Svartstork

**Svartstork** (vitenskapelig navn *Ciconia nigra*, Linnaeus, 1758) er en fugl i familien storker.

## Beskrivelse

Den har et langt, rødt nebb, lange, røde bein, er svart med hvitt bryst og hvit buk. Den er ca.  1 m høy med et vingespenn på ca. 1.8 m og veier omkring 3 kg. Ungfuglenes fjærdrakt er som de voksnes, men nebb og bein er grågule. Som alle storker flyr den med utstrakt hals. I motsetning til sin nære slektning storken (hvit stork) er svartstorken en sky og forsiktig fugl.

## Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Elliott (2018). Norske navn på arter følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017). Eventuelle benevnelser i parentes er kun midlertidige beskrivelser, i påvente av et offisielt navn på arten.

* Ciconiiformes, storkefugler
** Ciconiidae, storkefamilien
*** *[[Leptoptilos]]*
**** *[[marabustork|L. crumenifer]]*, marabustork
**** *[[storadjutant|L. dubius]]*, storadjutant
**** *[[småadjutant|L. javanicus]]*, småadjutant
*** *[[Mycteria]]*
**** *[[amerikastork|M. americana]]*, amerikastork
**** *[[gulnebbstork|M. ibis]]*, gulnebbstork
**** *[[beltestork|M. leucocephala]]*, beltestork
**** *[[malaystork|M. cinerea]]*, malaystork
*** *[[Anastomus]]*
**** *[[asiagapenebb|A. oscitans]]*, asiagapenebb
**** *[[afrikagapenebb|A. lamelligerus]]*, afrikagapenebb
*** *[[Ciconia]]*
**** *[[svartstork|C. nigra]]*, svartstork (monotypisk)
**** *[[blåmaskestork|C. abdimii]]*, blåmaskestork
**** *[[Ciconia microscelis|C. microscelis]]*, (ikke navngitt, afrikaullhalsstork)
**** *[[ullhalsstork|C. episcopus]]*, ullhalsstork (asiaullhalsstork)
**** *[[svartkronestork|C. stormi]]*, svartkronestork
**** *[[maguaristork|C. maguari]]*, maguaristork
**** *[[stork|C. ciconia]]*, stork
**** *[[svartnebbstork|C. boyciana]]*, svartnebbstork
*** *[[Jabiru]]* (monotypisk)
**** *[[jabirustork|J. mycteria]]*, jabirustork
*** *[[Ephippiorhynchus]]*
**** *[[svarthalsstork|E. asiaticus]]*, svarthalsstork
**** *[[sadelnebbstork|E. senegalensis]]*, sadelnebbstork

## Utbredelse
Fuglen forekommer i østre deler av Europa og Asia. Noen isolerte populasjoner finnes i sørvestre Spania og i det sørlige Afrika. Flesteparten av svartstorkene i verden er  trekkfugler som overvintrer i subtropiske og tropiske områder i Afrika, India og Sørøstasia. Populasjonene i Spania og det sørlige Afrika er standfugler. På tross av  disse standfuglpopulasjonene regnes arten som monotypisk og deles ikke opp i underarter.

### Norden
Fram til midten av 1800-tallet hekket den sparsomt i sørlige og midtre deler av Sverige da populasjonen minsket drastisk. 

Man konstaterte noen enkelte hekkinger på 1940- og 1950-tallet, men siden var den forsvunnet fram til 1992 da man konstaterte to hekkende par,  i henholdsvis Skåne og Västergötland. Artens hekkestatus i Sverige idag er usikker. I 2004 ble en svartstork observert og fotografert ved Åsane i Rogaland.

## Biotop
Svartstorken hekker i våtmarksområder med forekomster av gammel skog med bar- og løvtrær. Den kan også holde til i fjellområder med tilstrekkelig forekomst av elver og ferskvannssjøer, og ernærer seg primært av fisk, men eter også amfibier og insekter. Svartstorken bygger reir av kvister i høye trær og bruker reiret i flere år etter hverandre.

## Status
Artens tilbakegang i Europa skjedde parallelt med effektiviseringen av skog- og jordbruk fra midten av 1800-tallet. Mange steder i Europa der svartstorken tidigere var vanlig, er den idag forsvunnet eller uvanlig som hekkefugl. Men ettersom arten har en svært stor utbredelse og omfatter anslagsvis mellom 32000-44000 individer så kategoriseres den av IUCNs trusselkriterier som livskraftig(LC). I et
område fra Estland til Polen antar man at det finnes omkring 3 000 par, og at populasjonen vokser.

## Referanser




## Eksterne lenker
*