open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sarahs fornemmelse av kultur

***Sarahs fornemmelse av kultur*** er et norsk kulturprogram med Sarah Natasha Melbye som ble sendt på TV 2 fra 2006 til 2008.

Programmet ble spilt inn på Ingierstrand bad utenfor Oslo.

## Temaer
2007-sesongen bestod av åtte temasendinger:
*Folka bak (med blant andre Jan Kjærstad, Elina Krantz og Tone Damli Aaberge)
*Politisk kunst og kultur som vil noe (med blant annet Gatas parlament)
*Sensur og ytringsfrihet (med blant andre Espen Beranek Holm, Lars Kilevold og Erling Kagge)
*Det mystiske (med blant andre Jeanette Sky, John Alvide Lindqvist, Levi Henriksen, Hilde Aga Brun)
*Kunstnernes verktøy (med blant andre Ingrid Lorentzen, Ole Hamre og Erling Kaggerud)
*Smak (med blant andre William Kristoffersen og Frid Ingulstad)
*Suksess og fiasko (med blant andre Morten Tyldum og Levi Henriksen)
*Nytelse (med blant andre Bjørn Simensen og Baron von Bulldog)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Soldbuch

***Soldbuch*** var tjenestepliktsboken for tyske soldater i første og andre verdenskrig. 

## Funksjon
Heftet ble utlevert til soldaten når en kom i aktiv tjeneste, den var personlig og ble båret av soldaten. Den fungerte som identifikasjon og lønningsbok. I heftet var oppføringer som hvilke vaksiner soldaten hadde tatt, hva slags utstyr som var utdelt, hvilke kompanier soldaten har tjenestegjort i, hvilke utmerkelseer han hadde mottatt, og så videre. 

## Utforming
Soldbuch for det nazistiske Tyskland forelå i fire hovedtyper:
* Heer (hæren) – grønn
* Kriegsmarine (marinen) – gul
* Luftwaffe (luftvåpenet) – blå
* Schutzstaffel (ss) – grå

## Kilder
* Samlerforumet.net – med tillatelse

## Eksterne lenker
* Samlerforumet.net – Norsk militariaforum
Hertug av Sutherland

**Hertug av Sutherland**, avledet fra Sutherland i Skottland, er en adelstittel i Det forente kongerike. Den ble opprettet av Vilhelm IV av Storbritannia i 1833, og skulle tilfalle George Granville Leveson-Gower, 2. marki av Stafford.
## Hertuger av Sutherland ([[1833]])

*George Granville Leveson-Gower, 1. hertug of Sutherland (1758–1833)
*George Sutherland-Leveson-Gower, 2. hertug av Sutherland (1786–1861)
*George Sutherland-Leveson-Gower, 3. hertug av Sutherland (1828–1892)
*Cromartie Sutherland-Leveson-Gower, 4. hertug av Sutherland (1851–1913)
*George Sutherland-Leveson-Gower, 5. hertug av Sutherland (1888–1963)
*John Egerton, 6. hertug av Sutherland (1915–2000)
*Francis Egerton, 7. hertug av Sutherland (f. 1940)
Kari Bech

**Kari Bech** (født 1945) er en norsk pedagog og lærebokforfatter. Hun har vært medforfatter på flere lærebøker i norskfaget for barne- og ungdomsskoletrinnet, deriblant seriene *Språket ditt* fra 1986 og *Agora* fra 2006, utgitt på Gyldendal forlag. 

Hun arbeidet som norsklærer ved Forus videregående skole i Sandnes kommune fram til 2010. 

## Referanser
Rødøy kommunestyre 1999−2003

**Rødøy kommunestyre 1999−2003** er en oversikt over representanter og vararepresentanter i Rødøy kommunestyre etter valget i 1999.

## Kommunestyrevalget 1999

### [[Senterpartiet]] (6 representanter)

### [[Senterpartiet]] (9 varamedlemmer)

### [[Det norske Arbeiderparti]] (6 representanter)

### [[Det norske Arbeiderparti]] (7 varamedlemmer)

### Rødøy Fellesliste (3 representanter)

### Rødøy Fellesliste (6 varamedlemmer)

### [[Kystpartiet]] (2 representanter)

### [[Kystpartiet]] (5 varamedlemmer)

### [[Kristelig Folkeparti]] (2 representanter)

### [[Kristelig Folkeparti]] (5 varamedlemmer)

## Kilder
*Arkivet, Rødøy kommune
Solvytsjegodsk

**Solvytsjegodsk** (russisk: Сольвычегодск, direkte oversatt: «Salt på Vytsjegda-elva») er en by i den sørlige delen av Arkhangelsk oblast i Russland. Den ligger på høyre bredd av elva Vytsjegda, rundt 25&nbsp;km nordøst for Kotlas. Byen hadde .

Solvytsjegodsk ble grunnlagt på 1300-tallet ved bredden av Soljanojesjøen. Byen ble kalt *Usolsk* på 1400-tallet. Den var fra tidlig på 1500-tallet hjemsted for Stroganov-familien som pleide å eie det lokale saltverket. På 15- og 1600-tallet var Solvytsjegodsk et stort, kommersielt nav for håndverk og kultur i det nordlige Russland, og var spesielt berømt for sin emaljeindustri. Byen var også kjent som et sted for politisk eksil. I 1796 ble byen en del av Vologda gubernija. I 1937 ble Solvytsjegodsk overført til Arkhangelsk oblasts jurisdiksjon.

Byen er hjemsted for mange balneologiske kursteder, som bruker mineralkilder og siltmudder fra Soljanojesjøen. 

## Demografi
Befolkningsutvikling:
:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wilhelm Busch

**Wilhelm Busch** (født 15. april 1832 i Wiedensahl nær Hannover, død 9. januar 1908 i Mechtshausen) var en tysk tegner og forfatter.

## Liv og virke
Wilhelm Busch var blant annet medarbeider i det ukentlige vittighetsbladet *[[Fliegende Blätter]]* som ble utgitt i München. Han er imidlertid mest kjent for flere humoristiske bildebøker eller bildefortellinger skrevet på vers, og først og fremst *[[Max und Moritz]] - Eine Bubengeschichte in Sieben Streichen* fra 1865, som fortsatt blir utgitt. Den utkom først i 2009 i norsk oversettelse under tittelen *Max og Moritz. En historie om syv guttestreker*. Fortellingene var gjendiktet av Gerda Moter Erichsen.

*Max og Moritz* beskriver sju ville rampestreker begått av guttene Max og Moritz, og den forferdelige straffen de får etterpå – å bli malt opp til smuler av den lokale møller og ende opp som andemat. Fortellingen har fått stor betydning som inspirasjonskilde til den populære tegneserien Knoll og Tott, en av de eldste moderne tegneserier.

*Plisch und Plum* er tittelen på en billedfortelling fra 1882 om to uoppdragne hunder som egentlig skal druknes av den gamle Kaspar Schlich. De like uoppdragne og stridslystne guttene Paul og Peter redder hundene og tar dem med seg hjem. På tross av sine ulike trekk (den ene undersetsig og den andre slank) gjør begge hundene i god samforstand en rekke djerve streker.

## Annet
Politikerne Franz Josef Strauss (konservativ) og Karl Schiller (sosialdemokratisk) satt begge i Tysklands samlingsregjering fra 1966 til 1969. På tross av sine ulike oppfatninger samarbeidet de svært godt og fikk blant annet av denne grunn tilnavnet *Plisch og Plum*.

## Se også
* Max und Moritz

## Referanser


## Litteratur
* Wilhelm Busch: *Max og Moritz. En historie om syv guttestreker*. Gjendiktet på norsk av Gerda Moter Erichsen. Kolofon Forlag. Oslo 2009. ISBN 978-82-300-0549-1

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* ''Max und Moritz'' (historien fortalt på tysk og engelsk)
To fruer i én smekk – rir igjen

***To fruer i én smekk – rir igjen*** er en humoristisk bok skrevet i 2007 av Unni Lindell og Anne B. Ragde, og illustrert av Knut Nærum.

## Innhold
Boka er en humorbok som omhandler livet i «Middelalderen» og «avgangsalderen», og handler om humoristiske ting rundt alder. Blant annet handler den om «ulemper ved å være misunnelsesverdig ung», «Fordeler ved å være over 45» og «Skikkelige gamle damers fordeler og bakdeler».

## Eksterne lenker
* Boka hos bokklubben
Åfoss

**Åfoss** er en bydel i Skien med ca  innbyggere. Åfoss ligger 5&nbsp;km fra Skien sentrum, like ved Skien lufthavn, Geiteryggen. 

Før var Åfoss en del av Solum kommune, som i 1964 ble slått sammen med Gjerpen og Gulset til storkommunen Skien.

## Referanser
Saudi Aramco

**Saudi Aramco** (arabisk: أرامكو السعودية), også kjent under det engelske navnet **Saudi Arabian Oil Company**, er det statseide oljeselskapet i Saudi-Arabia. Saudi Aramco er det største oljeselskapet i verden, både målt etter oljeproduksjon og påviste oljereserver.

Per juni 2020 var selskapet verdt 1,9 billioner US dollar, som gjorde det til det mest verdifulle selskapet i verden. 

## Historie
Virksomheten startet allerede i 1933, etter undertegningen av en konsensjonsavtale mellom regjeringen i Saudi-Arabia og det amerikanske selskapet Standard Oil of California (Socal). Selskapet var i perioden 1944&ndash;1988 kjent som Aramco, et akronym for *Arabian American Oil Company*. Saudi-Arabia overtok kontrollen over Aramco i 1980, og navnet ble endret til Saudi Aramco i 1988.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rubbel

**Rubbel** var et nettsamfunn for ungdom som ble utviklet og administrert av NRK Møre og Romsdal. Utviklingen skjedde i nært samarbeid med NRK Beta.

Nettsamfunnet fungerte i en prøveperiode  som en  nyhetsside for ungdom i Møre og Romsdal.  Prosjektet var et forsøk på å se om et distriktskontor i NRK kunne utvikle et lokalt nettsamfunn for ungdom.

Dette var før Facebook sitt inntog i det norske markedet, og i en tid der andre medieinstitusjoner satset sterkt på nettsamfunn som Blink og Nettby.

I en periode der NRK spisset nettsatsingen sin ble Rubbel lagt ned.

Rubbel ble  utviklet i samarbeid med utviklingsavdelingen i NRK. Prosjektleder i NRK Møre og Romsdal har vært Terje Reite.  Den tekniske plattformen ble utviklet av Henrik Lied. Grafikken er i all hovedsak ved Simon Bognø.

## Eksterne lenker
* Rubbel nettsamfunn
Aalborg Forsvars- og Garnisonsmuseum

**Aalborg Forsvars- og Garnisonsmuseum ** er et militærhistorisk museum beliggende i Aalborgs vestby, Danmark. Det er innredet i en stor hangar, som var en del av sjøflyplassen med navnet Seefliegerhorst Aalborg, som ble opprettet av tyskerne under andre verdenskrig.

Museet åpnet den 22. juni 2002 og har siden stadig utvidet sine utstillinger. Museet dekker alle grener av det danske totalforsvar herunder: Hæren, Flyvevåbnet, Hjemmeværnet, Politiet, og Redningsberedskabet (Civilforsvaret). Videre finnes omfattende utstillinger om Danmark under den andre verdenskrig samt om Aalborg som garnisonsby.

Totalforsvarets myndigheter har bidratt til å skaffe de fleste av museets utstillingsgjenstander, spesielt det tunge materiellet som pansrede kjøretøyer og jagerfly. Museets utstillinger legger vekt på forholdene under andre verdenskrig og tiden etter krigen. Museet dekker således med sine utstillinger i meget stor utstrekning det materiell som totalforsvaret i Danmark har hatt til rådighet under den kalde krigen. Museet har et samlet utstillingsareal på 15.000 kvadratmeter.

## Eksterne lenker
*
De krenkede

***De krenkede*** er en krigsskildring fra 2007 skrevet av tidligere krigskorrespondent Åsne Seierstad.

## Innhold
*De krenkede* har undertittel «Fortellinger fra Tsjetsjenia». Åsne Seierstad besøkte dette landet for første gang i 1994, og var igjen tilbake i landet tolv år senere. Barna hun møtte første gang, er nå blitt voksne, og de har overlevd den andre tsjetsjenske krig. Men det har ikke gått uten skadevirkninger, og i boka møter vi konsekvenser av krigen på ulike nivåer. Åsne Seierstad forteller om enkeltskjebner, som «Ulvungen» i Groznyj (første kapittel) så vel som Hadizat, også kjent som «engelen i Groznyj», som er en hard, men varmhjertet kvinne som har opprettet et barnehjem for mange barn. Hun forteller også levende om et besøk hos Ramzan Kadyrov. 

Boken er delt opp i kapitler på ti til 20 sider. Seierstad veksler mellom faktainformasjon og fortellinger fra opplevelser hun har hatt og fortellinger hun har fått høre under besøket.

## Eksterne lenker
* Anmeldelse i Aftenposten
* Anmeldelse i Dagsavisen
* Anmeldelse i Dagbladet
* Anmeldelse i Fredrikstad Blad
Oluf Eie

**Oluf Eie** (født 17. september 1896, Vejle, død 10. juni 1983) var en dansk misjonær.

Oluf Eie ankom til India i oktober 1920. Fra 1922 til 1962 var han bestyrer av Santalmisjonens tehage Mornai. I løpet av Eies 40-årige tjeneste bygde han opp plantasjen til å bli en av de mest lønnsomme i Assam. Mornai var også blant de første bedrifter i India som forbød barnearbeid. Allerede i 1933 ble det innført skoleplikt for barn av plantasjens ansatte. I Eies bestyrertid ble det bygget sykehus, skoler, kontorer og hundrevis av arbeiderboliger. Et lokalt velferdssystem ble utviklet på tehagens grunn. Mange av tehagens arbeidere  ble etter hvert tilknyttet santalkirken (fra 1950 NELC) – og to kirker ble reist på området der det fortsatt forrettes søndagsmesse på flere språk; santali, mundari og bengali.

Etter 40 års tjeneste som leder for tehagen, flyttet familien til Dumka i 1962 da Oluf Eie ble misjonens førstesekretær.

## Verk
* *En kirke bliver til : Santalkirken, dens vækst og udvikling*, Dansk Santalmission, 1967
* *Kampen for at overleve: Folkelige mindretal i Indien*, av Oluf Eie med forord av Ole Christiansen. DMS-forlag i samarbeid med Dansk Santalmission (januar 1980).

## Biografi
* *Fælles Eie*: En mindebog om missionæren og tehavebestyreren Oluf Eie, redigeret af Magda Krogh. København: Dansk Santalmission (1984).
Glenn Andersen

**Glenn Brevik Andersen** (født 5. april 1980 i Arendal) er en norsk fotballeder og tidligere fotballspiller som er sportslig leder for Fotballklubben Jerv.

Han har tidligere spilt for , , Start og . Andersen er en anvendelig spiller som kan bekle alle roller i forsvaret. Han var med på å vinne cupen for Strømsgodset i 2010 og scoret ett mål i finalen mot .

Fra 1. januar 2012 var Andersen igjen tilbake i . Han spilte i 2012-sesongen som kaptein på laget i Adeccoligaen, med Jesper Mathisen som visekaptein.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Spillerprofil på godset.no
Eva LaRue

**Eva LaRue** (født **Eva Maria LaRuy**; 1966) er en amerikansk skuespillerinne.

Eva LaRue startet sin skuespillerkarriere i en alder av seks år. Hun vant senere en skjønnhetskonkurranse for tenåringer da hun 17 år gammel ble kåret til *Danfranc Productions’ Miss California Empire 1984* i Irvine i California.

## Karriere
I 1990 fikk hun en rolle i filmen Crash and Burn. Fra 1993 til 1997 og på nytt fra 2002 til 2005 spilte LaRue dr. Maria Santos Grey i såpeoperaen *[[All My Children]]*. Hun ble nominert til Daytime Emmy Award i kategorien «Outstanding Supporting Actress in a Drama Series» for *All My Children*. Hun ble også nominert i 2004 i kategorien «Outstanding Original Song» for å ha skrevet «Dance Again with You», som ble brukt som hennes rollefigurs temasang under en storyline hvor hennes rollefigurs mann ble lammet fra livet og ned.

LaRue har også spilt i fjernsynsfilmer. Hun spilte Anette Funicello i den biografiske filmen av den tidligere *Mouseketeer*, samt i en innspilling av Danielle Steels Remembrance hvor hun spilte prinsesse Serena.

Mens LaRue var i *All My Children* ble hun venninne med Sarah Michelle Gellar som spilte Kendall Hart i samme såpeopera.

Høsten 2005 startet LaRue i rollen som Natalia Boa Vista i ** sesong 4. Fra sesong 5 ble hun en av de faste skuespillerne i serien.

## Personlig liv
LaRue var gift med John O'Hurley i perioden 1992–1994. Hun startet et forhold til John Callahan som spilte hennes mann Edmund Gray i *All My Children*. Sammen presenterte de både Miss America og Lifetime-kanalens *Television Weddings of a Lifetime* før de giftet seg 30. november 1996 på Lanai på Hawaii. I mange år brukte hun navnet Eva LaRue Callahan. De har datteren Kaya McKenna sammen. Paret ble skilt i 2004.

I august 2006 kom det frem at Evas søster Nika var en av kvinnene fotografert av seriemorderen Willian Richard Bradford for hans samling. Hun var nummer 3 av 54 på plakaten som ble laget av LAPD. Bradford fotograferte kvinner han møtte i barer under påskuddet at han ville hjelpe dem med en modellkarriere.

LaRue er en fjern slektning av Jane Fonda. Hun er også gudmor til Michael Joseph, sønnen til Kelly Ripa og Mark Consuelos.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
*
Innskuddsmetall

Et **overgangsmetall** (**transisjonsmetall**, **overgangsgrunnstoff**, **innskuddsmetall**) er definert på flere måter.

Begrepet omfatter oftest grunnstoffene i gruppene 3-12 i periodesystemet. Dette er de samme gruppene som utgjør d-blokken. For disse grunnstoffene blir d-skallene fylt med elektroner etter hvert som en går mot høyre i periodene.

Ifølge definisjonen fra IUPAC omfatter det grunnstoffene der d-underskallet er bare delvis fylt, eller som kan danne kationer med et delvis fylt d-underskall. Denne definisjonen samsvarer med gruppene 3-11 i periodesystemet.

Enkelte kjemikere ekskluderer også gruppe 3 fra overgangsgrunnstoffene pga. deres d0-elektronkonfigurasjon.

## Egenskaper

Overgangsmetallene har oftest høye smeltepunkt og er oftest harde. Det finnes unntak, slik som grunnstoffet Kvikksølv (Hg), som har grunnstoffnummer 80. Smeltepunktene er høyest i gruppe 6. De kan ha mange oksidasjonstrinn. Høye trinn er stabile, særlig nede i gruppene. Grunnstoffene kan være sentralatom i ulike komplekser.

Overgangsmetallenes spesielle egenskaper skyldes det delvis fylte elektronskallet. Dette forårsaker bl.a. at forbindelser og ioner av overgangsmetaller er fargede og tiltrekkes av magnetfelt (paramagnetiske), i motsetning til hovedgruppemetallene som gjerne danner fargeløse forbindelser og ioner som frastøtes av magnetfelt (diamagnetiske).

## Anvendelse

Flertallet av industrielle katalysatorer har et overgangsmetall som aktiv substans, ofte platinametaller. Årsaken ligger bl.a. i at overgangsmetaller har evne til å skifte oksidasjonstall i trinn på ± 1 (hovedgruppegrunnstoffer skifter ikke så lett oksidasjonstall, og da gjerne i trinn på ± 2), og at de danner svært mange forskjellige komplekser hvor antall bindinger til metallatomet kan variere. Tilstedeværelse av overgangsmetaller i forbrenningsprosesser kan katalysere dannelse av giftige stoffer eller miljøgifter, f.eks. fosgen på kobberoverflater.

I laboratorier brukes det, da det har magnetfelt (paramagnetiske).

Overgangsgrunnstoffer inngår også i en rekke av kroppens katalysatorer, enzymer. Disse enzymene kalles metalloenzymer og er blant de mest aktive enzymene i kroppen.

## Referanser
Hexapoda

* gjemtkjevinger (Entognatha)
* Insecta

**Hexapoder** er en gruppe som omfatter insektene og deres nærmeste slektninger av små og unnselige jordbunnsdyr. De har alle seks bein i motsetning til alle andre leddyr som har flere bein. Hexapodene består av tre ordner av små, skjøre leddyr i tillegg til insektene. Det nøyaktige slektskapsforholdet mellom disse gruppene er ikke fullt ut klarlagt.

## Systematikk
Foruten insekter består hexapodene av spretthaler, proturer og tohaler. I en del systematiske arbeider er tohalene insektenes nærmeste slektninger og navnet «insekter» brukes da om hele Hexapoda. I andre analyser er de tre små ordnene samlet i en egen klasse gjemtkjevinger, med insektene i en annen klasse Insecta. Det finnes også en alternativ navnsetting, der Hexapodene er en klasse og deles i gjemtkjevinger (Entognatha) og Ectognatha («ytre kjever»). Ectognathene kalles da ekte insekter og er lik klasse Insecta slik den vanligvis blir forstått.

## Bygning
Hexapodene er landlevende og stort sett små dyr, med lengden på voksne dyr fra 0,5 til 300&nbsp;mm. Gassutveksling foregår via trakéer eller direkte over huden hos de aller minste artene. Bygningen avviker fra andre leddyr ved at kroppens segmenter er slått sammen til tre tydelige deler: Hodet, brystet og bakkroppen. Hodedelen består av et forsegment ***acron*** hvor øynene normalt sitter (fraværende i Protura og Diplura), som følges av seks segmenter med følgende vedheng: 

:Segment I. Ingen
:Segment II. Antenner (følehorn), mangler hos Protura
:Segment III. Labrum (overleppe)
:Segment IV. Mandibler (knusekjever)
:Segment V. Maxiller (tyggekjever)
:Segment VI. Labium (underleppe)

Åpningen inn til svelget ligger mellom fjerde og femte segment. En utstikker fra segmentene foran munnen kalt Labrum ligger som et lokk over selve munnåpningen. Hos insektene er alle disse mundelene synlige fra utsiden, mens de hos entognatene ligger gjemt inne i hodekapselen. Tilsvarende hodevedheng finnes med litt annen fordeling hos myriapoder (tusenbein og skolopendere) og hos krepsdyr.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Marius Boldt

**Marius Boldt** (født 3. februar 1989) er en norsk fotballspiller. Han spiller for Åssiden i Drammen og har tidligere spilt for Mjøndalen, Notodden og Strømsgodset. Han debuterte for Strømsgodset i cupkampen borte mot Åskollen 20. mai 2007. Eliteseriedebuten kom i bortekampen mot Tromsø 6. juli 2008, en kamp som endte 2-0 til Tromsø. Boldt har kamper for G18 og G19-landslagene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Spillerprofil  altomfotball.no
En ubehagelig sannhet

***En ubehagelig sannhet*** (originaltittel: *An Inconvenient Truth*) er en amerikansk dokumentarfilm fra 2006 som skildrer den amerikanske politikeren Al Gores informasjonskampanje om global oppvarming. I filmen viser Gore sin lysbildefremvisning om det han mener er bevis for global oppvarming. Regi er ved Davis Guggenheim. 

En bokversjon ble utgitt i forbindelse med filmen. 

Filmen vant Oscar for beste dokumentar i 2007.

Gore har blitt beskyldt for å presentere partiske politiske standpunkter gjennom filmen og det har også kommet anklager om at den inneholder flere faktafeil. Filmen har også blitt beskrevet som en «apokalyptisk visjon».

## Kontroverser i Storbritannia
Høsten 2007 forsøkte et medlem av  et skolestyre i Kent å få filmen forbudt vist i britiske ungdomsskoler, da han mente filmen var full av feil. Saken kom opp for retten, der konklusjonen ble at filmen fortsatt kunne vises dersom elevene samtidig ble opplyst om de kontroversielle og omstridte delene av filmen. I den sammenheng påpekte dommeren ni tvilsomme påstander i filmen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oksykodon

**Oksykodon** (C18H21NO4) er et opioid nært i slekt med morfin og heroin. Det er sterkt avhengighetsskapende og brukes derfor gjerne når tilstanden ikke lar seg behandle med annet enn opioidanalgetika. Virkestoffet **oksykodonhydroklorid** (som tilsvarer oksykodon) brukes i legemidlene *OxyContin* (*Mundipharma*), *OxyNorm* (*Mundipharma*), *Oxycodone* (*Actavis*, *Hameln* og *Vitabalans*), *Reltebon Depot* (*Actavis*), *Targin* (*Orifarm*) og *Targiniq* (*Mundipharma*).

Dersom legemidlet brukes mer enn ni dager i måneden i over ni måneder, øker risikoen for å utvikle medikamentoverforbrukshodepine (MOH) betydelig. Legemidlet står på WADAs dopingliste og krever Schengen-attest ved utenlandsreiser.

I USA har utstrakt bruk av medikamentet ført til rundt en halv million dødsfall siden slutten av 1990-årene.

## Norge

Det er godkjent for blå resept ved forhåndsgodkjent refusjon fra HELFO.

I Norge har forbruket av medikamentet gått fra rundt 6000&nbsp;pasienter som fikk det foreskrevet av lege i 2004, til over 60&nbsp;000 pasienter i 2020. Oksykodon er det dødeligste av lovlige opioder, og i 2019 bidro det (sammen med kodein og morfin) til en tredjedel av overdosedødsfall i Norge, mens heroin kun sto for en femtedel. Medikamentet er primært beregnet på kortvarig bruk. En norsk undersøkelse viste imidlertid at av en gruppe pasienter som begynte å bruke medikamentet i 2009, brukte nesten halvparten det ni år senere, da undersøkelsen ble avsluttet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Parol

**Parol** er navnet på en vanlig juleutsmykning på Filippinene. De er tradisjonelt utformet som fem- eller sekstakkede stjerner, og symboliserer Betlehemsstjernen. Disse julestjernene henges gjerne rett utenfor hjemmene, og de er gjerne vesentlig større enn de julestjerner som benyttes i hjemmene i Norge, og ofte større enn de som henger i norske julegater.

Ordet *paról* kommer fra det spanske *farol*, «lanterne».

En parol er tradisjonelt laget av bambus og papir, men ofte er plast det foretrukne materiale. Det finnes også svært utførlige laget av ''capiz''skjell.

## Historisk bakgrunn
De gjengse mønstre for *paról* er blitt utviklet fra den femtakkede papirstjernelanterne som første gang ble laget i 1928 av kunstneren Francísco Estanislao. Hans kreasjon ble laget av bambuspinner dekket med *papél de japón* (japanpapir), illuminert med en lysekjerte eller av *kalburo* (karbid). Denne typen lanterne ble benyyttet av *[[barrio]]*folk for å lyse opp veiene i mørket under de tradisjonelle *[[Simbáng Gabi]]*-messene, messefeiringer de ni siste dager før jul før daggry, gjerne ved 4-tiden. Dette var før elektrisiteten var kommet mange steder på landsbygden.

## Bruk
### På Filippinene
Pyntingen med lysende *paról* er blitt et kjennetegn for filippinsk jul som er vel så karakteristisk som juletreet i mange andre land. De kan dukke opp i gatebildet lang tid før både jul og advent, på lignende måte som norsk og vestlig «tjuvstart» på julen i gater og forretninger. Men *paról* har beholdt sin opprinnelige tilknytning til førjulsmessene fra 16. til 24. desember. Disse lanternene blir hengende til ut i januar, og fjernes vanligvis etter  Epifani (*trettende dag jul*), til ære for de hellige tre konger og deres gjesting hos Jesusbarnet.

Det er vanlig å arrangere konkurranser om den gjeveste *parol*. Én slik begivenhet er den årlige *[[Giant Lantern Festival]]* i Pampanga.

### Utenlands
Med filippinsk utvandring har bruken av *paról* spredt seg i noen grad. I Østerrike, er tenningen av *60 parol* på «det filippinske tre» blitt en attraksjon på de årlige *[[Wiener Christkindlmarkt]]* (Wiens julemarked). Prosjektet, som første gang ble gjennomført i 2006, er et samarbeid mellom bystyret og den filippinske ambassaden, som introduserte lanternene i 2006.

I San Francisco i California ble en årlig *Annual Paról Festival* innført i 2000 Filippinere og deres etterkommere introduserer bruken i mange land.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Uszka

**Uszka** (betyr «små ører» på polsk) er små deigputer, vanligvis fylt med sopp. De serveres vanligvis med borsjtsj (polsk: * barszcz*), men kan også spises som de er. De utgjør del av polsk og litauisk mattradisjon for julaftens måltid.
Arne Edvin Strønstad

**Arne Edvin Strønstad** (født 3. februar 1904, død 25. januar 1994) var en norsk misjonær tilknyttet Santalmisjonen. Han ankom som misjonær til India i november 1934. Strønstad arbeidet ved misjonsstasjonene i Chondorpura, Basetkundi, Benagaria og Dumka. Han var gift med Alvhild Strønstad.

## Litteratur
* Olav Hodne. *The seed bore fruit*, Christ's Diciples' Media, Calcutta, India 1967.
Helligtrekongerskavalkade (Spania)

**Helligtrekongerkavalkadene** (på spansk: **Cabalgata de Reyes Magos **, på katalansk: *Cavalcada de Reis*) er en tradisjonell spansk skikk som utspiller seg 5. januar i omtrent alle spanske byer, og i noen byer og landsbyer i Mexico. Opptoget med folk kledd ut som «De tre vise menn» (tradisjonelt gjengitt som Melkior, Caspar og Baltazar) rider gjennom gatene mens deres pasjer kaster sukkertøy til barna på fortauene, er en senere variant av det middelalderlige stjernespillet (epifania) omkring fødselsmysteriet.

Feiringen er en opptakt til den årlige kirkelige festen på Helligtrekongersdagen eller Herrens åpenbaringsfest den 6. januar.

## Opptoget
Når kvelden kommer, går barna tidlig til sengs, og når de våkner, finner de gaver som De hellige tre konger har etterlatt seg og som barna tidligere, gjennom ønskebrev, har bedt dem om. Etter tradisjonen kan de hende at de barna som ikke har oppført seg bra det forutgående året ikke får godteri, men kull eller får ris med sopelimen, noe som mer er en trussel enn noe som praktiseres. Derimot er risingen blitt et populært motiv i illustrasjonskunsten.

## En offisiell begivenhet
Kavalkaden gjennom Madrids gater overføres direkte av den spanske fjernsynsstasjonen TVE. Kavalkaden i Alcoy er den eldste i verden, og er et trekkplaster for spansk turisme. 

## Se også
*Befana
*Stjernespill

## Referanser
Plumpudding

**Plumpudding** (engelsk: *Christmas pudding* eller *plum pudding*; walisisk: *pwdin Nadolig* eller *pwdin plwm*) er en rett som er tradisjonell for første juledag i Storbritannia, Irland og enkelte land i Samveldet. Opprinnelig var ikke denne engelske retten noen søt rett.

Plumpudding er en kokt eller dampet pudding og inneholder tradisjonelt tørkede frukter (for eksempel rosiner), nøtter og ister (som fett fra kvegnyrer) – skjønt dette erstattes ofte med plantefett. Den stort sett mørke puddingen dynkes og gjennomtrekkes av brandy eller annen alkoholholdig drikke. I England kan oppskriftene variere ikke bare fra region til region, men også ofte fra familie til familie.

Tradisjonelt ble plumpudding kokt i en p1uddingduk, som av størrelse og konsistens kan sammenlignes med en stor tøyserviett. Fra senest begynnelsen av 1900-tallet ble duken for det meste fortrengt av koking i puddingform. Puddingen tilberedes noen uker før jul. Når puddingen tas ut av sin form / duken for spising blir den gjerne igjen overøst med brandy og så flambert.  Den spises gjerne med tilbehørene *[[brandy butter]]* eller *[[custard]]*.

## Historie
Puddingen var kjent senest siden 1400-tallet. Til tross for den engelske betegnelsen *plum pudding* inngår ikke plommer i retten. Tidligere var *plum* et fellesbegrep på engelsk som like gjerne kunne omfatte rosiner og andre tørkede frukter. Puddingen var til å begynne med ikke særskilt tilknyttet julefeiringen. Den går tilbake til en rett ved navn  *plum pottage*, som bestod av småskårede stykker av okse- eller lammekjøtt, løk, tørkede frukter, fortykket med brødsmuler og forfinet med krydder og vin. Konsistensen var tyktflytende. Det dreide seg ikke om noen etterrett, men tvert i mot om måltidets første rett. Fra 1500-tallet begynte man å benytte rosiner, og kjøttet ble gradvis erstattet med fett. *Plum pudding* ble til en festrett som ble servert til allehelgensdag, jul og nyttårsaften. Rundt 1670 ble den omtalt som *Christmas pottage*. En enklere variant het *plum duff* og var en hverdagsrett.

Under Oliver Cromwells puritanske regime ble denne puddingen offisielt forbudt som julerett.

Vår tids versjon av plumpudding fant sin form for det meste på 1800-tallet. Vanlige ingredienser er storfefett, sukker, rosiner, brødsmuler, egg, krydder og alkohol, delvis også mel, appelsin- eller sitronskall, revne gulrøtter eller epler og mandler. Etter koking er puddingen angivelig holdbar i inntil ett år.

På flyplasser har det til tider vært problemer med britiske reisende som har hatt med plumpudding som håndbagasje, da denne har tilnærmet lik signatur i gjennomlysningsapparatene for bagasje som det sprengstoff har.

## Litteratur
* Alan Davidson: *The Oxford Companion to Food*, 2nd ed. Oxford 2006, Artikkel *Christmas pudding*, s. 185

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Makowiec

**Makowiec** er et tradisjonelt polsk bakverk som også finnes i samme form eller lignende varianter i andre øst- eller sentraleuropeiske områder – i Kroatia *makovnjača*, Litauen og Ungarn, og som har spredt seg verden rundt ved emigrasjonen. Navnet kommer fra ungarsk og polsk/slavisk *mak* (valmue). Makowiec er en mektig kake. Den består for det meste av valmuefrø blandet med sukker, nøtter, rom og rosiner. Bakverket utformes enten som en rullekake, i blant med glasur på toppen, eller som en kake med mørdeigbunn med valmuefrømasse over. 
  
Makowiec, likesom sernik, er nesten obligatorisk ungarsk og polsk julemat, men spises også ellers i året.

## Referanser


## Litteratur
* Bridget Jones: *Polnische Küche*. Köln 1997.

## Eksterne lenker
*
Panettone

**Panettone** er en italiensk gjærhevet kake som stammer fra Milano. Den blir ofte spist rundt høytider som jul, nyttår og påske i vest-, sør- og sørøst-Europa, samt i USA, Canada, Sør-Amerika, Eritrea og Australia.

Kaken er vanligvis kuppelformet og strekker seg opp fra en sylindrisk base. En panettone som veier 1 kilogram er vanligvis omkring 12–15 centimeter høy. Kaken bakes i en langvarig prosess hvor deigen gjennomgår en modning som gjør den syrlig, liknende surdeig. Heveprosessen tar flere dager, noe som gir kaken dens karakteristiske luftige konsistens. Den kan inneholde kandiserte appelsinskall, sitronskall og sukat, samt rosiner som tilsettes tørre og ikke bløtlagte.

Kaken serveres vanligvis i vertikalt skårne kileformede stykker, og spises tradisjonelt ved siden av søte varme drikker eller en søt vin. I noen italienske regioner serveres den med crema al mascarpone, en krem laget av egg, mascarpone og en søt likør.

Det har blitt forsøkt å beskytte italienskproduserte panettoner med *[[denominazione di origine controllata]]*, som er en italiensk kvalitetsbetegnelse for vin og matvareprodukter. Den tidligere italienske landbruksministeren  gjorde det til en kampsak å beskytte italienske kaker mot økende konkurranse fra Sør-Amerika, og vurderte tiltak gjennom Verdens handelsorganisasjon.

## Opprinnelse

I Italia hevdes det konsekvent i historiske beretninger at panettone har sitt opphav i Milano. Navnet *panettone* stammer fra *panetto*, som betyr *et lite brød*. Tilleggssuffikset *-one* endrer betydningen til *"stort brød"*.

Panettone nevnes muligens i en kokebok skrevet av den italienske kokken , som var personlig kokk for paver og keisere i Karl Vs tid. Det eldste og mest sikre beviset på panettone finner man i et regnskap fra Borromeo-universitetet i Pavia i 1599. Den 23. desember inkluderer listen over matvarer til julelunsjen kostnader for 5 pund smør, 2 pund rosiner og 85 gram krydder som ble gitt til bakeren for å lage 13 "brød" som skulle gis til studenter på 1. juledag.

## Dagens forbruk

Panettone er svært utbredt i Sør-Amerika, spesielt i land som Argentina, Brasil, Chile, Ecuador, Colombia, Uruguay, Venezuela, Bolivia, Paraguay og Peru. På spansk omtales det som *panetón* eller *pan dulce*, mens på brasiliansk portugisisk omtales det som *panetone*.

Panettone er også populært i italienske miljøer i USA, Canada, Australia og Storbritannia.

Italienske matvareprodusenter og bakerier lager (per 2007) 117 millioner panettone og pandoro-kaker hver jul, med en samlet verdi på 579 millioner euro.

Peru har forbigått Italia som verdens største forbruker av panettone, med et forbruk på 1,3 kg per person per år.

## Se også

* Julekake

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*Panettone, historie og legende (tysk)
* Legende, kaker, matoppskrift (tysk)
Mosh

**Mosh** eller **moshpit** (fra engelsk) er en energisk fridans og publikumsaktivitet som oftest forekommer på konserter med metal- og hardcore-band, men også på punkkonserter. Mosh har likhetstrekk med pogo, en standard punk-dans som hevdes å være funnet opp av punk-pioneren Sid Vicious.

Å delta i en moshpit, det vil si fellesdansen eller området foran scenen der herjinga foregår, kan være farlig. Det er dokumentert ni dødsfall i forbindelse med moshpit mellom 1994 og 2006.

Mosh begynte på konsertene til thrash metal-band som Slayer og Anthrax i 1980-årene. Moshing blir tidvis omtalt i metal- og hardcoretekster, som i Anthrax' *Caught in a Mosh*. Instrumentalpartier på Anthrax' tidlige plater er ofte kalt "MOSH PART" på tekstarket (oftest skrevet med store bokstaver).

## Varianter

Det finnes et antall ulike moshpit-aktiviteter, som *circlepit*, der deltakerne beveger seg i en ring som ligner en malstrøm, stagediving, der en deltaker hopper fra scenekanten og ned i moshpiten, samt *[[crowdsurfing]]*, som består i å la seg bære rundt på hendene til de andre deltakerne. *Wall of Death* er en sjeldnere manøver hvor publikum deler seg i to grupper som står vendt mot hverandre og deretter løper i høy hastighet mot hverandre. Dette forekommer mest på thrash metal- og metal core-konserter, og dirigeres da gjerne fra scenen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hull (bok)

***Hull*** er en ungdomsbok skrevet av Louis Sachar, og oversatt til norsk av Fartein Døvle Jonassen.

## Historie
Stanley Yelnats og hans familie er forfulgt av uhell og forbannelser, og Stanley blir uten grunn sendt til en forbedringsanstalt for slemme gutter. Ved denne anstalten må hver gutt hver dag grave et hull i den uttørkede bunnen av elven Green Lake. Hullet skal være halvannen meter dypt og ha en omkrets på halvannen meter. Bestyreren påstår at gravingen styrker guttenes karakter, men Stanley ser seg lei det hele og prøver å komme seg vekk. 

## Film
Boka ble filmatisert i 2003, med Andrew Davis som regissør.
Ole Silas Bjerkestrand

**Ole Silas Bjerkestrand** (født 4. oktober 1899 i Illinois, USA, død 22. januar 1986) var en norsk-amerikansk misjonær tilknyttet santalmisjonen.  Han ankom som misjonær til India i april 1925. Bjerkestrand arbeidet ved misjonsstasjonene i Basetkundi, Kaerabani, Grahampur, Joema, Mornai, Benagaria og Dumka. 

Han var gift med Hazel Bjerkestrand.

## Referanser


## Litteratur
* Olav Hodne. *The seed bore fruit*, Christ's Diciples' Media, Calcutta, India 1967.
Cavallucci

**Cavallucci** er en italiensk kaketype som lar seg spore tilbake til 1500-tallet. Ordet betyr *små hester*. 

Denne dessertretten ble popularisert i Siena og er særlig populær til jul mange steder i Italia. Ingrediensene er mandler, tørkede frukter, koriander, mel og toskansk *millefiori*honning. Kjeksen blir ofte servert til søte dessertviner for å dyppes i vinen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Svensk julskinka

Den svenske **julskinkan** er en lettsaltet skinke fra gris. Skinken kan kokes eller ovnsbakes. Deretter griller man den med  sennep og strøbrødbasert skorpe. Sjyen spares ofte til å doppa brød i, ofte vørtbrød, "Dopp i grytan", hvilket er en gammel svensk sed. Julskinke anses av mange i Sverige som obligatorisk  julemat og serveres på juleaften og i de øvrige juledagene. Den serveres med sennep under hele julen. 

Juleskinkene som kan kjøpes i svenske forretninger er *sukkersaltet*, noe som er vesentlig for produktet. 

### Innhold

Når fettet er fjernet på skinken er det cirka 3% fett i den. Det er også cirka 3% salt i den ferdigkokte skinken. Mange skinker inneholder nitrit for at den skal holde seg lengre. Skinker uten nitrit er gråere og har dårligere holdbarhet.

### Historie

Begrepet julskinke beskrives første gang hos Olof Rudberg den eldre i hans Atlantica (1677-1702). Den bruktes da mest av overklassen der man stekte den på spyd. På 1700-tallet ble skinken mer brukt på herregårder, under 1800-tallet ble den griljerte skinken populær,   men ikke vanlig før på 1900-tallet.

I seinere tid har ferdig skinke blitt vanlig i butikkene. Til og med sjyen kan kjøpes ferdig. 

## Referanser

## Eksterne lenker
* Recept på julskinka

*N24: 4 steg – så går det till när grisen blir till julskinka
Knut Skinnarland

**Knut Skinnarland** (født 15. januar 1909 i Rauland, død 4. mai 1993) var en norsk billedhugger, kjent for flere arbeider på Nidarosdomen, og for *Fiskarmonumentet* i Ålesund og Akureyri.

Han var av bondeslekt, og gikk på husflidsskole på Dovre 1933-35, på SHKS 1936-37 og på Kunstakademiet 1938-41. Han debuterte på Høstutstillingen i 1945, studerte ved Kunstakademiet i København 1946, og hos *Ossip Zadkine* i Paris 1948. Fra 1948 var han tilknyttet Nidaros domkirkes restaureringsarbeider.

På Nidarosdomen utførte han om lag 30 arbeider, hvorav *Abraham og Isak* på Vestfronten kan regnes som et hovedverk. Andre offentlige arbeider omfatter den realistiske unggutten som utgjør *Fiskarmonumentet* i Ålesund (1965; en kopi finnes i Akureyri), monument over Aasmund Olavsson Vinje (1968, avduket 1974), flere dyrefigurer for offentlige bygg i Telemark i 1960- og 70-årene, minnestein over Rikard Berge (1981), minnestein over Gerhard Schøning (1970) og minnestein over de omkomne ved Tokkeanlegget (1977).

Han var lærer ved Akademiet i Rauland 1978-80. Der kan man se hans statuett av spelemannen Olav Groven. Han hadde Statens treårige arbeidsstipend 1965, Oslo bys stipend 1965, Statens stipend for eldre fortjente kunstnere fra 1980. Telemark fylkeskommunes kulturpris 1979.

## Referanser


## Kilder
* *Norsk kunstnerleksikon*, bd 3, s 573-4. 1986

## Eksterne lenker
* vest-telemark.museum.no: ''Skinnarlandsamlinga ''
Trygve Skramstad

**Trygve Skramstad** (1942–2024) var en norsk pressefotograf. Skramstad startet i *[[Vestfold Arbeiderblad]]* i Tønsberg i 1957, 14 år gammel. Han pensjonserte seg i 2007 etter nesten 50 års arbeid som pressefotograf i *[[Fædrelandsvennen]]* i Kristiansand, og er en av landets mest prisbelønte pressefotografer.

## Referanser
Vibeke Madsen

::*Flere betydninger: [[Vibeke H. Madsen]] er direktør i [[HSH]].

*'Vibeke Madsen*' (født 1972) er en norsk [[journalist]] og [[redaktør]]. Hun har siden 2021 hatt stillingen som distriktsredaktør i [[NRK Nordland]]. Hun var før det nyhetsredaktør i [[Avisa Nordland|*Avisa Nordland*]].

Madsen er  født i [[Porsanger]] og oppvokst i [[Vardø]]. Hun er journalistutdannet fra [[Høgskolen i Volda]], har en [[cand. mag.]] i [[samfunnsvitenskap]] fra [[Universitetet i Bergen]] og en [[mastergrad]] i ledelse fra [[Handelshøyskolen BI|BI]].

Hun startet sin journalistiske karrieren i midten av 1990-årene og har jobbet som journalist i *Dagbladet*, [[Nordlands Framtid|*Nordlands Framtid*]], *Fiskaren* og [[NRK|NRK Nordland]] (også vaktsjef). Fra 1995 til 1998 var hun ansvarlig redaktør i lokalavisa [[Østhavet (avis)|*Østhavet*]] og fra 2007 til 2021 var hun nyhetsredaktør i [[Avisa Nordland|*Avisa Nordland'']]. I 2021 gikk hun til stillingen som distriktsredaktør i NRK Nordland.

Madsen har som journalist vært særlig opptatt av forsvarspolitikk og nordnorsk næringsliv. 

## Referanser
Kjetil B. Alstadheim

**Kjetil Bragli Alstadheim** (født 1968) er en norsk journalist, kommentator og redaktør.

Han har studiekompetanse fra Nesbru videregående skole fra 1987 og grunnfag i idéhistorie fra Universitetet i Oslo fra 1990. Han var daglig leder i Natur og Ungdom 1987–1989, journalist i *[[Klassekampen]]* 1991–1995 og journalist i den politiske avdelingen i *[[Aftenposten]]* 1995–1996. Mellom 1996 og 2014 var han journalist, kommentator og fra 2014 politisk redaktør i *[[Dagens Næringsliv]]* i Oslo, hvor han også har vært klubbleder. Alstadheim har som journalist dekket feltene politikk og økonomi. Han var leder for Stortingets presselosje 2006–2010. I 2020 ble han politisk redaktør i *Aftenposten*.   

## Familie
Alstadheim er nevø av Håvard Alstadheim og fetter av Håkon Alstadheim, begge Venstre-politikere fra Skatval i Nord-Trøndelag.

## Utmerkelser
I 2010 ble han tildelt Riksmålsforbundets språkpris for pressefolk, Gullpennen, og for 2011 ble han tildelt NTBs pris for godt mediespråk. I 2013 fikk han Den store journalistprisen. Han ble i 2024 tildelt prisen «Årets europeer» av Europeisk Ungdom.

## Bibliografi
* 
* 
* 
* 
* 
*  (*red.*, med Gunnar Album og Gjermund Andersen)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Kjetil B. Alstadheim på Muck Rack
*
Allergen respons

**Allergen respons** er en allergisk reaksjon som forårsakes av et allergen. Reaksjoner kan variere både fra person til person, og ut fra hvilke allergener som en er i kontakt med. Mest kjent er pollenallergi (blomsterstøvallergi), som gir symptomer fra slimhinner og vev i ansikt og luftveier, men også vanlige husholdningsmidler samt husdyr kan gi utslag som pustevansker, rødhet, kløe og i verste fall sårdannelser. 

Den sterkeste reaksjonsformen er anafylaktisk sjokk som er en livstruende og akutt-behandlingstrengende tilstand.

Behandling av tilstandene er vanligvis med antihistaminer.

## Se også
* Allergi
* Atopisk allergi
Finnmarkshallen

**Finnmarkshallen** er en flerbrukshall, som sto ferdig juli/august 1996. Eier er Alta kommune, men driften forestås av et eget driftsselskap, Finnmarkshallens Driftsselskap AS. Aksjene i driftsselskapet er fordelt mellom Alta kommune (51%), 4 idrettslag (10% hver) og Alta Næringsforening (9%).

Hallen er ca. 25 meter høy og inneholder en full fotballbane på 100 x 64 meter. I tillegg er det 4 meter sikkerhetsone på langsidene og 5 meter på kortsidene. Sommeren 2006 fikk hallen nytt kunstgress fra Bresco. Greenfield Real Slide 45. Dekket ble fylt med miljøvennlige grønne plastkuler, Thermo Plast Elastomer (TPE). I tillegg fikk hallen Mondo Løpebane rundt hele gresset. 4 felt på ene langsiden og 2 felt på den andre.

Bak det ene målet er det nedfelt lengdehoppgrop for friidrett, med 2, 75 meters bredde. Den ene langsiden har tribuner med sitteplass for ca. 1000 personer. Under tribunene er det lager for oppbevaring av utstyr. Hallen kan, med skillevegger som slippes ned fra taket, deles i 3 mindre treningshaller. 2 av disse har kun kunstgress, mens den minste har mulighet for sportsgolv for håndball, volleyball, badminton, tennis, m.m. I servicebygget finnes 6 garderober med dusj, 2 store undervisningsrom, 2 grupperom, kontorer, kafé med kjøkken, m.m.

Hallen benyttes av Alta Videregående skole til undervisning på dagtid. Trening foregår fra klokken 1600–2300 mandag - fredag. Lørdag og søndag er det utleie fra klokken 0800–2300. I løpet av sommeren 2007 bygges det et nytt inngangsparti med kjøkken og kafé.

Hotell finnes i nær tilknytning til hallen, ca. 5 min. å gå. Parkeringsplassen utenfor hallen benyttes som oppstillingsplass for bl.a. tivoli.

## Eksterne lenker
* finnmarkshallen.no
* Finnmarkshallen - Nordic Stadiums
Fylkesvei 227 (Troms)

**Fylkesvei 227 i Troms** gikk mellom Sjøfossen og Sandneset i Lenvik kommune, og mellom Rubbestad og Vangsvik i Tranøy kommune.

2019 ble veien erstattet av fylkesvei 7853 og fylkesvei 7854.

## Kommuner og knutepunkter

*Vågan
*Russevåg

----Ingen veiforbindelse mellom Solli og Orneset
----

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Jens Bjerre

**Jens Bjerre** (1921–2020) var en dansk eventyrer, forfatter og filmmann. 

## Liv og virke
### Journalist
Bjerre begynte som journalist ved å arbeide for småaviser utenfor København, men i 1943 ble han politisk redaktør for *[[Aftenbladet]]*, fram til 1947. Under den tyske okkupasjonen var han aktiv i motstandsgruppen BOPA. Etter krigen arbeidet han som frilans reisejournalist og foredragsholder. I 1947 reiste han til Sør-Afrika hvor han møtte san-buskmennenes kultur. Året etter vendte han tilbake og spilte inn filmen *[[Kalahari]]*, som ga et innblikk i dette folkets ritualer. På 1960-tallet levde han i en lengre tid sammen med aboriginerne i Northern Territory i Australia.

Bjerre skrev fem bøker om sine reiser og møter med naturfolk, hans siste bok var erindringsverket *Forsvundne Verdner* (2005). Bjerre var formann for den danske utgave av Eventyrernes Klub i 1977.

**Reisejournalistikk**: Fra 1947 var Bjerre frilans reisejournalist og skrev artikler og reportasjer til tallrike danske og utenlandske blader og tidsskrifter, blant annet for *[[Life (magasin)|Life Magazine]]*, *[[Paris Match]]* og *[[The London Illustrated News]]*, samt reportasjer for radio fra Afrika for BBC.

### Vitenskapelige ekspedisjoner og foredrag
I samarbeide med Royal Geographical Society i London og det danske nasjonalmuseum gjennomførte Bjerre ekspedisjoner til Kalahariørkenen og det indre av Australia. Han tok dessuten del i flere av kartleggingsekspedisjoner til ukjente egne av Ny-Guinea, igangsatt av de australske myndigheter. Han var med på å organisere og delta i Københavns Universitets Noona Dan-ekspedisjon til Stillehavet i tidsrommet 1961–1962. I tillegg drev han med innsamlinger til Nationalmuseet fra Ny-Guinea. 

Bjerre holdt foredrag på universiteter og museer i Danmark og på Harvard University, Yale University og Stanford University i USA, samt i National Geographic Society i Washington og Royal Geographical Society i London. I 1964 talte han på den internasjonale antropologkongress i Moskva.

## Bibliografi
* *Blandt menneskeædere på Ny Guinea*, 1955. 
* *Kalahari – Atomtidens stenalder*, 1958. 
* *Gensyn med Stenalderen*, 1963. 
* *Endnu lever eventyret*, 1971. '
* *Forsvundne verdner – 50 år blandt naturfolk *, 2005. 
 
## Danske dokumentarfilmer
;Årstall mangler
* *Blandt menneskeædere på Ny Guinea*
* *Fra Cairo til Cap*
* *Himalaya. Verdens tag*
* *Kalahari. Afrikas buskmænd*
* *Atomtidens stenalderfolk. Australiens aboriginals*
* *På togt med Noona Dan*
* *Sydhavets glemte folk*
* *Det nye Kina*
* *Indiens sjæl*

## Priser
* 1981: Den faglitterære pris fra Dansk Forfatterforening

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*