open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Belmont (Sutton)

**Belmont** er et forstadsområde i distriktet Sutton i London. Stedet var inntil 1965 en landsby i Surrey, men ble i dette året innlemmet i Sutton og dermed i Stor-London. Det ligger 17,4&nbsp;km sør-sørvest for Charing Cross. Stedet har i henhold til folketellingen i 2011 en befolkning på 10 048 innbyggere.

## Historie
Belmont eksisterte ikke før på slutten av 1800-tallet. Belmonts jernbanestasjon ble åpnet i mai 1865 og ble opprinnelig kalt for «California Station» grunnet vertshuset California Arms på motsatt side av Brighton Road. Det hadde blitt bygd av John Gibbons omtrentlig i 1858. Stasjonen ble omdøpt til Belmont i 1875 og navnet ble tilknyttet landsbyen som deretter vokste opp rundt den. Den opprinnelig puben og vertshuset ble hardt skadde av tyske bombefly under den andre verdenskrig. Den nye bygningen som ble reist på samme sted, bygget i 1955, fikk navnet «The Belmont», men under ny ledelse i 2014 gikk den tilbake til sitt opprinnelige navn, The California.

## Transport
Belmont stasjon betjener tog til Sutton, Epsom Downs og London Victoria.

## Referanser


## Litteratur
* Sparkes, Roland (Desember 2009): *Belmont: A Century Ago*. Paperback. ISBN 978-0-9563424-0-9. Dette er den første boken dedikert landsbyens historie. Innledningsskapittelet gir et sammendrag av Belmonts historie og utviklingen i viktoriansk tid og til tidlig på 1900-tallet. Forfatteren Sparkes er også en del av Belmonts gruppe for lokalhistorie som ble etablert i 2009.

## Eksterne lenker
* Belmont Local History group , lokalhistorie
* Kart over Belmont, Streetmap.co.uk
Benhilton

**Benhilton** er et forstadsområde og kirkesogn nord i distriktet Sutton i London, øst for Sutton High Street. Det er dominert av allehelgenkirken All Saints Church er listet som bevaringsverdig bygning i kategori II* grunnet av spesiell betydning eller regional interesse. den er formgitt av Samuel Sanders Teulon i en nygotisk stil  og ble åpnet i 1863. Stedet består for det meste av boligområder, men små grupper av lokale butikker er på motsatt side av Sutton Green, rundt Sutton Common jernbanestasjon og i nord for Angel Hill.

## Referanser
Bell Green (London)

**Bell Green** er et område i distriktet Lewisham i sørlige London. Det ligger mellom Perry Vale og Bellingham.

Området er kjent for Bell Green Gas Works, også kjent som South Suburban Gaw Works. Dette var et av de store gassverkene som fra midten av 1800-tallet forsynte London med gass. Området var kjent for sin produksjon av gass og for fattigdommen til de lokale arbeiderne i det som erforamtoren Charles Booth kalte «det ene virkelige fattige distriktet i dette kvarteret av London.»  Gassverket ble nedlagt i 1968 etter overgangen til naturgass fra Nordsjøen. Hele området ble nyutviklet, og det er nå flere butikker på eiendommen; noen av gassverkets bygninger er bevart.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bell Green, Lewisham, Ordnance Survey, med kart, informasjon og bilder
Torleiv Anda

**Torleiv Anda** (født 22. april 1921 i Nedstrand, død 18. september 2013 i Mandal) var en norsk diplomat. Han var redaktør og pressesekretær i Utenriksdepartementet i 1950-årene. Siden arbeidet han flere steder på norske ambassader i utlandet. Hans siste oppdrag var som ambassadør i Israel fra 1984 til 1989. Han skapte i denne perioden medieoppmerksomhet da han i 1988 sammenlignet den israelske fremtreden i de okkuperte områder med den tyske okkupasjon av Norge. Uttalelsen førte til at han ble kalt inn på teppet hos utenriksråden i det israelske utenriksdepartement. Han var i denne perioden med på å opprette kontakt mellom den norske ambassaden og den politiske ledelsen for palestinerne.

Torleiv Anda var elev ved Kongsgård skole i Stavanger.Han tok cand.mag.-eksamen i 1948 og tilbragte sine tre første yrkesår i Sosialdepartementet, før han kom til Utenriksdepartementets presseavdeling. I 1959 ble Anda presseattaché ved den norske Washington-ambassade og derefter i Bonn. Efter ambassaderådtiden i London kom han hjem til UD hvor han ble byråsjef og derefter fikk underdirektørjobb i presseavdelingen, i Tim Greves sjefstid. Han var deretter ambassadør i Peking, Australia og sist Israel. Han hadde i tiden i Israel nære og gode kontakter med den politiske ledelsen for palestinerne i de israelskokkuperte områdene Vestbredden og Gazastripen. Han hevdet selv at den som kanskje fremfor alt hadde hjulpet ham å opprette dette kontaktnettet, var den palestinsk pressemann, redaktør Hanna Siniora i Jerusalem-avisen Al-Fajr. Anda hadde opprinnelig et ukritisk syn på Israel, men i løpet at tiden som ambassadør i landet snudde det til sterk skepsis, og tilsvarende sympati for palestinernes sak.

Som pensjonist bosatte han seg i Mandal, hvor han også engasjerte seg i lokalpolitikken som representant for Arbeiderpartiet og i Lions.

Han satt i tysk konsentrasjonsleir under andre verdenskrigen.

I 1980 ble han av kongen utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.

Hav gav i 1989 ut *Intifada: opprør mot Israel,* en svært kritisk bok om landets metoder overfor palestinerne under den første intifada.

## Bibliografi
* 

## Referanser
Det sovjetiske Bronsesoldat-monumentet i Tallinn

**Bronsesoldaten** (estisk: *Pronkssõdur*), eller **Tõnismäemonumentet**, er et stalinistisk monument bestående av en statue som forestiller en soldat i sovjet-stalinistisk militæruniform. Statuen ble reist i det sentrale Tallinn i Estland som et minnesmerke over Den røde armés erobring av de baltiske landene i 1944, og anses av esterne som et symbol på den sovjetiske okkupasjonen som varte frem til 1991.

Den 27. april 2007 meddelte de estiske myndighetene at de hadde flyttet statuen fra sin plass; den 30. april ble monumentet satt opp igjen på en militær kirkegård. Beslutningen ble mislikt av Estlands store russiske minoritet, og voldsomme protester utbrøt som en følge av det, senere kjent som Bronsenatten. Russland truet med sanksjoner mot Estland og anklaget estlenderne for å være «fascister».

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vikeså

**Vikeså** er et tettsted og administrasjonssenteret i Bjerkreim kommune, sør i Rogaland. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger ved Europavei 39 et par mil sør for Ålgård. Fra Vikeså går riksvei 503 til Byrkjedal i Gjesdal kommune.

## FN-parken
Like sør for sentrum ligger en FN-park med en bauta til minne om den første norske soldaten som omkom i en FN-operasjon. Det skjedde da Annbjørn Gjedrem fra Bjerkreim ble skutt ned med harpunliknende gjenstand under vakttjeneste mens han var soldat i DanNor III. Tidligere FN-ambassadør Ole Ålgård stod for avdukingen av minnebautaen, som var reist av Rogaland FN-Veteranforening, på FN-dagen i 1994. I 2005 ble det reist åtte miniatyrbautaer over de andre fra Rogaland som har mistet livet i FN-tjeneste.

## Referanser
Kardinal (andre betydninger)

**Kardinal** kan sikte til:

* Kardinal, en katolsk embetsmann
* Kardinaler, en gruppe spurvefugler
* Kardinal (sommerfugl), et insekt
* Kardinalbiller, en gruppe biller
* Kardinalfisker, en gruppe piggfinnefisker
* Kardinaltetra, en fisk

* Kardinaltall
** Kardinalitet
Fylkesvei 5697

**Fylkesvei 5697** går mellom Lending og Sandvik i Kinn kommune, med armer til Holmesund og til Kalsvik.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 543 (Sogn og Fjordane).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Judas’ brev

**Judas' brev** er ett av de såkalte katolske brev og er i den kanoniske rekkefølgen den 26. boken i Det nye testamente. Ifølge teksten selv er brevet skrevet av «Judas, Jesu Kristi tjener og Jakobs bror», som tradisjonelt har vært tolket som Jesu bror Judas. Det er i så fall skrevet mellom år 68 og 80.

I moderne bibelforskning er det regnet for sannsynlig at brevet er yngre, og at forfatteren ikke kan være noen fra Jesu egen generasjon. Det store flertallet forskere daterer brevet til rundt år 100.

## Referanser


## Litteratur
* Helge Fauskanger *Det nye testamente - ny oversettelse tekstene slik de opprinnelig ble skrevet*, 2015 [kritisk, kommentert utgave] Juritzen 2015 ISBN 9788282055949 
* Gerhardson, Birger: *En bok om nya testamentet*. Kristianstad 1993

## Eksterne lenker
* Bibelen Oversettelsene av 2005 & 1978/85
Fylkesvei 511 (Sogn og Fjordane)

**Fylkesvei 511 i [[Sogn og Fjordane]]** gikk mellom Hove bru og Øydebust i Naustdal. Veiens lengde var 4,5&nbsp;km.

2019 ble veien erstattet av fylkesvei 5692 og fylkesvei 5693.

## Kommuner og knutepunkter

* Hove bru
*Arm fra Hove bru til  Indrekvam bru (4,0&nbsp;km)
*Endepunkt Øydebust

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Fylkesvei 5694

**Fylkesvei 5694** går mellom Byrkjeflot og Nyheim i Sunnfjord.

Før Naustdalstunnelen ble tatt i bruk 1995 var strekningen mellom Åmotsstølane og Nyheim del av riksvei 5.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 513 (Sogn og Fjordane).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Aleksij II

**Aleksij II** (borgerlig navn *Aleksej Mikhajlovitsj Ridiger*, russisk Алексий II resp. Алексей Михайлович Ридигер; 1929–2008) var fra 1990 til 2008 russisk-ortodoks patriark av Moskva og hele Russland, og dermed overhode for den russisk-ortodokse kirke. Han var den 15. innehaveren av tittelen.

Aleksej Ridiger ble født som sønn av den tysk-baltiske Mikhail Aleksandrovitsj Rüdiger (Михаил Александрович Ридигер) og Jelena Iosifovna Pisareva (Елена Иосифовна Писарева). Familien var dypt troende og dro flere ganger årlig på pilegrimsreise til klostre i regionen. Faren ble viet til diakon i 1940 og senere til prest.

## CV
* 1947–1949: Studier ved Leningrad teologiske seminar
* 17. april 1950: Presteviet og utnevnt til sokneprest ved Kristi åpenbaringskirke i Jõhvi, ca. 16 mil øst for Tallinn
* 1953: Cand.theol. etter avlagt eksamen ved Leningrad teologiske akademi
* 15. juli 1957: Sokneprest ved Maria himmelfart-katedralen i Tartu og prost i Tartu.
* 17. august 1958: Utnevnt til overprest (&#1087;&#1088;&#1086;&#1090;&#1086;&#1080;&#1077;&#1088;&#1077;&#1081;)
* 30. mars 1959: Prost av det sammenslåtte prostiet Tartu-Viljandi
* 3. mars 1961: Viet til munk
* 21. august 1961: Utnevnt til arkimandritt
* 3. september 1961: Viet til biskop av Tallinn og Estland
* 14. november 1961: Viseformann for Moskvapatriarkatets eksterne relasjoner
* 23. juni 1964: Erkebiskop av Tallinn og Estland
* 22. desember 1964: Kansler ved Moskvapatriarkatet og permanent medlem av den hellige synode
* 25. februar 1968: Metropolitt av Tallinn og Estland
* 23. desember 1980: Viseformann i arrangementskomiteen for feiringen av 1000-års jubileet for kristningen av Russland (1988)
* 29. juni 1986: Metropolitt av Leningrad og Novgorod
* 7. juni 1990: Valgt til patriark av Moskva og hele Russland

## Referanser
Moe Szyslak

**Morris** «**Moe**» **Lester Szyslak** (uttalt //) er en fiktiv figur i den animerte TV-serien *[[Simpsons]]*. Figuren får stemme av Hank Azaria og Christopher Collins. 

Moe eier og driver en bar i Springfield under navnet Moe's Tavern. Som Homers trener i boksing, viser Moe fotografier fra hans egen bokse-karriere som semi-profesjonell bokser, og uttalte at hans eget stygge utseende var et resultat av boksing.

Moe blir ofte fremstilt med en ubehagelig personlighet: Han har et voldsomt temperament, oppfører seg arrogant og lite diplomatisk måte å snakke på. Han har en årlig tradisjon hver eneste jul med selvmordsforsøk, men forsøkene hans mislykkes hver gang (for eksempel å lande på en luftballong, etter å ha hoppet fra et fly)

Han blir ofte irritert, og truer ofte de som sitter ved baren hans med et hagle som han har stående ved- bar-disken. Men han kan også være veldig godtroende, og Bart Simpsons uendelige kjede av vellykkede tulle-samtaler til baren hans er spesielt opprørende for ham. Noen ganger er det imidlertid også vist at han har en sentimental og omsorgsfull side. For eksempel å lese høyt for syke barn eller hjemløse, selv om han holder denne oppførselen hemmelig for vennene sine.

Moe har et nesten ikke-eksisterende kjærlighetsliv, som regel på grunn av hans vulgaritet og hans stygge utseende. Til tross for dette har han også hatt en rekke romantiske opplevelser, inkludert med en servitrise Collette. Han har også et forhold, og ønsket å gifte seg med, en dverg ved navn Maya. Men Moe klarte aldri å tilpasse seg høydeforskjellen mellom dem. Hans store kjærlighet var kona til Homer, Marge, som Moe kaller for *Midge*. Men han har også vært sammen med Edna Krabappel, samt Marges søster Selma Bouvier. Moe hadde en kort karriere som film-skuespiller etter en plastisk operasjon. Men denne karrieren endte da en av kulissene falt over ansiktet hans, og gjorde ham stygg igjen. 

Da han var liten var han skuespiller, men han ble sparket ut da han drepte en med-skuespiller. Dette får vi vite i episoden «Radioactive Man».
Bart tulleringer ofte til han. Moes etniske opprinnelse forandrer seg hele tiden i løpet av  showet.  Det er usikkert hvor Moe egentlig kommer fra, men i sesong 5 episode 7 sier Moe fra fortiden hvorfor han ikke snakker med italiensk aksent lenger. I en annen episode sier Moe at han er nederlandsk, og han påstår at hans bestefar opprinnelig kom fra Irland. Men senere beskriver Moe seg selv som halvt armensk. Men i en senere sesong påstår Moe at han ble født i Indiana. I likhet med Moes etniske opprinnelse, blir hans fulle navn også forandret i løpet av hele TV-serien. Han blir blant annet kalt «Morris» av en elsker.
Elling Reitan

**Jann Elling Reitan** (født 20. juli 1949 i Trondheim) utdannet innen litteraturhistorie og filosofi ved Universitetet i Oslo, er en norsk lektor og maler.

Reitan er oppvokst i Agdenes. Han var elev hos Odd Nerdrum i årene 1982-87, og er inspirert av blant andre Jens Johannessen. Elling Reitan var Nobelkunstner i år 2000.
## Utstillinger
* Debut 1987 på Galleri Profil i Bergen og Ariel Gallery i New York.
* B.A. Mathisen Kunsthandel, Oslo.
* Søgne Gamle Prestegård.
* Galleri Amare, Stavanger.
* Jølstra-museet, Sogn.
* Galleri AG, Hamar.
* Diverse utstillinger i Tyskland, Sveits og Canada. Dessuten utstillinger i New York.
* Kollektive utstillinger i Norge, USA, Canada, Singapore og Wien.

## Referanser
Namdal prosti

:*For det historiske prostiet, se [[Namdalen prosti]].*

**Namdal prosti** er et prosti i Nidaros bispedømme  i Den norske kirke. Prosten har sete i Namsos.

Prostiet ble opprettet i 1973, og omfattet kirkesognene i Indre Namdal prosti, med unntak av Snåsa prestegjeld overført til Nord-Innherred prosti, samt Flatanger og Fosnes prestegjeld fra Ytre Namdal prosti.

Fra 1. juli 2015 ble Nærøy prosti lagt ned og slått sammen med Namdal under navnet Namdal prosti. Sognene Kolvereid, Foldereid, Leka, Gravvik og Vikna ble da en del av Namdal prosti.

## Sogn i Namdal prosti

Prostiet er inndelt i sogn.
*I Namsos kommune			
**Namsos sogn
**Klinga sogn
**Vemundvik sogn
**Otterøy sogn

*I Fosnes kommune				
**Fosnes sogn	

*I Lierne kommune
**Nordli sogn
**Sørli sogn

*I Namsskogan kommune
**Namsskogan sogn

*I Røyrvik kommune
**Røyrvik sogn

*I Grong kommune
**Grong sogn
**Harran sogn

*I Overhalla kommune
**Overhalla sogn 

*I Høylandet kommune
**Høylandet sogn

*I Flatanger kommune
**Flatanger sogn

*I Nærøy kommune
**Nærøy sogn
**Kolvereid sogn
**Foldereid sogn
**Gravvik sogn

*I Leka kommune
**Leka sogn

*I Vikna kommune
**Vikna sogn

## Historiske prestegjeld
Prestegjeld inntil disse ble utfaset:
*Fra Indre Namdal prosti 1973:*
* Lierne
* Grong
* Overhalla
* Namsos
*Fra Ytre Namdal prosti 1973:*
* Flatanger
* Fosnes
*I Nærøy prosti:*
* Kolvereid
* Nærøy
* Vikna
* Leka

## Referanser


## Eksterne lenker
* Prostiet på kirken.no
Johannes’ første brev

**Johannes' første brev** er tradisjonelt ett av de såkalte katolske brev og er i den kanoniske rekkefølgen den 23. boken i Det nye testamente. Brevet regnes videre med blant «de johanneiske skrifter» – blant hvilke man regner Evangeliet etter Johannes, de tre Johannesbrevene og i mange kretser også Johannes' åpenbaring.

Skriftet er ikke formulert som noe brev, men virker som et manifest om kristendommen. Forfatteren har hatt gresk som morsmål, og bruker så mange av de samme uttrykkene som Johannesevangeliet at det trolig har samme forfatter.

I brevet advares mot «den doketiske vranglære», men verken brevets forfatter eller adressat er kjent. Manglende stilistiske brevkjennetegn tyder på at dette slett ikke ble skrevet som et brev med en bestemt mottaker – men som et advarende skrift mot vranglære. Brevet anses som forfattet av samme person – eller krets – som de andre johanneiske skrifter (se Evangeliet etter Johannes for mer om forfatterspørsmålet).

For evangelisten Johannes er det evige liv allerede til stede, mens apokalyptikeren Johannes er opptatt av fremtiden. Det er også merkbar forskjell på Åpenbaringens ubehjelpsomme jødegreske formuleringer, i kontrast til språkføringen i Johannesevangeliet og Johannesbrevene. Dette kunne forklares med avstand i tid, om Åpenbaringen ble skrevet rundt år 69, ca tyve år før de andre johanneiske skriftene, slik at apostelen i løpet av sitt opphold i Efesos var blitt flinkere i gresk. Men hvis man etter kirkelig tradisjon tidfester Åpenbaringen til 90-tallet, må Johannes ha brukt en greskkyndig skriver. Ellers kan ikke Johannesskriftene tilskrives samme forfatter.

Det er vanlig å anta at Johannes' første brev ble skrevet mot slutten av det første århundre, men dateringen er usikker.

## ''Comma Johanneum''
1. Joh. 5,7-8 er et omdiskutert senere innskudd, kjent som *comma Johanneum*: «*For det er tre som vitner: Ånden, vannet og blodet, og disse tre samstemmer.*»

I norske bibler fra før 1904 står det slik: «*Thi de ere Tre, som vidne i Himmelen: Faderen, [[Logos|Ordet]] og [[den hellige ånd|den Hellig-Aand]], og disse Tre ere Eet; og de ere Tre, som vidne paa Jorden: Aanden og Vandet og Blodet, og disse Tre vorde Eet.*» I  engelskspråklige bibeloversettelser er det tilsvarende; den lange formuleringen finnes bare i *[[King James Version|Kong James' bibel]]* fra 1611 og dens gjenopptrykk, mens andre oversettelser bare har den korte versjonen. Tilføyelsen er kjent fra sent på 300-tallet, og siden den primært finnes i bibeltekster på latin, menes den å stamme fra Nord-Afrika eller Spania som et innlegg i diskusjonen om treenighetens natur. Den katolske kirke forbød i 1897 å dra ordlyden i tvil, men i 1927 ble forbudet opphevet.

## Referanser


## Litteratur
* Helge Fauskanger: *Det nye testamente - ny oversettelse tekstene slik de opprinnelig ble skrevet*, 2015 [kritisk, kommentert utgave] Juritzen 2015 ISBN 9788282055949 
* Noack, Bent: *Det nye Testamente og de første kristne årtier*. Gad Forlag, København, 1973 (3. utgave, 11. opplag 1997)

## Eksterne lenker
* Bibelen, Johannes' første brev Oversettelse av 2011
Bellingham (London)

**Bellingham** er et område i distriktet Lewisham i sørøstlige London. Det ligger ved elven Ravensbourne sør for Catford og nordvest for Beckenham. Området avgrenses mot øst og vest av jernbanelinjer fra Catford, og i sør av Southend Lane. Elven Ravensbourne går i rør og kanaler gjennom Bellingham.

Bebyggelsen er for det meste offentlige boliger som ble reist i 1920-årene på det som inntil da var landbrukseiendommer. Mange av boligene har blitt kjøpt av beboerne under Right to Buy Scheme, mens andre fortsatt leies ut av bydelsforvaltningen. 

## Historie
Stedet ble første gang dokumentert i et angelsaksisk charter på 900-tallet som *Beringaham*. Første ledd henviste til et personnavn, Bera eller Beora, som kan ha hatt betydningen «bjørn». Siste ledd, *–ham*, henviste til en gård eller en landbrukssamfunn. Ved 1198 ble navnet gjengitt som *Belingeham*. Endringen fra *Ber-* til *Bel-* skjedde påvirkningen av normannisk ortografi.

Alfred den stores yngste datter Ælfthryth, som ble gift med greven av Flandern, ga hele herregodset Lewisham til klosteret Abbaye Saint-Pierre i Gent i Flandern. En underdel av godset ble senere solgt til cistercienserordenens kloster Stratford Langthorne (som lå i Stratford). I mange århundrer var det liten aktivitet her, annet enn mølledrift ved elven og jordbruk i innlandet. Den nærmeste grenden var Southend, som lå noe mot sørøst.

## Referanser
Les Rita Mitsouko

**Les Rita Mitsouko** var en fransk duo som besto av det fargerike kjæresteparet Catherine Ringer og Frédéric Chichin. Bandet var kjent for sine livlige livekonserter og artige sceneantrekk. 

Duoen ble kjent med singlen *Marcia Baila*, en sang som handlet om den argentinske koreograf og danser Marcia Moretto som døde av kreft i 1981. Videoen til *Marcia Baila* ble instruert av Philippe Gautier.  
Les Rita Mitsouko hadde et suksessfylt samarbeide med den amerikanske duoen Sparks med sangene *Singing In The Shower* og *Hip Kit*, produsert av amerikaneren Tony Visconti. De fleste av Mitsoukos musikkvideoer på 80-tallet, ble regissert av  Jean-Baptiste Mondino, mens Jean-Paul Gaultier tegnet kostymer. Bandet har også samarbeidet med Iggy Pop på sangen *Easy Lover* og Serj Tankian på *Terminal Beauty*. Musikken er en blanding av punk, rock, synthpop, jazz og fransk chanson.

Fred Chichin døde av kreft i november 2007. Catherine Ringer fortsatte å turnere med musikere fra det siste albumet.

Catherine Ringer har også innspillet erotiske filmer som *La fessée ou Les mémoires de monsieur Léon maître-fesseur* (1976) og *Body Love* (1978).  

## Diskografi
*Rita Mitsouko (1984)
*No Comprendo (1986)
*Marc et Robert (1988)
*Système D (1993)
*Acoustiques (1996)
*Cool Frénésie (2000)
*Le Bestov (2001) 
*La Femme Trombone (2002)
*Les Rita Mitsouko en concert avec L'Orchestre Lamoureux (2004) 
*Variéty (2007)
*Variéty (2008) engelsk versjon

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Hjemmeside 
* Les Rita Mitsouko på YouTube
* Les Rita Mitsouko på last.fm
Klasseformasjon

**Klasseformasjon** er en betegnelse som brukes av enkelte marxistiske klasseteoretikere på en sammenslutning av individer, delvis på bakgrunn av deltakernes klassebakgrunn, delvis på bakgrunn av de klasseinteressene sammenslutningen fremmer. Begrepet er fremfor alt utviklet gjennom Erik Olin Wrights klasseteorier.
Kardinaltetra

**Kardinaltetra** er en fisk som lever i Sør-Amerika. Den er populær som akvariefisk. Kardinaltetraer vokser til omtrent  i total lengde. 

Den kan lett forveksles med neontetra men er litt større, og rødfargen på sidene går helt frem til hodet.

De fleste fiskene i akvariehandelen er viltfangede. De ville bestandene er livskraftige. Dessverre er det ikke en lett art og oppdrette, men gyteatferd kan komme i stand ved bruk av svartvannsekstrakt i akvarievannet. Kardinaltetra trenger et spesielt leksakvarium for gytingen. Eggene klekkes etter om lag ett døgn, og etter fem dager er yngelen frittsvømmende.

Navnet kardinaltetra kommer av fargen som minner om den røde kappen til kardinaler. Epitetet er en hyllest til iktyologen Herbert Axelrod.

## Eksterne lenker
*
Paulus’ brev til filipperne

**Paulus’ brev til filipperne**, også kalt **filipperbrevet**, er et av brevene som bærer apostelen Paulus’ navn, og er i den kanoniske rekkefølge den ellevte boken i Det nye testamente.  I norske bibelhenvisninger forkortes brevet etter bibelselskapets standard **«Fil»**. Det er alminnelig akseptert at det virkelig er Paulus som har skrevet dette brevet.

Brevet er sannsynligvis skrevet mellom år 60 og 62 i Roma, og er rettet til menigheten i Filippi, nordøst i den romerske provinsen Makedonia om lag ti mil fra Thessaloniki.

## Litteratur
* Helge Fauskanger *Det nye testamente - ny oversettelse tekstene slik de opprinnelig ble skrevet*, 2015 [kritisk, kommentert utgave] Juritzen 2015 ISBN 9788282055949 
* Gerhardson, Birger: *En bok om nya testamentet*. Kristianstad 1993

## Referanser


## Se også
* Det nye testamente
* Apostelen Paulus
* Jesus Kristus

## Eksterne lenker
* Bibelen Oversettelsene av 2005 & 1978/85
Blackheath (London)

**Blackheath** er et forstadsområde i sørøstlige London. Det ligger omkring en åpen, gresskledd slette (en *heath*) på grensen mellom Greenwich og Lewisham, i ytterkanten av indre London. Det ligger øst for Lewisham og sør for Greenwich. Området på sørsiden av sletten kalles Blackheath Village, på nordsiden finner man Blackheath Standard og på østsiden en liten del av Blackheath Village med Blackheath Halls.

## Stedsnavent
Stedsnavnet er nedtegnet i 1166 som Blachehedfeld i betydningen «mørkfarget lyngheier». Det er dannet fra angelsaksisk (gammelengelsk) *blæc* og *hǣth* og refererer til det åpne plassen som var møtestedet til det gamle *hundred* (herred) Blackheath i Kent (som nå har blitt helt innesluttet av Stor-London). Navnet ble senere benyttet for den viktorianske forstaden som utviklet seg på 1800-tallet og ble forlenget til områder kjent som Blackheath Park og Blackheath Vale.

Det finnes en vandrehistorie som hevder at Blackheath var knyttet til svartedauden på 1300-tallet eller pesten i London i 1665. En annen ide er at Blackheath fikk sitt navn fra dets bruk av gravhull går helt tilbake til middelalderen da stedet bortimot sikkert ble benyttet for å kvitte seg med døde under svartedauden i massegraver. Bortimot hvert eneste sted i London har en lokal tradisjon om slike graver under eksempelvis den lokale skolen eller butikken. De var uansett svært mange og det store antallet av lik førte til at de tradisjonelle kirkegårdene raskt ble overfylt, eller som en samtidige skrev, *overstuft*.

## Historie
Romerne anla et lite samfunn på stedet, som ligger langs Watling Street. I middelalderen opplevde Blackheath å bli et samlingssted for både bondeopprøret i 1381 og Jack Cades opprør i Kent i 1450. Senere kom også flere opprørere dit; den 17. juni 1497 ble korniske opprørere slått i slaget ved Deptford Bridge, som også har blitt kalt slaget ved Blackheath. På 1600-tallet var området plaget av landeveisrøvere som stoppet trafikk på Watling Street.

På slutten av 1700-tallet begynte byggingen av Blackheath Park på eiendommen kjent som Cator Estate. Det eksklusive boligområdet ble grunnlagt av John Cator, og ligger øst for Blackheath Village. Det er mange gode eksempler på georgiansk og viktoriansk arkitektur, samt noen senere bygninger. Eiendommen tilhørte tidligere sir John Morden, som også eide Morden College sørøst for sletten.

## Referanser


## Eksterne lenker

*The Blackheath Society
Grong bygdemuseum

**Grong Bygdamuseum** er et kulturhistorisk bygdemuseum i Grong, Nord-Trøndelag. Museet ligger på Bergsmo, 6 km fra Grong sentrum langs fylkesvei 760. Museet er en del av ansvaret til de konsoliderte Museet Midt i Namdalen.

Hovedbygningen er *Bergsmolåna* fra 1833, som viser hvordan hovedbygningen på en gård i Grong var innredet og utstyrt på 1800-tallet. Øvrige bygninger er ei ferjemannstue fra Mediå, stabbur, bakerhus og smie.

## Referanser
Johannes’ tredje brev

**Johannes' tredje brev** er tradisjonelt ett av de såkalte katolske brev og er i den kanoniske rekkefølgen den 25. boken i Det nye testamente. Brevet regnes videre med blant «de johanneiske skrifter» – blant hvilke man regner Evangeliet etter Johannes, de tre Johannesbrevene og i mange kretser også Johannes' åpenbaring.

Av de tre Johannesbrevene er dette det som med størst tydelighet presenterer seg som et virkelig brev, stilet til en enkelt person – Gaius, og med et bestemt siktemål: Å anbefale to omreisende kristne forkynnere for en bestemt menighet. Johannes' tredje brev gir et innblikk i den historiske situasjon for de kristne på denne tiden, og særlig i forholdet mellom de omreisende kristne forkynnere og menighetenes fastboende ledere.

Det er vanlig blant forskere å mene at brevet er forfattet av samme person – eller krets – som de andre johanneiske skrifter (se Evangeliet etter Johannes for mer om forfatterspørsmålet). Unntaket er kanskje Johannes' åpenbaring, der det er vanskeligere å få øye på de språklige og tematiske likheter man ellers finner mellom evangeliet og brevene.

Dateringen av Johannes' tredje brev er usikker, men det er vanlig å anta at det er skrevet omkring år 100.

## Litteratur
* Helge Fauskanger *Det nye testamente - ny oversettelse tekstene slik de opprinnelig ble skrevet*, 2015 [kritisk, kommentert utgave] Juritzen 2015 ISBN 9788282055949 
* Noack, Bent: *Det nye Testamente og de første kristne årtier*. Gad Forlag, København, 1973 (3. utgave, 11. opplag 1997)

## Eksterne lenker
* Bibelen, Johannes' tredje brev Oversettelse av 2011
Skivetetra

**Skivetetra** er en fisk fra Sør-Amerika som er beslektet med pirayaer.
Den lever i Tapajós, en sideelv til Amazonas i Brasil.

Den holdes ofte i akvarier. Den blir opptil 15&nbsp;cm lang.
Dette er en fredelig stimfisk som stort sett holder seg i de midtre og øvre vannlagene. Skivetetra lever i mer enn 10 år. En voksen fisk sprer ca. 2000 egg av gangen. Den leker i bløtt, varmt vann i dempet lys.

Skivetetra foretrekker en pH på 5-7, en hardhet opp til 15 dGH og en temperatur mellom 24 og 28&nbsp;°C. De eter nesten bare planter, og i fangenskap vil de ofte sette til livs alle plantene i akvariet. 
De tar også små insekter og andre smådyr.

## Eksterne lenker
* 
*
8. etappe i Tour de France 2004

## [[Lamballe]] – [[Quimper]]

***Etappe: 8
***Dato: 11. juli
***Lengde: 168 km
***Norske resultater:
*1. Thor Hushovd
*110. Kurt Asle Arvesen

Etappen på 168 km inneholdt en tredje- og tre fjerdekategori-stigninger. På slutten av etappen skjedde det en massevelt bakerst i feltet fordi en hund løp over veien. Det ble en massespurt hvor Thor Hushovd vant etappen foran Kim Kirchen Luxembourg med Erik Zabel på 3.-plass.

## Sprint og klatrepasseringer
### 1. sprint (Moncontour)
Etter 14 km

### 2. sprint (Carhaix-Plouguer)
Etter 104 km

### 3. sprint (Châteauneuf-du-Faou)
Etter 131 km

### 1. klatring (Côte de Mur-de-Bretagne)
3. kategori stigning etter 51 km.

### 2. klatring (Côte de Saint-Mayeux)
4. kategori stigning etter 54,5 km.

### 3. klatring (Côte de Ménez-Kuz)
4. kategori stigning etter 127,5 km.

### 4. klatring (Côte de L'Enseigne Verte)
4. kategori stigning etter 142,5 km.

## Eksterne lenker
* Etappebeskrivelse og recap  på turnstep.com
Sitrontetra

**Sitrontetra**, også kalt **champagnetetra**, er en art tropiske ferskvannsfisk som blir opp til 5&nbsp;cm lang. Den ble tilgjengelig i akvariehandelen i 1932.

Kjønnet til voksne fisk kan avgjøres ved å se på den svarte ytterkanten på gattfinnen. Hos hunner er dette en tynn svart strek. Hos hanner, spesielt hos alfahanner, er kanten mye tykkere. Hos lekende alfahanner kan den dekke opptil en tredjedel av gattfinnen.

I naturen lever denne fisken i klart vann med moderat strøm. Den holder seg på grunt vann, i nærheten av vannplantebed. Vannet er litt surt og hardheten er lav. Stimene omfatter flere tusen individer, hvor de svarte og gule fargetegningene gjør det vanskelig å følge ett enkelt individ med øynene. Den holder seg stort sett i midtre og lavre midtre vannlag.

De trives best i et beplantet akvarium, hvor de bør holdes i stim på minimum seks individer. Hvis man har plass til det, er enda flere fisk å foretrekke, da arten viser en klar tendens til å stime sammen ved enhver anledning. I et beplantet akvarium viser sitrontetraen klarere farger &ndash; unge eksemplarer i ubeplantede akvarier i zoo-butikken virker ofte «utvasket» i fargene.

Vannet i akvariet bør ha en hardhet på under 8° dH og være litt surt (pH 6,0 – 7,4, ideelt 6,6).
Temperaturen bør ligge mellom 21&nbsp;°C og 28&nbsp;°C, men de tåler temperaturer opp til 32&nbsp;°C i lange perioder hvis vannet er oksygenrikt. En pH på 8 eller høyere, eller for hardt vann, kan være livsfarlig for denne fisken.

Den tar det meste av fôr den blir tilbudt.
Den kan leve opp til åtte år i akvarium, men seks år er mer vanlig.

## Eksterne lenker
* 
*
Svart neontetra

**Svart neontetra** er en fisk fra Brasil. Den har en typisk avlang tetra-form på kroppen, og har to langsgående striper, en hvit over en svart. Øynene har to tynne, men tydelige fargebånd over toppen, rødt over gult. Den blir ca. 4&nbsp;cm lang.
På tross av navnet er den ikke spesielt lik neontetraen, som tilhører en annen slekt.

Den livnærer seg på små virvelløse dyr og planter.
Den er ofte holdt i hobbyakvarier.
Den kalles noen ganger for svart tetra, men dette navnet hører til en annen art, *Gymnocorymbus ternetzi*.

De bør holdes i bløtt surt vann. Karet bør inneholde levende planter, mørkt bunnlag og åpne svømmeområder. De bør holdes i grupper på minst seks individer.

De svømmer i de øvre vannlagene i akvariet, og tar ikke fôr fra bunnen. Derfor anbefales det at de holdes sammen med bunnlevende fisk (som pansermaller) slik at fôr som blir til overs blir ett opp og ikke ligger og råtner.

## Eksterne lenker
* 
*
Vinkeltetra

**Vinkeltetra** er en art med fisk fra Sør-Amerika.
Arten er populær i akvaristikken.
Den ble tidligere feilidentifisert som *Thayeria sanctaemariae* og *Thayeria obliqua*. *Thayeria obliqua* ser lik ut, men er en annen art. *Thayeria sanctaemariae* er et synonym for *Thayeria obliqua*.

Den lever av smådyr. 
Vanligvis stimer den.
I fangenskap danner den par som sprer sine mange egg mellom planter. Den kan spre opp til 1000 egg av gangen. De klekkes etter ca. 20 timer og er frittsvømmende etter fire dager.

I akvariet holdes fisken best i grupper, slik at de kan stime. Den er tolerant ovenfor pH, men foretrekker surt vann for lek.

## Eksterne lenker
* 
*
Berrylands

**Berrylands** er et forstadsområde i distriktet Kingston upon Thames i London. Det ligger 16,3 kilometer sørvest for Charing Cross. Berrylands jernbanestasjon er 24 minutter fra Waterloo stasjon med toget.

I bortimot i tusen år var området kun benyttet til landbruk, dominert av to store gårder, Berry Lodge ved grensen til Tolworth, og Berrylands nord for denne. Ved begynnelsen av 1900-tallet hadde husbygging begynte å gripe inn i landbruksområdet, og på slutten av 1920-tallet ble Berrylands aggressivt markedsført som den nye forstadshagen.

## Etymologi
Berrylands er et stedsland som feilaktig antyder «land hvor det vokser bær», men det betyr faktisk «land på en høyde» fra angelsaksisk *beorg* (jf. det moderne dialektordet *barrow* i betydningen «høyde/ås»), beslektet med norrøne *bergr*, *bjorgr* og *borgr* som har samme betydning. Siste ledd er *land* som har samme betydning på moderne engelsk som på norsk. Stedsnavnet var nedtegnet som *Berilendes* i 1126, og som *Berulind* i 1148, og i nyere tid som *Barrilands* i 1378. Herregodset la Bergh ble nedtegnet i 1241 og en bevilgning på inngjerding av land ved Berowe ble gitt i 1439.

## Referanser
Maurice Guigue

**Maurice Guigue** (født 4. august 1912, død 27. februar 2011) var en fransk fotballdommer. Han dømte fire kamper i fotball-VM 1958, blant annet finalen mellom vertsnasjonen  og . Han var den andre franskmannen, etter Georges Capdeville, som dømte en VM-finale. 

Han døde 27. februar 2011, 98 år gammel.

## Se også

* Liste over fotballdommere som har dømt VM-finalen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
A. de Fussigny

**A. de Fussigny** er et konjakkhus. Huset ligger Jarnac i Cognac. De har ikke vinmarker, så de er en negociant.

## Historie
A. de Fussigny er ganske nytt hus. **Alain-Louis Royer** var arving i et annet konjakkhus, *Louis Royer*, et familieeid hus med røtter tilbake til 1700-tallet, selv om det fikk sitt navn i 1853. Royer produserte i 4 generasjoner konjakk av enkel kvalitet, særlig rettet mot grossistmarkedet. Alain Royer hadde et annet syn på hvordan han ville drive huset, og begynte på slutten av 1970-tallet å produsere konjakk med høyere alder og kvalitet, selv om resten av familien ønsket å fortsette som storprodusent av enkel konjakk. 

Som følge av dette var det en større familiekrangel. I 1986-87 valgte Alain Royer derfor å bryte ut av familiebedriften, sammen sin kone Anne-Marie, og etablere sitt eget konjakkhus. Anne-Marie het tidligere Fussigny; hun er etterkommer etter den franske vinbonden, agronomen og globetrotteren Antoine de Fussigny. For å markere bruddet med Royer valgte de derfor å bruke hennes jentenavn som navn på det nye konjakkhuset. Hun ble født Anne-Marie Pantin de Fussigny.
 
Alain og Anne-Marie startet så jobben med å kjøpe inn konjakk fra vinbønder, de hadde mange kontakter rundt i Charente etter mange år i bransjen. De tilstrebet å bygge opp en samling med konjakk av høy kvalitet, særlig fra den delen av produksjonen som vinbøndene beholder selv, etter at de største volumene er solgt til større aktører; de store konjakkmerkene og negociantene. Fussigny er i dag ansett å levere konjakk av høy kvalitet, ofte med høy alder (lang lagringstid), og i motsetning til mange andre konjakkhus har de tradisjonelt ikke tilstrebet å lage konjakker med lik kvalitet fra år til år.  

I 2005 kjøpte konjakkhuset L&L aksjemajoriteten i Fussigny, og i 2008 overtok Jean-Dominique Andreu og Patrick Giudicelli virksomheten. 

## Produkter
Produkter pr 2019:

Creation range:
* Extra
* XO Fine Champagne
* Superior Fine Champagne
* Sélection
* XO Tube Cigare

Collection range:
* Grande Champagne
* Petite Champagne
* Borderies
* Fins Bois
* Pure Organic
* Coffret VSOP Collection

Millésime range:
* Millésime 1970
* Millésime 1988

L'Héritage:
* L'Héritage de A. de Fussigny

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisiell hjemmeside
Rana kommunestyre 1980−1987

**Rana kommunestyre 1980-1987** er en oversikt over representanter og vararepresentanter i Rana kommunestyre mellom 1980 og 1987, fordelt på partier. I denne perioden hadde kommunestyret 61 representanter og 15 medlemmer av formannskapet.

Antall representanter ble i 1988 redusert til 49 og formannskapet ble redusert til 13 medlemmer.

## 1984-1987

## 1980-1983

## Kilder
* Digitalarkivet, Rana kommune
Gottfried Dienst

**Gottfried Dienst** (født 9. september 1919, død 1. juni 1998) var en sveitsisk fotballdommer. Han er mest kjent for å ha dømt VM-finalen i 1966 mellom  og . Han godkjente «målet» til Geoff Hurst etter en liten samtale med den aserbajdsjanske linjemannen Tofik Bakhramov. Denne ballen var antageligvis aldri inne. Han dømte også EM-finalen to år senere. 

## Se også

* Liste over fotballdommere som har dømt VM-finalen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Svart tetra

**Svart tetra** er en tetra som er utbredt i akvaristikken. Den blir opp til seks cm lang. Kroppsformen er flattrykt fra sidene, og den har tre mørke, loddrette striper. Den første går gjennom tetraens store øye.

## Eksterne lenker
* 
*
Lamballe

**Lamballe** er en tidligere kommune i departementet Côtes-d'Armor i regionen Bretagne nordvest i Frankrike.

1. januar 2019 ble Lamballe slått sammen med Morieux og Planguenoual til den nye kommunen Lamballe-Armor.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Lamballe***


ImageSize  = width:350 height:200
PlotArea   = left:50 right:20 top:25 bottom:30
TimeAxis   = orientation:vertical 
AlignBars  = late
Colors = 
  id:linegrey2 value:gray(0.9)
  id:linegrey value:gray(0.7)
  id:cobar value:rgb(0.2,0.7,0.8)
  id:cobar2 value:rgb(0.6,0.9,0.6)
DateFormat = yyyy
Period     = from:0 till:13000
ScaleMajor = unit:year increment:2000 start:0 gridcolor:linegrey
PlotData =
  color:cobar width:19 align:left
  bar:1968 from:0 till:9124
  bar:1975 from:0 till:9330
  bar:1982 from:0 till:9452
  bar:1990 from:0 till:9894
  bar:1999 from:0 till:10564
  bar:2008 from:0 till:11705
PlotData=
  textcolor:black fontsize:S
  bar:1968 at: 9124 text: 9124 shift:(-17,5)
  bar:1975 at: 9330 text: 9330 shift:(-17,5)
  bar:1982 at: 9452 text: 9452 shift:(-17,5)
  bar:1990 at: 9894 text: 9894 shift:(-17,5)
  bar:1999 at: 10564 text: 10564 shift:(-17,5)
  bar:2008 at: 11705 text: 11705 shift:(-17,5)


Referanse:INSEE

## Sport
8. etappe i Tour de France 2004, som ble vunnet av Thor Hushovd, startet i byen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
The Early November

**The Early November** er et amerikansk band som spiller Indie Rock, og er fra Hammonton i New Jersey. Bandet ble satt sammen i 2001 og signerte en kontrakt med Drive-Thru Records i 2002. Helt til 2006 har de gitt ut EPer. De utgav også ut to album som het *[[The Room’s Too Cold]]* og *[[The Mother, the Mechanic, and the Path]]*. Bandet ble grunnlagt av gitaristene Arthur «Ace» Enders og Jim Sacco, bassisten Sergio Anello og trommeslageren Jeff Kummer.

## Historie
I et forsøk på å få en platekontrakt spilte de en 5-spors demo og i tillegg en mindre bra video, som de kun sendte det til ett plateselskap, Drive-Thru Records, men som de fikk kontrakt med.

Etter kun noen måneder ble det endringer i besetningen da Steve Nakovich tok over på gitar, og Mike Klemash på bass. Da kom de i kontakt med Drive-Thru Records' Richard Reines som ble positivt overrasket over hva han hørte og ga dem kontrakt. Noen uker senere byttet bandet mannskap enda en gang, denne gangen gikk Nakovich til fordel for Joe Marro. Til tross for at de hadde lite erfaring på scenen, spilte de på 2002s «Skate and Surf»-fest.

Klemash og Marro forlot bandet før debut-EP-en, *[[For All of This]]*. Anello kom deretter tilbake igjen på bass mens de fant en ny gitarist i Jhon Dubitsky. CD-en kom ut tidlig november 2002. Enders spilte inn en soloplate med kun akustiske versjoner av sangene fra deres første plate som ikke ble utgitt før to måneder senere. Marro var atter tilbake til bandet igjen, og overtok plassen til Debutsky.

De fortsatte å forberede innspillingen av det første fulle album *[[The room’s Too Cold]]* og som kom ut høsten samme år. Enders lagde deretter en soloinnspilling som fikk tittelen I Can Make a Mess Like Nobody’s Business*. CD-en ble nesten ødelagt ettersom Enders ville begynne å fokusere mer på The Early November. De fikk en tredje gitarist mens de spilte inn trippelalbumet *The Mother, the Mechanic, and the Path*. Dette albumet kom på 31.-plass på hitlistene.

== Medlemmer ==
*Første oppsetning*:
* [[Arthur «Ace» Enders]] – gitarist
* [[Jim Sacco]] – gitarist
* [[Sergio Anello]] – bassist
* [[Jeff Kummer]] – trommer

*Nåværende medlemmer''
* Arthur «Ace» Enders – gitarist
* Joseph Marro – gitarist
* Bill Lugg – gitarist
* Sergio Anello – bassist
* Jeff Kummer – trommis

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Kongotetra

**Kongotetra** er en stimfisk som er populær i akvaristikken. 
De blir opp til 10 cm lange, og passer til selskapsakvarier. 
De bør ikke holdes i grupper på mindre enn fire individer.

Et tynt beplantet akvarium er best, da de liker å ha godt med svømmeplass.
De er sky, og kan være følsomme overfor vannkvaliteten, så hyppige vannbytter er nødvendig.
Hanner har lengre hale- og ryggfinner, og mye sterkere farger enn hunnene.
Noe akvarium mindre enn 75 liter er ikke å anbefale for denne fisken.

## Eksterne lenker
* 
*
Det megariske dekret

Det **megariske dekret** var et sett med økonomiske sanksjoner som ble gitt Megara, i 433 f.Kr., av Athen kort tid før utbruddet av Peloponneskrigen. Den sannsynlige årsaken til dekretet var megarernes antatte overtredelse av land som var hellig for Demeter. Sanksjonene forbød megarerne fra havner og markedsplasser rundt om i det athenske riket, noe som gikk hardt utover den megarske økonomien. Dekretet svekket også den sårbare freden mellom Athen og Sparta, for spartanerne var allierte av Megara.
Ådne

**Ådne** er et mannsnavn som er avledet av Arne.

## Utbredelse

|}

## Personer med navnet
* Ådne Espeland – Grunnlegger av fabrikken som produserer Jæder-sylte
* Arne Garborgs egentlige navn var Ådne Eivindson Garborg
* Ådne Søndrål – skøyteløper

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ådne Eivindson Garborg hos Kulturnett
* Statistisk sentralbyrå
*
Borgestad (selskap)

**Aktieselskabet Borgestad ASA** er et børsnotert norsk almenaksjeselskap som driver shipping, industrivirksomhet og eiendomsutvikling i Norge og utlandet. Hovedkontoret er på Borgestad, Skien.

Selskapet ble stiftet i 1904 av statsminister Gunnar Knudsen som eide, bodde og hadde kontor på Borgestad gård. Han var en aktiv gründer og en fremstående figur i norsk politikk. Han var partileder i Venstre og var statsminister 1908–1910 og 1913–1920. Etter hans død i 1928 har tre generasjoner etterfølgere stått ved roret i selskapet.

Gunnar Knudsen hadde sterk tro på handel og utvikling, og han grunnla Borgestad Fabrikker i 1887. Aktieselskabet Borgestad ble startet i 1904 da han slo sammen sine interesser i flere kystgående dampskip til ett selskap. Han grunnla deretter et lokalt elektrisitetsverk som skulle forsyne kommunene Porsgrunn og Skien. I 1916 ble Aktieselskabet Borgestad notert på Oslo Børs.

Pr 16. april 2007 har Borgestad ASA 2&nbsp;068&nbsp;888 aksjer fordelt på ca. 745 aksjonærer.

Selskapets shippingaktivitet er konsentrert om teknisk drift av spesialskip for transport av treforedlingsprodukter.  Borgestad har teknisk management på 11 open-hatch bulkskip for andre eiere. Den tekniske driften av skipene skjer fra hovedkontoret på Borgestad.

Industrivirksomheten omfatter utvikling, produksjon og salg av ildfaste materialer. Selskapet har betydelige markedsandeler i Norden og mot sementindustrien globalt. Virksomheten er også blant de ti største produsentene i Europa og selger produkter til mer enn 60 land på verdensbasis.

Selskapets eiendomsaktivitet omfatter drift av Borgestad Næringspark, utvikling av et stort kjøpesenter i Gliwice i Polen, samt et større boligprosjekt på Borgestadholmen.

## Se også
* MS «Borgestad»

## Eksterne lenker
* 
*
E. A. Smith

**E.A. Smith AS** er et norsk handelsselskap som eier de øvrige selskaper i konsernet *Smith-gruppen*. Det har hovedkontor i Trondheim. 

Firmaet ble grunnlagt i 1869 av grosserer Elias Anton Smith (1842–1912), som via sin far Peter Høeg Smith (1813–1881) ble syvende generasjons handelsmenn i familien Smith. Gjennom sin mor Marie Severine Cappelen (1814–1900) og sin farmor Karen von Cappelen var han etterkommer etter Cappelen-slekten.  

Fra begynnelsen var forretningsdriften konsentrert om handel med jern og jernvare, olje- og farvevarer samt sement og smikull. Disse varene skulle bli firmaets hovedinteresse gjennom årene. Elias Anton Smiths forretning blomstret og ble kjent både blant byens publikum og i en større kundekrets i distriktene i Trøndelag og i Nord-Norge.

Det er i dag et av landets eldste handelsforetak. Firmaet eies og drives fortsatt av hans etterkommere, idag av Trond Reinertsen som konsernsjef. 
Det er etablert i store deler av landet, og er leverandør av stål, metaller, byggevarer, trelast, armering og verktøy med kundetilpassede service- og logistikkonsepter.  Hovedbasen er fortsatt i Trondheim med fellesfunksjonene finans, regnskap, inkasso, lønn og IT-tjenester for hele Smith-gruppen.
## Referanser
Andrew Harclay, 1. jarl av Carlisle

**Andrew Harclay** eller *Hartley* (anglifisert fra *Andreas de Harcla*), jarl av Carlisle (født ca. 1270, død 1323) var en viktig engelsk militærleder i grenseområdene mot Skottland under kong Edvard II av Englands regime.

Han ble født en gang rundt 1276 på området som skulle komme til å bli Hartley Castle, var sønn av Michael de Harcla og ble en av kommandantene over de engelske styrkene for kong Edvard II i slaget ved Bannockburn i 1314, og derfor slått til ridder.

I 1315 fordrev Andrew Harclay som sheriff av Cumberland Skottlands konge Robert Bruce fra en beleiring av Carlisle. Slik ble han for øvrig den eneste mann etter 1308 som noen gang greide å beseire Robert Bruce i noen form for militært sammenstøt. Mer bemerkelsesverdig var hans seier i 1322 over de opprørske styrkene til Thomas, jarl av Lancaster i slaget ved Boroughbridge, hvor han benyttet bueskyttere med langbue på en innovativ måte. Året etter ble det opprettet et jarldømme for ham, jarldømmet av Carlisle, og han ble utnevnt til vokter av de nordlige områdene.

Den 13. oktober 1322 var han også tilstede i slaget ved Old Byland hvor skottene beseiret engelskmennene og jagde kong Edvard på flukt. I tiden etter slet engelskmennene med å forsvare de nordlige områdene mot skotske hærtokt og herjinger over grensen. Øyensynlig besluttet Andrew Harclay å ta saken i egne hender, og fikk i stand et møte med Robert Bruce eller dennes utsending for å foreslå en våpenhvile. Han hadde sannsynligvis ærefulle hensikter, og resultatet ble heller ikke urimelig, men kong Edvard kunne ikke bedømme det som noe annet enn forræderi. Andrew Harclay ble arrestert, og dømt til hengning, trekking og kvartering, noe som ble utført den 3. mars 1323.

Også hans bror John ble henrettet, men hans sønn, også kalt John, overlevde. Hans søster Sarah ba kongen om å få hans oppdelte kropp samlet sammen fra de ulike delene av landet de var blitt sendt til: Carlisle Castle, Newcastle-upon-Tyne, York, Shrewsbury og hodet fra London Bridge, slik at hun kunne få ham bisatt i kirkelig regi.

Hans jarldømme ble nedlagt, men gjenreist for en annen familie i 1622.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «The Battle of Boroughbridge» hos *Battlefields Trust*