open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Henrik Haugstøl

**Henrik Haugstøl** (født 13. februar 1898 på Kongsberg, død 17. september 1969) var en norsk journalist og forfatter. Han anvendte også pseudonymet **Mons Minus**. Henrik Haugstøl er særlig kjent for sine kulturhistoriske skildringer av gamle Kristiania, som han i 1950 fikk Oslo formannskaps litteraturpris for.

Haugstøl begynte sitt arbeide som journalist i avisen Varden i 1914. Han arbeidet siden i flere aviser. Han var redaksjonssekretær i Christianssands Tidende, og en periode disponent og landets yngste redaktør i avisen Grenmar i Porsgrunn. Han kom til Oslo som leder for Bergens Aftenblad, Stavangerens og Adresseavisens felles Oslokontor. Fra 1923 til 1927 drev han eget pressebyrå i Oslo. I 1933 ble han ansatt i Aftenposten, hvor han arbeidet som journalist og kulturmedarbeider inntil han ble pensjonist. 

I 1945 ga han ut boken *Per skriver til far* på Rosén forlag, med illustrasjoner av Gösta Hammarlund. Haugstøl brukte pseudonymet Mons Minus da han ga ut denne boken, som hadde form av en samling brev som en liten gutt skrev til sin far for å fortelle om sine opplevelser, først på bondegårdsferie med moren, deretter på besøk i Bergen.

## Bibliografi
* *Fra tippoldefars by &ndash; Christiania* &ndash; kulturhistorie (1942)
* *De gode, gamle dager* &ndash; kulturhistorie (1943)
* *Det spøker på Rylle* &ndash; barnebok (1944)
* *Det var engang &ndash;* (1944)
* *I diligencens glade tid* &ndash; kulturhistorie (1944)
* *Per skriver til far* &ndash; barnebok (1945)
* *Harald, prins av Norge* &ndash; sakprosa (1947)
* *Krøniken om en kro : Tostrupkjelleren gjennom 50 år* &ndash; sakprosa (1948)
* *Huset i Akersgaden* &ndash; sakprosa (1949)
* *Eidsvold på nært hold 1814* &ndash; sakprosa (1964)

I tillegg skrev Haugstøl på oppdrag et betydelig antall bedriftshistorier.

## Referanser
Argenteuil

**Argenteuil** () er en kommune i de nordvestlige forstedene til Paris i Frankrike. Den ligger rundt 12 kilometer fra sentrum av Paris. Argenteuil er et subprefektur i departementet Val-d'Oise, og sentrum for arrondissementet Argenteuil.

Argenteuil er den nest mest folkerike kommunen i Paris' forsteder (etter Boulogne-Billancourt) og den mest folkerike i departementet Val-d'Oise, selv om hovedbyen i departementet er Pontoise.

## Navnet
Navnet Argenteuil blir første gang nevnt i et kongelig charter fra 697 som *Argentoialum*, fra en latinsk/gallisk rot *argento* som betyr «sølv», «sølvaktig» eller «skinnende», kanskje med henvisning til den glitrende overflaten på elva Seine, som Argenteuil ligger ved bredden av, og fra den keltiske endelsen *-ialo* som betyr «lysning, åpning i skogen» eller «sted med –».

## Historie
Argenteuil ble grunnlagt som et kloster på 600-tallet. Klosteret ble ødelagt under den franske revolusjon.

Argenteuil var kjent for den hvite aspargesen og druene som ble dyrket der. Ordet Argenteuil er på menyer synonymt med hvit asparges. Stedet, som i dag en forstad til Paris, var tidligere kjent som et landlig tilfluktssted for parisere. Flere malere har gjort Argenteuil berømt, herunder Claude Monet, Jean-Étienne Delacroix, Auguste Renoir, Edouard Manet, Alfred Sisley og Georges Braque.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Argenteuil***

## Kjente malerier fra Argenteuil

La Seine à Argenteuil.jpg|Claude Monet – «Seinen ved Argenteuil», 1874
Manet, Edouard - Argenteuil, 1875.jpg|Édouard Manet – «Argenteuil», 1875
Edouard Manet 058.jpg|Édouard Manet – «Seinen nær Argenteuil», 1874
Alfred Sisley 056.jpg|Alfred Sisley – «Passerelle d'Argenteuil»

## Personer fra Argenteuil
* Georges Braque – billedhugger, en av kubismens grunnleggere
* Ingrid Chauvin – fransk skuespillerinne

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Jin Shu

***Jin Shu*** (kinesisk: 晋书, pinyin: *Jìn Shū*, «Jinboken») er et kinesisk historisk verk på 130 bind som beskriver Jin-dynastiet (265–420) og Sekstenkongerikene (304-439). Det tar fatt der Chen Shous *[[Sanguo Zhi]]* slutter. 

Verket ble til relativt lang tid etter Jin-dynastiets tid var omme. Det ble sammenstilt av historikeren Fang Xuanling (579–648), som var statsminister på sin tid. Enkelte kapitler ble forfattet av keiser Tang Taizong. Boken var ferdig i år 648. 

## Eksterne lenker
*
Gjesteopptreden (sang)

**«Gjesteopptreden»** er en coverlåt opprinnelig utgitt 20. september 1977 på debutalbumet *[[Prima Vera (album)|Prima Vera]]*.

Originalen er skrevet av Sammy Fain. Tom Mathisen introduserer Odd Børre. Denne innspillingen, hvor Børre bidrar med scat-sang på sangen «Secret Love», er lånt fra LP-platen *Club 68*. Børre er også avbildet nederst til venstre på albumomslaget til *Prima Vera* hvor det står påskrevet «Bonus Odd «Soul» Børre».

«Gjesteopptreden» ble også utgitt i januar 1994 på *[[Absolute Prima Vera]]* (spor 20).

## Referanser
Jeg bare sitter her og kjeder meg

**«Jeg bare sitter her og kjeder meg»** er en coverlåt med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt som B-side til singelen *[[Du er eit svin/Jeg bare sitter her og kjeder meg|Du er eit svin]]* under artistnavnet Noregs Punklag i august/september 1977.

Den havnet også på debutalbumet *[[Prima Vera (album)|Prima Vera]]* som ble utgitt 20. september 1977. Jonas Fjeld Band spilte inn kompet 19. august 1977. Vokal ble lagt på 20.-21. august 1977.

Originalen heter «I'm a Boy» og ble utgitt på singel med The Who i august 1966. Gruppens gitarist Pete Townshend skrev sangen. Original-tekstens jeg er en gutt som har tre eldre søstre. Han preges av at familien kun ville ha jenter i søskenflokken.

Jahn Teigen synger Prima Veras versjon og tekstens jeg heter Kim og er lei av sine omgivelser. Kim er forresten Herodes Falsk sitt egentlige fornavn.

«Jeg bare sitter her og kjeder meg» ble også utgitt september 2000 på *[[Rest of the best vol 2,5]]*.

## Referanser
Defense Superior Service Medal

**Defense Superior Service Medal** er en militær fortjenstmedalje fra USA. Den tildeles for ypperlig fortjenstfull innsats i ansvarsfull stilling som gjelder forsvarets fellesinnsats. Medaljen ble innstiftet 6. februar 1976 av president Gerald Ford. Medaljen tildeles av USAs forsvarsminister.

## Forholdet til andre utmerkelser
Defense Superior Service Medal befinner seg på et trinn under gruppen av de høyeste fortjenstmedaljene i USAs forsvar, den felles Defense Distinguished Service Medal, de ulike forsvarsgrenenes Army Distinguished Service Medal, Navy Distinguished Service Medal, Air Force Distinguished Service Medal og Coast Guard Distinguished Service Medal, samt Homeland Security Distinguished Service Medal, som har erstattet Transportation Distinguished Service Medal, og som også tildeles personell i kystvakten. Utmerkelsen Silver Star, som tildeles for mot på slagmarken, rangerer også foran Defense Superior Service Medal, som anses å ligger på nivå med Legion of Merit, dog likevel rangerende foran denne.

## Utforming
Defense Superior Service Medal er i utforming lik Defense Distinguished Service Medal, bortsett fra i materialvalget, innskrift og enkelte mindre detaljer. Defense Distinguished Service Medal er i gullfarget metall, mens Defense Superior Service Medal er i sølvfarget metall. Defense Superior Service Medal har på advers en amerikansk ørn med USAs skjold på brystet, samt tre piler i klørne. Ørnen er i sølv og er satt på et blått pentagon, et symbol for USAs fem forsvarsgrener og formen på bygningen som huser landets forsvarsdepartement. Motivet er omgitt av en krans bestående av laurbær- og olivengrener i nedre del og tretten stjerner i øvre del. På revers står over fire linjer innskriften «FROM / THE SECRETARY / OF DEFENSE / TO» etterfulgt av plass til å påføre mottagerens navn. På baksiden av kransen står i øvre del innskriften «FOR SUPERIOR  SERVICE» i en bue. Medaljen er utformet ved Institute of Heraldry, der Mildred Orloff var ansvarlig for design og Lewis J. King utførte modelleringen.

Medaljebåndet har en smal rød midtstripe med bredere hvite kanter, og uten for dette lyse blå striper, samt kantstriper i gult ytterst. Gjentatte tildelinger til samme person markeres med eikeløv i bronse eller sølv på båndet.

## Tildeling
Medaljen tildeles for ypperlig innsats i ansvarsfull stilling som gjelder fellesoppgaver utført under Forsvarsdepartementet, Den militære sjefsnemnd, samt spesialiserte enheter og andre fellesenheter i USAs forsvar. Innsatsen som belønnes ligger på nivå med det som kreves for tildeling av Legion of Merit

## Kilder
* Frank Foster og Lawrence Borts: *Military Medals of the United States*, Fountain Inn: MOA Press, 2010, s. 38 og 93
*Kerrigan, Evans E.: *Guidebook of U.S. Medals: A Complete Guide to the Decorations and Awards of the United States from 1782 to Present*, Noroton Heights, CN: Medallic Publishing Co., 1994, s. 35–36

## Eksterne lenker
* Defense Superior Service Medal, Institute of Heraldry
Philippe Joseph Benjamin Buchez

**Philippe Joseph Benjamin Buchez** (31. mars 1796 – 11. august 1865), oftere kalt Philippe Buchez, var en fransk historiker, forfatter, sosiolog og politiker.

## Liv og virke
Buchez var grunnleggeren av den franske avisen *L'Atelier*, og han tjente en kort stund, i 1848, som president for den konstituerende nasjonalforsamlingen, som da hadde sine møter i Palais Bourbon i Paris. Han avsluttet sin generelle utdannelse i Paris, og deretter brukte han litt tid på studier innenfor naturvitenskap og medisin.

I 1821, samarbeidet han med Amand Bazard, Jacques-Thomas Flotard, og andre i en hemmelig forening, La Charbonnerie, modellert etter den italienske organisasjonen Carbonari, med det formål å lansere en væpnet oppstand mot den franske regjeringen. Denne organisasjonen spredte seg raskt over store deler av Frankrike og de gjorde flere mislykkede forsøk på å forme en revolusjon mot nasjonens ledelse. Men alle forsøkene på et væpnet opprør kulminerte alltid ut i ingenting.

I 1825 tok Buchez eksamen innen medisin, og snart publiserte han verket Etudes de théologie, de philosophie et d'histoire (Studier i teologi, filosofi og historie). Omtrent samtidig ble han medlem av Saint-Simonian Society, ledet av Bazard, Barthélemy Prosper Enfantin og Olinde Rodrigues. Dette samfunnet var basert på ideene til Henri de Saint-Simon, en tidlig sosialistisk teoretiker.) Buchez forlot senere denne organisasjonen på grunn av deres mange religiøse ideer.

For å støtte hans prinsipper grunnla han et tidsskrift som fikk navnet *L'Européen*. Han skrev flere bøker på egen hånd i tillegg til at han var med-forfatter i diverse litterære verker innen mange forskjellige områder.

Delvis på grunn av ryktet han ervervet av disse publikasjonene, men mer på grunn av hans nære forbindelse med aviser og hemmelige samfunner ble han fiendtlig innstilt til regjeringen i Louis-Philippe, Men etter revolusjonen i 1848 ble han tildelt rollen som president av den franske konstituerende forsamlingen. Han satt som Frankrikes president i mai 1848, da ble erstattet av Dominique François Jean Arago.

Etter oppløsningen av den konstituerte forsamlingen ble han ikke gjenvalgt i noen politiske forsamlinger. Han havnet deretter tilbake til hans private liv, og han gjenopptok sine studier. Hans senere publikasjoner var svært tallrike og hadde et stort utvalg av emner som både var medisinske, historiske, politiske, filosofisk innhold.

## Referanser


## Litteratur
* Cuvillier, Armand (1954): *Un journal d'ouvriers : «L'atelier» (1840-1850)*, Éditions  Ouvrières, Paris.
* Notice  de l'Université de l'Ohio sur «L'Atelier»

## Eksterne lenker
*
Sexturisme

**Sexturisme** er reiser med det formål å kjøpe seg eller tiltvinge seg seksuelle tjenester fra prostituerte eller mindreårige for penger. Målet for reisene varierer avhengig av hvilke land den reisende kommer til. For europeiske reisende er sørøstlige Asia vanlige reisemål. Årsaken er at relativt rike europeere er i stand til å utnytte det eksterne landets fattigdom på grovt vis. Seksuelt utnyttelse av barn på kommersielt vis forekommer i flere land, med mulig unntak av de nordiske landene. Pedofile og sexturister reiser til land med den hensikt å seksuelt utnytte barn, noe som gjør barn til en del av sexturismen.

Verdens turistorganisasjon, et særskilt kontor under Forente nasjoner, definerer sexturisme som «reiser organisert fra innenfor turistsektoren, eller fra utsiden av denne sektoren, men benytter dens strukturer og nettverk, med det hovedmål å utføre et kommersiell seksuell forhold av turisten med beboere ved bestemmelsessted.»

Menneskerettighetsorganisasjoner har advart om at sexturisme bidrar til menneskehandel og barneprostitusjon. Forente nasjoner motsetter seg sexturisme av grunner som helse, sosiale og kulturelle konsekvenser for både turistenes hjemland og bestemmelsesstedene, særlig i situasjoner som utnytter kjønn, alder, sosiale og økonomiske ulikheter i sexindustriens bestemmelsessteder.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jeg undres (Prima Vera)

**«Jeg undres»** er en coverlåt med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 20. september 1977 på debutalbumet *[[Prima Vera (album)|Prima Vera]]*. Jonas Fjeld Band spilte inn kompet 19. august 1977. Vokal ble lagt på 20.-21. august 1977.

Originaltittelen er «I Wonder Who's Kissing Her Now» og ble publisert i 1909. Samme år ble den introdusert i musikalen *The Prince Of Darkness*. Joseph E. Howard og Harold Orlob komponerte melodien mens teksten ble skrevet av Will M. Hough og Frank R. Adams. Prima Vera kreditterte kun Hough som komponist både på *Prima Vera* og *[[Prima Vera Show]]*.

Henry Burr ga ut en versjon allerede i 1909. Dean Martin ga den ut på musikkalbumet *Sittin' on Top of the World* i 1973.

Tom Mathisen synger bortsett fra en setning hvor han og Jahn Teigen synger sammen i falsett. Tekstens jeg er en mann som plages av tanker rundt en dame han er enten veldig forelsket i eller har blitt forlatt av. Prima Veras tekst er nesten direkte oversatt. I originalteksten blir damen omtalt som tredje-person, mens i Prima Veras versjon blir hun spurt direkte om sine gjøremål av tekstens jeg.

«Jeg Undres» ble også utgitt i juni 1999 på *[[Prima Vera Show]]* (bonus-CD , spor 30).

## Referanser
François Arago

**Dominique François Jean Arago** (1786–1853) var en fransk matematiker, fysiker, astronom og politiker. Han satt som midlertidig president mellom 10. mai 1848 og 24. juni 1848.

Arago ble født på Estagel, en liten landsby nær Perpignan i departementet Pyrénées-Orientales i Frankrike, hvor hans far hadde stillingen som kasserer for landets myntverk. Han var den eldste av seks brødre.

Broren Jean (1788–1836) utvandret til Nord-Amerika og ble senere general i den meksikanske hæren. Jacques Étienne Victor (1799–1855) deltok i Louis de Freycinets utforsking av Ukraina som foregikk fra 1817 til 1821, og da han vendte tilbake til Frankrike viet han seg til journalistikk og drama. Den fjerde broren, Étienne Vincent (1802–1892), sies å ha samarbeidet med Honoré de Balzac i «Arvingen av Birague», og i perioden fra 1822 til 1847 skrev han et stort antall dramatiske stykker, for det meste i samarbeid med andre skribenter.

Arago ble tildelt Copleymedaljen fra The Royal Society i 1825. I 1828 ble han valgt som utenlandsk medlem av Det kongelige svenske vitenskapsakademiet. I 1834 var han på besøk i Skottland for å delta på et møte i British Association i Edinburgh. Han var medlem av det franske Parisobservatoriet (Observatoire de Paris) som ble grunnlagt av Ludvig XIV av Frankrike i 1666. Han mottok Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste i 1842. I 1850 ble han tildelt Rumfordmedaljen.

Den 10. mai 1848 ble Arago valgt inn som medlem av eksekutivkomiteen, et styrende organ som fungerte som republikkens regjering. Han ble utnevnt som komiteens president den 11. mai 1848, og han tjenestegjorde i denne stillingen som midlertidig statsoverhode frem til 24. juni 1848. Han døde i 1853, i en alder av 61 år.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gjesteopptreden II

**«Gjesteopptreden II»** er en sang med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 20. september 1977 på debutalbumet *[[Prima Vera (album)|Prima Vera]]*. Jonas Fjeld Band spilte inn kompet 19. august 1977. Vokal ble lagt på 20.-21. august 1977.

På dette sporet kaller trioen seg Harry Worrieds Quartet og de parodierer improvisert fri jazz med spredte innslag av applaus. Jahn Teigen improviserer scat-sang, mens Tom Mathisen fungerer som konferansierer til slutt på sporet.

«Gjesteopptreden II» ble også utgitt september 2000 på *[[Rest of the best vol 2,5]]*.

## Referanser
Valderøy barneskole

**Valderøy barneskule** er den største skolen i Giske kommune. Den ligger på sørsida på Valderøya, og har i overkant av 300 elever. Det er om lag 30 lærere inkludert administrasjon på skolen. 

Dagens skole består av to hovedbygninger, der den eldste, «gamleskolen», er fra 1905. Her går 1. og 2. klasse, samt at det er her SFO holder til. «Nyskolen» er fra 1955, og fikk et tilbygg i 1997 for administrasjon og lærerkontor.

Sammen med Skjong skule planlegges det i 2011 en ny felles barneskole på Valderøya. Den er tenkt å stå ferdig til høsten 2013.

## Eksterne lenker
* Valderøy barneskule
When the Red, Red Robin (Comes Bob, Bob, Bobbin’ Along)

**«When the Red, Red Robin (Comes Bob, Bob, Bobbin' Along)»** er en amerikansk populærmusikksang fra 1926, skrevet av Harry M. Woods. Den ble en umiddelbar hit for sangere som Whispering Jack Smith, Cliff Edwards og the Ipana Troubadors. Al Jolson fikk imidlertid størst suksess med sin innspilling, som nådde en førsteplass på Billboard-listen.

Jolson framførte sangen i kortfilmen *A Plantation Act* (1926), hvor lyden var på plater.

Den ble signatursangen til sangeren og skuespilleren Lillian Roth, som ofte fremførte den på høyden av sin musikalske karriere fra slutten av 1920-årene til slutten av 1930-årene. Sangen ble senere fremført av Susan Hayward, i rollen som Roth, i den biografiske filmen *[[Imorgen kan jeg gråte]]* (*I'll Cry Tomorrow*) (1955).

Den ble spilt inn på plate av Doris Day i 1953 og oppnådde en betydelig suksess på hitlistene.

Også i 1950-årene ble en versjon utgitt av Peter Pan Records med «Rock-a-Bye Your Baby with a Dixie Melody» på den andre siden av singlen.

Sangen hjalp til med å inspirere navnet på den amerikanske restaurantkjeden Red Robin. Eieren av den opprinnelige restauranten sang i en barbershopkvartett som jevnlig fremførte den. Han omdøpte i 1940-årene sin restaurant til Sam's Red Robin.

Den engelske fotballklubben Charlton Athletic spiller Billy Cottons versjon av sangen, mens laget går ut på hjemmebanen The Valley.

## Norsk versjon
Prima Vera har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Når den lille rødstrupen synger høyt i det blå».

### Innspilling
*Prima Vera. Utgitt på LP-platen *[[Ha ha he he ho! (De gærne har'e godt)]]* (RCA Victor PL&nbsp;40&nbsp;254) i 1982.

## Referanser
Gjør skolen til en fest

**«Gjør skolen til en fest»** er en coverlåt med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 20. september 1977 på debutalbumet *[[Prima Vera (album)|Prima Vera]]*. Jonas Fjeld Band spilte inn kompet 19. august 1977. Vokal ble lagt på 20.-21. august 1977.

Originalen heter Swinging on a Star. Melodien ble skrevet av Jimmy van Heusen med tekst av Johnny Burke. Den ble framført av Bing Crosby i filmen *[[Going My Way]]* (premiere 1944) og hans versjon ble gitt ut på plate samme år .

Originalteksten er humoristisk oppfordring til barn om å følge med på skolen og gjøre hjemmeleksene sine; hvis ikke kan man ende opp som eksempelvis gris eller fisk. Prima Veras tekst er nærmest en direkte oversettelse.

Tom Mathisen synger, mens i refrengene harmoniserer både han og Jahn Teigen i falsett i bakgrunnen. I introduksjonen og første vers imiterer de blåser-instrumenter med sine sangstemmer.

«Gjør skolen til en fest» ble også utgitt juni 1999 på *[[Prima Vera Show]]* (bonus-CD-spor 7)

## Referanser
Song Shu

**Song Shu** (forenklet kinesisk: 宋书, tradisjonell kinesisk: 宋書, «Song-boken») er et kinesisk historieverk i 100 bind som beskriver Det tidlige Song-dynasti. Det ble forfattet av Shen Yue (441–513) under Liang-dynastiet.

Allerede på det senere Song-dynastiets tid var deler av verket gått tapt. Det tapte ble da forsøkt rekonstruert på grunnlag av materialer fra *[[Sørdynastienes historie]]* og mindre annaler. Den originale teksten var sannsynligvis påvirket av fremmedlandske impulser (som for eksempel fra xianbei) og virker på flere steder uriktig eller uklar.

## Eksterne lenker
*
Dagsrevy sang

**«Dagsrevy sang»** er en låt med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 20. september 1977 på debutalbumet *[[Prima Vera (album)|Prima Vera]]*. Den ble innspilt 19.-21. august 1977.

Tom Mathisen spiller jazzgitar og synger første vers alene, Jahn Teigen synger andre vers, mens de sammen tar siste vers. Hva teksten handler om, ligger delvis i påskriften på albumomslaget:

«Dagsrevy sang» ble også utgitt september 2000 på *[[Rest of the best vol 2,5]]*.

## Referanser
Forbundskanslerens kontor (Tyskland)

**Forbundskanslerens kontor** (tysk: *Bundeskanzleramt* eller kortformen *Kanzleramt,* uttrykket kan også referere til selve bygningen) er et føderalt forvaltningsorgan i Tyskland. Forvaltningsorganet befinner seg i Kanslerbygningen i Berlin, men har også en avdeling i Bonn. 

Forvaltningsorganet omfatter kanslerens kontor og har blant annet som oppgave å samle inn nødvendig informasjon fra de føderale ministeriene til bruk for Forbundskansleren. Videre ivaretar kontoret de administrative oppgaver for Tysklands regjering. 

Lederen av Forbundskanslerens kontor kan enten ha rang som føderal statssekretær eller som føderal minister for særlige oppgaver (dvs. tilsvarende minister uten portefølje).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hjemmeside for Bundeskanzleramt på  ''bundesregierung.de''
* Hjemmeside for Bundeskanzleramt ''bundeskanzlerin.de''
Så fint å være idiot

**«Så fint å være idiot»** er en coverlåt med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 20. september 1977 på debutalbumet *[[Prima Vera (album)|Prima Vera]]*. Jonas Fjeld Band spilte inn kompet 19. august 1977. Vokal ble lagt på 20.-21. august 1977.

Originalen heter «How Sweet to Be an Idiot» og ble utgitt med Neil Innes (som også skrev sangen) i 1973 på musikkalbumet av samme navn. Han pleide også å fremføre sangen når han var på turne med Monty Python.

Tekstens jeg er et mobbeoffer, men vedkommende gir ikke opp tross motgang. Jahn Teigen synger Prima Veras versjon og deres tekst er direkte oversatt fra originalen. Det inkluderer også mobbe-innslagene som Tom Mathisen og Herodes Falsk utfører i mellomverset.

## Andre utgivelser
**[[Best of Ebba]]* &ndash; (utgitt 15. januar 1981)
**[[Absolute Prima Vera]]* &ndash; (utgitt januar 1994).
**[[The Prima Vera Show]]* &ndash; (utgitt juni 1999 – konsert-versjon 1 fra 1983 hvor Teigen akkompagnerer seg selv på piano).
**[[Prima Vera (a)live]]* &ndash; (konsertfilm utgitt oktober 2001 – konsert-versjon 2 fra år 2000. I mellomverset ble et bittelite utdrag av Mamma lagt til).
**[[Det beste fra Prima Vera]]* &ndash; (utgitt 20. juni 2016)

Jahn Teigen var hovedgjest i NRK-programmet Si det som det er! (sendt 16. desember 1978), og han startet programmet med kun et vers akkompagnert av sitt eget pianospill før selve vignetten ble spilt.

## Referanser
Mamma (Prima Vera)

**«Mamma»** er en coverlåt med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 20. september 1977 på debutalbumet *[[Prima Vera (album)|Prima Vera]]*. Jonas Fjeld Band spilte inn kompet 19. august 1977. Vokal ble lagt på 20.-21. august 1977.

Original-versjonen heter «Donna» og ble skrevet og utgitt av Ritchie Valens i 1958. Hans tekst var en hyllest til hans daværende kjæreste Donna Ludvig. Hva Prima Veras tekst handler om, ligger delvis i påskriften på albumomslaget:

Jahn Teigen synger falsett, mens Tom Mathisen tar seg av mellomverset med sin vanlige stemme.

«Mamma» ble også utgitt i juni 1999 på *[[Prima Vera Show]]* (bonus-CD, spor 20).

Da trioen gjennomførte comeback-konserter i 2000/2001, ble et bittelite utdrag av «Mamma» lagt inn i mellomverset til «Så fint å være idiot» .

## Referanser
Teller (Alaska)

**Teller**  er en by  i den amerikanske delstaten Alaska. Byen ligger på et nes ca. 116&nbsp;km nordvest for Nome på Seward-halvøya i folketellingsområdet Nome Census Area.

Byens totale areal er 5,5 km² hvorav 0,5&nbsp;km² er vann. I 2009 hadde byen 269 innbyggere.

Luftskipet «Norge» landet i Teller 14. mai 1926 etter ferden  fra Ny-Ålesund over Nordpolen med Roald Amundsen som ekspedisjonsleder og Umberto Nobile som skipsfører. På grunn av værforholdene valgte ekspedisjonen å lande i Teller i stedet for å fortsette til Nome.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Du er eit svin

**«Du er eit svin»** er en coverlåt med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt som A-side singel under artistnavnet Noregs Punklag i august/september 1977.

Sangen ble også utgitt 20. september 1977 på debutalbumet Prima Vera. Jonas Fjeld Band spilte inn kompet 19. august 1977. Vokal ble lagt på 20.-21. august 1977.

I presseskrivet som fulgte med singlen, var det fotografier av punkeren Kåre Kloakk som egentlig var Herodes Falsk.

Originalen heter «God Save the Queen» og ble gitt ut på singel med Sex Pistols i mai 1977. Den er kreditert gruppens medlemmer Paul Cook, Steve Jones, Glen Matlock og Johnny Rotten. Sistnevnte skrev teksten som er et oppgjør med 1970-tallets konservativt politisk styrte England.

I Prima Veras versjon er tekstens jeg en bedrevitende person fra foreldre-generasjonen som beordrer ungdommen om å skaffe seg et såkalt A4-liv med jobb, kone og barn. Jahn Teigen synger, og mot slutter sier et barn «ta av plata», og dermed slutter sangen brått.

«Du er eit svin» ble også utgitt september 2000 på *[[Rest of the best vol 2,5]]*.

## Referanser
Julia Butschkow

**Julia Butschkow** (født 21. desember 1978) er en dansk forfatter og dramatiker. Hun debuterte i 1997 med diktsamlingen *Lykkekomplex* og har siden gitt ut kortprosaboka *Så simpelt* (1999), romanen *Lunatia* (2004), romanen *Apropos Opa (2009)* og skuespillet *Sidespor*. *Apropos Opa* er utgitt i 2011 på Pax forlag, oversatt av Trude Marstein. *Senest har hun utgitt romanen *Aber dabei* (2013).

== Bibliografi ==
* *Aber dabei*, Samleren, 2013 (Roman)
* *Apropos Opa*, Pax, 2011 (Roman) ISBN 9788253033815
* *Der er ingen bjerge i Danmark*, Samleren, 2011 (Noveller)
* *Lunatia*, Samleren, 2004 (Roman)
* *Så simpelt*, Samleren, 1999 (Kortprosa)
* *Lykkekomplex'', Facet, 1997 (Dikt)

## Priser og utmerkelser
* Statens Kunstfonds tre-årige arbejdsstipendium 2005
* Hederslegat fra Rosinante og Co 2007

## Referanser


## Eksterne lenker
* Forfatterens nettside
* Pax Forlag
* Samleren
* Danish Literary Magazine
Linda Bond

**Linda Bond** (født 22. juni 1946 i Nova Scotia i Canada) er general og tidligere verdensleder for  Frelsesarmeen. Hun tiltrådte den 2. april 2011 som den 19. generalen og den tredje kvinnelige generalen i Frelsesarmeens historie. 

## Bakgrunn
Linda Bond har 12 eldre søsken. Hennes mor var født i England, og immigrerte til Canada sammen med sine foreldre da hun var 17 år gammel. Linda Bonds far var gruvearbeider i den lokale kullgruven i hennes hjemby i Nova Scotia.

## Frelsessoldat
Bond kom fra stillingen som leder for Frelsesarmeens arbeid i østre deler av Australia. Hun hadde tidligere tjenestegjort i Storbritannia og vært nestleder for Frelsesarmeen i Canada, territorialleder på USAs vestkyst samt tjenestegjort ved det internasjonale hovedkvarteret.

Bond etterfulgte Shaw Clifton, som gikk av med pensjon. 

Torsdag 13. juni 2013 meldte Frelsesarmeens internasjonale hovedkvarter at general Linda Bond samme dag hadde gått av som verdensleder «etter en periode med personlig bønn og refleksjon». Stabssjefen, kommandør André Cox, skulle fungere i hennes sted til ny general var valgt. Cox ble senere valgt til Frelsesarmeens 20. general og verdensleder.

## Priser og æresbevisninger
I 2012 ble Linda Bond tildelt et æresdoktorat ved Tyndale University College and Seminary i Toronto, som er hennes alma mater.

## Referanser
Evert Tabbe

**«Evert Tabbe»** er en sang med den norske humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 20. september 1977 på debutalbumet *[[Prima Vera (album)|Prima Vera]]*. Innspillingen skjedde 19.-21. august 1977.

Først i sangen parodierer Herodes Falsk en hallomann i radio, før Tom Mathisen spiller gitar og synger på svensk. Teksten er en parodi på typiske svenske viser; spesielt de som er skrevet av Evert Taube. Mathisen imiterer også Taubes stemme og sangstil.

«Evert Tabbe» ble også utgitt september 2000 på *[[Rest of the best vol 2,5]]*.

## Referanser
Kjell Olav A. Maldum

**Kjell Olav Amdam Maldum** (født 1962 i Oslo) er en norsk bedriftsleder og ingeniør. Han har siden 2007 vært administrerende direktør i Infinitum, som driver panteordningen for gjenvinnbar drikkevareemballasje i aluminium, stål og plast (PET) i Norge.

Maldum er spesielt engasjert i emballasjeoptimalisering og sirkulær økonomi. Hans engasjement har ført til at Infinitum fra høsten 2020 er den første panteordningen i Norden som resirkulerer både bokser og flasker i eget land.  
 
Den norske pantemodellen har vekket internasjonal interesse. Maldum gir opplæring til internasjonale delegasjoner som kommer for å lære av den norske panteordningen, og informerer om fordelene i internasjonale medier. Skottland er blant landene som har sett til Norge for inspirasjon ved innføring av panteordning.

Maldum mottok *Optimeringsprisen 2006* fra Næringslivets Emballasjeoptimeringskomité (NOK). Dette var første gang Optimeringsprisen ble delt ut til en person, ikke en bedrift. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Infinitums nettsider
* Krangler om pantepenger, Teknisk Ukeblad, 8. mars 2012
* Jo bedre sortering, jo bedre pris, Teknisk Ukeblad, 17. oktober 2011
Kodominans

**Kodominans** er et begrep innen genetikken som beskriver at to heterozygote alleler  har samme påvirking for fenotypen. Mens ufullstendig dominans fremkommer som en blanding av begge foreldrenes fenotyper, forekommer fenotypene til foreldrene sammen, men ublandet, i kodominans. 

Om for eksempel en rød blomst krysses med en hvit, vil genet for fargen rød (R) og genet hvit (H) virke sammen slik at avkommet får genotypen RH og fenotypen rosa i ufullstendig dominans. Her er ingen gentype dominant over den andre. Ved kodominans vil begge fargene uttrykkes på avkommet som separerte farger. Begge forekommer, men viser tydelig at genene til foreldrene er kodominante. Et annet eksempel på kodominans er nedarving av blodtyper i AB0-systemet.
Daniel Myrmæl Helgestad

**Daniel Myrmæl Helgestad** (født 9. juli 1987) er en norsk tidligere langrennsløper som representerte Henning Skilag fra 2015 til han la opp i 2017. I sine tidligere år representerte han Jardar IL og Fossum IF i Bærum hvor han har vokst opp, og senere Byåsen Idrettslag.

Han var tidligere medlem i *Team Trøndelag*, sammen med blant andre Marte Elden og Hans Petter Lykkja.

Helgestads beste plassering i verdenscupen i langrenn er en 13.-plass på 10&nbsp;km klassisk i Falun. Mange tror feilaktig at det er en 15. plass på 50&nbsp;km klassisk i Holmenkollen som er Helgestads beste plassering. I 2014 vant han to renn i Skandinavisk cup. Han har tre sølvmedaljer og to bronsemedaljer i stafett i NM. I 2014 tok han også individuelt NM-sølv på 50&nbsp;km fristil.

Foran 2015/2016-sesongen meldte Daniel overgang til den nordtrønderske klubben Henning Skilag.

I 2019 vant han Trondheim Maraton i klassen Teammaraton for Sparebank 1 Regnskapshuset SMN, sammen med Kristian Forbord, Tommy B. Hove og Marco Bjørklund Fria.

Etter endt skikarriere gikk Helgestad over i jobb som regnskapskonsulent i storkundeavdelingen til Sparebank 1 Regnskapshuset SMN AS.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Jeg er mer motivert enn noen gang. langrenn.com (1. juni 2013)
Louis Eugène Cavaignac

**Louis Eugène Cavaignac** (født 15. oktober 1802 i Paris i Frankrike, død 28. oktober 1857 i Ournes i departementet Sarthe) var en fransk general og fremtredende politiker som i en periode satt som midlertidig president.

## Liv og virke
Cavaignac gikk inn i hæren som ingeniøroffiser i 1824. Han tjenestegjorde i Morea (Peloponnes) i 1828. Han ble utnevnt til kaptein. Da revolusjonen brøt ut i 1830 var han stasjonert ved Arras. I 1831 ble han fjernet fra aktiv tjeneste som konsekvens av sin erklærte republikanisme, men i 1832 ble han innkalt til aktiv tjeneste igjen og han ble kort tid senere utstasjonert i Algerie. 

Han hadde kommandoen over den utsatte forposten Tlemcen i cirka femten måneder. Dette var en kommando som han ble valgt ut til av marskalk Bertrand Clausel (1836–1837). Han sto også i forsvaret av Cherchell i 1840. Nesten samtlige av de kamper han ledet på slagmarken ble vunnet. I 1844 ble Cavaignac forfremmet til graden Maréchal de camp, og han ble tildelt forskjellige distriktskommandoer, fortrinnsvis i Algerie, frem til 1848, da den provisoriske regjeringen utnevnte ham til generalguvernør i provinsen med rang som general i denne divisjonen som var stasjonert der.

Stillingen som krigsminister ble også tilbudt til Cavaignac, men han nektet å ta imot denne posisjonen på grunn av sin uvilje mot den da sittende franske regjeringen. Da han ankom Paris igjen den 17. mai 1848 fant han hovedstaden i en svært kritisk tilstand. Flere opptøyer hadde allerede funnet sted i landet og i resten av Europa. I november dette året ble Den andre franske republikk grunnlagt.

Han satt som statsminister fra 28. juni 1848 til 20. desember 1848. Han etterfulgte den tidligere presidenten Antonie Marie Jules Sénard som Frankrikes midlertidige president i noen måneder mellom 28. juni 1848 og 20. desember 1848.

Ved presidentvalget som ble gjennomført dette året stilte Cavaignac som republikaner til valg mot prins Louis Napoléon, hvis onkel var keiseren Napoléon Bonaparte. Han ble etterfulgt av Napoleon III av Frankrike som utropte seg selv til keiser av Frankrike.

Cavaignac tilhørte senere opposisjonen under prins Napoleons presidentskap og ble ved statskuppet 2. desember 1851 arrestert, men etter kort tid sluppet fri igjen. Han giftet seg siden med en datter av den rike bankieren Odier og trakk seg tilbake fra politikken. 

I 1857 ble han valgt til folkerepresentant for Paris 3. arrondissement, men døde allerede 28. oktober samme år på sitt slott Ournes i departementet Sarthe.

Hans sønn, Jacques Marie Eugène Godefroy Cavaignac var også en fremtredende politiker. 

## Verker
* *De la régence d'Alger, note sur l'occupation*. Victor Magen, Paris 1839

## Referanser


## Litteratur
* Auguste Deschamps: *Eugène Cavaignac*. 2 Bände, Librairie Internationale, Paris 1870
* Le Général Ibos: *Le Général Cavaignac : Un dictateur republicain*. Hachette, Paris  1930 (coll. « Figures du Passé »)
* Frederick A. de Luna: *The French Republic and Cavaignac*. University Press, Princeton, N.J. 1969
Jon Frode Blichfeldt

**Jon Frode Blichfeldt** (født 24. juni 1944 i Oslo) er en norsk psykolog. Han var forsker ved Arbeidsforskningsinstituttet (Arbeidspsykologisk institutt før 1987) 1970–2004 og var instituttets direktør 1986–1989. Han var professor II i arbeids- og organisasjonspsykologi ved Psykologisk institutt ved Universitetet i Oslo 1994–2004 og professor i høgskolepedagogikk og psykologi og leder for Pedagogisk utviklingssenter ved Høgskolen i Oslo 2004–2011. Han er nå professor emeritus.

## Karriere

Blichfeldt kommer fra lærerfamilie, og er utdannet lærer og psykolog. Han er godkjent spesialist i arbeids- og organisasjonspsykologi. Han var lærervikar gjennom 60-tallet og skolepsykolog 1969–1970.

Han var fra 1970 til 2004 ansatt som forsker ved Arbeidsforskningsinstituttet (AFI), hvor han i mange år var forskningsleder samt instituttleder fra 1986 til 1989. Han har vært professor II i arbeids- og organisasjonspsykologi ved Psykologisk institutt ved Universitetet i Oslo fra 1994 til 2004. Fra 2004 til 2011 var han leder av Pedagogisk utviklingssenter og professor i høgskolepedagogikk og psykologi ved Høgskolen i Oslo.

Han har særlig forsket på arbeidsmiljø, organisasjonslæring og kunnskapsforvaltning. Han har foretatt miljø- utviklings- og evalueringsstudier på oppdrag av Kunnskapsdepartementet. Han har bl.a. deltatt i nasjonale evalueringer av lederopplæring i videregående skole, programevaluering av Reform 94 og Læreplan 97. Han har hatt oppdrag for UNDP i India (1977). I 1991 var han gjesteforsker ved Massachusetts Institute of Technology. Blichfeldt var oppnevnt som medlem i utvalg for vurdering av skolens innhold (SI-utvalget 1979) og for vurdering av fremtidig struktur i videregående skole (Blegen-utvalget 1989). Fra 2004 til 2007 var han  NOKUT-sakkyndig.

## Bibliografi i utvalg
* Blichfeldt, J.F. (2010): *On knowledge bases and maps of knowledge. Some quiddities on getting to know in contemporary higher education*. Nordic Studies in Education, Vol. 30 pp. 252-265.
* Blichfeldt, J.F. (2007): *Supporting good work?* In: Löwstedt, J, Larsson,P, Karsten, S, and VanDick, R (eds): From intensified work to professional development.  P.I.E. Peter Lang, Brussels
* Blichfeldt, J.F. (2004): *Oppgaverasjonalitet og Kunnskapsforståelse.* Nordiske Organisasjonsstudier nr. 4
* Blichfeldt, J.F. (2003): *Lære for livet? Skolen som møteplass for mening og mestring.* Evaluering av Reform 97. AFI-rapport nr. 7
* Blichfeldt, J.F. og Aamodt, P.O. (1999): *Om følgeforskningen i R94.* I Kvalsund, R, Deichman-Sørensen, T. og Aamodt, P.O.(red): *Videregående skole ved en skillevei?* Oslo Tano Aschehoug.
* Blichfeldt, J.F. (1996). *Organisering og samarbeid: Motsetningsfylte prosesser.* I Blichfeldt m.fl.: *Utdanning for alle. Evaluering av Reform 94*. Oslo, Tano Aschehoug.
* Blichfeldt, J.F. Haugen, R. og Jangård, H. (1978) : *Mot en ny skoleorganisasjon.* Oslo Tanum.
* Blichfeldt, J.F. (1973): *Bakerst i klassen.* Oslo Norli.
Miracle

***Miracle*** er en amerikansk drama- og sportsfilm fra 2004 som er regissert av Gavin O'Connor. Den handler om USAs herrelandslag i ishockey som helt uventet vant gull under Vinter-OL 1980. En begivenhet kjent som «Miracle on ice».

Noen Miracle-scener er spilt inn i Norge på Jordal Amfi.

## Handlingsreferat
Herb Brooks, trener for ishockey-laget ved University of Minnesota, har et intervju med USAs olympiske komité for å begynne som landslagstrener. Han diskuterer sin filosofi om hvordan USA kan slå det sovjetiske laget, og ber om endringer i praksis og strategi. USOC er skeptisk, men gir til slutt Brooks jobben. Brooks møter assisterende trener Craig Patrick (spilt av Noah Emmerich) og USOCs administrerende direktør Walter Bush i Colorado Springs.

To spillere Rob McClanahan og Jack O'Callahan kommer dårlig overens, og begynner å slåss basert på tidligere rivalisering fra college. Brooks forteller spillerne at de er nødt til å gi slipp på gamle rivaliseringer, og begynne som et ordentlig lag. Etter hvert som øvelsene fortsetter, bruker Brooks uortodokse metoder for å få listen sin ned til 20 spillere. Spillerne bekymrer seg for å få sparken når som helst. De vet at Brooks selv var den aller siste spilleren som ble kuttet fra det olympiske hockey-laget i 1960 rett før USA vant gull-medaljen, så Brooks vil gjøre alt for å vinne nå.

Under en kamp som blir 3–3 uavgjort, ser Brooks at spillerne er distrahert og ikke spiller opp til deres potensial. Etter kampen får han spillerne tilbake på isen. Han fortsetter øvelsen selv etter at lyset kuttes på stadion. Rett før de skal reise til Lake Placid spiller amerikanerne og sovjeterne på Madison Square Garden. Sovjeterne overkjører det unge amerikanske laget, og vinner stort. I løpet av kampen får kaptein O'Callahan en skade som gjør at han kan risikere å miste hele OL, og målvakt Jim Craig får beskjed om at han risikerer å bli benket til fordel for en backup, Steve Janaszak.

Når Vinter-OL 1980 begynner slår amerikanerne Sverige 2–1 i den første kampen. Brooks fyrer opp laget under en pause ved å beskylde en skadet McClanahan for å slutte. McClanahan ender opp med å spille til tross for skaden, noe som inspirerer laget. Det blir etter hvert klart at USA skal møte Sovjetunion, men amerikanerne regnes som overveldende underdogs mot russerne.

## Medvirkende

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
KNM «Kong Haakon VII»

**KNM «Kong Haakon VII»** var et krigsskip som ble gitt Norge i gave fra USA og president Franklin D. Roosevelt under andre verdenskrig. Overleveringsseremonien fant sted på Washington Navy Yard 16. september 1942, og det var i denne forbindelse Roosevelt holdt sin kjente tale «Look to Norway». Det norske kongehuset var representert ved overrekkelsen.
Panathenske stadion

Det **Panathenske stadion** (gresk: Παναθηναϊκό στάδιο, *Panathinaiko stadio*), også kjent som ***Kallimarmaro*** (Καλλιμάρμαρο) er et friidrettsstadion i Athen, kjent som arena i de olympiske lekene i 1896. Det er rekonstruert fra et stadion i Antikkens Hellas så utmerker det seg ved å være det eneste større stadion i verden bygget i hvit marmor.

Det var også arena under Sommer-OL 2004.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rupert Bruce-Mitford

**Rupert Leo Scott Bruce-Mitford** (1914–1994) var en engelsk arkeolog.

Fra 1938 var Bruce-Mitford ansatt ved British Museum. Fra 1942 fikk han ansvaret for gjenstandene fra Sutton Hoo-funnet, og dette skulle bli en vesentlig del av hans livsverk. Gjennom førti år arbeidet han med funnene, og med ettergraving i haug 1 i Sutton Hoo, og fikk gjennomarbeidet og publisert funnet i tre store bind; *The Sutton Hoo Ship Burial* som kom ut i 1975, 1978 og 1983.

## Hovedverk
* 2005: *The Corpus of Late Celtic Hanging-Bowls* (posthumt; red. Sheila Raven)
* 1975: *The Sutton Hoo Ship Burial* (med A. C. Evans)
* *The Bog People: Iron Age man preserved*
* 1997: *Mawgan Porth; a settlement of the Late Saxon Period on the north Cornish coast: excavations 1949-52, 1954 and 1974* London: English Heritage ISBN 1-85074-613-3 (posthumut)
* *Aspects of Anglo-Saxon Archaeology: Sutton Hoo and other discoveries* ISBN 0-575-01704-X

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nekrolog i ''The Independent''.
David Luiz

**David Luiz Moreira Marinho** (født 22. april 1987) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for Clube de Regatas do Flamengo.

Han har tidligere spilt i den portugisiske klubben SL Benfica fra 2007 til 2011, i den engelske klubben Chelsea fra 2011 til 2014 og i den franske klubben Paris Saint-Germain fra 2014 til 2016.

## Spillerkarriere
Han startet karrieren sin i Vitória, hvor han fikk 47 kamper. Det høyre forsvarsspilleren er like kjent for ferdighetene han har med ball som det han kan utrette defensivt. I januar 2007 dro han til Benfica på lån og gjorde overgangen permanent sommeren som fulgte. Totalt spilte han 82 kamper for Lisboa-klubben og mistet kun én kamp forrige sesong da laget tok sin første ligatittel på fem år. Uefa.com valgte Luiz til årets spiller i den portugisiske ligaen.

### Chelsea
Luiz scoret sitt første mål for Chelsea i kampen mot Manchester United da han utlignet Rooneys 1-0 scoring tidligere i kampen. Chelsea vant kampen 2-1, og David Luiz ble kåret til banens beste. Luiz scoret igjen da Chelsea møtte Manchester City 20. mars 2011, og ble også denne gangen kåret til banens beste. I april 2011 ble han kåret til månedens spiller etter en rekke gode prestasjoner.

### Arsenal
8. august 2019 signerte David Luiz for Arsenal.

## Landslaget
Luiz fikk sin landslagsdebut mot . Han representerte landet sitt også under U20-VM i 2007.

Luiz var en del av den brasilianske troppen til VM i fotball 2014 på hjemmebane i Brasil. Han scoret sitt første landslagsmål i åttendedelsfinalen mot .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Parti radical

**Parti radical**,  **«valoisien»**,  forkortet **RAD** (på norsk *det radikale partiet*), er et sentrum-venstre  politisk parti i Frankrike. Det ble grunnlagt i 1901 som *Parti républicain, radical et radical-socialiste* (*det [[republikansk]]e, radikale og [[radikal]]-[[sosialistiske]] partiet*) og er Frankrikes eldste politiske parti. Kallenavnet «valoisien» (valoiser eller valoisisk) kommer av partiets hovedkvarter ligger i Place de Valois nummer 1 i Paris. 

Partiet i sin nåværende form oppsto i 1972, da Parti républicain, radical et radical-socialiste ble splitted i Parti radical og Parti radical de gauche.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Bob DiPiero

**Bob DiPireo** er en amerikansk countrymusikklåtskriver. DiPiero har skrevet sanger for sangere som Tim McGraw, Faith Hill, George Strait og The Oak Ridge Boys.

DiPiero er utdannet ved Dana School of Music ved Youngstown State University. Han spilte i flere hardrockband på slutten av 60-tallet og gjennom 70-tallet. I 1979 flyttet han til Nashville og begynte å jobbe som studiomusiker før han begynte med låtskriving.

Han første listetopper var sangen «American Made» fremført av The Oak Ridge Boys. 

DiPiero er sitter i styret til Country Music Association.

Han ble nominert til Oscar for beste sang for «Coming Home» fra filmen *[[Country Strong]]* (2010), som han skrev sammen med Tom Douglas, Hillary Lindsey og Troy Verges.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Tom Douglas

**Tom Douglas** er en amerikansk countrymusikklåtskriver. Han har skrevet hits for blant annet Tim McGraw, Martina McBride og Lady Antebellum.

Douglas jobbet som eiendomsmegler før han begynte som låtskriver. Hans første top 10 hit var «Little Rock», fremført av Collin Raye i 1993.

Han ble nominert til Oscar for beste sang for «Coming Home» fra filmen *[[Country Strong]]* (2010), som han skrev sammen med Bob DiPiero, Hillary Lindsey og Troy Verges.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Anno fyrtioåtta

***Anno fyrtioåtta*** er et skuespill av August Strindberg fra ca. 1876-77. Stykket kan ses som en satirisk drift med datidens konservative, og utspiller seg under revolusjonene i 1848. Det drøyde mange år innen stykket ble satt opp, og ble betraktet av Strindberg som mislykket. Mange av dets motiver, liksom karakterer, kom allikevel til å brukt igjen og utdypes i og med romanen *[[Det røde rommet]]* (*[[Röda rummet]]*).

## Eksterne lenker
* Les førsteutgaven av Anno fyrtioåtta på Dramawebben
Hillary Lindsey

**Hillary Lindsey** er en amerikansk countrysanger og låtskriver. Hun har skrevet sanger for blant annet Faith Hill, Martina McBride, Carrie Underwood, Taylor Swift og Tim McGraw.

Lindsey har utgitt en singel som sanger, «The Clown», men denne bommet på hitlistene.

Lindsey ble belønnet med en Grammy Award for beste sang med «Jesus, Take the Wheel», fremført av Carrie Underwood.

Hun ble nominert til Oscar for beste sang for «Coming Home» fra filmen *[[Country Strong]]* (2010), som hun skrev sammen med Bob DiPiero, Tom Douglas og Troy Verges.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Eunice Sanborn

**Eunice Sanborn** (født 20. juli 1896 i Louisiana, USA, død 31. januar 2011) var den nest eldste bekreftede levende person i verden da hun døde i en alder av 114 år. Stod oppført som verdens eldste frem til sin død, før den elleve dager eldre Maria Gomes Valentim fra Brasil ble verifisert som verdens eldste.

Hun ble en av de 50 lengstboende mennesker i USA, den 2. mars 2010, og hun var en av de 50 ubestridte eldste personer i verden, den 16. januar 2011. 

Sanborns familie hevdet at hennes fødselsår egentlig er feilaktig registrert, og at hun faktisk ble født 20. juli 1895, noe som ville ha gjort henne til 115 år gammel på tidspunktet for hennes død. Sanborn ble født under navnet Eunice Allen Lyons i Lake Charles, Louisiana som datter av Augustus og Varina Lyons. Hennes foreldre var av tysk og irsk avstamming. Eunice Lyons første giftermål skjedde i november 1913. Hennes første ektemann, Joe Orchin, var faren til datteren hennes, og ble drept i en ulykke. 

I 1937, sammen med sin andre ektemann, Wesley Garrett, flyttet hun til Texas. Mens hun bodde i Texas, var hun en del av grunnleggerne av Love's Lookout. De to var de første til å bygge en konkret nedre basseng i Cherokee County på denne tiden. Hennes datter Dorothy, som døde i 2005 i alder av 90 år, sammen med hennes andre mann, klarte hun å holde virksomheten gående i lang tid. Sanborn bodde i Jacksonville, Texas, frem til hennes død, den 31. januar 2011. 

Selv om hun aldri jobbet utenfor hjemmet, holdt Sanborn opptatt med samfunnet aktiviteter hele hennes liv. Hun var et aktivt medlem av First Baptist Church i Jacksonville og sang i koret der i mange år. Hennes gamle venn David French, som kjente Sanborn siden han var fem, og hans kone Rena, ga 24-timers pleie så Sanborn kunne forbli i sitt hjem.

## Se også
* Superhundreåring