open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kvartær

**Kvartær** er den geologiske perioden vi lever i. Epokene som kvartær blir delt i, er *[[pleistocen]]* (fra 2,588 millioner år siden til  år siden) og *[[holocen]]* (fra  år siden). 

Navnet kvartær ble skapt på 1700-tallet av Giovanni Arduino, som mente at jordas historie omfattet fire perioder, der kvartær var den fjerde. Navnene på de to første periodene, primær og sekundær, ble aldri mye brukt. Perioden før kvartær ble kalt tertiær, og dette navnet var lenge i bruk, men er nå erstattet av paleogen og neogen. Grensen mellom tertiær og kvartær har vært noe ulikt plassert, men er ofte blitt satt til omkring 2,5–1,8&nbsp;millioner&nbsp;år før nåtid. På den tiden inntraff de første istidene med store kontinentale isskjold på midlere breddegrader (45°&ndash;70°N). Temperaturen i verdenshavene sank, og det skjedde store forandringer i både marine og kontinentale økosystemer. Kvartærtiden har vært preget av en rekke istider (30&ndash;40) med mellomliggende mellomistider. Avstanden mellom istidene har gjennomsnittlig vært ca. &nbsp;år. Siden jorden har vært en isfri planet gjennom det meste av sin historie, har kvartærtiden utgjort en unntakstilstand.

Kvartærgeologi betegner faget som studerer prosessene som formet jordoverflaten i kvartærtiden. Noen forskere har foreslått en tredje epoke i kvartær, *[[antropocen]]*, som omfatter tiden etter at menneskenes påvirkning på geologi og økosystemer ble sterk. Denne epoken er ikke anerkjent av internasjonale organisasjoner.

I 2004 bestemte Den internasjonale kommisjon for stratigrafi at inndelingen av jordens nytid i tertiær og kvartær skulle erstattes med en inndeling i paleogen og neogen. Pleistocen og holocen inngikk som to av fire epoker i neogen. Grunnen til å gi opp kvartær som periode, var at starttidspunktet ikke kunne defineres klart. I 2009 bestemte Den internasjonale stratigrafiske kommisjon at kvartær igjen skulle regnes som en egen periode og at grensen mellom neogen (pliocen) og kvartær (pleistocen) skulle settes ved 2,588 millioner år siden og ikke ved 1,805 millioner år, som tidligere ble brukt. Den tidligere grensen var satt ut fra tidspunktet da kaldtvannsmuslinger første gang dukket opp i Middelhavet, mens den nye grensen stemmer bedre med tidspunktet for de første omfattende isdannelsene på den nordlige halvkule.

## Kilder
*
*
Karbon (andre betydninger)

**Karbon** kan ha ulike betydninger:

* Karbon, grunnstoff
** Aktivt kull, også kalt aktivt karbon, et karbonprodukt
** Karbondatering, en metode for absolutt datering av organisk materiale
** Karbonfiber, et syntetisk materiale
* Karbon (geologi), oldtidsperiode

Personer
* Denise Karbon, italiensk alpinist
Þingvallavatn

**Þingvallavatn** er den største naturlige innsjøen på Island med sine 83,7&nbsp;km². Sjøen er rik på vegetasjon og dyreliv på tross av det kalde vannet. Fra Þingvallavatn renner elven Sog som er den største kildevannselven på Island. Denne løper ut i Hvítá og sammen danner de Ölfusá. På sitt dypeste er innsjøen 114 m dyp, og overflaten ligger ca. 100 meter over havet. Innsjøen er en del av Þingvellir nasjonalpark.

## Vannkvalitet
Rundt ni tideler av vannet kommer fra kilder og sprekker under vannet eller ved strandkanten, noe av dette kommer helt fra Langjökull. De nye lavastrømmene sørger for at det er mye mineraler i vannet, og dette er en av de viktigste årsakene til innsjøens store økosystem.

## Fisker
I Þingvallavatn finner man tre slag fisk, to slag av ørret og ett slag av stingsild. Vannet er også det eneste i verden som har fire underarter av røye. Men på toppen av næringskjeden i Þingvallavatn finner man brun ørret, som kan veie opptil 14 kilo. De forskjellige artene har utviklet seg over en relativt kort periode (10000 år), og har tilpasset seg til de spesielle forholdene innsjøen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Trondhjems amt

**Trondhjems amt** var fra 1687 til 24. september 1804 et norsk amt. Trondhjems amt ble i 1804 delt i Søndre Trondhjems amt og Nordre Trondhjems amt.

Trondhjems amt tilsvarer i dag Trøndelag fylke

## Fogderier på 1700-tallet

*Fosen
*Ørke- og Guldal
*Strinde og Sælbo
*Stør- og Værdalen
*Inderøen
*Numedal

## Amtsdelingen 1804

Ifølge folketellingen i 1801 var Trondhjems amt det folkerikeste i Norge, og amtmannen klaget over at det var for stort og vanskelig å administrere. Det er en forståelig klage på en tid da det nesten ikke fantes veier som var kjørbare med vogn. Det meste av kommunikasjonen måtte foregå med postrytter eller med båt. Alt dette sammen med en del andre faktorer medførte at det ble besluttet å dele det store amtet. Ved kongelig resolusjon 24. september 1804 ble det delt i Søndre Trondhjems amt og Nordre Trondhjems amt.

::**''Kongelig Resolution** at Trondhjems Amt skal deles i 2 Amter, saaledes at Ørke- og Guldals, Strinde og Sælbo, samt Fosens Fogderier udgjøre eet Amt, under Navn af Søndre Trondhjems Amt, samt Stør- og Værdalens, Inderøens og Numedals Fogderier eet Amt, under Navn af Nordre Trondhjems Amt, som faaer sin egen Amtmand, der skale boe i Værdalen, men hiint at forenes med Trondhjems Stiftamtmands Embede.''

## Se også
* Liste over Sør-Trøndelags fylkesmenn

## Referanser
Midtre Namdal samkommune

**Midtre Namdal** var en samkommune bestående av Namsos, Overhalla, Namdalseid og Fosnes kommuner i Trøndelag. Samkommunen hadde til sammen 19&nbsp;173 innbyggere per 1. januar 2019. Samkommunen ble etablert som et fireårig forsøk den 9. september 2009. Samkommunen organiserte fellestjenester som barnevern, kommuneoverlege, legevakt, miljø- og landbruksforvaltning, NAV-kontor, skatteoppkrever, næringsutvikling og tiltak knyttet til Samhandlingsreformen. Forløperen Midtre Namdal regionråd omfattet også Flatanger kommune.

Som et ledd i kommunereformen foreslo Erna Solbergs regjering å oppheve Midtre Namdal samkommune og Innherred samkommune innen 1. januar 2020. Reformen medførte også en sammenslåing av kommunene Namsos, Namdalseid og Fosnes med virkning fra 1. januar 2020. Etter kommunereformen i 2020 var antallet kommuner i Namdalen redusert fra 13 til 10, og de fire i samkommunen redusert til to. De tre interkommunale samarbeidene Ytre Namdal regionråd, Midtre Namdal samkommune og Indre Namdal regionråd ble slått sammen til Namdal regionråd.
__NOTOC__
## Kommuner

## Politikk
Samkommunens øverste organ er samkommunestyret, som består av representanter valgt av kommunestyrene i de respektive kommunene. Samkommunestyret har 5 representanter fra Overhalla, 3 fra Fosnes, 4 fra Namdalseid og 11 fra Namsos. Ordførervervet i samkommunen rullerer mellom kommunene:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Devon (andre betydninger)

**Devon** kan vise til:

*Devon; grevskap i England
*Devon (geologi); geologisk periode
*Devon, Pennsylvania; tettsted i USA
*Devon og South Devon; kvegraser
*Devon rex; katterase
* Devon Island; øy i Canada
Barbican stasjon

**Barbican stasjon** er en jernbane- og undergrunnsstasjon i City of London, i Londons kollektivsone 1. Den et opprinnelig *Aldersgate Street*, som så ble endret til *Aldersgate and Barbican* før den fikk sitt nåværende navn. Navnet kommer fra Barbican Centre, et stort kulturkompleks ved siden av stasjonen og del av et stort bygningskompleks med samme navn.

Barbican betjener undergrunnslinjene Circle, Hammersmith & City og Metropolitan. 

Billetthallen er fra 1990-årene, mens plattformene er betydelig eldre. Det står fortsatt stolper der som ble brukt til å holde glasstak over alle de fire plattformene, men selve takene ble fjernet i 1950-årene. 

Fra vestenden av plattformene kan man se tunneler som leder til det kompliserte tunnelnettet som tidligere ble brukt til kjøttransport til Smithfieldmarkedet. Under markedet lå det en nokså stor godsstasjon. 

Rett innenfor billettsperrene er det et oppslag, laget av stasjonens stab, som i bilder og tekst forteller om stasjonens historie. 

|}

## Eksterne lenker
Barbican Underground Station Transport for London (Engelsk)
Antonio Stradivari

**Antonio Giacomo Stradivari** (1644–1737) var en italiensk fiolinbyggemester, sannsynligvis historiens mest betydingsfulle instrumentmaker. Et instrument fra ham kalles en *[[stradivarius]]*.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Antonio Stradivari antas å ha blitt født i 1644 i Cremona.  Det er ikke sikkert hvor han lærte seg sitt håndverk. Men allere hans første arbeider oppviser et stort talent.

Noen antar at Stradivari var elev av Nicola Amati i årene 1666 til 1679. Amati var barnebarn av den store fiolinbygger Andrea Amati. Til grunn for antagelsen an gis ordlyden i en etikett på det tidligste kjente Stradivari-arbeide: «Laget av Antonio Stradivari fra Cremona, elev av Nicolo Amati, 1666». Men dette er også den eneste (bevarte) seddel hvor han betegner seg slik.

Andre teorier går ut på at Stradivari tidligere kan ha vært utdannet til finsnekker, noe som kunne forklare de overordentlig utsøkte forsiringer på hans instrumenter. Opptegnelser fra en folketelling viser at han fra 1667 til 1680 bodde i et hus som tilhørte treskjæreren og kunstsnekkeren Francesco Pescaroli.

### Karriere
I 1680 startet Stradivari opp for seg selv med et verksted på *Piazza San Domenico* i den norditalienske byen Cremona. I begynnelsen laget han modeller av sin mesters instrumenter, men bygget også varianter av disse og eksprimenterte med forskjellige tretykkelser og ulike typer lakk.

I ettertid anses hans beste instrumenter å være fra mellom 1698 og 1725. Instrumenter som er signert etter 1730 kan sønnene Omobono og Francesco ha medvirket på. Man regner med at Stradivari bygde ca. 1100 fioliner, bratsjer, celli, noen gitarer og en harpe.  Totalt er rundt 650 instrumenter bevart, hvorav bare 60 celloer.

De mest kjente instrumentene har individuelle navn, ofte etter berømte musikere som eide eller trakterte dem. Et eksempel er Ole Bull fra 1687, som i dag eies av Smithsonian Institution i USA. Den høyeste prisen som er blitt betalt for en Stradivarius (eller noe annet instrument) ved offentlig auksjon, er den godt bevarte fiolinen *[[Lady Blunt (fiolin)|«Lady Blunt»]]* som 20. juni 2011 ble solgt for 10 millioner pund, tilsvarende 88,6 millioner kroner. Dette er over fire ganger mer enn den tidligere auksjonsrekorden for en Stradivarius.

Stradivari arbeidet etter hvert sammen med sønnene Francesco (1671–1743) og Omobono (1679–1742). De har antagelig vært delaktige i store deler av den senere produksjonen samt at de laget instrumenter helt på egen hånd. Produksjonen tatt i betraktning er det mulig det har vært flere ansatte i verkstedet, men det er usikkert hvem.

Antonio Stradivari er også kjent under den latiniserte navneversjonen *Antonius Stradivarius* fordi det var under det navnet han signerte instrumentene.

## Se også
* Blackbird (fiolin)
* Lady Blunt (fiolin)

## Fotnoter

## Referanser
Farringdon stasjon

**Farringdon stasjon** er en jernbane- og undergrunnsstasjon i London. Den ligger i Farringdon, i bydelen Islington rett nord for City of London. Stasjonen er i kollektivsone 1.

Den betjener undergrunnslinjene Circle, Hammersmith & City og Metropolitan, samt Thameslink-togene mellom Brighton og Bedford og mellom Luton og Sutton. Førstnevnte rute stopper blant annet ved London Gatwick Airport. 

## Historie
Stasjonen ble åpnet 10. januar 1863 som endestasjon på *Metropolitan Railway*, som var verdens første undergrunnsbane og som etterhvert ble til Metropolitanlinjen. Den het opprinnelig *Farringdon Street*, og lå like ved dagens bygning. Linjen gikk fra Farringdon til Paddington, over en avstand på ca. 6 km. Den ble flyttet til det nåværende stedet allerede 23. desember 1865, i forbindelse med utvidelsen av Metropolitan Railway til Moorgate. 26. januar 1922 fikk den navnet *Farringdon and High Holborn*, og 21. april 1936 fikk den sitt nåværende navn. 

Stasjonsbygningen er fra begynnelsen av det 20. århundre, og er et godt bevart eksempel på Londonundergrunnens arkitektur fra denne perioden. Den har beholdt de opprinnelig skiltene, til tross for at disse forteller at stasjonen heter Farringdon and High Holborn. På utsiden står det også et skilt om at det er et *Parcel office* (pakkekontor), noe som er en levning fra tiden hvor Metropolitan Railway forsøkte å bli den ledende transporttjenesten innen London. 

## Fremtid
To store jernbaneprosjekter i Stor-London involverer Farringdon stasjon. Crossrail er en ny jernbanelinje som bygges under det sentrale London. I tillegg utbedres den eksisterende Thameslink-linjen. Når disse prosjektene står ferdig i 2018 vil Farringdon være den eneste stasjonen som tilbyr overgang mellom disse to henholdsvis øst/vest- og nord/sør-gående linjene. Stasjonen er under ombygging for å kunne takle de økte passasjertallene.

|}

## Eksterne lenker
* Farringdon station Jernbane (Engelsk)
* Farringdon bus/tube Transport for London (Engelsk)
Avstalinisering

**Avstalinisering** betegner den prosessen som ble gjennomført i Sovjetunionen etter diktatoren Josef Stalins død i 1953.

Straks Stalin døde, ble det gitt amnesti til mange politiske fanger, straffeloven ble håndhevet mildere, og utenlandske krigsfanger ble stort sett repatriert.

I forbindelse med det sovjetiske kommunistpartiets 20. partikongress i 1956 tok førstesekretær Nikita Khrusjtsjov et kraftig oppgjør med stalinismen i en historisk tale: Stalin hadde skaffet seg eneveldig makt og hevet seg over partiet og lovene, fremmet en grotesk persondyrkelse, drevet en terrorkampanje som rammet mange uskyldige gjennom de falske Moskva-prosessene, og drevet kollektiv avstraffelse gjennom å fordrive hele folkeslag gjennom etnisk rensning.

Khrusjtsjov avgrenset seg likevel til en kritikk av personen Stalin, han prøvet ikke å analysere de samfunnsmessige årsakene til stalinismen. 

Talen var ikke offentlig, men innholdet ble likevel hurtig kjent, både i Sovjetunionen og i utlandet.

For landene i Øst-Europa førte oppgjøret i Moskva til at mange fikk større håp om frihet, og det brøt ut folkelige oppstander i Polen og Ungarn. I Polen fikk kommunistpartiet PZPR ny ledelse, med den mer moderate Gomułka i spissen. I Ungarn fikk kommunistpartiet også ny leder, men Imre Nagy klarte ikke å kontrollere situasjonen, det ble forlangt slutt på den sovjetiske okkupasjonen og utmeldelse av Warszawapakten, og det endte i harde kamper mellom ungarske patrioter og sovjetiske soldater, og mange mennesker ble drept. Den sovjetinnsatte lederen Janos Kadar viste seg likevel på sikt å være en forholdsvis moderat kommunist, som skapte den avslappede «gulasj-kommunismen».

Uroen i Øst-Europa førte til et forsøk fra mer stalinistiske krefter på å avsette Khrusjtsjov, men lyktes ikke. Avstaliniseringen fortsatte, med flere omfattende amnestier for politiske fanger, reduksjon av de enorme sosiale forskjellene fra Stalin-tiden, sosiale tiltak som bedre pensjoner og mer boligbygging og avskaffelse av de brutale arbeidslivslovene.

På den 22. partikongressen i 1961 kom Khrusjtsjov med en klar fordømmelse av Stalin i en åpen tale. Liket av diktatoren ble fjernet fra mausoleet på Den røde plass, og statuer av ham revet i hele østblokken, mens byer og gater oppkalt etter diktatoren ble omdøpt.

Khrusjtsjov ble nedstemt og måtte gå av som førstesekretær og statsminister i 1964. Men på de vel ti årene siden Stalin døde, hadde meget endret seg. Ikke minst var den frykten som tidligere hadde preget de kommunistiske diktaturene blitt mindre, mens levestandarden hadde økt.

Bare i Folkerepublikken Kina og Albania fortsatte Stalin-dyrkelsen. Sovjetunionens fordømmelse av Stalin førte til et brudd mellom Sovjetunionen og Maos diktatur i Kina. Mao beskyldte russerne for «revisjonisme».
Farringdon

**Farringdon** er et historisk område i City of London, representert i dag av valgkretsene Farringdon Within og Farringdon Without til City of London Corporation. Det ligger delvis i distriktet Islington og del i City of London. Området er ikke klart definert, ettersom gatenettet har blitt svært forandret blant annet på grunn av bombing under den andre verdenskrig. Stedsnavnet benyttes uformelt for å henvise til området rundt Farringdon stasjon i Islington, som ligger en del nord for det historiske området.

## Toponymi
Det er tallrike steder i England kalt for Farringdon. Alle har betydningen fern, «bregner», som dekker en ås. William og Nicholas de Faringdon har navn som sannsynligvis har sin opprinnelse fra et av disse stedene. De var framtredende borgere og aldermenn tidlig på 1200-tallet. Nicholas de Farindon (navnet ble ulikt stavet i ulike dokumenter) kjøpte området Farringdon i City of London i 1279, og ble dets aldermann i 1281. William de Farindon, som var gullsmed, ble også aldermann i City of London. I 1394 ble valgkretsen delt i to, et opplegg som fortsatt eksisterer i Farringdon Within og Farringdon Without.

Farringdon stasjon ble bygget nær Farringdon Road, den nordlige fortsettelsen av Farringdon Street utenfor City of London. Da den ble åpnet i 1863 ble den kalt for Farringdon Street Station. Farringdon Street ble bygget over elven Fleet i 1737 og har sitt navn fra enten valgkretsene Farringdon eller ble oppkalt etter Nicholas de Faringdon. Jernbanestasjonen ble omdøpt til Farringdon & High Holborn stasjon i 1922, og endelig til Farringdon stasjon i 1936.

## Referanser
Islington

**Islington** (uttalt ˈɪzlɪŋtən) er et sted i den nordlige delen av det indre London, og har gitt navn til bydelen Islington. Det ligger nær City of London, og ble derfor på 1800-tallet et fasjonabelt område med store bolighus. I løpet av 1900-tallet har det forfalt betraktelig, men i 1980-årene ble det gjenoppdaget av nyrike londonboere, og mange hus har blitt pusset opp. 

Flere kjente medlemmer av det britiske Arbeiderpartiet (Labour), blant dem Tony Blair, har bodd i Islington, og mange forbinder området med den moderne venstresiden i britisk politikk. En annen kjent person fra stedet er forfatteren Douglas Adams, som ofte refererte til Islington i sine bøker. Høsten 2012 bosatte prinsesse Märtha Louise og Ari Behn seg i Islington.

## Etymologi
Islington er avledet fra et angelsaksisk stedsnavn, som *Giseldone* (1005), deretter gjengitt som *Gislandune* (1062). Det er sammensatt av to ledd. Første ledd er personnavnet Gīsla og siste er *dun*, «høyde, ås, borg». Betydningen er således «Gīslas borg». Stedsnavnet muterte senere til *Isledon* som forble i bruk til inn på 1600-tallet da den moderne formen oppsto.

I middelalderen var Islington en av mange mindre herregods der ute. Andre var Bernersbury, Neweton Berewe or Hey-bury og Canonesbury (Barnsbury, Highbury og Canonbury – navnene ble først dokumentert på 1200- og 1300-tallet).

## Kjente personer fra Islington

* Adebayo Akinfenwa, fotballspiller 
* Alexandra Burke, sanger og X Factor-vinner
* Dido, sanger og låtskriver

## Referanser


## Eksterne lenker
* Islington Council
* Weather forecast for Islington
Islington (andre betydninger)

**Islington** kan vise til:

## Steder
*Islington; sted i London, England
*Islington (distrikt); bydel i London, som har navn etter stedet Islington
*Islington (Ontario); bydel i Toronto, Canada
*Islington Landing; sted i Richmond fylke, Virginia, USA

**The Angel, Islington* i bydelen Islington, London var opprinnelig navnet på en pub, og brukes nå om et sted i bydelen som kun kalles Angel (Islington)

## Annet
**Islington* var navnet på en engel i Neil Gaimans bok *Neverwhere*
City of London Corporation

**City of London Corporation**, tidligere **Corporation of London**, men offisielt og juridisk **Mayor and Commonalty and Citizens of the City of London**, er den valgte myndigheten i City of London, det historiske sentrum i London, og lokaliseringen av det meste av Storbritannias finansielle sektor. Navnet ble endret til City of London Corporation i 2006 for å forhindre forvirring med lokalmyndigheten i det bredere London, Greater London Authority.

Rådet består av City of Londons borgermester, *[[Court of Aldermen]]* og *[[Court of Common Council]]*. Det styrer kun innenfor City, og har ingen myndighet i resten av London, og heller ikke i Middle og Inner Temple. Corporation har sete i Guildhall.

I 1801 hadde City en befolkning på rundt 130 000 innbyggere, men ved utviklingen av City til et sentralt forretningsdistrikt ført til at befolkningstallet falt til under 5 000 etter den andre verdenskrig. Det har steget noe siden, til 8 072 innbyggere i 2014, hovedsakelig grunnet utviklingen av Barbican Estate, mot 8 538 689 innbyggere for Stor-London.

## Valg
For å være stemmeberettiget må man være minst 18 år gammel, statsborger i Det forente kongerike, et EU-land eller et samveldeland, og enten bosatt i City eller utnevnt av et laug eller firma i City.

Firmaer og organisasjoner, uansett selskapsform, som har sine lokaler innenfor City of London kan utnevne et antall av sine ansatte som stemmegivere. Antallet er basert på hvor mange ansatte de har: De med færre enn ti ansatte har én stemmegiver, de med ti til femti ansatte har én stemmegiver for hver femte ansatte og de med mer enn femti ansatte har ti stemmegivere pluss én ekstra for hver femtiende ansatte utover de første femti.

De ansatte teller i utregningen av antall stemmegivere uansett nasjonalitet, men for å kunne bli stemmegiver må man i tillegg til ovennevnte krav være i en av følgende kategorier:

* De som har arbeidet for firmaet/organisasjonen i det siste året
* De som har sittet i styret det siste året
* De som har arbeidet for firmaet/organisasjonen i minst fem år, og har arbeidet i City en gang i løpet av de siste fem år
* De som har arbeidet i City i ti år, og en gang i løpet av de siste fem år

Enkeltmannsforetak kan ikke utnevne stemmegivere, men dersom lokalene ligger i City, kan eieren stemme på samme måte som de som bor i City.

### Valgkretser
City of London er delt i 25 valgkretser (*wards*), som hver velger en *alderman* og et antall rådsmedlemmer som avgjøres av størrelsen på valgkretsen. Tabellen nedenfor angir tallene ved siste valg (2004).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* City of London
* De grønne områdene administrert av City of London 
* London Metropolitan Archives (PDF), faktaark om Court of Common Council
* CityMayors.com
José Sócrates

**José Sócrates Carvalho Pinto de Sousa** (født 1957) er en portugisisk politiker, tidligere statsminister og generalsekretær for Sosialistpartiet i Portugal. Han er utdannet sivilingeniør. Han er skilt og har to barn.

Sócrates' parti vant parlamentsvalget 20. februar 2005, og presidenten i Portugal, Jorge Sampaio ba ham om å stifte ny regjering. Sócrates dannet ny regjering 12. mars 2005.

Han trakk seg fra statsministerembete 23. mars 2011, på grunnlag av at han ble nedstemt av nasjonalforsamlingen for en sparepakke for å rette opp store underskudd i statskassen.

Sócrates ble i 2008 hedret med storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Jorge Sampaio

**Jorge Fernando Branco de Sampaio** (1939–2021) var en portugisisk sosialistisk politiker (Partido Socialista). Han var Portugals president fra 9. mars 1996 til 9. mars 2006.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Sampaio begynte sin politiske karriere som jusstudent ved Universidade de Lisboa. Han var involvert i studentopprørene mot det autoritære regimet og var 1960–1961 leder for Lisboas studentbevegelse.

### Karriere
Som nyutdannet påbegynte han i 1961 en karriere som advokat, og var ofte forsvarer for politiske fanger. Etter nellikrevolusjonen i april 1974 grunnla han Movimento de Esquerda Socialista («Venstresosialistisk bevegelse»), men forlot prosjektet etter kort tid. 

I 1978 ble han medlem av sosialistpartiet (PSP), og ble innvalgt i parlamentet, Assembleia da República, året etter. Fra 1979 til 1984 var han medlem av Den europeiske menneskerettighetskommisjon. Fra 1986 til 1987 var han sitt partis gruppeformann i parlamentet. Han var leder av PSP fra 1988. 

Fra 1989 til 1995 var han borgermester i Lisboa.

### President
Han ble valgt til president med 54 % av stemmene i første valgomgang den 14. januar 1996. Han slo dermed Aníbal Cavaco Silva. Han ble tatt i ed som president den 9. mars samme år.  

Som president hadde Sampaio fokus på sosiale og kulturelle forhold, for det meste de aktuelle. I 1996 beklaget han fordrivelsen av jødene fra Portugal i 1496 og sa at det var en dypt umoralsk og grovt urett handling. 

På den internasjonale politiske area var han med på overføringen av det portugisiskstyrte Macao til Folkerepublikken Kina i desember 1999, og han gav også viktig publisitet til Øst-Timors selvstendighetsbestrebelser. 

Han ble gjenvalgt 14. januar 2001. 

I oktober 2003 inviterte han presidentene i Finland, Tyskland og av i vordende EU-medlemsstatene Ungarn, Latvia og Polen til Arraiolos for å diskutere konsekvensene av utvidelsen av Den europeiske union i 2004 og planene om å etablere en europeisk konstitusjon. Siden har slike møter av ikke-eksekutive presidenter i EU-stater fått tilnavnet *Arraiolos-møter*.

Han avviste i 2004 å utskrive nyvalg etter at statsminister José Manuel Barroso gikk av. Avvisningen møtte voldsomme protester fra alle venstreorienterte politiske partier, og betød at Eduardo Ferro Rodrigues trådte tilbake som formann for Partido Socialista. Sampio begrunnet sin beslutning med at det var nødvendig å sikre politisk stabilitet i landet på et tidspunkt da det stod overfor økonomisk resesjon. Han utpekte Pedro Santana Lopes som ny statsminister. Etter fire måneder konkluderte Sampio med at den nye regjeringen ikke sikret stabilitet, men snarere det motsatte. Han utskrev derfor nyvalg til avholdelse i februar 2005. Den 24. februar 2005 utpekte han José Sócrates som ny statsminister.

Han gikk av som president den 9. mars 2006 og ble etterfulgt av sin motkandidat fra 1996, Aníbal Cavaco Silva.

Blant Sampaios ordener var storkorset av St. Olavs Orden. Sampaio mottok i 1997 Den hvite ørns orden fra Polens president.

## Referanser
MEDLINE

**MEDLINE** er en database, som inneholder litteratur-data innen helsefag og biomedisinsk forskning. Den dekker primært medisin, sykepleie, odontologi og veterinærmedisin, men dekker også omfattende områder innen biologi, inklusive temaer som ikke har noen direkte relasjon til de ovennevnte disipliner. Totalt finnes det p.t. (2005) ca. 14. millioner artikkelreferanser i databasen, som er gjort tilgjengelig i PubMed via søkemotoren Entrez.

## Se også
* EMBASE

## Eksterne lenker
* Entrez/Pubmed
Mindaugas II av Litauen

**Wilhelm av Urach** (1864–1928) var en tysk adelsmann som var hertug av Urach og greve av Württemberg. Han ble valgt til konge av Litauen den 9. juli 1918 av Det litauiske råd, under navnet **Mindaugas II av Litauen**, til minne om en tidligere litauisk konge, Mindaugas I. Imidlertid fikk hertugen aldri rukket å bestige den litauiske tronen. Da det ble klart at Tyskland kom til å tape krigen, besluttet landet den 2. november 1918 å endre statsform til republikk.

## Referanser
Mindaugas I av Litauen

**Mindaugas I** (også kjent som *&#1052;&#1110;&#1085;&#1076;&#1086;&#769;&#1118;&#1075;* (Mindowh) (belarusisk), *Mindowe* (polsk), *Mendog* (moderne polsk), *Mindovg* (russisk)) (født 1236, død 1263) var Litauens første konge, også kalt «den vise». 

Han var ikke bare en modig kriger, men også en dyktig politiker. Den tyske orden var hans viktigste fiender. Den angrep Litauen ofte, og erklærte at den ønsket å kristne det. Mindaugas godtok kristningen på betingelse av at Den tyske orden lovet å aldri mer angripe landet. Mindaugas ble i 1251 døpt sammen med hele sin familie og adel. To år senere, i 1253, fikk han kronen fra paven i Roma og kronet seg selv i hovedstaden. Litauen var dermed med egen kristen konge en sterk makt, og på samme nivå som andre europeiske stater.

## Se også
* Mindaugas II av Litauen

## Referanser
Vitne

Et **vitne** er en person som gir en forklaring om hva hen i et visst tilfelle har sett, hørt, tenkt, ment, følt eller sagt.

## Norge
I Norge plikter enhver å møte og forklare seg som vitne for retten. Man plikter også å møte for politiet, men er ikke pliktig til å forklare seg for politiet. Et unntak gjelder for offentlige tjenestemenn, som plikter å forklare seg om det de har blitt kjent med gjennom sin stilling, i forhold der de ikke er underlagt taushetsplikt.

## Eksterne lenker
* 
* «Vitne i retten» på Domstol.no
Battle Griffin

**Battle Griffin** var en militærøvelse som ble arrangerert hvert tredje år i Norge. Øvelsen ble opprinnelig etablert for å øve den amerikanske *[[Norway Air-Landed Marine Ground Task Force]]* (NALMAGTF), som er et forhåndslagret utstyrslager på brigadenivå. Øvelsen omfattet imidlertid styrker fra en rekke land i NATO og Partnerskap for Fred.

Øvelsen ble avløst av Cold Response i 2006.

## Eksterne lenker
* 
*  Info fra GlobalSecurity.org
Sigurjón Birgir Sigurðsson

**Sigurjón Birgir Sigurðsson** (født 27. august 1962 i Reykjavík), kjent under pseudonymet **Sjón**, er en islandsk forfatter.

Som 16-åring utga han i 1978 sin første diktsamling «Sýnir» (Visjoner) og i de følgende år ytterligere syv diktsamlinger. Hans første roman ble utgitt i 1987. Han har også skrevet barnebøker og sangtekster for Björk.

Samme år som han utga sin første diktsamling var han med på å starte surrealist-gruppen Medúsa i Reykjavík. Han var blant grunnleggerne av barnekunstgruppen ved Gerðuberg kultursenter, og har arbeidet med kreativ skriving for barn. Han var også med på å danne forlaget Smekkleysa («Smakløst»). 

Han vant Nordisk råds litteraturpris i 2005 for romanen *Skugga Baldur*.

## Bibliografi
* 1978 *Sýnir: yrkingar*
* 1979 *Madonna* 
* 1979 *Birgitta (hleruð samtöl)* 
* 1981 *Hvernig elskar maður hendur*
* 1982 *Reiðhjól blinda mannsins*
* 1983 *Sjónhverfingabókin*
* 1985 *Oh!: (isn't it wild)* 
* 1986 *Leikfangakastalar sagði hún það er ekkert til sem heitir leikfangakastalar* 
* 1987 *Stálnótt* (Mál og menning, Reykjavík)
* 1989 *Engill, pípuhattur og jarðarber* (Mál og menning, Reykjavík)
* 1991 *Ég man ekki eitthvað um skýin* (Mál og menning, Reykjavík) ISBN 9979-3-0252-6
* 1994 *Augu þín sáu mig* (Mál og menning, Reykjavík) ISBN 9979-3-1954-2,
::på norsk:
::2001 *Dine øyne så meg : en kjærlighetshistorie* (Tiden, Oslo) ISBN 82-10-04528-8
* 1995 *Sagan af húfunni fínu*
* 1998 *Myrkar fígúrur*
* 2000 *Númi og höfuðin sjö* 
* 2001 *Með titrandi tár* (Mál og menning, Reykjavík) ISBN 9979-3-2242-X
* 2002 *Sagan af furðufugli*  (Mál og menning, Reykjavík) ISBN 9979-3-2342-6
* 2003 *[[Skugga-Baldur]]* (Bjartur, Reykjavík) ISBN 9979-774-43-6
::på norsk:
::2005 *[[Skugga-Baldur]]* (Tiden, Oslo)
* 2005 *Argóarflísin*, roman
::på norsk:
::2007 *Flisen fra Argo* (Tiden, Oslo)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*  Sjón hos Reykljavik bibliotek
*  Skolavefurinn
Melasseulykken i Boston

**Melasseulykken i Boston** fant sted den 15. januar 1919 i bydelen North End i Boston i Massachusetts. Melasse var det vanligste søtningsmiddelet i USA på den tiden, og ble brukt i blant annet alle slags bakverk og til produksjon av rom. 

Ulykken skjedde da en 15 m høy melassetank hos *Purity Distilling Company* kollapset, noe som resulterte i en bølge. Tanken inneholdt omkring 9,5 millioner liter, og bølgen var kraftig nok til å rive opp skinnegangen og velte et tog på jernbanelinjen ved siden av fabrikken. Flere bygninger ble også rasert. Melassen strømmet ut i en bølge med en høyde på mellom 2,5 og 4,5 meter, en fart anslått til cirka 56 km/t og et trykk på 200 kPa. 

21 mennesker omkom og 150 ble skadet da bølgen traff dem. Ofrene ble knust eller kvalt  av melassen. Det tok mer enn seks måneder å fjerne melassen fra brosteinsgater, hus og biler, og vannet i havna var fortsatt brunt sommeren 1919. Purity Distilling betalte over en million dollar i erstatning. Rettssaken var et av de første massesøksmål i Massachusetts. 

Årsaken til ulykken er ikke helt klarlagt. En teori er at tanken ble overfylt, fordi selskapet ønsket å produsere så mye alkohol som mulig før et forbud ble innført (noe som skjedde dagen etter, da det 18. tillegg til USAs grunnlov ble vedtatt). Andre muligheter er at gjæringsprosessen i melassen tok overhånd slik at trykket i tanken ble for stort, eller at de uvanlig høye temperaturstigningene i byen førte til ustabile forhold i tanken. Det er registrert at temperaturen hadde endret seg fra &minus;17 til 4 ℃ i tidsrommet kort før ulykken skjedde.

Det hevdes at det på varme dager fortsatt pipler opp melasse fra gatedekket i området rundt fabrikken. 

## Kilder
* <small>(en)</small> Edwards Park, “Eric Postpischil's Molasses Disaster Pages, Smithsonian Article,” Eric Postpischil's Domain, 14 June 2009, accessed 19 September 2012.
Innsamlingskontrollen i Norge

**Stiftelsen Innsamlingskontrollen i Norge** er en norsk stiftelse etablert i september 1991. Stiftelsens formål er å påse at innsamlinger til humanitære, kulturelle og religiøse formål gjennomføres på en betryggende måte og at forvaltningen av midlene er forsvarlig. Innsamlingskontrollen var registerfører for Innsamlingsregisteret, en frivillig registreringsordning for innsamlinger av penger og gaver som er rettet mot offentligheten til inntekt for samfunnsnyttige formål. Formålet med Innsamlingsregisteret er at dette skal bidra til økt åpenhet om gjennomføring av, og pengeforvaltning ved, pengeinnsamlinger.

Gjennom Innsamlingsregisteret ønsket man å bevisstgjøre publikum med hensyn til hvilke organisasjoner som bør støttes. Registeret medførte større åpenhet med hensyn til organisasjonsopplysninger og økonomiforvaltning. Ved registrering i Innsamlingsregisteret forpliktet organisasjonene seg til å følge spesifikke regnskapsregler og underlegge seg ekstern kontroll. Det ble videre stilt vilkår for registrering at minimum 65 % av innsamlede midler uavkortet går til det oppgitte formål. Beregningen av minsteandelen skjedde i forhold til en tidsperiode på maksimalt 3 år.

Innsamlingsregisteret ble oppløst i 2012, da lov om innsamling ble opphevet. 

I dag benytter Innsamlingskontrollen to lister for å informere giverne. 

Godkjent-listen viderefører visjonen til Innsamlingsregisteret. Organisasjonene på denne listen har søkt om godkjenning og underlagt seg krav om kontroll, norsk revisor, samt å benytte seg av Norsk regnskapsstandard for ideelle organisasjoner. Man må opprettholde vilkår om 65% i innsamlingsprosent over en periode på maks 5 år.

OBS listen inneholder organisasjoner som Innsamlingskontrollen av ulike grunner mener det bør advares mot. Bakgrunnen for oppføring på denne listen kan være brudd på etiske retningslinjer for innsamling i Norge, for lav innsamlingsprosent, eller mangel på åpenhet rundt innsamling og drift av organisasjonen. 

## Eksterne lenker
* 
*Lovdata: Lov om innsamling
*Regnskapsstiftelsen: God regnskapsskikk for Ideelle organisasjoner
ISO 3166-2:PL

**ISO 3166-2:PL** er en ISO-standard som definerer geografiske koder – den er en av undergruppene til ISO 3166-2 som beskriver den administrative inndelingen av Polen i voivodskap.

## Koder
Sutton (distrikt)

**Sutton** er en bydel i det sørvestlige ytre London. Den ble opprettet i 1965 ved at distriktene Beddington, Sutton and Cheam og Carshalton i Surrey ble slått sammen. 

## Steder i Sutton

* Beddington
* Beddington Corner
* Belmont
* Benhilton
* Carshalton
* Carshalton Beeches
* Carshalton on the Hill
* Cheam
* Hackbridge
* Little Woodcote
* North Cheam
* Rosehill
* St. Helier
* South Beddington
* Sutton
* The Wrythe
* Wallington

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Sutton Borough Council
Wallington

**Wallington** kan vise til:

*Wallington; sted i Sutton, London, England
*Wallington; sted i Northumberland, England
*Wallington; elv i Hampshire, England
Béla Bartók

**Béla Viktor János Bartók** (1881–1945) var en ungarsk komponist.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Bartóks far, Béla Bartók den eldre, var direktør for en landsbruksskole og spilte cello i et amatørorkester. Moren, Paula Bartók, født Voit, var lærerinne. Bartók hadde en yngre søster ved navn Elza (født 1885). Etter farens tidlige død i 1888 overtok moren oppdragelsen alene og gav Bartók hans første klaverundervisning. Fra 1893 fikk han musikk- og komposisjonsundervining i Bratislava. Fra 1899 studerte Bartók klaver og komposisjon i Budapest.

### Musiker
Bartók var interessert i folkemusikk og viet en stor del av livet sitt til å studere den ungarske og rumenske musikktradisjonen. I løpet av levetiden samlet han og utga omtrent 2000 folkemelodier. Bartóks egen musikk hadde også sterk innflytelse fra harmonikk og spesielle rytmer hentet fra folkemusikken. Han var en religiøs fritenker og ble unitar i 1916, da han traff på unitarer mens han samlet folkemusikk i Transilvania. Hans sønn forble menighetsformann for en unitarisk kirke helt til sin død (Béla Bartók Unitarkirke i Budapest  er oppkalt etter komponisten).

Bartóks tidlige verker var influert av romantikere, blant andre Johannes Brahms, Franz Liszt og Richard Strauss. Senere verk var inspirert av franskmannen Claude Debussy.

Som mange andre i hans periode flyktet han fra nazismen og slo seg ned i USA i 1940.

Bartók fikk diagnosen leukemi, en form for kreft i 1944.

Han komponerte *Solosonaten for fiolin* for Yehudi Menuhin i 1944.

## Utvalgte verker

### Orkestermusikk
* Tre klaverkonserter
* To fiolinkonserter
* En bratsjkonsert
* *Konsert for orkester* (1942&ndash;43, revised 1945)

### Kormusikk
* *Cantata Profana* (1930)
* *From Olden Times* (1935)

### Kammermusikk
* *Sonate for to klaver og slagverk*
* *Musikk for strengeinstrumenter, slagverk og celesta*
* Seks strykekvartetter
* Tre fiolinsonater

### Piano
* *Allegro barbaro* (1911)
* *Sonatine* (1915)
* *Rumenske folkedanser* (1915)
* *Sonate* (1926)
* *Mikrokosmos* (1926, 1932&ndash;39)

### Scenemusikk
* *Ridder Blåskjeggs borg*, opera
* *Den mirakuløse mandarin*, ballett
* *Treprinsen*, ballett

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Bartok at Naxos 
* Bartók Béla Memorial House, Budapest
Bedford

**Bedford** er administrasjonsby i grevskapet Bedfordshire i England, samt i distriktet Bedford. Det utbygde området Bedford, som omfatter Kempston, Elstow og Biddenham, utgjør det 69. største urbane området i England og Wales med en befolkning på 106 940 innbyggere. Den større borough som også omfatter det rurale området har en samlet befolkning på 157 479 innbyggere. Bedford by har en befolkning på 81 635 i 2011.

Bedford ble grunnlagt ved en vik langs elven Great Ouse og det er antatt at her ble den angelsaksiske kong Offa av Mercia gravlagt. Bedford Castle ble reist av kong Henrik I av England, men den ble ødelagt allerede i 1224. Bedford ble en markedsby (status som *borough*) i 1165 og har vært representert i det engelske parlamentet siden 1265. Bedford er inkludert i valgkretsen Bedford, som også omfatter Kempston. Bedford er velkjent for sin store befolkning av italiensk avstamning. Tidlig på 1950-tallet drev firmaet London Brick Company rekruttering av arbeidskraft i det sørlige Italia, og folketellingen i 2000 viste at omkring 10&nbsp;% av befolkningen i Bedford er av italiensk avstamning. Senere har den fått økende antall asiatisk innvandring, særlig fra Punjabområdet. Her er det største gurdwara, gudshus for  sikhene, utenfor London.

## Beskrivelse
På 1800-tallet ble det etablert flere store ingeniørbedrifter her, men i dag er de fleste av disse nedlagt, og byen har slitt med økonomiske nedgangtider siden 1980-tallet. Likevel vokser byen raskere enn de fleste andre byer i England, og i begynnelsen av 2000-årene har flere nye store boligområder blitt påbegynt.

De fleste arbeidstakere som bosetter seg i byen pendler til London eller Milton Keynes, og Bedford er endestasjon for Thameslink og stoppested for tog i Midland Mainline.

Predikanten og forfatteren John Bunyan bodde i Bedford, hvor han også ble fengslet. Den siste henrettelsen i Storbritannia fant sted i Bedford fengsel.

Elven Great Ouse renner gjennom byens sentrum. Langs elvebredden ligger vakre hager i et område kjent som *The Embankment*.

Det finnes fire privatskoler i byen, alle drevet av den veldedige organisasjonen Harper Trust, som ble opprettet ved hjelp av en testamentarisk gave fra Bedfordborgeren William Harpur på 1500-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* North Beds Online, lokalinformasjon for North Bedfordshire
* Offisielt nettsted for Bedford sentrum
* Activ Bedford, onlineguide for Bedford
*
Kempston

**Kempston** er en by i Bedfordshire, England. Den ligger rett ved Bedford, og de to byene har tilsammen omkring 100&nbsp;000 innbyggere av totalt omkring 150&nbsp;000 i distriktet. Byen regnes som en forstad til Bedford, men det er også mange som pendler til Milton Keynes eller London. 

Byen er nevnt i *[[Domesday Book]]* (1086) under navnet *Camestone*, men bosetningen er eldre. Det ligger et angelsaksisk gravsted i byen, hvor *Saxon Centre* nå står. Den var en periode Englands største landsby, men fikk så bystatus. 

Navnet ser ut til å opprinnelig ha vært *Kemestun*. Det brytoniske ordet *cambio* betyr bøyd, mens *tun* er angelsaksisk for bosetning. Elven Great Ouse svinger kraftig ovenfor Bedford, og det er dette det vises til i navnet, «bosetningen der elven bøyer seg». Det er mulig at britonerne kalte elven *Cambita* i betydningen «den bøyde» for dette området. 

## Litteratur
* Div. forf. (1984): *Bedfordshire Parish Surveys Historic Landscape and Archaeology : Kempston*. Utgitt av Bedfordshire County Council.
* Carnell, H.A.; Booth, T.; Tibutt, H.G. (1966): *8000 Years: A Kempston History*, opptrykk i 1985 av Kempston Town Council.

## Eksterne lenker
* 
* Kempston section of the Victoria County History of Bedfordshire online
* 36 (Eastern) Signal Regiment - Territorial Army, offisielt nettsted
* 60 (RBH) Signal Squadron - Territorial Army, offisielt nettsted
* Kart fra ''Multimap.com''
* Flyfoto fra ''Multimap.com''
Bedford (distrikt)

**Bedford** er et distrikt i Bedfordshire i Øst-England. Administrasjonssenteret er Bedford. Distriktet er et av de få i England som har en direkte valgt borgermester.

Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved at Bedford, Kempston og Bedford landdistrikt ble slått sammen. Fram til 1992 het det *North Bedfordshire*. Distriktet dekker et areal på 476,41 km² og hadde 157&nbsp;479 innbyggere i 2011.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mid Bedfordshire

**Mid Bedfordshire** var et distrikt i Bedfordshire, England. Administrasjonssenteret var Ampthill, men enkelte av de offentlige kontorene lå i Biggleswade.

Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved at Ampthill, Bigglewade, Biggleswade landdistrikt og det meste av Ampthill landdistrikt ble slått sammen. I 2009 ble Mid Bedfordshire slått sammen med South Bedfordshire til Central Bedfordshire.

## Steder i distriktet
*Ampthill
*Biggleswade
*Cranfield
*Henlow
*Old Warden
*Sandy, Bedfordshire, Shefford, Stotfold
*Woburn
Ampthill

**Ampthill** er en liten by i Bedfordshire i det østlige England. Den ligger mellom Bedford og Luton, og er administrasjonssenter for distriktet Mid Bedfordshire.

I 1242 bekreftet kong Henrik III av England byens rettigheter til å holde marked på torsdag. Disse har fortsatt på samme vis i mer enn 750 år siden. I middelalderen var Ampthill Castle en viktig festning. Kong Henrik VIII var i sin yngre en jevnlig gjest på festningen, og det var her hans første hustru, spanske Katarina av Aragón, bodde fra 1531 og fram til hun ble ufrivillig skilt i 1533 og flyttet til Kimbolton. Det er i dag ingenting igjen av festningen.

Den kjente arkitekten Albert Richardson bodde i Ampthill fra 1919 til sin død i 1964. Blant hans siste prosjekter var kontorbygningen til distriktsrådet i Dunstable Street, oppført 1963&nbsp;1965.

## Navn
Navnet Ampthill er av angelsaksisk opprinnelse. Den første bosetning ble kalt for *Aemethyll*, noe som bokstavelig betyr på engelsk enten «ant-heap» (maurhaug) eller «ant infested hill» (maurinfisert ås). I opptegnelsene i *[[Domesday Book]]* (siste halvdel av 1000-tallet) er Ampthill referert til *Ammetelle*, og hvor landholderen i 1086 var Nigel de la Vast. Nedtegnelsen kan leses som: *Ammetelle: Nigel de la Vast fra Nigel d'Aubigny*. En ytterligere variasjon fra 1381 er *Hampthull*.

## Vennskapsbyer
Ampthill har følgende vennskapsbyer:

*  Nissan-lez-Enserune, Frankrike

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Ampthill Info , informasjon om byen
* Ampthill History, historie om byen
* «Ampthil» i *Domesday Book*
Rheinische Friedrich-Wilhelms-Universität

**Rheinische Friedrich-Wilhelms-Universität** er et universitet i Bonn i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen.

Det ble grunnlagt som *Kurkölnische Universität* i 1777 med fire fakulteter: teologi, jus, medisin og *Weltgelehrtheit* (historisk-filosofisk). I 1784 tildelte keiser Josef II universitetet retten til å tildele lisensiat- og doktorgrader, som var anerkjent i hele det tysk-romerske rike. Universitetet ble stengt under den franske okkupasjonen i 1798. Først den 18. oktober 1818 ble det åpnet igjen, denne gangen under dagens navn til ære for kong Fredrik Wilhelm III av Preussen som det tredje prøyssiske universitetet etter Humboldt-universitetet i Berlin og universitetet i Breslau.

I vintersemesteret 2003 hadde universitetet ca.  studenter, deriblant  utenlandske fra 130 land. På grunn av innføringen av studiegebyr sank studenttallet til ca.  i sommersemesteret 2004.

## Fakulteter
*Katholisch-Theologische Fakultät
*Evangelisch-Theologische Fakultät
*Rechts- und Staatswissenschaftliche Fakultät
*Medizinische Fakultät
*Philosophische Fakultät
*Mathematisch-Naturwissenschaftliche Fakultät
*Landwirtschaftliche Fakultät

## Kjente forskere tilknyttet universitetet
*August Wilhelm Schlegel (1767 – 1845), litteratur
*Ernst Moritz Arndt (1769 – 1860), historie 
*Friedrich Wilhelm Ritschl (1806 – 1876), klassisk filologi
*Karl Barth (1886 – 1968), teologi
*Heinrich Hertz (1857 – 1894), fysikk
*Johannes Schmidt (1843 – 1901), indogermanistikk/slavistikk
*Wolfgang Paul (1913 – 1993), nobelprisvinner i fysikk
*Carl Adam Petri (1926), informatikk
*Joseph Ratzinger (senere pave Benedikt XVI) (1959–1963), teologi
*Joseph Schumpeter (1883 – 1950), nasjonaløkonomi
*Reinhard Selten (* 1930), nobelprisvinner i økonomi
*Karl Simrock (1802 – 1872), germanistikk, oversetter av Nibelungenlied
*Friedrich August Kekulé von Stradonitz,  (1829–1896), kjemi
*Carl Troll (1899 – 1975), geografi
*Rudolf Meissner (1862-1948) professor og germanist

## Æresdoktorer
*Thomas Mann (tildelt 1919)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* http://www.asta-bonn.de/
* https://web.archive.org/web/20050307171108/http://www.studentenwerk.uni-bonn.de/
Sophie Dorothea av Braunschweig-Lüneburg

Hertuginne **Sophie Dorothea** (født 15. september 1666, død 13. november 1726), kjent som **prinsesse av Ahlden**, var eneste datter og allodialarving av hertug Georg Wilhelm av Braunschweig-Lüneburg-Celle og Éléonore d'Olbreuse. I 1682 giftet hun seg med arveprins Georg Ludwig av Hannover, senere kong Georg I av Storbritannia.

Hun var mor til kong Georg II av Storbritannia og til dronning Sophie Dorothea av Preussen. Etter en påstått kjærlighetsaffære med grev Philip Christoph von Königsmarck, ble hun lukket inne i Ahlden slott hvor hun døde 30 år senere. 

## Referanser
Sophie Dorothea av Hannover

**Sophie Dorothea av Hannover** (født 16. mars 1687 i Hannover, død 28. juni 1757 på Schloss Monbijou i Berlin) var prinsesse av Hannover, Storbritannia og Irland, og dronning av Preussen gjennom sitt ekteskap med kong Fredrik Vilhelm I av Preussen, kalt *soldaterkongen*. Hun var datter av kurfyrsten av Hannover, som senere ble kong Georg I av Storbritannia og Irland, og Sophie Dorothea av Braunschweig-Lüneburg.

Hun ble gift 28. november 1706 med den daværende kronprins Fredrik Vilhelm, og fikk følgende barn:
*Fredrik Ludvig (* 1707; † 1708) 
*Wilhelmine av Bayreuth (* 1709; † 1758) – g.m. markgreve Friedrich (Brandenburg-Bayreuth);    
*Fredrik Wilhelm (* 1710; † 1711) 
*Fredrik den store (* 1712; † 1786);    
*Friederike Louise (* 1714; † 1784) – gift med Carl Wilhelm Fredrik av Brandenburg-Ansbach    
*Philippine Charlotte (* 1716; † 1801) – 1733 gift med hertug Karl I av Braunschweig;    
*Sophie Dorothee Marie (* 1719; † 1765) – g.m. Friedrich Wilhelm von Schwedt    
*Louise Ulrike (* 1720; † 1782) – gift med Adolf Fredrik, konge av Sverige;    
*August Wilhelm av Preussen (* 1722; † 1758);    
*Anna Amalie av Preussen (* 1723; † 1787), komponist;    
*Heinrich av Preussen (* 1726; † 1802);    
*Ferdinand av Preussen (* 1730; † 1813);

## Referanser