open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mariager

**Mariager** er en liten by og tidligere kjøpstad med 2&nbsp;605 innbyggere (2023) som ligger på sydsiden av Mariager Fjord på Jylland i Danmark. Navnet betyr "Marias Ager" (etter jomfru Maria, som ga navn til et birgittinerkloster på stedet). Byen vokste opp omkring dette Mariager kloster på begynnelsen av 1400-tallet og fikk kjøpstadsrettigheter i 1592. Den dag i dag preges Mariager av et gammelt bymiljø med brosteinsbelagte gater og mange bindingsverkshus. Mariager ligger i Mariagerfjord kommune, Region Nordjylland.

Byen ligger i kupert terreng som skråner ned mot fjorden. I omegnen ligger det mange skogkledte bakker, bl.a. den 110 meter høye Hohøj sydøst for selve Mariager. Byen har en liten havn med lystbåter og en turistbåt *Svanen* som har sommerrute fra Hobro via Mariager, Hadsund til Mariager fjords munning. På havnen finnes en fredet kran, og et saltmuseum. 

Det går en museumsjernbane 17 km vestover til byen Handest. Den høye hvitkalkede Mariager kirke (fra 1400-tallet) troner høyt over byens hustak. 

## Historie
I begynnelsen av middelalderen lå det en liten fiske- og fergehavn ved denne delen av Mariager fjord, og i 1430 oppførte birgitterordenen et kloster på en bakke nær denne havnen. Klosterkirken ble et valfartssted hvor folk kunne få avlat for sine synder mot betaling. På denne måten samlet klosteret en anselig formue.

Navnet *Mariager* kjenner man til fra pavens godkjennelse av klosteret i 1446. Byen hadde oppgangstid helt frem til reformasjonen i 1536. Administrasjonen av klosteret falt da under kongen, og klosterets innflytelse ble gradvis mindre.

I 1588 ble klosteret lagt ned. Fire år senere ble Mariager kjøpstad. Det var imidlertid ikke tilstrekkelig til at byen gjenvant sin status fra klosterets storhetstid. På 1720-tallet ble store deler av klosteret revet, og stagnasjonen fortsatte slik at i 1801 hadde byen bare 414 innbyggere. Byen fungerte allikevel som havn for Viborg. Det var forøvrig landbruk og fiske som ga folk arbeide.

i 1904 ble det bygget bro over fjorden ved Hadsund, og Hadsund blomstret opp som handelsby på Mariagers bekostning. Mariager hadde da rundt 900 innbyggere. 

I 1927 kom jernbanen, og i Assens ble det anlagt en sementfabrikk, Dana. Ut over det merket Mariager ikke mye til industrialiseringen. Pinsebevegelsen opprettet skoler i byen, og i 1940 stiftet man en institusjon for fysisk og psykisk utviklingshemmede.

Produksjonen ved sementfabrikken Dana ble lagt ned i 1975. Turisme er idag en viktig inntektskilden i området.

## Galleri

Fil:Mariager - udsigt2.jpg|Gateparti med gamle hus
Fil:Mariager Kirke1.jpg|Mariager kirke


## Referanser




## Eksterne lenker
*
Paul Smith

**Paul Daniel Smith** (født 1979) er en engelsk tidligere fotballspiller.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tylden & Co.

**Tylden & Co. AS** er et norsk plateselskap. Selskapet ble startet av Audun Tylden og Tom Hovde i 1992. 

Selskapet gir ut musikk innen alle genre, men er kjent for å gi ut mye musikk innen danseband-sjangeren og har blant gitt ut album med artister som Ole Ivars, Ingemars, Steinar Engelbrektson Band, PK & Dansefolket, Anne Nørdsti, Hanne Mette, Vagabond, Pegasus, The Beatniks, Trond Erics, Trøste & Bære, Bjørns Orkester, Contrazt, Doodle Bugs, Dænsebændet, Gluntan, Lasse Johansen, Furulunds, Scandinavia og Rune Rudberg. 

Men selskapet har også gitt ut en mengde andre kjente norske artister som Odd Børretzen, Lava, Guren Hagen, Ivar Medaas, Elisabeth Andreassen, Ryfylke Visegruppe, Alf Cranner, Bare Egil Band, Mohr, Marianne Krogness, Gaute Ormåsen, Kjell Bækkelund og Olav Stedje.

Tylden & Co. markedsfører også lablene Hells Bells, Regatta, Satellitt og Subway og Store Norske Grammofon. Distribusjonen av plater går via Diskos Distribusjon AS hvor Tylden & Co as selv er medeier. I tillegg eier og driver selskapet salgsselskapet Bare Bra Musikk AS.

Daglig leder for Tylden & Co. er Tonje Hovde. Selskapet er medlem av bransjeorganisasjonene FONO og GRAMO.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Petra Schneider

**Petra Schneider** (født 1963) er en tidligere medley- og fristilsvømmer fra Øst-Tyskland som var aktiv på 1970- og 1980-tallet. Hun vant en olympisk gullmedalje på 400&nbsp;meter individuell medley under OL i 1980 i Moskva, og sette fem verdensrekorder i svømming gjennom karrieren. 
Schneider hadde sitt gjennombrudd under VM i 1978 i Berlin, med bronsemedalje på 400 meter individuell medley, bak erkerivalen Tracy Caulkins fra USA. Dette var siste gang hun tapte for Caulkins, og hun forbedret verdensrekorden til Caulkin på denne distansen tre ganger i 1980 fra 4:40.83 til 4:36.29 (OL i Moskva). I finalen slo hun sølvmedaljøren Sharron Davies fra Storbritannia med ti sekunder. I VM i 1982 i Guayaquil senket hun rekorden til 4:36.10, en tid som sto helt til 1997.

Hun hadde også verdensrekorden på 200 meter individuell medley, men ble nektet en gullmedalje da denne distansen ble avlyst i OL i Moskva.

I VM i 1982 i Ecuador vant hun begge medley-distansene, samt en sølvmedalje på 400 meter fri. I 1979 og 1980 ble hun av  «Swimming World» kåret til årets europeiske svømmer. I 2005 ba hun om at hennes siste gjenværende rekord (Øst-Tyskland sin nasjonale rekord på 400 meter medley) skulle bli strøket fra rekordbøkene, da rekorden var oppnådd ved hjelp av anabole steroider.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Esingsnelle

**Esingsnelle** er en 15-30 cm lang trepinne som  står under en keip (et slags årefeste) i en del robåter.

Under keiper som blir satt på innsiden av det øverste bordet i båten («ripa» eller «ripbordet»), går det ofte en pinn eller to ned til esingen (som helst ligger på nest øverste bordkant). Disse pinnene kalles *esingsneller*.
Ripbord

**Ripbord** er det øverste bordet på en robåt. Det kalles nesten alltid for *ripbordet* eller ripa, men på Sør-Østlandet har «rip» gått over til å bety øverste kanten på båten, og ofte blir esingen kalt «ripa».
Astrid Strauß

**Astrid Strauß** (født 1968) er en tidligere fristilsvømmer fra Øst-Tyskland, som vant sølvmedalje på 800&nbsp;m fri under OL 1988 i Seoul, Sør-Korea.

## OL-medaljer
*  1988  Seoul - Sølv i svømming, 800 meter fri damer  Øst-Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rica Reinisch

**Rica Reinisch** (født 1965) er en østtysk tidligere svømmer. Under Sommer-OL 1980 i Moskva sette hun fire verdensrekorder, kun 15 år gammel. Hun vant gullmedaljer på 100 og 200 meter rygg, samt gull på 4 x 100 medley.

Reinisch ble utsatt for det systematiske dopingregimet i Øst-Tyskland, og brukte anabole steroider fra ung alder. Etter OL i Moskva fikk hun jevnlig eggstokkbetennelse, og en gynekolog anbefalte henne å avslutte idrettskarrieren hvis hun ville ha barn noen gang. Hun la opp som svømmer allerede 16 år gammel.

Etter Berlinmurens fall ble omfanget av det systematiske dopingarbeidet avslørt, og i 2000 vitnet Reinisch i rettssakene mot flere idrettsledere som hadde vært ansvarlige for dopingarbeidet i Øst-Tyskland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Børebord

**Børebord** er ett av navnene som blir brukt på en av bordgangene i noen robåter.

I robåtene på Vestlandet sør for Bergenshalvøya er ofte båtene bygd av kun 3 bordganger på hver side.  I hvert fall i oselveren kalles det midterste bordet for *børebordet* (eller byrebordet, børa eller byra)
William Bowman

**William Bowman, 1. Baronett** (født 20. juli 1816 i Nantwich i Cheshire i England, død 29. mars 1892) var en engelsk kirurg, histolog og anatom. Han er mest kjent for sin forskning på en rekke organer ved bruk av mikroskop skjønt han egentlig var en oftalmolog med en ikke ubetydelig karriere.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var født som 3. sønn av en bankier og amatør-botaniker og -geolog. Bowman var elev ved Hazelwood School nær Birmingham fra 1826.  En ulykke i barndommen med krutt antas å ha innvirket på hans interesse for medisin og han var lærling under kirurgen Joseph Hodgson ved Birmingham General Hospital i 1832.  I 1837 forlot han Birmingham for å fortsette sine studier innen kirurgi ved King's College London der han fungerte som en prosektor under Robert Bentley Todd, professor i fysiologi.

### Medisinsk karriere
Hans første arbeider av betydning var om stripet muskulatur. På denne bakgrunn ble han valgt inn som *Fellow of the [[Royal Society]]* i 1841.  I en alder av bare 25 år identifiserte han det som er blitt kjent som Bowman's capsule, en vesentlig komponent i nevronet. (Se nyre). Han publiserte sine oppdagelser i artikkelen: «*On the Structure and Use of the [[Malpighian corpuscle|Malpighian Bodies]] of the [[Nyre|Kidney]]*» for Royal Society og ble belønnet med utmerkelsen Royal Medal. Hans samarbeide med Todd førte til 5-bindsverket: *Physiological Anatomy and Physiology of Man* (1843–1856) og *Cyclopaedia of Anatomy and Physiology* (1852). Her beskrives i detalj deres forskning innen mikroskopi og hisologi og observasjoner av fysiologiske funksjoner. Deres omfattende bruk av mikroskop ble et vesentlig bidrag til studier innen anatomi og fysiologi. Bowmans arbeider ga også opphav til 
 
* Bowman's glands &mdash; in the olfactory mucosa
* Bowmans membran &mdash; the *anterior limiting membrane* in the cornea

Etter å ha fullført sin praksistid som kirurg i 1844, praktisert Bowman som oftalmolog ved Royal London Ophthalmic Hospital (senere kjent som Moorfields Eye Hospital). Han ble en tidlig bruker av oftalmoskop, oppfunnet av Hermann von Helmholtz i 1851.

Fra 1848 til 1855 underviste han ved King's College. I 1880 grunnla han «Ophthalmological Society», som senere er kjent som Royal College of Ophthalmologists. 

I 1884 ble Bowman av dronning Victoria utnevnt til baronett. Han fikk da rett til å føre tiltaleformen *[[Sir]]* foran sitt navn.

Bowman døde i sitt hjem i Joldwynds ved Dorking i Surrey i 1892

## Referanser


## Eksterne lenker
* Heath, Parker. Sir William Bowman. *Bull Med Libr Assoc.* 1936 May; 24(4): 205–208. Scanned pages of the original article, at PubMed Central.
* Thomas, K.B. The manuscripts of Sir William Bowman. *Med Hist.* 1966 July; 10(3): 245–256. PDF article at PubMed Central.
VOLMET

**VOLMET** (fransk for VOL, fly og METEO for vær, eller: meteorologiske meldinger for fly underveis, er et verdensomspennende nettverk av radiostasjoner som sender standardiserte værrapporter og værmeldinger. 

TAF er en standardisert værmelding for en flyplass for de nærmeste timene.

SIGMET og METAR er rapporter om værsituasjonen på en flyplass eller i et luftrom på ett tidspunkt i nær fortid.

Meldingene sendes på kortbølge innen et av kortbølgebåndene avsatt til flytrafikk. Det benyttes enkelt sidebåndsteknikk, SSB, med øvre sidebånd, USB. I enkelte områder sendes dette også på VHF i VHF-flybåndet.

Piloter som flyr interkontinentale ruter lytter på disse sendingene for å forberede seg på værforholdene både på ruten de skal fly og for flyplassen de skal lande på. Værforholdene og vindretningen vil ofte bestemme rullebaneretning og innflygingsprosedyrer som velges.

VOLMET nettverket deler verden inn i mange definerte regioner der bestemte VOLMET sendere sender værrapporter og værmelding for definerte større flyplasser i regionen til bestemte tider. Timeplanen deles i fem-minutters intervaller med en bestemt liste flyplasser i hvert intervall. Dette blir gjentatt en gang i timen.

## Se også
*Automatic Terminal Information Service (ATIS), Lokal utsending på VHF av vær og flyforhold for en flyplass.

## Eksterne lenker
* VOLMET stasjoner med sine frekvenser
* VOLMET stasjonenes sendeplan
Burchard Mauchart

**Burchard David Mauchart** (født 19. april 1696 i Marbach am Neckar i Tyskland; død 11. april 1751 i Tübingen) var en württembergsk professor i anatomi og kirurgi ved Universitetet i Tübingen i Tyskland. Han var en pioner innen feltet oftalmologi. I 1748 ble han en av de første som dokumenterte øyesykdommen som nå er kjent som keratokonus. Hans innsats kjenner vi i dag bare gjennom doktoravhandlinger av hans studenter.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Burkhard David Mauchart var sønn av stadsfysikus David Mauchart i Marvach am Neckar. Han lærte seg noe kirurgi av faren og dro så til Tübingen hvor han studerte medisin fra 1712 til 1717. Deretter studerte han i Altdorf og Strassburg, så to år i Paris i 1718-1720 under oftalmologen Woolhouse.

Han inngikk i 1722 ekteskap med Beate Mögling (1694–1722), men hun døde etter kort tid, barnløs. 

### Hoffmedikus
Han promoverte i 1722 i Tübingen til *lic.med.* og ble hoffmedikus i Stuttgart. Der giftet han med med enken Anna Maria Pfeil (1699–1773), og de fikk syv barn.

### Professor
I 1725 ble han ved Johann Gottfried Zellers gormidling  *außerordentlicher Professor* i Tübingen. Han klarte imidlertid ikke å komme til noen forståelse med fakultetsrådet, og til tross for hertugens formelle utnevnelse i 1726 fortsatte han å bo i Stuttgart, og begynte først i 1728 å undervise. 

Den 8. desember 1729 ble han promovert til *dr.med.* og ble i 1731 utnevnt til kongenlig hoffråd og livmedikus. I 1734 ble han opptatt i Leopoldina. Etter Johann Zellers død overtok han dets *ordinariat* og fortsatte å bo i  Stuttgart, for det meste uten å forelese. Derimot ledsaget han for eksempel hertug Karl Alexander under et felttog i Oberrhein der württembergiske styrker kom til innsats i forbindelse med den polske tronfolgekrig. I 1735 flyttet han til Tübingen og oppfylte der sine undervisningsplikter.

Han underviste i anatomi, fysiologi, patologi og kirurgi, og var spesielt opptatt av øyesykdommer. Han utforsket det menneskelige øye anatomisk, og var en høyt ansett ofthalmolog.

## Referanser


## Kilder
* *Biographisches Lexikon der hervorragenden Ärzte,* Urban & Schwarzenberg, 1962, **vol. 4,** s. 121-122.
* *Jöcher's Allgemeine Gelehrten Lexicon,* Georg Jöntzen, 1810-1813, **vol. 4** (suppl.), col 1014.
* *Nouvelle Biographie Generale],* Firmin, Didot Freres, 1852-1866, **vol. 34**, col 341-342.
* *Allgemeine Deutsche Biographie,* Duncker & Humblot, 1967-1971, Opptrykk, **vol. 20,** s. 687.
* *Michaud Biographie Universelle* (2nd Ed.), Delagrabe, 1843-1865, **vol. 27,** s. 301-302.
* *Rebus Sci. Nat. Med.,* 1752, 1(part 3), s. 531-538.
* F. Börner, *Nachrichten von dem Vornehmsten Lebensumständen und Schriften Jetzlebender Berühmter Aerzte und Naturforscher,* J. C. Meissner, 1749, **vol. 1,** s. 345-363.
Sandra Farmer-Patrick

**Sandra Farmer-Patrick** (født 18. august 1962 i Kingston, Jamaica) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver som konkurrerte hovedsakelig på 400 meter hekk. Under OL i 1992 i Barcelona, tok hun sølvmedalje bak Sally Gunnell. I VM i Stuttgart året etter, brøt begge løperne verdensrekorden på distansen, Gunnell med tiden 52.74 og Farmer-Patrick med 52.79. I 1997 ble Farmer-Patrick utestengt i fire år etter en dopingtest som viste et for høyt nivå av testosteron.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Johann Friedrich Horner

**Johann Friedrich Horner** (født 27. mars 1831, død 20. desember 1886) var en 
oftalmolog ved Universität Zürich i Sveits. Etter å ha fullført sin medisinske grad i Zürich i 1854, fortsatte han sine studier i  Wien og i Berlin. I Berlin var han assistent under Albrecht von Graefe (1828–1870). Det var da Horner bestemte seg for å bli oftalmolog. i 1856 returnerte han til Zürich og åpnet senere sin egen øyeklinikk: «Hottinghof». I 1873 ble han utnevnt til professor.

Horners syndrom, en øyefeil i sympathetic nervous system har fått navn etter ham ved hans beskrivelse av fenomenet fra 1869. I alt publiserte Horner ca. 40 artikler om øyesykdommer.

## Referanser


## Kilder
* Whonamedit.com entry on Horner URL accessed 27 Feb 2006
* 

## Eksterne lenker
* MRC Ophth Ophthalmology Hall of Fame
Irina Belova

**Irina Nikolajevna Belova** (russisk; Ирина Николаевна Белова, født 27. mars 1968 i Angarsk, Russland) er en tidligere mangekjemper fra Russland. Tidlig i karrieren representerte hun Sovjetunionen, med en fjerdeplass i EM 1990 og en bronsemedalje i VM 1991 som beste prestasjoner. Karrierens høydepunkt kom med sølv under OL 1992 i Barcelona.
Februar samme året satte hun den nåværende verdensrekorden i femkamp med 4991 poeng. Opprinnelig vant hun VM i 1993, men ble dopingtatt, og utestengt i fire år. Belova la opp etter 2001-sesongen.

## Personlige rekorder

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oljeskifer

**Oljeskifer** er en samlebetegnelse på finkornede sedimentære bergarter som vil frigjøre olje og gass ved hjelp av knusing og destillasjon. Det meste av denne oljen finnes i så lave konsentrasjoner at bare en liten del kan anses som utnyttbar under realistiske økonomiske betingelser. En tilsvarende type kalles "Tight oil", som finnes i sandstein.

Kommersiell utvinning har pågått i det østlige Estland siden 1925, der oljeskifer er energikilden til flere kraftverk. Narva-området i Estland har en anslått reserve på 1.137 billioner tonn. Senteret for skiferoljeindustrien i Estland ligger ellers i byen Kiviõli.

Verdens største kjente forekomst er Green River Formation i statene Utah, Colorado og Wyoming vest i USA, og Eagle Ford i Texas. Nåværende teknologi muliggjør 10-15 % utvinningsgrad. Noe av oljen kan produseres til 25 dollar per fat. Årsaken til lav utvinningsgrad er lav permeabilitet. Andre store kjente forekomster er i Australia, Brasil, Canada, Israel, Jordan, Kina og Russland. 

## Se også
*Skifergass

## Referanser


## Eksterne lenker
* Artikkel om oljeskifer hos SNL
Albrecht von Graefe

**Friedrich Wilhelm Ernst Albrecht von Graefe** (født 22. mai 1828 i Berlin, død 20. juli 1870 i Berlin) var en tysk øyelege.

Han var sønn av Karl Ferdinand von Graefe. I unge år viste han interesse for matematikk, men senere dreiet interessen mer i retning av naturvitenskap, noe som i sin tur ledet ham inn på medisinske studier. Etter studier i Berlin, Wien, Praha, Paris, London, Dublin og Edinburgh med spesiell interesse for oftalmologi, åpnet han i 1850 egen praksis som øyelege i Berlin. Her grunnla han en privat institusjon som senere skulle danne modell for mange lignende klinikker i Tyskland og Sveits.

I 1853 ble han utnevnt til lærer i oftologi ved Humboldt-Universität zu Berlin, i 1858 ble han professor II og i 1866 professor I. I 1870 ble han valgt inn som utenlandsk medlem til Royal Swedish Academy of Sciences (Kungliga Vitenskapsakademin) i Stockholm. Han hadde kone og tre barn, hvorav to døde i spedbarnsalder.

Graefe bidro sterkt til vitenskapen om ophthalmological, spesielt ved dannelsen av *Archiv für Ophthalmologie* i 1855 hvor også Carl Ferdinand Ritter von Arlt og Franciscus Donders hadde vesentlig bidrag. Hans kanskje største oppdagelser var hans metode for behandling av glaucoma og en ny operasjonsmetode for katarakt. Han ble også regnet som en kapasitet innen nervesystemet og hjernen. Flere medisinske uttrykk bærer Graefes navn, så som: «Graefe-Syndrom», assosiert med Graves-Basedow sykdom og «Graefe-Fleck» eller «Graefe-Reflex».

Oftalmologen Johann Friedrich Horner var assistent under Albrecht von Graefe.

Albert von Graefe døde av lungetuberkulose i Berlin 20. juli 1870. Hans grav er fredet i *[[Gravlundene ved Halleporten|Protestant Friedhof II der Jerusalems- und Neuen Kirchengemeinde]] *(Cemetery No II av menighetene i Jerusalem kirke og New Church) i Berlin-Kreuzberg, sør for Hallesches Tor.

## Referanser


## Litteratur
* *Ein Wort der Erinnerung an Albrecht von Graefe* (Halle, 1870) av hans fetter, Alfred Graefe (1830–1899), også en anerkjent oftalmolog.
* *Das Sehen der Schielenden*(Wiesbaden 1897) Alfred Graefe (1830–1899)
* *Albrecht von Graefe. Sein Leben und Wirken* (Berlin,1877) E. Michaelis.

## Eksterne lenker
* Graefe's sign at WhoNamedIt 
* Biography and bibliography i det virtuelle laboratoriet i Max-Planck-Institut für Wissenschaftsgeschichte
Oljesand

**Oljesand**, også kalt **tjæresand**, **oljeimpregnert sand**, **naturlig [[asfalt]]** eller **[[bitumen|bituminøse bergarter]]**, er en blanding av sand eller leire, vann, og spesielt tung råolje. Det må ikke forveksles med oljeskifer, som er innkapslet i bergarter.

## Utvinning
Konvensjonell råolje blir enkelt hentet opp fra grunnen ved å bore brønner ned i sedimenter der lett eller mellomtung olje er flytende under naturlig reservoartrykk. Oljesand må derimot hentes ut i dagbrudd eller ved hjelp av damp eller kjemiske løsningsmidler som kan gjøre oljen flytende.

Råmaterialet blir prosessert eller *oppgradert* før det kan gå inn i produksjonen ved konvensjonelle raffinerier. Oppgraderingen skjer i tre trinn:
# fjerning av vann, sand og urenheter
# katalytisk rensing ved hydrometallisering, hydroavsvovling og hydroavnitrogenisering
# krakking

Disse prosessene bruker mye vann og krever store mengder energi.

Den tunge råoljen eller rå bitumen som blir utvunnet har høy viskositet eller er i fast form ved normal temperatur og trykk. Prosessering til bensin, diesel eller andre oljeprodukter er vanskelig og kostbar. Likevel blir nå oljesand utvunnet i stort omfang og konvertert til syntetisk olje eller raffinert i spesielle anlegg.

## Utbredelse
Oljesand ble tatt i bruk som råvare i det gamle Mesopotamia og blant kanadiske First Nations. I nyere tid ble den første gang utvunnet nær byen Pechelbronn, der dampseparasjon ble tatt i bruk 1742.

Det er kjente oljesandforekomster i mer enn sytti land. Tre firedeler av den totale reserven finnes i to land: Canada og Venezuela. Begge disse to landene har oljesandreserver i samme størrelsesorden som verdens totale reserve av konvensjonell råolje.

Med økte oljepriser som gjør utvinning og oppgradering til brukbare oljeprodukter lønnsom, er det først siden 2006 at oljesand har blitt regnet med til verdens oljereserver. Oljesand kan representere opptil 2/3 av verdens totale petroleumsressurs, med minst 1,7 billioner fat (270&nbsp;km³) i det kanadiske Athabasca Oil Sands og estimerte 513 milliarder fat ekstra tungolje i Venezuelas Orinocobelte., sammenlignet med 1,75 billioner fat (278&nbsp;km³) konvensjonell olje totalt i verden.

I 2007 overtok Statoil *(Daværende StatoilHydro)* et 1.110&nbsp;km² område i Athabasca-regionen i Alberta, Canada. Et anlegg for prøveproduksjon av 10&nbsp;000 fat produsert ekstra tungolje per dag ble planlagt å starte i slutten av 2009, med en opptrapping til  200.000 fat per dag i 2020.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

* Bilder fra utvinningen - e24.no
Afrikansk lungefisk

**Afrikansk lungefisk** er en art i gruppen lungefisker.
Den blir opptil to meter lang.
Den lever i tropisk ferskvann med en temperatur på 25 – 30&nbsp;°C, ned til en dybde på 60 meter.

Den har det største kjente genomet av alle dyr.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mia Marianne og Per Filip

**Mia Marianne og Per Filip**, er en svensk duo. De har utgitt 26 album med over 300 sanger. De fleste sangene har kristne tekster, og den kanskje mest kjente er sangen er *Där rosor aldrig dör*.

Mia Marianne er oppvokst i Stockholm, mens  Per Filip vokste opp i Ornö, i Södertörn.  Begge er utdannet ved Kungliga Musikhögskolan i Stockholm og Operaskolan i Stockholm.  Paret giftet seg i 1964.

## Diskografi
* *Du är med mig*
* *Tjugo år på skiva*
* *God jul*
* *Jag har en dröm*
* *Jag hörde änglasång*
* *Vandra mot en sommar*
* *Bortom gyllne sol*
* *Kärlekens ljus*
* *Du sköna jord*
* *Ingen jul utan Jesus*
* *Mitt hjärtas sång*
* *Där rosor aldrig dör*
* *En sång om Jesus*
* *Vandrar du ensam*
* *Min barndoms jul*
* *Sånger av ljus*
* *Hand i hand*
* *Visor av klockarn på Ornö*
* *Sånger ur Victorias bönbok*
* *Operettpärlor*
* *Where the Roses Never Fade*
* *Ingen är ensam*
* *Våra mest älskade sånger*

## Eksterne lenker
*
Espen Møkkelgjerd

**Espen Møkkelgjerd** (født 16. oktober 1979) er en norsk frisbeeutøver. Han har vunnet flere norgesmesterskap i frisbeegolf. 

## Titler
* Flere norgesmesterskap
* Europamester i 2003.
* 35.-plass i USDGC.

## Eksterne lenker
* Espen Møkkelgjerd – tiårets golfer? – Freesbeegolf.no
Freds- og konfliktforskning

**Freds- og konfliktforskning** er et bredt tverrfaglig forskningsområde som søker å vitenskapelig behandle spørsmål som blant annet omhandler betingelser for fred og krig, konfliktløsning og internasjonal sikkerhet. Slik sett blir fredsforskning en del av samfunnsvitenskapen og støtter seg til disipliner som psykologi, sosiologi, pedagogikk, sosialantropologi, statsvitenskap. Norske forskningsmiljøer har spilt en viktig rolle i utviklingen av freds- og konfliktforskningen som akademisk felt siden 1950-tallet, med Johan Galtung som en av de mest sentrale. Galtung tok initiativ til etableringen av Institutt for fredsforskning (PRIO) i 1959 og *[[Journal of Peace Research]]* i 1964, og ble senere verdens første professor i fredsforskning, ved UiO. *Journal of Peace Research* er et av de viktigste tidsskriftene innen faget internasjonalt og et av de høyeste rangerte tidsskriftene i statsvitenskap.

## Konsepter
Fred kan deles inn i kategoriene negativ fred og positiv fred. Negativ fred regnes som fravær av alle former for vold. Positiv fred innebærer samarbeid, frihet fra undertrykkelse, og en fredskultur.

## Referanser


## Litteratur
*

## Eksterne lenker
*
Heinz Dürr

**Heinz Dürr** (1933–2023) var en tysk næringslivsleder. Han var storaksjonær i Dürr AG i Stuttgart.

Fra 1980 til 1990 var han styreformann i AEG. Fra 1991 var han president i Deutsche Bundesbahn og fra 1. september samme år også generaldirektør i Deutsche Reichsbahn. Med fusjonen av selskapene til Deutsche Bahn ble han styreformann i det nye selskapet, og hadde denne stillingen til 1997.

I 2003 mottok han *Großes [[Bundesverdienstkreuz]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sioux City

**Sioux City** (uttales IPA: /suːˈsɪti/) er en amerikansk by i Woodbury County i Iowa. Den har omkring  innbyggere (2000) på et areal på .

Byen ligger like sør for der Big Sioux River og Floyd River munner ut i elva Missouri, og ved grensen til delstatene Sør-Dakota og Nebraska, ca. 250&nbsp;km nordvest for delstatshovedstaden Des Moines.

## Høyere utdannelse
* Morningside College
* Briar Cliff University
* Western Iowa Tech Community College

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Sioux City History
* Sioux City 1848-1923
* Sioux City and Woodbury County 1890 
* Siouxland.net 
* History of the Stockyards
Dubuque

**Dubuque** er en amerikansk by i delstaten Iowa, ved Mississippielven. Ved folketellingen i 2010 hadde byen  innbyggere.

Byen ligger omtrent der tre delstater møtes: Iowa, Illinois og Wisconsin, en region som omtales lokalt som *The Tri-State Area*. Dubuque er  Iowas eldste by, og spilte en nøkkelrolle i nybyggertiden i hele området og i hele det øvre Midtvesten.

Dubuque har en rikere historie enn dens størrelse skulle tilsi, og er en av de få byer i Iowa som har høydedrag. Ellers er staten for det meste flat som en pannekake. Byen har en unik arkitektur. Den er sete for et katolsk erkebispedømme, og har fem institusjoner for høyere utdanning.

Et lite stykke sør for byen er trappistsøstrenes kloster Our Lady of the Mississippi, som er moderklosteret til Tautra Mariakloster på Frosta i Nord-Trøndelag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dagens Eko

**Dagens Eko** («dagens ekko»), ofte bare kalt **Ekot** («ekkoet»), er Sveriges Radios nyhetsprogram. Programmet ble første gang sendt i oktober 1937. Det har lånt navn fra den tyske radioens aktualitetsprogram *Echo des Tages*.

Ekot omfatter bulletiner hver hele time i SR P1 og SR P4. Fra 05.30 til 08.30 sendes det ekstra nyhetssendinger i P1. Klokken 12.30 sendes *Lunchekot*, en lengre nyhetssending. Sendingen klokken 16.45, *Kvart i fem-ekot*, som varer et kvarter, er dagens viktigste sending, med ca. to millioner lyttere. Også 15.45 og 17.45 sendes det kvarterlange sendinger. SR P3 sluttet å sende Ekot på dagtid i 2007, og begynte med sine egne sendinger, P3 Nyheter.

## Eksterne lenker
* http://www.sr.se/ekot/
Norges Kaninavlsforbund

**Norges Kaninavlsforbund** (NKF) er en landssammenslutning av personer og institusjoner, med interesse for kaninhold, oppdrett og avl. Forbundet ble stiftet den 6. november 1897 i Kristiania under navnet *"Foreningen til kaninavlens fremme i Norge*, men byttet navn etter noen år. Hovedkontoret er nå lokalisert til Skien kommune i Telemark. NKF er et landsomfattende forbund med lokalforeninger spredt utover landet.

## Nordisk Kaninstandard
**Nordisk Kaninstandard** av 1950/1986 er et stambokregister med felles rasestandard for Danmark, Finland, Norge og Sverige.

## Tidsskrift for kaninavl
**Tidsskrift for kaninavl** utgis til medlemmene ti ganger om året.

## Se også
* Kaninhold
* Kanin
* Tamkanin
* Liste over kaninraser

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Cedar Rapids

:*Må ikke forveksles med filmen [[Firmaturen]], org. Cedar Rapids*.

**Cedar Rapids** er en by i den amerikanske delstaten Iowa med et areal av 166,8&nbsp;km² og en befolkning som er på ca. 123&nbsp;000 innbyggere (2003). Byen ligger i den østre del av delstaten ca. 120&nbsp;km vest for grensen til Wisconsin og Illinois, og ca. 180&nbsp;km nordøst for delstatshuvedstaden Des Moines.

13&nbsp;km nordvest for byen ligger Duane Arnold kjernekraftverk.

## Kjente personer fra Cedar Rapids
*Ashton Kutcher, skuespiller, programleder
*William Shirer, journalist, historiker, forfatter
*Kenneth Sitzberger, olympisk mester i stuping
*Elijah Wood, skuespiller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Waterloo (Iowa)

**Waterloo** er en by øst i delstaten Iowa i USA. Byen er administrativ hovedstad for Black Hawk County og har 68&nbsp;747 innbyggere (2000).

Det amerikanske traktorfirmaet John Deere har sin hovedproduksjon for det nordamerikanske markedet i Waterloo.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Milo Sturgis

**Milo Sturgis** er den nest viktigste figuren i Jonathan Kellermans *[[Alex Delaware]]*-romaner.  Han er en politimann i LAPD. Mens hans livsstil ikke passer til stereotypen av en homofil så stemmer den bedre overens med arketypen av en overarbeidet og tøff politidetektiv.
Aurelio Zen

**Aurelio Zen**, som er hovedpersonen i en serie bøker, er en fiktiv italiensk politiinspektør skapt av krimforfatteren Michael Dibdin.

Forfatteren Michael Dibdin døde i 2007 kort tid etter å ha avsluttet den siste boken i serien, *End Games*.

## Bibliografi

### Oversettelser til norsk

## Kilder
* Michael Dibdens Aurelio Zen: En oversikt av Antonia Moras: Web Mystery magazine, Vår 2004: Årgang 1 Utgave 4
Øystein Gudim

**Øystein Ulvesli Gudim** (født 1955) er en norsk organisasjonsleder og tidligere frilansjournalist. Han er tidligere leder i Sosialistisk Ungdom hvor han overtok etter Erik Solheim og satt i ledelsen der sammen med Kristin Halvorsen som overtok ledervervet etter Gudim. 

Øystein Gudim er utdannet cand.mag. fra Universitetet i Oslo med fagene statsvitenskap, historie og sosiologi. Han har vært ansatt i en rekke organisasjoner i Norge, inkludert Norges Gymnasiastsamband (NGS), Operasjon Dagsverk, Akershus SV, Sosialistisk Ungdom og FN-sambandet. 

I årene 1988–1992 arbeidet han først i Tanzania for FN (ILO) og seinere ved FN-seksjonen i Utenriksdepartementet. Han var svært aktiv i Fellesrådet for det Sørlige Afrika fra 1975 til 1994, der han særlig arbeidet med boikott av Sør-Afrika. I en periode fra 1992 til 1993 var han ansatt som daglig leder. Han hadde flere stillinger ved internasjonal avdeling i Norsk Folkehjelp (1994–2001) og var seinere seksjonsleder ved LOs internasjonale avdeling (2001–2005). Fra april 2005 til juni 2020 var han  daglig leder i Adopsjonsforum, som er Norges største adopsjonsforening. Fra november 2020 er han pensjonist og frilans skribent. I 2023 startet han bloggen Svindeljakt, etter å ha drevet Facebook-siden med samme navn i noen år.  

## Bibliografi
* *En innføring i marxisme* (Red. flere bidragsytere), (Sosialistisk Ungdom 1981).
* *Stopp sparekniven – et hefte om høyresidas omfordelingspolitikk* (Sosialistisk Ungdom 1982) (flere bidragsytere)
* *Forandre verden? – sosialistisk politikk for 80- og 90-åra* 1985 sammen med Bent Arne Sæther og Steinar Stjernø ISBN 82-565-0111-1
* *A defeat for the shipping lobby? The Norwegian Experience* (bidrag i boka *EMBARGO. Apartheid's oil secrets revealed*), Amsterdam University Press (1995) ISBN 90-5356-135-8

## Referanser


## Eksterne lenker
* Svindeljakt
* Svindeljakt på Facebook
Erik Hamrén

**Erik Anders Hamrén** (født 1957) er en svensk fotballtrener. 

Han var trener for Aalborg BK ut 2007/08-sesongen, og overtok som Rosenborg Ballklubs hovedtrener 1. juni 2008. Hamrén ledet Aalborg til seriegull i sin siste sesong i klubben. 

Han tok seriegull med Rosenborg Ballklub i 2009-sesongen.  

I november 2009 ble det klart at Hamrén skulle ta over , samtidig som han skulle trene  ut august 2010.  Etter dette overtok Nils Arne Eggen laget ut 2010-sesongen.

## Klubber som spiller
* Ljusdal IF
* Stockvik

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Office for Metropolitan Architecture

**Office for Metropolitan Architecture** (OMA) er et nederlandsk arkitektkontor. OMA ble grunnlagt i Rotterdam i 1975 av Rem Koolhaas og Elia Zenghelis. I 2002 vant OMA arkitektkonkurransen om utnyttelse av tomten ved Vestbanestasjonen i Oslo.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Offisiell Facebook-side (daglige oppdateringer)
Cascata delle Marmore

**Cascata delle Marmore** (*Marmorfallene*) er en kunstig foss som romerne lagde i Italia. Den har et totalt fall på 165 meter, som den høyeste menneskelagde fossen i verden. Fossen har tre fall, der det øverste er det høyeste på 83 meter. 

Fossen ligger 7,7 km fra Terni, i regionen Umbria.

Fossen er en del av elva Velino etter at elva har forlatt innsjøen Piediluco nær Marmore. Den stuper ned i dalen til elva Nera og vannstrømmen ble skrudd av og på etter et fast skjema. Synet av vannet som stuper utenfor kanten er en turistattraksjon.  

## Historie
Velino renner igjennom et høyland som ligger rundt byen Rieti. I antikken skapte elva et våtmarksområde som førte til sykdom i området (antakelig malaria). For å bli kvitt dette problemet i Rieti gav den romerske konsulen Manlius Curius Dentatus i 271 f.Kr. ordre om å omdirigere vannet over klippene ved Marmore og ned i elva Nera nedenfor. Løsningen førte imidlertid til et problem siden Nera i våte perioder flommet over og truet byen Terni. Dette medførte en konflikt mellom de to byene som til slutt kom opp i Senatet i år 54 f.Kr. uten at de kom fram til noen løsning. 

Mangel på vedlikehold av kanalen førte til at vannføringen i kanalen minket og til slutt dukket våtmarksområdet opp igjen. I 1422 ga Pave Gregor XII derfor ordre om å bygge en ny kanal for å gjenopprette vannstrømmen. I 1545 ga pave Paul III ordre om å bygge nok en ny kanal. Planen var å utvide den forrige kanalen for å regulere vannføringen. 50 år senere, i 1598, sto kanalen ferdig. Igjen førte dette til flom i Neradalen nedanfor. I 1787 ga pave Pius VI ordre om å at det skulle gjøres arbeid på sprangene nedenfor fossen, og slik fikk fallene utseendet de har i dag. Dette løste også de verste flomproblemene.

## Fossen i dag
Størsteparten av tida brukes vannet over fossen til produksjon av vannkraft, så vannføringa i fossen er som regel veldig lav. Piedilucosjøen over fossen ble brukt som reservat for vannkraftverket Galleto som ble bygd i 1929. For å tilfredsstille turistene ble vannet «skrudd på» til visse tider på døgnet. Normalt skjer dette fra mellom kl. 12 og 13 til mellom kl. 16 og 17, med utvidede åpningstider om sommeren. 

## Eksterne lenker
* 
* Informasjon på engelsk
Fylkesvei 5412

**Fylkesveg 5412** går mellom Steinsland og Modalstunnelen i Modalen kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 345 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Freske fraspark

***Freske fraspark*** er en norsk filmkomedie fra 1963 regissert av Bjørn Breigutu. Manuset ble skrevet av Kjell Aukrust og Breigutu. Stoffet var tidligere dramatisert for Det norske teatret i 1960 med tittelen *[[Dobbeltsats og freske fraspark]]* og var basert på episoder fra Aukrusts bøker ''Simen'' og ''Bror min'', utgitt i 1958 og 1960.

*Freske fraspark* ble spilt inn i Alvdal, Tolga og Vingelen. 

Filmen fikk svært dårlig mottakelse av *[[VG]]*s anmelder som gav den terningkast én.

## Handling
Den gamle bygdestriden mellom Alvdal og Tynset blusser stygt opp igjen vinteren 1936. Grunnen er at Per Sætermyrmoen har vunnet 50-kilometeren i Holmenkollen, og begge bygdene vil ha eiendomsrett og gjøre stas på skiløperen ved hjemkomsten. De ryker bokstavelig talt i tottene på hverandre og plasserer noen velrettede springskaller og dobbelsats i et eneste stort bygdeslag. Gammelt agg og frisk blodtørst overvinner bondevettet, og sportsgalskapen tar helt overhånd på mannfolka, mens kvinnene gjør i stand til fest på lokalet med kjøttkaker og polentagrøt.

## Rolleliste
* Henki Kolstad – Embret Trondsbakken
* Einar Vaage – Bessfar
* Birger Løvaas – Martin
* Alf Malland – Ollvar
* Frank Robert – Jostein
* Ragnhild Michelsen – Oline (Embrets kone)
* Turid Balke – Martins kone
* Elsa Lystad – Ollvars kone
* Kari Diesen – Josteins kone
* Carsten Byhring – Redaktøren
* Leif Juster – Torgrim Skarpjordet
* Svein Byhring – Én av alvdølene

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Johan Anker

**Johan August Anker** (født 26. juni 1871 i Halden, død 2. oktober 1940 samme sted) var en norsk forretningsmann, konstruktør av kappseilingsbåter og seilsportsmann.

Anker tok gull i seiling under Sommer-OL 1912 i 12-meterklassen og gull i seiling under Sommer-OL 1928 sammen med kronprins Olav i 6-metersklassen med den selvkonstruerte 6-meteren Norna.

Anker var gift to ganger, første gang med Julie Frederikke Jacobsen, som han fikk den senere seileren Erik Anker med, og andre gang med Nini Roll Anker.

## Politikk
Da kong Haakon VII og Kronprins Olav i april 1940 var på flukt fra tyske okkupanter og mens det norske administrasjonsrådet i realiteten styrte landet i samarbeid med tyskerne, forsøkte den tyskvennlige Anker å overtale kronprinsen til å begå statskupp.

## Referanser


## Litteratur
Elin Kragset Vold og Ole Engen: *Johan Anker. Linjenes mester*. Cappelen 2003. ISBN 9788202202422

## Eksterne lenker
* 
*
Lauren

:*For fotballspilleren, se [[Lauren Etame Mayer]].*

**Lauren** er et fornavn for begge kjønn, som i dag brukes mest som kvinnenavn. Navnet har opprinnelse i det romerske etternavnet *Laurentius*, «fra Laurentum».

## Etymologi
Mannsnavnet *Lauren* er en variant av *[[Laurence]]*, opprinnelig et engelsk mannsnavn dannet av romerske *Laurentius*, «fra Laurentum». Laurentum var en by i antikkens Italia, og bynavnet er sannsynligvis avledet av latinske *laurus*, «laurbær».

Kvinnenavnet *Lauren* er dannet som en feminin form av *Laurence*. Merk at Laurence også er mest brukt som kvinnenavn.

*Lorena* er en variant av *Lauren*, men er også en spansk, italiensk og portugisisk form av *[[Lorraine]]*.

## Utbredelse
*Lauren* var først brukt som mannsnavn. Det ble tatt i bruk som kvinnenavn etter at skuespilleren Betty Jean Perske (1924&ndash;2014), tok *Lauren* som kunstnernavn og ble kjent gjennom filmen *To Have and Have Not* fra 1944. *Lauren* var mest populært i USA i 1980- og 1990- årene. I England var navnet mye brukt i 1990-årene.

I USA har *Lauren* vært et populært navn siden 1980-årene.

*Lauren* er i dag et vanlig kvinnenavn i mange engelsktalende navn. Formen *Lorena* er mye brukt i mange spansktalende land.

|}

*Lauren* er i dag nokså sjeldent som mannsnavn.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.
### Kvinner
* Lauren Bacall (1924&ndash;2014), amerikansk skuespiller
* Lauren Child (født 1965), engelsk forfatter
* Lauren Conrad (født 1986), amerikansk motedesigner og forfatter
* Lauren Withrow (født 1993), amerikansk fotograf
* Lauren Fisher (født 1994), amerikansk vektløfter
* Lauren Hill (født 1995), amerikansk basketballspiller
### Menn
* Lauren Etame Mayer (født 1977), kamerunsk fotballspiller

## Referanser


## Eksterne lenker
It’s a Long Way to Tipperary

«**It's a Long Way to Tipperary**» er varietésang- og marsj første gang framført av Jack Judge i 1912 og skrevet Judge og Harry Williams (Henry James Williams), selv om forfatterskapet til sangen lenge har vært omstridt.

Den ble spilt inn i 1914 av den irske tenoren John McCormack. Den ble brukt som en marsjsang blant soldater i første verdenskrig og huskes som en sang fra den krigen. Et velkomstskilt, i den omtalte byen Tipperary i Irland, erklærer humoristisk «You've come a long way» med henvisning til sangen.

Refrenget lyder slik:
:*It's a long way to [[Tipperary]],*
:*It's a long way to go.*
:*It's a long way to Tipperary*
:*To the sweetest girl I know!*
:*Goodbye [[Piccadilly]],*
:*Farewell [[Leicester Square]]!*
:*It's a long, long way to Tipperary,*
:*But my heart's right there.*

Sangen ble gjort populær av The Connaught Rangers mens de marsjerte gjennom Boulogne den 13. august 1914, fulgt av *[[Daily Mail]]*s korrespondent George Curnock og rapportert 18. august samme år. Sangen ble deretter plukket opp og sunget av andre soldater i den britiske hæren.

Melodien er også brukt i den norske barnesangen «Det er en fin ting å vinne venner».

## Referanser


## Eksterne lenker
* «It's A Long Way To Tipperary», originalinnspilling av John McCormack, *YouTube*
Varieté

**Varieté** er en særpreget slags scenefremførelse som omfatter trylling, sjonglering, akrobatikk, utbryterkunst, sketsjer og i noen tilfeller også musikk, dans og lignende scenekunster.

Berepet brukes også av og til som benevnelse på scenebasert sirkusunderholdning og om sirkusforestillinger som ikke inneholder dressurnumre.

## Se også
*Kabaret
* Vaudeville
* Revy
*Show
* Sirkus 
* Nysirkus 
*Burlesk

## Varietéartister
* Malte Knapps hjemmeside
* Richardos (Richard Ljungman) hjemmeside

## Litteratur
* Berthelsen, Herman: *[https://web.archive.org/web/20150711204108/http://www.oslomuseum.no/images/stories/PDFer/Byminner/Byminner%20nr%203%20-%202010%20-%20web.pdf På varieté i hovedstaden]* i Byminner nr.3-2010, s.12-25
Henrik Nielssøn

**Henrik Nielssøn** (ca. 1500–1567) var en norsk geistlig.

## Biografi
Henrik var utenomekteskapelig sønn av riksråd Nils Henriksson. Han studerte fra 1518 i Rostock, og deretter fikk han, som født utenfor ekteskap, pavelig dispensasjon til å virke som kannik ved Nidaros domkapittel. Han ble etterhvert sokneprest til Inderøy.

Henrik var utpreget antidansk og prosvensk.

Henriks uekteskapelige sønn Christopher Henrikssøn var sokneprest til Stjørdal, og Henriks datter, som også var uekteskapelig og hvis navn er ukjent for ettertiden, ble gift med farens etterfølger som kannik og sokneprest. Henrik hadde gode forbindelser med sin fars familie, og han var formynder for nevøen Aage Bielke, halvsøsteren Lucie Nielsdatters sønn, da denne i en alder av sju år arvet Austråttborgen etter sin far.

## Referanser


## Litteratur
* Oscar Albert Johnsen. «Henrik Nielssøn» I: *Norsk biografisk leksikon*; 1. utg.; bd 10; 1949
Mirnyj (Arkhangelsk oblast)

**Mirnyj** (russisk: Ми́рный, direkte oversatt: *fredfull*) er en lukket by i Arkhangelsk oblast i Russland, som betjener den nærliggende Plesetsk kosmodrom. Byen hadde .

Byen ble grunnlagt i 1957 som en bosetning for ansatte ved utskytningsramper for ballistiske missiler, og fikk status som lukket by i 1966 i samband med utbyggingen av kosmodromen.

## Demografi
Befolkningsutvikling:
:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jens Tillufssøn Bjelke

**Jens Tillufssøn Bjelke** (fødselsår ukjent, død i København 14. oktober 1559) var en dansk-norsk adelsmann og lensherre av skånsk opphav. Sammen med sin hustru Lucie var han eier av Austråttborgen fra 1540/1552 til sin død.

Hans foreldre var *Thilluf Josefssøn* til Gyllarp og *Gunhild Ovesdatter Bing*. Jens er første gang nevnt som sekretær for biskopen i Lund i 1534. Han kom til Norge i 1537 i Christoffer Huitfeldts tjeneste, og mottok Holms kloster som lønn for sine tjenester. Han byttet Holm med Tautra, og ble dertil lensherre over Jemtland fra 1542. 

Han må tidlig ha kommet i kontakt med Nils Henriksson og Fru Inger til Austråtts datter Lucie, som på den tiden var sosialt skandalisert etter sitt barn med svogeren Niels Lykke. Jens og Lucie giftet seg senest i 1540, og kort til etter skriver han seg «*til Austrått*». Overdragelsen av Austråttborgen fra Inger til dem ble stadfestet av kongen i 1552. Det har vært spekulert i om Lucies skandale var årsaken til at Jens, som var av lavadelig byrd, ble vurdert som «god nok» for henne. 

Lucie druknet i 1555 og Jens selv døde fire år etter. Sønnen *Åge Bjelke* (1552–1603), som var den yngste av parets fem sønner, overtok Austråttborgen i en alder av 7 år. Åges onkel Henrik Nielssøn var hans formynder.

## Referanser


## Litteratur
* Oscar Albert Johnsen. «Jens Tillufssøn Bjelke» I: *Norsk biografisk leksikon*; 1. utg.; bd 1; 1923
Gustaf Tenggren

**Gustaf Adolf Tenggren** (født 3. november 1896 i bygda Magra i Västergötland i Sverige, død 9. april 1970 i tettstedet Dogfish Head i Maine i USA) var en svensk illustratør og animatør. Han var ateliersjef hos det amerikanske The Walt Disney Company da selskapet lagde tegnefilmene *[[Snehvit og de syv dverger]]* (1937), *[[Pinocchio (1940)|Pinocchio]]* (1940), *[[Fantasia (film)|Fantasia]]* (1940) og *[[Bambi (film)|Bambi]]* (1942).

## Liv og arbeid
Faren til Gustaf Tenggren utvandret til USA da sønnen var to år, og gutten vokste opp hos farfaren Johan Teng i Sverige. Han studerte ved Valands konstskola og etterfulgte den svenske eventyrtegneren John Bauer som illustratør for den populære bokserien *Bland tomtar och troll* i 1916 og fortsatte med det fram til 1925. Han var blant andre inspirert av den engelske bokillustratøren Arthur Rackham. I 1920 emigrerte Tenggren til USA og innledet en karriere som avis-, reklame- og plakattegner før han tilpasset stilen etter den amerikanske moten. Gustaf Tenggren illustrerte ei rekke eventyrbøker, og en kan ofte se svenske gjenstander som kurbits-malte moraklokker i bakgrunnen i hans eventyrillustrasjoner. I 1936 ble han ansatt av Walt Disney, der han som *concept artist* særlig lagde inspirasjonstegninger til bakgrunnsmiljøer i tegnefilm fram til 1940. Dokkemakeren Gepetto i Pinocchio skal ha mange trekk som minner om Gustafs farfar. Det har også blitt sagt at den berømte scenen der Bambi sklir på isen skal ha blitt hentet fra Tenggrens barndomsopplevelser på innsjøen Anten nordvest for Alingsås. 

Tegngren etablerte seg deretter som illustratør av barnebøker. Han tegnet blant annet til Janette Sebring Lowreys *The Poky Little Puppy* som kom ut  i 1942 som én av de tolv første bildebøkene i Simon and Schusters populære billigbokserie *Little Golden Books*. Fram til 2001 var det i USA solgt i alt 15 millioner eksemplarer av denne boka, som dermed ble rangert som landets mestselgende barnebok. *The Poky Little Puppy* kom på norsk som *Vimsekoppen* i 1954 i serien *[[Tidens gullbøker]]*, oversatt av Alf Prøysen. Flere bøker fikk seinere navn etter Gustaf Tenggren, for eksempel *The Tenggren Tell-It-Again Book*, *The Tenggren Story Book*, *Tenggren's Cowboys and Indians*, *Tenggren's Thumbelina*, *Tenggren's Jack and the Beanstalk* og *Tenggren's Mother Goose*.

Gustaf Tenggren dro aldri tilbake til Sverige, men samlet en mengde antikviteter som han testamenterte til Dalarnas museum i Falun, der de utgjør en egen avdeling. Flere av tegningene hans ble gitt til Kerlan Collection of Children's Literature ved University of Minnesota.

Tenggren var gift med Anna Tenggren-Brink.

Den amerikanske popkunstneren Jim Dine har laget en 9 meter høy Pinocchio-statue i bronse som det er planer om å reise i Borås til minne om Tenggren som ble født like nord for byen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Västgöten som ritade sagofigurer åt Walt Disney'' (på svensk)
* BPIB - Om Tenggren med bildekesempler (på engelsk) 
* ASIFA – Gustaf Tengren (på engelsk)
* Illustrasjoner av Tenggren til ''Grimms eventyr'' (på engelsk)
*