open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rebec

**Rebec** er et strykeinstrument med rund bunn.

Trolig utvikla det norrøne instrumentet gige seg fra rebec - som også er en tidlig forløper for dagens fiolin.

Rebec kom sannsynligvis til Mellom-Europa over Spania i høymiddelalderen. Som mange strengeinstrumenter fra Nord-Afrika til Sørøst-Asia går navnet tilbake til den arabiske språkrota *r-b-b*. Instrumentets form minner om den afghanske luttvarianten *[[rubab]]*, men er ulik den tyrkiske *[[rebab]]*. På 1500-og 1600 manglet rebec tverrbånd.

Antallet strenger varierte mellom en og fem, tre var vanligst. Kvintstemming var vanlig, f.eks *d' a' e"*.

## Litteratur
* Mary Remnant: «Rebec, Fiddle and Crowd in England.» I *Proceedings of the Royal Musical Association, 95th Sess.* Taylor & Francis, 1968–1969, s. 15–28

## Eksterne lenker
* Paul Butler: ''The Rebec Project.''
Maldivene under Sommer-OL 1988

**Maldivene under Sommer-OL 1988**. Sju sportsutøvere fra Maldivene deltok i friidrett under Sommer-OL 1988 i Seoul. Det var første gangen Maldivene deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Damnation

**Damnation** kan sikte til

**Damnation*, en ungarsk film fra 1988.
**Damnation Alley*, en amerikansk film fra 1977. Musikken til filmen er skrevet av den kjente komponisten Jerry Goldsmith.
***Damnation Alley*, romanen som filmen er bygget på, utgitt i 1967/1969
**Damnation*, et skytespill fra 2009.
**Damnation Records*, et amerikansk plateselskap.
**Damnation Falls*, en britisk roman skrevet av Edward Wright.
**Damnation Morning*, en bok fra 1959 skrevet av Fritz Leiber.

Innen **Musikk**:
**Damnation*, det syvende studioalbumet til det svenske bandet Opeth
**Damnation (Ride the Madness)*, et soloalbum av det amerikanske deathrock-sangeren Eva O fra 1999
***Damnation/Salvation*, et studioalbum fra 2005 av samme artist.
**[[Increased Damnation]]*, et album av det norske trashmetal-bandet Aura Noir
**[[Damnation AD]]*, et amerikansk metalband
**[[The Damnation Game]]*, et album av det amerikanske metallbandet Symphony X
**[[Damnation and a Day]]*, et album av det britiske metallbandet Cradle of Filth
**Released Damnation*, et spor på albumet *[[Deep Tracts of Hell]]* av det norske bandet Aura Noir
***Released Damnation* er også et spor på albumet *[[Deep Dreams of Hell]]*.
**Damnation*, et bonusspor på albumet *[[Awaken the Guardian]]* laget av det amerikanske metallbandet Fates Warning
***Damnation* finnes også på albumet *[[Perfect Symmetry]]*
***Damnation* finnes også på albumet *[[Chasing Time]]*
***Damnation* finnes også på albumet *[[Night on Bröcken]]*
**Lilac of Damnation*, et spor på albumet *[[DIXANADU]]* av det japanske bandet Moi dix Mois
**Live in Damnation*, en EP fra 2000 av det ungarske bandet Tormentor
**Finnes også på albumet *[[The Sick Years]]*
**Damnation*, et spor på albumet *[[Altars of Madness]]* fra 1989 av Morbid Angel
**My Damnation*, et spor på albumet *[[Start a War]]* fra 2005 utgitt av bandet Static-X
**Damnation Game*, et spor på albumet *[[Perpetual Flame]]* fra 2008 utgitt av Yngwie Malmsteen
**[[Souls of Damnation]]*, et album av det norske metallbandet Blood Red Throne fra 2009
**Endless Damnation*, en demo av det polske deathmetal-bandet Behemoth.
Kostas Simitis

**Konstantinos Simitis** (1936–2025) var en gresk politiker som var statsminister i Hellas, og leder av det greske sosialistiske partiet PASOK mellom 1996 og 2004.

## Liv og virke
### Tidlig politisk engasjement, landflyktighet
Like etter militærkuppet den 21. april 1967 var Simitis en av dem som rømte til utlandet etter å ha vært med på anbringelse av flere bomber i gatene i den greske hovedstaden Athen. (Denne virksomheten fortalte han om på et gresk fjernsynsprogram i eldre leveår).

Han vendte tilbake til hjemlandet etter få år i utlandet og han ble medlem av det politiske partiet Den panhelleniske frigjøringsbevegelse (PAK) som da var ledet av Andreas Papandreou.

Kostas Simitis begynte på en stilling som universitetslektor i Giessen i Vest-Tyskland og flyttet derfor dit for å undervise.

Han vendte tilbake til Hellas i 1974 og var da en av grunnleggerne av det nye politiske partiet PASOK som etterfulgte det tidligere partiet PAK.

### Toppolitiker
Simitis var ikke en kandidat for å bli valgt inn på det greske parlamentet i valget i 1981, men han ble utnevnt til landbruksminister i den første PASOK-regjeringen dette året.

Etter valget i 1985, og valget av ham som en vararepresentant til det greske parlament, ble han nasjonaløkonomiminister.

Han foretok da et upopulært stabiliseringsprogram og han gjorde flere forsøk på å dempe prisveksten og redusere underskuddet i Hellas. Han sa opp sin ministerpost i det greske parlamentet i 1987 fordi han følte at hans politikk ble undergravd av hans politiske motstandere så vel som hans medarbeidere.

I 1993 tok han over Departementet for handel og industri, men i 1995 valgte han igjen å trekke seg fra jobben sin i departementet og fra partiets eksekutivbyrå etter å ha mottatt en offentlig irettesettelse som han mottok fra daværende statsminister Papandreou.

Den 16. januar 1996 gikk Papandreou av som statsminister på grunn av sin dårlige helse som var stadig skrantende. Men Papandreou forble sittende som formann for partiet PASOK i de neste månedene.

### Statsminister
I 1996 ble så Kostas Simitis både partisjef og statsminister (ministerpresident), og ble i begge verv frem til 2004. Han ledet tre regjeringskabinetter. I hans tid ble det drevet frem flere store infrastrukturprosjekt. Hans moderate holdning både til Kyprosproblemet og i den makedonske navnekonflikten aktiverte både støtte og motstand.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rijeka oljekraftverk

**Rijeka oljekraftverk** er et varmekraftverk ved Rijeka i Kroatia. Det har en installert produksjonskapasitet på 320 MW fordelt på én turbin. Anlegget ble bygget ut fra omkring 1970 til 1978. Operatør er Hrvatska Elektroprivreda. Utstyret er levert av Ansaldo. Brenseltypen er tungolje.

## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Croatia».
Zagreb kraftverk

** Zagreb kraftverk**, også kjent som ***Zagreb Te-To*** og ***Zagreb El-To***, er det største varmekraftverket i Kroatia, beliggende ved hovedstaden Zagreb. Anlegget ble bygget ut fra omkring 1955 til 1998. Operatør er Hrvatska Elektroprivreda. Det har to sammenbygde separatanlegg:

****Zagreb Te-To*** har en installert produksjonskapasitet på 335 MW fordelt på én turbin på 25 MW, én 110 MW-dampturbin, og én 200 MW-blokk med 2 + 1 kombinasjonssyklus-turbiner. Utstyret er levert av ABB, General Electric, m.fl. Brenseltypen er tungolje, lettolje og naturgass.
****Zagreb El-To*** har en installert produksjonskapasitet på 89 MW fordelt på én turbin på 11 MW, én på 30 MW, og 2 x 25 MW moderne gassturbiner. Utstyret er levert av jugoslaviske produsenter. Brenseltypen er tungolje og naturgass.

## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Croatia».
Coloane kraftverk

** Coloane kraftverk** er et varmekraftverk like utenfor Macao i det sørlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 422 MW, fordelt på ulike enheter av ulik alder med både damp- og kombinasjons-gassturbiner. Brenseltypen er dieselolje og tungolje. Operatør er Cia de Electricidade de Macau, og utstyret ble bl.a levert av Mitsui, MAN, Westinghouse, m.fl. Utbyggingen skjedde fra 1978 til 2003.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Eksterne lenker
* IndustCards – Diesel and Gas-Engine Power Plants in China.
Vanuatu under Sommer-OL 1988

**Vanuatu under Sommer-OL 1988**. Fire sportsutøvere, tre menn og en kvinne fra Vanuatu deltok i to grener, friidrett og boksing under Sommer-OL 1988 i Seoul. Det var første gangen som Vanuatu deltok i et sommer-OL. De vant ingen medaljer.

## Medaljer
Bowin gasskraftverk

**Bowin gasskraftverk** er et varmekraftverk i provinsen Chonburi i Thailand. Det har en installert produksjonskapasitet på 740 MW fordelt på 2 x 370 MW blokker med kombinasjonssyklus-gassturbiner. Teknologien er levert av Alstom. Brenselkilden er naturgass.

Brenselkilden er naturgass. Anlegget ble utbygd med driftsstart for to blokker i 2003. Operatør er selskapet *Glow Group*. Selskapet har en 25-års konsesjon hos EGAT.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Thailand ».
* Referanseliste  – Innospin AG, Tyskland (på tysk)..
Hufvudstadsbladet

***Hufvudstadsbladet*** (forkortet **HBL**, på folkemunne «Husis») er en svenskspråklig finsk dagsavis som utgis i Helsingfors. Med et opplag på rundt 30&nbsp;000 eksemplarer og 200&nbsp;000 daglige lesere på nett og papir (2019) er den Finlands største svenskspråklige avis. Avisen betegner seg selv som et uavhengig, borgerlig-liberalt organ.

*Hufvudstadsbladet* ble grunnlagt av August Schauman og utkom første gang 5. desember 1864. Da *Hufvudstadsbladet* ble dagsavis i 1890, var den også den ledende hovedstadsavisen. Da finsk tok føringen som det ledende kulturspråket i Finland på 1900-tallet, fikk ikke *Hufvudstadsbladet* den samme betydningen. Imidlertid forble den Finlands eneste svenskspråklige riksavis og en viktig meningsdanner for finlandssvensker.

I 1920 ble Hufvudstadsbladets Förlag och Tryckeri AB dannet for å drive avisen. Selskapets eier og direktør var Amos Anderson. Han var dessuten sjefredaktør i årene fra 1928 til 1936. Foreningen Konstsamfundet, som ble dannet av Anderson i 1940, overtok eierskapet i 1945 og har vært eneeier av avisen siden. Fra 2008 utøves eierskapet gjennom mediehuset KSF Media. Mediehuset eier også lokalavisene *[[Västra Nyland]]*, *[[Borgåbladet]]* og *[[Östra Nyland (avis)|Östra Nyland]]*.

Papirutgaven gikk over fra fullformat til tabloidformat i 2004. I den europeiske avisdesignkonkurransen European Newspaper Award i 2006 oppnådde avisen tittelen «Europas best designede avis».

Rundt en tredjedel av avisens lesere antas å være finskspråklige fra tospråklige hjem.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hufvudstadsbladet på nettet
* Historiska tidningsbiblioteket: ''Hufvudstadsbladet'' (1864–1909)
* KSF Media
Sedertreordenen

**Sedertreordenen** (arabisk: وسام الأرز الوطني, fransk: *Ordre National du Cèdre*) er en libanesisk orden innstiftet 31. desember 1936. Ordenen har navn etter sedertreet, et libanesisk nasjonalsymbol, som finnes i landets riksvåpen og flagg. Den tildeles for fortjenester av Libanon, for heltedåd, mot eller oppofrelse, og for lang og tro tjeneste. Ordenen kan tildeles både libanesere og utlendinger. Sedertreordenen rangerer som Libanons nest fremste orden, etter Fortjenstordenen.

## Inndeling
Ved innstiftelsen i 1936 hadde Sedertreordenen én klasse, men allerede året etter ble den omorganisert og gitt fem grader:
*storbånd (الوشاح الأكبر, *grand cordon*)
*storoffiser (ضابط أكبر, *grand officier*)
*kommandør (كومندور, *commandeur*)
*offiser (رتبة ضابط, *officier*)
*ridder (فارس, *chevalier*)

## Insignier
Ordenstegnet for Sedertreordenen består av en hvitemaljert femtagget stjerne utformet som armene i et malteserkors og med et sedertre i brunt og grønt mellom strålene. Midtmedaljongen er rød og bærer på advers innskriften «لُبْنَان», landets navn, med forgylte bokstaver. Libanons flagg er plassert på reversen. Ordenstegnet er i sølv for riddere, i gull for høyere grader, men har ellers lik utforming. Ordenstegnene er opphengt i båndet i en grønnemaljert krans for riddere og offiserer. For kommandører er leddet utformet som åpne blad. 

Ordensbåndet er rødt med grønne kantstriper.

Ordensstjernen er utformet som ordenstegnet, men har i tillegg stråler bak sedertrærne. Stjernen for storkommandører er i sølv med gull midtmedaljong, mens den for storbånd er i gull med sølv midtmedaljong. Begge ordensstjernene er uten emalje. 

## Tildeling
Utnevnelse til Sedertreordenen skjer til ordenens laveste trinn, med påfølgende mulighet for forfremmelse. Ordenen tildeles særlig militært personell, etter bestemte kriterier avhengig av grad. Med utnevnelse til ordenen følger det en årlig pensjon.

## Referanser


## Kilder
*«Lebanon» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1308–1310

## Eksterne lenker
* Decorations, Libanons president
* Main orders, LIbanons forsvar
Bangkok Cogen

** Bangkok Cogen** er et varmekraftverk med kogenerasjon i provinsen Rayong utenfor Bangkok  i Thailand. Det har en installert produksjonskapasitet på 115 MW fordelt på 2+1 turbiner med kombinasjonssyklus-gassturbiner. Teknologien er levert av General Electric. Brenselkilden er naturgass.

Brenselkilden er naturgass. Anlegget ble utbygd med driftsstart i 1998. Operatør er selskapet *Bangkok Cogeneration Co Ltd*. 

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Thailand ».
Kaeng Khoi kraftverk

**Khaeng Khoi kraftverk** er et varmekraftverk med kogenerasjon i provinsen Saraburi nord for  Bangkok  i Thailand. Det har en installert produksjonskapasitet på 1400 MW, brutto 1.510 MW, fordelt på 2 x 700 MW enheter med kombinasjonssyklus-gassturbiner. Teknologien er levert av Alstom, mens finske Pöyry var konsulent. Brenselkilden er naturgass og dieselolje.

Anlegget ble utbygd med driftsstart i 2008 for enhet nr 2. Operatør er selskapet *Gulf Electric Public Co Ltd* med 50%, og EGCO med 50% – sistnevnte er igjen eid 13,68% av China Light and Power. 

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Thailand ».
* EGCO Power Plants – China Light & Power.
Kim Traavik

**Kim Traavik** (født 1946) er en norsk diplomat og politiker for Høyre. Han har tidligere vært statssekretær i Utenriksdepartementet og Norges ambassadør i London 2010–14.
## Utdanningstiden
Traavik er utdannet cand.polit. (1973) med hovedfag i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo.  Han var i studietiden aktiv i Norges Konservative Studenterforbund, der han var medlem av seniorkollegiet 1970 til 1971.
## Diplomatiet
Han gikk i 1977 inn i utenrikstjenesten, der hans første posteringer utenlands var i Finland fra 1979 til 1982 og deretter fra 1982 til 1985 ved Norges delegasjon til FN i New York. I årene 1987 til 1989 var Traavik ved Norges delegasjon til NATO i Brussel. Han ledet fra 1989 til 1992 avdelingen som har ansvar for sikkerhetspolitikk og våpenkontroll i Utenriksdepartementet. Fra 1992 til 1994 ledet han avdelingen for europeiske saker og fra 1994 til 1997 var han ministerråd ved Norges delegasjon til EU i Brussel. Traavik ble i 1997 utnevnt til ambassadør og fikk ansvar for forberedelsene til og gjennomføringen av Norges formannskap i Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa (OSSE) i 1999. 
I oktober 2001 ble Traavik utnevnt til statssekretær i Utenriksdepartementet. Han var statssekretær for Høyre i Kjell Magne Bondeviks andre regjering til oktober 2005 og fungerte som viseutenriksminister. 

Etter årene som politiker i Utenriksdepartementet gikk Traavik tilbake til utenrikstjenesten. I 2006 ble han utnevnt til ambassadør ved Norges faste delegasjon til NATO, et embete han har til 2010. Traavik ble i statsråd 23. april 2010 utnevnt til Norges ambassadør i Storbritannia. I 2014 ble han "spesialrådgiver" ved Statsministerens kontor.
## Utmerkelser
Traavik ble i 2007 utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden. I 2010 ble han utnevnt til kommandør av Republikken Italias fortjenstorden.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Khanom gasskraftverk

**Khanom gasskraftverk** er et varmekraftverk med kogenerasjon i Nakhon Si Thammarat i Thailand. Det har en installert produksjonskapasitet på 674 MW, brutto 824 MW, fordelt på en enhet med 4+1 kombinasjonssyklus-gassturbiner. Teknologien er levert av Mitsui. Brenselkilden er naturgass.

Anlegget ble utbygd med driftsstart i 1995. Operatør er selskapet *Electricity Generating Public Co Ltd (EGCO)* med 100% eierandel. 

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Thailand ».
* EGCO Power Plants – China Light & Power.
Wang Noi kraftverk

**Wang Noi kraftverk** er to varmekraftverk med kogenerasjon i provinsen Ayutthaya 70&nbsp;km nord for Bangkok i Thailand. Hovedkraftverket har en installert produksjonskapasitet på 2.028 MW fordelt på tre enheter, hver med 650 MW  2+1 kombinasjonssyklus-gassturbiner. Teknologien er levert av MHI, Melco, m.fl. Brenselkilden er naturgass og fyringsolje.

Anlegget ble utbygd med driftsstart i 1998 for den tredje enheten. Operatør er selskapet EGAT. Det planlegges å bygge også en fjerde blokk.

Det mindre anlegget ***[[Wang Noi Rojana kraftverk]]*** ligger på omtrent samme sted.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Thailand ».
Wang Noi Rojana kraftverk

**Wang Noi Rojana kraftverk** er et varmekraftverk med kogenerasjon i provinsen Ayutthaya 70 km nord for Bangkok i Thailand. Det har en installert produksjonskapasitet på 251 MW fordelt på 3 x 43 MW enheter, og én 122 MW enhet med 2+1 kombinasjonssyklus-gassturbiner. Teknologien er levert av ABB, m.fl. Brenselkilden er naturgass og fyringsolje.

Anlegget ble utbygd med driftsstart i 2008 for den tredje enheten. Operatør er selskapet *[[Rjana Power]] Co*. 

Det langt større Wang Noi kraftverk ligger på omtrent samme sted.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Thailand ».
Simon Markeng

**Simon Yihun Stølen Markeng** (født 9. september 1992 i Addis Abeba, Etiopia) er en norsk fotballspiller som spilte for .

Markeng spilte før overgangen til Molde for byrivalen Træff. Han debuterte som Molde-spiller i en bortekamp mot Vålerenga den 12. april 2010. Mot Strømsgodset den 15. april 2010 fikk han 45 minutter spilletid. Han var utlånt til Kristiansund Ballklubb i Adeccoligaen i 2013, og gikk tilbake til Træff før 2014-sesongen.

Den 1. januar 2017 startet han som spiller i Ny-Krohnborg IL i Bergen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Verden i krig

***Verden i krig*** (originaltittel: *The World at War*) er en britisk dokumentarserie fra 1973 som omhandler andre verdenskrig. Serien er på 26 episoder og regnes av mange som den mest kjente og omfattende dokumentarserie som er lagd om andre verdenskrig. *Verden i krig* ble produsert av Thames Television (i samarbeide med Imperial War Museum) og vist på kanalen fra 1973 til 1974. Den ble skapt og produsert av Jeremy Isaacs, mens den britiske krigshistorikeren Noble Frankland ble brukt som rådgiver. Den kostet rundt 20 millioner kroner å produsere og bestod i stor grad av arkivopptak fra krigen. Arbeidet med serien pågikk fra 1969 til 1973. Fortellerstemmen tilhører Laurence Olivier, mens musikken er ved Carl Davis. Ei bok med samme tittel, skrevet av Mark Arnold-Forster, ble utgitt parallelt med seriens første visning på ITV.

*Verden i krig* ble sendt på NRK i 1975 (6. mai - 28. oktober). De norske kommentatorene på NRKs versjon var ved Carl Frederik Prytz. I 1988 ble den sendt på TV3 og i 1995 på TV 2.

## Om dokumentaren

Dokumentarserien *Verden i krig* skilder andre verdenskrig ved hjelp av autentiske opptak og intervju av personer som opplevde krigen på nært hold. Serien tar for seg perioden fra 1933 til 1946, men legger naturligvis størst vekt på selve krigsårene. Dens hovedfokus ligger på fem av datidens stormakter: Tyskland, USA, Storbritannia, Japan og Russland.

Serien forsøker spesifikt å vise hva som skjedde i politikken, med moralen, samtidig som en skildrer det som skulle vise seg å bli de blodigste kampene i krigshistorien.

Serien ble produsert i 1973, noe som er viktig, da mange nøkkelvitner slik som Albert Speer, Himmlers adjutant, Karl Wolf og Hitlers sekretær fortsatt var i live. Kvaliteten på filmer som lå spredt rundt i verden var relativt bra. Seriens skaper, Jeremy Isaacs, forteller i løpet av innledningen om den nærmest umulige og utfordrende prosessen som forvandlet bortimot 1 million meter filmopptak av tragedier og personlige kamper til en sammenhengende, innsiktsfull og upartisk historiegjennomgang. Størstedelen av serien viser svart/hvit film fra nyhetsaviser, fronten, bak linjene og fra bylivet, men det er også en del fargefilm, da blant annet amerikanerne filmet alt med farger det siste året i krigen. Produksjonen vakte en del oppsikt i forhold til tidligere produksjoner om andre verdenskrig. Dette på grunn av at den ikke bare konsentrerte seg om Europa, men også krigføringen i Asia.

Serien har gått på TV i en rekke land og vært utgitt på både VHS og DVD.

Den ble nominert til BAFTA-priser både i 1974 og 1975.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Huayna Picchu

**Huayna Picchu**, ofte skrevet *Wayna Picchu* er et fjell ved ruinbyen Machu Picchu i Peru. Navnet betyr «det unge fjellet». Fjellet danner en kulisse på mange bilder fra Machu Picchu og kan være blant de mest fotograferte fjellene i Sør-Amerika.

Toppen av fjellet ligger 2667 moh.. Fjellformasjonen reiser seg bratt mer enn 500 meter opp fra Urubambadalen, og ca 160 meter opp frå ruinområdet i Machu Picchu. Urubambadalen med elven slynger seg mer enn 180 grader rundt Huayna Picchu i en U-form med svært bratte dalsider, noe som er med på å skape det dramatiske landskapet som kommer frem på mange bilder av Machu Picchu. 

Det såkalte «månetemplet» ved Machu Picchu har trolig hatt en viktig funksjon for byen da den var i bruk. Tempelet ligger på baksiden og nordsiden av Huayna Picchu og er en grotte i fjellet. Innenfor åpningen finnes murede juksevegger av hus med vinduer og dører og et alter for ritualer. Arbeidet er gjort i typisk inkaarkitektonisk stil. Det ligger andre ruiner rett ved tempelet og dette er en av flere steder i fjellsiden hvor det er gjort arkeologiske funn. Man kjenner ikke det opprinnelige navnet på tempelet og det er lite trolig at dette templet har hatt noe med månedyrking å gjøre.

Det er mulig å gå fra ruinområdet i Machu Picchu rundt Huayna Picchu til «månetemplet» på en forseggjort sti fra inkatiden i den bratte fjellsiden. Deler av stien er forseggjorte trappetrinn hogd ut i fjellet. Man kan også gå til «månetemplet» over toppen av Huayna Picchu langs en sikksakksti ved sørkanten av fjellet som vender mot Machu Picchu, og ned på nordsiden. Da får man sett Machu Picchu fra fugleperspektiv på veien samt en oversikt over Urubambadalen som slynger seg rundt fjellet.

## Referanser


## Kilder
* Rachowiecki, Rob, *Peru*, 3. opplag, Lonely Planet (1996)
La Seu

**La Seu-katedralen** er en av de mest berømte katedralene på Mallorca. Den er plassert midt i sentrum av Palma de Mallorca.

La Seu er en gotisk katolsk katedral i Palma de Mallorca, Spania, bygget ved siden av en eksisterende arabisk moské. Den er 121 meter lang, 55 meter bred og 44 meter høy. Designet på spansk "levantino" gotisk stil med påvirkninger fra de nordeuropeiske gotiske. De begynte å bygge i 1229 med kong Jakob I av Aragon i spissen, men de var ikke ferdig før i 1601. Katedralen ligger med utsikt over Parc de la Mar og Middelhavet, beskyttet av de gamle bymurene.

Femti år etter en restaurering av katedralen var påbegynt, ble Antoni Gaudí invitert i 1901 til å overta prosjektet. Gaudí forlot sitt arbeid i 1914 etter en krangel med entreprenøren. De planlagte endringene var hovedsakelig for at katedralen skulle se bra ut, ikke fordi den trengte oppussing. Prosjektet ble kansellert etter kort tid.

## Referanser
Wave of Popular Feeling

***Wave of Popular Feeling*** er et musikkalbum av Three Days Grace som ble utgitt i 1995 under gruppens tidligere navn Groundswell.

Adam Gontier, Brad Walst og Neil Sanderson dannet i 1992 bandet Groundswell sammen med to andre medlemmer, Joe Grant og Phil Crowe. I 1995 ga de ut albumet *Wave of Popular Feeling*. CD-en ble bare utgitt i Canada, og det ble bare produsert 150 eksemplarer. Et eksemplar av *Wave of Popular Feeling* ble i 2007 solgt på Ebay for 200 dollar. I 1997 sluttet to av medlemmene, men Adam, Neil og Brad fortsatte som en trio og skiftet navn til Three Days Grace, som er gruppens nåværende navn.

## Sporliste
#«Stare»
#«In the Sand»
#«Weatherman»
#«Chronic»
#«Eddie»
#«Snatch»
#«Wave of Popular Feeling»
#«S.O.B.»
#«Poison Ivy»
#«On This Flight»
#«Greedy Room»
Gunvald Hauge

**Gunvald Hauge** (født 8. november 1902 i Haugesund, død 8. juli 1974) var en norsk fagforeningsmann, Ap-politiker og formann for Norsk Sjømannsforbund 1958–1966. Hauge tok maskinisteksamen i 1922. Han var læregutt, fyrbøter og donkeymann 1917–1924.

Hauge vokste opp i en tid hvor sildefisket var en stor næring i Haugesund. Han kom tidlig med i politisk arbeid og i fagforeningsvirksomhet. En viktig del av arbeidet var å gå fra båt til båt og organisere sjøfolk. I hans tid vokste den norske handelsflåten og Norsk Sjømannsforbund var en av landets største fagforeninger. I denne perioden økte også hyringen av utenlandske sjøfolk, automatiseringen av skipene og liggetiden i havn ble kortere. Disse og andre forhold tvang fram forhandlinger om lønn og fri hjemreise for sjøfolkene. Hauge ledet forbundet i en periode med sterk vekst i økonomien og bedre forhold til sjøs.

Hauge mottok Kongens fortjenstmedalje i gull i 1960.

## Verv
* Formann Haugesunds avdeling av Norsk Sjømannsforbund 1924–1938.
* Nestformann Norsk Sjømannsforbund 1938–1958. Formann 1958–1966.
* Medlem i Haugesund bystyre, 1. varamann i formannskapet, medlem i Sjøretten, Sjømannspensjonskomiteen med mere 1929–1938.
* Varamann i Stortinget for byene i Vest-Agder og Rogaland 1934–936. For Oslo 1950–1961 (A).
* Medlem i forbundsstyret og landsstyret og formann i forhandlingsutvalget for Norsk Sjømannsforbund 1938-1966.  
* Styreformann for Sjømennenes Helseheim 1950–1954.
* Styremedlem i Islandsfiskerenes forening, Sjømannsnemden, Trygdekassen og Skandinavisk Transportarbeiderforbund. 
* Medlem i Internasional Transport Workers Federations Executive Commity. 
* Formann for Hovedkartellet for Transportens organisasjoner. 
* Medlem i komiteen til utredning av spørsmålet om Norges utenriksrepesentanter 1961-1962 og komiteen som arbeider med skipsfartens beredskap. 
* Har vært medlem i en rekke departementale komiteer. Blant annet komiteen til revisjon av loven om arbeidstiden på skip.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nhon Trach kraftverk

**Nhon Trach kraftverk** er et varmekraftverk i Dong Nai i Vietnam, 30&nbsp;km sørøst for Saigon. Det har en installert produksjonskapasitet på 450 MW men under økning til 1200 MW, fordelt på 2+1 gassturbiner med 450 MW kogenerasjon, og en 750 MW-blokk under bygging for idriftsetting i 2010. Anlegget ble påbegynt omkring 2005, og står ferdig i 2010. Utstyret er levert av Alstom. Brenselkilden er naturgass. Operatør er PetroVietnam.

## Eksterne lenker
* IndustCards – «CCGT Power Plants in Vietnam».
Trond Andreassen

:*For vokalist i bandet [[Ricochets]] se [[Trond Andreassen (musiker)]]*
 
**Trond Andreassen** (født 19. november 1951) har vært generalsekretær i Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening (NFFO) siden 1986.

I perioden Andreassen har ledet NFFO har medlemstallet blitt tidoblet. Hans eneste pause fra NFFO har vært en stilling som forlagssjef for Universitetsforlagets universitets- og høyskoleavdeling fra 1995 til 1997. 

Andreassen er forfatter av det litteratursosiologiske verket *Bok-Norge* som er en innføring i norsk bokbransje. Verket kom i første utgave i 1992 og i 3. reviderte utgave i 2006. 

I 2010 ble Andreassen styreleder for *Norsk nettleksikon* som er en videreføring av nettutgaven til Store norske leksikon finansiert av Fritt ord og Sparebankstiftelsen DnB NOR. Andreassen har skrevet en (signert) artikkel i SNL.no, biografi over Bjørn Bjørnsen fra Norsk biografisk leksikon. 

Andreassen er sterk tilhenger av opprettholdelse av fastpris på faglitteratur og innføring av fastpris på e-bøker. 

## Litteratur
* Bok-Norge: en litteratursosiologisk oversikt ISBN 978-82-15-01003-8
* 

## Referanser
Romandie rundt 2010

**Romandie rundt 2010** var den 64. utgaven av Romandie rundt og det ble arrangert fra 27. april til 2. mai i Sveits.  

I tillegg til de 18 ProTour-lagene ble Cervélo TestTeam og BMC Racing Team invitert.

Alejandro Valverde vant sammenlagt foran Simon Špilak, men ble senere utestengt og fratatt alle resultatene.

## Etapper

### Prolog
;27. april 2010 &ndash; Porrentruy – Porrentruy, 4,3 km (ITT)

### 1. etappe

;28. april 2010 &ndash; Porrentruy – Fleurier, 175,6 km

### 2. etappe

;29. april 2010 &ndash; Fribourg – Fribourg, 171,8 km

### 3. etappe

;30. april 2010 &ndash; Moudon – Moudon, 23,4 km (ITT)

### 4. etappe
;1. mai 2010 &ndash; Vevey –  Châtel-Saint-Denis, 157,9 km

### 5. etappe
;2. mai 2010 &ndash; Sion – Sion, 121,8 km

## Resultater
### Sammenlagt

### Sprintkonkurransen

### Klatrekonkurransen

### Ungdomskonkurransen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Festplassen

**Festplassen** er en åpen plass i Bergen sentrum, ved nordenden av Lille Lungegårdsvann.

Siden 1929 har stedet Festplassen vært sentrum for feiringen av 17. mai i Bergen, og den har også vært arena for mange arrangementer som tivoli, sirkus og den tradisjonelle  lysfesten i sentrum før jul. I perioden 1967 til 2003 var plassen også «midlertidig» parkeringsplass.

I juni 2003 startet arbeidet med å omarbeide Festplassen til slik den fremstår idag. Den gjenåpnet for publikum i november 2004.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Phu-My gasskraftverk

**Phu-My gasskraftverk** er et varmekraftverk i Ba Ria ved Vung Tau i det sørlige Vietnam. Det har en installert produksjonskapasitet på 2335 MW og har moderne kogenerasjon. Anlegget ble påbegynt omkring 1995, og stod ferdig i 2004. Utstyret er levert av Siemens og Alstom, samt i mindre grad Doosan, General Electric, m.fl. Brenselkilden er naturgass. 

De ulike enhetene omfatter:
**Phu-My 2.1* – (1997–2003), 450 MW, installert av Alstom og ABB m.fl
**Phu-My 2.2* – (2001–2005), 715 MW, installert av Tepco og GE m.fl
**Phu-My 3* – (2003–2004), 720 MW, installert av Siemens og Doosan m.fl
**Phu-My 4* – (2003–2004), 450 MW, installert av Alstom og Marubeni m.fl

Enhetene har fått omfattende og variert internasjonal finansiering.

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «CCGT Power Plants in Vietnam».
Ca Mau kraftverk

**Ca Mau kraftverk** er et varmekraftverk i Ca Mau i Vietnam, og gir bl.a kraft til en stor gjødselfabrikk. Det har en installert produksjonskapasitet på 1500 MW fordelt på 2 x 750 MW blokker med 2+1 gassturbiner og kogenerasjon. Anlegget ble påbegynt omkring 2002, og står ferdig i 2008. Utstyret er levert av Siemens og Doosan. Brenselkilden er naturgass og fyringsolje. Operatør er PetroVietnam.

Forventet årsproduksjon er 10 TWh.

## Eksterne lenker
* IndustCards – «CCGT Power Plants in Vietnam».
Norsk Elektroteknisk Komite

**Norsk Elektroteknisk Komite** (**NEK**) har siden etableringen i 1912 forsynt det norske markedet med nasjonale, europeiske og internasjonale elektrotekniske standarder i tråd med teknologisk og markedsmessig utvikling.

NEK er en selvstendig og nøytral organisasjon, og er det norske medlemsorgan i International Electrotechnical Commission (IEC) og European Committee for Electrotechnical Standardization (CENELEC).

NEK har som formål å arbeide for standardisering på det elektrotekniske området og er ansvarlig for utarbeidelse og godkjenning av Norske Elektrotekniske Normer. NEKs overordnede mål er å sikre at Norske Elektrotekniske standarder fullt ut dekker næringslivets, elforsyningens og den offentlige og private sektors behov for standarder med krav til sikkerhet, funksjon og miljø. NEK utgjør, sammen med Standard Norge og Nasjonal kommunikasjonsmyndighet, standardiseringen i Norge.

Det er bare som medlem av NEKs komiteer at norske representanter, deriblant forskriftsmyndigheter, kan delta i det viktige internasjonale komitearbeidet. I mer enn 140 normkomiteer gjør flere enn 700 aktive nasjonale eksperter en viktig innsats på vegne av sine respektive virksomheter og organisasjoner innen nasjonalt og internasjonalt standardiseringsarbeid. Deltakelse i NEKs komiteer gir medlemmene en unik posisjon for direkte påvirkning av fremtidige standarder og derved også forskriftene.

## NK64
NK64 – Bygginstallasjoner er en komite i Norsk Elektroteknisk Komite (NEK). Komiteen er sammensatt av fagfolk fra elektro-bransjen. Disse er fra forskjellige organisasjoner og bedrifter som arbeider innenfor fagområdet bygningsinstallasjoner og lavspenningsanlegg generelt. NK64 søker å ha representasjon fra alle segmenter i bransjen slik at komiteen har bredest mulig grunnlag for de beslutninger som tas.

NK64 har utarbeidet normen NEK 400 «Elektriske lavspenningsanlegg – Installasjoner». Denne normen er av Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap (DSB) blitt akseptert som en metodebeskrivelse for å tilfredsstille de sikkerhetskrav som er gitt i Forskrifter for Elektriske Lavspenningsanlegg (FEL).

NK64 representerer den norske nasjonale komite for de tilsvarende komiteer innen IEC og CENELEC , dvs IEC TC64 og CENELEC TC 64.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  CENELEC 
*  IEC
Ion Dragoumis

**Ion Dragoumis** (gresk: Ίων Δραγούμης; født 2. september 1878 i Athen, død 31. juli 1920 ifølge den julianske kalender) var en gresk diplomat, forfatter og revolusjonær. Han var sønn av Stephanos Dragoumis som var utenriksminister under Charilaos Trikoupis. 

## Liv og virke
Ion Dragoumis studerte juss i Athen, og i 1899 ble han med i den diplomatiske grenen av det greske utenriksdepartementet. I 1897 vervet han seg til den greske hæren og kjempet blant annet under den gresk-tyrkiske krigen som begynte samme året som han vervet seg til hæren. 

I 1902 ble Dragoumis gjort til vararepresentant og konsul på det greske konsulatet i Monastir (dagens Bitola). I 1903 ble han sjef for konsulat i Serres og senere tjenestegjorde han på steder som i Plovdiv, Burgas, Alexandria og Alexandroupolis. I 1907 ble han sendt til den greske ambassaden som ligger i Istanbul. 

I 1905, under hans tid som visekonsulen i Alexandria, Hellas, møtte Dragoumis og startet et kjærlighetsforhold med den greske forfatteren Penelope Delta, som da var gift med en kjøpmann ved navn Stephanos. Av respekt for forfatterens mann og barn, bestemte Dragoumis og Penelope Delta å slutte med kjærlighetsforholdet og skille lag, men de fortsatte å korrespondere lidenskapelig frem til 1912, da Dragoumis startet et forhold med den berømte greske teater-skuespilleren Marika Kotopouli. 

I 1907 ga han ut boken *Martyron Kai Iroon Aima* (martyrer og helters blod, som var full av harme mot alt som var bulgarsk eller på noen måte tilknyttet Bulgaria. Da den første balkankrigen brøt ut, reiste Dragoumis til Thessaloniki som en militær attaché. 

I 1915 trakk han seg fra det greske diplomatiske korps og han gikk senere inn i gresk politikk som selvstendig politiker istedenfor å være tilknyttet noe bestemt parti. Som en uavhengig politiker ble han valgt inn til det greske parlamentet for Florina Prefecture. I 1917 ble han sendt i eksil av greske myndigheter til Korsika som et resultat av en bitter uenighet mellom de allierte og kongen Konstantin I, som nektet å gå inn i den første verdenskrig, selv om den bulgarske hæren på dette tidspunktet hadde okkupert en stor del av Øst-Makedonia der Hellas hadde flere nasjonale interesser. 

Den 30. juli 1920 ble det gjort et forsøk på å myrde kong Venizelos på jernbanstasjonen Gare de Lyon i Paris, Frankrike. Dagen etter, den 31. juli 1920, ble Dragoumis stoppet av en gruppe politimenn som var lojale til kong Venizelos og Dragoumis ble skutt rett ned fordi politifolkene mente at han var en viktig del av opposisjonen mot kong Venizelos som de var trofaste og lojale mot. 

Hans tidligere elsker og lidenskapelige brevvenn gjennom mange år, Penelope Delta, sørget dypt over tapet av Dragoumis selv om de to hadde gjort det slutt flere år tidligere. På slutten av 1930-tallet ble hun tildelt Dragoumis' gamle dagbøker og arkiver, som hadde blitt betrodd til henne av hans bror Filip. Hun klarte å diktere godt over 1000 sider av et manuskript som kommentere Dragoumis sitt arbeid før Penelope Delta bestemmer seg for å ta sitt eget liv i 1941.
Bang Pakong kraftverk

**Bang Pakong kraftverk** er et varmekraftverk i amphoe Bang Pakong i provinsen Chachoengsao, 60 km sørøst for Bangkok i Thailand. En understasjon er lokalisert i Rangsit. Det har en installert produksjonskapasitet på 3675 MW fordelt på eldre blokker á 103 eller 300 MW, og nyere blokker á 500 MW. Teknologien er levert av Siemens, Toshiba, General Electric, Emerson, m.fl. Kraftverket leverer 15% av den elektriske kraften i Thailand.

Brenselkilden er naturgass og tungolje. Anlegget ble startet opp med første driftsenhet med 300 MW-turbiner i 1980, og deretter seks 103 MW-turbiner (hvorav fire fra General Electric) på i alt 618 MW i 1990. Totalt ble 8 enheter installert før 2009, hvorqav fire 500 MW-blokker ble installert på 2000-tallet med støtte fra Verdensbanken. Anlegget ble startet utbygd med den niende enheten i 2006, da tyske Siemens og japanske Marubeni begynte å installerte to nye 500 MW-blokker med kogenerasjon, som ble plassert inn i *Bang Pakong V*.
 Den nye Siemens-enheten ble ferdig i 2009 og fikk navnet *Bang Pakong CCPP 5*.

Operatør er det statlige energiselskapet EGAT.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in South & Southeast Asia».
* Intern teknisk forskningsrapport fremlagt ved Cepsi 2008.
António Borges

**António Borges d'Almeida** (født 25. april 1906, død 24. september 1959) var en portugisisk rytter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Borges vant en olympisk bronsemedalje under OL 1924 i Paris. Han og hesten «Reginald» var med på det portugisiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sprangridning bak Sverige og Sveits. De andre på laget var José Mouzinho på «Hertugo» og Hélder de Souza på hesten «Avro». Borges ble nummer fem i den individuelle konkurransen i sprangridning med «Reginald».

## OL-medaljer
* 1924  Paris -  Bronse i hestesport, sprangridning lag  Portugal

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sloan Doak

**Sloan Doak** (født 28. januar 1886, død 10. august 1965) var en amerikansk rytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen, 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.

Doak vant en olympisk bronsemedalje i hestesport under Sommer-OL 1924 i Paris. Han kom på tredjeplass i feltritt med hesten «Pathfinder», bak nederlandske Adolf van der Voort van Zijp på «Silver Piece» og danske Frode Kirkebjerg på hesten «Meteor».

## OL-medaljer
* 1924  Paris -  Bronse i hestesport, feltritt  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Un homme et une femme (sang)

**«Un homme et une femme»** er en fransk sang med melodi av Francis Lai og tekst av Pierre Barouh. Den var temasang i spillefilmen *[[En mann og en kvinne]]* (*Un homme et une femme*) fra 1966, hvor den ble fremført av Nicolle Croisille og Pierre Barouh

Den ble nominert til Best Original Song in a Motion Picture under Golden Globe Awards-utdelingen.

## Norsk versjon
Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «En mann og en kvinne». Kirsti Sparboe og Arne Bendiksen har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Triola TN&nbsp;478.

## Referanser
Anne-Lise Børresen-Dale

**Anne-Lise Børresen-Dale** (født *Halstensen* 3. juli 1946 i Molde) er en prisbelønt norsk kreftforsker.
Hun er kommandør av St. Olavs orden.

Hun er vokst opp i Molde og fikk siv.ing. i teknisk biokjemi 1970 ved NTH i Trondheim på avhandlingen * Svovelstoffskiftet i Cytophaga Aeronosphia Eimhjellen*.  Siden 1970 har hun vært tilknyttet Universitetet i Oslo, først ved Fysiologisk institutt, så ved Institutt for medisinsk genetikk, først som forsker veiledet av Kåre Berg som i 1967 var landets første genetikkprofessor. Dette ga dr.med. i medisinsk biokjemisk genetikk 1980 på en avhandling om  HDL-lipoprotein. Hun har siden 1992 vært ansatt som professor i tumorbiologi og molekylær onkologi.
Siden 1987 har hun også vært ved Genetisk avdeling ved Institutt for kreftforskning i Radiumhospitalet, siden 1999 som avdelingsleder. Hun er også (siden 2000) professor II i molekylær onkologi ved Universitetet i Bergen. Fra 2016 er hun professor Emerita.

Siden 1990-tallet har hun arbeidet med mikromatriser for kartlegging av brystkreft, i samarbeid med forskere ved Stanford University og Haukeland sykehus.
Grunnforskningen hennes har resultert i mer enn 350 artikler i internasjonale vitenskapelige tidsskrifter. Tre av studiene er tilsammen sitert mer enn 19.000 ganger i vitenskapelig litteratur.

Fra 2008 til 2010 var Børresen-Dale president i The European Association for Cancer Research (det europeiske kreftforskningsforbundet). I perioden 2010–2012 var hun som past president medlem av Executive Committee.
Fra 2011-16  var  Børresen-Dale leder av  *K. G. Jebsen Centre for Breast Cancer Research*.' I 2017  ble hun utnevnt av Kongen til Kommandør av  St. Olavs Orden.



## Priser
* 1989 Olav Torgersens pris og forelesning
* 1994 Kong Olav Vs Kreftforskningspris 
* 2002 SalusAnsvar-prisen for sin forskning på skreddersydd behandling av brystkreft
* 2002 Universitetet i Oslos forskningspris og årets ansatt ved Radiumhospitalet
* 2006 Ambassadør for Molde 
* 2008 Æresdoktorat ved Københavns Universitet
*2008 Norges forskningsråds pris for fremragende forskning
* 2009  Elected member of the European Academy of Cancer Sciences
*2010 Honorary ambassador of the Norwegian Cancer Society
* 2010 Kreftforeningen, ambassa
*2012  Honorary member of The Hungarian Cancer Society
*2014  Helmholtz International Fellow Award, Germany
*2014   European Journal of Surgical Oncology Award Lecture, Liverpool
*2015  Elena Timofeeff-Ressovsky Lecturer, Berlin
*2015 ** ** Mildred Scheel Lecturer, Germany
*2015   Fritjof Nansen medal and award for Outstanding Research
*2015  Oslo University Hospital’s Excellent Researcher Award 
*2015 The AACR Distinguished Lectureship in Breast Cancer Research
*2017  AACR-Women in Cancer Research Charlotte Friend Memorial Lectureship and award
*2017  Kommandør av  St. Olavs Orden

## Publikasjoner

* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Stev, Sull, Rock og Rull

***Stev, Sull, Rock og Rull*** er det tredje studioalbumet til det norske rockebandet Saft. Albumet ble utgitt i 1973. Inkludert på platen er tre låter spilt inn på Ragnarockfestivalen i Holmenkollen i 1973. Disse låtene er spilt inn sammen med den norske hardingfelespellemannen Sigbjørn Bernhoft Osa. 

## Spellemannutdeling

Bandet mottok Spellemannprisen i 1974 for albumet, men da var gruppa allerede oppløst.

Ved den samme prisutdelingen ble et planlagt samspill mellom prisvinnerne Sigbjørn Bernhoft Osa og Saft stoppet av den musikalsk ansvarlige, Egil Monn-Iversen. Monn-Iversen mente at kvaliteten på livefremførelsen ikke holdt for TV-sendingen.
## Sporliste
Alle låter er skrevet av Ove Thue, unntatt hvor annet står.

#«A La Garage» – 2:49  	
#«Hello Generation» – 3:51 	
#«Chicago Street» – 3:34 	
#«Easy To Give A Helping Hand» – 3:37 	
#«Vatn Og Ved» – 3:38 	
#«Halling etter Ola Mosafinn» (Tradisjonell, Ola Mosafinn) – 2:26 	
#«Vatn Og Ved (Reprise)» – 0:30 	
#«Pusher Man» – 4:35 	
#«Søv du?» – 3:47 	
#«You» (Trygve Thue) – 4:47 	
#«Got To Know You» – 4:41 	
#«Trepak» (Russisk folkemelodi) – 1:16 	
#«Texas-låt» (tradisjonell) – 1:00 	
#«Stev» – 0:35

## Personell
**Musikere**
*Ove Thue – Vokal, akustisk gitar
*Trygve Thue – Elektrisk gitar, mandolin, piano, vokal
*Rune Walle – Banjo, elektrisk gitar, akustisk gitar, munnspill, mandolin Slidegitar, vokal
*Kaare Øivind Moldestad – Bassgitar, vokal
*Gunnar Bergstrøm – Trommer
*Sigbjørn Bernhoft Osa – Hardingfele på spor 6, 12 og 13.
**Produksjon**
*Trygve Thue – Produsent 
*Ingar Helgesen – Lydtekniker
*Lasse Gustavsson – Lydtekniker
*Audun Tylden – Executive Producer
*Scott Anthony Remborg – Fotografi

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Informasjon om albumet hos discogs.com
* Informasjon om Saft hos Progrock.no
Stord MC Club

**Stord MC Club** er en av Norges eldste motorsykkelklubber. Den ble startet i 1967 i kantina på Aker Stord. (Aker Solution) De første årene hadde ikke klubben eget klubbhus, så all mekking og møtevirksomhet skjedde i private garasjer og hjemme hos medlemmene.

## Klubbens historie
### Det første klubbhuset
Det første klubbhuset som Stord MC Club fikk i stand, var skolehuset på Børtveit. Dette var et lokale som ikke hadde verksted og var derfor bare egnet som møteplass for klubbmedlemmer, ikke til mekking.

### Klubbhuset på Kattatveit
I begynnelsen av 1980-årene startet Stord MC Club arbeidet med å pusse opp låven på Kattatveit og gjøre den om til klubbhus. I første etasje ble det verksted, mens andre etasje inneholder lokale for medlemmene, kjøkken, kontor og lager.

### Stord-treffet
De to første årene (1974–1975) ble Stord-treffet arrangert på en campingplass i Fitjar kommune. Deretter ble MC-treffet flyttet til Lundastølen (på Stord-fjellet). Der ble Stord-treffet arrangert fram til og med 2005.
Det filosofiske fakultet ved Universitetet i Beograd

**Det filosofiske fakultet ved [[Universitetet i Beograd]] ** (serbisk: Филозофски факултет Универзитета у Београду) er en av de eldste institusjoner for høyere utdanning i Serbia, grunnlagt tidlig i det 19. århundre i den såkalte *Beograd Høyere Skole*. Det sysselsetter 255 lærere, og har ca 6000 lavere og høyere grads studenter innen ni institutter: Institutt for filosofi, Institutt for klassisk, Institutt for historie, Institutt for kunsthistorie, Institutt for arkeologi, Institutt for etnologiske og antropologi, Institutt for sosiologi, Institutt for psykologi og Institutt for pedagogikk og hevdes i andragogikken.

## Berømte alumni
*Zoran Đinđić, serbisk statsminister
*Boris Tadić, Serbias president
*Nebojša Radmanović, bosnisk-serbiske presidenten i Bosnia-Hercegovina
## Eksterne lenker
*
Per Bang

**Per Bang** (født 29. november 1922, død 24. april 2010) var en norsk journalist og mangeårig medarbeider i *Norges Handels og Sjøfartstidende* (som i 1987 ble *[[Dagens Næringsliv]]*), hvor han i senere år særlig ble kjent for spalten «På nattbordet» som han skrev fast inntil 2006.

Bang ble født i Kristiania og hadde ingen formell utdannelse utover middelskolen. Under andre verdenskrig deltok han i motstandsbevegelsen, ble arrestert og satt et år i Grini fangeleir, noe som preget ham og hans journalistikk resten av livet. Bang begynte etter krigen som journalist i avisen *Jarlsberg* i Holmestrand. I 1947 ble han ansatt i *Norges Handels og Sjøfartstidende*; fra 1956 til 1974 var han avisens korrespondent i London. Bang vendte deretter tilbake til hovedredaksjonen i Oslo, hvor han ble til han gikk av med pensjon i 1989. Per Bang fortsatte å arbeide som frilanser, og ble i 1990 tildelt æresbevisningen Gullpennen.

Per Bang var katolikk, og han var aktivist for Amnesty International og Nei til atomvåpen.

## Bibliografi
* 1952: *Dommedag for deg* (novellesamling), Gyldendal
* 1953: *Ute blåser sommervind* (roman), Gyldendal
* 1962: *Den Norske klub gjennom 75 år : 17. mai 1887-17. mai 1962* (jubileumsberetning)
* 1967: *Er de gale? Uhøytidelige betraktninger over våre britiske brødre*
* 1970: *Londonguide : uunnværlig veiviser i verdensbyen* (reisehåndbok), Gyldendal – medforfatter: ektefellen Anne Marie Bang
* 1971: *Norway / La Norvège* (reisehåndbok på engelsk og fransk), Hamlyn forlag, London
* 1972: *London - som aldri før* (sakprosa), Gyldendal – medforfatter: ektefellen Anne Marie Bang
* 1981: *Stedfortredere* (roman), Gyldendal
* 1991: *Norges Bank 175 år – mennesker og begivenheter* (jubileumsberetning), Aschehoug
* 1995: *På lysets premisser – [[Finn Christensen]]<nowiki/>s billedverden* (monografi), Cappelen – medforfatter: Paul Grøtvedt

## Referanser


## Kilder
* *Dagens Næringsliv*, mandag 26. april 2010, side 37

## Eksterne lenker
* Per Bang i Store norske leksikon
* Fagtidsskriftet ''Journalisten'' om Per Bang i anledning 80-årsdagen
* Per Bang på Bokhylla