open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Room escape

**Room escape**, også kalt **escape the room** eller **room escape game**, er en videospillsjanger under hjernetrimspill, ofte også framstående som pek-og-klikk-spill. Spillene går ut på og komme seg ut fra et rom man er innestengt i. Det klarer man ved å løse diverse gåter og finne diverse gjenstander.

Spillet går ut på at du våkner opp uten å huske noen ting innelåst i et mystisk rom og at du ved hjelp av din logiske sans, skal prøve å komme deg ut av rommet. Ved å komme deg ut må du finne forskjellige nøkler, beskjeder og gjenstander som i tur og orden skal lede deg fram til den siste nøkkelen eller gjenstanden som gjør det mulig for deg å åpne utgangsdøra. Ofte må du også løse diverse gåter for å finne de nødvendige gjenstandene. Det er også vanlig at en noen ganger må kombinere de forskjellige gjenstandene man finner, som for eksempel batteri og fjernkontroll. Det er heller ikke uvanlig at man i rommet må aktivisere TV-apparat eller datamaskiner for å innhente nødvendige opplysninger. På enkelte spill må man også benytte kjøretøy for å komme ut av rommet.

Gjenstandene du trenger kan være gjemt på de merkeligste steder, bak bilder, bak små skjulte luker, under teppet, over dørkarmen, i blomsterpotten, i bokhyller, puter osv. Gjenstandene er oftest nøkler, papirlapper med beskjeder, verktøy eller elektroniske artikler.

Spillene kan være kompliserte å løse, men enkle å styre fordi man bare trenger å klikke på datamusa. Spillene er ofte japansk-produserte, men er oftest på engelsk språk.

#### Escape Room (live)
Den senere tiden har spillformen utviklet seg, og det også begynt å dukke opp "real-time" Escape Rooms. Her booker man ønsket spilletid på nettet og møter opp på spillstedet. Man blir deretter "låst" inne i et fysisk rom og har 60 minutter på å komme seg ut.

## Opphav og historikk
Mange mener at det var spillet *[[The Mystery Of Time And Space]]* (ofte forkortet til MOTAS) som i 2001 gjorde denne spilltypen populær, men det finnes også spill som var tidligere ute som for eksempel ***Behind Closed Doors*** av Zenobi Software.

## Eksterne lenker
* Alien In The Room Reloaded (et langt spill)
* Jigsaws Escape
* Murder Escape
* Heart Key
* Escape the Tower
* The Garage Escape
* The Mystery of Time and Space
* The Escape Room
Crossover thrash

**Crossover thrash** er en musikksjanger som oppstod på 80-tallet og er en kombinasjon av hardcore punk og thrash metal. Sjangeren kalles ofte bare crossover, men crossover thrash er mer presist, da crossover betyr «krysning». Sjangeren har flere likheter med thrashcore, men crossover thrash har flere elementer av thrash metal i seg, mens thrashcore har sitt utspring fra hardcore punk.

## Crossover thrash-band
* Agnostic Front
* Crumbsuckers
* Dirty Rotten Imbeciles
* Hirax
* Methods of Destruction
* Nuclear Assault
* Stormtroopers of Death
* Suicidal Tendencies
* Municipal Waste
Cable Street

**Cable Street** er ei gate i bydelen Tower Hamlets i London. Den strekker seg fra Dock Street like øst for Tower of London østover parallelt med Docklands Light Railway til Limehouse. Gata ble anlagt på 1700-tallet og oppkalt etter skipskablene som ble produsert i området. Gatas lengde var opprinnelig en kabellengde.

På 1800-tallet ble gata kolonisert av skandinaviske og irske immigranter i den østre enden og jøder i den vestre. Da British Union of Fascists under ledelse av Oswald Mosley forsøkte å arrangere en marsj gjennom Cable Street den 4. oktober 1936 ble de møtt av motdemonstrasjoner fra lokalbefolkninga, og det oppsto voldeligheter. 100-250.000 antifascistiske motdemonstranter deltok i det såkalte «Slaget på Cable Street» som i dag er markert med en minneplakett.

Fram til midten av forrige århundre var Cable Street berykta for sine billige herberger, bordeller og skjenkesteder. På 1800-tallet fant en også en rekke opiumsbuler, drevet av kinesiske immigranter, på Cable Street.

## Referanser
Hedmarksprisen

**Hedmarksprisen**, også kjent som **Hedmarken kulturpris**, er en kulturpris for de fire hedmarkskommunene Hamar, Løten, Ringsaker og Stange.	

Prisen kan ifølge statuttene gis til enkeltpersoner, organisasjoner og institusjoner for betydelig innsats eller dokumentert talent innenfor kunst og kultur. Prisvinnerne skal ha tilknytning til de nevnte kommunene.

Prisen består av et diplom og et pengebeløp.

## Prisvinnere
*1971 &ndash; Ingeborg Refling Hagen, forfatter og kulturarbeider
*1972 &ndash; Eyvind Lillevold, journalist og lokalhistoriker
*1973 &ndash; Hamar Orkesterforening
*1974 &ndash; Arne Støve, fiolinist og musikklærer
*1975 &ndash; Kåre Prydz, forfatter
*1976 &ndash; Michael Oustad, musiker og musikklærer
*1977 &ndash; Rolf Jacobsen, lyriker
*1978 &ndash; Hedmarksmuseets Venner
*1979 &ndash; Suttungteatret
*1980 &ndash; Brumunddal orkesterforening
*1981 &ndash; Jørgen Østvang, musiker
*1982 &ndash; Sigurd Tomter, initiativtager til Klevfos Industrimuseum
*1983 &ndash; Ragnar Røgeberg, organist
*1984 &ndash; Lars Gunhildsberg, musiker og komponist
*1985 &ndash; Roar Engelberg, musiker
*1986 &ndash; Anne Marie og Helge Heggen, aktivister for funksjonshemmede 
*1987 &ndash; Odd Arnfinn Tømmerholen, bunadsrekonstruktør
*1988 &ndash; Knut Faldbakken, forfatter
*1989 &ndash; RingsakerOperaen
*1990 &ndash; Reidar Bækkelund
*1991 &ndash; Tor Karseth, forfatter og visesanger
*1992 &ndash; Anne Lise Knoff, billedkunstner
*1993 &ndash; Kjell Hegdalstrand, veihistoriker
*1994 &ndash; Jernbanens Musikkorps
*1995 &ndash; Kammerkoret Collegium Vocale, kor
*1996 &ndash; Mjøsensemblet, orkester
*1997 &ndash; Wenche Kvalstad Eckhoff, Finn Aage Andersen og Knut Wold, billedkunstnerne
*1998 &ndash; Ove Røsbak, forfatter
*1999 &ndash; Per Dobloug
*2000 &ndash; Gotmar Rustad, skuespiller og museumsformidler
*2001 &ndash; Familien Kippersund
*2002 &ndash; Hamar og Hedemarken Turistforening
*2003 &ndash; Mari og Håkon Samuelsen, musikere
*2004 &ndash; Ole Ivars, danseband
*2005 &ndash; Hamar Music Festival
*2006 &ndash; Fagforeningenes Mannskor Hamar
*2007 &ndash; Folkedanslaget Sølja
*2008 &ndash; Tone Østli
*2009 &ndash; Odd R. Antonsen, musiker og storbandleder
*2010 &ndash; Erland Dalen
*2011 &ndash; Hilde Gustava Ovesen
*2012 &ndash; Anders Baasmo, skuespiller
*2013 &ndash; Defrost Youth Choir med dirigent Thomas Caplin
*2014 &ndash; Audun Kristiansen, journalist 
*2015 &ndash; Tømmerstock, musikkfestival
*2018 &ndash; Janne Langaas, teatersjef ved Teater Innlandet

## Se også
* Hedmark fylkeskommunes kulturpris
* Hamarprisen

## Referanser
Martin Roos (musiker)

**Martin Roos** (født 1972) han er fra Eskilstuna er manager for det svenske rockebandet Kent. Han var gitarist i bandet mellom 1992 og 1995. Men han valgte å satse på sin jobb i Sony Music i stedet for en mer usikker tilværelse som musiker. Han ble erstattet av Harri Mänty, men ble etter hvert manager for bandet. Til forskjell fra andre managere arbeider Martin Roos bare for Kent.

## Eksterne lenker
* Biografi om Kent med litt info om Roos
Krøniken

***Krøniken*** er en dansk dramaserie som gikk på Danmarks Radio fra 2004 til 2007. Den var skrevet av Stig Thorsboe og Hanna Lundblad, og bygget opp omkring et fiktivt persongalleri i årene 1949–1973 i Danmark.

## Handling
Serien handler om fire menneskers skjebner fra 1949 til 1973; Ida som forlater sitt hjem i Jylland og drar til København for å studere, Palle som blir politiker, og de to søsknene Erik og Søs, rike og med mange problemer. I disse fire ledende rollene finner vi Anne Louise Hassing, Anders W. Berthelsen, Ken Vedsegaard og Maibritt Saerens. Ellers har Waage Sandø, Stina Ekblad, Lars Mikkelsen, Pernille Højmark og Dick Kaysø sentrale roller.

Lille Farimagsgade i København ble brugt som kulisse til mange av scenene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mile End

**Mile End** er et område i det østlige sentrale London, mellom Whitechapel og Bow i bydelen Tower Hamlets. Mile End har navn etter den første milesteinen fra bymuren ved Aldgate langs den gamle romervegen mot øst. Den sto omtrent der Stepney Garden tar av fra Mile End Road, det vil si noe lengre vest enn det området som i dag går under navnet Mile End. Det var et av første forstadene til City of London og ble en del av Londons pendlerbelte (*metropolitan area*) i 1855. I henhold til folketellingen av 2011 hadde Mile End en befolkning på 28 544.

Mile End er et overveiende boligområde på østkanten, med en nokså monoton lavblokkbebyggelse. Landemerket i Mile End er universitetet Queen Mary, University of London på nordsida av hovedgata Mile End Road. Et annet og nyere landemerke er brua «The Green Bridge» over Mile End Road. Regent's Canal danner en nord-sørgående akse gjennom Mile End, med parken Mile End Park langs østsida. Øst for kanalen ligger også Mile End undergrunnsstasjon.

## Historie

Mile End spilte en rolle under det store bondeopprøret i England i 1381. Det var ved milesteinen at 60&nbsp;000 bønder fra Essex under ledelse av Jack Straw slo leir den 12. juni for å vente på at Wat Tyler med sine menn fra Kent skulle slutte seg til dem. To dager seinere rei den unge kongen Rikard II ut til Mile End, møtte bøndene og skrev under på oppropet deres. Opprøret ble seinere slått ned inne i London og lederne henretta.

Mile End ble bymessig bebygd fra slutten av 1700-tallet og utover, primært med boliger for arbeidere ved jernbanen og dokkene, og ved bryggeriene og verkstedene i området. Mye av den gamle bebyggelsen ble ødelagt av tyske bomber under andre verdenskrig, og 13. juni 1944 slo den første V1-raketten som Luftwaffe skjøt mot London ned i Mile End. Hendelsen er markert med en minneplakett. 

Mile End har alltid hatt en politisk radikal befolkning. Tidligere var Mile End egen valgkrets til parlamentsvalget, og en sikker Labour-krets. Mellom 1945 og 1950 – mens Mile End ennå hadde en stor jødisk befolkning – holdt Det britiske kommunistpartiet mandatet. I dag er Mile End en del av kretsen Bethnal Green and Bow, som likeledes domineres av venstresida i Labour.

## Referanser


## Litteratur
* Glendinning, Nigel; Griffiths, Joan; Hardiman, Jim; Lloyd, Christopher; Poland, Victoria (2001): *Changing Places: a short history of the Mile End Old Town RA area*, Mile End Old Town Residents’ Association.
WE

**WE** er et rockeband fra Oslo som ble startet i 1992. Bandet består av vokalist Thomas Felberg, gitarist Andreas Dons Kirkvaag, trommeslager Kristian Dons Kirkvaag (begge sønner av Trond Kirkvaag), bassist Geir Anders Jensen og keyboardist Jan Tariq Rui Rahman. Jensen tok over for bandets opprinnelige bassist Paal V. Bakke i 1993 mens Rahman ble med som femte medlem i 2003.

## Historien

Høsten 1992 var WE husband i tv-programmet The Show, som gikk på NRK med Otto Jespersen, Charlo Halvorsen og Stig Holmer som programledere. Bandet spilte her opprocka og utadisjonelle versjoner av kjente norske sanger som «Lys og Varme» og «Kjærlighetsvisa». I 1994 ga bandet ut sitt første album *In a Field Of Moose* på Nun Music, som er bandets eget plateselskap. Bandet ble for alvor lagt merke til av publikum og presse i Norge i forbindelse med albumene *Livin’ The Lore* og *[[Dinosauric Futurobic]]* i 1999 og 2002. De ble nominert til Alarmprisen 2003 i klassen beste rockealbum for *Dinosauric Futurobic* og til Spellemannprisen 2003 i klassen rock for *[[Lightyears Ahead]]* som ble gitt ut året etter.

I 2003 samarbeidet bandet med hiphop-duoen Equicez og ga ut singelen «Blind» sammen.  På albumet *Smugglers* som ble gitt ut i 2004 fikk de med seg Chris Goss, som er vokalist i Masters of Reality og har produsert album for blant annet Queens of the Stone Age, som medprodusent. Albumet fikk gode kritikker og gikk rett inn på førsteplass på VG-lista. For albumet fikk bandet Spellemannprisen 2004 i klassen rock og Alarmprisen 2005 i klassen rock. I tillegg ble de kåret til beste liveband under den samme Alarmprisutdelingen og fikk Gammleng-prisen i klassen rock i 2005. I 2006 samarbeidet bandet med Ralph Myerz & The Jack Herren Band og ga sammen ut EP-en *Sky Is The Limit*. De ble nominert til Spellemannprisen 2007 i klassen årets musikkvideo for «Hurdy Gurdy».

WE har turnert flere ganger i Europa, blant annet som oppvarmingsband for Masters of Reality i 1999, Queens of The Stone Age i 2002 og Motörhead i 2006. De er kjent som et energisk liveband frontet av vokalist Thomas Felberg som stiller i fargerike antrekk og indianerinspirerte hodeplagg.

## Medlemmer

* Thomas Felberg – vokalist
* Andreas Dons Kirkvaag – gitarist 
* Kristian Dons Kirkvaag – trommeslager
* Geir Anders Jensen – bassist  
* Jan Tariq Rui-Rahman – keyboardist 

### Tidligere medlem

* Paal Bakke – bassist (1992–1993)

## Diskografi
* *[[In a Field of Moose]]* (Nun Music, 1994)
* *[[Violently Coloured Sneakers]]* (Voices of Wonder, 1996)
* *[[Wooferwheels]]* (Voices of Wonder, 1997)
* *[[Livin' the Lore]]* (Voices of Wonder, 1999)
* *[[Dinosauric Futurobic]]* (Black Balloon, 2002)
* *[[Lightyears Ahead]]* (Black Balloon, 2003)
* *[[Smugglers]]* (Nun Music, 2004)
* *[[Tension & Release]]* (Nun Music, 2008)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Biografi på NRK
*  MIC artikkel
*  WE på MySpace
Commercial Road

**Commercial Road** er ei gate i bydelen Tower Hamlets i London. Den går fra Aldgate East undergrunnsstasjon østover til Limehouse. Commercial Road er med sine 3,2 km den lengste gata på Londons East End, og en hovedveg (A13) ut av London mot Essex.

Gata ble anlagt i 1803 av Det britisk-ostindiske kompani for frakt av varer landevegen mellom dokkene i Poplar og byen. Til å begynne med var Commercial Road bebygd med bolighus av en høgere standard enn i det øvrige East End, men industrialiseringa gjorde etter hver slutt på gatas fornemhet, og den ble etter hvert prega av billige overnattingssteder for sjøfolk og løsarbeidere.

Det meste av den eldre bebyggelsen i Commercial Road gikk tapt i Luftwaffes bombing av London under andre verdenskrig.
Oum el-Bouaghi

**Oum el-Bouaghi** er en by i Algerie. Byen er hovedstaden i provinsen Oum el-Bouaghi. Den hadde om lag 80.000 innbyggere i 2008.

## Kilder
*Journal officiel de la republique algerienne

## Referanser
Heysel-tragedien

**Heysel-tragedien** skjedde under finalen i serievinnercupen mellom Liverpool FC og Juventus på Heysel stadion i Brussel i Belgia den 29. mai 1985.

## Forløp
En time før kampen skjedde det flere hadde fryktet i ukevis før kampstart. Avsperringen av det såkalte «nøytrale område» viste seg å være altfor spinkelt. Dette var et gjerde som skulle skille supporterne fra hverandre. Da gjerdet kollapset oppstod det kaos hos Juventus-fansen. Kampen ble likevel spilt, til tross for massive protester bl.a. fra lagets managere. Juventus vant kampen 1-0. 39 Juventus- og belgiske supportere døde. 14 Liverpool-fans ble senere dømt til fengsel i opptil 3 år for uaktsomt drap.

Heysel stadion ble senere revet og bygd opp på nytt, med det nye navnet Koning Boudewijnstadion/Stade Roi Baudouin (norsk: Kong Baudouin stadion).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Otto-von-Bismarck-Stiftung

**Otto-von-Bismarck-Stiftung** er en offentlig tysk stiftelse underlagt de føderale myndighetene, som ble opprettet i 1996. Den har sete i Friedrichsruh i hertugdømmet Lauenburg. Stiftelsens formål er, tilsvarende de amerikanske presidentbibliotekene, å fremme minnet om statsmannen Otto von Bismarck, grunnleggeren av dagens tyske nasjonalstat.

Stiftelsens daglige leder er Michael Epkenhans. I styret sitter bl.a. parlamentarikeren Carl-Eduard von Bismarck som representant for Bismarckfamilien. Videre ledes stiftelsens kuratorium av Rudolf Seiters. Den har også et vitenskapelig råd som bl.a. inkluderer Henry Kissinger. Formann for stiftelsens vennskapsforening er Michael von Schmude, som også er medlem av kuratoriet.

Stiftelsen omfatter bibliotek, arkiv og utstillinger, og er tilgjengelig for publikum.

## Litteratur
* Michael Epkenhans (red.): «Die Otto-von-Bismarck-Stiftung 1996-2000», i *Friedrichsruher Beiträge*, bd. 10, Friedrichsruh 2000 ISBN 3-933418-09-7

## Eksterne lenker
* Bismarck-Stiftung
Fredsdommer

**Fredsdommer** er en dommer som håndterer summarisk rett. Fredsdommere utnevnes eller velges blant jurisdiksjonens innbyggere. Juridisk utdannelse er ikke påkrevet.

Fredsdommere finnes i en rekke land og er i alminnelighet tjenestemenn uten juridisk utdannelse og med begrenset makt innenfor et lokalt område. Begrepet har opprinnelig sin bakgrunn i England hvor loven *Justice of the Peace Act* ble vedtatt i 1361. I kolonitiden i Amerika var fredsdommere lokalsamfunnets fremste politiske styrke og derfor den viktigste politiske posisjon for kolonistene.

## Australia
I Australia er fredsdommere *(Justice of the Peace)* respekterte og viktige i samfunnet. Hvem som helst som er australsk statsborger, har fylt 18 år, har god karakter og bokført i en delstat kan melde seg som kandidat. Det finnes også mer kvalifiserte fredsdommere. En sådan kan ikke ha blitt domfelt for en alvorlig forbrytelse de siste fem årene, være dømt for fyllekjøring, ha flere prikker i førerkortet i løpet av de siste fem årene eller være involvert i konkurs.

## Spania
I Spania utses en fredsdommer *(Juzgado de Paz)* i de kommuner hvor det ikke finnes noen domstol fra før. Fredsdommeren er en posisjon som er fastsatt i fire år. Hen er i alminnelighet ikke en jurist. Vedkommende kan avgjøre tvister og dømme i enkle forbrytelser. Fredsdommeren registrerer også fødsler og giftemål og kan utføre motsvarende personbevis.

## England og Wales
Selve begrepet fredsdommer har sin opprinnelse på De britiske øyer. I 1195 utnevnte kong Rikard Løvehjerte bestemte riddere til å sørge for fred i områder som var uregjerlige. De var ansvarlig overfor kongen for at loven ble opprettholdt og på den måten sikre «kongens fred», og de var kjent som «keepers of the peace», opprettholdere av freden. En fredsommer *(Justice of the Peace)* i dagens England og Wales trenger ikke ha formell juridisk utdannelse, men de bør ha klokskap, sunn fornuft, integritet og evne til å handle rettferdig *(fairly)*. Tre fredsdommeren kan til sammen danne en egen lokal domstol kalt for «magistrate´s court», og gi bøter opp til 15 000 pund.

## Øvrige land
Fredsdommere eller *Justices of the Peace* (JP) finnes i et stort antall land og byer som Belgia, Canada, Hongkong, India, Irland, Jamaica, Malaysia, Singapore, Sri Lanka og enkelte delstater i USA. De har til felles at de kan dømme i enklere sivile tvister og forbrytelser. De kan også utføre enklere administrative gjøremål, som å være vitner ved dokumentasjon og avtaler. I så henseende minner de om notarius publicus.

## Referanser


## Kilder
*
Tehuantepeceidet

**Tehuantepeceidet** befinner seg syd i Mexico på det nordamerikanske kontinentet. Det er det smaleste området mellom Mexicogolfen og Stillehavet. Navnet kommer fra byen Santo Domingo Tehuantepec i delstaten Oaxaca, som igjen kommer fra nahuatl *tecuani-tepec*.

Tehuantepeceidet skiller regionen Nord-Amerika fra Mellom-Amerika geografisk. Delstatene Tabasco og Chiapas befinner seg øst for Tehuantepeceidet, mens delstatene Veracruz og Oaxaca befinner seg vest for Tehuantepeceidet. Vest for Tehuantepeceidet starter fjellkjeden Sydlige Sierra Madre.

## Eksterne lenker
*
G-14

**G-14** var en organisasjon som bestod av de fleste store fotballklubbene i Europa. Organisasjonen ble stiftet i 2000 av 14 storklubber, men ble i januar 2008 nedlagt. Klubbene ble enige med UEFA om en ny løsning, European Club Association, hvor minst én klubb fra hvert forbund skal være medlem.

Organisasjonens viktigste oppgave var å danne en felles stemme i forhandlinger med UEFA og FIFA samt for å øke storklubbenes innflytelse over blant annet turneringen UEFA Champions League, som er en viktig turnering hva angår økonomi og eksponering.

Klubbene var fra sju forskjellige land, og hadde tilsammen vunnet rundt 250 nasjonale seriemesterskap. Serie A, Premier League, La Liga, Bundesliga og Ligue 1 hadde 3 medlemmer hver, mens Nederland og Portugal hadde med henholdsvis en og to klubber i organisasjonen. Medlemmene hadde vunnet Champions League hele 41 ganger av 51 sesonger da organisasjonen ble nedlagt, og turneringens finale i 2004 mellom AS Monaco og Porto, var første gang på tolv år at en av finalistene ikke var medlem av organisasjonen. Kun tre ganger har finalen i Mesterligaen inneholdt to lag som ikke var tilsluttet G-14, i 1970, 1979 og 1980.

## Historie
G-14 ble stiftet i september 2000 av 14 ledende klubber i Europa, for at viktige forhandlinger med de internasjonale fotballforbundene skulle ivareta klubbenes interesser. Nye medlemsklubber kunne bli en del av organisasjonen, kun etter at de hadde mottatt invitasjon. I august 2002 ble den utvidet med fire klubber slik at medlemstallet ble 18, men organisasjonen beholdt sitt opprinnelige navn. 

Under VM i Tyskland 2006 var hele 22% av alle spillerne tilknyttet en klubb fra G-14. Dette støttet deres mening om at de nasjonale fotballforbundene skal betale spillernes lønninger mens de er på landslagsoppdrag, og gi kompensasjon ved skader. I april 2004 innledet G-14 en etterforskning av FIFA, da det internasjonale fotballforbundet krevde at alle spillere skulle være tilgjengelig ved internasjonale turneringer, uten å kompensere klubbene. FIFA-president Sepp Blatter nektet å forhandle med G-14 om denne saken.   

Den siste presidenten i organisasjonen ble Lyons leder Jean-Michel Aulas, som erstattet David Dein, som måtte gi seg etter at han hadde forlatt Arsenal. Aulas ble enstemmig innstemt som ny leder 16. mai 2007, og uttalte ikke lenge etter at han ønsket å utvide organisasjonen med flere klubber.

Den 15. januar 2008 ble imidlertid G-14 og UEFA enige om en ny avtale, som går ut på at FIFA og UEFA vil betale erstatning for skader i forbindelser med internasjonale kamper. G-14 ble enige om å oppløse organisasjonen, og ble erstattet av European Club Association.

## Medlemmer

## Eksterne lenker
*
Skora

**Skora** er en gate i Sunnfjord som ble påbegynt i 1998. Gaten ligger langs Angedalsvegen, helt øst i Førde, ytterst ut mot Angedalen. 

Gaten ligger i et byområde som blir regnet som et middelklassestrøk. Gaten hadde i 2007 ca. 50 hus, de fleste er eneboliger med småbarnsfamilier. Rundt 200 personer hadde bostedsadresse Skora i 2007. 

Gaten sogner til Slåtten skule og Førde ungdomsskule.
Norsk antropologisk tidsskrift

***Norsk antropologisk tidsskrift*** er et norsk vitenskapelig tidsskrift for sosialantropologer. Tidsskriftet inneholder fagfellevurderte artikler, debattinnlegg og bokanmeldelser. Tidsskriftet utgis av Norsk Antropologisk Forening i samarbeid med Universitetsforlaget. Tidsskriftet mottar støtte fra Norges forskningsråd. Fra 1990 til 1995 utkom det med to nummer årlig, og siden 1995 med fire.

## Utmerkelser
En artikkel publisert i *Norsk antropologisk tidsskrift* har mottatt den nordiske prisen Årets tidsskriftartikkel, Tord Larsens artikkel «Om historisering av forskjeller» (2005).

## Redaktører
* Rune Flikke og Heidi Mogstad, 2025 - 
* Kathinka Frøystad og Tord Larsen, 2022 - 2024
* Ada I. Engebrigtsen og Peter I. Crawford, 2019 - 2021
* Jan Ketil Simonsen og Kjersti Larsen, 2016 - 2019
* Annelin Eriksen og Kari Telle 2012 - 2015
* Christian Krohn-Hansen og Ingjerd Hoem 2008 - 2011
* Olaf Smedal og Knut Rio, 2004-2007 
* Edvard Hviding
* Signe Howell
* Thomas Hylland Eriksen  , 1993-1997 
* Jan Brøgger, 1990-1992 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Josefstadt

**Josefstadt** er det åttende av Wiens 23 distrikter. Per 1. januar 2018 bodde det  innbyggere her, fordelt på 1,08 km². Dette er Wiens minste distrikt. 

Distriktet består av de tidligere forstedene Josefstadt, Breitenfeld, Strozzigrund og Alt-Lerchenfeld, samt deler av St. Ulrich og Alservorstadt. Distriktet er avgrenset av Alser Straße i nord, Lerchenfelderstraße i sør, Hernalsergürtel og Lerchenfeldergürtel i vest, og Auerspergstraße og Landesgerichtsstraße i øst.

Josefstadt har utviklet seg til å være et middelklasse-boligområde. De fleste ordførerne i Wien har bodd her.

Siden det ligger så nær Universitetet i Wien, er Josefstadt også bosted for mange studenter. 

## Severdigheter
* Theater in der Josefstadt, et tradisjonsrikt teater
* Vienna's English Theatre, Wiens eneste engelskspråklige teater
* Piaristenkirche (*Maria Treu*), en barokk kirke bygd i perioden 1716-1753, med malerier av Maulbertsch
* Österreichisches Museum für Volkskunde i Palais Schönborn, et etnologisk museum
* Palais Auersperg (Auersperg-palasset)
* Huset «Zur heiligen Dreifaltigkeit» (nå: «Alte Backstube»), et klassisk eksempel på barokk forstadsarkitektur
* Palais Strozzi 
* Gaten *Lenaugasse*, oppkalt etter forfatteren Nikolaus Lenau, der hele gaten er vernet på grunn av sin arkitektur
* Glücksschweinmuseum (Lykkegris-museet), Florianigasse 54 http://www.dfw.at
* Bezirksmuseum Josefstadt, Schmidgasse 18, distriktets lokale museum (Wien har et Bezirksmuseum per distrikt)
* Le Petit, verdens minste teater – kun 19 sitteplasser, Schlösselgasse 21
* Theatro Kosilo – Wiens minste scene (5 m²), Neudeggergasse 14.
* Kabarett Niedermair, Lenaugasse 1a, et barneteater

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Journal of Peace Research

***Journal of Peace Research*** er et engelskspråklig, tverrfaglig vitenskapelig tidsskrift innen feltet fredsforskning (eller freds- og konfliktforskning). Tidsskriftet har et globalt perspektiv på fred og konflikt og fokuserer spesielt på årsaker til væpnet konflikt og betingelser for fredelig konfliktløsning. Artiklene er skrevet av forskere fra hele verden. Det er rangert som et av de ledende tidsskrifter internasjonalt innenfor internasjonal politikk og statsvitenskap. Tidsskriftet eies av Institutt for fredsforskning og redigeres ved instituttet, og det utgis av SAGE Publications. Tidsskriftet ble grunnlagt i 1964 og har siden 1998 kommet med seks nummer i året.

Tidsskriftet ble startet av Johan Galtung og ble i årene 1983–2010 redigert av Nils Petter Gleditsch, siden 1998 i samarbeid med en gruppe «*associate editors*». Henrik Urdal var redaktør 2010-2017, og fra juli 2017 overtok Gudrun Østby redaktørvervet.

## Eksterne lenker
* 
* ''Journal of Peace Research'' sider ved PRIO
* Academic heavy-weights: the 'relevance' of political science journals av  Thomas Plümper, *European Political Science*, nr. 6, 2007, s. 41–50.
Theater in der Josefstadt

**Theater in der Josefstadt** er et teater i Wiens åttende distrikt, Josefstadt.

Det ble grunnlagt i 1788, og er dermed det eldste teateret i Wien som fortsatt er i drift. Det går ofte under kallenavnet *Die Josefstadt*.

Teaterets historie er knyttet til to viktige figurer i musikk- og teaterhistorien. Ludwig van Beethoven og Richard Wagner spilte der, Johann Nestroy og Ferdinand Raimund opptrådte her som skuespillere og diktere, og Johann Strauss d.e. spilte i *Sträußelsälen*.

I 1822, etter at teateret ble redesignet og ombygd, ble det gjenåpnet med overturen *Die Weihe des Hauses*, komponert og dirigert av Ludwig van Beethoven.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Theater in der Josefstadt – Offisiell hjemmeside
Kabarett der Komiker

**Kabarett der Komiker** (forkortet *KaDeKo*) var en teaterscene i Berlin grunnlagt 1924 av skuespillerne Paul Morgan, Kurt Robitschek og Max Hansen. Den opphørte 1944.

Kabarett der Komiker holdt til på Lehniner Platz ved Kurfürstendamm. Bygningen ble ødelagt under en bombing like før slutten av andre verdenskrig. Nå (per 2019) er Schaubühne sin bygning på samme sted.

Kjente skuespillere som opptrådte der var blant annet:

* Lale Andersen
* Wilhelm Bendow
* Max Ehrlich
* Heinz Erhardt
* Werner Finck
* Curth Flatow
* Peter Frankenfeld
* Peter Igelhoff
* Brigitte Mira
* Maria Ney
* Willy Rosen
* Karl Valentin
* Lotte Werkmeister

## Referanser
Kreolisering

**Kreolisering** er et begrep innen lingvistikk og sosialantropologien for å beskrive blandingskultur. Begrepet er opprinnelig lånt fra lingvistikken (språkvitenskap). I lingvistikk refererer begrepet hvordan et blandingsspråk utvikles for å kommunisere på tvers av språkgrenser gradvis blir gjort til et normalspråk. Eksempelvis omdanne (en kolonimakts eller en herskende befolkningsgruppes språk) til kreolspråk).

Begrepet ble innført i antropologien av den nederlandske kulturforskeren Rob Kroes. Istedenfor å se innføring av «fremmed» kultur (for eksempel amerikansk populærkultur) som en invasjon der én kultur overmanner og erobrer en annen, så Kroes det som en prosess der impulser smelter sammen og nye blandingsuttrykk oppstår. Fra et kreoliseringsperspektiv oppstår helt ny kultur som et resultat av at flere kulturer blandes.  

Beslektede uttrykk er *cross-over* (tverrforbindelse/overgang), og *hybrid-kultur*. 

## Referanser


## Litteratur
*Eriksen, Thomas Hylland (1994): *Kulturelle veikryss – essays om kreolisering*, 

## Eksterne lenker
* Skre, Arnhild: «Invitert kulturinvasjon», *Aftenposten*
Keiseren av Kalifornia

***Keiseren av Kalifornia*** (tysk originaltittel: *Der Kaiser von Kalifornien*, også vist i Norge som *Suters gull*) er en tysk westernfilm av Luis Trenker fra 1936. Filmen handler om John Sutter (Johann Suter), eier av Sutters Mill, hvor gullrushet i California startet i 1846. Filmen er basert på Trenkers roman «Der Kaiser von Kalifornien», og han både regisserte og spilte hovedrollen som John Sutter.

Filmen hadde offisiell premiere i Berlin 21. juli 1936, og fikk prisen som beste utenlandske film ved filmfestivalen i Venezia i samme år.

## Handling
Historien følger livet til Johann Augustus Sutter, eieren av Sutter's Mill, kjent som fødestedet til den store Gullfeberen i California i 1849. Men mye av historien omskriver den virkelige historien til Sutter. Selv om Sutter var en sveitsisk-tysk, understreker filmen hans tyske etnisitet. Selv om han forandret navnet sitt til John når han flyttet til USA, gjennom hele filmen beholder han navnet Johann.

Historien slutter med den aldrende og fattige Sutter som befinner seg i Washington D.C., hvor han opplever en visjon om USAs fremtidige industrielle makt - og han ser for seg en nasjon full av høye skyskrapere og store fabrikker.

## Medvirkende
* Luis Trenker: Johann August Sutter
* Viktoria von Ballasko: Anna Sutter
* Werner Kunig: Rudolf Sutter
* Karli Zwingmann: Emil Sutter
* Elise Aulinger: Mrs. Dübol
* Melanie Horeschovsky: Amalie
* Bernhard Minetti: Der Fremde
* Luis Gerold: Ermattinger
* Paul Verhoeven: Barmann Billy
* Hans Zesch-Ballot: Gouverneur Alverado
* Marcella Albani: Mrs. Alverado
* Walter Franck: Adjutant Castro
* Heinrich Marlow: Gerichtspräsident Thompson

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fraternisering

**Fraternisering** (fra fransk *fraterniser*, avledet fra latin *fraternus*, av *frater*, «broder, bror»), som best kan oversettes til forbrødring, beskriver situasjoner hvor man omgås fortrolig, særlig med en motpart eller en underordnet i vennskapelig pregede sosiale sammenhenger. I dagligtale brukes ordet om å ha vennskapelig omgang med fiender, noe som ikke er sosialt – og i noen tilfeller heller ikke lovmessig – akseptert. Tyskertøser er eksempler på ikke-akseptert fraternisering.

Diplomati er en form for fraternisering, der innhold og former for omgang er systematisert på en akseptert måte av statene som deltar.

Fraternisering omhandler også et militært straffebud som innebærer forbud mot at befal omgås menige soldater i sosial sammenheng, særlig seksuell sammenheng.

## Referanser
Dreamtale

**Dreamtale** er et melodisk power metal-band fra Finland. De har gitt ut 5 album og to singelplater siden bandet ble etablert i 1999. 

## Besetning
*Petteri Rosenbom – Trommer
*Rami Keränen – Gitar og Vokal
*Heikki Ahonen – Bass 
*Erkki Seppänen – Vokal 
*Seppo Kolehmainen – Gitar 
*Akseli Kaasalainen – Keyboards 

## Diskografi
### StudioAlbum
*Beyond reality – 2002
*Ocean's heart – 2003
*Difference – 2005
*Phoenix – 2008
*Epsilon – 2011
* *[[World Changed Forever (Dreamtale album)|World Changed Forever]]* (2013)

### Singler
*Wellon – 2005
*Payback – 2008

## Eksterne lenker
* 
*
Kolberg (film)

***Kolberg*** er en tysk historisk dramafilm av Veit Harlan fra 1945. Den er basert på selvbiografien til Joachim Nettelbeck, borgermesteren i Kolberg, og forteller historien om forsvaret av den pommerske byen mot franske invasjonsstyrker mellom april og juli 1807.

## Handling
Filmen begynner i 1813 under Napoleonskrigene kjent på tysk som Befreiungskriege (frigjøringskrigene) på tysk. Åpningsscenene viser prøyssiske Landwehr, og frivillige, som marsjerer nedover gatene i Breslau - gjennom entusiastiske folkemengder. Dette etterfølges av en dialog mellom kong Fredrik Vilhelm III av Preussen og greve August von Gneisenau, hvor Gneisenau forklarer at beleiringen av Kolberg lærte viktigheten av tyske borgerhærer. Deretter skifter scenen til Wien i 1806, for å vise abdikasjonen til den romerske keiseren Frans II av Østerrike.

I 1806 er Kolberg fremdeles ikke berørt av konfliktene, og innbyggerne blir vist å nyte livet. Men byens ledere diskuterer Napoleons proklamasjoner, og hva dette kan bety for dem. Noen ser på de franske seirene som en god ting, men andre lurer på om de burde forlate området. Byens borgermester, Nettelbeck, er innstilt på å gjøre motstand mot franskmennene. Nettelbeck oppretter en lokal borger-milits, til tross for innsatsen fra Den prøyssiske armé, som har samlet inn forsyninger og er sterkt imot ideen om overgivelse.

## Skuespillere
* Kristina Söderbaum som Maria
* Heinrich George som borgermester Joachim Nettelbeck
* Paul Wegener som general Ludwig Moritz von Loucadou
* Horst Caspar som August von Gneisenau
* Gustav Diessl som Ferdinand von Schill
* Otto Wernicke som Farmer Werner
* Kurt Meisel som Claus
* Claus Clausen som Fredrik Vilhelm III av Preussen
* Irene von Meyendorff som Louise av Mecklenburg-Strelitz
* Greta Schröder som Sophie Marie von Voß
* Franz Herterich som keiser Frans II av Det tysk-romerske rike
* Jakob Tiedtke som skipseier
* Paul Bildt som en rektor
* Charles Schauten som Napoléon
* Theo Shall som Louis Henri Loison
* Werner Scharf som Pietro Teulié
* Jaspar von Oertzen som prins Louis Ferdinand av Preussen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dr. Mabuses testament

***Dr. Mabuses testament*** (originaltittel: *Das Testament des Dr. Mabuse*) er en tysk kriminal-thriller fra 1933 regissert av Fritz Lang. Manuset er basert på en roman av Norbert Jacques, skrevet i 1932 på oppfordring fra Lang, men ikke offentliggjort da. Hovedrollen spilles av Rudolf Klein-Rogge.

Filmen regnes som en av filmhistoriens store klassikere fra mellomkrigstiden.

## Sammendrag
I en bråkete trykkeri forsøker en politi-etterforsker ved navn Hofmeister (spilt av Karl Meixner) å komme seg unna ett kriminelt angrep. Hofmeister kontakter sin tidligere overordnede inspektør Karl Lohmann (spilt av Otto Wernicke) og forklarer at han har oppdaget en enorm kriminell konspirasjon. Men før han rekker å røpe identiteten til de ansvarlige kriminelle, slukkes alle lysene i bygningene, og skudd blir avfyrt. Hofmeister forsvinner. Men senere dukker han opp igjen og begynner å synge hver gang han føler seg overvåket, og han blir innlagt ved ett sykehus for mentalt syke som drives av professor Baum.

Professor Baum introduserer situasjonen for Dr. Mabuse (spilt av Rudolf Klein-Rogge) en kriminell mester og hypnotisør. Dr. Mabuse bruker dagene sine febrilsk på å skrive detaljerte planer for forbrytelser samtidig som en kriminell gjeng begår disse forbrytelsene. En ledetråd skrapet inn i en glassrute der Hofmeister tidligere ble skutt mot, får Karl Lohmann til å mistenke Mabuse. Baum begynner å studere Mabuses skrifter, og kommuniserer med Dr. Mabuses spøkelse. Mabuses ånd smelter sammen med professorens silhuett. Samme natt gir en skjult skikkelse beskjeder til en del av organisasjonen sin, og forbereder forskjellige forbrytelser som for eksempel et angrep mot et kjemisk anlegg, ran av en bank, og forgiftning av ett vann.

## Skuespillere
* Rudolf Klein-Rogge som Dr. Mabuse
* Otto Wernicke som etterforsker Lohmann
* Karl Meixner som etterforsker Hofmeister
* Oscar Beregi Sr. som Professor Baum
* Theodor Loos som Dr. Kramm
* Gustav Diessl som Thomas Kent
* Wera Liessem som Lilli
* Rudolf Schündler som Hardy
* Oskar Höcker som Bredow
* Theo Lingen som Karetzki
* Hadrian Maria Netto som Nicolai Griforiew
* Camilla Spira som Anna
* Georg John som Baum's håndlanger.
* Klaus Pohl som Müller. Lohmann's assistent.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Santa Prisca (Taxco)

**Templo de Santa Prisca** er en stor kirke som befinner seg i Taxco i Mexico. Med sine to 40 meters høye tårn, sin churriguresco fasade og en flislagt kuppel, gjenspeiler den kirkens indre utseende, som domineres av forgylt utsmykking. Her finner du også et tysk orgel i tre. Kirken ble bygget av den spanske sølvbaronen José de la Borda fra februar 1751 til desember 1758. Dette er et av de flotteste eksemplene på churriguresco-stilen, den siste fasen av meksikansk barokk.

## Eksterne lenker
*
The Beautiful Country

***The Beautiful Country*** er en dramafilm produsert i USA som hadde premiere i mars 2004. Handlingen er satt til 1990-tallet og foregår i Vietnam, Malaysia og USA. Filmen er regissert av den norske regissøren Hans Petter Moland.

Filmen og Moland vant Kanonprisen 2004 i klassen beste regi. Under Amandaprisen 2004 var den nominert i klassene  årets norske kinofilm og årets filmmanuskript (Sabina Murray og Larry Gross).

## Handling
Handlingen starter i Vietnam hvor den unge mannen Binh lever i en liten landsby sammen med sin tante og hennes familie. Binh er en «bui doi», resultatet av et forhold i løpet av Vietnamkrigen mellom en amerikansk soldat og en vietnamesisk kvinne. Livet som krigsbarn er ikke enkelt, og Binh forlater landsbyen for å lete etter sin mor i Saigon.

I Saigon finner han sin mor Mai og at han har en yngre bror Tam. Mai arbeider som tjener under den tyranniske Fru Hoa i et «Stort hus» hvor Binh også får tjeneste, og han ser hvordan hun blir seksuelt trakassert av Fru Hoas sønn. Ved et uhell dør fru Hoa, og Binh og Mai må flykte tilbake til sin leilighet hvor de i full fart pakker sammen eiendelene til Binh og Tam. Tim gir dem noen amerikanske penger, adressen til Binhs amerikanske far og båtbillett til USA.

Guttene kommer seg om bord på båten, men en storm driver dem ut av kurs og tar dem til Malaysia, hvor de plasseres i en flyktningleir. Her treffer de den kinesiske prostituerte Ling, og et forhold utvikles mellom Ling og Binh. Ling klarer etter hvert å tjene nok penger til å betale menneskesmuglere til å ta dem med til USA.

Om bord på båten viser det seg at prisen var høyere enn avtalt og Binh må underskrive et dokument på at de må arbeide inn det som mangler når de ankommer USA. Flyktningene blir stuet inn i lasterommet, og etter at en storm ødelegger en del av vann- og matlagrene blir forholdene etter hvert uutholdelige under dekk, og flere flyktninger dør, deriblant lille Tam.

I USA blir flyktningene plassert i lastebiler og transportert til New Yorks Chinatown. Binh får jobb på en kinesisk restaurant som løpergutt, mens Ling synger på en kabaret og tjener gode penger som prostituert på si. Etter hvert treffer hun en velstående forretningsmann som kan forsørge henne, og Binh innser at hun ikke gjengjelder hans romantiske følelser.

Etter at han finner ut at vietnamesere med amerikansk far har rett til statsborgerskap i USA, slutter Bihn i jobben og haiker til farens adresse i Austin, Texas. Her treffer han farens eks-kone som sender ham videre til Sweetwater, hvor faren arbeider på en ranch.

Binh får jobb på ranchen og arbeider sammen med faren (Nick Nolte) uten å si hvem han er. Faren, som er blind, forstår etter hvert sammenhengen og filmen slutter med at far og sønn spøker og ler mens Binh klipper farens hår.

## Skuespillere
* Damien Nguyen som Binh
* Bai Ling som Ling
* Tim Roth som Kaptein Oh
* Nick Nolte som Snakehead
* Temuera Morrison som Steve
* Nguyễn Hải som Wu Kit

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kristin Hersh

**Kristin Hersh** (eg. *Martha Kristin O'Connell*, født 7. august 1966), er en amerikansk musiker. Hennes første utgivelse kom i 1986 med bandet Throwing Muses, som hun startet med stesøsteren Tanya Donelly. I 1994 ga hun ut sitt første solo-album *Hips and Makers*, og i 2003 lanserte hun sitt nye band 50footwave. 

Hersh har også turnert med opptredenen *Paradoxical Undressing*, et *spoken-word*-prosjekt med utdrag fra hennes dagbok, og egen musikk. *Paradoxical Undressing* er også utgitt i bokformat.

## Digital musikkdistribusjon
50footwave ga i 2005 ut EP-en *Free Music*; en utgivelse som ble tilbudt gratis via bandets nettsted. Etter den tid har Hersh og hennes samarbeidspartnere utviklet en ny plattform for digital musikkdistribusjon kalt *cashmusic.org*. Via dette nettstedet startet hun i 2008 en gratis nedlastingstjeneste, der en ny sang er tilgjengelig for nedlasting hver måned. Flere av sangene er senere innspilt på nytt, og ble utgitt som albumet *Crooked* i 2010. 

## Albumutgivelser
**Utgivelser under eget navn**

* *Live at Maxwell's Hoboken* (1992; utgitt som bonusplate med *Red Heaven* av *Throwing Muses*)
* *Hips and Makers* (1994)
* *Strange Angels* (1998)
* *Murder, Misery and then Goodnight* (1998; opprinnelig kun tilgjengelig via postordre fra 4AD)
* *Sky Motel* (1999)
* *Sunny Border Blue* (2001)
* *Live at Noe Valley Ministry* (2001)
* *The Grotto* (2003)
* *Instant Live: Boston, MA 1/28/05* (2005)
* *Learn to Sing Like a Star* (2007)
* *Crooked* (bok og cd) (2010)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Hjemmeside hos CASHmusic 
* CASHmusics hjemmeside
* Hjemmeside hos plateselskapet 4AD
Sandaker (Oslo)

**Sandaker** er et strøk i Bydel Sagene i Oslo. Det består av både boliger og noe næringsliv. Uteliv, butikker og andre sentrumsfunksjoner ligger i all hovedsak i Sandakerveien fra Vogts gate i sør til og med plassen *Nordpolen* der Grefsenveien begynner.

## Avgrensning
Det har Birch-Reichenwalds gate (inkludert i strøket) og et grøntområde rett vest for denne i nord, Akerselva i vest, Åsengata (ikke inkludert) og Hans Nielsen Hauges gate (inkludert i strøket) i sør, og T-baneringen (og Gjøvikbanen som kom 100 år før denne igjen) i øst.

Dermed grenser strøket til Storo i øst og nordøst, Nydalen i nord, Bjølsen i vest og Torshov i sør.
Sørøst-øst for Sandaker ligger nabolaget Søndre Åsen, øst for Gjøvikbanen og Ring 3 Nordre Åsen.

## Bebyggelse og historie
Strøket har navn etter Sandaker gård. Det ble tidlig en del industri ved Akerselva i form av møller. Området (som da i stor grad var et jorde) ble inkludert i Oslo by i 1878, og Oslo kommune bygde så lavblokker her på 1920-tallet. Trikkelinjen Grünerløkka-Torshov-linjen, som går nord-sør gjennom området, ble lagt gjennom Sandaker og videre til Grefsen stasjon i 1902.

Sandaker videregående skole var i bruk fra 1959 til 2011, i dag holder grunnskolen Nordpolen skole til i de samme lokalene, mens kjøpesenteret Sandakersenteret ble oppført i 1976.

## Eksterne lenker
*
Post Office Ltd.

**Post Office Ltd** er et selskap som driver postkontor i Storbritannia.

Selskapet ble skilt ut fra Royal Mail i 1986. Mange av postkontorene drives på franchisebasis, og de administrerer også ordningen med post i butikk som brukes en del steder. 

Det var ved utgangen av regnskapsåret 2005&ndash;2006 over 14&nbsp;300 postkontorer i Storbritannia. Det har vært en rekke nedleggelser, noe som har ført til kritikk av selskap mange steder. 

I Wales driver Post Office også under det walisiske navnet Cyrchwr Codau Post. Man skal der ideelt sett få utført alle tjenester på walisisk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
General Post Office

**General Post Office** kan vise til:

* General Post Office (Storbritannia), det britiske postverket 1660&ndash;1981
* General Post Office (Dublin), hovedpostkontoret i Dublin, brukt som opprørernes hovedkvarter under Påskeopprøret i 1916
* General Post Office (Hongkong), hovedkvarteret til Hongkongs postverk
* General Mail Facility i USA, kalles også *general post office*
Keyboardist

**Keyboardist** er et begrep som brukes om en person som spiller et musikkinstrument med tangenter, mer kjent som keyboard. Før 1960-tallet spilte keyboardister stort sett piano eller orgel og ble kalt pianister og organister. Etter hvert som det ble flere tangentinstrumenter, trengte man et fellesbegrep på disse instrumentene. I dag bruker vi ordet keyboard vanligvis om synthesizere og andre elektriske tangentinstrumenter. Alle som spiller på slike instrumenter er keyboardister, eller keyboardmusikere.
Et spill for piano

***Et spill for piano*** (originaltittel: *La Tourneuse de pages*) er en fransk drama-thriller fra 2006 regissert av Denis Dercourt. Hovedrollene spilles av Catherine Frot og Déborah François. 

Filmen konkurrerte som en del av Un certain regard under Filmfestivalen i Cannes i 2006.

## Handling
Den unge jenta Mélanie Prouvost ønsker å bli pianist, og for å realisere drømmen søker hun seg inn på et musikkonservatorium. På opptaksprøven ledes opptakskomiteen av den berømte pianisten Ariane Fouchécourt. Mens Mélanie spiller gir Ariane en autograf til en beundrer. Dette distraherer Mélanie, og går ut over prestasjonen hennes. Hun forlater auditionen sammen med moren sin, sønderknust over at hun ikke klarte å spille så bra som hun ønsket. Hun legger drømmen om å bli musiker på hyllen, og kaster seg over universitetsstudier. Noen år senere blir Mélanie ansatt i et advokatfirma.

Sjefen hennes i advokatfirmaet viser seg å være gift med pianisten som ledet opptakskomiteen da Mélanie forsøkte å komme inn på konservatoriet. Mélanie blir ansatt for å passe på ekteparets lille sønn, som familien håper kommer til å bli en berømt pianist i likhet med sin mor. Melanie blir snart venn med gutten, og hjelper ham å øve inn en pianostykke som han skal fremføre når faren kommer hjem fra forretningsreise. Etter hvert blir Mélanie notevenderen til Ariane; hun blir gradvis uunnværlig for Ariane, både praktisk og følelsesmessig. Det oppstår et veldig nært og intimt forhold mellom de to kvinnene, men så blir Mélanie besatt av tanke på å hevne seg etter ydmykelsen hun opplevde under opptaksprøven til konservatoriet.

## Rolleliste

* Catherine Frot – Ariane Fouchécourt
* Déborah François – Mélanie Prouvost
* Pascal Greggory – Jean Fouchécourt
* Xavier De Guillebon – Laurent
* Christine Citti – fru Prouvost
* Clotilde Mollet – Virginie
* Jacques Bonnaffé – herr Prouvost
* Antoine Martynciow – Tristan Fouchécourt
* Julie Richalet – Mélanie Prouvost som barn
* Martine Chevallier – Jackie Onfray
* André Marcon – Werker
* Michèle Ernou – Monique

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eric Adams (sanger)

**Eric Adams** (født 1952) er en amerikansk vokalist. 

Han er best kjent som vokalist i bandet Manowar, som ble stiftet av Joey DeMaio og Ross Friedman i 1980. Adams er også ansvarlig for Manowars finanser. Når han ikke er på turné eller i studio med Manowar, bruker han tiden sin på å jakte med bue. 

Han har også sunget duett med Sarah Brightman på sangen «Where Eagles Fly».

## Eksterne lenker
* 
* 
*