open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eduard Vorganov

**Eduard Vorganov**  (født 7. desember 1982) er en russisk proffsyklist.

## Meritter

;2004
:Circuit des Ardennes
:Memorial Oleg Dyachenko
;2005
:Sammenlagt, Five Rings of Moscow
:3.-plass sammenlagt, Tour de Slovaquie
;2007
:2.-plass, Clásica de Almería
;2009
:23.-plass sammenlagt, Giro d'Italia
;2010
:7.-plass sammenlagt, Tour Down Under
;2012
:19.-plass sammenlagt, Tour de France
: Russisk mester på landevei

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Odd Fellow logen Norvegia

**Odd Fellow logen Norvegia** ble grunnlagt den 26. april 1898 i Stavanger, som Norges første Odd Fellow-loge. Den ble senere flyttet til Christiania, og er Odd Fellow-loge nr 1 i Den Norske Odd Fellow Ordenen.

Siden 1934 har logen hatt sine møtelokaler i Odd Fellow-gården i Stortingsgata 28 i Oslo.
Tommy Robredo

**Tommy Robredo** (født 1. mai 1982 i Girona, Spania) er en spansk tidligere profesjonell tennisspiller.

## Tenniskarrieren
Robredo var i august 2006 ranket som nr. fem i verden, hvilket er hans høyeste ranking hittil. Han er grusspesialist og ni av de ti ATP-titlene han har vunnet til og med sesongen 2012 har gått på grus.

I Grand Slam-turneringer har han ved fem anledninger nådd kvartfinale (Australian Open 2007 og French Open 2003, 2005, 2007 og 2009).

## ATP-titler (10)

### Singelfinalist (7)

## Referanser


## Kilder
* ATP, spelarprofil

## Eksterne lenker
* 
*
Odd Fellow leiren Helgeland

**Odd Fellow leiren Helgeland** ble instituert i Mosjøen den 23. november 1991 som Odd Fellow leir nr 20 i Den Norske Odd Fellow Ordenen. 

Leirens segl er en Nordlandsbåt som seiler på havet, og symboliserer Helgelands rolle som et av de største bruks- og byggestedene for slike båter på 1800-tallet.

Leiren omfatter Odd Fellow logene Øyfjell, Orion, Torghatten og Yggdrasil, og deler ordenshus sammen med Logene i Mosjøen, Mo i Rana og Brønnøysund.
Rio de Janeiro-Galeão internasjonale lufthavn

**Rio de Janeiro/Galeão – Aeroporto Internacional Antônio Carlos Jobim** (IATA: **GIG**, ICAO: **SBGL**) bedre kjent som  **Aeroporto Internacional Galeão** er den største lufthavn i Brasil, og Rio de Janeiros hovedflyplass. Operatør er Infraero. Andre del av navnet på flyplassen er til hyllest for den brasilianske musikeren Antônio Carlos Jobim. 

Flyhavnen ble bygget i 1952 på øya Ilha do Governador, omtrent tyve kilometer fra byens sentrum. I 1977 tok den imot alle de største internasjonale flyrutene i Brasil, og gjennomgikk en større renovasjon. 

I 1985 mistet den status som den største flyplassen i Brasil til São Paulo-Guarulhos internasjonale lufthavn, grunnet nedgang i passasjertrafikken. Det ble da bygget en ekstra terminal som kostet US$ 600 millioner, som kan takle 7.5 millioner passasjerer årlig, mer enn en dobling av kapasiteten. Inntil 2004 har passasjertallet vært stabilt på 4.5 millioner pr år, men dette tallet har økt jevnt i ettertid. I 2008 var passasjertrafikken på 10 717 120 passasjerer, og 130 597 flyvninger, noe som gjør den til den tredje mest brukte lufthavn i landet.

Air France Flight 447 forsvant fra radaren over Atlanterhavet på vei til Charles de Gaulle internasjonale lufthavn i Frankrike 1. juni 2009 02:14 GMT. 
## Eksterne lenker
*
Tromsbuss

**Tromsbuss AS** var et rutebilselskap i Tromsø med rutetrafikk i kommunene Tromsø, Karlsøy og deler av Balsfjord, i tillegg til at de drev Flybussen i Tromsø.

Bussrutene i Tromsø ble opprinnelig drevet av Tromsø Ferjer under navnet Tromsøya Bussruter. I 1959 ble bussrutene skilt ut som egen selskap under navnet Tromsøya og Omegn Bussruter AS, til daglig omtalt som Tromsbuss. Seinere ble Tromsbuss AS valgt som navn på selskapet. Tromsø gikk ved stiftelsen inn med 100.000 kroner i aksjekapitel mens Karlsøy kommune og TFDS gikk inn med 25.000 kroner hver. 

Rutebilstatistikken fra 1978 forteller litt om omfanget av selskapets virksomhet: Antall heltidsansatte var 197. Vognparken bestod samme år av 119 busser, 7 lastebiler, 7 kombinertbusser, 4 tilhengere og 3 andre vogner.

Det var et omfattende rutenett, og det ble skilt mellom byruter (Tromsø by og nærmeste omland) og distriktsruter, som gjerne hadde en til to timers kjøretid fra Tromsø sentrum.

TFDS kjøpte opp aksjeposter i Tromsbuss, og i desember 2004 hadde TFDS sikret seg ca. 90 prosent av aksjene. På dette tidspunktet omfattet virksomheten i Tromsbuss 254 årsverk.

Selskapet ble et heleid datterselskap av TIRB, som videre hadde Hurtigruten ASA som majoritetsaksjonær. 1. september 2008 ble selskapet sammen med Ofotens Bilruter og TIRB Rutene slått sammen til Cominor.

Siden 2022 opererer et privateid turbusselskap hjemmehørende i Tomasjord under navnet Tromsbuss AS.

## Referanser
Artur London

**Artur London** (født 1. februar 1915, død 8. november 1986) var en tsjekkoslovakisk kommunistisk politiker og tiltalt i Slánský-prosessen. Han var født i Ostrau i Østerrike-Ungarn i en jødisk familie.

I 1937 drog London til Spania den han slåss i borgerkrigen som medlem av De internasjonale brigadene. Han drog til Frankrike etter republikanernes nederlag der han ble under den annen verdenskrig ble arrestert og sendt til Mauthausen-Gusen konsentrasjonsleir.

Etter krigen bodde han en stund i Sveits før han med familien flyttet til Praha, der han ble en ledende figur i det regjerende kommunistpartiet. Han ble viseutenriksminister i 1948. I 1951 ble han arrestert og tiltalt i den såkalte Slánský-prosessen. Han ble beskyldt for å være sionist, trotskist og titoist og ble dømt til livsvarig fengsel.

Han ble løslatt i 1955 og rehabilitert i 1963. Han flyttet til Frankrike, der han sammen med sin kone skrev boken *L'Aveu* («Tilståelsen») om hvordan han hadde opplevd Slánský-prosessen. Siden de hovedtiltalte i prosessen hadde vært Londons overordnede, gjorde boken ham kjent. Boken ble senere grunnlag for filmen *[[Tilståelsen|L'Aveu]]*, regissert av Costa-Gavras og med Yves Montand og Simone Signoret i hovedrollene.

Hans kone, Lise, forteller om hendelsene i dokumentaren A trial in Prague, regissert av Zuzana Justman (2002, 83 min.)

Han døde i Paris, Frankrike.

## Medier

* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Intervju (på fransk) om hans liv med Lise London (Lise Ricol), hans kone
Karl Ernst von Baer

**Karl Ernst von Baer** (født  i Gut Piep, Estland, død  i Dorpat) var en russisk (baltisk-tysk) zoolog. Baer regnes ofte som embryologiens far.

Baer ble i 1810 student i Dorpat og, etter å ha arbeidet i Wien, Würzburg, Berlin og Königsberg, professor i naturhistorie ved universitetet i sistnevnte by i 1822. I 1834 flyttet han til St. Petersburg som medlem av vitenskapsakademiet der, men dro senere tilbake til Dorpat.

I teksten *Epistola de ovi mammalium et hominis genesi* (1827, «Om pattedyrs- og menneskeeggets opprinnelse») viste han at pattedyrs egg finnes i eggstokkenes follikler, en oppdagelse som anses som grunnlaget for den embryologien. I  *Über Entwickelungsgeschichte der Thiere* (1-2, 1828-37) fremførte han et nytt syn på dyrenes utviklingshistorie, og han tok her delvis avstand fra Georges Cuviers syn. Også innenfor antropologiens felt etterlot han seg atskillige meget viktige bidrag.

Han ble medlem av det svenske Vetenskapsakademien i 1850 og ble tildelt Copleymedaljen i 1867.

## Referanser
Grimsta IP

**Grimsta Idrottsplats** er et idrettsanlegg for fotball, ishockey og friidrett i bydelen Vällingby i Stockholm. Anlegget ble ferdigstilt i 1963.

Arenaen er hjemmebane for IF Brommapojkarna. Publikumskapasiteten er 8 000 tilskuere, mens publikumsrekorden ble satt den 19. april 2009 da 6 255 tilskuere så derbykampen mellom Brommapojkarna og AIK. Rett før seriestart i 2007 ble Grimsta IP pusset opp, i anledning Brommapojkarnas opprykk til Allsvenskan. Arenaen fikk bedre belysning, videoovervåkning og toaletter.

Brommapojkarna planlegger et nytt stadion, siden Grimsta IP ikke holder alle kravene til Allsvenskan.

## Referanser
Vestli

**Vestli** er et boligstrøk i Bydel Stovner i Oslo. Det ligger helt nordøst i byen, like ved Skillebekk og Gjelleråsen i Nittedal, Akershus.

Vestli er en delbydel i Stovner Bydel.

Vestli er kjent for Vestli Idrettslag, der Vestli IL Håndball spiller i øverste divisjon på herresiden. 

I delbydelen har vi Vestli t-banestasjon og et torg rett utenfor stasjonen. Her finnes det flere butikker, inkludert en Coop Extra Vestli. 

Bak matbutikken og stasjonen har vi Vestli skole, en barneskole fra 1.-7. trinn.

På Vestli-området finnes også pizzakiosken Vestlibua.

## Historie

Navnet på stedet kommer fra en plass under Tokerud gård. Denne plassen er ikke bevart. Vestli ble bygget ut som drabantby fra 1967. Vestli skole kom i 1973, og Vestli stasjon på Grorudbanen i 1975.

Vestli IL ble slått sammen med Rommen SK rundt 2020, og heter i dag Stovner SK (Stovner sportsklubb), som ikke må forveksles med Høybråten og Stovner IL (Høybråten og Stovner Idrettslag). Så i dag fins det 2 idrett- og sportsklubber i bydelen Stovner.

Coop Extra Vestli ble utvidet rundt 2021 til 22 en gang, og skiftet navn fra Coop Prix til Coop Extra.

Vestli Skole, en skole som skal erstattes. Vestli Skole har blitt en ny skole som ble bygget på samme tomt som den gammel, og sto ferdig 2021, med offisiell åpning august samme år.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Oppdag Groruddalen 
* Historisk turtips på Vestli
* Kunstvandring på Vestli
Medvezjiøyene

**Medvezjiøyene** eller *Bjørnøyene* (russisk Медвежьи острова; *Medvezji ostrova*) er ei øygruppe i Østsibirhavet i republikken Sakha i Russland. De er dekket av tundravegetsajon og har ingen bosetning. Øyene ligger om lag 100 km nord for munningen av elva Kolymaelva. Kysten av Sibir ligger 35 km sørvest for den største øya, som er 15 km lang. Øyene ligger på omkring 70° 51' N og 161° 32’ E.

Havet omkring Medvezjiøyane er isdekket om vinteren og klimaet er hardt. Selv om sommeren er det pakkis rundt øyene, men på denne tiden blir det drevet kommersielt fiske her.

Den 3. september 1878 noterte Adolf Erik Nordenskiöld at han seilte nær *Bjørnøyane* med Polarskuta «Vega» da Nordøstpassasjen ble gjennomseilet for første gang i historien. 

Øyene må ikke forveksles med den norske Bjørnøya som ligger mellom Norge og Svalbard. Det finnes også to andre mindre russiske øye som kalles **Ostrova Medvezji** i Karahavet utenfor Dikson og utenfor  sørenden Novaja Semlja. Bortsett fra disse er det flere småøyer i Kvitsjøen, Austersjøen og i elver og innsjøer forskjellige steder i Russland som heter **Ostrov Medvezji**.
Rustad skole (Oslo)

**Rustad skole** er en barneskole på Rustad i Bydel Østensjø i Oslo. Hit sogner barn fra boligstrøkene Rustad, Bogerud og Skullerud.

Skolen ble innviet i 1967. Skolebygningen er tegnet av arkitektene Paul Cappelen og Torbjørn Rodahl. Rustad skoles musikkorps ble stiftet i 1968.

Rustad skole ligger nær Østensjøvannet og Østmarka, og har skolehage, kunstgressbane og svømmehall.

## Rektorer
* 2022-: Heidi Kase
* 2020-2022: Linda Stranden (fra Glommasvingen skole)

## Eksterne lenker
* 
*
Ullernåsen

**Ullernåsen**, eller **Ullertoppen**, er et høydedrag og et boligstrøk i Bydel Ullern i Oslo. Strøket, som også omtales som **Øvre Ullern**, befinner seg i det såkalte «beste vest», og grenser til Røa i nord, Lysakerelva i vest, Øraker i sørvest, Ullern i sør, og Montebello i øst (med det trange dalsøkket Mærradalen som grense).

Høydedraget er på 201 meter over havet. Rett nord for topp-platået går grensen til bydel Vestre Aker.
Området ble utparsellert fra eiendommen Øvre Ullern i 1929, mens de nederste eiendommene ble utskilt fra eiendommen Øraker året før. Den eldste bebyggelsen består av villaer, men etter andre verdenskrig har Ullernåsen også fått noe blokkbebyggelse, blant annet fire større punktblokker.

Ullernåsen T-banestasjon og Åsjordet stasjon – som også ligger i strøket – på Kolsåsbanen åpnet i 1942.

## Roder og navn
Fire roder / grunnkretser ligger i strøket (innbyggertall pr 1.1.2009):
* **Rolighet**. 1522 innbyggere. Litt vest og nordvest for selve topp-platået.
* **Ullerntoppen**. 1142 innbyggere.
* **Ullernåsen**. 804 innbyggere.
* **Åsjordet**. 1478 innbyggere. Sørvest for toppen, mot Øraker.
* *Totalt*: 4946 innbyggere

Ullernkollen er navnet på en vei litt sør for toppen.

## Eksterne lenker
*
Rustad

**Rustad** er et boligstrøk i Bydel Østensjø i Oslo. Det ligger syd for Østensjøvannet, vest for Bogerud og nord for Skullerud.

Stedet har navn etter Rustad gård. Denne er bevart, og ligger inne mellom blokkbebyggelsen i Rustadgrenda. Til gården hørte også Rustadsaga like innenfor markagrensen, nå i bruk som sportsstue.

Området ble bygget ut på 1960-tallet. Rustad skole kom i 1967, og i 1972 Skullerud skole. Rustad Idrettslag ble stiftet i 1967, og holder til ved idrettsanlegget på Rustadfeltet/Bogerudmyra.
Det latinske patriarkatet Jerusalem

**Den latinske patriarkatet Jerusalem** er et av den romersk-katolske kirkens seks gjenværende patriarkater med latinsk ritus. Patriarken har sitt sete i Jerusalem og er ansvarlig for alle latinsk-rituelle katolikker i Israel, Jordan, Kypros og Palestina. Gravkirken betraktes offisielt som patriarkatets katedral.

Den latinske patriark av Jerusalem har &ndash; i motsetning til de orientalsk-katolske patriarkene &ndash; ikke noen kirkelig jurisdiksjon over en egen særkirke. Han regnes derfor til de «små» patriarkene, som i den katolske kirkens hierarki har lavere æresrang enn både paven og de orientalsk-katolske «store» patriarkene og storerkebiskopene. Fordi det latinske patriarkatet Jerusalem har ansvaret for flere land i sin helhet, har det likevel en viss særrolle. De andre latinske patriarkatene (unntatt Roma) er enten rent titulære (Vest- og Østindia) eller fungerer i praksis som metropolitanerkebispedømmer (Lisboa og Venezia). Blant de små patriarkatene har Jerusalem derfor høyest æresrang. Denne rangen skyldes nok også Jerusalems betydning for kristendommen.

Ved siden av den romersk-katolske kirke brukes tittelen *[[patriark av Jerusalem]]* også i den armensk-apostoliske, den gresk-ortodokse og den melkittisk-katolske kirke.

## Historie
Jerusalem var ett av oldkirkens fem patriarkater, men hørte etter det store skisma til den ortodokse kirkens sfære. I&nbsp;løpet av korstogene opprettet korsridderne i 1099 kongeriket Jerusalem, fordrev den gresk-ortodokse patriarken fra Jerusalem og innsatte Arnulf av Chocques som hans latinske etterfølger. Den andre latinske patriarken, Dagobert av Pisa, mislyktes i sine forsøk på å bli kongerikets verdslige overhode, men han etablerte et stort kirkelig hierarki som bestod av selve patriarkatet, fire underordnete erkebispedømmer (Caesarea, Nazaret, Petra og Tyr) med tallrike suffraganer, og patriarkatets egne suffraganer (bispedømmene Betlehem, Gaza, Hebron og Lydda-Ramla samt eksempte abbedier på Oljeberget, Tempelhøyden og Zionhøyden).

Med Saladins erobring av Jerusalem i 1187 mistet patriarken nesten all innflytelse og flyttet sitt sete til festningen Akko. Da også denne ble erobret av mamelukkene i 1291, måtte patriarken forlate Det hellige land og flyktet til Kypros. 1374 anerkjente pave Gregor XI tingenes tilstand og degraderte patriarkatet til et titulært patriarkat. Kirken St. Laurentius utenfor murene i Roma ble Jerusalems patriarkalbasilika.

Det osmanske rike ga i 1847 sin tillatelse til gjenopprettelsen av patriarkatet. Siden den gang har patriarken igjen hatt sin reelle residens i Jerusalem.

## Ridderordenen av den hellige grav i Jerusalem
Pave Pius IX samlet i 1847 året formelt ridderne av den hellige grav organisatorisk og la dem under autoriteten til Den latinske patriark av Jerusalem og med Jerusalemskorset som felles tegn.

## Se også
* Liste over latinske patriarker av Jerusalem

## Referanser


## Eksterne lenker
* Latin Patriarchate of Jerusalem, eget nettsted
* List of Latin Patriarchs of Jerusalem ved Giga-Catholic Information
* Catholic Hierarchy
* Homily of John Paul II in the church of the Holy Sepulchre
On a Night Like This

«**On a Night Like This**» er en sang skrevet av Bob Dylan. Den dukket først opp på Dylan's 14. studioalbum, Planet Waves. Senere dukket den opp på Dylan, et samlealbum fra 2007.

## Eksterne lenker
* Sangteksten
Rustad gård

**Rustad** er en gård i Bydel Østensjø i Oslo. Den har gitt navn til boligområdet Rustad og mye annet i nærmiljøet, som blant annet gatene Rustadsaga og Rustadgrenda, idrettsanlegget Rustadsletta, Rustad Idrettslag og Rustad skole. Gården ligger omtrent midt i mellom Bogerud og Skullerud T-baneholdeplasser, ikke langt fra Skullerud skole. Navnet kommer fra gammelnorsk *Rustadr*, sammensatt av *raud* (rydning) og *stadr* (sted).

Eiendommene tilhørende Rustad gård er langt større enn for de andre gårdene i denne delen av byen, da praktisk talt all skog rundt Nøklevann og Lutvann tilhører Rustad. Dette var av praktiske årsaker, og kommer fra den tiden Nøklevann var drikkevann for Oslo øst, da det var praktisk at kommunen samlet all skog i én eiendom.

Som de fleste andre gårder i bydelen er Rustad en gammel gård, selv om man ikke vet helt sikkert når den ble ryddet. Den var i kirkens eie i middelalderen, men ble overtatt av kongen etter reformasjonen. Etter at gården den neste tiden ble drevet av lokale forpaktere ble den kjøpt av Laurits Rustad i 1663. 

Fra postvesenet ble opprettet på midten av 1600-tallet var Rustad en såkalt postgård, med ansvar for å kjøre post fra Kristiania til Prinsdal. På denne tiden hørte ødegårdene Jørgensrud og Bremserud til Rustad, og oppsitterne her måtte også hjelpe til. 

I 1750 kom Rustad i den rike Kristianiaborgeren Peder Cudrios eie. Cudrio eide også mange andre gårder i Aker, men etter at han døde i 1765 overtok enken Karen Hofgaard forretningen. Hofgaard sies å ha vært en dyktig forretningskvinne, og tjente en formue på trelasthandel. Hun var blant annet ansvarlig for opprettelsen av plankeveien gjennom Østmarka fra Enebakk til Kristiania.

I 1867 ble Thomas J. Heftye eier av Rustad og plassene tilhørende gården. Stabburet ved Rustad har derfor «T.J.H» skrevet inn i vindfløyen, og regnes av mange som et av de fineste stabburene som fortsatt er bevart fra de gamle Akergårdene. Hefye var nok lite interessert i gårdsdrift, og skaffet seg Rustad og gårdens eiendommer for å bygge ut landstedet sitt Sarabråten (det tidligere Jørgensrud). I forbindelse med at Nøklevann ble gjort om til kommunalt drikkevann ble imidlertid Heftye tvunget til å selge eiendommene til Aker kommune i 1897.

Fra 1916 var det igjen gårdsdrift ved Rustad, spesielt melkeproduksjon. Melken ble levert til Oppsal, Abildsø og Bekkelaget, som allerede i mellomkrigstiden hadde fått villabebyggelse. Melkekjøringen fortsatte helt til etterkrigstiden, da blokkbebyggelsen rundt gården kom og fjøset og stallen måtte rives.

## Kilder
*

## Eksterne lenker
*
(Now and Then There’s) A Fool Such as I

**(Now and Then There's) A Fool Such as I** er en sang skrevet av Bill Trader og publisert i 1952, fremført av Hank Snow.

Innspillingen av Jo Stafford ble utgitt av Columbia Records som katalognummer 39930. Den nådde *[[Billboard (magazine)|Billboard]]* Best Seller chart den 28. februar 1953 som nummer #20, den eneste uken den hadde på listen. Tommy Edwards spilte også inn en versjon av nasjonal interesse, listet i *[[Cashbox Magazine|Cashbox]]* undersøkelsen.

## Elvis Presley-versjonen

En innspilling av Elvis Presley var en enda større hit, som nådde nummer #1 i UK og nummer #2 i USA (1959).

## Bob Dylan-versjonen

I 1967, spilte Bob Dylan inn sangen under *[[The Basement Tapes (Innspillingen)|Basement Tape]]* innspillingene. Selv om den aldri ble offentlig utgitt, har innspillingen blitt mye bootlegget. Dylan spilte inn sangen på nytt igjen i april 1969; den versjonen ble utgitt i 1973 av Columbia Records på albumet, *[[Dylan (1973 album)|Dylan]]* (feilkreditert til James Buford Abner, komponisten av en gospelsang med samme navn).

## Andre innspillinger
The Bell Sisters (1953)
*The Robins (1953)
*Eddy Arnold (1956)
*Bill Haley (1959)
*Jim Reeves (1959), på albumet *Songs to Warm Your Heart*
*Petula Clark (1960), som «Prends mon coeur»
*Doris Day (1963), på albumet *[[Love Him]]*
*Davy Kaye (1964)
*Bob Dylan (1973)
*Rodney Crowell (1978)
*Peabo Bryson (1981)
*Steve Goodman (utgitt 1987, posthumnt)
*The Residents (1989)
*Baillie & the Boys (1990)
*Roy Forbes (1992), på albumet *The Human Kind*
*Don Walser (1998)
*Raul Malo (2007), på albumet *After Hours*
*Josh Ritter (2008)
*John Doe & The Sadies (2009), på albumet *Country Club*

## Svensk versjon
Mats Rådberg har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Finns det nå'n som förstår mej ikväll»

### Innspilling
*Mats Rådberg. Utgitt på LP-platen *Boogie* (Polydor 2379&nbsp;158) i 1978.

## Norske versjoner
Arve Sigvaldsen, Benny Borg samt Eldar Vågan og Viggo Sandvik har skrevet norske tekster til sangen. Sigvaldsens versjon bærer tittelen «Hvor er du som forstår meg i kveld». Borgs norske tittel er «Av og til kommer vinneren sist». Vågans og Sandviks norske tittel er «Kul slik som je».

### Innspillinger

## Referanser
Tordur Niclasen

**Tordur Johannes Jørddal Niclasen** (født 20. april 1950 i Tórshavn) er en færøysk syke- og eldrehjemsbestyrer og politiker.

Han ble født i Tórshavn, men vokste opp i Sørvágur, hvor han også har sine aner. Han er sønn av Heine Martin Niclasen fra Sørvágur og Valborg Thomassen fra Sandavágur. Navnet Niclasen har han fra sin farmors slekt; kjøpmannen Daniel Niclasen var hans oldefars bror. Folketingsmann Thomas Thomsen var bror av hans oldefar på morssiden.

Tordur Niclasen er utdannet sykepleier. Han var bestyrer ved syke- og eldrehjemmet på Eysturoy fra 1983 til han avgikk med pensjon i 2017, men hadde permisjon mens han var lagtingsmann og minister. Han bor på Eiði.

Niclasen var innvalgt på Lagtinget fra Suðurstreymoy 1984–1988 og fra Eysturoy 1988–1998. Han var sosial- og helseminister i Jógvan Sundsteins første regjering fra januar til juni 1989. Eyðbjørn Lervig møtte på Lagtinget. Niclasen ledet Kristiligi Fólkaflokkurins lagtingsgruppe fra 1985 til han brøt med partiet i 1991. Vinteren 1991/1992 var han med på å danne Miðflokkurin, hvor han ledet lagtingsgruppen frem til 1998. Han har siden vært varamedlem i flere perioder, og møtte for finansminister Karsten Hansen fra januar til september 2008. Han var Eiðis borgermester 2001–2008.

## Referanser
Atli Dams sjette regjering

**Atli Dams sjette regjering** var Færøyenes regjering fra 15. januar 1991 til 24. april 1993. Regjeringen var utgått av Javnaðarflokkurin og Fólkaflokkurin med Atli Dam fra Javnaðarflokkurin som regjeringssjef. Dam avgikk den 18. januar 1993, og regjeringen fortsatte som forretningsministerium under ledelse av Marita Petersen fra samme parti, til Petersen kunne danne sin egen regjering den 24. april.

## Fotnoter



## Referanser
Gamle Bergen hovedbrannstasjon

**Den gamle hovedbrannstasjonen i Bergen** ligger på Rådstuplassen 9, like ved siden av Hagerupgården som var byens første hovedbrannstasjon. Der var det for dårlig plass, så en bygning i Christies gate ble også tatt i bruk. I 1883 startet oppføringen av den røde brannstasjonen i forlengelse av Hagerupgården. Det ble også oppført bakbygninger til stallrom og høyloft.

## Historie

Den nygotiske bygningen er tegnet av arkitekt Peter Andreas Blix som var tidligere brannassistent. Den stod ferdig i 1888 med plass til rundt 50 brannmenn og kusker. Gårdsplassen var den gang lagt med skiferheller, og et stort tuntre ruvet i midten med benk rundt. Siden ble gårdsplassen brolagt, og senere asfaltert. I 1882 var hester tatt i tjeneste. Tidligere hadde brannmennene selv trukket vognene. Når ikke hestene var ute på brannslukking, holdt de seg i form ved å dra ølvogner for Hansa bryggeri. Antallet hester sank i takt med innkjøp av biler. Den første brannbilen kom i 1918, men i den senere garasjen ses fremdeles trinser i taket der seletøyet hang parat. Når brannalarmen gikk, var det bare å slippe seletøyet ned på hesteryggen. 

Brannvesenets siste hest, ti år gamle Normann, ble overført fra Sandviken stasjon i mai 1936 til videre tjeneste ved Neevengården. Ved brannvesenets 50-års jubileum i 1913 var 20 hester i tjeneste, men bare ti var tilbake rundt 1930, og i 1936 bare tre - Ragna og Olaf ved Skansen brannstasjon og Normann i Sandviken. De fleste av brannvesenets hester var dølahester, mange hentet fra proprietær Nils Talle fra Høyumsvik i Sogn når de var 4-5 år gamle. Var de egnet for tjeneste, kunne de bli i 14-15 år. En del ble solgt videre, og nye kjøpt inn. Gamle hester ble sendt til slaktehuset når de var 19-20 år gamle.

Bygningen unngikk såvidt bybrannen i 1916. Bygningens hovedport ble utvidet i 1934 av arkitekt Kaspar Hassel. Fasaden på bygget er fredet av Riksantikvaren.

På 1980-tallet ble det foretatt en større ombygging der brannkorpset selv gjorde det meste. Blant annet ble det bygd trapper opp i tårnet. Det har aldri vært noe utkikkstårn, men var et «slangetårn» der brannslangene hang til tørk etter vask. 

I 2007 flyttet Bergen brannvesen hovedbrannstasjonen til et nybygg på Nygårdstangen. 

I 2016 ble det besluttet å gjøre den gamle hovedbrannstasjonen om til brannmuseum.

## Andre bygninger i Rådhuskvartalet i Bergen
* Det gamle tinghuset
* Bergen kretsfengsel
* Det gamle rådhuset
* Magistratbygningen
* Hagerupgården

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Transautomatisme

**Transautomatisme** er en moderne malerstil stiftet av Friedensreich Hundertwasser. Transautomatisme er en type surrealisme, der det er fokus på kunstnerens og publikums fantasi. De som ser på skal kunne oppfatte samme bilde forskjellig. Det handler om hvordan vi vil oppfatte det, og ikke nødvendigvis hva kunstneren vil at vi skal se.
Ivar Hansen

**Ivar Kristian Hansen** (1938–2003) var en dansk gårdbruker og politiker (V). Han var valgt til Folketinget fra Ribe amtskrets 1973–2003, minister for offentlige arbeider 1978–1979 og formann i Folketingets presidium 1998–2003.

Han var sønn av gårdbruker Lars Peder Hansen og lærer Maria Jepsen. Etter folkeskolen tjenestegjorde han i Livgarden 1958–1959, hvoretter han hadde opphold ved folkehøyskoler og en landbruksskole. Hansen var gårdbruker på slektsgården Aalunde i Agerbæk sogn fra 1962 og lærer ved forsvarets sivilundervisning 1967–1973.

Hansen var formann i Venstres Ungdom i Ribe amt 1964–1966, og ble første gang nominert til Folketinget for Venstre fra Sønderborg krets i 1965. Han var valgt til Folketinget fra Ribe amtskrets 1973–2003, etter å ha blitt nominert fra Grindsted krets. Hansen var formann i Venstres folketingsgruppe 1977–1978 og 1982–1998, formann i Folketingets finansutvalg 1986–1988, politisk ordfører for Venstre 1987–1991 og formann for Statsrevisorene 1995–1998. Hansen ble valgt til formann i Folketinget ved loddtrekning mot Birte Weiss i 1998, men ble senere enstemmig gjenvalgt.

Ivar Hansen var innehaver av storkorset av Dannebrogordenen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Augustprisen

**Augustprisen** er en svensk litteraturpris som blir delt ut årlig. 
Svenska Förläggareföreningen har siden  delt ut Augustprisen i tre ulike kategorier:
*Augustprisen for årets svenske skjønnlitterære bok
*Augustprisen for årets svenske sakprosabok
*Augustprisen for årets svenske barne- og ungdomsbok

Alle svenske forlag kan melde på bøker til Augustprisen. Prisutdelingen foregår i Berwaldhallen i Stockholm.

## Prisvinnere
### Skjønnlitteratur

### Sakprosa

### Barne- og ungdomsbok

## Eksterne lenker
* Svenska Förläggareföreningen (se Evenemang)
* Augustpriset
Gammelarmensk

**Gammelarmensk** (armensk:  ***grabar***, også kalt **klassisk armensk**) er den eldste belagte formen av det armenske språket. Det ble først skrevet ned ved begynnelsen av 400-tallet, og all armensk litteratur opp til og med 1700-tallet er skrevet på gammelarmensk. Mange gammelgreske, persiske, hebraiske, syriske og latinske manuskripter har overlevd utelukkende i armensk oversettelse. Gammelarmensk er fortsatt det liturgiske språket i den armenske kirken. Gammelarmensk er også viktig for rekonstruksjonen av det urindoeuropeiske språket, siden det har beholdt mange arkaiske egenskaper.

## Se også
* Det armenske alfabetet
* Armensk litteratur
Folketingsvalget 1998

**Folketingsvalget 1998** ble avholdt i Danmark den 11. mars 1998, og valgte representanter til Folketinget for perioden 1998–2001. Valget ble svært jevnt mellom venstre- og høyreblokkene. Grønlands to mandater fordelte seg likt mellom de to blokkene. Færøyenes to mandater ble dermed avgjørende: Borgerlige Óli Breckmann ble gjenvalgt, mens sosialdemokraten Jóannes Eidesgaard vant en knapp seier over borgerlige Edmund Joensen. Mandatfordelingen ble dermed med ett mandats overvekt til venstreblokken. Poul Nyrup Rasmussen (S) kunne fortsette som statsminister.

## Resultater
Sajat Nova

**Sajat Nova** (armensk  *Sayat’-Nova*; persisk og aserbajdsjansk ; georgisk  (født 14. juni 1712, død 22. september 1795 i Haghpat), «sangenes konge», var den armenske dikteren og *[[asjik]]en* **Harutjun Sajatjans** tilnavn. Han regnes som den største *asjik* eller folkesanger i Kaukasus.

Sajat Novas mor, Sara, var født i Tbilisi, mens faren, Karapet, enten var født i Aleppo eller Adana. Sajat Nova kjente kunsten å dikte, synge og spille på kamantsje. Han opptrådte ved Erekle II av Georgias hoff, hvor han også var diplomat. Etter å ha forelsket seg i kongens datter mistet han stillingen ved hoffet, og tilbragte resten av livet som en vandrende sanger. I 1795 ble han drept av Aga Mohammed Khans soldater i klosteret Haghpat.

Skjønt han skrev flere tusen sanger, finnes det i dag omkring 220 som tilskrives ham. Av disse er omkring 70 på armensk, 120 på tyrkisk og 30 på georgisk. Sajat Nova kjente også arabisk og persisk. I Kaukasus er han fremdeles populær, og regnes som sin tids største folkesanger.

Sajat Novas liv er skildret i Sergej Paradzjanovs film Sajat Nova (Цвет граната, «Granateplets farge») fra 1968. Den armenske komponisten Aleksander Arutjunjan skrev en opera med navnet *Sajat Nova* til hans ære.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Bjånesøya

**Bjånesøya** er en øy i Austevoll kommune i Vestland. Den ligger rundt en kilometer sørvest for tettstedet og kommunesenteret Storebø og har broforbindelse til Huftarøy via en steinfylling over Bjånessundet. Bjånesøya er naboøya til Rostøya.

## Referanser
Amiata

**Monte Amiata** er et fjell i Antiappenninene i Toscana i Italia med en høyde på 1&nbsp;738 meter over havet. Det ligger i provinsene Grosseto og Siena.

Amiata er en gammel, utdødd vulkan med vulkansk stein og små innsjøer. Vann fra fjellet fyller Fiora-akvedukten, som gir vann til mye av det sørlige Toscana og områdene nord i Lazio. Elvene Fiora og Albegna har sine utspring her, sistnevnte i Buceto, som er en utstikker sørvest for selve massivet. 

Hovednæringen i området er kastanjer, tømmer og i økende grad turisme (skisteder finnes ved Prato delle Macinaie, Prato della Contessa, Rifugio Cantore og Pian della Marsiliana). I de lavereliggende områdene finnes oliventrær og vinranker. Annen vegetasjon er blant annet bøk og furu. I antikken ble det utvunnet sinober her. 

Amiata omfatter kommunene Abbadia San Salvatore, Arcidosso, Castel del Piano, Piancastagnaio, Santa Fiora og Seggiano, alle i en høyde på mellom 600 og 800 meter over havet. 

## Referanser
Asjik

En **asjik** (tyrkisk , aserbajdsjansk , , armensk , ***ašuġ***, georgisk , *ashughi*) er en trubadur eller vandrende sanger i Tyrkia, Aserbajdsjan, Armenia, Georgia og Iran. Asjiken synger og spiller på saz, en slags lutt. Ordet «asjik» stammer fra arabisk.

Denne kunstformen er skrevet inn på UNESCOs liste over mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv.

## Berømte asjiker
* Sajat Nova
Duduk

En **duduk** er et gammelt dobbeltrørbladsinstrument, av armensk opphav, laget av aprikostre.

Instrumentet brukes foruten i Armenia, Aserbajdsjan og Georgia. I Tyrkia og Aserbajdsjan kjennes det under navnene *balaban*, *mey* eller *düdük*. Instrumentet ligner på en type obo. I nordvest Bulgaria finnes et helt annerledes blåseinstrumentet, en blokkfløyte lignende fløyte som ikke har den fløyten som omtales her.

Duduk-musikk spilles vanligvis av to duduk-spillere. Mens den ene spiller en melodi, spiller den andre en bordun kalt "dum". Dette bidrar til et fullstendig lydbilde.

Instrumentet og bruken av denne er innført på UNESCOs liste over Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv.

Det finnes mange dyktige duduk-spillere, en av dem er Canberk Ulaş som i tillegg til å spille instrumentet også lager instrumenter og holder kurs.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wiggo Norseth

**Wiggo Norseth** (født 1969) er en norsk handikappidrettsutøver som driver med langrenn, skiskyting og kjelkehockey. 

Som langrennsutøver vant han 4 gull under Paralympics 1994 på Lillehammer. 

Han begynte med kjelkehockey i 2004, og debuterte to år senere på det norske landslaget, i treninglandskamper mot Canada i november 2006.  

Han er utdannet helsefagarbeider og har to barn. 

## Meritter
* 2007
** Gull i EM i kjelkehockey

* Paralympics 1994
** Gull – langrenn 20 km Klassisk LW2/3/9
** Gull – langrenn 4x5 km Stafett stående/blinde
** Gull – langrenn 5 km Klassisk LW2/3/9
** Gull - skiskyting 7,5 km fri teknikk LW2/3/9

## Referanser
Lori (provins)

**Lori** (armensk ) er en provins i det nordlige Armenia. Provinsen grenser i nord mot Georgia, i vest mot provinsen Sjirak, i syd mot Aragatsotn og Kotajk og i øst mot Tavusj. Hovedstaden er Vanadzor. Flateinnholdet er 3799 km² og ved folketellingen i 2011 hadde Lori 235&nbsp;537 innbyggere. Klimaet er forholdsvis mildt, fordi en fjellkjede beskytter mot kulden fra nord.

I provinsen Lori ligger klosteranleggene Haghpat og Sanahin, som står på UNESCOs verdensarvliste.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Bergen-Voss

**Bergen-Voss** er et årlig sykkelritt som har blitt arrangert av Bergen Cykleklubb siden 1977. Rittet starter ved Grieghallen i Bergen og har målgang på Voss. Traséen går over Gullbotn og Kvamskogen. Ved målgang regnes alle som fullfører på beste tid som vinnere, noe som gjør at antall vinnere varierer fra år til år.

## Rekorder
Løyperekorden på 3:55:57, ble satt i 2010 av et felt på 21 ryttere, med blant andre Ove Matland og Mads Kaggestad.
Den tidligere rekorden hadde Bo André Namtvedt og Vegard Øverås Lied fra CK Bjørgvin på 4:02:01, satt i 1995. Elin Steinsbø Fylkesnes fra Bømlo CK har rekorden for kvinner på tiden 4:17:29, satt i 2009. Marit Iden fra Åsane CK, har flest seire totalt i kvinneklassen med 6 ganger. Ove Matland fra Bergen CK har flest seire i herreklassen med 8 seire. Løyperekorden på 3:55:57, ble satt 2010 av et felt på 21 ryttere på tiden 3:55:57. I vinnerpuljen syklet: Ove Matland, Mads Kaggestad, Bjørn Hopsdal, Øystein Blom-Ohlsen, Øyvind Dybing, Kjartan Pedersen Gurholt, Andreas Hosøy, Joachim Jordan, Fredrik Olsen, Vidar Steinsbø, Bjarte Vethe, Olav Tu Husveg, Magnar Rugland, Gunnleiv Gjøsæter, Otto Eikeset, Kristoffer Aase Vabø, Terje Hordnes, Geir Kristiansen, Øystein Susort, Dag Foseid, Johnny Gjerald

## Eksterne lenker
* Rittets hjemmeside
* ''I vinnerpuljen igjen'', Bergens Tidende
Nousiainen

**Nousiainen** kan vise til:
* Det finske navnet på kommunen Nousis i Finland
* Mona-Liisa Nousiainen (f. 1983), finsk langrennsløper
* Ville Nousiainen (f. 1983), finsk langrennsløper
Vestre Mebon

**Vestre Mebon** (khmer:ប្រាសាទមេបុណ្យខាងលិច) er et tempel i Angkor, Kambodsja, som ligger i midten av Vestre Baray, det største reservoaret i Angkor-området. Nøyaktig tidfesting av konstruksjonen er vanskelig, men det ble sannsynligvis oppført i det 11. århundre under Kong Suryavarman I eller Udayadityavarman II. I den tørre årstiden kan det nås til fots. I regntiden stiger vannet i det 7800 meter lange reservoaret og tempelet, som ligger på et område høyere enn bunnen i reservoaret, blir en øy. Khmerarkitekter omga ofte templene med vollgraver som representerer skapelsens hav i Hinduismen. Vestre Mebon ligger midt i så store vannmasser at det kan virke som et ekte hav, og tar denne religiøse symbolikken til det ultimate nivå.

Tempelet ble bygd i et firkantet design, med sider som måler rundt 100 meter. Hver side hadde tre tårn-passasjer kronet med lotusblomster i stein og var plassert ca. 28 meter fra hverandre. I midten av torget ble en steinplattform knyttet til den østre veggen av en lateritt- og sandsteinsgangvei. Dagens plattform, gangvei og mye av øst veggen og tårnene står fortsatt, den andre siden er i stor grad borte, selv om omrisset i stein er synlige når vannet i reservoaret er lavt. Det er ingen sentral helligdom, selv om plattformen har inneholdt en relativt liten struktur tidligere.

## Kilder
* Laur, Jean. *Angkor: An Illustrated Guide til Monuments.*Flammarion 2002 
* Rooney, Dawn. *Angkor.*Airphoto International Ltd 2002

## Eksterne lenker
*
Birte Weiss

**Birte Weiss** (1941–2026) var en dansk journalist og politiker (S) som hadde flere statsrådposter i ulike danske regjeringer mellom 1993 og 2001.

## Politisk karriere
Hun var valgt til Folketinget 1971–1973, 1975–1984 og 1987–2001. Weiss var Socialdemokratiets nestformann 1984–1996, innenriksminister 1993–1994, innenriks- og kirkeminister 1994–1996, innenriks- og sunnhetsminister 1996–1997, sunnhetsminister 1997–1998 samt IT- og forskningsminister 1999–2001.

## Utdannelse og virke som journalist
Hun tok examen artium i 1959, tok utdannelse som journalist i den sosialdemokratiske pressen 1960–1963 og studerte litteraturvitenskap ved Københavns Universitet. Weiss var journalist i *[[Demokraten (dansk avis)|Demokraten]]*, *[[Information]]*, *[[Ekstra Bladet]]*, Danmarks Radio og *[[Weekendavisen]]*.

## Priser (utvalg)
* 2002: Drassows Legat

## Referanser


## Eksterne lenker
*
EM i friidrett 1946 – 10 000 meter menn

Dette er de offisielle resultatene for øvelsen **10 000 meter herrer** ved EM i friidrett 1946 i Oslo, Norge. 

Thorvald Wilhelmsen og Martin Stokken representerte Norge i øvelsen. Wilhelmsen kom på 7.-plass, mens Stokken kom på 8.-plass.
__TOC__
## Finalen

## Eksterne lenker
* Resultater
* Norske deltagere
Carl-Henning Wijkmark

**Carl-Henning Wijkmark** (født 1934 i Stockholm i Sverige, død 4. september 2020 samme sted) var en svensk forfatter, oversetter og litteraturkritiker.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Wijkmark kom fra en akademikerfamilie. Hans far var doktor i teologi, og hans mor var lærer. Han var halvbror til Kerstin Bernadotte. 

I 1957 avsluttet han sin bachelor i filosofi i Lund, og i 1967 ble han doktor i filosofi i Stockholm. Han studerte dessuten filosofi og litteraturvitenskap ved Ludwig-Maximilians-universitetet i München. 

### Karriere
Fra 1968 til 1970 arbeidet han som underviser ved Stockholms universitet og ved Statens biblioteksskole. 

Han bodde lenge i Tyskland og Frankrike, der han arbeidet som litteraturkritiker og radioessayist inntil han i 1970-årene viet seg helt til prosaskrivningen. Som oversetter har Wijkmark blant annet oversatt Friedrich Nietzsche og Walter Benjamin.

I 1972 hadde Wijkmark sin litterære debut med romanen *Jägarna på Karinhall*, som handler om et dekadent jaktselskap som holder til på slottet Karinhall utenfor Berlin mens de olympiske leker avholdes i storbyen. Den tyske nazilederen Hermann Göring er selskapets vert, og jegerne bedriver blant annet spionasje og avholder orgier. 

Wijkmark vant flere litteraturpriser, blant annet Doblougprisen i 1986 og Augustprisen i 2007. Sistnevnte fikk han for sin roman *Stundande natten*, som handler om tre menn som er innlagt på sykehus og venter på å dø. Andre  romaner er *Dressinen*, 1983, og *Vi ses igen i nästa dröm*, 2013. I *Dressinen* stiller Wijkmark spørsmålet om hva det vil si å være menneske. Romanen handler om en prest som begir seg på en reise med tre aper for å avsløre «the missing link» mellom aper og mennesker. I *Vi ses igen i nästa dröm* farer en professor vill i en kjeller og befinner seg plutselig tilbake i 1920-årenes Sverige.

Wijkmark beskjeftiget seg i flere årtier med døden som emne, og han forholdt seg sterkt kritisk overfor aktiv dødshjelp. Han behandlet forskjellige humanitære, politiske og sosiale spørsmål i sine verker. Hans romaner var gjerne inspirert av omveltninger eller kriger i Tyskland, Finland, Sverige eller Algerie, og handler ofte om hvordan menneskers liv og skjebne påvirkes av disse.

## Bibliografi
* *Tyska romaner* 1965
* *Fransk roman efter* 1945 1968
* *Jägarna på Karinhall* 1972
* *Rött och svart* 1976
* *På flykt undan mina landsmän* 1976
* *Den moderna döden* 1978
* *Dressinen* 1983
* *Sista dagar* 1986
* *Litteratur och människovärde* 1988
* *Sveaborg* 1990
* *Omsvängningarnas år* 1991
* *Dacapo* 1994
* *Du som ej finns* 1997
* *Den svarta väggen* 2002
* *Tal på Övralid 6 juli 2003*, 2003
* *Samtiden bakom oss. Essayer og kommentarer 1992-2004*, 2005
* *Stundande natten* 2007

## Priser og utmerkelser (utvalg)

## Referanser
Pedro Calderón de la Barca

**Pedro Calderón de la Barca y Barreda González de Henao Ruiz de Blasco y Riaño**, oftest omtalt som **Pedro Calderón de la Barca** (født 17. januar 1600 i Madrid, død 25. mai 1681) var en spansk dramatiker fra den spanske gullalderen.

Calderón stammet fra en spansk adelsfamilie og studerte jus i Salamanca. Mellom 1620 og 1622 vant han flere diktekonkurranser i Madrid, og hans dramatiske debutverk *Amor, honor y poder* ble fremført 29. juni 1623. I løpet av de to neste tiårene skrev Calderón mer enn 70 skuespill. De fleste var verdslige skuespill skrevet for kommersielle teatre.

Etter Lope de Vegas død i 1635 ble Calderón anerkjent som sin tids fremste spanske dramatiker. På 1700-tallet gikk hans ry tilbake, før han ble gjenoppdaget av Goethe, som fikk verkene hans oversatt til tysk. Siden har han vært anerkjent som en av de beste dramatikerne fra barokkens tidsalder.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Viljo Heino

**Viljo   Akseli Heino** (født 1. mars 1914 i Itis, død 15. september 1998 i Tammerfors) var en finsk friidrettsutøver som hadde verdensrekorden på 10&nbsp;000 meter friidrett fra 25. august 1944 til 11. juni 1949 og igjen fra 1. september 1949 til 22. oktober 1949.  Under EM i friidrett 1946 i Oslo vant han gull på 10 000 meter.

Han representerte Finland på 10 000 meter under Sommer-OL 1948 i London. Han var årets idrettsutøver i Finland i 1949.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Damian Lewis

**Damian Watcyn Lewis** (født 11. februar 1971 i St John's Wood i London) er en Golden Globe-nominert  britisk skuespiller og produsent. Han er blant annet kjent for sin rolletolkning av major Richard Winters i den Emmy-vinnende mini-TV-serien *[[Krigens brorskap]]* (2001) og marinesoldaten Nicholas Brody i TV-serien *[[Homeland]]* (2011–2013). Han har også spilt Soames Forsyte i ITVs mini-TV-serie *[[Forsytesagaen (TV-serie 2002)|Forsytesagaen]]* (2002–2003, vist på NRK) og Bobby Axelrod i TV-serien *[[Billions (TV-serie)|Billions]]* (2016).

Lewis ble i 2014 utnevnt til offiser (OBE) av Order of the British Empire.

I 2021 døde hans kone Helen McCrory av kreft.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bjørn Stenersen

**Bjørn Martin Stenersen** (født 9. februar 1970 i Bergen, død 12. september 1998 i Trondheim) var en norsk proffsyklist.
__notoc__
Han startet sin karriere som amatørsyklist for Bjørgvin Cykkelklubb, og ble regnet som et av Norges største sykkeltalenter på 80-tallet. Som junior fikk Bjørn med seg to NM-gull på tempo, to NM-gull på lagtempo, to bane-gull og en sølvmedalje på fellesstart. I 1988 gikk NM på Nærbø, over det vindfulle kystlandskapet i Rogaland. Til tross for at junior og senior kjørte samme løype på samme dag, satte Bjørn en overlegen bestetid – uansett klasse. Nåværende landslagssjef Stig Kristiansen syklet ofte med Stenersen i flere aldersbestemte klasser og var en god venn.  
Under sportsdirektør Per-Ivar Bøe og trener Knut Bøe utviklet han sykkeltalentet sitt sammen med andre unge syklister som Bo André Namtvedt, Kurt Asle Arvesen og den ett år yngre broren Karsten Stenersen. Stenersen ble sågar en av de yngste norgesmestere gjennom tidene med sin seier i 1990 bare 19 år og 9 måneder gammel.  

De oppsiktsvekkende resultatene førte etterhvert også til proffkontrakt og deltakelse i store internasjonale ritt. Sesongene 1992 til 1995 syklet Stenersen for det amerikanske profflaget Motorola sammen med blant andre Lance Armstrong og Fabio Casartelli. Det ble ingen proffseire på Bjørn Stenersen i disse årene.

Stenersen tok fire NM-titler i individuell tempo og én i fellesstart. I tillegg tok han fem NM-gull i lagtempo for Bjørgvin CK. Han deltok også for Norge i OL i Barcelona i 1992. I den individuelle fellesstarten endte han på 38.-plass, mens han sammen med Roar Skaane, Stig Kristiansen og broren Karsten Stenersen kom på 11.-plass i lagtempo.

I 1998 var det meningen at Bjørgvin CK skulle gjøres om til et profflag med Bjørn Stenersen som sportsdirektør. Han hadde da bestemt seg for å avslutte sin aktive karriere for å satse 100 prosent på jobben for profflaget. Det rittet som skulle markere avslutningen av en flott internasjonal karriere, endte imidlertid tragisk. I starten av rittet lå han i brudd sammen med blant andre Thor Hushovd, men fikk et illebefinnende og kjørte av veien. Medisinsk personell startet gjenoppliving på stedet, men livet stod ikke til å redde. Den planlagte proffsatsingen ble også lagt bort som følge av Stenersens plutselige bortgang.

## Medaljer i norske mesterskap

## Utmerkelser
Bjørn Stenersen ble i 1989 kåret til årets sportsnavn av *[[Bergensavisen]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Isfjorden Idrettslag

**Isfjorden Idrettslag** er et idrettslag med aktiv håndball-, fotball-, skigruppe, skøyter og Ishockey. I tillegg driver de med allidrett og orientering. Idrettslaget ble stiftet i 1918 og holder til i Isfjorden i Møre og Romsdal. I 2018 ble Ishockeygruppa stiftet under navnet Isfjorden Hockey som spiller på Furulia Amfi. Søndag 11. februar 2018 ble den aller første ishockeykampen på Furulia Amfi var mellom Isfjorden Hockey og Idrettslaget Leik-hockey G 15 fra Melhus spilt, Leik vant forøvrig 6 – 5.  

### Trenerstab og støtteapparat
* Manager: Jan Roger Brokstad
* Kaptein: Svein Morstøl
* Profil: Mats André Lien
* Klubb President: Ivar E Skottvol
* Flest kamper: Jan Kavli og Cato Sannes
* Oppmann: Knut-Leo Sæther
* Oppmann: Olav Lien

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gerard Bonniers pris

**Gerard Bonniers pris** er en svensk litterær pris på SEK 125 000. Prisen ble innstiftet i  og deles ut årlig av Svenska Akademien til forfattere som arbeider innenfor akademiets interesseområde.

## Liste over prisvinnere
* 1988: Bengt Holmqvist og Birgitta Trotzig
* 1989: Willy Kyrklund og Per Anders Fogelström
* 1990: Sven Alfons og Örjan Lindberger
* 1991: Lars Ahlin
* 1992: Sven Delblanc
* 1993: Sara Lidman
* 1994: Karl Vennberg
* 1995: Per Wästberg
* 1996: Ulf Linde
* 1997: Göran Sonnevi
* 1998: Bengt Emil Johnson
* 1999: Torgny Lindgren
* 2000: Agneta Pleijel
* 2001: Stig Larsson
* 2002: Per Olov Enquist
* 2003: Jan Stolpe
* 2004: Lennart Sjögren
* 2005: Eva Österberg
* 2006: Lars Gustafsson
* 2007: Carl-Henning Wijkmark
* 2008: Olle Granath
* 2009: Claes Hylinger
* 2010: Ulf Eriksson
* 2011: Karin Johannisson