Ejnar Hertzsprung

**Ejnar Hertzsprung** (1873–1967) var en dansk astronom. Hertzsprung og Henry Norris Russell fant rundt 1910, uavhengig av hverandre, ut at stjerner med samme temperatur kunne ha forskjellig luminositet, og la dermed grunnlaget for Hertzsprung-Russell-diagrammet. Hertzsprung ble innvalgt som representant av Kungliga Vetenskapsakademien i 1935.

## Liv og virke
### Bakgrunn og utdannelse
Ejnar Hertzsprung var sønn av direktør i Statsanstalten for Livsforsikring, Severin Hertzsprung og hustru Henriette *født* Frost. Han ble student fra Metropolitanskolen i 1892, cand.polyt. med spesiale som kjemiingeniør i 1898 og var kjemiker i Sankt Petersburg 1899-1901. Han studerte deretter på professor Wilhelm Ostwalds laboratorium i Leipzig i 1901.

### Karriere
Han ble ekstraordinær professor i astronomi ved Universitetet i Göttingen i 1909, observator ved *Astrophysikalisches Observatorium* i Potsdam samme år og utnevnt til adjunktdirektør i astrofysikk ved observatoriet i Leiden i 1919. Han var ekstraordinær professor ved universitetet sammesteds årene 1920-1944 og direktør for observatoriet i Leiden fra 1935.

### Hertzsprungs banebrytende forskning innenfor astronomi
I 1905 offentliggjorde Hertzsprung artikkelen *Zur Strahlung der Sterne*, i det – astronomisk-faglig sett – obskure tidsskrift «Zeitschrift für Wissenschaftliche Photographie, Photophysik und Photochemie» (nr. 3, s. 429-442), hvori Hertzsprung oppstilte sine observasjoner og resultater i tabellform, ikke i et diagram.

De viktigste resultater i denne artikkel er som følger:

* Stjerner i de «sene» spektralklasser G, K og M er splittet i to grupper med hver deres lysstyrke.
* De lyssterke røde stjerner må være meget store.
* Det lille antallrøde kjempestjerner (betegnelsen er ikke Hertzsprungs) viser, at disse stjerner utvikler seg hurtig.
* Hertzsprung antar at en stjernes absolutte lysstyrke og spektrum må være innbyrdes avhengige.

Etterfølgende offentliggjorde Ejnar Hertzsprung i 1907 artikkelen «Zur Bestimmung der photographischen Sterngrössen», hvori han blant annet foreslo en metode til å bestemme stjerners avstander ut fra deres spektre. Likeledes i 1907 offentliggjorde han «Zur Strahlung der Sterne. II».

I 1910 hadde den amerikanske astronom Henry Norris Russell, uavhengig av Hertzsprung, gjort lignende observasjoner og hadde oppstilt disse i et diagram.

Etter Ejnar Hertzsprungs besøk i USA i samme år utarbeidet de i fellesskap to diagrammer over de åpne stjernehoper Hyadene og Pleiadene, som ble offentliggjort i 1911 i «Publikationen des Astrophysikalischen Observatorium zu Potsdam», 1911, Nr. 63. Russell fikk utgitt et mer generelt diagram – visstnok i samarbeid med Hertzsprung – i en artikkel i Nature (92, s.252, 1914)

På forslag fra den danske astronom Bengt Strömgren fikk det kombinerte diagram i 1933 betegnelsen Hertzsprung-Russell-diagrammet.

Hertzsprung-Russell-diagrammet har siden offentliggjørelsen vært et av de viktigste hjelpemidler innenfor astronomi og astrofysikk. Det er så essensielt for den astronomiske vitenskap, at hvis man finner en bok om astronomi uten Hertzsprung-Russell-diagrammet, er den nesten sikkert fra før 1920.

### Utvalg av Hertzsprungs øvrige forskning
I 1913 bestemte Hertzsprung, ved hjelp av stjerner av typen delta Cephei variabel (som har et presist forhold mellom absolutt lysstyrke og periode), avstanden til *Den lille magellanske sky*, en dverggalakse som (visstnok) kretser om vår egen galakse Melkeveien, og som ses på den sørlige stjernehimmel. Dette var den første avstandsbestemmelse til et objekt utenfor vår egen galakse.

Ejnar Hertzsprung oppdaget to asteroider, begge mens han var i Johannesburg; den ene (den 7. juli 1924) 1702 Kalahari, den annen (den 25 september 1929) er Amor-asteroiden 1627 Ivar.
Asteroiden 1693 Hertzsprung er oppkalt etter ham.

I alt offentliggjorde Ejnar Hertzsprung 212 artikler.
## Litteratur
* Dieter B. Herrmann: *Ejnar Hertzsprung. Pionier der Sternforschung*, Springer, Berlin u.&nbsp;a. 1994. ISBN 3-540-57688-6.
* 

## Referanser