open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Konstabelens drøm

***Konstabelens drøm***  er en norsk reklamefilm for Freia konfekt fra 1922 regissert av Ottar Gladtvet. Den ble distribuert av Sverdrup Dahls annoncebureau.

## Handling
Filmen er spilt inn på Stortorvet i Kristiania. Statuen av kong Christian IV står sentralt i bildet. Det er morgen i Karl Johans gate. En politikonstabel er sliten etter nattens vakt. Han støtter seg til en stolpe og sovner. I drømme ser han kongen stige ned fra sin sokkel. Han spør så konstabelen om hvor han kan få kjøpt snaps. Konstabelen svarer at det er forbudstid, men at han kan anbefale noe bedre. Kongen og konstabelen går en tur nedover Karl Johans gate til Freia-utsalget, hvor de kjøper konfekt. Deretter går de tilbake til Stortorvet hvor Christian IV går opp på sin sokkel og deler ut konfekt til Kristianias barn.

## Medvirkende
*Harald Steen - Christian IV
*Gotfred Johansen - Konstabelen

## Kilder
*''Konstabelens drøm : kinospøk i 1 akt'' i Nasjonalbiblioteket

## Eksterne lenker
*Skretting, Kathrine: ''Reklamefilm : norsk reklame i levende bilder 1920-1990'' Oslo : Universitetsforlaget, 1995, s. 211-212, ISBN 8200039218
Liste over utøvere i Giro d’Italia 2016

**Liste over utøvere i [[Giro d'Italia 2016]]**

## Noter



## Referanser


## Eksterne lenker
*Startlist for Giro d'Italia 2016, procyclingstats
Epifyse

**Epifyse** er en anatomisk betegnelse med to ulike betydninger:
* Epifyse (bein)
* Epifyse (konglekjertel)
Kvinden bak alt

***Kvinden bak alt*** er en norsk reklamefilm for Freia bakepulver, regissert av Ottar Gladtvet.

## Handling
Den forholder seg til Georges Méliès-tradisjonen gjennom bruk av trickfilm. *Kvinden bakom alt* kan være inspirert av Méliès' stumfilm *Les affiches en goguette* fra 1906. En arbeider klistrer opp en reklameplakat for Freia bakepulver på en vegg. Den forestiller en ung, pen og kokkeluekledd kvinne, som holder fram en kake. Når plakatklistreren er ferdig med jobben og snur seg rundt for å legge fra seg kosten, blunker kvinnen skøyeraktig. Deretter klatrer hun ut av plakaten og ned på fortauet bak mannens rygg. Hun prikker ham på ryggen. Mannen snur seg rundt og blir forbauset når han får se den tomme plakaten. Han ser ikke den unge kvinnen, for hun befinner seg fremdeles bak hans rygg. Kvinnen prikker på ham nok en gang. Da benytter hun tilfellet til å smette inn i plakaten igjen. Når mannen snur seg  er plakaten akkurat slik den skulle være, med kokkeluekvinnen på plass. Han går hoderystende derfra.

## Merknad
Ifølge filmarchives online ble filmen produsert i 1926. Kathrine Skretting skriver i boka *Reklamefilm : norsk reklame i levende bilder 1920-1990* at det ikke lot seg gjøre å finne fram til presise opplysninger om produksjonsår.

## Kilder
*filmarchives online
*Skretting, Kathrine: ''Reklamefilm : norsk reklame i levende bilder 1920-1990'' Oslo : Universitetsforlaget, 1995, s. 211-212, ISBN 8200039218
Sjokoladefondant

**Sjokoladefondant** er en sjokoladekake som serveres til dessert. Sjokoladefondant kjennetegnes ved at den er stekt på utsiden og flytende inni. Hovedingrediensene er sjokolade, egg, sukker, smør og iblant mel. Den kan serveres med bær, coulis (bærsaus), syltetøy, vaniljeis, vaniljesaus eller krem.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pseudorasbora parva

***Pseudorasbora parva*** er en ferskvannsfisk i karpefamilien.

Den er en stimfisk som blir opptil 10&nbsp;cm lang. Munnen er underbitt, og fisken har en mørk stripe langs kroppssiden. Arten skiller seg fra den ganske like regnlaue ved å ha større skjell og en kort gattfinne med bare 9 stråler. Den trives best i vann med tett vegetasjon i grøfter, dammer og små innsjøer. Den tåler både kalde vintre og varme somre med en vanntemperatur opptil 30&nbsp;°C. Hannen vokter eggene til de klekkes.

*Pseudorasbora parva* var opprinnelig utbredt i de østasiatiske elvene Amur, Huang He og Yangtze samt i Japan, Sør-Korea og Taiwan. Den ble spredt til Europa som en blindpassasjer blant yngel av gresskarpe, marmorkarpe og sølvkarpe. Arten var i 2011 blitt funnet i 23 europeiske land nordover til Danmark. Den betraktes som en skadelig invaderende art som konkurrerer med innfødte arter, for eksempel regnlaue, og sprer parasitten *Sphaerothecum destruens*.

## Referanser




## Kilder
*
*
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Dan Middleton

**Daniel «Dan» Middleton** (født 8. november 1991), bedre kjent som **The Diamond Minecart** eller **DanTDM**, er en engelsk youtuber som per september 2025 hadde rundt 29,2 millioner abonnenter. Han laster opp videoer relatert til *[[Minecraft]]* blant annet «Let's plays» av han som spiller, ofte med modifikasjoner. I juli 2015 ble han listet som en av verdens mest populære youtubere.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Marmorkarpe

**Marmorkarpe** (*Hypophthalmichthys nobilis*) er en ferskvannsfisk i karpefamilien.

Den blir opptil 1,5 m lang og 40 kg tung. Hodet er stort med en bred, tannløs munn. Øynene er plassert tydelig under midten av kroppssida. Kroppsfargen er mørkegrå marmorert med svarte flekker. Føden består av dyreplankton, blågrønnbakterier, vanninsekter og detritus som den siler ut av vannet ved hjelp av utvekster på gjellebuene. Arten er en stimfisk som opprinnelig levde i de store elvene i lavlandet i østlige Kina. Gytingen skjer i oksygenrikt, hurtigstrømmende vann med en temperatur på 22–30&nbsp;°C. 

Marmorkarpe og slektningen sølvkarpe ble innført til Europa på 1960-tallet fordi man trodde at artene kunne redusere algeoppblomstringer i eutrofe innsjøer. Voksen marmorkarpe eter helst dyreplankton, og effekten ble ofte det motsatte av det en ønsket seg. Dyreplankton beiter på alger, og når de ble færre økte antall algeoppblomstringer. Klimaet i Europa er for kaldt til at marmorkarpe kan formere seg.

Disse artene ble også innført til USA på 1970-tallet for å bekjempe algeoppblomstringer i oppdrettsanlegg. De har etablert seg med store bestander i mange vassdrag og betraktes som skadelige invaderende arter. Marmorkarpe finnes nå i Mississippi, Tennessee, Ohio og Missouri. En frykter at arten skal spre seg til De store sjøer.

## Referanser




## Kilder
*
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*
Prinsessen som ingen kunde maalbinde (reklamefilm)

***Prinsessen som ingen kunde maalbinde*** er en norsk reklamefilm for Freia bakepulver, regissert av Ottar Gladtvet.

## Handling
Det blir naturligvis mange tekstplakater i stumfilmversjonen av et eventyr, som har hele poenget liggende i dialogen. Man har forkortet eventyrets midtparti. Etter at replikkene om glohaugens varme, muligheten for steking av skjæreunge og den om bukkehornenes likhet er sagt, får eventyret en ny slutt.

Når prinsessen spør Askeladden om hva de har i kakene når de baker på kongsgården, svarer han at det er Freia bakepulver, for norske skal kakene være i kongens gård.

Svaret målbinder prinsessen. Askeladden understreker i sin sluttreplikk: *«Ja, nå er du målbundet og nå er du min, og aldri skal det brukes annet enn Freia bakepulver i kakene her i gården.»*

## Medvirkende
*Einar Sissener - *[[Askeladden]]*
*Unni Torkildsen - *[[Prinsessen som ingen kunne målbinde|Prinsessen]]*
*Hauk Aabel - *Kongen*

## Merknad
Ifølge filmarchives online ble filmen produsert i 1924. Kathrine Skretting oppgir 1929 i boka *Reklamefilm : norsk reklame i levende bilder 1920-1990.

== Annen film ==
Det finnes også en annen reklamefilm, basert på det samme eventyret, for [[Tiedemanns|Tiedemanns tobakk]] fra 1935.

== Kilder ==
*[http://www.filmarchives-online.eu/hitlist?search_holding=all&select1=all&Fulltext=prinsessen filmarchives online]
*[http://www.nb.no/nbsok/nb/afed0861aa4ac96fa1c447648e1795e6?index=11#67 Skretting, Kathrine: *Reklamefilm : norsk reklame i levende bilder 1920-1990''] Oslo : Universitetsforlaget, 1995, s. 67, ISBN 8200039218
Markråker

* Langhalemarkråke
* Pittamarkråke
* Rustmarkråke
* Skjellmarkråke
* Tykknebbmarkråke

**Markråker** eller **markråkefamilien** (Brachypteraciidae) er en familie med mellomstore terrestriele råkefugler, som er endemiske for Madagaskar.

## Beskrivelse
Markråkene er mellomstore fugler (24–47 cm) med normalt store hoder og relativt nøytrale fjærdrakter. De har kort nebb, korte lemmer, korte vinger og lang stjert.

## Arter og utbredelse
Markråkefamilien består fem arter fordelt i fire slekter.

* *[[Brachypteracias]]* Lafresnaye, 1834
** Tykknebbmarkråke, *Brachypteracias leptosomus*, det østlige Madagaskar
* *[[Geobiastes]]* Sharpe, 1871
** Skjellmarkråke, *Geobiastes squamiger*, det østlige Madagaskar
* *[[Uratelornis]]* Rothschild, 1895
** Langhalemarkråke, *Uratelornis chimaera*, det sørvestlige Madagaskar
* *[[Atelornis]]* Pucheran, 1846
** Pittamarkråke, *Atelornis pittoides*, det østlige Madagaskar
** Rustmarkråke, *Atelornis crossleyi*, det østlige Madagaskar

## Atferd
Markråkene er territoriale standfugler som bare opptrer i par i hekketiden (september–februar), og da er fuglene monogame. Ellers i året lever artene solitært. Som kråkefugler flest graver artene seg bol i grunnen, med unntak av tykknebbmarkråken, som alltid bygger rede i hule trestammer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Operational Mentor and Liaison Team

**Operational Mentor and Liaison Team** var en del av ISAF- og NATO-styrkenes bidrag til Krigen i Afghanistan. OMLT-gruppene besto av 15-30 mann fra ulike land, som har en mentorrolle overfor grupper av Afghanistans nasjonalhær.

I tidligere konflikter har soldater med en tilsvarende funksjon blitt omtalt som «militære rådgivere».

OMLT består av styrker fra 27 land, blant annet Frankrike, Tyskland, Spania, Romania, Storbritannia, Australia, Nederland, Belgia, Canada, Kroatia, Italia, Sverige, Norge, Slovenia, Polen, Ungarn, Bulgaria, Serbia, Latvia og Portugal.

Det tilsvarende bidraget fra USA omtales som Embedded Training Teams (ETT).

## Se også
*Military Transition Teams for tilsvarende militæroperasjoner under Irak-krigen.
## Referanser
Paramartha

**Paramārtha** (sanskrit: परमार्थ, tradisjonell kinesisk: 真諦, forenklet kinesisk: 真谛, pinyin: *Zhēndì*, født 499 i Ujjain i kongedømmet Malwa i India, død 569 i India) var en indisk buddhistisk munk, som er best kjent for sine profilerte oversettelser av tekster til kinesisk. Blant oversettelsene kan nevnes Vasubandhu's Abhidharmakośa. Han betraktes som en av de største oversettere i kinesisk buddhisme, sammen med Kumārajīva og Xuanzang.
Kenobitisk klosterliv

**Kenobitisk klosterliv** er en klostertradisjon som legger vekt på klostersamfunnets liv. I vesten tilhører dette fellesskapet en religiøs orden og livet til den kenobitiske munken er regulert av klosterets regler. De andre former for klosterliv er eremittisk og relativ isolasjon (skete).

Ordet *kenobitisk* er avledet via latin fra de greske ordene *koinos* (κοινός) «alminnelig» og *bios* (κοινός), «liv».

Kenobitisk klosterliv er kjent i ulike religioner, men er dominerende i buddhismen og kristendommen.
Empiriokritisisme

**Empiriokritisisme** er en positivistisk filosofisk retning som hevder at den rene sanseerfaring er grunnlaget for all kunnskap om virkeligheten. Således avvises såvel hva man betegner som «metafysiske spekulasjoner» som vitenskapelige forsøk på å utlede bakenforliggende årsak.

Richard Avenarius anses som empiriokritisismens grunnlegger, og Ernst Mach var blant dens fremste talsmenn. Lenin rettet heftig kritikk mot empiriokritisismen i sitt skrift *[[Materialismen og empiriokritisismen]]* (1909).

## Kilder
*
Februarmotstrømmen

***Februarmotstrømmen*** () under *[[kulturrevolusjonen]]*, på engelsk gjengitt som *The February Countercurrent* eller *February Adverse Current*, er de felles anstrengelser fra en gruppe av kommunistiske partiveteraner for å motsette seg den ultra-venstre radikalismen som utfoldet seg tidlig under kulturrevolusjonen.

De hendelser som skulle få betegnelsen *februarmotstrømmen* var en rekke stormfulle møter mellom Politbyrået og Folkerepublikken Kinas ledende militære, og som fant sted i perioden januar og februar 1967. Her stod de kommunistiske revolusjonsgeneralene Tan Zhenlin, Chen Yi, Xu Xiangqian, Nie Rongzhen og andre mot maoistiske radikalere anført av Lin Biao, Kang Sheng, Jiang Qing og Zhang Chunqiao. Veteranene fremholdt at Kulturrevolusjonen var i ferd med å kaste landet inn i kaoset, og at dens egentlige siktemål åpenbart var å få foretatt utrenskninger i toppledelsen av kommunistpartiet og de væpnede styrker. Mao Zedong kom ikke i konflikt ansikt til ansikt med generalene, men misbilliget stilltiende deres fremferd.

Generalene ble fordømt av forsvarsminister og visestatsminister Lin Biao under det 11. plenum av den 8. partikongress i september 1967 for sin «farlige anti-parti-aksjon».

I 1972 slo Mao retrett hva gjaldt den offisielle karakterisering av *februarmotstrømmen* etter general Chen Yis død. Dette skjedde på et tidspunkt da Mao opplevde seg stadig mer politisk isolert. Mao hastet ut av sengen for å rekke å foreta en uventet fremtreden ved Chen Yis begravelse. Dette ble sett på et signal på en vilje om å strekke ut hånden til sine gamle kamerater fra borgerkrigstiden og som nå var blitt utrensket eller på annet vis kommet til skade under Kulturrevolusjonen.

Etter Maos død reverserte etterhvert kommunistpartiet sin dom over de som stod for den såkalte *februarmotstrømmen*. Saken er senere for det meste gått i det offisielle Kinas glemmebok.

## Referanser
Śarīra

**Śarīra** er i buddhismen den generiske benevnelsen på relikvier, selv om det ellers refererer til en perle eller krystallignende kjedeformede objekter som også blir funnet i den kremerte asken til buddhistiske spirituelle mestere. Relikvier etter Buddha blir kalt *dhātu* i Mahāyāna mahāparanirvāna sūtraen. Śarīra hevdes å emanere velsignelser hos dem som er forbundet med dem. I den himalayiske buddhistiske tradisjon sies det også at de beskytter mot onde ånder.

## Referanser
Mesterligaen 2001/2002 Andre gruppespill

Det *andre gruppespillet* i mesterligaen 2001/2002 ble spilt i tidsrommet 20. november 2001 og 20. mars 2002.
De 8 vinnerne i mesterligaens første grupespill ble delt inn i 4 grupper med 2 vinnere og 2 lag som ble på 2.-plass i hver. Lagene kunne ikke trekkes i gruppe med lag fra samme gruppe i første gruppespill. De 2 beste i hver gruppe avanserte til kvartfinalene.

## Grupper

### Gruppe A



-------


-------


-------


-------


-------


-------
### Gruppe B



-------


-------


-------


-------


-------


-------

### Gruppe C



-------


-------


-------


-------


-------


-------
### Gruppe D



-------


-------


-------


-------


-------


-------

## Noter
Chaitya

**Chaitya** er et buddhistisk tempel eller en bønnehall med en stupa i den ene enden. I moderne tekster om indisk arkitektur, er begrepet **chaitya-griha** ofte brukt om et forsamlingshus eller en bønnehall som huser en stupa.

## Referanser
Bojjannakonda

**Bojjannakonda** og Lingalakonda er to buddhistiske hellige steder med stupaer som er beliggende i naboklippene til landsbyen Sankaram i den indiske delstaten Andhra Pradesh. Stedene befinner seg omkring 45 km fra Vishakhapatnam og noen få kilometer fra Anakapalle. Stupaene er daterte til mellom det 4. og det 9. århundre og eksisterte på en tid da de tidlige buddhistiske skolene florerte sammen med mahayana og vajrayana i India.
Materialismen og empiriokritisismen

***Materialismen og empiriokritisismen*** (russisk: Материализм и эмпириокритицизм, *Materializm i empiriokrititsizm*) er et verk skrevet av Lenin i 1909 som et forsvar av den marxistiske dialektiske materialisme mot dem som ved århundrets begynnelse påsto at oppdagelsen av blant annet radioaktiv nedbrytning fornektet materialismen.

Ernst Mach var i Lenins øyne representant for empiriokritisismen og ble avfeid i verket som idealistisk.

## Referanser


## Litteratur
* Alfred Schmidt: *Editorische Vorbemerkung zu Max Horkheimer, Über Lenins Materialismus und Empiriokritizismus.* I: Alfred Schmidt og Gunzelin Schmid Noerr (utg.): *Max Horkheimer. Gesammelte Schriften.* 18 bind. Frankfurt am Main 1985ff. Bind 11, s. 171–174.
* Alfred Schmidt: *Unter welchen Aspekten Horkheimer Lenins Streitschrift gegen den „machistischen“ Revisionismus beurteilt.* I: Horkheimer. Bind 11, s. 418–425.
* Louis Althusser: *Lenin und die Philosophie.* In: *Lenin und die Philosophie.* Rowohlt, Reinbek 1974. (französische Ausgabe als *Lenin et la Philosophie.* François Maspero, Paris 1968.)
* Evald Vasiljevitsj Iljenkov: *Leninist Dialectics and the Metaphysics of Positivism. Reflections on Lenin’s book: „Materialism and Empirio-Criticism“.* 1979. Russisk utgave 1980. Engelsk utgave: New Park Publications, 1982, ISBN 0-86151-026-7.
Śrāvaka

**Śrāvaka** (sanskrit), eller **sāvaka** (singalesisk: Shravaka, kinesisk: 聲聞,pinyin: shēngwén), betyr lytter eller mer generelt disippel. Begrepet brukes i buddhismen og jainismen. I jainismen er en śrāvaka en hvilken som helst legmann. Begrepet er derfor brukt om jainfellesskapet som sådan.

I buddhismen er begrepet noen ganger reservert for distinkte disipler av Buddha. Innenfor mahayana har begrepet noen ganger en negativ betydning, og brukes i motsetning til bodhisattva.
Sør-Sudan under Sommer-OL 2016

**[[Sør-Sudan]]** deltok  under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, Brasil i perioden 5. – 21. august 2016, og dette var landets første deltagelse i et sommer-OL. Tre utøvere, to menn og en kvinne, deltok  i friidrett. Friidrettsutøveren Guor Marial var landets flaggbærer under åpningsseremonien.

## Friidrett

Sør-Sudan mottok invitasjon fra IAAF til å sende tre utøvere (to menn og en kvinne) til sommer-OL.

;Menn

;Kvinner

## Referanser


## Eksterne lenker
Ekōttarāgama

**Ekōttarāgama** (sanskrit, kinesisk: 增壹阿含經, pinyin: *zēngyī-ahánjīng*), ordrett «nummererte foredrag», er en tidlig indisk buddhistisk tekst som bare er bevart i en kinesisk oversettelse. Navnet refererer til tekstens organisatoriske prinsipp. Den er en av fire agamaer i den kinesiske buddhistiske kanon.

Tekstens tilhørighet har vært omdiskutert. Både Sarvāstivāda og Mahasanghika har vært foreslått. Teksten inneholder også regler for munker som bare samsvarer med Mahāsāṃghika.

I Theravadaskolens palikanon tilsvarer den Anguttaranikaya eller den fjerde tekstsamlingen i Sutta pitaka.

## Referanser
Sør-Sudans olympiske komité

**Sør-Sudans olympiske komité** er den nasjonale olympiske komiteen i Sør-Sudan. Den ble grunnlagt 8. juni 2015 i Juba og ble anerkjent av Den internasjonale olympiske komité (IOK) 2. august 2015. President er Wilson Deng Kuoirot og komiteen har et medlemskap på sju idrettsforbund; basketball, bordtennis, fotball, friidrett, håndball, judo og taekwondo.

Sør-Sudan planlegger å delta under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, noe som vil bli deres første deltakelse i Olympiske leker.

## Referanser


## Se også
* Sør-Sudan under OL

## Eksterne lenker
*Sør-Sudan på IOKs offisielle nettsted
Vajra

**Vajra** er et sanskrit-ord som betyr både lynstråle og diamant. Som våpen er det brukt som et rituelt objekt for å symbolisere kvalitetene til både en diamant (uforgjengelighet) og en lynstråle (uimotståelig kraft).

Vajra er symbolsk brukt i buddhismen, jainismen og hinduismen for å presentere fasthet i sinnet og spirituell makt.

## Referanser
Sør-Sudan under OL

**[[Sør-Sudan]]** deltok i Olympiske leker for første gang under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro. Sør-Sudans nasjonale olympiske komité (NOK) ble medlem av Den internasjonale olympiske komité (IOK) 2. august 2015.

Sør-Sudan var en del av Sudan til 2011. I januar 2011 ble det holdt en folkeavstemning om regionen skulle løsrive seg fra Sudan og bli en selvstendig stat. Flertallet stemte for løsrivelse og staten Sør-Sudan ble erklært 9. juli 2011. Utøvere fra Sør-Sudan har deltatt som en del av Sudan fra 1960 til 2008. Under Sommer-OL 2012 i London deltok Guor Marial fra Sør-Sudan under OL-flagget som Uavhengige deltakere under Sommer-OL 2012. Han kom på 47.-plass i maraton.

## Medaljeoversikter

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sør-Sudans OL-statistikk på Olympedia.org
* Sør-Sudan på IOKs nettsted Olympic.org
Lophopoeum

* Se Systematisk inndeling

***Lophopoeum*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker. Antennene er ganske lange, særlig hos hannene. Pronotum er bredest bak midten, med en butt tann nær bakhjørnet. Dekkvingene er bredest ved roten, jebnt tilsmalnende bakover.

## Levevis
Larvene lever i død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
******** Slekten  *Lophopoeum* Bates, 1863 - 15 arter
********* *[[Lophopoeum bituberculatum]]* (White, 1855)
********* *[[Lophopoeum bruchi]]* Monné & Martins, 1976
********* *[[Lophopoeum carinatulum]]* Bates, 1863
********* *[[Lophopoeum centromaculatum]]* Monné & Martins, 1976
********* *[[Lophopoeum circumflexum]]* Bates, 1863
********* *[[Lophopoeum forsteri]]* Tippmann, 1960
********* *[[Lophopoeum freudei]]* (Gilmour, 1959)
********* *[[Lophopoeum fuliginosum]]* Bates, 1863
********* *[[Lophopoeum humerosum]]* Monné & Martins, 1976
********* *[[Lophopoeum meridianum]]* Fisher, 1938
********* *[[Lophopoeum monticulum]]* Monné & Martins, 1976
********* *[[Lophopoeum saronotum]]* Bates, 1872
********* *[[Lophopoeum scopiferum]]* Bates, 1872
********* *[[Lophopoeum timbouvae]]* Lameere, 1884
********* *[[Lophopoeum w-flavum]]* Bates, 1885

## Kilder
* Liste over artene 

## Eksterne lenker
* 
* Bildegalleri
Livet er godt

***Livet er godt*** er et album av Ellen, Olav og Aasmund Nordstoga, utgitt i 1994. Albumet inneholder tolkninger av Aasmund Olavsson Vinjes tekster.

I 2013 ga Aasmund Nordstoga ut *[[Guten - songar av Aasmund Olavsson Vinje]]*, hvor han nok en gang tolket Vinjes tekster.

## Sporliste
#«Leitande etter Blaamann» – 2:54
#«Uppvoksteren» – 1:10
#«Gamle moder» – 1:36
#«Faderen til den heimfarande sonen» – 2:25
#«Tyteberet» – 2:33
#«So skal det vera» – 0:41
#«Langs ei aa» – 2:20
#«Den særde» – 0:51
#«Eit syn» – 1:48
#«Til langferd» – 0:40
#«Ved Rundarne» – 7:00
#«Grauten på grut» – 3:34
#«Hjonlaus» – 4:26
#«Frå brev til Aslak Uppistog Vinje» – 3:16
#«So skal gjenta have det» – 2:16
#«Attersyn» – 1:34
#«Den dag kjem aldri» – 1:56
#«Skreppa» – 1:59
#«Livet er godt» – 2:20
#«Vaarflaumen - frå "Dølen"» – 2:28
#«Det fyrste du hever at gjera» – 3:31
#«Mi fyrste nott i Trondheim» – 2:58
#«Yr» – 2:52
#«Vaaren» – 2:09
#«Blå evighet» – 4:26

## Personell
*Ellen Nordstoga - Sang
*Aasmund Nordstoga - Sang
*Olav Nordstoga - Opplesning
*Per Egil Hovland - Fløyte
*Katrine Ganer Skaug - Piano
*Sidsel Walstad - Harpe
*Per Sæmund Bjørkum - Fele
*Marius Lilleslåtten - Cello

## Referanser
Sentral-Australia

**Sentral-Australia** kan vise til et tidligere territorium, en nåværende region i Nordterritoriet i Australia, eller et ikke nærmere definert område rundt det geografiske sentrum av det australske fastland.

## Territorium (1927-1931)
**Sentral-Australia** (engelsk: *Central Australia*) var et territorium i Australia fra 1927 til 1931. George Pearce, innenriksminister i Australias føderale regjering på 1920-tallet, mente at Nordterritoriet var for stort til å kunne styres på en tilfredsstillende måte. Så den 1. februar 1927 ble Nordterritoriet delt i to separate territorier, Nord-Australia og Sentral-Australia. Sentral-Australia hadde en stedlig representant fra regjeringen og sin egen administrasjon, basert ved *The Residency* i Alice Springs. Grensen mellom de to territoriene gikk langs 20°S. Den 12. juni 1931 ble imidlertid de to territoriene slått sammen, og fikk det gamle navnet Nordterritoriet.

## Alice Springs-regionen
**Alice Springs-regionen** (engelsk: *Alice Springs Region*), også kalt **Sentral-Australia**, er en av fem regioner i det nåværende Nordterritoriet. Området blir noen ganger også kalt **Centralia**, og innbyggerne *centralians*. Regionen ligger i den sørlige delen av Nordterritoriet, og strekker seg fra grensa mot Vest-Australia i vest til grensa mot Queensland i øst. Regionen har et areal på , og utgjør 40 prosent av Nordterritoriet.

Hovedbyen er Alice Springs, som ligger omtrent midt i regionen. En rekke mindre steder ligger i ørkenområdene rundt Alice Springs. Noen av disse, som Barrow Creek, er kvegstasjoner (rancher), men de aller fleste aboriginerbosetninger. Mens befolkningen i Alice Springs overveiende er anglo-keltiske australiere, så er rundt 40-45% av innbyggerne i regionen som helhet aboriginere.

Regionen består av følgende kommuner (*Local Government Areas*):
* Town of Alice Springs
* Central Desert Region
* MacDonnell Region
* Yulara

Regionen er svært tørr, med en gjennomsnittlig årsnedbør på 150&nbsp;mm regn.

## Australias geografiske sentrum
Uttrykket Sentral-Australia brukes også for å beskrive området rundt Australias geografiske sentrum. Noe offisielt definert senterpunkt for Australia finnes ikke, men konseptet har eksistert siden tidlig i den europeiske utforskningen av kontinentet. Central Mount Stuart, for eksempel, fikk sitt navn fordi det var antatt å befinne seg i Australias geografiske senter. Beregninger i nyere tid har gitt varierende resultater, men stort sett konkluderes det med et område mellom Alice Springs og grensa mot Sør-Australia.

## Referanser
Aconopterus

* Se Systematisk inndeling

***Aconopterus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, brungrå trebukker. Antennene er ganske kraftige og litt lengre enn kroppen. Pronotum er sylindrisk uten tenner på sidene eller med en kort, butt tann. Dekkvingene er bredest ved roten, jevnt tilsmalnende bakover, spissen skrått avkuttede slik at ytterhjørnene blir spisse.

## Utbredelse
Slekten er endemisk for Chile.

## Systematisk inndeling

Gruppen Apodasyini blir noen ganger regnet som en underguppe av stammen Desmiphorini.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini
******** Slekten *Aconopterus* Blanchard, 1851
********* *[[Aconopterus cristatipennis]]* Blanchard, 1851
********* *[[Aconopterus strandi]]* Breuning, 1943

## Kilder

* Liste over slektene (Desmiphorini)
* Cermabycidae.org - Apodasyini
* Liste over artene 

## Eksterne lenker
* 
* Bildegalleri
Bondeøks

**Bondeøksen** eller **bondestridsøksen** er et verktøy og våpen fra Norge, og var en viktig del av bondebevæpningen til forsvaret av Norge på 1600-tallet.

## Beskrivelse
Bondeøksen har et rett skaft som er bøyd i nærheten av bladet. Bladet er kurvet som en halvmåne med en enkelt egg. Det antas at øksen er en videreutvikling av vikingøksen, også kalt daneøksen. Formen på skaftet favoriserer kutteeffekten til bladet. Bondeøksene er ofte rikt utsmykkede og dekorerte, og hadde høy status i den norske kulturen som et symbol på bondens frihet.

## Galleri

Telemark våpen.svg|Det tidligere fylkesvåpenet til Telemark fylke mellom 1970-2019 viser en oppvoksende bondestridsøks.
Bondeyxa, Gudbrandsdal, 1654 - Livrustkammaren - 48171.tif|Bondeøks fra Gudbrandsdalen, ca. 1654.
Bondeyxa från Norge, 1654 - Livrustkammaren - 39613.tif|
Olav Rygnestad med oks og kårde etter Vond-Åsmund Rygnestad - no-nb digifoto 20140808 00019 bldsa PK18344.jpg|Norsk mann som holder øks med vinklet blad.


## Se også
* Daneøks
* Skjeggøks
* Fløterhake

## Referanser


## Litteratur
*Norheim, Per Terje, Fuglseth, Erik: *Våpen i Norge*, Damm forlag (2000) ISBN 8251205239
*Mathisen, Trygve: *Fra bondeoppbud til legdshær*, Gyldendal (1952)
*Kong Christian den Fjerdes norske Lovbog af 1604
* George Cameron Stein, Donald J. LaRocca: *En Ordliste med Bygging, Innredning og Bruk av Våpen og Rustninger: i Alle Land og til Alle Tider. * Verlag Courier Dover Publications, 1999, ISBN 978-0-486-40726-5 (Opptrykk), side 80.

## Eksterne lenker
* Økser som våpen hos Maihaugen
* Bildegalleri på DigitaltMuseum
Kosovo under OL

**[[Kosovo]]** deltok i de olympiske leker for første gang ved Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro. Kosovos nasjonale olympiske komité (NOK) ble stiftet i 1992 og ble medlem av Den internasjonale olympiske komité (IOK) i 2014.

Fra 1920 til Vinter-OL 2002 deltok utøvere fra Kosovo som en del av Jugoslavia. Etter oppløsningen av Jugoslavia har de deltatt som en del av Serbia og Montenegro og Serbia.

Kosovo fikk sin første olympiske medalje under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro da Majlinda Kelmendi tok gull i 52-kilosklassen for kvinner i judo.

## Medaljeoversikter

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kosovos OL-statistikk på Olympedia.org
* Kosovo på IOKs nettsted Olympic.org
* Kosovos olympiske komité s offisielle nettsted
Brent Burns

**William Brent Burns** (født 1985) er en canadisk ishockeyspiller som spiller for Colorado Avalanche i National Hockey League (NHL). 

Han har tidligere spilt for Carolina Hurricanes, San Jose Sharks og Minnesota Wild.

Burns ble valgt som nr. 20 totalt i NHL-draften 2003 av Minnesota Wild.

Han spilte deretter syv sesonger for Minnesota Wild. Før 2011/12-sesongen ble han byttet bort til San Jose Sharks, og han skrev da en femårskontraktmed Sharks som var vedt 5,76 millioner dollar per sesong.

Han har representert Canada i junior-VM i 2004 hvor han vant sølvmeddaljer, og i Ishockey-VM 2008 i Quebec, hvor han vant sølv og ble kåret til beste forsvarsspiller. Han deltok videre i Ishockey-VM 2010 i Tyskland, hvor de endte på en skuffende 7.-plass, i Ishockey-VM 2011 i Slovakia, hvor de endte på 5.-plass, og var med å bli verdensmester i Ishockey-VM 2015 i Tsjekkia. Han ble også her utnevnt til beste forsvarsspiller og kom på all star-laget.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Polytypisk takson

**Polytypisk takson** er, innenfor zoologisk taksonomi, et begrep som refererer til et taxon som har mer enn en undergruppe, på et lavere systematisk nivå. En art med flere underarter er altså et polytypisk taxon. Motsatsen er et monotypisk taxon, for eksempel en art med kun ett taxon.

## Se også
* Oligotypisk taxon
* Biologisk type
* Biologisk systematikk
Dryoctenes

* Se Systematisk inndeling

***Dryoctenes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor, kraftig, lyst gråbrun trebukk. Antennene er kraftige innerst, tynne i spissen, noe kortere enn kroppen hos hunnen og rundt en og en halv gang så lange som kroppen hos hannen. Pannen har et par litt uregelmessig formede, svarte flekker. Pronotum er omtrent sekskantet, mye bredere enn langt, med en kraftig, utstående tann på hver side. Midtfeltet er vanligvis svart, denne svarte flekkens form er ganske varierende. Dekkvingene har markerte, rundede "skuldre" og er jevnt tilsmalnende bakover, med to fine, opphøyde lengderibber og to noe uregelmessige, ofte avbrutte, svarte tverrbånd.
## Levevis
Larvene lever i død ved.

## Utbredelse
Arten er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthoderini 
******** Slekten *Dryoctenes* Audinet-Serville, 1835
********* *[[Dryoctenes scrupulosus]]* (Germar, 1824)

## Kilder
* Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. https://web.archive.org/web/20070704023736/http://www.uochb.cas.cz/~natur/cerambyx/list_europe.htm
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av arten
Sado (øy)

**Sado** (japansk: 佐渡島 – *Sadogashima*) er en øy i Japanhavet utenfor vestkysten av Honshū i Japan. Administrativt er øya en del av prefekturet Niigata. Hovedbyen på øya heter også Sado, og byens areal omfatter hele øya, men kun en mindre del er urbanisert. Øya er den sjette største i Japan.

## Geografi
Sado ligger 45 kilometer vest for byen Niigata i den nordlige delen av Chūburegionen. Øya består hovedsakelig av to parallelle fjellkjeder delt av et eid, *Kuninaka*, der *Sado* og brakkvanns-innsjøen *[[Kamosjøen|Kamo-ko]]* ligger. Den nordlige fjellkjeden, *Osado* og den sørlige, *Kosado*, utgjør brorparten av øya. Sado er blitt dannet av tektoniske prosesser de siste tre millioner år. På grunn av bevegelsene i jordskorpa er landskapet og kysten på øya svært variert. Her kan man finne nesten alle landskapsformer som finnes i Japan.

## Historie
Arkeologiske funn viser at Sado var bebodd allerede for 10&nbsp;000&nbsp;år siden. Øya var en av de uavhengige provinsene som utgjorde Japan i Naraperioden på 700-tallet, og Sado ble utpekt som et sted for eksil. Utover i middelalderen ble adelsfolk og intellektuelle som mistet gunst forvist til øya. På slutten av Heianperioden, på 1200-tallet, ble øya også kjent for gull- og sølvfunnene som ble gjort der. Dette førte senere til at øya ble satt under direkte administrasjon av Tokugawa-shōgunatet. Gruvedriften, som først ble avsluttet i 1989, trakk til seg mange andre næringsgreiner. For å sikre tømmer og kull til gruvene, ble skogene satt under offentlig administrasjon. Den gode skjøtselen var en av grunnene til at Sado inntil nylig var det siste habitatet for Japanibis i Japan.

## Klima
Klimaet på Sado er relativt mildt; mildere enn på tilsvarende breddegrad på «fastlandet», men det er tydelige forskjeller mellom de fire årstidene. Somrene er varme og fuktige. Vintrene kommer med snøfall, men siden øya ligger i Tsushimastrømmen er mengdene mindre enn på Honshu.


Sadogashima Island Relief Map, SRTM-1.jpg|Relieffkart
Lake Kamo Aerial photograph.1976.jpg|Kamosjøen
Mt.Myoukenn,Mt.Kinpoku (3664146766).jpg|Utsikt mot fjellkjeden *Osado* og øyas høyeste punkt, *Kinpoku-san*.
Kameiwa Sado.jpg|«Skilpaddefjellet» på Sado.
Nipponia nippon.png|Japanibis – *Nipponia nippon*. Arten blir forsøkt gjeninnført på øya.


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Slaget ved Kunersdorf

**Slaget ved Kunersdorf** under Syvårskrigen var det største nederlaget til Fredrik den store noen gang. Den 12. august 1759, nær Kunersdorf (Kunowice), øst for Frankfurt an der Oder, ble 5&nbsp;900 prøyssere slått av en samlet armé på 41&nbsp;000 russere og18&nbsp;500 østerrikere under Pjotr Saltykov. Bare 3&nbsp;000 fra den prøyssiske arméen kom seg tilbake til Berlin etter slaget, men mange flere hadde bare blitt spredt.

Slaget startet med et prøyssisk angrep på flanken til den russiske posisjonen. Dette angrepet var en suksess, og om Fredrik hadde stoppet der (som broren krevde), hadde Kunersdorf fått en prøyssisk seier. Men den prøyssiske lederen ønsket å fortsette kampen. Da det prøyssiske angrepet var i ferd med å svinne hen, kom det østerrikske kavaleriet inn i slaget. De hadde så langt bare vært reserver. Kong Fredrik II klarte å omgruppere og holde presset mot de allierte.

Slaget kulminerte tidlig på kvelden med et massivt prøyssisk kavalleriangrep under Friedrich Wilhelm von Seydlitz mot det russiske sentret og artilleriet. Det prøyssiske kavaleriet led store tap og måtte ta retrett i fullstendig uorden. Det allierte kavalieret, inkludert tungt russisk kavaleri, kroater og kalmukker gikk til motangrp og spredte venstreflanken til den prøyssiske arméen. Fredrik II klarte så vidt å unngå å bli fanget, men ble skadet av geværskudd. Han sto alene på en liten ås med kården sin i bakken foran ham og var fast bestemt på å enten holde linjen mot hele den fiendtlige arméen alene, eller dø. Kavalerikapteinen Ernst Sylvius von Prittwitz kom og reddet kongen med en 200 mann sterk skvadron og overtalte Fredrik til å rømme.

Russerne og østerrikerne mistet færre enn 15&nbsp;000 mann (om lag 5&nbsp;000 drepte og 10 sårede). Prøysserne gikk på et alvorlig tap og tapte 172 kanoner, 6&nbsp;000 drepte menn, 13&nbsp;000 skadde og 26&nbsp;000 mann kom bort fra hverandre. Fire dager etter slaget dukket de fleste av de 26&nbsp;000 mennene opp igjen og Fredrik klarte å stable opp igjen en armé på 32&nbsp;000 mann og 50 kanoner.

Slaget ved Kunersdorf var det første slaget der regulære enheter av hesteartilleri ble benyttet. De var i virkeligheten en blanding av et kavaleri og et artilleri, hvor hele mannskapet red på hester i slaget. Enheten hadde nylig blitt opprettet og kjempet på prøyssisk side. Tross i at de ble utslettet under slaget, ble batteriene omorganisert samme året og deltok i slaget ved Maxen.

## Referanser


## Kilder
* *Kungliga artilleriet: Det riende artilleriet (1987)* editor: Jo/nas Hedberg (summary in English) ISBN 91-85266-39-6
Kjærlighetens forunderlige veie

***Kjerlighetens forunderlige veie*** (med undertittelen *Et muntert jagtparti*, svensk: **) er et svensk stumfilm fra 1916 i regi av danske Edmond Hansen. Manuset ble skrevet av landsmannen Fritz Magnussen. Produksjonsleder var norskfødte Eilif Skaar. Norske Nicolay Johannsen spiller den mannlige hovedrollen som kaptein Weiden.

## Innspillingsfakta
Filmen ble spilt inn i AB Svenska Biografteaterns studio på Lidingö.

## Handling
Ungdomskameratene kaptein Weiden og godseier Born er forelsket i samme jente, Lucille. Weiden er den som til slutt får henne. Etter bryllupet blir Weiden beordret til å innfinne seg på sitt regimente. Før han drar ber han sin venn og rival Born om å sørge for at Lucille ikke får det altfor kjedelig når han er borte. Born lover *«for gammel vennskaps skyld»* å gjøre dette. Han får et bestemt nei når han – under en ridetur noen dager senere – framfører sin kjærlighetserklæring til Lucille.

Vel hjemme lar Born sitt misnøye gå ut over tjeneren. Born møter kort tid etterpå Lucilles selskapsdame, Dorette, som lenge har beundret ham. De forelsker seg raskt i hverandre. Tjeneren bevitner et møte mellom Born og Dorette. Han er overbevist om at han har vært vitne til et kjærlighetsmøte mellom Born og Lucille. Tjeneren sender et anonymt brev til Weiden med visse antydninger om Lucille og Born. Weiden viser hustruen brevet, men hun bedyrer sin uskyld. Han drar henne med ut i parken, hvor Born går og venter på sin Dorette. Overbevist om hustruens utroskap skyter han Born. Da kommer Dorette fram og Weiden skjønner at han har mistrodd sin hustru.

Born tilfriskner raskt. Det hele ordnes opp i all vennskapelighet.

## Rolleliste (i utvalg)
* Nicolay Johannsen – Weiden, kaptein 
* Greta Pfeil – Lucille Weiden, hans hustru 
* Maj Brisman – Dorette, hennes selskapsdame 
* William Larsson – Born, godseier 
* Simon Hälsig – Hans, tjener

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Slaget ved Maxen

**Slaget ved Maxen** (21. november 1759) medførte at en hel prøyssisk armé ble utslettet av en langt større østerriksk styrke ved Maxen i Sachsen i dagens Tyskland. Slaget var en del av syvårskrigen  

Den prøyssiske arméen på 14&nbsp;000 mann var kommandert av Friedrich August von Finck, en av de beste generalene til Fredrik den store. Han var sendt bak den østerrikske arméen for å kutte kommunikasjonslinjene deres med Böhmen. Fredrik forventet at den østerrikske generalen, Leopold von Daun skulle trekke seg tilbake da linjene hans var truet, men i stedet tok han bruk av at Finck var isolert og omringet ham med tre separate arméer. Den 20. november gikk østerrikerne til angrep og tvang Finck bort fra den sterke posisjonen sin ved Maxen. Retretten hans ble blokkert av keiserarméen og 21. november måtte Finck overgi seg og hele arméen sin, en knusende seier til Østerrike, selv om Daun ikke klarte å følge opp suksessen.

## Kilder
* Rickard, J. *Slaget ved Maxen 20. november 1759*
Coptosia

* Se Systematisk inndeling

***Coptosia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Små til middelsstore, slanke trebukker, oftest mørke på farge, kroppen mer eller mindre tett kledt med små, lyse skjell. Noen av artene er glissent kledt med oppstående hår. Antennene er litt kortere enn kroppen. Pronotum har rundede sider. Dekkvingene er kraftig punkterte. Beina er middels lange.

## Levevis
Larvene lever vanligvis i stammene på storvokste urter.

## Utbredelse
Slekten har flest arter i det sørlige og sørøstlige Europa, men finnes også i Nord-Afrika og østover til Sentral-Asia.

## Systematisk inndeling
Slekten blir ofte plassert som en underslekt av *[[Phytoecia]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Phytoeciini (inkludert Obereini)
******** Slekten *Coptosia* Fairmaire, 1868 - 17 arter
********* Underslekten *Barbarina*
********** *[[Coptosia behen]]* (Sama & Rejzek, 1999)
********** *[[Coptosia chehirensis]]* (Breuning, 1943)
********* Underslekten *Coptosia* (i snever forstand)
********** *[[Coptosia albovittigera]]* (Heyden, 1863)
********** *[[Coptosia antoniae]]* (Reitter, 1889)
********** *[[Coptosia bithynensis]]* (Ganglbauer, 1884)
********** *[[Coptosia brunnerae]]* Sama, 2000
********** *[[Coptosia compacta]]* (Ménétriés, 1832)
********** *[[Coptosia demelti]]* (Breuning, 1973)
********** *[[Coptosia drurei]]* (Pic, 1909)
********** *[[Coptosia ganglbaueri]]* Pic, 1936
********** *[[Coptosia gianassoi]]* Sama, 2007
********** *[[Coptosia minuta]]* (Pic, 1892)
********** *[[Coptosia nigrosuturata]]* Heyrovský, 1950
********** *[[Coptosia schuberti]]* (Fuchs, 1965)
********** *[[Coptosia tauricola]]* (Breuning, 1943)
********* Underslekten *Pseudocoptosia*
********** *[[Coptosia cinerascens]]* (Kraatz, 1882)
********** *[[Coptosia elyandti]]* (Semenov, 1891)

## Kilder
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
*
Sadiq Khan

**Sadiq Aman Khan** (født 1970) er en britisk politiker for Labour. Han ble i mai 2016 valgt til borgermester i London. I mai 2024 ble han valgt til borgermester for tredje gang. Motkandidaten var Susan Hall fra det konservative partiet (Tory).

Khan har vært medlem av Underhuset siden 2005. Foreldrene innvandret fra Pakistan. Khan er den første muslim som har blitt borgermester i en vesteuropeisk hovedstad.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Friedrich August von Finck

**Friedrich August von Finck** (født 25. november 1718 i det nordtyske Strelitz i Mecklenburg-Strelitz, død 22. februar 1766 i København) var en prøyssisk og dansk offiser.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Friedrick August von Finck var sønn av jegermester og kjøgemester senere stallmester hos keiserinne Anna av Russland, Johann Wilhelm von Finck (1686-1742) og Juliane Elisabeth von Maltzahn (1688–1756). 

### Militær
Han gikk som ganske ung først i østerriksk og senere 1738 i russisk tjeneste. Da han hadde ervervet seg krigserfaring, trådte han 1743 inn i den prøyssiske hær som major og kgl. adjutant i den andre schlesiske krig hvor han kommanderte en grenadérbataljon og ble ved en rask beordring allerede i 1759 generalløytnant, da han ved sin dyktighet og energi var høyt verdsatt av Frederik II og prins Henrik. 

Da ble han samme år rammet av en hård skjebne, i det han etter et utmerket ført forsvar med sitt korps på 13&nbsp;000 mann mot en tredobbelt så stor styrke måtte strekke våpen ved kapitulasjonen i det kjente Slaget ved Maxen (21. november 1759). Da han vendte tilbake fra krigsfangenskapet i 1763  måtte han bøte hardt under Frederik IIs unåde ved en ettårig festningsstraff og degradering. 

;Danmark
Han dro da til Danmark, hvor han 7. november 1764 ble utnevnt til general. Man søkte å dra nytte av den krigserfarne manns innsikter, og han ble 6. april 1765 under Claude-Louis de Saint-Germains ledelse ble  utnevnt til 1. deputert i *General-Krigsdirektoriet* og samme år til sjef for det  *Holstenske gevorbne Regiment*. Ved Direktoriets oppløsning ble han i 1766 Ridder av Dannebrog, men lidelser og gremmelser hadde tæret på hans liv, og han døde allerede 22. februar samme år i København.

Han er begravet i Garnisons Kirken i København.

Frederik II av Preussen synes å ha angret på sin behandling av Finck og viste senere hans barn stor nåde.

### Familie
Han ble gift 16. januar 1755 med Ulrica Henriette (Regetta) Buckenhagen (ca. 1736 – 13. mars 1766 i København), d. av landsråd i Cottbus,  Julius Adolph

## Erindringer
Finck var forfatter av skriftet *Gedanken über militärische Gegenstände*,  som utkom posthumt i 1788.

## Referanser


## Litteratur
* Friedrich Bülau: *Geheime Geschichten und räthselhafte Menschen, Sammlung verborgener oder vergessener Merkwürdigkeiten.* Band 7, S. 275, Digitalisat
* *[[Dansk biografisk Lexikon]].* Band V. S. 148, Digitalisat Friedrich August von Finck
* Joachim Engelmann, Günter Dorn: *Friedrich der Große und seine Generale.* Podzun-Pallas-Verlag, Friedberg 1988, ISBN 3-79-090340-X.
* 
* Kurt von Priesdorff: *Soldatisches Führertum.* Band 1, Hanseatische Verlagsanstalt Hamburg, ohne Jahr, S. 443–445.
* Leopold von Zedlitz-Neukirch: *Neues preussisches Adels-Lexicon.* Band 5, S. 167, Digitalisat Herren von Fink

* P.F. Rist
Eilif Skaars filmografi

**Eilif Skaars filmografi**. Skaar ble født 27. november 1886 i Fana i Norge og døde 7. august 1954 i Stockholm. Han ble ansatt som eksportsjef ved AB Svenska Biografteatern og var også dette ved AB Svensk Filmindustri 1913-1923. Skaar ble direktør for Svensk Filmexport AB i 1924. Han ble studiosjef ved Europa Studio i 1935.

## Som regissør

## Som produsent

## Som produksjonsleder

## Referanser
Hemsøboerne (andre betydninger)

**[[Hemsøboerne]]** (svensk: *Hemsöborna*) er tittelen på en roman fra 1887 av August Strindberg, men også navnet på flere film- og TV-produksjoner:

**[[Hemsøboerne (1919)]]*, en svensk film fra 1919.
**[[Hemsøboerne (1944)]]*, en svensk film fra 1944.
**[[Hemsøboerne (1955)]]*, en svensk film fra 1955.
**[[Hemsøboerne (TV-serie)]]*, en svensk TV-serie fra 1966 med Allan Edwall i en ledende rolle.
Hofkvern kraftverk

**Hofkvern kraftverk** er et vannkraftverk ved Hukusjøen i Åsnes kommune i Innlandet.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 7 meter i Auståa.

Installert effekt er 60 kW fra to kaplanturbiner. Årsproduksjon er 275 MWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
Bjørnebykverna kraftstasjon

**Bjørnebykverna kraftstasjon** er et vannkraftverk ved Flisa i Åsnes kommune i Innlandet.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 8 meter i Hasla.

Installert effekt er 90 kW fra en kaplanturbin. Årsproduksjon er 0,5 GWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
Strandfossen Minikraftverk

**Strandfossen Minikraftverk** var et vannkraftverk i Elverum kommune i Innlandet.

Installert effekt var 130 kW. Årsproduksjon var 0,6 GWh.

Kraftverket er bygget inn i dammen til Strandfossen kraftverk. Det utnytter den pålagte minstevannføringen forbi dammen.

Ble tatt ut av NVE liste i juni 2024. Agregatet har havarert og skal fjernes.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase