Mononukleose

**Mononukleose**, også kalt **infeksiøs mononukleose** (latin: *mononucleosis infectiosa*), **kjertelfeber**, **monocyttangina** eller **kyssesyke**, er en akutt virusinfeksjon forårsaket av Epstein-Barr-viruset.

Sykdommen er en infeksjonssykdom som forårsakes av Epstein-Barr-viruset (EBV). Sykdommen kan være vanskelig å påvise, men med blodprøver kan det sees øket antall monocytter som er en type hvite blodlegemer, og det kan taes antistoffanalyser. Ofte forløper sykdommen med symptomer som ved forkjølelse eller lett influensa. Barn og ungdom i alderen 12–26 år kan være mer utsatt for kraftigere symptomer, som hovne mandler, hovne lymfeknuter og forstørret milt. I sjeldne tilfeller forekommer det respirasjonsvansker i forbindelse med hovne mandler. Dersom milt/lever er så mye forstørret at det kan være mulighet for milt- eller leverruptur, bør pasienten innlegges. Andre vanlige symptomer er trøtthet, slapphet og feber. 

Inkubasjonstiden er 30–50 dager, og man er smittebærer så lenge man har akutte symptomer. Etter sykdomsfasen er over, og så lenge du føler deg frisk finnes det ingen forskning som tilsier at man skal ha avholdenhet fra blant annet kyssing. Viruset ligger i spyttet, og det er dråpesmitte, det vil si at viruset smitter ved slim og spyttkontakt fra en smittebærer. Som oftest er det kyssing (derav oppnavnet *Kyssesyke*), lån av andres flasker og hosting som er årsakene til smitten. Det er vanligst å videreføre smitte før og etter sykdomsutbruddet, fordi man ikke vet at man er smittebærer.

Sykdommens første referanse finner vi helt tilbake i 1889, mens smittestoffet først ble påvist i 1967.

## Diagnostikk
Mononukleose påvirker leveren og fører til leverbetennelse i 90 % av tilfellene. Leverbetennelsen er mild, og leveren blir helt fin igjen. Også milten påvirkes av mononukleose, den blir større og mer skjør enn vanlig. Ved trykk eller slag mot magen er det fare for at leveren eller milten kan sprekke.

### Sykdomstegn
I begynnelsen er pasienten noe slappere og trettere enn vanlig, og har kanskje hodepine og litt feber. I løpet av en uke får noen sår hals, svelgvansker og dårlig ånde. Mandlene hovner opp og får et gråhvitt belegg. Noen få av pasientene kan få store smerter i mage og rundt milten. De fleste får opphovnede lymfekjertler (oftest på halsen, i armhulene eller i lyskene). Undersøkende lege kan eventuelt kjenne at leveren og milten er opphovnet.

### Hvor syk?
Noen blir veldig syke, andre bare litt. Symptomene går i de fleste tilfellene over i løpet av 1 til 4 uker. Enkelte er trette og slappe lenge etter dette (opptil 2–3 måneder). Små barn kan ha mononukleose uten å få symptomer. Jo eldre man er om man smittes av mononukleose, jo hardere er ofte sykdommen.

### Å stille diagnosen
En blodprøve kan vise om det foreligger mononukleose. Det finnes enkelte spesielle laboratorietester (Monospot) som kan gi sikker informasjon om det foreligger mononukleose. På blodutstryk kan det sees at en type hvite blodlegemer, lymfocytter (cytotoksiske CD8+ T celler), foreligger i betydelig øket antall. Lever-transaminaser, som er enzymer som lekker ut i blodet fra syke leverceller, kan sees i noe økede mengder i blodprøvene.

Pasienter som har økede leververdier og driver idrett eller hard trening, bør unngå fysisk trening til blodprøvene er normale.

### Behandling
Ettersom mononukleose skyldes et virus, finnes ingen legemidler som kan helbrede sykdommen. Det antas at fysisk aktivitet kan forlenge rekonvalesentperioden. Dersom leverfunksjonen er svekket, bør man avstå fra alkohol og paracetamol til leverprøvene er blitt normale.

### Ettersykdommer
Hos noen pasienter med myalgisk encefalopati eller kronisk tretthet, kan det sees økede antistoffer mot Epstein-Barr-virus. Det har vært antatt at viruset har utløst den sykdommen.

10 – 20 % opplever trøtthet og slapphet i flere måneder etter den akutte infeksjonen. De fleste er friske nok til å starte på skole eller arbeid i løpet av 1 – 4 uker.

## Referanser




## Eksterne lenker
*