open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sandvikselva

**Sandvikselva**, opprinnelig **Løxa**, i Bærum er en elv som dannes der Lomma og Isielva møtes ved Vøyen. Elva munner ut 4,5 km nedenfor i Oslofjorden ved Kadettangen i Sandvika. Ved utløpet går det flere bruer over elva: Nederst E18-brua, deretter Nybrua (Sandvika) i Sandvika Sentrum og så Løkke bro fra 1829.

Elva var tidligere drivkraft for industri; blant annet ved Franzefoss der Frantzefoss Bruk nå ligger. Den gamle Kalkmølla ved Fransefoss er nå innredet til konsert- og selskapslokale.

Sandvikselva har et nedbørsfelt på 225 km² og er ei flomelv. Spesielt utsatt for flom er Vøyenenga og elvestrekningen nedenfor. Ras har forekommet ved Bjørnegårdsvingen.

Ved Bjørnegårdsvingen ligger Olsens Sykkelverksted som tidligere var et sosialt samlingspunkt i Sandvika. Der drev Olsen sykkelverksted og kultivering av ørret og laks. Elva er lakseførende. Andre observerte fiskeslag er abbor, gjedde, mort, ørekyt, brasme, stingsild (trepigget og nipigget), ål, elveniøye, havniøye og skrubbe.

Sandvikselva er også vurdert som en viktig viltkorridor. Her finnes bever, og en av våre største populasjoner av vintererle. Det finnes også uvanlige fugler som dvergdykker og isfugl. Hensynet til dyrelivet tilsier at det er viktig å bevare kantsonene til elva.

## Forurensning
Ved Bjørnegårdsvingen er en målestasjon for vannføring og forurensning.

Sandvikselva er sterkt forurenset nedenfor Vøyenenga. Forurensningen omfatter både organisk materiale og miljøgift. Avrenning fra landbruk og veinettet utgjør de største forurensningskildene, og dessuten forekommer lekkasje fra kloakknettet.

Den 19. september 2005 ble det sluppet ut rundt 1000 liter ammoniakkholdig vann i en overvannsledning som drenerer ut i Sandvikselva. Utslippet skjedde i forbindelse med reparasjonen av kjøleanlegget i et bakeri.

## Se også
Elva er en del av Sandviksvassdraget.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kalkmølla ved Fransefoss
Aase Gjerdrum

**Aase Gjerdrum** (født  1938) er en norsk forlegger og oversetter.

Som forlegger var hun i over 25 år ansvarlig for oversatt skjønnlitteratur på Cappelen forlag. Som oversetter har hun oversatt litterære verker fra engelsk og fransk litteratur til norsk. 

Hun er mor til eventyreren, juristen og forleggeren Erling Kagge.

## Oversettelser (utvalg)
* *[[Forsoningen]]* av Fred Uhlman (1977). 
* *Monsignor Quijote* av Graham Greene (1983). 
* *[[Den tiende mann]]* av Graham Greene (1985).
* *Kapteinen og fienden* av Graham Greene (1988).
* *Bare livet* av Alice Munro (2013).

## Referanser
Huitfeldts gate (Oslo)

:::*Se [[Huitfeldts gate|pekerside]] for flere forekomster av Huitfeldts gate.*

**Huitfeldts gate** (3–51, 4–36) er en gate i Oslo som går fra Henrik Ibsens gate til Munkedamsveien. Gaten ble i 1864 oppkalt etter sjøhelten Iver Huitfeldt.

Langs gaten er for en stor del leiegårder fra siste halvdel av 1800-tallet, og mange av gårdene på oversiden (nordvestsiden) er fra helt fra 1870-årene. De fleste 1800-tallsgårdene er i varianter av nyrenessanse.

Tidligere gikk det trikk i Huitfeldts gate. Den kom fra Engens gate og svingte sørvestover i Ruseløkkveien, så opp Cort Adelers gate og ned Huitfeldts gate før den fortsatte gjennom Lassons gate og Munkedamsveien mot Skillebekk.

Drammenbanen åpnet i 1872, og Huitfeldts gate gikk først over en enkel bro over den skjæringen som jernbanen gikk gjennom. Senere ble jernbanen elektrifisert, og det oppført en fagverksbro av samme type som ved Ruseløkkveien og Munkedamsveien. Etter at Oslotunnelen ble åpnet og jernbanestrekningen inn til Vestbanestasjonen nedlagt, mistet disse broene sin funksjon, men de fleste er der fortsatt, også den ved Huitfeldts gate. Langs den nedlagte jernbanetraseen er det oppført nye bygårder langs Løkkegangen øst for Huitfeldts gate og langs Lassons gate på vestsiden. Enkelte gårder er blitt omnummerert.

Huitfeldts gate er nå enveiskjørt.

## Bygninger

## Referanser


 V
 V



## Litteratur
* 
*
Al Bas

**Al Bas**, eller **El Buss-leiren** (arabisk: مخيم البص ) er en flyktningleir fra 1948 for palestinske flyktninger opprinnelig fra Akko-området i Galilea. Den ligger knapt to km nord for Tyr i Libanon. Den var opprinnelig en fransk flyktningleir opprettet 1939 for armenske flyktninger. 

I 2005 var det rundt 8&nbsp;000 palestinere i leiren. Per juni 2018 var det registrert 12.281 flykrninger i leiren, men dette tallet reflekterer ikke nødvendighet det faktiske antall, ettersom mange er reist derfra. Verken Nordeuropa eller UNRWA har oversikt over slike. Det sies at «leiren ikke er særlig livlig ettersom de fleste der hjemmhørige bor utenlands».

## Referanser
Mieh Mieh

**Mieh Mieh** eller **Mieh-ou-Mieh** er en flyktningleir for palestinere ca. fire km øst for Sidon i Libanon. Den ble opprettet i 1954 i bygningene til et protestantisk amerikansk misjonsinstitutt, *The Gerard Institute*. 

En del av leiren ble ødelagt under den israelske innmarsjen under Libanon-krigen i 1982 og ble utsatt for større ødeleggelser under den libanesiske borgerkrigen, samt i juli 1991 da 15 % av boligene ble ødelagt, sammen med skolen og fordelingssentralen dravet av UNRWA.

Leiren hadde i 2015, mer enn  flyktninger, hovedsakelig fra Saffourieh, Tiereh, Haifa og Miron. Leiren har to skoler og et deltids helsesenter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bildegalleri
Olav Tjønnstaul

**Olav Tjønnstaul** (født 1848, død 1910) var en fremtredende tradisjonsbærer og formidler i Seljord. 

Olav Sondreson Tjønnstoul| var født i Seljord, men bodde det meste av livet sitt i Kviteseid på  Ramskeid under Heggtveit, og på plassen Tjønnstoul under Kolltveit i Åsgrend.  Moren hans var datter til den kjente tradisjonsbæreren Anne Golid fra Seljordshei.
Tjønnstaul satt inne med et stort forråd av fortellinger, og var svært etterspurt. Han var kvalitetsbevisst og slo ofte ned på andre fortellere hvis han mente de ikke gjenga historiene riktig. Av de  53 eventyrene som står i Knut Loupedalens «Eventyr og segnir frå Telemarki» er ikke mindre enn 37 etter Olav Tjønnstaul, i tillegg 6 sagn.

Men, det var ikke alt Tjønnstaul satt inne med. Det Loupedalen ikke rakk å skrive ned, har nok Rikard Berge skrevet ned. I tillegg har Lavrants Rui skrevet ned en del.

Rikard Berge fortalte at Tjønnstaul var svært skapende, og levde seg inn i fortellingene sine. Ofte måtte han stanse for å lufte meninger om dem han fortalte om. I sin tid var han etterspurt til festligheter og lag, og var også en god spelemann. Til gjengjeld kunne han ikke lese, og hadde en svært mangelfull skolegang. Olav Tjønnstaul gikk også for å være synsk, og folk kom til ham for å få hjelp med å finne igjen ting de hadde glemt eller mistet. 

Tjønnstaul hadde godt minne, og satt inne med en umåtelig stor fortellerskatt. Rikard Berge oppsøkte ham på Seljordshei, og ble sittende hos Tjønnstaul i tre hele dager. Han fikk skrevet hundre sider om dagen. Han skrev til fingrene verket, og Tjønnstaul hadde stadig mer å komme med. 

På slutten av livet var Tjønnstaul svært opptatt av å få fortellingene skrevet ned, fordi han visste det var den beste muligheten til å få dem bevart for ettertiden. Da Tjønnstaul skjønte han lå på det siste, sendte han bud på Rikard Berge, som satt hos ham og skrev ned to eventyr, etterhvert ett eventyr om dagen, så lenge Tjønnstaul orket å snakke. På denne tida var Tjønnstaul sterkt plaget av tæring. Rikard Berge undret seg svært over at han heller sendte bud etter folkeminnesamleren enn presten. Han undret seg på om han kunne komme på noen andre som hadde "elska si kunst til ho vart tru".

Da Tjønnstaul ikke orket mer, sa han til Rikard Berge: "No hev du det beste etter best`mor (Anne Golid), det hev du. No hev du og Knut ivi hundre, Rikard. Det bli bra bok, det." Det siste han sa til Rikard Berge var: "Du hev vore ein snill gut, ög nå må du hels`n Knut, det må du. D`æ kvitt med meg, ser du, det er nok endestavnen, det". Olav Tjønnstaul døde på Kviteseid gamlehjem 19. januar 1910.

Mye av fortellergleden og replikk-kunsten gikk i arv til sønnen, spelemannen Jørgen Tjønnstaul.

## Kilder
* Rikard Berge: Norsk Sogukunst, 1924. 
* Knut Buen: Jørgen Tjønnstaul, 1984 (Buen Kulturverkstad).
Griffenfeldts gate (Oslo)

::*Se [[Griffenfeldts gate|pekerside]] for flere forekomster av Griffenfeldts gate.*

**Griffenfeldts gate** (13-19, 12) er en gate på Sagene i Oslo. Gaten er en del av  og fortsetter som Kirkeveien i vest (krysset med Geitmyrsveien og Kierschows gate) og som Marcus Thranes gate i øst (krysset med Maridalsveien). I østenden ligger Vøyenbrua.

Griffenfeldts gate er oppkalt etter dansken Peder Schumacher Griffenfeld (f. 1635 –  d. 1699). 

## Referanser


## Kilder
* 
*
Bøheringsspel

**Bøheringsspel** eller *Det store spelet* er en grein av hardingfeletradisjonen i Telemark, utviklet i andre halvdel av 1800-tallet.

Man regner Myllarguten som opphavsmann til denne særegne tradisjonslinja, som kom til å slå rot i Nedre Telemark, spesielt Bø og Tuddal. Etter Myllarguten ble stilen foredlet og utviklet av Lars Fykerud, Gregar Nordbø, Gunnulv Borgen og Torkjell Haugerud. 

Myllarguten hentet mange av sine impulser i Hardanger, og mange av slåttene i tradisjonen har varianter der og på Voss. Via Løytnantsdrengene ble tradisjonen også omplantet til Numedal, og varianter kan finnes i Krødsherad. I mange av de områdene der tradisjonen ble påvirket av stilen, kom de mindre og eldre slåttene til å leve side om side med storslåttene, og i noen tilfelle ble de helt fortrengt. Enkelte spelemenn la vekt på å ta vare på den eldre stilen, mens andre omfavnet den nyere. I dag behersker de fleste spelemenn fra de gjeldende distriktene en liten prosent slåtter fra denne tradisjonslinja. 

Stilen kjennetegnes av lange, utbroderte slåtter med mange vek, totaktsperioder og stort rom for improvisasjon. Slåttene er svært utbygde, og blir ofte spilt med brede strøk på store feler. Stilen var så virtuos at det en tid var påkrevd at alle spelemenn skulle kunne minst en slått fra denne tradisjonen som et slags svennestykke, til bruk i kappleikssammenheng.

Stilen har hatt stor innflytelse på hardingfelespillet i senere generasjoner, og har preget spillestil langt utenfor Telemark. Den slåttegruppen som er knyttet til denne tradisjonen regnes som svært sentral.

## Spillestil
Stilen, slik den ble utviklet av Myllarguten, kjennetegnes av et klarere dur-ideal. Antallet blåtoner ble redusert, og man favoriserte med tida en akkordisk og skala-preget stil. Mens de eldre slåttene konsentrerer motivene omkring én streng, og deretter flytter det opp og ned på fela, velger denne stilen ofte å gjøre mer skala- og akkordpregede melodier, som krever stor spennvidde i første posisjon. Med tida kom man også til å benytte seg mer av posisjonsspill i utviklingen av stilen. Det er ikke urimelig å tenke seg at møtet med klassisk fiolinspill, blant annet gjennom Ole Bull, hadde sitt å si for stilutviklingen. 

Spelemenn som har formidlet og formidler bøheringsspel i Telemark:

* Eilev Smedal
* Olav Groven
* Eivind Mo
* Kjetil Løndal
* Einar Løndal
* Olav Løndal
* Anund Roheim
* Hauk Buen
* Knut Buen
* Kristiane Lund
* Jens Amundsen
* Bjarne Herrefoss
* Roar Herrefoss
* Kristian Borlaug
* Per Anders Buen Garnås
* Torgeir Straand
* Anne Hytta

Beslektet tradisjon i Hardanger:

* Anders Kjærland
* Haldor Meland
* Knut Hamre
* Åse Teigland

Voss:

* Ola Mosafinn
* Sjur Helgeland
* Lars Skjervheim
* Lorentz Hop
* Sigbjørn Bernhoft Osa
* Leif Rygg
* Steinar Rygg

Numedal:

* Pål Løyntnantsdreng
* Steingrim Haukjem

Krødsherad:

* Wilhelm Sorteberg
* Truls Ørpen

Valdres:

*Olav Moe

Hallingdal og Valdres har hatt sine egne distinkte tradisjonslinjer, og er dermed ikke influert av bøheringsstilen på samme måte. En av dem som "oversatte" slåtter herfra til Hallingdal var Olav Sataslåtten fra Torpo.
Burj el Shamali

**Burj el Shamali** er en flyktningleir for palestinere etablert i 1949 litt sørøst for Tyr i Libanon. Den hadde ca. 2005 omkring 16&nbsp;000 beboere.
Newcastle United Scandinavian Supporter Club

**Newcastle United Scandinavian Supporter Club** (**NUSSC**), ble regnet som den offisielle norske / skandinaviske supporterklubben til det engelske fotballaget Newcastle United. I januar 2010 fjernet Supporterunionen for Britisk Fotball NUSSC som medlem, blant annet på grunn av anklagene som har blitt rettet mot supporterklubben. Deres rival, Toon Army Norway, ble dermed den offisielle supporterklubben i Norge.

NUSSC arrangerte pakketurer til Newcastle for å se fotballkamp. NUSSC ga også ut et eget medlemsblad: *Scandinavian Magpies*.

NUSSC har blant annet blitt kritisert for å ha svindlet sine medlemmer opptil flere ganger, da under Christian Weiseth.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Newcastle United Scandinavian Supporter Club: Den offisielle supporterklubbens nettside
Roger Pedersen

**Roger Bernhard Pedersen** (født 3. august 1965 i Narvik) er sametingsrepresentant for Norske Samers Riksforbund i perioden 2005–2009. Han har vært i Sametinget siden 1993. Pedersen har vært gift siden 1999. 

## Kilder
* Odd Mathis Hætta: *Sametinget i navn og tall : Høsten 1993 - høsten 1997*
* Odd Mathis Hætta: *Sametinget i navn og tall : Høsten 1997 - høsten 2001*
* Odd Mathis Hætta: *Sametinget i navn og tall : Høsten 2001 - høsten 2005*
Odaiba

**Odaiba** (お台場) (også kjent som *Daiba*) er en stor, kunstig øy i Tokyobukta, Japan. Den er en del av distriktene Minato og Koto.

Det moderne Odaiba, forbundet til Tokyo bl.a. med den store *Regnbuebroa*, er et senter for shopping og fornøyelser, med restauranter, leiligheter og næringsbygg. Det futuristiske bygget til Fuji Television er lokalisert på øya. Det finnes også en fornøyelsespark for kvinner kalt *Venus Fort*, bygd som en 1800-talls europeisk by. I tillegg er det også et maritimt museum på øya.

## Historie
Navnet *Odaiba* kan oversatt bety «plattformsted», og viser til kanonstillingene som ble bygd her. På slutten av Japans Edoperiode ble det planlagt bygget elleve kunstige øyer med kanonbatterier til forsvar for Tokyo, i et fåfengt forsøk på å hindre den amerikanske kommandør Perry og hans «svarte skip»s tilbakekomst til Japan. Kun seks av øyene ble fullført, og i dag er det kun batteri 6 som gjenstår av de opprinnelige øyene. I 1920-årene ble batteri 3 ombygget til *Metropolitan Daiba Park*.

På slutten av 1980-årene, da Japans økonomi blomstret, ble det startet en storslått utbygging av øyområdet. Den senere økonomiske nedgangen amputerte mye av de originale planene. Siden slutten av 1990-årene har Odaiba igjen blitt et populært fritids- og shoppingområde for Tokyoborgerne.

Fil:レインボーブリッジ.JPG|Rainbow Bridge (レインボーブリッジ)
Fil:Palette Town Ⅱ.JPG|Palette Town (パレットタウン)
Fil:2018 Miraikan 2.jpg|Museet Mirai-kan (未来館)
Fil:Rainbow Bridge (Tokyo) at night 2.JPG|En etterlikning av Frihetsgudinnen (New York) med brua Rainbow Bridge i bakgrunnen.
Fil:Zepp DiverCity.JPG|Zepp DiverCity, konsertlokale


## Referanser

## Eksterne lenker
*
Ringsaker videregående skole

**Ringsaker videregående skole** holder til i Brumunddal, og er en av de videregående skolene i Innlandet fylkeskommune. Skolen har tilsammen om lag 800 elever og 140 ansatte. 

Skolen er rehabilitert og det ble bygget 9000 kvadratmeter som stod ferdig i desember 2016. 6000 kvadratmeter av bygningsmassen ble deretter rehabilitert og var ferdig i desember 2017.

Brumunddalshallen, som er idrettshallen som skolen benytter ble renovert og oppdatert med nytt utstyr i 2019. Ny hall ble tatt i bruk i januar 2020.

Skolen kan tilby følgende studieretninger:
*Bygg- og anleggsteknikk
* Elektrofag
* Studiespesialiserende med formgivingsfag
* Helse- og sosialfag
* Service og samferdsel
* Studiespesialiserende (tidl. allmennfag)
* Teknikk og industriell produksjon (tidl. mekaniske fag)

## Eksterne lenker
*Skolens internettside
Bioluminescens

**Bioluminescens** er produksjon og utstråling av lys fra levende organismer. Fenomenet er et resultat av en kjemisk reaksjon der kjemisk energi blir omgjort til lysenergi, et intenst gulgrønt lys. 

Fenomenet er særlig vanlig i havdypet hos noen organismer som fisker, blekksprut, krepsdyr og visse planktonarter (morild), men forekommer også på land hos snegler, bakterier, sopper og enkelte insekter. Mest kjent er fenomenet hos lysbiller, også kalt *ildfluer* eller *sankthansormer*. Begge kjønn og i alle utviklingsstadier, fra larve til voksen, har denne evnen til å produsere lys.

## Uten varmetap
Det spesielle er at lyset er et kaldt lys, uten varmeutstråling, all energi blir omsatt til lys, det er ikke noe varmetap.  En ordinær lyspære avgir kun 3-4&nbsp;% lys, resten er varmetap, som gjør lyspæren varm. Det er interesse innen forskningen, for om mulig å lage dette kunstig – en lyskilde uten varmetap.

## Kjemisk reaksjon
Selve lyset fremkommer ved en komplisert kjemisk reaksjon, hovedsakelig ved oksidering av et stoff, luciferin, i nærvær av et enzym, luciferase.  For å starte reaksjonen kreves dessuten magnesium-ioner, oksygen og energi. Disse stoffene blir produsert av organismen i spesielle kjertler.

## Bruk av mennesker
Søramerikanske indianere brukte lysbiller som levende lys på sine nattlige ferder.  De hadde billene i små bur og matet dem med sukkerrør. I gammel tid ble sankthansormer benyttet på samme måte i Europa. Bakteriereaksjoner som avga lys ble også brukt, for eksempel ble fiskeskinn brukt som lyskilder i kruttlagre og kullgruver, der åpen flamme ville kunne utløse en eksplosjon.

## Referanser
96 (tall)

**96** (**nittiseks**, også skrevet *seksognitti* på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 95 og kommer før 97.

96 er et partall.

96 er atomnummeret til curium.

96 er XCVI i romertall.

## Annet
* Tallet 96 er i navnet på den australske såpeoperaen *[[Number 96]]*.
* *Seksognitti* er navnet på en roman av forfatteren Kjell Ola Dahl
* «96» refererer også som betegnelse på ren etanol, ettersom denne har alkoholprosent på 96%
* §96 av Norges Grunnlov er paragrafen som omtaler legalitetsprinsippet, og retten til å antas uskyldig til det motsatte er bevist.
Luminescens

Med **luminescens** menes et stoffs evne til å sende ut synlig lys etter at det har mottatt energi utenfra. Typen energi som trengs for luminescens er forskjellig fra stoff til stoff. Eksempler er varmeenergi, strålingsenergi og mekanisk energi. Effekten får navn etter energiformen som tilføres. Tabellen nedenfor lister de viktigste former for luminescens:

Ved fotoluminescens, termolumenescens, superluminescens og radiolumenescens tilføres energien ved elektromagnetisk stråling, som også det avgitte lyset består av. Lumenescensen er her altså en frekvensomvandling, eller en flytting av energien innen det elektromagnetiske spektrum. Flere spektrale deler med forskjellig frekvens kan oppstå.

I alle fall går mediet ut av grunntistanden og over til en eksitert tilstand ved mottak av energien. Når eksitasjonen opphører og grunntilstanden igjen gjenopprettes, sendes energien (eller deler av den) ut igjen i form av synlig lys. Den eksiterte tilstanden har forskjellig varighet for forskjellige stoffer.
90 (tall)

**90** (**nitti**) er det naturlige tallet som kommer etter 89 og kommer før 91.

90 er et partall.

90 er atomnummeret til thorium.

90 er XC i romertall.

## Annet
**90** er også:
*Navnet på en russisk stridsvogn, T-90.
Rennebumartnan

**Rennebumartnan** (tidligere **Bygdemartnan i Rennebu**) var en martna på Berkåk i Rennebu som ble arrangert årlig en helg i august fra 1986 til 2022. Martnan hadde i flere år et besøkstall på i underkant av .

Rennebumartnan ble til etter initiativ fra en arbeidsgruppe nedsatt av Rennebu Næringsforening. I gruppa satt Sivert Hansen, Alf Gunnes og Ingebrigt Bakk. Da martnan startet het den Bygdemartnan i Rennebu. Rennebumartnan AS valgte å avvikle drifta i januar 2023, da arrangementet i 2022 ble svært dårlig besøkt etter en nedgang over flere år, og to år uten martna grunnet koronapandemien. 

Rennebumartnan skrev i 2012 at «I løpet av 25 år har Rennebumartnan utviklet seg til å bli en av Norges viktigste arenaer for salg og markedsføring av husflid og håndverk. Dette er en unik møteplass hvor over 150 norske håndverkere presenterer sine produkter for et kjøpesterkt publikum med sans for god kvalitet.» De skrev videre at «Rennebumartnan tilbyr ulike spesialutstillinger, håndverksaktiviteter spesielt tilrettelagt for de yngste, og et rikholdig tilbud av kortreist mat. Daglig tilbys kulturarrangement av høy kvalitet, ulike konserter, foredrag og visninger. Alt dette er med på å gi publikum de gode martnasopplevelsene. Rennebumartnan tilbyr også flere kulturarrangement også på kveldstid.»

Arrangementet vant Sør-Trøndelag fylkes kulturpris i 2003. Arrangøren av martnen var initiativtaker til etableringen av Birka (senter for kunst og håndverk) i 2003.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Politistasjon

En **politistasjon** er en bygning som fungerer som sentral for politivirksomheten på et sted, i en bydel, by, eller annet område.

Politistasjoner innholder blant annet kontorer, garderober og treningsrom for ansatte, resepsjon for publikum, glattceller og forhørsrom.

## Norge

I Norge brukes betegnelsen «politistasjon» også om en administrativ enhet innen den norske politietaten. Innen hvert politidistrikt finnes politistasjoner og namsfogdkontorer:

* Politistasjoner kan enten ha rene politioppgaver eller både politigjøremål og sivile rettspleie­gjøremål.
* Namsfogdkontorer ledes av en namsfogd og dekker et namsfogddistrikt.

Hver politistasjon ledes av en politistasjonssjef som har både operativt og administrativt ansvar for alle ansatte på sin stasjon og inngår som en del av politidistriktets ledergruppe.

Politistasjonssjefer har som regel graden politiinspektør og er polititjenestemenn med enten politifaglig utdanning eller juristutdannelse. Politistasjonssjefens nærmeste overordnede er politidistriktets politimester. Benevnelsene lensmannskontor og lensmann gikk ut av bruk i 2021.

## Bildegalleri

Fil:Met Police Blue Lamp.jpg|Britiske politistasjoner har en blå lampe utenfor
Fil:Merseyside Mobile Police Station.jpg|En «mobil politistasjon» i England
Fil:Polishuset Norrköping 2008-05-10.jpg|Politistasjon i Norrköping, Sverige
Fil:Mapo-gu police station at Hangang.jpg|En politistasjon i Mapo, Sør-Korea
Fil:Davidwache.jpg|Politistasjon i Hamburg, Tyskland
File:Koban0968.jpg|En liten politistasjon i Tokyo, Japan
File:Place de l’école William ponty- ils de Goré 8.jpg|En politistasjon i Senegal
File:Juneau police 1986 188.jpg|Politistasjon i Alaska, USA


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cubas provinser

Cuba er delt inn i 15 normale og én særskilt provins.

## Bakgrunn

I den spanske kolonitida og under den den cubanske uavhengighetskrigen var landet inndelt i 6 provinser (fra vest mot øst): 

#Pinar del Río 
#La Habana (I dag delt inn i Artemisa, Ciudad de La Habana, Mayabeque, og Isla de la Juventud.)
#Matanzas
#Santa Clara (Etter 1940: Las Villas. I dag delt inn i Cienfuegos, Villa Clara og Sancti Spíritus.)
#Puerto Príncipe (Etter 1899: Camagüey. I dag delt inn i Ciego de Ávila og Camagüey.)
#Santiago de Cuba (Etter 1905: Oriente. I dag delt inn i Las Tunas, Granma, Holguín, Santiago de Cuba og Guantánamo.)

Etter regionalinndelingen i 1976 ble landet delt inn i 14 normale og én særskilt provins *(Municipio especial)*. Fra det tidspunktet utgjorde dagens Artemisa og Mayabeque den nye provinsen La Habana, men den 1. januar 2011 ble denne delt opp på nytt, og det er nå kun byen Havanna som gjenstår med dette navnet på spansk.

## Dagens provinser

#Pinar del Río
#Artemisa
#Byen Havanna (*Ciudad de La Habana*)
#Mayabeque
#Matanzas
#Cienfuegos
#Villa Clara
#Sancti Spíritus
#Ciego de Avila
#Camagüey
#Las Tunas
#Granma
#Holguín
#Santiago de Cuba
#Guantánamo
#Isla de la Juventud (Særskilt provins)
Olaus Arvesen

**Olaus Arvesen** (1830–1917) var en norsk lærer, journalist og politiker. Han ble cand.theol. i 1862. 

Han ble påvirket av N.F.S. Grundtvigs ideer om folkehøgskoler under et opphold i Danmark. Sammen med den noe yngre vennen Herman Anker startet han i 1864 Sagatun Folkehøyskole på Hamar som Norges første folkehøyskole på Sagatun. Da Sagatun ble innviet i 1864, minnet grunnleggerne om Ole Vig sin innsats og inspirasjon inntil sin død. Arvesen var enestyrer etter at Anker forlot skolen i 1873. 

Fra 1866 var han redaktør av Hamar Stiftstidende, og fra 1872 redaktør og eier av Oplandenes avis. Han var stortingsrepresentant for Hedmark (V) 1892–94, og vararepresentant 1895–97. Han var medstifter av Norsk Kvinnesaksforening i 1884.

Olaus Arvesen var sønn av gårdbruker Arve Olsen og hustru Antonette Christine Buvik. Han var far til fiolinisten Arve Arvesen. I forbindelse med Sagatuns 100-årsjubileum i 1964 ble han og vennen Anker avbildet på to frimerker: NK 558, 50 øre matt lillarød, og NK 559, 90 øre matt fiolettblå.

## Bibliografi
* *Grundlæggelsen af Norges første folkehøiskole*. 1901  
* *Oplevelser og erindringer fra 1830-aarene og utover*. 1912
* *Samliv med landskjendte mænd*. 1915. ''Om: Bjørnstjerne Bjørnson, Grundtvig, Ole Vig 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* www.samfunnsveven.no om Olaus Arvesen
* Besøg hos Olaus Arvesen
Hulen

**Hulen** er et studentdrevet utested og konsertsted som holder til i Olaf Ryes vei 48 i Bergen. Hulen åpnet dørene for første gang i 1969 og er Nord-Europas eldste rockeklubb. 

Hulen har vunnet beste konsertsted to ganger, i 2001 og 2011. Musikken har en hovedvekt på alternativ rock og pop, men også andre sjangre slipper til, slik som jazz, blues, metal og elektronika. Hulen er populært utested for studenter i Bergen. 

## Historie
Stedet var opprinnelig Sivilforsvarets tilfluktsrom i fjellet under Nygårdshøyden. Etter ombygging ble lokalet åpnet som studentsted den 17. mai 1969. Stedet er kjent for dryppunkt i taket og grottelignende vegger. Konsertstedet drives idealistisk og har plass til 320 mennesker. Aktive Studenters Forening var ansvarlig for driften siden starten i 1969; i dag er driften overført til en ideell stiftelse.

## Artister

Band og artister som Ash, Vilde Tuv, Danko Jones, Datarock, Satyricon, Taake,  Seigmen, Woven Hand, Skambankt, Minor Majority, Ride, Teenage Fanclub, Grant Lee Buffalo, Pillage People, Tequila Girls, Swervedriver, Alex Chilton, Lush, Echobelly, Motorpsycho, Sergeant Petter, 22 Pistepirkko, Uncle Tupelo, Allen Ginsberg, Pogues, Romskip, Egge, Velouria, Serene, Yeah Love Swans, Kung Fu Girls, Cranes, Lykke Li,  Susanne Sundfør, The Blow, Bare Egil Band,  Crowbar, Stevie Ray Vaughan og Thurston Moore har spilt på Hulen.

## Faste konsepter
I tillegg til vanlige konserter, har stedet også andre arrangementer/konsepter:
*Torsdagsrock – der ukjente band får spille
*RockOut – fire uker med fortløpende konserter

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
* Hulens historie av Einar «Engelen» Engelstad
* Artikkel om Hulens historie
Agurk (kortspill)

**Agurk**, også kjent som **Gurka** eller **Røkkar**, er et kortspill som går ut på å ikke ta siste stikk. 

## Regler
Reglene i Agurk er er som følger:

Kortets sort har ingen betydning – det er kun verdien som teller. Spillerne skal ha utdelt 7 kort, og spilleren til venstre for giver begynner. Neste spiller må alltid stikke over, eller legge et kort med samme verdi. Dersom spilleren ikke kan stikke over, må vedkommende sake sitt laveste kort. Den som tok det siste stikket, spiller ut igjen.

Den som har det høyeste kortet i siste runde, tar stikket. Skulle to eller flere spillere ha det høyeste kortet med lik verdi får samtlige poeng. Spilleren eller spillerne får poeng som tilsier kortets verdi: 14 poeng for et ess, 13 poeng for konge osv.

Når en spiller når 30 poeng, er vedkommende ute av spillet. Vinneren er den som holder seg lengst i spillet. 

## Varianter
Agurk kan spilles som hasardspill med følgende regelendring: Det er ikke påkrevd å legge likt eller høyere kort. Man kan spare dette til senere. Da må man legge sitt laveste. Dette gjør spillet mer utfordrende.

Som hasardspill kan man bruke utslag, slik at den som ryker først betaler kr 5 til potten. Ryker man på billedkort, koster det kr 10, og den som sitter igjen til slutt vinner potten. I denne varianten kan man også bruke såkalt rampo: Hvis alle gjenværende spilleres siste kort er det samme (f eks syvere), betaler ikke disse noe til potten; og potten inngår i neste runde (hvor alle opprinnelige spiller får delta).

## Referanser
Thomas Andrews

**Thomas Andrews** (1873–1912) var administrerende direktør i Harland and Wolff, selskapet som bygget RMS «Titanic». Han hadde tegnet Titanic, og kjente alle detaljene på skipet. På jomfruturen var han med for å kontrollere at alt var som det skulle på skipet og noterte ned feil og mangler. 

Både kone (Helen Reilly Balbour - gift med Thomas 23. juni 1908) og datter (Elizabeth, født 1910) var hjemme i Belfast da Titanic seilte mot New York.
Ombord på Titanic var han passasjer på 1. klasse med billett nr 112050 og bodde på lugar nr A36.

Da Titanic sank, visste han bedre enn noen annen hvor fort skipet ville gå ned. Han oppfordret derfor så mange som mulig til å ta på seg redningsvester og gå i livbåtene. Men hva som hendte med ham selv, var det ingen som visste. Noen sier at de så ham i røykesalongen på 1. klasse, og andre sier de så ham kaste ned stoler til de som lå i vannet så de skulle ha noe å flyte på.

Hans kone Helen døde 22. august 1966 i Nord-Irland. Elizabeth Andrews forble ugift. Hun ble safarileder i Kenya, tjenestegjorde under annen verdenskrig som sykepleierske hos Røde Kors og døde i 1973 i en bilulykke i Irland.

## Referanser


## Kilder
* Encyclopedia Titanica
To på topp

***To på topp*** er en norsk spillefilm fra 1965. Regien var ved Øyvind Vennerød, som også hadde skrevet manus sammen med Jørn Ording. Det er en komedie som omhandler popmusikk. Hovedrollen spilles av Rolf Just Nilsen. På rollelisten stod også Oslo-bandet The Beatnicks, med blant annet gitaristen Freddy Lindquist og vokalisten Kåre Haugen. Filmmusikken var komponert av Bjarne Amdahl.

Filmens sang, spilt av the Beatniks, var «Jeg husker den gangen jeg var i Buenos Aires!!»

## Handling
Lettmatrosen Nils, spilt av Rolf Just Nilsen, blir forvekslet med popsangeren Dickie Dons, også spilt av Rolf Just Nilsen, om bord på bilfergen fra Kiel til Oslo. Lettmatrosen finner seg fort tilrette i sin nye rolle og fryder seg over å kunne drikke champagne med kapteinen. Det blir imidlertid vanskeligere etter hvert – ikke minst fordi Dickie Dons viser seg å være hemmelig gift med sin sekretær.

## Rolleliste (utvalg)
21 skuespillere er med i denne filmen, deriblant:

* Rolf Just Nilsen – *Nils Nilsen* og *Dickie Dons*
* Inger Marie Andersen – *Miss Evelyn*
* Odd Borg – *August Knappen*
* Grethe Kausland («Lille Grethe») – *Mette, en fan*
* Alf Malland – *pengeinnkrever*
* Kari Simonsen – *Vera Schultz, Dickies venninne*
* Henki Kolstad – *kaptein Madsen*
* Bjarne Thomsen – *byssegutt*
* Ole Hammerstrøm – *pengeinnkrever*
* Willie Hoel – *kokken*
* Dan Fosse – *byssegutt*
* Arne Aas – *overstyrmann*
## Eksterne lenker
*
Svarvarnuten

**Svarvarnuten** er et fjell i Valle kommune. Det har en høyde på 1&nbsp;378 meter over havet og er et av de beste utsiktspunktene i Setesdalsheiene. 

*Trauste menn ved Svarvarnuten: en undersøkelse av årsakene til den store oppslutningen om Nasjonal Samling i [[Setesdal]] i årene 1933-1945* er en hovedfagsoppgave av May-Brith Ohman Nielsen (UiB, 1989).

## Referanser
Montgomery Burns

**Charles Montgomery «Monty» Burns** er en fiktiv person i den animerte TV-serien *[[Simpsons]]*. Figuren får stemme av Harry Shearer.

Mr. Burns' alder har variert, men oftest er han 104 år gammel(Fødselsnummer= 000-00-002). Han ble kåret til den eldste personen i Springfield etter at den eldste døde av begeistring etter å ha blitt kysset på kinnet av Britney Spears. Foreldrene hans kalte ham for «Happy», og Burns mente selv han var den lykkeligste gutten i verden, frem til han flyttet hjemmefra i ung alder for å bo hos en  «syk, forskrudd millionær». 

Vi vet lite om foreldrene hans. Moren lever fortsatt, i en alder av 123 år. Hun har liten kapasitet, og det eneste hun kan gjøre er å ringe og kjefte. Mr. Burns er også bror til George Burns. Hans beste venn i barndommen var bamsen Bobo, som han kastet fra seg da han reiste for å bo hos millionæren, men fant igjen i voksen alder. I dag er hans eneste venn Waylon Smithers, som har ymse følelser for Mr. Burns. Burns har også en sønn, Larry Burns, stemmegitt av Rodney Dangerfield.

Han arvet atomkraftverket i Springfield av sin bestefar. Burns levde mesteparten av barndommen sin som rikmannssønn, og har alltid fått det som han vil. Senere var han med i andre verdenskrig under kommando av rektor Seymour Skinner senior og Abraham Simpson, mens han i dag leder det lokale atomkraftverket og ellers forsøker å få monopol i Springfield.

Mr. Burns bor i et gigantisk, flott utsmykket, herskapshus på en enorm eiendom som heter Burns Manor. Eiendommen blir beskyttet av en høy murvegg rundt hele eiendommen, samt et elektrifisert gjerde, og en flokk med ondskapsfulle hunder. Mr. Burns utsetter ofte Springfield, og alle dens innbyggerne, for ulike overgrep - og det er en generell motvilje mot Mr. Burns over hele byen. Burns har i mange år presset og bestukket forskjellige tjenestemenn i Springfield, inkludert ordfører Joe Quimby. Han forsøkte en gang å blokkere hele solen, for å tvinge innbyggerne i Springfield til å øke bruken av elektrisitet produsert av hans eget atomkraftverk. Burns ble deretter skutt av Maggie Simpson, når han forsøkte å stjele godteri fra henne.

Mr. Burns var med i den første episoden av første sesong. «*[[Simpsons Roasting on an Open Fire]]*», første gang sendt i 1989.

Mr. Burns har senere hevdet at han var den yngste den siste overlevende av 8 søsken. De øvrige søknene skal angivelig ha blitt drept i ulike ulykker, mange av dem forårsaket av poteter. Burns sier dette til Bart i en episode hvor Bart og en rik dobbeltgjenger av Bart bytter familie. De angivelig halvsøsknene til Barts dobbeltgjenger prøver å drepe han for å få arvene etter sin rike far. Har Mr. Burns en finger med i spillet i anledning sine søskens tragiske potet-dødsfall?
Hvid

En **hvid** (**albus**, ofte forkortet **alb**.) var en mynt som ble preget i Danmark, Norge og Sverige under Kalmarunionen. Det var også det dansk-norske navnet på den nordtyske sølvmynten Witten. Sisnevnte ble preget i hansabyen Lübeck fra 1365, var en del av det lybske myntsystemet, og utgjorde 1/3 schilling. På samme måte ble en skandinavisk skilling satt til 3 hvider, og en hvid ble satt lik 4 penninger.

I Danmark ble mynten første gang preget omkring 1380 i byen Ribe i den kongeløse tiden. Under hertugene Waldemar III og Henrik av Sønderjylland ble det i hertugdømmet Slesvig preget lignende mynter mellom 1359 og 1380 i Flensborg, men med navnet Witten. Under besettelsen til Grevskapet Holstein 1380&ndash;1386, ble det likeledes preget Witten.

Hvid ble deretter preget i Næstved på Sjælland omkring 1400 under Erik av Pommern. Under Kristoffer av Bayern (1440&ndash;1448) ble mynten preget i Malmö, under Cristian I (1448&ndash;1481) i Malmø og på Gotland, og under det etterfølgende Riksrådet (1481&ndash;1483) i Malmø.

I Norge ble den preget under kong Hans fra 1483 til 1513, og videre inntil 1578. En skilling ble satt lik 3 hvider, og en hvid ble satt lik til 4 penninger.

## Se også
*Norske mynter

## Referanser
Mark (myntenhet)

**Mark** er en betegnelse på en myntenhet som ble brukt i Skandinavia i middelalderen og tidlig moderne tid. En mark var opprinnelig en «regnemynt», det vil si at den bare ble brukt som en regneenhet for en viss mengde sølvmynt. Etterhvert ble mark også brukt som preget mynt, det vil si fysiske mynter. 

Mengden av sølv varierte noe i ulike land og distrikter i Europa, men den norske regnemynten var lik den kølnske marken, som var 233,856g sølv (8 unser), eller ca. 4,8 g gull.

## Tidlig middelalder og høymiddelalder
Det norrøne myntsystemet ble i Norge fullt utviklet under kong Harald Hardråde. En mark var verd 240 penninger. Andre myntenheter som øre og ertog var verd henholdsvis 30 og 10 penninger. Det var imidlertid bare penninger som ble preget i både tidlig middelalder og høymiddelalder. 

Opprinnelig skulle telt mark være det samme som veid mark. Etter hvert sank imidlertid sølvinnholdet i myntene, slik at telt mark fikk stadig mindre verdi i forhold til veid mark.

## Senmiddelalder og tidlig moderne tid
Den første utmyntede marken ble utført i Lübeck i 1502, i forbindelse med det lybske myntsystemet.
I senmiddelalderen innførte man regning i skillinger i stedet for øre og ertog i Norge og Danmark. Det gikk 16 skilling på en mark, og 6 mark på en speciedaler. kong Hans innførte «det lybske myntsystemet» i Danmark-Norge på begynnelsen av 1500-tallet. Nå begynte man også å prege mark. Den første utmyntingen av mark ble satt i verk av erkebiskop Olav Engelbrektsson (1523–1537).

Mark og annen småmynt falt med tiden kraftig i verdi i forhold til daleren. I starten var en daler verd 1,5 mark, deretter 3 mark på en daler, og på 1600-tallet gikk det hele 6 mark på en daler. Utover 1700-tallet ble det preget stadig færre mark. På denne tiden preget Kongsberg Sølvverk absolutt flest 24-skillinger. På Østlandet ble disse kalt mark, men på Vestlandet kalte man dem ort («kvart»). Sistnevnte var det korrekte navnet, da det gikk fire 24-skillinger på én daler.

Den pregede marken ble brukt fra 1523 til 1767.

Etter pengeverdien i 2006 (korrigert for konsumprisindeksen), ville 1 mark (1767) tilsvare ca. kr. 120 kroner.

## Se også
* Finsk mark
* Tysk mark
* Norske mynter
* Norske måleenheter

## Referanser
Svensgam

**Svensgam** (nordsamisk: *Sveangápma*) er en omtrent 185&nbsp;dekar stor halvøy sør for Erikstad i Lødingen kommune i Nordland. Halvøya ligger ved munningen til Høkfjorden med de to osene Svensgamosen og Innerosen som skjærer seg inn på hver side mot en 15&nbsp;meter bred landtunge som gjør at den henger sammen med Hinnøya.

Tidligere kjøpmannsplass. Svensgam hadde eget postkontor inntil det ble nedlagt i 1955. Vei fra Fv837 via Erikstad til Svensgam.
Zetlitz’ gate (Oslo)

:::*Se [[Zetlitz' gate|pekerside]] for flere forekomster av Zetlitz' gate.*

**Zetlitz' gate** (1-5, 4) er en gate på Meyerløkka i Oslo ved det gamle Rikshospitalet, mellom Wessels gate og Frimanns gate. Gaten ble i 1864 oppkalt etter sogneprest og forfatter Jens Zetlitz (1761&ndash;1824). 

I 1980 ble gaten ombygget til gatetun, sammen med Deichmans gate og Iduns gate, med smalt slynget kjøreareal med møteplasser, beboerparkering og vareleveringsplasser og det øvrige arealet til opphold med benker, sandkasser, busker og trær. Gaten var del av Oslo kommunes byfornyelsesprosjekt på Meyerløkka der fornyelse av fire kvartaler ble ferdigstilt desember 2010.

## Referanser


## Litteratur
* Svensgam, Arild: *[[De er døde - men lever fortsatt i Oslo]]*. Galehuset forlag, 1999.
*
Arild Svensgam

**Arild Svensgam** (1947–2024) var forfatter, oversetter og skuespiller. 

Han deltok i en rekke oppsetninger ved Oslo Nye Teater, Det norske teatret, Torshov-teatret og Nationaltheatret. Innen film og reklamefilmer var han også mye brukt med sitt utpregete ansiktsuttrykk, blant annet i *[[Buddy (film)|Buddy]]*, *[[Ran (TV-serie)|Ran]]*, *[[Ulvesommer]]*, *Over grensen*, *[[Sigurd Drakedreper]]* og andre. Han hadde en rekke hovedroller i reklamefilmer, blant annet for Prix, Kiwi og Bohus-møbler, sistnevnte ble vist i programmet «Verdens morsomste reklamer» og sendt på TV over hele verden og som ble belønnet med gullmedalje ved en stor reklamefilmkonkurranse i London i 1997.

Svensgam oversatte en lang rekke teaterstykker av Henrik Hertz, Hans Alfredson og Tage Danielsson og en rekke andre. Han skrev teaterstykkene *Kattepine*, som hadde urpremiere i mars 2008 på Eiker Scene, og *De ventende – en stasjonstragedie*, to helaftens skuespill. Arild Svensgam har skrevet bøkene *De er døde – men lever i Oslo* (1993), De er døde – men lever fortsatt i Oslo! i 1999. I 2007 kom boken *Potatisen har huvudrollen*, på svensk på ASGON bokförlag.

Han flyttet til Åsarp i Sverige, i 2004. 

## Skuespill
*Kattepine* er et skuespill for barn i alle aldre av Arild Svensgam og som tar for seg problemet mobbing, vennskap og det å være annerledes. Handlingen er lagt til Katteby, en by med mange katter. Stykket inneholder sang, dans og mye humor. Kattene i Katteby er plaget av noen ekle katter fra Rampeby. De blir plaget så mye at de til slutt bestemmer seg for ikke å godta mobbingen lenger. De låner et løvebur av en gammel løvetemmer og lurer Rampeby-kattene inn der. Stykket er også oversatt til svensk av Katarina Karlsson, da under navnet *Kalabalik i Kattebyn*.

## Bøker
* *De er døde – men lever i Oslo* var Arild Svensgams første bok om gateskiltene i Oslo, oppkalt etter avdøde personer. Ingen forlag ville utgi boken så Svensgam bestemte seg for å utgi den selv på eget forlag, som fikk navnet Galehuset forlag. Boken kom ut i 1993 etter over 3 års research. 
* *De er døde – men lever fortsatt i Oslo!* er en bok om gater i Oslo som er oppkalt etter avdøde personer. Den inneholder alle gater, plasser, veier og steder med personnavn, i alt ca. 770. Boken kom ut i 1999 på Galehuset forlag. Boken er en oppfølger til Svengams bok fra 1993 – *De er døde – men lever i Oslo*. I Oslo sier vei- og gatereglementet at man må være avdød for å bli hedret med et gatenavn.
* *Potatisen har huvudrollen* er en bok av Arild Svensgam som omhandler poteter. Boken er på rundt 350 sider og klassifiserer 138 potetsorter, ca. 400 oppskrifter med poteter, dyrking av poteter, tips om koking, kakebaking med poteter, brødbaking med poteter og steking med poteter, næringsinnhold og andre fakta om poteter. Boken ble skrevet i 2001–2005. Den kom ut på svensk med tittelen *Potatisen har huvudrollen* i 2007 på ASGON bokförlag oversatt av Katarina Karlsson.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Åsarp

**Åsarp** er et tettsted i Falköping kommune i Västra Götalands län, i landskapet Västergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 598 innbyggere.

Åsarp ligger ved Riksvei 46 mellom Falköping og Ulricehamn. Næringslivet består av Fredahl likkistefabrikk, korn- og melkeproduksjon. Stedet har også et verksted som importerer, restaurerer og selger gamle, amerikanske biler.

Stedet har røtter tilbake til isens tilbaketrekking for 10&nbsp;000 år siden. Området er en del av *Arns rike* og har en rekke severdigheter som for eksempel Olsbrosteinen. *Arns rike* er en roman av Jan Guillou som ble filmatisert i 2007 av Svenska Filminstitutet.

## Referanser
Vogts gate (Oslo)

**Vogts gate** (11-19, 31-79, 10-86) ligger på Torshov i Oslo, og er strøkets hovedgate. Den er ca. 900 m lang og går fra Biermanns gate i syd, som forlengelse av Toftes gate, til Sandakerveien i nord. Fra Biermanns gate til Ring 2 er gaten grense mellom bydelene Grünerløkka og Sagene, resten ligger i bydel Sagene. Gaten var tidligere noe lengre; Vogts gate mellom Nordpolen og Åsengata ble omdøpt til Sandakerveien i 1986.

Hele gaten er en del av trikketraseen Grünerløkka-Torshov-linjen som har høy frekvens av trikker i området. Langs Vogts gate ligger flere kaffebarer, restauranter og kaféer.

Gaten er oppkalt etter eidsvollsmannen, statsråd og statssekretær Jørgen Herman Vogt (1784–1862). Navnet ble vedtatt av bystyret i 1864.

## Referanser


### Kilder
* 
*
Bærum sykehus

**Bærum sykehus** er et sykehus som ligger på Dønski i Bærum kommune. Det er statlig eid gjennom Vestre Viken HF og har cirka  ansatte. Sykehuset har ansvar for innbyggerne i Bærum kommune og Asker kommune før 2020.

Bærum sykehus ble oppført av Bærum kommune og åpnet 29. mars 1924. Den 1. januar 2003 ble sykehuset, Blakstad sykehus og Asker- og Bærumklinikken slått sammen til ett helseforetak kjent som Sykehuset Asker og Bærum. 1. juli 2009 ble sykehuset Asker og Bærum sykehus slått sammen med Ringerike sykehus, Sykehuset Buskerud og Kongsberg til Vestre Viken HF. Sykehuset endret navn 30. september 2010 fra Sykehuset Asker og Bærum til Bærum sykehus.

## Gamle Bærum sykehus
Bærum sykehus i Sandvika i Bærum ble bygget i 1924. Disse bygningene er bygget i nybarokk stil og er foreslått vernet. Senere er det ført opp en rekke moderne bygninger i tilknytning til de gamle.


Fil:238 C 9 Bærum Sykehus - no-nb digifoto 20150820 00057 bldsa PK22303.jpg|Gamle Bærum sykehus
Fil:42716 B Bærums Sykehus - no-nb digifoto 20150820 00037 bldsa PK22190.jpg|Gamle Bærum sykehus
File:4382 Bærum Sykehus - no-nb digifoto 20150818 00240 bldsa PK22278.jpg|Gamle Bærum sykehus
File:4381 Bærum Sykehus - no-nb digifoto 20150818 00239 bldsa PK22277.jpg|Gamle Bærum sykehus

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Radiostorbandet

**Radiostorbandet** (etablert 1964 i Oslo, nedlagt 1990) var et norsk jazzorkester, organisert og finansiert under NRK, under ledelse av Thorleif Østereng.  

Det overtok musikerne fra Kjell Karlsens storband, og med Østereng som leder fra 1964 til 1969 kaltes bandet **Thorleif Østerengs storband**.

Fra 1970 til 1990 var Helge Hurum orkesterleder, og storbandet var kjent som **Østereng/Hurum storband** fra 1970 til det i 1979 tok navnet Radiostorbandet.

Internasjonalt var de betegnet **Norwegian Radio Big Band**, og ga ut Frode Thingnæs sitt NOPA-prisbelønte verk *Day in, night out* med blant annet vokalist Odd Børre som gjest (1975), *The Norwegian Big Band* (Talent Records, 1976) med Kjell Karlsen som dirigent, *Norwegian Big Band meets [[Bill Holman]]* (Taurus Records, 1989).  Bandet avviklet grunnet budsjettreduksjoner i 1990, og året etter utkom *In the hall of the mountain king* (Crema forlag) under ledelse av Frode Thingnæs.  Det seneste fra orkesteret er *The [[Count Basie|kid from Red Bank]]* på *Sommerdansen* (trippel-CD, Crema, 2000).
Forøvrig finner man også radiostorband i de fleste europeiske land.

## Kjente musikere (utvalg)
Følgende er noen av musikerne som har spilt i storbandet:
*trompet:  Atle Hammer (1972–1990), Geir Hauger, Finn Eriksen, Arne Hiorth, Fred Nøddelund, Nils Petter Molvær, Christian Beck (1972–1990), Petter Kateraas (1974–1990)
*saksofon og klarinetter:  Bjørn Johansen (1966–1990), Knut Riisnæs (1970–1991), Harald Bergersen (1964–1990), Rolf Malm, Erik Andresen, Bjørn Kruse, Erling Andersen, Kristian Bergheim, Johan Bergli, Nils Jansen (1986–1990), Odd Riisnæs
*trombone:  Jens Wendelboe (1980–1984),  Kjell Haugen, Arvid Martinsen, Henning Johnsen, Tore Nilsen, Arild Jensen, Lyder Vengbo Olsen, Øivind Westby
*bass: Sture Janson, Bjørn Jacobsen, Edvard Askeland, Bjørn Kjellemyr
*trommer og perkusjon:  Per Nyhaug, Svein Christiansen (1971–1990), Tom Olstad, Jon Christensen, Svein-Erik Gaardvik
*piano og tangent: Roy Hellvin (1968–1981), Dag Arnesen
*gitar: Freddy Lindquist, Nils Petter Nyrén
*vokal (gjestende): Odd Børre, Wenche Hallan,  Dag Spantell

## Referanser