open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lars Rudolf Klev

**Lars Rudolf Klev** (født 1970 i Mandal, Vest-Agder) er en norsk tidligere styrkeløfter, som konkurrerte for Mandal SK. Han er gift med Linda Nylund Klev, og sammen har de datteren Adine Louise og sønnen Billy Morgan. Av yrke er Klev leder for barnehjemsinstitusjonen Stiftelsen Lillehavn i Lindesnes.

I 1989 tok Klev sølvmedalje i junior-EM i styrkeløft i klasse -110 kg, allerede som førsteårs juniorløfter. Samme år ble han også nordisk mester for juniorer. I de to påfølgende årene, 1990 og 1991, ble Klev to ganger junior-norgesmester, og tok nok en sølvmedalje i junior-EM.

Klev ble i 1993 historisk ved å være den første i Norge som løftet over 900 kg sammenlagt - dette allerede som juniorløfter. Dette året vant han NM-gull i seniorklassen, samtidig som han ble både junior-verdensmester og junior-europamester.

Klev har ikke deltatt i styrkeløftkonkurranser siden 1993, men han trener fortsatt. På Facebook-siden hans ble det i april 2013 lagt ut to videoer fra Sandaker Treningssenter i Oslo av at han løfter 260 kg x 3 repetisjoner i knebøy og 240 kg i benkpress. Det er også lagt ut en video på YouTube i 2013 av at Klev løfter 180 kg x 20 repetisjoner i knebøy. Under en oppvisning i Buen Kulturhus i Mandal i mai 2014 skal Klev ha løftet 300 kg i benkpress.

## Resultater og meritter i styrkeløft

* * Norgesrekord, yngre junior
* ** Norgesrekord, eldre junior
* *** Norgesrekord, åpen

## Referanser
Mother (videospillserie)

***Mother*** er en serie rollevideospill som har over tidene blitt utviklet av flere selskap, blant annet Ape, HAL Laboratory og Brownie Brown, og gitt ut av Nintendo. Shigesato Itoi skrev manuset til serien. Serien er satt i USA i det 20. århundret.

## Spill i serien
* ''Mother''
* *[[EarthBound]]*
* *[[Mother 3]]*
## Referanser
Tor Erik Torske

**Tor Erik Torske** (født 14. juli 1983) er en norsk fotballspiller.

Torske signerte en toårskontrakt i 2012 etter å ha spilt for Sunndal i 3. divisjon. I oktober 2014 ble Tor Erik Torske og KBK enige om en ny toårskontrakt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* «Tor Erik Torske». Spillerprofil hos Kristiansund FK
Daniel Berg

**Daniel Berg** (født 3. juli 1991) er en norsk fotballspiller.

Daniel Berg tegnet en toårskontrakt med Kristiansund BK i 2014 etter å ha spilt for Bærum.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Daouda Bamba

**Daouda «Dao» Karamoko Bamba** (født 5. mars 1995) er en ivoriansk-norsk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Ümraniyespor.

Bamba ble toppscorer for  i 2016 med 20 mål. I 2020 scoret Bamba 10 mål for .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kaldåna kraftverk

**Kaldåna kraftverk** er et vannkraftverk ved Østabø i Suldal kommune i Rogaland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 325 meter i Kaldåna.

Installert effekt er 2,5 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 8 GWh.

Kaldåna Kraft AS eies av Bekk Og Strøm.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Cadre
Yagtön Sanggye Pel

**Yagtön Sanggye Pel** (tibetansk: g.yag ston sangs rgyas dpal; født 1348, død 1414) var en religiøs embedsmann innenfor retningen Sakya i tibetansk buddhisme. Hans hovedlærer var Rongtön Sheja Kunrig.

## Referanser


## Litteratur
* Lake Yixi Duojie 拉科•益西多杰: Zangchuan Fojiao gaoseng zhuanlüe 藏传佛教高僧传略 ("Kort biografi av viktige munker i tibetansk buddhisme"), Qinghai renmin chubanshe 青海人民出版社 2007
Kunkhyen Pema Karpo

**Kunkhyen Pema Karpo** (tibetansk: ཀུན་མཁྱེན་པདྨ་དཀར་པོ་, Wylie: *Kun-mkhyen Pad-ma Dkar-po*, født 1527, død 1592) var den fjerde Gyalwang Drukpa, overhode for Drugpalinjen innenfor Kagyu i tibetansk buddhisme. Han var kjent som storlama blant alle lamaer, og var en lærer for mange lamaer og disipler i hele Tibet.

## Referanser
Løtveitvatnet

**Løtveitvatnet** er en innsjø i Osterøy kommune i Hordaland. Den er inntaksmagasin for Herlandsfoss kraftverk. Løtveitvatnet ligger like vest for Storavatnet, og mellom de to innsjøene går en kort elvestrekning kalt Varestraumen.

## Referanser
Könchog Yenlag

**Könchog Yenlag** (tibetansk: དཀོན་མཆོག་ཡན་ལག, Wylie: dkon mchog yan lag, født 1525, død 1583) var en tibetansk Tulku. Han var den femte Shamarpa, og en av de innflytelsesrike lederne av Karma-Kagyu tradisjonen innenfor tibetansk buddhisme.

## Referanser
Betzy Kofoed

**Betzy Elisabeth Bianca Kofoed** (født *Betzy Elisabeth Bianca Schmidt* 14. oktober 1855 i Kristiansand, Norge, død 23. januar 1923 i Skive, Danmark) var en norsk-dansk skuespiller. 

Hun startet sin skuespillerkarriere som teaterskuespiller på forskjellige norske og senere københavnske teatre. Koefoed spilte i mer enn 70 stumfilmer i årene 1913-1919, utelukkende hos Nordisk Films Compagni. Hun var i slutten av femtiårene da hun filmdebuterte, men ble flittig anvendt i Lau Lauritzens sr.s komiske farser.

Betzy Kofoed var datter av skuespillerne Ferdinand Vilhelm Schmidt og Ida Sophie Nordaas.

## Ekteskap
Hun var gift første gang med skuespiller Carl Emil Petersen og andre gang med skuespiller og teaterdirektør Jens Kofoed.

## Utvalg filmer
* *[[Min Svigerinde fra Amerika]]* kort dansk stumfilm fra 1917 i regi av Lau Lauritzen sr.
* *[[Hans lille Dengse]]* kort dansk stumfilm fra 1918 i regi av Lau Lauritzen sr. Rolle: Kjøpmann Thippes bedre halvdel
* *[[Det spøker i villaen]]* (*Det spøger i Villaen*) kort dansk stumfilm fra 1918 i regi av Oscar Stribolt. Rolle: enkefru Tulleberg.
* *[[Endelig alene]]* kort dansk stumfilmkomedie fra 1914 regissert av Holger-Madsen.
* *[[Detektivens barnepike]]* en kriminalfilm fra 1914 regissert av Hjalmar Davidsen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Karma Thinley Rinpoche

**Karma Thinley Rinpoche** (født 1931 i Nangqên i Qinghai, Kina) er en mester innenfor tradisjonene Kagyu, Mahamudra, Sakya Lamdré og Chöd i tibetansk buddhisme. Han er aktiv i vesten, men er også respektert som en lærd, poet og kunster i Tibet.

## Referanser
Søster Cecilie

***Søster Cecilie*** (originaltittel: *Hvor Sorgerne glemmes*) er et dansk stumfilm fra 1917, regissert av Holger-Madsen. Manuset ble skrevet av Helen Staberow. Norske Alf Blütecher spiller rollen som fyrstinnens sønn, fyrst *Robert*.

## Rolleliste
*Henny Lauritzen - *Grevinne Schach*
*Rita Sacchetto - *Cecilie, grevinnens eldste datter*
*Anton de Verdier - *Ernst Nebelong, Cecilies fetter*
*Gerda Christophersen - *Fyrstinne Sara von Staffenfeldt*
*Alf Blütecher - *Fyrst Robert, fyrstinnens sønn*
*Frederik Jacobsen - *Organist Helmer*
*Axel Mattsson
*Mathilde Felumb Friis
*Johanne Krum-Hunderup
*Else Reinwald
*Grete Reinwald
*Hanni Reinwald

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Coroicoia

* Se Systematisk inndeling

***Coroicoia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor, kraftig, brunsvart trebukk. Antennene er noe lengre enn kroppen, tynne, med fine, lange hår, særlig på innersiden. Pronotum og dekkvingene har fine, gule linjer som danner en ramme rundt, dessuten er det en skråstripe på dekkvingene.

## Utbredelse
Arten er kjent fra Bolivia og Ecuador.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Mauesiini Lane, 1956
******** Sleketn *Coroicoia* Lane, 1966
********* *[[Coroicoia ligata]]* (Schwarzer, 1930)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bilder av arten 
*
Hypsioma

* Se Systematisk inndeling

***Hypsioma*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, oftest brunlige trebukker. Dekkvingene har markerte, mer eller mindre rettvinklede "skuldre".

## Utbredelse
Slekten er utbredt fra Panama i nord til Argentina i sør, én art lever også i Karibia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Onciderini J. Thomson, 1860
******** Slekten *Hypsioma* Audinet-Serville, 1832
********* *[[Hypsioma affinis]]* Thomson, 1860
********* *[[Hypsioma albosericea]]* Galileo, Martins & Santos-Silva, 2015
********* *[[Hypsioma amydon]]* Dillon & Dillon, 1945
********* *[[Hypsioma aristonia]]* Dillon & Dillon, 1945
********* *[[Hypsioma asthenia]]* Martins & Galileo, 1990
********* *[[Hypsioma attalia]]* Dillon & Dillon, 1945
********* *[[Hypsioma bahiensis]]* Martins & Galileo, 2010
********* *[[Hypsioma barbara]]* Martins & Galileo, 1990
********* *[[Hypsioma basalis]]* Thomson, 1860
********* *[[Hypsioma carioca]]* Martins & Galileo, 2007
********* *[[Hypsioma cariua]]* Galileo & Martins, 2007
********* *[[Hypsioma chapadensis]]* Dillon & Dillon, 1945
********* *[[Hypsioma charila]]* Dillon & Dillon, 1945
********* *[[Hypsioma constellata]]* Thomson, 1868
********* *[[Hypsioma dejeanii]]* Thomson, 1868
********* *[[Hypsioma gibbera]]* Audinet-Serville, 1835
********* *[[Hypsioma grisea]]* (Fleutiaux & Sallé, 1889)
********* *[[Hypsioma hezia]]* Dillon & Dillon, 1945
********* *[[Hypsioma inornata]]* Thomson, 1868
********* *[[Hypsioma lyca]]* Dillon & Dillon, 1945
********* *[[Hypsioma nesiope]]* Dillon & Dillon, 1945
********* *[[Hypsioma opalina]]* Dillon & Dillon, 1945
********* *[[Hypsioma pylades]]* Dillon & Dillon, 1945
********* *[[Hypsioma renatoi]]* Martins & Galileo, 1990
********* *[[Hypsioma rimosa]]* Dillon & Dillon, 1945
********* *[[Hypsioma robusta]]* Dillon & Dillon, 1945
********* *[[Hypsioma solangeae]]* Galileo & Martins, 2007
********* *[[Hypsioma sororcula]]* Martins, 1981
********* *[[Hypsioma steinbachi]]* Dillon & Dillon, 1945
********* *[[Hypsioma viridis]]* Gilmour, 1950

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
*
Lisbeth Nyborg

**Elisabeth Jenny Nyborg** (født 15. april 1887, død 10. september 1976) var en norsk skuespiller.

Nyborg filmdebuterte i 1932 i Rasmus Breisteins *[[Skjærgårdsflirt]]*. Hun medvirket i sammenlagt fem filmer 1932–1941. Nyborg var også engasjert ved Det Nye Teater som skuespiller og sufflør.

## Filmografi
* 1932 – *[[Skjærgårdsflirt]]* – Augusta Østerholm
* 1934 – *[[Liv (1934)|Liv]]* – En bondekone
* 1939 – *[[De vergeløse (film)|De vergeløse]]* – Myrbråtens hustru
* 1941 – *[[Gullfjellet]]* – Berte Kanten
* 1943 – *[[Vigdis (film)|Vigdis]]* – En småbrukerhustru

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Lisbeth Nyborg i Scenewebarkivet
*
Øyvind Øyen

**Øyvind Øyen** (født 7. mars 1905 i Trondheim, død 23. desember 1993 i Oslo) var en norsk skuespiller.

Øyen var sønn av trelasthandler Mikal Øien (1871–1922) og Amalie Rebekka Slåttelid (1878–1952). Da sønnen var ni år gammel flyttet familien til Kristiania. Etter realskoleeksamen i 1921 reiste Øyen til USA der han arbeidet som bokholder i Chicago. I 1923 tok han en Bachelor of Arts-eksamen ved California State University, arbeidet deretter i tre år ved Den Norske Klubb i Chicago og spilte samtidig amatørteater.

Sin profesjonelle teaterkarriere innledet Øyen i 1931 i rollen som Napoleon i Johan Bojers *Maria Walewska* på Den Nationale Scene. Han ble ved teateret fram til 1933, hvoretter han ble frilansende skuespiller med engasjement blant annet ved Søilen Teater. Øyen var i årene 1936–1938 ved Nationaltheatret og gjorde seg der bemerket i to skuespill av Nordahl Grieg. Mellom 1938 og 1975 var han ved Det Norske Teatret der han kom til å bli en sentral kraft. Øyen var også engasjert ved Radioteatret.

Ved siden av teater virket han som filmskuespiller. Han debuterte i 1940 i *[[Godvakker-Maren]]* og spilte sammenlagt 19 roller 1940–1980.

Han var fra 1939 gift med Maj Greta Nielsen-Sæther (1913–1977).  Roald Øyen er hans sønn.

## Filmografi (i utvalg)
* 1940 – *[[Godvakker-Maren]]*
* 1943 – *[[Vigdis (film)|Vigdis]]*
* 1946 – *[[Vi vil leve]]*
* 1948 – *[[Kampen om tungtvannet (film)]]*
* 1957 – *[[Smuglere i smoking]]*
* 1958 – *[[Salve Sauegjeter]]*
* 1958 – *[[De dødes tjern]]*
* 1959 – *[[Herren og hans tjenere]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
«Skt. Hans Aften ved Vejle Fjord»

**«Skt. Hans Aften ved Vejle Fjord»** er et maleri fra 1904 av den danske billedkunstner Harald Slott-Møller. 

Bildet forestiller en kvinne i rød kappe som sitter på en stol og kikker ut over en fjord. Det er på en gang både et landskaps- og portrettmaleri, da damen på bildet formentlig forestiller kunstnerens hustru Agnes Slott-Møller. Atmosfæren er kjennetegnet ved en usedvanlig bruk av farver, ikke minst i kvinnens fremtredende røde kappe. 

Harald Slott-Møller hadde bakgrunn innen både naturalisme og symbolisme, hvorfor overflate og farver formentlig har symbolsk betydning.

Skt. Hans Aften ved Vejle Fjord tilhører Vejlemuseerne.

## Referanser
Nedrediket

**Nedrediket** (også kalt *Nederste diket*) er et grunt tjern øverst i Skredderdalen i de østlige Byfjellene i Bergen. Tjernet er kunstig og ble demmet opp rundt 1880 som en del av vannforsyningen til de nye bydelene på Fjellsiden nordover mot Sandviken.

Nedrediket ligger langs den grusbelagte gangveien fra Munkebotten til Fløyen via Sandvikspilen. Det mottar vann blant annet fra Storediket gjennom den øvre delen av Mulelven og er kilden til den nedre delen Mulelven, som renner bratt nedover Skredderdalen til Fjellveien og videre i rør ned til Slaktehustomten i Sandviksbukten. 

Deler av Nedrediket er de siste tiårene blitt til myr: i 1951 hadde tjernet en vannflate på 4200 kvadratmeter, som i 2009 var redusert til 2195 kvadratmeter. I de senere årene har skogen rundt Nedrediket blitt tynnet ut for å bedre utsikten over vannet.

## Kilder

* Nedrediket. Bergens Tidende, 24. september 2012.
* http://www.bt.no/nyheter/lokalt/Halve-tjernet-er-forsvunnet-2770297.html
Rob Morrow

**Rob Morrow** (født 21. september 1962) er en amerikansk skuespiller og regissør.

Han er blant annet kjent for roller i *[[Det gode liv i Alaska]]* og *[[Numb3rs]]*. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Høring i lekser

**Høring i lekser** (finsk: **Läksyn kuulustelu**) er et maleri fra 1923 av den finske kunstner Yrjö Ollila (1887–1932). 

Bildet viser en skolegutt i en sofa, ved siden av sitter hans mor med en bok i høyre hånd. På bordet står en vase med blomster, tett opp til ligger en annen bok. 

Maleriet ble i 1927 innkjøpt til Finlands Nasjonalgalleri, og har vært vist på utstillinger i inn- og utland. Bildet inngår i den gruppe av 10 som finske kunstinstitusjoner har utvalgt til Europeanas billedkunstprosjekt 2016.  

## Referanser
Vivi Schøyen

**Vivi Kristine Schøyen Ditleff** (født 18. desember 1918, død 16. april 2014) var en norsk skuespiller og dramatiker.

Hun filmdebuterte i 1939 i Helge Lundes *[[Familien på Borgan]]*. På 1940-tallet medvirket hun i filmene *[[Jeg drepte!]]* (1942), *[[Vigdis (film)|Vigdis]]* (1943) og *[[Sankt Hans fest (film)|Sankt Hans fest]]* (1947). På teateret spilte Schøyen i forestillingen *To og to er tre* på Trøndelag Teater i 1942. Etter et langt avbudd spilte hun i 2009 hovedrollen i forestillingen *Fabelaktige Fiff og Fam*.

I 1944 blev Schøyens første drama *Morild* oppført på Carl Johan-teatret i Oslo. Etter mange års fravær ble hennes enakter *Opium* oppført i Radioteatret i 1982. Blant hennes øvrige verk kan nevnes *Over til rødt* (Centralteatret, 1988), *Mellom barken og veden* (Det Åpne Teater, 1989) og *Det er bare min kone!* (Det Åpne Teater, 1995).

## Filmografi
* 1939 – *[[Familien på Borgan]]*
* 1942 – *[[Jeg drepte!]]*
* 1943 – *[[Vigdis (film)|Vigdis]]*
* 1947 – *[[Sankt Hans fest (film)|Sankt Hans fest]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stethoperma

* Se Systematisk inndeling

***Stethoperma*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen hos hunnene, mye lengre hos hannene. Pronotum er nærmest sylindrisk uten pigger på sidene, omtrent så bredt som langt. Dekkvingene har markerte "skuldre" og gjerne lyse flekker eller striper.

## Utbredelse
Slekten har en ganske begrenset utbredelse i de østlige og sørøstlige Brasil.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Onocephalini J. Thomson, 1860
******** Slekten *Stethoperma* Lameere, 1884
********* *[[Stethoperma batesi]]* Lameere, 1884
********* *[[Stethoperma candezei]]* Lameere, 1884
********* *[[Stethoperma duodilloni]]* Gilmour, 1950
********* *[[Stethoperma flavovittata]]* Breuning, 1940
********* *[[Stethoperma multivittis]]* Bates, 1887
********* *[[Stethoperma obliquepicta]]* Breuning, 1940
********* *[[Stethoperma zikani]]* Melzer, 1923

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
* Bildegalleri
Botten Soot

**Ingeborg Bergit «Botten» Soot** (født 22. mars 1895 i Bergen, død 21. mai 1958 i Oslo) var en norsk revyskuespiller og sanger.

Soot var utdannet som klassisk sanger, men revydebuterte på Chat Noir i 1913 og var revyartist på heltid fra 1915. Spesielt på 1920-tallet var hun én av norsk revys djerveste og mest fantasifulle kunstnere. Soot var den første norske kvinnelige revyartisten som komponerte deler av sitt eget materiale, blant annet «Vårvise» og «De gammeldagse Piger». Hun gav i 1946 ut *Mamma i fint selskap og andre historier*; boken var illustrert av datteren Berit Soot Thorsen.

## Familie
Hun var datter av Inga Bjørnson og Eyolf Soot og halvsøster av Guri Stormoen. Hun var moren til skuespilleren og regissøren Svend Soot von Düring (1915–1969).

Hun var gift tre ganger. Det første ekteskapet inngikk hun med friherre Woldemar von Düring, (f. 6.2.1884, Erlangen, Tyskland, død 9.11.1950, Stockholm). De fikk sønnen Svend Soot von Düring (1915-1969). De ble skilt i 1916.  Deretter giftet hun seg med billedhuggeren og maleren Trygve Thorsen, og de fikk datteren Berit Soot Thorsen (1920–1975), som etter å ha giftet seg tok navnet Berit Soot Kløvig. Ekteskapet med Thorsen ble oppløst, og i 1924 giftet hun seg med revyartisten og sangeren Olaf Kronstad. Dette ekteskapet ble oppløst noen år senere.

## Filmografi
* 1911 – *[[Under forvandlingens lov]]*
* 1917 – *[[En vinternat]]*
* 1917 – *[[De forældreløse]]*
* 1921 – *[[Jomfru Trofast]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* «Botten Soot» i Norsk biografisk leksikon
* «Botten Soot» i Store norske leksikon
Mallonia

* Se Systematisk inndeling

***Mallonia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Små til middelsstore, brunlige trebukker. Kroppsformen er sylindrisk. Dekkvingene har ofte lysere tegninger. Antennene har dusker av mørke hår på innersiden.

## Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Pachystolini Aurivillius, 1922 eller Petrognathini
******** Slekten *Mallonia* J. Thomson, 1857 
********* *[[Mallonia albosignata]]* Chevrolat, 1858
********* *[[Mallonia australis]]* Péringuey, 1888
********* *[[Mallonia barbicornis]]* (Fabricius, 1798)
********* *[[Mallonia granulata]]* Distant, 1892
********* *[[Mallonia orientalis]]* Breuning, 1938
********* *[[Mallonia patricii]]* Breuning, 1938
********* *[[Mallonia pauper]]* Jordan, 1903

## Kilder
* Longicorn ID - Neopachystolini
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
*
Brachychilus

* Se Systematisk inndeling

***Brachychilus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, kraftige, matt svarte trebukker. Kroppsformen er kort og bred med markerte "skuldre" på dekkvingene, som er jevnt tilsmalnende bakover fra skuldrene. Antennene er lengre enn kroppen. Pronotum har en kraftig tann på hver sidekant. Dekkvingene har hvite tegninger.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Chile og det vestlige Argentina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Phacellini Lacordaire, 1872
******** Slekten *Brachychilus* Blanchard, 1851
********* *[[Brachychilus chevrolatii]]* Thomson, 1868
********* *[[Brachychilus literatus]]* Blanchard in Gay, 1851
********* *[[Brachychilus scutellaris]]* Blanchard in Gay, 1851
********* *[[Brachychilus wagenknechti]]* Cerda, 1954 

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
*
Inga Bjørnson

**Inga Bjørnson** (1871–1952) var en norsk teatersjef som i mange tiår drev Norges første barneteater. Hun drev også med sosialt hjelpearbeid og gjorde en stor innsats for de gamle 

## Bakgrunn og familie
Inga Bjørnson var datter av byfogd Peter Elias Bjørnson og Laura Mathilde Riiser Larsen, brordatter av dikteren Bjørnstjerne Bjørnson og sønnedatter av presten Peder Bjørnson. Hun var søster av skuespilleren Aagot Bjørnson og kusine av admiral Hjalmar Riiser-Larsen. Hun var gift to ganger: 1892–1900 med maleren Eyolf Soot (som hun fikk datteren Ingeborg med) og 1900–1909 med skuespilleren Harald Stormoen (som hun fikk datteren Guri med).

## Barneteater og veldedig arbeid

### Inga Bjørnsons Barneteater
Hun etablerte i 1920 Inga Bjørnsons Barneteater i Oslo (da Kristiania), som hun ledet i mange år. Dette var det første barneteateret i Norden, muligens i hele Europa, og Inga Bjørnson ledet teateret i over 30&nbsp;år. Avkastningen av billettinntektene fra barneteaterets virksomhet ble gitt til hjelpefondet «Ut i solen».

### «Ut i solen» og Solstua
.I 1930 ble det reist et tømmerhus på Hvalstad i Asker som til å begynne med ble benyttet av pedagogen Anna Sethne. Det var det sosialt engasjerte kunstnerekteparet Otto og Tilla Valstad som hadde anskaffet tømmerstua fra Gausdal. Inga Bjørnson var på den tiden dypt engasjert i å bidra til bedre kår for de eldste og fattigste innbyggerne i Oslos østkant og indre bykjerne, og mente de både hadde behov for lys og luft ute på landet, og for næringsrik kost. I 1935 eller 1936 arrangerte hun den første utflukten til Solstua i Asker for en gruppe eldre, ubemidlede Osloborgere. Hun etablerte etter hvert et eget fond som hun kalte «Ut i solen», og i 1938 ga ekteparet Valstad tømmerhuset på Hvalstad i gave til Inga Bjørnsons hjelpefond. Helt frem til 1948 eller 1949 – også under andre verdenskrig – fortsatte Inga Bjørnson og hennes hjelpefond å tilby rekreasjonsturer til Solstua for eldre mennesker fra Oslos fattigste strøk.

## Bibliografi

* 1950: *30 år med barneteatret*

## Minnesmerker og æresbevisninger
Inga Bjørnsons vei i Oslo har fått navn etter henne.

## Referanser


## Kilder
* ''Inga Bjørnson'' i Store norske leksikon
* ''Inga Bjørnson'' i Norsk biografisk leksikon
Acanthesthes

* Se Systematisk inndeling

***Acanthesthes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore til ganske store (20-30 millimeter), svært kraftige, brune trebukker. Oversiden er grovt punktert og knudrete. Antennene er kraftige og markert kortere enn kroppen. Pronotum har gjerne tre store knøler. Dekkvingene er store, ovale og høyt hvelvede, hver dekkvinge med to rader av skarpe knøler. Beina er kraftige og middels lange.

## Levevis
Disse trebukkene lever på bakken, i savanne-områder.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Phantasini Hunt & Breuning, 1957
******** Slekten *Acanthesthes* Kolbe, 1894
********* *[[Acanthesthes amycteroides]]* (White, 1858)
********* *[[Acanthesthes crispa]]* (Olivier, 1792)

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
*
Esben Lykke-Seest

**Esben Lykke-Seest** (født 10. juli 1905 i Aker, død 8. februar 1988) var en norsk barneskuespiller.

Lykke-Seest medvirket på 1910-tallet i tre av faren Peter Lykke-Seests filmer. Han debuterte i 1917 i *[[De forældreløse]]*, hvor han spilte hovedrollen som *Lille-Jens*. Lykke-Seest spilte i 1919 *Edvard* i *[[Æresgjesten]]* og hovedrollen som *Esben* i *[[Historien om en gut]]*. Sistnevnte film ble en suksess både i Norge og internasjonalt og førte for hans del til et tilbud om å spille i Hollywood, noe han imidlertid takket nei til.

## Filmografi
* 1917 – *[[De forældreløse]]*
* 1919 – *[[Æresgjesten]]*
* 1919 – *[[Historien om en gut]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oscar Amundsen

**Oscar Amund Amundsen** (født 2. september 1890 i Kristiania, nåværende Oslo, død 24. desember 1986 samme sted) var en norsk skuespiller.

Amundsen filmdebuterte i 1919 i Peter Lykke-Seests *[[Æresgjesten]]*, der han spilte rollen som greven. I 1930 emigrerte han til USA via Frankrike. Amundsen vendte senere tilbake til Norge og virket igjen som filmskuespiller på 1940-, 1950- og 1960-tallet. Amundsen var også engasjert ved Fjernsynsteatret og ved Det Nye Teater.

## Filmografi
* 1919 – *[[Æresgjesten]]*
* 1942 – *[[Jeg drepte!]]*
* 1943 – *[[Sangen til livet]]*
* 1943 – *[[Den nye lægen]]*
* 1948 – *[[Trollfossen (film)|Trollfossen]]*
* 1952 – *[[Trine!]]*
* 1954 – *[[Heksenetter]]*
* 1956 – *[[Gylne ungdom]]*
* 1958 – *[[Bustenskjold]]*
* 1961 – *[[Hans Nielsen Hauge (film)|Hans Nielsen Hauge]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Axel Haig

**Axel Herman Haig** (, 10. november 1835 &ndash; 1921) var en svenskfødt kunstner og illustratør. Hans malerier, illustrasjoner og kobberstikk, laget enten for egen regning eller for mange av tidens fremste arkitekter i den victorianske perioden, gav ham navnet «nygotikkens mester» etter den italienske kunstneren Piranesi.

Haig ble født på Gotland i Østersjøen. Hans far var eiendomsbesitter og tømmerhandler.  Haig ble ansatt som skipsbyggerlærling på regjeringens verft i Karlskrona, og i 1856 dro han til Glasgow for videre opplæring på et skipsverft i Clydeside. Men hans interesse dreide seg nå om arkitektur, og i 1859 begynte han i lære som tegner på kontoret hos en arkitekt som arbeidet med kirkelig fornyelse. Etter syv år der lanserte han seg selv som «arkitektuell kunstner». På midten av 1800-tallet var det nærmest en eksplosjonsartet konkurranse blant arkitekter. Velstanden som kom med «imperiet» og Den industrielle revolusjon, skapte behov og la forholdene til rette for en enorm ekspansjon i offentlige bygg og kontorer for regjeringen. Rådhus, kirker og jernbanestasjoner ble alle lagt ut på anbud blant konkurrerende arkitekter som trengte tegnere til å illustrere sine planer. I 1866 møtte Haig William Burges da Burges ansatte ham til å illustrere sitt forslag for Justisbygningen i Strand.  Haig produserte en serie med illustrasjoner i vannfarger som resulterte i «en øyeblikkelig sensasjon».. Vinneren av konkurransen, George Edmund Street, sies å ha bemerket, «jeg ville ikke ta meg nær av å bli slått av en som tegner slike tegninger»

## Samarbeidet med Burges
Haig og Burges fortsatte sitt partnerskap til Burges døde i 1881. I den tiden de arbeidet sammen produserte de noen av de mest spektakulære middelaldervisjoner av den victorianske gotiske fornyelsen: Cardiff Castle, Knightshayes Court, the Church of Christ the Consoler at Skelton-on-Ure, St Mary's Church, Park House, Speech Room, Harrow School, Castell Coch, Trinity College, Hartford, Connecticut og tegningene for fornyelse av St. Pauls katedral: Når Burges planla sine viktigste oppdrag, tegnet Haig dem. «I Haig hadde arkitekten Burges, en middelalderdrømmer, funnet en kunstner verd sine drømmer». Haig utviklet en ny karriere som etser og hans tegninger og litografier av europeiske borger, slott, landskaper og katedraler ble meget populære og ettertraktet i victoriatidens England.  I en oversikt over hans arbeider, utarbeidet av det britske arkitektinstituttet RIBA året han døde, skrev Maurice Adams at «hans evner som tegner av akitektoniske bygg står uten tvil blant de beste i hans tid og hans grafiske kapasitet forblir enestående». Haig tegnet også All Saints Church i Grayswood, Surrey. Den ble bygget mellom 1901 og 1902 i en stil beskrevet som en «Surrey byggeskikk eller "1200-talls bygg med gotiske Arts and Crafts-elementer». Etter loven om Bygningsvern i Storbritannia er den oppført som Grad II.

I Sverige er han mest kjent for sitt arbeid med planene om fornyelsen av Ardre kirke.

## Referanser
Hide (måleenhet)

**Hide** var en angelsaksisk måleenhet for et landområde stort nok til å fø en husholdning. Dette ble tradisjonelt vurdert til 120 *[[Acre (måleenhet)|acre]]*, men var et mål på verdi og taksering for skatt, inkludert fastsettelse av leie (*feorm*), vedlikehold og reparasjon av broer og befestninger, utrustning av folk i hæren (*[[Fylking|fyrd]]*), og etter hvert også *geld* (skatt på land).

Utregningen av *hide* er i dag uklar: ulike eiendommer med samme *hidage* kunne variere stort i utstrekning, selv innenfor samme fylket. Som følge av den normanniske erobringen av England ble takseringer av *hidage* nedtegnet i jordeboken *[[Domesday Book]]* og en eiendom som innbrakte ett pund i inntekt per år, ble skjønnsmessig vurdert som 1 *hide*. De normanniske kongene fortsatte å benytte enheten for sin skattelegging fram til slutten av 1100-tallet.

*Hide* ble inndelt i 4 *yardlander* eller *virgater*. 

## Etymologi
Den angelsaksiske betegnelsen *hide* som en måleenhet kommer ikke fra *hide* i betydning «hud, skinn av stort dyr», men fra *hid* (eller synonymet *hiwisc*), tidligere *higid*, begge av indoeuropeisk opphav. *Hid* kommer fra *hiw-*, «familie», avledet av eller beslektet med *hiwan*, «husholdning», *hiwo*, «husmann, overhodet for en husholdning», fra urgermanske **hiwido-*, igjen fra urindoeuropeiske **keiwo-* (kilde også til latinsk *civis*, «borger»), fra rotordet **kei-*, «å ligge; seng, elsket, kjær». Den semantiske forbindelsen mellom begge *hide*, både hud og måleenheten, er «[det som] dekker». Den latinske oversettelsen av måleenheten *hide* er ofte *familia*.

Beda beskrev i sin *[[Anglernes kirkes historie]]* (ca. 731) et områdes areal ut fra hvor mange husholdninger det kunne brødfø, som på latin, *terra X familiarum* i betydningen «et område med ti familier». I den angelsaksiske versjonen av det samme verket står det *hid* eller *hiwan*, hvor det på latin sto *terra ... familiarum*. Andre dokumenter fra perioden viser det samme, og det er klart at ordet *hide* opprinnelig betegnet det landområdet som trengtes for å fø en bonde og hans husholdning. Det er usikkert om det mentes en kjernefamilie eller en større gruppe.

Forskeren Thomas Charles-Edwards foreslo at den eldste bruken av *hide* beskrev et landområde som kunne dyrkes opp med plog, og at eierskapet til en *hide* bekreftet statusen til en fri mann, av historikeren Frank Stenton omtalt som «det uavhengige overhodet for en bondehusholdning», jfr en hauld.

## Referanser


## Litteratur
* Ayto, John (1990): *Dictionary of Word Origins*, Bloomsbury Reference, ISBN 0-7475-4570-7
* Charles-Edwards, T.M. (1972): «Kinship, Status and the Origins of the Hide» i: *Past & Present* **36**, s. 3–33
* Faith, Rosamund J. (1997): *The English Peasantry and the Growth of Lordship*, London.
* Lennard, Reginald (1944): «The origin of the Fiscal Carucate» i *The Economic History Review* **14** (1), s. 51–63
* Stenton, Frank M. (1971): *Anglo-Saxon England*, 3. utg., Oxford University Press.
Landskap tidlig om aftenen

**Landskap tidlig om aftenen** (ungarsk: **Kora esti táj**, slovakisk: **Podvečerná krajina**) er et landskapsmaleri fra omkring 1850 av den ungarske maler Alexander (Sándor) Brodszky (1819–1901). 

Bildet viser et landskap med fjell i bakgrunnen. Forrest og sentralt i bildet ses en gruppe trær hvor solen titter inn gjennom løvverket. Til venstre et par furasjerende fugler og vann med siv. Til høyre skimtes en sti. Landskapet stammer formentlig fra Balatonsjøen som var et av hans favorittmotiver når han skulle male.  

Brodszky legger i sine bilder stor vekt på lyset, og han fokuserer mere på avbildingen av trær enn på selve landskapet. Landskap tidlig om aftenen tilhører Det slovakiske nasjonalgalleriet.

## Referanser
Protomocerus

* Se Systematisk inndeling

***Protomocerus*** er slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore til nokså store, brunlige trebukker. Antennene er vanligvis lengre enn kroppen. Pronotum har en butt tann midt på hver side. Dekkvingene har ofte lyse tegninger.

## Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

## Utbredelse
Gruppen er vidt utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Prosopocerini J. Thomson, 1868
******** Slekten *Protomocerus* Gahan, 1898
********* *[[Protomocerus gregorii]]* Gahan, 1898
********* *[[Protomocerus pulcher]]* (Péringuey, 1892)

## Kilder
* Longicorn ID - Prosopocerini
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Protomocerus pulcher''
*
Åshild Mathisen

**Åshild Mathisen** (født 14. november 1974) er en norsk litteraturviter, aviskommentator og kommunikasjonsrådgiver, fra 2016 til mars 2018 var hun redaktør i avisen *[[Vårt Land]]*. Fra 2019 jobber hun i PR-byrået Try.

## Bakgrunn
Mathisen er fra Tromsø og Tromsøya. Der vokste hun opp i et læstadiansk hjem, og betrakter seg fortsatt som læstadianer.

Som litteraturstudent flyttet hun fra Nord-Norge til Oslo, og begynte i sin første jobb i *Vårt Land*, som telefonselger. Siden har hun blant annet arbeidet som kommentator i *[[VG]]*, *[[Dagens Næringsliv]]* og *[[Morgenbladet]]*, vært kommunikasjonsrådgiver i Kristelig Folkeparti og politisk rådgiver for daværende miljøvernminister Knut Arild Hareide i Miljødepartementet. 

## ''Vårt Land''
I september 2012 begynte hun som utviklingsredaktør i *Vårt Land*, og inngikk dermed blant avisens kommentar- og lederskribenter. Etter dette arbeidet hun en tid som direktør for samfunnskontakt i NRK.

Hun begynte som sjefredaktør i *Vårt Land* 1. mai 2016, da hun overtok etter Helge Simonnes. Hun ble dermed første kvinne i *Vårt Land*s redaktørstol. Mathisen måtte gå av som redaktør 23. mars 2018.

I 2021 ga hun ut boka *Ingen søndagsskole*, der hun forteller om sin bakgrunn i læstadianerbevegelsen, om livet i KrF og om redaktørjobben i *Vårt Land* og det etter hvert tilspissede forholdet til avisens eier-konsern Mentor Medier.

## Bibliografi
* *Ingen søndagsskole*, Aschehoug  (2021) ISBN 9788203269882

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Åshild Mathisen er ny sjefredaktør i Vårt Land» (Video med Mathisens tiltredelsestale til de ansatte i *Vårt Land*.)
Duets

**Duets** kan vise til:

* ''Duets'' (Ane Brun-album), et album til Ane Brun.
* ''Duets'' (Barbra Streisand-album), et album til Barbra Streisand.
Eudryoctenes

* Se Systematisk inndeling

***Eudryoctenes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, grå-brunspraglete trebukker. Dekkvingene har skarpt rettvinklede "skuldre" og har en god del små, opphøyde knøler, i alle fall i den fremre delen.

## Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Polyrhaphidini J. Thomson, 1860
******** Slekten *Eudryoctenes* Hintz, 1911
********* *[[Eudryoctenes africanus]]* (Jordan, 1903)
********* *[[Eudryoctenes spinipennis]]* Breuning, 1978

## Kilder

* Liste over artene
* Katalog med utbredelsesdata, afrikanske arter 

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Eudryoctenes africanus'' 
*
Duets (Barbra Streisand-album)

***Duets*** er det syvende samlealbumet til artisten Barbra Streisand (inkludert samleboksen *[[Just for the Record...]]* fra 1991). Det er en samling av duetter som Streisand har spilt inn både i studio og live mellom 1963 og 2002. Albumet inneholder to nye duetter: «I Won't Be the One to Let Go» med Barry Manilow og «All I Know of Love» med Josh Groban. Sony Music Entertainment slapp platen med fire ulike fargemønstre på forsiden slik at hver versjon ble mer unik.

## Sporliste

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* Barbra Archives - ''Duets'' (2002)
Wetteraukreis

**Wetteraukreis** er en landkreis i Regierungsbezirk Darmstadt, i den tyske delstaten Hessen.

Kretsen har fått navn etter landskapet Wetterau nord for Frankfurt, som er en av de mest produktive jordbruksområdene i Hessen. Landskapet er oppkalt etter elva Wetter. Det finnes mange mange mineral- og termiske kilder i kretsen som for eksempel i Bad Nauheim, Bad Vilbel eller Rosbach. Deler av Taunusåsene strekker seg inn i området fra vest, fra øst strekker seg utløpere av Vogelsberg inn i kretsen.

Wetteraukreis ble opprettet 1. august 1972 gjennom den hessiske forvaltningsreformen.

## Byer og kommuner

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Long Memory

***The Long Memory*** er en svart-hvitt britisk thriller fra 1953 regissert av Robert Hamer. Manuset ble skrevet av Hamer og Frank Harvey. Det var basert på Howard Cleves' roman med samme tittel fra 1951.

Filmen ble spilt inn i Pinewood Studios samt på location i North Kent Marshes i Themsenestuaret og de shabby bakgatene i Gravesend, hovedsakelig *Queen Street* (nå delvis sanert). 

Dens mørke setting og bistre atmosfære har ført til at den har blitt hyllet som et britisk eksempel på film noir.

*The Long Memory* ble den siste filmen til Henry Edwards, en større britisk stjerne fra 1920- and 1930-tallet som hadde en mindre rolle som dommer tidlig i filmen.

Norske Eva Bergh ses i rollen som *Ilse*.

Den hadde gallapremiere på *Leicester Square Theatre* 22. januar 1953 med Prins Henry, hertug av Gloucester og Prinsesse Alice, hertuginne av Gloucester som hedersgjester.  Filmen ble sluppet for visning på britiske kinoer neste dag. 

## I rollene (kun krediterte)
*John Mills - Phillip Davidson
*John McCallum - Politioverbetjent Bob Lowther
*Elizabeth Sellars - Fay Lowther
*Eva Bergh - Ilse
*Geoffrey Keen - Craig
*Michael Martin Harvey - Jackson (som Michael Martin-Harvey) 
*John Chandos - Spencer «George Berry» Boyd
*John Slater - Pewsey
*Thora Hird - Mrs Pewsey
*Vida Hope - Alice Gedge
*Harold Lang - Boyds sjåfør
*Mary Mackenzie - Gladys
*John Glyn-Jones - Gedge
*John Horsley - Bletchley
*Fred Johnson - Driver
*Laurence Naismith - Hasbury
*Peter Jones - Fisher
*Christopher Beeny - Mickie Lowther

## Mottakelse
Filmanmelderen i *The Times* fant filmen litegrann kjedelig og pompøs, men gav regissøren ros for *«effektiv bruk av filmens naturlige bakgrunn, gjørmen og trøstesløsheten i slamområdene i Themsenestuaret.»*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jaguar XJ-S

**Jaguar XJ-S** (1976–96) er en to-dørs sportsbil fra engelske Jaguar Cars. Den tok over for Jaguar E-type som fabrikkens Grand tourer (GT) med brukbar bagasjeplass.

Første serien (1976–81, 14 800 eks.) fikk utseende av Malcolm Sayer og Doug Thorpe, samt en 5.3-liters V12 motor og manuelt eller automatisk gir.

Andre serien (1982–91) ble kalt **XJ-S HE** og hadde Høy Effektivitet (HE) V12.  Fra 1983 kunne XJ-S fås med 3.6-liters rekke-6. **XJ-SC** fra 1983 var en to-seters utgave uten tak (med med en *targa* veltebøyle) som solgte lite, så fra 1988 leverte de en helt åpen bøylefri to-seters cabriolet.

Tredje serien (1992–96) ble kalt **XJS** uten bindestrek og cabrioleten fikk fire seter.

Alt i alt ble det laget 115 000 eksemplarer av XJ-S, som i 1996 ble etterfulgt av Jaguar XK.

Jaguar Ascot var en konseptbil bygget av italienske Bertone for Jaguar, og første gang presentert i 1977. Den var basert på Jaguar XJ-S, og var utseendemessig svært lik Bertones Ferrari-baserte 308GT Rainbow som var blitt presentert ett år tidligere.

## Bilder

Jaguar XJS registered January 1978 5343cc (cropped).JPG | XJ-S 1978
1985 Jaguar XJ-SC 5.3 V12 in Morges 2012 - Side (cropped).jpg | XJ-SC 1985
1996 Jaguar XJS conv rear.jpg | svensk XJS kabba fra 1996


## Referanser
Niculae Viciu

**Niculae Viciu** (født 23. februar 1939, Târgu Mureș, død 28. oktober 2014, Târgu Mureș) var en rumensk basketballspiller som spilte mer enn 130 kamper for Romanias landslag for menn.

Viciu lærte å spille basketball som 15-åring under Ştefan Surdu da han gikk på *Alexandru Papiu Ilarian*-gymnaset i hjembyen. To år senere spilte han allerede for førstedivisjonslaget *Dinamo Târgu Mureș*. I 1957 begynte han på universitetet (landbruksmaskiningeniørstudier) i Cluj, der han spilte for lagene *Constructorul* og Ș*tiinţa*. Da maskiningeniørstudiet bel flyttet fra Cluj til Craiova i 1960, flyttet han dit, og spilte for Ș*tiința Craiova* i første divisjon. Fra 1962 til 1965 og deretter igjen fra 1969 til 1975 spilte han i Timişoara, for førstedivisjonlagene Ș*tiința*- skiftet navn senere til *Universitatea*- og *Voința,* for det siste laget som spillende trener. Mellom 1955 og 1969 spilte han for *[[Dinamo București (basketball)|Dinamo București]]* som han vant tre landsmestertitler med. I 1975 flyttet han til Oradea, der han spilte for *Dinamo Oradea* som spillende trener til 1978, da han la opp. Etter det, var han fra 1982 til 1985 og fra 1987 til 1988 trener for førstedivisjonslaget for kvinner *Comerțul Târgu Mureș*.

Han hadde en sønn, Gabriel Viciu, som også var førstedivisjonsbasketballspiller i Romania.

## Æresbevisninger
* *Maestru al sportului* («Idrettsmester»)
* *Maestru emerit al sportului* («Fortjent idrettsmester»)
* *Antrenor emerit* («Fortjent trener»)

* Han er æresborger av Târgu Mureș.
## Referanser
UltraBirken løp 2014

**UltraBirken løp 2015** var en del av Birkebeinerløpet 2014, og ble arrangert 13. juni 2015. Løpet var 60 km langt. 

140 menn og 33 damer fullførte løpet. 

## Resultater, herrer



Tom Erik Halvorsen vant løpet for andre år på rad. 

### Kvinner



 

## Eksterne lenker
* Kondis.no - Tom Erik Halvorsen og Marte Pedersen vant Ultrabirken (reportasje og resultater)
Landkreis Marburg-Biedenkopf

**Landkreis Marburg-Biedenkopf** er en landkreis i Regierungsbezirk Gießen, i den tyske delstaten Hessen.

Midt i kretsen ligger administrasjonssenteret og universitetsbyen Marburg ved elva Lahn. 

Wetteraukreis ble opprettet 1. juli 1974 gjennom den hessiske forvaltningsreformen ved at de tidligere kretsene Marburg og Biedenkopf ble slått sammen med den kretsfrie byen Marburg.

## Byer og kommuner

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pike i hvit kimono

**Pike i hvit kimono** (nederlandsk: **Meisje in witte kimono**) er et maleri fra 1894 av den nederlandske maleren og fotografen George Hendrik Breitner (1857–1923). 

## Beskrivelse
Bildet viser en ung pike halvt hvilende på en divan med hendene bak hodet, omgitt av et orientalsk interiør. Blikkfang er den hvite, broderte silkekimonoen med røde innslag i ermene og et oransje bånd om livet. Modellen er den 16-årige hatteselgerske *Geesje Kwak* som Breitner avbildet i flere av sine kimonobilder. Det fruktbare samarbeidet mellom Brendtner og modellen endte da Geesje i 1895 emigrerte til Sør-Afrika sammen med sin søster Anna. 

Kimonobildene ble ikke alltid like godt mottatt i samtiden, men den heri omtalte utgave ses i ettertid som et hovedverk innen nederlandsk japonisme. I 2010 ble motivet gjengitt på nederlandske 44 eurocents frimerker.

*Pike i hvit kimono* tilhører Rijksmuseum i Amsterdam.

## Referanser
Microrhodopis

* Se Systematisk inndeling

***Microrhodopis*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, slanke, brunspraglete trebukker. Antennene er omtrent dobbelt så lange som kroppen, også hos hunnene.

## Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling
Disse slektene blir noen ganger plassert i Desmiphorini.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Rhodopinini Gressitt, 1951 eller Desmiphorini
******** Slekten *Microrhodopis* Breuning, 1957
********* *[[Microrhodopis albovittata]]* Breuning, 1976
********* *[[Microrhodopis rufipennis]]* Breuning, 1957

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata

## Eksterne lenker
*
Wilczek Land

**Wilczek Land** (, tysk: *Wilczek-Land*) er en stor øy i Frans Josefs land i Russland. Det er den nest største øya i arkipelet. Øya er nesten fullstendig isdekket, unntatt to smale områder på den vestlige kysten. Det høyeste punktet på øya er 735 meter over havet. 

Mys Ganza er Wilczek Lands vestligste nes. Kanalen mellom Wilczek Land og Gallya er kjent som Avstriyskyy Proliv (Австрийский пролив).

Øya ble oppdaget i 1874 av den østerriksk-ungarske polarekspedisjonen til Franz Josefs land i 1872–1874, som seilte med dampskipet *Tegetthoff*. Øya er oppkalt etter den østerriksk-ungarske greven Johann Nepomuk Wilczek. Greven var den viktigste sponsoren for den østerriksk-ungarske ekspedisjonen.

Denne øya må ikke forveksles med den lille Wilczek Island, «Остров Вильчека», som ligger sydvest for Salm Island i Franz Josef-gruppen som også er oppkalt etter samme person.

## Historie
Cape Geller () var vinterkvarter for to medlemmer av Welle Expedition i 1898 mens de ventet på resten av gruppens retur fra Nordpolen.

## Referanser