open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oskar Sørensen

**Oskar Michael Sørensen** (født 1898 i Bergen, død 1987 i Oslo) var en norsk siselør og formgiver. 

Sørensen var lærling hos Hammers gullsmedverksted i Bergen i årene 1915 til 1919. Deretter var han elev ved Statens håndverks- og kunstindustriskole fra 1919 til 1922, under Jacob Tostrup Prytz. Han var ansatt som formgiver i gullsmedfirmaet Tostrup fra 1922 til 1957. Sørensen ble en av landets fremste sølvtegnere i 1920- og 1930-årene. Fra 1922 til 1965 var han lærer på gullsmedlinjen ved SHKS og dette gav ham en fremtredende plass i norsk gullsmedkunst på 1900-tallet.

Han hadde fra 1940-årene designoppdrag for Nordisk Aluminiumindustri A/S i Holmestrand, der blant annet kjøkkentøymerkevaren «Høyang» ble produsert. Etter at Sørensen sluttet hos gullsmedfirmaet Tostrup designet han frem til 1965 blant annet kjeler og gryter for «Høyang».

Sørensen mottok i 1967 Merket for god design for en serie aluminiumskasseroller med og uten teflon.
Fil:Kaffekjele designet av Oskar Sørensen for AS Nordisk Aluminiumindustri i Holmestrand.jpg
Fil:Kasserolle designet av Oskar Sørensen for AS Nordisk Aluminiumindustri i Holmestrand.jpg


## Referanser


## Kilder
*
Samleklubben Oskeladden

**Samleklubben Oskeladden** ble stiftet 21. februar 1991. Klubben var en interesseorganisasjon for samlere av «alt mellom himmel og jord». Medlemmene kom hovedsakelig fra Birkenes kommune. 
I 1992 hadde klubben 38 medlemmer.

## Arkivet
Arkivet etter Samleklubben Oskeladden befinner seg på Kuben i Arendal. Arkivet omfatter en arkivboks med materiale fra perioden 1991-1994. Arkivet inneholder bl.a. medlemsbladet *Oskeladden*.

## Eksterne lenker
*
Lisleby brug

**Lisleby brug** var et sagbruk anlagt i Fredrikstad i 1862 av Søren Wiese.

Det første elektriske lysanlegget i Norge ble i 1877 satt i drift her.
Dynamoen ble drevet av en dampmaskin.

Bedriften drev med høvleri, snekkeri og fabrikasjon av kasser. I 1877 ble Norges første buelampe tent her av ingeniøren Olav M. Holwech. Fabrikken holdt til i Fredrikstad, på vestsiden av Glomma. Den ble nedlagt i 1963.

## Referanser


## Eksterne lenker
* NVE: Det elektriske lys ble tent for første gang i Norge i 1877
Niels Thaaning

**Niels Thaaning** (født ca. 1732 i Danmark, død 5. januar 1779 i Christiania), også kalt Niels Nielsen Thaaning eller Tonning.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Niels Thaaning i Norsk biografisk leksikon
*
Østlandske skipsassuranseforening

**Østlandske Skipsassuranceforening** ble opprettet den 22. november 1866. Dette var i en tid da forsikringsvesenet generelt begynte å gjøre seg mer gjeldende, både i forbindelse med forsikring av eiendommer, løsøre og innen skipsfart. For sjøfartsbyen Tønsberg samlet de første selvstendige forsikringsselskapene seg om skipsfartsnæringen. Innenfor denne forsikringsgrenen hadde man lenge måtte ty til utenlandske selskaper. 

Det var den veldige veksten i seilskutefarten som ga grobunn for Østlandske Skipsassuranceforening i Tønsberg. Fra starten av hadde man 109 skip inntegnet. Blant stifterne av assuranseforeningen var A.B. Bull, Laurentius Foyn, Svend Foyn, L. Hofgaard og Thorvald I. Røed. Foreningens forsikringssum for egen regning, som i 1868 utgjorde vel 700&nbsp;000 spesidaler, var i 1880 steget til ca. 6 millioner kroner. 

Foreningen nådde sitt høydepunkt i 1884, med en assuransesum på 7 ¼ millioner kroner. Etter det året gikk det nedover med virksomheten. I 1893 lød forsikringssummen på ca. 3 ¼ million kroner. Det ble derfor samme år foreslått å avvikle foreningen. Årsaken til nedgangen var økonomiske tap som følge av mange totalforlis. Forslaget om avvikling skulle finne sted på ekstraordinær generalforsamling den 18. desember 1893. Selve avviklingstidspunktet er ukjent, men ut ifra siste forhandlingsprotokoll, antas dette å være i 1897. 

## Litteratur
*Johnsen, Albert Oscar: *Tønsbergs historie*

## Eksterne lenker
*
Hvalfangstens Arbeidsgiverforening

**Hvalfangstens Arbeidsgiverforening** ble stiftet i 1936. Formålet med foreningen var å sørge for samarbeid mellom medlemmene og megle i konflikter med arbeiderne eller deres organisasjoner. I tillegg ville medlemmene av foreningen stå sterkere på markedet imot utenlandske konkurrenter.

Foreningen ble betydningsfull ved at de fikk overført ansvaret for lønnsforhandlinger fra Hvalfangerforeningen. Alle de norske selskapene som drev fangst i Sydishavet støttet opp om Hvalfangstens Arbeidsgiverforening, og det var også mulig for utenlandske selskaper som benyttet norsk arbeidskraft å bli medlemmer. På den andre siden av forhandlingsbordet samarbeidet sjømannsorganisasjonene med britiske fagforeninger for å øve press mot arbeidsgiverne.
 
I 1936 var Hvalfangstens Arbeidsgiverforening part i det som skulle bli den første «moderne» tariffavtale innen hvalfangsten. Den andre parten i forhandlingene var de tre sjømannsorganisasjonene – Det norske maskinistforbund (Maskinistforbundet), Arbeidernes Faglige Landsorganisasjon (Landsorganisasjonen i Norge) og Norsk Sjømannsforbund (Sjømannsforbundet), Norsk Styrmandsforening (Norsk Sjøoffisersforbund). Etter dette ble det innført en mer enhetlig lønnsdannelse.

Hvalfangstens Arbeidsgiverforening hadde kontor i Hvalfangstens Hus i Sandefjord. Her var Torger Moe formann de to første årene, etterfulgt av H. Winge Sørensen og Frithjof Bettum, som satt frem til foreningen ble nedlagt i 1970.

## Litteratur
*Joh. N. Tønnessen: *Den moderne hvalfangsts historie*. Oslo 1969.
Trond Helge Torsvik

**Trond Helge Torsvik** (født 12. oktober 1957) er en norsk professor i geofysikk ved Universitetet i Oslo. Han ledet 2013-2016 Centre for Earth Evolution and Dynamics - CEED som er et Senter for fremragende forskning (SFF). I 2015 mottok Torsvik utmerkelsen Leopold von Buch-plaketten for fremragende vitenskapelig bidrag til vår forståelse av geodynamikk. Prisen deles ut av German Geological Society. I 2016 mottok han også utmerkelsen The Arthur Holmes Medal & Honorary Membership fra EGU (European Geophysical Union).

## Utdanning
Torsvik mottok phd ved Universitetet i Bergen i 1985. Etter dette ble han ansatt som forsker ved Universitetet i Bergen og senere NGU, avbrutt av perioder som: gjesteforeleser ved University of Michigan i 1993-1994 og gjesteforeleser ved Universitetet i Lund i 1999-2001. Fra 2007 har han vært professor ved Universitetet i Oslo under forskningssenteret Physics of Geological Processes (PGP). Han ble adjungert professor i 2004 ved Universitetet i Witwatersrand i Sør-Afrika.

### Ulike medlemskap
Han ble medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i 1993, Det Norske Videnskaps-Akademi i 1996, American Geophysical Union i 1999, Academia Europaea i 2005 og Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab i 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Om Trond Helge Torsvik, fra UIO
Oued Massa

**Massa** er en elv som strekker seg fra Barrage Youssef Ben Tachfine i Antiatlas-fjellene og ut i havet ved Sidi Rbat i Marokko.

Det er alltid vann i elva og hele dalen er grønn. I området ved elvemunningen ble Souss-Massa nasjonalpark opprettet i 1991. Siden området dekker både innlandet og kysten finnes det mange reptiler, amfibier og fuglearter her, bl.a. over halvparten av verdens bestand av skallet ibis. Ibis er en storkefugl, og er å se i sommermånedene. Det finnes ca. 250 fugler og ca. 40 par hekker her. Om vinteren kan man også se rosa flamingoer, taffelender som ikke drar lenger syd enn til Massa, sothøner som overvintrer, og fiskeørn kan en fra mars til september se ved munningen av elva.

Av pattedyr finnes det gaseller, egyptisk mungo, rev og villsvin.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Fotografregisteret

**Fotografregisteret** er en del av Registre over norske fotografer og fotografiske samlinger, og ble i sin tid opprettet av Sekretariatet for fotoregistrering. Det driftes i dag av Preus museum og Nasjonalbiblioteket.

I disse registrene finner man blant annet informasjon om en rekke norske fotografer og fotografer aktive i Norge.

## Eksterne lenker
* Fotografregisteret  NYTT
* Fotografregisteret
Oiticella

* se systematisk inndeling

***Oiticella*** er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).

## Utseende
Middelsstore (vingespenn ca. 60 millimeter), gulbrune til gråbrune påfuglspinnere. Forvingen har en skrå, mørk stripe gjennom hele vingen, dessuten gjerne en tverrstripe nær roten. Den er ganske rundet og har forøvrig ingen tegninger.

## Levevis
Som vanlig hos påfuglspinnere kan larvene finnes på mange forskjellige busker og trær. De spinner ikke noen kokong, men graver seg ned i jorden for å forvandle seg til en puppe i et utgravd kammer. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
************ Familien påfuglspinnere, Saturniidae
************* Underfamilien Ceratocampinae – 15 slekter, Amerika
************** Slekten *Oiticella* Michener, 1949
*************** *[[Oiticella brevis]]* (Walker, 1855)
*************** *[[Oiticella convergens]]* (Herrich-Schäffer, 1855)
*************** *[[Oiticella luteciae]]* (Bouvier, 1924)

## Kilder
* Bilder av artene

## Eksterne lenker
* 
* Saturniidae Web - *Oiticella*. Med bilder av de fleste artene http://www.saturniidae-web.de/Oiticella.htm
Wilhelm Hansen

**Wilhelm Hansen** (født 7. oktober 1776 i Vestby, død 3. oktober 1851 i Fredrikshald; senere Halden) var kjøpmann, trelasthandler, større eiendomsbesitter og stortingsrepresentant. Han var medlem av det første overordentlige Storting hvor han
representerte Fredrikshald. Han møtte også på Stortinget i 1824–1826 og 1830–1832.

Hansen var født på gården Tunheim i Vestby. Han fikk merkantil utdannelse i England og slo seg deretter ned i Fredrikshald. Han var britisk visekonsul i Fredrikstad og Fredrikshald, og forlikskommisær i mange år.

Hansen ble valgt til Stortinget høsten 1814, men Stortinget nektet med 74 mot én stemme å la ham tiltre. Årsaken var at han sammen med Fredrikshalds borgere hadde avlagt troskapsed til den svenske kongen. Etter at unionen var vedtatt og den nye kong Karl IIs ed var lest opp for Stortinget 10. november, kunne Hansen tiltre som stortingsrepresentant fra 11. november 1814.

Han var gift med Anna Kathrine Wiel, datter av trelasthandler og kanselliråd Truls Wiel og Elisabeth Sofie Arbo. Sønnen Martin var også stortingsrepresentant.

## Referanser


## Kilder
* Tallak Lindstøl: Stortinget og Statsraadet, 1814-1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K digital utgave side 342
* 

## Eksterne lenker
*
Henrik Georg Tønder

**Henrik Georg Tønder** (døpt 17. mai 1782, død 8. august 1834) var en norsk kjøpmann og stadshauptmann. Han var medlem av  det første overordentlige Storting hvor han representerte Kragerø og Øster-Riisøer. Han møtte også på Stortinget i 1821–1823 og representerte da Bratsberg amt.
Tønder var født i Skien som sønn av byfogd Peder Tønder og Elisabeth Gynge. Han var gift og bosatt i Kragerø og var eier av Østre Tåtøy. Gården er et kulturminne.

## Referanser


## Kilder
* Tallak Lindstøl: *Stortinget og Statsraadet*, samt tillæg. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø samt tillæg digital utgave side 908
* 
* Østre Tåtøy fra Kulturminnesøk

## Eksterne lenker
*
Arnt Møglestue

**Arnt Møglestue** (født 19. august 1770 i Valle, død 24. februar 1823 i Stavanger) var *told- og komsumtioninspektør* og stortingsrepresentant. Han var medlem av det første overordentlige Storting hvor han representerte Stavanger by. 
Han var student i 1797 og arbeidet deretter som undertollbetjent i Odense i 3 år. Han ble toll-og kryssbetjent ved Mærdø i Arendal og toll- og komsumtioninspektør i Stavanger fra 1801.

## Referanser


## Kilder
* Tallak Lindstøl: *Stortinget og Statsraadet*, samt tillæg. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø samt tillæg digital utgave side 617
* 
* Tollere gjennom 300 år 1563-1886 fra Norsk Slektshistorisk Forening

## Eksterne lenker
*
Johann Ludwig Burckhardt

**Johann Ludwig Burckhardt** (født 24. november 1784 i Lausanne, død 15. oktober 1817 i Kairo) var en sveitsisk orientalist og oppdager. Han er best kjent for å ha oppdaget oldtidsbyen Petra.

## Liv og virke

### Bakgrunn
Han tilhørte en velkjent patrisierslekt fra Basel som var representert i byens råd sammenhengende fra 1553 til det 20. århundre, og studerte ved universitetene i Leipzig og Göttingen. 

### Forskningsreisende
Med et introduksjonsbrev fra naturforskeren Johann Friedrich Blumenbach til Joseph Banks reiste han til England, der Banks og andre medlemmer av African Association aksepterte hans tilbud i 1809 om å lede en ekspedisjon for å oppdage kilden til elven Niger. Som forberedelse studerte han arabisk ved University of Cambridge en kort periode, før han reiste til Malta i mars 1809 og samme høst til Aleppo i Syria for å lære arabisk og studere islamsk rett. Burckhardt mente oppdagelsesreisen ville bli lettere om han fremstod overbevisende som muslim. Han tok navnet Sheikh Ibrahim Ibn Abdallah, ble flytende i arabisk i løpet av to år og tilegnet seg en omfattende kunnskap om islam.

Mens han oppholdt seg i Syria besøkte Burckhardt Palmyra, Damaskus, Libanon og foretok en rekke oppdagelsesreiser i regionen. En av disse reisene førte til oppdagelsen av Petra, en oldtidsby som hadde vært glemt i nesten tusen år. I 1812 reiste Burckhardt til Kairo for å slutte seg til en karavane til Fezzan i Libya. Han valgte imidlertid å gi opp disse planene for i stedet å reise opp Nilen til Dar Mahass. Han reiste videre gjennom den nubiske ørken forkledd som en fattig syrisk kjøpmann, og deretter som pilegrim til Mekka. Kort etter besøkte han Medina.

I juni 1815 kom han tilbake til Kairo, og året etter reiste han til Sinaifjellet. Deretter la han igjen planer for en reise til Fezzan. I april 1817, da karavanen omsider var klar for avreise, fikk han dysenteri og døde 15. oktober.

Burckhardt hadde regelmessig sendt sine dagbøker og notater, og en lang rekke brev på fransk, til England. Hans reiser er derfor svært godt dokumentert. Han testamenterte sin omfattende manuskriptsamling til University of Cambridge.

## Publikasjoner
Hans verk ble utgitt posthumt i engelsk oversettelse av African Association:
* ''Travels in Nubia'' (som også inneholder en selvbiografi) (1819)
* ''Travels in Syria and the Holy Land'' (1822)
* ''Travels in Arabia'' (1829)
* *Arabic Proverbs, or the Manners and Customs of the Modern Egyptians* (1830)
* *Notes on the Bedouins and Wahabys* (1831).

## Referanser
Niels Jørgen Conradi

**Niels Jørgen Conradi** (født 28. november 1776 i Halden, død 1835) var en norsk apoteker.

Løveapoteket i Tønsberg ble startet i 1732 av Nicolai Lintz, og siden overdratt til hans nevø K.R. Henne. I 1803 ble apoteket kjøpt av Niels Jørgen Conradi, som hadde søkt og fått bevilling til å nedsette seg som apoteker i byen. Året etter giftet han seg med Helene Christine Henne og ekteparet fikk 12 barn. Niels Jørgen Conradi var født i Halden 28. november i 1776. Fjorten år gammel fikk han læreplass ved apoteket i Trondheim, senere ved Elefantapoteket i Kristiania og kunne etter avtjent prøvetid avlegge sin farmasøytiske kandidateksamen i København.

Begynnelsen av 1800-tallet var en periode preget av økonomiske nedgangstider og Conradi fikk merke dette. Konkurranse fra apotekene i Larvik og Holmestrand, samt stor forsørgelsesbyrde hjemme, førte til at Conradi kom i økonomisk uføre og situasjonen ble ytterligere forverret da apotekergården ble totalskadet av brann i 1822. Først seks år senere var apotekergården gjenoppført med rommelige lokaler for privatbolig, apotekerutsalg og laboratorium. Materialet viser forøvrig at apoteket betjente kunder fra hele fylket og leverte medisiner til fattigvesenet blant annet i Tønsberg, Våle, Ramnes, Nøtterøy og Andebu. 

Til apotekergården hørte egen urtehage, for urter var grunnlaget i mange av apotekerens oppskrifter, og botanikk var en del av farmakologistudiet. Men det kunne imidlertid være behov for å supplere utvalget av urter og krydderier, noe som fremgår av apotekerens bestillinger på kjente krydderier og urter som ingefær, lakrisrot, pomeranskall, pepper, stjerneanis og rot fra legestokkrose.

Gjentatte ganger måtte Conradi oppta lån med pant i privilegiet og sine eiendommer. I 1831 må han selge mesteparten av sitt løsøre på auksjon. Seks uker før Conradi dør kan vi lese i hans kopibok, at helsetilstanden hans er svært dårlig: ”Efter en haard Sygdom er jeg saa udmattet at jeg neppe kan føre pennen” . Ved Conradis død 31. mai 1835 ble boet satt under behandling av skifteretten og ble først avsluttet 12 år senere.

Arkivet etter Conradi omhandler blant annet bestillinger av apotekervarer fra inn- og utland. I regnskapsbøkene vil man også kunne finne regnskapet for Conradis private husholdning, samt egen konto for en eiendom i Teglhagen. Kassaboken som dekker året 1822, inneholder byggeregnskapet for den nye apotekergården.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Machold Rare Violins

**Machold Rare Violins** (Machold sjeldne fioliner) var et firma som forhandlet strengeinstrumenter fra sitt hovedkvarter i Bremen. Firmaet ble opprettet i 1861 og beordret stengt i 2011. Våren 2007 solgte firmaet fire Stradivarius-fioliner for tilsammen over 10 millioner euro.

Lederen av firmaet, østerrikeren Dietmar Machold,  ble i 2012 dømt til 6 års fengsel for underslag og bedrageri, idet en rekke av instrumentene viste seg å være etterligninger.

## Referanser
Safa fabrikker

**A/S Safa-Samnanger** er en tekstilfabrikk i Samnanger kommune i Vestland. Bedriften ble etablert i 1931 og produserer strømper og strikkede plagg.

I 1931 kjøpte Alfred M. Bruvik opp Voss Strømpefabrikk, og etablerte A/S Safa-Samnanger Fabrikker. To år senere kjøpte han en fabrikkbygning i St. Jørgens gate i Bergen, og bedriften ble flyttet hit for å få plass til å utvide produksjonen.  
Våren 1941 var fabrikken på flyttefot for tredje gang, denne gangen til Tysse i Samnanger kommune.

Alfred M. Bruvik, kjøpte fabrikktomten i 1940. Sommeren 1941 sto en ny fabrikkbygning klar, og strømpefabrikken kunne flytte inn i lokalene.  Fabrikken produserte tykke og tynne strømper, slitestrømper og luksusstrømper, sokker og sportsstrømper.

I 1999 startet utflyttingen av produksjonen til Skinija i Kaunas i Litauen. I dag er det kun lager og pakkavdeling igjen i produksjonslokalene i Samnanger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Artikkel om Safa-Samnanger på DigitaltMuseum
* Objekt fra Safa-Samnanger Fabrikker på DigitaltMuseum
Minerva Friidrett

**Minerva Friidrett** (stiftet i 1918) er en friidrettsklubb fra Lillestrøm.

## Kjente utøvere
* Hanne Haugland, høydehopper
* Trine Hattestad, spydkaster
* John Halvorsen, langdistanseløper 
* Lars Ove Strømø, langdistanseløper
* Geir Kvernmo, langdistanseløper

## Eksterne lenker
*
Den sorte solen

**Den sorte solen** er et element i mesoamerikansk mytologi. Den har mange mystiske betydninger, og er blant annet knyttet til den fjærkledde slangeguden Quetzalcoatl og hans nedstigning til underverdenen gjennom døren i vest etter hans daglige vandring på himmelen. Den etniske gruppen Mexica i Tenochtitlan (idag Mexico by), som var den ledende gruppen blant Aztekerne, hevdet at det var to soler: Den «unge solen» om dagen og «den gamle solen», «den mørke solen» om natten. Den mytologiske sorte solen er av noen religionsforskere betraktet som både graven og livmoren, den urgamle feminine opprinnelsen til alt, deriblant til den «unge solen» på himmelen. På denne måten representerer den sorte solen den enheten som uniformt integrerer det ubevisste, døden og en forventning om nyskapelse og gjenfødsel. 

Den sorte solen, som vandrer gjennom underverdenen på sin nattlige vandring, ble av Aztekerne knyttet til bildet av en sommerfugl.

## Referanser




## Litteratur
*
*
*
*
Olav Johansen

**Olav Inge Johansen** (født 1937) er norsk tidligere befal i Luftforsvaret. Han utmerket seg i 1963 og 1964 ved innsats for FN i Kongo.

Johansen startet sin tjeneste i Luftforsvaret i 1957. Han deltok i det norske helikopterstyrkebidraget i FN-styrken ONUC i Kongo, utstasjonert fra juli 1960. Tjenesten i Kongo startet han i september 1963. Johansen ble i 1964 gjort til ridder av St. Olavs Orden for å ha reddet, i lag med Per Karlsen, mer enn 100 personer under dramatiske omstendigheter i Kongo i 1963 og 1964. Redningsinnsatsen vakte internasjonal oppmerksomhet og ble berømmet i et brev fra USAs president Lyndon B. Johnson.

## Referanser
Ruben Rødner

**Ruben Rødner** (født 14. august 1976 i Oslo) er en norsk barneskuespiller med roller som Gavroche i Les Misérables på Det norske teatret i 1988, Benjamin i Joseph and the amazing technicolour dreamcoat på ABC Teatret i 1989, Mowgli i Jungelboken på Bryggeteatret i perioden 1989–1991 og Remo i Folk og røvere i Kardemomme by på Folketeatret i 1990.

Han deltok også i utdelingsprogrammet på NRK for Spellemannprisen fra Oslo Konserthus i 1990 og Bugsy Malone på Sandvika kino i 1991 med Snarøya Skoles Musikkorps.

## Referanser
Psilopygoides

* se systematisk inndeling

***Psilopygoides*** er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).

## Utseende
En middelsstor (vingespenn ca. 50 millimeter) påfuglspinner. Oversiden er ensfarget brunrød bortsett fra en litt mørkere flekk i forvingen. Undersiden av kroppen og bakvingen er hvite.

## Levevis
Som vanlig hos påfuglspinnere kan larvene finnes på mange forskjellige busker og trær. De spinner ikke noen kokong, men graver seg ned i jorden for å forvandle seg til en puppe i et utgravd kammer. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
************ Familien påfuglspinnere, Saturniidae
************* Underfamilien Ceratocampinae – 27 slekter, Amerika
************** Slekten *Psilopygoides* Michener, 1949
*************** *[[Psilopygoides oda]]* (Schaus, 1905)

## Kilder
* Bilder av arten

## Eksterne lenker
* 
* Saturniidae Web - *Psilopygoides*. Med bilder av de fleste artene Saturniidae
Leddbånd

**Leddbånd** eller **ligament** (fra latinsk: *ligamentum*) er innen anatomi et fiberaktig vev man finner rundt leddene, og som har til oppgave å forsterke leddet som sammenbinding mellom to ulike bein. Uten leddbånd ville leddene lett gått ut av stilling. Leddbånd har stor strekkstyrke, men er likevel forholdsvis elastiske.

## To forskjellige typer leddbånd

### Forsterkningsbånd
Forsterkningsbåndene har som oppgave å stabilisere leddkapselen.

### Føringsbånd
Føringsbånd har som oppgave å styre bevegelsen i leddet. Et eksempel er kollateralligamentene som er på hver side av hengselledd, og er til for å hindre sidebevegelser.

## Skader og smerte
Inni leddbåndene finner vi ofte mange nerver, og disse spiller en viktig rolle for at vi skal oppfatte stillinger og bevegelser i leddene. På en annen side fører dette, i kombinasjon med lavt stoffskifte og liten blodtilførsel, til at leddbåndene er smerteømfintlige og heler seg dårlig ved skade. Dersom man overstrekker et leddbånd kan det være svekket for alltid. Hvis man er veldig uheldig kan leddbåndet bli revet løs fra beinfestet slik at en liten beinbite følger med.

## Se også
* Muskel
* Ledd
* Skjelett
* Sene

## Eksterne lenker

* Om leddbånd , fra Nasjonal Digital Læringsarena
Gabrielle

**Gabrielle** kan referere til følgende:

## Personer
* Elisabeth av Bayern (belgisk dronning), belgisk dronning (Elisabeth Valerie Gabrielle Maria)
* Émilie du Châtelet, fransk matematiker og fysiker (Gabrielle Émilie Le Tonnelier de Breteuil, markise du Châtelet)
* Gabrielle Giffords, amerikansk politiker

### Skapere
* Coco Chanel, fransk moteskaper (Gabrielle «Coco» Bonheur Chanel)
* Faith Gabrielle Guss, norsk teaterinstruktør
* Gabrielle (artist), norsk sanger
* Gabriele D'Annunzio, italiensk forfatter
* Gabrielle Kielland, norsk kunstner

### Skuespillere
* Gabrielle Anwar, britisk skuespiller
* Gabrielle Drake, britisk skuespiller
* Gabrielle Odinis, tysk skuespiller

### Sportsutøvere
* Gabby Douglas, amerikansk turner (Gabrielle Douglas)
* Sarah Menezes, brasiliansk judoutøver (Sarah Gabrielle Cabral de Menezes)
* Anne Gabrielle Vike, norsk fotballspiller

### I fiksjon
* Gabrielle Solis, rollefigur i TV-serien *Frustrerte Fruer* spilt av Eva Longoria

## Annet
* Dysnomia (måne), månen til Eris (tidligere kalt «Gabrielle»)
* Gabrielle (album), musikkalbum utgitt av britisk sanger under samme navn
* Gabrielle (film), fransk film fra 2005
Brad Paisley

**Brad Douglas Paisley** (født 1972) er en amerikansk sanger, låtskriver og musiker. Hans sangstil er både tradisjonell country og southern rock. Han er gift med Kimberly Williams-Paisley.

I 2008 mottok han Country Music Awards «Male Vocalist of the Year» og Grammy «Best Country Instrumental Performance», og i 2010 vant han CMAs «entertainer of the year». Brad Paisley har utgitt elleve albumer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Kjærlighet og vennskap

***Kjærlighet og vennskap*** er en norsk film fra 1941. Filmen ble regissert av Leif Sinding etter et manus av Gustav Berg-Jæger, Gunnar Neels-Hansson og Alf Rød. I Sverige ble filmen vist under tittelen *Den kärleken, den kärleken*.

## Handling
*Harald* og *Eva* er ikke lykkelige i sitt ekteskap. Hun er en måtelig fremgangsrik forfatter og han en kontorist som drømmer om å bli ingeniør. Eva reiser til en forfatterkongress i Stockholm og  dit reiser også Haralds venn, litteraturhistorikeren og kritikeren *Anton Schack*. Efter intensiv festing faller *Eva* og *Anton* i hverandres armer. *Anton* får vite hva som hendte og takket være at han arver en sum penger fra en slektning kan han reise til Berlin, hvor han forsøker å glemme sin svikefulle hustru gjennom å legge seg i armene til danseren *Simonowska*.

Eva lever i et nytt ekteskap med *Anton*, men også ulykkelig i dette. I tillegg havner *Eva* i økonomiske vansker, siden hun har lånt penger av sakfører *Hansen*. *Harald* vender hjem fra Berlin for å hjelpe *Eva*. Han forklarer at han vil ha henne tilbake, men *Eva* vakler. I tiden sammen med *Anton* har hun skapt seg et navn som forfatter og er ikke beredt til å ofre denne posisjonen. Til slutt ofrer hun likevel sitt forfatterskap: Hun vil bli en god hustru for *Harald* og en god mor for hans barn. *Anton* blir gjenforent med sin tidligere hustru *Ragna*.

## Skuespillere
* Sonja Wigert som Eva Jespersen
* Georg Løkkeberg som Harald Jespersen
* Per Aabel som Anton Schack
* Rønnaug Alten som Ragna
* Tryggve Larssen som Onkel Johan
* Kiste Lund som Else Simonsen
* Thomas Thomassen som G. O. Hansen
* Henrik Børseth som agent Kraakstad
* Eugène Bech som Dr. Hallander
* Sophus Dahl som Erik Lind
* Ulf Selmer som Per Arnesen, barista
* Turid Haaland som Hulda

## Sang
*«Kjærlighet og vennskap» - Foxtrot (Mel.: Jolly Kramer Johansen, tekst: Alf Rød). Innspilt i Oslo 5. mars 1941. Odeon ensemble Dir.: Bjarne Amdahl Refr. Harald Larsen. Innspilt iOslo 5. mars 1941. Utgitt på 78-platen Odeon ND-3790 AN&nbsp;290294.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Om filmen på nettstedet www.filmfront.no
Maria Kulle

**Hulda Maria Charlotte Kulle** (født 26. april 1960 i Svalöv kommun, Sverige) er en svensk skuespiller og datter av Jarl Kulle og Louise Hermelin. Hun har vært gift med Lars-Erik Berenett.

Kulle studerte ved Teaterhögskolan i Malmö 1985–88 og etter det har hun arbeidet ved Malmö, Stockholm og Helsingborgs Stadsteater. I 2005 fikk hun en Guldbagge for sin rolle som Anna i filmen *[[Fyra nyanser av brunt]]*. I 2011 fikk hun Helsingborgs Dagblads kulturpris.

## Utvalgt filmografi
* 1989 - *[[Fallgropen]]*
* 1998 - *[[Den tatuerade änkan]]* (TV-film)
* 2005 - *[[Kim Novak badet aldri i Genesaretsjøen]]*
* 2006 - *[[Wallander – Täckmanteln]]*
* 2007 - *[[Allt om min buske]]*
* 2007 & 2011 - *[[Gynekologen i Askim]]* (TV)
* 2008 - *[[Maria Larssons evige øyeblikk]]*
* 2011 - *[[Bibliotekstjuven]]* (TV)
* 2015 - Broen (TV-serie)

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Shaher Sae’d

** Shaher Sae'd ** er generalsekretær i Palestinian General Federation of Trade Unions (PGFTU), som han har vært leder for siden 1992. 

Shaher Sae'd og PGFTU kjemper for faglige rettigheter i Palestina og for at de palestinske selvstyremyndighetene skal forstå hvor viktig dette er. De jobber også for at Israel skal stoppe okkupasjonen av de palestinske områdene og legge ned de ulovlige bosettingene.

I 2011 mottok han Arthur Svenssons internasjonale pris for sitt arbeid for faglige rettigheter i Palestina.

## Priser
* 2011 – Arthur Svenssons internasjonale pris

## Kilder
*prisvinnere http://www.svenssonprisen.no Arthur Svenssons internasjonale pris
*Landrapport fra Industri Energi
*www.ituc-csi.org PGFTU sin nettside
14. serierunde i Tippeligaen 2012

**14. serierunde i [[Tippeligaen 2012]]** startet lørdag 7. juli klokken 18:00 med Hønefoss mot Brann på AKA Arena og klokken 20:00 med Tromsø mot Sogndal på Alfheim stadion. Runden fortsatte med fem kamper søndag 8. juli, fire kamper klokken 18:00 og hovedkampen Rosenborg mot Molde på Lerkendal stadion klokken 20:00. Runden ble avsluttet mandag 9. juli klokken 19:00 med Fredrikstad mot Lillestrøm


__NOTOC__
## Fakta
### Hønefoss &ndash; Brann

### Tromsø &ndash; Sogndal

### Sandnes Ulf &ndash; Vålerenga

### Aalesund &ndash; Viking

### Stabæk &ndash; Strømsgodset

### Odd Grenland &ndash; Haugesund

### Rosenborg &ndash; Molde

### Fredrikstad &ndash; Lillestrøm

## Eksterne lenker
*  *(Mål, kort, bytter etc.)*
* AltOmFotball  *(Spillerbørs)*
* live.tv2sporten *(Lagoppstillinger)*
Isiskulten

**Isiskulten** var en utbredt dyrkelse av den egyptiske gudinnen Isis i den hellenistisk-romersk kulturen i antikken. I den tradisjonelle egyptiske religionen var hun en sentral skikkelse; hun var gift med Nildalens mytiske første konge Osiris og mor til Horus, den guddommelige personfiseringen av farao. Isis ble opprinnelig dyrket i forbindelse med begravelsesritualene - som når kongens lik ble balsamert, derfra fikk hun etterhvert status som grøde- og fruktbarhetsgudinne.

## Isis i hellenistisk-romersk tid

Etter at Aleksander den store hadde erobret Egypt i 332 f.Kr. spredte dyrkelsen av Isis og Osiris seg først utover det østlige middelhavsområdet, og etterhvert til hele det ekspanderende Romerriket. Dyrkelsen av de egyptiske gudene dukket opp i Roma i 2. århundre f.Kr. og her fikk etterhvert Isis status som den viktigste av gudene. Hun fikk etterhvert også flere roller og evner: som sjøfartens beskytter, helbreder, kulturbringer og himmeldronning.

Isiskulten er i sin gresk-romerske form best kjent gjennom Plutarks mytetekst *[[Om Isis og Osiris]]* og Apuleius' roman *[[Det gyldne esel]]*. Apuleius beskriver en stor årlig, offentlig prosesjon i Korint tilknyttet skipsfarten; deretter gir han et unikt innblikk i et innvielsesrutiale i den hemmelige Isis-mysteriet: det var et vekselspill mellom en offentlig fest til ære for gudinnen, og en lukket seremoni med innvielser, som var forbeholdt noen utvalgte. Man forberedte seg med faste og rensende bad, og det er mulig at kjernen i mysteriekulten kan ha hatt likhetstrekk med den forvandlingen som hovedpersonen Lucius opplever i romanen: en symbolsk reise fra menneske til dyr og tilbake til å bli et ordentlig menneske igjen.

I løpet av tiden fra 200 f.Kr. til 100 e.Kr. endret Isiskultens status seg i Roma, fra å være forfulgt i en slik grad at templer viet i Isis og Serapis ble ødelagt, til å etterhvert nyte keiserlig beskyttelse. 

I keisertidens Roma hadde Isis utviklet fra sin opprinnelige posisjon som en mindre guddom i et større panteon til å være den store gudinnen, som mottok all oppmerksomhet og hengivenhet. Kulten hadde utviklet seg til en ny, selvstendig religion, fjernt fra utgangspunktet. Nå fremsto den etterhvert som en mysteriereligion etter samme mønster som andre antikke mysteriereligioner: orfismen, dionysiske mysterier og de eleusinske mysterier. Isiskulten handlet fremdeles om død og oppvekking, men Osiris hadde glidd i bakgrunnen, og Isis var nå herskeren over naturen, menneskenes hjelper og den som kunne bidra til et bedre liv etter døden.

Den årlige festivalen Navigium Isidis ble feiret både i Egypt og Romerriket, helt fram til 400- og 500-tallet.
## Referanser


## Litteratur
* Apuleius. *[[Det gyldne esel]]*. Innledende essay av Jens Braarvig ; oversatt av Henning Mørland. Bokklubben, 2012. (Verdens hellige skrifter; 73) ISBN 978-82-525-8034-1

*J. Podemann Sørensen, *Hellenismen*, i T. Jensen, M. Rothstein & J. Podemann Sørensen (red.): Gyldendals religionshistorie, Gyldendal 1994. ISBN 87-00-12196-7
*Per Bilde, *Verdensreligionernes hovedværker: Den hellenistisk-romerske verden*, Spektrum, 1998. ISBN 87-7763-175-7
Almeidella

* se systematisk inndeling

***Almeidella*** er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).

## Utseende
Middelsstore (vingespenn ca. 60 millimeter) påfuglspinnere med ovale forvinger som er ensfarget rødbrune eller brungrå. Bakvingen er litt lysere enn forvingen, også ensfarget.

## Levevis
Som vanlig hos påfuglspinnere kan larvene finnes på mange forskjellige busker og trær. De spinner ikke noen kokong, men graver seg ned i jorden for å forvandle seg til en puppe i et utgravd kammer. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
************ Familien påfuglspinnere, Saturniidae
************* Underfamilien Ceratocampinae – 27 slekter, Amerika
************** Slekten *Almeidella* Oiticica, 1946
*************** *[[Almeidella almeidai]]* Oiticica, 1946
*************** *[[Almeidella approximans]]* (Schaus, 1920)
*************** *[[Almeidella corrupta]]* (Schaus, 1913)

## Kilder
* Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 9.11. 2012.]
* Bilder av artene

## Eksterne lenker
* 
* Saturniidae Web - *Almeidella*. Med bilder av de fleste artene http://www.saturniidae-web.de/Almeidella.htm
Bob Kerrey

**Joseph Robert «Bob» Kerrey** (født 27. august 1943) er en amerikansk politiker fra Nebraska som representerer Det demokratiske parti. Han var Nebraskas guvernør fra 1983 til 1987, og representerte delstaten i USAs senat fra 1989 til 2001. Han prøvde å bli Demokratenes presidentkandidat til presidentvalget i USA 1992, men vant bare delstaten Sør-Dakota i primærvalget.

Han fikk en Medal of Honor under Vietnamkrigen, hvor han deltok fra 1966 til 1969 i spesialstyrken Navy SEALs.

Kerrey var en del av 11. september-kommisjonen.

I 2012 prøvde han å bli Nebraskas senator igjen, men tapte for republikaneren Deb Fischer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Erik Røed

**Erik Røed** (født 1966) er en norsk filmarbeider, stillsfotograf, journalist og forfatter.

Røed begynte sin karriere som lydtekniker etter videregående skolegang ved Tønsberg Gymnas i 1985. Først for den lokale friteatergruppen (Thesbiteateret), hvor samarbeidet med komponist og musiker Lars Martin Myhre brakte ham i kontakt med kjente musikere og artister som Odd Børretzen og Arild Nyquist. På slutten av 1980-tallet arbeidet han som assistent for skulptøren Olav Orud og Ivo Caprino. 

Mellom 1989 og 1994 jobbet Røed som lydtekniker ved Det norske teatret i Oslo, med oppsetninger som *Merlin*, *[[Sweeney Todd]]*, *[[Jesus Christ Superstar]]*, *Draumkvedet* og *[[Det er hardt å være mainn]]*. Her samarbeidet han blant andre med regissøren Allan Edwall og multikunstneren Arne Nøst. Senere var han lydansvarlig for en rekke farse- og revyoppsetninger på ABC-teateret og Chat Noir i Oslo.

Fra 2004 har Røed drevet filmlydselskapet Egg & bacon as i Oslo, og vært lydansvarlig for en lang rekke fjernsynsproduksjoner, blant annet *[[Hotel Cæsar]]*, *[[Sommerøya]]* og den internasjonale mat- og reiseserien *[[New Scandinavian cooking]]*. Av kinofilmarbeid som lyddesigner kan nevnes *[[Get ready to be Boyzvoiced]]*, *[[Snarveien]]*, *[[Kill Buljo]]* og *[[Tomme Tønner]]*, samt kinodokumentarene *[[Jenter]]* og *[[Sannhetsjegeren]]*.

Røed har arbeidet som freelancejournalist, stillsfotograf og forfatter siden 2005, og vært fast skribent og fotograf for *[[Seilas]]* og matmagasinene *[[Nord]]* og *[[Ren mat]]*. I 2007 ga han ut kokeboken *Båtmat -på to bluss i ferien*, og i 2011 kom kokeboken *Brød og brødbaking*, begge utgivelsene på forlaget CappelenDamm. Hele denne tiden har han vært i et nært samarbeid med journalist og forfatter Andreas Viestad, både med fjernsynsserier og annet. Røed er også tilknyttet Geitmyra matkultursenter for barn, som skribent og kursholder. 

I november 2012 var Røed delprosjektleder for Nordisk ministerråds program *Ny nordisk mat*, ved dens konferanse på Mathallen Oslo. 

## Utgivelser

* *Båtmat -på to bluss i ferien*, CappelenDamm, 2007
* *Brød og brødbaking*, CappelenDamm, 2011
* *Barnas aller beste kokebok*, Forlaget Press, 2021

## Referanser


## Eksterne lenker

* Om Erik Røed, fra CappelenDamm
Grefsenåsen kapell

**Grefsenåsen kapell** sto vest for Lachmanns vei i Oslo fra 1916 til 1959. Kapellet var oppført til Jubileumsutstillingen på Frogner 1914 som pågikk i perioden 15. mai til 11. oktober 1914 og gikk under betegnelsen
«Kirkens hus» så lenge utstillingen varte. Kapellet var tegnet av senere byarkitekt Harald Aars.

Etter at Jubileumsutstillingen var over kjøpte Tøyen småkirkemenighet kapellet og fikk det gjenreist på en tomt de eide i Grefsenåsen. Kapellet ble innviet 13. august 1916 av biskop Jens Frølich Tandberg.

Kapellet var åpent i sommerhalvåret inntil virksomheten ble lagt ned og bygningen ble tatt over av Selvaagbygg i 1959. Det ble revet ikke lenge etter.

## Referanser


## Litteratur
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
* Geir Tandberg Steigan: Oslo: Grefsenåsen kapell (Artemisia.no)
*
Carl Peter Thunberg

**Carl Peter Thunberg** (født 11. november 1743 i Jönköping, død 8. august 1828) var en svensk botaniker og en av Carl von Linnés «apostler». Han dro på en lang utenlandsreise 1770&ndash;79 og fikk som ansatt i Det nederlandske ostindiske kompani slippe inn i det lukkede landet Japan. Under reisen besøkte han også Sør-Afrika, Java og Ceylon.

Autornavnet **Thunb.** brukes for planter som Thunberg har beskrevet.

## Referanser


## Litteratur
* 
*
Rødpil

**Rødpil** (vitenskapelig navn: *Salix purpurea*) er et løvtre og en busk av vierfamilien som kan bli 1-4 meter høy. Den er sjelden i Norge, men finnes naturalisert eller gjenstående langs kysten til Bergen, og via Oppland og Hedmark til Nord-Trøndelag. Den foretrekker fuktig grusjord langs bekker, strender, elver og veigrøfter. Den blomstrer i april-mai.

Grenene er lyst vinråde eller gulbrune av farge og snaue og glatte. De eldre kvistene er gulbrune eller grågrønne, ofte med rødskjær. Den har normalt motsatte og 4-9 cm lange blader som er tagget ytterst. Bladkanten kan være litt nedoverbøyd. Bladet er bredest ytterst og smalere inne mot bladstilken. Deter på undersiden grågrønt og på oversiden matt grønne med svakt blåskjær. Bladstilken er 2-9 mm lang, gulgrønn og snau. Det er 12-27 par sidenerver på bladet. Arten har ikke øreblad.

Raklene er tett hvitlodne, og har rød-svarte eller svarte skjell. Arten kort, rund kapsel med meget kort og unnselig arr.

## Utbredelse
Rødpil vokser i Nord-Europa, og er i Norden sjelden og stort sett plantet eller gjenstående på det sentrale Østlandet, på Sørlandet og langs kysten opp til Bergen, samt via Oppland og Hedmark opp i Sør-Trøndelag og ut til traktene rundt sørlige Trondheimsfjorden, til grensetraktene mellom Sør- og Nord-Trøndelag. Den finnes også spredt i hager og parker i sørlige Sverige, rundt Helsingfors, og i hele Danmark.

## Referanser




## Kilder
* Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), *Gyldendals store nordiske flora*, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.

## Eksterne lenker
*
Rynkevier

**Rynkevier** (*Salix reticulata*) er et lite løvtre i pilefamilien også kalt vierfamilien. Den er en liten, krypende busk som blir 5 til 15 cm høy og blomstrer i juni til juli. Den vokser på fuktig og kalkholdig fjelljord og snøleier i hele den skandinaviske fjellkjeden.  

Årskvistene er rødlige og snaue. Bladene er grønne og nesten sirkelrunde i ulike størrelser, 2–5 cm brede, med nedbøyde kanter. Fargen oppå bladplatene er mørk grønn og nervene er innsunket. Undersiden av bladplatene er grågrønne. Bladet har bare 2–4 par sidenerver og ellers en struktur av nettnerver. De rødbrune bladstilkene er maksimalt 2 cm lange, ofte mindre. Hunnraklene har 11–40 blomster med kapsler som er mørkerøde hårete og har fort griffel. 

Rynkevier danner sjelden hybrider.

## Utbredelse
Rynkevier er ganske vanlig i fjellet, danner matter som kan sees med karakteristiske mørkerøde kvister og kapsler. Brer seg til snaufjellet i Norge og Sverige. I Norge vokser den i sør fra høyder på over 1&nbsp;500 meter, mens den i arktiske strøk vokser helt ned til havet, f.eks. i Nord-Norge og på Svalbard. Den vokser på Bjørnøya og konsentrert rundt Isfjorden på Spitsbergen.

## Kilder
* Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), *Gyldendals store nordiske flora*, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.

## Eksterne lenker
* 
* Om Rynkevier, fra Norsk Botanisk Forening
Terry Branstad

**Terry Edward Branstad** (født 17. november 1946 i Leland i Iowa) er en amerikansk politiker for Det republikanske parti. Han var guvernør i delstatsen Iowa fra 1983 til 1999 og fra 2011 til 2017. Branstad er den lengst sittende guvernør i USAs historie med i alt 8169 dager. Han var USAs ambassadør til Kina fra juli 2017 til september 2020.

Terry Branstad vokste opp i en bondefamilie av norskamerikanske lutheranere. Branstad oldefar, Endre Endresen Brandstad fra Øksendal i Sunndal, utvandret til Amerika i 1873. På morssiden nedstammer han fra latviske jøder.

## Referanser
Polarvier

**Polarvier** (*Salix polaris*) er et lite løvtre i vierfamilien (også kalt pilefamilien). Den er en liten, krypende busk som blir 1 til 5&nbsp;cm høy og blomstrer i juni til juli. Den er av størrelse og utseende lik musøre, som kalles «verdens minste tre». Polarvier er sjelden og vokser på fuktig og kalkholdig fjelljord i den nordlige delen av den skandinaviske fjellkjeden samt Svalbard.  

Arten har separate hann- og hunnplanter.

Polarvier er vanskelig å skille fra musøre. Årskvistene er rødlige og snaue, lengre nede på stilken grønngul eller brunlig. Bladene er mørkegrønne, blanke og nyreformede eller avrundede i ulike størrelser, 1–2,5&nbsp;cm brede, med hele kanter, men tidvis noe tenner nederst ved basis. Mot høsten blir bladene gule. Bladet har bare 2–5 par sidenerver. De rødbrune bladstilkene er maksimalt 2&nbsp;cm lange, ofte mindre.

Hunnraklene har 5–15 blomster og rødsvarte skjell, mens kapslene er mørkerøde eller snarere brunsvarte, gråbrun til fiolett og tett gråhåret uten at dette preger fargeinntrykket av kapselen mye. Kapselen har purpurrød griffel. Hunnblomstenes frukter (kapsler) er større og mer iøynefallende enn hos musøre – hos rynkevier er de ofte svært framtredende spesielt om høsten.

Polarvier danner ganske ofte hybrider med musøre.

## Utbredelse
Polarvier er ganske vanlig i fjellet, danner matter som kan sees med karakteristiske mørkerøde frukter (kapsler). Den brer seg til snaufjellet i Norge og Sverige. I Norge vokser den i sør fra høyder på over 1&nbsp;500 meter, og i Sør-Norge er den avgrenset til Hardanger, Jotunheimen og Dovrefjell samt grensetrakten mellom Hedmark, Sør-Trøndelag og Härjedalen. Fra Nordland er bestanden mer sammenhengende til østre Finnmark, men den vokser ikke veldig langt inn i Sverigeog Finland. Den vokser i arktiske strøk helt ned til havet, både i Nord-Norge og på Svalbard hvor den er svært vanlig over nesten hele Spitsbergen. Den vokser også på Bjørnøya.

## Kilder
* Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), *Gyldendals store nordiske flora*, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.

## Eksterne lenker
* 
* «Svalbards planteliv», fra Norsk polarinstitutt
Dobbel lykke

**Dobbel lykke** (  eller ) symboliserer i Kina lykke i ekteskapet, og det kinesiske skrifttegnet for det består av to ganger tegnet for lykke/glede () er føyd sammen - et ligaturtegn. 

Tegnet er et vanlig symbol i forbindelse med bryllup og blir hengt i rødt på husdøren til et nygift par eller på porten til hvor det feires bryllupsfest. 

Tegnet benyttes også på dørmatter, lykter og andre gjenstander, og inngår gjerne i firmanavn.

## Eksterne lenker
* 
* Caroline Baker, "Chinese Character for Happiness"
* The Story of the Chinese Character: Double Happiness
Østasiatisk kunstnernavn

**Østasiatisk kunstnernavn** (kinesisk kunstnerpseudonym, ; japansk *gō*; koreansk *ho*; vietnamesisk *hiệu*) er et pseudonym, eller forfatternavn, benyttet av mange østasiatiske kunstnere. De kan somstundes endre på kunstnernavnet sitt. Navneskikken er beslektet med, men distinkt fra det kinesiske stilnavn (*zi*). Bruken av slike kunstnernavn har sin opprinnelse i Kina og har spredt seg derfra, med særlig popularitet også i  Japan og Korea).

Noen ganger veksler kunstneren sitt kunstnerpseudonym, gjerne for å markere et nytt stadium av sin karriere eller utvikling/uttrykk. Som eksempel på dette kan nevnes  Tang Yin (fra Mingdynastiets tid), som endte opp med mer enn ti kunstnernavn. Et eksempel fra Japan er Hokusai, som i perioden fra 1798 til 1806 kom opp i seks pseudonymer.

Den berømte kinesiske dikter Li Bai (Tangdynastiets tid) var den første som tok seg denne typen pseudonym. 

Navnet til nobelprisvinneren for 2012, Mo Yan, er et *hao*. Det egentlige navnet hans er *Guan Moye*. 

## Litteratur
*Frederic, Louis (2002). "Gō." *Japan Encyclopedia.* Cambridge, Massachusetts: Harvard University Press.
*Lane, Richard (1978). *Images of the Floating World.* Old Saybrook, CT: Konecky & Konecky.