open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Louis-Jacques-Maurice de Bonald

** Louis-Jacques-Maurice de Bonald ** (født 30. oktober 1787 i Millau ved Rodez i Frankrike, død 25. februar 1870 i Lyon) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Lyon 1840&ndash;1870. 

Han ble utnevnt til kardinal i mars 1841 av pave Gregor XVI.

Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.

Han var sønn av Louis de Bonald.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720-1803) *1760
* Pave Pius VI (1717-1799) *1775
* Erkebiskop François de Pierre de Bernis (1752-1823) *1781
* Kardinal Jean-Baptist-Marie-Anne-Antoine de Latil (1761-1839) *1817
* Kardinal *Louis-Jacques-Maurice de Bonald* (1787-1870) *1823

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Synnøve Konglevoll

**Synnøve Konglevoll** (født 16. juni 1972 i Tromsø) er en norsk politiker (A). Hun satt på Stortinget fra Troms i perioden 1997–2005.

Konglevoll er utdannet Master of Science i Political Economy ved Handelshøyskolen BI (2006). Hun har også en cand.mag.-grad (sosialantropologi mellomfag, statsvitenskap grunnfag) fra UiT 1991-1997.
Synnøve Konglevoll arbeider som rådgiver og koordinator i Norges forskningsråd, med ansvar for demokrati, styring og regionalitet, samt samfunnsvitenskapelig petroleumsforskning.
Hun er gift med senterpartipolitiker Erik Lahnstein, sønn til Anne Enger.
I 2022 ble hun ansatt som generalsekretær i Foreningen for hjertesyke barn.

## Stortingskomitéer
* 2001 &ndash; 2005 medlem av Energi- og miljøkomitéen.
* 2001 &ndash; 2005 varamedlem av Valgkomitéen.
* 1997 &ndash; 2001 medlem av Kirke-, utdannings- og forskningskomitéen.
* 1997 &ndash; 2001 varamedlem av Valgkomitéen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Bie

**Bie** kan være:

## Fauna
* Bier, insektgruppe
* Europeisk honningbie, insekt.

## Geografi
* Bie (Södermanland), svensk tettsted.
* Bie, tettsted i Grimstad kommune.
* Bié, provins i Angola.

## Personnavn
* Bie, Ferdinand, friidrettsutøver.
* Bie, Gaute, norsk forfatter.
* Bie, Jacob Christian Bie, norsk science-fiction forfatter.
* Bie Lorentzen, Henriette, blant annet humanist, og en av grunnleggerne av Nansenskolen.
* Melissa, kvinnenavn med opprinnelse i det greske ordet *melissa*, «bie».

## Flyplass
* BIE(KBIE) Beatrice Municipal Airport, IATA-kode for amerikansk flyplass med flygninger til Beatrice og Nebraska.

## Organisasjoner
* BIE – *Bureau International des Expositions*, det offisielle organet for godkjenning av verdensutstillinger.

## Historiske hendelser
* *Bieslaget* – Slaget ved Tanga, første slag under første verdenskrig mellom britiske og tyske styrker på det afrikanske kontinentet.
Chaff

**Chaff** er et engelsk uttrykk for en anti-radar teknikk hvor fly eller andre mål sprer ut en sky av små, tynne biter av aluminium eller plast. Disse blir til støy for en radar som gjør det vanskelig å skille mellom chaff og andre objekter i luften.

Chaff er idag sammen med narrebluss den mest anvendte formen for selvbeskyttelse på militære fly og helikoptre. Chaff er elektrisk ledende folie eller fiber som forstyrrer radarsystemer. Andre motmidler for selvbeskyttelse som benyttes mot varmesøkende missiler er rundstrålende jammere og direktive jammere.

Chaff ble for første gang brukt under andre verdenskrig, men brukes i dag mest mot radarsøkende raketter.

## Se også

*Flare
Lodovico Altieri

**Lodovico Altieri** (født 17. juli 1805 i Roma, død 11. august 1867 i Albano i Kirkestaten) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie, blant annet som prefekt for Indekskongregasjonen fra 1861.

Han ble kreert in pectore til kardinal i desember 1840 av pave Gregor XVI, utnevnelsen publisert i april 1845; han fill *[[Santa Maria in Portico]]* som sin titulus.

Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.

Under en koleraepidemi som rammet hans suburbikarbispedømme Albano pleiet han de syke og døende, og pådro seg selv sykdommen, og døde av den.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Giovanni Carlo Boschi (1715-1788) *1760
* Kardinal Bartolomeo Pacca (1756-1844) *1786
* Pave Gregor XVI (1765-1846) *1831
* Kardinal *Lodovico Altieri* (1805-1867) *1836

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Gaspare Bernardo Pianetti

**Gaspare Bernardo Pianetti** (født 7. februar 1780 i Iesi i Kirkestaten, død 30. januar 1862 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie, og var dessuten biskop av Viterbo 1826&ndash;1861.

Han ble kreert *[[in pectore]]* til kardinal i desember 1839 av pave Gregor XVI, utnevnelsen publisert i desember 1840.

Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori  (1532-1602)
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611)
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622)
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632)
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642)
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679)
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698)
* Pave Benedikt XIII (1649-1730)
* Pave Benedikt XIV (1675-1758)
* Pave Klemens XIII (1693-1769)
* Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807)
* Pave Leo XII (1760-1829) *1794
* Kardinal *Gaspare Bernardo Pianetti* (1780-1862) *1926

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Atmosfærisk trykk

Med **atmosfærisk trykk** (eller **lufttrykk**) menes luftens hydrostatiske trykk på et gitt sted i jordens atmosfære. Det svarer til forholdet mellom tyngden av luftsøylen opp til lufttom høyde over en flate på dette stedet og arealet av flaten.

Lufttrykkgradientene i atmosfæren setter opp luftstrømmer (vinder) av varierende styrkegrad. Disse frakter varme og fuktighet over store avstander og fører til varierende værforhold.

## Enhet
Lufttrykket angis ofte i værmeldinger og meteorologisk sammenheng med enheten *hektopascal* (hPa), altså 100&nbsp;pascal

Millibar og millimeter kvikksølv er eldre betegnelser som ikke lengre er i bruk. 1 hectopascal er lik 1 millibar (mbar).

## Standardatmosfære
Lufttrykket på jorden ved havets overflate er gjennomsnittlig 1&nbsp;013,25&nbsp;hPa, som er lik 1 standardatmosfære (symbol: atm), som er lik 760&nbsp;mm&nbsp;Hg. Lufttrykket avtar med høyden over havet.

## Rekorder
Det laveste lufttrykket som er målt ved havoverflaten er 870 hPa. Dette ble målt i sentrum av en tropisk syklon øst for Filippinene, 12. oktober 1979. Det høyeste lufttrykket som er målt på bakkenivå er 1&nbsp;083&nbsp;hPa, målt i Agata i Sibir, 31.desember 1968.

I Norge er det laveste målte lufttrykk 938,5&nbsp;hPa, registrert på Skudenes på Karmøy den 20. februar i 1907, og det høyeste målte 1&nbsp;061&nbsp;hPa, registrert den 23. januar 1907 i Dalen, Telemark.

## Konvertering
Konvertering mellom noen vanlige målemetoder for lufttrykk

* 1 Bar = 1,0197162&nbsp;KgF/cm² (kilogram-force per kvadratcentimeter)
* 1 Bar = 100&nbsp;000&nbsp;Pa (pascal)
* 1 Bar = 1&nbsp;000&nbsp;hPa (hektopascal)
* 1 Bar = 10&nbsp;N/cm² (newton per kvadratcentimeter)
* 1 Bar = 14,503774&nbsp;psi (pounds-force per square inch)
* 1 Bar = 750,061683&nbsp;mm&nbsp;Hg (millimeter kvikksølv)
* 1 Bar = 10,197162&nbsp;m&nbsp;H2O (meter vann. PS: Dykker du ned til 10 meters dyp vil du ha trykket av en atmosfære og 10 meter vann over deg, totalt ca. 2 Bar.) (fax)

## Referanser


## Eksterne lenker

* «U.S. Standard Atmosphere 1976», fra nettsidene til NASA
Luigi Vannicelli Casoni

**Luigi Vannicelli Casoni** (født 16. april 1801 i Amelia ved Terni i Kirkestaten, død 21. april 1877 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie, og var senere erkebiskop av Ferrara 1850&ndash;1877.

Han ble kreert *[[in pectore]]* til kardinal i desember 1839 avpave Gregor XVI, utnevnelsen publisert i januar 1842. Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.

Han var sammen med kardinalene Gabrielle della Genga Sermattei og Ludovico Altieri med i det triumvirat som regjerte Roma mellom juli 1849 og april 1850.

Han var i slekt med de eldre kardinaler Lorenzo Casoni (kreert 1706) og Filippo Casoni (1801).

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1785
* Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
* Pave Pius IX (1792-1878) *1829
* Kardinal *Luigi Vannicelli Casoni* (1800-1877) *1850

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Hugues-Robert de La Tour d’Auvergne-Lauranguais

** Hugues-Robert-Jean-Charles de La Tour d'Auvergne-Lauranguais ** (født 14. august 1768 på slottet Auzeville ved Toulouse i Frankrike, død 20. juli 1851 i Arras) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie, og var senere erkebiskop av Arras 1802&ndash;1851.

Paven ville i 1840 utnevne ham til erkebiskop av Paris, men han avslo.

Han ble kreert til kardinal i desember 1839 av pave Gregor XVI.

Han deltok *ikke* ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
* Pave Sixtus IV (1414-1484) * bispeviet 1471
* Pave Julius II (1443-1513) *1481
* Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
* Pave Leo X ( 1475-1521) *1513 
* Pave Paul III (1468-1549) *1519
* Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
* Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
* Pave Klemens VIII (1536-1605) *1592
* Kardinal Pietro Aldobrandini (1571-1621 *1604
* Biskop Laudivio Zacchia (1565-1637) *1605
* Kardinal Antonio (Marcello) Barberini den eldre, O.F.M. Cap. (1569-1646) *1625
* Kardinal Marcantonio Franciotti (1592-1666) *1637
* Erkebiskop Nicolò Guidi di Bagno (1583-1663) *1644
* Erkebiskop François de Harlay de Champvallon (1625-1695) *1651
* Erkebiskop Louis-Antoine de Noailles (1651-1729) *1679
* Biskop Jean-François Salgues de Valderies de Lescure 1644-1723) *1699
* Erkebiskop Louis-Jacques Chapt de Rastignac (1690-1750) *1722
* Erkebiskop Christophe de Beaumont du Repaire (1703-1781) *1741
* Erkebiskop Jean-Armand de Bessuéjouls Roquelaure (1721-1818) *1802
* Kardinal *Hugues-Robert de La Tour d’Auvergne-Lauranguais* (1768-1851) *1802

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Kristofer Kristofersen

**Kristofer Lorentz Hornemann Kristofersen** (født 11. mars 1851, død 11. september 1892) var en norsk forfatter og journalist. Han er nevnt i de legendariske «Bohêmbud». Minst én av hans bøker er oversatt til finsk.

Han ble født i Trondheim. Noe av hans forfatterskap er inspirert av skoletiden i Molde, hvor hans far var lærer – som *Paa Forpost*, hvor flere virkelige personer opptrer under dekknavn. I perioder var Kristofersen redaktør av *[[Romsdalsposten]]*, *[[Romsdals Budstikke]]* og *[[Sunnmørsposten]]*. Han bodde en tid på Rotvoll vest for Molde sentrum.

## Familie
Han var sønn av Anna Adler og kaptein Hans Emil Christophersen, «en avgått militæroffiser som forsøkte å føye et par kroner til inntekten sin» som klasselærer ved Molde latingymnasium og middelskole i årene 1858–1873. Kristofer gikk der (i samme klasse som Olaus Fjørtoft) og avla examen artium i 1869.

Han giftet seg 26. august 1885 med Anna Katarina Rønneberg. Paret var venner av Bjørnstjerne Bjørnson.

Kristofersen døde i Kristiania.

## Bibliografi
(utgitt på Gyldendalske Boghandels Forlag i København der annet ikke er angitt)
* 1885: *Paa Strand og Gade*, fortellinger og skisser (Huseby, Kristiania)
* 1886: *Vaardise*, roman
* 1887: *Løvsprætt*, roman
* 1887: *Rydningsmænd*, roman
* 1888: *Verdens Herre*, roman
* 1889: *Pram: Billeder fra forrige Aarhundrede*, roman
* 1890: *Kjelbotten Sanatorium*, roman
* 1891: *Ravnekrok-billeder*, samling (Alb. Cammermeyers forlag, Kristiania)
* 1892: *Paa Forpost: Billeder fra 70-Aarene*, roman

## Kilder
* ''BIBSYS''  (NTNU)
* Dokumentasjonsprosjektet, tekstsamlingen. Brev fra Bjørnstjerne Bjørnson til Bergliot Ibsen 8. mai 1890
* 
* Nils Parelius: «Brev fra Molde i 1820–1830 årene fra Johan Wichberg og Knut Andreas Bjørset» i *Årsskrift* (Romsdal sogelag, Molde 1980)

## Referanser
Germain

**Germain** var et belgisk bilmerke.  Fra 1897 bygde de biler på lisens fra Daimler-Phoenix, senere på lisens fra Renault.  I 1903 startet de produksjon av egne modeller, noen også med elektrisk giring.
Filippo De Angelis

**Filippo De Angelis** (1792–1877) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie og det pavelige diplomati. Han var blant annet nuntius i Sveits, og ble erkebiskop av Montefiascone 1838–1842 og deretter av Fermo 1842&ndash;1877.

Han ble kreert *[[in pectore]]* til kardinal i september 1838 av pave Gregor XVI, publisert i juli 1839, med *[[San Bernardo alle Terme]]* som tittelkirke.

Han deltok ved konklavet i 1846 som valgte pave Pius IX.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1777
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal *Filippo de Angelis* (1840-1895) *1876

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Charles Januarius Acton

**Charles Januarius Acton** (engelsk-napolitaner, født 6. mars 1803 i Napoli i Kongedømmet Napoli, død 23. juni 1847 i Napoli) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han var sønn av John Francis Acton, som med sin familie hadde flyttet fra Storbritannia til Napoli kort før Charles' fødsel og der blitt statsminister og øverstkommanderende for Kongedømmet Napoli. Etter studier i England og Roma ble han prest, og ble engasjert i Den romerske kurie og det pavelige diplomati. Han var også guvernør av Bologna en kort periode. Han medvirket til at England ble inndelt i åtte apostolske vikariater i 1840. Han ble prefekt for Kongregasjonen for avlater og relikvier 1846.

Han ble kreert *in pectore* til kardinal i desember 1839 av pave Gregor XVI, publisert i januar 1842.

Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX, med *[[Santa Maria della Pace]]* som tittelkirke.

Kongen av Napoli ville ha ham til å godta en utnevnelse til erkebiskop av Napoli, men han avslo.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Verdensmesterskap

Et **verdensmesterskap** (forkortet **VM**) er et arrangement som kårer verdens beste prestasjon og vinneren blir tildelt tittelen «verdensmester». Mesterskapene er for deltagere fra hele verden, og det konkurreres gjerne i en bestemt øvelse eller sport. Mesterskapene kan kåre individuelle enkeltpersoner som mestre, men også lag, klubber, bedrifter, organisasjoner eller nasjoner.

*Verdensmesterskap er ikke nødvendigvis årlige arrangement.
*De fleste idretter eller sporter som er organisert under de ulike europeiske idrettsforbund, arrangerer sitt VM.
*Verdensmesterskap kan være større arrangement over en helg eller uke, eller de kan arrangeres som cuper over lengre tid.
*Noen mesterskap krever kvalifisering, enten gjennom egne kvalifiserende arrangement, eller ved resultatbaserte standarder, som kvalifiseringskrav, for deltakelse.
*Det arrangeres verdensmesterskap, og kåres verdensmestere også utenom den organiserte idretten.

## Verdensmesterskap
*Bermuda Bowl – VM i bridge for nasjonslag.
*VM i fotball for kvinner
*VM i fotball for menn
*VM i friidrett
*VM i ishockey for kvinner
*VM i ishockey for menn
*VM i håndball for kvinner
*VM i håndball for menn
*VM i orientering
*VM i bandy
*VM i poker, se World Series of Poker
*VM i rally
*VM i rugby – (Rugby union)
*VM i sjakk
*VM for juniorer i sjakk
*VM på ski, nordiske grener
*VM i skiflyging
*VM i skiskyting
*VM i snooker
*VM i landeveissykling
*VM i svømming
*VM på skøyter, allround for damer
*VM på skøyter, allround for herrer
*VM på skøyter, enkeltdistanser for damer
*VM på skøyter, enkeltdistanser for herrer
*VM på skøyter, sprint for damer
*VM på skøyter, sprint for herrer
*VM i turn

## Se også
*Verdenscup
Chiarissimo Falconieri-Mellini

**Chiarissimo Falconieri-Mellini** (født 25. september 1794 i Roma i Kirkestaten, død 22. august 1859 i Ravenna) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie. Falconieri-Mellini var senere erkebiskop av Ravenna 1826&ndash;1859.

## Liv og virke
Chiarissimo Falconieri Mellini var den yngste av to sønner av greve Alessandro Falconieri Mellini og hans hustru Marianna Lante Montefeltro della Rovere. Morens forfedre var regenter over Bomarzo og medsammet fra samme familie som pave Julius II.

Falconieri-Mellini var i slekt med en rekke kardinaler, som kardinalene Lelio Falconieri (1585–1648), Alessandro Falconieri (1657–1734) og Mario Millini (1677–1756). På morssiden var han i slekt med kardinalene Alessandro Lante Montefeltro della Rovere (1762–1818) og Federico Marcello Lante della Rovere (1695–1773).

Han ble kreert til kardinal i februar 1838 av pave Gregor XVI, med San Marcello al Corso som tittelkirke.

Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602)
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611)
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622)
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595-1632)
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642)
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679)
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698)
* Pave Benedikt XIII (1649-1730)
* Pave Benedikt XIV (1675-1758)
* Pave Klemens XIII (1693-1769)
* Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807)
* Pave Leo XII (1760-1829)
* Kardinal *Chiarissimo Falconieri Mellini*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Antonio Francesco Orioli

** Antonio Francesco Orioli** (født 10. desember 1778 i Bagnacavallo ved Faenza i Italia, død 20. februar 1852 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie. Han var i en periode biskop av Orvieto 1833&ndash;1841. Senere var han prefekt for Kongregasjonen for biskoper og regularklerikere 1847&ndash;1848.

Han ble kreert til kardinal i februar 1838 av pave Gregor XVI, med *[[Santa Maria sopra Minerva]]* som tittelkirke, skjenere endret til *[[Santi XII Apostoli]]*.

Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Giacinto Placido Zurla (1769-1834) *1824
* Kardinal *Antonio Francesco Orioli* (1778-1852) *1833

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Giuseppe Gasparo Mezzofanti

** Giuseppe Gasparo Mezzofanti ** (født 19. september 1774 i Bologna i Kirkestaten, død 15. mars 1849 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie etter en lysende karriere som lingvist.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Giuseppe Gasparo Mezzofanti var sønn av tømmermannen Francesco Mezzofanti og hans hustru Gesualda Dall'Olmo Mezzofanti; han ble født i Via Malcontenti al vecchio No 1988 i Bologna og døpt 20. september 1774. Alle hans søsken, med unntak av søstreren Teresa, døde som spedbarn.

Han gikk på skole hos piaristene i Bologna, og der ble det undervist i de klassiske språk og dessuten i spansk, tysk og enkelte søramerikanske språk. Hans hukommelse ble vurdert som helt uvanlig stor. Som tolvåring begynte han på et treårig filosofistudium som han avsluttet med offentlig disputas. Så fulfte det teologiske studier, og de ble avsluttet på samme vis, og innen han hadde oppnådd kanonisk alder. Så begynte han studier i «orientalske språk».

### Karriere
Han hadde undervist som professor i arabisk før han i 1833 ble kustos for Vatikanbiblioteket.

De språkene som det sies at han behersket, var albansk, amharisk, angolansk, arabisk, arameisk, armensk, gammelarmensk, bulgarsk, dansk, engelsk, etiopisk, farsi, fransk, georgisk, gammel og moderne gresk, hebraisk, rabbinsk hebraisk, hindi, illyrisk, irsk, italiensk, katalansk, kaldeisk, keltisk, kinesisk, koptisk, kurdisk, latin, malay, maltesisk, mongolsk, nederlandsk, norsk, polsk, portugisisk, russisk, samaritansk, sanskrit, sardisk, singalesisk, spansk, syrisk, svensk, tartarsk, tsjekkisk, tyrkisk, tysk, ungarsk og valakesisk.

Det sies at han talte 38 språk flytende, 30 andre språk mindre godt, og i tillegg kjente 50 dialekter.

Han hadde også interesser utenom de språklige, og befattet seg også med etnologi, arkeologi, numismatikk og astronomi.

### Kardinal
Han ble kreert til kardinal i februar 1838 av pave Gregor XVI, med *[[Sant'Onofrio al Gianicolo]]* som tittelkirke.

Han deltok ved konklavet 1846 som valgte pave Pius IX.

## Litteratur
* Alphons Bellesheim: *Giuseppe Cardinal Mezzofanti*. Würzburg 1880
* Augustin Manavit: *Esquisse historique sur le cardinal Mezzofanti*. Sagnier et Bray, Paris 1853
* Franco Pasti: *Un poliglotta in biblioteca. Giuseppe Mezzofanti (1774–1849) a Bologna nell'età della Restaurazione*. Editore Pàtron, Bologna 2006; ISBN 88-555-2869-6
* Charles William Russell: *The Life of Cardinal Mezzofanti*. London 1858

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Unionstiden

**Unionstiden** er et begrep som beskriver perioden mellom 1814 til 1905 da Norge var i union med Sverige. Unionstiden innebar store forandringer i det norske samfunnet, demokratisering, innføringen av parlamentarismen og industrialisering. Forøvrig var også denne perioden beskrevet som en norsk gullalder, spesielt innenfor malerkunsten og litteraturen.

Unionstiden brukes også som betegnelse på Kalmarunionen og den dansk-norske unionen fram til 1814.

## Se også

*Sildesalaten
*Unionsoppløsningen
Natriumhydroksid

**Natriumhydroksid**, **natronlut **eller** kaustisk soda** er en sterk base, som består av ionene Na<sup>+</sup> og OH<sup>-</sup>, med kjemisk formel **NaOH**. Natriumhydroksid er løselig i vann, etanol og metanol og lager en mettet løsning med omtrent 50&nbsp;% natriumhydroksid i vekt. Det er en av de sterkeste basene vi kjenner til og har mange bruksområder, som i papirindustrien, i såper, vaskemidler og i avløpsrensing.

## Anvendelse
Natriumhydroksid (NaOH) er en fast ioneforbindelse (et salt) som er bygd opp av Na+-ioner og OH--ioner. Når stoffet løses i vann, frigis ionene. Natriumhydroksid i fast form er allment kjent som kaustisk soda. Vannløsningen av natriumhydroksid kalles natronlut eller lut, og er en sterkt basisk væske. Natriumhydroksid brukes blant annet til å rense tilstoppede avløp (kjent under merkenavnet Plumbo), fremstille aluminium ved hjelp av bayerprosessen, fremstille såpe og til å lute treverk. Natriumhydroksid kan i likhet med kaliumhydroksid benyttes som katalysator under produksjon av biodiesel.

## Farer
Natriumhydroksid og natronlut forårsaker etseskader som kan være varige. Dersom stoffet kommer i kontakt med øynene kan det medføre blindhet. Brukere av stoffet bør bruke hansker, vernebriller og beskyttende klær.

Når NaOH løses i vann skjer det en eksoterm reaksjon. Varmen kan forårsake brannskader i tillegg til etseskadene. Natronlut kan også danne en hvit og ugjennomsiktig hinne hvis det kommer i kontakt med øynene.

## Produksjon
Natriumhydroksid ble tidligere fremstilt ved å behandle natriumkarbonat (soda-aske) med kalsiumhydroksid:

: Na2CO3 + Ca(OH)2 → 2NaOH + CaCO3

I moderne tid produseres natriumhydroksid ved klor-alkali metoden som går ut på elektrolyse av vannløst natriumklorid (bordsalt), men natriumhydroksid produsert ved denne metoden inneholder urenheter som f.eks, natriumoksiklorid, natriumkarbonat og natriumklorid. Natriumhydroksid kan også lages ved utluting av asken fra beinmel, ca. 30&nbsp;% av beinmel-asken består av natriumoksid, som reagerer med vann under dannelse av natriumhydroksid. Resultatet er en konsentrert natronlut, denne kan brukes som den er eller anhydreres til kaustisk soda.

## Reaksjoner
For å nøytralisere en sterk base som natriumhydroksid er det naturlig å bruke en sterk syre. Man kan nøytralisere natriumhydroksid med saltsyre (HCl), man får da en nøytral løsning bestående av vanlig bordsalt (NaCl) løst i vann. Reaksjonen er eksoterm, og det bør ikke helles store mengder konsentrert syre i konsentrert base og motsatt. En slik reaksjon kan også bli brukt i titrering for å finne konsentrasjonen av den sure eller basiske løsningen. 

: NaOH(aq) + HCl(aq) → NaCl(aq) + H2O(l)

Natriumhydroksid løst i vann reagerer med aluminium og produserer hydrogengass. Reaksjonen er svært eksoterm og skaper store mengder varme og gass.

: 2 Al + 2 NaOH + 6 H2O = 2 NaAl(OH)4 + 3 H2 

## Se også
* Lut

## Referanser


## Kilder
* U.S. National Library of Medicine HSDB Databse: Sodium Hydroxide Besøkt 15. januar 2017
Borgerkrig

**Borgerkrig** er en indre krig i en nasjon mellom landets innbyggere. Dette er kriger som kjempes innenfor én stat. Krigene startes som oftest ved at det er noen grupper i et land, eller en stat, som blir uenige. Men det skal mye til før det blir væpnet krig. 
En borgerkrig forstås gjerne i henhold til fire kategorier narrativer:
*Etniske konfliktlinjer, hvor konflikten mellom folkegrupper utarter, definert i et spenn mellom avstamning, opphavsmyter og identitet.
*Økonomiske konflikter, hvor konfliktmarkøren i fortellingen om krigen ofte knytter seg til nødvendige ressurser som vann, energi, mat og territorium, med videre forbindelser, foruten klasseskiller.
*Religiøse konfliktlinjer, hvor konflikten ses i lys av sivilisasjonsdannende entiteter som i visse tilfeller framstår uforsonlige.  
*Ideologiske konfliktlinjer, hvor konflikten forsøkes ses i lys av de teoretiske overbyggene beslutningstakere har å støtte seg til: Pragmatikken.

Mange land på alle kontinenter har slitt med borgerkriger. I noen tilfeller har folkemord ledsaget en borgerkrig, og mange borgerkriger krever stadig store sivile tap av liv og verdier.

## Genèvekonvensjonen
Genèvekonvensjonen definerer ikke termen borgerkrig spesielt. Derimot beskrives kriterier for handlinger som klassifiseres som «væpnet konflikt som ikke er av internasjonal karakter», som med andre ord innbefatter borgerkrig. Blant kriteriene finnes fire krav for at det skal kalles borgerkrig: 
:

# Gruppen i opprøret må være i besittelse av en del av det nasjonale territoriet.
# Opprørets sivile myndighet må ha en de facto kontroll over befolkningen innom en viss del av det nasjonale territoriet.
# Gruppen i opprør må ha en viss mengde erkjent som krigførende.
# Den rettslige regjeringen er «skyldig i å anvende seg av vanlige militære styrker mot rebeller organisert som militære».

## Liste over borgerkriger

* Den norske borgerkrigen
* Den amerikanske borgerkrigen
* Borgerkrigen i Hellas
* Den kinesiske borgerkrigen
* Biafrakrigen
* Boshinkrigen
* Den finske borgerkrigen
* Den spanske borgerkrigen
* Den irske borgerkrigen
* Den engelske borgerkrigen
* Den russiske borgerkrigen
* Bosniakrigen
* Borgerkrigen i Elfenbenskysten

## Referanser
Invasjon

**Invasjon** er militære styrkers inntrengning på et annet lands territorium. En invasjon kan starte en krig, være et bidrag til å avslutte en krig, eller være en krig i seg selv. Målet med en invasjon er normalt å få militær kontroll over området som invaderes.

**Invasjon** brukes i medisinsk sammenheng om kreftceller som vokser inn i tilgrensende vev, eller om sykdom og plager som stikkes inn i mennesklig vev.

Arkeologiske funn tyder på at invasjoner har skjedd jevnlig fra før historisk tid. I antikken var den eneste måten å sikre kommunikasjon på å holde hæren samlet, og invasjon ble dermed en naturlig strategi. Murer og forsvarsverk, som skyttergraver og minefelt, har vært laget for å forhindre invasjon eller å forsinke en invasjon lenge nok til at den forsvarende part får mobilisert sine styrker.

Andre verdenskrig viste at store forsvarsverk ikke var særlig effektive som forsvar mot invasjon på bakken, og lettere mobilt utstyr blir nå i større grad brukt som forsvar.

Øynasjoner som Storbritannia og Japan har satset på en sterk marine som forsvar mot invasjon.

Invasjonen kan skje via land ved at en hær går over en grense eller inn i en spesiell sone. Invasjon kan skje via vann ved at båter setter i land soldater. Invasjon kan også skje med fly, der soldater settes av eller hopper ut i falskjerm, men uten støtte fra bakkestyrker har det vist seg svært vanskelig å få til i praksis.

En invasjon kan, når den militære motstanden er nedkjempet, føre til en okkupasjon.

## Historiske invasjoner
Julius Cæsar invaderte Gallia i 58–57 f.Kr og invaderte Storbritannia to ganger i 56 og 55 f. Kr. I perioden 633 til 654 invaderte arabiske muslimer Persia. I 1066 invaderte Harald Hardråde England, men ble bekjempet i Slaget ved Stamford Bridge. Jerusalem ble invadert av det første korstog i 1099, og i tiden etter fulgte en rekke av mer eller mindre vellykkede invasjoner, med en pause fra 1192 da Saladin og Rikard Løvehjerte inngikk en fredsavtale. På 1200-tallet invaderte mongolene store deler av Asia og Europa, og på 1500-tallet invaderte Ottomanerne blant annet Østerrike og Ungarn. Napoleon invaderte fra 1792 til 1811 store deler av Europa, mens i 1813 ble Frankrike invadert. I 1914, som del av første verdenskrig, invaderte Tyskland Belgia og Frankrike. I 1939 invaderte Sovjetunionen blant annet Finland. I 1939 invaderte nazi-Tyskland Polen, og fra 1940 invaderte de store deler av Europa. Operasjon Overlord var kodenavn på invasjonen av Normandie, der allierte styrker gikk i land i Frankrike i den største amfibiske operasjonen noensinne, og som bidro til å avslutte andre verdenskrig.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Avkom

**Avkom** (norrønt: *afkǿmi*) er barn eller etterkommere. Avkom etter pattedyr kalles generelt for unger (også omtalt som etterkommere), men for forskjellige arter har man gjerne også forskjellige benevnelser på avkommet.

I så måte kalles avkom etter mennesker normalt barn, hos hundelignende rovpattedyr for valp, hos sau for lam, hos geit for killing, hos drøvtyggere for kalv, hos hovdyr for føll, hos fisk for yngel, og så videre. Slikt avkom er tradisjonelt et resultat av kjønnet formering.

To individer er av samme art om de kan få avkom med hverandre som igjen kan få egne avkom.

## Se også
* Avl
* Far
* Mor
* Søsken
* Ukjønnet formering
* Kjønnsmodenhet

## Referanser
Foster

**Foster** er betegnelsen for et dyr, herunder også mennesker, fra embryostadiet i en graviditet til det fødes. Hos mennesker skjer dette ca. 38–40 uker etter befruktningen. Ettersom graviditeten regnes som påbegynt fra siste dag i menstruasjonssyklusen og ikke fra selve unnfangelsen, regnes overgangen fra embryo til foster til å finne sted i uke 10 av svangerskapet.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kurs

Et **kurs** er undervisning i et fag eller emne som er begrenset i tid. Kurs kan være en del av og føre frem til en høyere utdanning. Kurs kan være en del av opplæringsprogram til fagbrev eller lignende, og gi grunnlag for en sertifisering, tillatelse eller lisens. Hvilke kvalifikasjoner et kurs fører frem til avhenger av hva slags undervisningsopplegg kurset er en del av. Kurs kan være en del av generell opplæringsvirksomhet uten at det gir anerkjente kvalifikasjoner. Kurs kan være en fritidsaktivitet. Kurs kan være gratis eller koste penger. 

De viktigste faktorene for deltagerne ved valg av kurs i regi av studieforbundene var selvutvikling, teoretisk kompetanse, praktiske ferdigheter, fritidsrelaterte emner og sosialt samvær. Kurs hvor timene er konsentrert over et kortere tidsrom kalles ofte *intensivkurs* eller *krasjkurs*. 

## Universiteter og høgskoler
På norske universiteter og høgskoler tilbys kurs (enkeltemner) og tiden måles i studiepoeng. Kursene er byggestenene i studieprogrammene som tilsammen kan føre frem til en universitetsutdanning. 

## Studieforbund
Norge har hatt en egen lov om voksenopplæring siden 1976. Studieforbund får statsstøtte for å arrangere kurs. Studieforbundene tilbyr i hovedsak pensums- og eksamensfri opplæring, og de færreste deltakerne får tilbud om avsluttende prøve eller eksamen. Studieforbundene skal i henhold til voksenopplæringsloven gi deltakerne dokumentasjon på deltakelsen gjennom kursbevis ved kursets avslutning.

## Andre kursarrangører
Det er ingen begrensninger eller krav til  hvem som kan arrangere et kurs, og kurs arrangeres av alt fra privatpersoner til private bedrifter eller offentlige institusjoner. Begrensninger for kurs ligger i hvordan de omtales og markedsføres (se markedsføringsloven).

## Se også
* Fag (flere betydninger)

## Referanser
Innbygger

En **innbygger** er en person som bor innen et spesifikt område. Et område her kan for eksempel være et land, fylke, kommune, by og sted.

Befolkningstetthet måles vanligvis i antall innbyggere per km².

## Referanser
Sted

Et **sted** er et avgrenset område eller en lokalitet (latin *[[locus]]*). 

## Ordet staðr
Ordet sted har opprinnelse i norrøne *staðr*, som kan bety sted eller område. Staðr var i motsetning til *sted* et hankjønnsord. 

Johan Fritzner har ti ulike tolker av ordet staðr. En mye brukt anvendelse av ordet staðr i middelalderen, var et hellig innviet sted som en kirkelig eller annen religiøs stiftelse eller anlegg. Jamfør også for eksempel dagens bruk i ordene «den hellige stad» og «den gamle stad» (Trondheim), som ikke bare betyr det hellige eller gamle stedet.

Tilsvarende fantes på gotiske *staþs*, gammelengelsk *stede*, gammelsaksisk *stedi* og gammelhøytysk *stad*.

## Geografisk sted
I geografisk sammenheng er et *sted* er en del av et landskap, enten det er naturlig eller menneskeskapt. Et *sted* er et avgrenset område og har et navn. Betegnelsen *sted* kan brukes om en by, en bydel, ei bygd, en gård, et enkelthus, en øy, en eng, osv. 

I Norge er det kun *[[tettsted]]er* som er offisielt statistikkført. Statistisk sentralbyrå definerer tettsted som et tettbygd område med minst 200 bosatte der avstanden mellom husene som regel ikke overstiger 50 meter. Tettsted avgrenses uavhengig av administrative grenser. Ifølge denne definisjonen er også Norges største by, Oslo, et tettsted. 

I dagligtale er det hovedsakelig områder som er bylignende, men ikke store nok til å kalles by som får betegnelsen tettsted. Er stedet enda mindre kalles det gjerne en bygd eller en grend eller bare et sted.

En alternativ form av ordet *sted* er *stad*. Det er rundt  steder i Norge med stedsnavn som slutter på *-stad*. Eksempler er Fredrikstad, Harstad og Grimstad. I Sverige er det ca. , for eksempel Karlstad og Halmstad, og i Danmark ca. 200. På Island er det om lag  steder med navn som slutter på *-staðr* eller *-staðir*, for eksempel Egilsstaðir.

## Geometrisk sted
Innen matematikk er *geometrisk sted* en betegnelse i forbindelse med punktmengder. At en punktmengde, en kurve eller en rett linje, er det *geometriske sted* for punkter med en bestemt egenskap, vil si at alle kurvens punkter har denne egenskapen, og at alle punkter med egenskapen ligger på kurven.

Eksempler:
 
* Midtnormal er det geometriske sted for de punkter som har samme avstand til to gitte punkter.
* Parallelle linjer er det geometriske sted i planet for punktene med en gitt avstand til en rett linje.
* Sylinder er det geometriske sted i rommet for punktene med en gitt avstand til en rett linje.
* Vinkelhalveringslinje er det geometriske sted for de punkter som har samme avstand til to linjer som skjærer hverandre.
* Sirkel er det geometriske sted for punktene med en gitt avstand til et gitt punkt.

## Se også
*Toponymi, læren om stedsnavn

## Referanser
Romsdalsposten

***Romsdalsposten***  var en norsk dagsavis som ble utgitt i Kristiansund fra 1876 til 1990. De siste fire årene av sin historie utkom avisa under navet ***Nordmørsposten***.  

Det kan virke uforståelig at en avis med navn *Romsdalsposten* kom ut i Kristiansund, som ligger på Nordmøre. Forklaringen er at da avisen ble etablert, het fylket Romsdals amt, og Kristiansund var den største byen i amtet og Romsdalsposten var lenge Kristiansunds største avis. Romsdalsposten tok sikte på å være en avis for hele Romsdals Amt, på samme måte som Romsdals Amtstidende som også kom ut i Kristiansund, og var den første avis i Møre og Romsdal fylke.

## Historie
Avisa kom ut første gang i 1876 og var opprinnelig en venstreavis. Den ble etablert av et interessentskap av blant andre telegrafbestyrer Nils Holme, kommunepolitiker, kjøpmann og tidligere lærer Ole Jullum og advokat Walter Scott Dahl. Etter få år slet avisa økonomisk, og den ble kjøpt av boktrykker John Johnsen.

I 1936 fusjonerte *Romsdalsposten* med *[[Kristansundsposten]]*. Avisa kom ut i fullformat fram til 1982, da den gikk over til tabloidformat. Avisa var lenge Kristiansunds største avis, men ble i 1960 forbigått av A-presse-avisa *[[Tidens Krav]]* (etablert i 1906). Det var relativt liten forskjell i opplaget mellom de to avisene fram til 1972, før avstanden skjøt fart. Avisa byttet navn til *Nordmørsposten* 31. mai 1986, i forbindelse med at* [[Dagbladet]]* gikk inn på eiersiden. 

*Nordmørsposten* var et resultat av *Dagbladet*s satsing på mindre lokalaviser landet rundt, i et forsøk på å styrke sin lokale tilstedeværelse. I alt brukte *Dagbladet* 25 millioner kroner på avisa, inkludert kraftig subsidiering av både abonnement og annonser. *Dagbladet* gav imidlertid opp satsingen, og *Nordmørsposten* ble lagt ned i 1990. Siste utgave kom ut 27. oktober 1990. *Dagbladet* solgte størsteparten av sin avisportefølje til det da nyetablerte Orkla Media.

Med oppstarten av nye *[[Nordmørsposten]]* i 2024 kom avisnavnet tilbake, og videreførte 114 års avishistorie.

## Ansvarlig redaktør
Ansvarlige redaktører i *Romsdalsposten*/*Nordmørsposten*:

*1876 Nils Holme 
*1883–1884 Kristofer Kristofersen
*1884–1888 John Johnsen
*1888–1890 Olai Olsen
*1890–1891 Peder Ulleland
*1891–1893 Marius Gevik
*1893–1918 Jonas Hestnes
*1918–1919 Einar Osland
*1919 John Johnsen
*1919 Kr. Anker Olsen
*1919–1921 John Johnsen
*1921–1926 Jonas Hestnes
*1926–1927 John Johnsen
*1927–1932 Toralv Øksnevad
*1932–1936 Arnulf Johnsen
*1936–1943 Aksel Hoel
*1943 Paul Ohrvik (konstituert)
*1943–1945 Lars Iversen
*1945 John Johnsen jr.
*1945–1963 Aksel Hoel
*1963–1965 Aksel Hoel og Paul Ohrvik
*1965–1973 Ivar Alver og Paul Ohrvik
*1973–1980 Paul Ohrvik
*1980–1981 Egil Halvor Torvik 
*1981–1982 Hans Kristiansen
*1982–1983 Ivar Pedersen (konstituert)
*1983–1987 Svein Bjørnerem
*1987–1990 Kjell Herskedal
*1990 Arild Myhre
*2024- John Berge

## Referanser


## Litteratur
* Sigurd Høst: Aviskonkurransen, IJ 1996 (ISBN 82-7147-159-7).
* Idar Flo: Norsk presses historie (bd. 4), Universitetsforlaget 2010 (ISBN 978-82-15-01604-7).
Brukshund

**Brukshund** er et begrep som benyttes om hunder som har fått trening i å utføre en eller flere nyttige oppgaver, enten alene eller sammen med en hundefører. Per definisjon blir da en brukshund en hund som brukes til noe praktisk. Alle arbeidende hunder kan derfor kalles brukshunder. De mest klassiske brukshundene er gjeterhunder og jakthunder. 

Gjeterhunden er ofte både arbeidskamerat og familiehund, hvis tjenester i jobbsammenheng kan være svært fordelaktige for eksempelvis en sauebonde. Jakthunden er nå mer en kombinert fritidspartner og familiehund i den industrialiserte delen av verden, hvis tjenester for det meste er rent terapeutiske og sportslige. Før i tiden og i mange andre samfunn var og er fortsatt jakthunder et viktig og nødvendig redskap til matauk.

Mange moderne brukshunder får spesialtrening i å utføre bestemte oppgaver for å assistere oss mennesker. I så måte er førerhunder, servicehunder, narkotikahunder og ettersøkshunder gode eksempler på hva moderne brukshunder kan brukes til. I senere år har det også dukket opp hunder som har fått spesialtrening i å avdekke bestemte sykdommer og lignende. Disse kalles i et samlebegrep for spesialsøkshunder. Tester har vist at slike hunder kan oppdage for eksempel visse former for kreft på et mye tidligere stadium i sykdommens utvikling enn moderne maskiner kan.

Brukshunder kan inndeles på mange forskjellige måter. Man kan for eksempel skille mellom sivile og offentlige tjenestehunder. Førerhunder, terapihunder og lavinehunder er eksempler på det første. Militærhunder, politihunder og tollhunder er eksempler på det siste.

I noen sammenhenger kan også hunder som brukes til hundesport kalles brukshunder, helst i den grad det skjer av terapeutiske årsaker.

## Valg av hund
Alle hunder kan bli brukshunder, uansett rase og blandingsforhold. Mange hunderaser er imidlertid avlet fram med tanke på at hundene skal utføre bestemte oppgaver. Slike raser vil derfor i mange sammenhenger ha bedre forutsetninger til å utføre bestemte oppgaver enn raser som er avlet til andre formål. Støvere (hundegruppe) er i så måte et godt eksempel på hunder som avles fram på grunn av typens svært godt utviklede luktesans. Hundetypen vil derfor kunne bli en utmerket sporhund eller søkshund, siden luktesansen er svært viktig for slike oppgaver. Imidlertid må også hunder som velges til å utføre bestemte oppgaver gjerne også ha en rekke andre egenskaper som passer inn, for eksempel temperament, størrelse, fysikk, trenabilitet osv.

Mange skiller mellom typiske brukshundraser og andre hunderaser. For eksempel blir gjerne visse typer fårehunder og vakt- og vokterhunder som schäferhund, malinois og rottweiler fortrukket som tjenestehunder i politi- og militærsammenheng, mens apporterende hunder som labrador retriever og cocker spaniel foretrekkes i sivil sammenheng, for eksempel som narkotikahund eller førerhund for blinde og svaksynte.

## Eksterne lenker
* Norsk Brukshundsports Forbund (NBF)
* Brukshundforumet
Øre (valuta)

En **øre** (av lt. *aureus* = *av gull*) var opprinnelig en vektenhet som tilsvarte cirka 26,8 gram gull, noe som ligger tett opptil en romersk unse (unica = 1/12 pund). Senere ble øre til en myntenhet som tilsvarer 1⁄100 krone, i land som Norge, Sverige, Danmark, Island og Færøyene. Det vil si at 100 øre tilsvarer 1 krone.

På Island ble ører som fysisk mynt utfaset fra 1. oktober 2003. I Sverige ble 50-øringen, som den siste øresmynten i landet, faset ut fra 30. september 2010. I Norge ble 50-øringen, som den siste øresmynten i landet, tatt ut av sirkulasjon fra 1. mai 2012, men den brukes fortsatt som regnemynt.

## Norsk myntrekke
Øremyntene tok over for skillingene i perioden 1874&ndash;1876.

Den opprinnelige rekken av øremynter i Norge var 1, 2, 5, 10, 25 og 50. 1- og 2-øremyntene ble tatt ut av sirkulasjon i 1972. 5- og 25-øremyntene ble tatt ut i 1982. Siste 10-øre ble preget i 1991, og den ble tatt ut av sirkulasjon i 1993. Det ble i september 2010 bestemt at også 50-øren skulle tas ut av sirkulasjon. Endelig dato for dette var 1. mai 2012

## Se også
* Historiske norske mynter og sedler

## Referanser
Førerhund

En **førerhund** er en spesialtrent servicehund som bistår blinde og svaksynte med å ferdes trygt og selvstendig i omgivelsene. 

Hunden er opplært til å lede brukeren utenom hindringer, markere kantstein, og på kommando finne blant annet fotgjengeroverganger, dører, trapper og andre viktige orienteringspunkter. Førerhunder kan også utføre enkle oppgaver som å plukke opp tapte gjenstander, men de kan ikke tolke trafikklys og handler alltid på kommando fra brukeren.

## Historie
Det finnes kilder som tyder på at hunder har assistert blinde mennesker i flere hundre år. Den eldste kjente skriftlige referansen er fra 1247, da Thomas av Celano siterte Frans av Assisi på at han hadde sett en blind mann bli ledet av en liten hund. Også i populære vers og litterære verk fra 1500- og 1800-tallet finnes beskrivelser av blinde personer som ledes av hunder, blant annet hos Elizabeth Barrett Browning i *Aurora Leigh* og hos Charles Dickens i *[[Et juleeventyr]]*. Arkeologiske funn, som et veggmaleri fra Herculaneum (79 e.Kr.), viser også motiv av en blind mann ledet av en hund.

Systematisk trening av førerhunder startet i Tyskland under første verdenskrig, der skoler ble etablert for å hjelpe soldater som hadde mistet synet. Den første organiserte førerhundskolen ble grunnlagt i Oldenburg i 1916 av Heinrich Stalling. 

Internasjonal oppmerksomhet kom først da den amerikanske hundeoppdretteren Dorothy Harrison Eustis i 1927 skrev en artikkel i *The Saturday Evening Post* om en førerhundskole i Potsdam. Dette inspirerte Morris Frank fra USA, som reiste til Sveits, ble trent med en hund kalt «Buddy», og senere returnerte til hjemlandet hvor han og Eustis grunnla The Seeing Eye i 1929 – den første amerikanske førerhundskolen.

I Storbritannia ble de første førerhundene – fire schæferhunder – utdelt til krigsveteraner i 1931. I 1934 ble The Guide Dogs for the Blind Association etablert.

## Førerhunder i Norge
Per 2024 finnes det om lag 300 arbeidende førerhunder i Norge, og over 20 000 globalt. Førerhunden fungerer som hjelpemiddel, ledsager og familimedlem, og er klassifisert som et teknisk hjelpemiddel som brukeren kan søke støtte for gjennom NAV.

### Førerhundskoler
Det utdannes førerhunder ved flere institusjoner i Norge:
* Lions Førerhundskole og Mobilitetsenter
* Norges Blindeforbunds førerhundskole
** Hundeskolen Veiviseren
* Lund hundetjenester
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av førerhundtrener
Artium (andre betydninger)

**Artium** er en latinsk genitivsform av *artes* («kunstene»), dvs. de frie kunstene (sml. engelsk «liberal arts»). Den kan vise til
*Examen artium (uformelt ofte bare kalt «artium») («eksamen i kunstene»), en opptakseksamen ved universitetene i Danmark og Norge, senere den avsluttende eksamen fra gymnasium eller videregående skole
*Magister artium (liberalium) («lærer i (de frie) kunstene»), en tradisjonsrik høyere akademisk grad 
*Doctor artium («doktor i kunstene»), en tidligere doktorgrad ved norske universiteter