open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vi fikser banken

***Vi fikser banken*** (orig. *Wisdom*) er en amerikansk drama- og kriminalfilm fra 1986 med Emilio Estévez og Demi Moore i hovedrollene. Regi er ved Emilio Estévez	og Robert Wise. Manus var også ved Estévez.

## Handling
John Wisdom (Emilio Estévez) er ung, kjekk og ærgjerrig mann som i utgangspunktet har tiden foran seg. Men et biltyveri begått i tenårene plasserer ham i strafferegisteret og dermed blir de fleste dører stengt. Han bestemmer seg for å gjøre noe samfunnsnyttig. Sammen med sin venninne (Demi Moore) begynner han derfor å rane banker. Han blir etterhvert kjendis og i mange folks øyne en helt. En kriminell ville tatt pengene og løpt, men John Wisdom har tatt et standpunkt og oppfører seg som en moderne Robin Hood.

## Om filmen
*Wisdom* ble ingen publikumssuksess og innbrakte kun $5,7 millioner ved amerikanske kinoer. Den havnet på en 104.-plass over de mest innbringende filmene i USA i 1987.

Den ble relativt dårlig mottatt av Aftenpostens anmelder som blant annet skrev: «*Det virker lite overbevisende at paret - en slags blek versjon av Bonnie and Clyde - klarer seg unna forfølgerne, i den samme bilen og uten kamuflasje, fra by til by og fra stat til stat. Sluttscenen er melodramatisk og langdryg, og hele filmen hadde stått seg på å bli klippet ned ca. 20 minutter*».

## Rollebesetning
* Emilio Estévez – John Wisdom
* Demi Moore – Karen Simmons
* Tom Skerritt – Lloyd Wisdom
* Veronica Cartwright – Samantha Wisdom
* William Allen Young – Agent Williamson
* Richard Minchenberg – Agent Cooper
* Ernie Lively – Bill, Motel Manager
* Charlie Sheen – City Burger Manager
* Bill Henderson – Theo
* Gene Ross – Sheriff
* Liam Sullivan – Jake Perry

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Klosterstraße undergrunnsstasjon

**Klosterstraße undergrunnsstasjon** er en stasjon på Berlins undergrunnsbane i Klosterstrasse i distriktet Mitte. Den betjenes av linje U2. Stassjonen tegnet av Alfred Grenander og bygget i årene 1911–1913. Den er vernet. 

Klosterstrasse er en av Berlins eldste gater. I nærheten av stasjonen ligger ruienen av klosterkirken til det tidligere fransiskanerklosteret og det som skal være Berlins eldste spisested, Zur letzten Instanz. 

## Referanser
Anthony Xu Jiwei

**Anthony Xu Jiwei** (født 2. april 1935 i Shanghai, død 25. september 2016) var en kinesisk katolsk biskop av Taizhou i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina.

I 1999 ble han administrator av det da vakante bispedømmet. Katedralen, bispegården og annen kirkelig eiendom var blitt konfiskert sent i 1940-årene, og i lengre tid hadde bispedømmet intet presteskap. Xus egne prestestudier, påbegynt i 1948 ble avbrutt da han ble satt i fengsel. Etter kort tid i vanlig fengsel ble han sendt til en laogai-leir i 1960. Etter at han ble benådet i 1985 gjenopptok han vei mot prestegjerningen ved presteseminaret i Sheshan ved Shanghai og ble presteviet senere samme år, for bispedømmet Ningbo. Der arbeidet han i en menighet til han ble administrator i Taizhou.

Han ble bispeviet med pavelig mandat og regjeringens godkjenning i Taizhou den 10. juli 2010. Ordinasjonen ble ledet av biskop Joseph Li Mingshu av Qingdao ledsaget av biskopene Joseph Zhao Fengchang av Liaocheng, Joseph Xu Honggen av Suzhou of Joseph Han Yingjin av Sanyuan, alle i kommunion med paven.

Bispedømmet hadde i 2010 25 kirker og ca 6.000 katolikker.

Bispesetet i Taizhou hadde stått ubesatt siden bishop Joseph Hou Joshan, en av de første kinesere som ble bispeviet, døde i 1962.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
* Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
* Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
* Biskop  Joseph Zong Huaide (1917-1997) *1958
* Biskop Joseph Li Mingshu  (1923-2013) *1988
* Biskop *Anthony Xu Jiwei* (1935-2016) *2010

## Referanser
Siemensdamm undergrunnsstasjon

**Siemensdamm undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Siemensdamm er på linjen U7. 

Stasjonen har navnet sitt fra gaten Siemensdamm som er oppkalt etter Werner von Siemens grunnleggeren av Siemens AG. 

Stasjonen er bygget som et flerbruksbygg. Det kan fungere som tilfluktsrom for 4332 mennesker i 14 dager.

## Eksterne lenker
*
Seestraße undergrunnsstasjon

**Seestraße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Seestraße er på linjen U6. 

Stasjonen ligger under krysset mellom Müllerstraße og Seestraße som er Weddings hovedhandlegater.

## Eksterne lenker
*
Schwartzkopffstraße undergrunnsstasjon

**Schwartzkopffstraße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Schwartzkopffstraße ligger på linjen U6. 

Stasjonen ble åpnet 8. mars 1923 under sitt nåværende navn. I 1951 ble navnet forandret til *[[Walter Ulbricht|Walter-Ulbricht-Stadion]]* og i 1973 *Stadion der Weltjugend*. Fra Berlinmuren ble bygget 13. august 1961 og frem til gjenforeningen 1. juli 1990 var stasjonen en spøkelsesstasjon.

## Eksterne lenker
*
Schönleinstraße undergrunnsstasjon

**Schönleinstraße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Schönleinstraße er på linjen U8. 

Stasjonen ligger under gaten Kottbusser Damm og mellom 1951 og 1992 het stasjonen *Kottbusser Damm*.

## Eksterne lenker
*
Afrikanische Straße undergrunnsstasjon

**Afrikanische Straße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Afrikanische Straße er på linjen U6.

Stasjonen har navnet sitt fra en av gatene (Afrikanische Straße) i nærområdet, på tross av at den ligger under Müllerstraße som er en av Weddings større handlegater. Det ligger også et BVG-bussdepot i nærheten av stasjonen derfor er den hyppig brukt av BVG-ansatte.

## Eksterne lenker
*
Kochstraße undergrunnsstasjon

**Kochstraße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Kochstraße er på linjen U6. Stasjonen ligger i krysset mellom Kochstraße og Friedrichstraße.

Gaten stasjonen har navnet sitt etter er oppkalt etter Johann Jacob Koch som var baker og politiker i Berlin.

Stasjonen befinner seg i nærheten av Checkpoint Charlie og på stasjonens skilter er Checkpoint Charlie brukt som undertittel.

## Eksterne lenker
*
Eisenacher Straße undergrunnsstasjon

**Eisenacher Straße undergrunnsstasjon** er en stasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Eisenacher Straße er på linjen U7. 

Gaten stasjonen ligger i har navn etter Eisenach i Thüringen.

## Eksterne lenker
*
Elsterwerdaer Platz undergrunnsstasjon

**Elsterwerdaer Platz undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Elsterwerdaer Platz er på linjen U5 og fra åpningen 1. juli 1988 var stasjonen banens endestasjon til den ble forlenget til Hönow ett år senere.
Elsterwerdaer platz er bydelssentrum for bydelen Biesdorf som er bygget ut i de senere år og som har ca. 13.500 innbyggere.

## Eksterne lenker
*
Deutsche Oper undergrunnsstasjon

**Deutsche Oper undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Deutsche Oper er på linjen U2. Stasjonen ligger under Bismarckstraße og i nærheten av Deutsche Oper.

Stasjonen åpnet 14. mai 1906 under navnet *Bismarckstraße* som del av den første utvidelsen av Stammstrecke-linjen fra 1902. Stasjonen ble omdøpt *Städtische Oper* 1. august 1929, *Deutsches Opernhaus* 16. august 1934 og fikk sitt nåværende navn 22. september 1961.

8. juli 2000 under arrangementet Love Parade brøt det ut brann ved stasjonen, som skadet 21 personer og ødela et togsett. Stasjonen fikk omfattende skader. Som følge av brannen ble stasjonen renovert og åpnet på nytt 1. september 2000.

Stasjonen har vært med i Rammsteins musikkvideo for Mein Teil og i filmen Løp, Lola, løp!.

## Eksterne lenker
*
Dahlem-Dorf undergrunnsstasjon

**Dahlem-Dorf undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Dahlem-Dorf er på linjen U3.

I nærheten av stasjonen ligger museet Museumszentrum Berlin-Dahlem og Freie Universität Berlin.

Stasjonsinngangen er bygget i bindingsverkstil som var svært vanlig på nordtyske bondegårder.

## Eksterne lenker
*
Cottbusser Platz undergrunnsstasjon

**Cottbusser Platz undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Cottbusser Platz er på linjen U5.

## Eksterne lenker
*
Gunnar Ohrlander

**Gunnar Ohrlander** (1939–2010) var en svensk journalist og forfatter.

Ohrlander var også kjent under pseudonymet *Doktor Gormander*, hvis satiriske penn  virket i svenske aviser som *[[Gnistan]]*, *[[Aftonbladet]]* og *[[Flamman]]*.

På 1970-tallet var han også aktiv som dramatiker. Han arbeidet med Fria Proteatern, og skrev blant annet  *NJA-pjäsen*. Ohrlander var redaktør for SKPs avis Gnistan i perioden 1975-1976.  I 1990 ble han tildelt Svenska Deckarakademins debutant-diplom.

Han var gift med Helena Henschen.

## Bibliografi
* *Doktor Gormander slår till*, 1966
* *Skriet från Bagarmossen*, 1967 (under pseudonymet Doktor Gormander)
* *Tages lilla ljusblå* eller *Dr Gormander i maktspelet*, 1968
* *När barnen tog makten*, 1969 (under pseudonymet Doktor Gormander)
* *Blågul atom*, 1970
* *När barnen gick i strejk*, 1971 (under pseudonymet Doktor Gormander)
* *Gormander slår tillbaka*, 1972
* *Ska skyddsombuden  få-sparken-böter-fängelse?*, 1973
* *Hoppets här*, 1977
* *Kunskap i skolan*, 1981
* *Katten spelar silverflöjt*, 1985
* *Åsas journal*, 1986
* *Det ska fan vara dörrvakt i himlen*, 1987
* *Så minns jag framtiden*, 1988
* *Downwind*, 1990
* *Exit Prag*, 1991
* *Sagoresor i det nya Tyskland*, 1991
* *Den brinnande staden*, 1992
* *Mitt liv som kund*, 1993
* *Älskade Maria*, 1993
* *Efterlyst*, 1994
* *Hjärtslag i vården*, 1996
* *Allt för dig*, 1998
* *Sjökrogar och krögarrecept*, 1999
* *Bleka oskuld*, 2000
* *Det har jag aldrig sagt*, 2004
* *Sjökrogar*, 2005
* *Den gudarna älskar – om konsten att överleva som lärare*, 2009

## Referanser


## Eksterne lenker
* Stefan Lindgrens omtale etter Gunnar Ohrlanders død
Louis-Lewin-Straße undergrunnsstasjon

**Louis-Lewin-Straße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Louis-Lewin-Straße er på linjen U5.

Stasjonen ble åpnet 1. juli 1989, bare måneder før Berlinmuren falt, under navnet Paul-Verner-Straße etter den østtyske politikeren Paul Verner. I 1992 fikk gaten (og dermed stasjon sitt nåværende navn som er etter farmakologen Louis Lewin.

## Eksterne lenker
*
Kaulsdorf-Nord undergrunnsstasjon

**Kaulsdorf-Nord undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Kaulsdorf-Nord er på linjen U5. Stasjonen er endestasjon for suppleringstog til Alexanderplatz i rushtiden da det er avgang med 5 minutters intervall – videre til Hönow er det 10 minutters frekvens.

Stasjonen ble åpnet 1. juli 1989, bare måneder før Berlinmuren falt, under navnet *Albert-Norden-Straße* etter den østtyske politikeren Albert Norden. Etter gjenforeningen fikk stasjonen 2. oktober 1991 dagens navn. Gaten Albert-Norden-Straße ble i 1992 omdøpt til Cecilienstraße.

## Eksterne lenker
*
Kleistpark undergrunnsstasjon

**Kleistpark undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Kleistpark er på linjen U7.

Stasjonen ligger ved siden av Heinrich-von-Kleist-Park som har navnet sitt fra forfatteren og dikteren Heinrich von Kleist. 

## Eksterne lenker
*
Lipschitzallee undergrunnsstasjon

**Lipschitzallee undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Lipschitzallee er på linjen U7.

Gaten stasjonen ligger under er oppkalt etter politikeren Joachim Lipschitz.

## Eksterne lenker
*
Johannisthaler Chaussee undergrunnsstasjon

**Johannisthaler Chaussee undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Johannisthaler Chaussee er på linjen U7.

## Eksterne lenker
*
Neu-Westend undergrunnsstasjon

**Neu-Westend undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Neu-Westend er på linjen U2.

Stasjonen befinner seg under Olympischen Straße i øst grenser den til Reichsstraße og Streubenplatz og i vest til Oldenburgallee.

## Eksterne lenker
*
Hellersdorf undergrunnsstasjon

**Hellersdorf undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Hellersdorf er på linjen U5. Stasjonen ble åpnet 1. juli 1989, bare måneder før Berlinmuren falt.

Ved stasjonen ligger bydelssenteret Helle Mitte som ble åpnet i 1997. Det består av 19 moderne bygninger med butikker, kontorer, restauranter og Berlins største kino. Her er også Hellersdorf rådhus og en rekke kommunale kontorer. Det er ca. 80&nbsp;000 mennesker som bor i gangavstand til senteret og ca. 250&nbsp;000 mennesker i nærområdet. 

## Eksterne lenker
*
Kienberg (Gärten der Welt) undergrunnsstasjon

**Kienberg (Gärten der Welt) undergrunnsstasjon**, tidligere *Neue Grottkauer Straße*, er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Neue Grottkauer Straße er på linjen U5.

Stasjonen ble åpnet 1. juli 1989, bare måneder før Berlinmuren falt, under navnet Heinz-Hoffmann-Straße etter den østtyske forsvarsministeren Heinz Hoffmann. Etter gjenforeningen ble stasjonen omdøpt til *Grottkauer Straße* og i 1996 ble det endret til *Neue Grottkauer Straße*. I desember 2016 fikk stasjonen sitt nåværende navn, i forbindelse med den internasjonale hageutstillingen i 2017.

## Eksterne lenker
*
Kaiserdamm undergrunnsstasjon

**Kaiserdamm undergrunnsstasjon** er en stasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk som tilhører linje U2. Den befinner seg nær krysset Kaiserdamm/Königin-Elisabeth-Straße i distriktet Charlottenburg-Wilmersdorf og er en av de offisielle stasjonene til Berliner Meesegelände. Stasjonen S-Bahnhof Messe Nord/ZOB ligger rundt 200 meter unna og blir omtalt som offisiell omstigningsstasjon.   

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Theodor-Heuss-Platz undergrunnsstasjon

**Theodor-Heuss-Platz undergrunnsstasjon** er en stasjon i Berlins undergrunnsbanenettverk, på linjen U2. Den befinner seg under Theodor-Heuss-Platz i Charlottenburg-Wilmersdorf.
Bayerischer Platz undergrunnsstasjon

**Bayerischer Platz undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Bayerischer Platz er på linjene U4 og U7.

Stasjonen ble åpnet som del av U4-linjen i 1910. 29. januar 1971 åpnet U-7 plattformen som ble tegnet av BVGs husarkitekt Rainer G. Rümmler. U7 plattformen er utsmykket i de bayerske fargene lysblå og hvit.

## Eksterne lenker
*
Berliner Straße undergrunnsstasjon

**Berliner Straße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Berliner Straße er på linjene U7 og U9.

Stasjonen befinner seg under krysset mellom Berliner Straße og Bundesallee i Sentrum av Wilmersdorf.

## Eksterne lenker
*
Kunståret 1684

## Fødsler

|-
|November || 30. || Andreas Møller || dansk || portrett- og miniatyrmaler ||align=center|ca. 71-78 ||align=center|ca. - ||  
|}
* 14. januar: Jean-Baptiste van Loo, nederlandsk maler (død 1745)
* 10. oktober: Antoine Watteau, fransk maler (død 1721)
* Karl Aigen, tysk maler, mester maler/lærer sammen med Daniel Gran i Wien (død 1762)
* Marco Benefial, italiensk, proto-nyklassisistisk maler som hovedsakelig arbeidet i Roma (død 1764)
* Giovanni Angelo Borroni - italiensk kunstmaler i den seinbarokke og tidlige nyklassisistiske perioden som hovedsakelig virket i Milano (død 1772)
* Bian Shoumin - kinesisk kunstmaler i Qing-dynastiet (død 1752)
* ca. 1684: Peter Tillemans - flamsk barokkmaler, malte spesielt portretter, landskap samt av sports- og militærsubjekter (død 1734)
* George Vertue, engelsk gravør og antikvar (død 1756)
* Odoardo Vicinelli - italiensk kunstmalere i den seinbarokke perioden (død 1755)

## Dødsfall

|-
|align=center|1694 || Mars || 24. || Pieter de Hooch || nederlandsk || kunstmaler ||align=center|54 ||align=center| || 
|}
* 15. januar: Caspar Netscher, nederlandsk maler av portrett- og sjangermaleri (født 1639)
* 23. januar (gravlagt): Jan Wijnants - nederlandsk kunstmaler i barokken (født 1632)
* 26. april - Jan Davidszoon de Heem, nederlandsk kunstmaler (født 1606)
* ca. 1684: Pietro Paolo Baldini - italiensk kunstmaler i barokken (født ca. 1614)
* Gerrit Battem - nederlandsk landskapsmaler (født 1636)
* Giovanni Battista Carlone - italiensk kunstmaler som arbeidet hovedsakelig i Genova (født 1603)
* Josefa de Óbidos - spanskfødt, portugisisk kunstmaler (født 1630)


Portrait_of_a_19-year-old_man,_possibly_a_self_portrait,_attributed_to_Pieter_de_Hooch.jpg|Pieter de Hooch(1629–1684)


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fehrbelliner Platz undergrunnsstasjon

**Fehrbelliner Platz undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Fehrbelliner Platz er på linjene U3 og U7.

Stasjonen åpnet 12. oktober 1913 samtidig med resten av U3-linjen. U7-delen av stasjonen åpnet 29. januar 1971 under utvidelsen fra Möckernbrücke undergrunnsstasjon. Stasjonens inngangsparti var da blitt komplett ombygget i en omdiskutert 1970-talls «oljeplattform-stil». 

Torget Fehrbelliner Platz som stasjonen ligger på er oppkalt etter kommunen Fehrbellin i Brandenburg. Fehrbellin er kjent på grunn av slaget ved Fehrbellin mellom Brandenburg-Preussen og Sverige i 1675. Torget har form av en hestesko og er omkranset av kontorbygninger fra den nasjonalsosialistiske perioden. Blant annet det hovedkvarteret for den tidligere Tysk arbeidsfront som sto ferdig i 1943.

## Eksterne lenker
*
Arkeologiåret 1683

**Arkeologiåret 1683** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1683.

## Utforskninger

## Utgravninger

## Funn

## Publiseringer

## Andre hendelser
* 6. juni – Ashmolean museum, verdens første universitetsmuseum åpner.

## Fødsler

## Dødsfall
Mathildeordenen

**Mathildeordenen** (fransk: *Ordre de Mathilde*) var en dansk orden innstiftet av dronning Caroline Mathilde 29. januar 1771. Innstiftelsesdatoen var kong Christian VIIs fødselsdag. Ordenen ble tildelt medlemmer av kongefamilien og personer ved hoffet, i særdeleshet slike som var tilknyttet dronningen og Johann Friedrich Struensee. Ordenen fikk statutter med sju artikler, skrevet på fransk. Den hadde én klasse. Mathildeordenen kom til opphør i 1772 da dronningen, sammen med Struensee, ble fengslet. Kongen og dronningen ble skilt ved dom og Caroline Mathilde ble sist i mai 1772 sendt ut av landet.
## Insignier
Ordenstegnet for Mathildeordenen besto av dronningens monogram, bokstaven M omgitt av en ring og to myrtegrener. Ordenstegnet bar en kongekrone øverst. Det var kostbart utstyrt med 23 rosenstenslipte edelstener i ringen rundt monogrammet og med ni perler på hver av de grønnemaljerte grenene.

Ordenstegnet var opphengt i et rødt bånd med tre sølvstriper.

Ordenen ble båret i bånd om halsen av herrer og i sløyfe på brystet av damer.

Det ble også laget en ordensring, én til kongen og én til Struensee.

## Tildeling
Ordenen ble utdelt samme dag som den ble innstiftet, til deltagere ved fødselsdagsmiddagen til kongens ære. I tillegg til dronningen og hennes mann, ble ordenen ved denne anledningen tildelt enkedronning Juliane Marie, arveprins Frederik, Struensee, generalløytnant Peter Elias von Gähler og hans kone Christine Sophie, generalløytnant Schack Carl greve Rantzau–Ascheberg, baronesse Caroline Schimmelmann, grevinne Amalie Sophie Holstein og kammerherre Enevold Brandt. Ordenens tolvte medlem, Louise von Plessen, som tidligere var overhoffmesterinne for dronningen, fikk ordenstegnet tilsendt til sitt bosted i Celle.
## Referanser


## Kilder
*Lars Stevnsborg: *Kongeriget Danmarks ordener, medaljer og hederstegn. Kongeriget Islands ordener og medaljer*, Syddansk Universitetsforlag, 2005, s. 191–194
Hermannplatz undergrunnsstasjon

**Hermannplatz undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Hermannplatz er på linjene U7 og U8. Stasjonen ligger under torget Hermannplatz og fra begge plattformene er det er direkte og underjordisk tilgang til det store varehuset Karstadt. Dette var Europas mest moderne kjøpesenter da det ble åpnet i 1929.

Stasjonen åpnet 11. april 1926 som del av utvidelsen av linjen som i dag er U7. Den andre plattformen, som er bygget over den opprinnelige plattformen, åpnet 17. juli 1927 og betjener U8 linjen. Hermannplatz var den første stasjon på Berlins undergrunnsbane som ble utstyrt med rulletrapper. 

Tidligere var Hermannplatz et omfattende trikkeknutepunkt og i 1930 var det ikke mindre enn 15 linjer som korresponderte på torget over stasjonen. Men disse trikkelinjene forsvant gradvis frem til trikken ble helt nedlagt i Vest-Berlin i 1964. Det er planer om å forlenge trikken M10 fra Warschauer Straße til Hermannplatz, men det er ikke truffet noe vedtak om slik forlengelse.

## Eksterne lenker
*
Julius Nielson

**Julius Hans Christian Nielson** (1898–1948) var en tysk SS-offiser tilknyttet Gestapo. Han var stasjonert i Norge under andre verdenskrig og arbeidet ved avdelingene IV og V ved Kommandeur der Sicherheitspolizei und des SD i Trondheim.  Han fikk graden Obersturmführer i SS. Under tiden i Trondheim torturerte og mishandlet han flere norske fanger. Hunden hans var dressert til å angripe fanger i avhør.

Nielson ble etter krigen dømt til døden for krigsforbrytelser av Frostating lagmannsrett og henrettet ved skyting i Trondheim 10. juli 1948.

## Referanser
De homeriske hymnene

**De homeriske hymnene** er en samling på 33 religiøse dikt fra gresk mytologi i den tidlige antikkens Hellas, skrevet mellom det sjette og det fjerde århundre før vår tid. Diktene var kjent og etablert som samling allerede i antikken, men slik de er bevart er de ikke samlet etter noen helhetlig klar plan og de er uten tvil skrevet av flere ulike forfattere. Opprinnelig har det nok også eksistert flere hymner enn de 33 bevarte. Hymnene har antageligvis hatt en funksjon innenfor det kultiske, og kan ha blitt framført før selve kulthandlingene.

Referansen til Homer skal ikke forstås som at han er forfatter, men at diktene er *i samme stil*, altså som epos. På samme måte som *[[Iliaden]]* og *[[Odysseen]]* er hymnene skrevet i daktylisk heksameter.

Gudehymnene var bygget opp etter et fast mønster: Guden påkalles, og hans vesen og virkefelt nevnes; deretter følger fødselshistorien, og en episk beretning om gudens gjerninger.

Hymnen til Hermes er en skøyeraktig røverhistorie, som blant annet har fått stor popularitet i England på grunn av Shelleys gjendiktning. Hymnen til Apollon er en hovedkilde til kunnskap om mysteriekultene i Delia og Delfi. Demeterhymnen er trolig den eldste av de overleverte homeriske hymnene, og ble etter alt å dømme brukt under den eleusinske mysteriekulten.

## De lange hymnene

* Hymne til Demeter
* Hymne til Apollon

* Hymne til Hermes
* Hymne til Afrodite 1. og 2. hymne 

* Hymne til Dionysos 1. 2. og 3. hymne
* Hymne til Pan

## De små hymnene

* Til Ares
* Til Artemis
* Til Afrodite
* Til Athene 1. og 2. hymne
* Til Hera
* Til Demeter
* Til Gaia

* Til Herakles
* Til Asklepios
* Til Dioskurene 1. og 2. hymne
* Til Hermes
* Til Hefaistos
* Til Apollon
* Til Poseidon

* Til Zeus
* Til Hestia 1. og 2. hymne
* Til Musene og Apollon
* Til Artemis
* Til Gaia
* Til Helios
* Til Selene

## Referanser


## Norske utgaver
* Hymnene til Hermes, Apollon og Demeter er gjengitt i *Greske myter og mysterier*. Utvalg og innledende essay av Tore Frost. Bokklubben, 2003. (Verdens Hellige Skrifter; 16) ISBN 82-525-4109-7
Arkeologiåret 1684

**Arkeologiåret 1684** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1684.

## Fødsler

*27. april – Joseph Pellerin, fransk militær og numismatiker (død 1782)
*George Vertue, engelsk gravør og antikvar (død 1756)

## Dødsfall


Fil:Pellerin_pieces.jpg|Joseph Pellerin(1684–1782)
Fil:George Vertue.png|George Vertue, gravering (publisert i 1794) etter Jonathan Richardsons portrettmaler av Vertue fra 1733


## Referanser
Hallesches Tor undergrunnsstasjon

**Hallesches Tor undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Hallesches Tor er på linjene U1 og U6.

Stasjonens første plattform (U1) åpnet 18. februar 1902 samtidig med Berlins første undergrunnsbanestrekning (*Stammstrecke*). Den underjordiske U6-plattformen åpnet 30. januar 1923.

Navnet Hallesches Tor kommer av en port på Berlins tollmur som lå i nærheten av dagens stasjon.

Stasjonen ligger langs Landwehrkanal og i nærheten av Jüdisches Museum Berlin.

## Eksterne lenker
*
Kenya (navn)

**Kenya** er et kvinnenavn og et mannsnavn (japansk 秋葉, russisk Кеня).

Som kvinnenavn er det dannet av navnet på landet Kenya, som har fått navnet sitt fra fjellet Mount Kenya (kikuyu *Kere Nyaga*) som betyr «hvitt fjell».

Som mannsnavn kan det være:
* et engelsk romanisering av det japanske navnet 秋葉.
* en engelsk romanisering av det russiske navnet Кеня, som er en kjæleform av *Innokentiy*, den russiske formen av det lavlatinske navnet *Innocentius*, dannet av *innocens*, «uskyldig».

## Utbredelse
*Kenya* har vært brukt som kvinnenavn i engelsktalende land siden 1960-tallet.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.
### Kvinner
* Kenya Moore (f. 1971), amerikansk skuespiller
* Kenya Mori (f. 1976), meksikansk skuespiller
* Kenia Sinclair (f. 1980), jamaicansk  friidrettsutøver  
* Kenia Moreta (f. 1981), dominikansk volleyballspiller
* Kenia Gascón, meksikansk skuespiller
* Kenya D. Williamson, amerikansk skuespiller

### Menn
* Alberto Kenya Fujimori (f. 1938), peruansk tidligere politiker og Perus president 1990–2000
* Kenya Hara (f. 1958), japansk designer
* Kenya Akiba (f. 1962), japansk politiker
* Kenya Kobayashi (f. 1983), japansk turner
* Kenya Matsui (f. 1985), japansk fotballspiller
* Kenya Sawada, japansk skuespiller

## Referanser


## Eksterne lenker
Kottbusser Tor undergrunnsstasjon

**Kottbusser Tor undergrunnsstasjon** er en stasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Kottbusser Tor er på linjene U1 og U8. Navnet kommer av at her lå en av portene i Berlins bymur og veien førte til byen Cottbus.

Stasjonens første plattform (U1) åpnet 18. februar 1902 samtidig med Berlins første undergrunnsbanestrekning (*Stammstrecke*) som på denne delen er en høybane i midt gateløpet. Da U8 ble bygget i 1926, ble stasjonen revet og bygget opp igjen 100 meter lenger vest slik at begge linjene har et felles stasjonsbygg. Den underjordiske U8 plattformen ble åpnet 12. februar 1928.

## Eksterne lenker
*
Pietro Alemanno

**Pietro Alemanno** (ca. 1430–ca. 1498) var en østerriksk-italiensk kunstmaler i renessansen.

Han gikk i lære sammen med Carlo Crivelli og malte alterstykket *Jomfru og barn mellom de hellige Michael, Biaise, Jerome, og Nicholas* (1489) for kirken Santa Maria della Carita. Mange verk finnes i Pinacoteca Civica Fortunato Duranti.

## Referanser


## Kilder
*
Spichernstraße undergrunnsstasjon

**Spichernstraße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Spichernstraße er på linjene U3 og U9.

Stasjonen åpnet 28. august 1961 som den sørlige endestasjonen for den nye G-linjen (nåværende U9) der den krysset AII (nåværende U3). U3 hadde ikke tidligere hatt noen stasjon her og Spichernstraße erstattet *Nürnberger Platz* som lå noen få hundre meter unna. Nürnberger Platz ble så stengt og revet.

Gaten Spichernstraße som stasjonen har fått sitt navn fra er oppkalt etter Spicheren i Frankrike der slaget ved Spicheren sto i 1870.

## Eksterne lenker
*
Naglet til et kors på jorden

**«Naglet til et kors på jorden»** er en latinsk pasjonssalme skrevet av Jacopone da Todi på 1300-tallet. Den ble gjendiktet av danske Bejanmin Georg Sporon i 1777. Melodien ble skrevet av H.O.C. Zinck i 1801. Salmen ble oversatt til nynorsk av Bernt Støylen i 1927. Den er én av Norges mest kjente langfredagssalmer.

## Publisert
**[[Den Danske Salmebog]]* med syv strofer
**[[Norsk Salmebok]]* som nummer 158 med åtte strofer
**[[Norsk Salmebok]]* (Støylens versjon) som nummer 151 med 16 strofer

## Innspillinger (i utvalg)
*Jacob Endregaard. Utgitt på den akustiske 78-platen Pathé 17375.

## Kilder
*Naglet til et kors på jorden (Salmebloggen.no)
Fuglene (Aristofanes)

***Fuglene*** (gammelgresk  Ὄρνιθες, *Ornithes*) er en satirisk komedie, skrevet av den antikke greske forfatteren Aristofanes. Det ble først oppført 414 f.Kr., da det vant andrepris under byfestivalen *Dionysia* til de dionysiske mysterier hvor den vant andreplassen. Stykket har blitt hyllet av moderne kritikere som en perfekt realisert fantasi som er bemerkelsesverdig for sin mimikk av fugler og for sangenes munterheten. I motsetning til forfatterens andre eldre skuespill, hvor det ingen direkte omtale av Peloponneskrigen og det er få referanser til athensk politikk, og likevel ble dette stykket dristig iscenesatt ikke lenge etter begynnelsen av den sicilianske ekspedisjonen, en ambisiøs militær kampanje som i stor grad økte athensk engasjement for krigsinnsatsen. Til tross for det har stykket mange indirekte referanser til athensk politiske og sosiale liv. Det er det lengste av Aristophanes’ bevarte skuespill, og likevel er det et ganske konvensjonelt eksempel på den gamle komedie, den første perioden av antikkens greske komedie.

Handlingen i stykket kretser rundt Pisthetaeros, en athener som overbeviser fuglene om å skape en stor by oppe i skyene, kalt  *nephelokokkygia* («tåkefugleborgen»), og dermed gjenvinne sin status som de opprinnelige gudene. Stykket kan forstås som en satire over athenernes politiske lettroenhet og tilbøyelighet til vidløftige innfall. To eldre menn flykter fra Athen for å unnslippe byens mas, men også for å komme bort fra gudenes tyranni. De møter et kor av fugler som etterhvert blir enige om å bygge en borg i skyene, som skal herske over menneskene og blokkere kommunikasjonen mellom gudene og menneskene. Pisthetaeros forvandles til slutt til en fuglelignende gud selv, og erstatter Zevs som gudenes konge.

Fuglekoret har også innslag av teogoni, skildringer av verdens, gudenes og menneskenes opphav. Stykket har blitt oversatt til dansk og siden norsk en rekke ganger, først av Frederik Ludvig Vibe i 1856, Kristian Birch-Reichenwald Aars i 1888, av Joh. B. Koch i 1904. I moderne tid oversatte blant annet Knut Kleive stykket i 1977 som *Skyene*. I forordet skrev han:


«Aristofanes er morsom - men også grov og blasfemisk. Hans seksuelle groviser tårler vi saktens, men det er et spørsmål om vi er like modne for hans vittigheter om avføring. Aristofanes parodierte også hemningsløst samtidens religiøse og folkelige diktning. Det var det nok ikke alle som likte.»

## Referanser


## Utgivelser
### Norsk
*
*
* Aristofanes (1977): *Skyene*, norsk gjendiktning fra gresk av Knut Kleive, Oslo: Aschehoug, ISBN 82-03-08854-6. Digital utgave hos Nasjonalbiblioteket.

### Engelsk
*

## Eksterne lenker
* 
*
Wen (navn 文)

**Wen** (kinesisk: 文, pinyin: *Wén* er et alminnelig kinesisk slektsnavn. 

## Kjente bærere av navnet 文 Wén
*Wen Zhong (levde ca 496 f.Kr.), rådgiver i staten Yue
*Wen Chou (død 200), general under Det østlige Han-dynasti
*Wen Tianxiang (1236–1283), kansler under Det sørlige Song-dynasti
*Wen Zhengming (1470–1559), kalligraf under Ming-dynastiet
*Wen Zhenheng (1585–1645), maler og lærd under Ming-dynastiet.
Wen (navn 温)

**Wen** (kinesisk: 温, pinyin: *Wēn*) er et vanlig kinesisk slektsnavn.

## Kjente bærere av navnet 温 Wēn
*Wen Yanbo (575-637),  embedsmann under Tang-dynastiet
*Wen Tingyun (812–870), dikter under Tang-dynastiet
*Wen Jiabao (f. 1942), kinesisk statsminister fra 2003
*Wen Bixia (f. 1967), skuespillerinne i Hongkong
*Wen Ruian (f. 1954), Wuxia-forfatter
Leopoldplatz undergrunnsstasjon

**Leopoldplatz undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Leopoldplatz er på linjene U6 og U9. Stasjonen ligger under torget Leopoldplatz.

Stasjonen åpnet 8. mars 1923 som del av utvidelsen av U6. Da stasjonen ble utvidet med en ny dypere plattform for U9 ble U6s plattform også ombygget fra å være midtplattform til to sideplattformer. Dette ble gjort for å gjøre bytte mellom linjene enklere. U9s plattform åpnet 28. august 1961.

Frem til trikken ble lagt ned i Vest-Berlin i 1964 ble Leopoldplatz betjent av flere trikkelinjer.

## Eksterne lenker
*
Borsigwerke undergrunnsstasjon

**Borsigwerke undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Borsigwerke er på linjen U6.

Navnet Borsigwerke kommer fra den tidligere lokomotiv- og maskinfabrikantfamilien Borsig som hadde fabrikker i nærområdet.

## Eksterne lenker
*
Otisstraße undergrunnsstasjon

**Otisstraße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Otisstraße er på linjen U6.

Stasjonen åpnet 31. mai 1958 under navnet *Seidelstraße*. Navnet ble forandret til dagens navn i 2004, siden inngangen er nærmere Otisstraße og for å markere 150 års jublieet av den tyske delen av heisprodusenten Otis.

## Eksterne lenker
*
Bebudelse med to knelende givere (Lippi)

***Bebudelsen*** er et maleri av den italienske renessansemaleren Fra Filippo Lippi. Det er datert til 1440-45 og blir oppbevart i Galleria Nazionale d'Arte Antica i Palazzo Barberini, Roma.

Komposisjonen dreier seg rundt jomfruen, som opptar sentrum av scenen. I bakgrunnen, på høyre side, går to små kvinnefigurer opp en trapp. De to giverportertene (votiveportrett) viser de ukjente giverne som kneler bak en cordonata. At de er representert i naturlig størrelse (dvs. i samme størrelse som de religiøse figurer) var et relativt nytt, stilistisk kjennetegn.

## Se også
*Lippis bebudelse (Galleria Doria Pamphilj, Roma)
*Lippis bebudelse (München)
Scharnweberstraße undergrunnsstasjon

**Scharnweberstraße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Scharnweberstraße er på linjen U6.Stasjonen har navn etter Scharnweberstraße som igjen er oppkalt etter den prøyssiske politikeren Georg Scharnweber (1816-1894).

## Eksterne lenker
*
Kurt-Schumacher-Platz undergrunnsstasjon

**Kurt-Schumacher-Platz undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Kurt-Schumacher-Platz er på linjen U6.

Torget som stasjonen ligger under og har sitt navn fra er oppkalt etter Kurt Schumacher en tysk sosialdemokratisk politiker.

Stasjonen har flybussforbindelse med Tegel internasjonale lufthavn. 

## Eksterne lenker
*
Rehberge undergrunnsstasjon

**Rehberge undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Rehberge er på linjen U6. Stasjonen ligger i den nordlige delen av Müllerstraße som er en av Weddings hovedhandlegater.

Stasjonsnavnet kommer av den nærliggende parken Volkspark Rehberge.

## Eksterne lenker
*
Reinickendorfer Straße undergrunnsstasjon

**Reinickendorfer Straße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Reinickendorfer Straße er på linjen U6.

Etter delingen av Berlin var Reinickendorfer Straße den siste undergrunnsstasjonen på den vest-berlinske siden av U6. Sør for stasjonen gikk togene uten stopp til Friedrichstraße stasjon igjennom Øst-Berlin og flere spøkelsesstasjoner.

## Eksterne lenker
*
Weinmeisterstraße undergrunnsstasjon

**Weinmeisterstraße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Weinmeisterstraße er på linjen U8. 

Etter delingen av Berlin i 1961 var Weinmeisterstraße en spøkelsesstasjon. vest-berlinske undergrunnstog passerte gjennom stasjonen men stoppet ikke. Stasjonen ble åpnet for trafikk igjen 1. juli 1990 etter gjenforeningen.

## Eksterne lenker
*
Attila Richard Bende

**Attila Richard Bende** (1934–2008) var en ungarsk fotballspiller som spilte for . 

Bende kom til Norge som flyktning fra Ungarn i 1956. Han sto i mål for Start fra 1957 til 1961 og var dermed en del av laget som rykket opp til 1. divisjon i 1959. Senere spilte han for det lokale laget Torridal i mange år og var også innom andre klubber på lavere nivå. Attila etterlater seg fire barn. Barna er Attila Janos, László, Teresa Szuzsanna og Judit Bende.

## Referanser
Elektra (skuespill)

***Elektra*** kan vise til et av to skuespill fra antikkens Hellas:

* ''Elektra'' (Sofokles) – skuespill av Sofokles
* ''Elektra'' (Evripides) – skuespill av Evripides
Sisophon

**Sisophon** (*egentlig Serei Saophoan*) (khmer: សិរីសោភ័ណ) er hovedstaden i provinsen Banteay Meancheay, Kambodsja. Serei Saophoan er vanskelig å uttale, så navnet transkriberes ofte som «Sisophon», selv på kambodsjanske skilter. Sisophon er endestasjonen for en jernbanelinje som går fra Kambodsjas hovedstad Phnom Penh, men togene går av og til ikke lenger enn til Battambang.

Om lag førti minutter fra Sisophon ligger tempelruinene Banteay Chmar som stammer fra Khmerrikets storhetstid. I likhet med Angkor Vat og Angkor Thom var dette området var okkupert av Siam (Thailand) i over 500 år før det ble overtatt av det franske kolonimakten og deretter returnert til Kambodsja.
Nordisk institutt for kunnskap om kjønn

**Nordisk institutt for kunnskap om kjønn** (**NIKK**), opprinnelig **Nordisk institutt for kvinne- og kjønnsforskning**, ble etablert i 1995 og var et tverrnordisk kunnskapssenter for kjønnsforskning og likestilling i Norden. NIKK hadde kontor ved Universitetet i Oslo og var finansiert av Nordisk ministerråd. NIKKs mandat var blant annet å være en bro mellom nordisk kjønnsforskning og nordisk likestillingspolitikk. NIKKs virksomhet foregikk i aktiv dialog med de nordiske likestillingsministrene (MR-JÄM) og embetsmannskomiteen for likestilling (ÄK-JÄM). NIKK bidro til å gjennomføre det nordiske samarbeidsprogrammet for likestilling: «Med fokus på kjønn er målet et likestilt samfunn (2006–2010)».

NIKK initierte, koordinerte og gjennomførte prosjekter for å bidra til å belyse viktige likestillings- og kjønnspolitiske problemstillinger. Dette omfattet forskningsprosjekt, utredninger, oversikter og rapporter.

I 2011 avgjorde Nordisk ministerråd at instituttet skulle avvikles innen 31. desember 2011.

## Prosjekt

* Kjønn og makt i Norden (2008–2009)
* Prostitusjon i Norden (2007–2008)
* Gendered Citizenship in Multicultural Europe: The Impact of Contemporary Women's Movements (FEMCIT) (2007–2011)
* Effekter av familiepolitiske ordninger for likestilling mellom kjønnene (2007)
* Flerdimensional diskrimineringspolitikk i Norden (2007)
* Likestilling og livskvalitet 2007. Undersøkelse om menn, likestilling og livskvalitet (2007)
* Unge, kjønn og pornografi i Norden (2004–2006)

Resultatene fra prosjektet Prostitusjon i Norden, utført på oppdrag av de nordiske likestillingsministrene, ble presentert i oktober 2008. Studien Kjønn og makt i Norden ble lagt fram i november 2009.

## Magasin
NIKK utga *NIKK magasin* tre ganger per år. Magasinet løftet fram nye og aktuelle tema og problemstillinger innen kjønnsforskning og likestillingspolitikk i Norden. Det var gratis å abonnere på NIKK magasin. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* www.nikk.no
* www.norden.org
Bernauer Straße undergrunnsstasjon

**Bernauer Straße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Bernauer Straße er på linjen U8 som er bygget i Großprofil. Stasjonen ligger under krysset mellom Brunnenstraße og Bernauer Straße.

Etter andre verdenskrig og delingen av Berlin befant stasjonen seg under grensen mellom sovjetisk sektor og fransk sektor. Da Berlinmuren ble bygget og den østlige transportfriheten opphevet, ble Bernauer Straße en spøkelsesstasjon. Vest-berlinske undergrunnstog passerte gjennom stasjonen, men stoppet ikke. Etter gjenforeningen ble stasjonen ble åpnet for ordinær trafikk igjen 1. juli 1990.

## Eksterne lenker
*
Mstislav I av Kyiv

**Mstislav I Vladimirovitsj den store** (kyrillisk skrift: Мстислав Владимирович Великий; født 1. juni 1076 i Turiv, død  14. april 1132 i Kyiv, var storfyrste av Kyivriket 1125–1132.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Mstislav var eldste sønn av Vladimir Monomakh. Mstislav kalles i skandinaviske sageer også **Harald**, etter sin bestefar.

### Eksteskap
I 1095 giftet Mstislav seg med prinsesse Kristina Ingesdatter, datter av kong Inge Stenkilsson den eldre av Sverige. De fikk følgende barn:
*Ingeborg av Kyiv, gift med Knud Lavard av Jylland og mor til Valdemar I av Danmark; 
*Malmfrid Mstislavsdatter, gift med Sigurd Jorsalfare av Norge og gift andre gang med Erik Emune av Danmark; 
*Eupraxia, gift med  Alexios I Komnenos, sønn av Johannes Komnenos; 
*Vsevolod av Novgorod och Pskov; 
*Maria, gift med  Vsevolod II av Kyiv; 
*Iziaslav II av Kyiv; 
*Rostislav av Kyiv; 
*Sviatopolk av Pskov; 
*Rogneda, gift med Jaroslav av Volynia; 
*Xenia, gift med Brjatsjislav av Izjaslavl;

### Regjeringstid
Omr Mstislavs regjerungstid er ikke meget kjent. I 1129 la han  fyrstedømmet Polotsk øde, og forviste til Bysants dets fyrste David - sønn av Vseslav Brjatsjislavitsj - og flere av hans fettere. Men borgerne av byen Polotsk fordrev så den som Mstslav hadde innsatt som ny fyrste der, hans egen sønn Svjatopolk, og hjemkalte i 1139 sin gamle hersker fra Bysants.

Mstislav førte rundt år 1130 også felttog mot kumanerne og litauerne, of lot sine sønner underkue tsjuderne.

Etter Mstislavs og hans bror Jaropolk IIs død i 1139 utbrøt det en rekke stridigheter om herredømmet i Kyiv, mellom Monomakhs etterkommere (*Monomakhovitsji*) og etterkommerne etter hans gamle rival Oleg av Tsjernigov (*Olgovitsji*). Dette førte til slutt til Rus' sammenbrudd og fyrstedlmmet Vladimir-Susdals fremvekst under Mstislavs bror Jurij Dolgoruki.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Chronicle of Novgorod–PDF
Voltastraße undergrunnsstasjon

**Voltastraße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Voltastraße er på linjen U8. Stasjonen ligger under Brunnenstraße i nærheten av Voltastraße.

Da Berlinmuren ble bygget og den østlige transportfriheten opphevet ble Voltastraße den siste undergrunnstasjonen i Vest-Berlin på den nordlige delen av U8. Fra Voltastraße måtte togene passere under østtysk territorium og en rekke spøkelsesstasjoner uten stopp før man ankom Moritzplatz undergrunnsstasjon. Spøkelsesstasjonene ble åpnet for trafikk igjen 1. juli 1990 etter gjenforeningen.

## Eksterne lenker
*
Torslanda flyplass

**Torslanda flyplass** sv.:**Torslanda flygfält** (ICAO-kode: **ESGB**) ble anlagt i 1923 og var Göteborgs hovedflyplass fram til den ble nedlagt i 1977 for å erstattes av Landvetter lufthavn. Den lå ved Torslanda, 15 km fra det sentrale Göteborg. Fra begynnelsen het den *Göteborgs Flyghamn* og omfattet også en sjøflyhavn.

Flyplassen ble innviet av kronprins Gustav Adolf den 5. august 1923.
samme år som Göteborg feiret sitt 300--årsjubileum. Første året var det regulære ruteflyvninger til Malmö via København. I løpet av de første ti-år ble plassen brukt av ca. 20&nbsp;000 passasjerer. Den opprinnelige plassen hadde en gressdekket startstripe på 500 meter. Arbeidet med utvidelser fortsatte gradvis og i 1948 hadde Torslanda et banesystem med tre asfalterte baner, lagt i et trekantmønster, den lengste 1&nbsp;850 meter. 

Etter andre verdenskrig og dannelsen av SAS begynte et nytt liv for flyplassen. Det nystartede British European Airways åpnet en rute til London og de øvrige europeiske flyselskaper kom etterhvert.

På 1950-tallet var trafikken på nivå med Bromma lufthavn i Stockholm og på 1960-tallet bare økte trafikken med de nye charterreisene som kom igang på alvor.  

På 1960- kom flere utbedringer av bane og bygninger: 
* Bane 14/32 ble forlenget med 770 meter til 2 060 meter.
* Bane 04/22 ble forlenget til 1 930 meter.
* Bane 09/27 ble redusert til taxibane og parkeringsplass for fly. 
* Taxibaner ble bygget.
* Den gamle ekspedisjonsbygning ble bygget ut.
* Nytt terminalbygg.
* Nytt kontrolltårn.

Den gjennomsnittlige økningen i passasjertallet var på 25% gjennom ti-året 1966-1976, og i 1972 passerte  
1&nbsp;127&nbsp;000 passasjerer gjennom Torslanda og flyplassen var da den nest største i Sverige etter Arlanda. Men flyplassen hadde da nådd sin grense for hva som var mulig å bygge ut.

Flyplassen ble stengt den 2. oktober 1977 og all trafikk ble flyttet over til Gøteborgs nybygde flyplass Landvetter. Begge terminalbygninger (bygget 1938 og 1969) og flykontrolltårnet eksisterer fortsatt (skrevet 2022). Banene er fjernet og det er bygget butikker og boliger og veier på dem.

## Eksterne lenker
* Torslanda flygplats
* Fakta om Torslanda flygplats
Mareritt (andre betydninger)

**[[Mareritt]]** har flere betydninger:

## Film og TV
*''Mareritt (film 1968)'' (originaltittel: *The Anniversary*), britisk svart komedie fra 1968
*''Mareritt (film 1978)'' (originaltittel: *The Comeback*), britisk grøsser fra 1978
**[[Mareritt (film 1983)]]* (originaltittel: *Nightmares*), amerikansk grøsser fra 1983
**[[Marerittet]]* – norsk-svensk tv-serie fra 1989
Arkeologiåret 1682

**Arkeologiåret 1682** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1682.

## Utforskninger

## Utgravninger

## Funn

## Publiseringer

## Andre hendelser

## Fødsler
*Samuel Gale, engelsk antikvar (død )

## Dødsfall
* 19. oktober – Thomas Browne, engelsk forfatter som blant annet skrev *[[Hydriotaphia, Urn Burial|Hydriotaphia, Urn Burial, or a Discourse of the Sepulchral Urns lately found in Norfolk]]* (født 1605)
Görlitzer Bahnhof undergrunnsstasjon

**Görlitzer Bahnhof undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Görlitzer Bahnhof betjenes av linjene U1 og U3.

Stasjonen åpnet 18. februar 1902, under navnet *Oranienstraße*, samtidig med den første delen av Berlins undergrunnsbane (*Stammstrecke*). Den fikk sitt nåværende navn i 1926 og er oppkalt etter den tidligere nærliggende jernbanestasjonen Görlitzer Bahnhof.

## Eksterne lenker
*
Prinzenstraße undergrunnsstasjon

**Prinzenstraße undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Prinzenstraße er på linjen U1.

Stasjonen befinner seg der Prinzenstraße krysser Landwehrkanalen. Gaten og stasjonen er oppkalt etter Prins Wilhelm av Tyskland. 

Stasjonen åpnet 18. februar 1902 samtidig med den første delen av Berlins undergrunnsbane (*Stammstrecke*). Stasjonen ble totalskadd under andre verdenskrig og ble gjennoppbygd på 1950-tallet og fikk inngangshall i en omdiskutert postmoderne-stil. 

## Eksterne lenker
*
Arkeologiåret 1681

**Arkeologiåret 1681** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1681.

## Fødsler
*15. mai – Carl Ludvig von Schantz, svensk arkeolog og embetsmann (død 1734)


Fil:Carl_Ludvig_von_Schantz_x_Arvid_Karlsteen.jpg|Carl Ludvig von Schantz(1681–1734)


## Referanser
Schlesisches Tor undergrunnsstasjon

**Schlesisches Tor undergrunnsstasjon** er en undergrunnsstasjon på Berlins undergrunnsbanenettverk. Schlesisches Tor er på linjen U1. Stasjonen ligger i østlige Kreuzberg ikke langt fra Oberbaumbrücke i Bohemområdet kjent som SO36.

Stasjonen åpnet 18. februar 1902, under navnet *Oranienstraße*, samtidig med den første delen av Berlins undergrunnsbane (*Stammstrecke*). Under Delingen av Berlin fra 13. august 1961 var stasjonen nordlig endestasjon for U1 siden den opprinnelige endestasjonen Warschauer Straße stasjon lå i Øst-Berlin. En nærliggende stasjon ved Spree, Stalauer Tor undergrunnsstasjon ble ødelagt under krigen og ble aldri gjenåpnet.

Stasjonen har navnet sitt fra Schlesisches Tor, tidligere port i Berlins tollmur.

Stasjonen var setting i filmen The Quiller Memorandum.

## Eksterne lenker
*