open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sandra (sanger)

**Sandra Ann Lauer** (født 18. mai 1962 i Saarbrücken) er en tysk popsanger, mest kjent under artistnavnet **Sandra**. Hun var spesielt populær på 1980-tallet og slo igjennom i 1985 med sangen «(I'll Never Be) Maria Magdalena». Hun hadde 18 Topp-20 plasseringer på de europeiske poplistene på 1980-tallet og tidlig 1990-tallet.

Sandra begynte som sanger i trioen «Arabesque» (1979–1984). Hun startet solokarrieren etter dette og fikk umiddelbar suksess. Hun har også deltatt på sin eksmann Michael Cretus prosjekt «Enigma», som fikk flere Topp-10 plasseringer i USA og Storbritannia. Cretu var hennes manager, produsent og komponist fra begynnelsen på solokarrièren. Hennes største hits i tillegg til «Maria Magdalena» er «In the Heat of the Night» (1985), «Hi! Hi! Hi!» (1986), «Everlasting Love» (1987), «Heaven Can Wait» (1988) og «Hiroshima» (1990).

Hun bor for tiden på Ibiza sammen med sin ektemann Olaf Menges og hennes to barn fra ekteskapet med Cretu, tvillingene Nikita og Sebastian. Hun ble skilt fra Cretu i november 2007 og giftet seg med Menges i 2010.

## Diskografi
* *[[The Long Play]]* (1985)
* *[[Mirrors (album)|Mirrors]]* (1986)
* *[[Into a Secret Land]]* (1988)
* *[[Paintings in Yellow]]* (1990)
* *[[Close to Seven]]* (1992)
* *[[Fading Shades]]* (1995)
* *[[The Wheel of Time (album)|The Wheel of Time]]* (2002)
* *[[The Art of Love]]* (2007)
* *[[Back to Life]]* (2009)
* *Stay in Touch* (2012)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Martyna Ksiazek

**Martyna Ksiazek** (født 11. november 1989) er en polsk friidrettsutøver, som konkurrerer innen sprint og lengde.

Ksiazek har én EM-medalje som junior. Hun deltok i Junior-EM i friidrett 2007, og var med på stafettlaget som tok bronse, sammen Agnieszka Ceglarek, Marika Popowicz og Weronika Wedler.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil hos European Athletics
Henri Hoevenaers

**Henri Hoevenaers** (født 1. august 1901 i Antwerpen, død 12. november 1958) var en belgisk syklist som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
 
Hoevenaers vant tre olympiske medaljer i sykling under OL 1924 i Paris. Han kom på andreplass på 188&nbsp;km landevei bak Armand Blanchonnet fra Frankrike. Han var også med på det belgiske laget som kom på andreplass på 188&nbsp;km landevei bak Frankrike. De andre på laget var Jean van den Bosch og Alphonse Parfondry. Han var også med på det belgiske laget som kom på tredjeplass på 4000 meter forfølgelsesritt bak Italia og Polen. De andre på laget var Jean van den Bosch, Léonard Daghelinckx og Ferdinand Saive.

## OL-medaljer
*  1924  Paris - Sølv i sykling, 188&nbsp;km landevei  Belgia  
*  1924  Paris - Sølv i sykling, 4000 meter forfølgelsesritt, lag  Belgia  
*  1924  Paris - Bronse i sykling, 4000 meter forfølgelsesritt, lag  Belgia

## Eksterne lenker
*
Kodama Gentarō

Vicomte **Kodama Gentarō** (født 16. mars 1852 i Tokuyama i Japan, død 23. juli 1906) var general i den keiserlige japanske hær, politiker og statsråd i Meijiperioden (1868–1912) i Japan. 

## Liv og virke
### Tidlig militær karriere
Kodama begynte på sin militære karriere mens han kjempet i Boshinkrigen i 1868 og 1869. Han kjempet til fordel for Meijirestaurasjonen mot styrkene til det føydale regimet til Tokugawa-shogunatet. Koduma ble senere innrullert i Osaka Heigakuryo som er en militær treningsskole i Japan. Kodama ble utnevnt til sjef for den japanske Hærens stabsskole, hvor han blant annet arbeidet sammen med tyske majoren Jakob Meckels angående reorganiseringen i det moderne japanske militæret. Denne reorganiseringen skjedde etter det prøyssiske systemet. 

Kodama studerte fremdeles militær vitenskap samtidig som han var utstasjonert som japansk militær attaché til Tyskland. Etter at han kom tilbake til Japan, ble han utnevnt til assisterende krigsminister i 1892.

### Taiwan
Etter hans militære tjeneste i den kinesisk-japanske krig (1894–95), ble Kodama utnevnt til general-guvernør for det Japan-okkuperte Taiwan. 

I løpet av hans periode som general-guvernør, gjorde han mye for å forbedre infrastrukturen i Taiwan og for å lindre levekårene til den taiwanske sivilbefolkningen. Etter å ha vist at han var en utmerket administrator og leder, tilbrakte Kodama det påfølgende tiåret med som minister for hæren under den første statsministeren i Japan, Itō Hirobumi. Senere ble han utpekt til innenriksminister og hadde ansvar for skolevesen og utdanning.

### Senere karriere
I 1904, ble Kodama forfremmet til general og han ble gjort til sjef for Generalstaben i den japanske hæren under den russisk-japanske krig i 1904-05. Dette var egentlig et steg ned for ham i form av rang, men han valgte likevel å ta imot denne stillingen, det var et offer som vakte mye offentlig oppmerksomhet og applaus. Etter denne krigen ble han kåret til sjef for den samlede keiserlige japanske hær sin generalstab, men han døde kort tid etterpå. 

Hans død i 1906 av hjerneblødning, i en alder av 54 år, ble ansett som en nasjonal katastrofe. Etter hans død ble han av keiser Meiji posthumt belønnet med utmerkelsen Order of the Golden Kite av første klasse.

## Referanser
Gustav Holm

**Gustav Frederik Holm** (1849–1940) var en dansk marineoffiser og grønlandsforsker. 

Han ble offiser i 1870 og kaptein i 1885. I 1876 deltok han i Knud Steenstrups geologiske forskningsreise til Qaqortoq (Julianehåb). I 1880-81 ledet han selv en ekspedisjon til Sydgrønland; på denne turen ble det både gjort naturgeografiske observasjoner og en kartlegging av fornminner i Julianehåbs distrikt; man undersøkte dertil også forholdene i Østgrønlands sørlige kystområder.

Holm var den første europeer som satte sin fot på Kapp Farvel. I årene 1883-85 ledet han en fruktbar forskningsreise med  umiak (konebåt) langs den grønlandske østkysten. De overvintret i Ammassalik, oppdaget Kong Christian IXs land og nådde fram til 66° nord. 

Etter sine år på Grønland førte han i 1897 krysseren «Hejmdal» ved Island og i 1898 skonnerten «Diana». I 1899 ble han sjef før sjøkartverket, og ved sin avgang fra marinen i 1909 ble han først overlos og deretter lotsdirektør 1912-19. 

Han mottok flere utmerkelser for utforskningen på Grønland: gullmedaljer fra Den danske geografiske selskap og Société de Géographie, og den danske fortjenstorden i 1909. Han ble i 1929 utnevnt til æresdoktor ved Københavns Universitet for sin grønlandsforskning. Kapp Gustav Holm ligger nordøst for Tasiilaq, ved Danmarkstredet.

## Publikasjoner, i utvalg
* *Beskrivelse af ruiner i Julianehaabs Distrikt, der ere undersøgte i aaret 1880*. 1882
* *Den danske Konebaadsexpedition til Grønlands Østkyst 1883-85*. 1887
** *Konebådsekspeditionen : etnologisk skitse af Angmagsalikerne*. Redigert og kommentert av Jørgen Meldgaard. Rhodos forlag, 1972. ISBN 87-7496-342-2
* *Grønlandske sagn, et udvalg af «Sagn og fortællinger fra Angmagssalik»*. 1959
** Et utvalg fra *Grønlandske sagn* er utgitt på norsk i antologien *[[Inuit, myter og sagn fra Grønland]]*, 2006

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kaj Birket-Smith: "Gustav Holm. 6. avgust 1849 – 13. marts 1940" (''Geografisk Tidsskrift'', Bind 43; 1940)
Minta Durfee

**Araminta Estelle Durfee** (1889–1975) var en amerikansk stumfilmskuespillerinne fra Los Angeles, California, kanskje mest kjent for sin rolle i *[[Mickey (1918)|Mickey]]* (1918). Annet benyttet navn er Minta Durfee Arbuckle.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Minta Durfee var datter av Charles Warren Durfee og hans hustru Flora Adkins. 
### Teaterkarriere
Da hun var 17 år begynte gun på teateret. Først var hun revydanserinne, og senere fikk hun bedre oppdrag.  Hun møtte Roscoe Arbuckle da han prøvde å komme seg inn ved teateret og de giftet seg i august 1908.

### Filmskuespillerinne
Hun hadde de ledende kvinnelige rollene i Charlie Chaplin første filmer.

Durfee og Arbuckle ble separert i 1921. Dette var kort tid før skandalen som ved dødsfallet til den unge kvinnelige filmstjernen Virginia Rappe. Det ble ført tre rettssaker og til slutt ble Arbuckle frikjent. Karrieren hans var ødelagt og fikk få jobbtilbud. Durfee og Arbuckle ble skilt i 1925.

Durfee ble sitert på sine gamle dager, da hun omtalte Arbuckle som *det mest sjenerøse menneske jeg noen gang har møtt,* og *hvis jeg skulle gjøre det om igjen ville jeg fortsatt giftet meg med den samme mannen.*

Durfee var en ivrig forsvarer av Mabel Normand som var en nær venn.  Hun snakket med ømhet om henne til sin egen død.

Durfee opptrådte ofte på TV, i show som *Noah's Ark* (). Hun hadde mindre roller filmer som * [[Grønn var min barndoms dal (film)|Grønn var min barndoms dal]]* (), *Den vidløftige Marietta* (), *Rose Marie* (), * Molly Brown går aldri dukken* (), og *[[For en gal, gal, gal, gal verden]]* ().
### Eldre år
På sine eldre dager foreleste Durfee om stumfilm og deltok på retrospektive visninger av hennes og hennes manns filmer. Hun var overrasket og begeistret over den fornyede interessen for stumfilmer og gjorde sett beste å hjelpe hvor hun kunne.

Minta Durfee døde i Woodland Hills, California ved Motion Picture Country Home i 1975. Hun led av en hjertelidelse.

## Filmografi (utvalg)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Intervju med Minta Durfee
* Finn en grav
*
Iwasaki Yatarō

**Iwasaki Yataro** (født 9. januar 1835 i Ali i provisen Tosa i Japan, død 7. februar 1885 i Tokyo) var en japansk forretningsmann og industriherre. Han var grunnleggeren av Mitsubishi-selskapet.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Iwasaki ble født inn i en bondefamilie fra Aki i Tosa-provinsen (nå i prefekturet Kochi). Han var barnebarnet til mannen som hadde solgt familiens status som samuraier for å kvitte seg med store krav om gjeld og lån. 

Mens Yataro bodde i Tokyo sosialiserte han med politiske aktivister samtidig som han studerte under den reformistiske professoren Yoshida Toyo, som påvirket ham med sine egne ideer om å åpne og utvikle en lukket nasjon gjennom industri og handel med andre land.
### Karriere
Snart opprettet Yataro et kontor i Nagasaki, der han var ansvarlig for handel med blant annet krydder, olje og papir. Samtidig hadde han ansvaret for kjøp av skip, våpen og ammunisjon. Etter Meijirestaurasjonen i 1868 ble hans handelsvirksomhet i Tokyo tvangsoppløst fordi hans holdninger ble ansett som fiendtlige. Iwasaki reiste deretter til Osaka der han leide seg handelsrettigheter og han var hovedgrunnlegger av Tsukumo Trading Company. Selskapet skiftet senere navn til Mitsubishi i 1873, og som i dag refererer til en stor gruppe japanske firmaer som alle er registrert under Mitsubishi-varemerket.

Selskapet tok offisielt navnet Mitsubishi i mars 1870 og Yatarō ble president for selskapet. I 1885 mistet Yatarō mye av sin kontroll over rederiet og dets virksomhet i kjølvannet av en lang politisk kamp i Japans transport-bransje. Selskapet måtte fusjonere med en gammel rival og forandret deretter navnet til Nippon Yusen (NYK Line).

Da Yatarō mistet sitt rederi, etablerte han andre bedrifter (blant annet innenfor bankvesenet, gruvedrift, aviser, transport og forsikring) som dannet grunnlaget for Mitsubishi-organisasjonen.

Iwasaki Yatarō var en visjonær forretningsmann, og han var flink til å dyrke sterke forretningsforbindelser som kunne komme til å hjelpe ham i fremtiden.

Yatarō døde av magekreft da han var 50 år gammel, i februar 1885, og han ble etter sin død etterfulgt i familiebedriften av sin bror, og senere hans sønn, Hisaya. Hans fjerde datter, Masako, var gift med baron Kijūrō Shidehara som var den 44. statsministeren i Japan.

## Referanser
Hayato Ikeda

**Hayato Ikeda** (født 3. desember 1899 i Takehara i Hiroshima, død 13. august 1965 i Tokyo) var en japansk politiker og statsminister fra 1960 til 1964.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Ikeda kom fra en familie med sakebryggere. Han tok eksamen fra det økonomiske fakultet ved Kyoto keiserlige universitet i 1925 og begynte deretter en karriere i finansdepartementet.

### Politiker
Ikeda var en av liberalerne som stiftet det liberale parti (LDP). Hans politiske kurs var preget av *Yoshida-skolen*. Etter å ha avansert til visefinansminister vant han en plass i det japanske parlamentets representanthus i de alminnelige valgene i januar 1949. 

Ikeda var Japans finansminister 1949– 2 og 1956 – 57. Årene 1952 – 53, samt 1959-60, var han handelsminister.

### Statsminister
Ikeda var statsminister i Japan fra den 19. juli 1960 til 9. november 1964. Under hans tid ble det innledet et allment pensjonssystem og en allmenn sykeforsikring. Videre ble det innført en lov til fordel for de bevegelseshemmedes sysselsetting ved hjelp av et særskilt kvotesystem.

Som statsminister gikk Ikeda inn for en *inntekts-fordoblingsplan* og en *politikk for tålmodiget og forsoning*, og han la stor vekt på økonomisk utvikling i Japan. Den ledende økonomihistorikeren Takafusa Nakamura har beskrevet ham som den enkeltperson som var viktigst for Japans raske vekst”.

Ikeda var blant de japanske representantene som signerte San Francisco-traktaten i 1951.

## Referanser
Desta Marie Beeder

**Desta Marie Beeder** (født 1988) er en norsk programleder og tidligere værmelder for StormGeo. Hun har vært programleder for *[[God morgen Norge]]* på TV 2 siden våren 2018.

Før hun startet i jobben som værmelder jobbet hun ett år andre steder i TV 2, først i kommunikasjonsavdelingen og så i plan- og avviklingsavdelingen. Hun tok over som værmelder etter Isabella Martinsen, og debuterte på TV 2 23. mars 2011.

30. november 2016 sluttet Beeder som væranker i kanalen, og begynte i TV 2s søsterselskap Vimond. Selskapet har kontorer i New York, og utvikler teknologien bak TV 2 Sumo, men Beeder ble boende i Bergen. Våren 2018 begynte hun som programleder i *God morgen Norge* og sommeren samme år var hun medprogramleder i *God sommer Norge*. I 2022 var hun programleder i det nystartede TV 2-programmet **. Hun har vært deltaker i første sesong av *[[Kompani Lauritzen]]* i 2020. Hun ble nominert til publikumsprisen under Gullruten 2022 for *God morgen Norge* og *Rydderevolusjonen*.

Beeder har etiopisk far og norsk mor. Hun har en bachelorgrad i medievitenskap fra Universitetet i Bergen. Hun giftet seg med Boris Klyve i mai 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Vanlig oldenborre

**Oldenborre** eller vanlig oldenborre (***Melolontha melolontha***) er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne billen har larver som lever på planterøtter, og flyr i varme sommerkvelder. Den kan være et alvorlig skadedyr lenger sør i Europa og finnes nord til Sør-Sverige. Kun ett eksemplar er funnet i Norge (Jessheim).

## Utseende

En ganske stor (20-30 millimeter), rødbrun, fint hårete skarabide. Arten ligner mye på kastanjeoldenborre (*Melolontha hippocastani*), men kan skilles fra denne på at pygidiet (den forlengte bakkroppsspissen) er tilspisset bakerst uten en knappaktig utvidelse. Dessuten er pronotum gjerne mørkere på farge enn hos kastanjeoldenborren. Hodet er noe bredere enn langt, overleppen (labrum) litt framskytende, innbuktet i midten. Fasettøynene er middels store og runde. Antennene er ganske ulike hos de to kjønnene: de ytre, bladatkige leddene er ganske lange hos hannen, mye kortere hos hunnen. Pronotum er mørkbrunt til svart, litt bredere enn langt, med rundede sider, noe utvidet bakerst. Scutellum er mørkt og ovalt. Dekkvingene er rødbrune, hver vinge med tre lengderibber. De dekker ikke det bakerste bakkroppsleddet, som er trukket ut til en spiss tagg (pygidium). Hvert bakkroppsledd har et trekantet, hvitt felt på siden rett under dekkvingen. Beina er rødbrune.

## Levevis
Larvene lever i jorden av planterøtter, og kan gjøre noe skade på jordbruksvekster og trær. De bruker tre-fire år på utviklingen. De voksne billene er aktive om skumringen i juni og kommer gjerne til lys.
## Skadedyr

Det er særlig larvene som gjør skade, de voksne billene spiser ganske store mengder blader fra løvtrær, men sjelden så mye at det blir alvorlige skade av det. Larvene lever i ganger 20 – 40&nbsp;cm nede i jorden. I tidligere tider kunne det av og til bli svært høye mengde av oldenborrelarver som førte til store avlingstap. Mange forskjellige tiltak ble prøvd for å bli kvitt dem, inkludert bannlysing av larvene i kirkene og belønning til barn som samlet dem inn i tusenvis. I dag er oldenborren ikke lenger noe problem fordi den har blitt bekjempet med kjemiske insektmidler, den er tvertimot blitt sjelden i noen områder.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det meste av Europa nordover til Sør-Sverige, men er aldri påtruffet i Norge. Den var tidligere svært vanlig, men er nå blitt forholdsvis sjelden i noen områder.

## Systematisk plassering

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
****** Slekten *[[Melolontha]]* O. F. Müller, 1764
******* vanlig oldenborre, *[[Melolontha melolontha]]* (Linnaeus, 1758)

## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr 

## Eksterne lenker
*
Perihelargument

**Perihelargumentet** er et av baneelementene som beskriver et legeme i bane rundt solen, som for eksempel en planet. Det er vinkelen mellom oppstigende knute og perihel, målt i baneplanet. Å legge den til lengden til oppstigende knute gir lengdegraden til perihel til dets bane rundt solen.

Et perihelargument på 0&nbsp;° betyr at legemet vil vær i perihel akkurat når den krysser ekliptikken fra sør til nord. Et perihelargument på 90&nbsp;° betyr at legemet vil være i perihel akkurat når den er lengst nord for ekliptikken.
Saint-Médard-en-Jalles

**Saint-Médard-en-Jalles** er en kommune i departementet Gironde i regionen Nouvelle-Aquitaine sørvest i Frankrike. Kommunen ligger vest-nordvest for Bordeaux, og er den femte største forstaden til byen.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Saint-Médard-en-Jalles***

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Alphonse Parfondry

**Alphonse Parfondry** (1896–1978) var en belgisk syklist som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Parfondry vant en olympisk sølvmedalje i sykling i OL 1924 i Paris. Han var med på det belgiske laget som kom på andreplass på 188&nbsp;km landevei bak Frankrike. De andre på laget var Henri Hoevenaers og Jean van den Bosch.

## OL-medaljer
*  1924  Paris - Sølv i sykling, 4000 meter forfølgelsesritt, lag  Belgia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fernand Saivé

**Ferdnand Saivé** (født 24. mai 1900, død 12. april 1981) var en belgisk syklist som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
 
Saivé vant en olympisk bronsemedalje i sykling under OL 1924 i Paris. Han var med på det belgiske laget som kom på tredjeplass på 4000 meter forfølgelsesritt bak Italia og Polen. De andre på laget var Jean van den Bosch, Henri Hoevenaers og Léonard Daghelinckx.

## OL-medaljer
*  1924  Paris - Bronse i sykling, 4000 meter forfølgelsesritt, lag  Belgia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nara (Japan)

:*For byen Nara: se [[Nara (by)]]*

**Nara** var hovedstaden i Japan fra 710 til 784. Byens historiske monumenter, buddhistiske templer, jinjaer og ruinene av det vakre imperialistiske palasset gir et viktig bilde av livet i den japanske hovedstaden på 700-tallet, en periode med både politiske og kulturelle forandringer.

## Liste over steder
}
| temple HossouHossō  buddhistisk tempel
| Nishinokyōchō 
| 
|-
| 
| temple RitsuRitsu buddhistisk tempel
| Gojōchō, Amagatsujiminamichō 
| 
|-
| Nara Palace Site －　
| palace imperialImperialistisk sted
| Sakichō, Hokkejichō, etc. 
| 
|-
| 
| Urskog
| Kasuganochō, Zōshichō, etc. 
|
|}

## Referanser
Verdt å vite

***Verdt å vite*** er et norsk populærvitenskapelig magasinprogram som ble sendt på NRK Radio fra 1979 til 2011. Programmet inneholdt intervjuer med forskere, reportasjer fra forskningsinstitusjoner og populærvitenskapelige kåserier, samt redaksjonelle forskningsnyheter. Programmet gikk alle hverdager på P2 og hadde en halv times varighet. I starten gikk programmet en gang i uken og varte i 20 minutter.

I 2000 ble programmet tildelt Forskningsrådets formidlingspris. I 2008 ble redaksjonen kåret til Årets Team i NRK, i 2005 fikk de Faktaavdelings ærespris. 

I  2011 ble programmet slått sammen med *[[Sånn er livet]]* til et nytt program kalt *[[Ekko (radioprogram)|Ekko]]*.

Første sending gikk mandag den 8. januar 1979.

## Redaksjon
* Guro Tarjem, marinbiolog, prosjekteder 2005-2010
* Espen Eggen, journalist
* Anne-Line Gjerde Nilsen
* Ivar Grydeland 
* Torkild Jemterud, studert matematikk og fysikk
* Anne Synnevåg, studert psykologi, fysiologi, gresk og kinesisk
* Hildrun Hope Rydsaa, produsent
*Nils R. Ringdal (1979)
*Steinar Brauteset (1979)
*Ole Martin Nymoen (1979)
*Per Torbo (1979)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Et program om ''Verdt å vite'', utlagt på NRK Radio
Georges Wambst

**Georges Wambst** (født 21. juli 1902, død 1. august 1988) var en fransk syklist som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Wambst ble olympisk mester i banesykling under OL 1924 i Paris. Han var med på det franske laget som vant 188&nbsp;km landevei foran Belgia og Sverige. De andre på laget var Armand Blanchonnet og René Hamel.

## OL-medaljer
*  1924  Paris - **Gull** i sykling, 188&nbsp;km landevei, lag  Frankrike

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Havkvinnen

**Havkvinnen** er en figur i inuittenes mytologi, hun hersker over alt som lever i havet, og inuittene må holde seg inne med henne for å ha fangstlykke. Hun er også kjent som *Sedna*, *Arnakuagsak*/*Arnaqquassaaq*, *Nerrivik* eller *Nuliajuk* i fortellinger fra de ulike delene av Grønland og Canada. 

Det finnes flere varianter av mytene om Havkvinnen, men et gjennomgående motiv er at hun en gang var en ordinær iniutpike, som enten ble utstøtt fra sin familie på grunn av ulydighet, ble ofret til havet for å stilne uvær, eller ble røvet. Gjennom forvandlinger som sjelden gjøres helt ut rede for, forvandles hun til herskerinnen over havet. Hun er den som beskytter alt levende i havet, og setter regler for inuittenes fangst. Dersom fangstmennene bryter disse tabuene blir Havkvinnen rasende, og holder fangstdyrene borte fra jegerne. Da må angakkoqen hensette seg i transe og reise ut på en magisk reise for å møte henne, blidgjøre henne, rette opp tabubruddene og gjenopprette balansen i verdensorden. 

Inuittenes mytologi har ingen egentlige guder, men Havkvinnen og Månemannen representerer kaoskreftene som inuittene har utviklet kultiske teknikker for å blidgjøre. 

## Oppkalling
Dvergplaneten 90377 Sedna, som ble oppdaget i 2003, er oppkalt etter henne.

## Tekster på norsk
* Legender om Havkvinnen er gjengitt på norsk i antologien *[[Inuit, myter og sagn fra Grønland]]*, 2006. 

## Eksterne lenker
* ''Sedna is the Inuit Goddess of the Sea'', fra en privat, kanadisk webside
* polarlife.ca: ''The Legend of Sedna the Sea Goddess'' (en annen kanadisk variant)
Kastanjeoldenborre

**Kastanjeoldenborre** (***Melolontha hippocastani***) er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne billen har larver som lever på planterøtter, og flyr i varme sommerkvelder. Den kan noen ganger gjøre noe skade i hager, men er ikke regnet som et særlig alvorlig skadedyr.

## Utseende

En ganske stor (22-26 millimeter), rødbrun, fint hårete skarabide. Arten ligner mye på vanlig oldenborre (*Melolontha melolontha*), men kan skilles fra denne på at pygidiet (den forlengte bakkroppsspissen) er knappaktig utvidet bakerst. Dessuten er pronotum gjerne lysere på farge enn hos oldenborren. Hodet er omtrent så langt som bredt, overleppen (labrum) litt framskytende, innbuktet i midten. Fasettøynene er middels store og runde. Antennene er ganske ulike hos de to kjønnene: de ytre, bladatkige leddene er ganske lange hos hannen, mye kortere hos hunnen. Pronotum er rødbrunt, litt bredere enn langt, med rundede sider, litt utvidet bakerst. Scutellum er mørkt og ovalt. Dekkvingene er rødbrune, hver vinge med tre lengderibber. De dekker ikke det bakerste bakkroppsleddet, som er trukket ut til en avrundet tagg (pygidium). Hvert bakkroppsledd har et trekantet, hvitt felt på siden rett under dekkvingen. Beina er rødbrune.

## Levevis
Denne arten finnes helst i og ved løvskog. Larvene lever i jorden av planterøtter. De bruker tre-fire år på utviklingen. De voksne billene er aktive om skumringen i juni og kommer gjerne til lys.

## Skadedyr
Arten er ikke et så betydelig skadedyr som vanlig oldenborre, blant annet fordi den primært holder til i skog og ikke på dyrket mark. Lokalt kan den likevel gjøre noe skade i hager.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det meste av Europa nordover til det sørlige Norge.

## Systematisk plassering

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
****** Slekten *[[Melolontha]]* O. F. Müller, 1764
******* kastanjeoldenborre, *Melolontha hippocastani* Fabricius, 1801

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr 

## Eksterne lenker
*
Polyphylla fullo

***Polyphylla fullo*** er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne billen har larver som lever på planterøtter, og flyr i varme sommerkvelder. Denne sjeldne arten lever i sandig furuskog og er utbredt i Europa nord til det sørlige Sverige.

## Utseende

En stor (25-36 millimeter), svart skarabide med kremhvite tegninger. Hannens antenner har meget store blader (lameller). Hodet er svart med hvite striper langs fasettøynenes innside, pronotum har tre hvite lengdestriper, dekkvingene et uregelmessig, hvitt mønster. Arten kan ikke forveksles med noen annen europeisk bille.

## Levevis
Denne arten finnes i furuskog på sandet jord. Larvene lever nede i jorda, utviklingen tar 3-4 år. De voksne billene eter furunåler.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Sør- og Mellom-Europa nord til det sørligste Sverige. Denne arten er sjelden nesten over alt og er fredet i flere europeiske land.

## Systematisk plassering

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
****** Slekten *[[Polyphylla]]* Harris, 1842
******* *Polyphylla fullo* (Linnaeus, 1758)

## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr 

## Eksterne lenker
*
Japans keiserhus

, også referert til som **Dynastiet Yamato**, består av de medlemmer av den regjerende keiserens utvidede familie som utfører offisielle og offentlige tjenester. Under den nåværende grunnloven er keiseren symbolet for staten og folkets samhold. Andre medlemmer av keiserfamilien utfører seremonielle og sosiale oppgaver, men har ingen roller i saker som gjelder staten. Keiserens plikter går videre nedover linjen til barn og deres barnebarn og så videre.

Det japanske monarkiet er det eldste kontinuerlig arvelige monarki i verden som fortsatt eksisterer. Det keiserlige huset anerkjenner 126 legitime monarker siden tiltredelsen av keiser Jimmu (tradisjonelt datert til 11. februar 660 f.Kr.), inkludert den regjerende keiser, Naruhito.

## Se også

* Japans keiser

### Relaterte termer
* Shinnōke
**Fushimi
***Ōke
**Katsura
**Arisugawa
**Kan'in

## Referanser


## Eksterne lenker
* The official website of the Imperial Household Agency
* Japan Zone | The Imperial Family
Libourne

**Libourne** er en kommune i departementet Gironde i regionen Nouvelle-Aquitaine sørvest i Frankrike. Kommunen er underprefektur i Gironde.

## Geografi
Elva Isle flyter sammen med Dordogne her.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Libourne***

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Filmåret 1880

**Filmåret 1880** er en oversikt over hendelser og filmpersonligheter i 1880.

## Hendelser
* Amerikanske George Eastman begynner kommersiell fremstilling av tørrplater for fotografi.
* Eadweard Muybridge avholder en offentlig demonstrasjon av sin zoopraxiskop, en Laterna Magica utstyrt med en roterende plate med kunstnerens sine gjengivelser av Muybridges kronofotografiske sekvenser. Den ble brukt som et demonstrasjonsapparatur av Muybridge i hans illustrerte forelesninger (originalen er bevart i museet i Kingston upon Thames i England).

## Referanser
Leve – Landsforeningen for etterlatte ved selvmord

**Leve – Landsforeningen for etterlatte ved selvmord** er en norsk interesseorganisasjon. Foreningens formål er å støtte etterlatte og berørte ved selvmord og å bidra til å forebygge selvmord gjennom åpenhet, opplysningsvirksomhet og politisk arbeid. 

Organisasjonen ble stiftet 8. desember 1999 og har ca. 1500 medlemmer (2020). Organisasjonen har sitt sekretariat i Oslo og fylkeslag i alle landets fylker. Styreleder er Petter Eide og generalsekretær er Knut Harald Ulland.

Unge LEVE er ungdomsdelen av organisasjonen, for aldersgruppen 15–35 år.

## Eksterne lenker
* 
* NSSF – Nasjonalt senter for selvmordsforskning og -forebygging
* RVTS – Regionalt ressurssenter om vold, traumatisk stress og selvmordsforebygging
* VIVAT – Selvmordsforebygging
Erobringen av Abu Musa

**Erobringen av Abu Musa** var en militær konfrontasjon mellom Iran og Sharjah som fant sted den 30. november 1971 da den iranske marinen beleiret øyene Abu Musa, Store Tunb og Lille Tunb. Øyene var omstridt mellom Sharjah-emiratet og Iran. Når britene trakk seg ut fra Sharjah og oppgav protektoratet så iranerne sitt snitt til å erobre de omstridte øyene med militær makt.

## Bakgrunn
Abu Musa hadde vært en del av Iran fra antikken til det tidlige 1900-tallet. Tunb-øyene hadde vært under kontroll av en rekke lokale kongeriker før de ble invadert av Portugal i 1507. Portugiserne okkuperte øyene inntil 1611, da de ble kastet ut av Abbas I av Persia. Øyene ble okkupert av Storbritannia den 7. juni 1921, og ble plassert under administrasjon av Sharjah-emiratet. I 1971, kort tid før slutten på det britiske protektoratet og opprettelsen av De forente arabiske emirater, ble øyene plassert under delt administrasjon mellom Sharjah og Iran gjennom en diplomatisk avtale. En dag senere, den 30. november, invaderte Iran øyene og tok kontroll over dem med militære midler.

## Operasjonen
Den iranske marinen møtte liten motstand fra den lille politistyrken Sharjah-emiratet hadde utstasjonert der. Iranerne var blitt instruert til å ikke åpne ild, og de første skuddene skal angivelig ha kommet fra den arabiske motstandsstyrken. Tre iranske soldater ble drept og en ble skadet. Likevel gikk det ikke lang tid før øyene var under full iransk kontroll. Noen kilder hevder at den sivile arabiske befolkningen ble forvist fra øyene, mens andre kilder hevder øyene allerede var ubefolket.

## I senere tid
I de påfølgende årene etter invasjonen forble saken årsak til en anspent stemning mellom arabiske stater og Iran. Forhandlinger mellom Emiratene og Iran i 1992 mislyktes, og Emiratene har gjort forsøk på å bringe saken til internasjonale domstoler. Teheran hevder Irans rett på øyene er udiskutabel, og at øyene alltid har tilhørt Iran. Emiratene argumenterer med at øyene var kontrollert av arabiske sjeiker gjennom 1900-tallet. I 1980 brakte Emiratene kravet sitt fram for FN. I 1992 styrket Iran sin kontroll ved å kaste ut utenlandske arbeidere. Under Iran-Irak-krigen var ett av Saddam Husseins mål å erobre øyene, noe han mislyktes i.

## Se også
* Liste over kriger Iran har deltatt i

## Referanser
Hozumi Nobushige

**Hozumi Nobushige** (født 23. august 1856 i Uwajima Domain (i dagens Ehime Prefektur), død 7. april 1926) var en japansk politiker og jurist i meijiperioden. 

Hozumi ble uteksaminert fra Kaisei Gakko, (forløperen til det keiserlige universitetet i Tokyo), og han studerte i utlandet fra 1876 til 1881. Han reiste først til Storbritannia, hvor han studerte ved University of London og han fikk konsesjon som advokat. Han reiste deretter til Tyskland, der han blant annet studerte ved Humboldt-universitetet som ligger i Berlin. 

Da han returnerte til Japan etter studieoppholdet i utlandet, aksepterte han en stilling som professor i rettsvitenskap og komparativ rett ved det keiserlige universitetet i Tokyo. Sammen med en gruppe andre advokater, var han en av grunnleggerne av den engelske juridiske skolen som er forløperen til Chuo University, i 1885.

I 1888 ble han tildelt den første doktorgraden i juss i Japan. En av hans mest dyktig studenter var Kijūrō Shidehara.

Hozumi ble adlet til baron i 1915. Han ble posthumt hedret med å få portrettet sitt på et frimerke i 1998. Han var far til Hozumi Shigeto og han var broren til den konstitusjonelle eksperten Hozumi Yatsuka. Han døde i 1926, i en alder av 70 år.

## Referanser
Hageoldenborre

**Hageoldenborre** (*Phyllopertha horticola*) er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne billen har larver som lever på planterøtter, og flyr om dagen om sommeren, da de besøker blomster. Den er vanlig i Sør-Norge.

## Utseende
En ganske liten (8–11 millimeter), middels slank, metallisk farget skarabide. Hode, pronotum og bein er svarte med en litt matt, grønnlig metallglans. Antennene og dekkvingene er rødbrune, ofte mørkere. Kroppen er kledt med mørke, oppstående hår.

## Levevis
Larvene lever i jorda der de spiser røtter av gress og urter. De kan være ganske tallrike, men er så små at de sjelden gjør betydelig skade. De voksne billene er dagaktive og besøker gjerne blomster, de spiser også blader av busker og løvtrær.

## Utbredelse
Arten er utbredt over hele Europa og finnes også i det nordlige Asia. I Norge er den vanlig over det meste av landet.

## Systematisk plassering

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien praktskarabider, Rutelinae MacLeay, 1819
****** Slekten *[[Phyllopertha]]* Stephens, 1830
******* hageoldenborre, *Phyllopertha horticola* (Linnaeus, 1758)

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr 

## Eksterne lenker
* 
* Hageoldenborre - artikkel fra forskning.no 19.6.14
Erik Bohlin

**Erik Viktor Bohlin** (født 1. juni 1897 i Orsa, død 8. juni 1977 i Orsa) var en svensk syklist som deltok under i de olympiske leker 1924 i Paris.
 
Bohlin vant en olympisk bronsemedalje i sykkel under OL 1924 i Paris. Han var med på det svenske laget som kom på tredjeplass lagkonkurransen over 188 kilometer landevei bak Frankrike. De andre på laget var Ragnar Malm og Gunnar Sköld.

## OL-medaljer
*  1924  Paris - Bronse i sykling, lagkonkurranse  Sverige

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Takeo Hirose

**Takeo Hirose** (1868–1904) var offiser i den keiserlige japanske marinen. 

Hiroses mange uselviske offer under den russisk-japanske krig i 1904-05 opphøyet ham til status som guddommeliggjort nasjonalhelt i hjemlandet. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Hirose studerte ved den keiserlige japanske marine-akademiet i Etajima, og derfra ble han uteksaminert i 1889. Hans far Hirose Shigetake var dommer, og storebroren Hirose Katsuhiko ble kontreadmiral.

### Tjeneste i den japanske flåte
Han tjenestegjorde senere ombord i det pansrede krigsskipet Fuso. Under den første sino-japanske krig var det i kamp under slaget ved Yalu-elven den 17. september 1894. 

Hirose var en nær venn av general og politiker Tanaka Giichi som var utstasjonert i Russland på samme tid som ham.

### I Europa
I 1897 ble Hirose sendt for å studere i Russland frem til 1899 og han var militærattaché i St. Petersburg frem til 1902. I hans tid som militærattaché reiste han til Europa og besøkte blant annet Tyskland, Frankrike og Storbritannia. Han ble forfremmet til kommandør i 1900. 

### Den russisk-japanske krig
Da Japan gikk til krig mot Russland og startet den russisk-japanske krig i 1904, tjente Hirose ombord på slagskipet Asahi som torpedooffiser. Under slaget ved  Port Arthur meldte han seg frivillig til kommandoeb på *Fukui maru*, et gamme lasteskip som ble brukt som blokkskip under det andre mislykkede forsøket på å blokkere innseilingen til Port Arthur om natten 26. mars. Idet skipet var i ferd med å nå skipskanalen ble det truffet av russisk kystartilleri og eksploderte. Hirose ble dødelig såret mens han lette etter overlevende, og gikk ned med skipet.

Hans heroisme førte til at han porthumt ble promomert til en guddommelig tittel, « krigsgud » (軍神 *gunshin*), og en shinto-helligdom ble etablert til hans ihukommelse og ære Taketa i prefekturet Ōita. En stadtue av ham ble oppsatt forqan jernbanestasjonen i Manseibashi.

## Litteratur
*Connaughton, R.M (1988). *The War of the Rising Sun and the Tumbling Bear—A Military History of the Russo-Japanese War 1904–5*, London, .
*Jukes, Geoffry. *The Russo-Japanese War 1904–1905*.  Osprey Essential Histories. (2002).  .
*
Humlebille

**Humlebille** (***Trichius fasciatus***) er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne billen ligner på en humle og trolig får den en viss beskyttelse ved dette (jf. mimikry). Den er vanlig over hele Norge.

## Utseende
En middelsstor (9-12 millimeter), kraftig skarabide med lange bein. Hode, pronotum og bakkroppsspissen er tett kledt med fine hår som varierer i farge fra kremhvite til oransje. Hodet er litt lengre enn bredt, fasettøynene små, runde og utstående. Pronotum er klokkeformet sett ovenfra. Dekkvingene er brede, og dekker ikke det siste bakkroppsleddet, med svart grunnfarge og gule tegninger som varierer fra isolerte flekker til at den gule fargen dominerer. Dette gir billen en vag likhet med en humle, men atferden er ganske ulik. Beina er svarte og ganske lange.

## Levevis
Larvene lever i morken ved av løvtrær, særlig bjørk. De voksne billene er dagaktive og finnes gjerne på blomstene av skjermplanter og andre åpne blomster. De er aktive, men noe trege flygere.

## Utbredelse
Arten er utbredt over hele Europa og finnes også i det nordlige Asia. I Norge er den vanlig over hele landet.

## Systematisk plassering

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
***** Underfamilien Trichiinae Fleming, 1821
****** Slekten *[[Trichius]]* Fabricius, 1787
******* humlebille, *Trichius fasciatus* (Linnaeus, 1758)

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr 

## Eksterne lenker
*
Høgskolelærer

**Universitet og høgskolelærer** er en undervisningsstilling på laveste nivå, rett under Universitet og høgskolelektor. Enhver person (f.eks gruppelærer) med relevant eksamen på lavere nivå eller tilsvarende, undervisning eller yrkeserfaring, norsk språk kompetanse (tilsvarende B2), samt pedagogiks kompetanse (kan være uformell), kan undervise i et slikt emne, jf. Universitets- og høyskoleforskriften §3-2.

Til forskjell fra professor, førsteamanuensis, dosent, og førstelektor, så trengs det ikke noen formell pedagogikk utdannelse; pedagogikk utdannelsen kan gis på en uformell måte, jf. Universitets- og høyskoleforskriften §3-8.

## Se også
* Lærer
* Undervisning

## Referanser
Lormont

**Lormont** er en kommune i departementet Gironde i regionen Nouvelle-Aquitaine sørvest i Frankrike. Lormont ligger nordøst for Bordeaux, og er en forstad til denne. Innbyggerne i kommunen kalles for *Lormontais* (m) og *Lormontaises* (f).

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Lormont***

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Dax (Landes)

**Dax** er en kommune i departementet Landes i regionen Nouvelle-Aquitaine sørvest i Frankrike. Dax er underprefektur i Landes.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Dax (Landes)***

## Referanser
* Kommunedata fra INSEE


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Filmåret 1881

**Filmåret 1881** er en oversikt over hendelser og filmpersonligheter i 1881.

__TOC__

## Hendelser
*1. januar – Den amerikanske oppfinneren George Eastman grunnlegger Eastman Dry Plate Company.

## Referanser
Hårgullbasse

**Hårgullbasse** (*Cetonia aurata*) er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne metallisk fargede billen er vanlig over det meste av Norge. Et særtrekk er at den kan fly uten å åpne dekkvingene.

## Utseende
En middelsstor (14-20 millimeter), glinsende metallisk bille. Kroppen er nokså jevnbred og litt flat. Fargen er grønnlig til gyllent metallglinsende. Den kan forveksles med Maurgullbasse *Protaetia metallica*, men er mindre og friskere i fargen enn denne, og med *[[Praktgullbasse]]*, som den har en annen kroppsform enn. Hodet er flatt og firkantet, litt innbuktet foran. Antennene er ganske korte og mørke. Pronotum er nesten halvsirkelformet sett ovenfra, scutellum er ganske stor og avrundet trekantet. Dekkvingene er litt flate, med to vage lengderibber. På sidene foran er den en innbuktning som gjør at billen kan folde ut flyvingene og fly uten å åpne dekkvingene. Det bakerste bakkroppsleddet blir ikke dekket av dekkvingene, en nesten loddrett ryggplate synes bak dem. Beina er temmelig korte.

## Levevis

Larvene lever i mulden som samler seg inne i hule trær, eller også i jorden. De voksne billene er dagaktive og finnes gjerne på blomstene av skjermplanter og andre åpne blomster. De sitter mest i ro, men flyr også godt.

## Utbredelse
Arten er utbredt over hele Europa og finnes også i det nordlige Asia. I Norge er den vanlig over det meste av landet bortsett fra på fjellet.

## Systematisk plassering

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
***** Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821 
****** Slekten *[[Cetonia]]* Fabricius, 1775
******* hårgullbasse, *C. aurata* (Linnaeus, 1758)

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr 

## Eksterne lenker
*
Praktgullbasse

**Praktgullbasse** *Gnorimus nobilis* er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Denne metallisk fargede billen finnes bare i den sørøstlige delen av Norge.

## Utseende
En ganske stor (15-18 millimeter), kraftig, mørk skarabide, vanligvis med metallisk glans. Arten er ganske variabel i fargen. Eksemplarer med tydelig metallglans ligner overflatisk på gullbasser (*Cetonia*) som de ofte finnes sammen med, men har en annen kroppsform, pronotum er tydelig smalere enn dekkvingene. Hodet er firkantet, flatt med små fasettøyne. Pronotum er omtrent så langt som bredt, med rundede sider. Dekkvingene er mye bredere enn pronotum, med en ujevn overflate, oftest med noen hvitaktige tverrflekker. De to bakerste bakkroppsleddene er ikke dekket av dekkvingene. Beina er forholdsvis lange.

## Levevis
Larvene lever i mulden som samler seg inne i hule trær. De voksne billene er dagaktive og finnes gjerne på blomstene av skjermplanter og andre åpne blomster. De er aktive, men noe trege flygere.

## Utbredelse
Arten er utbredt over hele Europa og finnes også i det nordlige Asia. I Norge finnes den bare ved Oslofjorden, der den imidlertid er forholdsvis vanlig.

## Systematisk plassering

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
***** Underfamilien Trichiinae Fleming, 1821
****** Slekten *[[Gnorimus]]* Lepeletier & Audinet-Serville, 1828
******* **Praktgullbasse** *Gnorimus nobilis* (Linnaeus, 1758)

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr 

## Eksterne lenker
*
Filmåret 1882

**Filmåret 1882** er en oversikt over hendelser og filmpersonligheter i 1882.

__TOC__

## Hendelser
*Den amerikanske oppfinneren George Eastman begynner eksperimentering med nye typer av fotografisk film sammen med sin ansatte assistent William Walker.
* Den franske fysiologen Étienne-Jules Marey finner opp et kronofotografisk våpen, et kamera formet som en rifle som fotograferer tolv etterløpende bilder hvert sekund.
Dhofar-opprøret

**Dhofar-opprøret** (arabisk: ثورة ظفار) fant sted i Dhofar-provinsen i Oman mellom 1962 og 1975. Oman mottok støtte fra andre land, og gikk til slutt seirende ut av konflikten. Krigen førte også til en omfattende modernisering av Oman.

## Bakgrunn
I 1962 var Oman et av de minst utviklede landene i Midtøsten. Sultan Said bin Taimur hadde forbudt nesten alle former for utvikling fra det 20. århundre, og var avhengig av britisk støtte for at staten i det hele tatt skulle fungere. Dhofar var på sin side avhengig av Oman, og var på den tiden under stor økonomisk utvikling. I tillegg snakket befolkningen i provinsen en annen arabisk dialekt enn folk nord i Oman, og var stilt ovenfor strengere behandling enn omanere ellers. Dhofar er også en langt mer fruktbar provins enn resten av landet. Som følge av dette tydelige skillet, begynte enkelte å se på tilhørigheten til Oman som et hinder for utviklingen.

## Opprøret
I 1962 ble Dhofars frigjøringsfront (DLF) opprettet av Mussalim bin Nafl. Organisasjonen anskaffet våpen fra Saudi-Arabia, som allerede hadde et spent forhold til Oman. I desember det samme året utførte geriljaen sabotasjeaksjoner mot den britiske flybasen i Salalah og gikk til bakholdsangrep på trailere som fraktet utstyr for oljeindustrien. Imidlertid ble geriljaen like etterpå trukket ut, og sendt til Irak for å få mer trening i geriljataktikker. Fra 1964 begynte geriljaen å utføre målrettede angrep mot oljeindustrien og den omanske regjeringa. Mange geriljakrigere var desertører fra den omanske hæren.

Sultanen var avhengig av «Dhofar-styrken», en lokal irregulær styrke på kun 60 mann, for å kunne ivareta kontroll over regionen. I april 1966 ble sultanen forsøkt drept av nettopp denne styrken. Denne hendelsen forandret konfliktens natur. Sultanen forlot palasset sitt, og ble aldri mer sett offentlig. Dette førte til rykter om at britene var de egentlige styrerne av landet, og at sultanen kun fungerte som en nikkedukke.

Sultanen startet en storstilt offensiv mot opprørerne, stikk i strid med hva hans britiske rådgivere rådet ham. Dette resulterte i omfattende ødeleggelser i provinsen, hvor oljebrønner ble ødelagt og hele landsbyer ble brent ned. Det ble også rapportert hard lokal motstand mot offensiven.

Etterhvert som konflikten fortsatte, ble det tilbudt amnesti for opprørere som overgav seg, og enkelte ble også tilbudt en pengebonus dersom de tok med seg våpnene sine.

Etter Operasjon Jaguar i oktober 1971 begynte omanerne for alvor å vinne terreng, og etter harde kamper sikret regjeringsstyrkene kontroll over en enklave ved Jebel Samhan hvorfra de kunne ekspandere. En avsluttende offensiv i 1975 var svært vellykket, og konflikten ble erklært over i 1976, selv om isolerte trefninger fant sted helt frem til 1979.