open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Charles de Freycinet

**Charles Louis de Saulces de Freycinet** (født 14. november 1828 i Foix i departementet Ariège i Frankrike, død 14. mai 1923 i Paris) var en fransk politiker. Han var statsminister i fire perioder.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Charles de Freycinet var nevø til den forskningsreisende Louis de Freycinet og studerte ingeniørvitenskap ved École polytechnique. Hamn avsluttet studiet som ingeniør.

Freycinet var først gruveingeniør og var så fire år sjef for det sørlige franske jernbanenett (*Compagnie de chemins de fer du Midi*) og innehadde flere administrative oppdrag.

### Politiker
Da den tredje franske republikk ble innrettet i 1870 ble han av Léon Gambetta utnevnt til krigskommissær og fikk i oppdrag å organisere forsvarsvesenets sentraladministrasjon og gjorde i dette henseende en verdifull innsats. I årene 1867-1920 var Freycinet senator, og kom til å spille en særdeles fremtredende rolle i parlamentet.

Som minister for offentlige arbeider 1877–79 utarbeidet han en omfattende plan, «Freycinets plan», for jernbanebygging, utvidelse av havnene og sammenknytting av de innenlandske vannveier (kanaler og elver). Det ble opptatt et lån på én milliard francs og så ble planen iverksatt.

### Statsminister, minister
I 1879 klarte han å drive igjennom at senatet godtok at parlamentet ble flyttet tilbake til Paris. Freycinet var fire ganger statsminister, 1879–80, 1882, 1886 og 1890–92, og innehadde i disse perioder oftest også utenriksministerposten.

I de Freycinets regjeringstid ble det vedtatt ny lovgivning for kongregasjoner. Utenrikspolitisk tok Freycinet avstand fra å intervenere i Egypt og bidro til avsluttelsen av alliansen med Russland. Som forsvarsminister 1888-93 og 1898-99 drev han gjennom lovstiftningen av treårig verneplikt og utarbeidet en ny militær organisasjonsplan.

Under første verdenskrig var han 1915–16 minister uten portefølje.

de Freycinet ble i 1890 innvalgt i Det franske akademi. Foruten en del vitenskapelige arbeider utgav Freycinet *La guerre en province pendant le siège de Paris 1870-71* (1871) og *Mes souvernirs* (2 bind, 1848-93).

## Referanser


## Litteratur
* Robert Beck, *Der Plan Freycinet und die Provinzen. Aspekte d. infrastrukturellen Entwicklung d. franz. Provinzen durch d. Dritte Republik.* Frankfurt am Main og Berlin 1986, ISBN 3-8204-9791-9
* Lyte M. Fozard, *Charles-Louis de Saulces de Freycinet: The railways and the expansion of the French empire in North and West Africa 1877-1893.* (doktorgradsavhandling, mikrofilm) Ann Arbour, Michigan 1976
* Eduard Hochstrasser, *Le Plan Freycinet: Zur Geschichte und Entwicklung der französischen Eisenbahnen in der zweiten Hälfte des 19. Jhds.* (doktorgradsavhandling), 1977

## Eksterne lenker
*
Ottar Birting

**Ottar Birting** (født ca. 1100, død 1146) var en norsk lendmann i borgerkrigstiden. Han er mest kjent som en av de fremste lederne for hirden til barnekongene Sigurd Munn og Inge Krokrygg, sønner av kong Harald Gille, og han ble også gift med Inges mor Ingerid Ragnvaldsdatter.

## Tidlig liv
Ottar var trønder og bondesønn. Man kjenner ikke til hvem som var foreldrene hans. Ottar nevnes for første gang i Morkinskinna, som kjertesvein hos kong Sigurd Jorsalfare. Sagaforfatteren beskriver Ottar som svarthåret, liten og kraftig. Tilnavnet Birting (norrønt *birtingr*) skal han ha fått fordi han var «mørkvoren og svart». Tilnavnet må ha vært ironisk, da birting betyr «den lyse». Det fortelles videre at kong Sigurd fikk et raserianfall og kastet en kostbar bok på bålet, men Ottar fikk reddet boken og snakket kongen til rette. Sigurd ble imponert over Ottars mot, og gjorde ham til lendmann. Denne hendelsen fant antakelig sted i slutten av 1120-årene.

## Kongelig rådgiver
Neste gang vi hører om Ottar, er i Snorres Haraldssønnenes saga i Heimskringla, etter kong Harald Gilles (Sigurd Jorsalfares brors) død i 1136. Harald etterlot seg blant annet de mindreårige sønnene Inge Krokrygg og Sigurd Munn. Etter farens død ble de to små guttene tatt til konger, Inge i Viken og Sigurd i Trøndelag. Snorre forteller at Ottar var blant dem som sørget for at Sigurd ble tatt til konge.
Ottar ble dermed en av riksstyrerne på Sigurds vegne, og sørget for samarbeid med de mennene som styrte på Inges vegne, da guttenes kongedømme ble truet av Magnus Blinde (sønn av Sigurd Jorsalfare og guttekongenes fetter) og Sigurd Slembe (en påstått sønn av Magnus Berrføtt).

## Gift med en dronning

Ottar ble også gift med Ingerid Ragnvaldsdatter, enken etter Harald Gille og Inges mor. Som Inges stefar ble han en viktig støtte for stesønnen. Ottar og Ingerid hadde så vidt man vet ingen barn sammen, men Ottar hadde en sønn, Alv Rode, fra et tidligere ekteskap eller forhold. Man kjenner ikke til hvem som var Alvs mor.

Ottar ble drept i Trondheim utenfor en kirke, med sønnen Alv som vitne. Alv fikk løpt etter farens drapsmann og drept ham, noe som skal ha gjort at Alv ble regnet som en «mye gjævere mann enn før». Sigurd Munn ble beskyldt for å ha stått bak drapet, fordi Sigurd og Ottar etterhvert fikk et dårlig forhold, da Sigurd mente Ottar alltid holdt med stesønnen Inge. Sigurd tilbød seg å bære jernbyrd for å bevise sin uskyld, men det ble aldri noe av dette.

## Ettermæle
Ottar Birting har fått en gate oppkalt etter seg på Frogner i Oslo.

## Referanser


## Litteratur
**Fagerskinna*, oversatt av Edvard Eikill, Saga bok, Stavanger 2007
**Morkinskinna*, oversatt av Kåre Flokenes, Dreyer bok, Stavanger 2004
*Snorre Sturlason: *Norges kongesagaer*, oversatt av Gustav Storm, Kristiania 1900

## Eksterne lenker
*Ottar Birting hos Norsk biografisk leksikon
European Para Youth Games 2015

**European Para Youth Games 2015** ble arrangert fra 16. til 19. juli 2015 i Varaždin i Kroatia.

Det ble konkurrert i;
* Friidrett - Sloboda stadion
* Svømming - City pools Varaždin
* Bordtennis - Graberje sportshall
* Boccia - Sport hall of Primary School Antun and Ivan Kukuljevic

Volleyball var ikke bland de opprinnelig fastsatte øvelsene, men ble lagt til senere. Volleyballturneringen ble imidlertid kansellert på grunn av for få påmeldte lag.

## Resultater
### Friidrett
#### Kvinner 100 meter
;Klasse Women 11-12


;Klasse Women 13+35+47


;Klasse Women 13+35+47


#### Kvinner 200 meter
;Klasse Women 11


;Klasse Women 13+35+47


;Klasse Women 54


#### Kvinner 400 meter
;Klasse Women 11+12+20


#### Kvinner 800 meter
;Klasse Women 20


#### Kvinner 1500 meter
;Klasse Women 20


#### Kvinner lengdehopp


#### Kvinner kulestøt
;Klasse W12+13+46


;Klasse W34


#### Kvinner diskos


#### Kvinner spydkast
;Klasse Women 13+46


#### Menn 100 meter
;Klasse Men 13


;Klasse Men 11+12


;Klasse Men 35+37+43+44+46+47


#### Menn 200 meter
;Klasse Men 11+13


;Klasse Men 37+43+44+47


#### Menn 400 meter
;Klasse Men 13


#### Menn 800 meter
;Klasse Men 12+13


;Klasse Men 37+46


#### Menn 1500 meter
;Klasse Men 12+13+37+46


#### Menn 4 x 100 meter


#### Menn lengdehopp
Klasse Men 13


Klasse Men 11+12


Klasse Men 37+47


#### Menn høydehopp


#### Menn kulestøt
;Klasse Men 11+12+13+37+40


#### Menn diskos
;Klasse Men 11+12+35+37+40


;Klasse Men 57


#### Menn spydkast
;Klasse Men 35+47


;Klasse Men 57


### Svømming

### Bordtennis

### Boccia
#### BC1


Akimaeva slo Kulagina 6-1 i den ene semifinalen, og Sadykov slo Einbucher i den andre. I finalen vant Sadykov 5-2 over Akimaeva, og i bronsefinalen vant Einbucher 4-1 over Kulagina.

#### BC2


Cikardic slo Zand 7-2 i den ene semifinalen, og Terekhov slo Svibovec 5-1 i den andre. I finalen vant Cikardic 5-2 over Terekhov, og i bronsefinalen vant Svibovec 4-3 over Zand.

#### BC3


Murguly slo Bartosh 6-2 i den ene semifinalen, og Abramov slo Kasunić 3-1 i den andre. I finalen vant Abramov 7-3 over Murguly, og i bronsefinalen vant Bartosh 4-3 over Kasunić.

#### BC4


Balcova slo Szabó 7-0 i den ene semifinalen, og Andrejčik slo Krill 13-0 i den andre. I finalen vant Andrejčik 6-0 over Balcova, og i bronsefinalen vant Szabó 4-3 over Kostikov.

#### Åpen klasse


Med bare 4 deltakere spilte de round robin, og Veretennikov vant alle sine tre kamper.

## Referanser


## Eksterne lenker
* European Paralympic Comittee - ''European Para Youth Games VARAŽDIN 2015 - Results - Athletics'' (resultater, friidrett)
* European Paralympic Comittee - ''Boccia CP'' (resultater, boccia)
Espen Hammer Berger

**Espen Hammer Berger** (født 1994) er en norsk fotballspiller som spiller for Sandnes Ulf.

Berger kom til Levanger fra Nessegutten Sportsklubb som guttespiller for å spille på juniorlaget. Etter et par sesonger på juniorlaget ble han tatt opp i A-stallen i 2012. Debuten kom mot Nardo Fotballklubb på Moan kunstgress i en kamp som endte med 5-0 seier til Levanger Fotballklubb. Han spilte tre sesonger i 2. divisjon før det deretter ble opprykk til OBOS-ligaen. Berger spilte samtlige kamper unntatt en i opprykkssesongen. 22-åringen står registret med en scoring for Levanger. Den kom borte i en cupkamp mot erkerival Steinkjer Fotballklubb i 2014. Scoringen kom på overtid, og var avgjørende for å sende Levanger Fotballklubb videre til neste runde.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ağdaş

**Ağdaş** (også **Agdash**, **Agdasch**, **Aghdash**, og **Akdash**; inntil 1919 **Arash Mahal**) er en by og hovedstaden i Ağdaş-distriktet i Aserbajdsjan. Byen ble betydelig skadet grunnet et jordskjelv 4. juni 1999, men har siden blitt gjenoppbygd.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jean Sandherr

**Nicolas Jean Robert Conrad Auguste Sandherr** (født 6. juni 1846 i Mulhouse i Alsace i Frankrike, død 24. mai 1897 i Paris) var en fransk offiser involvert i Dreyfus-saken.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Jean Sandherr var født i Mulhouse som den gang var fransk, og som også var hjembyen til familien Dreyfus. Han var sønn av en notar ved Mulhouses handelsrett, og gikk inn i det franske infanteri via militærakademiet Saint-Cyr. 

### Offiser
Han ble raskt forfremmet til subløytnant i det lette infanteri i 1866, løytnant i 1870 og kaptein i 1873. Hans anerkjente evner sikret ham plass i første klasseårgang ved École supérieure de guerre, og han gikk ut av akademiet som major.

Ved begynnelsen av den tysk-franske krig i 1870 ble han såret, og ble utnevnt til *Chevallier i [[Æreslegionen]]* i september samme år. Han var kaptein ved 2. regiment av algiske tirailleurs i Tunisia på den tid det ble annektert til fransk protektorat. Han fikk i oppgave å klassifisere tunisiske stammer etter graden av deres fiendtlige innstilling til det franske nærvær.

### Leder av Statistikkavdelingen
I 1885 ble han kommandant og samtidig tilknyttet «statistikkavdelingen» under Generalstaben. Det harmløse navnet skjulte at dette dreide seg om den franske militære kontraspionasje. I 1887 ble han leder for denne avdelingen. Han ble forfremmet til oberstløytnant i 1891, og direkte understilt general Gonse ved begynnelsen av Dreyfussaken.

### Dreyfusaffæren
Sandherr ble assistert av kommandant Henry, en offiser som hadde general Gonses fulle fortrolighet. I september 1894 oppfanget statistikkavdelingen et håndskrevet notat funndet i papirkurven til den tyske ambassadør i Paris, takket være en samarbeidende hushjelp ved ambassaden. Dokumentet viste at franske militære hemmeligheter ble utlevert til tyskerne, som på denne tid ble betraktet som Frankrikes erkefiende. Sandherr opprettet en hemmelig granskningskommisjon som i stor hast kom til at den skyldige var kaptein Alfred Dreyfus. Dreyfus ble så meget raskt arrestert og dømt skyldig.

Den 14. april 1895 ble Sandherr forfremmet til oberst, og den 1. juli forlot han den statistiske avdeling dor å overta kommandoen av 20. infanteriregiment i Montauban. Hans etterfølger ved statistikkavdelingen ble oberstløytnant Georges Picquart, som etterhvert ville agitere effektivt for Dreyfus' rehabilitering. Skandalen eskalerte i 1898 da det syntes tydelig at ble aktoratets beviser bestod av fabrikkerte inkriminerende dokument som kommandant Henry hadde bragt til veie.

Sandherr fikk ikke oppleve slutten av Dreyfussaken, selv om han var en av dens bakmenn. Han var gradvis syknet inn og ble helt lam, måtte trå helt ut av tjeneste i desember 1896, og døde innen skandalen var åpenbar.

## Referanser


## Litteratue
* Armand Charpentier, « Esterhazy a écrit le bordereau sur l'ordre et sous la dictée du colonel Sandherr », i *Les côtés mystérieux de l'affaire Dreyfus*, Les Éditions Rieder, Paris, 1937, 355 p. (avec fac-similés)
* Jean-Marie Schmitt, « Nicolas Jean Robert Conrad Auguste Sandherr », i *[[Nouveau dictionnaire de biographie alsacienne]]*, vol. 32, p.3367

## Eksterne lenker
*  Sandherr hos Légion d'honneur
Fossorial

**Fossorial** (av la. *fossōrius* ‎(utrustet/tilpasset for graving/hulegraving), via *fodiō* ‎(grav)) er et uttrykk som beskriver en arts adapsjon til sitt naturlige miljø (habitat), i dette tilfellet adapsjon/modifisering av (fram)lemmene for å kunne grave i jorden, for eksempel grave ganger og huler. Eksempler på fossoriale arter er mange typer insekter og virvelløse dyr, insektetere (Eulipotyphla), for eksempel muldvarper (Talpidae) og furespissmus (Solenodontidae), som begge er spesielt godt utrustet til å grave ganger og huler.

Dyr som er tilpasset en fossorial tilværelse kan i en fellesbetegnelse kalles **fossorialer**. Man kan også snakke om fossorialt utrustede dyr eller fossoriale egenskaper, samt semi-fossorial adapsjon med mer.

## Se også
* Terrestrial
* Trelevende
* Limnisk
* Marin

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Sjøhistorisk database

**Sjøhistorisk database**, også kjent som **sjøhistorie.no** er et nettsted som fører et sjøhistorisk register over skip, rederier og sjøfolk fra hele Norge. Lillesand sjømannsforening tok initiativ til registeret som har utviklet seg til å bli et samarbeidsprosjekt mellom flere sjømannsforeninger i Sør-Norge. Nettstedet legger ut tekst og bilder om norsk sjøfartshistorie og bygger på et omfattende kildemateriale.

## Se også
*Krigsseilerregisteret

## Referanser


## Eksterne lenker

*
DAVIX

**Data Analysis and Visualization linuX** (**DAVIX**) er en Live CD Linux-distribusjon som er basert på Slackware. Distribusjonen er ment for operasjoner relatert til datasikkerhet, og den fokuserer på dataanalyser og visualisering. Den var den første Live CD som integrerte så mange visualiseringsverktøy.

Første versjon ble lansert i 2007. Siste versjon er 1.0.1 fra 6. august 2008.
Alphonse Bertillon

**Alphonse Bertillon** (født 1853 i Paris, død 1914 samme sted) var en fransk antropolog; sønn av Louis-Adolphe Bertillon og bror til Jacques Bertillon.

Alphonse Bertillon var sjef for en avdeling av politiprefekturet i Paris *(Service de l'identité judiciaire)*. Han var opphavsmann til de antropometriske signalementer til identifisering av tidligere straffede forbrytelser. For sitt system, som kom til anvendelse i en mengde land i og utenfor Europa, redegjorde han blant annet i *Identification anthropométrique. Instructions signalétiques* (andre omarbeide opplag 1893) og i *La photographie judiciaire* (1890). 

## Referanser


## Litteratur
* Henry Rhodes: *Alphonse Bertillon: Father of Scientific Detection*. Abelard-Schuman, New York, 1956
* Gerhard Feix: *Das große Ohr von Paris - Fälle der [[Sûrete]]*. Verlag Das Neue Berlin, Berlin, 1975, S. 146–194
* Dietmar Kammerer: »Welches Gesicht hat das Verbrechen? Die ›bestimmte Individualität‹ von Alphonse Bertillons ›Verbrecherfotografie‹«, in: Nils Zurawski (Hg.): *Sicherheitsdiskurse. Angst, Kontrolle und Sicherheit in einer ›gefährlichen‹ Welt*, Frankfurt/Main: Peter Lang, 2007, 27–38.
* Nicolas Quinche: *Crime, Science et Identité. Anthologie des textes fondateurs de la criminalistique européenne (1860-1930).* Genève: Slatkine, 2006, 368p., *passim*.
* Allan Sekula: *Der Körper und das Archiv*, in: Herta Wolf (Hg.): *Diskurse der Fotografie. Fotokritik am Ende des fotografischen Zeitalters*, Frankfurt/Main, 2003, S. 269–334.
*
Jean-Baptiste Billot

**Jean-Baptiste Billot** (født 15. august 1828 i Chaumeil i departementet Corrèze i Frankrike, død 31. mai 1907 i Paris) var en fransk offiser og politiker.

Billot tjenestegjord i Algerie og Mexico, og ble av Léon Gambetta satt i spissen for 18e armékorps i 1870. I 1871 ble han brigadwgeneral, og i 1878 divisjonsgeneral. Etter den fransk-tyske krigs slult ble Billot innvalgt for det republikanske venstre i nasjonalforsamlingen. Han ble i 1875 senator på livstid og var 1882-83 og 1896-98 krigsminister. På Billots initiativ ble det i 1878 påbegynt en omorganisasjon av den franske generalstaben etter tysk mønster. I 1898 trådte Billot ut den aktive tjeneste.

## Referanser


## Kilder
* Svensk uppslagsbok. Malmö 1939
Pierre Waldeck-Rousseau

**Pierre Marie René Ernest Waldeck-Rousseau** (født 2. desember 1846 i Nantes i Frankrike, død 10. august 1904 i Corbeil) var en fransk politiker som var statsminister 1899–1902. 

## Referanser


## Litteratur
* Henry Leyret: *Waldeck-Rousseau et la Troisième République (1869-1889)*, Paris, Librairie Charpentier et Fasquelle, 1908, 474
* Paul Reynaud: *Waldeck-Rousseau*, Paris, Bernard Grasset, 1913, 231
* Pierre Sorlin: *Waldeck-Rousseau*, Paris, Armand Colin, 1966, 585,
* Jean-Noël Jeanneney: « Waldeck-Rousseau, l'homme qui sauva la République », i *L'Histoire*, nr. 262, februar 2002, s. 70-74.
* Benoît Yvert (dir.): *Premiers ministres et présidents du Conseil. Histoire et dictionnaire raisonné des chefs du gouvernement en France (1815-2007)*, Paris, Perrin, 2007, 916
BioSLAX

**BioSLAX** er en LiveDistro og en Linuxdistribusjon, som er basert på Slax, og dermed indirekte på Slackware. Distribusjonen omfatter mer enn 300 biometriske verktøy og programvarepakker. BioSLAX utvikles av Bioinformatics Resource Unit ved Life Sciences Institute ved National University of Singapore. Distribusjonen kjører skrivebordsmiljøet KDE og er beregnet for x86-64.

Første versjon ble lansert i april 2006.

## Referanser


## Eksterne lenker
* BioSLAX Hjemmeside
Raoul Le Mouton de Boisdeffre

**Raoul François Charles Le Mouton de Boisdeffre** (født 6. februar 1839 i Alençon i Frankrike, død 24. august 1919 i Paris) var en fransk general.

Raoul Le Mouton de Boisdeffre deltok som generalstabsoffiser i slaget ved Sedan og ble så sendt i ballong fra Paris til general Antoine Eugène Alfred Chanzy. Han ledsaget i 1873 Chanzy til Alger og var 1878-82 militærattasjé i St. Petersburg. 

I 1892 ble de Boisdeffre divisjongeneral og i 1894 sjef for generalstaben. Han motsatte seg i 1897 revisjonen av Dreyfus-rettergangen og fikk, etter at oberst Hubert-Joseph Henry var blitt avslørt som bedrager, fratre sin stilling. Han fikk avskjed i 1904.

## Referanser


## Litteratur
* Maurice Barrès: *Scènes et doctrines du nationalisme*. Éditions du Trident, Paris 1987, ISBN 2-87690-040-8.
* Louis Begley: *Der Fall Dreyfus: Teufelsinsel, Guantánamo, Alptraum der Geschichte.* Suhrkamp, Frankfurt 2009, ISBN 978-3-518-42062-1.
* Léon Blum: *Beschwörung der Schatten. Die Affäre Dreyfus.* Aus dem Französischen mit einer Einleitung und mit Anmerkung von Joachim Kalka. Berenberg, Berlin 2005, ISBN 3-937834-07-9.
* Jean-Denis Bredin: *The Affair: The Case of Alfred Dreyfus.* George Braziller, New York 1986, ISBN 0-8076-1109-3.
* Leslie Derfler: *The Dreyfus Affair*. Greenwood Press, Westport, Connecticut, 2002, ISBN 0-313-31791-7.
* Vincent Duclert: *Die Dreyfusaffäre. Militärwahn, Republikfeindschaft, Judenhaß.* Wagenbach, Berlin 1994, ISBN 3-8031-2239-2.
* Eckhardt Fuchs, Günther Fuchs: *„J’accuse!“ Zur Affäre Dreyfus.* Decaton-Verlag, Mainz 1994, ISBN 3-929455-27-7.
* Ruth Harris: *The Man on Devil’s Island - Alfred Dreyfus and the Affair that divided France.* Penguin Books, London 2011, ISBN 978-0-141-01477-7.
* Martin P. Johnson: *The Dreyfus Affair - Honour and Politics in the Belle Époque*. Macmillan Press Ltd, Houndmills 1999, ISBN 0-333-68267-X. 
* Elke-Vera Kotowski, Julius H. Schoeps (utg.): *J’accuse…! …ich klage an! Zur Affäre Dreyfus. Eine Dokumentation. Begleitkatalog zur Wanderausstellung in Deutschland Mai bis November 2005.* Hrsg. im Auftrag des Moses-Mendelssohn-Zentrum. Verlag für Berlin-Brandenburg, Potsdam 2005, ISBN 3-935035-76-4.
* Julius H. Schoeps & Hermann Simon (utg.): *Dreyfus und die Folgen.* Edition Hentrich  Berlin 1995, ISBN 3-89468-154-3.
* George Whyte: *Die Dreyfus-Affäre. Die Macht des Vorurteils.* Peter Lang, Frankfurt am Main 2010, ISBN 978-3-631-60218-8.
* Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

## Eksterne lenker
*
Terry Cavanagh

**Terry Cavanagh** (født 1984) er en irsk videospilldesigner som bor i London. Etter å ha studert matematikk ved Trinity College i Dublin, jobbet Cavanagh en kort periode som risiko analytiker før han begynte å fokusere på spillutvikling på fulltid. Spillene han har utviklet har generelt en primitiv og minimalistisk estetikk. Han har laget over to dusin spill, blant annet *[[VVVVVV]]* og *[[Super Hexagon]]*.

Cavanagh har sagt at han foretrekker den personlige naturen indiespillutvikling har, og den mindre skalaen det har, som lar personligheten til skaperen skinne gjennom i  det endelige produktet.
## Utviklede videospill

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
*
Natalia Papazoglu

**Natalia Papazoglu** (ukrainsk: Наталія Папазоглу; født 1983) er en sanger fra Ukraina. 

Papazoglu har sangutdannelse fra Boris Grintsjenko-universitetet i Kyiv, og har siden 2000 deltatt i nasjonale og internasjonale sangkonkurranser. I 2015 ble hun kjent for sin deltagelse i *[[X Factor]]*. I 2016 ønsket Papazoglu å delta i Ukrainas nasjonale uttak til Eurovision Song Contest med «Die in the Future or Live in the Past», men hun ble ikke valgt ut som deltaker. 

I 2020 vant Papazoglu Tyrkvisjonens sangkonkurranse da hun representerte Ukraina med sitt bidrag «Tikenli yol»; sangteksten er på gagausisk, og tittelen kan oversettes med *Tornefull sti*.

## Referanser
Marc (drikke)

**Marc** eller **eau de vie de marc** er en spritdrikk som er den franske varianten av den italienske grappaen. Marc fremstilles ved destillering av pressrester fra vinproduksjon og forekommer i flere franske vinregioner. Druene som benyttes kan være gjærede, halvgjærede eller ugjærede, og dette påvirker sluttproduktets smak.

Marc har vært kjent for en behagelig aromatisk duft. Den kan imidlertid forsvinne ved bruk av kjemiske midler.

## Referanser
MS «Viking Sea»

**MS «Viking Sea»** er et norsk-flagget havgående cruiseskip som tilhører det norsk-amerikanske cruiserederiet Viking Ocean Cruises (VOC). Skipet ble bygget i 2016 av det italienske skipsverftet Fincantieri S.p.A. i Ancona, Italia, som verftets byggenummer 6245 og ble levert for Viking Ocean Cruises den 24. mars 2016, som det andre skipet i Viking Star-klassen. Skipet seilte fra Venezia til Enderby Wharf på elven Themsen i Greenwich, London, hvor hun den 5. mai 2016 ble det største skipet døpt i London. Hun vil seile i Skandinavia, Baltikum og i Middelhavet i løpet av hennes første sesong. MS «Viking Sea» er søsterskip til MS «Viking Star», MS «Viking Sky», MS «Viking Sun», MS «Viking Orion», MS «Viking Jupiter» og MS «Viking Venus».

## Fasiliteter
MS «Viking Sea» har lugarer for passasjerer, tre svømmebassenger, spa, treningssenter, to restauranter og en kafé, salonger, en vinterhage, en terrasse, et sportsdekk, teater og barer, og butikker.

## Bildegalleri

Fil:9725421 Viking Sea 2016.jpg
Fil:Viking Sea at Pier 24 in Port of Tallinn 16 June 2017.jpg
Fil:Viking Sea Port Side Port of Tallinn 3 June 2018.jpg
Fil:Viking Sea MG 2511 (27609281472).jpg
Fil:Viking Sea IMG 1599 (27804512421).jpg
Fil:Montreal down town 2017 (1).JPG


## Eksterne lenker
* 
* Viking Sea Cruise Ship Overview - Viking Ocean Cruises 
* Viking Sea Cruise Ship Deck Plan - Viking Ocean Cruises 

* Viking Sea Cruise Ship: Expert Review on Cruise Critic
* Viking Sea sails up the River Thames on her way to a naming ceremony | Daily Mail Online
* Viking Ocean Cruises Adds Two More Ocean Ships | World Maritime News
Microleropsis

* Se Systematisk inndeling

***Microleropsis*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
Gyaritini er nokså små (sjelden over 10 millimeter), brunspraglete trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, ofte med lange hår.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det sørlige Kina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Gyaritini Breuning, 1956
******** Slekten *Microleropsis* Gressitt, 1937
********* *[[Microleropsis rufimembris]]* Gressitt, 1937

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 
* Longicorn ID - Gyaritini. Med bilder og generalisert beskrivelse av gruppen

## Eksterne lenker
*
Per Bratland

**Per Bratland** (født 8. september 1907, død 9. april 1988 i Oslo) var en norsk fotograf, journalist, avisredaktør og bokforfatter, kjent for å ha tatt bildet av Kong Haakon og Kronprins Olav ved en bjerk i Molde, senere kalt Kongebjørka.

Bratland begynte sin karriere i avisa Fremtiden i Drammen i 1927. Han meldte overgang til Tiden (avis, Arendal) i 1933, der han var redaktør i tre år før Arbeiderbladet lokket ham til hovedstaden. Fra 1938 hadde Bratland ansvar for bilaget Lørdagskvelden, og bidro med dette til en økt bruk av fotografier i avisa. Ved Angrepet på Norge i 1940 dekket han kongens og regjeringens flukt vestover og nordover. I denne fluktsituasjonen tok han bildet av kongen og kronprinsen som under et bombeangrep over Molde søkte ly i et skogholt. Bildet ved Kongebjørka er mye brukt, men fotografen fikk aldri noen egen inntekt fra dette. 

Per Bratland var leder for fotoavdelingen ved regjeringens informasjonskontor i London 1941 til -45. Etter krigen var han med på å starte ukebladet Aktuell og var redaktør for bladet i tolv år før han tok tre nye år i Arbeiderbladet.  Fra 1959 til 1962 var han redaktør i Bergens Arbeiderblad, hvorpå han avsluttet med en tredje periode i Arbeiderbladet. 

Etter at Bratland ble pensjonert skrev han fortsatt innlegg i Arbeiderbladet, i Fri Fagbevegelse (tidsskrift) og bidro til debattprogrammer i NRK. Han var blant annet å høre i programmet Middagsstunden. Ellers satt han i styret for Norges Statsbaner i ti år og var konsulent da Forente Nasjoner planla sitt visuelle uttrykk.

Per var sønn av Oscar Johan Bratland (1879–1960) og Valborg Johanne Nilsen (1880–1948). I 1931 giftet han seg med Aslaug Ellefsen (1905–1980). de fikk en sønn i 1933, Tor.

## Utgivelser
* 
* 
* 
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Clythraschema

* Se Systematisk inndeling

***Clythraschema*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En ganske liten, tettbygd, mørk, hårløs og noe blank trebukk. Hodet og antennene er brunrøde, pronotum svart, dekkvingene brungule med en stor, dråpeformet, svart flekk.

## Utbredelse
Arten lever i det sørøstlige Brasil.

## Systematisk inndeling
Det er uklart om navnet bør staves "*Clythraschema*" eller "*Clytraschema*".

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Hemilophini J. Thomson, 1868
******** Slekten *Clythraschema* Thomson, 1857
********* *[[Clythraschema chabrillacii]]* Thomson, 1857

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bilde av arten 
*
FireballISO

**FireballISO** er en LiveDistro og en Linuxdistribusjon, som er basert på Gentoo. Den er en Vmware-basert virtuell maskin. Den opprinnelige hensikten med prosjektet var å lage en brannmur med dertil knyttede nettverkstjenester, men distribusjonen kan utføre mange ting.

Første versjon ble lansert 3. mars 2009. Siste versjon er 1.4 fra 6. mars 2015.

## Eksterne lenker
*hjemmeside
Incognito (operativsystem)

**Incognito** er en tidligere LiveDistro og en Linuxdistribusjon, som var basert på Gentoo. Dens hovedfokus var å sørge for vekt på anonymitet og sikkerhet gjennom verktøy som Tor.

Første versjon ble lansert 26. januar 2008. Siste versjon var 2008.01 fra 5. august 2008.

Incognitos utvikler uttalte på sin hjemmeside at han anbefalte The Amnesic Incognito Live System som et alternativ.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Halvveis til himmelen

***Halvveis til himmelen*** (originaltittel: **) er et svensk sirkusdrama fra 1931 i regi av Stellan Windrow (ukreditert) og Rune Carlsten. Manuset bygger på George Abbotts manus til den amerikanske filmen *Halfway to Heaven*, som i sin tur bygger på Henry Leyford Gates' roman *Here Comes the Bandwagon* fra 1928. 

Filmen er antatt tapt.

Samtidig med den svenske innspillingen ble det gjort en tysk versjon, *Der Sprung ins Nichts* (regi: Leo Mittler), en fransk versjon, *A mi-chemin du ciel* (regi: Alberto Cavalcanti) og en spansk versjon, *Sombras de circo* (regi: Adelqui Millar).

Filmen har både svenske, norske og danske skuespillere. Signaturen -rg i avisa *[[Social-Demokraten]]* skrev dette: *«Det norske [språket] klinger best og nordmennene var morsomst, ikke minst den lille guttevalpen, som forsøker å trene seg opp i sin storebrors klasse som sirkusartist»*. *«Guttevalpen»* var den 15-årige Henki Kolstad. 

## Innspillingsfakta
Den ble spilt inn i desember 1930&ndash;januar 1931 i Les Studios Paramount i Joinville-le-Pont i Val-de-Marne i Frankrike. 

## Handling
Mona er medlem av en gruppe på tre personer som utfører et trapesnummer på et stort sirkus i nærheten av Chicago. De to andre er Nick Pogli og Tony. Sistnevnte gjør de store lufthoppene. Ettersom det later til at Mona foretrekker Tony blir Nick rammet av en sterk sjalusi. Under ett av Tonys hopp misser han når han skal ta imot sin partner. Tony faller ned i manesjen og mister livet. Den unge Ned Lie blir ansatt som hans erstatter. Mona oppdager etterhvert at Nick misset Tony med hensikt. I sin redsel søker hun tilflukt hos Ned. Nick planlegger også å drepe ham på en liknende måte. Etter forestillingen blir det en voldsom krangel og Nick får sparken. Mona og Ned omfavner hverandre. 

## Rolleliste
* Elisabeth Frisk - Mona  
* Haakon Hjelde - Ned Lee 
* Edvin Adolphson - Nick Pogli, akrobat 
* Karin Swanström - Madame Jenny 
* Torben Meyer - Direktør 
* Einar Sissener - Jack 
* Henki Kolstad - Lille Eric 
* Mildred Mehle    
* Gösta Källhagen    
* Ragna Breda

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lepromoris

* Se Systematisk inndeling

***Lepromoris*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor (13-22 millimeter), kraftig, gråbrun trebukk. Oversiden er grovt og spredt punktert. Antennene er noe lengre enn kroppen, hvert ledd er lyst med mørk spiss. Pronotum er bredere enn langt, med en kraftig tann midt på hver sidekant Dekkvingene er rundede og hvelvede, hver dekkvinge med to opphøyde lengderibber.

## Levevis
Larvene utvikler seg i tørre stammer av planter i vortemelkslekten, særlig *[[Euphorbia canariensis]]* .

## Utbredelse
Arten lever på Kanariøyene, der den finnes på alle øyene bortsett fra Lanzarote.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Morimopsini Lacordaire, 1869
******** Slekten *Lepromoris* Pascoe, 1864
********* *[[Lepromoris gibba]]* (Brullé, 1839)

## Referanser


## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bilde av arten
* Bilde av arten
*
Ecthoea

* Se Systematisk inndeling

***Ecthoea*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor, sylindrisk, knudrete trebukk. Arten ligner sterkt på en avbrukket kvist. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pannen er litt framskutt på sidene (ved antennebasis), hos noen individer ser dette ut som korte, spisse horn. Pronotum er sylindrisk, dekkvingene er parallellsidige og ender tvert med to butte tenner.

## Utbredelse
Arten er utbredt fra Costa Rica i nord til det nordlige Sør-Amerika, også på Trinidad.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Onciderini J. Thomson, 1860
******** Slekten *Ecthoea* Pascoe, 1858
********* *[[Ecthoea quadricornis]]* (Olivier, 1792)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bilde av arten 
*
Bandra-Worli Sea Link

**Bandra–Worli Sea Link**, eller det offisielle navnet **Rajiv Gandhi [...]**, er en skråkabelbro bygget med spennbetongelementer og viadukter på begge sider som forbinder Bandra i Bombays vestlige forsteder med Worli i Sør-Mumbai. Broen er en del av den foreslåtte Western Freeway som vil knytte de vestlige forstedene - til Nariman Point i Mumbai, byens viktigste forretningsområde.
Broen var kostnadsberegnet til16 milliarder Rupis, tilsvarer  240 millioner dollar.. Den  ble bestilt av Maharashtra State Road Development Corporation (MSRDC) og bygget av Hindustan Construction Company. De fire første av de åtte kjørefelter på broen ble åpnet for trafikk den 30. juni 2009. Alle åtte kjørefelt ble åpnet 24. mars  2010.

Broen reduserer i rushtiden reisetiden mellom Bandra og Worli fra 60-90 minutter til 20-30 minutter.. I oktober 2009 hsdde BWSL en gjennomsnittlig daglig trafikk på rundt 37&nbsp;500 kjøretøyer. I soloppgangen og -nedgangen tiltrekkes mange fotoentusiaster av utsikten, men å stoppe på broen for å fotografere er forbudt.

## Historie

Før broen ble bygget var Mahim Causeway den eneste veien som forbandt de vestlige forstedene til Mumbai med byens sentrale forretningsområde. Denne nord-sørvest korridoren var en flaskehals og sterkt overbelastet i rushtiden. Derfor ble *Western Freeway*-prosjektet foreslått for å dekke hele den vestlige kysten av Mumbai for å avlaste flaskehalsene.

Broen ligger i skjæringspunktet mellom den vestlige motorveien og veien oppkalt etter Khan Abdul Ghaffar Khan i Worli. I Worli er den forbundet med veien som bærer Annie Besants navn.

Prosjektet ble bestilt av Maharashtra State Road Development Corporation Limited (MSRDC). Kontrakten for byggingen ble tildelt til Hindustan Construction Company (HCC), med prosjektledelse fra Storbitannia gjennom det lokale kontoret i Dar Al-Handasah.

Grunnsteinen ble lagt i 1999 av Bal Thackeray. Den opprinnelige planen hadde en kostnadsramme på 6,6 milliarder rupees,  (tilsvarende 98 millioner dollar) og skulle være ferdig i løpet av fem år. Men prosjektet ble gjenstand for en rekke rettstvister som førte til fem-års forsinkelse, noe som resulterte i at kostnadene eskalererte til 16 milliarder Rupees, (240 millioner dollar), med renter lød den endelige prislappen på 7 milliarder rupi, eller 100 millioner dollar.

## Referanser
Neobrachychilus

* Se Systematisk inndeling

***Neobrachychilus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstore, kraftig, gråbrun trebukk. Kroppsformen er kort og bred med markerte "skuldre" på dekkvingene, som er jevnt tilsmalnende bakover fra skuldrene. Antennene er lengre enn kroppen.
Oversiden er grovt og ganske tett punktert. Dekkvingene har tre par okergule flekker.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Brasil, Bolivia og Argentina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Phacellini Lacordaire, 1872
******** Slekten *Neobrachychilus* Monné, 1979
********* *[[Neobrachychilus consobrinus]]* (Lane, 1939)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bilde av arten 
*
Hjelp – vi får leilighet!

***Hjelp – vi får leilighet!*** er en norsk husmorfilm fra 1965 i regi av Jan Erik Düring, som også skrev manuset sammen med Eva Seeberg.

Hovedrollene som *Lasse* og *Liten* spilles av Per Asplin og Wenche Myhre.

## Handling

Gårdens hjelpsomme vaktmester Madsen har konstruert en helmekanisk seng, som kan vekke selv en syvsover ved åttetiden, men hans største bragd er altmuligmaskinen «Super Madsen». Selv om «Super Madsen» tilsynelatende kan alt, kan den ikke løse problemene til Lasse og Liten. I sine bestrebelser for å løse deres problemer roter Madsen selv seg opp i visse problemer, som til syvende og sist fører til at han i sitt eget ekteskap får beskjed om hvor skapet skal stå.

Liten vil nok gifte seg, men uten å bli husmor. Hun har sine meget klare oppfatninger om hvordan et moderne ekteskap skal være. Skal hun vaske hans sokker eller skal han vaske hennes nylon? Hvem skal kjøre scooteren eller bilen? Lasse mener at i et skikkelig ekteskap skal det ikke herske noen tvil om kvinnens plass. Mann og kvinne er født forskjellig. Han er en begavet musiker og såvisst ikke skapt til å stå og vaske opp på kjøkkenet. Følgelig er og blir husarbeidet og kjøkkenet hennes plass.

## I rollene

* Per Asplin – Lasse
* Wenche Myhre – Liten
* Arve Opsahl – Madsen, vaktmester
* Ingeborg Cook – giftegal kvinne
* Willie Hoel – mann med brukket ben
* Arvid Nilssen – nysgjerrig nabo
* Turid Balke
* Lalla Carlsen
* Kari Diesen 
* Elisabeth Granneman 
* Leif Juster
* Henki Kolstad
* Rolf Just Nilsen
* Aud Schønemann
* Erna Schøyen
* Liv Uchermann Selmer
* Astrid Sommer

## Sanger

* «Jeg kan klare meg selv uten deg» (Mel.: Kjell Karlsen-Robert Normann, tekst: Alfred Næss). Wenche Myhre med Kjell Karlsens orkester. Utgitt på singlen Triola TN-400.
* «Å, som den satt» (Mel.: Kjell Karlsen-Robert Normann, tekst: Alfred Næss). Per Asplin med Kjell Karlsens orkester. Utgitt på singlen Triola TN-400.

## Referanser



## Eksterne lenker

*
Phrynetoides

* Se Systematisk inndeling

***Phrynetoides*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Ganske store, brunlige trebukker. Pronotum har spiss, krum pigg på sidekanten. Dekkvingene har markerte "skuldre" og er parallellsidige, med mørke flekker på sidene.

## Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i tropisk Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Phrynetini J. Thomson, 1864
******** Slekten *Phrynetoides* Duvivier, 1891
********* *[[Phrynetoides minor]]* Schwarzer, 1931
********* *[[Phrynetoides regius]]* (Aurivillius, 1886)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
*
Cyocyphax

* Se Systematisk inndeling

***Cyocyphax*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstore, slank, lysbrun trebukk. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Oversiden er ganske kraftig punktert. Pronotum er tønneformet med en ganske liten pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene er parallellsidige, hver dekkvinge med to hvite skråflekker ved ytterkanten.

## Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

## Utbredelse
Arten lever i Queensland, Australia.

## Systematisk inndeling
Disse slektene blir noen ganger plassert i Desmiphorini.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Rhodopinini Gressitt, 1951
******** Slekten *Cyocyphax* Thomson, 1878
********* *[[Cyocyphax praonetoides]]* Thomson, 1878

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata

## Eksterne lenker
* Bilder av arten 
*
Cyclotaenia

* Se Systematisk inndeling

***Cyclotaenia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor, kraftig, brunlig trebukk med karakteristiske tegninger. Antennene er kraftige og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er litt bredere enn langt og har en kraftig tann midt på hver sidekant, og lyse sidestriper. Dekkvingene har en påfallende, lys ring med to halvmåneformede, mørke kjerner inni.

## Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Sentral-Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Pachystolini Aurivillius, 1922
******** Slekten *Cyclotaenia* Jordan, 1903
********* *[[Cyclotaenia discus]]* Jordan, 1903

## Kilder
* Longicorn ID - Neopachystolini
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata

## Eksterne lenker
* Bilde av arten 
*
Middagsstunden

***Middagsstunden*** er et norsk radioprogram rettet mot eldre som gikk på NRK Radio fra 1966 til 1995. Programmet inneholdt mye informasjon om de eldres situasjon og utfordringer de hadde i hverdagen. Programmet ble startet av journalist Jakob Skarstein og sosionom Wenche Margrethe Myhre, på anmodning av direktør Torolf Elster. Det gikk på P1 klokka 13, hver dag bortsett fra søndag, og varte en halv time. Skarstein satt som programleder i nesten hele perioden programmet eksisterte. Blant *Middagsstunden*s andre medarbeidere var Jakob Sande og Åshild Ulstrup. Programmet var basert på *Home this afternoon*, som gikk på britiske BBC fra 1964 til 1970. 

Programmet ble besluttet nedlagt på grunn av lave lyttertall, og at det var for smalt til å bli sendt på midt på dagen på hverdager, en god sendetid på P1. 

Etter nedleggelsen laget NRK det ukentlige eldreprogrammet *Morgenstunden*, som ble sendt klokka 7 til 9 hver lørdag morgen i 1996 og 1997, til det ble nedlagt i 1997.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Middagsstunden, digitale opptak gratis avspillbart fra Nasjonalbiblioteket
*Middagsstunden 25 år Spesialprogram fra NRK Nett-TV, sendt den 3. mars 1991.
Henri Brisson

**Eugène Henri Brisson** (født 31. juli 1835 i Bourges i Frankrike, død 13. april 1912 i Paris) var en fransk politiker. Han var Frankrikes statsminister to ganger.

## Liv og virke
Henri Brisson tok likesom sin far juridisk utdannelse. Han begynte sin yrkeskarriere som advokat og journalist. Sammen med Paul-Armand Challemel-Lacour grunnla han avisen *La revue politique*. 

### Politiker
Han sluttet seg til opposisjonen under Napoleon III og ble etter det annet keiserrikes fall i 1870 viseborgermester i Paris. Snart etter ble han valgt til deputert for Paris; første gang den 8. februar 1871, og deretter i 1876, 1877 og 1881. Han var utpreget antiklerikal og tilhørte datidens ytterste venstre. 

Brisson kjempet særlig for innføring av allmenn obligatorisk skoleundervisning. Årene 1881-85 var han president i deputertkammeret.

### Statsminister 1885-1886
Etter statsminister Jules Ferrys avgang ble Brisson den 6. april 1885 landets neste statsminister, og overtok samtidig justisministeriet. Etter parlamentsvalgene senere samme år trakk han seg tilbake den 7. januar 1886, idet han ikke hadde det ønskede flertall i ryggen for kredittopptak for Tongkingekspedisjonen.

Etter president Sadi Carnots død i 1894 kandiderte han uten hell for å bli Carnots etterfølger. Senere, i desember 1894, ble han på nytt president i kammeret 1894-98 og der tok han stor del i avsløringen av Panamaskandalen.

### Statsminister 1898
I juni 1898 dannet Brisson ministerium i en av Dreyfus-sakens uroligste perioder. Han tok - likesom i sin første regjeringsperiode - også på seg en portefølje i tillegg til statsministervervet; han var denne gang også innenriksminister. Hans oppriktighet under løsningen av Dreyfus-saken gjorde ham høyt skattet i befolkningen. Likevel måtte han tre tilbake med sitt ministerium den 1. november 1898.

I 1899 var han atter presidentkandidat, men tapte for Felix Faure. Han støttet Pierre Waldeck-Rousseaus og Émile Combes ministerier. Han kjempet för lovene vedrørende religiøse ordener og loven om skille mellom stat og kirke. 

Årene 1904 og 1906-12 var han atter president for deputertkammeret - i mai 1906 var han blitt valgt med 500 av 581 stemmer.

Blant Brissons skrifter kan fremheves *La Congrégation, aperçu historique* (1902) og *Souvernirs. L'affaire Dreyfus* (1908).

## Litteratur
* Yvert Benoît (dir.): *Premiers ministres et présidents du Conseil. Histoire et dictionnaire raisonné des chefs du gouvernement en France (1815-2007)*, Paris, Perrin, 2007
* *[[Svensk uppslagsbok]]*. Malmö 1939.

## Referanser
Læremiddel

Et **læremiddel** er noe som brukes i undervisning og som har som mål å dekke ett eller flere kompetansemål i et fag på et bestemt nivå. Tradisjonelt har trykte lærebøker vært dominerende type læremidler i de fleste fag, men læremidler omfatter også nettsider, tekster, programvare, lyd og bilder som er produsert for å ivareta bestemte opplæringsmål.

Siden nesten et hvilket som helst innhold kan tas inn og brukes i undervisning er det egentlig ikke noe klart skille mellom hva som er læremidler og innhold som *brukes som* læremidler. Alt innhold som settes inn i en pedagogisk sammenheng i undervisning omtales gjerne som læringsressurser. Utvikling av pedagogiske nettsider, videospill, webapplikasjoner og lignende gjør at skillet mellom digitale læremidler og digitale læringsressurser kan bli uhensiktsmessig. Ofte reserveres ordet læremiddel til tradisjonelle lærebøker, mens lignende innhold på nett omtales som digitale læremiddel, nettressurser eller læringsressurser. I Norge skilles det mellom hva som regnes som læremidler og annet fordi det er bestemte lovkrav til læremidler, som målform og offentlige støtteordninger.

Begrepet læremidler ble tidligere brukt om et hvilket som helst hjelpemiddel brukt i skolen, for eksempel kulerammer og plansjer.

Det finnes ikke noen fullstendig oversikt over læringsressurser og læremiddel i Norge, men nettsider som matematikk.org, skolekassa.no og skolehint.no er ressurser som har samlet mange nyttige læreopplegg gratis for lærere. Disse drives ofte av sentrale og offentlige aktører. 

## Referanser