open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Andreas Urbye

**Andreas Tostrup Urbye** (1869–1955) var en norsk embetsmann. Han var arbeidsminister 1913–1916 og justisminister 1916–1917 i Gunnar Knudsens andre regjering.

## Utdannelse og karriere

Urbye ble *[[cand. jur.]]* i 1891, og var et par år edsvoren fullmektig. I 1894 og 1897–1898 var han i utlandet med stipend for å studere strafferett. I mellomtiden var han sekretær i straffelovskommisjonen og fullmektig hos Riksadvokaten. I 1898 ble han statsadvokat i Tromsø og Finnmark lagsogn. Mens Francis Hagerup var statsminister, ble han konstituert som professor i strafferett ved universitetet i Kristiania 1904–1905.

I 1905 var Urbye sekretær for de norske delegerte under Karlstadforhandlingene om oppløsning og avvikling av unionen. Fra 1906 til 1912 var han amtmann i Finnmarkens amt, og deltok i kraft av denne stillingen i 1907 ved forhandlingene i St. Petersburg om et grensedistrikt mellom Finnmark og Russland. I 1909 tok han doktorgraden med en avhandling om *Norsk strafferet*.

I 1912 ble han sorenskriver i Eiker, Modum og Sigdal, men inntrådte alt i januar 1913 som statsråd i Gunnar Knudsens andre regjering. Her var han i perioden 1913–1916 arbeidsminister og i perioden 1916–1917 justisminister. Som justisminister la han frem et lovforslag om innskrenkninger i trykkefriheten («Lex Urbye»), men gikk av da forslaget ble nedstemt i odelstinget. Det ble vedtatt mistillitsforslag mot Urbye. I 1918 ble han norsk sendemann ved legasjonen i Helsingfors, og i perioden 1924–1939 var han sendemann i Moskva. I tiårsperioden 1939–1949 var han medlem av Den faste voldgiftsdomstolen i Haag.

## Verker
* *Praktiske opgaver i strafferet* (1905)
* *Norsk strafferet* (1909)

## Referanser





## Kilder
* *[[Nordisk familjebok]]. Uggleupplagan*, bind 31, sp. 22. Stockholm: Nordisk familjeboks förlag, 1921.
* *[[Salmonsens konversationsleksikon]]*, 2. utg., bind XXIV, s. 320. København: J. H. Schultz, 1928.

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Eiker Leksikon
Spean Thma

**Spean Thma** (khmer: ស្ពានថ្ម) ved Angkor, Kambodsja er kjent som steinbroen vest av Ta Keo. Det er en av få broene fra Khmerrikets storhetstid som har overlevd til i dag. 

Broen ble bygget over det tidligere elveløpet til Siem Reap-elva mellom Angkor Thom og Østre Baray og trolig gjenoppbygd etter khmerrikets tid (rundt det 15. århundre). Den inneholder mange gjenbrukte sandsteinsblokker med utskjæringer som kan tyde på at steinene er tatt fra flere forskjellige templer. 

De 14 smale buene er 1,10 m brede. 

Flere andre broer etter samme modell kan ses både i Angkor (Spean Memai) og flere steder i det tidligere imperiet. På veien fra Angkor til Beng Mealea, er Spean Praptos en av de lengste med 25 buer.

## Kilder
* Freeman, Michael og Jacques, Claude (1999): *Ancient Angkor*. River Books. ISBN 0-8348-0426-3.
Nikolai Prebensen

**Nikolai Christian Grove Prebensen** (1850–1938) var en norsk diplomat og politiker (H).

Prebensen tok juridisk embetseksamen i 1873 og studerte siden språk i Frankrike og England, før han i et par år var partner i farens forretning i Risør. I 1876 bestemte han seg for å bli embetsmann og gikk først inn i Kirkedepartementet, senere i Justisdepartementet. I 1887 ble han politimester i Vardø og i 1889 amtmann i Finnmarkens amt. Han var dessuten ordfører i Vardø i 1888, og ordfører i Vadsø 1892–94.. I 1896 ble han forflyttet til Nedenes amt.

Han var stortingsrepresentant for valgkretsen Hammerfest, Vardø og Vadsø 1892–94 og for Arendal og Grimstad 1904–06. I 1905 var han formann i spesialkomitéen som skulle forberede opprettelsen av et eget norsk konsulatvesen og kom dermed til å spille en fremtredende rolle under unionsoppløsningen. I april 1906 ble han utnevnt til norsk minister i St. Petersburg. Da bolsjevikene kom til makten i 1917 trådte han tilbake.

Prebensen var medlem av en rekke offentlige kommisjoner og lovkommiteer, blant annet vedrørende utenriksvesenet, fattigvesenet, fiskerilov og formannskapslov. Han ble utnevnt til storkors av St. Olavs Orden i 1910. Han hadde også 7. juni-medaljen og Kroningsmedaljen, samt en rekke utenlandske ordener.

## Referanser




## Kilder
* *[[Salmonsens konversationsleksikon]]*, 2. utg., bind XIX, s. 516. København: J. H. Schultz, 1925.
* NSD PolSys – Data om det politiske system

## Eksterne lenker
* Nikolai Prebensen - Store norske leksikon 
* Nikolai Prebensen - Norsk biografisk leksikon
*
Karl Vilhelm Hammer

**Karl Vilhelm Hammer** (født 12. juni 1860 i Moss, død 24. november 1927 i Oslo) var en norsk arkivar og journalist.

## Liv
Hammer studerte rettsvitenskap i noen år, før han oppga studiene og gikk over i journalistikken. Fra 1887 var han medarbeider i *[[Verdens Gang]]*, i noen år også redaksjonssekretær. 1898–1902 var han generalsekretær i komitéen for Norges deltagelse i Verdensutstillingen i Paris i 1900. I den anledning redigerte han verket *La Norvège à l'Exposition universelle de 1900 à Paris* og skrev rapporten om *Norges deltagelse i verdensudstillingen i Paris* (1904). Våren 1905 ble han sekretær i Utenriksdepartementet, og ble året etter utnevnt til førstearkivar. Fra 1906 var han konsulent ved Nobelinstituttet.

Hammer skrev en stor mengde avhandlinger og artikler med sosialøkonomiske og biografiske emner, særlig i konversasjonsleksika, i pressen og i tidsskrifter. Han var med på å utgi den første norske utgaven av *[[Hvem er hvem?]]* (1912), var norsk medarbeider for *[[Nordisk familjebok]]* og *[[Salmonsens konversationsleksikon]]* og utga sammen med C. J. Hambro *Opslagsboken. Norsk konversationsleksikon*.  Sammen med L. A. Havstad utga han i 1903 en *Haandbog for Avislæsere*. Med sitt inngående kjennskap til statsøkonomisk og sosialvitenskapelig litteratur skrev han årlige oversikter over denne i *[[Statsøkonomisk Tidsskrift]]*. I *Norges Næringsliv* (1908–10) skrev han en oversikt over Norges skipsfart.

## Verker
* *Norges deltagelse i Verdensudstillingen i Paris 1900* (1904)

## Referanser


## Kilder
* *[[Nordisk familjebok]]. Uggleupplagan*, bind 36, sp. 243. Stockholm: Nordisk familjeboks förlag, 1924.
* *[[Salmonsens konversationsleksikon]]*, 2. utg., bind X, s. 768. København: J. H. Schultz, 1920.

## Eksterne lenker
United Defense M42

**United Defense M42** er en amerikansk maskinpistol fra andre verdenskrig.

Den ble produsert fra 1942 til 1943 av United Defense Supply Corp. som en mulig erstatter for M1 (Thompson). Den ble brukt av Office of Strategic Services (**OSS**) agenter. Maskinpistolen ble kamret for ammunisjon i kaliber 9 x 19 mm Luger, men det ble også laget seks prototyper i kaliber .45 ACP. Produksjonen foregikk hos *High Standard Firearms* og *Marlin Firearms*, og ca. 15&nbsp;000 eksemplarer ble laget.

I bruk oppsto en del mateproblemer, og den tålte lite sand og gjørme før den låste seg. Den feilet som erstatter av M1 Thomson, men kom allikevel til nytte under andre verdenskrig.
Der Sturm

***Der Sturm*** (tysk, «Stormen») var et viktig tidsskrift innenfor ekspresjonismen. Det ble utgitt i Berlin av Herwarth Walden i årene 1910–1932 og utkom først ukentlig, senere månedlig og til slutt hvert kvartal.

## Historie
Til de litterære medarbeiderne hørte blant andre Peter Altenberg, Max Brod, Richard Dehmel, Anatole France, Knut Hamsun, Arno Holz, Karl Kraus, Selma Lagerlöf, Else Lasker-Schüler, Adolf Loos, Heinrich Mann, Paul Scheerbart og René Schickele. Omkring tidsskriftet oppsto det en egen krets, *der Sturmkreis*. På forlaget *Sturmverlag* ble det utgitt ekspresjonistiske dramaer (av blant andre Hermann Essig og August Stramm), kunstmapper (Oskar Kokoschka), kunstnermonografier (Kandinskij-album) og kunstteoretiske skrifter av Herwarth Walden. De mest kjente utgivelsene var *die Sturm-Bücher* («*Sturm*-bøkene»). Ved siden av bøkene ble det også utgitt kunst-postkort etter verker av yngre og for det meste til da ukjente kunstnere: Franz Marc, Vasilij Kandinskij, Oskar Kokoschka, August Macke, Carlo Mense, Gabriele Münter, Georg Schrimpf, Maria Uhden og andre.

Begrepet *Sturm* ble av Herbarth Walden utviklet til et merkevare for moderne kunst i Tyskland. Det fantes en *Sturmbühne* («*Sturm*-scene») (1918), et *Sturm-Galerie* («*Sturm*-galleri») og *Sturm-Abende* («*Sturm*-aftener») hvor det ble foredratt futuristisk lyrikk. Galleriet oppnådde europeisk betydning gjennom den «første tyske høstsalongen» i 1913. Ved *die Sturm-Kunstschule* («*Sturm*-kunstskolen», 1916), som ble ledet av Georg Muche, underviste blant andre Oskar Kokoschka og Vasilij Kandinskij samt malere som tilhørte Brücke-gruppen og Blaue Reiter-gruppen. I 1917 ble det også opprettet en *Sturm-Buchhandlung* («*Sturm*-bokhandel»).

Fremfor alt i tiden før utbruddet av første verdenskrig spilte *Der Sturm* en avgjørende rolle i samkvemmet mellom franske og tyske ekspresjonister. Det ble regelmessig offentliggjort dikt og tekster av franske eller franskspråklige ekspresjonister (Guillaume Apollinaire, Blaise Cendrars og andre). Da det brøt ut krig mellom de to landene ble dette samkvemmet avbrutt, men det ble gjenopptatt i 1920-årene, om enn i mindre utstrekning.

## Litteratur
* Barbara Alms og Wiebke Steinmetz: *Der Sturm*. Delmenhorst, 2000. ISBN 3-89757-052-1
* Georg Brühl: *Herwarth Walden und "Der Sturm"*. DuMont, 1983. ISBN 3-7701-1523-6
* Lothar Schreyer: *Erinnerungen an Sturm und Bauhaus*. Hamburg/Berlin: Verlag Deutsche Hausbücherei, 1956.

## Se også
* *[[Die Aktion]]*
Georg Trakl

**Georg Trakl** (født 3. februar 1887 i Salzburg i Østerrike, død 3. november 1914 i Krakau i Galizien) var en østerriksk ekspresjonistisk dikter.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Georg Trakl vokste opp i Salzburg som sønn av en jernhandler, og fikk undervisning av en fransk guvernante. 1897–1905 var han elev ved byens statsgymnas. På denne tiden skrev han sine første dikt. 

I 1905 forlot han skolen uten å ha tatt eksamen, og begynte som lærling ved apoteket *Zum weißen Engel*. Etter farens død i 1910 kom familien ut i økonomiske vanskeligheter, men Trakl klarte å ta farmasieksamen og dro deretter til Wien for å gjennomføre den ettårige militærtjenesten. 

### Dikter
Etter tjenesten forsøkte han å etablere seg som apoteker i Innsbruck. Her møtte han forleggeren Ludwig von Ficker, som lot diktene hans trykke i tidsskriftet *[[Der Brenner]]*. Dessuten ble han kjent med flere av Østerrikes viktigste kunsterpersonligheter, som Karl Kraus, Adolf Loos og Oskar Kokoschka.

I 1912 fikk han en stilling som militærapoteker i Wien, men ga den opp etter få uker. I den følgende tiden pendlet han mellom Salzburg, Wien og Innsbruck på jakt etter en stilling og en forlegger til diktene sine. Etter at hans *Gedichte* («Dikt») var blitt utgitt hos Kurt Wolff Verlag i Leipzig, reiste han sammen med Kraus, Loos og Ficker til Venezia og holdt mot slutten av året en offentlig opplesning i Innsbruck. Våren 1914 reiste han til Berlin for å besøke sin søster, og ble kjent med Else Lasker-Schüler. Tilbake i Innsbruck arbeidet han på sin andre diktsamling, *Sebastian im Traum*, som han gjorde klar til utgivelse.

I august 1914 brøt første verdenskrig ut. Trakl ble innkalt til hæren som militærapoteker, og opplevde slaget ved Grodek. Her gjennomgikk han et nervesammenbrudd, og ble sendt til militærhospitalet i Krakau (Kraków). 3. november 1914 døde han av hjertesvikt etter en overdose kokain. Diktsamlingen *Sebastian im Traum* utkom våren 1915.

## Oversettelser
Utvalg av Trakls dikt er blitt gjendiktet til norsk av Ellinor Lervik (1974), Odd Abrahamsen (1976) og Arild Vange (2002).

## Verker
* *Gedichte* (1913)
* *Sebastian im Traum* (1915)
* *Das Herbst des Einsamen* (1920)
* *Gesang des Abgeschiedenen* (1933)

### Norske oversettelser
* *Åpenbaring og undergang: dikt i utvalg*, gjendiktninger av Ellinor Lervik. Solum, 1974.
* *Omkrets: gjendiktninger*, av Odd Abrahamsen. Oslo: Solum, 1976.
* *Dødens nærhet*, gjendiktninger av Arild Vange. Oslo: Aschehoug, 2002.

## Referanser


## Kilder
* Tabell over Trakls livsløp, LeMO (Deutsches Historisches Museum)

## Litteratur
* H. Esselborn: *Georg Trakl. Die Krise der Erlebnislyrik*. Köln: Böhlau Verlag, KG, 1981.
## Eksterne lenker
*
Georg Heym

**Georg Heym** (født 30. oktober 1887 i Hirschberg i Schlesien, død 16. januar 1912 i Berlin) var en tysk forfatter og en av de fremste lyrikerne innenfor den tidlige litterære ekspresjonismen. Heym studerte til jurist men arbeidet aldri varig som dette.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Georg Heym var sønn av embetsmannen Hermann Heym (1850–1920) og hans hustru Jenny Heym, født Taistrzik, (1850?–1923). Han hadde søsteren Gertrud (1889–1920). Georg  ble særlig knyttet til faren.

Forholdene i det borgerlig-konservative foreldrehuset var problematisk.  Som barn flyttet han mange ganger, siden faren stadig ble forflyttet i tjenesten. Hans første dikteriske forsøk går tilbake til 1899. 

I 1907 fullførte han gymnaset, og begynte samme år å studere jus ved universitetet i Würzburg. I 1908 dro han til Friedrich-Wilhelm-universitetet i Berlin, og i 1910 til universitetet i Jena.

### Dikter
Et avgjørende moment i Heyms utvikling som dikter var stiftelsen av *[[Der Neue Club]]* vinteren 1909–10. Her traff han sammen med kunstnere som Kurt Hiller, Jakob von Hoddis, Erwin Loewenson, Ernst Blass, David Baumgardt og Robert Jentzsch. På denne tiden oppsto diktverkene som skulle gjøre ham berømt etter sin død. I 1911 utga han diktsamlingen *Der ewige Tag*, den eneste som ikke utkom posthumt.

I Heyms dagbøker fremgår det at han lot seg særlig begeistre av Friedrich Nietzsche, Friedrich Hölderlin, Dmitri Sergejevitsj Meresjkovski og Christian Dietrich Grabbe. Abv stor betydning for ham var også Heinrich von Kleist.

Studiene ble avsluttet ved universitetet i Berlin, og i 1911 begynte Heym i statstjenesten i Lichterfelde utenfor Berlin. Han ble imidlertid snart avskjediget, og universitetet i Würzburg avviste dissertasjonsavhandlingen hans. 

Han tenkte nå å slå inn på en løpebane som offiser, men døde allerede i 1912 under en skøytetur på elven Havel.

## Verker
### Diktsamlinger
* *Der ewige Tag* (1911)
* *Umbra vitae* (1912)
* *Marathon* (1914)

### Prosa
* *Der Dieb. Ein Novellenbuch* (1913)

## Litteratur
* Kurt Mautz: *Georg Heym. Mythologie und Gesellschaft im Expressionismus.* Frankfurt: Athenäum, 1987. ISBN 3610089296

## Referanser


## Eksterne lenker

* Tabell over Heyms livsløp (Deutsches Historisches Museum)
California Highway Patrol

**California Highway Patrol** (**CHP**) er delstatspolitiet i California i USA. Etaten ble opprettet i 1929 for å patruljere delstatens motorveier, men har siden fått ansvar også innen sikring av delstatens bygninger og ansatte, kriminaletterforskning og bistand til det kommunale politi. Med 9&nbsp;900 ansatte, herunder 6&nbsp;800 polititjenestemenn, er CHP landets største politietat på delstatsnivå.

## Politigrader

## Eksterne lenker
*
CHP

**CHP** kan vise til:

*California Highway Patrol
*Det republikanske folkepartiet (tyrkisk: *Cumhuriyet Halk Partisi*, **CHP**)
Browning M1919

**Browning M1919** er en amerikansk mitraljøse fra 1919.

Det har blitt brukt av lett infanteri, vært fastmontert, blitt brukt på kjøretøy, og på fly, og mot fly, i mange land. Det har blitt brukt i stort omfang under andre verdenskrig, Koreakrigen og Vietnamkrigen.

M1919 er en luftavkjølt videreutvikling av vannavkjølte Browning M1917 fra første verdenskrig. Den var opprinnelig kamret for ammunisjon i kaliber .30-06 Springfield, men ble senere ombygget til standard NATO-kaliber og diverse andre kaliber.

## Virkemåte
Browning M1919 er rekyloperert og fungerer ved prinsippet *piperekyl*, det vil si at løpet og sluttstykket beveger seg bakover låst sammen før sluttstykket låses opp. Ved opplåsing stopper løpet mens sluttstykket fortsetter for å trekke en patron ut av beltet, samtidig som prosessen med utdragning og utstøtning av hylsen foregår. Sluttstykket returnerer deretter til låst stilling og skyter igjen hvis avtrekkeren er holdt inne. Mekanismen kan også betegnes som *assistert piperekyl* eller *gass-assistert piperekyl*, da munningen danner et ekspansjonskammer fremme i løpsrøret. Dette gir et press bakover på løpet som hjelper løp og sluttstykke bevege seg bakover og overvinne rekylfjæren. Massetreghet fullfører sluttstykkets bevegelse bakover.

Browning M1919 har også blitt konvertert til åpent sluttstykke i noen land, men var originalt designet for å fungere med lukket sluttstykke.

## Browning AN/M2
Med assistanse fra Fabrique Nationale de Herstal i Belgia ble den gamle M1919 bygget om for å ta 7,62&nbsp;mm patroner og samtidig gjort lettere. Denne modellen fikk navnet Browning M2 AN (Army-Navy) og veide omtrent to tredeler av den originale 1919A4. 
Den nye og lettere M2 ble brukt montert både i kjøretøy og i fly. Både for USAF og RAF var Browning M2 standarbevæpningen for bombefly under andre verdenskrig, fram til amerikanerne erstattet sine med M2 Browning maskingevær i kaliber 12,7 mm i 1942. Det britiske flyvåpenet benyttet sine Browning i .303 British i bombefly helt fram til slutten av krigen. Den lette designen på Browning AN/M2 gjorde den også til standarbevæpning på jagerfymodeller fra før krigen, slik som Hawker Hurricane, Spitfire og P-40.

## Referanser


## Se også
* John Moses Browning
* Browning M1917
* M2 Browning mitraljøse
Kilefly

* brunt kilefly
* grått kilefly

**Kilefly** (*Eugnorisma* spp.) er en slekt av nattfly som tilhører underfamilien Noctuinae. To arter er funnet i Norge, begge har hovedvekten av sin norske utbredelse på Vestlandet.

## Utseende
Middelsstore (vingespenn 30 – 44&nbsp;mm for de norske artene), kraftige nattfly, forvingene grå eller gråbrune med mørke flekker. Bakvingene er hvit- eller gråaktige.

## Levevis
Larvene lever på ulike løvtrær, busker og urter. Disse artene finnes mest i skog og skogkanter. De voksne sommerfuglene flyr om natten på sensommeren og høsten. De kommer gjerne til lys.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den palearktiske sone. De fleste artene lever i Sentral-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Overfamilien Noctuoidea
************ Familien nattfly, Noctuidae
************* Underfamilien Noctuinae
************** Gruppen Noctuini
*************** Slekten kilefly, *[[Eugnorisma]]* Boursin, 1946
**************** *[[Eugnorisma arenoflavida]]* (Schawerda, 1934)
**************** *[[Eugnorisma chaldaica]]* (Boisduval, 1840)
**************** brunt kilefly, *[[Eugnorisma depuncta]]* (Linnaeus, 1761)
**************** grått kilefly, *[[Eugnorisma glareosa]]* (Esper, 1788)
**************** *[[Eugnorisma ignoratum]]* Varga & Ronkay, 1994
**************** *[[Eugnorisma insignata]]* (Lederer, 1853)
**************** *[[Eugnorisma jubilans]]* Varga, Ronkay & Guylai, 1995
**************** *[[Eugnorisma miniago]]* (Freyer, 1839)
**************** *[[Eugnorisma pontica]]* (Staudinger, 1891)
**************** *[[Eugnorisma puengeleri]]* Varga & Ronkay, 1987

## Kilder
* Norges sommerfugler – Nattfly https://web.archive.org/web/20070704024402/http://www.toyen.uio.no/norlep/noctuidae/noc_fam.html
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/p/paradiarsia_glareosa.html
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr. http://www.faunaeur.org/ 
* Utbredelsesdata: http://www.funet.fi/pub/sci/bio/life/insecta/lepidoptera/ditrysia/noctuoidea/noctuidae/noctuinae/eugnorisma/index.html
## Eksterne lenker
*
Trampolino Giuseppe dal Ben

**Trampolino Giuseppe dal Ben** er et skihoppanlegg ved Predazzo i Italia. Anlegget, som ligger i Stalimen, nord for Predazzo, ble brukt under ski-VM 1991, 2003 og 2013, samt junior-VM 2014 og universiaden (studentlekene) 2013. Det består av to hoppbakker med størrelse K120 (HS134) og K95 (HS106), og fire mindre bakker med K62, K35, K20 og K10.

Det har tidligere vært flere mindre hoppbakker ved Predazzo og ellers i dalen Val di Fiemme. På 1960-tallet ble det bygd to bakker med størrelse K20 og K35, og det fantes også en bakke i Passo Rolle med K65, samt flere andre bakker i dalen. I 1984 ble det bygd to bakker ved Predazzo med K62 og K35, og byggingen av storbakken og normalbakken (da med K120 og K90 og konstruert av slovenske Lado Gorišek) startet i 1988, foran VM i 1991. Storbakken var Italias største hoppbakke da den ble åpnet. Storbakken og normalbakken ble modernisert i 2001 til VM i 2003. Disse bakkene har flomlys, og alle de seks hoppbakkene i anlegget er utstyrt med plastmatter slik at de kan brukes også i sommersesongen.

Hoppanlegget hadde først verdenscuprenn i spesielt hopp i februar 1990 («prøve-VM»). Det har også blant annet hatt renn i Sommer Grand Prix og FIS-renn, og dessuten verdenscupen i kombinert.

Anerkjent bakkerekord i K120-bakken er 136 meter, satt av Adam Małysz (Polen) i VM (hopp) 22. februar 2003. Eric Frenzel (Tyskland) hoppet 138,5 meter i kombinert under VM 28. februar 2013. Samuel Costa (Italia) falt på et hopp på 142 meter i verdenscupen i kombinert 26. februar 2016. I K95-bakken er bakkerekorden på snø 108 meter, satt av Sarah Hendrickson (USA) i verdenscupen 15. januar 2012. Christoph Bieler (Østerrike) hoppet 109,5 meter i kombinert under VM 21. februar 2013. Mario Innauer (Østerrike) hoppet like langt på plast i FIS-cupen 18. september 2005.

Anlegget ble brukt i konkurransene i skihopping og skihoppingdelen av kombinert under Vinter-OL 2026.

## Viktige renn (spesielt hopp)
### Menn

### Kvinner

## Referanser


## Kilder
* Skisprungschanzen-Archiv: Predazzo
* Val di Fiemme 2013: Ski Jumping Stadium Predazzo (historie på offisiell side)
* FIS: Resultater (Predazzo)
* FIS: Resultater (Val di Fiemme)

## Eksterne lenker
*
Salgsfullmakt

**Salgsfullmakt** er retten til å inngå rettslig bindende avtaler med en kunde om levering av produkter eller tjenester i overensstemmelse med bedriftens leveringstilbud. Et leveringstilbud undertegnet av en fullmektig undertegnes ifølge merkantil tradisjon ved å bruke tilføyelsen pr. foran foretaksnavnet.

Er ikke tilføyelsen gjort er underskriften likevel å regne som gjort i egenskap av fullmektig. Kjøps- og salgsfullmakter følger naturlig av en stilling og den tilliten en stilling krever.

Kunnskap om fullmakter hører tradisjonelt til pensum på handelsskoler. Ekspeditører og selgere fungerer i praksis som salgsfullmektig.

## Se også
*Firmategningsrett
*Instruks
*Selger
Farlig begjær

***Farlig begjær*** (originaltittel: *Fatal Attraction*) er en thriller fra 1987 om en gift mann som har en helgeaffære med en kvinne som nekter å avslutte forholdet og som blir besatt av ham. 

Filmen ble regissert av Adrian Lyne, og hovedrollene spilles av Michael Douglas, Glenn Close og Anne Archer. Filmen ble tilpasset av James Dearden og Nicholas Meyer fra en tidligere kortfilm av Dearden for britisk fjernsyn under navnet *Diversion.* Filmens handling ligger nært opptil handlingen i *[[Misty - mørkets melodi]]* fra 1970.

*Farlig begjær* var en stor suksess både nasjonalt og internasjonalt, og spilte inn nest høyest inntekter av filmer i USA i 1987. Den ble godt mottatt av kritikere og mottok seks Oscar-nominasjoner, blant annet for beste film. Rollefiguren Alex Forrest er blant de mer kjente filmeksemplene på personer med borderline personlighetsforstyrrelse. Filmen står også bak uttrykket «kaninkoker» (engelsk: «bunny boiler»).

Det amerikanske filminstituttet har kåret Closes rollefigur til filmhistoriens 7. beste skurkeskikkelse.

## Handling
Daniel «Dan» Gallagher er en vellykket, lykkelig gift advokat bosatt på Manhattan, hvis arbeid gjør at han en dag møter Alexandra "Alex" Forrest, redaktør for et forlag. Når hans kone Beth og datter Ellen er utenbys i helgen, innleder Dan en affære med Alex. Men Alex får raskt følelser for Dan, og hun kutter håndleddene sine som et manipulerende knep for å tvinge Dan til å bli hos henne. Dan hjelper henne med å bandasjere kuttene, og blir hos henne over natten for å sikre at hun har det bra. Men neste morgen reiser han sin vei. Selv om Dan mener at forholdet skal glemmes, møter Alex opp på kontoret hans en dag, for å be om unnskyldning for oppførselen sin. 

Alex fortsetter deretter å ringe ham på kontoret gjentatte ganger. Alex kontakter ham igjen og påstår at hun er gravid, ikke vurderer abort, og planlegger å beholde barnet deres. En dag dukker hun opp ved leiligheten hans (som er til salgs) møter Beth, og later som hun er en interessert kjøper. Dan og familien flytter deretter, men dette avskrekker ikke Alex. Hun går til verbale angrep. Forfølger Dan til et parkeringshus, ødelegger bilen hans, og følger ham hjem en kveld for å spionere på ham og familien hans. Besettelsen hennes eskalerer ytterligere når Dan kontakter politiet i forsøk på å skaffe besøksforbud mot Alex, men Alex svarer med å blant annet ta livet av Ellens kjæledyr.

## Rolleliste
* Michael Douglas – Dan Gallagher
* Glenn Close – Alex Forrest
* Anne Archer – Beth Gallagher
* Ellen Hamilton Latzen – Ellen Gallagher
* Stuart Pankin – Jimmy
* Ellen Foley – Hildy
* Fred Gwynne – Arthur
* Meg Mundy – Joan Rogerson
* Tom Brennan – Howard Rogerson
* Lois Smith – Martha
* Mike Nussbaum – Bob Drimmer
* J.J. Johnston – O'Rourke
* Michael Arkin – Løytnant

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kabelvåg Idrettslag

**Kabelvåg Idrettslag** (stiftet 4. desember 1894) er en fotballklubb i Vågan kommune i Nordland.

Den mest kjente spilleren derfra er Stig Johansen, som representerer FK Bodø/Glimt i Adecco-ligaen. Laget spiller hjemmekampene på Kabelvåg stadion, som tar 2500 tilskuere. 

Kabelvåg har flere lag i de forskjellige aldersgruppene, alt fra mini 1 til A-lag i Norsk 4.divisjon.

## Litteratur
*

## Eksterne lenker
* Norges Fotballforbund: Kabelvåg IL
Frontispis

**Frontispis** eller **frontispise** kan vise til:

* Frontispis (arkitektur) &ndash; en bygnings midtparti, ofte fremskutt med en gavl eller et gavllignende ornament på en bygnings forside/frontgavl.
* Frontispis (bok) &ndash; en illustrasjon på siden som er vendt mot tittelsiden i en bok.
NM i fotball for kvinner 2006

**Norgesmesterskapet i fotball for kvinner 2006** er en norsk fotballturnering. Det var det 29. offisielle norgesmesterskapet i fotball for kvinner. Røa Idrettslag ble norgesmestre etter å ha slått Asker i finalen, som ble spilt lørdag 11. november på Bislett stadion i Oslo. 
Asker kom til finalen ved å slå Fortuna, Amazon Grimstad, Klepp og Fløya. 
Røa kom til finalen ved å slå Horten, Bamble, Kolbotn og Trondheims-Ørn.

## Småfakta
*Dette var andre gangen et lag fra 1. divisjon kom til finalen, i og med at Asker hadde blitt tvangsnedflyttet på grunn av økonomisk rot året før. 
*De tre toppserielagene som gikk ut mot et laveredivisjonslag, gikk alle ut mot Asker. De tre lagene var Amazon Grimstad, Klepp og Fløya. 
*Den største seieren i Norgesmesterskapet var Røas 19-0 over Horten. Tre andre kamper kom opp i et tosifret antall mål for det ene laget.

## 1. runde

Asker og Kattem slapp å spille første runde.

## 2. runde
Tirsdag 13. juni:

1= Mandag 12. juni.

## 3. runde
Lørdag 5. august:

2= Tirsdag 1. august
3= Fredag 4. august
4= Søndag 6. august

## 4. runde/Kvartfinale
Onsdag 30. august:

## Semifinale
Lørdag 30. september/Søndag 1. oktober:

## Finale
Finalen ble spilt på lørdag 11. november foran 8856 tilskuere.

Ubenyttede reserver, Asker:Christine Libach, Ann-Mariell Storvold, Gunhild Herregården, Kristin Stundal, Hanne Ruud Reksten, Pernille Frostad Bakken. 
Ubenyttede reserver, Røa: Ane Eriksen Sigernes – Hedda Strand Gardsjord, Julie Dønnestad, Linn Meløy Christensen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Stein Langørgens hjemmeside (engelsk)
* speaker.no
Jukka Leino

**Jukka Leino** (født 10. juni 1978 i Heinävesi) er en finsk alpinist. Han har spesialisert seg i slalåm og storslalåm.

Leino debuterte i verdenscupen 10. desember 2000 i et storslalåmrenn i Val-d’Isère. De neste sesongene var preget av hyppige utkjøringer, og de gode resultatene uteble. Han tok sine første verdenscuppoeng ved å bli nr. 23 i slalåmrennet i Wengen 19. januar 2003. Nøyaktig ett år senere oppnådde han sin hittil beste plassering da han ble nr. 11 på samme sted. 
Etter dette har han oppnådd flere poengplasseringer. I sesongen 2007/08 konsentrerte han seg om europacupen, der han vant to renn og endte på 5.-plass i totalsammendrag og gikk helt til topps i storslalåmcupen.

## Meritter (per 14. februar 2009)
**Verdenscup**
* 6 plasseringer blant de 20 beste

**Verdensmesterskap**
* St. Moritz 2003: nr. 27 i slalåm
* Bormio 2005: nr. 29 i slalåm
* Val-d’Isère 2009: nr. 16 i storslalåm

## Referanser


## Eksterne lenker
* Jukka Leinos hjemmeside
*
Frontispis (bok)

**Frontispis** eller **frontispise** er en detaljert, dekorativ illustrasjon som befinner seg på siden som er vendt mot tittelsiden i en bok. Tidligere ble betegnelsen brukt om selve tittelsiden.

## Eksterne lenker
*
Å være, eller ikke være

«**Å være, eller ikke være**» (engelsk: *To be, or not to be*) er en monolog fra William Shakespeares skuespill *[[Hamlet]]* (skrevet ca. 1600), tredje akt, første scene. Det er et av de mest kjent sitatene innen verdenslitteraturen og det mest kjente fra nevnte skuespill. 

Monologen fremføres i skuespillet av tittelfiguren Prins Hamlet, og dens første linjer i André Bjerkes gjendiktning av monologen lyder:

Hamlet er ikke alene på scenen mens han fremfører dette. Ofelia, Polonius og Kong Claudius er på scenen, selv om litteraturvitere ikke enes om hvorvidt Hamlet er klar over deres tilstedeværelse.
Paul Wagnberg

**Paul «Palle» Wagnberg** (født 1961 i Norrköping) er en svensk organist, kjent fra flere plateutgivelser. Han flyttet til Oslo (1985) og var med i den godtselgende gruppen Real Thing også som sentral komponist (åtte plater 1992-).

Selv har han ledet sitt Organ Unit til tre plateutgivelser. I dag har han med gitaristen Frode Kjekstad, egne føtter (bass) og Erik Nylander på trommer (før har han hatt Børre Dalhaug og Ole Morten Sommer). Ellers har han vært i bluesorkestre som J. T. Lauritsen & The Buckshot Hunters og svenske Santana The Experience, såvel som plateutgivelser av Brazz Brothers (julefergen) og Bodil Niska. Han spiller Hammondorgel.

## Utgivelser
* *Eat meat* (Real Records, 1996) med Randy Johnston gitar og Torstein Ellingsen trommer.
* *Gone fishing* (Real Records, 2001).  Med Kjekstad og Ellingsen.
* *Catch 22* (Real Records, 2007).  Med Kjekstad og Nylander.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
*
Rollefigurer i Hamlet

**Rollefigurene i ''[[Hamlet]]***, skuespillet til den engelske skuespillforfatteren [[William Shakespeare]], er listet opp under. Det eksisterer tre ulike versjoner av skuespillet fra gammelt av: disse er kjent som første quarto (Q1), andre quarto (Q2) og første folio (F1). Hver av disse versjonene har setninger &ndash; og til og med scener &ndash; som ikke er å finne i de andre. Navnene på rollefigurene kan også variere noe.

== Sentrale roller ==

**'Hamlet**: prins av Danmark; han er sønn av den avdøde Kong Hamlet; og nevøen til den nåværende Kong Claudius.
***Claudius**: konge av Danmark etter å ha overtatt tronen som følge av brorens død, Kong Hamlet. Claudius har ektet Gjertrud, som er hans brors enke.
***Gjertrud**: dronning av Danmark og Kong Hamlets enke, nå gift med Claudius. Hun er moren til Hamlet.
***Gjenferdet**: den avdøde Kong Hamlet (Gamle Hamlet) som i form av et gjenferd etter dødsfallet.
***Polonius** («Corambis» i Q1): Claudius' hoffmarskalk og faren til Ofelia og Laertes.
***Laertes**: sønn av Polonius, og har returnert til [[Elsinore]] fra Paris.
***Ofelia**: datter av Polonius og søsteren til Laertes. Lever med sin far i Elsinore. Hun er forelsket i Hamlet.
***Horatio**: barndomsvenn av Hamlet fra universitetet i Wittenberg, som kom til Elsinore Slott for å delta i Kong Hamlets begravelse.
***Rosenkrantz og Gyldenstern**: barndomsvenner og skolekamerater av Hamlet, som blir kalt inn til Elsinore av Claudius og Gjertrud.
***Fortinbras**: nevøen til den tidligere kongen av Norge. Han er også sønn av den eldre Fortinbras, som ble drept i kamp mot Hamlets far.

== Mindre roller ==

* **Voltemand og Cornelius**: ambassadører sendt av Kong Claudius til den tidligere kongen av Norge.
* **Osric** («Ostricke» i Q2): hoffmann
* **Marcellus**: offiser
* **Bernardo, Francisco og Marcellus**: skiltvakter
* **Reynaldo''': tjeneren til Polonius
* Graverne (også kalt «klovner»)
* En gentleman
* En prest
* En kaptein
* Engelske ambassadører
* Omreisende skuespillere
* Herrer, damer, offiserer, seilere, budbringere, tjenerskap
Produksjonsteknikk

**Produksjonsteknikk** er teknikker som omfatter produksjonsmetoder og industrielle arbeidsprosesser. Industri er i stigende grad avanserte bedrifter som gjør bruk av mekaniske og automatiske produksjonsløsninger. Industriteknikken er orientert rundt noen basisfag som maskinteknikk og automatisering.

## Eksterne lenker
* Produksjons- og industriteknikk
Fabrizio Tescari

**Fabrizio Tescari** (født 6. april 1969 i Asiago) er en italiensk tidligere alpinist. Han var en rendyrket slalåmspesialist. Han markerte seg for første gang i internasjonal sammenheng under junior-VM 1987 i svenske Sälen, der han ble nummer 4 i slalåmrennet, som ble vunnet av landsmannen Roger Pramotton.

Tescari debuterte i verdenscupen 10. desember 1991 i et slalåmrenn i Sestriere, der han ble nr. 15. 29. november året etter vant hans karrierens eneste verdenscupseier.

Han kjørte sitt siste renn 23. januar 2001 i Schladming (Østerrike), der han ikke greide å kvalfisere seg til finaleomgangen.

## Verdenscupseire

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Matteo Nana

**Matteo Nana** (født 25. august 1974 i Chiesa Valmalenco) er en italiensk alpinist. I 1999 og 2000 ble han tre ganger italiensk mester i slalåm og storslalåm.

Han markerte seg for første gang i internasjonal sammenheng i 1993, da han kom på fjerdeplass i super-G under junior-VM i alpint 1993|junior-VM i italienske Monte Campione. Bare to år senere debuterte han i verdenscupen, der han til tross for sine kvaliteter som allroundalpinist konsentrerte seg om disiplinene slalåm og storslalåm.

Nana utviklet seg raskt i skyggen av Alberto Tomba til en av de beste slalåmkjørerne på det italienske landslaget. I sesongen 1996/97 plasserte han seg blant de 10 fremste i tre renn på rad. I storslalåmrennet i Alta Badia kom han på pallen for første gang i løpet av karrieren. Under det følgende verdensmesterskapet ble han nest beste italiener i slalåm med en 15.-plass, i storslalåm ble han nr. 18.

Deretter uteble toppresultatene i verdenscupen. Under OL 1998 i Nagano ble han beste italiener med en 11.-plass i slalåm og 15.-plass i storslalåm. Under VM 1999 i Vail/Beaver Creek kom han på 12.-plass i storslalåm.

Sesongen 1999/00 oppnådde han igjen nye pallplasseringer, blant annet da han ble tredjemann i slalåmrennet i Vail.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Angelo Weiss

**Angelo Weiss** (født 9. februar 1969 i Trento) er en italiensk tidligere alpinist.
Han var spesialist i tekniske disipliner, først og fremst slalåm, og utgjorde et sterkt italiensk lag sammen med blant andre  Alberto Tomba, Matteo Nana og Fabrizio Tescari.

## Karriere
Han debuterte i verdenscupen i 1992 i Crans-Montana.

I 1994 deltok han under OL på Lillehammer, der han ble nr. 8 i storslalåm. Under OL 1998 i Nagano ble han nr. 16 i samme disiplin. I 1995 ble han italiensk mester i slalåm. I 2000 vant han sin eneste seier i verdenscupen (dette var også han eneste pallplassering) &ndash; 9. januar gikk han til topps i slalåmrennet i Chamonix.

Han la opp som alpinist sommeren 2003. I 2005 ble han trener for det italienske kvinnelandslaget.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Teaterpraktiker

**Teaterpraktiker** er en moderne betegnelse på en person som både produserer teaterforestillinger og skaper en teoretisk diskurs som underretter om det praktiske arbeid. En teaterpraktiker kan være en regissør, dramatiker, skuespiller eller &ndash; typisk &ndash; en kombinasjon av disse tradisjonelt adskilte rollene.
Bani Yas (by)

**Bani Yas** (arabisk: **بنو ياس**) er den tredje største byen i emiratet Abu Dhabi i De forente arabiske emirater, og blir ofte regnet som en forstad til hovedstaden Abu Dhabi. Den har om lag  innbyggere, og ligger 30 km sørøst for hovedstaden, mellom denne og storbyen Al Ain.

Bani Yas ligger i et fruktbart område som starter her noe innenfor kysten, og strekker seg østover til Al Ain og grensen mot Oman. Det er noen oljekilder sør for Bani Yas, og  sandørken sør for bebyggelsen. Byen har flere store moskéer. Bani Yas ligger ved motorveiene nr 11, 22 og 30. Det er planer om å satse sterkt på fotball i byen, med utbyggingsplaner for stadion med FIFA-mål og 20&nbsp;000 sitteplasser.

## Referanser
Finnmarkskommisjonen

**Finnmarkskommisjonen** (samisk *Finnmárkokomišuvdna*) ble oppnevnt av Kongen i statsråd 14. mars 2008, med grunnlag i finnmarksloven. Den har sete i Tana der den er samlokalisert med Indre Finnmark tingrett.

Kommisjonen skal kartlegge bruks- og eierrettigheter som folk i Finnmark kan ha ervervet med grunnlag i langvarig bruk av det arealet som 1. juli 2006 ble overført fra Statskog SF til Finnmarkseiendommen. Dette arealet antas å omfatte vel 95 % av grunnen i Finnmark (45&nbsp;000 kvadratkilometer). Kartleggingen skal ifølge finnmarksloven § 29 skje på grunnlag av «gjeldende nasjonal rett».
 
Hensikten med Finnmarkskommisjonen er å få til en raskere og mer helhetlig avklaring av rettighetsforholdene i Finnmark enn hva som hadde vært mulig gjennom de vanlige domstolene. Parter som er uenige i kommisjonens konklusjoner om rettighetsforholdene kan bringe spørsmålene inn for Utmarksdomstolen for Finnmark, som ble etablert høsten 2013.

Minst to av de fem medlemmene i kommisjonen skal være bosatt i Finnmark eller på annen måte ha sterk tilknytning til fylket. For tiden har kommisjonen følgende sammensetning: Jon Gauslaa (leder), Ingrid Aamodt, Ole Henrik Magga, Veronica Andersen og John Bernhard Henriksen.

Kommisjonen kunngjorde i februar 2009 at den har startet rettighetskartleggingen på øyene Stjernøya og Seiland i Vest-Finnmark (felt 1) og i Nesseby kommune i Øst-Finnmark (felt 2). Den har senere startet arbeidet i ytterligere åtte utredningsfelt, Sørøya (felt 3), Karasjok (felt 4), Varangerhalvøya øst (felt 5), Varangerhalvøya vest (felt 6), Tana med Tanafjorden (felt 7), Kautokeino (felt 8), Porsanger (felt 9) og Nordkyn/Sværholthalvøya (felt 10).

Kommisjonens rapport for felt 1 Stjernøya/Seiland ble offentliggjort 20. mars 2012. Senere har kommisjonen offentliggjort rapportene for felt 2 Nesseby (februar 2013), felt 3 Sørøya (oktober 2013), felt 5 Varangerhalvøya øst (juni 2014), felt 6 Varangerhalvøya vest (oktober 2015) felt 4 Karasjok del 1 (desember 2019) og Karasjok del 2 - reindriftsinterne rettforhold (desember 2022).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Finnmarkskommisjonens hjemmesider
* Informasjonsside om finnmarksloven
* Finnmarksloven
* Forskrift om Finnmarkskommisjonen og Utmarksdomstolen for Finnmark
Johnson M1941 LMG

**Johnson M1941 Light Machine Gun** er et maskingevær designet i 1940 av Melvin Johnson jr.

Det har samme mekanismeoppsett og mange av de samme delene som Johnson M1941 rifle. Våpenet blir matet med et enkeltradet bananmagasin innsatt på venstre side på låsekassen. Den har justerbar skuddhastighet fra 200 til 600 skudd i minuttet. Det ble bygget to modeller, M1941 med trestokk og tofot, og M1944 med stålkolbe og med en enkelfot i tre. Våpenet har flere likheter med den tyske FG42.

Våpenet ble kjøpt inn av både United States Army og United States Marine Corps og brukt under andre verdenskrig. Omtrent 9 500 eksemplarer ble laget.

## Eksterne lenker
*
Runar Borge

**Runar Borge** (født 4. juni 1946 i Drammen) er en norsk danser, koreograf og regissør. 

Borge har utdannelse i ballett og teater fra London, København og Stockholm og var profesjonell danser i åtte år før han ble koreograf og instruktør. Han har vært fast tilknyttet Det norske teatret, men har hatt oppdrag på de fleste teatre i Norge, inkludert Den norske opera. Borges første dansejobb var i Spelemann på taket på Det Norske Teatret i 1968. Han har også spilt i Göteborg og Stockholm, London og Los Angeles. Borge har stått bak mer enn 50 forestillinger, blant andre *[[A Chorus Line]]*, *Billy*, *[[Cats]]*, *[[Den spanske flue]]*, *[[Funny Girl (musikal)|Funny Girl]]*, *[[My Fair Lady]]*, *[[The Phantom of the Opera (musikal)|The Phantom of the Opera]]*, *[[Piaf]]*, *[[Sugar (musikal)|Sugar]]*, *[[Ungen (skuespill)|Ungen]]* og *[[West Side Story]]*. 

Runar Borge har som regissør tatt i bruk dans i et stort antall teateroppsetninger og musikaler og dermed gjort dans til en tydelig del av norsk teater både i store og små produksjoner. Han tilpasser koreografi til forestillingene på en måte som integrerer dansen i stykket og var den første som fikk lage ny koreografi til musikalen *Cats*. 

## Priser
* Leif Justers ærespris
* Guldmasken 1988 og 1989
* Oslo Bystipend 1990
* Senter for Dansekunsts Ærespris 2002
* Komiprisen 2003 (Fagprisen)

## Referanser


## Kilder
* Hvem Hva Hvor 1992 ISBN 82-516-1391-4

## Eksterne lenker
*
Dark Horse Records

**Dark Horse Records** er et plateselskap som var kontrollert av George Harrison fra han startet det i 1974 og frem til hans død. 

## Distribusjon
Harrison hadde spilt inn for Parlophone og Apple Records under en kontrakt terminert i 1976. Alle hans senere utgivelser ble gitt ut gjennom Dark Horse. Dette startet med Thirty Three & 1/3 i 1976 og sluttet med Brainwashed i 2002 (gitt ut etter hans død). Harrison's Dark Horse katalog ble remastered og gitt ut i en samleboks i 2004. Disse, og utgivelser av andre artister har blitt distribuert på runde av tre plateselskaper: 
* A&M Records (1974–1976)
* Warner Bros. Records (1976–1992) 
* Parlophone (start fra 2002)

## Artister spilt inn på Dark Horse
Selv om Dark Horse fokuserte mest på Harrisons utgivelser, ga selskapet også ut album fra følgende artister mellom 1974 og 1976:
* George Harrison
* Ravi Shankar
* Jim Keltners band Attitudes 
* Splinter, en South Shields duo
* R&B vokalisten the Stairsteps  
* R&B vokalisten Keni Burke et medlem av the Stairsteps  
* Eks-Joe Cocker gitarist Henry McCullough  
* Jiva, et California band

## Logo
Insoirasjonen til Dark Horse logoen kom fra en etikett på en blikkboks Harrison så på en av hans mange reiser til India.

Logoen er den syv-hodete hesten Uchchaisravas, en vanlig figur i Indisk kunst og mytologi. Harrison var nok en "svart hest" når det gjaldt å starte sin egen solokarriere etter å ha blitt overskygget i The Beatles av Lennon og McCartney, selv om han skrev noen av bandets mer kjente senere sanger (sånn som "Here Comes the Sun" og "Something"), og var den første eks-Beatlen med et soloalbum som nummer 1, (All Things Must Pass i 1970).

## Se også
* George Harrison
* George Harrisons diskografi

## Eksterne lenker
* Dark Horse Records -- Historie, artister, offisielle artist websider, ansatte, fotogalleri.
* 
* George Harrison
Nils Ahrén

**Nils Aréhn** (født 30. desember 1877 i Sundsvall i Medelpad, død 1. april 1928 i Stockholm) var en svensk skuespiller.

Aréhn filmdebuterte i 1913 og medvirket i 29 filmer. Han er også kjent under navnene Nils Arehn og Nils Ahrén.

## Filmografi
* 1927 – *[[Gustaf Wasa/del II (1927)|Gustaf Wasa/del II]]* – dansk fogd i Falun
* 1927 – *[[Troll-elgen]]* – P. Rustebakke, rik slektning
* 1927 – *[[Hin och smålänningen (1927)|Hin och smålänningen]]* – Mr. Bernfeldt
* 1927 – *[[Bara en danserska]]* – Ludwig Radinger
* 1926 – *[[Mordbrännerskan]]* – Hans Fredrik Örnfeldt
* 1926 – *[[Flickan i frack (1926)|Flickan i frack]]* – Gamle Kock, Katjas og Currys far
* 1926 – *[[Till Österland]]* – lærer
* 1925 – *[[Damen med kameliorna]]* – George Duval
* 1925 – *[[Två konungar]]* – Pechlin
* 1925 – *[[Flygande holländaren]]* – marki
* 1925 – *[[Kalle Utter]]* – grev Stjerncrona
* 1925 – *[[Ingmarsarvet]]* – overlærer Storm
* 1924 – *[[33.333 (1924)|33.333]]* – Kramer Sr.
* 1924 – *[[Unge greven ta'r flickan och priset]]* – grev Casimir Lewenstierna, eier av Stensiöö slott nær Falsterbo 
* 1923 – *[[Mälarpirater (1923)|Mälarpirater]]* – greven av Tollerö
* 1922 – *[[Amatörfilmen]]* – Edmond Garter
* 1922 – *[[Thomas Graals myndling]]* – Thomas Graal
* 1921 – *[[Körkarlen]]* – Prison Chaplain
* 1920 – *[[Carolina Rediviva (film)|Carolina Rediviva]]* – Roth
* 1920 – *[[Karin Ingmarsdotter]]* – Berger Sven Persson
* 1920 – *[[Fiskebyn]]* – prest
* 1919 – *[[Hans nåds testamente (1919)|Hans nåds testamente]]* – herredshøvding Björner, Hans nådes fetter
* 1919 – *[[Hemsöborna (1919)|Hemsöborna]]* – Rev. Nordstroem
* 1919 – *[[Surrogatet]]* – Amandus Sax
* 1918 – *[[Berg-Ejvind och hans hustru]]* – Björn
* 1917 – *[[Tösen från Stormyrtorpet (1917)|Tösen från Stormyrtorpet]]* – dommer
* 1914 – *[[Dömen icke]]* – Helder
* 1913 – *[[De lefvande dödas klubb]]* – oberst Malcolm Huntley, Dicks far
* 1913 – *[[Livets konflikter]]* – Charles von Barton

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Danseinformasjonens ærespris

**Danseinformasjonens ærespris** er en pris opprettet av Danseinformasjonen. Prisen er ment å rette oppmerksomhet mot kunstarten og hedre fortjente dansekunstnere. Prisen ble delt ut første gang i 1995 og gis til en person som har gjort en særlig innsats innen dansekunst.

Selve prisen er en bronsestatuett av Nina Sundbye og fra 2010 et stipend på  kroner. Prisen tildeles enkeltpersoner, men kan unntaksvis tildeles en gruppe eller en institusjon.

Danseinformasjonen initierer en komite bestående av 5 personer med god kjennskap til norsk dansekunst. Komiteens medlemmer sitter i 4 år.

## Mottakere
* 1995 – Gerd Kjølaas
* 1996 – Eva Krøvel
* 1997 – Jorunn Kirkenær
* 1999 – Ivo Cramér
* 2000 – Joan Harris
* 2001 – Kjersti Alveberg
* 2002 – Runar Borge
* 2003 – Solveig Leinan Hermo
* 2004 – Egon Weng
* 2005 – Edith Roger
* 2006 – Anne Borg
* 2007 – Tone Øvrebø Johannessen og Norske Dansekunstnere – forbundet for dansere, koreografer og pedagoger
* 2009 – Ellen Kjellberg
* 2010 – Sven Åge Birkeland
* 2011 – Anne Grete Eriksen
* 2012 – Caroline Wahlström Nesse og Camilla Myhre
* 2013 – Marte Sæther
* 2014 – Oslo Danse Ensemble
* 2015 – Lise Nordal
* 2016 – Ingunn Rimestad
* 2017 – Cecilie Lindeman Steen
* 2018 – Kjersti Kramm Engebrigtsen
* 2019 – Merete Bergersen
* 2020 – Halldís Ólafsdóttir
* 2021 – Ada Einmo Jürgensen
* 2022 – Ulf Nilseng
* 2023 – Soul Sessions Oslo
* 2024 - Ina Christel Johannessen

## Referanser


## Eksterne lenker
* Danseinfomasjonens ærespris 
* https://danseinfo.no/prosjekter/aeresprisen/
Tor (forskningsstasjon)

**Tor** er en norsk ornitologisk feltstasjon i Antarktis, beliggende ca. 1625 moh. ved nunataken Svarthamaren i Dronning Maud Land. Den ble etablert i sesongen 1992/93 og består av en isolert container på 3x8 meter som fungerer som oppholdsrom og arbeidsrom. Stasjonen benyttes kun om sommeren, og overnatting foregår i telt. Norges helårsbemannede stasjon i Antarktis, Troll, ligger ca. 100 km vest for Tor. Begge stasjonene drives av Norsk Polarinstitutt.

Forskningen ved stasjonen er knyttet til fuglelivet ved Svarthamaren, som huser Antarktis' største innlandskoloni av sjøfugl og verdens største bestand av antarktispetrell (*Thalassoica antarctica*) med nærmere 250 000 hekkende par.

## Kilder

*

## Eksterne lenker
* Norsk forskning i Antarktis. Norsk Polarinstitutt
Ruwais

**Ruwais** (arabisk: **الرويس**) er en by langt vest i emiratet Abu Dhabi i De forente arabiske emirater, ved Persiagulfen. Den har om lag 10 000 innbyggere, og ligger 240 km vest for hovedstaden Abu Dhabi. 

Ruwais er et produksjons- og distribusjonssentrum for olje-produksjonen i den vestlige delen av landet. Byen har et større varmekraftverk basert på olje, og et avsaltingsanlegg for sjøvann. Den ble utviklet fra en fiskerlandsby på 1970-tallet, og fikk i løpet av de neste ti årene et større oljeraffineri og et naturgassanlegg for produksjon av flytende gass (LNG). Det er også en kunstgjødsel-fabrikk i byen, og et anlegg for behandling av svovel.

## Eksterne lenker
*