open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Étienne Bazeries

**Étienne Bazeries** (født 21. august 1846 i Port-Vendres i Frankrike, død 7. november 1931 i Noyon) var en fransk offiser og kryptolog som på sin tid var landets ledende ekspert på hemmelig og kodet skrift.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Étienne Bazeries var ansatt i det ridende politi. I 1863 vervet han seg i den franske hæren. Han kjempet i den fransk-tyske krig og ble tatt til fange. Han klarte å flykte fra tysk fangenskap, forkledt som murer. 

I 1874 ble han forfremmet til løytnant og ble sendt til Algerie året etter. Han returnerte til Frankrike i 1877 og giftet seg med Marie-Louise-Elodie Berthon, som han fikk tre døtre med: Césarine, Fernande og Paule.

### Kryptologi
Étienne Bazeries var kommet i kontakt med arbeidet med hemmelig skrift da han, likesom Charles Wheatstone og Playfair, hadde forsøkt å dechifferere kodede meddelelser i dagsavisene. Bazeries klarte å «knekke» kodene og fortalte om dette i offiserskasinoet. 

Han hevdet at han nok skulle klare å dechiffrere de franske militærkodene. Det klarte han også, og Krigsministeriet endret da kodenøkkelsystemet, men allerede før det nye systemet var blitt innført i avdelingene hadde Bazeries knekket den nye koden også.

Bazeries ble da tilordnet utenriksministeriets chifferbyrå. På denne tiden begynte han også å interessere seg for gamle og historiske kodemeldinger. Han klarte å deschiffrere gamle tekster skrevet på kong Ludvig XIVs tid. Blant disse meldinger var også et kodet med *[[Grand Chiffre]]*, og i klarteksten som  Bazeries fikk frem, fikk han belegg for at den mystiske *[[Mannen med jernmasken]]* kunne ha vært Vivien de Bulonde.

I 1891 presenterte  Bazeries sin *sylinder* for de franske militære myndighetene, et system for automatisk chiffering på samme vis som Jefferson-valsen.

Under Dreyfussaken klarte han å dechiffrere det såkalte Panizzardi-telegrammet, men ettersom den fremkomne teksten ikke belastet den arresterte artillerikapteinen Alfred Dreyfus, ble hans oversettelse lagt til side av oppdragsgiverne hans og underslått i den hemmelige rettssaken mot Dreyfus.

## Referanser


## Litteratur
* David Kahn: *The Man in the Iron Mask&nbsp;– Encore et Enfin*. Cryptologia. Rose-Hulman Institute of Technology. Taylor & Francis, Philadelphia PA 29.2005,1 (January), s.&nbsp;43–94. 
* Stephen Pincock og Mark Frary: *Geheime Codes&nbsp;– Die berühmtesten Verschlüsselungstechniken und ihre Geschichte*. Bastei Lübbe, 2007. ISBN 3-431-03734-8.
* Rosario Candela: *The Military Cipher of Commandant Bazeries*. New York: Cardanus Press, 1938. This book provided good detail of Bazaries as a cryptanalyst.
* Kahn, David, *The Codebreakers*. 1967, 2d ed. 1996. (ISBN 0-684-83130-9)
Alex Kiprotich

**Alexander Toroitich Kiprotich** (født 10. oktober 1994) er en kenyansk spydkaster. Hans fremste internasjonale meritt er bronse i spydkast ved Afrikamesterskapet i friidrett 2016.  

## Idrettskarriere
;2013
Kiprotich deltok ved juniorafrikamesterskapet i friidrett 2013, og vant der spydkast med 71,43 meter, foran Reinhard Vanzyl og Maged Mohsen El Amer. Han satte ny personlig rekord med 75,56 meter ved et stevne i Nairobi. 

;2014
Han deltok for Athletics Kenya Defence Forces ved det kenyanske mesterskapet i friidrett 2014, og han kom på 5.-plass i spydkast med 67,28 meter.

Han deltok ved Samveldelekene 2014 i Glasgow, der han kastet 68,91 meter og endte på 10.-plass. Ved Afrikamesterskapet i friidrett 2014 i Marrakech senere i august kom han på 7.-plass. 

;2015
Kiprotich satte personlig rekord 23. mai 2015, med 78,84 meter, ved AK Safaricom Premier Weekend-stevnet på Kipchoge Stadium i Eldoret. Han vant det kenyanske mesterskapet i friidrett 2015 i Kasarani i Nairobi i juli. Han kastet der 72,89 meter.

Han deltok ved Panafrikanske leker 2015 i Brazzaville, og kom der på 4.-plass i spydkast, bak Ihab El-Sayed fra Egypt, John Ampomah fra Ghana og Phil-Mar van Rensburg fra Sør-Afrika. Ved det kenyanske VM-uttaket i månedsskiftet juli-august kom han på 2.-plass i spydkast, bak Julius Yego, men lengden hans på 71,50 oppfylte ikke IAAFs kvalifiseringskrav. 

I oktober kom han på 7.-plass i spydkast ved Military World Games. 

;2016
Ved Afrikamesterskapet i friidrett 2016 fikk Kiprotich bronse i spydkast, bak hhv. Phil-Mar van Rensburg og John Ampomah. Han kom på 2.-plass ved Kenyas OL-uttak, men greide ikke IOCs kvalifiseringskrav til sommer-OL 2016. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil hos All-Athletics.com 
*  Profil ved Samveldelekene 2014
Polen rundt 2016

**Polen rundt 2016** var den 73. utgaven av sykkelrittet Polen rundt. Rittet startet 12. juli og ble avsluttet 18. juli. På grunn av OL var det flyttet fra august, og gikk samtidig med Tour de France. 

Dårlige værforhold preget rittet. På den femte etappen sto hele 85 ryttere av, og den sjette etappen ble først forkortet, deretter avlyst.

## Lag

## Etappene

### 1. etappe

### 2. etappe

### 3. etappe

### 4. etappe

### 5. etappe

### 6. etappe
*Avlyst*

### 7. etappe

## Resultater
### Sammenlagt

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ereis

* Se Systematisk inndeling

***Ereis*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, kraftige, brokete fargede trebukker. Kroppsformen er kort og plump, beina nokså korte og kraftige. Antennene hos hannene er noe lengre enn kroppen. Disse artene er gjerne lyst gråaktige eller gulbrune med svarte flekker på dekkvingene.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Mesosini Thomson, 1860
******** Slekten *Ereis* Pascoe, 1865 
********* *[[Ereis annulicornis]]* (Pascoe, 1862)
********* *[[Ereis anthriboides]]* (Pascoe, 1857)
********* *[[Ereis distincta]]* Pic, 1935
********* *[[Ereis javanica]]* Breuning, 1936
********* *[[Ereis roseomaculata]]* Breuning, 1968
********* *[[Ereis subfasciata]]* Pic, 1925
********* *[[Ereis sumatrensis]]* Gahan, 1907
********* *[[Ereis thoracicus]]* Yamasako & Heffern, 2018

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Bildegalleri 
* Liste over artene

## Eksterne lenker
* 
*
Echthistatus

* Se Systematisk inndeling

***Echthistatus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Ganske små, kompakte, gråbrunlige trebukker. Antennene er vanligvis betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har en stor og skarp pigg på hver sidekant. Dekkvingene er ovale uten markerte "skuldre", men med et par skarpe pigger som peker oppover eller utover nær roten, og ender i en liten pigg. Beina er forholdsvis korte og kraftige.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika (Mexico og Honduras). Dessuten skal *E. spinulosus* være funnet i Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Parmenini Mulsant, 1839
******** Slekten *Echthistatus* Pascoe, 1862
********* *[[Echthistatus cobosi]]* Esteban & Santos-Silva, 2011
********* *[[Echthistatus hawksi]]* (Giesbert, 2001)
********* *[[Echthistatus spinulosus]]* Pascoe, 1862

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Mimostenellipsis

* Se Systematisk inndeling

***Mimostenellipsis*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Dorcadiini er små til middelsstore, tettbygde trebukker, vanligvis mørke på farge. Antennene er kraftige og omtrent så lange som kroppen. Dekkvingene er nærmest spindelformede uten markerte skuldre. Beina er korte og kraftige.

## Levevis
Ulikt de fleste andre trebukker lever disse artene på bakken, de voksne kan ikke fly. Larvene lever underjordisk på røtter.

## Utbredelse
Artene finnes helst i tørre områder. Gruppen er meget artsrik i Sør-Europa og Sentral-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Dorcadiini Latreille, 1825 eller Acanthocinini
******** Slekten *Mimostenellipsis* Breuning, 1956  
********* *[[Mimostenellipsis albertisi]]* Breuning, 1956
********* *[[Mimostenellipsis densepunctata]]* (Breuning, 1963)
********* *[[Mimostenellipsis pilosa]]* (Breuning, 1963)

## Kilder
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* 
*
Regionrådet for Hallingdal

**Regionrådet for Hallingdal** er et samarbeids- og interesseorgan for de seks kommunene i Hallingdal: Hol, Ål, Hemsedal, Gol, Nesbyen og Flå.

Rådet arbeider for å utvikle regionen med særlig vekt på noen prioriterte satsingsområder og ivaretar interessene til regionen overfor fylke, stat og andre organer på region-, fylke - og riksplan.

Den formelle organiseringen av det interkommunale samarbeidet begynte allerede i 1952 da Samarbeidsnemnda for Hallingdal ble dannet. Den bestod av ordførerne i de seks kommunene. Hallingdal hadde dessuten Regionalplanråd 1967 &ndash; 1984, som ble dannet som en følge av bygningsloven fra 1965. Hallingdal var den første regionen i landet som fikk en regionplan (vedtatt av Miljøverndepartementet i 1973). I 1984 ble Regionplanrådet og Samarbeidsnemnda erstattet av et regionråd med to representanter fra hver kommune der den ene var ordføreren. I forbindelse med kommunevalget i 1999 vedtok medlemskommunene endringer i organiseringa av Regionrådet: 
* Hallingtinget er det øverste formelle organet i Regionrådet, med 5 representanter fra hver kommune, der den ene er ordføreren. De andre representantene er leder av hovedutvalg/sektorutvalg og/eller medlemmer av formannskapet.
* Ordførerne utgjer Regionrådet for Hallingdal.
* Rådmennene i kommunene har møterett på Hallingtinget med tale- og forslagsrett
Den nåværende ordningen (per 21. mars 2018) kom til i 1999.

Regionrådet har en daglig leder.
Regionrådet har en egen Strategisk plan for Hallingdal

## Referanser
Symphyletes

* Se Systematisk inndeling

***Symphyletes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
Pteropliini er små til middelsstore trebukker med sylindrisk kroppsform. De fleste er kamuflasjefargede i brunt eller grått og kan ligne kvist-stumper. Antennene er gjerne omtrent så lange som kroppen.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved.

## Utbredelse

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Pteropliini Thomson, 1860 
******** Slekten *Symphyletes* Newman, 1842
********* *[[Symphyletes nodosus]]* Newman, 1842

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog over gruppen
## Eksterne lenker
* 
*
Marie François Joseph de Miribel

**Marie François Joseph de Miribel** (født 14. september 1831 i Monbonnot i departementet Isère i Frankrike, død 12. september 1893 på sitt landsted Chatelard i Hauterives i Drôme) var en fransk general.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var det fjerde barn av en søskenflokk på fem. Faren var Artus de Miribel (1785-1853), borgermester i Grenoble fra 1842 til 1845, og moren var Alexandrine de Valori (1790-1868).

### Offiser
de Miribel deltok som offiser ved artilleriet ved Krimkrigen og utmerket seg i 1859 i slagene ved Magenta og Solferino. I 1862 deltok han i marskalk Élie-Frédéric Foreys ekspedisjonskorps til Mexico. Der overtok han kommandoen over artilleriet utenfor Puebla. I1865 vendte Miribel tilbake til Frankrike og overtok i 1868 vedvet som fransk militærattasjé i St. Petersburg. 

I den tysk-franske krig 1870/1871 deltok Miribel på kampene under utfallene fra Paris. Han ble deretter forfremmet til oberst. I april 1871 ble han sendt til Cherbourg for å organisere en artilleripark. Deretter kommanderte han en del av beleiringsarmeen mot Pariskommunen. 

Etter at Miribel overtok ledelsen av det 8. artilleriregiment og i 1875 ble forfremmet til generalmajor, kommanderte han fra 1875 artilleriet for 6. armékorps, og ble i 1877 stilt i spissen for dwn franske generalstab. I januar 1879 trådte han tilbake fra den stillingen, og ble artillerikommandør i 5. armékorps. 

I 1880 fikk han rang som divisjonsgeneral og overtok kommandoen over  28. divisjon, men ble allerede i 1881, ved dannelsen av Léon Gambettas ministerium på nytt sjef for hærens generalstab. Etter regjeringen Gambettas fall i januar 1882 ble Miribel medlem av artillerikommisjonen og overtok i 1888 befalet over det 6. korps.  

Den 6. mai 1890 ble de Miribel nok en gang generalstabssjef og president for jernbanekomiteen og bedlem av det øverske krigsråd (*Conseil supérieur de la guerre*).

de Miribel døde 12. september 1893 på landstedet sitt i departementet Drôme.

## Referanser
Diadora

**Diadora** er et italiensk selskap som produserer treningstøy og -utstyr. Selskapet eies av Geox S.p.A. Selskapet ble stiftet i 1948 av Marcello Danieli.

Diadora begynte som produsent av fjellstøvler og arbeidssko, og gikk deretter inn i idretter som fotball, sykkel, tennis, Formel 1 og løp.

Per 2022 produserer Diadora et bredt utvalg av klesprodukter som for eksempel t-skjorter, poloskjorter, hettegensere, jakker, leggings, shorts og kompresjonsplagg. Selskapet produserer også fottøy (fotballsko og andre sportssko).

Selskapet er utsyrsleverandør for flere norske fotballklubber som for eksempel Røa Dynamite Girls, Sprint-Jeløy, Kambo Idrettslag og Modum Fotballklubb. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Fernand Labori

**Fernand Gustave Gaston Labori** (født 18. april 1860 i Reims i Frankrike, død 14. mars 1917 i Paris) var en fransk advokat.

Fernand Labori var 1887-92 redaktør for *Gazette du Palais*, og gjorde seg berømt som strafferettsadvokat blant annet som advokat for anarkisten Auguste Vaillant 1894, Alfred Dreyfus og Émile Zola 1898-99, for Charles Humbert mot «Matin» i 1908, og for Henriette Caillaux i saken om mordet på Gaston Calmette i 1914.

Under gjenopptakelsen av Dreyfussaken ble han utsatt for et attentat; han ble skutt i ryggen og måtte pleies en uke på sykehus. Angriperen ble aldri identifisert.

## Referanser


## Litteratur
* *Labori, ses notes manuscrites, sa vie.* Editor V. Attinger. Author Marguerite Labori, 1947, Paris,
* *Labori, pour Zola, pour Dreyfus, contre la terre entière, un avocat.* Editor L. Audibert, Authors Thierry Lévy and Jean-Pierre Royer, Paris 2006, ISBN 2-84749-083-3
*
Estoloderces

* Se Systematisk inndeling

***Estoloderces*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Små, nokså slanke, lyst grå eller brune trebukker. Pronotum har ikke noen pigg på den rundede sidekanten, sidene er rundede. Dekkvingene er nesten parallellsidige.

## Levevis
Larvene inne i små greiner og kvister.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika (kjent fra Costa Rica, Brasil og Paraguay).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Pogonocherini Mulsant, 1839
******** Slekten *Estoloderces* Melzer, 1928
********* *[[Estoloderces luederwaldti]]* Melzer, 1928
********* *[[Estoloderces obliquus]]* Bezark, Galileo & Santos-Silva, 2016
********* *[[Estoloderces romerorum]]* Joly, Vigneault & Santos-Silva, 2017

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
ClusterKnoppix

**ClusterKnoppix** er en tidligere spesialisert Linuxdistribusjon som var basert på Knoppix, men som benytter en kjerne fra openMosix. Distribusjonens oppgave var å støtte dataklynger, som tradisjonelt bare kunne bli oppnådd ved å sette opp individuelle remote shell-nøkler, opprette delinger av Network File System, redigere vertsfiler, sette opp statiske IP-adresser og benytte manuelle patcher til operativsystemkjernen.  ClusterKnoppix gjorde mye av dette arbeidet unødvendig.

Første versjon ble lansert 10. mai 2003. Siste versjon var 3.6 som ble lansert 1. september 2004.

## Eksterne lenker
*  Clusterknoppix ved distrowatch
Emilio Lledó

**Emilio Lledó Íñigo** (født 5. november 1927 i Sevilla) er en spansk filosof. Han har vært professor ved flere spanske universitet og er medlem av Real Academia Española fra 1993.

Han er utdannet fra Universitetet i Madrid og Universitetet i Heidelberg, med doktorgrad i Madrid i 1956. Han arbeidet ved Universidad de La Laguna fra 1964, ved Universitetet i Barcelona fra 1967 og Universidad Nacional de Educación a Distancia i Madrid fra 1978.

Han har skrevet om lag 20 bøker, og skriver fast for avisen El País.

Han har mottatt Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden, storkors av Orden de Alfonso X el Sabio og flere andre utmerkelser, blant dem Fyrstinnen av Asturias' pris for kommunikasjon og humaniora.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Place de Fontenoy

**Place de Fontenoy** er en plass i 7. arrondissement i Paris. Den er oppkalt eeter marskalk Maurice de Saxes seier i slaget ved Fontenoy.

Her er UNESCOs hovedkvarter.

## Referanser
Godefroy Cavaignac

**Jacques Marie Eugène Godefroy Cavaignac** (født 21. mai 1854 i Paris, død 25. september 1905 i Fleé i departementet Sarthe) var en fransk politiker. Han var sønn av general og midlertidig president Louis Eugène Cavaignac.

## Liv og virke
Godefroy Cavaignac deltok i den fransk-tyske krig i 1870-71. Han ble deputert i 1882, og var understatssekreterær for krigsministeriet i Henri Brissons regjering 1885-86. Han blev deretter marine- og koloniminister i Léon Bourgeois' ministerium i 1895-96, og var krigsminister i Brissons ministerium 28. juli-5. oktober 1898. 

Cavignac uttalte som minister i 1898 sin overbevisning om Alfred Dreyfus' skyld, og var en av lederne for den nasjonalistiske gruppen i deputertkammeret. Dette standpunkt om Dreyfus var noe overraskende, i lys av den kunnskap han da hadde mottatt. I juli 1898 hadde han fått lese et dokument som definitivt syntes å inkriminere kaptein Alfred Dreyfus. Men den 30. august kunne han meddele at det var blitt avdekket at dette dokumentet var forfalsket, foretatt av oberst Henry. Han trakk imidlertid ikke den logisk følgeriktige konklusjon av sin egen avsløring. Selv etter å ha fratrådt sin stilling fortsatte han å fastholde sin overbevisning om Dreyfus' skyld. 

Han var så en av de mest aktive medlemmer i *Ligue de la patrie française*.

I 1899 var Cavaignac presidentkandidat, men vant ikke. Han hadde kunngjort sin intensjon om å trekke seg fra det politiske liv da han døde på sitt landsted nær Flée (Sarthe) i september 1905.

## Verker
Godefroy Cavaignac utgav *L'état et les tarifs de chemins de fer* (1882) og *La formation de la Prusse contemporaine* (2 bind, 1891-98).

## Referanser


## Litteratur
* Pierre Givaudon, « Godefroy Cavaignaque (1853-1905) - Maire de Flée, Conseiller général de La Chartre-sur-le-Loir, Président du Conseil général de la Sarthe, Député de Saint-Calais, Ministre de la Marine et de la Guerre » i *Revue Historique et Archéologique du Maine*, Le Mans, 2005, t. CLVI, p.73-112 + illustrations [lettre de Gabriel Monod à Godefroy Cavaignac, 8 juillet 1898 ; portrait du général Eugène Cavaignac par Horace Vernet ; portrait de Godefroi Cavaignac (1800-1845) par David d'Angers ; portrait de Godefroy Cavaignac, photo 1875 ; portrait de Blanche Monjon, sa femme, photo 1895 ; portrait en pied de Godefroy Cavaignac, photo 1895 ; « M. Cavaignac et l'Affaire Dreyfus», caricature, juillet, 1898].
* Philippe Oriol, *L'Histoire de l'affaire Dreyfus de 1894 à nos jours*, Les Belles Lettres, 2014.
* *[[Svensk uppslagsbok]]*. Malmö 1930.
Jean Daniel

**Jean Daniel** (født Jean Daniel Bensaid 21. juli 1920 i Blida i Algerie, død 19. februar 2020 i Paris) var en fransk journalist, krigskorrespondent, redaktør og forfatter. Han grunnla ukeavisen *[[L’Obs|Le Nouvel Observateur]]* (1964).

Han var venn av forfatteren Albert Camus, og de var begge *[[pieds-noir]]*, etniske franskmenn oppvokst i Algerie før uavhengigheten, men ble uenige om hva som var den beste løsningen for Algeries politiske fremtid.

Han ble tildelt Croix de guerre 1939–1945, Æreslegionen, Ordre des Arts et des Lettres, Den nasjonale fortjenstorden og Fyrstinnen av Asturias' pris for kommunikasjon og humaniora. Han var også æresdoktor ved to algirske universiteter.

## Referanser
Avenue Victor-Hugo

**Avenue Victor-Hugo** er en aveny i 16. arrondissement i Paris. Den begynner fra place Charles de Gaulle (også kjent som *Étoile*) og slutter ved place Tattegrain (og går der over i avenue Henri-Martin). Den er en av de tolv avenyer som stråler ut fra Étoile, og er den nest lengste, etter avenue des Champs-Élysées.

Den treffer Étoile mellom avenue Foch og avenue Kléber. Den løper langs colline de Chaillot. Halvveis er place Victor-Hugo og linje 2-metrostasjon Victor Hugo. 

En del av avenyen het opprinnelig **avenue de [[Saint-Cloud]]**, og fikk navnet **avenue Victor Hugo** i 1881. Oppkallingen etter forfatteren Victor Hugo (1802–1885) fant sted mens dikteren fortsatt var i live; han bodde frem til sin død i gaten - en del som til hans 79.-årsdag het **Avenue d’Eylau** til minne om slaget ved Eylau (februar 1807). 

## Referanser
EM i friidrett 2016 – 800 meter kvinner

**[[800 meter]] kvinner** under EM i friidrett 2016 fant sted den 6., 7. og 9. juli 2016 på Olympisch Stadion i Amsterdam, Nederland.

## Medaljevinnere

## Rekorder

## Program

## Resultater

### Runde 1

De første fire i hvert heat (Q) og ellers de fire raskeste 4 (q) gikk videre til semifinalene.

***EAA** : Uavhengig utøver konkurrer under flagget til European Athletics Association (Det europeiske friidrettsforbundet).

### Semifinale

De første to i hver semifinale (Q) og de to raskeste ellers (q) kvalifiserte seg til finalen.

### Finale

## Referanser


## Eksterne lenker
* amsterdam2016.org, offisielt nettsted for mesterskapet
Mynonebra

* Se Systematisk inndeling

***Mynonebra*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Apodasyini er små til middelsstore (5-10 millimeter), grå- eller brunlige trebukker. Oversiden er kledt med ganske korte hår, kraftig og tett punktert, ofte med mønstre av fine skjell. Antennene er knapt så lange som kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet, uten pigger eller tenner langs kanten eller oftere med en kort tann midt på. Dekkvingene er jevnbrede med markerte "skuldre". Beina er forholdsvis korte.

## Levevis
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Filippinene, Molukkene og Ny-Guinea, med én art i hvert område.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini
******** Slekten *Mynonebra* Pascoe, 1864
********* *[[Mynonebra diversa]]* Pascoe, 1864
********* *[[Mynonebra opaca]]* Fisher, 1925
********* *[[Mynonebra villica]]* Pascoe, 1864

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over slektene (Desmiphorini)
* Cermabycidae.org - Apodasyini

## Eksterne lenker
*
Hans Zurbriggen

**Hans Zurbriggen** (født 22. februar 1920 i Saas-Fee, død 23. juli 1950 i Monthey) var en sveitsisk skihopper. Han ble sveitsisk mester i 1945 og ble nummer 10 i OL i St. Moritz i 1948. Han deltok også blant annet i skiflygingsukene i Planica i 1948 og Oberstdorf i 1950. Under påskerennet i Saas-Fee 1950 pådro han seg et komplisert beinbrudd som gjorde at han ble liggende på sykehus i mange uker.

Zurbriggen omkom etter en bilulykke i Troistorrents. Han og de andre i bilen overlevde utforkjøringen, men da han forsøkte å redde kjæresten, falt han ned en skrent og ut i elva Vièze. Han ble tatt opp av elva og kjørt til sykehuset i Monthey, der han døde etter kort tid.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Hans Zurbriggen Hoppresultater på wyniki-skoki.hostingasp.pl ved Adam Kwieciński
Kristina Humle

**Kristina Humle** (født *Kristina Bergvall* 13. oktober 1965)  er en svensk filmregissør og manusforfatter.

## Utdannelse
Hun studerte ved Dramatiska Institutets filmregilinje i 1997.

## Regi (i utvalg)
* 2011 - *[[Anno 1790]]* (TV-serie)
* 2006 - *En uppstoppad hund*  (TV-drama)
* 2005 - *Krama mig* (langfilm)
* 2002 - *Cuba Libre
* [[filmåret 1998|1998]] - *Kärlek och hela alltihopa*
* [[filmåret 1996|1996]] - *Den första dagen*

== Filmmanus ==
* [[filmåret 2005|2005]] - *Krama mig*
* [[filmåret 1998|1998]] - *Kärlek och hela alltihopa*
* [[filmåret 1996|1996]] - *Den första dagen''

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Graphisurus

* Se Systematisk inndeling

***Graphisurus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Stort sett middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker, artene i denne slekten er forholdsvis kontrastrikt tegnede. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet med en liten pigg litt bakenfor midten av siden. Hunnen har et forlenget eggleggingsrør som stikker ut bak dekkvingene.

## Levevis
Larvene lever i død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på den østlige siden av Nord- og Mellom-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
******** Slekten  *Graphisurus* Kirby, 1837
********* *[[Graphisurus despectus]]* (LeConte in Agassiz, 1850)
********* *[[Graphisurus eucharis]]* (Bates, 1885)
********* *[[Graphisurus fasciatus]]* (Degeer, 1775)
********* *[[Graphisurus triangulifer]]* (Haldeman, 1847)
********* *[[Graphisurus vexillaris]]* (Bates, 1872)

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
EM i friidrett 2014 – 800 meter kvinner

**[[800 meter]] kvinner** under EM i friidrett 2014 fant sted den 13., 14. og 16. august 2014 på Letzigrund.

## Medaljevinnere

## Program

## Resultater

### Runde 1

De tre første i hvert heat (Q) og ellers de fire raskeste (q) gikk videre til semifinalene.

### Semifinale

De tre første i hvert heat (Q) og ellers de to raskeste (q) gikk til finalen.

### Finale

## Eksterne lenker
*Resultater runde 1
*Semifinaleresultater
*Finaleresultater
Rue de la Roquette

**Rue de la Roquette** er en gate i Paris. Den løper fra Place de la Bastille i vest til gravlunden Père Lachaise.

Den var den eldste av veiene i det som var Paris' østlige forsteder og senere er blitt inkorporert innen bygrensene og nå er innen 11. arrondissement. Den førte fra Porte Saint-Antoine til det tidligere konvent for Hospitallersøstrene av la Roquette.

Gaten ble oppkalt etter en lokal sted som i sin tur enten har sitt navn fra er plantenavn, *eruca*, som betyr «rucola».  En annen mulighet er at det kan komme fra *roche* som betyr stein/klippe.

De gamle La Roquette-fengslene ligger overfor hverandre på hver sin side av gaten. Utenfor det største av fengslene, *Grande Rochette*, ble det fra 1851 til 1899  offentlig henrettet 69 fanger med giljotinen oppstilt der. Fundamentene er fremdeles (2015) synlige i bakken. I 1871 ble dessuten seks gisler skutt i *Grande Roquette* under Pariserkommunen av kommunardene; blant de henrettede var den katolske erkebiskop Georges Darboy av Paris, andre geistlige, og en dommer.

## Eksterne lenker
* LA ROQUETTE, Histoire du Quartier, Mémoire du Pavé...
Peter Wenger

**Peter Wenger** (født ca. 1936, død 18. juli 1961) var en sveitsisk skihopper fra Bern. Han tok sølvmedalje i det sveitsiske mesterskapet i 1961. Hans beste internasjonale plasseringer (eliteklasse) var 4.-plass i julerennet i St. Moritz i 1959 og 1960, og 5.-plass første konkurransedag i skiflygingsuka i Oberstdorf 1961. Wenger deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i 1959/60 og 1960/61, med 30.-plass i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1960 som beste plassering. I Skuirennet 19. mars 1961 falt han stygt og pådro seg hjernerystelse og brudd i en arm og ribbein.

Wenger kom alvorlig til skade i en bilulykke ved Bolligen 14. juli 1961, og døde fire dager senere.

Hoppbakken Peter-Wenger-Schanze i Heubach i Sveits, som ble bygd kort tid etter at han døde, var oppkalt etter ham.

## Referanser
Storbritannia under EM i friidrett 2014

**[[Storbritannia]]** deltok med 74 utøvere under EM i friidrett 2014 som ble arrangert 12.&ndash;17. august 2014 i Zürich. Storbritannia toppet medaljestatistikken med det størte antall gullmedaljer de noen gang hadde tatt i et EM i friidrett. Adam Gemili vant nasjonens gull nummer 100 i historien til EM i friidrett.

## Medaljevinnere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Drottningoffret

***Drottningoffret*** er en svensk miniserie i tre deler fra 2010-2011 regissert av Kathrine Windfeld. Manuset ble skrevet av Sara Heldt og Pia Gradvall. Det bygger på danske Hanne-Vibeke Holsts roman *Dronningeofret* fra 2008. Serien er en frittstående fortsettelse på miniseriene *[[Kronprinsessan]]* og *[[Kungamordet]]*.

Suzanne Reuter og Alexandra Rapaport spiller hovedrollene som Elisabeth Meyer og Charlotte Ekeblad. Bjørn Floberg spiller rollen som Kjell Dahl. Fredrik Skavlan spiller seg selv i en liten rolle.

## Handling
Elizabeth Meyer er helt innstilt på at Charlotte Ekeblad skal overta hennes stilling som partileder for Socialdemokraterna, mens Charlotte selv har begynt å fundere på om hun virkelig skal fortsette med politikken når hun samtidig har fått et tilbud om en sivil toppjobb. Elisabeth, som har innsyknet i Alzheimers, forsøker å skjule sin sykdom for alle sine partikamerater for å nå sitt mål med å få Charlotte til å overta innen hennes sykdom blir avslørt.

## Rolleliste (i utvalg)
* Suzanne Reuter - Elisabeth Meyer
* Alexandra Rapaport - Charlotte Ekeblad
* Sven Ahlström - Ivar Hellenius
* Annika Hallin - Lilli Frykberg
* Staffan Kihlbom - Anders Saar
* Kajsa Ernst - Christina Larsson
* Sverrir Gudnason - Rasmus Hamberg
* Sten Elfström - Bengtsson
* Magnus Mark - Ulf Holmberg
* Niklas Engdahl - Gabriel Erba
* Bjørn Floberg - Kjell Dahl
* Görel Crona - Anita
* Martin Wallström - Johnny
* William Backman - Mattias
* David Dencik - Fredric
* Dag Malmberg - Carsten Vinge
* Bojan Westin - Moster Rakel
* Johan H:son Kjellgren - Hyvönen, lege
* Ulf Friberg - Thomas Ekeblad
* Claes Hartelius - Anitas sjef
* Kajsa Benkö - Maja Ekeblad
* Markus Shubeis - Jens Ekeblad
* Liv Mjönes - Jenny
* Tobias Hjelm - Torbjörn
* Mia Poppe - Mikaela Knutsson
* Fredrik Skavlan - Seg selv

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Quantian OS

**Quantian OS** er en tidligere Linuxdistribusjon og LiveDistro som var basert på Knoppix og som spesialiserte seg på informatikk, i form av numeriske og kvantitative analyser. Distribusjonen benyttet skrivebordsmiljøet KDE, i tillegg til Fluxbox og IceWM. Den støtede dataarkitekuren var i486.

Versjon 0.4 ble lansert 2. oktober 2003. Siste versjon var versjon 0.7.9.2 som ble lansert 2. mars 2006.

## Eksterne lenker
*  Quantian OS ved distrowatch
Soyombo Linux

**Soyombo** er en tidligere mongolsk Linuxdistribusjon som er basert på Knoppix og Debian. Distribusjonen var beregnet på den mongolske republikk og hadde full støtte for det mongolske språk og tradisjonelle skriftspråk for mongolsk, deriblant Soyomboalfabetet, Todoskrift og klassisk mongolsk skrift.

En betautgave ble lansert 31. desember 2003. 

## Eksterne lenker
*  Soyombo ved distrowatch
Ole Sivert Bragstad

**Ole Sivert Bragstad** (født 4. september 1868 i Inderøy, død 10. mars 1927 i Trondheim) var professor i elektroteknikk; først ved Det tekniske universitetet i Karlsruhe fra 1905 og fra 1909 ved Norges tekniske høgskole. Han var i praksis NTHs første rektor. 

Han var sønn av ordfører i Inderøy Sivert Bragstad og hadde flere brødre og andre slektninger som også hadde offentlige verv. 

Han var medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab og æresdoktor ved universitetet i Karlsruhe.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ole Sivert Bragstads privatarkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
* Professorarkivene ved NTNU har faglig nytteverdi og historisk interesse- Arikkel om «Den elektrotekniske avdeling» i oppstart og videre utvikling av Ingunn Østgaard, NTNU Universitetsbiblioteket
Freden i Utrecht, 1713

**Freden i Utrecht, 1713** (nederlandsk: **Lust-park vande Vreede, tussen de hooge Bondgenooten en de Fransen, geslooten te Utrecht den 11 April; en bevestigd den 12 Mey 1713**, fransk: **L'idée de la paix conclue entre les Hauts alliés et les françois dans la ville d'Utrecht le 11 avril et ratifiée le 12.me mai 1713 **) er et farvetrykk fra begynnelsen av 1700-tallet av den hollandske gravør Abraham Allard (– 1725). 

## Motiv
Trykket viser forskjellige øyeblikksbilder fra fredsforhandlingene som ledet til underskrivningen av fredstraktaten i Utrecht den 11. april 1713.

Midt i bildet ses *Freden* som mottar palmebladet, mens Mars må gå. Teksten leses på nederlandsk *Verklaring van 't Vreede-Zinne-beeld* og på fransk *Explication de l'embleme de la Paix*. Øverst ses Utrecht by. Mot uret fra venstre er avbildet: Konferansen med alliansens diplomater. De britiske delegerte. Ratifikasjon av avtalen 12. mai 1713. Freden mellom Tyskland og Frankrike signeres. Kunngjøring av freden i Haag 22. mai 1713. Fyrverkeri ved det nederlandske hoff den 14. juni 1713. Konferanse mellom Storbritannia, Portugal, Preussen, Savoie, Nederland og Frankrike i april 1713. De franske delegerte.

## Fredstraktaten
Bildet viser forhandlingene som foregikk et par dager etter at keiserinne Elisabeth Christine hadde forlatt Barcelona. Den nye traktaten tilsidesatte de avtalene som England hadde underskrevet med de katalanske representantene i Genovatraktaten av 1705. De spanske landene ble fordelt som følgende: Storbritannia beholdt Gibraltar og Menorca, Savoie fikk Sicilia, keiserdømmet tok Flandern, Milano, Napoli, Sardinia og fortene i Toscana. Filip V av Spania beholdt Den iberiske halvøy og de spanske territoriene i Amerika.      

Trykket befinner seg i Bibliothèque nationale de France i Paris. Koninklijke Bibliotheek i Nederland har også et trykk med lignende motiv.  

## Referanser
Chala Beyo

**Chala Beyo Techo** (født 18. januar 1996) er en etiopisk langdistanseløper, som spesialiserer seg på 3000 meter hinder. Hans fremste meritt til nå er gull på 3000 meter hinder ved Afrikamesterskapet i friidrett 2016.

## Idrettskarriere
;2014
Beyo kom på 4.-plass på 3000 meter hinder ved Afrikamesterskapet i friidrett 2014, mindre enn et sekund bak Ezekiel Kemboi som tok bronsen. 

Ved Verdenscupen i friidrett 2014 representerte han Afrika, og kom også her på 4.-plass. Her satte han ny personlig rekord med tiden 8:25,45.

;2015
Han deltok ved Seiko Golden Grand Prix Kawasaki 2015 (IAAF World Challenge), der han kom på 4.-plass. Ved Josef Odlozil Memorial Meet i Praha 8. juni kom han på 6.-plass. Han kom også på 4.-plass ved Meeting d'athlétisme Montbéliard i Frankrike i juni.  

Den 6. juli 2015 løp han 3000 meter ved Meeting Pro Athlé tour i Sotteville-lès-Rouen nord i Frankrike, og satte personlig rekord med tiden 7:59,67. Han kom på 9.-plass på denne distansen. 

I september deltok han ved Panafrikanske leker 2015, og kom der på 5.-plass på 3000 meter hinder. Kenyanske Clement Kemboi vant denne øvelsen. 

;2016
Beyo deltok ved Meeting d'athlétisme Montbéliard igjen i juni 2016, denne gangen kom han på 3.-plass, med tiden 8:22,09. Ved Meeting Iberoamericano de Atletismo i Huelva i Spania 3. juni kom han på 3.-plass, og satte ny personlig rekord med 8:17,84.

Ved Afrikamesterskapet i friidrett 2016 vant han 3000 meter hinder, foran sin landsmann Tolosa Nurgi og kenyanske Abraham Kibiwott. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil hos All-Athletics 
*  Profil hos Tilastopaja Oy (arkivert 4. juni 2016)
Fjelltettegras

**Fjelltettegras** (*Pinguicula alpina*) er en art i tettegrasslekta. Denne arten finnes i fjellområder i store deler av Norge, men er ikke vanlig. Arten ligner sin mer kjente og utbredte slektning tettegras, men er noe mindre og framfor alt har fjelltettegras hvite blomster. 

## Utseende
Fjelltettegras er en flerårig planter med en bladrosett av gulgrønne blader og en enkelt, bladløs stengel med en blomst. Blomsterstengelen har spredde kjertelhår. Blomsten er ensymmetrisk, hvit, med gule flekker ved åpningen til sporen og 1-1,5 cm lang. Plantens frukt er en kapsel med ett rom og mange frø.

## Økologi og utbredelse
Plantene finnes i baserike myrområder i fjellområder, på rikmyrer, fuktig hei og tidlig utsmelta snøleier. I Sør-Norge er plantene nokså vanlige i fjellområder fra Tynset, Oppdal og Rennebu til Røros. Plantene finnes til 1150 moh i Midtre Gauldal. Artens globale utbredelse er fjellområder og arktiske strøk gjennom hele Eurasia. I tillegg finnes det noen forekomster i lavlandet som anses som reliktforekomster, f.eks. på Gotland, Øsel og i Latvia.

## Referanser


 


## Eksterne lenker
Adrastos fra Afrodisias

**Adrastos** fra Afrodisias (fl. 2. århundre) var en gresk filosof fra seinantikken som sto i den peripatetiske tradisjonen etter Aristoteles.  
 
Adrastos skrev en avhandling om systematikken i Aristoteles' skrifter og filosofi, som Simplikios og Akhillevs Tatios siterte fra. Porfyrios siterte enkelte av Adrastos' kommentarer til Platons *[[Timaios]]*, og Galen gjengav en av Andrastos' kommentarer til Aristoteles' *Kategoriene*. Ingen av disse er bevart. Adrastos var også en dyktig matematiker, og Theon fra Smyrna siterte hyppig fra hans skrifter om harmonikk.

På 1600-tallet hevdet Gerrit Janszoon Vos at Vatikanbiblioteket oppbevarte et manuskript av Adrastos' *Om harmonikken*, men det er aldri funnet.

Stefan fra Bysants nevner en peripatetisk filosof ved navn *Adrastos fra [[Filippi]]*, som antakeligvis er samme person, om det da ikke fantes en tidligere Aristoteles-disippel.

## Referanser
Sûreté

***Sûreté*** (det franske ordet kunne oversettes som «trygghet», «sikkerhet») er et uttrykk i bruk i flere fransktalende land for sin sivile politistyrke, vanligvis avdelinger som spesialiserer seg på etterforskning (detektivvirksomhet).

## Frankrike
Det tidligere navnet for det franske nasjonale politi var *La Sûreté Nationale*. Den var opprinnelig kriminaletterforskningsgrenen av pariserpolitiet, og fungerte først som nasjonal organisasjon langt senere, og da hadde den ikke lenger etterforskere i sin tjeneste.

Både det parisiske *[[Préfecture de Police]]*s egen Brigade Criminelle og Direction centrale de la police judiciaire sporer sin historie tilbake til det opprinnelige *Sûreté*.
  
### Historie
*Sûreté* ble grunnlagt i 1812 av Eugène François Vidocq, som ledet det til 1827. Det var inspirasjonen til Scotland Yard, FBI og andre enheter for kriminaletterforskning verden over. Vidocq var overbevist om at kriminalitet ikke kunne kontrolleres ved hjelp av datidens politimetoder, og organiserte derfor en spesialavdeling for kriminaletterforskning, med Napoleons politiske politi som forbilde. Styrken skulle virke fordekt, og dets første medlemmer var i overveiende grad tidligere kriminelle. I 1820 – åtte år etter grunnleggelsen – var den blitt til et team på 30 eksperter, som bidrog til å minske kriminalitetet i Partis med førti prosent.

Den 23. april 1941 ble det franske politi omorganisert og nasjonalisert under Vichyregimet og understilt prefektene, og nå ble betegnelsen *nasjonalt politi* introdusert, - unntatt i prefekturet for politiet i Paris. Ordningen holdt seg til 9. juli 1964, da det så langt uavhengige pariserpolitiet også ble lagt under det nasjonale politi, og den 10. juli 1966 fulghet den så langt (2016) siste justering/omorganisering.

## Litteratur
* Gerhard Feix: *Das große Ohr von Paris - Fälle der Sûreté*. Berlin, 1975
* Graham Greene: *The Quiet American*. 1955

## Referanser
Mumbai havn

**Mumbai havn** er en havn som ligger midt på vestkysten av India. Havnen ligger på naturlig dypt vann i Mumbai, Maharashtra. Havnen er spredt over et område på  og er beskyttet av fastlandet, Konkan i øst og nord og i vest av øya og byen Mumbai. havnen åpner i sør mot Det arabiske hav.

Havnen er administrert av **Mumbai Port Trust** (MbPT), et selvstendig aksjeselskap som er heleid av den indiske regjering. Havnen brukes primært for bulkbåter, mens det meste av containertrafikken er rettet mot Nhava Sheva, en havn på den andre siden av bukten.

## Historie
Mumbai havn har vært brukt av skip og båter i århundrer. Den ble brukt av Marathanes marine, samt de britiske og portugisiske regjeringerers flåter i koloni-tiden.

Den første av dagens kaianlegg i Mumbai ble bygget i 1870-årene. *Bombay Port Trust* (BPT) ble etablert som et aksjeselskap 26. juni 1873.

Havnens modernisering ble foretatt av et aksjeselskap, ledet av John Wolfe-Barry og oberstløytnant Arthur John Barry som felles rådgivende ingeniører til Bombay Port Trust på slutten av det nittende århundre.

Fra etableringen har havnen vært inngangsporten til India, og var en betydelig støttespiller i framveksten av Mumbai som Indias kommersielle hovedstad. Havnen og selskapet fikk sitt nåværende navn i 1990-årene.

Over flere tiår gjennomgikk havnen en enorm ekspansjon, med bygging av nye kaiplasser og øket kapasitet til å kunne håndtere mer last. Imidlertid ble  Mumbais befolkningsvekst en hemsko for havnens vekst på 1970-tallet. Dette førte til etableringen av Nhava Sheva - den nye haven tvers over Mumbai-bukten i Navi Mumbai på fastlandet i Konkani. Nhava Sheva begynte sin virksomhet i 1989, og det meste av containertrafikken går gjennom Nhava Sheva.

## Fasiliteter, kaianlegg

Mumbai Port har tre anlegg med kaiplasser i egne dokker. Prince's Dock ble bygget i 1880. I 2008, har den åtte kai plasser med en minimum dybde på . Victoria Dock som ble bygget i 1891 hadde 14 kaiplasser i 2008 med en minimumsdybde på  og Indira Dock, bygget i 1914 hadde 21 kaiplasser, med en minste dybde på . Prince's Dock og Victoria Dock er begge tidevanns-dokk, hvor skip går inn i og ut av dokken ved høyvann. Indira Dock har en sluse slik at fartøy kan komme eller gå når som helst.

Havnen har fire brygger på *Jawahar Dweep*, en øy i havnen, for håndtering av råolje og petroleumsprodukter. Disse kaiene har en dybde på . Flytende kjemikalier håndteres fra en brygge på *Pirpau*.

På Ballard Pier er det en passasjerterminal med immigrasjonsmyndigheter og for klarering av mannskap og passasjerer på cruiseskip.

Havnen har i alt 63 fortøyningsplasser. Los er påkrevet for alle fartøy over 100 tonn netto.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kirsten Bergh

**Kirsten Bergh** (født 1. april 1901 i Vadsø, død 8. september 1970 i Oslo) var en norsk forfatter og journalist. Bergh ble født i Vadsø i Finnmark. Hun var noen år bosatt i Oslo, hvor hun arbeidet som journalist: fra 1925 for *[[Norges Kommunistblad]]*, fra 1927 i *[[Nationen]]* og fra 1931 i *[[Radiobladet]]*. Fra 1954 arbeidet hun som sekretær ved Reiseopplysningskontoret.
Hun er gravlagt i Vadsø.

De to bøkene om Lorch beskrives som «de klassiske skildringene av et nordnorsk handelssted fra første halvdel av 1800-tallet», skrevet med «blikk for de grunnleggende interessemotsetninger som fantes på de gamle handelsstedene.» Handlingen er lagt til henholdsvis 1820- og 1850-årene. Romanene skildrer en kvinnes livsløp fra oppvekst til enkestand; innskutte anekdoter og bifortellinger gjør at romanene samtidig skildrer hele Vadsøsamfunnet. Miljøskildringen er både basert på historiske studier og personlige erfaringer.

Ungdomsromanen *Doktorens datter* er lagt til den samme byen og det samme borgerskapsmiljøet. Den foregår i 1913 og er fortalt i jeg-form, på en måte som virker selvopplevd av forfatteren. Jeg-personen skildrer og begeistres av byens multietniske miljø, med kvener, sjøsamer og «fjellfinner». 

Bergh skrev også hørespillet *Til ild og bål* (1968), som inneholder dokumentarisk stoff og henter sin handling fra hekseprosessene i Vardø på 1600-tallet. Det samme stoffet hadde hun også behandlet i faglitterær form noen år tidligere.

## Bibliografi
* *Ola og eventyret om dyra*, barnebok, Tanum (1940)
* *Våkenatt*, dikt, Tanum (1943)
* *Ola reiser til stjernene*, barnebok, Tanum (1943)
* *Doktorens datter*, ungdomsbok, skrevet under psevdonymet Ba Borch, Tanum (1943)
* *Lorck sine*, roman, Tanum (1945)
* *Elisabeth Lorck*, roman, Tanum (1949)

## Referanser


## Litteratur
* Magnar Mikkelsen og Kari Pålsrud. «De gamle nordnorske skribentene; Kirsten Bergh og Regine Brun Arctander». *Nordnorsk magasin*, nr 5, 1978. Dikt av KB og RBA med en biografisk innledning
* Helen Jørgensen. «Kirsten Bergh, om ein kvinneleg forfattar med kvinna i sentrum». *Nordnorsk magasin*, nr 5, 1978.
* Helen Rasmussen. *En analyse av Lorck sine og Elisabeth Lorck av Kirsten Bergh : med en presentasjon av forfatteren og hennes litterære produksjon*. Hovedoppgave i nordisk litteratur, Universitetet i Tromsø 1982