open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bitten Eriksen

**Birgit «Bitten» Eriksen** (født 13. januar 1900, død 14. januar 1996) var en norsk designer av strikkemønstre. 

Hun designet en rekke strikkemønstre fra slutten av 1920-tallet. Hun fikk jobb som mønsterdesigner for Dale Garn og Trikotasje. Hun strikket gensere basert på setesdalsmønster der hun utelot lusene. Hun strikket den første genseren til sønnen Marius ble påbegynt i 1943 og gitt sønnen da han i 1945 kom hjem som krigshelt. Unn Søyland Dalen samarbeidet med Eriksens sportsforretning og laget en variant av Bittens mønster som Sandnes Uldvarefabrikk ga ut - genseren ble kjent gjennom filmen ''Troll i ord'' der sønnen Marius medvirket. Til OL i Cortina i 1956 designet Bitten Eriksen «Cortina» (offisiell OL-genser i 1956), senere «Espen» og «Istapp» og deretter «Cortina II», som ble solgt som strikkeoppskrift til Dale Garn og Trikotasje ifølge Annemor Sundbøs bok *Kvardagsstrikk*. 

Eriksens mønster «Cortina II» (modell nr 307) ble fra 1960 solgt som ferdig håndstrikket genser, kalt Marius-sweater, blant annet fra hennes egen forretning i Oslo, ifølge artikkel i D2 i 2008. Hun var gift med Marius Eriksen senior, mor til Marius og Stein Eriksen, og farmor til Beate Eriksen. Ni av Dales ti besteselgere fra 1960-katalogen var laget av Bitten Eriksen.

Bitten Eriksen var selv skiløper, og på en tid da kvinner normalt ikke konkurrerte, var hun initiativtager til oppstarten av Damenes skiklubb i 1931 sammen med Halldis Neegård Østbye.

## Referanser
Ulla

:*For elven se: [[Ulla (elv)]]*

**Ulla** er et kvinnenavn med flere mulige opprinnelser. Det kan være:
* en kjæleform av *[[Ulrika]]*, som har opprinnelse i det tyske mannsnavnet *Ulrich*, dannet av germanske **ôþela*, «farsarv», gammelhøytyske *rihhi*, «rik, mektig hersker».
* en kjæleform av *[[Ursula]]*, som har opprinnelse i latinske *ursus*, «bjørn».
* en kjæleform av *[[Hulda]]*, som igjen har flere mulige opprinnelser.

## Utbredelse
Navnet *Ulla* var mest brukt i Norge fra 1940- til 1960-årene og hadde en popularitetstopp med 0,1 % i 1946.

*Ulla* er i dag et vanlig kvinnenavn blant annet i Sverige, Danmark og Grønland.

|}

## Navnedag
*Ulla* har navnedag i flere land, oftest 4. juli. Den norske navnedagen er .

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Ulla-Mari Brantenberg (f. 1947), norsk kunstner
* Ulla Schmidt (f. 1949), tysk politiker
* Ulla Marie Broch (f. 1969), norsk skuespiller
* Ulla Nordgarden (f. 1973), norsk politiker og forsker
* Ulla Higdem, norsk politiker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Akheloos (kommune)

**Akheloos** (gresk: Αχελώος) er en tidligere kommune i prefekturet Karditsa i Thessalia i Hellas. Siden reformen i lokalstyre i 2011 er den i dag en del av kommunen Argithea som en kommunal enhet.

Akheloos har navn etter elven Akheloos, som igjen var oppkalt etter elveguden Akheloos. Kommunen har er 1&nbsp;690 innbyggere (2001). Kommuneadministrasjonen er i Vragkiana.

## Referanser
Satyajit Ray

**Satyajit Ray** (bengali: সত্যজিৎ রায় *sôttôjit raj*, født 2. mai 1921 i Calcutta i Bengal i Britisk India, død 23. april 1992 samme sted) var en indisk filmregissør, manusforfatter, produsent og komponist.

Ray anses for å ha vært en av 1900-tallets største filmregissører. Han vokste opp i en kultur- og kunstinteressert familie i Calcutta og studerte ved Presidency College og Visva-Bharati University. Karrieren ble innledet som en kommersiell artist, og han ble først dratt inn i filmskapingens verden etter å ha truffet den franske filmskaperen Jean Renoir og sett den italienske filmen *[[Sykkeltyvene]]* under et besøk i London.

Ray regisserte 37 filmer, inklusive langfilmer, dokumentarfilmer og kortfilmer. Hans første film, ''Sangen om veien'', vant 11 internasjonale priser, blant andre "beste menneskedokumentar" ved filmfestivalen i Cannes. Denne filmen var den første i trilogien om Apu, en fattiggutt fra Bengal, *[[Aparajito - Den ubeseirede|Aparajito]]* og *[[Apus verden]]* fulgte etter.

Ray mottok i 1992 en æres-Oscar. Han har dessuten to ganger vunnet Bodilprisen for beste ikke-europeiske film. Han ble hedret med en rekke utmerkelser, blant annet den indiske offisielle sivile utmerkelse Padma Shri, for sin innsats.   

## Filmer (utvalg)
* Apu-trilogien, indisk spillefilmtrilogi 1955-59 i regi av Satyajit Ray, etter eget manus:
** 1955: *[[Sangen om veien]] (Pather Panchali)*
** 1956: *[[Aparajito - Den ubeseirede|Den ubeseirede]] (Aparajito)*
** 1959: *[[Apus verden]] (Apu sansar)*
* 1958: *[[Filosofens sten]] (Parash Pathar)*
* 1958: *[[Musikkrommet]] (Jalsaghar)*
* 1960: *[[Gudinnen (1960)|Gudinnen]] (Devi)*
* 1962: *Kanchenjungha*
* 1962: *Abhijan*
* 1964: *[[Storbyen]] (Mahanagar)*
* 1964: *[[Charulata – en kvinne]] (Charulata)*
* 1966: *Helten (Nayak)*
* 1967: *Chiriyakhana*
* 1969: *Goopy Gyne Bagha Byne*
* 1970: *[[Dager og netter i skogen]] (Aranyer din ratri)*
* 1970: *[[Ung mann i byen]] (Pratidwandi)*
* 1971: *Seemabaddha*
* 1973: *Distant Thunder (Ashani Sanket)*
* 1974: *Sonar Kella*
* 1975: *Jana Aranya*
* 1977: *[[Sjakkspillerne]] (Shatranj ke Khilari)*
* 1977: *[[Elefantguden]] (Joi Baba Felunath)*
* 1980: *Hirak Rajar Deshe*
* 1984: *[[Hjemmet og verden]] (Ghare Bāire)*
* 1989: *[[En folkefiende (1989)|En folkefiende]] (Ganashatru)*
* 1991: *The Stranger (Agantuk)*

## Bøker (utvalg)
Satyajit Ray skrev en lang rekke detektiv- og ungdomsromaner på bengali.

* *Fatik og sjongløren i Calcutta* (norsk utgivlse 2007)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Blondie (tegneserie)

**Blondie** er en amerikansk tegneserie, opprinnelig tegnet og skrevet av Chic Young. Blondie gjorde sin inntreden blant avisseriene 8. september 1930. Da Chic Young døde i 1973 overtok hans to assistenter, Jim Raymond og Dean Young serien. Dean hadde assistert faren i mer enn ti år. I 1984 overtok Stan Drake tegningen av serien, og holdt det gående fram til sin død i 1997. Blondie produseres i dag av Denis Lebrun og Dean Young. 

Hovedpersonene i serien er ekteparet Blondie og Dagobert Sørensen. Andre figurer som dukker opp regelmessig i serien er barna til ekteparet, Babs og Putte, familiens hund Daisy, naboene Herbert og Fanny og Dagoberts tyranniske og humørsyke sjef Julius Dithers. 

Det har skjedd en del fornyelser i årenes løp. Blondie er nå sjef for sitt eget cateringfirma.

Blondie blir publisert i mer enn 2000 aviser i 55 land og blir oversatt til 35 språk.

## ''Blondie'' i Norge
Blondie gjorde sin norske debut i ukebladet Hjemmet på 1930-tallet. Siden 1941 har serien kommet ut som julehefte hvert år (unntatt 1944, grunnet papirrasjonering). Blondie hadde også sitt eget serieblad i Norge i to omganger: først 1968 (6 nummer) og i 1980-1988 (6-8 nummer årlig). Serien gikk også i VG (som «*Sørensens*») og Aftenposten i flere år.

## Referanser
Slaget ved Jutas

**Slaget ved Jutas** var et slag mellom svenske og russiske styrker under finskekrigen som fant sted den 13. september 1808. Den svenske obersten Georg Carl von Döbeln beseiret en russisk styrke og den svenske seieren sikret retretten mot nord, noe som skulle vise seg svært viktig for de svenske styrkene etter tapet i slaget ved Oravais.

## Bakgrunn
Den svenske arméen var på retrett i september 1808 etter at svenskenes sommeroffensiv hadde blitt stoppet av de russiske styrkene. Den svenske hovedstyrken trakk seg tilbake fra Vasa nordover mot Nykarleby, tett fulgt av den russiske hovedstyrken under general Nikolaj Kamenskij. For å avskjære hovedstyrken sendte russerne ut en mindre styrke under ledelse av Kosatchovskij langs Lappoveien mot Nykarleby. Oppmerksom på faren for å bli avskåret sendte svenskene ut en styrke under kommando av oberst Georg Carl von Döbeln til Nykarleby.

Oberst von Döbeln hadde to bataljoner fra Björneborgs regiment, Gyllenbögels frikår samt en avdeling med fire sekspunds kanoner. Fremme i Nykarleby sørget von Döbeln raskt for å etablere forsvarsposisjoner sør for byen, ved Jutas. Oberst von Döbeln beordret sine tropper i linjeformasjon, med et kompani en kilometer foran hovedstyrken. De svenske soldatene var utmattet etter lange dagsmarsjer.

Om lag kl 3 på ettermiddagen ble det fremskutte kompaniet angrepet av de fremrykkende russiske styrkene, men kompaniet trakk seg ordnet tilbake til den svenske hovedlinjen og tok opp posisjon på høyre flanke. Kosatchovskij kom marsjerende opp veien med sine tropper, tre bataljoner og tre kanoner. De to styrkene var omtrent like store, med rundt 1&nbsp;500 mann hver.

## Slaget
Når de russiske styrkene var tilstrekkelig nær beordret von Döbeln ild og de fremrykkende russerne ble stoppet av den intense ildgivningen. Russerne spredte ut sitt infanteri i linjeformasjon og de to styrkene utvekslet ildgiving. von Döbeln så at den russiske styrken ble slått på høyre fløy, der Gyllenbögels frikår fikk et overtak og han beordret mer og mer av sine styrker dit. 

Under høye hurrarop gikk den svenske styrken til motangrep og brøt det russiske angrepet. Det svenske artilleriet slo ut det russiske og Kosatchovskij bestemte seg for å trekke seg tilbake. De svenske styrkene besatte slagfeltet natten gjennom da de forventet et nytt angrep, men intet angrep kom. 

## Etterspill
Den svenske siden mistet rundt 43 mann, av dem var 16 døde, mens de russiske tap i døde og sårede var om lag 130 mann. Slaget ved Jutas sørget for å holde den svenske retrettveien nordover åpen, noe som skulle vise seg å være svært viktig, da de svenske styrkene tapte slaget ved Oravais dagen etter. Slaget ved Jutas har blitt sett som et forspill til slaget ved Oravais.

Slaget ved Jutas, og spesielt oberst Georg Carl von Döbelns rolle, ble beskrevet av den finlandssvenske dikteren Johan Ludvig Runeberg i diktet «Döbeln vid Jutas», en del av det episke diktverket *[[Fänrik Ståls sägner]]*.

## Eksterne lenker
* Artikkel om slaget (svensk)
* «Döbeln vid Jutas», fra ''Fänrik Ståls sägner'' (svensk)
Ante Bals

**Ante Bals** (født 1973) var ansvarlig redaktør og daglig leder i den samiske dagsavisen *[[Ávvir]]* fra 2008-2009. Bals var før det journalist i *[[Áššu]]*. 

Ante Bals er bosatt og gift i Kautokeino. Anders Bals ble utnevnt til statssekretær for kommunal- og moderniseringsminister Jan Tore Sanner av Kongen i ekstraordinært statsråd på Slottet 16. oktober 2013.

## Referanser
Howard Gardner

**Howard Gardner** (født 1943 i Scranton, Pennsylvania, USA) er en kognitiv psykolog ansatt ved Harvard University. Han er mest kjent for sin teori om forskjellige typer av intelligens. I 1981 ble han tildelt et MacArthur Foundation-legat.

## Se også
* De mange intelligenser

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Howard Gardners ''Project Zero''-hjemmeside ved Harvard-universitetet
Paul Moller

**Paul Sandner Moller** (født 11. desember 1936 i Fruitvale i Britisk Columbia i Canada) er en kanadisk ingeniør.

Han har studert til mastergrad i ingeniørfag ved McGill University 1961 og har Ph.D. i aerodynamikk 1963.

Siden 1988 har han vært engasjert iutviklingen av flygebilen Moller Skycar, et såkalt VTOL (Vertical Take-Off and Landing) kjøretøy. I 2007 annonserte Moller at «M200G Volantor», en videreutvikling av  Moller Skycar forhåpentligvis ville være tilgjengelig på det amerikanske markedet i 2008.

## Referanser
Christopher Bailey

**Christopher Bailey** er en foreleser i engelsk hos University of Brighton og han har også skrevet manus for TV.

Han skrev manuset for *[[Doctor Who]]*-historien *[[Kinda (Doctor Who)|Kinda]]* i 1982. Bailey brukte flere elementer fra sin buddhistiske tro, som ordene «dukka», «panna», «karuna», «devaloka» og «mara». Sistnevnte er skurken i historien.

Året etter skrev han også oppfølgeren *[[Snakedance]]*. Daværende manusredaktør Eric Saward ville at han skulle skrivere flere manus for serien, men utkastene for *May Time* og *The Children of Seth* ble ikke produsert. 

## Eksterne lenker
*
Barbara Clegg

**Barbara Clegg** (1926–2025) var en britisk skuespillerinne og manusforfatter.

Hun begynte å spille i teater før hun gikk over til film og TV med roller i *[[Emergency Ward 10]]* og *[[The Dream Maker]]* (også kjent som *It's All Happening*). Hun begynte deretter å skrive manus og bidro med sju stykker til såpeoperaen *[[Coronation Street]]*. Hun skrev også for blant annet *[[Crossroads]]* og hørespillet basert på boken *[[The Chrysalids]]*, som ble sendt i 1981.

Samme år ble hun spurt om hun kunne bidra med ideer til TV-serien *[[Doctor Who]]*. Hun laget et utkast kalt *The Enlighteners*. Daværende manusredaktør Eric Saward valgte å bruke historien som siste del av en trilogi, kjent som *The Black Guardian Trilogy*, som handler om skurken Black Guardian. Deler av historien ble derfor omskrevet til å passe inn i trilogien og omdøpt til *[[Enlightenment]]*. Clegg ble dermed første kvinne som skrev et manus for *Doctor Who*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi hos On Target
*
Mary Ridge

**Mary Ridge** (født 23. juni 1925, død 20. september 2000) var en britisk regissør.

Hun begynte innen TV-industrien med å regissere episoder av *[[Theatre 625]]* fra 1964 til 1967. Hun regisserte også episoder av blant annet *[[Z-Cars]]*, *[[The Newcomers]]* og *[[Dixon of Dock Green]]*. I 1977 var hun associate producer på andre sesong av *[[The Duchess of Duke Street]]* og deretter regisserte hun fire episoder av ''Blake’s 7'', den fire episoder lange historien *[[Terminus]]* for *[[Doctor Who]]* og seks episoder av *[[The District Nurse]]*.

## Eksterne lenker
*
Rona Munro

**Rona Munro** (født 7. september 1959 i Aberdeen) er en prisbelønt, skotsk forfatter, som har skrevet skuespill for teater, radio og TV. Hun begynte å skrive profesjonelt i 1981 og har blant annet skrevet manuset til filmen *[[Ladybird, Ladybird]]*. Hun var også medforfatter på *[[Aimée & Jaguar]]*.

Munro skrev den tre episoder lange historien *[[Survival]]* for TV-serien *[[Doctor Who]]* i 1989. Det var den siste historien som ble vist før serien ble lagt ned. Senere skrev hun også boken basert på *Survival* for Target Books.

Blant hennes skuespill finner man *Iron*, *Strawberries in January*, *Mary Barton*, *Long Time Dead* og *The Indian Boy*. I 2006 ble Munros skuespill basert på Richard Adams bok *[[Watership Down]]* satt opp på Lyric Theatre Hammersmith.

I 1991 vant Munro London Critics Circle Theatre Award innen kategorien «Most Promising New Playwright» (mest lovende nye skuespillforfatter) for *Bold Girls*. I 1998 vant hun BAFTA for TV-filmen *[[Bumping the Odds]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi hos On Target
* Intervju
Slaget ved Ruona

**Slaget ved Ruona** var flere slag mellom svenske og russiske styrker under finskekrigen og fant sted den 1-2. september 1808. Etter kraftige artilleridueller ble de svenske styrkene slått.

Den svenske sommeroffensiven hadde fortsatt etter seieren i slaget ved Alavo samtidig som den russiske arméen fortsatte å vokse, forsterkninger ankom regelmessig. Mot slutten av august var det rundt 9&nbsp;000 russiske tropper som kjempet mot general Carl Johan Adlercreutz' styrker av en total russisk styrke på rundt 25&nbsp;000 mann. Adlercreutz hadde mellom 5-6&nbsp;000 mann mens den totale svenske styrken under øverstkommanderende Klingspor ved mønstring den 31. august 1808 var på 14&nbsp;487 mann.

På veien mot Nykarleby ble det utkjempet svært harde kamper allerede fra begynnelsen av offensiven. Det største slaget ble utkjempet ved Kuortane, svenske og russiske styrker støtte sammen ved Ruona den 31. august 1808. Den 1-2. september fortsatte slaget ved stedet Salmi (rett nordvest av Ruona), det ble et avgjørende slag med de kraftigste artilleriduellene under hele krigen, og de svenske styrkene måtte trekke seg tilbake.

Med tapet ved Ruona og Salmi hadde den svenske sommeroffensiven mislyktes og måtte trekke seg tilbake til den finske vestkysten. Krigens virkelige vendepunkt, slaget ved Oravais, hadde ennå ikke blitt utkjempet, men allerede etter Ruona og Salmi hadde de russiske styrkene overtaket. Den russiske arméen i Finland vokste i størrelse for hver dag, mens de svenske forsterkningene uteble.

## Eksterne lenker

* Kuortane visitorscenter med presentasjon av slaget (svensk)
Europavei 97

**Europavei 97** går mellom Kherson i Ukraina og Aşkale i Tyrkia. Veiens lengde er rundt 1360 km.

Trasé fastlagt av UNECE: Kherson – Dzjankoj – Novorossijsk – Sotsji – Sukhumi – Poti – (manglende strekning) – Trabzon – Gümüshane – Askale.

## Knutepunkter

}

|}

## Eksterne lenker
Sydney Olivier

**Sydney Olivier** (født 16. april 1859 i Colchester, død 15. februar 1943) var en engelsk embetsmann, sosialist og forfatter. Som medlem av Fabian Society og Labour Party tjenestegjorde han som guvernør i Jamaica og som statssekretær for India under den første regjeringen til Ramsay MacDonald.

Olivier ble født i Colchester, som det andre av ti barn. Han studerte filosofi og teologi ved Corpus Christi College i Oxford. Ved Oxford University ble han en nær venn av den kjente sosialisten Graham Wallas, som kom fra en tilsvarende bakgrunn som ham. Etter eksamen nektet han å bøye av for familiens, som ville at han skulle begynne som advokat. Olivier var medlem av Land Reform Union, der han møtte George Bernard Shaw i 1883, og samme år var Olivier med på å grunnlegge et månedlig tidsskrift kalt *Christian Socialist*, inspirert av en kristen sosialistisk bevegelse. 

Olivier var blitt begeistret for positivisme etter å ha jobbet som lærer for sønnen til Henry Compton, en ledende positivistisk filosof. Olivier ble tiltrukket av den positivistiske visjonen om en moralsk reform av kapitalismen. 

I 1907, etter et ødeleggende jordskjelv på Jamaica, kom Olivier til kolonien som guvernør. Han gjenopprettet raskt ro og orden etter jordskjelvet, og hans reformer viste seg å være ganske populære. Han vendte tilbake til England permanent i 1913. Han arbeidet som revisor fra 1917 til 1920, da han pensjonerte seg fra sivil tjeneste for å vie seg til filosofiske og politiske studier. Men dette var ikke slutten på hans liv i offentligheten.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Jay Simpson

**Jay-Alistaire Frederick «Jay» Simpson** (født 1. desember 1988) er en engelsk fotballspiller som spiller for den amerikanske klubben Philadelphia Union. 

Han har tidligere spilt for Arsenal og har vært på utlån til klubbene Millwall, West Bromwich Albion og Queens Park Rangers.

Simpson var en av flere som ikke fikk fornyet kontrakt med Hull City etter deres opprykk til Premier League i forkant av 2013/2014-sesongen.

Etter oppholdet i Hull City gikk Simpson til Buriram United i Thailandsk toppdivisjon.

## Referanser
 

## Eksterne lenker
*
Ola Olsson Hjemsæter

**Ola Olsson Hjemsæter** (også Ola Olsson Heimsæter og Ole Olsen Hjemsæter) (født 1785 i Hyen i Gloppen kommune, død 1836) var en bonde og stortingsrepresentant i tre perioder. 

Hjemsæter vokste opp på gården Røyrvik i det vestre dalføret, Vestredalen, i Hyen. Etternavnet kommer av gården Heimseta, der etternavnet i nyere tid skrives Heimset, Heimseter eller Heimsæter. Han var militær underoffiser, og deltok i krigshandlinger. Han var initiativtaker til å få bygget vei fra Hope i Hyen til bygdene i dalføret Vestre Hyen. Veien åpnet over tjue år etter hans død, i 1860. 

Han var politisk aktiv, og ble valgt til Stortinget som tredje representant for Nordre Bergenhus Amt fra 1824 til 1826, og fra 1830 til 1832. Han fikk sin tredje og siste periode fra 1936 til 1938, men døde første året i denne perioden.

## Se også
* Liste over stortingsrepresentanter fra Gloppen kommune

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  NRK  Fylkesleksikon om Hjemsæter
*  samfunnsveven.no: Biografier 1905-1945 Ole Olsen Hjelmsæter (trolig skrivefeil, skal være Hjemsæter)
Tone Danielsen (skuespiller)

**Tone Danielsen** (født 1946) er en norsk skuespiller.

## Bakgrunn og virke
Som barneskuespiller hadde hun rollen som Kamomilla på plateutgivelsen av *[[Folk og røvere i Kardemomme by]]* i 1955. Hun har vært ansatt ved Den Nationale Scene (1970&ndash;1971), Hålogaland Teater (1971&ndash;1975) og siden 1975 har hun vært ansatt ved Nationaltheatret. Danielsen har spilt et meget variert repertoar, slik som tittelrollen i *Trafford Tanzi* på Teatret på Torshov i 1985 og som Mor Åse og Solveig i John Bartons oppføring av *[[Peer Gynt]]* under Ibsenfestivalen i 1990. Hun spilte rollen som Eva Mørk i filmen *[[Skjær i sjøen]]* i 1965 og er kjent som Blåmor i *[[Jul i Blåfjell]]*. 

Tone Danielsen har lest inn lydbøker for flere forlag og for Norsk lyd- og blindeskriftbibliotek. 

Hun mottok i 1985 Amandaprisen som beste kvinnelige skuespiller for sin rolle i *[[Det gode mennesket i Sezuan]]*. Hun fikk Per Aabels ærespris i 2010 og ble nominert til Kanonprisen 2018 i klassen beste birolle for *[[Mordene i Kongo]]*.

Danielsen medvirker i radioteaterversjonen av *[[Møte ved milepelen]]* av Sigurd Hoel, utgitt av NRK i 2009. 

Tone Danielsen er mor til skuespiller og lege Anders Danielsen Lie og spilte i både i filmen ''Reprise'' og i fjernsynsserien *[[Koselig med peis]]* moren til Anders Danielsen Lies rollefigurer, henholdsvis Phillip og Terje. Hun er datter av krigskorsmottaker Per E. Danielsen og klaverpedagog Anne Danielsen.

## Filmografi
Danielsen har medvirket i følgende filmer og TV-produksjoner:
* 1965: *[[Skjær i sjøen]]* (spillefilm) – Eva Mørk, Johannes' datter
* 1975: *Det e her æ høre tel* (Fjernsynsteatret) – Marion Ludvigsen

*1980: *[[Belønningen]]* (spillefilm) – Unni
* 1981: *[[Byggmester Solness]]* (Fjernsynsteatret) – Kaja Fosli
* 1981: *[[For lukte dører (skuespill)|For lukte dører]]* (Fjernsynsteatret) – Inès
* 1986: *[[Blackout (1986 film)|Blackout]]* (spillefilm) Mor i rettssal
* 1988: *[[Borgen skole (TV-serie)|Borgen skole]]* (TV-serie) – Bettys mor
* 1993: *[[Fortuna (TV-serie)|Fortuna]]* (TV-serie) – fru Gottwald
* 1999: *[[Jul i Blåfjell]]* (TV-serie) – Blåmor
* 2000: *[[Soria Moria (TV-serie)|Soria Moria]]* (TV-serie) – lensmann Pettersen
* 2003: *[[Sejer - Elskede Poona]]* (TV-serie) – Helga Sæter
* 2005:*[[Jul på Månetoppen]]* (TV-serie) – Blåmor
* 2005: *[[Ved kongens bord]]* (TV-serie) – Anne Nystøen, Tones sekretær
* 2006: *[[Reprise (film)|Reprise]]* (spillefilm) – Inger
* 2007: *[[Sørgekåpen]]* (TV-serie) – Tilla Monsen
* 2008: *[[De usynlige]]* (spillefilm) – Liss
* 2009: *[[Upperdog]]* (spillefilm) – Ruth
* 2010: *[[Koselig med peis]]* (TV-serie) – Bente
* 2016: *[[Snøfall (TV-serie)|Snøfall]]* (TV-serie) – dame fra Kalde Fakta
* 2018: *[[Mordene i Kongo]]* (spillefilm) – Kari Hilde Hodne French
* 2019: *[[Wisting (TV-serie)|Wisting]]* (TV-serie) – patolog, 2 episoder
* 2019: *[[Barn (film)|Barn]]* (spillefilm) – Kari
* 2022: *[[Ammo (TV-serie)|Ammo]]* (TV-serie) – Mette, 1 episode
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Manuel Noriega

**Manuel Antonio Noriega** (1934–2017) var en panamansk general som var landets militærdiktator fra 1983 til 1989, da han ble pågrepet under USAs invasjon av Panama.

Noriega var kjent som «Old Pineapple Face» på grunn av sitt kopparrede ansikt.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Noriega ble født den 11. februar 1934 i Panama by, i en fattig familie med opphav i Colombia, ble utdannet på en av de beste skolene i Panama, og fikk et stipend til Chorrillos militærskole i Lima i Peru, hvor han studerte militærfag og etterretning.

### Karriere
Etter at han var kommet tilbake til Panama ble han fenrik i Nasjonalgarden og ble stasjonert i Colón.

Noriega hadde frem til 1980-årene gode forbindelser med USA. Panama var på denne tid et viktig område for USA, etter at amerikanerne hadde tapt tilgang til Cuba, senere også som base for støtte til contras i Nicaragua. Noriega støttet general Omar Torrijos og hans militærkupp som styrtet Arnulfo Arias fra makten, og var betydningsfull i å avverge et senere kupp mot Torrijos.

Han nådde posisjonen som sjef for den militære etterretningstjenesten. I 1983 ble han sjef for Nasjonalgarden og slo sammen de væpnede styrkene til en organisasjon med seg selv som sjef. USA ble imidlertid stadig mer mistenksomt innstilt til Noriega i 1980-årene ettersom han var innblandet i stadig mer repressive tiltak i landet, tilbød sine tjenester også til andre enn USA og var innblandet i narkotikahandel. Motsetningene kom i dagen da Noriega i 1988 ble tiltalt i en føderal domstol i USA for narkotikasmugling, og anklaget for å stå bak valgfusk i valget i 1989.

USA invaderte Panama med styrker for å avsette ham den 20. desember 1989. Da flyktet Noriega til Den Hellige Stols nuntiatur (ambassade) i Panama by der han etter et par uker gav opp og overgav seg til amerikanerne den 3. januar 1990.

### Dom og fengselsstraff
Han ble da ført til Miami i USA der han ble fengslet i påvente av rettergang. Den 16. september 1992 ble han dømt til 40 (senere redusert til 30) års fengsel for blant annet narkotikahandel og hvitvasking av penger. Noriegas dom ble ytterligere redusert til 17 års fengsel, på grunn av god oppførsel. Noriega sonet straffen i et føderalt fengsel i Florida frem til 2007, da han imidlertid ble satt i forvaring i påvente av utleveringsbegjæringer fra Frankrike og Panama.

Frankrike krevde ham utlevert, men han motsatte seg utlevering fordi han mente at Frankrike ikke kom til å gi ham status som krigsfange, men til slutt ble han likevel utlevert.

Den 27. april 2010 ble han utlevert til Frankrike basert på anklager om hvitvasking og i juli samme år dømt til syv års fengsel. Noriega sonet i Santé-fengselet. I desember 2011 ble han av franskmennene utlevert til hjemlandet Panama der ytterligere rettsprosesser ventet. Der ble han satt i fengsel for å sone tre ganger tjue år for drap på politiske motstandere i 1980-årene.

## Referanser
Heinz Brandt

**Heinz Brandt** (1907–1944) var en tysk offiser og idrettsmann som deltok i andre verdenskrig. Som rytter deltok han i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Brandt ble olympisk mester under OL 1936 i Berlin. Han var med på det tyske laget som vant lagkonkurransen i sprangridning. Deltakere på laget var Heinz Brandt på hesten «Alchimist»,  Kurt Hasse på «Tora» og Marten von Barnekow på «Nordland».

Under andre verdenskrig tjenestegjorde Brandt som oberst i 1944 i generalstaben som nestkommanderende for Adolf Heusinger. Han var til stede under 20. juli-attentatet i Wolfsschanze og var den offiseren som tilfeldigvis flyttet vesken med bomben som Claus von Stauffenberg hadde plassert i møterommet. Brandt sto rett ved bomben da den gikk av og ble hardt skadet. Han døde av skadene dagen etter på feltlasarettet. Han ble dagen etter posthumt utnevnt til generalmajor.

## OL-medaljer
* 1936  Berlin –  **Gull** i hestesport, sprangridning lag  Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fluxx

***Fluxx*** er et kortspill designet av Andrew Looney og utgitt av LooneyLabs. I dette spillet forandres reglene underveis i spillet. Den første utgaven av spillet ble skapt i juli 1996, og det er utgitt flere utgaver av spillet inspirert av populærkultur og andre temaer. Noen versjoner av spillet er: *Star Fluxx*, inspirert av science fiction; *Cthulhu Fluxx*, inspirert av Lovecrafts verk; *Doctor Who Fluxx*, inspirert av *[[Doctor Who]]*; og *Pirate Fluxx*, med et pirat-tema.

## Spillets gang

Spillet starter med at hver spiller får utdelt tre kort, og man blir enig om hvem som skal begynne. Reglene til spillet forandrer seg gjennom spillets gang, og hver spiller må trekke og legge ut kort i henhold til de reglene som til en hver tid gjelder. Kortene er delt inn i fire kategorier: regel-, handlings-, mål- og oppbevaringskort (engelsk: henholdsvis «new rule», «action», «goal» og «keepers»). Når man spiller et regelkort, betyr det at en ny regel kommer inn i spill. Dersom det finnes eldre regler som motsier en nyere regel, vil den gamle regelen måtte vike plass. Handlingskortene lar spillere gjøre en handling, som er spesifisert på kortet. Målkortene bestemmer hvilke oppbevaringskort man trenger for å vinne (disse vil og bli byttet ut underveis i spillets gang). Siste korttype er oppbevaringskortene, disse skal spillere legge på bordet foran seg, slik at alle ser de. Dersom en spiller har den/de oppbevaringskortene som er spesifisert på målkortet, vil denne spilleren vinne.

## Mottakelse
*Fluxx* har fått en noe gjennomsnittlig vurdering ifølge brettspillnettstedet Boardgamegeek, med en sammensatt poengsum av 5,7&nbsp;ut&nbsp;av&nbsp;10 poeng, basert på tilbakemeldinger fra  brukere (per 15. september 2022). På det samme nettstedet, har utgaven *Star Fluxx* den beste poengsummen av de forskjellige *Fluxx*-utgavene, med en poengsum av 6,3&nbsp;ut&nbsp;av&nbsp;10, basert på  brukere sine tilbakemeldinger (per 15. september 2022).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Spillets offisielle nettside
* Om ''Fluxx'' på brettspill.no
* ''Fluxx'' på boardgamegeek.com
Henri Rang

**Henri Rang** (født 8. juni 1902 i Timișoara, død 25. desember 1946) var en rumensk rytter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Rang vant en olympisk sølvmedalje under OL 1936 i Berlin. Han kom på andreplass i sprangridning med hesten «Delfis» bak tyske Kurt Hasse på «Tora».

Han døde i en motorsykkelulykke.

## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  Sølv i hestesport, sprangridning  Romania

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Josef von Platthy

**József von Platthy** (født 17. desember 1900 i Karancskeszi, død 21. desember 1990 i Budapest) var en ungarsk rytter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Platthy vant en olympisk bronsemedalje under OL 1936 i Berlin. Han kom på tredjeplass i sprangridning med hesten «Sellő» bak tyske Kurt Hasse på «Tora» og Henri Rang på «Delfis» fra Romania.

## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  Bronse i hestesport, sprangridning  Ungarn

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bogdan von Knorring

**Bogdan von Knorring** (russisk: Богдан Фёдорович Кнорринг &ndash; *Bogdan Fjodorovitsj Knorring*, tysk: *Gotthard Johann von Knorring*, 
født , død ) var en russisk infanterigeneral av tysk baltisk avstamming. 

Han ble utnevnt til general-kvartermester i 1788, og så aktiv tjeneste i strid mot svenskene i Finland under Den russisk-svenske krig (1788–1790). I 1792-1794 deltok han i felttog i Polen. Da Paul 1 besteg tronen i 1796 forlot von Knorring militæret for en periode. Han deltok i krigen mot franskmennene i 1807, men på grunn av uenigheter med hærens øverstkommanderende, general Bennigsen, ble han hjemkalt fra hæren. 

I desember 1808 ble han utnevnt til øverstkommanderende for de russiske styrkene i Finland etter Buxhoevden, og under hans ledelse krysset russerne over isen på Bottenvika til svenskekysten. Angrepet skjedde på tre fronter; over Kemi elv inn i Västerbotten, over isen fra Vasa til Umeå og over isen fra Åbo til Åland. 

De svenske styrkene på Åland ble ledet av Georg Carl von Döbeln og han forhandlet frem en lokal våpenhvile, senere kjent som Konvensjonen på Åland. Russerne skulle ikke angripe svensk jord og skulle trekke seg tilbake fra Åland, til gjengjeld skulle ikke svenskene igjen besette øygruppen. Bogdan von Knorring aksepterte avtalen, men han fikk ikke støtte fra tsaren. Like etter, i mars 1809, ble kommandoen over de russiske styrkene overført til Barclay de Tolly.

## Referanser
Schøtstue

En **schøtstue** er en historisk bygningstype man finner på Bryggen i Bergen. Schøtstuene ble i middelalderen betraktet som faste ledd i gårdsbebyggelsen. Begrepet schøtstue er trolig avledet fra gammelnorsk, *skytningsstova* – det å skyte sammen til noe, «spleiselag», «sammenskuddslag». I gammel tid var dette for mange den eneste realistiske måten å holde selskaper på. Man kan derfor tenke seg at skytningsstove for noen ble synonymt med «serveringssted». Da Bondeungdomslaget i Bergen skulle etablere kafé i 1903, var man på jakt etter gamle norske begreper og valgte navnet Skytningsstova.

Da det ikke var lov å bruke ild i Bryggegårdene, måtte all tilberedning av mat foregå i egne ildhus som lå i tilknytning til schøtstuene. Hver gård hadde sin egen schøtstue med ildhus som lå bak selve gården. Bygningene lå plassert mot hagene, ved de brannsikre steinkjellerne. Stuene var som regel en tømret, toetasjes bygning med bod i underetasjen.

Schøtstuene fungerte som forsamlingsrom for gårdenes beboere, og et sted man blant annet kunne spiste varme måltider. Stuene var de eneste rommene man kunne varme opp, og de ble derfor også brukt som retts-, møte- og festlokaler.

Schøtstuene med tilhørende ildhus var gamle norske institusjoner som hanseatene på Bryggen fortsatte å bruke, mens de gikk av bruk ellers i Bergen og andre norske byer i løpet av 1400- og 1500-tallet. Stuene på Bryggen var i bruk helt opp til omkring 1840-årene.

## Schøtstueanlegget
Bak Bryggen ved Mariakirken ble en rekke stuer gjenreist i årene 1937&ndash;1938. Disse driftes av Det Hanseatiske Museum og Schøtstuene og er en samling av både originale og rekonstruerte stuer. Dramshusens schøtstue ble lagret på Bergens Museum fra 1880-årene, og i 1917 ble Bredsgårdens schøtstue gitt til Bergen kommune. I 1937&ndash;1938 ble disse stuene gjenreist, sammen med Svensgårdens schøtstue (kopi) og Jacobsfjorden og Bellgårdens schøtstue. Bredsgårdens schøtstue er for en stor del original. Jacobsfjorden og Bellgårdens schøtstue er en parafrase oppført i 1939 for å vise hvordan schøtstuene kan ha sett ut før brannen i 1702. Rekonstruksjonen er basert på målebrev og andre dokumenter, men detaljene er høyst usikre.

## Ruinen under Schøtstuene
Schøtstueanlegget er bygget på murene til en middelalderruin utgravd av Christian Koren Wiberg i 1937-38, og består av et rektangulært rom med rundt 1,5 meter høye murer. Bygningen lå tidligere innenfor Peterskirkens kirkegårdsmur, og kan fungert som en del av en prestebolig eller lignende.

## Referanser


## Litteratur
* Helle, K. m.fl.; *Bryggen: hanseatenes kontor i Bergen*  i *Det Hanseatiske museums skrifter; 23*  Bergen 1981

## Eksterne lenker
* Det Hanseatiske Museum og Schøtstuene
* Utleie av Schøtstuene
Ludwig Stubbendorff

**Ludwig Stubbendorff** (født 24. februar 1906 nær Wismar, død 17. juli 1941 i Priber ved Dnepr) var en tysk rytter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Stubbendorff ble, med hesten «Nurmi», olympisk mester to ganger under OL 1936 i Berlin. Han vant både den individuelle og lagkonkurransen i feltritt. Deltakere på det tyske laget var Rudolf Lippert på hesten «Fasan», Konrad von Wangenheim «Kurfürst» og Stubbendorff på «Nurmi».

Stubbendorff døde på Østfronten i Sovjetunionen under andre verdenskrig.

## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  **Gull** i hestesport, feltritt  Tyskland
* 1936  Berlin -  **Gull** i hestesport, feltritt lag  Tyskland

## Eksterne lenker
*
Rainpower

**Rainpower AS** er et norsk selskap som utvikler, konstruerer, produserer og selger utstyr for elektrisitetsproduksjon basert på vannkraft. Selskapet tilbyr turbiner av type pelton, francis og kaplan, samt pumpeturbiner, småkraftanlegg, turbinregulator, oljetrykksanlegg, ventilregulator, magnetiseringsutstyr, ventiler, vannveg, rør og andre produkter og tjenester relaterert til vannkraftindustrien.

Hovedkontoret er på Kjeller, nær Oslo. 

## Teknikk
Rainpowers teknikk omfatter utstyr for produksjon av elektrisitet basert på vannkraft.

Francisturbiner: For fallhøyder på mellom 50 og 600 meter er francis­turbiner den vanligste turbintypen. Denne turbintypen er kosteffektiv, og har høyere virkningsgrad enn noen annen turbintype. Rainpower utvikler og tester nye turbindesign innenhus.

Reversible pumpeturbiner: For fallhøyder på mellom 50 og 700 meter leverer Rainpower ettrinns pumpeturbiner som er spesialtilpassa. Pumpelagra vannkraft er en metode for lagring av store mengder overskuddsenergi. 
 
Peltonturbiner: Disse er egna for store fall­høyder og lav vassføring, og blir oftest brukt ved fallhøyder på over 300 meter, og for småkraft­. En spesiell fordel med pelton­turbiner er det breie driftsområdet, som gjør dem spesielt egna for kraftverk med stor variasjon i vannføringa. 
 
Kaplanturbiner: Dette er turbiner med vertikal aksel egna for lave fallhøyder mellom 6 og 60 meter. Vanligvis har kaplanturbiner fire til åtte variable løpehjulsskovler. En stor fordel med kaplanturbiner er at de er egna for kraftverk med stor variasjon i vannføring og fallhøyde. Kaplanturbiner er mye brukt over hele verden på grunn av deres fleksibilitet.

## Historie

Selskapet går tilbake til 1853, da Kværner Brug AS ble etablert av Oluf A. Onsum. Senere var det ei sammenslåing med Sørumsand Verksted. Kværner ekspanderte hurtig etter å ha overtatt vannkraftvirksomheten til Nohab, KMW, Tampella og andre.
I 1999 kjøpte General Electric Company Kværners vannkraftvirksomhet og etablerte sin vannkraftvirksomhet under navnet GE Hydro.
I 2005 solgte GE Hydro Sørumsand verksted til NLI AS; to år senere kjøpte dette selskapet hele den norske vannkraftvirksomheten fra GE, og etablerte Rainpower AS.

## Referanser
Marten von Barnekow

**Marten von Barnekow** (født 18. mars 1900, død 29. januar 1967) var en tysk rytter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Von Barnekow ble olympisk mester ganger under OL 1936 i Berlin. Han var med på det tyske laget som vant lagkonkurransen i sprangridning. Deltakere på det laget var Heinz Brandt på hesten «Alchimist»,  Kurt Hasse på «Tora» og von Barnekow på «Nordland». I den individuelle konkurransen i sprangridning kom de, von Barnekow og «Nordland», på tjuesjetteplass.

## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  **Gull** i hestesport, sprangridning lag  Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rudolf Lippert

**Rudolf «Rolf» Lippert** (født 29. oktober 1900 i Leipzig, død 1. april 1945 i Bielefeld) var en tysk rytter og general som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam og 1936 i Berlin. Han tjenestegjorde i hæren under første- og andre verdenskrig og belønnet med Jernkorsets ridderkors for sistnevnte krig.

Lippert ble olympisk mester i hestesport under OL 1936 i Berlin. Han var med på det tyske laget som vant lagkonkurransen i feltritt. Deltakere på laget var; Lippert på hesten «Fasan», Konrad von Wangenheim «Kurfürst» og Ludwig Stubbendorff på «Nurmi». I den individuelle konkurransen i feltritt kom de, Lippert og «Fasan» på sjetteplass.

Under andre verdenskrig tjente han først som oberst og sjef for det 51. Panzerregimentet. Senere ble han generalmajor og sjef for 5. panserdivisjon og kjempet troppene i Øst-Preussen (Gumbinnen-området) og i Kurland-Kessel. I februar 1945 var han involvert i retrettkamper nær Bielefeld, hvor han ble drept i mars 1945. Han ble under krigen tildelt Jernkorset i første klasse og Jernkorsets ridderkors (1944). I tillegg fikk han Jernkorset klasse 2 for sin innsats under første verdenskrig.

## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  **Gull** i hestesport, feltritt lag  Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 254 (Akershus)

**Fylkesvei 254 (Fv254) i Akershus** gikk mellom Ramdalen og Frogner i Sørum kommune. Veien var 4,0&nbsp;km lang.

2019 ble veien del av fylkesvei 1484.

## Kommuner og knutepunkter

* passerer under Leira bru på E6

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Konrad von Wangenheim

**Konrad freiherr von Wangenheim** (født 20. august 1909, død februar 1953 ved Stalingrad) var en tysk rytter som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Wangenheim ble olympisk mester i hestesport under OL 1936 i Berlin. Han var med på det tyske laget som vant lagkonkurransen i feltritt. Deltakere på laget var Rudolf Lippert på hesten «Fasan», Wangenheim på «Kurfürst» og Ludwig Stubbendorff på «Nurmi». I den individuelle konkurransen i feltritt kom de, Wangenheim og «Kurfürst» på tjuefjerdeplass.

Wangenheim som var tysk offiser under andre verdenskrig ble tatt til fange av Den røde armé i 1944 ved Østfronten. Han var frem til sin død krigsfange og funnet hengt i februar 1953, sannsynligvis myrdet.

## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  **Gull** i hestesport, feltritt lag  Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Larisa (prefektur)

**Larisa** (gresk Λάρισα) var et prefektur i Hellas i periferien Thessalia. Hovedstaden i prefekturet var byen Larisa. Prefekturet ble opprettet i 1881 etter krigen da Thessalia ble en del av Hellas. Fram til 1947 inkluderte prefekturet Magnesia. I forbindelse med en administrativ reform i 2010 ble Hellas' prefekturer avviklet og erstattet av periferienheter.

## Kommuner

## Geografi
Larisa er det nest største prefekturet i Hellas og bare Aitolia og Akarnania er større. I Larisa ligger blant annet Tempedalen og den nordøstlige delen av elva Piniós. Det høyeste fjellet i Hellas, Olympos, ligger i prefekturet og rager 2&nbsp;917 moh. Klimaet er mer kontinentalt enn noe annet sted i Hellas, men lavtliggende områder har middelhavsklima med tørre og varme somre og milde til kjølige vintre. Temperaturrekorden i prefekturet er 45,2 °C på det varmeste og -21,6 °C på det kaldeste. Larisa er ofte det varmeste området i Hellas om sommeren, og det kaldeste om vinteren. 

Larisa grenser til prefekturene Pieria i nordøst, Kozani i nordvest (begge i Makedonia), til Trikala i vest, Karditsa i sørvest, Fthiotis i sør, Magnesia i sørøst og til Egeerhavet i øst. Sørlige, nordlige og nordvestlige områder er skogkledd, mens Den thessaliske sletten dekker sentrale områder. Voivisjøen ligger i sørøst.

## Historie
Området rundt Larisa var hjemstedet til pelasgerne fram til det ble en del av gresk kultur. Området ble invadert og styrt av Kongeriket Makedonia et par hundreår senere. Etter hvert tok Romerriket over etter den tredje makedonske krigen og senere igjen ble det en del av Østromerriket. På 1400-tallet erobret Det osmanske riket området. Under den greske selvstendighetskrigen i 1821 prøvde grekerne å frigjøre området, men det ble værende under osmanene. Først i 1881 ble Larisa og resten av Thessalia en del av Hellas. De nordlige områdene, inkludert Tyrnavos, Elassona, Sarantaporo, Tempedalen og Olympos ble ikke invadert før balkankrigene i 1913. Et av de mest kjente slagene i krigene var slaget ved Sarantaporo der grekerne slo tyrkerne. Hele prefekturet ble da omsider gresk. 

Under den gresk-tyrkiske krigen i 1920&ndash;1922 kom flyktninger til prefekturet og dannet flere landsbyer her. Noen av disse vokste slik at de ble byer.

## Klima

Prefekturet har hovedsakelig middelhavsklima med varme somre og milde vintre. Temperert klima finner en i høyereliggende områder, og i fjellene er det vanlig med snø om vinteren. 

## Referanser
Fylkesvei 255 (Akershus)

**Fylkesvei 255 (Fv255) i Akershus** gikk mellom Arteidmoen og Smestua i Sørum kommune. Veien var 3,9&nbsp;km lang.

2019 ble veien del av fylkesvei 1486.

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Magnesia

:*Denne artikkelen er om et prefektur i Hellas. For andre betydninger av ordet, se [[Magnesia (andre betydninger)]].* 
**Magnesia** (gresk Μαγνησία, *Magnisía*) var et prefektur i Hellas i periferien Thessalia. Hovedstaden i prefekturet er Volos. Det moderne prefekturet ble opprettet i 1947 ut av Larissa prefektur. Omtrent 70 % av innbyggerne bor i storbyområdet rundt Volos, som er den nest største byen i Thessalia og den tredje travleste havnebyen i Hellas. 

Prefekturet inkluderer blant annet øyene Skiathos og Skopelos.

Grunnstoffene magnesium og mangan, og begrepet magnetisme er kalt opp etter Magnesia.

## Geografi
Magnesia grenser til prefekturene Fthiotis i sørvest, Larissa i vest og nord og til Egeerhavet i øst. Lagunen til Voiviissjøen eller Karla ligger i nord og er omgitt av jordbruksområder i vest og fjell i øst. 

## Kommuner

## Kilder
* Prefectures of Greece www.geogreece.gr
Kamchai Thonglo

**Kamchai Thonglo** (th. กำชัย ทองหล่อ, [kam.t͡ɕʰaj tʰoŋ.lɔ] født 17. mai 1906, død 26. august 1985) er en sakprosaforfatter, som er mest kjent for boken *หลักภาษาไทย* ([lak pʰa:sa: tʰaj] Thai-språkets prinsipper), en grammatikkbok for thai-språket som ble gitt ut for første gang i 1952, og som fremdeles er i bruk idag. 

Kamchai ble født ombord en båt på elven Chao Phraya, i byen Nakhon Sawan, 17. mai 1906. Etter å ha blitt ferdig med skolegangen, ble han munk ved Wat Thep Sirintharawat-tempelet i Bangkok, hvor han også studerte pali. Etter sin periode som munk, begynte han å undervise i thai, først ved Intharasueksa-skolen, og senere ved Bangkok Christian College, hvor han underviste i 25 år. Det var i denne perioden at han skrev sin berømte grammatikkbok for thai-språket (og andre bøker). Kamchai ble så invitert til å starte å undervise i thai ved det utdanningsvitenskapelige fakultet ved Chulalongkornuniversitetet. I 1961 var han foreleser for kronprinsen og prinsessen. 

I de siste årene av livet sitt var han et medlem av en av Det kongelige thailandske institutts komitéer for revisjon av rettskriving. Han ble utnevnt til storfølgesvenn av Chula Chom Klao-ordenen, kommandørridder av Den hvite elefants orden, ble tildelt Kongens monogram medalje, kongens personlige medalje, og et æresdoktorat i språk og litteratur fra Chulalongkornuniversitetet. 

## Referanser


## Litteratur
* 
 (med flere senere opplag)
Jackass: The Game

***Jackass: The Game*** er et videospill basert på den populære TV-serien *[[Jackass]]*. Det ble utviklet under lisens av Sidhe Interactive i Wellington på New Zealand for PlayStation 2 og PlayStation Portable. Spillet ble første gang vist under E3-messen i 2006, bak lukkede dører.

Nintendo DS-utgaven av spillet er utviklet av Sensory Sweep Studios i Salt Lake City i Utah i USA.

Det har blitt bekreftet av Sidhe Interactive at hele Jackass-besetningen skal gi stemmer til, og være modeller for, spillfigurene (unntatt Bam Margera som ikke er med). Johnny Knoxville og andre fra Jackass-gjengen har også gitt utvikleren ideer til stunt, basert på stunt som ikke ble brukt i serien. En trailer ble lansert i juni 2007 på spillets offisielle nettsted, sammen med coverbildet.

## Spillet
I en artikkel på IGN.com, ble det sagt at videospillet kommer til å bestå av 40 minispill som tett følger stilen fra både serien og filmen. Jason «Wee-Man» Acuña får egne minispill. Spillets offisielle nettside oppgir at Nintendo DS-utgaven har en fri spillverden hvor spillere kan samarbeider for å gjøre stunt.

### Handling
Som regissør for Jackass er målet å få best mulig opptak av opptil 36 stunt i spillet, for å lage en ny Jackass-serie for MTV. Alle stuntene må nå et minstekrav for kvalitet før MTV sender episodene på lufta. Den nye serien skal ha syv episoder med opptak.

### Moduser
Jackass tilbyr to spillmoduser for spillere:

* MTV Story Mode: Hovedmodusen i Jackass: The Game, driver spillets framgang på en fortellende måte. Ved å spille MTV Story Mode kan du låse opp nytt innhold i spillet.

Episoder – Stunt blir samlet til episoder. Episodene i spillet ligner formatet og oppbyggingen av TV-serien: en rekke stunt i et mer eller mindre sammenhengende tema. I hver episode kan spilleren utføre stunt i en vilkårlig rekkefølge.
Fremgang i spillet – Man når mål i spillet ved å samle opptak av stunt til en episoder.

## Mottakelse
Jackass: The Video Game for PSP ble kåret til månedens spill av IGN PlayStation Portables lesere i september 2007.

PSP-utgaven vant også prisen for brukerskapt innhold ved TUANZ Business Internett 2007 Awards i november 2007, pga. mulighetene for videoopptak, redigering og deling.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Steinar Lægland

**Steinar Lægland** (født 2. november 1957) var administrerende direktør i OrbitArena as, tidligere Eidsvoll Industri as, i årene 2002 - 2014.

Lægland ledet stiftelsen av FORF (Frivillige Organisasjoners Redningsfaglige Forum) i 1994 som interimsstyrets leder. FORF består av representanter for alle frivillige redningsorganisasjoner i Norge og er en sentral samarbeidspartner med justisdepartementet.

Han var landsrådsleder for Norges Røde Kors Hjelpekorps og medlem av sentralstyret i Norges Røde Kors fra 1993 – 1996. I denne perioden var han leder av Norges Røde Kors sin informasjonssentral på Golsfjellet. Han ledet Norges Røde Kors sin operative innsats under flommen på Østlandet i 1995. Fra 1999 – 2002 var han leder av Norges Røde Kors sin sentrale valgkomitee. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* FORF