open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gisico

**Gisico**, opprinnelsesland ukjent, biskop 12-1300-tallet, død ca. 1304, hørte til Dominikanerordenen, og hadde ifølge ham selv oppholdt seg i Roma i år 1263. Han var Sortebrødrenes subprior i Odense da han i 1286 ble valgt til stiftets biskop. Erkebiskop Jens Dros i Lund innviet ham.

Gisico tiltrådte i en urolig tid. I 1247 ble Sankt Knuds kirke og kloster i Odense skadet av brann, og han gikk i gang med en gjenoppbygging, som kom til å vare et par hundre år. Foretagendet ble understøttet av avlatsbrev, og Gisico lot innbringe en innskrift rett under taket på begge yttersider av kirkens skip, til minne om bedriften.  

Han sørget for å få orden på St. Knuds klosterskole, og han ga midler til lærerens og disiplenes underhold. Han ga videre stiftets prester rett til testamentarisk disposisjon over eget gods. Gisico oppholdt seg en hel del på stiftets slott, Ørkel ved Svendborg og Aalevad på Lolland. 

## Litteratur
* Dansk biografisk lexikon
Mark Paston

**Mark Nelson Paston** (født 13. desember 1976) er en newzealandsk fotballspiller som er målvakt for Wellington Phoenix i den felles australsk-newzealandske ligaen A-League, og for New Zealands landslag. Han er født i Hastings i Hawke's Bay-regionen på Nordøya på New Zealand. 

## Klubbkarriere
Pastons første seniorklubb var Napier City Rovers. I 2003 dro han til England, der han i 2003/04-sesongen spilte for Bradford City i the Championship, det nest øverste nivået i engelsk fotball. Han fikk 13 ligakamper for Bradford, som rykket ned samme år. I 2004/05-sesongen gikk han til Walsall i 1. divisjon (det tredje øverste nivået i engelsk fotball), der han bare fikk 9 kamper. Før 2005/06-sesongen flyttet han på seg igjen, denne gangen til St. Johnstone i skotsk 1. divisjon, det nest øverste nivået der, men her fikk han bare 2 seriekamper.

I 2006 vendte Paston hjem til New Zealand, til New Zealand Knights, som var det eneste profesjonelle fotballaget i landet, og som spilte i den australske «A League». Da denne klubben ble oppløst i 2007 og erstattet i A League av den nye klubben Wellington Phoenix, gikk Paston over til Phoenix. Han var ofte andrekeeper på laget, men da Glen Moss dro til Melbourne Victory ble Paston førstekeeper.

## Landslagskarriere
Paston debuterte for New Zealands landslag som 20-åring i et 5-0-tap mot  den 21. september 1997. Han spilte ikke for A-landslaget igjen før i 2003. Siden da har han konkurrert med Glen Moss om plassen som landslagskeeper. I Confederations Cup 2009 var han med i New Zealands tropp, men var ubenyttet reserve for Moss. Moss ble utvist og suspendert for fire kamper i den siste kampen i gruppespillet i kvalifiseringen til fotball-VM i 2010. Dermed fikk Paston spille de to avgjørende playoff-kampene mot . Han holdt buret rent i begge kampene, og under hjemmekampen reddet han en straffe og ble kåret til banens beste. New Zealand kvalifiserte seg dermed til fotball-VM for første gang siden 1982.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Ben Sigmund

**Benjamin Robert Sigmund** (født 3. februar 1981 i Blenheim i Marlborough-regionen) er en newzealandsk fotballspiller som spiller i forsvar for Wellington Phoenix i den felles australsk-newzealandske ligaen A-League, og for .

Han deltar i Fotball-VM 2010. 

## Eksterne lenker
* 
*  Profil på hjemmesiden til Wellington Phoenix
Alt for Norge (illegal avis, NKP)

***Alt for Norge*** var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.

*Alt for Norge* presenterte seg som «organ for den nasjonale front» og ble utgitt av «sentralkomiteen for det Kommunistiske parti». Avisen ble utgitt i 1944 og 1945, av Norges Kommunistiske Parti, NKP. Den utkom i 1944 hver 14. dag, og var en liten 4-siders trykksak i boktrykk. Opplaget svingte mellom 10&nbsp;000 og 30&nbsp;000, og siden de illegale avisene sirkulerte innebar dette trolig en leserkrets på mer enn hundre tusen.

Avisen var et talerør for den aktive motstandskampen, med slagord som «Organisert utryddelseskrig mot angiverne er folkets krav!» og oppfordringer til konkrete aksjoner: «Patrioter! Slutt lag i grupper på 3 mann, skaff dere håndvåpen, og slutt dere til den organiserte utryddelseskrigen mot Gestapo! Skyt ned angiverne hvor de treffes!»

*Alt for Norge* hadde også front mot de britiske styrkene, når disse angrep kommunistledet motstandsbevegelse i andre land: «Alarm: Engelskmennene har åpnet ild mot motstandsbevegelsen i Grekenland. Delvis det samme i Belgia. Dette er et alarmsignal for oss alle! Protester mot englendernes framferd hvor du kan!»

NKP i Bergen-området utga i 1942 en illegal avis med samme navn.

## Referanser
Mark Bresciano

**Mark Bresciano** (født 1980) er en australsk fotballspiller som for øyeblikket spiller for SS Lazio etter at hans kontrakt med den italienske Serie A-klubben Palermo gikk ut. Han er midtbanespiller og er fast inventar på . 

Bresciano har tidligere spilt for Bulleen Lions, Carlton SC, Empoli FC og Parma FC.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil på OzFootball.net
* Profil på ilpalermocalcio.it
* Profil på footballaustralia.com.au
Black River Park

**Black River Park** er hjemmebanen til fotballaget Ridabu fra Hamar. Underlaget er kunstgress, men har også to gressmatter ved siden av hovedbana. Tidligere var det gressmatta som ble brukt som hovedbane, men i 2008 ble kunstressmatta klar for bruk, og ble den andre kunstgressbana i Hamar kommune etter Børstad kunstgress.

Tilskuerrekorden på 1&nbsp;462 tilskuere ble satt i 1. runde i cupen den 10. april 2024 mot .

## Referanser
Helmut Kohls andre regjering

**Helmut Kohls andre regjering** var Forbundsrepublikken Tysklands regjering fra 29. mars  1983 til 11. mars  1987. Den var en koalisjonsregjering mellom CDU/CSU og FDP, og ble ledet av forbundskansler Helmut Kohl (CDU).

*Helmut Kohl (CDU) &ndash; kansler
*Hans-Dietrich Genscher (FDP) &ndash; visekansler og utenriksminister
*Manfred Wörner (CDU) &ndash; forsvarsminister
*Friedrich Zimmermann (CSU) &ndash; innenriksminister
*Gerhard Stoltenberg (CDU) &ndash; finansminister
*Hans Engelhard (FDP) &ndash; justisminister
*Otto Graf Lambsdorff (FDP) &ndash; økonomiminister
*Norbert Blüm (CDU) &ndash; arbeids- og sosialminister
*Ignaz Kiechle (CSU) &ndash; fødevare, landbruks og skogsminister
*Werner Dollinger (CSU) &ndash; transportminister
*Oscar Schneider (CSU) &ndash; bygningsminister
*Heiner Geissler (CDU) &ndash; barne-, familie- og helseminister
*Heinz Riesenhuber (CDU) &ndash; forsknings- og teknologiminister
*Dorothee Wilms (CDU) &ndash; utdannelses- og vitenskapsminister
*Jürgen Warnke (CSU) &ndash; minister for økonomisk samarbeide
*Christian Schwarz-Schilling (CDU) &ndash; post- og kommunikasjonsminister
*Heinrich Windelen (CDU) &ndash; minister for indre-tyske relasjoner

**Endringer**
*27. juni 1984 &ndash; Martin Bangemann (FDP) etterfølger Lambsdorff som økonomiminister
*15. november 1984 &ndash; Wolfgang Schäuble (CDU) blir minister uten portefølje
*26. september 1985 &ndash; Rita Süssmuth (CDU) etterfølger Geissler som barne-, familie- og helseminister
*6. juni 1986 &ndash; Rita Süssmuth (CDU) blir minister for barn, familie, kvinner og helse. Walter Wallmann (CDU) blir minister for miljøvern og atomsikkerhet
## Referanser
Helmut Kohls tredje regjering

**Helmut Kohls tredje regjering** var Forbundsrepublikken Tysklands regjering fra 12. mars  1987 til 18. januar 1991. Den var en koalisjonsregjering mellom CDU/CSU og FDP, og ble ledet av forbundskansler Helmut Kohl (CDU).

*Helmut Kohl (CDU) &ndash; kansler
*Hans-Dietrich Genscher (FDP) &ndash; visekansler og utenriksminister
*Manfred Wörner (CDU) &ndash; forsvarsminister
*Friedrich Zimmermann (CSU) &ndash; innenriksminister
*Gerhard Stoltenberg (CDU) &ndash; finansminister
*Hans Engelhard (FDP) &ndash; justisminister
*Martin Bangemann (FDP) &ndash; økonomiminister
*Norbert Blüm (CDU) &ndash; arbeids- og sosialminister
*Ignaz Kiechle (CSU) &ndash; fødevare, landbruks og skogsminister
*Jürgen Warnke (CSU) &ndash; transportminister
*Oscar Schneider (CSU) &ndash; bygningsminister
*Rita Süssmuth (CDU) &ndash; barne-, familie- og helseminister
*Heinz Riesenhuber (CDU) &ndash; forsknings- og teknologiminister
*Jürgen Möllemann (FDP) &ndash; utdannelses- og vitenskapsminister
*Hans Klein (CSU) &ndash; minister for økonomisk samarbeide
*Walter Wallmann (CDU) &ndash; minister for miljøvern og atomsikkerhet
*Wolfgang Schäuble (CDU) &ndash; minister uten portefølje
*Christian Schwarz-Schilling (CDU) &ndash; post- og kommunikasjonsminister
*Dorothee Wilms (CDU) &ndash; minister for indre-tyske relasjoner

**Endringer**
*22. april 1987 &ndash; Klaus Töpfer (CDU) etterfølger Wallmann som minister for miljøvern og atomsikkerhet
*18. mai 1988 &ndash; Rupert Scholz (CDU) etterfølger Wörner som forsvarsminister
*9. desember 1988 &ndash; Helmut Haussmann (FDP) etterfølger Bangemann som økonomiminister
*21. april 1989 &ndash; Gerhard Stoltenberg (CDU) etterfølger Scholz som forsvarsminister. Theo Waigel (CSU) etterfølger Stoltenberg som finansminister.  Jürgen Warnke (CSU) etterfølger Klein som minister for økonomisk samarbeide.  Friedrich Zimmermann (CSU) etterfølger Warnke som transportminister.  Wolfgang Schäuble (CDU) etterfølger Zimmermann som innenriksminister. Gerda Hasselfeldt (CSU) etterfølger Schneider som bygningsminister.  Hans Klein (CSU) og Rudolf Seiters (CDU) blir ministre uten portefølje.
*3. oktober 1990 &ndash; Lothar de Maizière (CDU), Sabine Bergmann-Pohl (CDU), Günther Krause (CDU), Rainer Ortleb (FDP) og Hans Joachim Walther (DSU) trer inn i regjeringen som ministre uten portefølje.
*19. desember 1990 &ndash; Lothar de Maizière forlater regjeringen.

## Referanser
Helmut Kohls fjerde regjering

**Helmut Kohls fjerde regjering** var Forbundsrepublikken Tysklands regjering fra 18. januar 1991 til 17. november 1994. Den var en koalisjonsregjering mellom CDU/CSU og FDP, og ble ledet av forbundskansler Helmut Kohl (CDU).

*Helmut Kohl (CDU) &ndash; kansler
*Hans-Dietrich Genscher (FDP) &ndash; visekansler og utenriksminister
*Gerhard Stoltenberg (CDU) &ndash; forsvarsminister
*Wolfgang Schäuble (CDU) &ndash; innenriksminister
*Theo Waigel (CSU) &ndash; finansminister
*Klaus Kinkel (FDP) &ndash; justisminister
*Jürgen Möllemann (FDP) &ndash; næringsminister
*Norbert Blüm (CDU) &ndash; arbeids- og sosialminister
*Ignaz Kiechle (CSU) &ndash; fødevare, landbruks og skogsminister
*Günter Krause (CDU) &ndash; transportminister
*Irmgard Adam-Schwaetzer (CSU) &ndash; bygningsminister
*Hannelore Rönsch (CDU) &ndash; familie- og eldreminister
*Angela Merkel (CDU) &ndash; minister for kvinner og barn
*Gerda Hasselfeldt (CDU) &ndash; helseminister
*Heinz Riesenhuber (CDU) &ndash; forsknings- og teknologiminister
*Rainer Ortleb (FDP) &ndash; utdannelses- og vitenskapsminister
*Carl-Dieter Spranger (CSU) &ndash; minister for økonomisk samarbeide
*Klaus Töpfer (CDU) &ndash; minister for miljøvern og atomsikkerhet
*Rudolf Seiters (CDU) &ndash; minister uten portefølje
*Christian Schwarz-Schilling (CDU) &ndash; post- og kommunikasjonsminister

**Endringer**
*26. november 1991 &ndash; Rudolf Seiters (CDU) etterfølger Schäuble som innenriksminister.  Friedrich Bohl (CDU) etterfølger Seiters minister uten portefølje
*1. april 1992 &ndash; Volker Rühe (CDU) etterfølger Stoltenberg som forsvarsminister
*6. mai 1992 &ndash; Horst Seehofer (CSU) etterfølger Hasselfeldt som helseminister
*18. mai 1992 &ndash; Jürgen Möllemann (FDP) etterfølger Genscher som visekansler, men forblir samtidig næringsminister. Klaus Kinkel (FDP) etterfølger Genscher som utenriksminister.  Sabine Leutheusser-Schnarrenberger (FDP) etterfølger Kinkel som justisminister.
*17. desember 1992 &ndash; Wolfgang Bötsch (CSU) etterfølger Schwarz-Schilling som post- og kommunikasjonsminister.
*21. januar 1993 &ndash; Klaus Kinkel (FDP) etterfølger Möllemann som visekansler, men forblir utenriksminister.  Günter Rexrodt (FDP) etterfølger Möllemann som økonomiminister.  Jochen Borchert (CDU) etterfølger Kiechle som fødevare-, landbruks- og skogsminister.  Matthias Wissmann (CDU) etterfølger Riesenhuber som vitenskaps- og teknologiminister.  Carl-Dieter Spranger (CSU) blir minister for økonomisk samarbeide og utvikling, istedenfor minister for økonomisk samarbeide.
*13. mai 1993 &ndash; Matthias Wissmann (CDU) etterfølger Krause som transportminister. Paul Krüger (CDU) etterfølger Wissmann som forsknings- og teknologiminister.
*7. juli 1993 &ndash; Manfred Kanther (CDU) etterfølger Seiters som innenriksminister.
*4. februar 1994 &ndash; Karl-Hans Laermann (FDP) etterfølger Ortleb som utdannelses- og vitenskapminister.
## Referanser
Helmut Schmidts andre regjering

**Helmut Schmidts andre regjering** var Forbundsrepublikken Tysklands (Vest-Tyskland) regjering fra 15. desember 1976  til 5. november 1980. Den var en koalisjonsregjering mellom SPD og FDP, og ble ledet av forbundskansler Helmut Schmidt (SPD).

*Helmut Schmidt (SPD) – kansler
*Hans-Dietrich Genscher (FDP) – visekansler og utenriksminister
*Georg Leber (SPD) – forsvarsminister
*Werner Maihofer (FDP) – innenriksminister
*Hans Apel (SPD) – finansminister
*Hans-Jochen Vogel (SPD) – justisminister
*Hans Friedrichs (FDP) – økonomiminister
*Herbert Ehrenberg (SPD) – arbeids- og sosialminister
*Josef Ertl (FDP) – fødevare-, landbruks- og skogsminister
*Kurt Gscheidle (SPD) – transport-, post- og kommunikasjonsminister
*Karl Ravens (SPD) – bygningsminister
*Antje Huber (SPD) – barne-, familie- og helseminister
*Hans Matthöfer (SPD) – forsknings- og teknologiminister
*Helmut Rohde (SPD) – utdannelses- og vitenskapsminister
*Marie Schlei (SPD) – utviklingsminister
*Egon Franke (SPD) – minister for indre-tyske anliggender (forholdet til DDR)

**Endringer**
*7. oktober 1977 – Otto Graf Lambsdorff (FDP) etterfølger Friedrichs som økonomiminister.
*16. februar 1978 – Hans Apel (SPD) etterfølger Leber som forsvarsminister.  Hans Matthöfer (SPD) etterfølger Apel som finansminister.  Volker Hauff etterfølger Matthöfer som forsknings- og teknologiminister. Dieter Haack (SPD) etterfølger Ravens som bygningsminister. Jürgen Schmude (SPD) etterfølger Rohde som utdannelses- og vitenskapsminister. Rainer Offergeld (SPD) etterfølger Schlei som utviklingsminister.
*8. juni 1978 – Gerhart Baum (FDP) etterfølger Maihofer som innenriksminister.

## Referanser
Helmut Schmidts tredje regjering

**Helmut Schmidts tredje regjering** var Forbundsrepublikken Tysklands (Vest-Tyskland) regjering fra 6. november 1980 til 1. oktober 1982. Den var en koalisjonsregjering mellom SPD og FDP, og ble ledet av forbundskansler Helmut Schmidt (SPD).

*Helmut Schmidt (SPD) – kansler
*Hans-Dietrich Genscher (FDP) – visekansler og utenriksminister
*Hans Apel (SPD) – forsvarsminister
*Gerhart Baum (FDP) – innenriksminister
*Hans Matthöfer (SPD) – finansminister
*Hans-Jochen Vogel (SPD) – justisminister
*Otto Graf Lambsdorff (FDP) – økonomiminister
*Herbert Ehrenberg (SPD) – arbeids- og sosialminister
*Josef Ertl (FDP) – fødevare-, landbruks- og skogsminister
*Volker Hauff (SPD) – transportminister
*Dieter Haack (SPD) – bygningsminister
*Antje Huber (SPD) – barne-, familie- og helseminister
*Andreas von Bülow (SPD) – forsknings- og teknologiminister
*Jürgen Schmude (SPD) – utdannelses- og vitenskapsminister
*Rainer Offergeld (SPD) – utviklingsminister
*Kurt Gscheidle (SPD) – post- og kommunikasjonsminister
*Egon Franke (SPD) – minister for indre-tyske anliggender (forholdet til DDR)

**Endringer**
*28. januar 1981 – Jürgen Schmude (SPD) etterfølger Vogel som justisminister. Björn Engholm etterfølger Schmude som utdannelses- og vitenskapsminister.
*28. april 1982 – Hans Matthöfer (SPD) etterfølger Gscheidle som post- og kommunikasjonsminister. Manfred Lahnstein (SPD) etterfølger Matthöfer som finansminister.  Heinz Westphal (SPD) etterfølger Ehrenberg som arbeids- og sosialminister. Anke Fuchs (SPD) etterfølger Huber som barne-, familie- og helseminister.
*17. september 1982 – Alle FDPs statsråder forlater regjeringen. *Helmut Schmidt* (SPD) etterfølger Genscher som utenriksminister. Jürgen Schmude (SPD) etterfølger Baum som innenriksminister, men forblir også justisminister. Manfred Lahnstein (SPD) etterfølger Lambsdorff som økonomiminister, men forblir også finansminister. Björn Engholm (SPD) etterfølger Ertl som fødevare-, landbruks- og skogsminister, men forblir også utdannelses- og vitenskapsminister.

## Referanser
Jacob den Danske

**Jacob den Danske** (spansk **Jacobo Daciano**, latin **Iacobus de Dacia**) (født ca. 1484 i København, død 29. oktober 1566 i Michoacán i Mexico) var en dansk fransiskanermunk og muligens prins av Danmark, Norge og Sverige. Han kalte seg selv for *Iacobus Gottorpius* etter Gottorp i Slesvig, som på det tidspunkt var i dansk besittelse, og skal derfor ha vært en (u)ekte sønn av kong Hans. 

Han skal ha behersket åtte språk, og ble ansett av urbefolkningen i Michoacán å være både hjelpsom og rettferdig. Ved graven hans i Tarecuato blir han feiret årlig. 

## Kongesønn?
Historikeren Jørgen Nybo Rasmussen argumenterer for at Jacob var sønn av kong Hans og at han derfor var en yngre bror til Christian II. Denne oppfatningen deles ikke av alle, men ligger til grunn for Henrik Stangerups roman *Broder Jacob*.

Jacob trådte inn i Fransiskanerordenen under ukjente omstendigheter. I årene før reformasjonen var han i klosteret i Malmø, hvor han deltok i disputaser mot byens lutherske ledere Claus Mortensen Tøndebinder, Hans Olufsen Spandemager og Frans Vormordsen. I 1530 ble fransiskanerne fordrevet fra klosteret, året etter i andre danske byer. Dette skildret Jacob i *[[Gråbrødrenes Fordrivelseskrønike]]*, som var tenkt som et forsvar ved en eventuell gjenvinning av de konfiskerte klostrene. 

Med reformasjonen i 1536 kom et forbud mot tiggerordener, og Jacob ble derfor nødt til å gå i landflyktighet. Først reiste han til Mecklenburg og senere til Spania, hvor han ble autorisert av keiser Karl V til å virke i Spansk Amerika. I 1542 seilte han med et par medbrødre fra Sevilla til Vera Cruz i Mexico.

## Misjonær i Mexico
I 1542 kom broder Jacob til Mexico hvor han lærte flere av de indianske språkene, som p'urhépecha og nahuatl, og opprettet flere klostre.

Han gikk sterkt inn for indianernes rettigheter, noe som vakte motstand hos de spanske kolonimyndighetene, i kirken og blant hans medbrødre. I spørsmålet om indianere kunne ordineres til prester, mente han at det var helt akseptabelt. Han gikk inn for dette i sitt traktat *Declamacion del pueblo barbaro de los Indios, que habiendo recibido el bautismo, desean recibir los demas sacramentos*. Men her led Jacob nederlag, han  og måtte underkaste seg kirkebot for sine feiltakelser. Han fortsatte likevel å arbeide for sine kjære indianernes rettigheter. 

Fra 1996 har det vært gjort forsøk på å få ham kanonisert.

## Referanser


## Kilder
* Biografi om Jakob den Danske på katolsk.no
* Danmarks ambassade i Mexico City
* Jakob den Danske på katolsk.dk
Ludwig Erhards første regjering

**Ludwig Erhards første regjering** var Forbundsrepublikken Tysklands regjering fra 16. oktober 1963 til 26. oktober 1965. Den var en koalisjonsregjering mellom CDU/CSU og FDP, og ble ledet av forbundskansler Ludwig Erhard (CDU).

*Ludwig Erhard (CDU eller partiløs) – kansler
*Erich Mende (FDP) – visekansler og minister for indretyske forhold
*Gerhard Schröder (CDU) – utenriksminister
*Kai-Uwe von Hassel (CDU) – forsvarsminister
*Hermann Höcherl (CSU) – innenriksminister
*Rolf Dahlgrün (FDP) – finansminister
*Ewald Bucher (FDP) – justisminister
*Kurt Schmücker (CDU) – økonomiminister
*Theodor Blank (CDU) – arbeids- og sosialminister
*Werner Schwarz (CDU) – fødevare-, landbruks- og skogsminister
*Hans-Christoph Seebohm (CDU) – transportminister
*Paul Lücke (CDU) – bygningsminister
*Bruno Heck (CDU) – familieminister
*Elisabeth Schwarzhaupt (CDU) – helseminister
*Hans Lenz (FDP) – forskningsminister
*Walter Scheel (FDP) – bistandsminister
*Heinrich Krone (CDU) – minister uten portefølje
*Richard Stücklen (CSU) – post- og kommunikasjonsminister
*Hans Krüger (CDU) – minister for fordrevne, flyktninger og krigsofre
*Alois Niederalt (CSU) – minister for forbindelser med Forbundsrådet og delstatene
*Werner Dollinger (CSU) – skatteminister

**Endringer**
*16. juni 1964 – Ludger Westrick (CDU) etterfølger Krone som minister uten portefølje.
*1. april 1965 – Karl Weber (CDU) etterfølger Bucher som justisminister.
*19. februar 1964 – Ernst Lemmer (CDU) etterfulgte Krüger som minister for fordrevne

## Referanser
Ludwig Erhards andre regjering

**Ludwig Erhards andre regjering** var Forbundsrepublikken Tysklands regjering fra 26. oktober 1965 til 1. desember 1966. Den var en koalisjonsregjering mellom CDU/CSU og FDP, og ble ledet av forbundskansler Ludwig Erhard (CDU).

*Ludwig Erhard (CDU eller partiløs) – kansler
*Erich Mende (FDP) – visekansler og minister for indretyske forhold
*Gerhard Schröder (CDU) – utenriksminister
*Kai-Uwe von Hassel (CDU) – forsvarsminister
*Paul Lücke (CDU) – innenriksminister
*Rolf Dahlgrün (FDP) – finansminister
*Richard Jaeger (CSU) – justisminister
*Kurt Schmücker (CDU) – økonomiminister
*Hans Katzer (CDU) – arbeids- og sosialminister
*Hermann Höcherl (CSU) – fødevare-, landbruks- og skogsminister
*Hans-Christoph Seebohm (CDU) – transportminister
*Ewald Bucher (FDP) – bygningsminister
*Bruno Heck (CDU) – familieminister
*Elisabeth Schwarzhaupt (CDU) – helseminister
*Gerhard Stoltenberg (CDU) – forskningsminister
*Walter Scheel (FDP) – bistandsminister
*Richard Stücklen (CSU) – post- og kommunikasjonsminister
*Johann Baptist Gradl (CDU) – minister for fordrevne, flyktninger og krigsofre
*Alois Niederalt (CSU) – minister for forbindelser med Forbundsrådet og delstatene
*Werner Dollinger (CSU) – skatteminister

**Endringer**
*28. oktober 1966 – Hans-Christoph Seebohm (CDU) etterfølger Mende som visekansler. Rainer Barzel (CDU) etterfølger Mende som minister for indretyske forhold.  De andre FDP-ministrene, Dahlgrün og Scheel, trekker seg også.
*8. november 1966 – Kurt Schmücker etterfølger Dahlgrün som finansminister. Werner Dollinger (CSU) etterfølger Scheel som bistandsminister, men beholder posten som skatteminister.

## Referanser
Helmut Kohls femte regjering

**Helmut Kohls femte regjering** var Forbundsrepublikken Tysklands regjering fra 15. november 1994  til 27. oktober 1998. Den var en koalisjonsregjering mellom CDU/CSU og FDP, og ble ledet av forbundskansler Helmut Kohl (CDU).

*Helmut Kohl (CDU) &ndash; kansler
*Klaus Kinkel (FDP) &ndash; visekansler og utenriksminister
*Volker Rühe (CDU) &ndash; forsvarsminister
*Manfred Kanther (CDU) &ndash; innenriksminister
*Theo Waigel (CSU) &ndash; finansminister
*Sabine Leutheusser-Schnarrenberger (FDP) &ndash; justisminister
*Günter Rexrodt (FDP) &ndash; næringsminister
*Norbert Blüm (CDU) &ndash; arbeids- og sosialminister
*Jochen Borchert (CDU) &ndash; fødevare, landbruks og skogsminister
*Matthias Wissmann (CDU) &ndash; transportminister
*Klaus Töpfer (CDU) &ndash; bygningsminister
*Claudia Nolte (CDU) &ndash; minister for familie, eldre, kvinner og barn
*Horst Seehofer (CDU) &ndash; helseminister
*Jürgen Rüttgers (CDU) &ndash; minister for utdannelse, vitenskap, forskning og teknologi
*Carl-Dieter Spranger (CSU) &ndash; minister for økonomisk samarbeide og utvikling
*Angela Merkel (CDU) &ndash; minister for miljøvern og atomsikkerhet
*Friedrich Bohl (CDU) &ndash; minister uten portefølje
*Wolfgang Bötsch (CSU) &ndash; post- og kommunikasjonsminister

**Endringer**
*17. januar 1996 &ndash; Edzard Schmidt-Jortzig (FDP) etterfølger Leutheusser-Schnarrenberger som justisminister.
*31. desember 1997 &ndash; Ministeriet for post og kommunikasjoner blir nedlagt.
*14. januar 1998 &ndash; Eduard Oswald etterfølger Töpfer som bygningsminister.
## Referanser
Kurt Georg Kiesingers regjering

**Kurt Georg Kiesingers regjering** var Forbundsrepublikken Tysklands regjering fra 1. desember 1966 til 22. oktober 1969. Den var en koalisjonsregjering mellom CDU/CSU og SPD, og ble ledet av forbundskansler Kurt Georg Kiesinger (CDU).

*Kurt Georg Kiesinger (CDU) – kansler
*Willy Brandt (SPD) – visekansler og utenriksminister
*Gerhard Schröder (CDU) – forsvarsminister
*Paul Lücke (CDU) – innenriksminister
*Franz Josef Strauss (CSU) – finansminister
*Gustav Heinemann (SPD) – justisminister
*Karl Schiller (SPD) – økonomiminister
*Hans Katzer (CDU) – arbeids- og sosialminister
*Hermann Höcherl (CSU) – fødevare-, landbruks- og skogsminister
*George Leber (SPD) – transportminister
*Lauritz Lauritzen (SPD) – bygningsminister
*Bruno Heck (CDU) – familieminister
*Käte Strobel (SPD) – helseminister
*Gerhard Stoltenberg (CDU) – forskningsminister
*Hans-Jürgen Wischnewski (SPD) – bistandsminister
*Werner Dollinger (CSU) – post- og kommunikasjonsminister
*Kai-Uwe von Hassel (CDU) – minister for fordrevne, flyktninger og krigsofre
*Herbert Wehner (SPD) – minister for indretyske affærer
*Carlo Schmid (SPD) – minister for forbindelser med Forbundsrådet og delstatene
*Kurt Schmücker (CDU) – skatteminister

**Endringer**
*2. april 1968 – Ernst Benda (CDU) etterfølger Lücke som innenriksminister.
*16. oktober 1968 – Aenne Brauksiepe (CDU) etterfølger Heck som familieminister.  Erhard Eppler (SPD) etterfølger Wischnewski som bistandsminister.
*7. februar 1969 – Heinrich Windelen (CDU) etterfølger Hassel som minister for fordrevne, flyktninger og krigsofre.

## Referanser
Rogaland Høyre

**Rogaland Høyre** er partiet Høyres fylkesorganisasjon i Rogaland. Leder i Rogaland Høyre fra 2026 er Anne Marie Lund, mens Modolf Haraldseid og Anja Hovland er nestledere. Daniel Aamodt er fylkessekretær.

Høyre har 14 representanter Rogaland fylkesting i perioden 2023–2027. Høyres Ole Ueland er fra 2023 fylkesordfører. Erlend Jordal er leder i fylkestingsgruppen. Margret Hagerup og Aleksander Stokkebø er Rogaland Høyres stortingsrepresentanter.

## Ledere

## Rogaland Unge Høyre
Frem til våren 1965 var Unge Høyres lokalforeninger i fylket fordelt mellom de to distriktsorganisasjonene Sør-Rogaland Unge Høyre og Haugalandet Unge Høyre, hvor sistnevnte også omfattet Stord Unge Høyre og Odda Unge Høyre i nabofylket Hordaland. Våren 1965 ble distriktsorganisasjonene slått sammen til Rogaland Unge Høyre, mens Stord og Odda ble overført til Hordaland Unge Høyre. Den konstituerende generalforsamlingen ble avholdt den 2. mai 1965. I 1981 hadde Rogaland Unge Høyre 19 lokalforeninger. Rogaland Unge Høyre hadde i 2020 følgende 7 lokalforeninger: Haugesundregionen Unge Høyre, Stavanger Unge Høyre, Sola Unge Høyre, Sandnes Unge Høyre, Jæren Unge Høyre, Dalane Unge Høyre og Høyres Studenter Stavanger. Stavanger Unge Høyre er den største lokalforeningen.

;Ledere

*Kjell Gjerseth 1965
*Rune Rohde Garder 1965–1966
*Kjell Tobias Mønnich 1967
*Kjell Ursin-Smith 1968
*Audun Stueland 1969
*Erik Mauritzen 1969
*Øyvind Larsen Krovik 1970
*Hilmar Rommetvedt 1970–1971
*Geir Jøsendal 1972–1973
*Jørg Eirik Waula 1974
*Gabriel Ålgård 1975–1976
*Kurt Harald Aase 1976–1977
*Kjell Arholm 1977–1982
*Hein Seldal 1982–1983
*Leif Johan Sevland 1983–1988
*Jan Friestad 1989
*Karl Arne Jespersen 1990–1991
*Bent Høie 1992

*Kjell Erik Grøsfjeld 1993–1995
*Arve Kambe 1996–1997
*Inger Lise Aarrestad 1997–1999
*Atle Myre 2000–2001
*Benedicte Thu Nørgaard 2001–2003
*Erlend Jordal 2003–2005
*Geir Grannes 2005–2006
*Leif Inge Westbø 2006–2007
*Tina Bru 2007–2008
*Peder Sjo Slettebø 2008–2010
*Serine Jonassen 2010–2011
*Snorre Loen 2011–2012
*Morten Asbjørnsen 2012–2014
*Karl Stefan Afradi 2014–2016
*Aleksander Stokkebø 2016–2017
*Terje Hetland 2017–2019
*Even Hallås 2019–2020
*Fredrik Myklebust Iversen 2020–2021
*Mille-Sofie Kvannli 2021–2022
*Martin Nese Johnsen 2022–2023
*Isabella Jansen Fiskå 2023–2025
*Sanna Rana 2025–d.d.

## Stortingsrepresentanter
Innvalgt for Høyre fra Rogaland stortingsvalgkrets (etablert i 1953):

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* Rogaland Høyres nettside
Børøyholmen fyrstasjon

**Børøyholmen fyrstasjon** er et fyr som ligger i Trondheimsleia ved Hestvika nordøst for Hitra i Trøndelag.

Fyret ble opprettet i 1874. I 1970 ble det bygd et nytt 10 m høyt lyktehus i betong like ved og det gamle fyret gikk ut av drift. Husene ble revet i 1973, og bare grunnmuren står igjen.

## Se også
*Norske fyr

## Kilder
*
* fyr.no
* Kulturminneåret 2009
Svein Wiel Jørgensen

**Svein Wiel Jørgensen** (1934–2017) var en norsk filolog, pedagog og programleder som var ansatt i NRK i over 30 år.

Jørgensen ble utdannet filolog med embetseksamen i engelsk, tysk og historie (1958–1964).

Han begynte som vikarlærer ved Stabekk Gymnas i 1954. I 1965 ble han ansatt i undervisningsradioen i NRK. Her var han frem til 1998, de senere år som redaksjonsjef. Han var programleder for undervisningsprogrammet *[[Vi bare spør]]* i 15 år. Etter tiden i NRK fortsatte han som lærer i historie og engelsk ved Norges Toppidrettsgymnas.

Jørgensen var også en bandyentusiast og var i en periode leder og dommer i denne idretten. Han dømte NM-finalen i bandy i 1966.

## Referanser
Multicyde

**Multicyde** var en norsk hiphop-duo bestående av Patrick Hauge fra Haugerud på Oslo øst og Lars Larssen Naumann fra Bestum på Oslo vest. De to kalte seg også Pierre Palish og Larry Lavish. I 1999 slo duoen gjennom med låten «Not for the Dough», med vokal av Silya Nymoen, alias Anèa. Duoen ga ut flere singler og album, før Hauge og Naumann gikk hver til sitt tidlig i 2000-årene.

## Bakgrunn
Multicyde fikk sitt nasjonale gjennombrudd med singelen «The Claptrap» i 1998, og sangen nådde en andreplass på VG-lista. Med oppfølgersingelen «Not for the Dough» gikk de til topps på den norske singellisten, og de nådde en tredjeplass med neste singel, «A Better Day». For «Not for the Dough» ble Multicyde nominert til både årets låt og årets musikkvideo under Spellemannprisen 1999. 

Kjennetegnet for bandets største hits var at kjente norske melodier fra film, tv og populærmusikk ble samplet, slik som Bent Fabricius-Bjerres munnspilltema fra *[[Flåklypa Grand Prix]]* i «Not for the Dough», et av Egil Monn-Iversens temaer fra tv-serien ''Fleksnes fataliteter'' i «Claptrap» og Sigmund Grovens versjon av Henning Sommerros «Vårsøg» i «A Better Day». 
 
## Diskografi

### Album
Duoen ga ut to album i perioden 1998–2001:
**[[Multicydal]]* (1999)
**[[Multiplicity]]* (2001)

### Singler
Lister over singler utgitt av Multicyde. Kolonnen *Liste* viser singelens høyeste plassering på VG-lista.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Multicydes fremføring av ''Not for the Dough'' på NRK Sommeråpent i 1999. Besøkt 16. september 2019.
Musikkorpset Tempo

**Musikkorpset Tempo** er et musikkorps med base i Kristiansund. Korpset, som ble stiftet i 1926, er i dag et amatørkorps med janitsjarbesetning. Musikkorpset Tempo er tilsluttet Norges Musikkorps Forbund.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Musikkorpsets hjemmeside
Heurelho da Silva Gomes

**Heurelho Gomes da Silva** (født 1981) er en Brasiliansk tidligere fotballspiller.

## Karriere
### Cruzeiro
Gomes startet sin karriere i Cruzeiro, hvor han spilte 59 kamper mellom 2001 og 2004. I 2004 ble han oppdaget av PSV-speider Piet de Visser. Han er en erfaren talentspeider som blant annet har oppdaget spillere som Romario og Ronaldo.

### PSV Eindhoven
I juli 2004 gikk Gomes til  og litt over en måned senere han fikk sin debut mot det serbiske laget . Hans nederlandske debut han fikk han mot RBC Roosendaal i slutten av august. Før kampen hadde kritikerne sa at den brasilianske keeperen ikke var tilstrekkelig stabil nok til å vokte målet for PSV. Etter kampen var all tvil lagt til side, og selv om Gomes slapp inn to mål, viste han prov på å være en reaksjonssterk og stabil keeper. I løpet av sin karriere i Nederland holdt han nullen i over 60 % av kampene han stod.

### Tottenham Hotspur
Den 26. juni 2008 gikk Gomes til det engelske laget . Hans første kamp i klubben gikk under forventning og han gjorde en del feil, men i siste del av 2008 kom han tilbake på sitt stabile nivå. Han ble etter hvert lagets tredjevalg etter Hugo Lloris som førstekeeper og Brad Friedel som andrevalg.

I 2012/2013-sesongen var Gomes utlånt til . Her spilte han ni kamper, og gikk tilbake til Tottenham den 1. juli 2013.

### Watford
Den 24. mai 2014 meldte han overgang fra Tottenham Hotspur til , hvor han signerte en ettårskontrakt.

### Landslagskarriere
Gomes fikk sin debut for det brasilianske landslaget CONCACAF Gold Cup i 2003, og han voktet målet i fem kamper. Brasil spilte godt og gikk helt til finalen der det ble tap for  1-0. På landslaget har han ofte blitt sett på som en tredjekeeper, bak Dida og Julio Cesar. Han representerte  under Fotball-VM 2010.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Profil på Fifa World Cup 2010 
*  Profil på MyFootballFacts.com
*  Profil på PremierLeague.com
*  Patrick-Kluivert.com - Forumside med sitater og bilder, på engelsk eller nederlandsk
Forvaltningsfellesskapet Lohmen/Stadt Wehlen

**Forvaltningsfellesskapet Lohmen/Stadt Wehlen** er et forvaltningsfellesskap i Fristaten Sachsen som opprinnelig ble opprettet i 1994 i Landkreis Sächsische Schweiz, og som fortsatte å eksistere innenfor den vestlige delen av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge.

Forvaltningsfellesskapet ligger i midten av kretsen, sørøst for Dresden. Det grenser i nordvest til kretsbyen Pirna, i sørvest til elven Elben og i øst og sør til Nasjonalparken Sächsische Schweiz, som delvis ligger innenfor forvaltningsfellesskapet.

Fellesskapet består idag av de to kommunene Lohmen og Stadt Wehlen.

Fellesskapet har 4&nbsp;939 innbyggere (31. desember 2008).
Terningen fyrstasjon

**Terningen fyrstasjon** er et ledfyr som ligger i Trondheimsleia på ei øy mellom fastlandet og Hitra ved innløpet til Hemnfjorden i Hitra Trøndelag.

Fyret står om lag 1,2 km sørvest for Jøsnøya. Fyrstasjonen ble opprettet i 1833. Fyret består av et tolv meter høyt betongtårn og har en lyshøyde på 17,8 meter over havet. Dette gir en lysvidde på 13,4 nautiske mil. Fyret ble avfolket og automatisert i 1991.

Terningen fyrstasjon blir i dag vedlikeholdt av Terningens Venner og blir leid ut for overnatting.

## Se også
*Norske fyr

## Kilder
* Norsk fyrliste 2008 – side 372 (pdf)
* fyr.no
Ich bin von Kopf bis Fuß auf Liebe eingestellt

**«Ich bin von Kopf bis Fuß auf Liebe eingestellt»** er en tysk sang fra 1930 med melodi og tekst av Friedrich Holländer. Den ble opprinnelig fremført av Marlene Dietrich i filmen *[[Den blå engel]]* (*Der blaue Engel*), Dietrich spilte også inn den mest berømte engelske versjonen på plate, med tekst av Sammy Lerner og tittelen «Falling in Love Again (Can't Help It)».
## Andre versjoner

### Innspillinger
*Zarah Leander (1931, på svensk)
*Billie Holiday (1940)
*Doris Day (1961)
*Sammy Davis, Jr. (1962)
*Nina Simone (1963)
*Ole Paus (1976, I anstendighetens navn)
*The Techno Twins (1981)
*Klaus Nomi (1982)
*Linda Ronstadt (1987)
*William S. Burroughs (1990, på tysk)
*Ute Lemper (1992)
*Marianne Faithfull (1997)
*Bryan Ferry (1999)
*Wunderkammer (1999)
*The Puppini Sisters (2006)
*Theo Bleckmann (2008)
*Michael Lutzeier (2008)
*Christina Aguilera gjorde en coverversjon av sangen på soundtracket til filmen *[[The Spirit (film)|The Spirit]]* (2008)

### Andre fremføringer
Den ble fremført under The Bonzo Dog Doo-Dah Bands førtiårsjubileumsturné i 2006.

Madonna sang noen få linjer av sangen under The Girlie Show Tour i 1993. Den ble også fremført av løytnant Gruber i en episode av den populære situasjonskomedieserien *[[Allo Allo|'Allo 'allo!]]*.

Mel Brooks' film *[[Vill Vest]]* (*Blazing Saddles*) inneholder en minneverdig fremførelse av Madeline Kahn kalt «I'm So Tired», gjort som en parodi på Marlene Dietrichs fremførelse i *Den blå engel* (*Der blaue Engel*).

Marlene Dietrichs versjon ble anvendt i en Mercedes Benz-reklame i 1997, som Car and Driver rangerte på en tredjeplass på listen over topp-bilreklamer noensinne.

### Norske versjoner
Tekstforfatteren til «Jeg er fra topp til tå» er ikke angitt. Egil Hagen har skrevet en annen norsk tekst. Den har tittelen «Jeg er fra topp til tå et elskovsstundens barn».

#### Innspillinger

De to RCA-platene er samme innspilling.

## Referanser
Spannslokket

**Spannslokket** er ei lita øy, ca. 12,5 dekar, blant fem holmer i Askers skjærgård, og er blant de sørvestligste av de større øyene i kommunens arkipel. Spannslokket ligger et par hundre meter vest for Brønnøya og Langåra, mellom disse øyene og Konglungen i vest. Det er noen få hytter på øya, som består av vendte, kambrosiluriske havbunnsavsetninger med kalkstein og skifer. 

De fem holmene mellom Brønnøya, Langåra og Konglungen er:
*Spannslokket
*Furuholmen
*Katterompa
*Mellomholmen
*Torbjørnsøy

Øst for holmene kalles det lille havstykket *Skurven*, før innsnevringen mellom Brønnøya og Langåra danner Middagsbukta.

## Referanser
Jørn Aksel Krog

**Jørn Aksel Krog** (født 11. april 1948 i Trondheim, oppvokst på Røros, død 3. mars 2015 i Trondheim) var en norsk embetsmann. Han var fylkesmann i Sør-Trøndelag fra 2011 til sin død.

Jørn Aksel Krog var utdannet siviløkonom. Han var ansatt i Fiskeridirektoratet fra 1975 til 1977 og i Norges Fiskarlag 1977 til 1983, fra 1979 som generalsekretær i organisasjonen. I 1983 ble han direktør, og var fra 1985 til 1989 administrerende direktør i Feitsildfiskernes Salgslag. Fra 1989 til 1997 var han direktør for Norges Banks avdeling i Trondheim. I 1997 ble direktør i konsulentselskapet KPMG. Fra 1999 til 2011 var han departementsråd i Fiskeri- og kystdepartementet.

Han ble utnevnt til fylkesmann i Sør-Trøndelag i statsråd 10. juni 2011 og tiltrådte 1. november 2011.

Krog sovnet inn på St. Olavs hospital i Trondheim 3. mars 2015, 66 år gammel.

## Referanser




## Eksterne lenker
* regjeringen.no Taler av Jørn Aksel Krog
Rødberg tåkeklokke

**Rødberg tåkeklokke** er ei tåkeklokke som ligger i Stadsbygd i Indre Fosen kommune i Trondheimsfjorden i Trøndelag. Dette er den eneste frittstående, intakte tåkeklokka nord for Oslofjorden.

Opprinnelig lå *Rødberg fyrstasjon* på samme sted, etablert i 1881. Fyret ble lagt ned i 1902, og tåkeklokka satt opp i 1919. Tårnet har samme konstruksjon som tåkeklokkene ved Oslofjorden med et sveitserstilpreg.

Fyrstasjonen var opprinnelig en fyrlykt flyttet fra Glåpen fyr og plassert på hjørnet av postkontoret på stedet. I 1902 ble fyret lagt ned og det ble satt opp en ny fyrlykt på moloen like ved.

Klokka er i dag eid av Museet Kystens Arv og er i stor grad intakt. Den er også fredet etter lov om kulturminner.

## Se også
*Norske fyr

## Kilder
*fyr.no
*Riksantikvaren om Rødberg tåkeklokke
*
Jason Čulina

**Jason Čulina** (født 5. august 1980 i Melbourne) er en australsk fotballspiller som spillere for den australske fotballklubben Newcastle Jets i den australske ligaen A-league, og for det australske landslaget.

Han har tidligere spilt for Sydney United, Sydney Olympic, Ajax, Germinal Beerschot, De Graafschap, FC Twente og PSV Eindhoven.

## Eksterne lenker
* 
*  Profil på Football-Lineups.com
*  Profil på AltOmFotball.no
Forvaltningsfellesskapet Pirna

**Forvaltningsfellesskapet Pirna** er et forvaltningsfellesskap i Fristaten Sachsen med sete i Pirna som ble opprettet i 1994 av 5 kommuner Landkreis Sächsische Schweiz, og som fortsatte å eksistere innenfor delen av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge.

Forvaltningsfellesskapet ligger i midten av kretsen, sørøst for Dresden. Det befinner seg langs elven Elben på grensen til Sächsische Schweiz.
I 1998 ble tre av medlemskommunene, Birkwitz-Pratzschwitz, Bonnewitz og Graupa, innlemmet i Pirna gjennom kommunesammenslåinger.

Fellesskapet består idag av de to kommunene Pirna og Dohma.

Fellesskapet har 41&nbsp;226 innbyggere (31.12.2008).
Jazzgutten

**Jazzgutten** er en statue i bronse på Torget i Molde utført av Nina Due. Statuen ble gitt til byen i forbindelse med byens 250-årsjubileum i 1992.

## Eksterne lenker
* Jazzgutten hos tripadvisor.com (Besøkt 30. april 2021)
Lodje

**Lodje** eller **lodi** betegner en kompakt båt- eller lektertype, som på norsk kalles lørje eller lorje. Typen er i sin enkleste (og mest opprinnelige) form nærmest firkantet og butt i begge ender, men også spissgattede båter med seilføring kunne gå under denne betegnelsen.

Lodjer ble konstruert for transportoppdrag med passasjerer, bulk- og annen last langs kysten og på innsjøer og elver. Spissgatta fartøy ble med tiden utstyrt med mast og råseil. Skroget hadde usedvanlig stor bredde i forhold til lengden. Bevarte fotografier fra tiden før første verdenskrig viser brede og butte båter med en overbygning midtskips og mast for råseil.

Lodje ble også brukt som betegnelse på elve- og kystfartøyene som de russiske pomorene brukte i handelen med fisk i Nord-Norge. Typen var også vanlig i mange andre Østersjøstater.

## Litteratur
* Carl-Oluf Cederland, artikkel *The lodja and other vessels*, boken *Sewn Plank Boats*, 1985 ISBN 0-86054-352-8
Kjell Arholm

**Kjell Magnus Arholm** (født 15. mars 1957 i Stavanger, død 24. mai 1994) var en norsk politiker (H). 

Han var formann i Stavanger Unge Høyre i 1978 og formann i Rogaland Unge Høyre 1977–1982. Fra 1980 var han medlem av Rogaland fylkesting, og fra 1987 var han medlem av fylkesutvalget. Arholm ble valgt inn i Stavanger bystyre i 1983, satt som Høyres gruppeleder ved sin død i 1994. Fra 1986 var han også formann i Rogaland Høyre og medlem av Høyres sentralstyre. Han var også styreformann ved Rogaland distriktshøgskole fra 1983 og styreformann ved Høgskolen i Stavanger ved sin død. I 1991 var han den klareste utfordreren til ordførervervet i Stavanger, men tapte mot Tore Nordtun fra Arbeiderpartiet. Arholm ble ofte omtalt som Arne Rettedals «kronprins».

Arholm døde uventet av vannkopper etter en studietur til Paris i 1994, bare 37 år gammel.

Rogaland kurs- og kompetansesenter har årlig delt ut Kjell Arholms minnestipend siden 1995, til minne om Arholms innsats for videregående utdannelse i fylket.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Patriarken av Jerusalem

**Patriarken av Jerusalem** var én av oldkirkens fem patriarker. I&nbsp;dag fins flere patriarker som fører tittelen *patriark av Jerusalem*:
* den armenske *[[den armenske patriark av Jerusalem|patriarken av Jerusalem]]* med sete i Jerusalem,
* den gresk-ortodokse *[[den gresk-ortodokse patriark av Jerusalem|patriarken av den hellige by Jerusalem og hele Palestina]]* med sete i Jerusalem,
* den melkittisk-katolske patriarken av Antiokia med sete i Damaskus fører *patriark av Jerusalem* som ærestittel,
* den romersk-katolske *[[den latinske patriark av Jerusalem|patriarken av Jerusalem]]* med sete i Jerusalem.

## Se også
* Jerusalem bispedømme
Adolph Wagner

:*Se også [[Adolf Wagner]].*

**Adolph Heinrich Gotthilf Wagner** (født 25. mars 1835 i Erlangen, død 8. november 1917 i Berlin) var en tysk sosialøkonom.

Wagner var lærer ved forskjellige skoler fra 1858, før han i 1870 ble professor ved universitetet i Berlin. I 1872 var han en av stifterne av Verein für Sozialpolitik, men vendte seg bort fra denne foreningen i 1877 og utviklet etter hvert et syn som mer og mer nærmet seg statssosialismen. Han betonte sterkt statens rett til å gripe inn i økonomiske og sosiale forhold, og var en ivrig tilhenger av Bismarcks sosialpolitikk. Fra 1882 til 1885 var han medlem av det prøyssiske *[[Abgeordnetenhaus]]* for det konservative partiet, og fra 1910 av det prøyssiske *[[Herrenhaus]]*.

Han tok til orde for at staten skulle overta jernbanen, forsikringsvesenet og deler av gruvedriften, mens private skulle ta seg av handel, landbruk og industri. I sine finanspolitiske arbeider hevdet han at skatter ikke bare skaffer staten inntekter, men også har til formål å utjevne inntektsfordelingen. Han var derfor tilhenger av skattefrihet for et eksistensminimum, nedsettelser for dem som hadde en stor forsørgerbyrde og progressiv beskatning.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Gåsøya

**Gåsøya** har ulike betydninger:

*Gåsøya (Øksnes) – øy i Øksnes kommune i Nordland.
*Gåsøya (Bærum) – øy i Bærums skjærgård i Indre Oslofjord.
*Gåsøya (Ålesund) – øy i Ålesund kommune i Møre og Romsdal.
Storerkebiskop

**Storerkebiskop** (latin *Archiepiscopus maior*) er en tittel i den katolske kirke som er forbeholdt lederne av enkelte orientalske katolske kirker. Storerkebiskoper har lavere rang enn patriarker (og paven), men høyere enn primaser (og erkebiskoper). For tiden fins det fire storerkebiskoper:

Delvis benyttes storerkebiskoptittelen når kirkepolitiske grunner tilsier at opprettelsen av et nytt patriarkat er uønskelig. For eksempel ville det av den ukrainsk-ortodokse og russisk-ortodokse patriarken nok oppfattes som en fornærmelse hvis paven opphøyet storerkebiskopen av Kyiv-Halytsj til ukrainsk-katolsk patriark.
Gåsøya (Bærum)

**Gåsøya** er en øy i Bærums skjærgård i Indre Oslofjord. Den ligger sør for Oustøya, mellom denne og Nesodden. Gåsøya er drøyt en kilometer lang og har noen mindre holmer innaskjærs mot Oustøya. Det er en fyrlykt øst på øya som inngår i seilingsleden inn til Oslo. Øya har en god del private hytter.

Gåsøya ligger helt i den østlige randsonen av Oslofeltet, nær forkastningssonen i øst, og består av sørvest-nordøst-foldede prekambrium-lag av avsatt havbunn med kalkstein og skifer, som er vendt 90°.

To mindre områder på nordvestsiden av øya er vernet som Gåsøya naturreservat.

## Referanser
Paddehavet

**Paddehavet** er navnet på sjøområdet rundt øya Padda eller Skilpadda i indre Oslofjord mellom Ormøya, Malmøya, Ulvøya og fastlandet. 

Langs fastlandet og langs Ormøya er det en rekke private badehus/brygger. For øvrig er området preget av småbåthavner, hvor flere båtforeninger og foretak har anlagt flytebrygger og bøyer. 

Like ved Malmøya finnes også Selskjær, eller Kaninøya. Selskjær er brukt på Kartverkets kart, men da øya ble fredet som naturminne i 1979, ble Kaninøya brukt som navn.

## Galleri

Fil:Paddehavet 2019.jpg|Paddehavet sett fra Ulvøybru. Foto: Roman Cieslak


## Referanser
NKnett

**NKnett** er en internettleverandør (ISP) basert i Bodø, og etablert i 2007. De leverer internett-aksess over trådløse forbindelser til bedrifter og privatpersoner fra Gildeskål i sør til Kjerringøy i nord.

NKnett er eid av Nordkontakt A/S. Opprinnelig startet NKnett som et samarbeidsprosjekt mellom Gildeskål kommune og Nordkontakt AS. Selskapet het da Gildeskål bredbånd, og hadde hensikt å tilby bredbåndsforbindelse til skoler i Gildeskål.

## Eksterne lenker
* Hjemmesiden til NKnett
Fem på midnatt

***Fem på midnatt*** er et musikkalbum utgitt av Bjølsen Valsemølle i 1982. Albumet fikk gode kritikker og noen av de mest kjente låtene på albumet er «Vålerenga kjerke», «Soria moria» og «Lisbet». På «Soria moria» var Åge Aleksandersen gjestevokalist.

## Sporliste

# «Sommeren lå for døden» (Trond Ingebretsen) (4:49)
# «Soria moria» (Ingebretsen/Åge Aleksandersen) (5:10)
# «Lisbet» (Ingebretsen/Rune Haukum) (3:15)
# «Vålerenga kjerke» (Ingebretsen) (4:53)
# «Storbyhavn» (Ingebretsen/Karl Lillefjære) (3:20)
# «Dem gud elsker» (Ingebretsen/Haukum) (4:07)
# «Gata lever, Kåre» (Ingebretsen/Haukum) (4:25)
# «Vest for elva» (Ingebretsen) (3:59)
# «I natt» (Ingebretsen) (3:53)
# «Fem på midnatt» (Ingebretsen) (4:13)

## Medvirkende
### Bjølsen Valsemølle

* Reidar Berglie – saxofon
* Rune Haukum – bassist
* Johnny Hjort – gitarist 
* Trond Ingebretsen – gitarist munnspill sang
* Erik Ring Jensen – trommer
* Arild Lukassen – piano hammondorgel string

### Andre medvirkende

* Åge Aleksandersen – produsent og gjesteartist 
* Gunnar Pedersen – gjestegitarist 
* Roger Valstad – tekniker 
* Karl Lillefjære - låtskriver
* Roar Øhlander - fotograf
* Inge Ove Tysnes - fotograf
* Erling Berg - grafisk design
* Merete Lien - grafisk design 
## Eksterne lenker
* Fem på midnatt
French Open 2010

**French Open 2010** ble arrangert 23. mai til 6. juni i Paris. French Open er en Grand Slam-turnering i tennis på grus og blir spilt på Roland Garros-stadion.  Singleturneringen for menn ble vunnet av Rafael Nadal fra Spania, det var hans femte seier i French Open. Italienske Francesca Schiavone vant single for damer, det var hennes første Grand Slam-tittel og første gangen en spiller fra Italia vant French Open.

## Menn
### Kvartfinaler

### Semifinaler

### Finale

## Kvinner
### Kvartfinaler

### Semifinaler

### Finale

## Double
### Mixeddouble

### Double damer

### Double herrer