraturpris innstiftet i  av 
Bodens kommune. Prisen, som er på 70&nbsp;000 SEK, deles ut annethvert  år. Pristakerne pekes ut av en jury som består av noen av de fremste forfatterne
og litteraturkritikerne i Sverige.

## Liste over pristakere

## Se også
*Eyvind Johnson

## Referanser
Emil-prisen

**Emil-priset** er en litteratur- og kulturpris «för barnkulturella insatser i Astrid Lindgrens anda» som deles ut årlig. Prisen er på 30 000 SEK (2007). Den ble innstiftet av Smålands akademi til ære for Astrid Lindgren og deles ut sammen med Sveriges Radio Kronoberg.

## Mottakere av prisen

## Referanser


## Eksterne lenker
* Emil Priset
* Smålands akademi
Thon Hotel Vettre

**Thon Hotel Vettre** er et konferansehotell på Vettre i Asker, like ved Leangbukta. Hotellet er et franchiseforetak i Thon Hotels-kjeden.

Eiendommen som hotellet ligger på, Nedre Hvile, var en testamentarisk gave til Norsk Sykepleierforbund fra arkitekt Stener Lenschow. Eiendommen var tiltenkt lokaler og studenthybler for Norges Sykepleierhøyskole samt et kurs- og konferansesenter.

Hovedbygningen på Nedre Hvile ble i mange år brukt som ferie- og utfartssted for sykepleiere.

Vettre konferanse- og studiesenter ble utformet av arkitekt Tom-Brede Anzjøn og Selvaagbygg AS. Grunnsteinen ble lagt ned av kronprinsesse Sonja i 1977. Bygningskomplekset stod ferdig i 1979.

Norges Sykepleierhøyskole holdt til på Vettre frem til 1982. På grunn av omorganisering i forbundet var det ikke lenger behov for Vettre som opplæringssted. Vettre ble så drevet som et kommersielt kurs- og konferansehotell.

I 2000 solgte sykepleierforbundet hotellet til Olav Thon Eiendom (Rainbow Hotels, senere Thon Hotels) og Thor Halvorsen Eiendom. De nye eierne utvidet hotellet. Hotellet hadde tidligere vært sommerstengt, men gikk over til helårsdrift.

## Referanser
Fazıl Say

**Fazıl Say** (født 1970) er en tyrkisk pianist og komponist.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Hurtigskole

**Hurtigskole** (engelsk: *Speed School*) er en åtte måneder lang intensiv utdanning for barn i alderen åtte til tolv år som har gått glipp av skolegang i Mali, Burkina Faso og Niger. Tiltaket er satt i gang av den norske utviklingsorganisasjonen Strømmestiftelsen for å hjelpe barna tilbake til skolebenken.

Barna kan ha vært tvunget til å slutte i grunnskolen eller de har ikke fått muligheten til å begynne i det hele tatt på grunn av fattigdom. Etter åtte måneder med opplæring tar elevene en test. Dersom de består den, kan de starte i vanlig 3. eller 4. klasse.

Opplegget er gratis for foreldrene. Skolene opprettes i landsbyer der det er mange barn som ikke går på skolen og varer et år før man flytter til en ny landsby neste år.  Kostnadene per elev er 650 kroner, inkludert materiell og lærerlønninger. Dette dekkes av givere.

## Utviklet i Mali
Ideen til hurtigskolene kom fra en av Strømmestiftelsens lokale samarbeidsorganisasjoner i Mali. De begynte med hurtigskoler i det små i 2004. Strømmestiftelsen kom på banen i 2005 og har siden vært med å videreutvikle konseptet. Det pedagogiske opplegget er utformet av professor i pedagogikk Denia Dougnon ved Universitetet i Mali.

## Stort behov i Vest-Afrika
Strømmestiftelsen har startet opp hurtigskoler i Mali, Niger og Burkina Faso. Disse landene er blant de fire minst utviklede stater i verden. Her er det til sammen mer enn tre millioner barn som arbeider i stedet for å gå på skolen. Jentene gjør husarbeid og passer yngre søsken. Guttene dyrker jorda og gjeter husdyr. Mange blir ofre for menneskehandel og tvangsarbeid, eller giftes bort før de når tenårene.

*I Mali driver Strømmestiftelsen nå 285 hurtigskoler med over 7000 barn. 
*I Burkina Faso startet de et prøveprosjekt i 2006 og er i gang med 70 skoler for 1750 barn.
*I Niger har startet opp 40 hurtigskoler hvor det går 1000 elever.

I 2007 fullførte 5982 elever Speed School i Vest-Afrika. Av disse begynte 76,65 prosent på vanlig skole etterpå. Strømmestiftelsen arbeider også med å utvikle tiltak for de barna som ikke kommer inn på vanlig skole etter å ha gått på hurtigskole.

## Eksterne lenker
* Strømmestiftelsens nettsider om Speed School
* Speed Schools får fart på utdanning i Vest-Afrika
Nordenskiöldøyene

**Nordenskiöldøyene**, eller **Nordenskjoldøyene** (russisk Архипелаг Норденшельда; *Arkhipelag Nordensjelda*), er ei stor øygruppe øst i Karahavet i Krasnojarsk kraj i Russland. De østligste øyene ligger 120&nbsp;km vest for Tajmyrhalvøya.

Øygruppa har fått navn etter polfareren Adolf Erik Nordenskiöld av den norske polfareren Fridtjof Nansen og ble nedtegnet på de første nøyaktige kart av havområdet nord for Sibir. 
Det er om lag 90, kalde, forblåste og øde øyer denne øygruppen. De består hovedsakelig av magmatiske bergarter og er dekket av tundravegetasjon. Det er ingen permanente bosetninger på noen av øyene.

Nordenskiöldøyene er av geografiske årsaker blitt delt i flere mindre grupper. De største gruppene fra nord til sør er:

* **Litkeøyene** (острова Литке; *Ostrova Litke*), Denne gruppen inneholder Russkijøya (остров Русский; *Ostrov Russkij*) Den ligger helt nord i øygruppa og er den største øya i Nordenskiöldøyene. 
* **Austøyane** (Восточные острова; Vostiotsjnyje Ostrova), Denne gruppa inneholder Kolomejtsevøyene (острова Коломейцева; *Ostrova Kolomejtseva*) 
* **Tsivolkoøyene** (острова Циволько; *Ostrova Tsivolko*).
* **Pakhtusovøyene** (острова Пахтусова; *Ostrova Pakhtusova*).
* **Vilkitskijøyane** (острова Вилькицкого) eller **Dzjekmanøyene**.

Nordenskiöldøyene strekker seg nesten 100&nbsp;km fra vest til øst langs Karahavet utenfor kysten av Sibir, der en finner store kystøyer som Tajmyrøya og Nansenøya.

Klimaet på Nordenskiöldøyene er arktisk og hardt. Havet omkring de mange øyene er isdekket om vinteren og stengt av pakkis om sommeren, som bare varer to måneder av året.

Øyene er en del av Det store arktiske statlige naturreservatet, det største naturreservatet i Russland og Europa.

## Kilder
* Plassering
* Valerian Albanov, *In the Land of the White Death*, 2001. Inneheld bilete av dei tidlege karta til Fridtjof Nansen.
* Om istilhøva i Nordenskjoldøyane 
* Naturreservat
* Geografiske trekk langs Nordaustpassasjen
Sapporo Dome

**Sapporo Dome** er et innendørs fotball- og baseballstadion i Sapporo i Japan som brukes av Consadole Sapporo og Hokkaido Nippon-Ham Fighters. Hallen har en kapasitet på 41&nbsp;000 tilskuere til fotball og 53&nbsp;845 til konserter.

## Kamper i fotball-VM 2002
*Gruppespill 1. juni Tyskland 8 – 0 Saudi-Arabia 
*Gruppespill 3. juni Italia 2 – 0 Ecuador
*Gruppespill 7. juni Argentina 0 – 1 England
Ta-lik

**ta:lik** er et norsk plateselskap som ble etablert i Lomen i 1999. Selskapet gir ut folkemusikk, visesang og verdensmusikk. Selskapet står bak rundt 150 utgivelser, mange i samarbeid med NRK. 

Selskapet har fått Spellemannpriser i 2011 for Ragnhild Furebotten / Never on a Sunday, og i 2012 for Ottar Kåsa / Ottar Kåsa.

I 2011 fikk to av selskapets produksjoner også pris for beste folkemusikkutgivelser under Folkelarm, den såkalte Folkelarmprisen gikk til platen Soli samt til en DVD-utgivelse av materiale fra NRKs folkemusikkarkiv.

## Utgivelser (utvalg)
*Hått, *B-burger!* 
*Fant-Karl, *Spelemanns- arven – ein historisk kulturarv*
*Synnøve S. Bjørset, *Slåttar*
*Tassili. *Latebkish*
*2009: Aslak O. Brimi og Erlend Viken, *Duo*
*Ragnhild Furebotten Trio, *Endelig vals*

## Læringsvideoer
Selskapet har publisert på sine hjemmesider et knippe videoopptak av folkemusikere som fremfører tradisjonsmusikk. Opptakene er utstyrt med en funksjon som gjør det mulig å senke hastigheten på avspillingen, for seere som ønsker å bruke videoene i læringsøyemed.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Plateselskapets hjemmesider - besøkt 16. juli 2018
Jenis av Rana

**Jenis Kristian av Rana** (født 1953) er en færøysk politiker og lege. Han har vært innvalgt på det færøyske Lagtinget siden 1994. Han representerer Miðflokkurin, som især springer ut av de karismatiske miljøene på Færøyene. Han var utenriks- og kulturminister i Bárður Nielsens regjering fra 2019 til 2022.

## Familie og yrke
Han er sønn av Dánjal av Rana, tidligere borgermester i Tvøroyrar kommuna.

Han er utdannet lege med spesialisering i allmennmedisin fra Aarhus Universitet fra 1983. Jenis av Rana har vært kommunelege i Tórshavnar kommuna siden 1995.

Han har hatt en rekke tillitsverv i legenes faglige organisasjoner.

Han har vært lekpredikant samt radiovert på den kristne radiostasjonen Lindin. Han er tilknyttet frimenigheten Lívdin i Hoyvík, som har sitt utspring fra Brøðrasamkoman.

## Politisk arbeid
Jenis av Rana var medlem av Kristiligi Fólkaflokkurin frem til en partisplittelse som førte til dannelsen av Miðflokkurin i 1992. I perioden 1993–1996 var han medlem av kommunestyret i Tórshavn, valgt på en lokal liste.

Jenis av Rana har vært formann i Miðflokkurins hovedstyre siden 2001, noe han også var 1994 til 1997.

Jenis av Rana har representert Miðflokkurin på Lagtinget siden 1994. Han var innvalgt fra Suðurstreymoy valgkrets frem til valgordningen ble endret i 2008.

Han har vært medlem av Lagtingets utenrikskomité siden 1998. Han har i mange år vært medlem av Færøyenes delegasjoner til Vestnordisk råd og Nordisk råd. Han har også sittet i flere andre av Lagtingets faste komiteer og i mange år i forfatningsutvalget.

Han ledet Miðflokkurins lagtingsgruppe fra 1998 til han ble medlem av regjeringen i 2019. Han gikk tilbake til lagtingsgruppen som formann i 2022 og trakk seg tilbake til fordel for den yngre Steffan Klein Poulsen i 2026.

Den politiske retorikken hans minner mest om den som blir utøvd i kirker eller bedehus. Jenis av Rana og Miðflokkurin fremmer et tradisjonelt, kristent syn på moralske og etiske spørsmål. Han er en profilert motstander av blant annet selvbestemt abort og ekteskap eller registrert partnerskap for homofile.

## Referanser


## Eksterne lenker
Seveso-ulykken

**Seveso-ulykken** var et ukontrollerbart utslipp av farlige miljøgifter den 10. juli 1976 fra en kjemisk fabrikk i byen Seveso nord i Italia. Flere enn 100 mennesker måtte evakueres fra byen, flere av dem fikk akutte lidelser i huden. Som følge av ulykken ble flere av husdyrene i byen avlivet og avlingene ble ødelagt for å sikre at miljøgiftene ikke spredte seg. I lang tid etterpå ble det registrert mulige senvirkninger på personer som kunne være utsatt for skader.
Operasjon Tofan

**Operasjon Tofan** var en militær operasjon som varte fra slutten av mai til den 5. juni 2009, hvor styrker fra den afghanske hæren og norske soldater tilhørende en OMLT-styrke kjempet imot Taliban-opprørere i Ghowrmach- og Bala Morghab-distriktene i Badghis-provinsen i Afghanistan. Målet var at det afghanske politiet skulle kunne overta ansvaret for kontrollpunkter langs ringveien i Badghis-provinsen og sikre denne mot sabotasje fra Taliban og andre motstandere av Karzai-regjeringen, samt å bedre sikkerheten for befolkningen og legitimiteten til de afghanske sikkerhetsstyrkene. 

Operasjonen var andre gang på et halvt år hvor norske ISAF-styrker hadde deltatt i en større offensiv mot Taliban i den urolige Badghis-provinsen; i mai deltok norske og afghanske styrker i operasjon Vanguard Viper, hvor de møtte hard motstand fra Taliban-opprørere.

## Se også
*Operasjon Harekate Yolo
*Operasjon Karez

## Referanser
Yunfu

**Yunfu** (forenklet kinesisk: *云浮*, pīnyīn: *Yúnfú*) er en by på prefekturnivå i vestlige Guangdong-provinsen i Folkerepublikken Kina. Den grenser til Zhaoqing i nord, Foshan i øst, Jiangmen og Maoming i sydvest, Yangjiang i syd og den autonome regionen Guangxi i vest.

## Administrative enheter
Byprefekturet Yunfu har jurisdiksjon over ett distrikt (区 *qū*), ett byfylke (市 *shì*) og 3 fylker (县 *xiàn*).

## Samferdsel
Kinas riksvei 324 fører gjennom området. Den går fra Fuzhou i provinsen Fujian og gjennom Guangdong, Guangxi, Guizhou, og ender i Kunming i Yunnan.

## Eksterne lenker
*
Sporveien vognmateriell

**Sporveien Vognmateriell (tidligere Oslo Vognselskap AS)** er et datterselskap til det kommunalt eide kollektivkonsernet Sporveien som har eierskap over trikkene og T-banevognene som kjører i Oslo. Selskapet ble etablert 1. januar 2007 som en del av aktiviteten til Kollektivtransportproduksjon AS, men ble skilt ut fra Kollektivtransportproduksjon senere samme år. I 2019 ble selskapet fusjonert tilbake inn i Sporveien og byttet samtidig navn til Sporveien Vognmateriell AS.

Selskapets virksomhet er å finansiere og anskaffe nye vogner, oppgradere eksisterende vogner, fastsette krav til vedlikeholdet av vognene og kontrollere at dette vedlikeholdet utføres på en måte som sikrer Oslo kommunes verdier. Selskapet skal foreta avsetninger til anskaffelser av nye vogner og periodisk vedlikehold, leie ut vognene og følge opp leveranser av vogner overfor leverandørene. Selskapet hadde i 2010 en omsetning på 461,8 mill., noe som i 2011 økte til 484,8 mill.

Selskapet er et av flere selskaper som ble opprettet som en følge av en omfattende omorganisering av Oslo Sporveier i 2007. Selskapet var eid av Byrådsavdeling for finans i Oslo kommune og senere Byrådsavdeling for miljø og samferdsel.  T-banene og trikkene blir leid ut til Sporveiens andre datterselskaper Sporveien T-banen og Sporveien Trikken.

## Materiell
Sporveien Vognmateriell AS disponerer følgende materiell:
*40 leddtrikker av typen SL-79
*31 leddvogner av typen SL-95
*24 leddvogner av typen SL-18
*115 MX3000-sett (345 vogner)

I tillegg disponerte selskapet da det het Oslo Vognselskap AS følgende materiell (vognene er nå tatt ut av drift):
*8 T1000/T1100-vogner
*3 T1300-vogner

12 T2000-tog ble avhendet høsten 2011.

## Tvistesak om T2000-vognene
Ruter leide før trikker og T-banevogner fra Oslo Vognselskap AS, og leide disse videre ut til Sporveien Trikken og Sporveien T-banen. For T-banevognene av typen T2000 endte det med en tvistesak mellom Ruter og Oslo Vognselskap. Vogntypen ble tatt ut av trafikk pga. stadige problemer med vognene (samtidig som de ble erstattet med MX3000-vogner), og av den grunn sa Ruter opp leien av vognene med virkning fra og med 1. januar 2010. I 2011 ble leien for T2000 betalt direkte fra Oslo kommune til Oslo Vogsnselskap. Ruter ble trukket 22&nbsp;millioner kr i tilskuddet fra Oslo kommune, og disse pengene gikk med til å betale vognleien for T2000 i 2011. I dag er det en annen vognleiemodell, som betyr at vognene leies ut fra Sporveien Vognmateriell direkte til Sporveiens datterselskaper, Sporveien Trikken og Sporveien T-banen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wilhelm Ernst av Sachsen-Weimar-Eisenach

**Wilhelm Ernst av Sachsen-Weimar-Eisenach** (1876–1923) var den siste storhertug av Sachsen-Weimar-Eisenach.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Brit Løvseth

**Brit Løvseth** (født 1948 i Oslo) var Norges ambassadør i Slovakia.

Løvseth er cand.mag med fagene historie, folkloristikk og nordisk fra Universitetet i Oslo og cand.philol. i nordisk språk og litteratur fra Universitetet i Trondheim. Hun har også studert finsk språk og litteratur i Finland. Løvseth har i 1990 og 2000 studert ved Forsvarets høgskole.

I 1974 gikk Løvseth inn i utenrikstjenesten. Hun har tidligere vært stasjonert i Wien og Moskva og har arbeidet som nestleder i protokollavdelingen, som spesialrådgiver for Barentsregionen, i skipsfartsavdelingen og i avdelingen for utenriksøkonomisk samarbeid. I 1991 ble Løvseth Norges første ambassadør i Estland, etter at landet gjenvant sin selvstendighet. Fra 1998 til 2004 var hun ambassadør i Jamaica, Antigua og Barbuda, Saint Lucia, Saint Kitts og Nevis, Trinidad og Tobago, Barbados, Saint Vincent og Grenadinene, Bahamas, Grenada, Haiti og Dominica. Utnevnelsen til ambassadør i Bratislava kom i 2004. Hun er fra 2009 tilbake i utenriksdepartementet i Oslo.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Ambassador's curriculum vitae , Norges ambassade i Slovakia
Cubansk krokodille

**Cubansk krokodille** er en kortsnutet krokodille i familien egentlige krokodiller og er den eneste arten krokodiller som finnes i på Cuba. Den kalles også rutekrokodille. Arten finnes for det meste i *ferskvann*, men det er antatt at den også tåler brakkvann, på Cuba. Arten fantes før på flere øyer i Karibia. Arten har også levd på Bahamas. Cubansk krokodille er i dag sterkt truet.

Cuba-krokodillen blir omkring 2,5 m lang. Den lever for det meste av fisk og små pattedyr. Arten regnes som den krokodillearten som er best tilpasset livet på land. Som sådan har den lenger lemmer enn sine nærmeste slektninger, og kan både trave og galoppere over korte strekninger. Den regnes som en spesielt aggressiv art.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Vesterøy skole

**Vesterøy skole** (tidligere **Buer skole**) er en barneskole på Vesterøya i Sandefjord. Den legger vekt på fysisk aktivitet og organiserer også uteskole. Organisatorisk har Vesterøy skole også ansvar for Korsvik uteskole.

Skolen ble grunnlagt som Buer skole i 1887 og ble ferdig bygget i 1890. Den fikk et påbygg i 1907, og ble igjen utvidet i 1950. En ny skole ble bygget i 1958 og navnet ble endret fra Buer skole til Vesterøy skole. Skolen ble utvidet med nytt bygg i 1971.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Skolens hjemmeside
Nationalkomitee Freies Deutschland

**Nationalkomitee Freies Deutschland** (norsk: *Nasjonalkomiteen for det frie Tyskland*, forkortet *NKFD*) var en tysk antinazistisk organisasjon som opererte i Sovjetunionen under andre verdenskrig. Organisasjonen som ble stiftet i juli 1943, var en sammenslutning av kommunistiske tyske emigranter og tyske soldater og offiserer som var krigsfanger. NKFD var i stor grad opptatt av agitasjonsarbeid ved fronten for å overbevise tyske soldater om å kapitulere.

## Nevneverdige medlemmer
*Anton Ackermann
*Wilhelm Adam
*Johannes R. Becher 
*Willi Bredel
*Heinrich Graf von Einsiedel
*Peter Gingold
*Walter Janka
*Alfred Kurella
*Arno von Lenski
*Wolfgang Leonhard
*Vincenz Müller
*Friedrich Paulus
*Wilhelm Pieck
*Walther von Seydlitz-Kurzbach
*Walter Ulbricht
*Gustav von Wangenheim
*Erich Weinert 
*Otto Winzer 
*Friedrich Wolf 
*Markus Wolf
*Hans Kahle

## Referanser
Celine Helgemo

**Celine Solemsløkk Helgemo** (født 1995) er en norsk sanger fra Gjølme i Orkdal. 
Hun ble kjent etter å ha vunnet Melodi Grand Prix junior i  og MGP Junior Nordic i Oslo Spektrum samme år, med sangen *«Bæstevænna»*.

Helgemo var blant Norges mest populære barnestjerner, og i 2007 landets mestselgende kvinnelige artist. Hun hadde fem sommerturnéer på rad etter at hun, som 11-åring, vant Melodi Grand Prix Junior med låta *[[Bæstevænna]]* i juni 2007. Låten handlet om bestevennen hennes, Astrid Smeplass. Albumet *Bæstevænna* kom 19. november og solgte til gull på en uke, og til platina før året var over.

Helgemos andre album, *[[Jul på Røros]]*, ble gitt ut 17. november 2008.

Helgemo og Malin Reitan hadde i 2008 juleturné med fire konserter i Trøndelag i tillegg til fem i Olavshallens store sal. Turnéen ble gjentatt i 2009, denne gang med tre konserter i Olavshallen i tillegg til en i Kristiansund, og i 2010.

Den 9. oktober 2009 deltok hun og vant i *[[Beat for beat]]* på NRK1. Hun er danseinstruktør og aktiv i MOT.

Andre album hun medvirker på: MPG jr. 07, MGP Nordic 07, Hits for Kids 18, Lego hits 08, Batteris debutplate.

Høsten 2015 var hun deltaker i *[[Stjernekamp]]*.

## Diskografi
;Album
* *[[Bæstevænna]]* (2007)
* *[[Jul på Røros]]* (2008)
* *[[Jentekveld]]* (2010)
* *[[Julekonserten]]* (2010), med Malin
;Singler
* *I min verden* (2013)
* *Beating Me* (2018), med ÅSN
### [[Garbage Hunks]]
**TBA* (2018/19)
### Deltar på
* Melodi Grand Prix junior 2007: *[[MGP jr. 2007]]* (2007)
* McMusic: *[[Hits for Kids 18]]* (2007)
* MGP Nordic 2007: *[[MGP Nordic 2007 (album)|MGP Nordic 2007]]* (2007)
* EMI: *[[Lego hits]]* (2008)
* USM: *[[Fiskoteket (album)|Fiskoteket]]* (2009)
* Malin: *[[Malin (album)|Malin]]* (2009)
* Batteri: *[[Batteri (album)|Batteri]]* (2010)
* Skøyen skolekor: *[[Perler (Skøyen skolekor-album)|Perler]]* (2010)
* Universal Music: *[[Familiens julesanger]]* (2012)
* Universal Music: *[[Hits for Kids X-Mas]]* (2012)
* Universal Music: *[[Tidenes beste julebarneplate 1]]* (2012)
* Universal Music: *[[Tidenes beste julebarneplate 2]]* (2012)
* Universal Music: *[[Tidenes beste julebarneplate 3]]* (2012)
* The Walt Disney Company: *[[Violetta &ndash; In My Own World]]* (2013)
* ESS Engros: *[[Ferien for store og små &ndash; 50 skandinaviske sommerfavoritter]]* (2014)
* Universal Music: *[[Hits for Kids 34]]* (2014)

### Medvirkning
* 2007: *[[Melodi Grand Prix junior 2007]]* (vinner)
* 2007: *[[MGP Junior Nordic|Melodi Grand Prix junior Nordic 2007]]* (vinner)
* 2007: Artist-opptreden
* 2009: *[[Beat for beat]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Offisiell blogg
Hardcore techno

**Hardcore techno** eller **hardcore elektronika** er en musikksjanger som kommer fra New beat fra sent på 1980-tallet. Hardcore er en veldig «hard» sjanger som kommer fra Nederland (Rotterdam), Tyskland (Frankfurt), Belgia. Kjennetegn på musikken er raske og lange basstakter, hissige melodier og ofte veldig harde rytmer. Stilen kjennetegnes ved veldig høy rytme, som regel 160-180 BPM (*beats per minute*, dvs. slag per minutt). 

## Kjente artister
*Angerfist
*Neophyte
*The Playah
*Rotterdam Terror Corps
*Hellsystem
*Predator
*Drokz
*DJ Nosferatu
*Crucifier
*DJ Promo
*Amnesys
* Exode
*The Viper
*DJ Dione
*Tommyknocker
*Endymion
*G-Town Madness
*Art of Fighters
*Meccano Twins
*Catscan
*DJ Outblast
*Evil Activities
*Kasparov
*Noize Supressor
*Paul Elstak
*The Stunned Guys
*The Outside Agency

## Undergenrer
*Happy Hardcore
*UK Hardcore
*Breakbeat hardcore også kjent som Old-Skool.
*Gabber
*Speedcore
*Terrorcore
*Psycore - hardcore blandet med Psykedelisk trance.
*Mørk Psycore - hardcore blandet med mørk psykedelisk trance, som også er kalt Darkpsy.
*Frenchcore
*Powerstomp
*Industrial Hardcore
*Hardcore Breaks – Old-Skool lagd med moderne teknologi
Willi Bredel

**Willi Bredel** (født 2. mai 1901 i Hamburg, død 27. oktober 1964 i Berlin) var en tysk forfatter og president for Akademie der Künste. Han var en pioner innen sosialistisk-realistisk litteratur.

Like etter at nazistene tok makten i 1933 ble Bredel fengslet ved KZ Fuhlsbüttel, en konsentrasjonsleir. Etter å ha flyktet fra det nasjonalsosialistiske Tyskland til Tsjekkoslovakia og Moskva, publiserte ham *Die Prüfung* (1934), en roman som beskrev nazi-konsentrasjonsleiren og som ble oversatt til flere språk.

Bredel deltok i den spanske borgerkrigen som en del av Thälmann-bataljonen, og i den andre verdenskrig hvor han kjempet på Sovjetunionens side. Under krigen ble han medlem i Nationalkomitee Freies Deutschland. Etter krigen bodde han i Den tyske demokratiske republikk, og døde i Berlin.

## Utvalgte verk
* *Die Prüfung*
* *The Death of General Moreau and other stories*
* *Verwandte und Bekannte*-trilogien

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Willi Bredel Gesellschaft
Gunnar Skagen

**Gunnar Skagen** (født 13. januar 1923, død 31. desember 1985)
var en norsk fotballspiller.

Han spilte for SK Brann der han oppnådde 120 scoringer i perioden 1945-56, 68 i serie, 46 i cup og 6 i andre sammenhenger.  

Med Kniksen og Thorstein Helstad er han den eneste som scoret fem mål i samme kamp, det gjelder kun Norgesmesterskapet i fotball for herrer:  Det var i første runde, den 18. mai 1946, da Bragd ble overvunnet 10-0 og i 3. runde 26. juni 1955 da de vant 6-2  borte mot Ålgård FK. Derimot var han i snart femti sesonger den siste som bommet med straffespark i cupfinale (det skjedde under Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1950.

Deretter ble han formann i klubbens Uttakingskomite (1959),  en tid trener (1960) men ble jo underdir. i ligningsvesenet (1984).

## Referanser
Nansenøya (Karahavet)

**Nansenøya** (russisk Остров Нансена; *Ostrov Nansena*) er en lang og smal øy ved kysten av Karahavet i Krasnojarsk kraj i Russland. Øya er 21 kilometer lang og i snitt rundt 2,5 kilometer bred. Øya ligger i et område med mange skjær, like utenfor kysten av Tajmyrhalvøya. Det smale sundet mellom Nansenøya og kysten av Sibir (Framsundet) er i snitt 2,5 kilometer bredt. 
 
Kysten av Nansenøya og noen av de større naboøyene, som Tajmyrøya, Bonevi og Pilota Makhotkina er innskåret med mange bukter og viker. Geologisk er alle disse øyene en forlengelse av Nordenskiöldøyene som ligger lengre nord, og Nansenøya blir ofte regnet som en del av denne øygruppa.

Havet omkring Nansenøya er dekket av pakkis med noe åpent vann gjennom den lange harde vinteren, og det er mye isflak i havet selv om sommeren.

Øya er en del av Det store arktiske naturreservatet, det største naturreservatet i Russland og Europa.

## Historie
I oktober 1900 under Baron Eduard von Tolls skjebnesvangre siste ekspedisjon lå Tolls skip «Zarja» i vinterforlegning ved Nabljudenijøya, ei lita granittøy sørøst for Nansenøya i en bukt som Baron Toll kalte for Colin Archer-bukta. En forskingsstasjon ble bygget der.

Under den andre verdenskrig var det mye militæraktivitet i området rundt Nansenøya, spesielt under Operasjon Wunderland.

På enkelte kart står Nansenøya bare oppført som **Nansena**. Øya må ikke forveksles med en annen russisk øy, Nansenøya, som er en del av Frans Josefs land i Nordishavet. Begge øyene er oppkalt etter den norske polfareren Fridtjof Nansen.

## Referanser
Oppdagelsesreise

En **oppdagelsesreise** er en ekspedisjon med formål å oppdage, kartlegge eller gjøre krav på ukjente landområder. Lederen for en oppdagelsesreise, og iblant alle deltagerne, kalles *oppdagelsesreisende*.

Selv om oppdagelsesreiser har funnet sted til alle tider i menneskets historie, så anses dens toppunkt å være i oppdagelsestiden fra slutten av 1400-tallet til slutten av 1800-tallet, da europeiske sjøfarere reiste verden rundt og oppdaget nye land og kulturer.

## Se også
*Forskningsreise
*Liste over antarktisekspedisjoner
*Liste over oppdagere
*Liste over oppdagelsesreiser i Norge

## Eksterne lenker
* Digital bokkopi av ''De store oppdagere : fra oldtid til romalder'' (Schibsted, 1991)
Sentrum–venstre

**Sentrum–venstre** betegner et spekter i den politiske akse bestående av personer, organisasjoner, partier eller samarbeid mellom dem som strekker seg fra sentrum til venstresiden på høyre- og venstreskalaen i politikken. Betegnelsen brukes også om sentrumspolitikk med helning til venstre eller den moderate venstresiden. Ofte er sentrum–venstre et kompromiss eller et samarbeid på tvers av partier og organisasjoner innen disse aksene.

## Norge
I Norge ligger Arbeiderpartiet, Senterpartiet og MDG nært sentrum–venstre. Den rødgrønne regjering er et eksempel på et sentrum–venstre-samarbeid i Norge.

## Politisk ståsted
Vanligvis vil sentrum–venstre holde fast ved en sterk stat-løsning i en markedsøkonomisk ramme, altså såkalt blandingsøkonomi. Grunnleggende velferdstjenester skal i hovedsak være offentlige, men private aktører slippes til dersom de kan supplere offentlige løsninger. Næringslivet skal hovedsakelig være privateid; dersom det er hensiktsmessig kan også staten være involvert, men da etter markedsøkonomiske prinsipper. Ideologisk sett ligger sosialliberalismen, sosialdemokratiet, progressivismen og venstrenasjonalismen nært sentrum–venstre. 

## Se også

*Sentrum–høyre
*Venstresiden
*Sentrum
*Sosialdemokrati
*Sosialliberalisme
*Progressivisme
*Venstrenasjonalisme
*Blandingsøkonomi
*Velferdsstat
Edvard Holm Johannesen

**Edvard Holm Johannesen** (født 1844 i Middagsbukta, Balsfjord, død 17. desember 1901 i Balsfjorden) er en norsk ishavsskipper og oppdagelsesreisende. 

Edvard Holm Johannesen begynte tidlig («allerede som smågutt») å reise på ishavet med faren og han ble en kjent ishavsskipper som  gjorde flere oppdagelser i Nordishavet og Barentshavet østover mot Nordvestpassasjen.

Sommeren 1869 seilte han gjennom Karastredet og over Karahavet til Belyjøya og deretter langs Novaja Semljas østkyst. De neste to sommerne krysset han igjen Karahavet og kartla området. 3. september 1870 seilte han - som den første - nord for Novaja Semlja. 

Han fikk sine iakttagelser publisert i Kungliga Vetenskapsakademiens Handlingar, og fikk vitenskapsakademiets medalje i sølv (1869) og gull (1870).

I 1878 var han på fangst i Karahavet og oppdaget der ei øy ved ca. 86º østlig lengde. Øya ble anslått til å være ca. 200 kvadratkilometer og Edvard døpte den «Ensomhedsøen» eller «Ensomhetens ø».

I 1879 ble han engasjert av  en russisk forretningsmann og skipsreder til å berge den havarerte damperen «Nordenskiöld» som var grunnstøtt ved Hokkaido i Japan. Edvard reiste østover sammen med sin bror Søren Anton og berget skipet som de så førte tilbake til Göteborg.

Senere var han i Russland (St. Petersburg) der han arbeidet for å få i gang en skipsrute (handelsrute) gjennom Karahavet østover til Jenisej, et prosjekt han ikke lyktes med.

Rundt midten av 1880-tallet flyttet Edvard tilbake til Sandøyra i Balsfjord som han hadde kjøpt i 1868, og levde der i små kår. Faren Johan Adrian flytter sammen med han. Samtidig som han nå begynte som gårdbruker fortsatte han en tid å reise blant annet som islos. Han giftet seg i 1889 med Alette Ingeborg Mortensdatter Kræmer. De fikk seks barn.

Edvard Holm omkom ved et forlis på tur fra Sandøyra til Tromsø. Han ble ikke funnet.

## Referanser
Forskningsreise

En **forskningsreise** er en reise i forskningsøyemed, ofte for å studere natur og samfunn på et uutforsket sted. Til forskjell fra en oppdagelsesreise foretas forskningsresiser til allerede kjente områder.

## Kjente forskningsreiser
*Carl von Linnés reise til Lappland
*Charles Darwins reise med HMS Beagle
*Thor Heyerdahls reise med Kon-Tiki
Motforestilling

***Motforestilling*** er en norsk film fra 1972, regissert av Erik Løchen.

Filmen var et forsøk på ikke-linjær historiefortelling og fikk blandede kritikker da den kom. Programheftet fremhever som plott for filmen «Den alminnelige mann, hvilken rolle spiller han i politikken?»

Filmen forteller om en filminnspilling hvor ingen ferdig handlingsutvikling foreligger, og man bare jobber ut fra stikkord til scener som er fantasi i dag, men kan være virkelighet i morgen.

## Aktenes rekkefølge
Filmen ble en tid etter premieren klipt om slik at de fem aktene (filmrullene på den originale 35mm-utgaven) skulle kunne vises i valgfri rekkefølge. Løchen sto selv bak visninger i flere rekkefølger, men det er også blitt arrangert visninger med ren tilfeldig visning av aktene. I DVD-utgaven av filmen er denne muligheten ivaretatt.

## Medvirkende
* Studio ABC A/S – produksjon
* Erik Løchen – regi, manus og klipp
* Knut Gløersen – foto
* Jan Erik Düring – Produksjonsleder
* Espen Skjønberg – skuespiller
* Per Theodor Haugen – skuespiller
* Kari Rasmussen – skuespiller
* Knut Husebø – skuespiller
* Anne Marie Ottersen – skuespiller

## Kilder
* Braaten, Holst, Kortner (red.); Hanche, Svendsen (red.) – Filmen i Norge – Norske kinofilmer gjennom 100 år, Ad Notam Gyldendal 1995
* Høiby-Nikolaisen, Magnus – Motforestilling, en anti-forestilling, montages.no
Baltisk ministerråd

**Baltisk ministerråd** er et internasjonalt samarbeidsorgan for regjeringene i Estland, Latvia og Litauen. Rådet ble etablert i Tallinn 13. juni 1994 for å styrke forbindelsene mellom Baltisk forsamling, de tre landenes parlamentariske samarbeidsorgan, og regjeringene. Ministerrådet kan få seg forelagt saker fra Baltisk forsamling.

## Eksterne lenker

* Om Baltisk ministerråd fra offisiell estisk nettsted (engelsk)
* Om baltisk samarbeid fra Estlands utenriksdepartement (engelsk)