open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tore Sandland

**Tore Sandland** (født 19. oktober 1957) er en norsk tidligere lengdehopper som representerte TIF Viking i Bergen.

Hans personlige rekord er 7,36 meter, noe som plasserer ham på delt 48.-plass på norgesstatistikken gjennom alle tider. Rekorden ble satt 31. juli 1983 i Trondheim.

## Medaljer i norske mesterskap
* Gull i 1981
* Bronse i 1983

## Kilder
* Medaljevinnere i norske seniormesterskap – lengde (Friidrett.no)
* Statistikk, lengde menn gjennom alle tider – per 1. januar 2007 (Friidrett.no)
Johnny Haugen

**Johnny Haugen** (født 13. september 1951, død 30. mars 2012) var en norsk friidrettsutøver. Han representerte IL i BUL.

Med sin personlige rekord på 7.77 meter i lengdehopp er han rangert på 9.-plass på norgesstatistikken gjennom alle tider. Rekorden ble satt 3. august 1977 på Bislett stadion.

I 200 meter vant han NM-gull i 1975, med tiden 21.4 sekunder, og i 1977, med tiden 21.8 sekunder.

Haugen konkurrerte også i 100 meter, hvor han vant NM-sølv i 1976 og 1977, og bronse i 1975.

Totalt vant han 9 medaljer i NM i friidrett.

## NM-medaljer

## Referanser
Lars Hansen (1960)

**Lars Hansen** (født 1960) er en norsk tidligere lengdehopper og friidrettsutøver som representerte IK Tjalve.

Han vant to NM-gull og sju NM-medaljer i lengde, tresteg og 110 meter hekk i perioden 1985–1989. Hans personlige rekord er 7,64 meter, noe som plasserer ham på 12.-plass på norgesstatistikken gjennom alle tider. Rekorden blei satt 24. mai 1989 på Jessheim.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser





## Kilder
* Medaljevinnere i norske seniormesterskap – lengde (Friidrett.no)
* Statistikk, lengde menn gjennom alle tider – per 1. januar 2007 (Friidrett.no)
Tomm Wisløff

**Tomm Wisløff** (født 11. februar 1962) er en norsk tidligere lengdehopper som representerte IL i BUL og IK Tjalve.

Hans personlige rekord er 7,71 meter, noe som plasserer ham på 11.-plass på norgesstatistikken gjennom alle tider. Rekorden ble satt 26. august 1984 i Øvre Årdal.

## Medaljer i norske mesterskap
* 100 meter
** Bronse i 1985
* Lengdehopp
** Gull i 1984, 1987
** Sølv i 1985, 1986
** Bronse i 1982

## Kilder
* Medaljevinnere i norske seniormesterskap – lengde (Friidrett.no)
* Statistikk, lengde menn gjennom alle tider – per 1. januar 2007 (Friidrett.no)
Øystein Vindheim

**Øystein Vindheim** (født 1966) er en norsk tidligere tresteghopper. Han representerte IK Tjalve og Oslo IL.

Hans personlige rekord er 15,10 meter, noe som plasserer ham på 48.-plass på norgesstatistikken gjennom alle tider. Rekorden blei satt 8. august 1986 i Sandnes.

## Medaljer i norske mesterskap
* Bronse i 1986

## Kilder
* Medaljevinnere i norske seniormesterskap – tresteg (Friidrett.no)
* Statistikk, tresteg menn gjennom alle tider – per 1. januar 2007 (Friidrett.no)
Photo Booth

**Photo Booth** er et dataprogram for å ta bilder og video, laget av Apple.

Photo Booth ble lansert i september 2005, samtidig som iMac-serien begynte å bli levert med nettkameraet iSight. Siden har Photo Booth fulgt med alle Mac-er som har iSigth-kamera.

I tillegg til å ta bilder og videoer med programmet, kan man kan også legge på effekter og egne bakgrunner (bluescreen).

## Effekter
*Fargeeffekter
**Sort hvitt
**Sepia
**Pop kunst
**Tegneserie
**Varmefølsomt kamera
**Fargebliant
**Glød
**Røntgen
*Speileffekter
**Speiling
**Bul
**Virvel
**Lystunnel
**Bulk
**Klem
**Strekk
**Fish Eye

## Eksterne lenker
*
Torstein Dahle (friidrettsutøver)

**Torstein Dahle** (født 14. september 1960) er en norsk tidligere tresteghopper som representerte Fana IL og IL i BUL.

Hans personlige rekord er 16,20 meter, noe som plasserer ham på 5.-plass på norgesstatistikken gjennom alle tider. Rekorden ble satt 19. juni 1985 i Växjö.

## Medaljer i norske mesterskap
* Gull i 1981, 1985
* Sølv i 1982, 1983, 1984, 1986, 1987

## Referanser


## Kilder
* Medaljevinnere i norske seniormesterskap – tresteg (Friidrett.no)
* Statistikk, tresteg menn gjennom alle tider – per 1. januar 2007 (Friidrett.no)
Ancash

**Ancash** er en region i det nordlige Peru. Den grenser til La Libertad-regionen i nord, til Huánuco- og Pasco-regionene i øst, til Lima-provinsen i sør og til Stillehavet i vest. Regionens hovedstad er byen Huaraz, mens den største byen er Chimbote. Regionens navn har sin opprinnelse fra quechua-ordet *anquash*, som betyr «blå».

## Geografi

Gjennom Ancash går de to fjellkjedene Cordillera Blanca (den vestlige, hvite fjellskjeden) og Cordillera Negra (den østlige, svarte fjellskjeden). Med unntak av Chimbote som ligger ved kysten, ligger de viktigste byene i dalen mellom disse to fjellkjedene: i Callejón de Huaylas.

I Ancash-regionen ligger velkjente førkolombiske ruiner, blant annet Chavin de Huantar og Willkawain.

## Politisk inndeling
Regionen er delt inn i følgende 20 provinser, som igjen er delt inn i til sammen 165 distrikter.
 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
Tigon

En **tigon** er en hybrid mellom en tigerhann (*Panthera tigris*) og en løvehunn (*Panthera leo*), og blir vitenskapelig betegnet som *Panthera leo* × *Panthera tigris*. Den er således verken en art eller en underart.

Tigonen ligner av utseende på ligeren. Den framviser karaktertrekk fra begge foreldrene: de kan ha både flekker fra moren (løver bærer gener for flekker – løveunger er flekket) og striper fra faren. Enhver manke som en tigon av hannkjønn har, vil være kortere og mindre merkbar enn manken til en løve og framtrer mer som en krave tilsvarende en tiger av hannkjønn.

Tigoner har ikke samme størrelse som deres foreldrearter, ettersom de arver veksthemmende gener fra løvinnen, men de er ikke miniatyrer. Vekten kan komme opp i rundt 180 kg.

## Eksterne lenker
*
TextEdit

**TextEdit** er et enkelt program for tekstbehandling og tekstredigering med åpen kildekode som først kom med NeXTs NEXTSTEP og OPENSTEP. Det følger nå med Mac OS X etter at Apple kjøpte opp NeXT, og det er tilgjengelig som en GNUstep-applikasjon for andre Unix-kompatible operativsystemer som f.eks. Linux. Den er drevet av Apple Advanced Typography og har avanserte typografiske muligheter som ikke engang finnes i sofistikerte tekstbehandlingsprogrammer som Microsoft Word. Den erstatter tekstredigeringsprogrammet EnkelTekst som fantes i tidligere versjoner av Macintosh operativsystmet. TextEdit leser og skriver dokumenter i formatene *Rich Text Format*, *Rich Text Format Directory* og rene tekstfiler, Microsoft Word-dokumenter og HTML, og kan åpne, men ikke arkivere gamle filer fra EnkelTekst. Den har også tilgang til operativsystemets innebygde funksjoner for stavekontroll. Versjonen som kom med Mac OS X v10.3 hadde mulighet for å lese og skrive dokumenter i Word-format, og versjonen som kom mved Mac OS X v10.4 kunne lese og skrive Word XML-dokumenter. Versjonen som har kommet sammen med utviklerversjonen av Leopard har støtte for å lese og skrive dokumenter i OpenDocument Text.

## Kildekode
Apple distribuerer TextEdits kildekode som en del av dokumentasjonen i det integrerte utviklingsmiljøet (IDE) Xcode.
## Eksterne lenker
*
Ed (Dalsland)

**Ed** er et tettsted i Västra Götalands län i landskapet Dalsland i Sverige. Det er Dals-Ed kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet  innbyggere.

Ed ligger mellom innsjøene Store Le og Lille Le i det nordvestlige Dalsland. Det er et kjent turiststed fra begynnelsen på 1900-tallet, med natur og friluftsliv som viktigste trekkplaster. På stedet ligger «Karl XII-stugan». Tradisjonen sier at kongen overnatta her, men i virkeligheten blei stua bygd først femti år etter Karl XIIs død. Det er imidlertid klart at kongen i si tid besøkte området.

## Referanser
Jussformidlingen

**Jussformidlingen** er en organisasjon drevet av viderekomne studenter ved Det juridiske fakultet, Universitetet i Bergen, som yter rettshjelp innenfor de fleste fagområder. I 2013 behandlet rettshjelpstiltaket 1191 skriftlige saker, og 2621 muntlige henvendelser. Organisasjonen ble grunnlagt av Edvard Vogt i 1972.

Hovedformålet er å gi gratis rettshjelp til dem som har behov for det, og samtidig får juridiske studenter i sluttfasen av studiet muligheten for en praktisk tilnærming til jussen.

Kontoret er i Bergen, og klientene er hovedsakelig fra bergensområdet. Jussformidlingen tar imidlertid oppdrag fra hele landet.

## Se også
* Fri rettshjelp
* JURK
* Juss-Buss (UIO)
* Jushjelpa i Midt-Norge (NTNU)
* Jusshjelpa i Nord-Norge (UIT)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sigurd Langeland

**Sigurd Langeland** (født 23. april 1951) er en norsk tidligere tresteghopper som representerte IL Høyang.

Hans personlige rekord er 16,11 meter, noe som plasserer ham på 6.-plass på norgesstatistikken gjennom alle tider. Rekorden ble satt 21. april 1973 i Tucson.

## Medaljer i norske mesterskap
* Gull i 1977, 1978
* Sølv i 1972, 1976, 1979

## Kilder
* Medaljevinnere i norske seniormesterskap – tresteg (Friidrett.no)
* Statistikk, tresteg menn gjennom alle tider – per 1. januar 2007 (Friidrett.no)
Martin Jensen (friidrett)

**Martin Jensen** (1942&ndash;2016) var en norsk tresteghopper. Han representerte Ask IL, TIF Viking, IL i BUL og IK Tjalve.

Hans personlige rekord på 16,27 meter gjorde han til første nordmann over 16 meter, og plasserte ham på 4.-plass på norgesstatistikken gjennom alle tider per 2011. Rekorden ble satt 5. august 1965 på Bislett stadion. Det var norsk rekord til 1972, da Kristen Fløgstad hoppet 16,39 meter.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser
Rockefeller-stiftelsen

**Rockefeller-stiftelsen** (*Rockefeller Foundation*) er en amerikansk filantropisk organisasjon, basert i New York og grunnlagt av John D. Rockefeller, sammen med sønnen John D. Rockefeller jr. og hans viktigste forretningsmessige og filantropiske rådgiver Frederick Taylor Gates i 1913.

I mellomkrigstiden delte stiftelsen datidens interesse for eugenikk, og bidro til finansieringen av det tyske eugenikk-programmet der krigsforbryteren dr. Mengele var aktiv før han dro til Auschwitz i 1943. I 1926 hadde Rockefeller-stiftelsen donert rundt US$ 410&nbsp;000 til flere hundre tyske forskere, og 13. mai 1932 informerte stiftelsen sitt kontor i Paris om en donasjon på US$ 9&nbsp;000 betalt over tre år til det tyske Keiser-Wilhelm-institutt for antropologi, øremerket for forskning på tvillinger og virkningen på senere generasjoner av giftstoffer på kimceller. Overhode for dette instituttet var Otmar friherre von Verschuer. Rockefeller-stiftelsen avsluttet med få unntak sin støtte til eugeniske studier før krigen brøt ut høsten 1939, og kjente ikke noe til dr. Mengele.

I 1949 startet stiftelsen et program for internasjonale *[[stipendiat|fellowship]]s* for å utdanne vitenskapsmenn ved de ledende universitetene i verden på postdoktor-nivå, såkalte *Rockefeller fellowships*.

## Bevilgninger til Norge
* Institutt for teoretisk astrofysikk / Svein Rosseland
* Økonomisk institutt / Ragnar Frisch
* Statens institutt for folkehelse

## Referanser
Landstads kirkesalmebog

***Landstads kirkesalmebog*** (forenklet gjerne kalt *Landstads salmebok*) var den viktigste salmebok for Den norske kirke i perioden 1870-1926. 

Det var i 1852 Magnus Brostrup Landstad (1802–1880) påtok seg å utarbeide ny kirkesalmebok. På det tidspunkt var tre ulike salmebøker i bruk: Kingos salmebok fra 1699, Guldbergs salmebok fra 1778 og Evangelisk-christelig Psalmebog fra 1798. Alle tre var altså danske, og ingen føltes tilfredsstillende. 

I 1855 utga Landstad en prøve på sine oversettelser av Luthers salmer, og i 1856 fulgte et hefte med julesalmer. I 1861 presenterte han sitt utkast til ny salmebok med 640 salmer oppstilt i verseform. Utkastet fikk til dels kraftig kritikk for utgiverens bruk av dialektord. Biskopen og hymnologen J. N. Skaar hevdet Landstad blandet sammen bondespråk og kulturspråk. Landstad svarte på kritikken i boken *Om Salmebogen, en Redegjørelse* (1862). I noen grad rettet han seg etter kritikken. I 1865 ble en offentlig kommisjon nedsatt for å bedømme utkastet. Ved kongelig resolusjon av 16. oktober 1869 ble salmeboken godkjent . Den forelå trykt i 1870 og kunne da tas i bruk i de sogn som gjorde vedtak om det.

Salmeboken har 634 nummer. 307 er opprinnelig danske salmer, 203 tyske og 86 norske. Av Landstad selv er det 53 originale salmer. I tillegg er det med mange av hans gjendiktninger. Nytt i norsk sammenheng er salmer oversatt fra svensk. Et eksempel er Den blomstertid nu kommer, etter Kolmodins *Den blomstertid nu kommer*.

Salmeboken var redigert slik:
* Nr 1-33: Alminnelege salmer for gudstjenesten
* Nr 34-94: Salmer for dåp, konfirmasjon, skriftemål, nattverd og gudstjensteavslutning
* Nr 95-577: Salmer for kvar helligdag i kirkeåret
* Nr 578-634: Særlige salear for kirkelige handlinger, husandakt mv

Med tanke på opphav fordeler salmene seg slik:
* 34 salmer fra oldkirken og middelalderen
* 216 tyske salmer 
* 3 engelske salmer 
* 1 tsjekkiske salmer
* 11 svenske salmer
* 283 danske salmer
* 86 dansk-norske salmer (dvs salmer skrevet på dansk av nordmenn)

Boka ble benyttet parallelt med de gamle salmebøkene og Hauges Salmebok, som ble autorisert i 1873.

Salmene i Landstads salmebok er omtalte i J.N. Skaars *Norsk Salmehistorie* I og II, 1979-80.

4. mars 1892 ble Elias Blix' *[[Nokre salmar]]* autorisert til bruk ved den offentlige gudstjenesten, og disse landsmålssalmene ble trykt bak i Landstads salmebok som nr. 635 – 791.

Landstads salmebok ble revidert av stiftsprost Gustav Jensen og en komité. Landstads reviderte salmebok ble godkjent ved kongelige resolusjoner av 8. oktober 1920 og 15. februar 1924. Den forelå trykt i 1926.

## Referanser


## Se også
*Liste over salmer i Landstads kirkesalmebog
Hydrogenlinjen

**Hydrogenlinjen** er en spektrallinje i emisjonsspekteret for nøytralt hydrogen. Den har en frekvens på 1420.40575 MHz og en bølgelende på ca. 21 cm. Den er spesielt viktig for radioastronomi ettersom den ligger innenfor det elektromagnetiske spekter for radiobølger. Hydrogenlinjen er brukt som målestokk for menneskenes høyde på plaketten på Pioneer romsondene

## Årsak
Absorpsjons- og emisjonslinjer oppstår når hydrogenatomet endrer energitilstand. Energitilstandene er kvantifiert og forskjellen mellom to tilstander vil tilsvare energien for den elektromagnetiske stråling som absorberes eller sendes ut. Nøytralt hydrogen består av et proton og et elektron. En av kvantetilstandene for disse partiklene er spinn, et indre angulært moment, som antar verdien -1/2 eller +1/2. På grunn av magnetisk vekselvirkning mellom protonet og elektronet vil energitilstanden for atomet være noe lavere dersom spinnene er motrettet en hvis de er likerettet, såkalt hyperfin struktur. Denne energiforskjellen er omkring 5,87•10-6 eV, og gir opphav til hydrogenlinjen når et elektron eller proton skifter spinn. Energien er i området en milliondel av den energien som opptrer ved sprang i orbital (ioniseringsenergien for hydrogen er 13.6 eV). Disse kvantesprangene gir opphav til fotoner i og omkring det synlige spekteret.

Denne overgangen er *strengt forbudt*, dvs. at tilstandene er metastabile og at overgangen derfor ikke kan foregå spontant. Men for eksiterte atomer er det allikevel en meget lav sannsynlighet for at overgangen kan inntreffe, 2.9•10-7s-1 eller en gang på ca. 10 millioner år for et enkelt atom. Normalt vil en andre overganger med mye høyere sannsynlighet for å inntreffe de-eksitere hydrogenet før dette kan skje, men i gasser med meget lav tetthet, som i det instellare rom, vil overgangen kunne skje.

Siden antall hydrogenatomer er meget stort (omkring 5•1079 i universet) er allikevel hydrogenlinjen lett observerbar med radioteleskop. Linjen er svært skarp og avvik i frekvens skyldes i stor grad relativ bevegelse mellom kilde og observatør som følge av hastighet eller universets ekspansjon.

## Praktisk anvendelse

Ettersom hydrogenlinjen ligger i mikrobølgeområdet passerer den lett jordatmosfæren og kan oppfanges av radioteleskop. Da linjen er skarp, kan man foreta svært presise beregninger av hastigheten til hydrogengass i Melkeveien og kartlegge rotasjon. Spiralstrukturen og rotasjonshastigheten til galaksen ble kartlagt på denne måten på 1950-tallet.

Innen kosmologi kan hydrogenlinjens nivå og frekvensskift forårsaket av universets ekspansjon brukes til å kartlegge konsentrasjonen av hydrogen gjennom universets utvikling. Ca. 400 000 år etter big bang var universet kjølt ned nok til at hydrogen ikke lenger var ionsiert som plasma. Fordi nøytralt hydrogen ikke er gjennomsiktig for synlig lys kan ikke universet observeres tidligere enn ca. 450 millioner år etter big bang. På dette tidspunktet var det dannet nok stjerner og andre objekter som stråler energi til å reionisere instellart hydrogen til plasma. Hydrogenlinjen gir mulighet for å observere universet før denne reioniseringen fant sted.

## Se også
*Emisjon

## Referanser
Orkanen Andrew

**Orkanen Andrew** var en orkan som herja USA i 1992. Orkanen nådde kategori 5 på Saffir-Simpson-skalaen, hvilket er den høyeste kategorien. Orkaner i denne kategorien betegnes som livsfarlige og ekstremt ødeleggende. Orkanen Andrew er en av de eneste tre orkanene som er satt til kategori 5 som rammet USA. Andrew traff Sør-Florida og Louisiana med full styrke i august 1992. Fram til 2005 var orkanen Andrew den største naturkatastrofen som har truffet USA når det gjelder materielle skader. I 2005 overtok Orkanen Katrina denne tittelen med bred margin. 

## Orkanhistorie
Andrew ble til i et felt med veldig kraftig tordenvær som bevegde seg vestover over Atlanterhavet. Tordenværet bygde seg opp til et tropisk lavtrykk den 16. august, dagen etter hadde den nådd storm styrke. Dermed fikk dette uværet et navn, Andrew, ifølge den oppsatte listen med tropiske orkaner i Atlanteren. 

De seks første dagene skjedde det ingen ting med orkanen Andrew, men 22. august startet ting å skje fort. Dagen etter hadde orkanen nådd kategori 4, vindene var ekstremt sterk og kom opp i 60m/s (216 km/t). Andrew forårsaket store skader på Bahamasøyene, men den dempet seg noe. Fra tidligere var det allerede sendt ut orkanvarsel  for sør Florida. Etter at Adrew passerte Bahamas intensiverte den seg veldig fort igjen innen Adrews øye (orkanens/syklonens sentrum) nådde den sydligste delen av Florida. Den traff land nære byen Homestead 24. august. Etter å ha passert Florida satte orkanen, noe dempet, kurs mot Lousiana. Den nådde dit som en kategori 3 orkan 28. august. Selv her forårsaket orkanen Andrew store skader.

Orkanen gjorde over 200 000 Floridabeboere hjemløse. De materielle skadene bare i Florida ble beregnet til 25 milliarder dollar (i 1992 pengeverdi). Hvis orkanens øye hadde nådd Florida litt lenger nord, hadde Miami og Fort Lauderdale havnet midt i orkanens mest intensive del. En hel amerikansk militær flybase ble total ødelagt av uværet. Det offisielle dødstallet ble på 23 menneskeliv i Florida, 4 på Bahamas og 3 i Louisiana.

Andrew ble først satt som en kategori 4-orkan, men senere ble den  satt opp til kategori 5 på grunn av alle skadene den hadde gjort. Lufttrykket dens var 922 hektopascal når øyet av orkanen nådde Florida. Gjennomsnittshastigheten ble beregnet til ca. 75 m/s, 270 km/t. Etter skadene å dømme regner man med at vinden i de kraftigste vindbygene var oppimot 90 m/s, dvs over 320 km/t.

## Se også
*Liste over orkaner
Addisjonsreaksjon

**Addisjonsreaksjon** er en kjemisk reaksjon der alle atomene i alle reaktantene er til stede i produktet. En del polymerer blir dannet ved hjelp av denne typen reaksjon.

Addisjonsreaksjoner kan bare skje med molekyler som har minst en dobbeltbinding eller trippelbinding. 

En addisjonsreaksjon er det motsatte av en eliminasjonsreaksjon. 
Vi kan dele inn addisjonsreaksjoner i tre hovedtyper, de to første er polare mekanismer:
*Elektrofil addisjon
*Nukleofil addisjon
*Friradikal-addisjon

## Eksempler på addisjonsreaksjoner

***Addisjon av [[brom]]**
CH2=CH2 + Br2 → BrH2C-CH2Br

En tilsvarende reaksjon skjer med alle umettede forbindelser, og danner grunnlaget for en enkel test på umettethet, idet brom mister sin brune farge når det adderes til en dobbel- eller trippelbinding.  

***Addisjon av [[vann]]**
CH2=CH2 + H2O  → H3C-CH2OH

Denne reaksjonen danner grunnlaget for produksjon av etanol fra naturgass.

***Addisjon av [[hydrogen]]**
CH2=CH2 + H2  → H3C-CH3

Dette skjer gjerne under høyt trykk. En tilsvarende prosess med hydrogen og umettet fett kalles gjerne herding, og brukes blant annet i margarinproduksjon.

## Kilder
*  additionsreaktion i Den Store Danske Encyklopædi
*  addition reaction i Encyclopædia Britannica
Substitusjonsreaksjon

**Substitusjonsreaksjon** er en type kjemisk reaksjon innen organisk kjemi der en funksjonell gruppe i en kjemisk forbindelse blir erstattet av en annen gruppe. 

I organisk kjemi er elektrofile og nukleofile substitusjonsreaksjoner sentrale. Organiske substitusjonsreaksjoner er klassifisert i flere sentrale typer av reaksjoner avhengig av om reagenset er elektrofilt eller nukleofilt, om intermediatet er karbonering, et karbanion eller et fritt radikal eller om substratet er alifatisk eller aromatisk. Detaljert forståelse av reaksjonstype hjelper til å forutsi produktet i reaksjonen. Dette er også nyttig for å optimere reaksjonen med hensyn til variabler som temperatur og valg av løsningsmiddel.
Viksdalsmaling

**Viksdalsmaling** er en egen stilart innen rosemaling, den hadde sin storhetstid fra slutten av 1700-tallet og frem til ca. 1920. Viksdalsmaling er mest benyttet til dekor på asker, tiner og lignende bruksgjenstander, den er i liten grad benyttet til veggdekor slik man kan finne i andre varianter av rosemaling.

Eilert Sundt forteller hvordan bøndene nederst i Viksdalen drev med tønneproduksjon. Lenger opp i dalen var det både mangel på egnede materialer og problemer med transport av slike gjenstander og her konsentrerte bygdehåndverkerne seg om produksjon av små øskjer, tiner og skrin. Sundt forteller også om hvordan viksdalinger kunne gjøre seg i stand til en bytur til Bergen for å selge produktene. I byen kunne de leie seg en bod som verksted. Der satte de sammen skrin og lokk og dekorerte dem med enkel maling. En slik bytur kunne ta 8-9 uker, og en dyktig kar kunne i ledige stunder lage 3-400 øskjer og tiner i året.

En gruppe innenfor viksdalsmaling er **kjelstadmaling**. Opphavsmannen til denne malingen var Kristen Kjelstad (1766&ndash;1844) fra gården Kjelstad øvre. Kristen hadde et nært samarbeid med sin bror, Øystein Kjelstad, som laget treproduktene. Kristen lærte også kunsten videre til mange av sine sambygdinger i Viksdalen, og på 1800-tallet var viksdalsmaling en av de viktigste inntektskildene for innbyggerne i Viksdalen. Eilert Sundt utpeker også kristen Kjelstad som den som begynte med masseproduksjon av øskjer og tiner i Viksdalen. Men det Kjelstad selv malte skiller seg klart fra det meste av den øvrige viksdalsmalingen, Han var  en kunstner. Mønstrene hans er enkle, men dekorative. Han bruker en ornamentikk som er typisk for Vestlandet med symetrisk oppbygde rosetter, enkle rankeborder, palmetter og tungefriser. Mest kjent er han for ølbollene sine, og disse er gjerne datert fra ca. 1820 til ca. 1840.

Kjennetegn for Viksdalsmaling er sirlig utformede S-er eller flettede spiraler. Bunnfargen skal være rustrød, sort, koboltblå eller umalt (synlig trestruktur).

Det er i dag litt nisjeproduksjon av produkter med viksdalsmaling. Noen av de som holder dette i hevd er Eldalstunet, en familiebedrift i Eldalsdalen. 

## Litteratur
* Ellingsgard, Nils (1981): Norsk rosemåling. Oslo. ISBN 82-521-20024-5
* Brekke, Nils Georg (1984): "Bygdehandverk, husflid og heimeindustri". Artikkel i "Dugnad" 1984/4. Oslo.
* Kloster, Robert: (1941): «Ekspansjon i bygdekunsten. Noen iakttagelser fra Sunnfjord og Nordfjord.» Artikkel i *Bergen museums årbok 1941, Antikvarisk rekke, nr. 3.* Bergen.
* Sundt, Eilert 1867-1868): *Om husfliden i Norge.* Kristiania.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Eldalstunet – familiebedrift som bruker Viksdalsmaling
* Se Viksdalsmaling i DigitaltMuseum  
* Se Øskje som antakelig er malt av Kristen Kjelstad i Digitaltmuseum
Særforbundskrigen

**Særforbundskrigen** (tysk: *Sonderbundskrieg*) var en borgerkrig i Sveits, som varte fra 3. til 29. november 1847. Det var den siste krigen som ble utkjempet på sveitsisk jord.

Årsaken til krigsutbruddet var at de konservative og katolske kantonene Luzern, Schwyz, Uri, Zug, Ob- og Nidwalden, Freiburg og Wallis grunnla det såkalte Særforbundet (*Sonderbund*), for å beskytte seg mot forsøk på å styrte den konservative regjeringen i Luzern og fordrive jesuittene, og forsvare den katolske troen mot de andre, overveiende reformerte og mer liberale kantonene.

Krigen endte med seier for de liberale kantonene. Resultatet av krigen var forbundsforfatningen av 1848, og dannelsen av Sveits som en forbundsstat.

## Referanser


## Litteratur
* Erwin Bucher: *Die Geschichte des Sonderbundskrieges*. Verlag Berichthaus, Zürich 1966.
Varer

* fireflekket var
* glassvar
* hårvar
* kongevar
* piggvar
* *[[Scophthalmus aquosus]]*
* *[[Scophthalmus maeoticus]]*
* slettvar
* småvar

**Varer** (*Scophthalmidae*)er en gruppe flyndrefisker. Artene i denne gruppen er venstrevendte (har øynene på venstre side av kroppen), men det forekommer individer som er høyrevendte. Inndelingen av arter mellom de forskjellige slektene er fortsatt omdiskutert og kan bli forandret.

## Arter som finnes i Norge
* glassvar
* hårvar
* piggvar
* slettvar
* småvar

## Litteratur

* 

## Eksterne lenker
*
TV-aksjonen 2007

**TV-aksjonen 2007** var den 34. TV-aksjonen og ble arrangert til inntekt for UNICEF i samarbeid med Norges Idrettsforbund og Right To Play. Aksjonen fikk navnet «Sammen for barn». Hoveddagen for innsamlinga var 21. oktober 2007. I forbindelse med denne innsamlinga ble det sendt et flere timer langt program på NRK 1 som fulgte opptellingen av de innkomne pengene og satte fokus på formålet.

## Formål
TV-aksjonen 2007 ble i 2006 tildelt UNICEF og det ble tidlig klart at den skulle gjennomføres i samarbeid med idretten. Aksjonen fokuserer på barn, og pengene skulle gå til nødvendig medisinering og hjelp til barn smittet eller berørt av HIV og aids. Mer spesifikt betød dette arbeid med å forhindre spredning av hiv-smitte fra mor til barn, medisinering av barn, forebygging av smitte blant barn og unge og omsorg for foreldreløse barn. Pengene skulle brukes i ni land: Uganda, Jamaica, Zimbabwe, Vietnam, Malawi, Zambia, Ukraina, Mosambik og Kenya.

## Folkereportere
Fire såkalte «folkereportere» ble før aksjonen plukket ut til å reise sammen med et TV-team til et område hardt rammet av HIV og aids for å lage reportasjer om problemene. Disse var en bestemor fra Troms, en trebarnsfar fra Tønsberg, en trebarnsmor fra Bergen og en tobarnsfar fra Skien. Områdene disse reiste til var Zambia og Malawi.

## Resultat
Om ettermiddagen 25. oktober var det talt opp totalt 220 060 589 kroner, hvilket var en rekord. Forrige rekord var fra 2006 og lød på drøye 207 millioner kroner. Gjennomsnittlig ga hver innbygger i Norge 44,89 kroner. Innbyggerne i Aust-Agder ga mest, mens Stavanger var den mest gavmilde storbyen.

## Referanser
Lewis Greifer

**Lewis Greifer** (født 19. desember 1919 i London i England, død 18. mars 2003 i London i England) var en manusforfatter.

Etter å ha vært i Royal Air Force under andre verdenskrig, begynte Greifer å jobbe som journalist for London Evening Standard. Han prøvde seg deretter som forfatter og skrev blant annet sketsjer for *[[The Goon Show]]*. I 1950- og 1960-årene skrev han manus for flere TV-serier. Blant disse finner man *[[Ghost Squad]]* og *[[The Prisoner]]*.

Griefer skrev også det første utkastet til *[[Doctor Who]]*-historien *[[Pyramids of Mars]]*. Det ble deretter omskrevet av seriens manusredigerer, *[[Robert Holmes]]*, som brukte psevdonymet Stephen Harris på det ferdige produktet. Greifer gikk deretter over til å jobbe som lærer ved Tel Aviv University og han hadde liten kontakt med TV-industrien i resten av sitt liv.

## Eksterne lenker
*
X Rockeklubb

**X Rockeklubb** (**XRK**) er en organisasjon som jobber for å fremme det lokale musikkmiljøet i Bodø, med nær tilknytting til Kulturhuset Gimle og Hovedscenen Sinus. Det vil i hovedsak si å arrangere konserter der lokale band får spille. Klubben har vært drevet for og av ungdom siden 1997, og ble initiert av Bjørn Jervås. X Rockeklubb har de siste årene vært en viktig brikke for lokale band i Bodø og omegn. Av artister som har gjort noen av sine første opptredener på arrangementer i regi av klubben kan blant andre Kråkesølv, Magnus Eliassen, Cold Mailman, Manna og Laura nevnes. Klubben er en av Norges mest aktive rockeklubber dersom man ser på antall konserter i løpet av et år.

## Eksterne lenker
*www.xrk.no
Stefan Horngacher

**Stefan Horngacher** (født 1969) er en tidligere østerriksk skihopper som er hovedtrener for det tyske landslaget siden 2019.

Horngacher fikk sitt store internasjonale gjennombrudd sesongen 1990/91 med fjerdeplass sammenlagt i verdenscupen. I løpet av sin lange karriere har han likevel bare to individuelle verdenscupseire; i skiflyging i Kulm i 1991 (med klassisk stil) og i Zakopane i 1999 (med V-stil).

I 1995 og 1996 var Horngacher nærmest helt borte fra hoppbakken på grunn av sykdom (alvorlig smittet av Yersinia-bakterien).

Stefan Horngacher har ingen individuelle OL- og VM-medaljer – men har feiret flere lagtriumfer for Østerrike. Etter at Horngacher la opp etter sesongen 2001/2002 arbeidet han et par år som juniortrener i Østerrike, før han fikk hovedansvaret for det polske B-landslaget med blant annet hoppere som Kamil Stoch. Foran sesongen 2005/06-sesongen bosatte Horngacher seg i tyske Hinterzarten, der han ble ansatt som klubbtrener med spesialansvar for Martin Schmitt.

Fra 2016/17-sesongen ble Horngacher ansatt som hovedtrener for det polske landslaget, etter at Lukasz Kruczek sluttet som følge av dårlige resultater forrige sesong. I sin første sesong tok Polen sin første lagseier i verdenscupen i Klingenthal 3. desember 2016, og avsluttet sesongen med å vinne nasjonscupen med Polen, noe de også klarte i 2018/19-sesongen. Siden har Horngacher bidratt til at Polen har blitt en av verdens største hoppnasjoner, resultatmessig. I mars 2019 ble det kjent at han skulle ta over som hovedtrener for det tyske landslaget fra 2019/20-sesongen, etter at den velkjente østerrikske treneren Werner Schuster ga seg. Horngacher ble erstattet av tsjekkiske Michal Doležal fra 2019/20-sesongen. Han vant også nasjonscupen i sin første sesong med de tyske hopperne, og ble med det første trener som vinner nasjonscupen to år på rad med ulike landslag.

## Mesterskapsmedaljer
* VM i Val di Fiemme 1991: Gull sammen med Ernst Vettori, Andreas Felder og Heinz Kuttin
* VM i Falun 1993:  Bronse sammen med Ernst Vettori, Heinz Kuttin og Andreas Goldberger
* OL på Lillehammer 1994: Bronse sammen med Heinz Kuttin, Andreas Goldberger og Christian Moser
* OL i Nagano 1998: Bronse sammen med Martin Höllwarth, Reinhard Schwarzenberger og Andreas Widhölzl
* VM i Ramsau 1999: Bronse sammen med Martin Höllwarth, Andreas Goldberger og Andreas Widhölzl
* VM i Lahtis 2001: Gull og bronse sammen med Martin Höllwarth, Wolfgang Loitzl og Andreas Goldberger

### Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Thomissøns salmebok

**Den danske Psalmebog** (Thomissøns salmebok) ble utgitt i Danmark og fikk kongelig autorisasjon i 1569.

Salmebokas originale tittel er «Den danske Psalmebog, met mange Christelige Psalmer, Ordentlig tilsammenset, formeret oc forbedret. Aff Hans Thomissøn». Den ble utgitt av Lorenz Benedict, København 1569.

Thomissøns salmebok ble den eneste tillatte salmeboka i Danmark-Norge, siden den fikk kongelig autorisasjon. Kirkene skulle heretter ha den liggende på alteret.

Hans Thomissøn var landets ledende salmeekspert og han hadde oversatt en god del salmer fra tysk til dansk. Da han i 1561 ble sogneprest i Vor Frue kirke i København begynte han på arbeidet som varte i åtte år. Salmeboka ble reformasjonstidens viktigste salmebok.

Melodiene til Hans Thomissøns salmebok kom på trykk i 1573 ved Niels Jespersens Graduale.

Salmeboka hadde 269 salmer, og mange av dem er kjent i vår tid, f. eks.:

* Alene Gud i himmerik
* Krist stod opp av døde
* Vår Gud han er så fast en borg
* Et lite barn så lystelig
* La det klinge sødt i sky
* Julen har englelyd
* Lovet være du Jesus Krist
* Nå ber vi Gud den Helligånd
* Av dypest nød jeg rope må
* Min sjel, nu lover Herren
* O du Guds lam uskyldig

## Eksterne lenker
Faksimileutgave av Hans Thomissøns salmebok
Krugerrand

**Krugerrand** er en sørafrikansk gullmynt, første gang produsert i 1967 for å bidra til markedsføringen av Sør-Afrikas eget gull. Mynten er gyldig betalingsmiddel i Sør-Afrika, med en nominell verdi på ti rand. De fleste av verdens banker godtar også denne mynten, og mange anser den derfor som en god sikringsvaluta for tider med økonomisk uro.

På 1960-tallet var det ulovlig for privatpersoner å eie gull i USA (med unntak av smykker og lignende). Sør-Afrika var verdens ledende produsent av gull, og ønsket å finne måter å omgå dette forbudet på for å kunne eksportere til det amerikanske markedet. Løsningen ble å lage mynter av gullet, da det ikke var forbudt for amerikanere å eie utenlandsk valuta. Krugerrand er derfor ikke designet for å være vakker, men som en funksjonell erstatning for gullbarrer.

Den var den første mynten som ble produsert med tanke på investorer hvor *kun* gullinnholdet var preget i mynten. På andre gullmynter er det ofte preget inn en valuta, som vanligvis avviker fra markedsverdien til mynten. Krugerrand var den første mynten som inneholdt eksakt én unse rent gull.

Opprinnelig var den solgt til en meget lav premie over spotprisen på gull (5&nbsp;%) og kun i én størrelse (1&nbsp;unse). Siden mynten er preget på gull som er 91,67&nbsp;% rent (22&nbsp;karat) er den egentlige vekten på mynten 1,0909&nbsp;unser eller 33,93&nbsp;gram. Resten er kobber (2,826&nbsp;gram), noe som gir krugerrand en mer gyllen farge enn mynter hvor restinnholdet er sølv.

I 1980 ble tre andre størrelser introdusert: ,  og . Totalt har det blitt solgt over  eksemplarer verden over.

Krugerrand fikk navnet sitt fordi forsiden (obvers) viser ansiktet til Paul Kruger, presidenten i Den sørafrikanske republikk. Baksiden (revers) viser et av Sør-Afrikas nasjonaldyr, springbukken. Navnet «Sør-Afrika» er preget både på engelsk og afrikaans.

Suksessen til krugerrand medførte at flere andre gullproduserende land laget sin egen mynt, for eksempel den canadiske «Maple Leaf» i 1979 og den australske «Nugget» i 1981. Noen av disse nyere myntene har overgått krugerrand i popularitet, mest fordi de er i 24&nbsp;karat gull. Det bør her nevnes at fordelen med å tilsette kobber, er at mynten ikke så lett får riper og hakk som de mynter som er preget i 24&nbsp;karat. 24&nbsp;karats mynter er lite egnet som bruksmynter (mynter i omløp).

Krugerrands popularitet som investeringsobjekter skyldes i hovedsak at de inneholder nøyaktig én unse gull, noe som gjør dem lette å verdsette.
Universitetets symfoniorkester, Oslo

**Universitetets symfoniorkester, Oslo** (USO), tidligere Studenterorkesteret, er et amatørorkester fra Oslo. Orkesteret har sine røtter tilbake til 1830-årene, men ble først formelt stiftet i 1886/1987. I 1946 ble Studentorkesteret fast knyttet til Universitetet i Oslo og i 1988 byttet orkesteret navn til Universitetets symfoniorkester. Orkesteret feiret 125 år i 2011.

Orkesteret har i 2012 ca. 90 medlemmer og øver i Lindemansalen på Norges musikkhøgskole. Orkesteret holder fem konserter i året, der den ene er et fast samarbeid med dirigent- og soliststudenter ved Norges musikkhøgskole. Orkesteret spiller også fast ved universitetets høytideligheter: Doktorkreeringer, universitetets årsfest, ved immatrikulering av nye studenter og ved utdeling av Anders Jahres medisinske pris. 

## Faste dirigenter
* Harald Brager-Nielsen (1926-1968) 
* Sverre Bruland (1968-1978) 
* Alan Suttie (1978-1984)
* Dag Nilssen (1984-1991)
* Angus Straton Christie (1991-1999)

## Kunstnerisk leder
Siden 2001 har orkesteret i stedet for faste dirigenter ansatt en kunstnerisk leder, mens gjestedirigenter ofte engasjeres til enkeltprosjekter. 
* Eldar Nilsen (2001-2006)
* Cathrine Winnes (2006-2013)
* Håkon Nystedt (fra 2014)

## Historie
1886 regnes som etableringsår for Studentorkesteret. Johan Plade Krohn var initiativtager og virket en kort tid som dirigent. Selv om orkesteret har hatt enkelte avbrudd som da Studentersamfundet gjennomgikk en økonomisk krise i 1917 og under den 2. verdenskrig, har det vært i kontinuerlig virksomhet fram til idag.

### Studentenes Musicforening
Orkesterets historie skriver seg imidlertid helt fra 1830-årene, men i den første perioden var aktivitetene noe tilfeldig. Orkesterets virksomhet var knyttet til Studentersamdundet.
I 1859 ble orkesteret reorganisert og fikk navnet "Studentenes Musicforening". I 1873 gjennomførte Joh. Svendsen en ny reorganisering.

### Universitetet i Oslo
Fra 1946 har orkesteret vært knyttet til Universitetet i Oslo der orkesteret medvirker ved akademiske høytideligheter og andre arrangementer.

### Symfoniorkester
Orkesteret hadde i en årrekke til oppgave å spille lett underholdningsmusikk ved Studentersamfundets fester, teater og revy forestillinger. Orkesterets varierende besetning og størrelse begrenset muligheten til å spille større symfoniske verk. Konserten i Universitetets Aula 16. desember 1924 var et vendepunkt. Under ledelse av Trygve Lindeman spilte orkesteret for første gang en hel symfoni: Beethovens symfoni nr. 1

Orkesteret ble etter hvert utvidet til fullt symfoniorkester og konsertvirksomheten har økt.

## Turneer
* 1936 Danmark
* 1950, 1953 Sverige
* 1964 Island
* 1968 Finland
* 1970 Nord-Norge
* 1986 Tyskland
* 1988 Færøyene
* 1990 Estland & Latvia
* 1995 Ungarn
*  1996 Sverige
* 2000 Tyskland
* 2004 Danmark
* 2006 Italia
* 2014 Gotland

## Se også
* Oslo symfoniorkester
* Oslo kammerorkester
* Asker symfoniorkester
* Bærum symfoniorkester

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Database over alle USOs konserter siden 1926
Riulf Rustad

**Riulf Karsten Rustad** (født 17. mai 1962) er en norsk investor. Rustad er fra Abildsø i Oslo. Han har sin utdannelse fra Handelsakademiet, som i dag er en del av Handelshøyskolen BI.

Karrieren startet i meglerhuset Alfred Berg, før han etablerte forvaltningsselskapet Optimum i 1992. To år senere ble han investeringsdirektør i Storebrand. Høsten 1997 ble Rustad ansatt som sjef for investeringsselskapet Kistefos, som eies av investor Christen Sveaas. Etter tre år hos Sveeas valgte Rustad å si opp for å bli investor på heltid. Riulf Rustad arbeider i dag gjennom sitt heleide investeringsselskap Ousdal AS. Rustad er styreleder i Noreco.

Riulf Rustad har også investert i fotballklubben  i Kristiansand. I tillegg har han vært en stor bidragsyter til Nordstrand IFs håndballsatsingen.
EG (lokomotiv)

**EG** er et elektrisk lokomotiv bygget av Siemens i Tyskland for de Danske Statsbaner (DSB) mellom 1999 og 2000. Totalt 13 lokomotiver ble levert og disse fikk numrene DSB EG 3101 til 3113. 

Lokomotivet ble innkjøpt for å dra godstog over den da helt nye Øresundsforbindelsen, samtidig som DSB Gods hadde et ønske om at det nye lokomotivet skulle kunne operere dypt inne både på det svenske og det tyske jernbanenettet. EG–lokomotivet er en videreutviklet versjon av EuroSprinter og ble valgt fordi det kunne kjøre på både svensk og tysk strømsystem (15 kV AC,  Hz) og det danske strømsystemet på 25 kV AC, 50 Hz.

Et annet moment til at man så på andre lokomotiver var at man opplevde at et annet lokomotiv som trakk godstog opp av Øresundstunnelen ikke klarte stigningen, slik at man enten ble avhengig av å kjøre tog med mindre vogner for å minske den totale togvekten, eller kjøre med et ekstra lokomotiv for å øke trekkraften. Valget av EG ble også her rettferdiggjort ved at den kraftige motoren alene var i stand til å trekke lange og tunge godstog på den samme strekningen.

I 2001 ble DSB og lokomotivene overført til Railion Danmark, hvor de i dag primært blir brukt i transittog mellom Malmö og Padborg. I en periode var disse også i bruk lenger inn på det svenske banenettet opp til Hallsberg og til banegården Maschen syd for Hamburg, men disse strekningene har opphørt hos Railion. Ettersom det ikke finnes noen svenske flerstrømslokomotiver, så er EG–lokene enerådende når det gjelder godstrafikk over Øresundsforbindelsen.

## Litteratur
* Eisenbahn-Kurier Ausgabe 7/2004, s. 116-120, EK-Verlag, Freiburg 2004.  
* Eisenbahn-Kurier Ausgabe 9/2004, s. 94, EK-Verlag, Freiburg 2004.  

## Eksterne lenker
* EG – Jernbane.net
*  Railcolor.net > DB Schenker EG 3100 
*  Järnväg.net > Lokguide > EG
*  Ett lok för Öresundsförbindelsen
John Ljunggren

**John Artur Ljunggren** (født 9. september 1919 i Värnamo, død 2000) var en svensk kappgjenger. Karrierens største prestasjon var gullmedaljen han vant i 50&nbsp;km kappgang i OL 1948 i London. Han deltok på samme distanse ved ytterligere fire anledninger.

Han ble europamester på distansen i EM 1946 i Oslo, og tok sølv i EM i Brussel fire år senere.

## OL-medaljer
* 1948  London -  **gull** på 50&nbsp;km kappgang
* 1960  Roma -  sølv på 50&nbsp;km kappgang
* 1956  Melbourne -  bronse på 50&nbsp;km kappgang

## Mesterskapsresultater (50 km kappgang)
* EM 1946 i Oslo &ndash; **gull**
* OL 1948 i London &ndash; **gull**
* EM 1950 i Brussel &ndash; sølv
* OL 1952 i Helsingfors &ndash; 9.-plass
* OL 1956 i Melbourne &ndash; bronse
* OL 1960 i Roma &ndash; sølv
* OL 1964 i Tokyo &ndash; 25.-plass

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hans Woellke

**Hans Otto Woellke** (1911–1943) var en tysk friidrettutøver. Han vant kulestøt under OL 1936 i Berlin.

Han ble også europamester i kulestøt i 1938. 

Under annen verdenskrig var han Hauptmann i Schutzpolizei i et regiment Ordnungspolizei i Guba i Hviterussiske SSR i Sovjetunionen. Han døde som følge av en trefning mot partisaner ved Khatyn (ikke å forveksle med Katyn). Han ble da posthumt utnevnt til major i Schutzpolizei av Adolf Hitler og Heinrich Himmler. 

## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  **Gull** i friidrett, kulestøt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ulf Timmermann

**Ulf Timmermann** (født 1. november 1962 i Berlin) er en tidligere tysk friidrettsutøver.

Timmermann tilhørte verdenseliten i kulestøt i 1980-årene. Han satte flere verdensrekorder i løpet av karrieren. Foran OL 1988 i Seoul støtte han 23,06&nbsp;m, og ble dermed tidenes første kulestøter som passerte 23-metersgrensen. Han var dermed storfavoritt til å vinne OL-gullet i kulestøt, og han innfridde favorittstempelet i Seoul.

## OL-medaljer
*  1988  Seoul - **Gull** i friidrett, kulestøt, herrer  Øst-Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Masfjorden (fjord)

**Masfjorden** er en fjord i Masfjorden kommune i Vestland fylke. Fjorden er en fjordarm av Fensfjorden og har en nordøstlig utstrekning. Den deler seg i Haugsværfjorden og Matresfjorden. Lengden inkludert Matresfjorden er omtrent 24&nbsp;kilometer lang og bredden varierer fra 500 til  meter.

Rv 570 krysser fjorden via fergesambandet Masfjordnes-Duesund. Sambandet blir trafikkert med en kabelferge.

## Referanser
Ni lyriske poeter

**Ni lyriske poeter** var en betegnelse på litterær kanon av ni poeter fra arkaisk tid i antikkens Hellas, som de lærde i den hellenistiske Alexandria mente var verdt å studere. Tallet 9 var et bevisst valgt for å gjenspeile de ni muser (som inspirerte kulturen).

De var:
*Alkman (600-tallet f.Kr.) fra Sparta, korlyrikk
*Sapfo (500-tallet f.Kr.) fra Lesbos, monodisk lyrikk
*Alkaios  (500-tallet f.Kr.) fra Lesbos, monodisk lyrikk
*Anakreon  (500-tallet f.Kr.) fra Teos, monodisk lyrikk
*Stesikhoros  (500-tallet f.Kr.) fra Himera, korlyrikk
*Ibykos  (500-tallet f.Kr.) fra Rhegion, korlyrikk
*Simonides  (500-tallet f.Kr.) fra Kea, korlyrikk
*Bakkhylides  (400-tallet f.Kr.) fra Kea, korlyrikk
*Pindaros  (400-tallet f.Kr.) fra Theben, korlyrikk

I de fleste greske kilder brukes ordet *melikos* (fra *melos*, «sang»), mens noen bruker *lyrikos*, som senere ble det vanlig ordet på latin (*lyricus*) og i moderne språk. Sjangeren ble definert på grunnlag av metrisk form, ikke innhold. Således vil noen typer diktning som regnes som lyrikk i moderne litteraturkritikk ekskluderes, som elegien og iambus.

Diktningen til de ni har tradisjonelt blitt kategorisert enten som korlyrikk eller som monodisk lyrikk. Korinna blir iblant regnet med som den viktigste kvinnelige lyrikeren etter Sapfo.

## Eksterne lenker
*  J. M. Edmonds: Lyra Graeca Wildside Press LLC, 2007 ISBN 1434491307
F (lokomotiv)

**F** er et elektrisk lokomotiv bygget av ASEA for Statens Järnvägar i Sverige mellom 1942 og 1949. Lokomotivet hadde topphastighet på 135 km/t, en ytelse på 2580 kW og ble produsert i 24 eksemplarer. Typen F var i bruk i over 40 år i SJ, fra 1942 til i 1983.

## Lokomotivets historie
På 1930-tallet ble standarden på den Västra stambanan mellom Stockholm og Göteborg forbedret slik at den høyeste hastigheten ble økt til 120 km/t. På den tiden hadde ikke SJ lokomotiver som kunne nå denne hastigheten, og derfor startet et intensivt arbeid med å konstruere et hurtig lokomotiv i samarbeid med ASEA. Alternativene var enten den utprøvde koppelstangsdriften eller de nyere rammeverk– og boggielokomotivene. SJ valgte å bestille tre rammeverkslokomotiver de kunne teste ut med akselrekkefølgen 1'Do1', som vil si at lokomotivet hadde fire drivhjul. Av utseende var F-lokomotivet så å si identisk med typen D, bortsett fra koppelstengene og den helsveisede lokomotivkassen.

De tre prøvelokene som ble levert i 1942 hadde ulike typer kraftoverføringer og løpeakselkonstruksjoner for testing. Etter at prøvene var overstått ble ytterligere 21 lokomotiver levert utover på 1940-tallet. Disse skilte seg ut ved at de blant annet fikk bare to frontruter til førerkabinen istedenfor de opprinnelige tre. De tre første prøvelokomotivene ble i ettertid bygget om slik at de ble like de seneste leveringene.

Lokomotivene av litteraet F ble satt inn i hurtige fjerntog på strekningen mellom Malmö og Stockholm, mellom Malmö og Göteborg, mellom Stockholm og Göteborg samt mellom Stockholm og Oslo. Da Rc–lokomotivene kom på slutten av 1960-tallet og utover på 1970-tallet ble flertallet av disse flyttet til blant annet Ostkustbanan og strekningen mellom Göteborg og Kalmar. I perioden mellom 1978 og 1983 ble de fleste lok av typen F utrangert og skrapet. Den siste regulære trafikken med denne typen var i lokaltog i Stockholmsområdet. I den samme perioden ble det også vedtatt å senke topphastigheten fra 135 km/t til 100 km/t etter gjentatt kritikk fra lokførerne mot lokomotivets dårlige gangegenskaper i sporet. Av totalt 24 produserte lokomotiver ble kun tre stk bevart hos jernbaneinstitusjoner i Sverige.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* F  – NJK Materielldatabasen
* F – Jernbane.net
*  Järnväg.net > Lokguide > F
Finn Øien

**Finn Øien** (1912–2006) var grunnleggeren av Bedriftsøkonomisk Institutt (Handelshøyskolen BI).

I 1928 startet Øien som volontør hos Mustad & Søn. Etter tre år begynte han på gymnaset, før han i 1932 til 1936 tok realfagstudier. Fra 1936 til 1941 arbeidet Øien blant annet som lektor i fysikk og matematikk ved Trondheim katedralskole og som overlærer ved Trondhjems Handelsgymnasium. 1. juni 1943 etablerte han aksjeselskapet Bedriftsøkonomisk Institutt sammen med Jens Rosef. Frem til 1975 arbeidet Øien som rektor ved BI, og etter det satt han som styreformann ved skolen i en årrekke. Han deltok også ved åpningen av Handelshøyskolen BI i Nydalen i august 2005, hvor han har fått et eget auditorium oppkalt etter seg.

## Referanser