open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Demokratisk front for frigjøring av Palestina

**Demokratisk front for frigjøring av Palestina** (**DFLP**) eller **Al-Jabhah al-Dimuqratiyah Li-Tahrir Filastin**, er en marxistisk-leninistisk-maoistisk palestinsk frigjøringsorganisasjon (av mange sett på som terrororganisasjon) etablert i 1969 som en splittelse fra gruppen PFLP. De tror på palestina-arabisk frigjøring gjennom arbeiderklassens revolusjon. DFLP opererer blant annet i Vestbredden, Gazastripen, Syria og Libanon.

I forbindelse med samtalene mellom israelere og palestinere i Madrid tidlig i 1990-årene gikk en fraksjon ut av organisasjonen og startet det sosialdemokratiske partiet FIDA.

## Eksterne lenker
*
Åsjordet stasjon

**Åsjordet stasjon** er en av stasjonene på Kolsåsbanen i Oslo. Den ligger på forbindelsesbanen Jar – Sørbyhaugen som ble åpnet for trafikk 15. juni 1942. Den var stengt for oppgradering til metrostandard mellom 1. juli 2006 og 18. august 2008. Stasjonen var midlertidig endestasjon for linje 6 inntil banen ble ferdig fram til nye Bjørnsletta stasjon 17. august 2010.

Navnet Åsjordet stammer tilbake til 1700-tallet, også en vei like ved stasjonen heter dette. Åsjordet ligger i strøket Ullernåsen.

## Galleri

Fil:Aasjordet_T-bane_09-01.jpg|Åsjordet t-banestasjon. 
Fil:Aasjordet_T-bane_09-04.jpg|Åsjordet t-banestasjon. 
Fil:Aasjordet_T-bane_09-02.jpg|Åsjordet t-banestasjon sett i retning mot Bjørnsletta.
Fil:Aasjordet_T-bane_09-03.jpg|Åsjordet t-banestasjon sett i retning mot Ullernåsen.
Fil:Asjordet_tbane_04.jpg|Åsjordet t-banestasjon er for tiden en byggeplass.
Fil:Aasjordet_T-bane_09-00.jpg|Ny skinnegang legges mot Bjørnsletta.


## Eksterne lenker
Jar stasjon

**Jar stasjon** er første stasjon i Bærum kommune og Akershus fylke på Kolsåsbanen.

Samme stasjon er også nest siste stasjon for Lilleakerbanen, som er navnet på trikkelinjen fra Jernbanetorget via Skøyen og Bestum til Bekkestua. Tidligere gikk enkelte trikkeavganger til Avløs. Deler av perrongene på alle stasjonene til Avløs var derfor lave for å passe til bytrikkene. Enda trikkene fra Lilleakerbanen bare kjørte til Bekkestua med passasjerer fra 2007, måtte noen av vognene kjøre helt til Avløs for å snu. Ruter uttalte i november 2007 at det ikke ville kreve noen ekstra vogner til å forlenge trikken fra Bekkestua til Avløs, dersom Akershus fylkeskommune ville betale for det. Trikken nådde derimot aldri Avløs før oppgraderingsarbeidet på Kolsåsbanen gjorde det umulig å kjøre dit.

Før ombyggingen var forrige stasjon på Kolsåsbanen Lysakerelven stasjon og neste stasjon Tjernsrud. Begge disse ble lagt ned i forbindelse med ombyggingen.

1. desember 2010 åpnet Kolsåsbanen etter oppgradering til metrostandard fram til Jar, samtidig som trikken igjen ble forlenget til Jar. Strekningen fram til Bekkestua åpnet 15. august 2011. Mellom desember 2010 og august 2011 benyttet busslinje 42 (Jar-Kolsås) Jar stasjon som endeholdeplass. Da T-banen ble forlenget til Bekkestua ble linje 42 lagt ned. Nå kjører banen helt til Kolsås.

På nordsiden av trikkelinjen ligger friluftsområdet Jarmyra med Bærumsveien (Fv160) på andre siden. Bærumsveien krysser Vollsveien i planskilt kryss ved stasjonen siden Vollsveien går i bro over både Bærumsveien og trikkelinjen. Bærumsveien er viktig for trafikk fra store deler av Bærum til Oslo. Vollsveien er en viktig forbindelse fra øvre deler av Bærum ned til Lysaker med E18. Stasjonsområdet blir derfor et viktig trafikknutepunkt med flere bussruter.

Grensen mellom Oslo og Bærum kommune er Lysakerelven, som renner fra Bogstadvannet til Oslofjorden ved Lysaker. Lysakerelven er rett øst for Jar stasjon.

Like sør for stasjonen ligger resten av tunet på Jar gård. Området sør for trikkelinjen mellom Jar og Tjernsrud ble bygget ut med villabebyggelse omkring 1929. Tomtene var store, ofte opp mot 2 mål. De siste 30 årene er det kommet ett eller to nye hus i hver av de gamle hagene.

Navnet Jar kommer av ordet *jare* («kant», norrønt jaðarr) som illustreres av kanten mot Lysakerelvens dype elvedal.

## Eksterne lenker
* 
* Jar stasjon er åpnet for T-bane og trikk – Ruter (1. desember 2010)
* Se, her er T-banen tilbake på Jar stasjon – Budstikka (1. desember 2010)
Tjernsrud stasjon

**Tjernsrud** stasjon var en av stasjonene på Kolsåsbanen. Den ligger i Bærum kommune i Akershus. Stasjonen ble lagt ned i forbindelse med oppgraderingen til metrostandard i 2009.

Fra 20. august 2007 til 15. februar 2009 gikk det trikk på strekningen.

Reisen hit tok 13&ndash;14 minutter fra Oslo sentralstasjon. Stasjonen lå mellom Jarveien og Bærumsveien, med utsikt mot Tjernsrudtjernet på Jar.

## Bilder

Fil:Tjernsrud demolished.jpg|Stasjonen i april 2009, etter den ble demontert
Fil:704 Ved Tjernsrud, Bærumsbanen - no-nb digifoto 20150819 00166 bldsa PK22233.jpg|Utsikt mot Tjensrudtjernet, fra 1920-tallet
Gamle Ringstabekk stasjon

*Gamle* **Ringstabekk** stasjon var en av stasjonene på den midlertidig nedlagte Kolsåsbanen. Fra 20. august 2007 til 15. februar 2009 gikk Lilleaker-trikken videre fra Jar stasjon til Bekkestua med stopp på Gamle Ringstadbekk stasjon.

Stasjonen ble nedlagt grunnet flytting under oppgraderingen av Kolsåsbanen til metrostandard. Nye Ringstabekk stasjon erstatter både Gamle Ringstabekk stasjon og Tjernsrud stasjon og blir liggende imellom disse.

## Eksterne lenker
* Ringstabekk stasjon i Lokalhistoriewiki
* Gamle Ringstabekk stasjon (Barumhistorie.no)
Egne hjem stasjon

**Egne hjem** stasjon var en av stasjonene på Kolsåsbanen.

Fra 20. august 2007 til 15. februar 2009 fortsatte Lilleaker-trikken videre fra Jar stasjon til Bekkestua. Stasjonen ble nedlagt da oppgraderingen av Kolsåsbanen startet.

Stasjonen har fått navn etter Egne hjem-bebyggelsen i nabolaget.
Bekkestua stasjon

**Bekkestua** stasjon er en av stasjonene på Kolsåsbanen. Fra 1. juli 2003 frem til 22. november 2004 var Bekkestua endestasjon på Kolsåsbanen.

Fra 20. august 2007 – 15. februar 2009 var stasjonen endestasjon for Lilleakerbanen. Over en periode på to år var stasjonen stengt i forbindelse med pågående oppgradering av Kolsåsbanen. Stasjonen ble gjenåpnet for t-banetrafikk 15. august 2011 og er siden 19. januar 2014 endestasjon for trikk linje 13 igjen. 

Den nye stasjonen er tegnet av arkitekt Arne Henriksen, som fikk Bærum kommunes arkitekturpris 2012 for bygget.

På oversiden av T-bane stasjonen ligger Bekkestua Bussterminal, her går linjene 140 Skøyen - Bekkestua, 140N Bekkestua - Oslo Bussterminal(nattbuss), 145 Bekkestua - Fornebu(rushtid), 150 Gullhaug - Oslo Bussterminal, 220 Bekkesua - Sandvika, 230 Sandvika - Ila. Det går også flere service linjer derifra. 

## Galleri

Fil:Bekkestua t-bane.jpg|Gamle Bekkestua T-banestasjon. 
fil:712 Bekkestua St. Bærumsbanen - no-nb digifoto 20150819 00154 bldsa PK22136.jpg|Bekkestua stasjon på 1920-tallet. 


## Referanser




## Eksterne lenker
* Sporveien – Bekkestua stasjon
Gau

**Gau** (flertall *Gaue*) eller **Gäu** er en tysk betegnelse som i tidlig middelalder ble brukt om et område, region eller landskap. Det dreide seg gjerne om et åpent landskap, avgrenset mot skoger eller fjellområder. Nazistpartiet NSDAP brukte ordet *Gau* som betegnelse for administrative inndelinger eller partidistrikter i det nasjonalsosialistiske Tyskland. *[[Gauleiter]]* var partiets øverste regionsleder i en gau. Ordet går idag igjen blant annet i det geografiske navnet Allgäu.

## Etymologi
Ordet kommer av gammelhøytysk *gewi/gouwi.* I latinske kilder brukes ordet *pagus,* og på fransk *pays*. 

## Middelalderen
Gaue var de viktigste administrative enhetene i Frankerriket i 9. og 10. århundre. Mange av dem gikk over til å bli grevskaper. Grevene ble først utnevnt som guvernører, men etterhvert gikk det over til å bli et arvelig embete. 

## Under nasjonalsosialismen

I Tyskland baserte det nasjonalsosialistiske partiet NSDAP sin territorielle struktur på gau. Da partiet ble reorganisert i 1925 ble landet inndelt i regioner som omtrentlig tilsvarte de gamle kretsene for riksdagsvalg. Etter partiets maktovertagelse i 1933 var regionene også sivilforsvarsdistrikter. Hvert gau ble ledet av en *[[Gauleiter]]*, utnevnt av Hitler.

Hvert *Gau* var videre inndelt i *Kreise* (kretser), styrt av en *[[Kreisleiter]]*, og disse igjen var delt i *Ortsgruppen* (lokalgrupper). I byene var det et ytterligere nivå, da hver *Ortsgruppe* var delt i *Zellen* (celler). 

I 1938 ble det opprettet *Reichsgaue* for Østerrike og Tsjekkoslovakia.

Det var totalt 42 *Gaue*. I tillegg kom *Auslandsorganisation*, som ble administrert som et *Gau*. Det var planer om å opprette flere i okkuperte områder; spesielt i Belgia kom disse planene langt i 1944. Men ettersom krigslykken snudde ble planene aldri satt ut i livet.

### Liste over ''Gaue''

## Referanser
Gamle Bjørnsletta stasjon

*Gamle* **Bjørnsletta stasjon** var en av stasjonene på Kolsåsbanen da denne var forstadsbane, beliggende mellom Lysakerelven og Åsjordet stasjoner. Stasjonen ble åpna 15. juni 1942. Den het opprinnelig bare «Sletta». Dette anonyme navnet kunne ikke departementet godta og forlangte en mer spesifikk stedsangivelse. En av naboene kunne fortelle at det var observert bjørn i dette området i 1852 – og dermed ble Bjørnsletta-navnet tatt i bruk. Stasjonen hadde ikke trappefri adkomst, som den eneste sammen med Frøen stasjon.

Under Kolsåsbanens oppgradering til metrostandard ble stasjonen lagt ned 1. juli 2006. Imidlertid er det bygget en ny stasjon med samme navn noen hundre meter lenger vestover: Se nye Bjørnsletta stasjon.

## Eksterne lenker
* Sammen for Bjørnsletta (Ullern Avis om flyttingen)
* Ny Bjørnsletta stasjon (Akersposten)
* Flickr – Bildet av stasjonen rett før den ble stengt (copyright)
Lysakerelven stasjon

**Lysakerelven stasjon** på Kolsåsbanen var siste stasjon i Oslo før banen fortsetter vestover til Jar i Bærum inntil Kolsåsbanen ble stengt i 2006 for oppgradering til metrostandard. I planene for den oppgraderte Kolsåsbanen ble stasjonen fjernet, og slått sammen med Gamle Bjørnsletta stasjon til nye Bjørnsletta stasjon plassert omtrent midt mellom de to gamle stasjonene.

## Eksterne lenker
* 
* Kolsåsbanen i Oslo byleksikon
Gjønnes stasjon

**Gjønnes** stasjon er en stasjon på Kolsåsbanen og var fra 8. oktober 2012 til 15. desember 2013 midlertidig endeholdeplass for banen. Stasjonsområdet har 200 parkeringsplasser og er den nyeste stasjonen i T-banesystemet.

## Grunnbrudd oktober 2008

Plattformene, og sporet på stedet, ble alvorlig skadet ved et grunnbrudd natt til 19. oktober 2008. Bakken under den ene delen av stasjonen ble presset opp om lag 3 meter. Dette medførte at et av sporene ble dreid 90 grader, slik at det ble stående på høykant. Under det andre sporet dannet det seg en 3 meter dyp dump. Hendelsen er sannsynligvis forårsaket av press på leirmassene i bakken fra et stort deponi av steinmasser på nabotomta, som Jernbaneverket bruker i forbindelse med utvidelsen av jernbanesporet gjennom Bærum.

## Referanser



## Eksterne lenker
Haslum stasjon

**Haslum** stasjon er en av stasjonene på Kolsåsbanen. 

Stasjonen ble først åpnet i 1924, da på Lilleakerbanen. Den ble lagt ned i 2009 i forbindelse med oppgradering av Kolsåsbanen, og ble gjenåpnet noe lenger øst 15. desember 2013.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Avløs stasjon

**Avløs** stasjon er en av stasjonene på Kolsåsbanen og var endestasjon før strekningen til Kolsås ble åpnet 12. oktober 2014 etter at den hadde blitt oppgradert til metrostandard.

Avløs stasjon var tidligere også en rushtidsendestasjon for trikken på Lilleakerbanen som normalt ellers kun gikk til Jar. Like ved lå Avløs karosseriverksted hvor det ble gjort vedlikehold på vognene til Sporveien. Mellom 2007 og 2009 kjørte Sporveien trikken fra Lilleakerbanen til Bekkestua, men flere av vognene måtte så langt som til Avløs for å snu. Ruter uttalte i november 2007 at det ikke ville kreve noen ekstra vogner for å kjøre passasjerer helt til Avløs dersom Akershus fylkeskommune ville betale for det, men oppgraderingsarbeidet på Kolsåsbanen nådde området før trikken. Tidligere var Avløs eneste sted Sporveien hadde mulighet til å utføre hjuldreiing på trikkene, noe som skapte problemer da jordforskyvninger ødela sporet ved Gjønnes i 2008. Hjuldreiing kan nå også utføres på Grefsen. Etter at vognhallen på Avløs stengte, overtok vognhallen på Holtet ansvaret for lakkering og sliping av trikkemateriellet

## Oppgradering
Kolsåsbanen har blitt rustet opp til metrostandard og Nye Avløs stasjon er et resultat av dette. Den nye stasjonen er bygget 100-200 meter lenger vest for Avløsveien / Erik Werenskiolds vei. Arbeidene begynte med bortkjøring av masse 4. juni 2012, og stasjonen ble gjenåpnet 15. desember 2013.

## Avløs base
Vognhallsområdet er under oppgradering til driftsbase for T-banen. Basestasjonen kommer til erstatning for det tidligere verkstedsanlegget. Basestasjonen skal ferdigstilles av Veidekke i mai/juni 2015, med en kostnadsramme på nesten kr 300 millioner. Basen vil inneholde fire haller med en samlet grunnflate på  kvm, og har kapasitet til innendørs parkering av 25 vognsett (75 vogner).

Basen vil betjene hele banenettet og er viktig for oppgraderingen av T-banenettet, da det ikke er fri kapasitet på de to eksisterende basene på Ryen stasjon og Majorstuen stasjon. Samtidig har forlengelsen av Kolsåsbanen gjort det hensiktsmessig å ha en base i vest, da de to andre befinner seg i sentrumsområdet og i øst. Basen skal sørge for innstalling, vask og vedlikehold av vognene. Bygget er tegnet av Arne Henriksen arkitekter AS og rådgivende konsulent er Aas Jakobsen AS.

## Galleri

Fil:1300-tog ved avloes 2006 05 14 hkg.jpg|Et 1300-tog, anført av T8-vogn på vei mot Avløs mot Oslo. 


## Referanser


## Eksterne lenker
* Ruter – Avløs stasjon
Valler stasjon

**Valler** stasjon var en av stasjonene på Kolsåsbanen. Rett vest for Valler ligger et overkjøringsspor med Guttulsrudveksler.

## Referanser
Gamle Gjettum stasjon

Gamle **Gjettum** stasjon i Bærum var en stasjon på Kolsåsbanen. Den ble nedlagt 2006 da Kolsåsbanen ble stengt for oppgradering.

Stasjonen ligger ved foten av Kolsåstoppen og første stopp på naturstien opp til toppen.

Nye Gjettum stasjon (slått sammen med Valler og Gjettum gamle stasjon) åpnet 12. oktober 2014.

## Referanser
Kolsås stasjon

**Kolsås stasjon** er endestasjon på Kolsåsbanen. Den ble åpnet 1930 da Bærumsbanen ble forlenget fra Avløs til Kolsås.

Kolsås stasjon er nærmeste stasjon til Kolsås leir, som er Forsvarets anlegg på Kolsås, det tidligere NATO-hovedkvarteret AFNORTH.

Opprinnelig var Kolsås en ren trikkeholdeplass, den hadde vendesløyfe for trikker som bare kunne kjøre i en retning. Den ble betjent via Lilleakerbanen. Fra 15. juni 1942 ble den også betjent av forstadsbanetog etter at forbindelsen mellom Jar og Sørbyhaugen ble tatt i bruk.

1. juli 2006 ble stasjonen stengt da Kolsåsbanen ble stengt for oppgradering til metrostandard. Den ble gjenåpnet 12. oktober 2014.

## Eksterne lenker
Benedetto Ubaldi

**Benedetto Ubaldi** (født 1588 i Perugia i Italia, død 18. januar 1644 i Perugia) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie, og senere erkebiskop av Perugia.

Han ble kreert til kardinal den 28. november 1633 av pave Urban VIII.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
* Pave Sixtus IV (1414-1484) *bispeviet 1471
* Pave Julius II (1443-1513) *1481
* Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
* Pave Leo X (1475-1521) *1513
* Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
* Kardinal Alessandro Farnese (1468-1549) *1519
* Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
* Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
* Pave Klemens VIII (1536-1605) *1592
* Kardinal Pietro Aldobrandini (1571-1621) *1604
* Kardinal Laudivio Zacchia (1565-1537) *1605
* Kardinal Antonio (Marcello) Barberini (sr.), O.F.M. Cap. (1569-1526) *1625
* Kardinal *Benedetto Ubaldi* (1588-1644) *1634

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Hyperkorreksjon

En **hyperkorreksjon** er et språklig fenomen som opptrer når en person feilaktig retter noe som allerede var riktig, og dermed skaper en feil. Hyperkorreksjoner opptrer både i tale og skrift. 

## I tale

Eksempler på hyperkorreksjon i tale er uttalen /mæksitæksi/ for *maxitaxi* (riktig uttale er /maksitæksi/) og norsk uttale av franske *pommes frites* og *entrecote*, hvor den avsluttende *t*-en ofte ikke uttales, kanskje fordi mange vet at *t* i slutten av ord på fransk som regel ikke uttales. I musikalen og filmen *[[My Fair Lady]]* trener Eliza på korrekt uttale av h-ene i setningen «in Hertford, Hereford and Hampshire, hurricanes hardly ever happen», og ender opp med også å uttale «ever» som /hever/.

## I skrift

I skrift er hyperkorreksjoner et kjent fenomen i gamle manuskripter. 

Bruk av aksenter i ord fra andre språk skaper også ofte problemer. Et typisk eksempel er at man skriver *habañero* for habanero (spansk for «fra Havanna»), som en analogi til *[[jalapeño]]*, eller når man skriver *bratwürst* for det tyske bratwurst.

## Se også
* 
* 

## Referanser
Whiskeytown

**Whiskeytown** var et alternativ country-band som ble startet i Raleigh, Nord-Carolina, i 1994. Ryan Adams var frontfiguren, mens noen av de andre medlemmene var Caitlin Cary, Phil Wandscher og Eric Gilmore. Bandet ble oppløst i 1999.

## Bandmedlemmer
*Ryan Adams 1994-1999 (vokal, gitar)
*Caitlin Cary 1994-1999 (fele, vokal)
*Phil Wandscher 1994-1999 (gitar)
*Eric Gilmore (trommer)
*Steve Grothmann (bass)
*Mike Daly (bass)

## Diskografi
Etter årstall står høyeste plassering på albumlisten VG-lista Topp 40.

### Album
**[[Faithless Street]]* (1995)
**[[Stranger's Almanac]]* (1997) – nr. 22
**[[Pneumonia (album)|Pneumonia]]* (2001) – nr. 31

### Singler og EP-er
**[[Angels E.P.]]* (1995)
**[[Rural Free Delivery]]* (1997)

## Eksterne lenker
*
Nicola de Romanis

**Nicola de Romanis** (død 1219) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han omtales som fransiskanernes første kardinal.

Han ble kreert til kardinal i 1205 av pave Innocens III.

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Hauger stasjon

**Hauger** stasjon er en av stasjonene på Kolsåsbanen.

Stasjonen ble stengt 1. juli 2006 i forbindelse med at Kolsåsbanen skulle oppgraderes, og ble gjenåpnet 12. oktober 2014.

Stasjonen har to plattformer, én for vestgående trafikk mot Kolsås og én for østgående trafikk mot Stortinget. På 1970- og 1980-tallet fantes det en Narvesen-kiosk på plattformen for østgående T-banetog. Stasjonen hadde tidligere en planovergang for biler og personer; planovergangen ble fjernet i forbindelse med ombyggingen av stasjonen da Kolsåsbanen ble oppgradert.

## Eksterne lenker
*
Lambertseterbanen

**Lambertseterbanen** er den eldste T-banestrekningen på østkanten av Oslo, den åpnet våren 1966, etter først å ha vært bybane med trikk siden 1957 som del av en planlagt venteperiode. Som navnet sier går den til Lambertseter, og de 4 siste av de 8 stasjonene banen har alene ligger i denne drabantbyen/strøket.

## Historikk
Byggingen av banen, sammen med utvidelsen av Østensjøbanen, ble vedtatt 9. desember 1954, og den ble satt i drift som T-bane 22. mai 1966. Opprinnelig var planen å forlenge Ryenlinjen (dvs. Ekebergbanens sidelinje Jomfrubråten-Simensbråten) fra Simensbråten til Lambertseter, men på grunn av den nye drabantbyen på Manglerud ble planene forandret slik at banen skulle grene av fra Østensjøbanen ved Høyenhall.

Strekningen fra Høyenhall og videre til Bergkrystallen ble satt i drift i 1957 etter to og et halvt års byggetid. I påvente av byggingen av de nye tunnelstrekningene under Akerselva til Jernbanetorget ble stasjonene først utstyrt med lave plattformer, slik at de kunne trafikkeres av bytrikker. Til formålet ble det bestilt en ekstra serie av Høka-vogner. Strekningen fikk også montert et solid utformet kontaktledningsanlegg beregnet for T-banedrift, men som ble overflødig da man i stedet valgte strømskinneløsning for T-banen. For å forkorte reisetiden ble samtidig en ny trasé fra Oslo gate gjennom Schweigaards gate til Jernbanetorget anlagt. Lambertseterbanen ble til å begynne med trafikkert i pendel med trikkelinje 4, Kjelsåsbanen, og har av den grunn også i dag dette linjenummeret. Fra 1960 ble Vognmannsgata ved Østbanen endestasjon.

Lambertseterbanen ble satt i drift som T-bane i mai 1966 og gikk opprinnelig fra Jernbanetorget via Brynseng til Bergkrystallen, som ennå er endestasjonen. Det var opprinnelig planlagt å utvide mot Mortensrud fra Bergkrystallen og opprinnelig innhold reguleringsplanen for strekningen Munkelia - Bergkrystallen også en forlengelse til en fremtidig stasjon i Nordstrandveien som aldri ble utbygd.  Da man på nittitallet skulle forlenge T-banen til Mortensrud, ble i stedet Østensjøbanen valgt til det formålet.

Lambertseterbanen trafikkeres pr. 2016 av linje 4 (Vestli&ndash;Bergkrystallen). Linje 1 fra Frognerseteren går til Bergkrystallen på dagtid på ukedager, og har ellers Helsfyr som endestasjon på kveldstid og i helger.

## Kilder
* Lambertseterbanen 50 år


## Eksterne lenker
* 
* Film fra kjøring av linje 4 Kolsås – Bergkrystallen (youtube.com)
Follo museum

**Follo museum** er regionmuseum for Follo-kommunene. Museet er en del av museumssammenslutningen MiA - Museene i Akershus. Follo museum har tre avdelinger: det opprinnelige Follo museum på Seiersten ved Drøbak, Roald Amundsens hjem Uranienborg på Svartskog og Son kystkultursenter i sentrum av Son. 

Follo museum på Seiersten er et friluftsmuseum med flere eldre bygninger fra Follo-regionen, bl.a. et gårdstun med driftsbygning fra Skoklefall på Nesodden, våningshus fra Børsum i Ås og bryggerhus fra Skjellerud i Frogn. Langs «landeveien» på museet ligger også gamle Holstad skole (fra 1869) og skysstasjonen Korsegården fra 1700-tallet. Friluftsmuseet ligger i et attraktivt rekreasjonsområde med Seiersten skanse (en del av forsvarsanlegget Oscarsborg festning), Ullerudtjernet og Drøbak Golfklubb.

På Seiersten ligger også Follo museums utstillingsbygg med kafé, museumsbutikk, administrasjon og magasiner. Utstillingene har fokus på folloregionens kulturhistorie, og museet har omfangsrike gjenstandssamlinger og arkiver.

## Eksterne lenker
*
Kai Herlovsen

**Kai Erik Herlovsen** (født 1959) er en norsk tidligere fotballspiller. Herlovsen var en allsidig spiller som vanligvis ble benyttet i midtforsvaret eller i en defensiv midtbanerolle. Han spilte 34 A-landskamper for .

På klubbnivå startet og avsluttet Herlovsen sin karriere i Fredrikstad, og hadde også et sju år langt proffopphold i den tyske klubben Borussia Mönchengladbach. Han deltok også for Norge i OL-sluttspillet i 1984.

Kai Erik Herlovsen er far til Isabell Herlovsen &ndash; en av Norges mest meritterte, kvinnelige fotballspillere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Brainfuck

**Brainfuck** er et programmeringsspråk kjent for sin ekstreme minimalisme. Det ble designet for å utfordre og underholde programmerere, og passer ikke for praktisk bruk.

## Språkdesign
Urban Müller utviklet Brainfuck rundt 1993 i den hensikt å skape et språk som kunne bli implementert med en minst mulig kompilator http://www.muppetlabs.com/~breadbox/bf/ . Det har blitt skrevet flere Brainfuck-kompilatorer på mindre enn 200 bytes. Den klassiske distribusjonen er Müllers versjon 2, som inneholder en kompilator for Amiga, en tolker, eksempelprogrammer, og et lesmeg (readme)-dokument.

Språket består av åtte kommandoer, listet nedenfor. Et Brainfuck-program er en rekke av disse kommandoene, noen ganger med andre tegn imellom (som blir ignorert). Kommandoene blir kjørt sekvensielle, med unntak notert nedenfor.

Brainfuck-språket bruker en enkel maskinmodell som utenom selve programmet består av en rekke med 30,000 byte-celler initialisert til null, en bevegelig peker i rekken og to strømmer av bytes for inn- og utdata (vanligvis koblet til et tastatur og en skjerm, og med ASCII tegnsettet).

### Kommandoer
De åtte språkkommandoene, hver bestående av ett enkelt tegn, er som følger:

## Eksempler

### Hello World!

Det følgende programmet skriver «Hallo Verden!» og en newline:

 `++++++++++
 
    >+++++++>++++++++++>+++>+<<<<-
 
 >++. print 'H'
 >---. print 'a'
 +++++++++++. 'l'
 . 'l'
 +++. 'o'
 >++. mellomrom
 <<++++++++++++++. 'V'
 >----------. 'e'
 +++++++++++++. 'r'
 --------------. 'd'
 +. 'e'
 +++++++++. 'n'
 >+. '!'
 >. newline`

For lesbarhetens skyld har koden blitt spredt utover mange linjer og kommandoer blitt lagt til. Brainfuck behandler alle tegn utenom `+-<>[],.` som kommentarer, så ingen spesiell syntaks for kommentarer trengs. Koden kunne like gjerne blitt skrevet som:
 `++++++++++[>+++++++>++++++++++>+++>+<<<<-]
 >++.>---.+++++++++++..+++.>++.<<++++++++++++++.>--- 
 -------.+++++++++++++.--------------.+.+++++++++.>+.>.`

### Trivielt
#### Enkel løkke

 ,[.,]

En løkke som mottar tekst fra tastaturet og skriver det til skjermen.

#### Pekermanipulasjon

 >,[.>,]

En versjon av det forrige som i tillegg lagrer alle inndata i rekken med bytes ved å flytte pekeren hver gang.

#### Addisjon

 `[->+<]`

Denne legger byten på den nåværende posisjonen til byten på den neste posisjonen.

#### Kopiering

 `[->>+<<]>>[-<+<+>>]`

Denne kopierer byten fra den nåværende posisjonen til neste posisjon, ved å bruke en tredje posisjon som temporær byte.

## Eksterne lenker
* Brainfuck interpreter with integrated debugger (IDE) for Windows
Oberste SA-Führer

**Oberste SA-Führer** var en embetstittel som ble brukt av kommandanten for Sturmabteilung (SA) i Tyskland fra 1920 til 1945. Den begynte raskt å fungere som en grad.

I 1930 tok Adolf Hitler personlig over som kommandant for SA, og han forble *Oberste SA-Führer* inntil det tredje rikes sammenbrudd. I praksis ble SA i denne perioden ledet av en person med tittelen *[[SA-Stabschef]]. 

Det var ingen egen uniform eller insignier, og tittelen var strengt tatt ikke en paramilitær grad. [[Hermann Göring]], som var kjent for sin fascinasjon for uniformer, fikk laget en uniform med hakekorsarmbind med hvite striper som anga rang. [[Emil Maurice]], derimot, bar den vanlige brune SA-skjorten med hakekorsarmbånd uten spesielle symboler. 

==Liste over embetsinnehavere==

*[[Emil Maurice]] (1920–1921)
*[[Hans Ulrich Klintzsche]] (1921–1923)
*[[Hermann Göring]] (1923)
**Ingen'' (1923–1925; SA oppløst etter ølkjellerkuppet)
*Franz Pfeffer von Salomon (1926–1930)
*Adolf Hitler (1930–1945)
Røabanen

**Røabanen**, også kalt **Østeråsbanen** etter sin endestasjon, er en del av T-banenettet i Oslo. Den går mellom Østerås i Bærum og Majorstuen stasjon i Oslo, og blir trafikkert av T-banens Linje 2, som har sitt østlige endepunkt ved Ellingsrudåsen i bydel Alna.

## Historikk
Begynnelsen til Røabanen var åpningen av **Smestadbanen** 17. november 1912. For&shy;lengelsen frem til Røa ble åpnet 24. januar 1935, til Grini 22. desember 1948, til Lijordet 3. desember 1951, og til Østerås 16. november 1972. 

Fra 1982 og frem til 1995 var Røabanen trafikkert av linje 16. Den var opprinnelig bygget for luftledningsdrift, men fikk i 1995 «metrostandard». Dette innebærer at den har strømskinne, lange plattformer og ingen planoverganger. I forbindelse med dette ble også en del stasjoner nedlagt. Pr. 2015 hadde banen to avganger pr. kvarter og retning en stor del av driftsdøgnet på hverdager. Om kvelden, først på morgenen og i helger, sommerferien m.m. kjørtes én avgang pr. kvarter og retning. 

En rekke ganger har banen vært foreslått forlenget. I Bærum kommunes arealdelplan er banen foreslått forlenget til Hosle og videre til Gjønnes-Bekkestua.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Oslo kommune, Byarkivet.
Grefsen

**Grefsen** er et villastrøk i Bydel Nordre Aker i Oslo, med navn etter gården Grefsen. Gården ble tidlig i middelalderen delt i Østre og Vestre Grefsen. Senere oppsto nye gårder ved deling og oppkjøp: Prestegrefsen, Nedre Grefsen og Øvre Grefsen.

## Beliggenhet
Grefsen ligger nord i byen og tilhører vestkanten i Oslo. Grefsen har uklare grenser mot Kjelsås i nord, men Saturnveien og Lyngåsveien brukes iblant som grense. Historisk er grensen mellom Grefsen gård og Kjelsås ved Marsveien og Myrerskogveien. I øst danner først deler av Kjelsåsveien og deretter Grefsenkollveien samt de bebygde delene av veien Akebakkeskogen grensen mot Disen, Lofthus og Grefsenåsen. Et klart skille mot vest er Akerselva (på andre siden ligger Brekke), og Nydalen og Storo i sør – avgrenset av Ring 3. Gjøvikbanen går nord-sør gjennom de nordlige delene av området, men har ingen stoppesteder her (Grefsen stasjon ligger faktisk på Storo gårds grunn). 

## Bebyggelse
Grefsen er primært et boligstrøk og Grefsen skole, Morellbakken skole (tidligere Grefsen videregående skole) og Engebråten ungdomsskole ligger i dette området. I tillegg ligger også Grefsen kirke her. Boligområdet består nesten utelukkende av store eneboliger, tomannsboliger og villaer med mye grønt areal, gatene og uteområdene har også mye grønt, og er lite trafikkerte. Området anses derfor som et av de mest attraktive boligområdene i Oslo, og har noen av de høyeste prisene i byen.

I Glads vei ligger St. Josephsøstrenes aldershjem.

## Historisk steinbrudd
På Grefsen finnes et steinbrudd. Etter bybrannen i Hamburg i 1842 ble nordmarkitt fra Grefsen og fra Grorud anvendt til kaier, broer, bygningssokler, trapper og til Oscarsborg festning.

## Befolkning
Strøket Grefsen er inndelt i fem roder / grunnkretser. 

Per 1. januar 2009 var Grefsens befolkning fordelt slik:

## Skoler
### Barneskoler
* Disen skole
* Grefsen skole

### Ungdomsskoler
* Engebråten skole
* Morellbakken skole

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Historielaget Grefsen-Kjelsås-Nydalen
*  Historiske turtips på Grefsen
Grader i Sturmabteilung

**Grader i Sturmabteilung** (SA) avvek fra de vanlige militære grader, fordi SA var en paramilitær organisasjon tilknyttet partiet NSDAP og ikke en del av Wehrmacht.

Da Schutzstaffel (SS) ble opprettet i 1925 hadde man samme grader i SA og SS, men over tid ble det noen forskjeller. 

Det er vanlig praksis at SA-gradene skrives med innledende «SA-», for å skille dem fra gradene i SS.

## Grader mellom 1930 og 1945

## Grader mellom 1928 og 1930

## Grader mellom 1925 og 1928

## Grader fra 1920 til 1923

I SAs første periode, frem til oppløsningen etter ølkjellerkuppet i 1923, brukte man titler uten insignier. De fire titlene som fantes, satt opp etter rang, var:

*Oberste SA-Führer
*SA-Oberführer
*SA-Führer
*SA-Mann

## Referanser
Ladies and Gentlemen of the Opposition

***Ladies and Gentlemen of the Opposition*** er det første soloalbumet til Sivert Høyem. Han fikk hjelp av backingbandet The Opposition, som besto av Mikael Lindqvist (piano), Rasmus Johansen (bass), Simen Vangen (trommer) og gitarist Fredrik Viklund. Albumet kom på tredjeplass på VG-lista Topp 40.

## Sporliste
# «Northwind» (5:07)
# «Be for Real» (3:36)
# «Smalltown Supersound» (2:14)
# «Far from Here» (4:39)
# «Song for Cornelis» (3:17)
# «Black Box» (2:07)
# «Ladyfriend» (6:21)
# «What's Wrong With You?» (3:38)
# «First Day of Somersaults» (4:23)
# «Woman» (3:48)
# «Slow Blues/Let It All Hang Out» (5:00)
# «Theme from Bambi» (1:10)
## Medvirkende
### Musikere
* Sivert Høyem - sang, gitar, vibrafon, harmonium, låtskriver, produsent, fotograf, coverdesign, layout 
* Mikael Lindqvist - piano, orgel, farfisa, perkusjon, synthesizer, kor
* Fredrik Viklund - gitarer, co-produsent 
* Rasmus Johansen - bass, kor
* Simen Vangen - trommer, perkusjon, kor
* Lars Ivar Borg - bass på «Northwind», «Be for Real» og «Far from Here»
* Brage, Knut Gustav, Vilde Ororea - bakgrunnvokal på *Smalltown Supersound*
* Nathalie Nordnes - vokal på «Far from Here»
### Øvrige
* Kai Andersen - tekniker 
* Sven Olsen - tekniker
* Nick Abbott - tekniker 
* Tchad Blake - miksing 
* Marco Migliari - miksassistent 
* Paul Gravy - miksassistent
* Adam Ayan - mastering 
* Lars Nygaard - fotograf, coverdesign
* Paal Audestad - fotograf

## Eksterne lenker
*
Standartenführer

**Standartenführer** var en paramilitær grad som ble brukt både i Sturmabteilung (SA) og Schutzstaffel (SS). Den ble innført som en tittel i 1925, og ble en grad i 1928. Den ble gitt til kommandanter for avdelinger kalt *Standarten*, med 300&ndash;500 mann.

I 1929 ble den delt i to grader, Standartenführer (I) og Standartenführer (II). Dette systemet ble oppgitt allerede i 1930 da både SA og SS utvidet gradssystemene.

Da NSDAP kom til makten i 1933 var Standartenführer den høyeste feltoffisersgrad, og tilsvarte oberst i Wehrmacht (Kapitän zur See i marinen). 

Insigniene bestod av et enkelt eikeløv på begge jakkeslag. Dette var en av de første grader for insignier på begge jakkeslag ble innført, til fordel for insignier på et jakkeslag og enhetsmerke på det andre. En Standartenführer i Waffen-SS bar også skuldermerker som oberster i Wehrmacht.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
SA-Sturmführer

**SA-Sturmführer** («stormfører») var en paramilitær grad i det tyske nasjonalsosialistiske partiet NSDAP. Den ble tatt i bruk som en tittel i Sturmabteilung (SA) i 1925, og ble en grad i 1928. Opphavet til graden er en tittel som ble brukt av ledere for tyske støttropper og spesialkompanier under første verdenskrig.

Innen 1930 ble Sturmführer den laveste offisersgraden i flere av NSDAPs organisasjoner, tilsvarende *[[løytnant|Leutnant]]* Wehrmacht. Schutzstaffel (SS) innførte graden SS-Sturmführer, som i 1934 ble omgjort til SS-Untersturmführer.
Moldeelva

:*For elva med samme navn i Gulen kommune i Sogn og Fjordane, se [[Moldeelva (Gulen)]].*

**Moldeelva** renner gjennom Molde fra Moldevatnet ved kommunegrensen i nord, gjennom bymarken og sentrum, til Fannefjorden i sør.

På veien nedover krysses elva av bilvei ved Fjellbrua, Kveldrobrua, brua i Moldelivegen, Øvre bru, Fossbrua, Strandgatebrua («Nedre bru») og Solemdalsbrua. Like nedenfor Fjellbrua er vannet demt opp og utgjør reservekilde for byens drikkevann.

På 16- og 1700-tallet fantes tømmersager langs Moldeelva. I 1909 fikk byen elektrisk belysning takket være en kraftstasjon der. En ullvarefabrikk har også nytt godt av elvevannet.

I forbindelse med gjenoppbyggingen etter bybrannen i 1916 ble en holme i elva bortregulert. Moldeelva ble utpekt som flomutsatt område i 1998.

## Kilder
*Møre og Romsdal fylke. Nærings- og miljøavdelinga. Saksnr. NM&ndash;67/98 A: «Kartlegging av flaumutsette område &ndash; høyring»
*Statens kartverk. ''Norgesglasset''
**Teleforum.* Bedriftsavis for Molde teleområde (1992)
Aragorn II

I J.R.R. Tolkiens Midgard er **Aragorn**, sønn av Arathorn, (* 1. mars 2931 i det tredje tidevervet – † 1. mars 120 det fjerde tideverv) en av Dúnedains høvdinger og Isildurs arving. Av Isildur og derved hans far Elendil har Aragorn krav på Gondor og det tapte riket Arnor.

Hans far, Arathorn, ble drept av fjelltroll mens Aragorn bare var to år; slik at Aragorn nå ble Isildurs arving. Aragorn og moren hans, Gilraen, dro til Kløvendal, hvor Elrond tok ham, og elsket ham som en sønn. For å skjule Aragorns sanne identitet, ba Elrond om at han bare skulle kalles *Estel*, *Håp*. Dette skulle også beskytte ham mot fienden, Sauron, som lette etter Isildurs arving. Først da Aragorn var i sitt tyvende leveår og hadde gjort store bragder, fortalte Elrond ham hans riktige navn, hans ættelinje, og at han var Midgards siste håp.

I Kløvendal møter han Arwen Úndomiel, Elronds datter, og han blir forelsket i henne. Elrond ser dette og taler med Aragorn, og sier at Arwen ikke skal giftes til noen annen en kongen over Gondor og Arnor. Aragorn forlater deretter Imladris (Kløvendal) og drar ut for å sloss mot Sauron. I den lange tiden han reiser, blir han god venn av trollmannen Gandalv, og de to reiser langt sammen. På sine langer reiser rir han med Rohirrim over Rohans marker, han sloss på havet mot korsarer fra Umbar, og han reiser dypt inn i landene i øst og i sør, til hjertet av Rhûn og Harad, for å lære om fienden og deres planer.

Da Gandalv blir holdt fanget av Sarumann er det Aragorn som møter hobbitene i Bri for å hjelpe Frodo, han kaller seg da for *Vidvandre* og lover å hjelpe dem gjennom sumpene og over fjellene til Kløvendal. Der tar han del i *Elronds rådsmøte*, og etter at Gandalv faller i Moria er det han som overtar lederskapet i *Ringens brorskap*, og det er senere også han som tar kommandoen i *Vestens Armeer* i kampen mot Sauron.

Etter ringkrigens slutt blir han konge i Gondor under navnet *Elessar* (Sindarin: Alvestein). Han gifter seg med Arwen, som gir opp sin udødelighet for ham. Hun gir ham en sønn, Eldarion, og flere døtre, deres navn er ikke kjent.          
Aragorns sverd Andúril er smidd av bruddstykkene av det knekte sverdet Narsil, Elendils sverd, som på slutten av det andre tidevervet skar den ene ringen av Saurons hånd.

I filmtrilogien Ringenes herre blir Aragorn spilt av Viggo Mortensen.

## Flere navn på Aragorn

* *Dúnadan*: entall av Dúnedain (Quenya: Menneske fra vesten) p.g.a. hans avstamning 
* Hans hus gav ham navnet *Telcontar* (Quenya: *Vidvandre*)
* *Thorongil* (Sindarin: *Stjerneørn*): Et dekknavn som han bruker mens han kjemper under *Ecthelion*, far til Denethor, riksforstander av Gondor, som krigsherre. Han tilintetgjør han blant annet en flåte med korsarer fra Umbar, og vinner ved dette stort ry. Han forlater Gondors hoff når Denethor blir riksforstander, fordi det virker som om han skjønner hvem den mystiske feltherren Thorongil er.
Ringen sluttet

***Ringen sluttet*** ble utgitt i 1936, og er Knut Hamsuns siste tradisjonelle roman. Boken lever opp til tittelen: Den avrunder Hamsuns eget forfatterskap, og hovedpersonen Abel Brodersens liv.

Det går en skjebnelinje fra Nagel i *[[Mysterier]]* (1892) til Abel i *Ringen sluttet*. Abel slutter å streve, fremdeles fra et grenseland, fremdeles et unntaksmenneske, men han har lagt ned alle humbugtriksene og sjarlataneriet.

Den enes ønske om å bli sosialt akseptert, er hos Abel blitt til resignasjon. 

I *Ringen sluttet* vender Knut Hamsun tilbake til sitt forfatterskaps utgangspunkt, det gåtefulle menneskesinnet. Selv beskrev Hamsun den slik i Gyldendals julekatalog: «*Ringen sluttet* er både som fantasi og tanke det beste jeg har gjort. Jeg tror nok leseren kan gå ut fra at jeg har litt skjønn på det.»

Marie Hamsun forteller i sin erindringsbok *Regnbuen* at ektefellen hadde forsikret henne at dette ble siste bok fra hans hånd. Hun trodde derfor at nå «tok han kvelden». Men snart våknet skrivekløen igjen. Små hauger med papirlapper samlet seg på skrivepulten, og som alltid når en bok var underveis, måtte han reise bort litt for å samle seg om skrivingen. Men nå tilbrakte han, i likhet med barna, det meste av tiden i Oslo i flere år, mens Marie satt alene igjen på Nørholm. Ferdig med Abel Brodersen var han ikke; han tenkte seg en oppfølger om Abels liv i Amerika, med en revolver gjemt i strømpen. Men noen bok ble det ikke av det.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Utgaven fra 1997 hos Nasjonalbiblioteket.
U.S. Customs and Border Protection

**U.S. Customs and Border Protection** (**CBP**) er USAs grensekontrollverk, en føderal etat med ansvar for å beskytte landets grenser. CBP ble opprettet 1. mars 2003 og er underlagt Sikkerhetsdepartementet.

## Bilder

Office of CBP Air and Marine helicopter and boats.jpg
MQ-9 Reaper CBP.jpg|CBP-drone
Border Patrol Honor Guard Drill Team Competition (13736729663).jpg|Drilltroppen i U.S. Border Patrol
CBP MRAP in South Texas.jpg


## Grader og distinksjoner
Customs and Border Protections feltetat har følgende grader og distinksjoner:

## Eksterne lenker
*
Paulo António de Carvalho e Mendonça

** Paulo António de Carvalho e Mendonça** (født 1702 i Lisboa i Portugal, død 17. januar 1770 i Lisboa) var en av Den katolske kirkes kardinaler.

Han var bror til Sebastião de Carvalho e Melo, markien av Pombal, statsminister i Portugal (1756–1777).

Han ble kreert til kardinal *[[in pectore]]* den 18. desember 1769 av pave Klemens XIV, publisert i Roma i januar 1770 – noen dager etter sin død, som ennå ikke var kjent i Roma.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
SA-Stabschef

**SA-Stabschef** («stabssjef i SA») var den nest høyeste paramilitære grad i det tyske nazistpartiets Sturmabteilung (SA) fra 1931 til 1945. Ettersom Adolf Hitler i 1930 utnevnte seg selv til Oberste SA-Führer, var ikke organisasjonens øverstkommanderende lenger i stand til å styre SA fra dag til dag. Rangen Stabschef ble derfor innført, og den som hadde den var den faktiske leder av SA.

Kun tre personer hadde graden Stabschef:

*Ernst Röhm (1931&ndash;1934)
*Viktor Lutze (1934&ndash;1943)
*Wilhelm Scheppmann (1943&ndash;1945)

Graden ble regnet som likeverdig med generalfeltmarskalk i Wehrmacht.

## Insignier

De tidligste insignier for graden bestod av et eikeløv på jakkeslaget. Ernst Röhm bar dette i begynnelsen av sin tid som Stabschef. Etter hvert økte hans autoritet, og dette gjenspeiles i at han fra midten av 1931 begynte å bære to eikeløv, og senere tre. 

Fra 1933 bestod insigniene av to korslagte lanser omkranset av en halvsirkel av eikeløv. I 1934 ble de endret igjen, til et trebladet eikeløv med en krans av eikeløv rundt, tilsvarende insigniene til Reichsführer-SS.
João Cosme da Cunha

** João Cosme da Cunha ** (født 1715 i Lisboa i Portugal, død 31. januar 1783 i Évora) var en av Den katolske kirkes kardinaler.

Etter jordskjelvet i 1755 gikk han barføtt gjennom Lisboa bærende på et tungt krusifiks og forkynte bot for levende og død. Han var inspektør for gjenoppbyggingen av Lisboa.

Han ble biskop av Leiria 1746, og ble promovert til erkebispesetet Évora i 1760. Ti år etter ble han også generalinkvisitor for Portugal og Angola. Han var president for *Junta da Providência Literária* (1770) som studerte grunnen til dekadansen ved universitetene, og la skylden på jesuittene.

Han ble kreert til kardinal den 6. august 1770 av pave Klemens XIV.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
* Pave Sixtus IV (1414-1484) *bispeviet 1471
* Pave Julius II (1443-1513) *1481
* Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
* Pave Leo X (1475-1521) *1513
* Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
* Kardinal Antonio Sanseverino (1477-1543) *1531.
* Kardinal Giovanni Michele Saraceni (1498-1568) *1536
* Pave Pius V (1504-1572) *1556
* Kardinal Iñigo Avalos de Aragón (1535-1600) *1566
* Kardinal Scipione Gonzaga (1542-1593) *1585
* Patriark Fabio Biondi (Blondus de Montealto) (-1618) *1588
* Kardinal Maffeo Barberini (1468-1544) *1604
* Kardinal Cosimo de Torres (1584-1642) *1621
* Kardinal Francesco Maria Brancaccio (1592-1565) *1627
* Biskop Miguel Juan Balaguer Camarasa (1598-1663) *1635
* Pave Alexander VII (1599-1667) *1635
* Kardinal Neri Corsini (1624-1678) *1652
* Biskop Francesco Ravizza (1615-1675) *1667
* Kardinal Veríssimo de Lencastre (1615-1692) *1671
* Biskop João de Sousa (1647-1710) *1684
* Biskop Álvaro de Abranches e Noronha (1661-1776) *1694
* Biskop Nuno da Cunha e Ataíde (1664-1750) *1706
* Kardinal Tomás de Almeida (1770-1754) *1708
* Kardinal *João Cosme da Cunha (de Nossa Senhora da Porta)*, O.C.S.A. (1715-1783) *1746

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Fernando de Sousa e Silva

**Fernando de Sousa e Silva** (født 27. november 1712 i Lisboa i Portugal, død 11. april 1786 i Lisboa) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var patriark av Lisboa fra 1779.

Han ble kreert til kardinal den 1. juni 1778 av pave Pius VI.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
	
* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Kardinal Gasparo Carpegna (1625–1714) *1670
* Kardinal Fabrizio Paolucci (1651–1726) *1685
* Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662–1738) *1721
* Kardinal Annibale Albani (1682–1751) *1730
* Kardinal Federico Marcello Lante Montefeltro Della Rovere (1695–1773) *1732
* Kardinal Lazzaro Opizio Pallavicini (1719-1785) *1754
* Erkebiskop Bernardino Muti (1732-1781) *1773
* Kardinal *Fernando de Sousa e Silva* (1712–1786) *1779

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Markens Grøde

:*For den norske stumfilmen fra 1921, se [[Markens grøde (stumfilm)]]*
***Markens Grøde*** er en roman av den norske forfatteren Knut Hamsun. Den ble utgitt for første gang i 1917 og førte til at Hamsun fikk nobelprisen i litteratur i 1920. Romanen er en bred episk fortelling om Isak Sellanraa, som bryter ny mark i utkanten et sted i Nord-Norge. Han er et menneske som styres av elementære livsbehov, og får sine evner satt på prøve etter hvert som utfordringene tårner seg opp. Romanen er ofte blitt beskrevet som Hamsuns hyllest til naturen.

I boken opptrer også en lensmann ved navn Geissler. Han er stadig på reisefot, og setter i gang lokal gruvedrift. Han minner mye om Hamsun selv: Han vet det rette, men gjør det ikke. Han hjelper Isak, men slår seg ikke selv til ro. Hamsun lar Geissler komme fra Lom, der Hamsun selv kom fra. Av alle Hamsuns fiktive skikkelser er det bare Geissler som er fra Lom.

Romanen ble filmatisert allerede i 1921.

## Mottakelse
*Markens Grøde* fikk en blandet mottagelse. Ronald Fangen i *[[Dagbladet]]* mente boken var skrevet med «ufeilbarlig virtuositet», men foretrakk Amalie Skrams *[[Hellemyrsfolket]]*. Fritz Duus i *[[Aftenposten]]* kalte Hamsun «en vismann» og «en forkynner», men mislikte at boken ble brukt som talerør i debatten om spedbarnsdrap. Kristian Elster syntes bokens stemningsskapende poesi ble ødelagt av «det lange innlegg om barnemord, innskutt og uten interesse». Olav Hoprekstad i *[[Bergens Tidende]]* syntes boken led av «snakkesalighet».

Mark Knopfler ble inspirert av boken til å skrive «Telegraph Road» på *[[Love over Gold]]*. Den 14 minutter lange sangen innledes med «*A long time ago came a man on a track,
walking thirty miles with a sack on his back, and he put down his load where he thought it was the best, he made a home in the wilderness*.»

## Annet
Boken inneholder fordomsfulle skildringer av samene og et tilfelle av rasisme mot svarte. Et funksjonshemmet barn blir også drept på grunn av sin funksjonshemning, av sin egen mor.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Utgaven fra 1999 hos Nasjonalbiblioteket.
* Hamsuns takketale ved nobelmiddagen hos Hamsunsenteret
Mellomdistanseløp

**Mellomdistanseløp** er betegnelsen på distanser i baneløp i friidrett som er lengre enn sprint, men kortere enn langdistanse, fra 600 meter til 3000 meter.

## Distanser
Mesterskapsøvelser er 800 meter og 1500 meter. I tillegg noteres det offisielle rekorder på distansene 1000 meter, en engelsk mil, 2000 meter og 3000 meter. På 600 meter noteres bare uoffisielle bestenoteringer.

*600 meter
*800 meter
*1000 meter
*1500 meter
*En engelsk mil
*2000 meter
*3000 meter