open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kunståret 1521

**Kunståret 1521** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1521.

## Hendelser
* Kunst og artefakter tatt av Spania fra Mexico ble fordelt og vist i Europa dette året. Etter å ha sett utstillingen i Brussel skrev Albrecht Dürer i sin dagbok, *«Jeg så også tingene som var brakt til kongen fra det nye gull-landet: en sol laget av bare gull, en hel favn vid, og en måne laget bare av sølv, av samme størrelse, likeså to rom med sjeldent utstyr, av alle typer våpen, rustninger, buer og piler, vidunderlige våpen, merkelig bekledning, sengedraperier og alle typer vidunderlige gjenstander til forskjellig bruk, alt mye finere å skue enn en hvilken som helst juvel. Disse gjenstandene er også så verdifulle at de verdsatt til ett hundretusen gylden. Og i alle mine dager har jeg aldri sett noe som frydet mitt hjerte som disse tingene. For jeg så blant dem merkelige og utsøkte formede objekter og forundret med over de raffinerte geniene av noen mennesker fra de fjerne land som hadde skapt dette. Jeg klarer ikke å beskrive gjenstandene jeg så med ord.»*

## Verk
* Gasparo Sacchi – maler en *San Francesco i Tavola* alterstykke i Bologna

### Maleri
* Rosso Fiorentino – *[[Deposizione dalla Croce]]*
* Hans Holbein den yngre – *[[Der tote Christus im Grabe]]*
* Albrecht Altdorfer – *[[Jomfrufødselsen]]*

## Fødsler

* Antoine Caron - fransk mesterglasskunstner, illustratør,maler innen manierismen og en mester (lærer) på Fontainebleauskolen (død 1599)
* Marco Pino – italiensk kunstmaler i renessansen og manierismeperioden (død 1583)
* Girolamo Siciolante da Sermoneta italiensk kunstmaler innen manierismen som arbeidet i Roma (død 1580)

## Dødsfall
* Benedetto Buglioni - italiensk skulptør som arbeidet med glasert terrakotta (født 1459/1460)
* Piero di Cosimo – italiensk kunstmaler av portrettmalerier og malerier med religiøse tema (født 1462)
* Jean Bourdichon, fransk kunstmaler og manuskriptillustratør (født 1457).

## Bildegalleri

Xu_Wei.JPG|Xu Wei(1521–1593)


## Referanser
Zitadelle undergrunnsstasjon

**Zitadelle undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Zitadelle er på linjen U7 i ortsteil Haselhorst.

Stasjonen ligger i nærheten av festningen Zitadelle Spandau som den er oppkalt etter. Utsmykningen av stasjonen er også inspirert av festeningen.

## Eksterne lenker
*
Uganda National Liberation Front

**Uganda National Liberation Front** (UNLF) var en politisk gruppe dannet av ugandere i eksil som en opposisjon til diktatur-styret til Idi Amin og hans medfølgende militære fløy.

UNLF ble dannet som et resultat av et møte i Uganda mellom 24. og 26. mars 1979 i den nordlige Tanzania, i byen Moshi. UNLF ble ledet av et Executive Council på 11 medlemmer, opprinnelig ledet av Yusuf Lule. Dette var ledsaget av et National Consultative Council (NCC) med ett medlem for hver av de 28 gruppene som var representert på det første møtet i mars 1979. Deres militære fløy, UNLA, kjempet side om side med Tanzania People's Defence Force (TPDF) i Uganda-Tanzania krigen og var med på å invadere Uganda, og overtok byen Kampala i april 1979 og sende Idi Amin i eksil. 

Etter å styrtet Idi Amin i april 1979 kom det en ny regjering i Uganda, dannet under ledelse av Yusuf Lule. UNLA bli dermed den nye nasjonale hæren i Uganda. Ledelsen av den nye regjeringen var til tider noe ustabil, med indre stridigheter som førte til at Yusuf Lule ble fortrengt fra partiet i juni 1979, etter bare noen få måneder ved makten. 

Lules erstatter, Godfred Binaisa, hersket i mindre enn tolv måneder før han ble satt i husarrest i mai 1980 etter ett effektiv kupp utført av Paulo Muwanga. En kommisjon ble nedsatt med det formål å planlegge et fritt valg, som ble lagt til desember 1980. Valget i 1980 kom med en mye omstridt seier for partiet Uganda People's Congress (UPC), ledet av den tidligere presidenten Milton Obote,
Zwickauer Damm undergrunnsstasjon

**Zwickauer Damm  undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Zwickauer Damm er på linjen U7.

## Eksterne lenker
*
It’s Too Late (Carole Kings sang)

**«It's Too Late»** er en amerikansk sang med melodi av Carole King og tekst av Toni Stern. Den var med på hennes album *Tapestry* (1971) «It's Too Late» ble utgitt på en dobbelt A-sidet single med «I Feel the Earth Move». Coverversjoner av sangen har blitt gjort av The Isley Brothers på sitt album *Brother, Brother, Brother* (1972) (nådde en 39.-plass på R&B-listen), av Billy Paul på hans album *360 Degrees of Billy Paul* (1972), av The Stylistics på sitt album *Round 2* (19872), av Dennis Brown på hans album *Spellbound* (1980) og av Gloria Estefan på hennes album *Hold Me Thrill Me Kiss Me* (1994)

Dina Carroll gjorde en coverversjon av sangen i 1991 med bandet Quartz, noe som ga Carroll hennes første hit. Den lå som nummer åtte som den britiske singlelisten.

Amy Grant fremførte «It's Too Late» på all star-tributtalbumet *Tapestry Revisited: A Tribute to Carole King* (1995).

En coververversjon ble gjort av Mark Lindsay i 1971 og av Kyle Vincent på hans album *Solitary Road* (2002)

«It's Too Late» har vært med i Hollywood-filmer, innbefattet *Fandango*, *Huset ved vannet * (*The Lake House*) og *Invincible*.

## Priser og erkjennelser
* Kings versjon av «It's Too Late» ble sertifisert til gull av the RIAA.
* «It's Too Late» vant en Grammy Award for Record of the Year i 1972.
* «It's Too Late» ble rangert som nummer 469 på Rolling Stones liste over The 500 Greatest Songs of All time.
* Sammen med den andre A-siden «I Feel the Earth Move» ble den av the RIAA angitt som nummer 213 av 365 Songs of the Century.

## Norsk versjon
Finn Sidselrud har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Det er for sent».

### Innspilling
* Gro Anita Schønn. Utgitt på LP-platen *[[Jeg er din venn]]* (RCA LPNES&nbsp;305) i 1971.

## Listeplasseringer

## Referanser
Naturkundemuseum undergrunnsstasjon

**Naturkundemuseum undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Naturkundemuseum er på linjen U6. Stasjonen ligger under krysset av Chausseestraße og Invalidenstraße.

Stasjonen åpnet 30. januar 1923 under navnet *[[Stettiner Bahnhof]]*. I 1951 ble navnet forandret til Nordbahnhof siden den nærliggende jernbanestasjonen skiftet navn. Mens Berlin var delt av Berlinmuren fra 1961 til 1990, var stasjonen en såkalt spøkelsesstasjon der togene kjørte forbi uten stopp. Da stasjonen ble tatt i bruk igjen på 1990-tallet, fikk den navnet *[[Zinnowitzer Straße]]*. Men på grunn av misnøye med navnet ble det forandret 13. desember 2009 til Naturkundemuseum undergrunnsstasjon på grunn av nærheten til Museum für Naturkunde (også kjent som *Humboltmuseet*).

## Eksterne lenker
*
David Rudisha

**David Lekuta Rudisha** (født 1988 i Kilgoris, Kenya) er en kenyansk friidrettsutøver som hovedsakelig konkurrerer på 800&nbsp;meter. Den 22. august 2010 løp han inn til ny verdensrekord på tiden 1.41,09 i Berlin, og slettet dermed dansk-kenyanske Wilson Kipketers 13 år gamle rekord. Etter dette forbedret han sin egen verdensrekord i OL-finalen i London den 9. august 2012 med tiden 1.40,91.

Rudisha startet karrieren som 400&nbsp;meterløper (personlig rekord er 45,50 satt i Sydney februar 2010). Treneren Colm O’Connell mente at potensialet var vel så stort på 800 meter, og kort tid etter, i 2006, ble han verdensmester for juniorer.

Han tok gull under Sommer-OL 2016.

## Internasjonale mesterskap

### Personlige rekorder

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ruhleben undergrunnsstasjon

**Ruhleben undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Ruhleben er endestasjon for linjen U2.

## Eksterne lenker
*
Khoratplatået

**Khoratplatået** er et platå i den nordøstlige delen av Thailand, også kalt Isan. Det er oppkalt etter den største byen i området, Nakhon Ratchasima, som på kortform ofte kalles *Khorat*.

Den gjennomsnittlig høyden på platået er 200 meter og det dekker et areal på ca 155&nbsp;000 km². Det skålformede platået heller mot sørøst, og dreneres av elvene Mun og Chi, sideelver til Mekong, som også er avgrenser området. Det er separert fra det sentrale Thailand av Phetchabunfjellene, og i sør fra Kambodsja av Dângrêkfjellene.

Disse, sammen med Truong Son Cordilliera i nordøst, tar av for mye av nedbøren, slik at sørvest-monsunen har mye lavere intensitet her enn i andre nærliggende regioner. Gjennomsnittlig årlig nedbør i Nakhon Ratchasima er ca 1150 mm, mot 1500 mm i det sentrale Thailand. Forskjellen mellom den tørre og den våte sesongen er mye sterkere, noe som gjør området mindre fruktbart for ris.

## Eksterne lenker
*  Khorat Plateau: Et utvalg artikler om Khoratplatået fra Global Oneness.
Rosa-Luxemburg-Platz undergrunnsstasjon

**Rosa-Luxemburg-Platz undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon ved Rosa-Luxemburg-Platz på Berlins undergrunnsbanenettverk. Rosa-Luxemburg-Platz er på linjen U2.

Stasjonen ble åpnet 27. juli 1913 under navnet *Schönhauser Tor* og ble 1. mai 1934 omdøpt sammen med plassen den ligger under *Horst-Wessel-Platz* (etter nazisten Horst Wessel). Da undergrunnsbanen begynte å gå etter krigen fikk stasjonen tilbake sitt opprinnelige navn *Schönhauser Tor*. 27. februar 1950 ble stasjonen igjen omdøpt, denne gangen til *Luxemburgplatz*. På arbeiderdagen 1. mai 1978 omdøpte DDR-styresmaktene i Øst-Berlin stasjonen til dagens navn *Rosa-Luxemburg-Platz*.

## Eksterne lenker
*
Rohrdamm undergrunnsstasjon

**Rohrdamm undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Rohrdamm er på linjen U7.

Stasjonen har fått sitt navn fra gaten Rohrdamm (som betyr *Rørdam* på tysk). Gaten fikk navnet fordi den følger et vannrør.

## Eksterne lenker
*
Fifi

**Fifi** (*[[engelsk|eng]]. Fifi the Peke*) er en fiktiv hund fra Walt Disneys museunivers. Hun er en pekingeser som tilhører Minni Mus. I seriene hun viser seg, viser hun tydelig interesse i Pluto og vice versa. 

Første gang hun opptrådte var i avisstripa «*Puppy Love*» den 29. mai 1932.

## Eksterne lenker
* Fifi på Inducks
Friedrichsfelde undergrunnsstasjon

**Friedrichsfelde undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Friedrichsfelde er på linjen U5.

Stasjonen ble åpnet 21. desember 1930 som endestasjon for den daværende linje E. Da dyrehagen Tierpark Friedrichsfelde åpnet i 1955 ble stasjonen omdøpt til *Tierpark*, selv om den lå ca. 1,2 km unna inngangen til dyrehagen. Stasjonen fikk tilbake sitt opprinnelige navn da linjen ble utvidet i 1973.

## Eksterne lenker
*
Rudow undergrunnsstasjon

**Rudow undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk i ortsteilen Rudow i bydelen Neukölln. Rudow er endestasjon for linjen U7.

## Eksterne lenker
*
Rosenthaler Platz undergrunnsstasjon

**Rosenthaler Platz undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk i bydelen Mitte. Den betjenes av linje U8 mellom Wittenau og Hermannstraße. Mellom 1961 og 1990 var stasjonen en spøkelsesstasjon på grunn av delingen av Berlin.

## Eksterne lenker
*
Friedrich-Wilhelm-Platz undergrunnsstasjon

**Friedrich-Wilhelm-Platz undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Friedrich-Wilhelm-Platz er på linjen U9. Stasjonen befinner seg under Friedrich-Wilhelm-Platz.

## Eksterne lenker
*
Franz-Neumann-Platz undergrunnsstasjon

**Franz-Neumann-Platz undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Franz-Neumann-Platz er på linjen U8.

## Eksterne lenker
*
Frankfurter Tor undergrunnsstasjon

**Frankfurter Tor undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk som betjenes av linje U5.

Stasjonen åpnet 21. desember 1930 og hadde opprinnelig navnet *Petersburger Straße*. Fra 1946 het den *Bersarinstraße*, fra 1958 *Frankfurter Tor*, fra 1991 *Rathaus Friedrichshain* og fra 1996 tilbake til det nåværende navn. Det kommer fra portene (Tor = port) i den gamle bymuren rundt Berlin og dette var porten på veien mot Frankfurt an der Oder som idag ligger ved den polske grense. Det er en rekke tilsvarende stedsnavn rundt de indre deler av Berlin og flere U-bahn-stasjoner har slike navn; Schlesisches Tor, Kottbusser Tor, Hallesches Tor, Oranienburger Tor og ikke minst Brandenburger Tor.

## Eksterne lenker
*
St. Elmo’s Fire (film)

***St. Elmo's Fire*** er en amerikansk drama- og ungdomsfilm fra 1985 regissert av Joel Schumacher. Filmen handler om en vennegjeng som nylig er blitt uteksaminert fra Georgetown University. Hovedvekten er lagt på den problematiske overgangen som flere av dem har til voksenlivet. Hovedrollene spilles av Emilio Estévez, Rob Lowe, Andrew McCarthy, Demi Moore, Judd Nelson, Ally Sheedy og Mare Winningham. Hovedrolleinnehaverne i filmen blir ofte omtalt som «The Brat Pack», og flere av de medvirket også i *[[The Breakfast Club]]*, som ofte sees i sammenheng med denne filmen.

David Foster komponerte musikken, inkludert dens soundtrack "St. Elmo's Fire (Man in Motion)" som ble fremført av John Parr. Sangen havnet på førsteplassen på den amerikanske Billboard-lista. Albumet til filmen ble nominert til en Grammy.

## Handling
Filmen handler om en vennegjeng på syv som er i begynnelsen av 20-årene, og som nettopp har avsluttet studiene ved samme colleget. Nå møter de det som en av dem kaller "livet etter college". Og det er ingen dans på roser for alle. Det "evige vennskapet" i ferd med å slå sprekker. De unge menneskene får problemer med å leve opp til forventningene (både sine egne og samfunnets) i et miljø der lykken er jappe-rikdom, suksess og A4-familie.

## Om filmen

### Popularitet og økonomi
*St. Elmo's Fire* ble en moderat suksess i USA hvor den innbrakte 37,8 millioner dollar og havnet på en 23. plass over de mest innbringende filmene i USA i 1985.

Produksjonskostnadene var på $10 millioner.

### Anmelderne
Den fikk blandet mottakelse av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 44 % på Rotten Tomatoes. 

Den ble dårlig mottatt av ''Aftenpostens'' anmelder, som blant annet skrev: «*I et videre perspektiv kunne nok temaet vært interessant, men dette er bare blitt en rotet og meningsløs tenåringsfilm. Forsøk på å få frem komiske situasjoner mislykkes helt for Joel Schumacher, som både har skrevet og regissert. Vi får aldri chanse til å komme bak fasaden på de syv i klikken, og det de foretar seg interesserer ikke utenfor deres egen sirkel*». Filmsiden *CINERAMA* gav den terningkast fem i 2001.

### Annet
Tittelen henspiller på et værfenomen som på norsk kalles Sankt Elms ild.

## Rollebesetning

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Onze d’Or

**Onze d'Or** (alternativt navn: Onze Mondial årets europeiske fotballspiller) er en fotballpris som deles ut av det franske magasinet Onze Mondial på slutten av året. Prisen har blitt utdelt siden 1976. Leserne velger Onze de Onze ("Onzes elleve", årets lag) og blant disse spillerne velger de de tre beste, som får Onze d'Or (Gull Onze), Onze d'Argent (Sølv Onze) og Onze de Bronze (Bronse Onze) hhv. Enhver spiller i en europeisk liga er kvalifisert.

Siden 1991 blir også årets trener valgt, og ved 20-års jubileet for bladet i 1995 ble en Super Onze d'Or valgt blant vinnerne av Onze d'Or.

Lionel Messi (Barcelona) vant Onze d'Or i 2009

## Onzes d'or, d'argent, de bronze
Bundestag undergrunnsstasjon

**Bundestag undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Bundestag er på linjen U5.

Selv om stasjonen sto ferdig i 1994 tok det 15 år før stasjonen ble åpnet i august 2009. I mellomtiden ble den uferdige stasjonen med det høye taket og den uvanlige arkitekturen benyttet til kulturelle aktiviteter, slik som fremføring av Tryllefløyten. Den ble også brukt som filmsett for filmer som Resident Evil og Æon Flux.

Opprinnelig skulle stasjonen hete Reichstag etter Riksdagsbygningen som ligger ved siden av, men navnet ble forandret til Bundestag i april 2006.

## Eksterne lenker
*
If You Were the Only Girl (In the World)

**«If You Were the Only girl (In the World)»** er en amerikansk populærmusikksang, skrevet av Nat D. Ayer (melodi) og Clifford Gray (tekst). Sangen ble publisert i 1916. Den ble publisert på nytt i 1946. Sangen har blitt en standard, spilt inn på plate av mange artister.

Den ble introdusert 19. april 19|9 under premieren på musikalen/revyen *The Bing Boys Are Here* på the Alhambra, Leicester Square. Den ble fremført som en duett av rollefigurene Lucius Bing og Emma. De ble spilt av de opprinnelige stjernene George Robey og Violet Loraine.

I kontekst til de forskrekkelige dødelige slagene som pågikk på den tiden synes den å representere behovet for flukt fra krigens mareritt.

## Doris Days versjon
Doris Day spilte inn sangen på plate. Den ble utgitt på hennes album *By the Light of the Silvery Moon*. Hun fremførte sangen med Gordon MacRae i filmen *[[Når skal vi gifte oss]]* (*By the Light of the Silvery Moon)*.

## Barbra Streisands versjon
Barbra Streisand har også spilt inn sangen med et arrangement av Peter Matz. Den ble utgitt på hennes album *[[My Name Is Barbra]]* i 1965.

## Andre versjoner
Sanger/skuespiller Rudy Vallée fremførte en versjon i filmen *[[The Vagabond Lover]]* utgitt i 1929. En ukjent sanger fremførte den i en episode av den suksessfulle TV-serien *[[Charmed]]*.

En velkjent versjon ble spilt inn av Perry Como 21. mars 1946 og utgitt på 78-platen RCA Victor 20-1857-B, som den andre siden til «They Say It's Wonderful». Den nådde en fjortendeplass på Billboard-listen. Sangen ble også utgitt i Storbritannia på 78-platen  His Master's Voice BD&nbsp;1165. Den andre siden var «I Dream of You (More than You Dream I Do)».

Donald Peers with two pianos spilte den inn i Royal Albert Hall, London, 13. juni 1949, som den første sang i en medley sammen med «Blue Skies» og «There's a Rainbow 'Round My Shoulder». Medleyen ble utgitt  på 78-platen His Master's Voice-etiketten B&nbsp;9792.

Johnny Kidd & the Pirates spilte også inn en versjon i Storbritannia. Den ble utgitt på singlen His Master's Voice 45-POP 674 i 1959.

Anton Szandor LeVey, grunnlegger og yppersteprest i The Church of Satan, fremførte sangen på sitt album *Satan Takes a Holiday* (1990)

## Norsk versjon
Vilhelm Dybwad har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Hvis jeg var den eneste pige».

### Innspilling
* Lalla Christensen. Ved pianoet: Carsten Carlsen. Innspilt 8. desember 1916. Utgitt på de akustiske 78-platene Gramophone 7-283000 og Gramophone X&nbsp;351.

## Referanser
Bülowstraße undergrunnsstasjon

**Bülowstraße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Bülowstraße er på linjen U2.

Stasjonen åpnet i 1902 som den vestlige grenen av *Stammstrecke* (stamstrekning) som var Berlins første undergrunnsbanelinje. Arkitekten Druno Möhring tegnet stasjonen i art nouveau-stil, og hans sønn, Rudolf, tegnet utvidelsen av stasjonen i 1929. Under andre verdenskrig ble stasjonen svært skadet og måtte gjenoppbygges etter krigen. I 1972 ble stasjonen tatt ut av bruk som følge av problemene rundt delingen av Berlin. Bygningen ble da gjort om til Basar frem til den tyske gjenforeningen og i 1993 ble de østlige og vestlige delene av U2 sammenkoblet.

Gaten stasjonen ligger i er oppkalt etter den prøyssiske generalen Friedrich Wilhelm Bülow von Dennewitz.

## Eksterne lenker
*
Hausvogteiplatz undergrunnsstasjon

** Hausvogteiplatz undergrunnstasjon** er en stasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk, tilhørende U2-linjen. Stasjonen ligger i distriktet Mitte. Den befinner seg under Hausvogteiplatz, nær Gendarmenmarkt og Utenriksdepartementet. Stasjonen ble åpnet 1. oktober 1908. 

## Referanser
Rick O’Shay

***Rick O'Shay*** er en tegneserie og en tegneseriefigur som er skapt av amerikaneren Stan Lynde. Serien ble skapt i 1958 og er bygget rundt den ville vesten og Western-sjangeren. 

Den 27. april 1958 begynte serien som søndagsside i amerikanske aviser, fra mai samme år kom dagsstripene. I 1977 forlot Lynde sin egen serie, da han ikke satt på rettighetene. Serien forsatte noen år med Marian Dern som manusforfatter og Alfredo Alcala og Mel Keefer som tegnere, men gikk inn i 1981. 

## Figurer og historien
Serien foregår i den fiktive westernbyen *Conniption*, hvor Rick O'Shay er deputy sheriff. Han beste venn er revolvermannen *Hipshot Percussion*. Andre figurer i serien er kortspilleren *Deuces Wylde*, dansehalleieren *Gaye Abandon*, doktor *Basil Metabolism*, våpensmeden og borgerkrigsveteranen *Cap'n Ball*, bankmannen *Mort Gage* og en gutt med navnet *Quyat Burp*. Nær byen ligger en indianerlandsby, med høvding *Horse's Neck* (Raske Hest på norsk), hans mindre pene, men hyggelige datter *Moonglow* (Månestråle) og hennes frier *Crazy Quilt* (som på norsk fikk navnet Gale Gribb). Navnene er ordspill, der hovedpersonens navn spiller på rikosjett, lyden som skjer når et prosjektil skifter retning etter å ha truffet noe. En lyd som hører hjemme i tradisjonelle westernfilmer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Stan Lyndes offisielle hjemmeside
Sana’i

**Hakim Abul-Majd Majdūd ibn Ādam Sanā'ī Ghaznavi** (persisk: حکیم ابوالمجد مجدود ‌بن آدم سنایی غزنوی), vanligvis kjent som bare **Sana'i** (سنایی), var en persisk sufipoet og predikant som levde i Ghazna, i det som nå er Afghanistan, mellom det 11. og 12. århundre. Han døde omkring år 1131. 

Sana'i var den første store persiskspråklige sufipoeten. Jalal al-din Rumi betraktet Sana'i, sammen med Farid al-din Attar, som sin kanskje fremste inspirasjonskilde. Sana'is fremste verk er *Sannhetens hage* (*Hadiqat al-haqiqah*, persisk: حدیقه الحقیقه و شریعه الطریقه). Sana'is lyrikk finnes bevart i hans diwan eller diktsamling som omfatter ca. 30&nbsp;000 vers.

## Liv
Sana'i var hoffpoet hos den ghaznavidiske herskeren Bahram Shah, som regjerte i perioden 1118-1152. Det sies at han kom med Shah Bahram på en av sistnevntes militærekspedisjoner til India. I India møtte han den indiske sufilæreren Lai-khur. Sana'i gjorde imidlertid slutt på sin karriere ved hoffet som sufipoet etter å ha konvertert til sufismen, selv om han ble lovet rikdom og kongens datter til kone dersom han ble værende. Verket er dedikert til Bahram Shah og uttrykker poetens idéer om Gud, kjærlighet, filosofi og fornuft. Verket inneholder 10&nbsp;000 verspar i ti seksjoner. I nærmere 900 år har *Sannhetens hage* blitt konsekvent lest og ansett som en klassiker og lærebok innen sufisme, i alle fall i øst. Ifølge Major T. Stephenson: «Sana'is berømmelse har alltid hvilt på hans *Hadiqa*; den er best kjent og i Østen på langt nær det mest anerkjente av hans verk; det er i kraft av dette verket at han er en del av de store trioene av sufilærere – Sana'i, Attar, Jalaludin Rumi...» Sana'i lærte at begjær og grådighet, emosjonell spenning, stod mellom menneskeheten og guddommelig kunnskap, som var den eneste sanne virkelighet (*Haqq*). Kjærlighet (*Ishq*) og en sosial samvittighet er for ham grunnlaget for religion; menneskeheten er sovende og lever i det som er faktisk en øde verden. Sana'is syn på felles religion var at det var bare vane og ritual.

Sanais poesi hadde en enorm innflytelse på persisk litteratur. Han regnes som den første poeten til å ta i bruk verseform som *qasidah* (ode), gasel (lyrikk) og *masnavi* (rimvers) for å uttrykke de filosofiske, mystiske og etiske idéene til sufismen.

Rumi utpekte Sana'i og Attar som to av hans viktigste inspirasjonskilder ved å si at «Attar er sjelen og Sana'i dens to øyne, jeg kom etter Sana'i og Attar.»

Sana'is *Sannhetens hage* var også en modell for Nezamis *Makhzan al-Asrar* (*Hemmeligheters skattkammer*).

## Referanser


## Videre lesing
* J.T.P. De Bruijn (2002). Ḥadiqat al-Ḥaqiqa Wa Šariʿat al-Ṭariqa i Encyclopædia Iranica  
* E.G. Browne. *Literary History of Persia*. (fire bind, 2&nbsp;256 sider og 25 års skriving). 1998. ISBN 0-7007-0406-X 
* Jan Rypka, *History of Iranian Literature*. Reidel Publishing Company. 1968 . ISBN 90-277-0143-1
* Bo Utas, *A Persian Sufi Poem: Vocabulary and terminology*. Scandinavian Institute of Asian Studies Monograph Series, Curzon Press, 1977.
Greske myter og mysterier

***Greske myter og mysterier*** er en bok i serien Verdens Hellige Skrifter, utgitt i 2003. Boka er redigert av Tore Frost. Boken inneholder et utvalg av de viktigste kildetekstene fra gresk mytologi.

:*«Vi har gitt boken tittelen *Greske myter og mysterier* for å understreke at tekstenes hellighet dels ligger i deres karakter å av berette om hellige tilskikkelser (*mythos* betyr "fabel, fortelling"), dels i at tekstene også ble brukt som en del av de hellige ritualer i mysteriekultene (*mysterion* betyr "hemmelig ritual"). Som sådann tilstreber boken å gjengi de litterære kilder som dannet fundamentet og forståelsesrammen for den levende tro som gjennomsyret de gamle grekeres tilværelse.*» (fra innledningen)

## Innhold
* Gudenes tilblivelse
** *[[Theogonia]]* av Hesiod
** *[[Den homeriske hymne]]* til Hermes
** «Fugle-teogonien» fra *[[Fuglene (drama)|Fuglene]]* av Aristofanes
* Om himmelen og dødsriket og livet på jorden
** «Achilleus' skjold» fra *[[Iliaden]]* av Homer
** «Dødsriket» fra *[[Odysseen]]* av Homer
** *[[Den homeriske hymne]]* til Apollon
** «Pythias prolog» fra *[[Eumenidene]]* av Aiskylos
* De eleusinske mysterier
** *[[Den homeriske hymne]]* til Demeter
* De dionysiske mysterier
** Prolog til *[[Bakkantinnene]]* av Evripides
* De orfiske mysterier
** Orfiske fragmenter, fra Derveni-papyrusen
** «Proteus' sang om Orfeus og Eurydike» fra *[[Georgica]]* av Vergil
** «Myten om Orfeus og Eurydike» fra *[[Metamorfosene]]* av Ovid
* Platonske myter og mysterier
** «Den springende gnist»
** «Myten om Er og sjelenes domfellelse» fra *[[Staten (dialog)|Staten]]* 
** «Myten om Eros» fra *[[Symposion (Platon)|Symposion]]* 
** «Sjelevandringsmyten» fra *[[Faidon]]* 
** «Om elskoven og sjelen» fra *[[Faidros]]* 
** «Myten om Cupido og Psyche» fra *[[Det gylne esel]]* av Apuleius

## Bibliografi
* *Greske myter og mysterier*. Utvalg og innledende essay av Tore Frost; oversatt av Peder Østbye, mfl. Bokklubben, 2003. (Verdens Hellige Skrifter; 16) ISBN 82-525-4109-7
Spittelmarkt undergrunnsstasjon

**Spittelmarkt undergrunnsstasjon** er en stasjon Berlins undergrunnsbanenettverk. Den tilhører U2-linjen. Den befinner seg under plassen som har gitt den navn; Spittelmarkt, ved den tilliggende Wallstraße i distriktet Mitte. Stasjonen ble åpnet 1. oktober 1908. Det er verdt å merke seg stasjonen har et vindusgalleri mot elven Spree. Stasjonen, som i banefortegnelsen til BVG blir betegnet som Sp, er 465 meter fra Märkisches Museum undergrunnsstasjon og 620 meter fra Hausvogteiplatz undergrunnsstasjon. Linjen er 7,6 meter bred og 110,2 meter lang, hallen er 2,6 meter høy og blir på av den relativt nære overflate beliggenheten kalt Unterpflasterbahn. Stasjonen har ved siden av steintrappen også en heis som tillater ferdsel til og fra.

## Referanser
Pankow stasjon

**Bahnhof Berlin-Pankow** er en S-Bahn- og U-Bahnstasjon i distriktet Pankow i Berlin. Den befinner seg i krysset Stettiner Bahn/Berliner Straße, som er den raskeste forbindelsen mellom distriktet Pankow og Berlins bykjerne. 

## Bildegalleri

Fil:U-Bahn Berlin Pankow-3zu2.JPG|Pankow undergrunnsstasjon
Chen Chun

:*Dette er et [[kinesisk navn]]; [[kinesisk etternavn|familienavnet]] er [[Chen (etternavn)|Chen]].*

**Chen Chun** (, pinyin: *Chén Chún*; født 1483 i Suzhou, død 1544) ble født inn i en velstående familie av byråkrater. Han lærte kalligrafi av Wen Zhengming. Han brøt seinere med Wen til fordel en mer fristil metode innen «tusj og vask»-malerier. Han var knyttet til Wu-skolen innen litteratmaleri. Mi Fu fra Song-dynastiet hadde en sterk innflytelse på hans arbeid. Han malte mange landskap, men er til en viss grad kjent som en «blomst og fugl»-maler.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Malerigalleri med Chen Chun hos Kina Online Museum
* Kina kultur side
* Maleri 188
Vinetastraße undergrunnsstasjon

**Vinetastraße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Vinetastraße er på linjen U2.

Fra stasjonen åpnet i 1930 og frem til utvidelsen til Pankow stasjon sto ferdig i 2000 var stasjonen endestasjon for U2.

## Eksterne lenker
*
Magdalenenstraße undergrunnsstasjon

**Magdalenenstraße undergrunnsstasjon** er en stasjon på U5-linjen i Berlin. Den befinner seg i den østlige bydelen Lichtenberg under Frankfurter Allee. Sammen med de andre stasjonene som ble åpnet 21. desember 1930 er de tegnet av den svenske arkitekten Alfred Grenander.

## Trivia

*Stasjonen er den u-bahnsstasjonen som er nærmest Stasimuseum Berlin i Ruschestraße; den ligger bare et minutts gange unna.
*Stasjonen var før murens fall spøkelsesaktig stille unntatt på morgenen og kvelden. Dette skyldes at det var hovedsakelig Stasi-ansatte som benyttet seg av den for å komme til og fra jobb og at det ellers ikke var et stopp andre mennesker hadde noen grunn til å benytte seg av. Stasi-medarbeideren Werner Stiller sa følgende om sin første tur til Stasi-sentralen i 1972:«På linjen fra Alexanderplatz i retning Tierpark Friedrichsfelde var det påfallende mange velkledde reisende. Jeg ble ikke overrasket da de fleste gikk ut sammen med meg på Magdalenenstrasse.»
*Maleriene på stasjonsveggene (satt opp i 1986) er malt av Wolfgang Frankenstein, den samme maleren man kan se et verk av på Erich Mielkes kontor i Stasi-museet (der maleriet viser allmenn glede og entusiasme etter at Berlinmuren er bygget) ett minutts gange unna. Stasjonen kalles av og til "Frankensteins grotte" på folkemunne. Bildene er ikke særlig representative for DDRs offisielle kunstsyn, men ble allikevel valgt på grunn av Erich Mielkes forkjærlighet for maleren. Bildene ble utstyrt med titler på midten av 1990-tallet.

## Referanser
Platz der Luftbrücke undergrunnsstasjon

**Platz der Luftbrücke undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Platz der Luftbrücke er på linjen U6.

Stasjonen ble åpnet 14. februar 1926 under navnet *Kreuzberg*. I 1937 fikk den navnet *Flughafen* (*flyplass*) på grunn av nærheten til Tempelhof lufthavn. I 1975 fikk den dagens navn som minne om Berlin-luftbroen etter andre verdenskrig.

## Eksterne lenker
*
Podbielskiallee undergrunnsstasjon

**Podbielskiallee undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Podbielskiallee er på linjen U3.

Gaten som stasjonen har navnet sitt fra er oppkalt etter den prøyssiske innenriksministeren Victor von Podbielski (1844–1916) som var sønn av Eugen Anton Theophil von Podbielski.

## Eksterne lenker
*
Kunståret 1483

## Hendelser

## Malerier

## Fødsler

* Raphael - italiensk maler og arkitekt innen høyrenessansen (død 1520)
* Chén Chún – kinesisk kunstner som spesialiserte seg innen "blekk og vask" malerier (død 1544)
* Il Pordenone - italiensk maler innen den venetianske skolen, som arbeidet i renessansen (død 1539)
* Simon Bening – flamsk miniatyrmaler fra Gent-Brugge-skolen (død 1561)
* ca. 1483 – Chen Daofu, kinesisk landskapsmaler, kalligraf og dikter under Ming-dynastiet (død 1544)
* 1480-1485: Girolamo Savoldo - italiensk høyrenessansemaler (død 1548)
* 1480-1490: Adriaen Isenbrandt - flamsk renessansemaler (død 1551)
* 1480-1490: Joos van Cleve - nederlandsk maler (død 1540-1541)
* 1480-1490: Ortolano Ferrarese – italiensk maler av Ferraraskolen (død 1525)

## Dødsfall
...

## Referanser
Alfred Grenander

**Alfred Frederik Elias Grenander** (født 26. juni 1863 i Skövde i Sverige, død 14. mars 1931 i Berlin) var en svensk arkitekt som er mest kjent som hovedarkitekt ved Berlins undergrunnsbane i den første byggeperioden i første halvdel av 1900-tallet.

Grenander begynte sine studier ved Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm i 1881, men byttet til Königliche Technische Hochschule i Berlin i 1885. Etter avlagt eksamen i 1890 jobbet han som bygningsingeniør under byggingen av den nye Riksdagsbygningen i Berlin. Fra 1897 arbeidet han som arkitekt hos *Hochbahngesellschaft* (et underselskap av Siemens & Halske) som bygget de første undergrunnsbanestrekningene i Berlin. Fra 1902 til 1930 tegnet han flere undergrunnsstasjoner i Berlin.

## Liste over Grenanders undergrunnsstasjoner
* 1902: Ernst-Reuter-Platz (*Knie*)
* 1906: Deutsche Oper (*Bismarckstraße*), Wilhelmplatz – senere revet
* 1907: Potsdamer Platz (*Leipziger Platz*)
* 1908: Sophie-Charlotte-Platz, Kaiserdamm, Theodor-Heuss-Platz (*Reichskanzlerplatz*);  Mohrenstraße, (*Kaiserhof*), Stadtmitte (*Friedrichstraße*), Hausvogteiplatz, Spittelmarkt
* 1912: Wittenbergplatz – inngangshall
* 1913: Märkisches Museum (*Inselbrücke*), Klosterstraße, Alexanderplatz – U2;  Rosa-Luxemburg-Platz (*Schönhauser Tor*), Senefelderplatz, Eberswalder Straße (*Danziger Straße*), Schönhauser Allee (*Nordring*); Uhlandstraße
* 1922: Neu-Westend
* 1922: Svenska Victoriaförsamlingen i Berlin
* 1924: Mehringdamm (*Belle-Alliance-Straße*), Gneisenaustraße, Südstern (*Hasenheide*)
* 1926: Hermannplatz – U7, Rathaus Neukölln, Karl-Marx-Straße;  Platz der Luftbrücke (*Kreuzberg*)
* 1927: Boddinstraße, Hermannplatz – U6, Schönleinstraße; Paradestraße (*Flughafen*)
* 1928: Kottbusser Tor (ombygging), Heinrich-Heine-Straße (*Neanderstraße*)
* 1929: Leinestraße;  Onkel Toms Hütte, Krumme Lanke;  Tempelhof;  Olympia-Stadion (*Stadion*) – ombygging, Ruhleben
* 1930: Jannowitzbrücke, Alexanderplatz – U8, U5, Weinmeisterstraße, Rosenthaler Platz, Gesundbrunnen;  Schillingstraße, Strausberger Platz, Weberwiese (*Memeler Straße*), Frankfurter Tor (*Petersburger Straße*), Samariterstraße, Frankfurter Allee, Magdalenenstraße, Lichtenberg, Friedrichsfelde

## Undergrunnsstasjoner tegnet av Alfred Grenander

Fil:U-Bahn_Berlin_Sophie-Charlotte-Platz.JPG|Sophie-Charlotte-Platz
Fil:Berlin_U-Bahnhof_Eberswalder_Straße_2001.jpg|Eberswalder Straße
Fil:U-Bahnhof_Berlin_Friedrichstraße_vom_südlichen_Zwischengeschoss.jpg|Friedrichstraße
Fil:U-Bahn_Berlin_Theodor-Heuss-Platz.JPG|Theodor-Heuss-Platz
Fil:Berliner_U-Bahnhof_Wittenbergplatz_(von_Westen_bei_Nacht).jpg|Wittenbergplatz
Fil:U-Bahn_Berlin_Krumme_Lanke.JPG|Krumme Lanke


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mansa Musa

***Mansa*** **Kanga Musa** (arabisk:  مانسا موسى‎‎; født ca. 1280, død ca. 1337), også kjent som **Musa I**, også stavet *Moussa*, eller *Løven fra Mali*, var den berømte tiende konge (*[[mansa]]*; «kongenes konge» eller «keiser») av Maliriket. Han var grandnevø av Malirikets grunnlegger Sundjata. Da Mansa Musa besteg tronen i 1312 besto riket hans av territorier som tidligere hadde ligget under Ghanariket og Melle (Mali) og de omliggende områdene, og Musa hadde mange titler, som emir av Melle, hersker over Wangara-minene og erobrer av Ghanata, Futa-Jallon og mist ett dusin andre stater.  

Musa var også en hengiven muslim, og han lot bygge moskéer rundt om i riket for å spre islam ut til folket. I hans regjeringstid kom Timbuktu til å bli en viktig by innenfor den muslimske verden. Han ekspanderte også riket og innførte et handelssystem, og kan dermed regnes som en av Afrikas mest vellykkede politikere noensinne.

Musas hajj til Mekka i 1324 kom til å bli legendarisk. Det ble sagt at han ankom Kairo med en karavane med 60&nbsp;000 personer, hvorav 12&nbsp;000 slaver, og 80 kameler, hver lastet med to gullbarrer, som han blant annet delte ut til byens fattige, noe som skal ha ført til at gullprisen sank og ikke hevet seg igjen på flere år. Dette førte til og med til at han ble kjent hos karttegnere i Europa, hvor han i 1375 ble avbildet (bildet) sittende på en trone med en gullklump i sin høyre hånd.

Etter å ha vendt tilbake fra reisen til Mekka og Medina hadde han med seg mange lærde, vokste Timbuktus betydning som religiøst og kulturelt kunnskapssentrum. Mange av bygningene Musa lot oppføre står fortsatt. Dette gjelder blant annet Djingareybermoskéen.

En oversikt fra 2012 forfektet at Mansa Musa var den rikeste person i verdenshistorien.

## Litteratur
* 
* Peggy Pancella: *Mansa Musa. Ruler of Ancient Mali.* Heinemann Library, 2003, ISBN 1403437033.

## Referanser
Märkisches Museum undergrunnsstasjon

**Märkisches Museum undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Märkisches Museum er på linjen U2.

Stasjonen ble åpnet 1. juli 1913 med navnet Inselbrücke. I 1935 ble det forandret til dagens navn på grunn av nærheten til Märkisches Museum som er Museum for Berlin og Brandenburg.

## Eksterne lenker
*
Hönow undergrunnsstasjon

**Hönow undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Hönow er endestasjon for linjen U5. Stasjonen befinner seg nesten på grensen mellom Berlin og Brandenburg. Stasjonen er også den høyest beliggende stasjonen og den østligste stasjonen i nettverket.

## Eksterne lenker
*
Holzhauser Straße undergrunnsstasjon

**Holzhauser Straße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Holzhauser Straße er på linjen U6. 

## Eksterne lenker
*
Kaiserin-Augusta-Straße undergrunnsstasjon

**Kaiserin-Augusta-Straße  undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Kaiserin-Augusta-Straße  er på linjen U6. 

Gaten stasjonen ligger i er oppkalt etter Augusta av Sachsen-Weimar-Eisenach (1811–1890) som var Vilhelm I av Tysklands hustru.

## Eksterne lenker
*
Malayakrisa

**Malayakrisa** (malayisk: *Darurat Tanah Melayu*; engelsk: *Malayan Emergency*) var en geriljakrig utkjempet mellom styrker fra Det britiske samveldet, inkludert styrker fra Malayaføderasjonen og diverse britiske afrikanske kolonier, og De malayiske folks frigjøringshær (kinesisk: 马来亚民族解放军; malayisk: *Tentera Pembebasan Rakyat Malaya*), som hadde sin opprinnelse i de malayiske folks anti-japanske hær (*Tentera Anti-Jepun Penduduk Tanah Melayu*), en motstandsbevegelse under den japanske okkupasjonen av Malaya under andre verdenskrig, og som var den væpnede grensen til Det malayiske kommunistparti (*Parti Komunis Malaya, PKM*), på Malayahalvøya fra 1948 til 1960. De kommunistiske geriljastyrkene var ledet og delvis dominert av etnisk kinesiske kommunister, men inkluderte også malayiske og indiske malaysiere. 

*Malayakrisa* var den koloniale regjeringens offisielle begrep for konflikten, mens frigjøringshæren kalte den *den anti-britiske nasjonale frigjøringskrig*. Gummiplantasjene og tinngruveindustrien hadde presset regjeringen til å bruke begrepet "krise," siden deres tap ikke ville dekkes av ''Lloyd's insurers'' hvis konflikten hadde blitt kalt en krig. 

Til tross for kommunistenes nederlag i 1960 fornyet kommunistlederen Chin Peng (*Ong Boon Hua/Wang Yonghua*) lavintensitetsopprøret i 1967, og det varte da helt til 1989, og ble kjent som kommunistopprørskrigen. Selv da de britiske og australske styrkene hadde trukket seg helt ut fra Malaysia flere år tidligere, ble likevel opprøret slått ned. 

Konflikten har blitt sammenlignet med Vietnamkrigen, hvor historikere har undret seg over hvordan en liten britisk styrke på 35.000 kunne lykkes der en mye større amerikansk hær mislykkes. Svaret har flere sider, men en viktig side var at de vietnamesiske kommunistene mottok stor støtte fra både USSR og Folkerepublikken Kina, samt at de baserte seg på et mye bredere lag av befolkningen, mens de kinesiskmalayiske kommunistene var isolert fra størsteparten av befolkningen, og de muslimske malayene støttet heller britene, som lovet dem en uavhengig, malaystyrt stat, og ikke en kinesiskdominert stat som kunne ha blitt resultatet hvis kommunistene hadde seiert. 

I 1957 fikk Malayaføderasjonen sin uavhengighet fra det britiske kolonistyret, og i etterkant av krisen ble den britiskstøttede føderasjonen Malaysia opprettet, bestående av Malaya, Sabah, Sarawak og Singapore (til 1965). 

## Eksterne lenker
*
Olympia-Stadion undergrunnsstasjon

**Olympia-Stadion undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Olympia-Stadion er på linjen U2. Stasjonen ligger 500 meter fra en S-Bahnstasjon med nesten likt navn (Olympiastadion stasjon).

Stasjonen ble åpnet 8. juni 1913 under navnet *Stadion*, samtidig med den nærliggende sportsarenaen Olympiastadion (daværende *Deutsches Stadion*) som stasjonen har sitt navn fra.

I forbindelse med Berlins vellykkede arrangørsøknad om Sommer-OL 1936 ble stasjonen redesignet og omdøpt *Reichssportfeld*. I 1950 fikk stasjonen sitt nåværende navn. Mellom 1992 og 1999 ble navnet *Olympia-Stadion (Ost)*. Stasjonen ble restaurert i forbindelse med Fotball-VM 2006 og fikk blå pilarer og benker, i henhold til fargene til den lokale fotballklubben Hertha BSC Berlin.

Ved siden av stasjonen ligger Berlins undergrunnsbanemuseum.

## Eksterne lenker
*
Ci’an

**Ci'an** eller **Cian** (kinesisk: 慈安皇太后, født som **Niuhuru** 12. august 1837, død 8. april 1881 i Den forbudte by i Beijing) var en kinesisk keiserinne og regent, kjent i Kina som *den østlige enkekeiserinne*. Hun var gift med Xianfeng-keiseren og, sammen med enkekeiserinne Cixi, Kinas regent som formynder under to umyndige keisere. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Ci'an, som opprinnelig het Niuhuru, var datter av den mektige embedsmannen Muyangga fra mandsjuklanen Niuhuru, og Giyang fra Giyangklanen. 

### Konkubine, keiserlig gamalinne
Hun ble først konkubine til Xianfeng-keiseren, i april 1852 fikk hun tittelen keiserlig gemalinne, og 24. juli 1852 tittelen keiserinne. Hun fikk ingen barn, men hennes makes andre hustru, Yehenara, som ikke var keiserinne men keiserlig gemalinne, fikk en sønn i 1856. 

### Enkekeiserinne
Ved ektemannens død i 1861 ble hun og Yehenara sammen formyndere og regenter for Tongzhi-keiseren, og senere for Guangxu-keiseren. Hun fikk da navnet Ci'an, «Moderlig og beroligende», og tittelen «keisermoderen, enkekeiserinnen», mens Yehenara fikk navnet Cixi, «Moderlig og lykkebringende» og tittelen «Hellige moder enkekeiserinnen». Ettersom de bodde i den østlige henvoldsvis den vestlige del av Den forbudte by fikk de tilnavn som den østlige hhv. vestre enkekeiserinne.           

Ci'an var i realiteten bare nominell regent og var sjelden politisk aktiv. Hennes mest kjente handling som regent er at hun i 1869 tillot henrettelsen av Cixis favoritt, evnukken An Dehai for at han under en reise til Shandong hadde presset folk for penger. 

Hun døde brått og uventet i 1881 etter et akutt anfall under en mottakelse, det oppstod rykter om at hun var blitt forgiftet. Etter alt å dømme var forgiftelsesspekulasjonene ubegrunnet eller direkte ondsinnede, det er mer som taler for at hun fikk slag.

Cian er ofte blitt fremstilt som en stillfaren, tilbaketrukket, rolig og myk personlighet som hensynsløst ble utmanøvrert av Cixi. Historikere har imidlertid fremholdt at hennes passivitet snarere kan ha berodd på manglende interesse for annet enn hennes personlige behov, og et rolig liv i luksus i det keiserlige palass.

## Referanser


## Litteratur
* Jung Chang: *Empress Dowager Cixi: The Concubine who Launched Modern China*, Jonathan Cape: London, 2013, ISBN 9780224087438
Mongolias bank

**Mongolias bank** (mongolsk: **Монголбанк**) er sentralbanken i Mongolia. 

Sentralbanken definerer landets pengepolitikk, uavhengig av regjeringen, og hovedmålet er prisstabilitet. Til tross for en gjennomsnittlig økonomisk vekst på 6,8 % fra 2004 til 2009 hadde de inflasjon på bare 2% i 2009. 

## Historie
Mongolia fikk sin uavhengighet fra Kina 11. juli 1921, med støtte fra Russland. En viktig del av omstruktureringen etter revolusjonen var å etablere sin egen sentralbank og et penge-kredittsystem. Den 2. juni 1924 åpnet den mongolsk-russiske «Trade and Industry Bank of Mongolia» (Bank of Mongolia) med én eneste filial i Altanbulag. Da den åpnet, hadde den en kapital på 260&nbsp;000 *yanchaan*, og totalt 22 ansatte, hvorav 18 russiske spesialister og 4 mongoler. Banken hadde allerede fra starten av to navn, både «Trade and Industry Bank of Mongolia» og «Bank of Mongolia», men i offisielle dokumenter ble navnet «Bank of Mongolia» brukt.

De første 18 månedene slet banken med å oppfylle sine finans- og pengepolitiske forpliktelser, fordi det ikke hadde noen lokal valuta enda. Regjeringen utstedte derfor 22. februar 1925, etter beslutning fra parlamentet, en resolusjon for å gjennomføre en pengereform. Som en del av denne reformen utstedte sentralbanken en nasjonal valuta, *Togrog*. Denne hadde 25 % dekning i edle metaller og fremmed valuta, og 75 % i salgbare varer. 

I 1954 hadde andelen mongoler blant de ansatte økt til 98 %. Sovjetunionen overførte derfor sin eierandel av i sentralbanken til den mongolske stat. I 1991 ble et nytt banksystem innført i Mongolia; et to-nivåsystem med både sentralbank og kommersielle banker. 

## Sentralbanksjef
Per mai 2014 er Naidansuren Zoljargal sentralbanksjef, han har sittet i stillingen siden 2012. Første visesentralbanksjef er Bold Javkhlan, og visesentralbanksjef er Enkhbayar Batshugar.

Tidligere sentralbanksjefer er:
* V. I. Komar (1924–1931)
* D. I. Mikilman (1924–1931)
* N. I. Doichman (1924–1931)
* S. Dovchin (1931–1939)
* U. Tsedenbal (1939–1940)
* T. Baldan (1940–1955)
* G. Baljid (1955–1960)
* L. Lkhamsuren (1960–1965)
* P. Tumur (1965–1975)
* D. Danzan (1975–1981)
* G. Khuderchuluun (1981–1991)
* N. Jargalsaikhan (1991–1992)
* D. Molomjamts (1992–1996)
* J. Unenbat (1996–2000)
* O. Chuluunbat (2000–2006)
* A. Batsukh (2006–2009)
* Lkhanaasuren Purevdorj (2009-2012)

## Se også
*Liste over verdens sentralbanker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
FC Unirea Urziceni

**FC Unirea Urziceni** er en rumensk fotballklubb fra byen Urziceni. Klubben ble grunnlagt i 1954, men det var først etter tusenårsskiftet at klubben gjorde sin inntreden på det øverste nivået. Klubbens nåværende stadion, Tineretului, ble åpnet i 1976. På grunn av blant annet lav tilskuerkapasitet spiller Unirea Urziceni Mesterliga- og Europaligaksmper på Stadionul Ghencea i București.

## Historie
Unirea Urziceni var ikke noen kjent klubb i starten, men i 1988 imponerte de ved å ta seg til åttendedelsfinalen i cupen. To sesonger senere ble de nummer to i Divizia C og rykket opp til Divizia B. Etter å ha falt ned en divisjon igjen, kom de tilbake ved å vinne Divizia C i 2002/03. I sesongen 2005/06 tok de steget opp til den øverste divisjone etter å ha vunnet opprykksplayoff mellom toerne i alle tre avdelingene i Divizia B. Den påfølgende sesongen var klubbens første i Liga I, men de klarte seg bra og ble nummer ti. Fremgangen fortsatte i 2007/08 med en femteplass i ligaen og sølv i cupen.

I 2008/09 hadde Unirea Urziceni en meget god sesong og vant ligaen. Laget tok over ledelsen tre kamper før slutt og vant tre poeng foran Timișoara. Dermed kvalifiserte de seg til Mesterligaen 2009/2010. De startet i gruppespillet og presterte ganske bra. Laget vant to kamper og spilte to uavgjorte. Seirene kom borte mot Rangers (4&ndash;1) og hjemme mot gruppevinner Sevilla (1&ndash;0). De tok altså åtte poeng, og var kun ett poeng bak andreplassen til Stuttgart som ville gitt avansement. Tredjeplassen i gruppen gjorde likevel at laget kvalifiserte seg for 16-delsfinalene i Europaligaen, men der tapte de mot Liverpool med 1&ndash;4 sammenlagt over to kamper.

Den neste sesongen brakte med seg sølvmedalje i ligaen bak CFR Cluj. Unirea Urziceni ble dermed kvalifisert for spill i Mesterligaen 2010/2011, hvor de startet i tredje kvalifiseringsrunde. Der tapte de 0&ndash;1 sammenlagt mot russiske Zenit, og laget skal ut i playoff om plass i Europaligaens gruppespill mot kroatiske Hajduk Split.
Stu Bennett

**Stuart «Stu» Alexander Bennett** (født 10. august 1980) er en engelsk profesjonell bryter, mest kjent for tiden med World Wrestling Entertainment under navnet Wade Barrett. Han var vinneren av første sesongen av *[[WWE NXT|NXT]]*. Han ble WWE Intercontinental Champion 22. mars 2011 da han vant over Kofi Kingston.
Bennett har hatt flere ringnavn, og har tidligere konkurrert under navnene Stu Bennett (hans virkelige navn), Stu Sanders og Lawrence Knight.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Oranienburger Tor undergrunnsstasjon

**Oranienburger Tor undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Navnet kommer fra de gamle porter (Tor = port) i Berlins bymur og porten mot Oranienburg lå i dette strøket. Stasjonen er på linje U6. 

Fra 13. august 1961 til 1. juli 1990 var stasjonen en av spøkelsesstasjonene på grunn av delingen av Berlin.

## Eksterne lenker
*