open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Erik Poppe (onkolog)

**Erik Poppe**  (1905–1997) var en norsk medisinprofessor, spesialist i onkologi og røntgenterapi. 

## Biografi
Erik Poppe ble født i Kristiania som sønn av sporveisdirektør Trygve Poppe og ble student i 1923, cand.med. i 1930 og dr.med. i 1942. Hans doktoravhandling var *Experimental Investigations of the Effects of Roentgen Rays in the Eye.*

Fra 1930 til 1932 hadde Erik Poppe utdanningsstilling ved Sauda sykehus, deretter var han to år ved Vestfold fylkessykehus i Tønsberg og tre år ved Bergens kommunale sykehus før han i 1938 ble reservelege ved Det norske radiumhospital og spesialist i medisinsk radiologi. Fra 1941 var han overlege ved røntgenavdelingen på Tromsø sykehus til han i 1947 kom til Rikshospitalets røntgen-radiumavdeling. I 1950 ble han overlege og dosent i røntgendiagnostikk ved Universitetet i Oslo. Fra 1954 var han så knyttet til Det Norske Radiumhospital som overlege og dosent i stråleterapi ved Universitetet i Oslo. I 1954 ble han professor i stråleterapi. 

## Verv
Fra 1945 til 1947 var Erik Poppe medlem av bystyret i Tromsø. Et år var han også formann i Tromsø krets av Norges Røde Kors. Fra 1951 til 1954 var han formann i Norsk forening for medisinsk radiologi, fra 1950 til 54 var han styremedlem i Det Norske Radiumhospital. Fra 1950 var han medlem i Den norske legeforenings kreftkomite. Fra 1954 var han medlem av forskningsutvalget i Landsforeningen mot kreft og fra 1956 styremedlem. Fra 1956 var han også medlem av Statens råd i strålehygieniske spørsmål.

## Heder
*Medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1972.
*Ridder av første klasse av St. Olavs Orden 1977
*Æresmedlem i Norsk onkologisk forening

## Bibliografi

## Kilder
*Om Erik Poppe i Hvem er hvem 1973
*Jan Vincents Johannessen, Herman Høst: *Erik Poppe*. Nekrolog i Aftenposten 13. november 1997 side 19
Dictamnia

* Se Systematisk inndeling

***Dictamnia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, halvmatte, brunlige trebukker.  Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er avrundet firkantet, dekkvingene nesten jevnbrede.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på Ny-Guinea inkludert New Britain, Australia og Ny-Caledonia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callidiopini Lacordaire, 1869
******** Slekten ***Dictamnia*** Pascoe, 1869
********* *[[Dictamnia aestuosa]]* (Blackburn, 1896)
********* *[[Dictamnia albipilosa]]* (Pascoe, 1866)
********* *[[Dictamnia amplicollis]]* (Gressitt, 1951)
********* *[[Dictamnia biapiculata]]* Aurivillius, 1908Vie
********* *[[Dictamnia caledonica]]* Vives & Mille, 2015
********* *[[Dictamnia discalis]]* Gressitt, 1959
********* *[[Dictamnia gracilis]]* (McKeown, 1942)
********* *[[Dictamnia rugosa]]* Pascoe, 1869
********* *[[Dictamnia sculpticollis]]* (Blackburn, 1901)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter

## Eksterne lenker
* 
*
Phyllocnema

* Se Systematisk inndeling

***Phyllocnema*** er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, blankt metallisk fargede trebukker. Antennene er kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet med en butt tann på hver side. Dekkvingene er nesten jevnbrede, rundede i spissen. Beina er lange, de fleste artene kjennes lett på at bak-leggens spiss er flaggaktig utvidet.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten *Phyllocnema* Thomson, 1861
********* Underslekten *Mecometacnema* Schmidt, 1922
********** *[[Phyllocnema guineensis]]* Juhel, 2013
********** *[[Phyllocnema holubi]]* (Dohrn, 1881)
********** *[[Phyllocnema lygaea]]* Schmidt, 1922
********** *[[Phyllocnema mirifica]]* Pascoe, 1864
********** *[[Phyllocnema petalophora]]* Fairmaire, 1884
********** *[[Phyllocnema xanthopelma]]* Schmidt, 1922
********* Underslekten *Metaxycnema* Schmidt, 1922
********** *[[Phyllocnema semijanthina]]* Fairmaire, 1882
********* Underslekten *Neophyllocnema* Lepesme, 1947
********** *[[Phyllocnema jeanneli]]* Lepesme, 1947
********* Underslekten *Phyllocnema* (i snever forstand)
********** *[[Phyllocnema gueinzii]]* (White, 1853)
********* Underslekten *Phyllocnemula* Schmidt, 1922
********** *[[Phyllocnema janthina]]* Kolbe, 1894
********* Underslekten *Phyllometalla* Schmidt, 1922
********** *[[Phyllocnema latipes]]* (Degeer, 1778)
********** *[[Phyllocnema remipes]]* (Thomson, 1865)
********** *[[Phyllocnema scotti]]* Lepesme, 1947
********** *[[Phyllocnema viridicostata]]* Fairmaire, 1882
********* Underslekten *Trichocnema* Adlbauer, 2002
********** *[[Phyllocnema fairmairei]]* Lepesme, 1947
********** *[[Phyllocnema kenyensis]]* Adlbauer, 2002

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 

## Eksterne lenker
* 
*
Jérôme Gay

**Jérôme Gay** (født 9. februar 1975 i Cluses) er en fransk tidligere skihopper som representerte Skiclub Douanes. Han konkurrerte internasjonalt i årene 1987-2000.

Gays første sesong med resultater av betydning var 1991/92. Da ble han nummer 3 sammenlagt i den mellomeuropeiske juniorturneringen Alpen Cup, han deltok i OL i Courchevel (Albertville) og junior-VM i Vuokatti. I 1992/93 deltok han i senior-VM i Falun og junior-VM i Harrachov, og han ble nummer 10 sammenlagt i verdenscupen i skiflyging. Han ble nummer 36 av 43 deltakere i VM i skiflyging i Planica 1994. I 1995 fikk han sin beste individuelle plassering i senior-VM, da han ble nummer 7 i normalbakken i Thunder Bay.

I 1996/97 ble det 28. plass sammenlagt i verdenscupen i skiflyging, og samme sesong fikk han sine beste plasseringer sammenlagt i den totale verdenscupen og den tysk-østerrikske hoppuka, henholdsvis 32. og 33. plass. Ny OL-deltakelse fulgte i 1998; 21.-plassen i storbakken i Hakuba (Nagano) var hans beste individuelle resultat i OL. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen kom i storbakken i Kuopio 28. november 1999, da han ble nummer 5. I VM i skiflyging i Vikersund i 2000 ble han nummer 44 av 47 deltakere.

Plasseringer i junior-VM:

Plasseringer i senior-VM:

OL-plasseringer:

Sammenlagtplasseringer i verdenscupen (poeng til de 15 beste i hvert renn til og med 1992/93, deretter poeng til de 30 beste):

Sammenlagtplasseringer i den tysk-østerrikske hoppuka:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Louis Durey

**Louis Durey** (1888–1979) var en fransk komponist.

Louis Durey var sønn av en forretningdrivende. Han begynte med musikk relativt seint og komponistutdannelsen foregikk stort sett autodidaktisk.

Durey var en stund med i den løst sammensatte komponistgruppa *[[Les Six]]*, men trakk seg tidlig ut for å konsentrere seg om kommunistisk kulturpolitikk.

Under den tyske okkupasjonen var Durey aktiv i den franske motstandsbevegelsen og skrev antifascistiske sanger. Etter andre verdenskrig fortsatte han som ortodoks kommunist, komponerte lite og tjente til livets opphold ved å skrive musikkomtaler i et kommunistisk tidsskrift.

Durey skrev orkesterverk, kammermusikk (strykekvartetter), scene- og filmmusikk.

## Referanser


## Litteratur
* Frederic Robert: *Louis Durey: L'aine des Six*, Les Editeurs Francais Reunis,  1968

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Salpinia

* Se Systematisk inndeling

***Salpinia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, spinkle, matte, brunlige trebukker.  Antennene er vanligvis lengre enn kroppen. Pronotum er avrundet firkantet, lengre enn bredt, dekkvingene nesten jevnbrede, gjerne med gulaktige tegninger.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra Assam i vest til Java i øst.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callidiopini Lacordaire, 1869
******** Slekten ***Salpinia*** Pascoe, 1869
********* *[[Salpinia aurescens]]* Holzschuh, 2008
********* *[[Salpinia diluta]]* Pascoe, 1869
********* *[[Salpinia duffyi]]* Villiers & Chûjô, 1966
********* *[[Salpinia kinabaluensis]]* Hayashi, 1975
********* *[[Salpinia obliqua]]* Villiers & Chûjô, 1966
********* *[[Salpinia quadrimaculata]]* Vives, 2011
********* *[[Salpinia socia]]* Gahan, 1906
********* *[[Salpinia virgulata]]* Haller, 2019
********* *[[Salpinia waldrepi]]* Haller, 2017

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter

## Eksterne lenker
* 
*
Ken Harkins

**Ken «Kenny» Harkins** (født ca. 1949) er en amerikansk tidligere skihopper fra Duluth, Minnesota. Han konkurrerte internasjonalt i årene 1968-1977.

Harkins ble nasjonal juniormester i 1968. Han ble nummer 70 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka 1969/70. I VM i skiflyging i Vikersund i 1977 ble han nummer 41 og sist.

Etter at han la opp som skihopper, har han vært ansatt som fotballtrener ved College of St. Scholastica i Duluth. Han startet forballavdelingen der i 1978 og har trent universitetets fotballag for både menn og kvinner. Han har også spilt for fotballklubben Madison 56ers.

## Referanser
Calocerambyx

* Se Systematisk inndeling

***Calocerambyx*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En ganske stor, kraftig, brun trebukk med lange antenner. Oversiden er nokså tett kledt med brunhvit bestøvning. Antennene hos hannen er kraftige og rundt dobbelt så lange som kroppen. Pronotum er rundet, med tette tverrfurer. Dekkvingene er avsmalnende bakover, sidene litt rundede, med avrundet rettvinklede "skuldre" og en tann i spissen. Beina er ganske lange, kraftige, men ikke påfallende fortykkede.

## Utbredelse
Arten er kjent fra Ny-Guinea.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Cerambycini Latreille, 1804
******** Slekten *Calocerambyx* Heller, 1905
********* *[[Calocerambyx hauseri]]* >Heller, 1905

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Mydasta

* Se Systematisk inndeling

***Mydasta*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, slanke, mørke trebukker. Antennene er ganske kraftige og omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, noe lengre enn bredt. Dekkvingene er avsmalnende bakover, med store, gulbrune flekker i den bakre delen. Mellom- og bakbeina har sterkt klubbeformede, røde lår.

## Utbredelse
Artene er bare kjent fra Vest-Malaysia og Borneo.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Cleomenini Lacordaire, 1869 
******** Slekten *Mydasta* Pascoe, 1866  
********* *[[Mydasta discoidea]]* Pascoe, 1866
********* *[[Mydasta principata]]* Holzschuh, 2006

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri
* 
*
Tethionea

* Se Systematisk inndeling

***Tethionea*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, spinkle, lyst brunlige trebukker.  Antennene er tynne og vanligvis litt lengre enn kroppen. Pronotum er avrundet firkantet til tønneformet, litt lengre enn bredt, dekkvingene nesten jevnbrede. Dekkvingene har en tann i spissen.

## Utbredelse
Slekten er utbredt fra Vest-Malaysia i vest til Ny-Caledonia og Salomonøyene i øst. De fleste artene lever på Ny-Guinea.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callidiopini Lacordaire, 1869
******** Slekten ***Tethionea*** Pascoe, 1869
********* *[[Tethionea apiculata]]* (Pascoe, 1862)
********* *[[Tethionea bicincta]]* (Fauvel, 1906)
********* *[[Tethionea bicolor]]* Gressitt, 1955
********* *[[Tethionea bidentata]]* Gressitt, 1955
********* *[[Tethionea brevicollis]]* Gressitt, 1951
********* *[[Tethionea cheesmanae]]* Gressitt, 1955
********* *[[Tethionea filipinensis]]* Vives, 2015
********* *[[Tethionea hollandiae]]* Gressitt, 1951
********* *[[Tethionea hoogstraali]]* Gressitt, 1951
********* *[[Tethionea imitata]]* Holzschuh, 2015
********* *[[Tethionea javana]]* Yokoi, 2015
********* *[[Tethionea lassehubweberi]]* Yokoi, 2015
********* *[[Tethionea minima]]* Vives, 2016
********* *[[Tethionea nigromarginipennis]]* Hayashi, 1979
********* *[[Tethionea obtusidens]]* Gressitt, 1951
********* *[[Tethionea pubescens]]* Gressitt, 1959
********* *[[Tethionea squamata]]* Gressitt, 1959
********* *[[Tethionea strumosa]]* Pascoe, 1869
********* *[[Tethionea subcallosa]]* Gressitt, 1959
********* *[[Tethionea tenuimembris]]* Gressitt, 1951
********* *[[Tethionea tridentata]]* Pascoe, 1869
********* *[[Tethionea unicolor]]* Pascoe, 1869
********* *[[Tethionea waigeonea]]* Gressitt, 1955

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 

## Eksterne lenker
* 
*
Ochraethes

* Se Systematisk inndeling

***Ochraethes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, matte trebukker. Artene kan minne litt om vepser. Noen er lyst brunlige, andre er tegnet i gult og brunt. Antennene er spinkle og litt over halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rundet, nesten sirkelrundt sett ovenfra. Dekkvingene er jevnbrede.

## Levevis
Larvene utvikler seg i hard og tørr, død ved på greiner og stammer av løvtrær. De voksne billene besøker gjerne blomster.
 
## Utbredelse
Slekten er hovedsakelig utbredt i Mexico, men forekommer også i det sørvestlige USA og i Guatemala.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Clytini
******** Slekten *Ochraethes* Chevrolat, 1860
********* *[[Ochraethes brevicornis]]* (Chevrolat, 1860)
********* *[[Ochraethes citrinus]]* (Chevrolat, 1860)
********* *[[Ochraethes clerinus]]* Bates, 1892
********* *[[Ochraethes cristoforii]]* (Chevrolat, 1860)
********* *[[Ochraethes litura]]* Bates, 1885
********* *[[Ochraethes nevadensis]]* Heffern, Botero & Santos-Silva, 2020
********* *[[Ochraethes nigrescens]]* Chemsak & Linsley, 1974
********* *[[Ochraethes nigritus]]* Bates, 1892
********* *[[Ochraethes nigropunctatus]]* (Chevrolat, 1860)
********* *[[Ochraethes obliquus]]* (Chevrolat, 1860)
********* *[[Ochraethes obscuricornis]]* Bates, 1892
********* *[[Ochraethes octomaculata]]* Chemsak & Noguera, 2001
********* *[[Ochraethes palmeri]]* Bates, 1880
********* *[[Ochraethes picticornis]]* Bates, 1880
********* *[[Ochraethes pollinosus]]* (Chevrolat, 1835)
********* *[[Ochraethes skillmani]]* Wappes, Santos-Silva & Botero, 2018
********* *[[Ochraethes sommeri]]* (Chevrolat, 1835)
********* *[[Ochraethes tomentosus]]* (Chevrolat, 1860)
********* *[[Ochraethes tulensis]]* Bates, 1892
********* *[[Ochraethes umbratilis]]* Bates, 1885
********* *[[Ochraethes virescens]]* (Chevrolat, 1860)
********* *[[Ochraethes viridiventris]]* (Chevrolat, 1860)
********* *[[Ochraethes z-littera]]* (Chevrolat, 1860)
********* *[[Ochraethes zebratus]]* Bates, 1885

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter

## Eksterne lenker
* 
*
Sulajoki

**Sulajoki** (russisk: Сулайоки, i øvre løp: **Siuvjakuru** – Сювякуру) er ei elv i Petsjenga rajon i Murmansk oblast i Russland. Den er ei sideelv til Jakobselva og er 11 kilometer lang. Elva har utspring i fjellene nord for Zapoljarnyj og renner derfra mot nord. Rundt tre kilometer før munningen renner den ut på en skogkledt slette og danner en rekke små innsjøer kalt Letjobinjarbet-sjøene. Siuvjakuru munner ut i Jakobselva på østsida av Langvatnet, rundt 25 kilometer sør for Grense Jakobselv.

## Referanser
Acrocyrtidus

* Se Systematisk inndeling

***Acrocyrtidus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, slanke og langbeinte, mer eller mindre gule og svarte trebukker. Det kan være en del forskjell mellom kjønnene. Antennene er lange og tynne, pronotum rundet, dekkvingene jevnbrede eller noe avsmalnende bakover. Beina er lange og tynne.

## Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Compsocerini J. Thomson, 1864 
******** Slekten *Acrocyrtidus* Jordan, 1894
********* *[[Acrocyrtidus argenteofasciatus]]* (Pic, 1903)
********* *[[Acrocyrtidus argenteus]]* Gressitt & Rondon, 1970
********* *[[Acrocyrtidus attenuatus]]* (Pic, 1927)
********* *[[Acrocyrtidus aurescens]]* Gressitt & Rondon, 1970
********* *[[Acrocyrtidus auricomus]]* Holzschuh, 1982
********* *[[Acrocyrtidus avarus]]* Holzschuh, 1989
********* *[[Acrocyrtidus bentanachsi]]* Viktora & Liu, 2018
********* *[[Acrocyrtidus diversinotatus]]* (Pic, 1903)
********* *[[Acrocyrtidus elegantulus]]* (Matsushita, 1933)
********* *[[Acrocyrtidus fasciatus]]* Jordan, 1894
********* *[[Acrocyrtidus fulvus]]* Gressitt & Rondon, 1970
********* *[[Acrocyrtidus griseofasciatus]]* Hayashi, 1982
********* *[[Acrocyrtidus jianfeng]]* Viktora & Liu, 2018
********* *[[Acrocyrtidus jirouxi]]* Viktora & Liu, 2018
********* *[[Acrocyrtidus kurosai]]* Niisato, 2019
********* *[[Acrocyrtidus longipes]]* (Matsushita, 1941)
********* *[[Acrocyrtidus simianshanensis]]* Chiang & Chen, 1994
********* Underslekten *Paracrocyrtidus* Niisato, Tichý & Dembicky, 2020
********** *[[Acrocyrtidus aphrodite]]* Niisato, Tichý & Dembicky, 2020

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri
*
Dioridium

* Se Systematisk inndeling

***Dioridium*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, blanke, mørkbrune trebukker med gule tegninger på dekkvingene. Antennene er tynneog omtrent så lange som kroppen. Pronotum er så bredt som eller litt smalere enn dekkvingene, rundet og hvelvet med en liten tann litt bak midten av hver side. Dekkvingene er jevnbrede og ender i skarp tann. Beina er slanke.

## Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

## Utbredelse
Artene lever i det nordlige og sentrale Brasil.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Eburiini Blanchard, 1845
******** Slekten *Dioridium* Zajciw, 1961
********* *[[Dioridium borgmeieri]]* (Lane, 1972)
********* *[[Dioridium hirsutum]]* Zajciw, 1961

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Cotynessa

* Se Systematisk inndeling

***Cotynessa*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor, slank, brunlig trebukk. Antennene er tynne og en del lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, dekkvingene parallellsidige med gule flekker og tverrbånd. Beina er middels lange, lårene litt fortykkede.

## Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

## Utbredelse
Arten lever i Bolivia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Ectenessini Martins & Galileo, 1998
******** Slekten *Cotynessa* Martins & Galileo, 2006
********* *[[Cotynessa abatinga]]* Martins & Galileo, 2006

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Takao Itō

**Takao Itō** (; født 5. november 1952 på Hokkaido) er en japansk tidligere skihopper som representerte Senshu-universitetet. Han konkurrerte internasjonalt i årene 1973-1982.

Itō ble japansk mester i stor bakke i 1975 og 1978, og i normalbakke i 1979. I VM i skiflyging i Oberstdorf 1973 var han en av flere som falt på hopp som var lengre enn verdensrekorden. Den første treningsdagen hoppet han 176 meter, 11 meter lengre enn den gjeldende rekorden. Den første renndagen, som også ble den eneste, hadde han et stygt fall og brakk kragebeinet, og endte sist av de 51 deltakerne.

Det ble også 51. plass (av 60 deltakere) i normalbakken i VM i Falun i 1974. VM i skiflyging i Bad Mitterndorf (Kulm) i 1975 ga 35. plass av 40 deltakere. I OL i Innsbruck i 1976 ble han nummer 22 i storbakken og 24 i normalbakken. I VM i Lahtis i 1978 ble det 37. plass i normalbakken og 42. plass i storbakken, og han var på Japans lag som ble nummer 9 og nest sist i lagkonkurransen, som var prøvegren.

I den tysk-østerrikske hoppuka ble han nummer 44 sammenlagt i 1974/75 og 48 i 1976/77. Han deltok også i 1973/74. I verdenscupen 1979/80 ble han nummer 79 sammenlagt, med 9. plass i storbakken i Sapporo som beste plassering i enkeltrenn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oda Rygh

**Oda Camilla Nordhagen Rygh** (født 1986) er en norsk forfatter, blogger og journalist. 

Rygh er utdannet samfunnsviter fra University of Edinburgh og har jobbet som journalist og skribent siden 2010, blant annet i *[[Dagbladet]]* og *[[VG]]*. Hennes første bok *Når livet er kjipt - En håndbok for unge folk* kom ut på Humanist Forlag i 2015. Rygh har vært åpen om at hennes interesse for livskriser kommer fra egen erfaring som pasient i helsevesenet.

## Referanser
Sestyra

* Se Systematisk inndeling

***Sestyra*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor, lang og tynn, matt brunsvart trebukk, dekkvingene med en gulbrun lengdestripe. Kroppsformen er smal og jevnbred. Hodet er litt bredere enn pronotum, som er avrundet firkantet og noe lengre enn bredt. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen, det innerste leddet klubbeformet. Dekkvingene er lange og jevnbrede, kanskje litt innbuktet i midten. Beina er lange med klubbeformede lår.

## Utbredelse
Arten er kjent fra Vest-Malaysia og Borneo.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Cleomenini Lacordaire, 1869 eller Sestyrini
******** Slekten *Sestyra* Pascoe, 1866  
********* *[[Sestyra cephalotes]]* Pascoe, 1866
********** *[[Sestyra cephalotes apicalis]]* Aurivillius, 1925
********** *[[Sestyra cephalotes cephalotes]]* Pascoe, 1866

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri
* 
*
Atesta

* Se Systematisk inndeling

***Atesta*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, slanke, blanke, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum har rundede sider uten tenner på sidene og er lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede, gjerne med lysere tegninger. Beina er lange og tynne.

## Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 eller Phoracanthini
******** Slekten *Atesta* Pascoe, 1866
********* *[[Atesta angasii]]* (Pascoe, 1864)
********* *[[Atesta antennalis]]* (Carter, 1929)
********* *[[Atesta apicalis]]* (Carter, 1929)
********* *[[Atesta balteata]]* (Pascoe, 1864)
********* *[[Atesta besti]]* Oke, 1928
********* *[[Atesta bifasciata]]* (Pascoe, 1863)
********* *[[Atesta brittoni]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta brooksi]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta carteri]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta centroaustralica]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta ciliata]]* (Pascoe, 1863)
********* *[[Atesta dixoni]]* Oke, 1928
********* *[[Atesta eremita]]* Blackburn, 1893
********* *[[Atesta houstoni]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta ibidionoides]]* (Pascoe, 1859)
********* *[[Atesta laevigata]]* (Blackburn, 1892)
********* *[[Atesta latifasciata]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta longoelytrata]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta mapida]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta mediana]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta minuta]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta newi]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta nigrihumerus]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta paratasmanica]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta patula]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta pubescens]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta sisyroides]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta sita]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta sparsa]]* (Blackburn, 1892)
********* *[[Atesta stigmosa]]* (Pascoe, 1866)
********* *[[Atesta tasmanica]]* (Gahan, 1893)
********* *[[Atesta thorntoni]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta tripartita]]* (Pascoe, 1864)
********* *[[Atesta tropicalis]]* (Carter, 1929)
********* *[[Atesta unifasciata]]* Wang, 1993
********* *[[Atesta vittata]]* (Blackburn, 1892)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri
* 
*
Ondes Martenot

**Ondes Martenot** (på norsk: Martenot-bølger) er et tidlig elektronisk instrument som den franske cellisten Maurice Martenot (1898-1980) fant opp i 1928. Det er basert på radiorør, og lyden kan minne om musikk frembragt på sag.  Instrumentet har både vanlige tangenter og en list der en kan flytte en metallring for å lage kontinuerlig toneendring, inklusive alle frekvensene mellom standardtonene.   Konstruktøren laget selv de første instrumentene og en øvingsmanual som skulle hjelpe til med å beherske spilleteknikken. Det blir regnet som det mest populære av elektroniske instrumenter konstruert i mellomkrigstiden.

Det ble inkludert i komposisjoner av blant andre avantgarde-komponistene Olivier Messiaen og Arthur Honegger og var populær musikk til spennende scener i science fiction-filmer på 1950-tallet.

Den franske musikeren Sylvette Allart spilte Ondes Martenot på Popol Ace sitt album *[[Stolen From Time]]* i 1975.

Av musikere fra nyere tid som spiller Ondes Martenot kan nevnes Jonny Greenwood fra det engelske rockebandet Radiohead.

## Se også

* Theremin

## Referanser
Trollpikken

**«Trollpikken»** er en fallosformet steinformasjon beliggende i Eigersund kommune mellom Kjervall og Veshovda. Formasjonen er enkel å finne og lokale turistbedrifter håpet forsommeren 2017 at den skulle bli like populær som den mer kjente Trolltunga.

Burde ikke forveksles me Trollkuken i Finnmark.

## Avkapping og gjenreisning
Om morgenen 24. juni 2017 ble fjellformasjonen rapportert ødelagt ved hærverk i løpet av natten. Vandalismen ble møtt med bestyrtelse lokalt og nasjonalt, «avkappingen» fikk bred mediedekning godt hjulpet av kreative ordspill, og saken vekket raskt stor nasjonal og senere internasjonal medieoppsikt.

Politiet åpnet etterforskning i saken, og avhørte 26. juni en mistenkt for ødeleggelsen. 28. juli ble det kjent at minst en person er siktet for hærverket.

### «Operasjon Trollpikken»

Det ble satt i gang en kronerulling for å gjenreise Trollpikken, og på under et par uker var målet på  kroner nådd. Gjenreisningen av «Dalanes stolthet» ble igangsatt 6. juli ved hjelp av en lokal entreprenør, noe som fikk stor oppmerksomhet og ble direktekringkastet i en rekke medier, deriblant NRK.

Den ca 12 tonn tunge falne steinfallosen lå i en uskadet del på bakken nesten rett under «basen», rullet over på siden. Gjennom steinen ble det borret tre hull, som det senere skulle tres jernstenger gjennom. Det ble så festet stropper rundt steinen, som den senere ble heist opp etter. Foran festepunktet ble det satt opp en ti meter høy og 2,2 tonn tung steinbukk i stål. Steinen ble møysommelig heist på plass ved hjelp av taljer og muskelkraft. Med steinen på plass ble det boret videre inn i basen, og tre 4 meter lange jernstenger ble ført gjennom fallosen og inn i basen. Bruddflaten ble så forsterket med herdende epoxy.

Rett før kl. 17:00 fredag 7. juli var Trollpikken gjenreist.

## Trollpikken i populærkulturen
Steinformasjonen var inspirasjon for Tone Myklebust sin barnebok *[[Gutten med trollpikken]]*.

Trollpikken figurerer også i romanen *[[Krepsens regnskap]]*. Her avslører forfatter Erik Meling Sele hvem som ødela steinformasjonen, og hva som var vandalenes motivasjon.

## Referanser
Mazurka (film)

***Mazurka*** er en tysk dramafilm fra 1935 regissert av Willi Forst, og med Pola Negri, Albrecht Schoenhals og Ingeborg Theek i hovedrollene. Filmen tar sin tittel fra den polske dansen av samme navn.

## Handling
Den unge Lisa Petrovna og venninnen Hilde deltar på en konsert av komponisten Grigorij Mikhailov. I mellomtiden blir hun overrakt et brev hvor Mikhailov ber henne om et intervju etter konserten. Mikhailov snakker med henne, og inviterer henne deretter til en annen konsert. Vera Petrovna opptrer der, men hun besvimer etter å ha lagt merke til Mikhailov blant publikum. Hun kommer snart til bevissthet igjen, men hun trekker frem en revolver og skyter komponisten to ganger. Petrovna blir deretter arrestert, men nekter å fortelle noe som helst under rettssaken. Først når en koffert hentet fra et skap hjemme hos henne blir brakt inn i rettssalen som bevis, forandrer hun mening.

Vera sier at hun er villig til å vitne, men bare for lukkede dører og på betingelse av at kofferten forblir låst. Dommeren godkjenner denne avtalen. Vera forteller om livet sitt, gjennom tilbakeblikk. Hun sang ved operaen i Warszawa før hun giftet seg med den kjekke og galante Rittmeister Boris Kierow. For å vie seg helt til ekteskapet og deres små barn, ønsket hun å gi sin aller siste forestilling i «Mazurka» en opera skrevet av den unge komponisten Grigorij Mikhailov. Men ektemannen hennes ble sendt ut i første verdenskrig i 1914, samtidig som Vera blir hjemme med deres lille datter. Etter at han kommer hjem fra fronten får de problemer i ekteskapet, og de tar ut skilsmisse. Han får deretter foreldreansvaret for datteren deres.

Vera forsøkte å komme tilbake til sin sang-karriere, men fikk bare opptredener ved nattklubber eller puber. Det gikk 15 lange år før hun kunne se datteren sin igjen. Den tidligere ektemannen hennes, som har dødd i mellomtiden, hadde giftet seg på nytt etter skilsmissen deres. Lisa vokste opp med å tro at farens andre kone var hennes biologiske mor. Men når Vera oppdager hennes egen datter ledsaget av denne forhatte mannen, skyter hun Mikhailov. Når kofferten blir åpnet under rettssaken mot henne, får retten se dokumenter som bekrefter Veras uttalelser. I løpet av saksgangen viser det seg at Vera ønsket å skåne datteren hennes for sin egen skjebne, ved å havne i klørne til den skruppelløse Mikhailov. Straffen mot Vera blir derfor forholdsvis mild, med tre år i fengsel.

## Medvirkende
* Pola Negri: Vera Petrovna Kowalska
* Albrecht Schoenhals: Grigorij Michailow
* Paul Hartmann: Rittmeister Boris Kierow
* Ingeborg Theek: Lisa
* Franziska Kinz: Kierows andre kone 
* Inge List: Hilde, Lisas venninne

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vemund Thoe

**Vemund Thoe** (født 1980) er en norsk billedkunstner. Thoe er utdannet ved Statens kunstakademi (2005), Central St. Martins College of Art and Design i London (2006) og Goldsmiths College i London (2007). Han har hatt flere utstillinger, blant annet på No Place i Oslo i 2011, på Tromsø Kunstforening i 2013 og på Landsforeningen Norske Malere i 2015.

Thoe er medlem av Landsforeningen Norske Malere, Norske Billedkunstnere og Forbundet Frie Fotografer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vemund Thoe i Kunstnerforbundet
* Vemund Thoe i LNM Arkiv
Jirō Kamiharako

**Jirō Kamiharako** (japansk: *上原子次郎*) (født 19. mars 1966 i Sapporo) er en japansk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1985-1994.

Hans første internasjonale mesterskap var universiaden i Štrbské Pleso i 1987, der han ble nummer 17 i stor bakke, 23 i normalbakke og var på Japans lag som ble nummer 6 i lagkonkurransen. I OL i Albertville (Courchevel) 1992 fikk han 25. plass i storbakken, 28. plass i normalbakken og 4. plass i lagkonkurransen. I VM i skiflyging i Harrachov 1992 ble han nummer 35 og sist av de som deltok.

Kamiharako greide aldri å ta poeng i verdenscupen; bare de 15 beste i hvert renn fikk poeng på den tida han var aktiv. Hans beste plassering i individuelle verdenscuprenn var 16. plass i storbakken i Sapporo 15. desember 1991.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Keijo Laiho

**Keijo Laiho** (født 17. september 1946) er en finsk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1963-1973.

Hans beste prestasjoner internasjonalt kom i Falun og Lahtis i 1969, der han ble nummer 6. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka 1967/68 og 1968/69, og ble nummer 49 og 25 sammenlagt. I VM i skiflyging i Planica 1972 ble han nummer 36 av 43 deltakere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Myzomela eques eques

***Myzomela eques eques***  er en fugl som er en av fire underarter av *rødstrupehonningeter* i slekten *[[Myzomela]]* i familien honningetere.

## Andre underarter
Det er beskrevet fire underarter av rødstrupehonningeter:
* *Myzomela eques eques* (Lesson & Garnot, 1827) 
* *[[Myzomela eques karimuiensis]]* (Diamond, 1967)  
* *[[Myzomela eques nymani]]* (Rothschild & Hartert, 1903) 
* *[[Myzomela eques primitiva]]* (Stresemann & Paludan, 1932)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ITIS report: ''Myzomela eques eques''. Besøkt 20. juni 2017.
Hjelmhornfugl

**Hjelmhornfugl** (*Rhinoplax vigil*) er en monotypisk art i slekten ***Rhinoplax***. Slekten inngår i underfamilien av neshornfugler (Bucerotinae), som er én av to underfamilier i hornfuglfamilien (Bucerotidae). Arten lever utelukkende i Sørøst-Asia og listes som *[[kritisk truet]]* på IUCNs rødliste. Den står også oppført på CITES liste I, som omfatter de mest truede artene i verden.

## Etymologi
Slektsnavnet *Rhinoplax* er sammensatt og følger av de to greske uttrykkene *rhinos* (ῥινος = nese) og *plakos* (πλακος = flat topp, plate eller skive). Slektsnavnet beskriver altså den av og til svært butte (flate) avslutningen på hjelmen. Artsnavnet *vigil* følger av det latinske uttrykket *vigilis* og betyr *vaktsom*.

## Biologi

Hjelmhornfugl er en meget stor neshornfugl som måler omkring , inkludert den hvite stjerten som har spesielt lange sentrale fjær. Hannen veier cirka , hunnen cirka . Nebbet er relativt kort,men svært karakteristisk, fordi det har en enorm hjelm som strekker seg fra midten av overnebbet til langt inn på skalletaket. Fjærdrakten er hovedsakelig brun og hvit. Hannen har bar rød hud i nakkeregionen. Hjelmen er spesielt høy og butt foran, der den er gul. Øynene er mørk røde. Hunnen er mindre enn hannen og har blek turkis hud på hodet og nakken.

Hjelmhornfugler er utbredt i det ekstremt sørlige Burma og fra det sørlige Thailand gjennom Malayahalvøya til Sumatra og Borneo. Arten trives i eviggrønn skog, spesielt langs foten av åser og fjellformasjoner, i høyder på opp mot , sjelden også til . Fuglene eter hovedsakelig frukt, spesielt fiken, men de tilbringer også mye om dagen på jakt etter smådyr, som ekorn, slanger og andre fugler. Arten jakter hovedsakelig mat i trekronene på høye trær.

Lite er kjent om hekkebiologien. Hunnene kan legge både i januar–mars, mai og november. Par er territoriale, og det er kjent at fuglene kan ha territoriale luftkamper med hjelmstanging. Redet bygges i et naturlig hulrom i et høyt tre, og inngangen forsegles med leire og matrester. Bunnen av redet fôres med treflis. Hunnen legger 1–2 egg, men bare ett avkom når flygedyktig alder. Hannen mater hunnen mens hun ruger, med mat som gulpes opp. Større bytter blir imidlertid bragt dit i nebbet. Inkubasjonstiden og tiden til flygedyktig alder er ikke kjent.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Moskva–Shanghai

***Moskva–Shanghai*** (originaltittel: *Moskau - Shanghai* og *Begegnung in Shanghai*) er en tysk dramafilm fra 1936 regissert av Paul Wegener og med Pola Negri i hovedrollen.

## Skuespillere
* Pola Negri som Olga Petrowna
* Wolfgang Keppler som Alexander Repin
* Gustav Diessl som Serge Smirnow
* Susi Lanner som Maria
* Erich Ziegel som general Martow
* Karl Dannemann som Grischa
* Hugo Werner-Kahle som en kommandør
* Paul Bildt som general Nechludow
* Karl Meixner som Pope
* Rudolf Schündler som Galgenvogel
* Heinz Wemper som kommandør.
* Franz Weilhammer som jernbane-sjef
* Hanns Waschatko som general i Shanghai
* Dorothea Thiess som Mrs. Iwanowna
* Walter Gross som manager i Shanghai
* Ernst Behmer som jernbane-ansvarlig
* Elsa Wagner som fru Iwanowna
* Charly Berger som offiser i Moskva

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Trollkuken

**Trollkuken** er en fjellformasjon på Gosviktind mellom Alta og Hammerfest kommuner i Finnmark fylke. Steinformasjonen er cirka to meter høy og står cirka to og en halv times gåtur øst for Porsa i Kvalsund kommune.

Trollkuken må ikke forveksles med den mer kjente Trollpikken i Eigersund som fikk internasjonal medieoppmerksomhet da den ble utsatt for hærverk.

## Referanser
Mineyuki Mashiko

**Mineyuki Mashiko** (født 6. august 1942) er en japansk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1971-1974.

Hans kanskje beste internasjonale prestasjon kom i prøve-OL i storbakken i Sapporo 13. februar 1971, der han ble nummer 9. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka 1971/72, men endte uplassert, ettersom han i likhet med de andre japanerne droppet det siste rennet i Bischofshofen og reiste hjem for å forberede seg til OL. (Til og med 1974/75 ble kun hoppere som hadde deltatt i alle fire rennene talt med i sammendraget.)

Mashiko var flaggbærer for Japan under OL i Sapporo i 1972, men han deltok ikke i noen av rennene. Noen uker senere ble han nummer 24 i VM i skiflyging i Planica. I VM i Falun i 1974 ble han nummer 31 i normalbakken. Samme år vant han sitt eneste japanske mesterskap, i stor bakke.

## Referanser
Usikkerhetsstolpe

**Usikkerhetsstolper** er en grafisk fremstilling av variasjonen i data og brukes på grafer for å indikere usikkerhet i målinger. Stolpene gir en generell ide om hvor nøyaktig en måling som er, eller motsatt, hvor langt unna den oppgitte verdien kan være den eksakte verdien (uten feil). Usikkerhetsstolper representerer ofte ett standardavvik for usikkerhet, en standardfeil, eller et bestemt konfidensintervall (for eksempel 95 %-intervallet). Disse verdiene er ikke det samme, dermed bør verdien som er valgt fremstill ved hjelp av usikkerhetsstolper være nevnt eksplisitt i diagrammet, eller i teksten som forklarer diagrammet.

Usikkerhetsstolper kan brukes for en visuell sammenligning av to mengder hvis ulike andre forhold er tilstede. Dette kan avgjøre om forskjellene er statistisk signifikante. Usikkerhetsstolper kan også indikere godhet av passform for en gitt funksjon, det vil si hvor godt funksjonen beskriver dataene. Vitenskapelige artikler innenfor eksperimentell vitenskap er forventet å inneholde usikkerhetsstolper på alle grafer, selv om praksis varierer noe mellom fagene, og hvert tidsskrift vil ha sin egen stil. Det har også blitt vist at usikkerhetsstolper kan bli brukt som en direktemanipulasjon for styring av statistiske algoritmer for omtrentlige beregninger. Usikkerhetsstolper kan også være uttrykt i en pluss-og minustegn (±), der øvre grense for feilen er pluss og minus er nedre grense for feilen.

## Se også
* Informasjonsgrafikk
* Gjeldende sifre

## Referanser
ATP 500

**ATP 500** er det tredje og nest nederste nivået av tennisturneringene på ATP-touren. Turneringene blir spilt fra februar til oktober hvert år.

## Turneringer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hvitmankehornfugl

**Hvitmankehornfugl** (*Berenicornis comatus*) er en monotypisk art i slekten ***Berenicornis***. Slekten inngår i underfamilien av neshornfugler (Bucerotinae), som er én av to underfamilier i hornfuglfamilien (Bucerotidae). Arten lever utelukkende i Sørøst-Asia og listes som *[[nær truet]]* på IUCNs rødliste. Den står også oppført på CITES liste II, som omfatter truede arter der den internasjonale handelen må begrenses for å sikre artenes overlevelse.

## Etymologi
Slektsnavnet *Berenicornis* er satt sammen av personnavnet *Berenice* (av gr. Βερενίκη) og endelsen *ornis* (av gr. ορνις = fugl). Årsaken er at *dronning Berenice av Egypt*, som er synonym med Berenike II av Egypt , skal ha hatt et hår som gir assosiasjoner til denne artens hodefjærpryd. Artsnavnet *comatus* betyr *hårete* og kommer av gr. *komē* (κομη = hår).

## Biologi
Hvitmankehornfuglen er en stor neshornfugl som blir omkring  lang. Unge hanner veier , hunner cirka . Arten har hovedsakelig hvit og sort fjærdrakt, et karakteristisk nebb som buer lett nedover og har lav sortaktig hjelm på overnebbet, og en prominent (uskikkelig) hvit fjærpryd på hodet. Hannen har hvitt hode, nakke og underdel, sort nebb som blir utvasket gult ved basen, bar hud rundt øyene og blålig rundt munnvikene. Hunnen blir mindre enn hannen og har lignede hvite prydfjær på hodet. Hele kroppen er imidlertid sort.

Hvitmankehornfuglen blir av noen holdt for å være en svært nær slektning av langhaletoko (*Horizocerus albocristatus*), som av og til også inkluderes i slekten *Berenicornis*. Både fjærdrakten og vokaliseringen er imidlertid markant distinkt innenfor konteksten av familien.

Arten er utbredt i det sørlige Burma og det sørvestre Thailand, på Malayahalvøya, Sumatra og Borneo. Den er dessuten registrert i det sørvestre Kambodsja. Fuglene habiterer eviggrønn skog i lavlandet, vanligvis under , men unntaksvis opp til . Noen steder overlever den i svært begrensede skogområder, der hjemmeterritoriet kan utgjøre så lite som . Svært få individer overlever nå i Thailand, der status nå er justert til *[[sterkt truet]]*. Den er også sjelden på Malayahalvøya, men en ny populasjon er nylig oppdaget i det sørvestre Kambodsja. Arten eter mest animalsk føde, som insekter, slanger, øgler og mindre fugler, samt frukt som ulike steinfrukter og belgfrukter.

Arten blir sjelden observert og svært lite er kjent om hekkebiologien. Arten er trolig standfugl og territorial. Den kan legge til ulike tider, gjennom hele året, og danner hekkekooperativ, som gjerne teller  fugler, som holder sammen gjennom rolige kallestøt. Bare det dominerende paret hekker, og de jager vekk andre hunner. Hunnen legger trolig 2 egg, men bare én av kyllingene vokser opp. Ingen ting er kjent om inkubasjonstiden og hvor lang tid det tar før avkommet blir flygedyktig.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
WTA International

**WTA International** var det tredje og laveste nivået av tennisturneringer som blir spilt på WTA-touren. Turneringene blir spilt fra januar til oktober hvert år. Navnet ble avviklet etter 2020-sesongen.

## Turneringer

## Eksterne lenker
*
Myzomela eques primitiva

***Myzomela eques primitiva***  er en fugl som er en av fire underarter av *rødstrupehonningeter* i slekten *[[Myzomela]]* i familien honningetere.

## Andre underarter
Det er beskrevet fire underarter av rødstrupehonningeter:
* *[[Myzomela eques eques]]* (Lesson & Garnot, 1827) 
* *[[Myzomela eques karimuiensis]]* (Diamond, 1967)  
* *[[Myzomela eques nymani]]* (Rothschild & Hartert, 1903) 
* *Myzomela eques primitiva* (Stresemann & Paludan, 1932)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ITIS report: ''Myzomela eques primitiva''. Besøkt 20. juni 2017.
Liste over færøyske lagtingsmedlemmer 1918–1920

**Liste over færøyske lagtingsmedlemmer 1918–1920**. Det ble valgt 20 medlemmer av Lagtinget på Færøyene for perioden 1918–1920. Sjálvstýrisflokkurin hadde 11 representanter, mens Sambandsflokkurin hadde 9. Dessuten møtte prost Jákup Dahl, som stemte med Sjálvstýrisflokkurin. Lagtingets forhandlinger ble det meste av perioden ledet av Færøyenes amtmann, Victor Stahlschmidt, som sjelden tok parti. Stahlschmidt tiltrådte 1. august 1918 og døde i spanskesyken i februar 1920.

## Referanser
Liste over færøyske lagtingsmedlemmer 1924–1928

**Liste over færøyske lagtingsmedlemmer 1924–1928**. Det ble valgt 23 medlemmer av Lagtinget på Færøyene for perioden 1924–1928. Sambandsflokkurin hadde 13 representanter, mens Sjálvstýrisflokkurin hadde 10. Dette var den første perioden der Lagtingets forhandlinger ble ledet av Lagtingets selvvalgte formann istedenfor Færøyenes amtmann.

## Referanser
Masaru Nagaoka

**Masaru Nagaoka** (japansk: *長岡　勝*) (født 6. august 1962 i Otaru) er en japansk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1979-1990.

Han deltok i junior-VM i Mont-Sainte-Anne i 1979 og Örnsköldsvik i 1980, og fikk 27. og en sterk 4. plass. I VM i skiflyging i Oberstdorf i 1981 ble han nummer 48 av 50 deltakere. Samme år ble han japansk juniormester i både stor og normalbakke. Han deltok i universiaden i Sofia (Borovets) i 1983 og Belluno i 1985, og kom på 16. og 12. plass. I lag-VM i Engelberg i 1984 var han på Japans lag som ble nummer 13 og nest sist.

Nagaoka deltok i OL i Sarajevo i 1984 og Calgary i 1988, med 22. plass i normalbakken i 1984 som beste individuelle plassering. I løpet av sju sesonger greide han bare tre ganger å komme blant de 15 beste i verdenscuprenn og ta poeng i verdenscupen. Alle gangene var i 1987, der 8.-plassen i normalbakken i Sapporo 24. januar 1987 var hans beste resultat og bidro til at han ble nummer 37 sammenlagt sesongen 1986/87. Hans beste sammenlagtplassering i den tysk-østerrikske hoppuka var 58. plass i 1982/83.

OL-plasseringer:

Sammenlagtplasseringer i den tysk-østerrikske hoppuka:

## Referanser


## Eksterne lenker
*