Wie liegt die Stadt so wüst

«**Wie liegt die Stadt so wüst**» er en motett skrevet langfredag 1945 av den tyske komponist og kordirigent Rudolf Mauersberger. Motetten som av komponisten er kalt *sørgemotett (tysk: Trauermotette)*, er skrevet for fire til sjustemt blandet kor (SSAATTB) a cappella. 

Den tyske tittelen som også er motettens innledende ord, er hentet fra Klagesangene i Det gamle testamente. I Lutherbibelen beskrives ødeleggelsen av Jerusalem på denne måten: *Wie liegt die Stadt so wüst, die vor voll Volks war* (fritt oversatt: *Hvor ensom (øde) hun ligger, den før så folkerike by*). 

Motetten er skrevet under det ferske inntrykket av ødeleggelsene under andre verdenskrig, i særdeleshet bombingen av Dresden i februar 1945. Elleve av sangerne i guttekoret Dresdner Kreuzchor, som Mauersberger dirigerte, omkom under bombingen. Mauersberger selv ble lettere skadet.

## Tittel
Verkets fullstendige tittel er *Wie liegt die Stadt so wüst – Trauermotette nach den klageliedern Jermieae für vier- bis siebenstimmigen gemischten Chor a cappella.* På norsk er motetten også kalt *Klagesang for en ødelagt by.*

## Bakgrunn og tilblivelse
Rudolf Mauersberger som var kantor i Dresdner Kreuzkirche, oppholdt seg i Dresden da bombingen av byen begynte, 13. februar 1945. Medlemmene av Mauersbergers guttekor Dresdner Kreuzchor, søkte ned i kjelleren i skolebygningen. Bygningen ble truffet av bomber og tok fyr, allerede før den første, britiske angrepsbølgen var over. Flere av guttene forsvant fra skolebygningen i panikk, og søkte beskyttelse andre steder. 

Mauersberger prøvde å kjempe seg frem til internatet, men ble tvunget tilbake av britenes andre angrepsbølge. Mauersbergers hus kom i brann. Sammen med flere hundre andre mennesker kjempet han seg gjennom til Grosser Garten, men også der falt bombene. Mauersberger kom uskadd fra det, bortsett fra en lammelse i hånden. Han kom seg ut av byen før amerikanerne fortsatte bombingen om morgenen 14. februar, og dro tilbake til sitt hjem i Mauersberg i Großrückerswalde i Erzgebirge.

Kreuzkirche og det meste av korarkivet ble ødelagt i angrepene på Dresden og elleve av korguttene mistet livet. 

Noen dager senere reiste Rudolf Mauersberger tilbake til Dresden og hentet ut det som var igjen av notemateriale i kirken. Hjemme i Mauersberg arbeidet han deretter på Dresdner Te Deum og andre, mindre komposisjoner. Langfredag 1945 slo det ham at Klagesangene i Det gamle testamentet, var beskrivende for ødeleggelsene under andre verdenskrig. For Mauersberger sto ødeleggelsen av Dresden fremst i minnet.

Motetten ble til i løpet av fire dager.  Den ble uroppført 4. august 1945 under den første vesper etter krigen, i den utbrente Kreuzkirche. Flere tusen mennesker hadde samlet seg ved alteret for å høre Mauersbergers sørgemotett. Verket er første del av et større korverk, *[[Chorzyklus Dresden]]*.

## Tekst

## Tolkning av motetten
I Klagesangenes fem kapitler fremsettes i kapittel 1, 2 og 4 klage over ødeleggelsen av Jerusalem, mens det i kapittel 3 og 5 erkjennes skyld overfor Gud Fader, som bønnfalles om endring.

Musikkhistorikeren Matthias Grün fremholder at Mauersberger benytter seg av utdrag fra Klagesangenes første, andre og femte kapittel. Klagesangene er imidlertid intet ledemotiv i teksten. Han forholder seg fritt til oppbygningen av Klagesangene. Mauersberger inntar i sin tekst ikke syndsbekjennelsen og anerkjennelsen av Guds dom.

Grün fremholder at Mauersbergers motiv ikke var å tonesette Klagesangene. Han ville gi uttrykk for sin fortvilelse over krigens ødeleggelser, som for Mauersberger selvsagt hadde konkretisert seg i ødeleggelsen av Dresden. Mauersberger tok på en måte han var kjent for, de mest uttrykksfulle versene i Klagesangene ut av sin sammenheng. Deretter satte han dem inn i en ny logisk rekkefølge. 

Mauersbergers tekstutdrag kan deles i tre avsnitt. I motettens første del får tilhøreren vite om byens totale ødeleggelse. Andre del innledes med spørsmålet «Warum» (norsk: hvorfor), som stilles fire ganger. Her kommer til uttrykk menneskets opplevelse av håpløshet og manglende forståelse for sin skjebne, og bønnen om nåde. I den tredje og siste del («Ach, Herr...») ber mennesket om Guds hjelp til å finne en utgang fra det elendige.

Nesten hvert ord i teksten formidles musikalsk med en egen individuell klang, og hvert av versene settes i en særskilt harmonisk sammenheng.

## Oppførelser
Dresdner Kreuzchor under ledelse av Karl-Friedrich Beringer fremførte verket under Oslo Internasjonale Kirkemusikkfestival, 14. mars 2009. Cæciliaforeningen har siden fremført verket en rekke ganger.

## Noter
Noter er utgitt på Merseburger Verlag: Edition Merseburger (EM) 418 ISMN M-2007-0517-1

## Referanser