open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anna av Russland

**Anna I av Russland** (russisk *&#1040;&#1085;&#1085;&#1072; &#1048;&#1074;&#1072;&#1085;&#1086;&#1074;&#1085;&#1072;*, *Anna Ivanovna*) (født , død ) var regjerende tsarina av Russland fra 1730 til 1740.

## Liv og virke
### Veien til tronen
Anna var datter av Ivan V av Russland og hans hustru Praskovja Fjodorovna Saltykova (1664–1723). Hun var også niese til Peter den store. 

Peter den store fikk henne gift med hertug Frederick William av Kurland i november 1710, men på hjemreisen fra St. Petersburg i januar 1711 døde hennes mann av forspisning. Anna fortsatte å regjere som hertuginne av Kurland (nå vestre Latvia) fra 1711 til 1730 med den russiske residenten, Peter Bestusjev, som rådgiver. 

Hun giftet seg ikke etter mannens død, men hennes fiender anklaget henne for en affære med grev Biron i mange år.

### Keiserinne
Da Peter 2., Russlands keiser, døde, utnevnte Russlands Høye Råd under fyrst Dmitry Galizine Anna til keiserinne i 1730. De hadde håpet at hun ville føle seg i gjeld til adelen for sin uventede lykke og bare være en nikkedukke. I håp om å etablere et konstitusjonelt monarki i Russland overtalte de henne til å skrive under dokumenter som reduserte hennes makt. Men disse viste seg å bare være små hindringer for henne, og snart hadde hun etablert seg som en autokratisk hersker ved å bruke populariteten fra garden og lavadelen.

Anna mistrodde russiske adelsmenn, og holdt dem borte fra alle maktposisjoner. Isteden ga hun dem til baltiske tyskere. Hun hadde særlig tillit til Ernst Johann von Biron, som fikk stor betydning for Russlands utenrikspolitikk. Grev Biron fikk også - under hennes navn - henrettet 12.000 sammensvorne som planla opprør, og forvist ytterlige 20.000 til Sibir.

Anna av Russland allierte Russland med den tysk-romerske keiser Karl VI, og gjorde kurfyrst Friedrich August II av Sachsen til konge av Polen etter de polske arvefølgekrigene. 

I 1736 angrep hun Det ottomanske rike under Den russisk-østerrikske tyrkerkrig (1736–1739), men Karl sluttet separatfred med tyrkerne og tvang Anna til å gjøre det samme. Hennes styre markerte begynnelsen på Russlands store territorielle ekspansjon inn i Sentral-Asia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Alytus

**Alytus** er den største bykommunen i Alytus fylke i Litauen.

Byen er spesielt kjent for en betydelig produksjon av kjøleskap, som eksporteres til hele verden, også til Norge, Sverige og Danmark. Byen har også hatt en stor bomullsproduksjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pascal Couchepin

**Pascal Couchepin** (1942–) er sveitsisk politiker og medlem av Forbundsrådet (Bundesrat), Sveits' regjering. Han har vært i regjeringen siden 1998. Han er hjemmehørende i Martigny i kanton Valais (tysk: *Wallis*) og representerer Freisinnig-demokratische Partei der Schweiz (FDP).

Han har vært innenriksminister fra 2003.

## Referanser
Micheline Calmy-Rey

**Micheline Calmy-Rey** (født 1945 i Sion) er en sveitsisk politiker (Sozialdemokratische Partei der Schweiz), som i 2007 og 2011 var forbundspresident i Sveits. 

Calmy-Rey var medlem av Forbundsrådet (Bundesrat), Sveits' regjering fra 2002 til 2011, og utenriksminister fra 2003.

Hun er hjemmehørende i Chermignon i kantonen Wallis.

## Referanser
Hans-Rudolf Merz

**Hans-Rudolf Merz** (1942–) er en sveitsisk politiker som i 2003 ble medlem av Forbundsrådet (*Bundesrat*, dvs. regjeringen). I 2004 ble han finansminister i Sveits. Han er hjemmehørende i Beinwil am See i kanton Aargau.

Merz representerte partiet Freisinnig-demokratische Partei der Schweiz (FDP) fram til 28. februar 2009, da dette partiet ble slått sammen med *Sveits' Liberale Parti* (LPS) til FDP. Die Liberalen, som han nå representerer. Han har vært finansminister siden 2004. Søndag 21. september 2008 ble han rammet av et hjerteinfarkt, hvorpå han omgående gjennomgikk en bypass-operasjon og lå 3 dager i kunstig koma på Bern universitetssykehus. Justis- og politiminister Eveline Widmer-Schlumpf fungerte som finansminister inntil Merz kunne gjenoppta sitt embete vel 5 uker senere, den 3. november.

I kalenderåret 2009 «amterte» Merz som sveitsisk forbundspresident. (Vervet går på rundgang mellom regjeringens medlemmer.)

I 2010 holdt Merz et innlegg i det sveitsiske parlamentet som ble kjent utover landegrensene fordi Merz brøt sammen i latter over det byråkratiske språket i innlegget han skulle fremføre. Han opplyste mellom latteranfall at han ikke selv forstod hva han leste opp; årsaken var at teksten var skrevet i en snirklete kansellistil.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Moritz Leuenberger

**Moritz Leuenberger** (1946–) er en sveitsisk politiker og medlem av Forbundsrådet (Bundesrat), Sveits' regjering. Han har sittet i regjeringen siden 1995.

Leuenberger er hjemmehørende i Rohrbach (ZH).

Han representerer Sozialdemokratische Partei der Schweiz (SPS).

Siden 1998 har han vært minister i Departementet for miljøvern, transport, energi og kommunikasjoner. Moritz Leuenberger er forbundspresident (Bundespräsident) i 2006.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Christoph Blocher

**Christoph Blocher** (født 1940) er en sveitsisk politiker og tidligere medlem av den sveitsiske regjering, Forbundsrådet. Blocher har doktorgrad i jus og er milliardær. Han bygde opp formuen sin gjennom et firma i kjemibransjen, og har senere overlatt driften til sine barn. Han satt i regjeringen fra 2003 til slutten av 2007.

Blocher var leder for Schweizerische Volkspartei (SVP) i kantonen Zürich i perioden 1997–2003 og var minister for Justis- og politidepartementet fra 1. januar 2004 til 1. januar 2008. Han har siden åttitallet opptrådt som partiets frontfigur, og blir oppfattet som en svært kontroversiell politiker. Derfor lot parlamentet være å gjenvelge ham som justisminister etter valget i 2007, på tross av at partiet hans hadde fått økt oppslutning.

Blochers kjernesaker:

* for et uavhengig og nøytralt Sveits (mot EU-medlemskap)
* for en liberal økonomi uten offentlig innblanding
* for et begrenset offentlig forvaltningsapparat (privatisering)
* for mer egenansvar blant borgerne 
* mot nye skatter og avgifter
* mot misbruk av trygd og asylrettigheter
* kriminalitetsbekjempelse

## Referanser


## Eksterne lenker
* Blochers hjemmeside. (engelsk)
* SVP sin hjemmeside.
* Artikkel fra desember 2007 om utstemmingen av Blocher fra regjeringen. (Aftenposten)
Samuel Schmid

**Samuel Schmid** (født 1947 i Rüti bei Büren, Sveits) er en sveitsisk politiker og var medlem av Forbundsrådet (Bundesrat). Han har sittet i regjeringen i Sveits fra 2000 til 2008. Han er hjemmehørende i Attiswil (BE).

Han representerer Schweizerische Volkspartei (SVP) og har vært forsvarsminister fra 2001 til 2008.

## Referanser
Joule

**Joule** er én av flere avledete SI-enheter for måling av energi. Joule uttales *jul* på norsk og *dʒuːl* på engelsk. Symbolet for joule er J.
Enheten er oppkalt etter den engelske fysikeren James Prescott Joule (1818–1889) og kan blant andre defineres ved hjelp av de grunnleggende enhetene meter, sekund og kilogram som 

:\text{J} = \frac{\text{kg} \cdot \text{m}^2}{\text{s}^2} = \text{N} \cdot \text{m} = \text{W} \cdot \text{s} = \text{C} \cdot \text{V},

1 joule er den energimengden som kreves for å flytte noe mot en kraft på 1 newton over en distanse på 1 m. Den samme energien frigis hvis punktet flyttes 1 m i kraftens retning.
Det er også  lik den energien som avgis av 1 watt effekt i løpet av 1 sekund, med betegnelsen 1 W&sdot;s eller ett **wattsekund**.

1 Nm er også betegnelsen for et dreiemoment som har kraften 1 N i avstanden 1 m fra dreiepunktet. Tilsvarende er kraften for det samme dreiemomentet 10 N i avstanden 10 cm og 0.5 N i 2 meters avstand. Dette momentet uttrykker kun en kraft i en gitt avstand fra dreiepunktet og uttrykker uttrykkelig ikke energi. Årsaken til at Nm både kan uttrykke energi, og kraft (som funksjon av avstand) er at kraften og avstanden har sammenfallende retninger for energimålet, men er ortogonale (måles  tvers (90 grader) på hverandre) for dreiemomentet. Dette avsnittet tjener kun til forklaring og hører ellers ikke til under oppslagsordet *joule*.

## Eksempler
En joule er lik:
*Den mekaniske energien som kreves for å løfte en 102 gram tung tomat 1 meter vertikalt fra jordens overflate.
*Den kinetiske energien som er sluppet ut når den samme tomaten faller tilbake til bakken.
*Den kinetiske energien til en 56 gram tennisball som beveger seg med 6 m/s (22 km/t).
*Den mekaniske energien som kreves for å akselerere 1 kg masse i 1 m/s2, 1 meter i verdensrommet.
*Den termiske energien som trengs for å varme opp 1 gram vann med 0,24 °C.
*Den elektriske energien som kreves for at en 1 watts LED-pære skal lyse i 1 sekund (1 Ws).
*Den ernæringsmessige energien til omtrent 0.03 gram fett, 0.06 gram proteiner/karbohydrater, eller 0.1 gram sukker.

## Kilowattime som alternativ måleenhet
I praksis vil måling av energimengder ofte ta utgangspunkt i hvilken effekt energien omsettes med, over en gitt tid. Effekt (målt i watt) er et mål for den energimengden som omsettes per tidsenhet. Omvendt kan energi dermed også uttrykkes matematisk som produktet av effekt og tid. Uttrykt i SI-systemet betyr det at  1&thinsp;J er det samme som . Man skalerer i praksis ofte enhetene med passende prefikser som med kilowattime, der 1 kilowattime = 3,6 megajoule (MJ) = 3 600 000 joule, altså wattsekunder (1000 Watt x 60 sek/min  x 60 min/time x 1 time).

## Omregningsfaktorer
*1 J = 0,239 cal (kalori)
*1 cal = 4,184 J
*1 J = 2,778 × 10-4 Wh (wattime)
*1 J = 2,778 × 10-7 kWh (kilowattime) = 0,0000002778 kWh
*1 kWh = 3&nbsp;600&nbsp;000 J = 3,6 MJ
*1 pJ = 1 × 10-12 J
*1000 J = 1kJ (kilojoule)

## Se også
* SI-prefiks

## Referanser
Magdalena Forsberg

**Magdalena «Magda» Forsberg** (født **Wallin** 25. juli 1967 i Örnsköldsvik) er en svensk tidligere skiskytter. Som aktiv deltok hun først på det svenske landslaget i langrenn før hun i 1993, som sin mann Henrik Forsberg gikk over til skiskyting. 

Hun vant sine to første verdensmesterskapstitler i 1997, på 15 km individuelt og i 10 km jaktstart. Frem til 2002 vant hun ytterligere fire titler. Den totale medaljehøsten fra verdensmesterskapene ble seks gull-, to sølv- og tre bronsemedaljer.

Forsberg var enda mer dominerende i verdenscupen, som hun vant sammenlagt hele seks år på rad, med 42 seire i enkeltrenn. I olympisk sammenheng lyktes aldri Magdalena Forsberg i samme grad. Hun fikk sine beste resultater i OL i Salt Lake City 2002 med to bronsemedaljer. Hun har blitt tildelt Radiosportens Jerringpris hele fire ganger, 1997, 1998, 2000 og 2001, som er rekorden for en svensk idrettsutøver.

## Internasjonale skiskytingsresultater
Alle resultatene har International Biathlon Union som kilde.

### Olympiske leker
*2 medaljer (2 bronse)*

:**Jaktstart ble lagt til som øvelse i 2002.*

### Verdensmesterskap
*12 medaljer (6 gull, 1 sølv, 5 bronse)*

:**Under OL-sesongene blir bare VM-konkurranser avholdt for øvelser som ikke er på det olympiske programmet.*
:***Lagøvelse ble fjernet som en øvelse i 1998, og jaktstart ble lagt til i 1997, mens fellesstart ble lagt til i 1999.*

### Individuelle seire
*42 seire (7 normal, 13 sprint, 19 jaktstart, 3 fellesstart)*

:**Resultatene er fra UIPMB og IBU løp som innbefatter [[Verdenscupen i skiskyting]], [[Verdensmesterskapet i skiskyting]] og [[Vinter-OL]].*

## Se også
* Liste over mestvinnende verdenscupvinnere i skisport

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*  Resultatsoversikt hos IBU
Joseph Deiss

**Joseph Deiss** (1946–) er sveitsisk politiker og medlem av Christlichdemokratische Volkspartei der Schweiz (CVP). Fra 1999 til 2006 var han medlem av Forbundsrådet (Sveits' regjering), hvor han var utenriksminister i perioden 1999-2002 og næringsminister i perioden 2003–2006 og forbundspresident (Bundespräsident) i 2004.

## Referanser
Forbundsrådet

**Forbundsrådet** (tysk *Bundesrat*) kan være:

* Forbundsrådet (Sveits), regjeringen i Sveits
* Forbundsrådet (Tyskland), den institusjon hvor de tyske delstatene er representert på forbundsnivå
* Forbundsrådet (Østerrike), det østerrikske overhuset med representanter utpekt av delstatene
* Forbundsrådet (Det tyske keiserrike), representasjon på riksplan for de forskjellige tyske landene
Christlichdemokratische Volkspartei der Schweiz

**Christlichdemokratische Partei der Schweiz** (CVP) var et tidligere politisk parti i Sveits.

Etter parlamentsvalget 2015 fikk CVP 27 av i alt 200 representanter i Nationalrat og 13 av 46 seter i Ständerat. Partiet hadde etter valget i 2015 2 av 7 plasser i Forbundsrådet, Sveits' regjering, men mistet dem ved valget i 2019.

Partiet ble stiftet i 1912 under navnet Katolsk konservativt parti. Fra 1. januar 2021 slo partiet seg sammen med Det konservative demokratiske parti og dannet partiet Sentrum.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Agueda Kahabagan

**Agueda Kahabagan y Iniquinto** (kalt **Henerala Agueda**) (antagelig fra Santa Cruz eller fra Calauan i provinsen Laguna, Filippinene) var en kvinnelig frihetskjemper med generals rang under den filippinske uavhengighetskrig 1896&ndash;98 og under den filippinsk-amerikanske krig 1899&ndash;1901. 

Det vites ikke med sikkerhet hvor eller når Agueda ble født, eller når hun døde. Men hun kom fra provinsen Laguna sør for Manila, og var en av de kvinner som fremheves som nasjonale helter fra de filippinske frihetskamper i slutten av 1800-tallet. Hun har fått hedersbetegnelsen  *tagalogenes Jean d'Arc* for sin innsats under kampene i Laguna, en av de første åtte provinsene som i august 1896 gikk til opprør mot Spania. 

Da den nasjonalistiske bevegelse tok fart med organiseringen av det hemmelige revolusjonære selskap *Katipunan* i 1892, ble konspiratørene organisert i frimurerlosjer. Ettersom kvinner ikke kan være medlemmer i frimureriet, ble det etablert en egen «frimurerlosjer» for kvinnene tilknyttet Katipunan, under ledelse av Josefa Rizal, Gregoria de Jesus og Marina Dizon. Det antas at både de militære ledere Agueda Kahabagan og Teresa Magbanua (som i ettertid også er blitt kalt general) hadde tilknytning til dette kvinnelige frimureriet. Andre kvinner aktive motstanden mot spanjolene og/eller amerikanerne var Trinidad Tecson, Valeriana Elises y Palma, Hilaria Aguinaldo, og den aldrende Melchora Aquino *(«Tandang Sora»)*.

*Heneralas* tapperhet i kamp var legendarisk. Hun skal ha kjempet i felten kledt i hvitt, med rifle og med *[[bolo (kniv)|bolo]]* (filippinsk kort sabel). General Miguel Malvar gjorde henne til kommandant for en kampstyrke antagelig i mai 1897. Hun nevnes i samband med general Artemio Ricartes angrep på den spanske garnison i San Pablo i Laguna i oktober 1897. Kampanjen i Laguna endte da den siste spanske garnisonen, i Santa Cruz, overgav seg. 

Sannsynligvis var det general Pio del Pilar som anbefalte at hun skulle tildeles ærestittelen *Henerala* (generalen). I mars 1899 er hun som eneste kvinne oppført i fortegnelsen over generaler i den filippinske republikk, med merknaden at utnevnelsen hadde funnet sted den 4. januar 1899. Hun kjempet også mot amerikanerne i området sør for Manila.

## Referanser
Sozialdemokratische Partei der Schweiz

**Sozialdemokratische Partei der Schweiz (SP) / Parti socialiste suisse (PS) / Partito socialista svizzero (PS)**, er  et politisk parti i Sveits.

SP oppnådde ved parlamentsvalget 18. oktober 2015 43 mandater av i alt 200 i Nationalrat, i (2011 46, i 2007 43, i 2003 52) og 12 av 46 i Ständerat.

Partiet har 2 av 7 plasser i Forbundsrådet, Sveits' regjering.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Schweizerische Volkspartei

**Schweizerische Volkspartei** (SVP) (fransk: *Union démocratique du centre*, italiensk: *Unione Democratica di Centro*, retoromansk: *Partida populara Svizra*) er et nasjonalkonservativt og høyrepopulistisk politisk parti i Sveits. Det er landets største parti.

SVP ble dannet i 1971, da Bauern-, Gewerbe- und Bürgerpartei (BGB) og Sozialpolitische Gruppe slo seg sammen. BGB hadde røtter tilbake til bondebevegelsen omkring den første verdenskrig. I begynnelsen var SVP et sentrumsorientert bondeparti.

I 1990-årene gjennomgikk partiet dype strukturelle og ideologiske endringer, ledet an av partiets frontfigur Christoph Blocher. Partiet har utvidet sitt velgergrunnlag med et program med vekt på lov og orden, familieverdier, motstand mot sveitsisk EU-medlemskap samt en restriktiv innvandringspolitikk.

I 2007 gikk en mer moderat del av SVP ut av partiet og dannet Bürgerlich-Demokratische Partei Schweiz.

## Ledere
*Hans Conzett 1971–1976
*Fritz Hofmann 1976–1984
*Adolf Ogi 1984–1988
*Hans Uhlmann 1988–1995
*Ueli Maurer 1996–2008
*Toni Brunner 2008–2016
*Albert Rösti 2016–2020
*Marco Chiesa 2020–d.d.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Forbundsrådet (Tyskland)

**Forbundsrådet** i Tyskland (Deutscher Bundesrat) er et organ opprettet med hjemmel i den tyske forfatningen. Medlemmene i Forbundsrådet utnevnes av Tysklands delstater og er som oftest regjeringsmedlemmer i disse delstatene.

De øvrige faste forfatningsorganer er Tysklands president, forbundsdagen, forbundsregjeringen og forfatningsdomstolen.

Fra 1949 til 1990 omfattet Forbundsrådet bare Vest-Tyskland og ikke DDR og heller ikke Berlin. DDR hadde sitt eget styresett.

## Forbundsrådets oppgaver
Forbundsrådet deltar sammen med Forbundsdagen og Forbundsregjeringen i prosessen med å gi lover som gjelder for hele Tyskland.

Den økende integrasjonen i Europa innebærer at stadig mer statlig myndighet overføres til Den europeiske union. På flere samfunnsområder kan EU gripe direkte inn gjennom forskrifter. Når de tyske delstatene etter den tyske grunnloven har innflytelse på nasjonale spørsmål, skal de derfor også ha innflytelse når disse myndighetsområdene overføres til EU. I slike tilfeller er det Forbundsrådet som i de politiske prosesser deltar på delstatenes vegne.

Composition of the German Bundesrat as a pie chart.svg|Forbundsrådets sammensetning
Bundesrat plenary chamber.JPG|Plenumssalen
Berlin Herrenhaus 1900.jpg|Preußisches Herrenhaus omkring 1900

## Forbundsrådets medlemmer
Hver delstat er representert i forbundsrådet ved medlemmer av delstatsregjeringen. På denne måten ivaretas delstatenes interesse i utformingen av forbundsrepublikkens politikk. I samarbeidet mellom de føderale myndigheter og delstatene i Tyskland - som er tettere enn det som for eksempel gjelder i USA - fungerer forbundsrådet i en viktig *mellommannsfunksjon*.

Forbundsrådet gjennomfører på denne måten den føderalismen som Tyskland er bygget på, og som ifølge den såkalte *evighetsparagraf* i forfatningen ikke kan endres vesentlig og aldri oppheves.

## Presidenten i forbundsrådet
Embetet som forbundsrådspresident regnes etter presidenten, presidenten for Forbundsdagen og kansleren, som nummer fire i den tyske statsrettslige rangorden.

## Forbundsrådets bygning
Forbundsrådet holder til i Preußisches Herrenhaus i Berlin, tidligere sete for overhuset i Preussens parlament.

## Historie
Forbundsrådet går tilbake til det nordtyske forbund og det tidligere tyske forbund. Med grunnleggelsen av nasjonalstaten Tyskland i 1871 ble rådets myndighet utvidet til hele Tyskland.

## Representanter
Presidentskapet for forbundsrådet går på omgang mellom delstatenes regjeringssjefer. Forbundsrådspresidenten fungerer som Tysklands statsoverhode om presidentembetet blir ledig, men kun til en ny forbundspresident er valgt, noe som må skje innen en måned.

## Se også

* Forbundsrådet (Det tyske keiserrike)
* Forbundsdagen (Det tyske forbund)
* Tysklands politiske system
## Referanser


## Eksterne lenker
* Forbundsrådets hjemmeside <small>(tysk, engelsk og fransk)</small>
Freisinnig-demokratische Partei der Schweiz

**Freisinnig-demokratische Partei der Schweiz** (FDP) (fransk *Parti radical-démocratique suisse (PRD)*, italiensk *Partito liberale radicale svizzero (PLR)*, retoromansk *Partida liberaldemocrata svizra (PLD)* var et politisk parti i Sveits. Det inngikk fra 2009 i en sammenslåing med  Liberale Partei der Schweiz til FDP.Die Liberalen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Victoriano Luciano

**Victoriano Luciano** (født 28. mai 1833 i Cavite City i Cavite i Filippinene, henrettet 12. september 1896 i Cavite) var en apoteker og filippinsk nasjonalist under den filippinske frigjøringskrig mot spanjolene.  

Han drev sitt egen apotek i byen Cavite. Han hadde lyktes i å ekstrahere oljer fra filippinske blomster som *sampaguita*, *champaca*, og *ilang-ilang*, og forbedret smaken på sigarettene han solgte. Han delte ut gratis medisiner under koleraepidemien i 1892. Han var medlem av det filippinske frimureri, som spanjolene fant ut konspirerte mot det spanske styre. Han ble arrestert og holdt fengslet i Fort San Felipe i Cavite. Han forsvarte seg i retten, men da den filippinske revolusjon startet, ble han og tolv andre (*De tretten Cavite-martyrer)* henrettet den 12. september 1896.  

De øvrige som ble henrettet var Luis Aguado, Eugenio Cabezas, Feliciano Cabuco, Agapito Conchu, Maximo Gregorio, Maximo Inocencio, Jose Lallana, Severino Lapidario, Alfonso de Ocampo, Francisco Osorio, Hugo Perez og Antonio San Agustin.
Otmar Hasler

**Otmar Hasler** (født 28. september 1953) var statsminister (tysk *Regierungschef*) i Liechtenstein fra 5. april 2001 til 25. mars 2009. han ble etterfulgt av Klaus Tschütscher. Hasler tilhører partiet Fortschrittliche Bürgerpartei in Liechtenstein (FBP).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sveitsisk franc

**Sveitsiske franc** (tysk entall og flertall *Franken*; fransk *franc*, flertall *francs*; italiensk *franco*, flertall *franchi*; retoromansk *franc*, flertall *francs*) er myntenheten i Sveits.

1 franc deles inn i 100 Rappen (tysk), centimes (fransk), centesimi (italiensk), raps (retoromansk).

Siden 1923 har Liechtenstein vært i toll- og valutaunion med Sveits. Sveitsiske franc brukes også i Liechtenstein.

Valutakode i henhold til ISO 4217 er CHF.

## Eksterne lenker
* 
* Sedler fra Sveits (tysk, engelsk, fransk)
Druskininkai

**Druskininkai** (polsk: *Druskieniki*) er en sørlitauisk by som er kjent som landets fremste kurbadby med flere sanatorier og mineralvannkilder.

Noen få kilometer nordøst for byen ligger Grutasparken som beskriver hvordan det var å leve i Sovjetunionen. Parken er blitt en av landets tre best besøkte turistattraksjoner, og har samlet mange av de mest kjente sovjetiske skulpturene i Litauen. Også mange godt voksne mennesker som opplevde sovjettiden tar av og til turen hit for å minnes denne epoken, siden resten av samfunnet er rensket av politiske minner fra tiden mellom 1940 og 1990.

Byen er godt tilrettelagt for turer med og uten sykkel i skog og mark, med flere titalls kilometer sykkelstier.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Druskininkai (engelskspråklig)
Schweizerpsalm

«**Trittst im Morgenrot daher»** eller «**Schweizerpsalm**» er den sveitsiske nasjonalsangen.

Sangen ble komponert i 1841 av cisterciensermunken Alberich Zwyssig (1808–1854) på klosteret i Wettingen til en tekst av Leonhard Widmer (1809–1867). Det sveitsiske Forbundsrådet vedtok å inntil videre bruke sangen som nasjonalhymne i 1961, og i 1981 fikk den offisiell status. Den avløste Rufst Du mein Vaterland (sunget til samme melodi som den britiske kongehymnen).

Teksten fins i tillegg til tysk også på italiensk, fransk og to dialekter av retoromansk.

## Tekst
### Tysk versjon

### Fransk versjon

### Italiensk versjon

### Retoromansk versjon
Kjerne

:*For kjerne i betydningen kjerne til kjerning av smør, se [[kinne]]*.
En **kjerne** er den viktigste, innerste eller mest robuste del av et objekt.

## Forskjellige typer kjerner og temaer som er knyttet opp til kjerner
* atomkjerne, den sentrale delen av et atom
** kjernefysikk, del av fysikken som forsøker å beskrive de indre forholdene i en atomkjerne
** kjernereaktor, også kalt atomreaktor
* bykjerne, også kalt bysentrum, et sentralt område i en by eller et tettsted
* fruktkjerne, den sentrale delen av frukt
* kjerne (operativsystem), innerste og viktigste del av en datamaskins operativsystem
** Linuxkjernen, kjernen i operativsystemet GNU/Linux
* kjerneved, den innerste og eldste delen av en trestamme
* planetkjerne, de innerste lagene av en planet
** jordens kjerne
* sjel
* sentral del i en transformator
Hatikvah

**Hatikvah** (hebraisk , «Håpet») er Israels nasjonalsang. Teksten er av Naftali Herz Imber (1856&ndash;1909) og han skrev den i Iași, Romania. Melodien er av Samuel Cohen.

**Hebraisk HA-TIKVAH**

**Engelsk oversettelse THE HOPE**

**Bokmål oversettelse HÅPET**

::(Gjendikting: ukjent) 

**Nynorsk oversettelse VONA**

:Gjenom lange tider, har i våre bryst, 
:Tru i mot vona, våre hjarto slått,
:Medan våre auge, spent mot framand kyst, 
:Speidande aust mot Zion har gått.

:Har me gjenom hundreåra bôre, 
:vona om å koma heim,
:og få sjå på ny i fridom, 
:Zion og Jerushalajem

::(Gjendikting: Lars-Toralf Storstrand) 

### Opprinnelig tekst

## Lytt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Casa delle Libertà

**Casa delle Libertà** (italiensk for «frihetenes hus») var en allianse av de italienske høyrepartiene Forza Italia, Lega Nord, Unione dei Democratici Cristiani e di Centro, Alleanza Nazionale og en rekke mindre partier.

Alliansen ble dannet foran parlamentsvalget i 2001 som en fortsettelse av valgalliansene Polo delle Libertà og Polo del Buon Governo, men denne gangen var den første at Lega Nord og Alleanza Nazionale stilte til valg sammen.

Alliansen vant valget, og etter fem år der sentrum-venstre-siden hadde hatt regjeringsmakten, dannet Silvio Berlusconi på ny en regjering. Casa delle Libertà gikk til valg på en grunnlovsreform, som ble godkjent av regjeringen etter årelange dragkamper, men avvist i en folkeavstemning i juni 2006.

Casa delle Libertà tapte parlamentsvalget i april 2006. 

Casa delle Libertà dannet grunnlaget for det seinere Il Popolo della Libertà.

## Referanser
Varėna kommune

**Varėna kommune** (polsk: *Orany*) er den litauiske kommunen som strekker seg lengst mot sør, og grenser til Belarus i sør og sørøst. Store deler av kommunen ligger i furuskoger, og er relativt tynt befolket.

I tettstedet Valkininkai lengst i nordøst ligger et sanatorium.

Elvene Nemunas og Merkys renner gjennom kommunen.

## Eksterne lenker
*
Kurland

**Kurland** (latvisk: *Kurzeme*) er det ene av de fire historiske landskapene som i dag utgjør Latvia. Det ligger sørvest for Rigabukten, og er oppkalt etter det  baltiske folket kuronierne. Det strakk seg i middelalderen helt ned til dagens nordvestre del av dagens Kaliningrad (Königsberg) og omfattet hele det nåværende litauiske kystområdet. Det har fått sitt navn siden det i den tidlige middelalder ble bebodd av kuronierne som var en stamme baltiske finner. 

Den fine badebyen Jurmala ligger i det historiske Kurland, senere i regionen Zemgale. 

## Historie
Kurland hørte under Den tyske orden i staten Livland (ca. 1200–1560). Kurland var et hertugdømme som var en del av Det polsk-litauiske samvelde fra 1560 til 1795 og hadde på 1600-tallet kolonier på Tobago og i Gambia. Kurland eksporterte til Afrika og importerte gull, elfenben, frukt og ville dyr som marekatter og papegøyer. På Tobago ble det reist en festning og etablert byen Jacobusstadt. 

På denne tid var Kurland i økonomisk oppgang og eksporterte blant annet seilduk, hamp, tjære, kanoner og krutt. For å betjene skipene i kolonitrafikken inngikk hertug Jacob von Kettler (1610&ndash;1682) en leieavtale om bruk av Flekkerøy utenfor Kristiansand. I 1664 sikret hertugen gjennom en avtale med Frederik III av Danmark-Norge rettigheter for Kurland til å utvinne sølv, bly, kobber og jern på meget fordelaktige betingelser. Kurland etablerte gruver på Eidsvoll og Kongsberg, og i perioder var opptil 300 kurlendere i arbeid i Norge. Oppgangstiden tok slutt kort tid etter Jacobs død. 

Etter Polen-Litauens deling i 1795 gikk området over til det russiske imperium (1795–1918).

I tillegg til latviere og tyskere bodde det også svensker her, i nyere tid også russere. Den nordligste delen er meget tynt befolket og er for det meste bebodd av livere.

Grunnbesittere og byborgerskap, og dermed de dannede klassene, var i all hovedsak tyskspråklige, den tyske folkegruppen ble evakuert av myndighetene til Posenområdet under annen verdenskrig, og derfra igjen fordrevet av Stalin og polakkene.

Kurlands tidligere administrative sentrum, Jelgava, ble ødelagt på slutten av andre verdenskrig.

## Byer i Kurland

*Liepaja (*Libau*)
*Ventspils (*Windau*)
*Grobiņa (*Grobin*)
*Aižpute (*Hasenpoth*)
*Kuldīga (*Goldingen*)
*Saldus (*Frauenburg*)
*Piltene (*Pilten*)
*Tukums (*Tuckum*)
*Talsi (*Talsen*)

## Hertuger av Kurland

:1562&ndash;1587 Gotthard Kettler
:1587&ndash;1642 Friedrich Kettler
:1587&ndash;1616 sammen med Wilhelm Kettler (delt 1596&ndash;1616)
:1642&ndash;1681 Jakob Kettler
:1681&ndash;1698 Friedrich Kasimir Kettler
:1698&ndash;1711 Friedrich Wilhelm Kettler
:1711&ndash;1737 forskjellige rivaliserende regenter, bl.a. den senere russiske tsarina Anna
:1737&ndash;1758 og 1758-1763 Ernst Johann von Biron
:1763&ndash;1795 Peter von Biron

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Forza Italia

**Forza Italia** («fremad, Italia!») var et italiensk liberalkonservativt høyreparti som eksisterte mellom 1993 og 2009. 

Det ble grunnlagt i 1993 av Silvio Berlusconi, som var partiets leder fra det ble etablert til det ble nedlagt. Sammen med det populistiske separatistpartiet Lega Nord og det reformerte høyreorientert partiet Alleanza Nazionale utgjorde Forza Italia ved parlamentsvalgene i 2001 og 2006 valgforbundet Casa delle Libertà. Partiet har sittet i regjering i flere perioder med Berlusconi som statsminister.

Kritikere hevder partiet ikke har noe selvstendig program, men mener det som til enhver tid passer Berlusconi. I økonomiske spørsmål er partiet liberalistisk, i andre spørsmål konservativt eller høyrepopulistisk.

Ved parlamentsvalget i 2008 stilte Forza Italia som en del av valgalliansen Il Popolo della Libertà. Deler av denne alliansen ble den 27. mars 2009 omdannet til et politisk parti. Forza Italia opphørte da å eksistere som eget parti. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Padania

**Padania** er navnet partiet Lega Nord bruker om den delen av Nord-Italia de ønsker uavhengighet eller selvstyre for. Det inkluderer blant annet regionene Piemonte, Lombardia, Veneto, og fortsetter sydover til Appenninene.

## Navnets opprinnelse
*Padus* er det latinske navnet på elven Po, Italias største elv.
Geografisk er den store sletten som omgir elven kalt *Valpadana* (Po-dalen).

Adjektivet *padano* (femininum *padana*) er ikke politisk ladet, og var i alminnelig bruk før Lega Nord ble stiftet, som den berømte osten Grana Padano eller den geografiske betegnelse *pianura padana* (Po-sletten).

Navnene *cispadansk* og *transpadansk* forekom i historien i betegnelsene til noen kortvarige republikker (Den cispadanske republikk og Den transpadanske republikk) i Napoleons tid.

## Politisk betydning
Selve navnet *Padania* forble relativt ubrukt fram til dagen da Umberto Bossi, lederen for Lega Nord, erklærte i en tale at partiets mål var å dele opp Italia i tre stater, som han betegnet som Padania (norden), Etruria (midten) og syden (som fikk senere navnet Ausonia).
Navnene skal ifølge den talen ha blitt gitt av Gianfranco Miglio, Lega Nords datidens hovedideolog.

Etter dette har Lega Nord prøvd å bygge et felles kulturelt grunnlag, bl.a. med forbindelse til angivelige keltiske røtter, og noen fremtredende politikere i Lega Nord (som tidligere justisministeren Roberto Castelli) giftet seg etter hedensk vis.
Det ble også organisert valg til et padansk parlament i Mantova, som ikke ble tatt på alvor av andre italienske politiske partier og aldri fikk noen reel makt.
Et flagg ble også laget ved å bruke alpesolen, et symbol som forekommer på flere keltiske ruiner.
Nasjonalfargen ble fastslått til å være grønn, og den dag i dag går de fleste Lega Nord-politikere iført grønt slips, enda om de er blitt ministre i den italienske staten.

Å hevde at Padania i det hele tatt eksisterer som en politisk eller kulturell enhet er typisk et tegn på tilhørighet til Lega Nord, da de aller fleste andre partier og bevegelser avfeier dette.

## Eksterne lenker
*
Brekkeparken

**Brekkeparken** i Skien kommune er en 36 mål stor park på en høyde rett opp for Skien sentrum. Parken inngår i Telemark Museum.

Middelaldergården Søndre Brekke danner utgangspunktet for museet og Brekkeparken. Anlegget med den store hovedbygningen, fløyene og parken med lysthus, paviljong og andedam ble til fra 1810 da Niels Aall kjøpte gården. Parken ble anlagt 1815-16 i landskapsstil under ledelse av "kunstgartner" Hans Christian Pries.

Rosehagen som ble anlagt cirka 1850 er parkens kjennemerke. Den ble i stor grad utviklet i eiertiden til de to siste private eierne, skipsrederne Hans Hoell og Nils P. Høyer som begge var gift med nære slektninger av Henrik Ibsen. I nyere tid (2000-tallet) blir den tilplantet med ettårige prydplanter.

Eiendommen ble i 1909 solgt til et nystiftet aksjeselskap og overdratt til museet, som ble grunnlagt samme år. I 1915 ble en rekke store arbeider i hageanlegget ferdigstilt, blant annet ble det anlagt en svanedam vest for hovedbygningen. Det ble laget en kunstig bekk som utløp fra svanedammen, og over bekken ble det bygget en ny bro.

I 1915 ble det også bygget en ny musikkpaviljong i parken; paviljongen var tegnet av arkitekt Heinrich Karsten, som hadde slått seg ned i Skien noen år tidligere. Arkitekten lot seg inspirere av festsalen i nordfløyen på Brekke hovedgård, og brukte søylene som pryder festsalen som forelegg for musikkpaviljongens bærende søyler.

Den gamle hagepaviljongen fra gården Kjellestad ved Brevik ble satt opp på «Lysthushaugen» i parken i 1927. Paviljongen var en gave til museet fra Norges Bank. I det sydvestlige hjørnet av parken ble det i etapper bygget et friluftsteater som stod ferdig i 1924. På friluftsteateret – som i de første tiårene ble omtalt som «sommerteateret» – ble det arrangert mange store teater- og revyforestillinger og konserter i mellomkrigstiden. Teaterscenen ble tegnet av arkitekt Heinrich Karsten, som noen år tidligere hadde tegnet parkens nye musikkpaviljong. Ved gangveien som fører inn til teaterscenen fra parkanlegget står bronseskulpturen «Huldren og gutten»; den er laget av billedhuggeren Sveinung Aanonsen og kom i museets besittelse i 1921 etter at konsul Carl Stousland hadde kjøpt den på auksjon med sikte på å gi den videre til Brekkeparken.

Parken har fått tilført mange gårdsbygninger fra ulike bygder i Telemark, og er i dag også et friluftsmuseum.

Brekkeparken ble i 2002 kåret til Årets grønne park av Norske Anleggsgartnere.

## Referanser





## Litteratur
* *Norske hager og parker*. Norske Landskapsarkitekters forening og Landsbruksforlaget, 1990, side 38
* Magne Bruun: *Norske hager gjennom tusen år.* Oslo, Andresen & Butenschøn, 2007, side 250-51
*Lausen Dahl: *Aksjeselskapet Brekke 1909-1949 : 40 års beretning*. Skien (1949)
 
## Eksterne lenker
* Kart over brekkeparken. Telemark Museums hjemmeside (lest 3. januar 2008)
* Flyfoto med kartmulighet (lest 3. januar 2008)
Po

**Po** (latin: *Padus*, «bunnløs») er Italias lengste elv på 652 km, som 503 meter på det bredeste, har 141 sideelver, og springer ut ved Monviso, løper gjennom Posletten for så å munne ut i Adriaterhavet. Elven er 670&nbsp;kilometer lang. Nedbørfeltet er på  km². Den romerske forfatteren Virgil kalte elven for «elvenes konge», *fluviorum rex*.

Po har sitt utspring i provinsen Cuneo i Piemonte ved stedet Pian del Re ved foten av Monviso. Der er det en sten med en plakett som markering. Det er mange tilløp til Po videre nedover, slik at man kunne si at fjellet Monviso selv er kilden. Ned til Saluzzo renner Po gjennom Podalen (*Valle Po*). Po er her under 400 moh, og resten av løpet til Po er på Posletten (*Pianura Padana* eller *Val Padana*). I dette området bor det rundt 16 millioner mennesker og omkring en tredjedel av Italias industri- og landbruksproduksjon finner sted her. De viktigste landbruksproduktene er korn, blant annet mais og ris.

Po renner gjennom flere viktige italienske byer, ikke minst Torino i Piemonte. Gjennom et nettverk av kanaler (*navigli*) som Leonardo da Vinci var med på å planlegge, er Po også knyttet til Lombardias hovedstad Milano. Ved utløpet til Adriaterhavet danner Po et stort delta. Gjennom deltaet er Po delt i fem større elver som heter *Po di Maestra*, *Po della Pila*, *Po delle Tolle*, *Po di Gnocca* og *Po di Goro*. I tillegg er det en lang rekke kanaler i deltaet. Podeltaet står på UNESCOs liste over verdensarven.

## Sideelver

Sideelver inkluderer (H fra høyre side, V fra venstre):
* Pellice (V)
* Varaita (H)
* Maira (H)
* Dora Riparia (V)
* Stura di Lanzo (V)
* Orco (V)
* Dora Baltea (V)
* Sesia (V)
* Tanaro (H)
* Scrivia (H)
* Agogna (V)
* Ticino (V)
* Lambro (V)
* Trebbia (H)
* Nure (H)
* Adda (V)
* Arda (V)
* Taro (H)
* Parma (H)
* Enza (H)
* Oglio (V)
* Mincio (V)
* Secchia (H)
* Panaro (H)
* Staffora (H)

## De viktigste byer Po renner gjennom
* Torino 
* Chivasso
* Casale Monferrato  
* Valenza (AL) 
* Piacenza 
* Cremona
* Ferrara 

## Referanser


## Se også
* Po (andre betydninger)

## Eksterne lenker
*
Grenlandsbrua

**Grenlandsbrua** er Norges høyeste skråstagbro med en tårnhøyde på 166 meter. Broen som ble åpnet 19. juli 1996 av Kong Harald V, er en del av . Den krysser Frierfjorden, mellom kommunene Porsgrunn og Bamble i Telemark.Broen er bygd som en samvirkekonstruksjon. Overbygningen består av seksjoner med stål, formet som kassetverrsnitt med dekke i plass-støpt betong.

## Om broen

Broen har ett tårn og et hovedspenn på 305&nbsp;meter. Høyde på brotårnet er 168 meter. Totallengden på broen er 608 meter, og seilingshøyden er 50 meter. Skråstagene er oppdelt i 21 kabelpar, med lengde fra 84 til 287 meter. Totalt har broen 7 spenn.

I 1996 ble broen tildelt æresprisen Betongtavlen.

Sammen med Brevikbrua ble Grenlandsbrua i 2002 foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner. Riksantikvaren fredet de to broene 17. april 2008.

### Stengningen i 2017–18
Påsken 2017 ble Grenlandsbrua og dens tunneler Kjørholttunnelen og Bambletunnelen midlertidig stengt for biltrafikk. Årsakingen til stengingen var at både Kjørholttunnelen og Bambletunnelen gikk gjennom en omfattende rehabilitering som var nødvendig for sikkerheten.  I tillegg ble det sprengt nye tunnelløp til ny firefelts E18 på strekningen Langangen–Dørdal ved siden av dagens tunneler, samt planleggingen av ny Grenlandsbru på motgående kjørefelt.

Arbeidet varte i rundt halvannet år, og 31. august 2018 åpnet Grenlandsbrua og tunnelene igjen for biltrafikk.

## Ny bro
Grenlandsbrua har to felt og motortrafikkvei-standard. I 2021 startet ombyggingen av E18-strekningen mellom Langangen og Rugtvedt, like syd for broen. Den nye veien får fire felt og motorveistandard. For å gjøre dette mulig, må det derfor bygges en ny bro som skal gå parallelt med den eksisterende broen fra 1996. 

Den nye broen skal bygges med lik utforming som den eksisterende, og den skal anlegges på vestsiden av dagens bro. Den får to felt og skal bære den sydgående trafikken på E18. Forarbeidene startet i 2021, mens selve brobyggingen startet i juni 2022. Den nye broen skal etter planen åpnes for trafikk i 2025.

## Se også
*Kjørholttunnelen
*Bambletunnelen
*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Umberto Bossi

**Umberto Bossi** (1941–2026) var en italiensk politiker. Han ledet partiet Lega Nord fra det ble dannet i 1991 til 2012.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Maginotlinjen

**Maginotlinjen** var et omfattende fransk forsvarsverk som ble bygd langs grensen til Tyskland i tiden mellom første og andre verdenskrig. Linjen ble oppkalt etter den franske krigsministeren André Maginot (1877&ndash;1932).

Forsvarsverkene ble først foreslått av marskalk Joseph Joffre. Han ble motarbeidet av blant annet Paul Reynaud og Charles de Gaulle, som begge foretrakk investeringer i stridsvogner og fly.  Joffre hadde derimot støtte av Henri Philippe Pétain, og et antall utvalg og rapporter ga sine bifall til planen. Maginot var den som til slutt overbeviste myndighetene om å bevilge penger til prosjektet.

Konstruksjonen foregikk i flere stadier fra 1930, og ble foretatt av STG (*Section Technique du Génie*) under oppsyn av CORF (*Commission d'Organisation des Régions Fortifiées*).  Hovedarbeidene var stort sett ferdige i 1935, til en total kostnad av 5 milliarder franske franc.

Linjen besto av et nettverk av sammenknyttede bunkere med plass til tusenvis av menn. Det var 108 hovedfort (*grands ouvrages*) med 15&nbsp;km intervall. Mellom disse var det mindre fort (*petits ouvrages*) og kasematter, samt over 100 kilometer tunneler.

Linjen ble aldri seriøst angrepet den tiden den var i drift. Under andre verdenskrig holdt tyske styrker skinnmanøver foran den mens hovedstyrken gikk rundt &ndash; gjennom Belgia. Da de allierte rykket inn i Tyskland i 1944, gikk de for det meste også utenom linjen, med unntak av noen kamper rundt Metz og nord i Alsace.

Etter krigen var deler av linjen bemannet noen år, men i løpet av 1960-årene ble den tatt ut av aktiv tjeneste. Deler av den ble solgt til sivile, og deler ble stående og forfalle. Flere av fortene er i senere år istandsatt som museer og åpnet for publikum.

## Referanser


## Kilder
* Forczyk, Robert: *Case Red: The collapse of France*, 2019, Osprey, ISBN 978-1-4728-2446-2

## Eksterne lenker
* 
* «Ligne Magninot: Fort de Shcoenenbourg»
Elektrėnai kommune

**Elektrenai kommune** er en litauisk kommune som ligger midt mellom Kaunas og hovedstaden Vilnius.

## Eksterne lenker
*
Šalčininkai kommune

**Šalčininkai kommune** (utt. «sjaltsjininkai», polsk: *Soleczniki*) er en litauisk kommune som ligger 50 km sør for hovedstaden Vilnius.

Kommunen er en utstrakt landbrukskommune med lite industri, og er blant de litauiske kommuner med høyest polsktalende befolkning. &#352;al&#269;ininkai grenser mot Belarus i øst og sør.

## Eksterne lenker
*
Širvintos kommune

**Širvintos kommune** *(utt. «sjirvintås»)* er en litauisk kommune som ligger 60 km nordvest for hovedstaden Vilnius.

Širvintos er en utstrakt landbrukskommune med lite industri, og 64 % av befolkningen bor på landet. Skog utgjør nesten 28&nbsp;% av arealet, og avspeiles også i kommunevåpenet med motiv av et elgehode. 

Kommunen har mange historiske minnesmerker, blant dem verdensarvstedet Kernavé og har mange naturskjønne opplevelser. 52&nbsp;% av arbeidsstokken arbeider i statlig sektor.

Oppegård kommune og Širvintos undertegnet en samarbeidsavtale juni 2008. De var
enige om samarbeidsprosjekter hvor Širvintos skulle søke EØS om midler til gjennomføring
av prosjektene.

## Eksterne lenker
*
ECHELON

**Echelon** er navnet som brukes i media og populærkultur for historiens største nettverk for signaletterretning. Nettverket, som drives av USA, Storbritannia, Canada, Australia og New Zealand, fanger opp telefonsamtaler, telefakser og e-post over hele verden. Det beregnes at Echelon snapper opp inntil tre milliarder kommunikasjoner hver eneste dag.

Amerikanerne regnes for å dominere Echelon-alliansen. Det amerikanske National Security Agency antas å levere det meste av dataekspertisen og bemanningen på lytteposter verden rundt.

I april 2004 bevilget EU 11 millioner euro til utvikling av sikker kommunikasjon basert på kvantekryptografi – SECOQC-prosjektet – et system som teoretisk er ubrytelig for Echelon og ethvert annet spionsystem.

## Eksterne lenker
* EUs SECOQC-prosjekt
Švenčionys kommune

**Švenčionys kommune** (utt. «sjventsjånis», polsk: *Święciany*) er en litauisk kommune som ligger 90 km nordøst for hovedstaden Vilnius, og har en lang grense mot Belarus i sørøst. Kommunen har 14 roder, derav tre byroder, Švenčionys, Svencioneliai og Pabrade. 

Švenčionys er en utstrakt landbrukskommune med en liten tjenesteytende sektor.

## Eksterne lenker
*
Piauí

**Piauí** er en delstat i den nordøstre regionen av Brasil. En stor del av delstaten består av det halvtørre sertão-landskapet. Delstaten hadde i 2015 et beregnet folketall på .

Piauí ble kolonisert av portugisere på 1600-tallet. Økonomien er i hovedsak basert på landbruk, hvor kvegdrift er dominerende.

Mesteparten av delstaten har et halvtørt klima med periodevis regn fra desember til april og tørke resten av året. Store deler av landskapet er dekket av kratt som kalles *[[caatinga]]*.

Piauí har den korteste kystlinjen av alle delstatene i Brasil, på bare 66&nbsp;km. Delstatshovedstaden Teresina er også den eneste hovedstaden i den nordøstre delen av Brasil som ikke ligger ved kysten. Årsaken til dette er at i motsetning til nabodelstatene, ble Piauí først kolonisert i innlandet og ikke ved kysten som var det vanlige. 

## Historie
Delstaten har mange svært viktige arkeologiske utgravinger, inkludert nasjonalparken Serra da Capivara, som er rik på fornminner fra  prehistoriske indianske sivilisasjoner. Hulemalerier viser en sivilisasjon som går 25&nbsp;000&nbsp;år tilbake i tid.

De første innbyggerne i Piauí var banditter som flyktet fra delstaten São Paulo. De mest kjente er antakelig Domingos Afonso Mafrense og Domingos Jorge Velho. Mafrense etablerte det som i dag er byen Oeiras, mens de første kvegflokkene ble ført inn i delstaten av Velho.

På 1600-tallet etablerte mange fattige adelsmenn og jesuitt-prester seg i delstaten. Det samme gjorde afrikanske og indianske slaver. Landeiere fra nabodelstatene Maranhão og Bahia som søkte nye landområder for kvegdrift, etablerte seg også i delstaten i denne perioden.

Teresina var den første planlagte brasilianske byen. Med utgangspunkt i et sjakkbrett ble byplanen tegnet av en arkitekt i 1852. Byen ligger ved elvene Parnaíba og Poti. Byen er kjent som «Den grønne byen» på grunn av alle mangotrærne som omkranser bygatene.

Andre byer i Piauí:
*Parnaíba
*Oeiras

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Informasjon om Piauí fra Brasils ambassade i London
Mango

:*Se også: [[Mango (andre betydninger)]]*

**Mango** (latin: *Mangifera indica*) er frukten fra mangotreet. Den kan være oval, rund, eller hjerteformet og har en avlang sten i midten. Stenen kan være litt hårete, og er vanskelig å skille fra fruktkjøttet Det gule fruktkjøttet har en søtlig smak, og er rik på A-vitaminer, C-vitaminer og antioksidanter. Den kan være grønn, gul, eller rød&mdash;som epler&mdash;avhengig av art. Mango er en av de mest spiste fruktene i hele verden.

Mangotrær kan bli 35-40 meter høye, og toppen 20 meter bred. Trærne lever lenge, og noen bærer frukt etter 300 år. Roten kan komme ned i en dybde på seks meter. Bladene er grønne og delvis ovalformet. De er 15-35 cm lange og 6-16 cm brede. Når bladene er unge er de lakserosa, for så å endre seg fort til mørkerød, før de blir grønne. Blomstene er små, hvite med fem kronblad og har en søt lukt.Mangoen bruker fire-fem måneder på å utvikle seg fra blomst til frukt, og er som oftest moden på sommeren.   

Mango inneholder 14% karbohydrat og lite stivelse, 0,3 gram per 100 gram.
Mango importeres umoden til Norge. En moden mango er myk og lager en fast lyd når man tapper på den med fingeren. Umodne mangoer lager en hul lyd når man tapper på dem.

Mango kan også dyrkes i Norge, selv om det er vanskelig å få til.

## Kultivarer
På verdensbasis finnes det over  mangosorter, og vekten varierer fra ca. 100 gram til flere kilo. På mangomarker blir ofte flere sorter dyrket samtidig for en bedre krysspollinering. Det er ikke alltid de sortene som smaker best som selges mest, men de som holder seg best under transport og på markedet.

### Kultivarliste
Følgende er en liste over noen av de mest dyrkede sortene, oppført etter landet de blir mest dyrket i:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
NSA

**NSA** har flere betydninger:

*Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti, tidligere norsk parti
*National Security Agency, føderalt, amerikansk forvaltningsorgan
*Norwegian Skating Association, offisielt engelsk navn på Norges Skøyteforbund.
Deșteaptă-te, române

«**Deșteaptă-te, române**» (rumensk for «Våkn opp, rumener*»*) er Romanias nasjonalsang. Teksten er et dikt skrevet av Andrei Mureșan (1816&ndash;1863), en rumensk poet, journalist og oversetter. Teksten er en hyllest fra tiden rundt revolusjonen i 1848. Musikken er komponert av Anton Pann (1796&ndash;1854), poet og etnograf, en stor kulturpersonlighet, sanger, og forfatter av musikkbøker. Diktet ble nasjonalsang i 1990, og slo an umiddelbart på grunn av sitt energiske og mobiliserende budskap.

Den var også Moldovas nasjonalsang i noen få år frem til 1994, da de byttet den ut med Limba noastră («Vårt språk»).

## Teksten

## Eksterne lenker
*