open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gunnar Gunnarsson Helland

**Gunnar Gunnarsson Helland** (født 1889, død 1976) var en norsk felemaker fra Bø i Telemark som i ung alder slo seg ned i USA og startet Helland Brothers sammen med sin bror.
## Liv og virke
Helland arbeidet på verkstedet til sin far Gunnar Olavsson Helland inntil han i 1901 emigrerte til Chippewa Falls, Wisconsin i USA. Der etablerte han Helland Brothers sammen med sin bror Knut Gunnarsson Helland, som døde allerede i 1920. Gunnar fortsatte å drive Helland Brothers alene frem til 1927, da etterspørselen avtok.

I 1927 reiste Gunnar til Minneapolis og arbeidet i to år for Jacob Lundh, som var en kjent felemaker der.

To år senere, i 1929 reiste han til Fargo i Nord-Dakota hvor han drev en butikk inntil han startet Helland Music Company i fjerde etasje i en bygning på Broadway. Forretningen ble drevet helt fram til 1962 da den ble oppkjøpt av Lloyd Hammond. Han fortsatte å arbeide for Lloyd Hammond til han var over 80 år.

Gunnar endret de senere felene han bygget. Han finèrforsterkninger på innsiden av f-hullene for å oppnå bedre styrke, kortere f-hull, lavere profil, og en form som lå nærmere Guarneri del Gesù (Robert «Bud» Larsen).

Den siste hardingfelen Helland bygget var i 1937. Der var ikke stor etterspørsel etter hardingfeler i USA. I hele sitt liv bygget han i alt 300 stykker. Han oppnådde aldri mer enn 150 USD for en fele, mens idag oppnår man fra 10 000 til 15 000 USD og enda mer for de samme felene.

## Se også
* Felemakerslekten Helland
* Helland Brothers

## Litteratur
* «Bø-Soga, 1 Kultursoga bind 1» (Bø Lokalhistorie).
* «Bø-Soga, 2 Gards og ættesoge, bind 4» (Bø Lokalhistorie, gårds- og slektshistorie).
* Steinar Kyvik: «Soga om fela» Fonna 1946.
* John Gunnarson Helland: «Felemakerslekten Helland». Privat, maskinskrevet fremstilling.
* Olav Gunnarsson Helland, private brev.
* Åsmund Nyhammer: «Hardingfele i fire slektledd.» Artikkel, intervju i Bergens Arbeiderblad 5. oktober 1963
* Asbjørn Storesund: «Bøherad, hardingfelas Cremona» i «Leik og Dans» 1988 p. 57-71, Halvard Kaasa, redaktør.
* *Morgenbladet*, Christiania, tordag 15. juli 1852

## Eksterne lenker
* Felamakerslekten Helland
Drangsnyken

**Drangsnyken**, på engelsk **Carrock**, er i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard en stor steinknaus i den øverste delen av den store elva Anduin, nord for det Gamle vadestedet. I kapittel 7 i boka *[[Hobbiten]]* sier Gandalv at trappene som går fra bunnen av steinen og helt opp til den flate toppen var laget av Beorn og at *Drangsnyken* var det han kalte den for. 

Det engelske navnet på denne knausen, Carrock, var muligens en språklig spøk fra Tolkiens side, fordi *car* er Anglo-Saxisk og betyr *rock* (altså stein). Denne spøken er gjenskapt av oversetteren, Nils Ivar Agøy, som har satt sammen det norske navnet av *drang* – *framstikkende knaus/berg* og *nyk* – *bergtopp*.
John Gunnarsson Helland

**Jon Gunnarsson Helland** (født 31. juli 1897, død 1977) var en norsk felemaker fra Bø i Telemark, som ble Helland-slektens siste felemaker. 
Helland var den fjerde av sønnene til felemaker Gunnar Olavsson Helland hvor fire av fem ble felemakere. 

Han var i en periode hjemme i farens verksted, deretter en periode hos broren Olaf G. Helland på Notodden. I denne tiden gjorde han sine beste feler. Fra 1917 til 1927 foretok han reiser til Sverige og Tyskland. Han drev senere musikkhandel og fiolinverksted i Skien, hvor han laget begge typer. 

## Se også
* Felemakerslekten Helland

## Referanser


## Kilder
* «Bø-Soga, 1 Kultursoga bind 1» (Bø Lokalhistorie).
* «Bø-Soga, 2 Gards og ættesoge, bind 4» (Bø Lokalhistorie, gårds- og slektshistorie).
* Steinar Kyvik: «Soga om fela» Fonna 1946.
* John Gunnarson Helland: «Felemakerslekten Helland». Privat, maskinskrevet fremstilling.
* Olav Gunnarsson Helland, private brev.
* Åsmund Nyhammer: «Hardingfele i fire slektledd.» Artikkel, intervju i Bergens Arbeiderblad 5. oktober 1963
* Asbjørn Storesund: «Bøherad, hardingfelas Cremona» i «Leik og Dans» 1988 p. 57-71, Halvard Kaasa, redaktør.
* *Morgenbladet*, Christiania, torsdag 15. juli 1852

## Eksterne lenker
* Felamakerslekten Helland
Elostirion

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgrad er **Elostirion** det høyeste av de tre tårnene som sto på Tårnåsene.

Elostirion, og de to andre tårnene som ikke er navngitte, ble antakeligvis bygget av Gil-galad, Høykonge av alvene i Midgard, for å ære Elendil som kom til Midgard i sorg og store tap. Etter det kom Elendil ofte til tårnene, for han hadde satt en av de syv palantírene i Elostirion, den av Arnors palantírer som så langt over havet. Elostirion sto i flere årtusen etter Gil-galads og Elendils død, og det var Círdan og alvene fra Lindon som tok vare på det; men palantíren som hadde vært i tårnet ble tatt med til Aman da Elrond og hans følge dro dit på slutten av det tredje tidevervet.
Gunnar Olavsson Helland

**Gunnar Olavson Helland** (født **Gunnar Olavson Haugen** 15. august 1852, død 30. april 1938) var en norsk felemaker fra Bø i Telemark.

Haugen kom fra en kjent treskjærerslekt. Han giftet seg med tvillingsøsteren til Knut Eriksson Helland, Gunnhild Eriksdatter Helland i 1871 og flyttet til Helland. Knut var på sin side igjen gift med Gunnars søster.

Like etter de flyttet til Helland begynte han i lære i verkstedet hos sin svoger. Da Knut Helland døde i 1880 tok han over både verkstedet og driften av jorda og tok, som skikken var, navn etter plassen. Han hadde plassen i 26 år til han solgte den og kjøpte gården nedenfor kirken i Bø og kalte den Helland, nå Hellandtunet Forsknings- og Næringssenter.

Helland ble en stor felemaker og vant medaljer og priser for sine feler både i inn- og utland.

## Se også
* Felemakerslekten Helland

## Referanser


## Kilder
* «Bø-Soga, 1 Kultursoga bind 1» (Bø Lokalhistorie).
* «Bø-Soga, 2 Gards og ættesoge, bind 4» (Bø Lokalhistorie, gårds- og slektshistorie).
* Steinar Kyvik: «Soga om fela» Fonna 1946.
* John Gunnarson Helland: «Felemakerslekten Helland». Privat, maskinskrevet fremstilling.
* Olav Gunnarsson Helland, private brev.
* Åsmund Nyhammer: «Hardingfele i fire slektledd.» Artikkel, intervju i Bergens Arbeiderblad 5. oktober 1963
* Asbjørn Storesund: «Bøherad, hardingfelas Cremona» i «Leik og Dans» 1988 p. 57-71, Halvard Kaasa, redaktør.
* *Morgenbladet*, Christiania, tordag 15. juli 1852

## Eksterne lenker
* Hellandtunet Forsknings- og Næringssenter
* Felamakerslekten Helland
Ansgar

:*For mannsnavnet se, [[Ansgar (navn)]]*

**Ansgar av Bremen**, **Anskar** eller **Oscar** (født 8. september? 801, død 3. februar 865) var erkebiskop av Hamburg-Bremen, men er mest kjent for misjonærvirket sitt, med tilnavnet *[[Norden]]s [[apostel]]*. Ansgar er skytshelgen for Skandinavia, den danske kirke og for Hamburg erkebispedømme.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Ansgar hadde tyske foreldre. Hans mor døde da han bare var fem år, og kort etter forlot hans far ham som oblat, sannsynligvis til benediktinerklosteret Corbie ved elven Somme like sør for Amiens. Der ble han utdannet og ble forstander for en avdeling innen skolen.  I 822 ble han sendt til de nystiftede klosteret Corvey ved elven Weser i Sachsen for som munk å lede den nye klosterskolen og dens undervisning.

### Misjonsarbeid
Ansgar hadde hatt mye kontakt med Harald Klakk, den døpte og senere fordrevne kongen av Danmark, og var den første kristne misjonæren i landet, uten å oppleve mye hell. I 829 ble han utpekt som misjonær til svenskene. Ansgar og munken Witmar kom til Birka samme året og skapte en liten menighet. Ansgar blir regnet som grunnleggeren av Svenska kyrkan.

Etter at Ansgar hadde vendt tilbake fra Skandinavia, ble han i 831 utnevnt til biskop for det nygrunnlagte erkebispedømmet Hamburg. På grunn av innenriksstridigheter ble imidlertid Frankerriket svekket. Etter Ludvigs død herjet den danske kong Hårik i Hamburg 845, og denne utpost ble oppgitt som bispesete. Bispedømmet ble sammenslått med Bremen, som ble Ansgars nye bispesete.

Cirka 851–853 vendte Ansgar tilbake til Birka, der nå kong Olof regjerte. På denne tiden skal situasjonen for den kristne misjonsvirksomheten ha blitt forverret. Den kristne menighet i Birka hadde havnet i konflikt med den hedenske befolkningen og var blitt oppløst. Ansgar var derfor nødsaget til å gjenopprette menigheten.

Han døde i Bremen i 865, og etterfølgeren, Rimbert, skrev livshistorien hans i *Vita Ansgari*. Ansgar er minna med statuer i Hamburg og i København og et steinkors på Björkö, der en mener Birka lå. Hans liv og gjerning er utførlig beskrevet i Adam av Bremens krønike *Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum* fra 1070-årene.

## Helgen

Ansgar er nevnt i *[[Martyrologium Romanum]]* og har minnedag 3. februar. Som helgen blir han gjerne framstilt som biskop med stav, bok og mitra. I tillegg har han gjerne en frakk eller kappe av pels for å vise at han hadde vært i det kalde nord. Han kan også holde på en modell av Hamburg domkirke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vita Ansgari  (på engelsk)
* Den hellige Ansgar av Hamburg-Bremen (801-865) www.katolsk.no
Richard Attenborough

**Richard Samuel Attenborough** (1923–2014) var en britisk skuespiller, produsent og filmregissør. Han er mest kjent som regissør av filmen *[[Gandhi (film)|Gandhi]]*. Han huskes også fra rollen som Dr. John Hammond i ''Jurassic Park''.

## Biografi
Richard Attenborough var utdannet ved Royal Academy of Dramatic Art og hadde sin scenedebut i 1941. Sin første filmrolle hadde han i filmen *[[Sagaen om et skip]]* (orig. *In Which We Serve*) i 1942 og regisserte sin første film *[[Å, for en herlig krig]]* (orig. *Oh, What a Lovely War*) i 1969. I 1982 mottok han Oscar for beste regi for filmen *[[Gandhi (film)|Gandhi]]*.

Attenborough ble i 2014 utnevnt til 2. klasse (sølv) av den sørafrikanske Ordenen O. R. Tambos følgesvenner.

Han var bror til naturfilmskaperen David Attenborough.

## Filmografi
### Skuespiller

### Regi

### Produsent

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Tumladen

**Tumladen** er et geografisk sted i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Tumladen var navnet på den bortgjemte dalen i fjellene Echoriath (*De omkransende fjell*) hvor alvene bygde sin bortgjemte by Gondolin i det første tidevervet. I Tolkiens bok *[[Silmarillion]]* blir det fortalt om hvordan Turgon, en konge av Noldoene, finner dalen Tumladen med hjelp av valaen Ulmo, *Vannets herre*.
VL

**VL** kan ha flere betydninger:

*Vårt Land-En kristen dagsavis.
*Vera Lysklætt-Venstre-politiker fra Finnmark.
*Vâlcea-Et byområde i Romania.
Arbeidstillatelse

**Arbeidstillatelse** (oppholdstillatelse for å arbeide) er en tillatelse fra det offentlige som gir en person rett til å arbeide i et fremmed land.  

## Norge
*Oppholdstillatelse for å arbeide* er en tillatelse som kreves av utenlandske statsborgere for å arbeide eller drive ervervsvirksomhet i Norge, uavhengig om personen skal motta godtgjørelse eller ikke. I hovedsak gir Norge to typer oppholdstillatelser til utlendinger som skal arbeide her: faglært og sesongarbeid (i tillegg finnes det ordninger for enkelte arbeidssøkere, sjøfolk, forskere, kulturarbeidere mv.). Det er ikke nødvendig med slik oppholdstillatelse for nordiske statsborgere (danske, svenske, finske og islandske statsborgere) eller statsborgere fra et land som omfattes av EØS-avtalen. Utenlandske statsborgere som bor i Norge og har permanent oppholdstillatelse, har generell adgang til å arbeide og drive ervervsvirksomhet. Utlendingsdirektoratet (UDI) har ansvar for behandling av søknader fra utlendinger som vil besøke eller bo i Norge.

Hvis en norsk arbeidsgiver skal ansette noen som er borger av et land utenfor EU/EØS-området, må man sjekke at arbeidstakeren har gyldig oppholdstillatelse.

Du kan få oppholdstillatelse som sesongarbeider hvis du skal gjøre en jobb som bare kan gjøres på en spesiell tid av året, eller du skal være ferievikar for en fast ansatt. Du må ha fått en jobb før du søker om oppholdstillatelse hos UDI.

## Referanser


## Eksterne lenker

*''Bestemmelser om arbeidstillatelse'' på Bedin.no
*UDI sine nettsider
*Work in Norway
Amstel

:*Denne artikkelen omhandler elven Amstel i [[Nederland]]. Amstel er også en type [[Amstel (øl)|øl]] produsert av [[Heineken]].*

**Amstel** (forkortelse for *Aeme stelle*, gammel-flamsk for «område omgitt av vann») er elven i Nederland som Amsterdam har navnet sitt fra. Den kanalisterte elven er 14 km lang og ligger i det vestlige Nederland. Elven renner gjennom Amstel-land og Amsterdam, og faller ut i Het IJ ved begynnelsen av Nordsjøkanalen.

Etter byggingen av en dam ved elvemunningen, ble fiskelandsbyen Amstelredam grunnlagt og ble gitt bystatus rundt år 1300. 

## Amstel i kunst
Kunstnere som har valgt elven Amstel som objekt er: 

* Aert van der Neer (1603&ndash;1677)
* Willem Witsen (1860&ndash;1923)
* Georg H. Breitner (1857&ndash;1923)
* Piet Mondrian (1872&ndash;1944)
* Hendrik Jan Wolter (1873&ndash;1952)
* Frans Koppelaar (1943&ndash;)

## Kilder
* Aschehoug og Gyldendals STORE NORSKE leksikon, 3. utgave, 2. opplag, 1998
Sarnvad

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er **Sarnvad** et vadested over elva Baranduin (Brennvina). Sarnvad ligger helt på den sørlige kanten av Hobsyssels grenser, eller så vidt utenfor.

En vei som begynner ved Miklaból krysser elva ved Sarnvad, og møter senere Grønnveien lenger sør. Det er ved denne veien at Ringskrømtet Khamûl kommer inn i Hobsyssel for å lete etter den ene ringen.
Bergverk

**Bergverk** er en industri for utvinning og foredling av malmer, mineraler og bergarter.

Arbeidet med å løsne steinen fra fjellet kalles bergbrytning. Løse bergarter brytes med gravemaskiner og bløte bergarter som kull med kuttmaskiner. De fleste malmer må bores og sprenges (mineres).

Gruvedrift er uttak av mineraler og malmer i dagbrudd eller i underjordiske gruver. Ved oppredning foregår utskilling av nyttbare mineraler fra gråberget. Sjeiding er utplukking for hånd fra stykkmalm etter utseende og vekt. Vanligvis foregår nedknusing og maling og deretter separasjon av de forskjellige mineralfraksjoner på grunnlag av forskjellig densitet, magnetisme eller overflatekjemiske egenskaper.

## Bergverk i Norge

Tradisjonelt har de metalliske malmene veid tyngst i norsk bergindustri. Fra 1980--årene er industrimineraler, naturstein, pukk, sand og grus langt viktigere økonomisk.

Mineralnæring er et samlebegrep for bedrifter som utvinner, produserer eller videreforedler metallisk malm, industrimineraler, naturstein og byggeråstoffer som pukk, grus og tilslag til betong. I Norge omsetter mineralnæringen for ca. 10 milliarder årlig og sysselsetter ca.  årsverk direkte. Eksportverdien utgjorde 4,4 milliarder kroner, tilsvarende 43&nbsp;% av den totale omsetningen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bergverksdrift hos Store norske leksikon
* Nye næringer - trelast og bergverk, om norsk bergverksindustri på 15- og 1600-tallet. Artikkel hos Norgeshistorie.no
* https://www.dirmin.no/mineralnaeringen
Bokettersyn

**Bokettersyn** er myndighetenes gransking av en skattyters regnskapsbøker. Bokettersynet er som oftest skattemyndighetenes gjennomgåelse av bokføringen som et ledd i prøve av selvangivelse eller klage over ligningen, eller ved mistanke om ulovligheter.

Ved befaring av skatteyters lokaler har vedkommende som regel krav på å bli varslet på forhånd og skattyteren eller den som har ansvaret for bokføringen (bokholder, revisor) må være til stede og har plikt til å gi opplysninger. Bokettersyn kan også foretas av konkurransemyndighetene og politiet. Dersom myndighetene mener at formålet med bokettersynet kan bli satt i fare, kan retten til forhåndsvarsel bortfalle.

## Norge
I Norge er det ligningsloven som gir hjemmel for å pålegge skattyteren å fremlegge de nødvendige papirer som er av betydning for vedkommendes likning. Dette er papirer som regnskapsbøker, bilag, kontrakter, korrespondanse, styre- og revisjonsprotokoller. 

I 1983 ble det fastsatt en forskrift hvor det er gitt nærmere regler for gjennomføringen av bokettersyn, hvor de deltakende blant annet plikter å vise legitimasjon til skattyteren samt at det skal utarbeides en rapport for undersøkelsen i ettertid.

## Kilder
*Storingets spørretime 25. oktober 1995
*Aschehoug og Gyldendals STORE NORSKE leksikon, 3. utgave, 2. opplag, 1998
Nenuial

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er **Nenuial** eller **Skymingsjøen** en av Midgards sjøer.

Det alviske navnet på sjøen er *Nenuial* er Sindarin for *Skumringens sjø*, noe som antyder at det er best å se den på den tiden av dagen. Sjøen er omtrent 160,93 kilometer nord for Hobsyssel i den nordre delen av Eriador. Den er antatt omtrent 80,47 km fra nord til sør, og 32,19 km fra øst til vest. Den ligger tett ved åsrekken Emyn Uial, som ligger vest og sør for sjøen. På den søndre bredden av sjøen lå byen Annúminas, som var den første hovedstaden til kongeriket Arnor.

Elva Baranduin eller Brennvina flyter ut fra denne sjøen mot øst før den bøyer av mot sør.
Skymingsjøen spiller ingen rolle i noen av historiene fra Midgard, men den blir nevnt fra tid til annen.
Beinmarg

**Beinmarg** er myeloid vev, celle- og blodårerikt bindevev i knoklenes marghule. Marghulen er full av beinmargceller og umodne stamceller. Stamcellene gir opphavet til de røde og hvite blodlegemene og blodplatene. Rød beinmarg danner røde blodlegemer, blodplater, og hvite blodlegemer. 

## Beinmarg
Immunforsvarets celler finnes i en rekke ulike varianter med hensyn til modningsnivå. Modning og spesialisering er to prosesser som ofte går parallelt i utvikling av infeksjonsforsvarets celler. Cellene spesialiseres samtidig som de modnes og blir eldre. Slik er det også med cellene som dannes i beinmargen. 

Den røde beinmargen finnes i de store rørknoklene (eg: lårbein og overarmsbein) i kroppen vår. Den inneholder et enormt antall celler på forskjellige modningstrinn og kan sammenlignes med et foster som hele tiden vokser på grunn av celler som deler seg. Utgangspunktet for denne intense celledelingen er en bestemt type umodne celler kalt stamceller. Alle cellene i blodet, enten de er røde blodlegemer, granulocytter, monocytter eller lymfocytter, dannes fra de samme stamcellene i beinmargen. Vi sier at disse stamcellene er pluripotente. Det betyr at de gir opphav til flere forskjellige, men allikevel et begrenset antall beslektede, celletyper. Vi har allikevel relativt få stamceller i beinmargen, og de utgjør sannsynligvis mindre enn én promille av alle cellene som er til stede her. 

Beinmargen produserer forsvarsceller i stort tempo allerede fra tidlig i fostertilværelsen. Dersom kroppen av en eller annen grunn skulle få et økt behov for en bestemt celletype, kan beinmargen svare på kroppens signaler og selektivt øke produksjonen av nettopp den. Dette er i stor grad et resultat av påvirkning fra løselige, hormonliknende forbindelser som dirigerer dannelsen av blodceller i den retning behovet er størst. 

En celles opphold i beinmargen er av begrenset varighet. Her utvikles cellene slik at de etter hvert når et modningsnivå som gjør dem i stand til å gjennomføre de oppgavene de er tiltenkt i kroppen vår. Først på dette tidspunkt slippes de ut i blod- og lymfeåresystemet.

## Beinmargsgiverregisteret
Det Norske Benmargsgiverregisteret ble etablert i 1990 og er et register over frivillige beinmargsdonorer, rekruttert gjennom blodbankene. Donorene blir vevstypet gjennom en blodprøve og lagt inn i Benmargsregisteret, som er finansiert av Den Norske Kreftforening. Ved transplantasjon høstes beinmarg fra en giver med samme vevstype som pasienten, og pasienten gis friske stamceller fra giveren.

## Kilder
* Blodbanken Oslo
* Aschehoug og Gyldendals STORE NORSKE leksikon, 3. utgave, 2. opplag, 1998
* Tor Lea, Immunologi og immunologiske teknikker, fagbokforlaget

## Eksterne lenker
*
Ole Bornemann Bull

**Ole Bornemann Bull** er navnet til flere personer:

* Ole Bull (1810&ndash;1880), norsk fiolinist
* Ole Bornemann Bull (lege) (1842&ndash;1916), norsk lege
Percichthyidae

* *[[Bostockia]]*
* *[[Coreoperca]]*
* *[[Edelia]]*
* *[[Gadopsis]]*
* *[[Guyu]]*
* *[[Maccullochella]]*
* *[[Macquaria]]*
* *[[Nannatherina]]*
* *[[Nannoperca]]*
* *[[Percichthys]]*
* *[[Siniperca]]*

**Percichthyidae** er en familie av abborfisker.

I første halvdel av det tyvende århundre ble disse fiskene regnet til familien Serranidae, som fungerte som et oppsamlingstaxon for ulike abborfisker. I 1966 opprettet Gosline familien Percichthyidae, men den er uklart avgrenset, og hvilke arter som regnes hit varierer mellom ulike oversikter. Havabborer og vrakfisker har for eksempel blitt regnet til familien.

Hvis Percichthyidae skal bli en naturlig gruppe, bør den sannsynligvis snevres inn til bare å omfatte ferskvannsformene fra Australia og Sør-Amerika. Disse fiskene må ha levd på den sørlige superkontinentet Gondwana før det delte seg. Mange planter har en lignende utbredelse, for eksempel sørbøk og *[[Eucryphia]]*.

Disse fiskene er en viktig del av ferskvannsfaunaen i Australia. Dette isolerte kontinentet mangler karpefisker, karpelakser og ciklider, og det er også få maller og andre ferskvannsfisker. Her lever slektene *[[Bostockia]]*, *[[Edelia]]*, *[[Gadopsis]]*, *[[Guyu]]*, *[[Maccullochella]]*, *[[Macquaria]]*, *[[Nannatherina]]* og *[[Nannoperca]]*. 

I Chile og Argentina lever slekten *[[Percichthys]]* med fem arter. I Chile finnes også en annen slekt, *[[Percilia]]*, som nå regnes til en egen familie.

I Øst-Asia fra Amur og Korea, gjennom Kina og sør til Vietnam lever slekten *[[Siniperca]]*. I Korea, Japan og Kina finnes også slekten *[[Coreoperca]]*. En fylogenetisk studie fra 2010 basert på molekylærgenetikk viser at disse to slektene bør regnes til en egen familie, Sinipercidae, som er søstergruppen til solabborer.

I havet utenfor Øst-Asia lever slekten *[[Lateolabrax]]*. Den er nærmest beslektet med Howellidae og dyphavsabborer, og plasseres nå i en egen familie.

I Atlanterhavet, Stillehavet og Det indiske hav lever slektene *[[Howella]]* og *[[Bathysphyraenops]]* mesopelagisk. Disse marine artene regnes nå til familien Howellidae. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Høgsfjorden

:*For ferjer med navn Høgsfjord se [[«Høgsfjord»]]
*'Høgsfjorden** er en [[fjord]] i [[Rogaland]]. Fjorden går gjennom [[Sandnes]], [[Forsand]] og [[Gjesdal]] kommune og ender i [[Dirdal]]. Fjorden har sidefjordene [[Frafjord]] (ender i stedet Frafjord) og [[Lysefjorden (Forsand)|Lysefjorden]] (ender i [[Lysebotn]]).

**Høgsfjord''' er også navnet på et tidligere formannskapsdistrikt som besto av Høle og Forsand. 1. januar 1871 ble Forsand til eget formannskapsdistrikt kommune og Høgsfjord skiftet navn til Høle formannskapsdistrikt. Etter delingen ble enda skole og annet delt mellom bygdene.

Dirdal ligger i kryssningspunktet med fjorden inn til Frafjord. Lenger vest finner man på den nordlige siden Helle som tidligere var et naturlig mål for handelsturer på fjorden. I Espedalen, som Helle ligger i, er det nå uttak av sand. Denne blir fraktet ned til Helle hvor den blir lastet videre på båter. Etter Helle finner vi Husafjellet som skilder Rossavik fra Helle. Videre på den nordlige siden kommer fjellet Uburen før man er ute til kommunesenteret Forsand. På Forsand er også fjorden brukt til å frakte sand ut. 

Hurtigbåter og ferjer er også i drift på fjorden i kryssningspunktet mellom Høgsfjorden og Lysefjorden. Høgsfjordsambandet blir driftet av Stavangerske og går to ganger i timen mellom Oanes på nordsiden og Lauvik på sørsiden. Hurtigbåter daglige ruter går fra Stavanger til Lysebotn (via Forsand og Lauvik).

Etter kryssningspunktet med Lysefjorden ligger Høle på sørsiden.

Tidligere var det Høgsfjorden som koblet bygdene sammen. Mye handel og en del ekteskap ble utvekslet fram og tilbake over fjorden.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Lebennin

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er **Lebennin** en region sør i kongerike Gondor. Navnet Lebennin betyr rett og slett "fem elver".

Det er kjent som *Fagre Lebennin av de fem elver*, på grunn av Lebennins fem elver,. Lebennin var et av de trofaste lenene til Gondor. Den største byen heter Pelargir.
Lebennin var for det meste bebodd av menn av blandet blod, siden mange av Lebennins mennesker var etterkommere av de glemte *Fjellmennene* som ble drevet bort fra Kvitklettene av mennene fra Númenor.

I løpet av krigen om ringen er det veldig få menn som blir sent dor å hjelpe Minas Tirith da den blir angrepet av Umbars Korsarer. Lebennin ble reddet av Aragorn og de dødes hær.
Bjørkelangen (tettsted)

**Bjørkelangen** er et tettsted og administrasjonssenteret i Aurskog-Høland kommune i Akershus. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger ved nordenden av innsjøen Bjørkelangen, langs Lierelva. 

Bjørkelangen ble det administrative senteret i kommunen i 1966. Fra tidlig i 1970-årene opplevde Bjørkelangen en stor utvikling med etablering av to videregående skoler, flere boligområder og sentrumsfunksjoner. Bjørkelangen stasjon var endestasjon på Urskogbanen ved åpningen i 1896 og stasjon på Urskog-Hølandsbanen etter forlengelsen til Skulerud i 1898. Urskog-Hølandsbanens bestyrerbolig «Bergan» lå på Bjørkelangen og er blitt godt bevart.

Langs med Fylkesvei 115 (Haldenveien) ligger barne- og ungdomsskolen Bjørkelangen skole, Bjørkelangen videregående skole samt kulturhuset KulturArena Aurskog-Høland, som har kino, arrangerer konserter, har en årlig musikkfestival, en årlig matfestival og egen teatergruppe. Bjørkelangen Sportsforening (BSF) holder også til her. 

På østsiden av Lierelva ligger Kjelle videregående skole, som i tillegg til ordinær fagopplæring tilbyr individuelt tilrettelagt undervisning. Her ligger også Eidsverket, etablert som jernverk i 1761-1765, senere glassverk.  

Det er en rekke fiskerike innsjøer, vann og tjern omkring Bjørkelangen, bant annet Bjørkelangensjøen, Maltjern, Stigrundtjern, Liertjern, Eidsdammen, Stemtjern, Røytjern, Dyntjern, Tasketjern, Opptjenn og drikkevannskilden Langsjøen.

Vest for Bjørkelangen ligger høyden Høgåsen på 313 moh.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bjørkelangen Teaterlags hjemmeside

## Galleri

Fil:Eidsverket.JPG|Hovedbygningen på Eidsverket.
Fil:Bjørkelangen stasjon beskåret-.JPG|Bjørkelangen stasjon.
Fil:Bjørkelangen kirke 20071021 1.jpg|Bjørkelangen kirke.
Fil:Gågata_beskåret-.JPG|Gågata på Bjørkelangen, sett fra øst.
Apollo 1

**Apollo 1** var et amerikansk romfartøy som ble ødelagt av brann i 1967. Mannskapet i Apollo 1 bestod av Virgil I. Grissom, Edward H. White og Roger B. Chaffee og var valgt ut til Apollo-programmet. 27. januar 1967 begynte det å brenne i kommandoseksjonen på toppen av en Saturn IB bærerakett. Alle de tre astronautene omkom.
NASA konkluderte med at brannen startet ved en elektrisk kortslutning som antente brennbare materialer og deretter spredte seg raskt på grunn av det høye oksygeninnholdet i kommandoseksjonen. De tre astronautene fikk ikke opp luka på kommandoseksjonen da presset innenfra var for høyt.
Etter brannen ble det gjort flere endringer i måten seksjonen ble bygget på med mindre brennbare materialer og en enklere luke og oksygennivået i luften ble redusert.

## Bilder

Fil:Apollo 1 Prime Crew - GPN-2000-001159.jpg|Apollo 1-mannskapet
Fil:Apollo1 Crew im Simulator.jpg|Apollo 1-mannskapet i simulator-trening
Fil:Apollo1-Crew 01.jpg|Apollo 1-mannskapet foran oppskytningsrampen


Fil:Apollo 1 – Exterior view of spacecraft after fire.jpg|Utvendig bilde av brannen som drepte Apollo 1-mannskapet
Fil:Apollo 1 - View of severely damaged area near floor of spacecraft.jpg|Innvendig bilde av brannskadene i kapselen


## Se også
*Apollo 1 Hills, tre fjell på Mars oppkalt etter astronautene
## Eksterne lenker
*
Goetheanum

**Goetheanum** er en monumental ekspresjonistisk bygning, oppkalt etter Goethe, i Dornach i kantonen Solothurn i nærheten av Basel i Sveits, som ble formgitt av Rudolf Steiner. Den er sete for Anthroposophische Gesellschaft og Den frie høyskolen for åndsvitenskaper, og fungerer dermed som sentrum for den verdensomspennende antroposofiske bevegelsen, som blant annet omfatter steinerskolebevegelsen, bærekraftig bankvirksomhet, retninger innen områder som arkitektur, landbruk og medisin, og innen mange former for kunst og kultur.

Etter at den opprinnelige bygningen, påbegynt i 1913, ble ødelagt i en brann nyttårsaften 1922, ble i 1924 grunnstenen for dagens bygning lagt. Det nye Goetheanum ble ferdigstilt i 1928. Bygningen er et av de fremste verker innen den ekspresjonistiske, antroposofisk-inspirerte («goetheanistiske») arkitekturen, og også et av de tidlige modernistiske verker, og av arkitekturhistorisk interesse.

Bygningen huser blant annet to teaterscener, med plass til henholdsvis  og 500 tilskuere, foredragslokaler, galleri, bibliotek, bokhandel samt kontorer for *Anthroposophische Gesellschaft.* I tillegg omfatter Goetheanum-komplekset flere tilliggende bygninger som huser forskning og utdannelse. Det arrangeres jevnlig konferanser om temaer av allmenn interesse, samt mer spesialiserte konferanser beregnet på lærere, leger, terapeuter og andre profesjoner.

Goetheanum er åpent for besøkende hele uken.

## Eksterne lenker
*
Anna Colbjørnsdatter

**Anna Colbjørnsdatter Arneberg** (født ca. 1667 i Sørum på Romerike, død 1736 på Norderhov i Ringerike), som skrev seg *Anna Colbjørnsen*, var ei norsk prestefrue som etter slaget på Norderhov, under den store nordiske krig, fikk heltinnestatus i Norge. Slaget var en krigshandling som fant sted, mellom norsk&ndash;danske dragoner på den ene siden og svenske karolinere på den andre, ved Norderhov kirke, natten til 29. mars i 1716.

## Familie
Hun var datter av Colbjørn Torstensen Arneberg og tilhørte slekten Arneberg.

## Nasjonalheltinne
Colbjørnsdatter har i ettertid fått æren for å ha lurt svenskene ved å skjenke blant andre oberst Axel Löwen full på brennevin. Dette gav den langt mindre mannsterke norsk&ndash;danske styrken muligheten til å påføre svenskene et sviende nederlag. Av den grunn omtales hun som en av Norges nasjonalheltinner, selv om det er stor uvisshet knyttet til hennes rolle i handlingen. I en artikkel i Dagbladet i 1996 påpeker idehistorikeren Christopher Hals Gylseth at Anna Colbjørnsdatter er en av svært få kvinnelige helteskikkelser i norsk historie.

## Prestefrue
Det sies at Anna alt i ung alder ble forberedt på et liv som prestefrue. Hun kom fra en storgård i Sørum på Romerike, der den mannlige delen av slekten hadde lange tradisjoner som medlemmer i presteskap og øvrighet. Det var derfor kanskje ikke så merkelig at hun alt som femtenåring i 1682 ble gift med magister Jonas Ramus (1649&ndash;1718), som på 1680-tallet var personellkapellan under Annas far, sogneprest Colbjørn Torstenssøn (&ndash;1720), i gamle Sørum kirke.

I 1690 ble imidlertid ektemannen utnevnt til sogneprest i Norderhov kirke, hvoretter familien flyttet til Norderhov på Ringerike, der de bosatte seg i gamle Norderhov prestegård. De hadde da barna Ole (1683–1714), Daniel (1684–1727), Johanna (1685–1717), Christian (1686–1714) og Anna Sophie (1687–1722), som alle var født på Sørum og dør før henne. Sønnen Daniel rekker imidlertid å bli prest selv, og han overtar som sogneprest til Norderhov da ektemannen dør i 1718. Han dør imidlertid ugift alt i 1727, slik at Anna også arver han. Datteren Johanna blir imidlertid gift og får et barn, Anna Larsdatter (1717&ndash;1791), som siden arver det hele etter sin bestemor Anna Colbjørnsdatter.

I minnelunden over helter i dansk og norsk historie ved Jægerspris slott på Sjælland, ses et minnesmerke i form av en avbrutt mur over Anna og brødrene hennes Hans og Peder.

## Referanser



## Litterære kilder
* Heftet Ringerike, årgangene 1924, 1927, 1946, 1958, 1966, 1971, 1988, 2000, 2003.
Euroleague

**Euroleague** er en basketballiga som består av 18 av de beste klubbene i Europa.

Euroleague ble startet av ULEB for sesongen 2000-01 og var det første året en direkte konkurrent til FIBAs Suproleague. Allerede året etter gikk Suproleague inn og Euroleague ble anerkjent som toppligaen. 

Serien blir spilt som innledende gruppespill med 30 serierunder. De åtte avanserer til kvartfinale der lagene møtes i best av 5. Vinneren av kvartfinale møtes til *Final four*. Der spilles semifinaler og finale over én kamp forhåndsbestemt arena.

## Mestere

* 1958 –  Rīgas
* 1958–59 –  Rīgas
* 1959–60 –  Rīgas
* 1960–61 –  CSKA Moskva
* 1961–62 –  Dinamo Tbilisi
* 1962–63 –  CSKA Moskva
* 1963–64 –  Real Madrid
* 1964–65 –  Real Madrid
* 1965–66 –  Simmenthal Milano
* 1966–67 –  Real Madrid
* 1967–68 –  Real Madrid
* 1968–69 –  CSKA Moskva
* 1969–70 –  Ignis Varese
* 1970–71 –  CSKA Moskva
* 1971–72 –  Ignis Varese
* 1972–73 –  Ignis Varese
* 1973–74 –  Real Madrid
* 1974–75 –  Ignis Varese
* 1975–76 –  Mobilgirgi Varese
* 1976–77 –  Maccabi Tel Aviv
* 1977–78 –  Real Madrid
* 1978–79 –  Bosna
* 1979–80 –  Real Madrid
* 1980–81 –  Maccabi Tel Aviv
* 1981–82 –  Squibb Cantù
* 1982–83 –  Ford Cantù
* 1983–84 –  Banco di Roma
* 1984–85 –  Cibona
* 1985–86 –  Cibona
* 1986–87 –  Tracer Milano
* 1987–88 –  Tracer Milano
* 1988–89 –  Jugoplastika
* 1989–90 –  Jugoplastika
* 1990–91 –  POP 84
* 1991–92 –  Partizan
* 1992–93 –  Limoges
* 1993–94 –  7up Joventut
* 1994–95 –  Real Madrid
* 1995–96 –  Panathinaikos
* 1996–97 –  Olympiakos
* 1997–98 –  Kinder Bologna
* 1998–99 –  Žalgiris
* 1999–00 –  Panathinaikos
* 2000–01 –  Maccabi Tel Aviv
* 2000–01 –  Kinder Bologna
* 2001–02 –  Panathinaikos
* 2002–03 –  Barcelona
* 2003–04 –  Maccabi Tel Aviv
* 2004–05 –  Maccabi Tel Aviv
* 2005–06 –  CSKA Moskva
* 2006–07 –  Panathinaikos
* 2007–08 –  CSKA Moskva
* 2008–09 –  Panathinaikos
* 2009–10 –  Barcelona
* 2010–11 –  Panathinaikos
* 2011–12 –  Olympiakos
* 2012–13 –  Olympiakos
* 2013–14 –  Maccabi Tel Aviv
* 2014–15 –  Real Madrid
* 2015–16 –  CSKA Moskva
* 2016–17 –  Fenerbahçe
* 2017–18 –  Real Madrid
* 2018–19 –  CSKA Moskva
* 2019–20 – *Avlyst*
* 2020–21 –  Anadolu Efes
* 2021–22 –  Anadolu Efes
* 2022–23 –  

## Titler per lag*

* Tilbake til 1958 da den første europeiske serievinnercupen ble spilt.

## Titler per land

----

## Eksterne lenker
*
Choctaw

**Choctaw** er en indianerstamme som opprinnelig levde som jordbrukere i 115 bysamfunn på et område i de nåværende delstatene Mississippi og Alabama i USA. De ble tvangsflyttet til Oklahoma i 1830-årene, og i dag utgjør de den tredje største indianernasjonen i USA med 200 000 stammemedlemmer https://www.choctawnation.com/

Choctaw er også navnet på språket som dette folket snakker. Det tilhører språkfamilien muskogee.

Under første verdenskrig overhørte Oberst Alfred Wainweight Boor to choctaw-soldater som snakket sammen, og fastslo at språket egnet seg utmerket som kodespråk. Choctaw ble brukt for å kommunisere i strid første gang 26. oktober 1918 https://www.warhistoryonline.com/war-articles/choctaw-code-talkers.html. Suksessen gjorde at  amerikanske militære senere brukte flere andre urfolkspråk som kodet kommunikasjon.

Hjemme i USA i 1918 ble imidlertid skolebarn straffet for å snakke Choctaw. 

## Eksterne lenker
*
Sergej Kirov

**Sergej Mironovitsj Kirov** (født  i Urzjum, død 1. desember 1934 i Leningrad) var en sovjetisk kommunistisk politiker. Kirov ble myrdet, og dette ble den direkte foranledningen til Moskvaprosessene.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Kirov kom fra en fattig familie. Han mistet tidlig begge sine foreldre, og ble oppdratt av sin bestemor og senere tatt hånd om på et hjem for foreldreløse barn. Etter å ha gjort en god eksamen fra realskolen, ble han i 1901 tatt inn på yrkesskolen i tatarbyen Kazan. Der ble han kjent med den revolusjonære ideologi. 

Etter en god eksamen også fra yrkesskolen dro han i 1904 til Tomsk, der hans plan var å la seg immatrikulere ved statsuniversitetet der. Dette ble det ingenting av.

### Politikk
Han gikk i stedet inn i det russiske arbeiderpartiet i 1904 og begynte med illegalt politisk arbeid, det er ikke klart om han tok avgjort parti for bolsjevikene mot mensjevikene før etter revolusjonen. I årene fram til den russiske revolusjonen var han i flere perioder arrestert for sitt politiske virke.

Etter revolusjonen deltok han i den russiske borgerkrigen. I 1921 ble han leder for kommunistpartiet i Aserbajdsjan, i 1926 ble han leder for partiets avdeling i Leningrad blant annet for å få orden på partiavdelingen der, og i 1930 ble han medlem av politbyrået. I denne perioden markerte Kirov seg som en sterk tilhenger av Stalin. Mange hevder at Kirov hadde begynt å markere uenighet med Stalins til tider brutale metoder utover på trettitallet, men dette er ikke dokumentert.

### Drap
Kirov ble myrdet i 1934, og omstendighetene rundt mordet, som var den direkte foranledningen til Moskvaprosessene, har vært gjenstand for mye spekulasjon. Stalin mistenkte en trotskistisk konspirasjon. Kritikere av Stalin og Sovjetunionen mente tvert om at det var Stalin selv som sto bak, fordi Kirov truet makten hans, og Khrusjtsjov uttalte at sporene etter Kirovs mordere ledet opp til Stalin selv. Denne hypotesen er imidlertid ikke blitt bekreftet etter åpningen av de sovjetiske arkivene, og den tidligere sovjetiske etterretningsagenten Pavel Sudoplatov mener det rett og slett dreide seg om et sjalusidrap som Stalin så sitt snitt til å utnytte til sin fordel. Stalin hadde neppe noe med mordet å gjøre.

## Referanser


## Litteratur
* Åsmund Egge: *Kirov-gåten. Mordet som utløste Stalins terror* (2009)
* 
*
Mikhail Tomskij

**Mikhail Pavlovitsj Tomskij** (født **Efremov**; russisk: Михаил Павлович Томский [Ефре́мов]; født  i Kolpino, død 22. august 1936 i Bolsjevo) var en sovjetisk politiker og fagforeningsleder. Tomskij kom tidlig ut i arbeidslivet, og ble raskt engasjert i opprettelsen av fagforeninger, noe som bidro både til avskjed og svartelisting. Dette radikaliserte ham, og han sluttet seg i 1903 til det russiske arbeiderpartiet og bolsjevikene. I kjølvannet av 1905-revolusjonen ble han arrestert og deportert til Sibir. Etter å ha rømt til St. Petersburg ble han leder av gravørenes fagforening og skrev artikler for *[[Proletary]]* og *[[Vperyod]]*. Han grunnla også tidsskriftet *[[Rabocheye Znamya]]*.

Etter flere arrestasjoner for sin politiske aktivitet deltok han i den russiske revolusjonen, i 1920 ble han valgt til formann for Den røde faglige internasjonale (Profintern) og i 1922 ble han valgt inn i kommunistpartiets politbyrå. I årene som fulgte var han en nær alliert av Nikolaj Bukharin og den såkalte høyreopposisjonen. Da denne mistet Stalins støtte rundt 1928 mistet også Tomskij sin posisjon. I 1929 ble han fratatt alle sine faglige verv, men ulikt sine allierte Bukharin og Aleksej Rykov forble han medlem av politbyrået. I 1934 ble han leder for Sovjetunionens statsforlag.

Tomskij tok livet sitt 23. august 1936 etter å ha fått informasjon som tydet på at han ville bli arrestert av de hemmelige tjenestene.

## Referanser
Caldecotte (Milton Keynes)

**Caldecotte** er et område i Milton Keynes i England. Stedet har navn, men med en annen skrivemåte, etter en gammel landsby som lå der: Caldecote. Det er et boligområde, med den kunstige innsjøen Caldecotte Lake som tar av vann fra elven Ouzel for å forhindre oversvømmelser. 

Caldecotte eller Caldecote er et stedsnavn av angelsaksisk opprinnelse for «cold cottage» («kald hytte»), som viser til et hvilested for veifarende. Den gamle veien mellom Northampton og London (innenfor Milton Keynes heter den nå *Brickhill Street*) går like i nærheten, og krysser ikke langt fra Caldecotte Watling Street.

## Referanser
Great Linford

**Great Linford** er en historisk landsby, distrikt og verdslig sogn som nå ligger innenfor byen Milton Keynes i England. Den ligger i ytterkanten av byen, mot Newport Pagnell. Fram til 1967 var den en selvstendig landsby i Buckinghamshire, men den er nå et verdslig sogn innenfor byen. I henhold til folketellingen i 2011 bor det 19 350 innbyggere i landsbyen og sognet.

## Historie
Stedet heter Great Linford for å skille det fra den lille landsbyen Little Linford, som ligger i samme distrikt, men utenfor bygrensen. Navnet *Linford* ble antagelig til fordi det lå et krysningssted (engelsk *ford*) i elven Great Ouse der, hvor det vokste lind. I *[[Domesday Book]]* opptrer stedet under navnet *Linforde*.

Linford Manor, en herregård fra 1600-tallet, har i dag et kunstsenter i sidebygningene og et platestudio i hovedbygningen. Det er også bevart flere fattighus fra det 1600-tallet, som ble grunnlagt av William Pritchard. Pritchard bodde der en periode, og er mest kjent for at han var president for St Bartholomew's Hospital i London. En annen kjent innbygger var dr. Richard Napier, som var sognets rektor (prest) og en kjent lege, astrolog og sjelesørger.

Sognekirken er viet til Apostelen Andreas, og ble bygget i 1215. Den er en vernet bygning i klasse II*.

Great Linford har to puber: The Nag's Head ved High Street (hovedgaten) og The Black Horse ved utkanten av landsbyen ved Grand Union Canal.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Kart over sognet fra MKWEB
* Landsbyen navigerbar på kart fra 1946
Toltekere

**Toltekerne** var et eldgammelt indiansk folk, som dominerte mye av det sentrale Mexico mellom det 10. og 12. århundre e.Kr. Deres språk, nahuatl, ble også talt av aztekerne.

Som et militaristisk folk, kan de ha plyndret byen Teotihuacan (ca. 750). Toltekerne sammensmeltet de mange småstatene i det sentrale Mexico, til et rike regjert fra deres hovedstad, Tulum (også kjent som Tolán), nå Tula de Allende. De var dyktige tempelbyggere. Deres innflytelse spredte seg over mye av Mesoamerika i den postklassiske epoken.
Toltekisk innflytelse på maya-sivilisasjonen i Yucatán er betydelig og særlig tydelig i byen Chichen Itzá. 

Toltekerne (eller, som noen sier, en fiktiv utgave av dem) er blitt gjort berømte i de siste årtier av forfatteren Carlos Castaneda. Don Miguel Ruiz er en meksikansk forfatter og nagual (toltekisk begrep sammenlignbart med sjaman) som påstår seg å være i tradisjonslinjen Kuāwhoselotr (Ørnens krigere) som strekker seg tilbake til Aztekerne, i det minste, hvor de skal ha utgjort den ene av to ledende krigerordener. Don Miguel Ruiz er fra landsbygda i Mexico og påstår seg være i en fortsatt toltekertradisjon. På hjemmesidene til Don Miguel Ruiz står det at hans foreldre Don Jose og Doña Sarita, såvel som hans bestefar, Don Leonardo, hadde sett for seg at han ville videreføre Toltekertradisjonen. I stedet ble Don Miguel Ruiz kirurg. I flere år praktiserte han som lege, hvor han utviklet en erkjennelse for den fysiske kroppens sammenvevdhet med sinnet. Han kom ut for en alvorlig ulykke og hadde en sterk ut av kroppen opplevelse hvor han fikk opplevelsen av å være ren oppfattelse uinnskrenket av den fysiske kroppen. Dette førte ham tilbake til sin mor, en praktiserende nagual, og tok opp treningen for å bli en toltekersjaman. Hans begrepsapparat er tydelig i slekt med Carlos Castaneda sitt.
Hernando de Soto (økonom)

**Hernando de Soto** (født 1941) er en peruansk økonom. Han er president i *Instituto Libertad y Democracia* i Peru, og er en av verdens mest profilerte utviklingsøkonomer. 
__NOTOC__
I sin bok *The Mystery of Capital : Why Capitalism Triumphs in the West and Fails Everywhere Else*, som ble utgitt i 2000, hevder han at årsaken til at de fattige land i verden ikke kommer ut av fattigdommen, uansett overføringer fra vesten, er den grunnleggende mangelen på et eiendomsregister. I fattige land kan verken enkeltpersoner eller småbedrifter bygge opp kapital ved å tilføre eiendommen ekstra verdier, fordi disse verdiene ikke kan omsettes i et fritt marked, og fordi eierne ikke kan ta opp lån for å finansiere en verdiøkning. Han trekker for eksempel fram forholdene i Egypt. I Egypt har man beregnet at verdien av de fattiges uregistrerte eiendommer ligger på om lag 241 milliarder dollar. Det er 55 ganger alle utenlandske investeringer i Egypt de siste 150 år, inkludert Suezkanalen. Men denne kapitalen er i realiteten død. Den kan vanskelig anvendes til investeringer, så lenge den ikke er formalisert og registrert gjennom et enhetlig system. Avhengigheten av ekstern kapital blir tilsvarende større. Slik kapitaltilførsel blir dyr, og kontrolleres av et lite mindretall. 

Hernando de Soto holdt foredrag i Norge i 2004 etter invitasjon fra Statens kartverk.

Hernando de Soto har blitt hedret av bl.a. Bill Clinton, Kofi Annan og Javier Pérez de Cuéllar.

## Bibliografi
* Soto, Hernando De. *The Other Path: The Invisible Revolution in the Third World*. Harpercollins, 1989. ISBN 0060160209
* Soto, Hernando De. *The Mystery of Capital: Why Capitalism Triumphs in the West and Fails Everywhere Else*. Basic Books, 2000. ISBN 0465016146
* Soto, Hernando De. *The Other Path: The Economic Answer to Terrorism* (2002)

## Se også
* Kapitalisme
* Eiendomsrett
* Liberalisme
* Markedsøkonomi

## Referanser


## Eksterne lenker
* Institutt for frihet og demokrati (ILD)
Brody Dalle

**Brody Dalle** (født **Bree Joanna Alice Robinson** 1979) var vokalist og gitarist i rock-bandet Spinnerette og tidligere vokalist/gitarist i punk rock bandet The Distillers. I 2014 ga hun ut soloalbumet *Diploid Love*. 

Brody vokste opp i Australia sammen med moren sin. Som tenåring eksperimenterte hun med heroin og ble hun utvist fra to katolske skoler. Hun dannet etter hvert et band, *Sourpuss*, som blant annet spilte på Australia's Summersault Festival. Der traff hun Tim Armstrong fra punkbandet Rancid, og de giftet seg rett etter at hun hadde fylt 18 år. Hun flyttet til Los Angeles, California, hvor The Distillers ble dannet.                           

Brody skilte seg fra Armstrong i 2003 etter et turbulent ekteskap, og skiftet da etternavn til Dalle, akkurat som hennes favorittskuespiller Béatrice Dalle, best kjent fra Betty Blue. 

I 2005 ble The Distillers oppløst. Etter et langvarig misbruk av metamfetamin ble Brody nykter og fikk i 2006 sitt første barn sammen med sin ektemann og frontfigur i Queens of the Stone Age, Josh Homme. Datteren Camille Harley Joan Homme ble født 17. januar 2006. Etter noen års opphold fra musikken var Brody med å danne bandet Spinnerette. Bandet gav i 2009 ut albumet *Spinnerette*. 

Sønnen Orrin Ryder Homme ble født 12. august 2011 og i 2014 gikk Brody solo med albumet *Diploid Love*. Brody spilte på Øyafestivalen i 2014.

## Diskografi
* *Sourpuss* (EP) (1995)
* *Tabouli* (EP) (1996)
* *The Distillers *(2000)
* *Sing Sing Death House *(2002)
* *Coral Fang *(2003)
* *Ghetto Love* (EP) (2008)
* *Spinnerette* (2009)
* *Diploid Love* (2014)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*