Gorseinon

**Gorseinon** er en by i byen og grevskapet Swansea i sørlige Wales, nær elvemunningen til Loughor. Gorseinon var en liten landsby fram til begynnelsen av 1800-tallet, da gruveindustrien førte til sterk vekst. Byen vokste fram rundt kullgruvedrift og blikkplateindustri. Den ligger omtrent 10 km nordvest for Swansea sentrum. Gorseinon er et lokalt samfunn med et valgt byråd. Nabobyen Loughor har praktisk talt blitt en forstad til Gorseinon. Byen hadde 

Byen var vertskap for den nasjonale kulturmønstringen Eisteddfod i 1980.

## Toponymi
Navnet Gorseinon betyr «Einons myr», fra den mykt muterte formen av walisisk *cors*, «myr» og det mannlige personnavnet Einon, hvis identitet er usikker. Einon er den sørlige formen av navnet Einion. Et forslag er at Einion, er navnet på en etterkommer av Hywel Dda.

## Historie
### Tidligste historie

Rundt 16 kilometer fra dagens Gorseinon lå middelalderens cistercienerklosteret Neath Abbey og dagens by Neath. Det var i sin tid det strøste klosteret i Wales, etablert i 1129 og fram til klostret ble oppløst i 1539, sammen andre klostrene i England og Wales på midten av 1500-tallet.

Munkene i Neath Abbey besøkte Gorseinon mange ganger, og som bevis på dette ble det bygget flere møller ved bredden av lokale elver: Cadle Mill ved Lliw, Pontlliw, Melyn Mynach og Loughor Mill. Det var én veveri og to melmøller ved elven. Disse ble drevet av munkene for å skaffe mat og klær til klosteret; ullen ble brakt hit fra sauenes beitemarker i Gower. Ved slutten av 1200-tallet eide munkene i Melyn Mynach store landområder viet til sauehold. De produserte ull av høy kvalitet på Cwrt Y Carnau (et historisk stedsnavn i Gorseinon, knyttet til klosteret og påfølgende industriell aktivitet), som ble handlet i Flandern og Italia. Befolkningen ellers utgjorde småbønder i familegårder.

Etter Svartedauden og byllepestens ankomst på 1300-tallet ble det mangel på arbeidskraft, og munkene ble tvunget til å selge eller leie ut til de lokale bøndene. Til slutt, under Henrik VIIIs regjeringstid, ble de få munkene som var igjen pensjonert, og jorden deres gikk over til kronens besittelse.

I 1840 var befolkningen i Gorseinon knapt 250 mennesker. Det var da to kirker i området. Den ene var St. Teilos kirke, Llandeilo Tal-y-bont, som også kjent som «Kirken på myren». Den ble brukt jevnlig fram til rundt 1850. Den ble bygd kanskje så tidlig som på 1200-tallet i en eller annen form, og er nå gjenoppbygd i St. Fagans National History Museum i Cardiff. Den andre kirken var Brynteg Chapel, protestantisk, men nonkonformistisk, som det eneste kapellet på flere kilometer. Det ble bygget i 1815 og står fortsatt, men har forfalt og er ikke lenger i bruk slik som mange walisiske kapeller står overfor nedgang, og blir stengte eller ombygd til nye formål, som bolighus.

John Pryce, som opprinnelig var fra området, men hadde flyttet til London, kom tilbake for å stifte familie på Cwrt Y Carne. I 1575 kjøpte han herregården og eiendommen, samt møllen på Melin Mynach (*melin* er walisisk for «mølle», og finnes i flere stedsnavn i Wales). Hele eiendommen var på over 130 mål hvor Pryce forsøkte å presse hver krone ut av leietakerne sine, med påfølgende tvister. Tidlig på 1700-tallet ble stedet omtalt som Price.

Den siste eieren av Melin Mynach var Nathaniel Cameron, inngiftet i Price-familien. Han var ordfører i Swansea. Han eide også kullgruven Mountain Colliery, men solgte møllen etter å ha havnet i økonomiske vanskeligheter til William Lewis, som ble den faktiske grunnleggeren av Gorseinon.

### Industriell tid

På slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet var Gorseinon i rask forandring. Det fantes få industrier i området Gorseinon, men det var rikelig med kull. Blikkverkene, kullindustrien og forbedrede transportforbindelser endret stedet fra en landsby til en blomstrende by. En av de mest innflytelsesrike personene i denne perioden var William Rufus Lewis (1856–1938), en ullmølleeier og generøs velgjører. Lewis spilte en nøkkelrolle i å forme byens infrastruktur, donerte land til utvikling av lokale veier og støttet ulike samfunnsprosjekter.

En gruvedrift ble åpnet i 1846 og ble kjent som «The Mountain Coal». Dette kullet ble transportert på en smalsporet jernbanelinje til Loughor, hvor det ble lastet på lektere og sendt til Llanelli for eksport. Gruven fortsatte å bli drevet frem til 1900, da en sjakt ble gravd. Nå kjent som Mountain Colliery, produserte den på sitt meste over 200 000 tonn kull i året, med en arbeidsstyrke på over 900. Den stengte i 1969.

I 1860 ønsket jernbaneselskapet London and North Western Railway (LNWR) å utvide sin linje fra Pontarddulais til Swansea. William Lewis solgte dem tomt, og en stasjon ble bygget i 1870; denne ble kjent som Gorseinon stasjon. Gruveselskapet Mountain Colliery la et sidespor fra gruven til stasjonen, og kull ble omdirigert til havneanleggene i Swansea.

I 1886 ble Grovesend Tin Works bygget, og Lewis-familien bygde mange hus rundt i området for å huse arbeiderne. Grovesend Steelworks åpnet i 1890, men i 1891 var alle blikkarbeidere i Sør-Wales involvert i en syv måneder lang streik grunnet blant annet at lønningene ble minsket, og tidene var svært vanskelige for arbeiderne.

Gorseinon Institute ble åpnet i 1904 og som utviklet seg til en viktig knutepunkt for samfunnet med Gorseinon Development Trust, og i 1908 ble Bryngwyn Sheetworks åpnet. Det siste synlige tegnet på Gorseinons industrihistorie ble redusert til ruiner ved rivingen det tidligere stålverk som hadde i sin tid hadde rundt 3 000 sysselsatte.

## Referanser


## Eksterne lenker
*