Tribe

**Tribe** (latin: *tribus*) var en folkeinndeling i oldtidens Roma og den romerske republikk. En tribe var videre delt inn i *[[curier]]*, og disse kom til overta tribenes rolle som stemmeavdelinger i folkeforsamlingen *[[Comitia Curiata]]*. I republikkens tid mistet derimot *Comitia curiata* sin viktighet, og tribeforsamlingen *[[Comitia tribus]]* kom til å bli en viktig del av den romerske forsamling.

En tribe endret betydning gjennom republikkens historie, og fra opprinnelig å ha vært en militær inndeling, som markerte tre slektstilhørigheter, gikk det over til å referere til kretser og bydeler, og stemmeavdelinger, etter innføringen av manntall.

## Historie
Ifølge tradisjonen tilskrives den første inndelingen i triber Romulus, etter hans grunnleggelse av byen Roma; han delte folket inn i tre *tribus*, som betyr «noe tredelt». Ifølge den romerske historiker Livius ble de tre tribene kalt *Ramnes* (etter Romulus selv), *Tities* (etter Titus Tatius), samt *Luceres* hvis opprinnelse var ukjent. Disse tre tribene ble videre delt inn i tretti *[[Curia|curier]]*; en *curia* antas dermed å være en form for inndeling etter klantilhørighet. Curiene ble oppkalt etter sabinerkvinnene, men kun syv av disse navn er bevart. Selve ordet «curia» kom av *co-viria*, «en samling av menn» (av *viri* – «menn»), men kom senere til referere til selve forsamlingsstedet, særlig senatsbygget. Ordningen var opprinnelig beskrevet som en militær organisering, der det ble forventet at hver tribe skulle kunne mobilisere ett tusen fotsoldater, samt hundre ryttere.

Ifølge Livius etablerte også Romulus en folkeforsamling. I tillegg etablerte han et råd bestående av 100 personer som var overhodene til de fremste familiene. Disse rådsmennene ble kalt *patres*, som betyr «fedre», og ifølge tradisjonen kom disse til å utgjøre patrisierstanden.

Den senere kongen Servius Tullius blir tilskrevet innføringen av manntall og inndelingen av folket inn i forskjellige formueklasser og bydeler. Ifølge tradisjonen oppløste han de tre gamle tribene, og delte i stedet folket inn i fire nye «bytriber» basert på hvor man bodde i byen, altså etter bydel eller krets. Man vet allikevel ikke klart om dette kun var en økning i antall triber og en omdøping etter bydeler, da det ikke vites om de opprinnelige tre tribene også var områdebasert. Den romerske betegnelsen på formuesskatt, *tributum*, henger sammen med ordet *tribus*; dette kan tyde på at denne inndelingen tillot en oppføring og registrering av eiendom og bosted, og skatt.

Senere ble nye triber opprettet samtidig som romerne ekspanderte, og disse ble kjent som «landtriber». Landtribene var i hovedsak gitt navn etter patrisiske familier; det er ikke kjent nøyaktig hvorfor, men det antas at det sannsynligvis var på grunn av at disse slektene var områdets tidligere patroner, eller slekter som ble satt som patroner ved organisering. Det kan også ha vært fordi slekten hadde eiendommer der, eller som en form for gest. Det var en jevn økning i tribeantallet fram til 241 f.Kr., da antallet ble fastsatt til 31 landtriber og fire bytriber – totalt 35.

Etter innføringen av et keiserrike mistet tribeforsamlingen *[[Comitia tributa]]* mye av sin funksjon. På tross av dette var innrulleringen i triber en viktig del av romersk statsborgerskap i hvert fall fram til 200-tallet e.Kr.

## Liste over romerske triber

Liste over triber etter tribeantallet ble fastlagt ved reform i 241 f.Kr.:

## Referanser


## Litteratur
* Iddeng, Jon W.: *Romerrikets historie – republikkens vekst og fall*. Dreyers forlag, Oslo 2014.