open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nordfold-Kjerringøy

**Nordfold-Kjerringøy**, i den tid skrevet **Nordfolden-Kjerringø**, er en tidligere kommune i Nordland fylke. Kommunen ble opprettet 1. januar 1887 da Folden kommune ble delt i Sørfold og Nordfold-Kjerringøy kommuner. Nordfold-Kjerringøy kommune hadde ved opprettelsen 1&nbsp;347 innbyggere.

## Historikk

Den 1. januar 1894 ble en del av kommunen med 30 innbyggere (gården Movik) overført til Sørfold.

1. januar 1906 ble kommunen delt. Nordfold kommune fikk et folketall på 1&nbsp;485 mens Kjerringøy kommune hadde 857 innbyggere ved opprettelsen.

1. januar 1964 ble det meste av Nordfold med 1&nbsp;212 innbygger slått sammen med Leiranger, Steigen, deler av Hamarøy samt et lite område av Kjerringøy med 30 innbyggere til Steigen kommune.

En del av Nordfold med 268 innbyggere ble samtidig overført til Sørfold.

Det meste av Kjerringøy (unntatt Brennsundområdet) med 524 innbyggere ble på samme tid slått sammen med Bodin og en del av Sørfold til Bodin kommune (senere slått sammen med Bodø).

## Referanser
Stykkgodsskip

**Stykkgodsskip** er skip spesielt tilpasset transport av stykkgods.  De har gjerne heisekraner eller lasteramper for lastebil eller gaffeltruck for å anbringe lasten i skipets rom.

Ved utgangen av 2003 hadde verdens flåte av stykkgodsskip en total lastekapasitet på 94,8 millioner dødvekttonn noe som utgjør 11,1 % av den totale verdensflåten. Andelen av verdensflåten har gått sterkt tilbake de siste tiårene (30,2 % i 1970).  På én side er det nå større avstand mellom råvareleverandørene og produsentene, derfor fraktes mer råvarer med tørrlasteskip til produserende land.  På en annen side har spesialiserte containerskip tatt over store deler av transporten av ferdige varer fra produksjonsstedene til konsumentene.

## Gjenkjennelse
Stykkgodsskipene finnes i mange ulike varianter avhengig av hvilken spesiell last de er beregnet på.  De som har lasteluker på dekk, vil ha kraner for å laste og losse. Disse skipene vil typisk laste sekker eller ruller.  

Andre igjen vil ha sideporter eller akter- eller baugporter for tilgang til lasterommene.  Dette er typisk for kjøleskipene som kjører last på paller inn i lukkede lasterom med kjøleanlegg.  

## Norske redere
De største norske rederne i dette segmentet er Bergensbaserte redere som Kristian Gerhard Jebsen, Westfal-Larsen og Grieg Billabong. De har stykkgodsskip som lastes gjennom lasteluker på dekk.

Nor-Cargo er en annen aktør som opererer skip for norske redere i Norge, mens Green Reefers har kjøleskip for transport av fisk fra Norge til kontinentaleuropa. Egil Ulvan Rederi oppererer stykkgodsskip.

## Se også
* Kjøleskip

## Eksterne lenker
* UNCTAD/RMT/2004 Om stykkgodsskip fra UNCTAD  (engelsk)
Folden

**Folden** er en tidligere kommune i Nordland fylke, opprettet som Folden formannskapsdistrikt i 1837.

Folden var en selvstendig kommune frem til 1. januar 1887 da den ble delt i Sørfold og Nordfold-Kjerringøy kommuner. Folden kommune hadde ved delingen 3&nbsp;293 innbyggere.

## Referanser
Åmot Idrettsforening

**Åmot Idrettsforening** (stiftet 19. mars 1919) er et idrettslag fra Åmot i Modum kommune i Buskerud, som driver med allidrett, boksing, e-sport, fotball, håndball, langrenn og turmarsj.

## Idretter
### Boksing
Klubbens boksegruppe har vært aktiv i mange tiår, og har blant annet fostret norgesmesterne Bjørn Tore Vollan og Trond Berntsen.

### Fotball
Klubbens A-lag i fotball for menn rykket i 2005 opp i 2. divisjon, men gikk sammen med ,  og , etter 2007-sesongen, og opprettet Modum Fotballklubb etter lengre tids planer.


#### 3. divisjon 2005, avdeling 7

*  rykket opp etter å ha slått  4–3 over to kvalifiseringskamper.


#### 2. divisjon 2006, avdeling 1



#### 2. divisjon 2007, avdeling 4



## Kjente utøvere
* Bjarne Bryntesen, friidrett og skihopping
* Eivind Eriksen, fotball
* Ronny Hvambsal, fotball
* Sigmund Grøterud, fotball

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Didaktikk

Ordet **didaktikk** kommer fra to greske ord, *didaskein*, som betyr å lære, undervise eller klargjøre, bevise og *didakti’ké techné*, som betyr undervisningskunst. Ordet blir derfor gjerne oversatt med undervisningslære. 

Didaktikken befatter seg med tre grunnspørsmål: Undervisningens *hva*, *hvordan* og *hvorfor*. I pedagogikken finner man en snever og en vid forståelse av didaktikkens innhold. Enkelte avgrenser didaktikk til å bare omfatte undervisningens *hva* og *hvorfor*, dvs. en drøfting av undervisningens mål, innhold og begrunnelser, mens *hvordan* man skal undervise reserveres for metodikken, slik at didaktikk og undervisningsmetodikk blir sideordnede begreper. I vid betydning inkluderer didaktikken ikke bare undervisningens mål, innhold og begrunnelser, mens også den praktiske tilretteleggelse og vurdering av undervisningen. Her blir med andre ord undervisningsmetodikken og evalueringen av undervisningen og læringen en del av didaktikken. Denne siste forståelsen er nok den mest vanlige i dag.

Enkelte opererer med en teoretisk orientert didaktikkforståelse. En kan finne didaktikk definert som teori om undervisning og teori som anvisning for undervisning, mens andre fokuserer mer på praksissiden og definerer didaktikk som praktisk-teoretisk planlegging, gjennomføring, vurdering og analyse av undervisning og læring.

En kan skjelne mellom en analytisk didaktikk og en normativ didaktikk. I den analytiske didaktikken legges det vekt på å forstå det som skjer i undervisningen. I den normative didaktikken er man opptatt av å drøfte idealene for opplæringen og foreskrive prinsipper for valg av innhold og framgangsmåter i undervisningen.

En kan også skjelne mellom allmenn didaktikk og spesiell didaktikk. Allmenn didaktikk omfatter problemer som gjelder undervisning generelt, mens den spesielle didaktikken konsentrerer seg om problemer knyttet til undervisning i bestemte fag (i historie, matematikk osv, også kalt fagdidaktikk, yrkesdidaktikk) eller undervisning rettet mot bestemte aldersgrupper (førskoledidaktikk, voksenpedagogikk).

I faglitteraturen kan en finne at enkelte inkluderer i didaktikken en drøfting av de spørsmål som i særlig grad er knyttet til oppdragelsen, mens andre skiller ut oppdragelsesteori som et eget fagfelt som krever en egen framstilling.

En modell for didaktisk analyse som er mye brukt i Norge de siste tiårene er den såkalte didaktiske relasjonsmodellen (Bjørndal og Lieberg, 1978).

## Se også
*Pedagogikk
*Norsk utdanningshistorie
*Europeisk utdanningshistorie
*Matetikk

## Litteratur
*Bjørndal og Lieberg: *Nye veier i didaktikken? : en innføring i didaktiske emner og begreper.* Oslo: Aschehoug 1978.
*Imsen, Gunn: *Elevenes verden. Innføring i pedagogisk psykologi*. Universitetsforlaget 2005. 
* Imsen, Gunn: *Lærerens verden. Innføring i generell didaktikk*. 1997. Tano Aschehoug
Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet (UiB)

**Fakultet for naturvitenskap og teknologi** er ett av syv fakultet ved Universitetet i Bergen. Fakultetet har om lag 3000 studenter. Det blir gitt undervisning på bachelor-, master- og doktorgradsnivå. Fakultetet har syv institutt som er grunnstammen for forsking og undervisning. Ved fakultetet er det tilsatt 830 forskere fra 61 nasjoner (2017). 

Fakultetet utfører også forskning og utdanning innen områder som går på tvers av fagdisiplinene. Fakultetet er vertskap for to av UiBs tre hovedsatsinger: Marin, klima og energiomstilling.  

## Institutter
* Geofysisk institutt
* Institutt for biovitenskap
* Institutt for fysikk og teknologi
* Institutt for geovitenskap
* Institutt for informatikk
* Kjemisk Institutt
* Matematisk Institutt

### Senter for fremragende forskning
* Senter for geobiologi 
* Birkelandsenteret for romforskning (utløpt i 2023)

### Senter for forskningsdrevet innovasjon
* Lakselussenteret 

### Senter for fremragende utdanning
* bioCEED (utløpt 2024)
* iEarth

### Andre viktige enheter
* Bjerknessenteret
* K.G. Jebsen-senter for dyphavsforskning
* Sars-senteret
* CBU - Computational Biology Unit

* Centre for Sustainable Aquaculture Innovations (CSAI)

## Studentforeninger

* Realistavisen QED
* Realistutvalget
* IAESTE
* Mjøllnir Geovitenskapelig studentforening
* Generica Studentforening for farmasistudenter i Bergen
* Valens - Kjemisk fagutvalg
* BFU Biologisk fagutvalg

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fakultetets hjemmeside
* Biologisk fagutvalgs hjemmeside
Morten Borgersen

**Morten Borgersen** (født 12. oktober 1950 i Skien) er en norsk skuespiller, instruktør og forfatter. 

Borgersen er utdannet ved Statens Teaterhøgskole og debuterte i 1970. Han har vært skuespiller ved Rogaland Teater, Trøndelag Teater, Riksteatret, Den Nationale Scene, Oslo Nye Teater, Teater Ibsen, Thalia teater og TV- teatret. Han har også hatt roller i film og TV og vært instruktør siden 1986. 

Han var teatersjef ved Den Nationale Scene i Bergen fra 2001 til 2008. Han har tidligere vært teatersjef ved Teatret Vårt 1991-1997 og Teater Ibsen 1998-2001.

I 2012 debuterte han som romanforfatter, med boka *Jeg har arvet en mørk skog*.

## Instruert i utvalg
* *Mens vi venter på Godot* av Samuel Beckett, Den Nationale Scene
* *München – Athen* av Lars Noren, Den Nationale Scene
*   Hiroshima, min elskede av Marguerite Duras, Den Nationale Scene
* *Jenta i sofaen* av Jon Fosse, Den Nationale Scene
* *Fruen fra havet* av Henrik Ibsen, Den Nationale Scene
* *Maskespill- Maskefall* av Gunnar Staalesen, Den Nationale Scene
* *Baal* av Bertolt Brecht, Den Nationale Scene
* *Mein Kampf* av Georg Tabori, Den Nationale Scene
* *Lillelord* av Johan Borgen, Den Nationale Scene
* *Landskap* og *Elskeren* av Harold Pinter, Den Nationale Scene   
*   Ridder Blåskjegg av Bela Bartok, Opera Bergen
* *Victoria* av Knut Hamsun, Den Nationale Scene og Teatret Vårt
* *Lasso rundt fru Luna* av Agnar Mykle, Teatret Vårt
* *Helligtrekongersaften* av William Shakespeare, Teater Ibsen
* *Skammen* av Bergljot Hobæk Haff, Nationaltheatret
*  Sangen om den røde rubin av Agnar Mykle, Riksteatret
*  Anna Karenina av Tolstoj/Petras, Riksteatret og Maksim Gorkij-teater, Russland
*  Høstsonaten" av Ingmar Bergman, Oslo Nye Teater
*  Himmlers fødselsdag av Thomas Bernhard, Det Norske Teatret
*  Sju dagar i august av Brit Bildøen, Det Norske Teatret
* *John Gabriel Borkman* av Henrik Ibsen, Det Norske Teatret
*  The Sound of music  musical, Kilden teater og konserthus 
*  Tre søstre av Tsjekov, Nordland teater
*  Et dukkehjem av Ibsen, Maksim Gorkij-teater, Russland

## Bibliografi
* *Teaterhistorie* (Bind 2), fagbok, Tell ( 1997) 
* *Jeg har arvet en mørk skog*, roman, Piratforlaget (2012) 
* *Forestillinger*, roman, Vigmostad & Bjørke (2014) 
* *Våre stemmer. HIV – 30 år i Norge*, sakprosa, Press (2015) 

## Referanser


## Kilder
* Presentasjon av Morten Borgersen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker
* 
*
FF Lillehammer

:*For de nåværende fotballagene, se [[Lillehammer Fotballklubb]] og [[Faaberg Fotball]].*

**Faaberg Fotball Lillehammer** (19. november 1999 &ndash; 14. april 2010), mest kjent som **FF Lillehammer**, var en fotballklubb som ble stiftet som et samarbeidsprosjekt mellom Lillehammer Fotballklubb (LFK) og Faaberg Fotball (FF).

## Historie
Laget ble startet opp i sesongen 2000 etter en fusjon av toppfotballsatsingen til Faaberg Fotball og Lillehammer Fotballklubb, den 19. november 1999. Den nye klubben FF Lillehammer beholdt Faabergs plass i 2. divisjon, men utropte nytt styre med nye målsetninger. Deriblant visjonen "toppfotball i vinterland".

Den første sesongen gjorde de det bra, og vant sin avdeling i 2. divisjon, men de klarte ikke å vinne kvalifiseringen til 1. divisjon. I 2003 rykket de ned til 3. divisjon, men rykket rett opp igjen året etter. I 2005 endte de igjen på nedrykksplass og måtte spille 2006-sesongen i 3. divisjon. De rykket rett opp igjen, før de rykket ned igjen etter 2007-sesongen. I 2009 spilte de igjen 2. divisjonsfotball, og avsluttet sesongen med en sikker 8.-plass som ga plass i 2. divisjon i sin siste sesong.

## Sesong for sesong
***2000** – 2. divisjon (1.-plass)
***2001** – 2. divisjon
***2002** – 2. divisjon (9.-plass av 14 lag)
***2003** – 2. divisjon (12.-plass av 14 lag)
***2004** – 3. divisjon
***2005** – 2. divisjon (14.-plass av 14 lag)
***2006** – 3. divisjon
***2007** – 2. divisjon (13.-plass av 14 lag)
***2008** – 3. divisjon (1.-plass av 12 lag)
***2009** – 2. divisjon (8.-plass av 14 lag)

## Birkebeinerbanden
Birkebeinerbanden var FFLs supporterklubb. Den ble først stiftet som Ballberget (som et ordspill på Balbergkampen, en fjellkolle i Lillehammer), 13. oktober 2008. Det ble senere kjent at en annen lokal klubb, Mesna Fotball, hadde en supporterklubb med et tilsvarende navn. Ved et ekstraordinært styremøte ble det dermed vedtatt at et navnebytte måtte finne sted, og at en folkeavstemning var rette veien å gå. Etter et suverent flertall ble supporterklubben omdøpt til sitt nåværende navn, Birkebeinerbanden, 1. desember 2008. Grunnleggerne var juniorspillerne ,  og .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Realistavisen QED

**Realistavisen QED** er avis for studentene ved Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Bergen. 

Avisen ble startet i 1995 som en søsterorganisasjon til Bergen Realistforening, RF. Etter at RF mistet deler av sin realfagstilknytning, bestemte redaksjonen seg for å fortsette som en fakultetsavis for Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Bergen, men delte fortsatt maskoten Hans Majestet Capra Hircus Capra Caprarum og generalforsamling, GF, som de høyeste autoriteter i organisasjonene. I tillegg har QED en gurugruppe som er de eneste som kan overstyre de beslutninger redaktøren tar.

Høsten 2008 ble den frigjort fra RFs generalforsamling og er nå uavhengig.

Avisen har vært ute av trykk siden ca 2010. Matnatprat er fakultetets nye studentavis.
Mo i Telemark

**Mo** er en tidligere selvstendig kommune i Telemark fylke, opprettet som Mo formannskapsdistrikt i 1837. I kommunen lå Mo kirke og Skafså kirke. Kommunehuset lå på Vistad, rett vest for Dalen.

I 1879 ble en del av daværende Lårdal kommune, med 6 innbyggere, overført til Mo.

1. januar 1964 ble Mo, som da hadde 1&nbsp;658 innbyggere, slått sammen med Lårdal til nåværende Tokke kommune. Grensen mellom Mo og Lårdal hadde tidligere fulgt elva Tokke oppstrøms fra Bandaks vestende inntil den møtte kommunegrensen mot Vinje sør for Nesland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lårdal (kommune)

**Lårdal** er en bygd og et tidligere prestegjeld og selvstendig kommune i Øvre Telemark. Den har røtter i Lårdal prestegjeld som er kjent siden reformasjonstiden. Prestegjeldet fikk status som eget formannskapsdistrikt i 1837 og dette distriktet ble senere betegnet herad og kommune.

Tradisjonelt betegnet navnet Lårdal hele bygda, dvs. prestegjeldet og den senere kommunen. Etterhvert vokste det frem et tettsted også kalt Lårdal som var administrasjonssenter i kommunen. Øvrige tettbebyggelser i kommunen omfattet blant andre Dalen, Eidsborg, Høydalsmo og Øyfjell (fram til 1860).

1. januar 1964 ble Lårdal og Mo slått sammen til den nåværende Tokke kommune. Grensen mellom Mo og Lårdal hadde tidligere fulgt Tokke oppstrøms fra innsjøen Bandaks vestende inntil den møtte kommunegrensen mot Vinje sør for Nesland. I Lårdal kommune lå kirkesognene Lårdal, Høydalsmo og Eidsborg. Dalen, som nå er kommunesentrum i Tokke, ligger akkurat der Tokke løper ut i Bandak, hovedsakelig på nordbredden, og lå således i Lårdal kommune.

Lårdal og nabokommunen Kviteseid er kjerneområdet for den muntlige overleveringen av *[[Draumkvedet]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Peter Hærem

**Peter Lorentzen Hærem** (født 29. august 1840 i Stavanger, død 22. mars 1878) var en norsk prest og filantrop.
## Liv og virke
Han stiftet KFUM i Norge og Norges første studenterhjem, Studenterhjemmet i Kristiania (1876). Som sekretær i Lutherstiftelsen ledet han i vesentlig grad det norske indremisjonsarbeidet. Fra 1867 redigerte han en kristelig-politisk avis, *[[Fædrelandet]]* (senere *[[Landsbladet]]*).

I Stavanger er Peter Lorentzen Hærem hedret med *Peter Hærems gate* som ligger i Vålandsskråningen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Studenterhjemmet
Studenterhjemmet

** Studenterhjemmet av 1875 ** ble stiftet av presten Peter Hærem fra Stavanger i 1875. Hjemmet ligger i Underhaugsveien 13, i tilknytning til Homansbyen i Oslo. Arkitekt var Niels Stockfleth Darre Eckhoff. Tomten ble skjenket som gave av en eldre britisk dame ved navn Mrs. Merrlees. Hærem samlet deretter inn penger til å finansiere byggingen av huset.

Studenthjemmet er Norges eldste av sitt slag og huser 39 studenter.

Blant tidligere beboere på Studenterhjemmet er Arne Garborg og Sigbjørn Obstfelder.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Studenterhjemmets nettsider
*
Arthur Arntzen (politiker)

**Arthur Arntzen** (1906–1997) var en norsk politiker og stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet. Arntzen var en aktiv lokalpolitiker, og var medlem av Borge kommunestyre i tre perioder; 1934–1937, 1947–1951 og 1951–1955. I perioden 1955–1958 var han ordfører i Borge kommune. Arntzen var først vararepresentant til Stortinget i perioden 1937–1945 og ble valgt inn som fast representant fra 1945. Han satt i tre perioder, frem til 1957. Arntzen hadde Handelsskole (1928) som sin høyeste utdannelse.

I tillegg til en rekke offentlige verv, hadde også Arntzen en rekke verv i Arbeiderpartiet gjennom hele sin politiske karriere. Hans offentlige verv omfatter blant andre vervet som medlem i Helserådet, Ligningsnemnda, Skatteutvalget, Finansutvalget og Foketrygdkomiteen. Han hadde også formannsverv, blant annet i Tiltaknemnda og i Husbanken. Han var også formann i Norsk kommuneforbunds styre i Fredrikstad og Borge kommunale tjenestemannsforbund i hver sin periode.

Han var sønn av bruksformann Arnt Edvard Pettersen (1878–1946) og husmor Andrine Dehlin (1875–1947).

## Yrke
* 1958–1972 Kontorsjef  
* 1937–1958 Herredskasserer i Borge kommune  
* 1936–1937 Assistent ved Borge herredskassererkontor  
* 1935–1937 Revisor i Borge kommune  
* 1929–1936 Brukskasserer ved Glomma sagbruk og høvleri A/S, Fredrikstad  
* 1926–1927 Inspektør i forsikringsselskapet Norske Folk  
 
## Medlemskap i stortingskomiteer
* 1954–1958 Sekretær Finans- og tollkomiteen
* 1954–1958 Varamedlem Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomité
* 1954–1957 Medlem Valgkomiteen
* 1950–1954 Medlem Finans- og tollkomiteen
* 1950–1954 Varamedlem Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomité
* 1950–1953 Medlem Valgkomiteen
* 1945–1949 Medlem Finans- og tollkomiteen
 
## Medlemskap i delegasjoner
* 1950–1953 Varamedlem Stortingets gruppe av Den interparlamentariske union (IPU)
 
## Tillitsverv i partier
* 1948–1954 Formann Østfold Arbeiderparti
* 1949–1953 Medlem Det norske Arbeiderpartis landsstyre
* 1945–1946 Medlem AUFs landsstyre 
* 1945–1946 Kasserer og formann Østfold AUF
* 1933 Formann Fredrikstad krets av AUF  
* 1932 Kasserer Fredrikstad krets av AUF  
* 1931–1939 Kasserer og formann Østfold AUF  
* 1931–1939 Medlem AUFs landsstyre 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lands Museum

**Lands Museum** er et museum for natur, kultur og historie for Nordre Land og Søndre Land kommuner i Innlandet fylke. Museet ligger i Dokka, ved nordenden av Randsfjorden og Dokkadeltaet naturreservat.

Museet ble opprettet i 1927. I 2004 gikk museet sammen med Hadeland Folkemuseum inn i Randsfjordmuseet. 

Lands Museum er et 40 mål stort senter innen kultur- og naturhistorie som befinner seg i Landregionen. I friluftmuseet fins rundt 40 bygninger, den eldste fra 1630 og den yngste fra ca. 1924. Disse er historiske bygninger som gjenspeiler områdets gamle bondekultur gjennom århundrene. Det varierer fra storgårder til husmannsplasser og skogsarbeiderkoier. Blant dem er et hus fra 1700-tallet fra Thomle gård, som har rokokkomalerier av kunstneren Peder Aadnes (1739–92). Videre faller en restaurert husmannsplass i Ringelia i Søndre Land, og en utløe i Dokkadeltaet under museet. Museet spiller også en rolle i Grønvold sag og mølle i Torpa.

Museet har et amfi som muliggjør konserter, teater- og filmforestillinger. Dette er også et av stedene der innbyggerne i Land samles 17. mai. Et annet nytt bygg er teateret. Dette ble bygget i forbindelse med markeringen av årtusenskiftet. I museets administrasjonsbygning finnes skiftende utstillinger. 

Lands Museum eier også Brustuen Elektrisitetsverk.

## Eksterne lenker
* www.randsfjordmuseet.no
Hadeland Folkemuseum

**Hadeland Folkemuseum** er et friluftsmuseum i Gran kommune i Innlandet, sentralt plassert i kulturlandskapet på Tingelstad. 

## Museet
Hadeland Folkemuseum er regionalt museum for Hadeland, det vil si kommunene Gran, Lunner og Jevnaker, og er en del av Randsfjordmuseene AS. På friluftsmuseet fins mer enn 30 bygninger fra distriktet samt faste og skiftende utstillinger. Samlingen med hus er i hovedsak fra 1700- og 1800-tallet og de fleste er innredet. Disse inkluderer en husmannsplass fra ca. 1850, en bekkekvern, flere hovedbygninger fra garder, et snekkerverksted, et mekanisk verksted og veveri. Det finnes også rekke permanente utstillinger fra 1950- og 1960-tallet: skredderverksted, tannlegeutstilling, landhandel, skolestue og ungkarshybel. I sommersesongen vises temporære utstillinger i Arkivbygningen.

Museet har egne tilbud for skoler og barnehager. 

I sommersesongen arrangeres det omvisninger i friluftmuseet og i Tingelstad gamle kirke (St. Petri) ved museumsområdet, og ellers etter avtale. I sommersesongen arrangeres det ulike temadager hvor det inviteres til aktiviteter for voksne og barn. Museet har en museumsbutikk og kiosk. I sommersesongen egner museumsområdet seg godt til en rusletur og piknik, for eksempel nede ved dammen og urtehagen.

I «Dokumentasjonssenter for Hadeland» er det godt tilrettelagt for slektsgranskere og andre som ønsker å finne informasjon om Hadeland.

Fil:Hadeland Folkemuseum_08.jpg|Hus fra Molstadkvern 
Fil:Dynna stone, Hadeland Folkemuseum, 2008-06-01.jpg|Kopien av Dynnasteinen som står på museumsområdet.
Fil:Tingelstad old church, Gran.jpg|Tingelstad gamle kirke 

## Dokumentasjonssenter for Hadeland
*Dokumentasjonssenter for Hadeland* inneholder bl.a. arkiv, bibliotek og en stor fotosamling. Denne samlingen er godt tilrettelagt for slektsgranskning o.l. Arkivet og lesesalen er åpent 2. torsdag i måneden (ikke juli og august) og etter avtale. 

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Essex Police

**Essex Police** er en britisk politistyrke med ansvar for grevskapet Essex i England. Hovedkvarteret ligger i Chelmsford.

Kontrollorganet for styrken er Essex Police Authority.

## Eksterne lenker

* Essex Police
* Essex Police Authority
Helleristningene ved Møllerstufossen

**Helleristningene ved Møllerstufossen**, er et helleristningsfelt ved Nordsinni i Nordre Land kommune i Innlandet. Disse ble oppdaget i 1961 på et svaberg ved Etna(elv). Dette er et felt med veideristninger fra steinalderen. Feltet dekker rundt 20 m², og består av totalt 14 figurer, hvorav noen er usikre. Av disse viser 11 figurer avbildninger av klovdyr, mest sannsynlig elg, en bever og et ubestemmelig pelsdyr. Den største av figurene er omtrent 90 cm lang og er usedvanlig dypt og tydelig hugget. Den forestiller en elgokse med stort gevir. De øvrige elgene er hunndyr.

Denne typen bergkunst, kalt veideristninger, er motivmessig preget av de viltlevende klovdyrene, ofte er det hunndyrene som er fremstilt. Et helt spesielt særtrekk er at de er fremstilt med de indre organene synlig, som en naturlig del av dyret. Det er også vanlig at ristningene er plassert ved vann. Det er god grunn til å anta at helleristningene ved Møllerstufossen er hugget en gang mellom 8000 og 6000 år siden.

Ristningene ligger rett ved fylkesvei 33 omtrent 10 km vest for Dokka. De er malt opp og er godt synlige, og området er tilrettelagt med plattformer for besøkende.

## Galleri

File:Hellerisninger Etna, Nordre Land, 2005-08-13, 01.jpg|Helleristninger ved Møllerstufossen. 
File:Hellerisninger Etna, Nordre Land, 2005-08-13, 02.jpg|Helleristninger ved Møllerstufossen. 
File:Hellerisninger Etna, Nordre Land, 2005-08-13, 03.jpg|Helleristninger ved Møllerstufossen. 
File:Hellerisninger Etna, Nordre Land, 2005-08-13, 04.jpg|Helleristninger ved Møllerstufossen. 
File:Hellerisninger Etna, Nordre Land, 2005-08-13, 05.jpg|Helleristninger ved Møllerstufossen. 
File:Møllerstufossen helleristninger closeup.jpg|Nærbildemontasje av noen av helleristningene. 


## Referanser

## Eksterne lenker
*
Königlich Preußische Militär-Eisenbahn

**Königlich Preußische Militäreisenbahn** var en jernbanestrekning mellom Berlin og Kummersdorf respektive Jüterbog.

## Historie
Den ble bygget etter den fransk-prøyssiske krig for å gi jernbanetroppene øvelsesmuligheter, etter at jernbanens strategiske betydning hadde vist seg svært viktig i den pågående krigen. Den militære jernbanen ble forvaltet av *Königliche Direction der Militäreisenbahn*.

Den 26. februar 1874 ble det gitt ordre til å bygge banen. Den 45,6 km lange strekningen fra *Berlin Militärbahnhof (Schöneberg)* til *Kummersdorf Schießplatz* kunne åpnes allerede 15. oktober 1875. Den løp frem til Zossen ca. 30 km parallelt med strekningen til Berlin-Dresdener Eisenbahngesellschaft og bøyet deretter av i sydvestlig retning. Den 1. mai 1897 ble den forlenget med ytterligere 25 km frem til *Jüterbog Militärbahnhof*.

Offentlig transport ble også tillatt på strekningen, mellom Berlin og Zossen imidlertid først fra 1. november 1888.

## Pionéerstrekning for elektrifisering
Til utprøvelse av elektrisk togdrift ble strekningen elektrifisert i en lengde på 33 km. mellom Berlin-Marienfelde og Zossen av det såkalte *Studiengesellschaft für elektrische Schnellbahnen*, som bestod av AEG, Königlich Preußische Eisenbahn-Verwaltung, og Siemens. 

1901 ble på denne strekningen første gang en hastighet over 160 km/t oppnådd, og 7. oktober 1903 første gang en toghastighet over 200 km/t. 27. oktober samme år stilte AEGs forsøkstog med 210,2 km/t enda en verdensrekord.
Chamissoplatz

**Chamissoplatz**, oppkalt etter Adelbert von Chamisso, ligger i Kreuzberg i Berlin, mellom Willibald-Alexis-Straße og Arndtstraße i et gammelt boligområde nær Tempelhof lufthavn. 

De vakre bygningene ved plassen stammer fra slutten av 1800-tallet, den såkalte Gründerzeit da det var en stor byggeboom i Berlin og andre tyske byer.

Hver lørdag holdes et marked for økologiske produkter fra Berlin-Brandenburg-regionen på den østlige delen av plassen

Chamissoplatz er populær blant kunstnere og studenter.

## Referanser
Pariser Platz

**Pariser Platz** er en omtrent 1,5 hektar stor kvadratisk plass i bydelen Mitte i Berlin.

Den ligger på østsiden av Brandenburger Tor i enden av Unter den Linden. På vestsiden av Brandenburger Tor ligger Platz des 18. März, og videre vestover går Straße des 17. Juni gjennom Tiergarten.

Pariser Platz ble anlagt under Fredrik Vilhelm I av Preussen mellom 1732 og 1734 som del av en barokk byplan for utvidelse av Berlin. Plassen ble bebygget med adelspaléer.

Dens opprinnelige navn var *Viereck*. Sammen med plassene *Achteck* (idag Leipziger Platz) og *Rondell* (idag Mehringplatz) markerte den de nye bygrensene.

I 1814 fikk den sitt nåværende navn etter de prøyssiske og allierte troppenes erobring av Paris i befrielseskrigen mot Napoléon Bonaparte. Fra ca. 1850 ble plassen enhetlig ombygget i klassisistisk stil.

I sluttkampene av andre verdenskrig i 1945 ble bygningene rundt plassen nesten fullstendig ødelagt og senere fjernet. Brandenburger Tor med kvadrigaen ble sterkt ramponert. Senere ble Berlin delt og plassen var i mange år grenseområde uten spor av tidligere bebyggelse.

Etter murens fall startet gjenoppbygging i henhold til Berlins senats retningslinjer for "kritisk rekonstruksjon". Det innebar «blokkrandbebyggelse» i kvartaler og rekonstruksjon i henhold til tidligere tomtegrenser. Plassen er idag helt gjenoppbygd som en lukket plass. 

## Plassens bygninger

* Pariser Platz 1, før 2. verdenskrig Haus Sommer, idag Commerzbank AG (med tidligere navn).
* Pariser Platz 2, før 2. verdenskrig Blüchersches Palais og USAs ambassade, idag USAs ambassade.
* Pariser Platz 3, før 2. verdenskrig Palais Wrangel, idag DZ Bank.
* Pariser Platz 4, før 2. verdenskrig Palais Arnim og sete for Preußischer Akademie der Künste, idag Akademie der Künste.
* Pariser Platz 5, før 2. verdenskrig Palais Beauvryé, siden 1815 Frankrikes ambassade, i dag Frankrikes ambassades nye bygning.
* Pariser Platz 5a−6, idag Dresdner Banks Eugen-Gutmann-Haus.
* Pariser Platz 6a, Palais am Pariser Platz 
* Pariser Platz 7, før 2. verdenskrig  Haus Liebermann, idag Bankgesellschaft Berlin (med tidligere navn).

Ved plassen, med adresse Unter den Linden 77, ligger også det i 1997 gjenreiste Hotel Adlon.

## Berømte beboere av plassen

* August von Kotzebue, dramatiker
* Friedrich Karl von Savigny, prøyssisk statsråd, filosof og romantisk rettsteoretiker
* Giacomo Meyerbeer, komponist
* Achim von Arnim, dikter
* Wilhelm Friedrich Redern
* Max Liebermann, maler
* Albert Speer

## Litteratur
* Gerhard Drexel: *Rund um den Pariser Platz*. ISBN 3-930863-83-9
* Matthias Pabsch: *Pariser Platz – Architektur und Technik*. ISBN 3-496-01259-5
* Günter de Bruyn: *Unter den Linden*, Siedler Verlag, Berlin 2002, ISBN 3-88680-789-4

## Eksterne lenker
* Berlin.de
* Geschichte des Pariser Platzes
Lisa Tønne

**Lisa Tønne** (født 1977) er en norsk standupkomiker, programleder og skuespiller. Hun har hatt et lengre samarbeid med Sigrid Bonde Tusvik.

## Bakgrunn
Tønne ble født under navnet *Forozan Sadeghi Naser* (فروزان صادقی ناصر) og ble etter kort tid forlatt av foreldrene i en kurv utenfor et barnehjem i Teheran. Hun var blant de siste adoptivbarn fra Iran som ble adoptert til ikke-muslimske adoptivforeldre. Hun ble adoptert av et par fra Trondheim, der hun bodde til hun var 16 år gammel.

## Utdanning og karriere
Av utdanning har hun ett år på Nordmøre Folkehøgskule, to år på Solbakken folkehøgskole og to år på Bårdar Akademiet.

Tønne debuterte som standup-komiker på utestedet Lille i Oslo i 1999. Hun ble senere programleder i programmet *[[Tur/retur (TVNorge)|Tur/retur]]* på TVNorge. Hun hadde en rolle under Riksteatrets turné med showet *Skitt au, sjøl sola har flekker!* og var musikalartist i musikalen *The Space Vixens*. Tønne spilte rollen Solfrid i TV 2-serien *[[Seks som oss]]*. Hennes solo-standupshow med rollefiguren Ali Reza har gitt henne en rekke oppdrag. Våren 2010 var Tønne deltaker i innslaget Camp Senkveld i TV 2-programmet *[[Senkveld med Thomas og Harald]]*.

Tusvik og Tønne vant i 2015 publikumsprisen for årets morsomste under Komiprisen 2015, og samme år hadde de både et show på TV 2 og showet *Tusvik & Tønne skammer seg!* på Latter. Nettavisen har kåret henne til en av Norges 25 mest innflytelsesrike personer på internett.

I 2020 var Tønne programleder for dokumentarserien *[[Håpets marked]]* på NRK.

11. oktober 2012 startet hun podkastprogrammet *[[Tusvik & Tønne]]* sammen med Sigrid Bonde Tusvik Podkasten har fått hard kritikk for å henge ut enkeltmennesker, uten å måtte forholde seg til Vær Varsom-plakaten, som redaktørstyrte medier følger. Den er blitt nominert til Humorprisen i klassen morsomste podkast for 2018 og 2023.

## Privatliv
Tønne ble gift i 2007 med programleder Kyrre Holm Johannessen.

I 2013 fikk Tønne operert bort en svulst på hjernen. Da hun våknet opp av narkosen viste det seg at hun hadde blitt lam i halve ansiktet.

## TV-opptredener
* 2021: *[[Med Monsen på villspor]]* (turdeltaker) (NRK)
* 2020: *[[Håpets marked]]* (programleder) (NRK)
* 2015: *[[Tusvik & Tønne Talkshow]]* (TV 2)
* 2015: *[[Mitt Dansecrew]]* (TV 2)
* 2014: *[[Norske Talenter]]* (TV 2) 
* 2010: *[[Camp Senkveld]]* (TV 2)
* 2009: *[[Ali Reza and the Rezas]]* (TV 2)
* 2006: *[[9 av 10 nordmenn]]* (medprogramleder) (TV 2)
* 2004-05 & 2007: *[[Seks som oss]]* (Solfrid) (TV 2)
* 2002-03: *[[Lørdan]]* (spilte faste innslag som den pakistansk tenåring «Ali Reza») (NRK)
* 2001: *[[Tur/retur (TVNorge)|Tur: Retur]]* (medprogramleder) (TVNorge)

## Priser
* 2002 &ndash; Årets nykommer under Komiprisen 2002
* 2005 &ndash; Årets kvinnelige artist, revy og komedie under Komiprisen 2005
* 2015 &ndash; Publikumsprisen årets morsomste under Komiprisen 2015 sammen med Sigrid Bonde Tusvik
* 2023 – Nominert til publikumsprisen under Humorprisen 2023

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Stand up Norge om Lisa Tønne
*  Tusvik & Tønne podcast
Legfransiskanerne

**Legfransiskanerne** er en katolsk lekmannsorden som er tilknyttet Fransiskanerordenen. Den består av lekpersoner som er medlem av Den katolske kirke og som har forpliktet seg til å leve i tråd med fransiskansk spiritualitet og som har Frans av Assisi som forbilde. 

Ordenes kirkerettslige navn er Ordo Fransicanus Saecularis. I Norge kaller ordenen seg fra Lekfransiskanerne. Uformelt kaller medlemmene seg for botsbrødre og botssøstre, etter eksempel fra Frans av Assisi. Ordenen er stor, særlig i Italia, hvor ungdom og unge voksne utgjør hoveddelen av medlemmene. På verdensplan har ordenen over 1 million medlemmer, og er dermed den største lekordenen innen den katolske kirke.

Medlemmene avlegger profess (evige løfter), hvor man offentlig lover å leve i fransiskansk ånd og føre en enkel livsførsel. Medlemmene avlegger ikke løfte om sølibat, og kan derfor være gift og stifte familie.

I Norge er det 37 lekfransiskanere med avlagt profess. Det er kommuniteter med Lekfransiskanere i Oslo, Lillestrøm, Tønsberg og Bergen. 

## Eksterne lenker
* Ordenens internasjonale hjemmeside: www.ciofs.org
Abrahamsenbreen

**Abrahamsenbreen** er en isbre på Spitsbergen, Svalbard. Den er en ca. 14&nbsp;km lang bre fra Holtedahlfonna ned i Woodfjorddalen helt i sørvest på Andree Land. Den gir opphav til Woodfjordelva som munner ut innerst i Woodfjorden.

Breen er oppkalt etter Edvard Abrahamsen, som overvintret i Kongsfjorden vinteren 1912 til 1913. Han var senere deltaker på Kurt Wegener (meteorolog og leder for den geofysiske stasjonen i Kongsfjorden og bror til Alfred Wegener) sin ekspedisjon over Spitsbergen for å lete etter Herbert Schröder-Stranz.

## Referanser
Adambreen

**Adambreen** er en isbre på Svalbard. Den er en liten isbre sør for Magdalenefjorden, ved Hoelhalvøya, vest på Albert I Land.
 
## Referanser
Adolfbreen

**Adolfbreen** er en isbre på Svalbard. Breen ligger på vestsiden av Bockfjorden, nord på Haakon VII Land.
 
## Referanser
Hos Thea

**Hos Thea** er en gourmetrestaurant på Skillebekk i Oslo. Restauranten åpnet i 1987 i en gammel slakterforretning. Eier og grunnlegger er Sergio Barcilon.

Hos Thea har mottatt flere matpriser, og har fått gode anmeldelser (terningkast 5 og 6) i de største norske avisene. Den ble omtalt som årets restaurant av *[[Dagens Næringsliv]]* i 1988. Den er omtalt i Michelin-guiden med «good cooking» og «comfortable restaurant».

## Referanser




## Eksterne lenker
* Hos Theas nettsider
Viktoria-Luise-Platz

**Viktoria-Luise-Platz** i Schöneberg i Berlin er en oval plass anlagt i året 1900, som er oppkalt etter prinsesse Viktoria Louise av Preussen (1892–1980), datter av den siste prøyssiske konge og tyske keiser, Vilhelm II.

Kvartalet rundt plassen grenser i nord til Bayerisches Viertel, det bayerske kvartalet, og består av besteborgerlige leiegårder (*Mietshäuser*), og har karakter av byvillaer fra gründertiden. Husene overlevet krigen uten større skader.

Viktoria-Luise-Platz er et av de mest populære boligområder i den sentrale indre by. Avstanden til Kurfürstendamm er omkring en kilometer.

Den feministiske kunstskolen Lette-Verein holder til ved plassen siden 1902.

Undergrunnsbane-stasjonen Viktoria-Luise-Platz ble åpnet i 1910. Den ligger ved undergrunnsbanens linje U4, som går fra Nollendorfplatz til Innsbrucker Platz. U-banestasjonen ble tegnet av arkitekten Ernst Deneke. 

## Se også
*  Wittenbergplatz
*  Nollendorfplatz
*  Winterfeldtplatz
Agnorbreen

**Agnorbreen** er en isbre på Svalbard. Den er en 2,5&nbsp;km lang isbre på nordsiden av Elisebreen, mellom Brattskarvet, Prinsesseryggen og Bolken i Prins Heinrichfjella, vest på Oscar II Land. Agnorbreen løper sammen med Elisebreen og blir ofte betraktet som en del av denne.

Navnet kommer av «agnor», mothaken på en fiskekrok,

## Referanser
Akademikarbreen

**Akademikarbreen** er en innlands isbre på Svalbard. Breen ligger øst for Svanbergfjellet og Backlundtoppen, mellom Billefjorden og østkysten av Spitsbergen, sørvest på Olav V Land på grensen til Sabine Land. Akademikarbreen domineres av en rekke nunataker. Den glir over i Kvitbreen i nord, Hochstetterbreen i nordøst, Negribreen i øst, Filchnerfonna i sør og Lomonosovfonna i vest.

Breen er ca. 500 km² stor. Den har navn etter medlemmene av det Russiske vitenskapsakademi.

## Referanser
Terningkast

**Terningkast** er et uttrykk brukt i norske medier som en poengskala i forbindelse med kritikker. Som en terning strekker poengskalaen seg fra 1 (dårligst) til 6 (best). I trykte kritikker vises ofte poengberegningen som en terning med riktig antall øyne opp. Terningkastet ble introdusert av Arne Skouen i *[[Verdens Gang]]* 31. mars 1952. I ettertid uttalte Skouen seg sterkt kritisk til bruken av terningkast, og også andre har kritisert bruken, blant annet i forbindelse med vurderinger av kvinners antrekk.

Mens helt andre poengskalaer er vanlig i andre land (gjerne 1&ndash;3, 1&ndash;5 eller 1&ndash;10), er terningkast med 1&ndash;6 poeng etter hvert blitt svært utbredt &ndash; og på mange måter standarden &ndash; i Norge. Uttrykket ble først brukt i aviser, men har spredt seg til TV, radio og internett. De mediene som ikke bruker terningkast for å representere skalaen, kan bruke emotikoner, stjerner, prosent, desimaltall eller heltall, hvor sistnevnte gjerne kan minne om et karaktersystem.

Det benyttes som konklusjon og sluttresultat i et uttall forskjellige kritikker, fra film- og teateranmeldelser til frossenpizzatester til kjolevurderinger under kongelige bryllup og lignende. Det har også vært gitt terningkast til andres terningkast.

Bruken av terningkast har en iboende ironi i og med at et reelt terningkast ville gitt et ''helt'' ''tilfeldig'' resultat; en terning er en klassisk analog slumptallsgenerator.

I noen tilfeller medfølger det en beskrivelse av hva de ulike terningverdiene innebærer konkret.

## Referanser


## Kilder
*
Friede Springer

**Friede Springer** (født 15. august 1942 i Oldsum på Föhr) er en tysk forlegger og enke etter den tyske mediemagnaten Axel Springer (1912–1985).

Hun var datter av en gartner, og arbeidet som barnepike for Axel Springers to sønner til hun og Axel Springer innledet et kjærlighetsforhold. I 1978 ble hun Springers femte kone.

Etter mannens død i 1985 arvet hun, sammen med hans barn og barnebarn fra tidligere ekteskap, Springers medieimperium, og ble direktør for både Axel Springer Verlag og Springer-Holding. 

Friede Springer eier 55 % av aksjene i Axel Springer AG (pr. 2003) og er nestleder i styret. Axel Springer AG eier blant annet de tyske avisene *[[Bild]]* og ''Die Welt''.

Ifølge Forbes har hun en privatformue på ca. 2,2 milliarder amerikanske dollar.

Den 12. juli 2004 fikk hun den bayerske fortjenstorden.

## Friede Springer Stiftung
Den 1. desember 2010 etablerte hun den allmennyttige stiftelsen Friede Springer Stiftung. Stiftelsen skal være politisk og religiøst uavhengig, og være lojal mot demokratiet. Fra 2016 til 2017 finansierte stiftelsen et interdisiplinært gjesteprofessorat knyttet til prosjektet «GeDenkOrt Charité – Wissenschaft in Verantwortung», som skal forebygge at medisinsk vitenskap misbrukes slik man så det for eksempel i Hitler-Tyskland. I 2018 opprettet stiftelsen et professorat ved Pädagogische Hochschule Heidelberg viet til forskning på pedagogikk rettet mot døvblindes behov. Blant andre formål som stiftelsen har bekostet er en utstilling fra 2020 til 2021 i den gjenoppbygde Carlebach-synagogen i Lübeck.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Vorabdruck der Biographie Friede Springers in der "Welt am Sonntag"
* Die Märchenprinzessin – Biographie in der ''Zeit''
Peugeot 307

**Peugeot 307** er en liten familiebil som ble produsert av den franske bilprodusenten Peugeot. Modellen ble lansert i 2001, og vant Årets Bil i Europa i 2002. Bilen ble i 2007/2008 erstattet av Peugeot 308.

## Historie
307 ble opprinnelig presentert som prototypen «307 Prométhée» i 2000. Produksjonsmodellen ble presentert i Europa i 2001 som en etterfølger til den ekstremt vellykkede Peugeot 306, som anses som den beste bilen i sin klasse fra den ble lansert i 1993.

## Design
307s plattform er en videreutvikling av forgjengerne, og ble delt med Citroën Xsara. 307 videreførte Peugeots nye designspråk, som tidligere hadde blitt vist på Peugeot 206 og Peugeot 607. Med sine store frontlykter og bratte panser og frontrute var 307 en stor videreutvikling fra sin forgjenger. 

## Karosserivarianter
Ved lanseringen kom 307 som tre- og femdørsutgaver, og i 2002 ble modellutvalget utvidet med to stasjonsvogner, kalt *307 Break* og *307 SW*. Utvendig er de nesten identiske, bortsett fra SW-versjonens sølvgrå takstativ og store panorama-takvindu som standard. Innvendig er 307 Break en konvensjonell stasjonsvogn, mens SW har en valgfri tredje seterad, slik at den blir mer fleksibel.

**307 CC**, en cabriolet med avtagbart ståltak, ble lansert i 2003.

I 2004 ble en firedørs sedan-versjon av 307 lansert i Kina. 307 blir produsert for det kinesiske markedet av Dongfeng Peugoet-Citroën Automobile. Modellen blir også bygget i Argentina (siden 2006), og lanseres på det spanske markedet høsten 2006.

## Motorer

### Ansiktsløftning i 2005
I 2005 fikk modellen en ansiktsløftning, som inkluderte oppgraderte frontlykter og et nytt panser. Bilen fikk også en annerledes støtfanger foran med større luftinntak. Innvendig ble materialer av høyere kvalitet brukt. Ved samme anledning ble 8-ventilede dieselmotorer byttet ut med de nye 1,6-liters dieselmotorene.

## 307 i rally
**Peugeot 307 WRC**, en WRC-bil basert på 307 CC, erstattet 206 WRC i World Rally Championship i 2004. Bilen har tatt tre WRC-seire, men ble tatt ut av rally da PSA Peugeot Citroën trakk seg fra WRC etter 2005-sesongen. Den sto på toppen av pallen i Rally Finland i 2004 og 2005, samt i Rally Japan i 2005, alle gangene med Marcus Grönholm bak rattet.

Også norske Henning Solberg har rattet en 307 WRC i verdensmesterskapet i rally.

## Eksterne lenker
*
Pyinmana

**Pyinmana** er en by som ligger sentralt i Myanmar (Burma), med omtrent 97&nbsp;400 innbyggere (2005 est.). Den nybygde byen Nay Pyi Taw 3 km vest for Pyinmana er Burmas administrative hovedstad etter en beslutning av landets styrende militærjunta i november 2005.

## Flyttingen av hovedstad
Militærjuntaen som styrer Burma, flyttet landets hovedstad fra Yangon til Pyinmana den 7. november 2005. Grunnene som ligger bak flyttingen, er svært uklare, men den offisielle begrunnelsen er at byen ligger mer sentraltog har en geografisk plassering som er mer tjenlig for landets behov. Det har vært antydet at flyttingen er grunnet ordrer fra general Than Shwes personlige astrolog.

## Eksterne lenker
* 
* «Junta flytter hovedstaden» , *TV2 Nettavisen* 7. november 2005.
* «Burma junta confirms relocation of ministries», *Democratic Voice Burma* 7. november 2005.
* «Burma begins move to new capital», *BBC News* 6. november 2005.
* «Burma's confusing capital move», *BBC News* 8. november 2005.
Annie Borckink

**Anna «Annie» Johanna Geertruida Maria Borckink** (født 1951) er en nederlandsk tidligere skøyteløper. Etter en mangeårig karriere uten toppresultater tok hun gullmedalje på 1500&nbsp;meter under Vinter-OL 1980 i Lake Placid; Natalja Petrusiova hadde vært den store forhåndsfavoritten på denne distansen. Nederlandske Ria Visser vant sølvmedaljen i løpet.

## Personlige rekorder

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Motorsykkeldagbøkene

***Motorsykkeldagbøkene*** (spansk: *Diarios de motocicleta*) er en flernasjonal biografisk dramafilm fra 2004 regissert av Walter Salles. Filmen skildrer Che Guevara sine yngre år. Filmen handler om en ekspedisjon han og kameraten Alberto Granado gjennomførte på motorsykkel igjennom Sør-Amerika i 1952. Opplevelsene dannet grunnlaget for deres revolusjonære ideer. Filmen baserer seg på den 23 år gamle Guevaras egne nedtegnelser, før han ble kjent som den revolusjonære geriljalederen. Filmen baseres i tillegg til Che Guevaras *The Motorcycle Diaries: A Journey around South America*, og på Alberto Granados erindringsbok,* With Che Through Latin-Amerika*. Rollen som Guevara spilles av Gael García Berna, mens Granado spilles av Rodrigo de la Serna.

## Handling
I 1952, et semester før Ernesto "Fuser" Guevara planlegger å fullføre medisin-studiet, forlater han og hans venn Alberto Granado, en biokjemiker, Buenos Aires for å reise gjennom Sør-Amerika. De har også planer om å jobbe i en koloni for spedalske i Peru. De ønsker å se så mye av Latin-Amerika de klarer, mer enn 14 000 kilometer på bare fire og en halv måned, Men Granados formål går også ut på å ha sex med så mange kvinner han klarer. Deres første transport-metode er Granados gamle motorsykkel som de gir kallenavnet "La Poderosa"

Deres planlagte rute er ambisiøs, og bringer dem nordover Andesfjellene, langs kysten av Chile, gjennom Atacamaørkenen og inn i Amazonas i Peru. De kommer frem til Venezuela akkurat i tide til Granados 30-årsdag den 2. april. Men den gamle motorsykkelen deres får problemer, og de blir tvunget til å reise i et mye lavere tempo, ofte gående, og kommer ikke frem til Caracas før i juli. I løpet av ekspedisjonen deres møter Guevara og Granado fattigdommen til urbefolkningen.

De to vennene besøker også de gamle inka-ruinene Machu Picchu i Peru. Senere, i Peru, melder de seg frivillig til tre uker ved en spedalsk koloni i San Pablo. Guevara observerer inndelingen av samfunnet, ettersom personalet bor på nordsiden av en elv - atskilt fra de langt dårlige forholdene som spedalske bor under. For å demonstrere sin solidaritet, og hans medisinske tro på at spedalskhet ikke er smittsomt, nekter Guevara å bruke gummihansker under sitt besøk - slik en nonne krever. Han velger i stedet å håndhilse og samhandle normalt med de spedalske pasientene.

## Rollebesetning
* Gael García Bernal som Ernesto "Fuser" Guevara
* Rodrigo de la Serna som Alberto "Mial" Granado
* Mercedes Morán som Celia de la Serna
* Jean Pierre Noher som Ernesto Guevara Lynch
* Facundo Espinosa som Tomás Granado
* Mía Maestro som Chichina
* Lucas Oro som Roberto Guevara
* Marina Glezer som Celita Guevara
* Sofia Bertolotto som Ana María Guevara
* Franco Solazzi som Juan Martín Guevara
* Ricardo Díaz Mourelle som Onkel Jorge
* Sergio Boris som Ung reisende
* Daniel Cargieman som Ung reisende
* Diego Giorzi som Rodolfo
* Gustavo Bueno som Doktor Hugo Pesce
* Alberto Granado som seg selv 
* Matías Strafe som Chichinas venn

## Priser
* Filmen vant Oscar for beste sang for låta *[[Al otro lado del río]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hertugdømmene

**Hertugdømmene** er en ofte benyttet fellesbetegnelse for Slesvig og Holsten etter at Holsten i 1474 ble et hertugdømme i likhet med Slesvig. I perioden 1815–1864 dekket betegnelsen også Lauenborg.

Hertugdømmet Slesvig var et dansk len, mens hertugdømmene Holsten og Lauenborg var tyske len. Den danske kongen var dermed både hertug eller medhertug og lensherre i hertugdømmet Slesvig, mens han som hertug eller medhertug i Holsten måtte hylle den tyske keiser.

Hertugdømmenes mange delinger mellom forskjellige fyrstehus på 1500–1700-tallet, svekket sentralmakten og bevarte mange stenders og områders nedarvede særrettigheter. 

## Referanser