open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Agronom

**Agronom** er en yrkestittel for personer med landbruksfaglig utdannelse. 

Tittelen kan både referere til en utdannelse, og til en stilling. Utdannelsen kan være fra en jordbruksskole, eller, i Norge, fra Norges miljø- og biovitenskapelige universitet (NMBU) (tidligere UMB og *Norges landbrukshøgskole*). I resten av Norden brukes tittelen agronom bare om kandidater med høyere landbruksutdannelse, dvs. tilsvarende NMBU. 

I Norge, kan «agronom» også være en del av stillingstittelen til ansatte i offentlig landbruksforvaltning: *herredsagronom*, *fylkesagronom*, ''reindriftsagronom, m.fl.

## Se også
* Landbrukskandidat
* Agrotekniker
* Sivilagronom

## Eksterne lenker
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av agronom
Pluralis

**Pluralis** (forkortet: ) er et grammatisk trekk i kategorien numerus. Det er et markert trekk i kategorien, umarkert er singularis. Pluralis uttrykker at ordet som står i pluralis refererer til flere enn en referent. I tonumerussystem er pluralis det andre trekket, men det finnes også systemer med tre eller flere numerus. De aller fleste språkene i verden har grammatikalisert numerus, og de har dermed pluralis.

På norsk brukes ofte begrepet «flertall» eller «flertallsform» i stedet for *pluralis*.

## Referanser
Singularis

**Singularis** (forkortet: , eller sing.) er et grammatisk trekk i kategorien numerus. Det er det umarkerte trekket i kategorien. I tillegg til å uttrykke at ordet som står i singularis refererer til *en* referent, kan det også uttrykke generisk referanse (setningen *Bjørnen er et pattedyr* refererer til alle bjørner, selv om substantivet står i singularis). I mange språk står også substantivet i singularis etter tallord, dette gjelder f.eks. alle tyrkiske og uralske språk. I tyrkisk tyder *baş* «hode», *başlar* er flertallsformen, men «fem hoder» er *beş baş* i singularis, ikke i pluralis.

På norsk brukes ofte begrepet «entall» eller «entallsform» i stedet for singularis.

## Referanser
Carlo Felice Bianchi Anderloni

**Carlo Felice Bianchi «Cici» Anderloni** (født 7. april 1916, død 7. august 2003) var en italiensk bildesigner, og sønn av Felice Bianchi Anderloni, som stiftet Carrozzeria Touring.

Etter studier på Milanos polytekniske høyskole begynte han å arbeide for faren i Carrozzeria Touring. Da faren døde i 1949 tok Carlo over styringen av selskapet, og modellene Alfa Romeo 6C 2500 og Ferrari 166 S var blant de første utviklingsarbeidene han ledet. I 1966 gikk selskapet konkurs, og Anderloni fikk jobb hos Alfa Romeo, hvor han var rådgiver for designavdelingen og senere designsjef.

## Referanser
Castilla–La Mancha

**Castilla-La Mancha** er en autonom region i Spania. Den ligger sentralt i landet, og er med en utstrekning på 79&nbsp;463 km² den tredje største autonome regionen i Spania (etter Castilla y León og Andalucía). I folketall er den imidlertid bare den niende største.

Castilla-La Mancha utgjorde tidligere sammen med Madrid regionen *Castilla la Nueva* «Nye Castilla». Den ble utskilt som egen region i 1982. Hovedstaden er Toledo. Regionen består av fem provinser, som alle har navn etter provinshovedstedene:
* Albacete
* Ciudad Real
* Cuenca
* Guadalajara
* Toledo

## Se også
* Liste over Castilla-La Manchas presidenter
* Liste over presidentene for Cortes de Castilla-La Mancha

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Keekle

**Keekle** er en elv i Cumbria i England.

Den renner fra Keekle Head Farm ved High Park mellom Gilgarran og Asby. Elveløpet går sørover via det tidligere dagbruddet mellom Frizington og Whitehaven til Cleator Moor, hvor den renner inn i elven Ehen. Keekle er periodevis en rik lakseelv.

Det ble foreslått en radioaktiv søppelfylling ved Keekle Head. Det har vært sterk motstand mot forslaget å utplassere radioaktiv avfall på stedet til en tidligere dagbruddgruve fra interesseorganisasjonen Radiation Free Lakeland og andre. Motstanden ble til sist tatt hensyn til.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Amtmandens døtre (visegruppe)

:*For [[Camilla Collett]]s roman, se [[Amtmandens Døtre]]

*'Amtmandens døtre*'  var en norsk [[vise]]gruppe, etablert under årsmøtet i [[Kvinnefronten]] i 1974.  Initielt fremførte gruppen oversatt musikk fra Sverige.  Egne komposisjoner ble utgitt (1975), hvorpå gruppen ble oppløst.  
Besetningen var da 
[[Bente Geving]] (mandolin, perkusjon), [[Kjersti Martinsen]] (ukulele, banjo, gitar, munnharpe, perkusjon), [[Hege Rimestad]] (fele, gitar), [[Nina Badendyck]] (gitar, fløyte, piano, trompet, munnharpe, congas), [[Mette Grindstad]] (fløyte, perkusjon), [[Tina Austad]] (bass) og [[Ruth Eckhoff]] (piano, congas).  [[Marianne Wold]] var også innom. Gruppen turnerte landet rundt. Senere har den opptrådt sporadisk.

Tre av deltagerne, (Geving, Martinsen og Rimestad), har senere videreført det musikalske samarbeidet og litt av tradisjonen fra Amtmandens døtre i bandet [[Halvsøstra]].

==Utgivelser==
**Reis kjerringa'' (MAI, 1975).  Produsert av Harald Are Lund.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Halvsøstra
*Syng ut jenter!, NRK, 1974
Inge Aicher-Scholl

**Inge Aicher-Scholl** (født *Scholl* 11. august 1917 i Ingersheim an der Jagst i Württemberg i keiserriket Tyskland, død 4. september 1998 i Leutkirch im Allgäu i Bayern) var søster av Hans og Sophie Scholl, som under andre verdenskrig ble henrettet for sitt arbeid mot nazismen i Tyskland. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Inge Scholl var det første av seks barn til ekteparet Magdalena og Robert Scholl, hennes søsken var Hans (1918–1943), Elisabeth Hartnagel f. Scholl (1920–2020), Sophie  (1921–1943), Werner (1922–1944) og Thilde (1925–1926). Familien var kristent preget og barna ble alle oppdratt i kristen tro, skjønt Inge Scholl engasjerte seg mot farens vilje i ledende funksjoner i Hitler-Jugend-pendenten Bund Deutscher Mädel (BDM).

### Hvite Rose
Hun studerte sammen med Sophie und Hans i München, og var medlem av gruppen Den hvite rose. Etter krigens slutt skrev hun flere bøker om motstandsgruppen.

Hans og Sophie Scholl ble arrestert i februar 1943 etter å ha delt ut løpesedler på Ludwig-Maximilians-Universität München. Sammen med et annet medlem av gruppen, Christoph Probst, ble de henrettet den 22. februar samme år. Inge og andre medlemmer av Schollfamilien ble arrestert og forhørt, men alle ble sluppet fri.

### Etterkrigstiden
Hun grunnla i 1946 en skole for voksenopplæring i Ulm. Denne *Ulmer Volkshochschule* – en av de første folkehøyskoler i etterkrigstidens Tyskland – hadde først sitt til i *Martin-Luther-Kirche*. Hun ledet denne skolen til år 1974. 

Hun giftet seg etter krigens slutt med Otl Aicher, en av Tysklands fremste grafiske designere. I 1953 var hun med og grunnla *Hochschule für Gestaltung* sammen med Otl Aicher.

Hun var i andre halvdel av det 20. århundre sterkt involvert i fredsbevegelsen.

Inge Aicher-Scholl døde av kreft i 1998.

## Referanser


## Litteratur
* Christine Abele-Aicher (Hrsg.): *Die sanfte Gewalt. Erinnerungen an Inge Aicher-Scholl*. Süddeutsche Verlagsgesellschaft Ulm im Jan Thorbecke Verlag, Ostfildern 2012, ISBN 978-3-7995-9121-8.
* Christine Hikel: *Sophies Schwester. Inge Scholl und die Weiße Rose*. Oldenbourg Verlag, München, 2013, ISBN 978-3-486-71718-1. Quellen und Darstellungen zur Zeitgeschichte; Bd. 94. Zugleich Dissertation an der Universität Bielefeld, 2011.
*
Otl Aicher

**Otl Aicher**, også kjent som **Otto Aicher** (født 13. mai 1922, død 1. september 1991) var en av de mest betydningsfulle grafiske designere i Tyskland i andre halvdel av det 20. århundre. 
## Biografi
Otl Aicher giftet seg i 1952 med Inge Scholl, søster av Hans og Sophie Scholl som i 1943 hadde blitt henrettet for sin motstand mot nazismen. Inge hadde selv vært medlem av motstandsgruppen Den hvite rose. Han tjenestegjorde i hæren under andre verdenskrig, men forsøkt flere ganger å desertere, noen han lyktes med i 1945.

I 1953 startet Aicher sammen med sin kone og Max Bill Hochschule für Gestaltung Ulm i Ulm, en av de ledende institusjonene for videreutdanning innen design i landet i 1950- og 1960-årene. Aicher jobbet ellers blant annet med design og grafiske profilprogrammer for større tyske selskaper, og tegnet i 1953 logoen for elektronikkfirmaet Braun og i 1962 merket til flyselskapet Lufthansa. Han var også hoveddesigner for Sommer-OL 1972 som ble arrangert i München. Han utformet da blant annet flere plakater og ikke minst en serie piktogrammer som banet vei for mange av de symbolene som siden har blitt brukt på offentlige skilt. Han tegnet også den første offisielle OL-maskoten, den stripete dachsen Waldi. I 1988 skapte Aicher skrifttypen rotis, som fikk navn etter byen studioet lå i, Rotis. Han skrev også en rekke bøker om design og andre temaer.

Otl Aicher døde i september 1991 av skadene han pådro seg i en gressklipperulykke. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bilder og kort biografi (på tysk)
* Biografi og verk med bildeeksempler (nedlastbart pdf-dokument på tysk)
* Noen av Aichers OL-piktogramemrfra 1972
* Otl Aicher, Museum of Modern Art (MOMA), New York City
Under a Funeral Moon

***Under a Funeral Moon*** er Darkthrones tredje studioalbum, og markerte bandets komplette overgang fra death metal-sjangeren. 

Dette var det siste albumet der gitaristen Zephyrous (Ivar Enger) opptrådte; han forlot bandet kort tid etter utgivelsen.

## Sporliste
# «Natassja in Eternal Sleep» – 3:33
# «Summer of the Diabolical Holocaust» – 5:18
# «The Dance of Eternal Shadows» – 3:44
# «Unholy Black Metal» – 3:31
# «To Walk the Infernal Fields» – 7:50
# «Under a Funeral Moon» – 5:07
# «Inn i de dype skogers favn» («Into the Embrace of the Deep Woods») – 5:25
# «Crossing the Triangle of Flames» – 6:13

## Eksterne lenker
*
Naturiststrand

En **naturiststrand** eller **nudiststrand** er en strand som er åpen for alle og der brukerne normalt ikke har klær. Strendene er ofte eid eller kontrollert av en naturistorganisasjon. Ved bruk kan man måtte betale for oppholdet eller for medlemskap.

En offentlige strand som kan brukes til naturisme, kalles *fristrand* og er ikke avgiftsbelagt. Det er flere slike i Norge og i verden forøvrig.

## Se også
*Nakenbading
*Naturisme

## Referanser
Transilvanian Hunger

***Transilvanian Hunger*** er det det fjerde albumet fra det norske black metal-bandet Darkthrone, utgitt i 1994.

## Sporliste

# «Transilvanian Hunger» – 6:10
# «Over fjell og gjennom torner» – 2:29
# «Skald av Satans sol» – 4:29
# «Slottet i det fjerne» – 4:45
# «Graven tåkeheimens saler» – 4:59
# «I en hall med flesk og mjød» – 5:13
# «As Flittermice as Satans Spys» – 5:56
# «En ås i dype skogen» – 5:03

## Eksterne lenker
*
Konsoll

**Konsoll** kan referere til:

* Spillkonsoll
* Systemkonsoll
* Kommandolinje
* Konsoll (arkitektur)
* Orgelkonsoll
* Miksebord
* Et standardsett med pauker
* Lyskonsoll
La Rioja

**La Rioja** er en autonom region og en provins i Spania. Den ligger nord i landet, og er med sitt areal på 5&nbsp;045 km² den nest minste av Spanias regioner og den minste på fastlandet. Hovedstaden er Logroño.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Europavei 17

**Europavei 17** går mellom Antwerpen i Belgia og Beaune i Frankrike. Veiens lengde er 696 km.

Trasé fastlagt av UNECE: Antwerpen – Gent – Kortrijk – Cambrai – Reims – Beaune.

## Knutepunkter

}

|}

## Eksterne lenker
Madrid (autonom region)

**Madrid-regionen** er en autonom region og en provins i Spania. Den var tidligere del av *Castilla Nuevo* – «Nye Kastilja» – men med opprettelsen av dagens system med autonome regioner i Spania i konstitusjonen av 1978 ble Castilla Nuevo delt i Madrid-regionen og Castilla-La Mancha. 

## Se også
*Liste over Comunidad de Madrids presidenter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arendal Pistolklubb

**Arendal Pistolklubb** (**APK**) er en pistolklubb tilknyttet Norges Skytterforbund og Norges Idrettsforbund

## Historie
APK ble stiftet i Arendal 20. februar 1933.
## Første styret
***Formann:** Kaptein Olav Sletten, Arendal
***Viseformann:** Avdelingssjef Thor Bryn, Arendal
***Våpenmester:** Forfatter Gabriel Scott, Tromøy
***Sekretær og Kasserer:** O.R. Sagf. E. Feragen, Arendal

## Første medlemsliste

Etter et lengre opphold ifra andre verdenskrigs utbrudd og frem til 1967 ble laget igjen aktivt og fikk beholde stiftelsesdatoen da laget aldri formelt ble oppløst.

## Skytebaner

APK har 25 meters utendørsbane med 15 standplasser på Vestre Saltrød. APK har også tilgjengelig 25 meters innendørsbane med 10 standplasser i Stueneshallen på Saltrød. Brukes på vinterstid (okt-mars).

## Klubbhus
Klubben har klubbhus ved utendørsbanen på Vestre Saltrød med minikjøkken og stue med plass til 30-40 personer

## Eksterne lenker
* Arendal Pistolklubb sin hjemmeside
* Norges Skytterforbund sin hjemmeside
Alkener

**Alkener** er en familie av hydrokarboner, som er molekyler som består av hydrogen og karbon.
Alkener ligner alkaner, men alkener har minst en dobbeltbinding mellom to karbonatomer.

De tre minste alkenene er eten, propen og buten. Alkener må ha minst to karbonatomer, meten eksisterer derfor ikke.
Formelen for alkener er: **C<sub>n</sub>H<sub>2n</sub>** eksempel: penten er: C5H10.

Umettede hydrokarboner, som alkener, kan påvises ved å tilsette Br2. Da vil fargen til Br2 forsvinne gjennom denne addisjonsreaksjonen:

CH2CH2 → BrH2CCH2Br

## Se også
* Alkyner
* Organisk kjemi

## Litteratur

* 
* 
* 
* 
*
Fredens kirke

**Fredens kirke** er navn på mange kirker, særlig i Danmark:

*Fredens kirke (Odense)
*Fredens kirke (København
*Fredens kirke (Paamiut) (Grønland)
*Fredens kirke (Herning)
Fredens kirke (Paamiut)

**Fredens kirke** (**Eqqissinerup oqaluffia**) er en kirke i byen Paamiut, som ligger i Paamiut kommune sydvest på Grønland.

Kirken er bygd i 1909, og er en av byens eldste bygninger. Kirken er lagd i samme stil som norske stavkirker, og er tegnet av Helge Bojsen-Møller. Den er bygd ut og forlenget flere ganger. Foran kirken er det et minnesmerke for misjonæren og zoologen Otto Fabricius, som var misjonær i Paamiut fra 1768 til 1774. 

## Eksterne lenker
* Bilde av kirken
Baker Samson

**W.B. Samson A/S** er en bakeribedrift som ble etablert i 1894 av Wilhelm Bismark Samson. All produksjon foregikk den gang i underetasjen i lokalene på Egertorget i Oslo og utsalget lå i etasjen over. 
  
I 1911 ble produksjonen flyttet til Gyldenløves gate 8 hvor den fremdeles er. Det drives fortsatt kafé i de opprinnelige lokalene på Egertorget.

Bedriften blir pr. 2022 ledet av femte generasjon med Carl Fredrik Samson (f. 1981) som daglig leder og Per Christian Samson (f. 1984) som styrets leder.

W.B. Samson hadde i 2025 en omsetning på 257 millioner kroner og et driftsresultat på 25,9 millioner kroner.

## Filialer
W.B. Samson har 22 utsalgssteder i Oslo og Akershus

### Oslo
* Carl Berner
* Egertorget
* Folketeaterpassasjen
* Gimle
* Grünerløkka
* Gyldenløvesgate 6
* Hasle
* Lambertseter
* Linderud
* Majorstua
* Manglerud
* Sandaker
* Sæter

### Akershus
* Bekkestua
* Gardermoen
* Lillestrøm OBS
* Lillestrøm Torv
* Metro
* Rykkinn
* Strømmen
* Triaden

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Europavei 411

**Europavei 411** går mellom Brussel i Belgia og Metz i Frankrike.

Trasé fastlagt av UNECE: Bruxelles – Namur – Arlon – Longwy – Metz.

## Knutepunkter
}

|}

## Referanser


## Eksterne lenker
Eilif Straume

**Eilif Johannes Straume** (1928–2012) var en norsk journalist, kringkastingsmann og litteraturkritiker.  

Han var særlig kjent for sine mange innslag om litteratur i kulturprogrammer i NRK. Etter at han sluttet i NRK i 1982, virket han først i VG et år, deretter som teater- og lyrikkanmelder i Aftenposten til han gikk av i 1997. 

Han ble i 1979 medlem av Det Norske Akademi for Språk og Litteratur og av Kritikerlaget, og satt i en periode i PEN-klubbens styre. Han har redigert en rekke lyrikk-antologier. Selv utga han en diktsamling i 1997, med tittelen "Mellomaktsmusikk". 

Eilif Straume fikk Riksmålsforbundets Lytterpris i 1979. I 1988 fikk han Dalgards kritikarpris.
## Familie og utdanning
Eilif Straume var far til Anne Cathrine Straume som også er prisvinnende litteraturkritiker, ansatt i NRK.  Han var oppvokst i Sponvika ved svenskegrensa mot Halden. Han tok examen artium og hovedfag i språk med en avhandling om Olav Aukrust. Etter en tid som statist ved Nationaltheatret var han lektor ved Eidsvoll landsgymnas.
## Utgivelser
*

## Referanser
Navnet Jesus blekner aldri

**«Navnet Jesus blekner aldri»**  er en  salme av  David Welander. Teksten ble skrevet i 1923 til en melodi fra Zululand.

## Tekst
Teksten ble skrevet i januar 1923 etter at Welander hadde blitt inspirert av en tale daværende oberst Joachim Myklebust holdt i Calmeyergatens Misjonshus i Oslo. Teksten han talte over var Salme 72, hvor det i vers 17 heter «La hans navn bestå til evig tid, la det skyte friske skudd så lenge solen skinner». Welander skrev salmen på toget hjem til Lørenskog, og fullførte den ut over natten. Den sto på trykk i *[[Krigsropet]]* kort tid etter.

## Melodien
Melodien er fra Zululand og ble kjent i Norge da to ektepar, som hadde vært misjonærer i Sør-Afrika, sang den sammen med en britisk misjonær ved et møte i Frelsesarmeens årskongress i 1922. De to ekteparene var Anna og Lars Jarnes og Olga og August Gundersen. De sang på «afrikansk» vis, med improvisasjoner og rytme. Melodien ble senere skrevet ned og harmonisert av Klaus Østby.

I den første tiden var det flere tekster som ble sunget på «zulu-melodien», blant annet Hvilken venn vi har i Jesus. Men etter at Welanders tekst var publisert, tok det ikke lang tid før hans tekst og den afrikanske melodien ble oppfattet som noe som hørte uløselig til hverandre.

## Utbredelse
Etter å ha blitt brukt mye i en rekke kristne forsamlinger i 50 år, kom den inn i kirkesalmeboken ved revisjonen i 1984. Den er oversatt til en rekke språk, blant annet svensk, amharisk og japansk.

I 1995 ble den stemt fram som «alle tiders salme» i TV 2. På bedehussangfestivalen i Ørje i 1999 ble den kåret som «århundrets bedehussang» . I 2005 kåret NRK P1s lyttere den som «århundrets salme».

## Innspillinger
Salmen er spilt inn på plate flere ganger:

*Olav Werner med Rolf Holger, orgel. Utgitt på singlen Odeon ND&nbsp;7377 i 1960.

Den finnes også på en rekke album, innbefattet:

*Det er makt i de foldede hender (album) av Sigvart Dagsland

## Referanser


## Eksterne lenker
* Salmeteksten
David Welander

**Olaf David Welander** (født 12. mars 1896 i Kristiania, vokst opp på Rjukan, død 22. september 1967 i Oslo) var en norsk sangforfatter og komponist, offiser i Frelsesarmeen. Han tjenestegjorde bl.a. som feltsjef, krigsskolesjef (sjef for offiserskolen til Frelsesarmeen), sjefssekretær og redaktør. Senere ble han knyttet til Norea Radio. Et år var han også konstituert generalsekretær for Blå Kors.

Som ung gutt fikk han en skade i det ene øyet som gjorde at han noen år senere måtte få det fjernet. Hele sitt voksne liv brukte han mørke briller, dels for å kamuflere det skadde øyet, dels for å spare det friske. Disse mørke brillene ble et slags kjennetegn på ham. At han i en av sine mest kjente sanger skriver om å *vandre med Jesus i mørke og lys* oppfattes av mange som en referanse til nettopp dette.

## Familie
David Welander var gift med Ruth Kristoffersen, datter av to av Frelsesarmeens pionerer i Norge. De fikk fire barn. To av disse ble offiserer i Frelsesarmeen. Hans sønnesønn, Knud David Welander har siden 2020 vært leder for Frelsesarmeen i Norge, Island og Færøyene.

## Sanger
* «Navnet Jesus blekner aldri» skrevet 1923
* «Jeg har vandret med Jesus» skrevet 1922

## Referanser


## Litteratur
* Anne Kristin Aasmundtveit, *Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok*, Verbum Forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0, s. 126-127
Vanlig grønndusk

**Vanlig grønndusk** (*Cladophora rupestris*) er en grønnalge i familien Cladophoraceae som danner inntil 10 cm lange busker under vann. De finnes ved kystlinjer på grunt vann og har mange små insekter på bladene som blir spist av større insekter. Bladene er mat for både insekter og fisk.

## Eksterne lenker
*
Togledersentral

En **togledersentral** er en enhet i hvor overordnet kontroll og styring på all togfremføring innen et gitt geografisk område utøves. Dette utføres av en togleder.

## Norge
Fra 2019 finnes det togledersentraler i Bergen, Oslo, Drammen og Trondheim. De tilhører Bane NOR.
Togledersentralene er en svært viktig del av infrastrukturen for jernbanen i Norge.
Togleder

**Togleder** er innen jernbanetrafikk den som har ansvaret for å overvåke og lede togframføring og annen aktivitet som har betydning for toggangen og trafikksikkerheten.

En togleders hovedoppgave er:
: «å opprettholde sikker og rutemessig togframføring, og skal gi ordre om kjøring og innstilling av tog og disponering av strekning for arbeider, og ellers foreta de nødvendige disposisjoner for å overvåke og styre toggangen. Ved driftsuhell eller ulykker, eller fare for slike hendelser, skal togleder straks sette i verk nødvendige tiltak for å begrense ev. skader på personer og materiell, og for å rydde linjen og opprettholde normal drift i størst mulig utstrekning».

Bane NOR har ansvaret for togledertjenesten i Norge, og denne er organisert i 4 forskjellige togledersentraler .

Det foreligger spesifikk instruks for togledertjenesten og for hvordan trafikkstyringssentralene skal betjenes. Toglederutdannelsen er en etatsutdanning, og det stilles spesielle krav til helse og egnethet.

## Se også
* Bane NOR

## Eksterne lenker
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av togleder
* Jernbaneverkets nettsted 
* Norsk Toglederforening
Europavei 421

**Europavei 421** går mellom riksgrensen mot Tyskland ved Eynatten i Belgia og Luxembourg i Luxembourg.

Trasé fastlagt av UNECE: Aachen – St. Vith – Luxembourg. Veien er ikke skiltet i Tyskland.

## Knutepunkter
}

|}

## Referanser
Oslo Schakselskap

**Oslo Schakselskap** (OSS) er Norges nest eldste sjakklubb, etter Arendal Sjakkselskab fra 1883. Klubben ble stiftet under navnet Christiania Schakselskab 4. februar 1884, hovedsakelig av medlemmer fra den nedlagte Christiania Schakklub. Klubben disponerer egne, romslige lokaler i Bogstadveien 30, 7. etg. Til tider har klubben vært fullstending dominerende i Norge styrkemessig, og er stadig av landets aller sterkeste klubber, med blant annet seiere i Eliteserien 2011–2012 og NM for klubblag 2010. Klubben hadde pr. 2024 193 hovedmedlemmer og 17 bimedlemmer.
 
Johs. G. Heftye var selskapets formann fra 21. september 1885 til 27. september 1888. Gjennom hans gave på kr.  i statsobligasjoner ble selskapet i 1918 Norges rikeste sjakklubb. Heftyes fond med eget styre forvalter arven. Det første resultat av gaven var at klubben i 1919 på nytt begynte å utgi *Norsk Schakblad* som organ for klubben. Fram til 1922 sto selskapet for utgivelsen.  

Klubbens historie var i mange år nært knyttet til det organiserte sjakklivet. Sammen med Göteborgs Schacksällskap, Københavns Skakforening og Stockholms Schacksällskap grunnla Christiania Schakselskap Nordisk Skakforbund i 1899. Klubben fikk konkurranse på hjemmebane da Schakklubben av 1911 ble stiftet 14. november 1911 til tross for motstand fra mange eldre spillere som mente Kristiania hadde nok med en sjakkforening. Norges Sjakkforbund ble opprettet i 1914, og i 1925 ble Oslo og Omegn Sjakkrets opprettet.

## Milepæler i klubbens historie
* Christiania Schakselskab ble dannet i 4. februar i 1884 av Andreas Aarøe
* 1918 donerte bankier Johs. G. Heftye til et fond for klubben
* 1921 Aaron Nimzowitsch bor på Gregersens pensjonat og fungerer som klubbens huslærer
* 1952 kjøpte klubben egne lokaler i Bogstadveien 30 på Majorstuen
* 2006 totalrenovert åpner klubben spillelokalene etter å ha vært stengt i seks måneder

## Æresmedlemmer
* GM Simen Agdestein, 1985
* GM Einar Gausel, 1995
* GM Leif Erlend Johannessen, 2002
* FM Ragnar Hoen, 2009
* FM Erling Kristiansen, 2009
* GM Leif Øgaard, 2009

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Deathcrush

***Deathchrush*** er den første, offisielle plateutgivelsen til det norske black metal-bandet Mayhem, og kom ut i august 1987.

## Historikk
Mayhem spilte inn *Deathcrush* i Creative Studios i Kolbotn i perioden februar-mars 1987 med den nylig rekrutterte vokalisten Sven Erik Kristiansen (Maniac). Gammelvokalist Eirik Norheim (Messiah) var med som session-vokalist.  Åpningssporet *Silvester Anfang* er skrevet og innspilt av den tyske electronica-musikeren Conrad Schnitzler, og ble gitt til bandet på forespørsel fra gitarist Øystein Aarseth (Euronymous).  
Albumcoveret skulle opprinnelig være i blodrødt, men en trykkfeil gjorde at coveret ble i rosa i stedet. Dette medførte til å begynne med avsky og forargelse blant bandmedlemmene da de syntes albumcoveret var «smakløst», men etter å ha vurdert det en stund bestemte de seg likevel for å la albumcoveret være slik, da hele poenget med både bandet, musikken og black metal skulle være smakløs.  
Albumet ble det første og siste med Eirik Norheim (Messiah) og Kjetil Manheim (Manheim) på henholdsvis vokal og trommer, og det foreløpig siste studioalbumet med vokalist Sven Erik Kristiansen (Maniac) og bassist Jørn Stubberud (Necrobutcher) inntil re-etableringen av bandet i 1994.

## Sporliste

Spor 1-3 utgjør **side I** på vinyl- og kassettutgivelser, mens spor 4-7 utgjør **side II**. På CD-utgivelser og digitalt, er spor 6 og 7 sammenslått til ett spor.

## Medvirkende
### Mayhem
* Maniac (Sven Erik Kristiansen) – *«Gutpuking»* (vokal)
* Euronymous (Øystein Aarseth) – *«Deathsaw»* (gitar)
* Necrobutcher (Jørn Stubberud) – *«4-string Crushfuck»* (bass)
* Manheim (Kjetil Manheim) – *«Hellhammers»* (trommer), piano på spor 6

### Øvrige
* Messiah (Eirik Norheim) – *«Iron Lungs»* (vokal)
* Conrad Schnitzler - Trommer, perkusjon og lydeffekter på spor 1
* Erik Avnskog - Produsent

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alexander Schmorell

**Alexander Schmorell** (født 16. september 1917, død 13. juli 1943) var en tysk student som var et av kjernemedlemmene i motstandsgruppen Den hvite rose, som under andre verdenskrig kjempet mot nazismen i Tyskland og landets aggressive krigføring. Han ble dømt til døden og henrettet for sin aktivitet. 

Han regnes som helgen i Den russisk-ortodokse kirke i utlendighet. 

## Tidlig liv
Schmorell ble født i Orenburg i Russland. Hans far var en tyskfødt lege som hadde vokst opp i Russland, mens moren var russiskfødt datter av en ortodoks prest. Schmorell ble døpt i den ortodokse kirke. Moren døde av tyfus under den russiske borgerkrig, da han var bare to år gammel. I 1920 giftet faren seg med en tysk kvinne som også hadde vokst opp i Russland. De flyktet fra bolsjevikene og havnet i München da Alexander Schmorell var fire år gammel. Hans russiske barnepike var med, og han vokste opp som tospråklig.

Etter hans Abitur ble han kalt inn til Reichsarbeitsdienst, og deretter til Wehrmacht. I 1938 var han med under annekteringen av Østerrike, og deretter var han med under invasjonen i Tsjekkoslovakia.

Etter militærtjenesten begynte han i 1939 på medisinstudiet i Hamburg.

## Politisk aktivitet
Høsten 1940 vendte han sammen med sitt studentkorps tilbake til München. Der ble han kjent med Hans Scholl, og senere også Willi Graf. Schmorell og Hans Scholl lagde sammen de første fire av Den hvite roses løpesedler. I den andre løpeseddelen skrev Schmorell et avsnitt som fordømte holocaust.

I juni 1942 var han stridende sanitetssoldat på Østfronten sammen med Scholl, Graf og Jurgen Wittenstein. De kom tilbake med en sterk motvilje mot tyskernes behandling av fiendtlige soldater og sivile under felttoget. Tilbake i Tyskland studerte Schmorell videre i München.

Schmorell og Hans Scholl kontaktet i desember 1942 professor Kurt Huber. De tre skrev tidlig i 1943 den femte løpeseddelen, «Appell til alle tyskere!». sammen med Scholl og Graf skrev han slagord på vegger i München tidlig i februar 1943.

Etter at søsknene Scholl og Christoph Probst ble arrestert forsøkte Schmorell å flykte til Sveits. Han ble arrestert 24. februar 1943, to dager etter at de tre var henrettet og samme dag som de ble gravlagt, da han ble gjenkjent i et tilfluktsrom.

Den 19. april 1943 ble han dømt til døden av Volksgerichtshof i den andre prosessen mot Den hvite rose. I motsetning til de tre første ble han ikke straks henrettet. I brevene han skrev fra fengselet forsøkte han å trøste sin familie, og forsikret dem med at han hadde forsont seg med sin skjebne og at han ikke fryktet døden. Den 13. juli 1943 ble han henrettet ved giljotinering sammen med Kurt Huber i Stadelheimfengselet. Hans grav befinner seg utenfor fengselet, i nærheten av gravene til søsknene Scholl og Probst.

## Helligkåring
4. februar 2012 ble Alexander Schmorell helligkåret av Den russisk-ortodokse kirke i utlendighet og regnes som en såkalt nymartyr i kirken. Hans navn som helgen er *Alexander von München*, og hans årlige minnesdag vil bli 13. juli, datoen han døde.

## Referanser
Craig Lewis

:*For baseballspilleren, se [[Craig Lewis (baseballspiller)]]*
 
**Craig Lewis** (født 1. oktober 1985 i Moore, Sør-Carolina, USA) er en amerikansk, tidligere profesjonell, landeveissyklist: Han la opp etter 2013-sesongen.

## Viktigste resultater
* Etappeseier, Tour de Beauce 2012
* 6.-plass sammenlagt i Tour of Ireland 2007 
* 7.-plass sammenlagt i Tour de l’Avenir 2007 
* Amerikansk U23-mester i landeveisritt 2006 
* Vinner av US Criterium U23 2006

## Lag
* TIAA-CREF (2005-2006
* Team Slipstream (2007)
* Team High Road (2008–2011)
* Champion System (2012–2013)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
AvisaBodø

**AvisaBodø** (ab24.no) er en norsk nettavis med dekningsområde i Bodø. nettavisen ble startet opp i mars 2007 av Børre Arntzen som gikk fra jobb som nettredaktør for Nordlandssykehusets nettsider. Nettavisen er i dag en av få medier som konkurrerer med Avisa Nordland nyhetsmarkedet i Bodø.

## Eksterne lenker
* AvisaBodø
Bydel Røa (1988–2003)

**Røa** var en administrativ enhet i Oslo i henhold til den bydelsinndelinga som gjaldt i perioden 1988-2003. Den bestod av i grove trekk av området mellom Husebyskogen/Ullernåsen og Bogstadvannet, fra Holmenkollveien ( som passerer Gressbanen-området) til kommunegrensa mot Bærum. Arealet var på 7,1 kvadratkilometer, og folketallet var ved århundreskiftet på rundt 21&nbsp;500.  

Ved bydelsreformen i 2004 gikk bydelen inn i den nye Bydel Vestre Aker. 

Bydelens logo viste en stilisert soloppgang mellom portstuene på Bogstad gård.

## Referanser
Bydel Ullern (1988–2003)

**Bydel Ullern** var en administrativ enhet i Oslo i henhold til den bydelsinndelinga som gjaldt i perioden 1988-2003. Den bestod i grove trekk av området sør for Husebyskogen (unntatt Bygdøy) fra Sørkedalsveien/Frognerbekken til kommunegrensa mot Bærum. Arealet var på 9,4 kvadratkilometer, og folketallet var ved århundreskiftet på rundt 26 000.

Ved bydelsreformen i 2004 fortsatte bydelen med uendra navn og utstrekning.

Bydelens logo var da som nå en stilisert skiløper, med bakgrunn i at Ull var den norrøne guden for skiløping.
Kristianopel

**Kristianopel** på svensk, eller **Christianopel** på dansk, ligger i nåværende Karlskrona kommune, i nærheten av den tidligere byen Avskær. 

## Historie

Christianopel ble grunnlagt 1599 av Christian IV som et festningverk til beskyttelse av Danmarks østlige grense i Blekinge, og var Nordens første renessanseby. Den fikk navnet Christianopel, latin for Christians by, og er oppkalt etter kongens nyfødte sønn Christian, men navnet ble senere forsvensket til Kristianopel. Byen ble grunnlagt på en lang og smal øy ved sørenden av Kalmarsund og hadde en 3 kilometer lang bymur av stein. 

Som Christianstad i Skåne og Varberg i Halland utgjorde Christianopel et militært støttepunkt som skulle fastholde dansk suverenitet over Skåne, Blekinge og Halland. Lavere skatter og tollsatser var noen av de fordelene som byen kunne lokke med, for å få håndverkere og handelsfolk til å slå seg ned. Christianopel hadde byrettigheter i perioden 1622–1677. 

Under Kalmarkrigen 1611-13 ble byen inntatt og brent ned av de svenske troppene under den 16 år gamle kronprins Gustav Adolf. Sivilbefolkningen hadde samlet seg i kirken i håp om at de svenske troppene ville respektere kirkefreden. Men kronprinsen lot såvel kirke som by brenne ned, og foruten presten ble alle innbyggerne drept. Det tok omkring 10 år før byen var gjenoppbygget med en ny kirke.  

I 1677 under den skånske krig 1675-79 ble byen igjen inntatt, og den danske garnison overga seg til svenskene. Offiserene fikk en god behandling, men de omkring 70 snapphanene ble straffet med hjul og steile. Svenskene rev heretter ned ringmuren for å bruke stenene til oppbygging av Karlskrona. 

## Eksterne lenker
* 
* Kristianopel på Sydsverige
* Hjemmeside om Kristianopel
* Dansk-skaansk forening
Gallery

**Gallery** er et norsk band fra Trondheim som spiller en blanding av indie og progressiv rock.

I 2005 ga bandet ut sin debut-EP *Know Your Secrets*, som resulterte i en avtale med Karisma Records. Gallery ga i 2007 ut debutalbumet *Jas Gripen* med Tuba Records som distributør. Plata fikk både svært gode og svært dårlige anmeldelser, med terningkast 5 i SKUM, Haugesunds Avis, Monster Magazine (nå Norway Rock Magazine), og terningkast 2 i Aftenposten.

Bandet gikk i dvale i 2008, og spilte sin til nå siste konsert på Blæst i Trondheim 3. oktober 2008.

## Bandmedlemmer
*Snorre Valen – vokal, programmering og tangenter (2004–2008)
*Bjørn David Dolmen – gitar og vokal (2004–2008)
*Bjørn Mack Boassen – gitar (2004–2008)
*Andreas Kjøl Berg – trommer (2004-2005, 2007-2008)
*Arne Øvervoll – bass (2004–2007)
*Bjørn Strand – bass  (2007–2008)
*Martin Viktor Langlie – trommer (spilte kun på plata *Jas Gripen*)

## Diskografi
### Album
* 2007: *Jas Gripen*

### EP-er og singler
* 2005: *Know Your Secrets* (EP) 

## Eksterne lenker
* 
* Konsertanmeldelse fra UKA 07 i Musikknyheter.no
* Plateanmelselse av ''Jas Gripen'' i Adresseavisen, 13. mars 2007
Kalmarsund

**Kalmarsund** er et farvann mellom Sveriges fastland og den svenske øyen Öland i Østersjøen. Bredden regnes til 3,5–23 kilometer. Midt i den nordlige delen av Kalmarsund ligger nasjonalparken Blå Jungfrun.  

## Se også
*Kalmar

## Referanser
Tony Martin (syklist)

**Tony Martin** (født 23. april 1985 i Cottbus, Tyskland), er en tysk landeveissyklist. Han sykler nå for Team Jumbo-Visma.

I slutten av 2005-sesongen syklet han som  for Team Gerolsteiner, men til tross for tilbud fra flere topplag gikk han til kontinentallaget Thüringer Energie Team foran sesongen 2006.

Høsten 2007 signerte han for T-Mobile Team (daværende Team Columbia). I 2009 debuterte han i Tour de France. Han tok ungdomstrøyen på 3. etappe og beholdt den til 15. etappe. Dermed ble han den rytteren som lengst klarte å forsvare en trøye under rittet. Samtidig falt han også ut av topp 10 sammenlagt, men noen dager senere presterte han å bli nummer to på den avsluttende fjelletappen opp Mont Ventoux. Foruten dette er hans beste resultater, tidlig i karrieren, seieren på 8. etappe av Tyskland rundt 2008 og andreplassen på den avsluttende tempoen i Giro d'Italia 2008.

Han la opp etter 2021-sesongen.

## Viktigste resultater

;2005
:Etappeseier på fjelltempoen i Regio Tour
:Tysk tempomester for juniorer
;2006 
:TUI-Cup
:Tysk tempomester for U23  
:Sammenlagtseier i Thüringen rundt 
;2007
: 2.-plass sammenlagt i Tour de l’Avenir  
:Tysk fjellmester  
:Etappeseier og 2.-plass sammenlagt i Thüringen rundt 
;2008
:8. etappe, Tyskland rundt
:Hel van het Mergelland 
;2009
:Andreplass på 20. etappe av Tour de France
:Etappeseier i Sveits rundt
:Etappeseier i Romandie rundt 
:Vinner av klatretrøyen i Paris-Nice
;2010
:Etappeseier og sammenlagt i Eneco Tour
: Tysk mester på tempo 
:Etappeseier i Sveits rundt
:Etappeseier i Tour of California 
;2011
:Chrono des Nations
:Etappeseier og sammenlagt Tour of Beijing
: Verdensmester på tempo
:Etappeseier, Vuelta a España
:Etappeseier (20. etappe), Tour de France
:Etappeseier i Critérium du Dauphiné
:Etappeseier og sammenlagt i  Paris–Nice
:Etappeseier i Baskerland rundt
:Etappeseier og sammenlagt i  Volta ao Algarve 
;2012
:OL-sølv tempo London 2012
: Verdensmester på tempo
: Tysk mester på tempo 
:Chrono des Nations
:Etappeseier og sammenlagt Belgia rundt
:Sammenlagt og etappeseier, Tour of Beijing 
;2013
:Sammenlagt og etappeseier, Belgia rundt
:Sammenlagt og etappeseier, Volta ao Algarve
:Etappeseier, Baskerland rundt
:Etappeseier, Romandie rundt
:Etappeseier, Critérium du Dauphiné
: Tysk mester på tempo 
:Etappeseier (11. etappe), Tour de France
: Verdensmester på tempo
;2014
:To etappeseire, Baskerland rundt
:Sammenlagt og etappeseier, Belgia rundt
:To etappeseire, Sveits rundt
: Tysk mester på tempo 
:To etappeseire, Tour de France
:Etappeseier, Vuelta a España
;2015
:Etappeseier, Volta ao Algarve
:Etappeseier, Romandie rundt
: Tysk mester på tempo 
:Etappeseier, Tour de France
:Sammenlagt, Tour du Poitou-Charentes
;2016
: Tysk mester på tempo 
:Etappeseier, Tour of Britain
: Verdensmester på tempo
;2017
:Etappeseier, Volta a la Comunitat Valenciana
: Tysk mester på tempo 
;2018
: Tysk mester på tempo 
;2019
: Tysk mester på tempo 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kalmar slott

**Kalmar slott** ligger der Kalmars havn lå i middelalderen og har spilt en avgjørende rolle i Sveriges historie helt siden byggingen av slottet ble startet på slutten av 1100-tallet. I 1397 sto slottet sentralt i en av de viktigste politiske hendelsene i Nordens historie: Opprettelsen av Kalmarunionen – en union av de nordiske landene skapt av den mektige dronning Margarete. På 1500-tallet hadde slottet sin storhetstid og fikk da sitt nåværende utseende. Gustav Vasa og to av hans sønner, Erik XIV og Johan III, bygde om borgen fra middelalderen til et palass verdig en konge. 

## Bildegalleri

Fil:Kalmar slott i juli 2005.jpg|Utsikt fra byen vest for slottet.
Fil:Kalmar-Schloss 1.jpg|Kalmar slott
Fil:Kalmar Slott 2.jpg|Slottet på et postkort fra tidlig 1900-tall.

## Eksterne lenker
*
Edward Vesala

**Edward Vesala** (opprinnelig Martti Vesala) (født 15. februar 1945 i Mäntyharju, Finland, død 4. desember 1999 i Helsingfors) var en finsk avant-garde jazzkomponist, bandleder og trommeslager/perkusjonist.

Han ble født i Mäntyharju, hvor han begynte som jazz- og rock-trommeslager på 1960-tallet. Noen av bandene hans var Blues Section og Apollo. På 1970-tallet ledet han sine egne jazz-grupper, en kvartett sammen med den polske trompeteren Tomasz Stanko, han spilte med  Toto Blanke's Electric Circus, og spilte inn plata *Trypticon* med Jan Garbarek.

På 80- og 90-tallet spilte Vesala inn flere plater med egne komposisjoner med sin egen gruppe, Sound and Fury, vesentlig for ECM (plateselskap). Disse innspillingene viser en unik stil hvor han kombinerer jazz og klassisk, tango og folkemusikk. Sound and Fury var et ensemble på ca. 10 medlemmer som bestod først og fremst av Vesalas egne studenter. Av de mest kjente bandmedlemmene kan nevnes saksofonistene Jorma Tapio og Pepa Päivinen, gitaristene Raoul Björkenheim og Jimi Sumen og harpist og keyboardist Iro Haarla, som var Vesalas kone.

Vesala døde av hjertesvikt i Helsingfors, Finland 54 år gammel.

## Utmerkelser
* Yrjö-prisen 1972

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Stenopterygii

* Ateleopodiformes
* laksesildfisker

**Stenopterygii** er en gruppe egentlige beinfisker.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Vennvassbu

**Vennvassbu** ligger ved Vennervann i Lillomarka og er 17. Oslo Kampianerne sin speiderhytte. Den opprinnelige hytta ble åpnet i 1937, men brant dessverre i 1984. Dagens hytte ble åpnet i 1985 og rommer rundt 20 speidere.

## Eksterne lenker
* 17. Oslo speidergruppes hjemmeside.
Nettelduk

**Nettelduk** var et meget fint og kostbart tekstil på 1700- og 1800-tallet med røtter i østen som ble vevet av fibrer fra planter i neslefamilien. Tekstilet ble ofte brukt til gardiner. Det har mange ganger blitt antatt at nettelduk ble vevet av fibrer fra stornesle (*Urtica dioica*). Selv om det kan utvinnes plantefibre av stornesle får de en helt annen karakter og var brukt i stoffer av grovere kvalitet. 

Nettelduk ble for det meste laget av et tekstil kalt *rami*,(eng: *ramie*) oftest utvunnet av bastfibrene hos *kinagress* (*Boehmeria nivea*). Tekstilet som har utmerkede bruksegenskaper blir glatt, lysbestandig, lar seg lett farge, bevarer glansen og kalles noen ganger for «østens lin». I dag dyrkes planten i store deler av Kina, Japan og Korea.

Ofte blandes fibrene med bomullsfibre. Det at frigjøringen av fibrene er vanskelig og kostbart begrenser bruken av fibrene i forhold til andre alternativer, selv om det er en av de mest slitesterke plantefibrene som finnes. Avfallsprodukter fra fibrene brukes i pengesedler. Fibrene i denne planten har svært lange celler, faktisk 25&nbsp;cm eller mer. 

Meget fine bomullstøyer ble også solgt under navnet nettelduk i Europa på 1800-tallet.

## Referanser
Johan Backer Lunde

**Johan Backer Lunde** (1874–1958) var en norsk komponist og pianist.

Lunde hadde pianotimer med sin tante Agathe Backer Grøndahl og Iver Holter og hadde flere opptredener som pianist i Skandinavia, England og Tyskland. Lunde skrev nærmere 200 sanger.
Han var medlem i Norsk komponistforening og var varamedlem til styre fra 1917–1919.

## Elever
* Pauline Hall

## Verker
* Opus 4, nr. 3 *Genrebillede* Tekst: Jens Peter Jacobsen (1847–1885)
* Opus 25 *Kvat havbåra syng* Sang og orkester. Tekst av Peter Andreas Skjeflo (1868–92)
* Opus 34, nr. 11 *Lengsel* Basert på teksten *«Sehnsucht»* av Anna Ritter (1865–1921)
* Opus 38, nr. 3. *Echo* (tysk tekst) Tekst: Christina Georgina Rossetti (1830–1894)

### Uten opusnummer
* *Bjarkamål*
* *Med en vannlilje*
* *Stig Sol*
* *Sehnsucht*
* *Venedig*
* *Serenata* (orkesterstykke)
* * Taake* (o)
* *Burlesque* (o)
* *Storm* (o)
* *Symfoni i d-moll*
* *Piano sonata*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Margareta Eriksdotter Leijonhufvud

**Margareta Eriksdotter Leijonhufvud** (født 1. januar 1516 på Lo slott, Gräfsnäs i Västergötland, død 25. august 1551 på Tynnelsö slott i Mälaren. Gravlagt i Uppsala domkirke) var Sveriges dronning 1536–1551. 

Hun var kun fire år gammel da hennes far, Erik Abrahamsson (Leijonhufvud), ble halshugget på Stortorget i Stockholm under Stockholms blodbad 8. november 1520. Hun giftet seg 1. oktober 1536 med den tyve år eldre Gustav Vasa, hans andre ekteskap.   

## Barn
#Johan III (1537–1592) Sveriges konge 1567-1592
#Katarina (1539–1610) gift med Edzard II av Ostfriesland
#Cecilia (1540–1627) gift med Christoph II av Baden
#Magnus (1542–1595) hertug av Östergötland
#Karl, død som spedbarn
#Anna (1545–1610) gift med Georg Johan I av Pfalz-Veldenz
#Sten (1546–1547)
#Sofia (1547–1611) gift med Magnus II av Sachsen-Lauenburg (1543–1603), nevø til Gustav Vasas første hustru
#Elisabet (1549–1597) gift med Cristoph av Mecklenburg
#Karl IX (1550–1611) Sveriges konge 1599-1611

## Referanser
Europavei 52

**Europavei 52** går mellom Strasbourg i Frankrike og Salzburg i Østerrike. Veiens lengde er rundt 520 km.

Trasé fastlagt av UNECE: Strasbourg – Appenweier – Karlsruhe – Stuttgart – Ulm – München – Salzburg

## Knutepunkter

}

|}

## Eksterne lenker
Tohjuling

**Tohjuling** kan referere til:

* Moped, et lite, motorisert kjøretøy med to, tre eller fire hjul.
* Motorsykkel, i sin vanligste form et kjøretøy med to hjul, drevet av en forbrenningsmotor eller en elektrisk motor. 
* Scooter, en motorsykkel som kjennetegnes av små hjul, innkapslet motor med seter eller sal oppå og skjermbrett foran og under førerens ben.
* Tohjulstraktor, en landbruksmaskin som består av et par hjul med motor mellom seg.
Gabriel Milan

**Gabriel Milan** (født 1631, muligens ikke i «Tyskland», men i Spania eller i Portugal, død 26. mars 1689 i København, Danmark) var guvernør i Dansk Vestindia fra 1684 til 1686. 

Milan kom fra en velstående portugisisk adelsfamilie og som ung reiste han ut. I Amsterdam var han kjøpmann og kom i kontakt med den danske prins Jørgen av Danmark, og  han ble prinsens bankier på dennes utenlandsreise i perioden 1667-70.

Han fikk god kontakt med det danske hoffet og Peder Schumacher Griffenfeld brukte ham i de påfølgende årene som innkjøper av juveler til Dronningen og kunst til Kongen. Milan ble i 1668 utnevnt til dansk faktor og i 1671 til generalfaktor i Amsterdam med hjelp fra Griffenfeld. Kort tid etter kom han på kant med den danske legasjonen i Haag. På samme tid forverret hans økonomiske situasjon seg, da han i stadig større utstrekning måtte forskuttere store beløp for den danske kongen. I tillegg døde mannen som hadde finansiert mye av hans personlige forbruk, hans svoger Josva Abensur. 

I 1678 reiste han til København for å inndrive noe av det kongen skylte ham. Inndrivelsen av gjelden gikk langsomt og Milan og hans familie led stor nød i de påfølgende årene. Kongen utnevnte derfor Milan som guvernør i Dansk Vestindia i 1684 istedenfor å nedbetale gjelden. 
På St. Thomas, som Dansk Vestindia bestod av den gang, førte han et meget strengt og tyrranisk regime overfor øyas befolkning. Forgjengeren i hans stilling, Adolph Esmit, hadde han fått beskjed om å sende hjem til København, men kastet ham i stedet i fengsel i et utpresningsforsøk! Til slutt ble klagene på Milan så sterke at koloniledelsen i 1686 kalte ham hjem til København. Her ble han stilt for retten og dømt til *Fortabelse af Ære, Liv og Gods* i 1687, en dom som ble stadfestet av Høyesterett i 1689. 26. mars samme år ble Milan halshugget på Nytorv i København.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Dansk biografisk Lexikon om Gabriel Milan
* https://www.geni.com/people/Gavriel-Milao/6000000001195938500
Brensholmen

**Brensholmen** er ei bygd lengst sørvest på Kvaløya i Tromsø kommune i Troms. Bygda var tidligere en del av Hillesøy kommune, men har siden 1964 vært en del av Tromsø kommune. Brensholmen grunnkrets hadde 217 innbyggere i 2015.

Bygda er først og fremst preget av fiske og jordbruk, og man regner med at det har vært drevet jordbruk her minst tilbake til jernalderen. Derfor finner stadig bøndene gjenstander av arkeologisk verdi under pløying. Ellers arbeider mange i den blomstrende fiskeindustrien. De kommunale tilbudene som barne- og ungdomsskole, hjemmetjeneste, bo- og servicesenter, samt en del mindre firmaer sørger for arbeidsplasser til bygda.

Hillesøy kirke ligger på Austein på Brensholmen, og er kirken for gamle Hillesøy sogn, som også strakte seg over større områder på Senja. Denne kirke besluttet man å bygge i 1887. Når den så bygdes, ble mye inventar flyttet fra den gamle kirken på Hillesøya, (bygd 1770).
 
Fra Brensholmen er det veiforbindelse med Tromsø via Kattfjord, samt en lengre strekning langs sørsida av Kvaløya via Straumsbukta. Om sommeren er det fergeforbindelse med Botnhamn på Senja.

Brensholmen Klatrefelt, etablert av  Tromsø Klatreklubb, har mye besøk når været er godt.

## Referanser
Rykkinnhallen

**Rykkinnhallen** er et idrettsanlegg på Rykkinn i Bærum. Idrettshallen eies av Bærum kommune og driftes av Bærums Verk IF.

Det som i dag er et tipp topp moderne idrettsanlegg og Norges riksanlegg for basketball, var opprinnelig en provisorisk plastkonstruksjon satt opp rundt 1970 for å huse byggematerialer og anleggsmaskiner som ble brukt til utbyggingen av det nye boligfeltet Rykkinn. Da utbyggingen var fullført i 1973 ble plasthallen gitt i gave av utbyggeren Selvaagbygg til Bærum kommune til bruk for fellesskapet. Hallen ble modernisert og utbygget en rekke ganger frem til dagens versjon.  

Bygget ligger sentralt på Rykkinn, mellom Rykkinn skole, avdeling Berger, Berger svømmehall og Rykkinn fritidshus. Bygget har blitt brukt til blant annet håndball, basket, karate og gymaktiviteter for Rykkinn skole. Basketlaget Bærums Verk Jets hadde Rykkinnhallen som hjemmebane før de gikk konkurs. I 1994 ble Rykkinnhallen brukt til å arrangere The Gathering.

Et areal ved hallen har i 30 år vært båndlagt for å bli en fremtidig endestasjon på en eventuelt forlenget Kolsåsbane.