open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Seiling under Sommer-OL 1908

**Seiling under Sommer-OL 1908** ble arrangert fra 27. juli til 12. august 1908 av Royal Victoria Yacht Club ved Ryde på Isle of Wight og av Royal Clyde Yacht Club på elven Clyde ved Glasgow. 

Seiling var tilbake på det olympiske programmet under OL 1908 i London. Det ble konkurrert i fire seilklasser og Storbritannia vant alle fire olympiske titlene. I to klasser var det kun britiske båter som deltok.  

## Medaljefordeling

### 6-meter
*27. til 29. juli 1908
*Fem båter fra fire nasjoner deltok

### 7-meter
*27. til 29. juli 1908
*Kun den britiske båten «Heroine» deltok.

### 8-meter
*27. til 29. juli 1908
*Fem båter fra tre nasjoner deltok

### 12-meter
*Arrangert på Clyde ved Glasgow
*11. og 12. august 1908 
*Kun to britiske båter som deltok: «Hera» fra Skottland og «Mouchette» fra England.

## Eksterne lenker
* Sailing at the 1908 Summer Olympics hos olympedia.org
Romsdalsmuseets kapell

**Romsdalsmuseets kapell** er en liten langkirke fra 1952 i Molde kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er bygget sentralt inne på Romsdalsmuseets område og er en del av friluftsmuseet. Det ble innviet 22. mai 1952 av biskop Arne Fjellbu.

Byggverket er i tre og har 80 plasser. Kapellet ble arkitekttegnet av Jon Villa (1919-2014) og bygd av gammelt tømmer fra flere eldre bygninger. Den er bygget i gammel stil. Hensikten var i første omgang at den skulle være et utstillingskapell for museets kirkeinventar, men også kunne brukes til kirkelige handlinger, først og fremst vielser og dåp.

Den har vakkert inventar fra 1600-tallet. Blant annet finnes en halsring fra gapestokk. På alteret sto i flere år to 46&nbsp;cm høye lysestaker i dreiet tre. De var opprinnelig fra Hustad kirke.

## Referanser


## Litteratur
* Amdam, Per. «Romsdalsmuseet og dets skaper gjennom 50 år.» Romsdalsmuseets Årbok 1961. pdf
* Sanden, Jarle. «Romsdalsmuseet – tilbakeblikk på 100 år.» Romsdalsmuseets Årbok 2012. pdf
* Terje Thingvold. «Romsdalsmuseet i 100! – Smakebiter fra museets samlinger gjennom 100 år.» Romsdalsmuseets Årbok 2012. pdf
Menora

En **menora** eller **menorah** (hebraisk: מְנוֹרָה) er en syvarmet lysestake som ble brukt i tempelet. Den er et av de eldste symbolene vi forbinder med jødedommen. Menoraen ble tent av yppersteprestene i tempelet hver morgen. Yppersteprestene hadde byttet ut den brukte veken og la i ny og ren olivenolje. Menoraen brant kontinuerlig.

I dag finner man i synagoger en lampe kalt «Ner Tamid» – det evigvarende lys – som er tent hele tiden. Dette lyset symboliserer menoraen som stod i tempelet.

Den niarmede lysestaken som brukes på hanukka er ofte formet som menoraen, fordi hanukka feires til minne om mirakelet med menoraens olje som varte i åtte dager.

Israel har en menora omgitt av to olivenblader som sitt riksvåpen.

## Litteratur
*Fine, Steven. 2010. "'The Lamps of Israel': The Menorah as a Jewish Symbol." In *Art and Judaism in the Greco-Roman World: Toward a New Jewish Archaeology.* By Steven Fine, 148–163. New York: Cambridge University Press.
*--. 2016. The Menorah: From the Bible to Modern Israel. Cambridge, MA: Harvard University Press, 2016.
*Hachlili, Rachel. 2001. *The Menorah, the Ancient Seven-Armed Candelabrum: Origin, Form, and Significance.* Leiden: E.J. Brill.
*Levine, Lee I. 2000. "The History and Significance of the Menorah in Antiquity." In *From Dura to Sepphoris: Studies in Jewish Art and Society in Late Antiquity.* Edited by Lee I. Levine and Ze’ev Weiss, 131–53. Supplement 40. Portsmouth, RI: Journal of Roman Archaeology.
*Williams, Margaret H. 2013. "The Menorah in a Sepulchral Context: A Protective, Apotropaic Symbol?" In *The Image and Its Prohibition in Jewish Antiquity.* Edited by Sarah Pearce, 77–88. Journal of Jewish Studies, Supplement 2. Oxford: Journal of Jewish Studies.
Zakros

**Zakros** (gresk: Ζάκρος) er et arkeologisk sted på øya Kreta (i dagens Hellas) som inneholder ruiner fra minoisk kultur. Det er antatt å ha vært en av de fire viktigste administrasjonssentrene til minoerne, og dens beskyttede havn og strategiske plassering gjorde den til et viktig kommersielt senter for handelen østover.

Byen ble dominert av palasset Zakros som opprinnelig ble bygget rundt 1900 f.Kr., gjenoppbygget rundt 1600 f.Kr. og ødelagt rundt 1450 f.Kr. sammen med de andre viktigste sentrene for minoisk sivilisasjon. Omfattende ruiner av palasset finnes fortsatt og er populære turistmål.

Zakros er noen ganger delt inn i *Epano Zakros* («Øvre Zakros»), delen høyere oppe på høydedraget, og *Kato Zakros* («Nedre Zakros»), delen nær havet. En ravine kjent som «de dødes ravine» går gjennom både de øvre og nedre delene av det antikke stedet, oppkalt etter tallrike gravene som er funnet i hulene langs murene.

Epano Zakros ligger 38 km fra Sitia. Veien går gjennom Palekastro hvor den deler seg mot sør. Zakros er en forholdsvis stor landsby og inkluderer følgende mindre landsbyer i sitt samfunn: Kato Zakros, Adravasti, Azokeramos, Kellaria, Klisidi og de små stedene Ayios Georgios, Sfaka, Kanava og Skalia. Den asfalterte veien stopper ved Kato Zakros.

Stedet ble som en del av minoiske palasssentre innlemmet på UNESCOs verdensarvsted i 2025.

## Arkeologi
Zakros ble først utgravd av D.G. Howarth fra British School of Archaeology at Athens og 12 hus ble avdekket før gravingen ble oppgitt. Nikolaos Platon gjenopptok utgravingen og oppdaget palasset Zakros i 1961.

Det har blitt funnet flere leirtavler med inskripsjoner på Linear A i Zakros. 
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Palasset Zakros, med bilder
* Zakros
Lysestake

**Lysestake** er en anordning som stearinlys plasseres i. Lysestaken fester lysene loddrett. Den er ofte omsorgsfullt utformet for å være estetisk tiltalende.  

## Se også
* Adventsstake
* Kandelaber
* Menora

----

## Eksterne lenker
*
Casanova

**Casanova** har flere betydninger:

*Giacomo Casanova, en kjent italiensk eventyrer og kvinnebedårer som levde på 1700-tallet
*''Casanova'' (film, 1918), en ungarsk film fra 1918
*''Casanova'' (TV-serie, 1971), en britisk mini-serie fra 1971
**[[Fellini's Casanova]]*, en italiensk film fra 1976
*«Casanova» (sang, 1977), Norges bidrag i Melodi Grand Prix 1977
*''Casanova'' (norsk TV-program), en norsk TV-program på TV 2, 1993–1994
*''Casanova'' (TV-serie, 2005), en britisk mini-serie fra 2005
*''Casanova'' (film, 2005)'', en amerikansk film fra 2005
*«Casanova» (sang, 2008), Andorras bidrag til Eurovision Song Contest 2008
*Casanova Elvo, en by og en kommune i provinsen Vercelli i regionen Piemonte i det nordlige Italia
Verdensrekordutvikling i kulestøt

Denne artikkelen tar for seg en statistisk **utvikling av verdensrekordene i [[kulestøt]]**.

Uoffisielle, og ikke ratifiserte rekorder tatt med i *skråtekst*, for å vise faktisk utvikling av øvelsen og for økt dybde i artikkelen. Notat til høyre i tabellene klargjør dette. Bakgrunnen for at en del av de eldre bestenoteringene ikke er ratifiserte er på grunn av manglende vektkontroll av kastredskapet (kula), og usikkerheter med tanke på måling av resultat, kast på hellende grunn og så videre. På høyslettelekene var det vanlig at kulestøt forgikk på «stadion» sammen de andre øvelsene, altså var der ikke alltid en støpt ring, eller stopp-planke, men ofte bare en avmerket sirkel på gresset, eller grusen.

## Verdensrekordutvikling kulestøt menn
  Det er usikkerhet om de eldste resultatene her, og det oppfordres til å korrigere (oppgi kilder).

## Verdensrekordutvikling kulestøt kvinner

## Litteratur
*Peter Matthews, «Track and field Athletics: the records», Peter Matthews and Guinness Superlatives Ltd, 1986 (ISBN 0-85112-463-1)
## Eksterne lenker
*Nettside med statistikk for kulestøt for menn
Casanova (norsk TV-program)

***Casanova*** er et norsk sjekkeprogram for ungdom ledet Paal Tarjei Aasheim som gikk på TV 2 fra 1992 til 1994. Deltakerne i programmet skulle velge mellom hvem de ønsket å gå på date med. To gutter skulle sjekke opp tre jenter og etterpå fortelle hvordan det hadde gått. Konseptet var basert på et amerikansk program.

Programmet ble ganske mye omtalt da det gikk og ble også harselert med i komiserien *[[Mot i brøstet]]*. Daværende biskop Per Lønning gikk hardt ut mot programmet og beskrev det som hallik-TV som oppfordret unge til uansvarlig sex. Han mente videre at programmet «oste av menneskeforakt».

## Referanser


## Eksterne lenker
*
* En liten del av en episode
Eikesdal kirke

**Eikesdal kirke**, tidligere **Eikesdal kapell**, er en langkirke fra 1866 i Molde kommune i Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Molde domprosti i Møre bispedømme.

Byggverket er i tømmer og har 100 plasser.

Det er kirkegård ved kirken.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 

## Galleri

Bilde:Eikesdal kyrkje.jpg|*Eikesdal kirke* 
Bilde:2012-07 Eikesdal kirke02.jpg|*Eikesdal kirke* 
Bilde:Eikesdal kyrkje 1924 Wilse.jpeg|*Eikesdal kirke*
Fylkesvei 7874

**Fylkesvei 7874** går mellom Tennskjer og Nygård i Senja kommune.

Veien følger østsiden, det vil si fastlandssiden av Gisundet, og går fra brukrysset ved Gisundbrua på Nygård, via Trollvik, Bjorelvnes og Kårvikhamn, før den ender på Tennskjer, lengst nord på Levikhalvøya. På Bjorelvnes passerer man Lenvik kirke.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 263 (Troms).

## Kommuner og knutepunkter

*Aglapsvik

*Storura

*Kårvikhamn
*Kobbesteinneset

*Bondjord

*Leiknes

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Kandelaber

Med **kandelaber** menes idag vanligvis en stor og staselig lysestake med to eller flere armer. I antikken var det fra begynnelsen en enkel lysestake laget av tre, vannrør, leire eller metall. Etter hvert ble det til en kunstnerisk utført praktlysestake som stod på gulvet og som ofte var helt opp til 2 til 3 meter høy. Oppå denne stilte man lamper eller brente røkelse. I denne utviklede form ble kandelaberen tilvirket av bronse, marmor eller alabast og utsmykket med bladverk, menneske- og dyreskikkelser, relieffer osv.

Kandelaberens deler var *foten*, vanligvis laget av tre dyreføtter (ofte løvepoter), det lange *skaftet*, som i de fleste tilfeller var riflet, samt *kronen*, øverst formet som en flat skål. I den romerske keisertiden laget man svært utsmykkede luksuskandelabrer av edle metaller i form av akantusstand, murgrøntomkransede stammer med blomsterkalker eller vaser øverst. Ofte lot man skaftet dele seg til armer, som lamper hang ned fra i fine kjeder. En slik lysoppsats kaltes hos romerne *lychnuchus* (av gresk *lychnuchos*, "lysestake"). Tempel, palasser og offentlige bad ble rikelig prydet med kandelabrer.

Av en helt annen karakter, men i sin art fortreffelige, er de kandelaberformer som den romanske og den gotiske kunsten utviklet. Renessansen tok her som på andre områder opp i seg antikkens former, men gjorde kandelaberens skaft svulmende og rikere ledet. Kandelaberen ble brukt såvel i antikken som, etter dennes forbilde, i renessansen som et rent dekorativt motiv i pilasterfyllinger og lignende.
Fylkesvei 7922

**Fylkesvei 7922** går mellom Russelv og Svensby i Lyngen kommune. Veiens lengde er 44,5&nbsp;km.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 312 (Troms).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
* 
* Hurtigbåter - Troms fylkestrafikk
Fylkesvei 7758

**Fylkesvei 7758** går mellom Hov og Stordalen i Tromsø kommune.

## Beskrivelse
Veien tar av fra fylkesvei 91 ved Hov på Breivikeidet, og går i sørlig retning tvers over Breivikelvas dalføre. Like etter brua over elva går en kommunal vei østover til Tromsø golfpark og det nå nedlagte Breiviknes fort. En annen vei går mot vest til gården Skoglund. Fylkesveien fortsetter sørover og inn i den ubebodde Nakkedalen, gjennom et landskap prega av bjørkeskog og myr. Ved Nakkevatnet ligger veiens høyeste punkt (ca. 200 moh). Veien snur nå mot sørøst, og følger Lavangselvas dalføre ned til bygda Sjursnes ved Sørfjorden, og herfra går fylkesvei 52 (Troms) nordover langs fjorden til Skarmunken. Fra Sjursnes tar veien mot høyre og passerer Ullsfjord kirke. Den fortsetter deretter sørover, og passerer gjennom bygda Skognes, som ligger ved utløpet av Skogneselva, før den når endepunktet i bygda Stordalstrand, kun 5 kilometer fra fjordbotnen.

Det har vært foreslått å bygge veien videre den siste biten inn til fjordbotnen, hvor fylkesvei 293 (Troms) går over det korte eidet til europavei 8 ved Laksvatn, for å unngå omveien gjennom Nakkedalen. Men den veiløse strekningen går gjennom den svært rasfarlige Storura, og på grunn av kostnadene dette ville medføre har prosjektet foreløpig ikke latt seg gjennomføre.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 51 (Troms).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
* Kartverkets norgeskart
*
Nesset kirke

**Nesset kirke** er kirke i Eidsvåg i Molde kommune, Møre og Romsdal fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Molde domprosti i Møre bispedømme.

Byggverket er fra 1878 og bygd som en langkirke i tre. Den har 250 sitteplasser.

Kirkegården omtales som Eidsvåg kirkegård.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Sira kirke

**Sira kirke** (også kalt **Eresfjord kirke**) er en åttekantet kirke fra 1869 i Eresfjord, Molde kommune, Møre og Romsdal fylke.

Den er en del av Den norske kirke og hører til Molde domprosti i Møre bispedømme.

Byggverket er i tre og har 307 sitteplasser.

Det er kirkegård ved kirken.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Eresfjord.no
Dang (distrikt i Nepal)

**Dang** er et av de 75 administrative distriktene i Nepal.

Dang har stor tharu-befolkning. Den lille raji-nasjonaliteten holder til i junglene i Chure-åsene i det indre Tarai i Dang og Surkhet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kart over Dang-distriktet
* Kart med helseindikatorer (på engelsk)
Fylkesvei 8026

**Fylkesvei 8026** går mellom Strømsneskrysset og Hønsebyhamn i Hammerfest kommune, delvis som fergestrekning. Veien over land er 22,1&nbsp;km lang, fergestrekningen 3,6&nbsp;km.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 114 (Finnmark). Den tidligere fergeforbindelsen mellom Kjerringholmen og Ytre Akkarfjord på Sørøya har blitt erstattet av en hurtigbåtforbindelse mellom Ytre Akkarfjord og Hammerfest.

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
* Snelandia - Finnmark fylkeskommune, Samferdselsavdelinga
Chez toi

***Chez toi*** var en norsk humorserie på seks episoder som gikk på NRK-TV i 1996 med Terje Strømdahl i hovedrollen som den forrykte franske kokken Jean-Claude LaBas.

## Handling
Den noe forvirrede og vimsete franske kokken Jean-Claude la Bas jobber på en restaurant på Grünerløkka. Jean-Claude snakker "ytenlandsknorsk" og sørger stadig vekk for klovnerier og forviklinger.

## Hovedroller
*Terje Strømdahl .... Jean-Claude LaBas
*Ingar Helge Gimle .... Resturanteieren
*Anitra Terese Eriksen .... Gunhild Plassen
*Bjarte Hjelmeland .... Samuel Smith
*Sverre Bentzen .... Wilfred Enger
*Helén Vikstvedt .... Frøydis Hansen
*Eindride Eidsvold .... Svein Charles Svigersen

## Om serien
Rollefiguren Jean-Claude LaBas ble først introdusert gjennom underholdningsprogrammet *[[Rett hjem]]* med Ivar Dyrhaug som programleder. I dette programmet hadde Terje Strømdahl faste sketsje-innslag som den franske kokken Jean-Claude og falt i god smak hos TV-seerne. NRK bestemte seg derfor for å gi Jean-Claude-figuren sin egen TV-serie.

*Chez toi* hadde premiere på NRK den 6. januar 1996 og ble sendt på lørdagskveldene. Manuset var skrevet av Morten Thomte og Terje Strømdahl, og Morten Thomte hadde også regien på serien.

Serien består av seks episoder:

## Mottagelse
Etter første episode fikk serien en blandet mottagelse av kritikerne. Dagbladets anmelder var ganske positiv og beskrev serien som «godt over de fleste tidligere NRK-forsøk i genren», mens VGs anmelder var langt mer lunken og skrev «Det blir litt spesielt og ikke minst kjedelig når bare én av syv hovedpersoner (...) er i nærheten av å være morsom».

Seermessig ble *Chez toi* en stor flopp. Den første episoden hadde svært gode seertall på 1 151 000, men tallene sank raskt for hver episode. Femte episode hadde 525 000 seere – mer enn en halvering siden første episode.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den trojanske hest

**Den trojanske hest** er en fortelling fra Trojakrigen hvor grekerne benyttet seg av et strategisk lureri for å komme seg bak forsvarsmurene til byen Troja. I den litterære kanonske versjonen bygger grekerne en hul hest av tre og tømmer etter at de har drevet krigføring i ti år. De skjuler en utvalgt styrke soldater inni hesten og later som de seiler av sted. I glede åpner trojanerne byportene og trekker hesten innenfor byen som et krigstrofe. Om natten kryper grekerne ut, åpner byportene og den greske hæren strømmer inn. De ødelegger byen og vinner krigen.

Hovedkilden til fortellingen er *[[Æneiden]]* av den romerske dikteren Vergil, et latinsk episk dikt fra tiden til den romerske herskeren Augustus. Denne hendelsen opptrer ikke Homers *[[Iliaden]]* som kun ender med at byen Troja faller. Den er derimot nevnt i Homers *[[Odysseen]]*. I den greske tradisjonen er hesten kalt for «trehesten» (Δούρειος Ἵππος, *Doúreios Híppos*, i den homerske joniske dialekt).

Metaforisk har en «trojansk hest» kommet til å bety ethvert triks eller lureri som har som mål å invitere en fiende innenfor en sikkert beskyttet bastion eller område. Det er også knyttet til særskilt programvare som hevder å være nyttig for brukeren, men når dataprogrammet blir installert gjør det ikke ønskelige eller direkte skadelige handlinger på den installerte datamaskinen, se *[[trojansk hest]]*.


File:Troj Horse.JPG|Ved Istanbuls arkeologiske museum i Tyrkia
File:Trojanisches Pferd in Ankershagen.jpg|Ved Schliemann Museum i Ankershagen, Tyskland
File:Trojan_horse_Çanakkale.jpg|Fra den amerikanske filmen *[[Troja (film)|Troia]]* (2004)
File:Trojan Horse in Stuttgart 2001.jpg|En moderne fortolkning ved Troja-utstillingen i Stuttgart, Tyskland i mai 2001


## Referanser


## Se også
* Den trojanske krigen
* Trojansk hest – en type datavirus

## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 8060

**Fylkesvei 8060** går mellom Børselv i Porsanger og Veidnesholmen i Lebesby kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 183 (Finnmark). 2019 ble også den tidligere fylkesvei 194 (Finnmark) arm av veien.

## Kommuner og knutepunkter

 

 

 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Mary Carey

**Mary Carey** (født **Mary Ellen Cook** den 15. juni 1980 i Cleveland, Ohio) er en amerikansk tidligere pornoskuespiller med politiske ambisjoner.

Carey flyttet fra Ohio til Florida da hun var sju år gammel, og studerte ballett og dans til hun var 19. 20 år gammel begynte hun å jobbe som eksotisk danser.

Veien var rask inn i voksenfilmbransjen. Hun ble raskt kjent, særlig for sine filmer med lesbisk tema. Hun har også posert i flere pornografiske blader, og deltatt i sexrelaterte tv-programmer som *[[Totally Busted]]* og *[[Sexy Urban Legends]]* på Playboy TV.

En viktig grunn til hennes popularitet er hennes store bryster, og Carey hevdet i utgangspunktet at hun aldri hadde forstørret dem. Hun har i senere tid innrømmet at hun har gjort det. Likevel fortsetter hun å råde kvinner til ikke å forstørre sine.

Carey jobbet for Kick Ass Pictures i nesten tre år. I desember 2005 skrev hun en kontrakt på 2 år og 12 filmer for Legend Video.

Under guvernørvalget i California i 2003 stilte hun som uavhengig kandidat, og endte på en tiendeplass av 135 kandidater. Hun hadde følgende 11 kampsaker:

* Lovliggjøre homofile bryllup
* Skattebelegge brystimplantater
* Gjøre det mulig å trekke av lapdancer på skatten
* Feste live webcams over hele guvernørboligen
* Kampanjen "Porn for Pistols", en byttehandel for å redusere antall våpen
* Være goodwillambassadør for å få bedrifter til å satse mer på California
* Arbeidsledige skulle gjøre jurytjeneste
* Slå tilbake mot John Ashcrofts anklager mot pornoindustrien
* La barer være åpen til kl 4:00
* Sette fokus på aids-epidemien
* Forandre fengselsvesenet

Mary Carey annonserte at hun skulle stille som uavhengig kandidat ved guvernørvalget i California i 2006, men trakk seg senere for å hjelpe moren gjennom en krise. Hun har også uttalt at hun ønsker å stille som presidentkandidat en gang i fremtiden. Ettersom loven sier at en president må være minst 35 år, kan hun ikke stille før ved valget i 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Adrenokortikotropt hormon

**Adrenokortikotropt hormon** blir forkortet til **ACTH**. Det er et peptidhormon som utskilles fra hypofysens fremre lapp (adenohypofysen). ACTH når via blodbaner binyrene, der det dels stimulerer til frisetting av mineralkortikoider (for eksempel kortisol) og dels opprettholder binyrens funksjon og størrelse. Ved mange tumorer i hypofysen opphører produksjonen av ACTH, hvilket i sin tur leder til atrofi av binyrene og livstruende lave nivåer av kortisol i blodet. Kortisol er ikke et mineralkortikoid, det er et glukokortikoid.

## Kilder
*
Dække bare bare Bernt

***D'ække bare bare, Bernt*** er en norsk komiserie som gikk på TV3 fra 1996 til 1997. Hovedrollene spilles av Grethe Kausland og Jon Skolmen. Serien bygger på den amerikanske triumfserien *[[The Honeymooners]]*.

## Handling
Serien handler om ekteparet Bernt og Vera Brantenberg. Bernt er en humørsyk trikkefører som trives best hjemme i sofakroken, men han blir holdt i ørene av sin kone Vera, som driver sin egen kiosk. Bernt og Vera bor i en nedslitt leilighet på Oslos østkant, og i etasjen under dem bor deres naboer og gode venner Lasse og Irene Lund. Ekteparet Branteberg og deres to venner har det med å stadig vikle seg inn i elleville situasjoner og forviklinger.

## Om serien
*D'ække bare, bare Bernt* bygger på den amerikanske triumfserien *[[The Honeymooners]]* (fra 1950-tallet), som nå regnes som kultserie i USA. Serien er omskrevet til norske forhold av Arne Lindtner Næss, som også gjestespilte som slesk avisredaktør i den første episoden.

Serien var TV3s første egenproduserte komiserie, og var kanalens storsatsing i 1996. TV-anmelderne ga serien brukbare kritikker: «D'ække bare bra, dette men heller ikke håpløst», skrev VGs anmelder og ga terningkast 4. Likevel slet serien med lave seertall og ble aldri noen suksess. Serien skiftet også sendetidspunkt flere ganger: den første sesongen hadde premiere på TV3 onsdag 27. mars kl 19.30, men etter kun to episoder ble serien flyttet til mandager kl 20.00. Serien hadde da skuffende seertall på 132&nbsp;000.

Da sesong 2 startet høsten 1996 var sendetidspunktet igjen onsdager kl 19.30, men etter noen få episoder ble serien flyttet til sent på lørdagskveldene – med påfølgende reprisesending torsdager kl 21.55. Seertallene lå nå på under 100&nbsp;000, og det ble registrert flere seere på reprisesendingen enn på lørdagsepisoden. Serien fortsatte å gå på lørdagskveldene frem til siste episode ble sendt den 19. april 1997.

I august 1997 begynte TV3 å sende hele serien i reprise på fredagskveldene.

## I rollene
*Jon Skolmen ....  Bernt Branteberg 
*Grethe Kausland ....  Vera Branteberg 
*Brede Bøe ....  Lasse Lund 
*Siv Charlotte Klynderud ....  Irene Lund

I tillegg hadde Alf Nordvang flere gjesteopptredener som Bernts sjef, Gunnar Slettebøe.

Andre skuespillere som medvirket i gjesteroller:
Mia Gundersen (som den forføreriske kona til Bernts sjef), Trond Brænne, Eyvind Solås, Arne Lindtner Næss, Håvard Bakke, Mathias Eckhoff, Per Skjølsvik, Arild Svensgam, Hans Petter Meirik, Heidi Harsland, Alexander Bruvik, Thor M. Aamot m.fl.

## Bak serien
*Regi: Trond Lie
*Manus: Walter Stone, Arne Lindtner Næss, Marvin Marx og Herb Finn
*Produsent: Jørgen Svedberg
*MTV Produksjon

## Referanser


## Eksterne lenker
* ELLEVILT EKTEPAR (VG, 1996) (arkivert versjon fra 1997)
Revus Energy

**Revus Energy ASA** var et norsk oljeselskap med virksomhet på norsk og britisk sokkel. Selskapet ble grunnlagt i desember 2002 men ble i 2008 kjøpt opp av det tyske oljeselskapet Wintershall. Selskapet hadde kontorer i Stavanger (hovedkontor) og Oslo.

## Historie
Selskapet ble grunnlagt i Stavanger i desember 2002 av Tim Sullivan, Harald Vabø, Svein Ilebekk, Walter Sognnes og Andrew Armour med fokus på oljevirksomhet på norsk sokkel. Hovedinvestor var HitecVision gjennom investeringsfondet Energivekst. 

Selskapets strategi inkluderte 3 satsningsområder:
* Prioritering av felt som var i produksjon og hvor det forelå muligheter for nye funn
* Kommersialisering av tidligere uutnyttede funn
* Letevirksomhet i umiddelbar nærhet av eksisterende infrastruktur. 

I 2004 kjøpte Revus Essos, ConocoPhillips' og Shells eierandeler i Murchisonfeltet PL 037C. I tillegg kjøpte selskapet en 2,5 % eierandel i Bragefeltet fra ExxonMobil samt ExxonMobils 25 % andeler i lisensene PL 090B (Astero-funnet) og PL 090C (Fram B-funnet som nå heter Vega Sør-feltet). Året etter kjøpte Revus Svenska Petroleums 4,5 % andel i Veslefrikkfeltet PL 052 og PL 053 og DONGs 30 % i Oselvar-funnet.

I 2005 ble Revus notert på Oslo Børs, og HitecVision solgte seg nå ut av selskapet med en fortjeneste på 300 millioner kroner. 

I 2007 kjøpte Revus det britiske oljeselskapet Palace Exploration Company (UK) Ltd for 258 millioner dollar eller 1,4 milliarder kroner, og begynte da for første gang med virksomhet utenfor norsk sokkel. Palace Exploration hadde blant annet en 29 % andel i det produserende oljefeltet Broom, som hadde en produksjon på 4.000 FOE per dag. I tillegg hadde Palace Exploration eierandeler i to oljefunn og 14 letelisenser på britisk sokkel.

Blant Revus' største funn hører funnet på Luno-prospektet PL 338 i 2007 og funnet på Jordbær-prospektet PL 375 i 2008. Jordbær-prospektet går nå under navnet Knarrfeltet.

I 2008 la det tyske oljeselskapet Wintershall inn et bud på alle Revus-aksjene på totalt 110 kroner per aksje, totalt 5,04 milliarder kroner for samtlige aksjer. Budet ble godkjent av styre og generalforsamling.

## Annet

Navnet "Revus" kom fra det latinske ordet "Rivus" som betyr elv – "fordi det var transport av sedimenter som over geologisk tid ga opphav til olje- og gassreservoarene på norsk sokkel".  

## Referanser


## Eksterne lenker
* Wintershalls hjemmeside
Miranda (måne)

**Miranda** er Uranus' femte største måne. Den ble oppdaget av Gerard Kuiper den 16. februar 1948.  Overflaten til Miranda er av is.  Den har mange sprekker som astronomene tror at den har blitt klemt hardt sammen av Uranus andre måner.  Derfor blir Miranda kalt for Månen som gikk opp limingen. Miranda har den høyeste klippen i solsystemet,Verona Rupes.

## Noter og referanser
;Noter


;Referanser
Rispapir

**Rispapir** (fra engelsk *rice paper*) henviser vanligvis til snøhvite, matte og sprø blader fremstilt ved finérlignende oppskrelling av margen av treet *Aralia* eller *[[Tetrapanax papyrifer]]*, «rispapirplanten» (蓪草). (*[[Papirbjørk]]*) som dyrkes i Kina, eller av deler av risplanten, slik som risstrå eller rismel. Begrepet brukes også om papir laget fra eller som inneholder andre planter som hamp, bambus eller morbærtrær. Farget i forskjellige farger, er rispapiret mye brukt til framstilling av kunstige blomster, mens de hvite arkene brukes til akvareller. På grunn av teksturen er dette papiret ikke egnet for skriving.

En type rispapir (også kalt japanpapir) ble brukt til sigarettpapir, men også som til hud for mindre modellfly som er bygd med balsatre-skjelett (spanter og vingeprofiler) på «gamlemåten». Papiret har den egenskapen at det slakker seg ut ved fukting, men strammer seg inn helt til det sitter rundt flykroppen. Når man så lakkerer det, sitter huden stramt og fint. Samme papiret er blitt brukt til linoleumstrykk av grafiker (og musiker) Svein Tang Wa.

En annen type rispapir brukes i matlaging. Dette rispapiret består av tynne ark laget av en deig av rismel, eventuelt annen stivelse som tapiokamel, og vann. Slikt rispapir selges gjerne i tørket tilstand. En typisk rett er vårruller med rispapir.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Questerre

**Questerre Energy Corporation** er et kanadiskbasert olje- og gasselskap som er børsnotert på Toronto Stock Exchange og Oslo Børs. Selskapets hovednotering er Toronto. Selskapet har hovedfokus på eksplorasjon og utvikling av nye olje- og gassprosjekter.

Selskapet ble etablert i 2000 av Michael Binnion og Peder Paus, og har andeler i lovende olje- og gassfelt i Canada med en blanding av lavrisikoprosjekter og mer ukonvensjonelle prosjekter som gir en stor potensiell oppside. Questerre har letetillatelse i tre delstater, Alberta, Britisk Columbia og Quebec. Selskapets viktigste felt er Beaver River. I 2008 var selskapets børsverdi rundt 5 milliarder NOK. Questerre gjorde i februar 2010 vellykkede tester på Utica-feltet i Quebec og gjennomførte 1. mars en rettet emisjon på 30 millioner aksjer til kurs 24,50 kr. Selskapet er med i OBX-indeksen på Oslo Børs fra desember 2017, og var også med i indeksen fra juni 2010 til desember 2011.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Frysja

**Frysja** er et navn brukt blant annet i Sverres saga om det vi i dag kaller Akerselva.

Ifølge Oslo byleksikon kan navnet ha sammenheng med ordet «fruse», i betydning «skumme», «bruse», og henspiller på de mange små fossene i elva.

I et kongelig reskript av 17. oktober 1636 befales de av Vatterlandets, Grønlands og Piipervigens beboere som har råd til å bygge i Christiania, å flytte dit. De som ikke hadde råd, skulle flytte til strøket ved «*Aggershuses elv*» mellom Sagene og den nåværende elvemunningen.

Dette er første gangen vi finner det nye navnet på elva i skrevne dokumenter. Navnet ble etter hvert forenklet til «Agers elv», som er en dansk skriveform som kan ha med en hjemlig form «Akerselva». Sistnevnte form ble med tida offisiell skrivemåte.

Navnet brukes i dag, noe feilaktig, om bolig- og industriområdet mellom Maridalsvannet og Nydalen vest for Akerselva. Dette strøket heter opphavlig Brekke.

## Litteratur
* Gunnar Jerman. *Akerselva, Fra Sagatid til Opera*. Schibsted, Oslo, 2003 

## Eksterne lenker
* Historielaget Grefsen - Kjelsås - Nydalen: Om Frysja-navnet
Fylkesvei 8018

**Fylkesvei 8018** går mellom Myrnes og Øksfjord i Loppa kommune, delvis som fergestrekning. Veien over land er 23,6&nbsp;km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 77 (Finnmark).

## Kommuner og knutepunkter

 

;

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Imandra

**Imandra** (russisk: Имандра, akkalasamisk: *Eev'er*, skoltesamisk: *Âʹvverjäuʹrr* eller *Âʹvver*, finsk: *Imantero* eller *Imandrajärvi*) er en innsjø i den sørvestlige delen av Kolahalvøya i Murmansk oblast, Russland, like sør for polarsirkelen. Imandra ligger 127 meter over havet, og har et areal på . Største dybde er 67 meter. Innsjøen er dypt innskåret med mange viker og trange sund og rundt 150 øyer. Den største er Erm på 26 km².

Imandra består av tre hoveddeler. I midten ligger Ekostrovskaja Imandra (areal 351 km²), vest for denne ligger Babinskaja Imandra (akkalasamisk: *Áhkk'ejávvr*) (areal 133 km²), mens Khibinskaja Imandra (eller Store Imandra) (areal 328 km²) strekker seg 55 km nordover. Rundt 20 større elver munner ut i innsjøen, som drenerer til Kandalaksjabukta i Kvitsjøen via elva Niva. 

Imandra er kjent for sitt klare vann og sitt rike fiske.  Om sommeren er innsjøen mye benyttet til båtliv, mens den om vinteren er populær blant langrennsløpere.

## Byer ved eller nær innsjøen

Byen Montsjegorsk, som ligger ved bukta Montsje Guba i den nordvestre delen av innsjøen, er kjent som et vintersportssenter.

Apatity ligger nær innsjøens sørøstre bredd.

Poljarnye Zori ligger ved Niva-elva, et par kilometer fra utløpet fra innsjøen.

## Referanser
Fylkesvei 8014

**Fylkesvei 8014** går mellom Bogen og Sør-Tverrfjord i Loppa kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 72 (Finnmark).

## Kommuner og knutepunkter

 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Ørskog kirke

**Ørskog kirke** er en langkirke fra 1873 i Ørskog, Ålesund kommune, Møre og Romsdal fylke.

Byggverket er i tre og har 650 plasser.

## Åttekantkirken
Den forrige kirken var åttekantet og ble oppført i 1807 av Elling Walbøe. Den ble demontert i 1872 og flyttet til Leikong i Herøy. J.F.L. Dreiers bilde fra 1826 viser kirken som ble flytte til Herøy, men Dreiers fantasifulle tegning fremstiller bygget som en korskirke. Siste gudstjeneste på Sjøholt ble holdt 7. april 1872. Deretter ble kirken plukket ned og fraktet med båt til Leikong. Ørskog fikk 750 specidaler for bygget. Før året var omme var kirken reist på den ny tomten på Leikong, 26. januar 1873 ble kirken på Leikong vigslet. Bygget var først tekt med spon, noen år senere kom det skifer fordi spon ikke holdt.

## Stavkirken
Den middelalderske stavkirken i Ørskog var trolig korsformet og ifølge Dietrichson kan korsarmene være påsatt senere. Stavkirken i Ørskog var blant de største i landet med 2568 kvadratfot.  Hans Strøm skrev om stavkirken: «som vel ikkun er opført av staver, men dog en ordentlig Korskirke». Dietrichson konkluderer med at Ørskog var en av fire stavkirker i korsform fra 1300-tallet. «Eyraskogs kirkja» ble omtalt i 1325 og senere i Aslak Bolts jordebok. På 1600-tallet var kirken sterkt forfallen og skal ha blitt satt opp på nytt i 1642 som stavkirke. Innberetningen fra 1722 omtaler bygget som en smukk stavkirke med rundt apsis og intakte svalganger. Hans Strøm skrev også at den var forsynt med et par små tårn eller trespir. Stavkirken ble revet i 1806 da nye kirke ble reist. En dør fra 1642 ble brukt om igjen i åttekantkirken reist 1807 (Dietrichson visste ikke at den gamle døren ble med da åttekantkirken ble flyttet til Herøy). Ifølge Peder Fylling ble steinplaten fra stavkirkens alterbord brukt i trappen i prestegården.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Ørskog kommune 
* Kulturnet Møre og Romsdal
Petrobank

**Petrobank** er et Calgary-basert olje- og gasselskap. Aksjen handles
på børsen i Toronto, og ble introdusert på Oslo Børs i februar 2006.

Når det gjelder utvinning fra oljeholdig sand, er bransjen på sterk jakt etter ny teknologi som kan sikre kommersiell drift på de store forekomstene av tungolje som ligger i Canada og andre områder. THAI-teknologien, som eies av Petrobank blir av Alberta Department of Energy beskrevet som en av få nye teknologier som kan vise seg å være med på å løse disse utfordringene.

Selskapets kanadiske produksjon består av Jumpbush, Red Willow og Macklin med respektive 70-, 88- og 100- prosents eierandel. I tillegg eier selskapet rundt 81% i det colombianske selskapet Petrominerales, som nylig oppjusterte reservene.

Petrobank gjennomfører et pilotprosjekt på feltet Whitesands med selskapets patenterte THAI-teknologi. Ellers har Petrobank produserende felter i Canada og Colombia.
Leonardo da Vinci internasjonale lufthavn

**Leonardo da Vinci internasjonale lufthavn**, offisielt; **Aeroporto internazionale di Roma-Fiumicino**) (IATA: **FCO**, ICAO: **LIRF**) er en internasjonal lufthavn ved Fiumicino utenfor Roma. Lufthavnen er Italias største, og i 2019 var det drøyt 43 millioner passasjerer som benyttet flyplassen.

Flyplassen ble åpnet mellom 1956 og 1961. Den ligger i Fiumicino og betjener Roma. Tidligere het flyplassen Fiumicino Airport, men er oppkalt etter kunstneren Leonardo da Vinci.

Flyplassen er en av de to basene til det italienske nasjonalselskaper Alitalia sammen med Milano Malpensa lufthavn.

Ved byggingen ble det gjort arkeologiske utgravinger som førte til at man fant fem skip, deriblant Caligulas storskip. Disse er nå stilt ut i et museum ved flyplassen. 

## Flyselskaper og destinasjoner

### Passasjerdestinasjoner

*

## Eksterne lenker
*
Da Capo!

:*Denne artikkelen omhandler et TV-program. For andre betydninger av da capo, se [[Da capo (andre betydninger)]].*

***Da Capo!*** er et norsk musikkprogram ledet av Vidar Lønn-Arnesen som gikk på NRK1 fra 1991 til 2001. Med seg på laget hadde han Per Husby som orkesterleder, pianist og dirigent og Gunvor Hals som medprogramleder. De første årene ledet dessuten Kjell Fuglehaug enkelte av programmene.

Dette musikkprogrammet var i hovedsak rettet inn mot den eldre halvdel av befolkningen og blir av mange regnet som en oppfølger til programmet *[[Husker du? (TV-serie)|Husker du?]]*.

I mars 2001 ble det bestemt at programmet skulle legges ned på grunn av behov for fornyelse i kanalen. Programmet ble avsluttet i november 2001. Den 23. desember 2001 ble det sendt en tre timer lang ekstrautgave som et ledd i lillejuleaften-feiringen. 

Programmet hadde gode seertall og nådde høydepunktet i 1992 med et snitt på 1 155 000.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Niva (elv)

**Niva** (russisk: Нива, finsk: *Nivajoki*, nordsamisk: *Njavejohka*) er ei elv i Murmansk oblast i Russland. Den renner fra Imandra-sjøen 126 m over havet og faller ut i Kandalaksjabukta i Kvitsjøen ved byen Kandalaksja. Elva er 36 kilometer lang, og har et nedbørfelt på . Gjennomsnittlig vannføring 6 kilometer før munningen er .

Fra 1936 til 1954 ble det utbygd tre vannkraftverk langs Niva. Installert kapasitet er på 240 MW og årlig kraftproduksjon 1390 GWh.

Elva er forurenset av industri og gruvevirksomhet i området.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sportskapellet

**Sportskapellet** er et kapell i Ørskog, Ålesund kommune, Møre og Romsdal fylke.  Kapellet ligger øverst i dalen, opp fra Vaksvik, på veien over Kjersemfjellet.

Sportskapellet ble bygd i 1961. Området omkring er fint turtereng både sommer og vinter.

Kapellet har 70 sitteplasser.

## Litteratur
*
Bondalseidet sportskapell

**Bondalseidet sportskapell** er et kapell fra 1972 i Ørsta kommune i Møre og Romsdal fylke.

Kapellet har 50 plasser.

## Litteratur
*
IATA-flyplasskode

En **IATA-flyplasskode** er en kode bestående av tre bokstaver som identifiserer alle flyplassene i verden som har passasjertrafikk. Koden er utstedt av International Air Transport Association (IATA). Koden brukes til billetter og bagasje, og finnes ofte på bagasjelappen på koffertene.

Utsendelsen av kodene er bestemt ut ifra IATA Resolution 767, og er administrert av IATA-hovedkvarteret i Montréal. Kodene er unike i hver tid, men en del har blitt igjenbrukt.

Mens IATA-kodene er mest kjent for folk flest finnes det også en annen type kode, nemlig **[[ICAO flyplasskode]]r** som består av 4 bokstaver. Denne koden er den mest brukte innad i flybransjen, og blir blant annet brukt til å planlegge flyvninger. Denne koden brukes også til små private flyplasser, mens IATA-kodene kun finnes til flyplasser med passasjerertrafikk.

## Se også
* IATA-kode

## Eksterne lenker
* Airport ABCs: An Explanation of Airport Identifier Codes 
* IATA Document Distribution
* Database with extended seach functionality
* IATA airports linked to Google Maps and Google Earth
Illidan Stormrage

**Illidan Stormrage** (også kjent som *Illidan the Betrayer*) er en veldig betydningsfull figur i det fiksjonelle World of Warcraft-universet. Han var en framtredende figur i både Warcraft III: Reign of Chaos og utvidelsen *The Frozen Throne*, og har i senere tid kommet tilbake i utvidelsen World of Warcraft: The burning Crusade, der han holder til i sitt asyl, The Black Temple i Shadowmoon Valley. Han er bror til Malfurion Stormrage.

Han var, engang, medlem av Alliance-rasen Night Elfs og var av de mest betydningsfulle og berømte frontfigurene til rasen. Han har også med tiden blitt en av de mest populære figurene i World of Warcraft-universet.

## Handling
Stormrage ble født før de gamles krig, en konflikt som brøt ut over 10 000 år før den tredje krigen - når den kaotiske brennende legionen først invaderte Azeroth, tiltrukket av evighetens magiske brønn. Drevet av sin tørst etter makt og hans ønske om å imponere Tyrande Whisperwind, inngikk Illidan en pakt med «legionen» for å sikre inngangen til dens leder, Sargeras, til Azeroth. Men denne handlingen ga Illidan kallenavnet «betrayer»

Innsatsen til Malfurion Stormrage, Illidans tvilling-bror, forstyrret legionens komplott. Etter å ha gjenskapt den ødelagte evighetens brønn, ble Illidan fengslet i tusenvis av år. Under den tredje krigen ble Illidan løslatt fra fengsel av Tyrande, i håp om at forræderen ville forløse seg selv ved å kjempe mot en returnert legion. Men selv om Illidan kjempet for å forsvare sitt folk, gled han snart inn i mørket igjen. Illidan ble en demon, og han ble forvist av Malfurion. På flukt fra alvenes vrede, allierte den fordømte Illidan seg nok en gang med den eneste enheten som ville akseptere ham: legionen.

Illidans nye demoniske mestere sendte ham for å ødelegge Lich King, som hadde brutt seg fri fra deres innflytelse - men Illidan klarte ikke å gjennomføre ordre. For å beskytte seg mot legionens hevn, gjemte Illidan seg på Outland - en ødelagt verden som han forsøkte å styre ved hjelp av noen få andre Legion-medlemmer som også ble utstøtt. Illidan var den primære antagonisten i World of Warcraft, og ble drept av Maiev Shadowsong. 

I utvidelsen Legion ble den nye spillbare klassen Demon Hunter introdusert og når man starter en karakter av denne klassen så lærer man at Illidan ble ikke drept av Maiev likevel, men ble tatt til fange og låst inne i en krystallgjenstand. Fengslet der Illidan og andre Demon Hunters ble holdt ble invadert av demoner fra legionen og de tok med seg Illidans krystallfengsel med Illidan inni. Planen for legionen var å bruke Illidans kropp som en beholder for legionens leder *Sargeras* til å ødelegge alt liv i Azeroth. Gul'dan som hadde Illidan's krystallfengsel ble stoppet i *Nighthold* og Illidan ble frigitt. I slutten av utvidelsen dro Alliansen og Horden til legionens hjemplanet *Argus* for å stoppe legionens angrep på Azeroth en gang for alle. I konklusjonen der ble den allmektige *Sargeras* fengslet, men ikke før Sargeras rakk å plante et gigantisk sverd i sonen Silithus. Illidan valgte helt frivillig å være *Sargeras* sin fengelsvokter og de to forsvant langt ut i universet.

## Referanser
La Crosse

**La Crosse** er en by i vestre del av Wisconsin i USA. Den er hovedstad i La Crosse County. Byen ligger ved bredden av Mississippi, på om lag 43°49' nord og 91°14' vest. Like nord for byen renner både Black River og La Crosse River ut i Mississippi.

Folketallet i kommunen var 51&nbsp;310 under folketellingen i 2010, men byen er senter i et område som har omtrent dobbelt så mange innbyggere.

Den største industriarbeidsplassen i La Crosse er Trane Technologies, som ble etablert i 1913 av norsk-amerikanerne James (Jens) og Reuben Trane.

## Historikk
De første europeerne som kom til stedet, var sannsynligvis franske pelshandlere som reiste langs Mississippi på slutten av 1600-tallet. Det finnes imidlertid ikke noen skriftlige beretninger om dette. I 1805 kom en ekspedisjon under ledelse av løytnant Zebulon Pike hit. Han omtalte stedet som «Prairie La Crosse». Årsaken skal ha vært at han så innfødte spille det som seinere er utvikla til lacrosse. (Ordet er fransk for bispestav og kølle, evt ei kølle som ligner en bispestav.)

De første hvite slo seg ned ved La Crosse i 1841, da det blei satt opp en handelspost her. Beliggenheta der tre elver møtes og med prærie rundt, var gunstig, og etter hvert utvikla seg en liten by. La Crosse fikk bystatus i 1856, og den hadde da rundt 2000 innbyggere. I 1858 blei det oppretta jernbaneforbindelse med Milwaukee.

Byen blei etter hvert en av Wisconsins største. Særlig viktig var sagbrukene, som benytta seg av tømmer fløta hit langs Black River. Også bryggeriindustrien var stor.

Rundt århundreskiftet blei det etablert tre høgskoler og universitet. La Crosse er fortsatt den største byen i vestre Wisconsin, og den er et senter innen utdanning, teknologi og helsevesen. Et av de største sjukehusa i byen er Gundersen Lutheran Medical Center, oppkalt etter Adolf Gundersen (1865–1938) fra Solør. Han var sentral i å bygge opp klinikken, og seinere jobba seks av sønnene hans som leger der.

## Annet

### Vennskapsbyer
La Crosse er vennskapsby med Førde.

### Kjente personer fra byen
Filmregissøren Joseph Losey (1909–1984) var født i byen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hjørundfjord kirke

**Hjørundfjord kirke** (Hjørundfjord kyrkje) er en laftet langkirke fra 1880 i Ørsta kommune, Møre og Romsdal fylke, tegnet av arkitekt Henrik Nissen. Den ligger på Sæbø, som var kommunesenter i den tidligere Hjørundfjord kommune. Den er en del av Den norske kirke og hører til Søre Sunnmøre prosti i Møre bispedømme.

Byggverket er i tre og har 480 plasser. Kirken ble restaurert i 1961 og fikk da ny fargesetting. Altertavlen fra den tidligere stavkirken kom da tilbake og ble plassert i den nye kirken. Kirken har også en del eldre presteportretter, blant annet ett som antas å være av den legendariske tidligere sokneprest Jacob Bantzbill.

Hjørundfjord kirke har orgel fra Vestre orgelfabrikk. Det er på 19 stemmer og ble levert i 1973.

Det er kirkegård ved kirken, og på den står en rekke minnesmerker.

## Personer med tilknytning til Hjørundfjord kirke
* Dorothe Engelbretsdatter, barokkdikter og datter av tidligere prest i Hjørundfjord
* Knut Skram, operasanger
* Arill Riise, journalist og tv-profil
* Olav Rune Ekeland Bastrup, forfatter og journalist

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* Ørsta kirkelige fellesråd
* 
*
Etterstad kolonihager

**Etterstad kolonihager** er Norges nest eldste kolonihage, etablert 16. juni 1908. Med sine 88 parseller er den Oslos minste kolonihage. Kolonihagen ligger i området mellom Etterstadgata og Biskop Jens Nilssøns gate, tett inntil den tidligere kommunegrensen mellom Oslo og Aker. Før Gjøvikbanen ble lagt i kulvert i 2002, grenset kolonihagen opp til jernbaneskjæringen.

Allerede i 1897 begynte man å jobbe overfor myndighetene for å få en kolonihage med spørsmål til kommunen om å avsette jord til formålet. Det fikk de ivrige herrer med Rich. Karlsen i spissen ikke særlig gehør for. Karlsen, kolonihagens første formann, ga seg ikke, og i 1907 ble nedre Etterstad utpekt som et aktuelt område. I 30-års beretningen beskrives området slik:

:«*Arealet var ikke stort. Det var 20 mål, og en del av Oslo store bymark. Et oppholdssted for alle slags skrammel, samt tilholdssted for løse og ledige personer. Kortspill og drikkelag hørte til dagens orden.*»

## Eksterne lenker
*   Etterstad kolonihager
*
KL

**KL** (forkortelse for **Kommunernes Landsforening**, som også var navnet fram til 2001) er en dansk interesseorganisasjon for Danmarks 98 kommuner. KL spiller en nøkkelrolle som danske kommuners representant ved de årlige forhandlinger med den danske regjering om kommunenes økonomiske rammer for det kommende budsjettår. KL fungerer også som arbeidsgiverorganisasjon og forhandlingspart overfor de kommunalt ansattes fagforbund. Organisasjonen har 430 ansatte og et årlig budsjett på ca. 350 millioner DKK (2010).

KLs sentralstyre velges hvert fjerde år, umiddelbart etter kommunevalget i Danmark, og avspeiler partienes forholdsmessige størrelse i kommunestyrene.

Bladet *[[Nyhedsmagasinet Danske Kommuner]]* utgis av KL.

KL har siden 2002 holdt til på Islands Brygge i København. Hovedkvarteret er 13&nbsp;600 kvm stort og er tegnet av Arkitema.

## Historie
Foreningen ble stiftet i 1970 ved sammenslåingen av Den Danske Købstadforening, De Samvirkende Sognerådsforeninger i Danmark og Foreningen af Bymæssige Kommuner som følge av kommunalreformen i 1970, hvor de tidligere 1300 kommunene ble slått sammen til 275.

Inntil kommunalreformen i 2007 var Københavns kommune og Frederiksberg kommune ikke medlem av KL på grunn av deres særstatus som både amt og kommune. I en periode var ikke Farum kommune medlem av KL, da tidligere borgermester Peter Brixtofte ikke kunne se at organisasjonen talte kommunens sak.

## Formenn
* 1970&ndash;1973: Henning Rasmussen, Esbjerg (S)
* 1973&ndash;1978: Jens Mathiasen, Herning (V)
* 1978&ndash;1979: Henning Rasmussen, Esbjerg (S)
* 1979&ndash;1982: Thorkild Simonsen, Aarhus (S)
* 1982&ndash;1986: Evan Jensen, Lejre (V)
* 1986&ndash;1992: Thorkild Simonsen, Aarhus (S)
* 1992&ndash;1994: Hilmar Sølund, Herning (S)
* 1994&ndash;1998: Evan Jensen, Lejre (V)
* 1998&ndash;2002: Anker Boye, Odense (S)
* 2002&ndash;2006: Ejgil W. Rasmussen, Gedved (V)
* 2006&ndash;2010: Erik Fabrin, Rudersdal (V)
* 2010&ndash;2012: Jan Trøjborg, Horsens (S)
* 2012&ndash;2014: Erik Nielsen, Rødovre (S)
* 2014&ndash;2018: Martin Damm, Kalundborg (V)
* 2018&ndash;2022: Jacob Bundsgaard, Aarhus (S)
* 2022&ndash;: Martin Damm, Kalundborg (V)

## Referanser

 
 

## Eksterne lenker
*