open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Engelsk åpning

**Engelsk** er en sjakkåpning som begynner med trekket 1.c4, det fjerde mest populære åpningstrekket i sjakk. Åpningen fikk sitt navn av Howard Staunton som brukte denne åpningen i en match mot Pierre Saint-Amant i 1843.

## Hva som er «engelsk»
Nøyaktig beskrivelse av hva som er engelsk og hva som er noe annet er litt vanskelig. Nøkkeltrekket er c2-c4 fra hvit, men det trekket dukker også opp i andre åpninger, og derfor kan ikke alle partier som åpner med 1.c4 betegnes som «engelsk». For eksempel, etter 1.c4 e6 2.Sf3 Sf6 3.d4 b6 har man dronningindisk.

Heller ikke alle partier som betegnes som «engelske» starter med 1.c4, for eksempel vil 1.Sf3 Sf6 2.c4 være regnet som engelsk. Til og med partier som åpner med 1.d4 eller 1.e4 kan bli engelske, for eksempel 1.d4 Sf6 2.c4 c5 3.Sf3 eller 1.e4 c5 2.c4. Hvis stillingen *normalt* oppstår etter at hvit har startet med 1.c4 er det antagelig engelsk, derfor kalles ikke 1.Sf3 d5 2.c4 «engelsk» men Retis åpning, fordi stillingen sjeldent oppstår etter 1.c4 d5 2.Sf3 på grunn hvits mulighet for å spille 2.cxd5.

## Prinsipper
1.c4 er et fleksibelt trekk. Hvit angriper sentrum med en løperbonde og har ikke erklært hvor sentrumsbøndene skal plasseres ennå. Trekket gjør ikke like mye for utvikling som 1.d4 eller 1.e4 gjør, den eneste brikken som frigjøres er dronningen. Imidlertid kan hvit nå spille Sc3 uten at springeren kommer i veien for c-bonden. Hvit kan holde sentrumsbøndene tilbake og la *svart* bygge opp et sentrum som hvit satser på å bryte ned, en såkalt «hypermoderne» spillemåte.

## Varianter
Svart har mange mulige svartrekk på 1.c4.
*1...Sf6 er den vanligste og inviterer hvit til å spille d2-d4 med overgang til diverse indiske forsvar eller dronninggambit. Det finnes en del egne varianter her. En av disse er 1.c4 Sf6 2.Sc3 e6 3.Sf3 Lb4 som ligner litt på nimzoindisk, men der hvit har holdt tilbake d4 bonden for å unngå svekkelser i sentrum.
*1...c5 kalles symmetrisk engelsk. Svart bevarer symmetrien og satser på å oppnå tidlig utligning.
*1...e5 er svarts mest aggressive svar på 1.c4. Stillingen blir til en slags sicilianer, men med ombyttede farger. Siden hvit spiller siciliansk med et ekstra tempo er det sjeldent at svart tillater en tidlig åpning av sentrum og stillingen blir derfor mer lik de lukkede variantene enn de åpne variantene.
*1...e6, 1...c6, 1...g6 og 1...d6 er alle ganske vanlige svartrekk, men de vil nesten alltid føre til en annen åpning eller en av de tidligere nevnte variantene av engelsk.

## Referanser
Evansgambit

**Evansgambit** er en sjakkåpning som begynner med åpningstrekkene 1.e4 e5 2.Sf3 Sc6 3.Lc4 Lc5 4.b4. Åpningen ble først spilt av William Davies Evans (1790–1872) mot Alexander McDonnell i 1827. Gambiten ble snart svært populær og ble brukt av spillere som Paul Morphy og Adolf Anderssen. Forbedret defensiv teknikk og mer fokus på posisjonelt og strategisk spill gjorde Evansgambiten mindre populær. Åpningen fikk et lite oppsving da Garri Kasparov spilte den en del ganger på 1990-tallet. Evansgambit var også yndlingsåpningen til den norske forfatteren André Bjerke og sjakkboken hans, «Spillet i mitt liv», inneholder ganske grundige analyser av åpningen.

Motivet for offeret er rask utvikling og kontroll over sentrum. Etter 4...Lxb4 5.c3 må den svarte løperen trekke, og hvit er klar til å spille d2-d4 og spille på angrep mot f7-feltet. Svart har flere mulige trekk, 5...La5, 5...Lc5, 5...Le7 og 5...Ld6. Det sistnevnte ser klossete ut, men har blitt et av hovedforsvarstrekkene mot Evansgambiten. Svart behøver ikke ta i mot offeret, 4...Lb6 er mulig, men dette er langt mindre populært enn 4...Lxb4.

## Eksterne lenker
* ''The Evans gambit'', troyesd3.8k.com
* Edward Winter: ''The Evans Gambit'', chesshistory.com
101. luftbårne divisjon

**101. luftbårne divisjon** (***101st Airborne Division (Air Assault)***) er en luftbåren divisjon i den amerikanske hæren. Divisjonen, med kallenavn *Screaming Eagles*, er underlagt XVIII luftbårne korps og forlagt i Fort Campbell i Kentucky.

Divisjonen ble aktivert 15. august 1942 på Camp Claiborne i Louisiana. Den var opprinnelig en fallskjermdivisjon og deltok under kommando av Maxwell D. Taylor i invasjonen i Normandie, Arnhem-operasjonen og Ardenneroffensiven under andre verdenskrig. Den har senere mistet status som fallskjermavdeling og er nå kun luftmobil, oppsatt med blant annet to helikopterbrigader.

## Se også
* 82. luftbårne divisjon

## Eksterne lenker
*
PNG

**PNG** kan bety:

* Portable Network Graphics, et digitalt bildeformat
* Papua Ny-Guinea, et land i Oseania
* Persona non grata
Stegosaurus

* *S. stenops*
* *S. ungulatus*
* *S. sulcatus*

***Stegosaurus*** var en planteetende dinosaur fra senjuraperioden, i det som i dag er vestlig del av Nord-Amerika.

*Stegosaurus*' mest kjente trekk er de store benplatene på ryggen, som enten har blitt brukt som signal mellom individene, temperaturplater, som elefantens ører, eller som et ledd i forsvar mot kjøttetende dinosaurer.

Stegosaurus er også kjent for å ha hatt en svært liten hjerne i forholdt til kroppsmassen. Selv om voksen kroppsvekt var på rundt 4,5 tonn, var ikke hjernekassen større enn en mandarin, og hjernen har trolig ikke fyllt hele hulrommet, slik tilfelle er hos de flest krypdyr. Den lille hjernen har trolig sammenheng med en svært enkel livsstil og begrenset bevegelsesmønster. *Stegosaurus* og andre tungt pansrede dinosaurer brukte våpen i stede for skarpe sanser og smidighet i møte med rovdyr.
Like etter å ha beskrevet stegosaurus noterte Othniel charles Marsh en stor kanal i hofteregionen av ryggraden, som kunne ha inneholdt en struktur opptil 20 ganger større enn hjernen. Dette førte til ideen om at dinosaurer som stegosaurus hadde en "andre hjerne". Det har senere blitt argumentert for at rommet har inneholdt en opplagsnæring i form av glykogen, lik den man finner i dagens fugler.

*Stegosaurus*en var en av dyrene som ble funnet under «dinosaurgullrushet» på 1870- og -80-tallet. Med sine distinkte ryggplater er den svært lett å kjenne igjen, og har vært et populært objekt for avbildninger og lekefigurer. Den var også en kjent figur i Steven Spielbergs film *[[The Lost World: Jurassic Park ]]*, oppfølgeren til *[[Jurassic Park (film)|Jurassic Park]]*, som ble en stor internasjonal hit på verdens kinoer da den ble utgitt i 1993.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Triceratops

* *T. horridus*
* *T. prorsus*

***Triceratops*** var en planteetende dinosaur som levde i krittiden for ca. 68&ndash;66 millioner år siden. Kjennetegnet til denne dinosauren var de tre hornene som var festet til en beskyttelsesplate på baksiden av hodeskallen. Dinosauren var ca. 8 meter lang, og veide ca. 10 tonn som fullvoksen. Det er spekulert i at dinosaurer, aldri slutter å vokse før de dør, og at det i så fall kunne det ha eksistert gigantiske triceratopser.

Denne dinosauren levde mest sannsynlig i flokk, og det er spekulert i at de hadde intelligens nok til å samarbeide når de møtte fiender som *[[Tyrannosaurus rex]]*, eller andre rovdyr.

Hodeskallen til en *Triceratops* kunne bli over en meter lang, og veide nesten 1000&nbsp;kg, noe som førte til at denne arten hadde veldig sterke nakkemuskler, og var i stand til å påføre et fryktinngytende angrep, likt våre dagers neshorn, bare 5&ndash;6 ganger større og sterkere.

## Eksterne lenker
*
Telemark og Buskerud Heimevernsdistrikt 03

**Telemark og Buskerud Heimevernsdistrikt 03** er et distrikt i Heimevernet som har territorielt militært ansvar over det som er de tidligere fylkene Telemark og Buskerud. 

## Organisering
Distriksstaben er lokalisert på Heistadmoen leir og distriktet består av 16 HV-områder og en innsatsstyrke. Til sammen teller enheten 2800 mann.    

Distriktets innsatsstyrke Gunnerside har navn som kommer fra operasjonen Gunnerside under andre verdenskrig (tungtvannaksjonen). 
Avdelingen består av omtrent 200 befal og soldater.    

## Historie
Avdelingsmerket til HV03 er vikingskipet, en arv avdelingen har fra  Telemark regiment (IR3) som hadde territorielt ansvar frem til regimentes nedleggelse i 2002.
   
HV03 har sendt personell til internasjonale operasjoner og støttet ved flere hendelser nasjonalt som for eksempel opprydningsarbeidet etter oljeutslippet fra "Full City" sommeren 2009 

## Eksterne lenker
* HV03 - Forsvaret.no
Andrij Sjevtsjenko

**Andrij Mykolajovytsj Sjevtsjenko ** (født 1976) er en ukrainsk fotballtrener, tidligere fotballspiller og politiker

Sjevtsjenko spilte sist for den ukrainske klubben Dynamo Kyiv etter en overgang fra den engelske klubben Chelsea i august 2009. Han regnes for å ha vært en av Europas beste og mest målfarlige spisser og har scoret over 100 mål i Serie A for AC Milan. Han ble i 2004 kåret til årets spiller i Europa.

## Klubbfotball
### Tidlig karriere
Sjevtsjenko begynte sin fotballkarriere i Dynamo Kyiv, hvor han var med på å vinne fem strake ligamesterskap i perioden 1994 til 1999. Sesongen 1998/1999 ble han også toppscorer i Mesterligaen med 10 mål.

### Milan
Senere samme år ble han kjøpt av AC Milan, hvor han ble en umiddelbar publikumsfavoritt, med 24 mål i debutsesongen.

Sesongen 2002/2003, i det som ironisk nok var Sjevtsjenkos hittil svakeste sesong i Milan-trøya, var han med på å vinne Mesterligaen. Sesongen etter ble han toppscorer i Serie A med 24 mål, og vant sitt første, og hittil eneste ligamesterskap i Italia. Senere samme år ble han tildelt Gullballen som årets spiller i Europa.

Midtveis i 2004/2005-sesongen, scoret Sjevtsjenko sitt ligamål nummer 100 for Milan. Sesongen endte likevel med skuffelse, da Milan kom på andreplass i Serie A, og tapte Mesterligafinalen på straffesparkkonkurranse mot Liverpool.

### Chelsea
Ved overgangen til Chelsea satte Sjevtsjenko sin første rekord i engelsk fotball. Prisen på ukraineren var 34 millioner pund, eller 390 millioner norske kroner ved overgangen fra Milan. Etter at han kom til Chelsea har han blitt stemplet som et feilkjøp: to ligakamper før slutt har han scoret tre ligamål.

### Retur til Milan
I august 2008 offentliggjorde Chelsea på sine hjemmesider at Sjevtsjenko returnerte til italiensk fotball og sin gamle klubb AC Milan.

### Dynamo Kyiv
Den 28. august 2009 signerte Sjevtsjenko en toårskontrakt med sin tidligere klubb Dynamo Kyiv. Han scoret et mål på straffespark i sin første kamp for klubben mot FK Metalurh Donetsk. I oktober 2009 ble han erklært beste spiller i ukrainsk eliteserie.

## Landslagsspill
Sjevtsjenko scoret sitt første landslagsmål for Ukraina i en vennskapskamp mot  mai 1996.

2005 var nok et ganske vellykket år for Sjevtsjenko, da han var med på å føre  til landets første VM-sluttspill som selvstendig nasjon.

Fredag 8. oktober 2010 spilte Sjevtsjenko sin 100. landskamp i en vennskapskamp mot .

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Skogstad

**Skogstad** er en norsk slekt med navn etter gården av samme navn i Kvikne i Nord-Østerdal. Tore Skogstad (1660–1735) var stamfar til to hovedlinjer. Til den første hørte syv generasjoner lensmenn i Kvikne og på Tolga, samt politikeren Ivar Lykke, Høyres statsminister 1926–27. Den andre linjen stammer fra hans sønn regimentssmed Esten Skogstad (1713–1780), som kjøpte gården Kanestraum på Nordmøre, der han fikk  stor etterslekt.

## Litteratur
* Anders Fløistad: Skogstad og Staeættene fra Kvikne, 1945.
Hudson Hawk

***Hudson Hawk*** er en film fra 1991, regissert av Michael Lehmann. Bruce Willis har tittelrollen og var også medforfatter til manuset. 

Filmen er en spillefilm som bruker «slapstickhumor» fra tegnefilmer, samt lydeffekter som forsterker filmens surrealistiske humor. Filmens handling kombinerer materialer basert på konspirasjonsteorier, hemmelige organisasjoner og historiske mysterier, så vel som merkelig teknologi.

Et gjentakende element gjennom filmen er når Hudson og hans partner Tommy «Five-Tone» (Danny Aiello) synger sanger samtidig, men hver for seg, for å ta tiden på, og synkronisere, sine bedrifter. Willis og Aiellos duett av Bing Crosbys *Swinging On a Star* og Paul Ankas *Side by Side* er med på filmens soundtrack.

Selv om det var flere stjerner med i filmen, fikk den generelt negative kritikker og feilet stort i billettsalget. Filmen fikk Razziepriser for verste regi, verste manus og verste film i 1992. 

## Handling
Historien begynner med at Eddie «Hudson Hawk» Hawkins (Willis), en mestertyv og seifoppbryter forsøker å feier sin første dag med prøveløslatelse fra fengsel med en cappuccino. Før han får cappuccinoen sin, blir han utpresset av diverse instanser, blant dem hans egen tilsynsfører, en liten mafiafamilie fra Newark og CIA til å gjøre flere farlige kunsttyverier. Igjennom hele filmen forsøker Hudson å nyte en cappuccino, men han blir avbrutt hver eneste gang.

## Skuespillere
* Bruce Willis som Eddie Hawkins / Hudson Hawk.
* Danny Aiello som Tommy "Five-Tone" Messina
* Andie MacDowell som Anna Baragli
* James Coburn som George Kaplan
* Richard E. Grant som Darwin Mayflower
* Sandra Bernhard som Minerva Mayflower
* Donald Burton som Alfred
* Andrew Bryniarski som Butterfinger
* David Caruso som Kit Kat
* Lorraine Toussaint som Almond Joy
* Don Harvey som Snickers
* Doug Martin som Igg
* Steven M. Martin som Ook
* Leonardo Cimino som The Cardinal
* Frank Stallone som Cesar Mario
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ringebu flyplass, Frya

**Ringebu flyplass, Frya** er en flyplass ved Frya i Ringebu kommune i Innlandet fylke. Flyplassen ligger mellom Ringebu og Hundorp i Gudbrandsdalen.

Flyplassen benyttes mye av Gudbrandsdal Flyklubb. Den er populær for seilflyging. Fjellsidene i dalen kan gi både termikk (oppadgående luft ved soloppvarming av fjellsiden) og hang (vind som blåser oppover når den treffer fjellsiden. 

På Frya er landingsrunden for motorfly på sørsiden av plassen og for seilfly på nordsiden av plassen.  Det er høyt terreng ved plassen som gjør innflyging fra øst litt vanskeligere.
Colt Canada C7

**C7 og C8** er automatgeværer fra Colt Canada, tidligere kjent som Diemaco. C7 er en klone av det velkjente M16-geværet som er standardvåpen til de væpnede styrker i USA, mens C8 er en klone av M16s viderutvikling: karabinversjonen M4. Sagt på en annen måte, C8 er karabinversjonen av C7. Alle nevnte geværer er en del av AR-15 familien, og har dermed røtter tilbake til utviklingen av M16 på 60-tallet. C8 sin fordel fremfor nevnte våpen er dens «heavy barrel», et ekstra tykt forkrommet løp, som tåler ekstrem ildgivning uten å gløde eller endre form.

## Norge
I Norge har Forsvarets spesialstyrker C8 som sitt standardvåpen, da med en versjon kalt C8SFW, hvor SFW står for *Special Forces Weapon*. C8SFW er karabin-formet og svært lik C8 og M4.

Forsvarets spesialkommando testet ut HK416 i en periode, men gikk fort tilbake til Diemaco C8SFW. Grunnen er at HK416 ikke er utstyrt med "heavy barrel" slik C8SFW er. FSK har 25 års erfaring med C8SFW, og valgte derfor å beholde dette som standard angrepsrifle.

## Andre brukere
C7 er approbert som Gevær M/95 i det danske forsvaret hvor det er standardgevær, mens C8 er kalt Karabin M/96. C7 og C8 brukes også som standardvåpen i opprinnelseslandet Canada, av samt hæren og marinekorpset i Nederland. De britiske spesialstyrkene Special Air Service og Special Boat Service bruker kun C8, på samme måte som de norske spesialstyrkene.
Werner von Haeften

**Werner Karl von Haeften** (1908–1944) var en tysk jurist og offiser under andre verdenskrig som deltok i det mislykkede 20. juli-attentatet mot Hitler. Han ble arrestert samme dag og gjennomgikk en summarisk rettssak hvor han ble dømt til døden og skutt samme natten.

Han var sønn av en offiser i hæren og senere leder for det tyske riksarkivet (*Reichsarchiv*). Han var en yngre bror av Hans Bernd som var en del av «Kreisau-kretsen» og ble hengt etter 20. juli-attentatet.

Haeften studerte først juss i Berlin og arbeidet etter studiene i en bank i Hamburg fram til krigen brøt ut, da han gikk inn i *[[Wehrmacht]].

Etter en alvorlig skade på [[Østfronten (andre verdenskrig)|østfronten]] ble han overført til reservehæren (*Ersatzheer*) som [[adjutant]] for Claus von Stauffenberg fra november 1943.

Han reiste sammen med Stauffenberg da denne plasserte bomben på Hitlers møterom 20. juli 1944, og hjalp Stauffenberg med å armere bomben. Sammen reiste de tilbake til Berlin, hvor de ble arrestert i [[Bendlerblock]] (hvor de hadde sine kontorer) og dømt til døden av [[Friedrich Fromm|general Fromm]] sammen med [[Friedrich Olbricht]] og [[Albrecht Ritter Mertz von Quirnheim]]. De ble skutt i gårdsrommet i Bendlerblock. Henrettelsene skulle foretas ut fra militær rang; men enten Haeften eller Mertz kastet seg foran Stauffenberg, og ble ramt av kulene beregnet på ham. De henrettede ble midlertidig gravlagt på [[Gamle Sankt Matteus kirkegård i Berlin]] (*Alter St.-Matthäus-Kirchhof'' i bydelen Schöneberg), men noen uker senere gravd opp igjen, brent av SS i Wedding krematorium, og asken strødd på et hemmelig sted. General Fromm som hadde dømt dem til døden, fikk samme skjebnen selv, men ble først henrettet i mars 1945.

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Bendlerblock

**Bendlerblock** er et bygningskompleks i Tiergarten i bydelen Mitte i Berlin, og Berlin-kontoret for Tysklands forsvarsdepartement. Det er også kjent som åsted for henrettelsen av oberst Claus von Stauffenberg, infanterigeneral Friedrich Olbricht, oberst Albrecht Ritter Mertz von Quirnheim og løytnant Werner von Haeften. 

## Historie
Bygningen ble reist i årene 1911 til 1914 som kontor for ledelsen av *[[Reichsmarine]]*. og ble i mellomkrigstiden benyttet som hovedkontor for Reichswehr. Fra 1993 har bygningen rommet Berlin-kontoret for Tysklands forsvarsminister. 

Adressen er idag Stauffenbergstraße 11 – 14 og Reichpietschufer 72 – 76. Tidligere var adressen Bendlerstraße og Tirpitzufer.

Den tidligere adressen i Bendlerstraße ga bygningen dets navn, og gaten var oppkalt etter murermester og kommunalpolitiker Johann Christoph Bendler (1789–1873), og han eide hele området mellom Tiergarten og den senere Landwehrkanal. Bendlerblock ble bygget mellom 1911 og 1914 for riksmarinekontoret.

På 1920-tallet ble bygningen sete for forsvarsministeriet og ledelsen av *[[Reichswehr]]*. Anlegget ble utvidet i 1938 for å gi plass til flere deler av forsvaret, blant annet hærens overkommando, Abwehr under admiral Wilhelm Canaris, sjefen for hærens rustning, reservehæren og det alminnelige hærkontoret.

.

Bendlerblock ble kjent som senter for det konservative statskuppforsøket med utspring i Wehrmachts offiserskorps i 1944 under oberst Claus von Stauffenberg. Natt til 21. juli 1944 ca. kl. 00:15 ble Stauffenberg, infanterigeneral Friedrich Olbricht, oberst Albrecht Ritter Mertz von Quirnheim og løytnant Werner von Haeften henrettet ved skytning i Bendlerblocks indre gård. Generaloberst Ludwig Beck fikk anledning til å begå selvmord, men etter to forsøk ble han skutt av en sersjant inne i Bendlerblock.

Under slaget om Berlin brukte general Helmuth Weidling bygningen som kommandosentral før han kapitulerte til Den røde armé 2. mai 1945.

Etter krigen ble den skadede Bendlerblock restaurert og brukt av forskjellige statsetater. Forsvarsministeriet har brukt Bendlerblock som sitt annet hovedsete siden september 1993, etter at den føderale regjeringen flyttet tilbake til Berlin fra Bonn.

Det er oppført et monument for offiserene i borggården med innskriften:

*Ihr trugt die Schande nicht, Ihr wehrtet Euch, Ihr gabt das große ewig wache Zeichen der Umkehr, opfernd Euer heißes Leben für Freiheit, Recht und Ehre* («Dere holdt ikke ut skammen, dere verget dere, dere ga det store, evig våkne forandringens tegn, ofret deres liv for frihet, rett og ære»).

## Referanser
Bëor

**Bëor den gamle** var en mann fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Bëor levde i det første tidevervet. Han het opprinnelig *Balan*, men ble senere gitt tittelen *den gamle*. Han var leder av Bëors hus, de første mennene som reiste inn i Beleriand. Han møtte Finrod Felagund, som ledet dem til Estolad, øst for Doriath, hvor de slo seg ned. Bëor tok tjeneste hos Finrod i Nargothrond. Navnet *Bëor* betydde *vasall* på det Bëorianske språket. Tittelen *den gamle* fikk han fordi han døde først da han var 93 år gammel. I hele 44 av sine leveår hadde han tjent hos Finrod. 

Han hadde flere sønner, blant dem Baran og Belen. Bëor var stamfar for blant annet Beren Erchamion.

                         Bëor den gamle
                               |
                   --------------------------
                  |                          |
                Baran                      Belen
                  |                          :
                  -----------                :
                  |         |                :
                Boron    Baranor             :
                  |         |                :
               Boromir    Bereg           Belemir = Adanel
                  |                          | 
             ------------                    |
             |          |                    |
         Andreth      Bregor               Beren
                        |                    |
                 --------------              |
                 |            |              |
              Bregolas      Barahir   =   Emeldir
                 |                    |
         ----------------             |        
         |              |             |                 
      Baragund       Belegund   Beren Erchamion = Lúthien
Wegger Strømmen

**Wegger R. Strømmen** (født 12. juni 1938) er tidligere yrkesoffiser i Hæren, nå pensjonert. 

Strømmen tjenestegjorde ved UNIFILs hovedkvarter i perioden 1985&ndash;88, som SMIO, ACOS/Ops og ACOS/A&P, og som norsk kontingentsjef (1986&ndash;88). Han var hovedlærer ved Forsvarets høgskole (1988&ndash;90); norsk forsvarsattaché til Finland, Estland, Latvia og Litauen (1990&ndash;93). Som pensjonist var Strømmen fra 1993 til 1998 knyttet til Forsvarets forskningsinstitutts avdeling for systemanalyse, der han arbeidet med internasjonale operasjoner og sikkerhetspolitikk for øvrig. 

## Litteratur
* Strømmen, Wegger R. og Dag Leraand: I kamp for fred, UNIFIL i Libanon – Norge i UNIFIL 1978–1998, 500 s., 180 bilder, 2005
Spørsmålstegn

**Spørsmålstegn** (**?**) er et skrifttegn som brukes til å markere et spørsmål. I en spørresetning erstatter tegnet vanlig bruk av punktumet, som i setningen *Hvordan har du det?*

## Bruk i norsk

### Til spørsmål

I direkte spørsmål erstatter spørsmålstegnet vanlig bruk av punktum i slutten av en setning:

* *Har du kjøp ny bil?*
* *Vet du hvem som gjorde det?*
* *Hæ?*

Tegnet settes også etter fortellende hovedsetninger som fungerer som spørresetninger:

* *Han kjøpte ikke bilen likevel?*
* *Han reiste til Spania?*

Det skal ikke være spørsmålstegn etter indirekte tale:

* *Han spurte om hun hadde vært i Spania.*

I retorisk spørsmål, der svaret er kjent eller en ikke venter svar, kan en vurdere å utelate spørsmålstegnet:

* *Hvor lenge var Adam i Paradis.*
* *Hvordan er dette mulig!*

### Til å markere usikkerhet

Spørsmålstegnet kan brukes for å markere at noe er usikkert:

* *Det er mulig å treffe dyr (elg?) i skogen.*
* *Hellig (?) latter.  Hvor hellig er den?*

### I sitat

Ved gjengitt tale plasseres spørsmålstegnet innenfor anførselstegn:

* *«Hvem snakket du med?» ropte mor.* 

I dette tilfelle skal det ikke være komma etter sitatet.  
Her kan en også utelate anførseltegnene:

* *Hvem snakket du med? spurte mor.*

### I punktlister

Ved spørsmål i forbindelse med punktlister kan spørsmålstegnet plasseres slik:

* *Hvilket bilnavn starer med med bokstaven «F»?*   *1) Audi*  *2) Fiat*  *3) Opel*

Tegnet kan sløyfes når oppstillingen er slik:

* *Hvor mange passasjerer er det plass til i*   *1) Audi*  *2) Fiat*  *3) Opel*

## I andre språk

I noen andre språk, deriblant spansk, brukes det omvendte spørsmålstegnet (¿) i starten på setninger sammen med det ordinære spørsmålstegnet i slutten. 
I gresk brukes semikolon (;) som spørsmålstegn og i arabisk brukes et mindre og speilvendt spørsmålstegn (؟). 

Spørsmålstegnet blir også brukt i kinesisk, koreansk og japansk, selv om dette ikke er påkrevd i språkene.

## Historie

I skrivesystemet til den romerske retorikeren Aelius Donatus ble spørsmål markert med en prikk hevet over teksten.

Spørsmålstegnet kommer fra det latinske ordet *quaestio*, som betyr spørsmål, som i sin tid ble forkortet med *Qo*. Q ble skrevet over o, og 
markerer i overført betydning det moderne symbolet vi bruker i dag, 
hvor «krøllen» er over prikken. 

## Se også
*Utropstegn

## Referanser





## Litteratur

*

## Eksterne lenker
* Om bruk av spørsmålstegn i norsk på Korrekturavdelingen.no.
Belen

:*For kvinnenavnet, se [[Belen (kvinnenavn)]].*
**Belen** var en mann fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Han var den andre sønnen av Bëor den gamle, og yngre bror til Baran. Han var bestefar til Belemir, som var Beren Erchamions oldefar på morens side. Belen var leder for Bëors hus en tid, etter at hans eldre bror døde. Etter han var det Bereg, sønnesønn av Baran, som styrte, men bare for en kort stund, før Boron, Barans sønn, tok over. 

                         Bëor den gamle
                               |
                   --------------------------
                  |                          |
                Baran                      Belen
                  |                          :
                  -----------                :
                  |         |                :
                Boron    Baranor             :
                  |         |                :
               Boromir    Bereg           Belemir = Adanel
                  |                          | 
             ------------                    |
             |          |                    |
         Andreth      Bregor               Beren
                        |                    |
                 --------------              |
                 |            |              |
              Bregolas      Barahir   =   Emeldir
                 |                    |
         ----------------             |        
         |              |             |                 
      Baragund       Belegund   Beren Erchamion = Lúthien
Kvaløya (Finnmark)

**Kvaløya** (nordsamisk: *Fálá*, kvensk: *Valassaari*) er ei øy i Hammerfest kommune i Finnmark fylke. Den har ca. 9&nbsp;850 innbyggere (2012). Kvaløya har et areal på , og er Norges 13. største øy. Øya består for det meste av avrundede, skogløse fjell. Navnet kommer visstnok av at øya har en hvalaktig profil sett fra skipsleia gjennom Sørøysundet.

Byen Hammerfest ligger på nordvestsiden av øya. Kvalsundbrua forbinder øya med fastlandet.

## Referanser
Friedrich Olbricht

**Friedrich Olbricht** (født 4. oktober 1888 i Leisnig, Kongeriket Sachsen; død 21. juli 1944 i Berlin) var en tysk general som deltok i 20. juli-attentatet i 1944. Han ble henrettet like etter attentatet. Olbricht deltok i første- og andre verdenskrig.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var sønn av den saksiske matematikkprofessoren Richard Olbricht.

### Militær karriere
Etter Abitur (artium) trådte han som fanejunker inn i infanteriregiment 106 i Leipzig, og deltok mellom 1914 og 1918 i første verdenskrig. I 1919 ble han som kaptein overført til det reduserte Reichswehr.

I 1926 ble han leder for avdelingen Fremde Heere (militæretterretningen) i Forsvarsministeriet, og 1933 ble han stabssjef for divisjonen i Dresden. I 1935 ble han stabssjef for armékorps IV, stasjonert i Dresden, og i 1938 overtok han ledelsen av den 24. infanteridivisjon.

Han deltok som divisjonskommandør i den polske kampanjen i 1939 og ble tildelt ridderkorset. 15. februar 1940 ble han utnevnt til general av infanteriet. Han fikk ansvar for ledelsen av det alminnelige hærkontoret i overkommandoen for hærledelsen. I 1943 ble han i tillegg leder for reservehærkontoret ved OKW.

Han hadde kontakt med antinazistiske kretser rundt generaloberst Ludwig Beck, Carl Friedrich Goerdeler og Henning von Tresckow, og deltok i utarbeidelsen av attentatet på Hitler. I 1943 skaffet han Claus von Stauffenberg en stilling i Bendlerblock. Den 20. juli utløste han sammen med Albrecht Ritter Mertz von Quirnheim planen «Operasjon Valkyrie» som forsøkte å ta kontroll over Tyskland ved hjelp av reservehæren.

Han ble arrestert samme dag og gjennomgikk en hasterettssak der han ble dømt til døden og skutt allerede natt til 21. juli (sammen med Stauffenberg, Quirnheim og løytnant Werner von Haeften).

## Referanser


## Litteratur
* 
* Friedrich Georgi, *Soldat im Widerstand. General der Infanterie Friedrich Olbricht*; 2. opplag, Berlin u. Hamburg 1989 (ISBN 3-489-50134-9)
* Helena P. Page, *General Friedrich Olbricht. Ein Mann des 20. Juli*; 2. Aufl., Bonn u. Berlin 1994 (ISBN 3-416-02514-8)

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Jakob Cederström

**Jakob Cederström** (født 21. januar 1782, død 9. juli 1857 i Tindered i Kalmar län) var en svensk offiser, politiker og embetsmann. Han begynte sin militærkarriere i 15-årsalderen ved Svea livgarde og fortsatte den senere med utmerkelse i krigen i Pommern. Under krigen med Norge 1808 befalte han i trefningen ved Skalbukilen, hvor han ble så hardt såret i det ene benet, at det måtte amputeres. Han brukte siden treben, og tjenestegjorde i Tyskland (1813–1814) og igjen i Norge 1814, da han en kort tid var kommandant på Fredrikstad festning. Samme år avanserte han til oberst i generalstaben. 1817 ble han landshøvding på Gotland, 1826 generalmajor og 1831 president i Kammarkollegiet.

Som politiker huskes han fordi han tok del i hendelsene som ledet til Gustav IV Adolfs avsettelse.

## Referanser
Albrecht Mertz von Quirnheim

**Albrecht Ritter Mertz von Quirnheim** (født 25. mars 1905 i München, død 21. juli 1944 i Berlin) var en tysk offiser under andre verdenskrig og deltager i 20. juli-attentatet i 1944. Han ble tatt dagen etter etter og henrettet etter en summarisk rettssak. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Albrecht Ritter Mertz von Quirnheim ble født som sønn av kaptein i den bayerske generalstab Hermann Ritter Mertz von Quirnheim. Ungdommen tilbragte han først i München, og senere flyttet familien til Potsdam, hvor faren ble leder av Riksarkivet. Allerede som ung mann lærte han å kjenne Werner von Haeften og Hans Bernd von Haeften.

### Militær karriere
Etter Abitur (artium) trådte Mertz von Quirnheim 1923 inn i Reichswehr. Han innledet et vennskap med Claus von Stauffenberg i 1925.

Etter først å ha hilst nasjonalsosialistenes maktovertagelse velkommen, distanserte han seg i økende grad fra regimet.

Ved begynnelsen av annen verdenskrig var Mertz von Quirnheim stabsoffiser ved organisasjonsavdelingen i generalstaben. 1941 kom det til uoverensstemmelser med ministeren for de besatte østområdene og rikskommissæren for Ukraina, etter at Mertz von Quirnheim hadde gått inn for en mildere behandling av sivilbefolkningen i de besatte områdene. Fra 1942 øket hans kontakter til militære antinazistiske kretser, gjennom hans svoger Wilhelm Dieckmann. Mertz von Quirnheim ble befordret til oberstløytnant og i november 1942 stabssjef for det 24. armékorps på Østfronten. 1943 ble han forfremmet til oberst og ble samme år gift med Hilde Baier. Fra september 1943 var han innviet i planene om å drepe Hitler. Sammen med sin overordnede, general Friedrich Olbricht, og Claus von Stauffenberg utarbeidet han planen for statskuppet, «Operasjon Valkyrie».

1944 ble Mertz von Quirnheim Stauffenbergs etterfølger som stabssjef for det alminnelige hærkontoret i Bendlerblock i Berlin. Umiddelbart etter attentatet på Hitler presset Mertz von Quirnheim general Olbricht til å utløse «Operasjon Valkyrie», selv om han ikke var sikker på at Hitler var død. Planens forholdsregler ble likevel ikke satt fullt ut i livet, fordi den militære øverstkommanderende nesten samtidig fikk beskjed om Hitlers overlevelse.

Natt til 21. juli ble Mertz von Quirnheim skutt sammen med Stauffenberg, Olbricht og oberleutnant Werner von Haeften på ordre fra deres medkonspirator generaloberst Friedrich Fromm, som forsøkte å redde sitt eget skinn (men selv ble henrettet senere). Han ble først gitt en ærefull begravelse med medaljer, men liket ble på ordre fra Himmler ekshumert, brent og asken spredt.

Få dager senere ble hans foreldre og søster arrestert av Gestapo. Hans svoger Wilhelm Dieckmann ble henrettet 13. september 1944.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker

* 
* 
* Bilde av ''Albrecht von Mertz'' med nevøen ''Arend-Heinrich Dieckmann'' (rundt 1940) 
* ''Widerstand gegen Hitler aus der Oberpfalz.'' oberpfalznetz.de, 22. Juli 2009
LPGA-touren 2006

2006-sesongen på LPGA-touren starter med turneringen Women's World Cup of Golf i uke 3 og ender med Wendy's 3-Tour Challenge i uke 51. Totalt spilles det om 49&nbsp;525&nbsp;000 amerikanske dollar.

## Turneringer

## Se også

* Golf 2006
* PGA-touren 2006
* Europatouren 2006
* Ladies European Tour 2006

## Eksterne lenker
* Sesongkalender på LPGA.com
Tiggeroperaen

***Tiggeroperaen*** (engelsk: *The Beggar's Opera*) er en satirisk balladeopera skrevet i 1728 av John Gay. Musikken av Johann Christoph Pepusch bygger for det meste på populære, folkelige melodier fra samtiden som ballader, operaarier, salmer og folkemusikk. Stykket var et vannskille i 1700-tallets britiske drama og er det eneste eksempelet av en gangs blomstrende sjangre av satiriske balladeopera som fortsatt settes opp i dag. Balladeopera var satiriske musikkspill, eller farser med innslag av musikk og dans, som benyttet operaens konvensjoner, men uten dens resitativ.

Målet for satiren var blant annet den fremtredende politikeren Robert Walpole, og den notorisk kriminelle Jonathan Wild. Operaen handler også om sosial urettferdighet i stor skala, i hovedsak ved å sammenligne «lavklasseborgere» som tyver og horer med deres aristokratiske motparter.

Nøyaktig 200&nbsp;år senere, i 1928, skrev Bertolt Brecht (ord) og Kurt Weill (musikk) en musikal basert på *Tiggeroperaen* kalt *[[Tolvskillingsoperaen]]*.

Stykket er gjendiktet til norsk av André Bjerke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Beggar's Opera, Renascence Editions
* The Beggar's Opera, Eighteenth-Century England Website, University of Michigan
* The Contemplator's Short History of John Gay and the Beggar's Opera
Mål og Miljø (tidsskrift)

***Mål og Miljø*** er et kultur- og lokalhistorisk årsskrift for Arna bydel i Bergen. Skriftet er utgitt av Arna Mållag og Arna Sogelag. Første utgave kom i 1976. Redaktør i 2023 var Ronny Bertelsen.
Johan Henrik Spørck

**Johan Henrik Spørck** (født 15. juni 1778 i København, død 26. desember 1849 i Fredrikstad) var en norsk offiser. Han var sønn av Christen Ludvig Spørck, fogd på Hedemarken, og Else Kirstine Juul. 1789&ndash;1794 var han elev på Landkadetakademiet, ble 1795 kongelig page, og 1796 fenrik ved Søndenfjældske gevorbne Infanteriregiment, som han tilhørte inntil det ble oppløst 1818. Han ble sekondløytnant 1800, premierløytnant 1803.

Etter at underoffiserskolene var blitt opprettet ved de norske regimentene 1804, var Spørck tilknyttet sitt regiments skole på Fredriksten. Han fikk dessuten i oppdrag å organisere Frederikshalds frivillige borgerlige Jægerkorps, som ble opprettet 1807. Under Krigen med Sverige 1808-1809 viste han stor dyktighet og ble anvendt som en slags stabssjef av kommandanten på Fredriksten, oberst Juul. Han deltok i overfallet på Prestebakke 10. juni 1808.

Under Krigen med Sverige 1814 stod Spørck under oberstløytnant Stabells kommando. Med en liten styrke forsøkte han å oppholde den svenske overmakten i Enningdalen og ved Tistedalselva 31. juli og 1. august. Etter krigen fortsatte han sin tjeneste ved regimentets skole. I 1817 ble han adjutant hos kronprinsen, i 1818 kaptein (grad) ved Frederikstenske gevorbne Musketerkorps, i 1819 oberstløytnant og sjef for korpset, i 1823 oberst, i 1828 generaladjutant, i 1832 generalmajor, sjef for generalstaben og førsteadjutant hos kongen. I 1847 ble han kommandant i Frederikstad, hvor han døde. I 1825-26 ledet han den norske delegasjonen i kommisjonen som utredet Grensekonvensjonen av 1826.

## Kilder
* *Dansk biografisk Lexikon*
Lillehammer Fotballklubb

**Lillehammer Fotballklubb** (stiftet i 1969) er en norsk fotballklubb fra Lillehammer.  

Det ble etablert tidlig i 1969 som en sammenslåing av Lillehammer-klubbene SK Mesna (den gang i 3. divisjon) og FK Fremad Lillehammer (den gang i 4. divisjon), tilsammen rundt fem hundre medlemmer.  Den første sesongen (1969) ble spilt i 4. divisjon, året etter tiltrådte den danske heltidstrener Frank Gaba. FK Fremad Lillehammer ble opprettet den 28. mars 1911 og deltok i Norgesserien 1937-38 (2.-plass i Distrikt III) Norgesserien 1945 (4.-plass) og Norgesserien 1947-48 (4.-plass i Distrikt III). Blant spillerne var Tor Jevne som gikk til Skeid og ble landslagsspiller. Fremad som navn gjenoppsto i 2009 med utflyttede lillehamringer i Oslo.

Lillehammer FK har over 800 spillere fra klassene knøtt opp til seniorlag. Totalt antall medlemmer er over 1000. LFK sitt seniorlag er i dag i 3.divisjon. LFK har kontorlokaler i Brakka som ligger rett ved Stampesletta kunstgress, og 11'er-lagene spiller sine hjemmekamper på Stampesletta (tre kunstgressbaner og to gressbaner). De yngste lagene er organisert i grendene Hammartun, Nordre Ål og Søre Ål.

## Tabell
**3. divisjon 2026, avdeling 6


== Resultater siden 2000 ==


==Meritter==
===Kretsmesterskap===
* **4. divisjon, Indre Østland:''' (2021)
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Smultring

**Smultring** er en ringformet kake kokt, eller frityrstekt, i smult, og en av de mest vanlige småkakene forbundet med julebaksten og «de sju slagene» som tradisjonelt ble bakt før jul. 

## Tilberedning
Deigen består hovedsakelig av sukker, egg, kulturmelk / fløtemelk og fint hvetemel, og er vanligvis smaksatt med kardemomme, kanel eller revet sitron- eller appelsinskall. 

En variant av smultringen kalles hjortetakk, denne er ofte litt fastere i deigen. Selv om hjortetakken tradisjonelt er bakt med hjortetakksalt, mens smultringen bakes med bakepulver, er det i dag mange oppskrifter der hornsaltet brukes også i smultringer. Det ser ut til at den viktigste forskjellen mellom hjortetakk og smultring er konsistensen. Hjortetakk er fastere og sprøere, mens smultringen er mykere, hvilket er et resultat av at røren har mer væske. 

Smultringer er best ferske, men kan godt fryses.
## Historie
I en norsk kokebok fra 1888 finnes flere oppskrifter på hjortetakk, hvor den siste kalles for "Amerikansk Hjortetak” med Fry-Cakes i parentes. I Sigdal ble det gjort en interessant observasjon, hvor noen utvandrere kom tilbake fra Amerika i 1892 og satte i gang med smultringbaking. Kokebokforfatter Henriette Schønberg Erken, la ikke inn oppskrift på smultringer før i 1947. I 1929 presenterte hun et annet liknende bakverk med navnet «donasser», som sannsynlig stammer fra doughnut. Det er mye som tyder på at oppskriften har kommet til Norge fra Amerika.

Selv om smultringen fra gammelt av bare ble laget til jul, etter juleslaktingen, tilbys smultringer i dag omtrent hele året, gjerne fra egne smultringvogner eller mobile utsalg.

## Se også
* Berlinerbolle
* Doughnut

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Smultring-oppskrift &ndash; mineoppskrifter.no
Gottfried von Blücher

**Gottfried Carl Wilhelm Gottlob von Blücher** (født 6. desember 1762 i Penzlin i Mecklenburg, død 6. juli 1814 i Christiania) var en tysk-dansk offiser. Han var sønn av oberstløytnant ved Sjællandske Regiment Carl Leopold von Blücher (død 1775) og Sophie Henriette Plessen (død 1786). I 1779 ble han utnevnt til sekondløytnant, og ble to år senere ansatt ved Livgarden til Hest. På grunn av en duell måtte han imidlertid forlate Danmark i 1787, men fikk tillatelse til å gå i russisk tjeneste. Her kjempet han først under Potemkin mot tyrkerne og deltok deretter i krigen mot Sverige. Etter slaget ved Focşani 21. juli 1789 ble han utnevnt til major, og fikk Sankt Georgsordenen fjerde klasse; året etter ble han oberstløytnant.

I 1791 vendte han tilbake til Danmark og trådte inn i hæren med grad av oberstløytnant. Etter en sterkt vekslende tjeneste ved rytteravdelinger i Danmark og Norge  ble han 1803 oberst og deretter sjef for Akershusiske Dragoner. 1808 ble han generalmajor og sjef for det Trondhjemske Dragonregiment, og var samtidig kommandant på Kongsvinger festning; en viktig stilling under krigen med Sverige 1808-1809.

## Referanser




## Kilder
* *Dansk biografisk Lexikon*
Jerzy Kossak

**Jerzy Maciej Kossak** (født 11. september 1886 i Kraków, død 11. mai 1955 i Kraków) var en polsk maler. Han var sønn av Wojciech Kossak.

## Se også
* Juliusz Kossak

## Referanser
Nina

**Nina** er et kvinnenavn med flere forskjellige opprinnelser og betydninger. Navnet er vanlig blant annet i Russland, India og Indonesia.

## Etymologi
*Nina* har mange opprinnelser. Det er blant annet en russisk diminutiv av kvinnenavnet Anna, som er en avledning av Hannah og er dannet av det hebraiske ordet for «gunst» eller «nåde», *channah*. Nina er også en kortform av navn som slutter på -nina og -nine. I tillegg er Nina en russisk form av Nino.

Merk at ordet *nina* finnes i flere språk og betyr blant annet «av» på tagalog og «har» på swahili. I tillegg betyr *niña* «jente» på spansk.

## Utbredelse
*Nina* ble populært i Vest-Europa på 1800-tallet, særlig gjennom russisk og italiensk innflytelse.

Navnet *Nina* var vanlig i Norge fra 1940- til 2000-årene og hadde en popularitetstopp med 2,1 % i 1966.

På verdensbasis har *Nina* vært mest populært fra 1960-tallet. 

*Nina* er i dag et vanlig navn blant annet i Sveits, Slovenia, Norge og Russland. Det relaterte navnet *[[Nino]]* er svært vanlig i Georgia, mens *Niina* er mye brukt i Estland og Finland.  

|}

## Kjente personer med navnet

Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Nina Grieg (1845–1935), norsk sopran og gift med Edvard Grieg
* Nina Bang (1866–1928), dansk politiker og historiker, verdens første kvinnelige minister 1924
* Nina Simone (1933–2003), amerikansk jazzsanger, pianist og borgerrettsforkjemper
* Nina Wang (1937–2007), kinesisk mangemilliardær, Asias rikeste kvinne
* Nina Hagen (født 1955), tysk punkrock-sanger og skuespiller
* Nina Hartley (født 1959), amerikansk pornoskuespiller
* Nina Witoszek (født 1959), norsk forsker og forfatter
* Nina Skeime (født 1962), norsk langrennsutøver
* Nina Garcia (født 1965), colombiansk moteredaktør og TV-personlighet
* Nina Persson (født 1974), svensk sanger i bandet The Cardigans
* Nina Flowers (født 1974), puertoricansk dragartist og DJ
* Nina Brosh (født 1975), israelsk supermodell
* Nina Solheim (født 1979), norsk taekwondoutøver og OL-deltaker 2004
* Nina Arianda (født 1984), amerikansk teaterskuespiller
* Nina Dobrev (født 1989), bulgarsk-kanadisk skuespiller kjent fra The Vampire Diaries
* Nina Stiles (født 1989), norsk fotballspiller
* Nina Derwael (født 2000), belgisk turner og OL-gullvinner

## Annen bruk av navnet
* Ekstremværet Nina rammet Norge 10. januar 2015.
* *Nina* var blant de hundre vanligste navnene på kyr i Norge i 1988.

## Navnedag
*Nina* har navnedag i flere land, oftest 14. januar. Den norske navnedagen er .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fabrique Nationale d’Herstal

**Fabrique Nationale d'Herstal** (**FN Herstal**), tidligere **Fabrique Nationale d'Armes de Guerre**, er en belgisk våpenprodusent. Den er eid av Herstal-gruppen sammen med Browning Arms Company og Winchester Repeating Arms.

Hovedkvarteret er ved Herstal nær Liège. Selskapet ble stiftet i 1889 for å produsere 150&nbsp;000 Mauser-geværer for den belgiske staten. I 1898 begynte de samarbeid med den berømte våpenkonstruktøren John Moses Browning. I 1989 tok de over USRAC (US Repeating Arms Company), eieren av Winchester-merket.

## Våpen

FNs våpenproduksjon inkluderer:
* P90 – selvforsvarsvåpen eller PDW
* Five-seveN – halvautomatisk pistol
* Browning BDA – halvautomatisk pistol
* Minimi – lett maskingevær i 5,56 mm
* MAG – 7,62 mm maskingevær
* F2000 – moderne automatgevær
* SCAR – moderne automatgevær
* FAL – utbredt 7,62 mm automatgevær
* CAL – versjon av FAL i 5,56 mm
* FNC – automatgevær i 5,56 mm

Tidligere våpen:
* FN Modell 1903 – halvautomatisk pistol
* FN Modell 1910 – halvautomatisk pistol
* Browning Hi-Power – halvautomatisk pistol

## Biler
Det er mindre kjent at FN også produserte sykler, motorsykler og til og med biler.  Den første prototypen ble ferdigstilt i 1899.  Den første modellen ble produsert i 100 eksemplarer og hadde en tverrstilt tosylindret motor med 796 cc og 3,5 hestekrefter.  Den hadde to gir forover og et bakover. Selv om FNs bilproduksjon i og for seg var en suksess, så ble de overskygget av Minerva, en annen belgisk bilprodusent.  Da amerikanske biler kom på markedet fra 1920-tallet og 1930-tallet så la fabrikken ned produksjonen.

Museet Autoworld i Brussel har FN-biler på utstilling.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  (engelsk)
Halvor Folkestad

**Halvor Olsen Folkestad** (1807–1889) var den første lutherske biskop i Hamar bispedømme i moderne tid. Han var biskop fra 8. juni 1864 til 30. juni 1887.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Folkestad var sønn av en gårdbruker i Bø i Telemark. I unge år var han omgangsskolelærær i hjembygden. Sidrn studerte han ved universitetet i Christiania og ble cand. theol. i 1836 med beste karakter. 
### Prest
Fra 1841 var han sokneprest i Mo i Telemark. Siden hadde han sognepreststillingen i Kviteseid 1849-59, der han også styrte lærerskolen i bygden. 1852 ble han valgt til prost over Øvre Telemarkens vestenfjellske prosti. Så var han fra i fem år, 1859-64, sokneprest i Fredrikshald.

### Biskop av Hamar
Hamar var et katolsk bispedømme som gikk under ved reformasjonen i Norge. I 1864 ble det gjenopprettet som et luthersk statskirkelig bispedømme, verd avskillelse fra Christiania stift:

Fra 1864 var Halvor Folkestad den første lutherske biskop i Hamar. Dette embete innehadde han til få måneder før han døde. Vang kirke ble bispesete de første to årene, inntil Hamar kirke (Hamar domkirke), sto ferdig.

Folkestad holdt prekenen ved kroningen av kong Oscar II og dronning Sophie i Nidarosdomen i Trondhjem sommeren 1873.

I 1875 tok han del i interimsregjeringen under kongens utenlandsreise.

Folkestad var mye brukt som medlem i offentlige kommisjoner som skulle utrede kirke- og skolespørsmål. 1858–60 var han sentral og aktiv i den kommisjon som skulle utarbeide et forslag til almueskolevesenet på landet, og han forfattet den motiverende innstilling, men det var et annet forslag (fra Hartvig Nissen) som ble lagt til grunn for almueskoleloven av 1860. Folkestad deltok også i den offentlige kirkekommisjonen av 1859, og her skrev han en rekke utkast til de ulike forslag som ble levert i tiden frem til 1870.

Han arbeidet også for en type folkehøyskole i N.F.S. Grundtvigs ånd, men fjernet seg med årene bort fra grundtvigianerne. Folkestad var en fremragende forkynner og fikk i 1873 tittel som «overhoffpredikant».

### Utmerkelser
Folkestad ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1865, og forfremmet til kommandør med stjerne den 21. januar 1875.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Snota

**Snota** er et fjell i Trollheimen,  i Surnadal kommune i Møre og Romsdal. Hovedtoppen har en høyde på  meter over havet og er det høyeste punktet i Surnadal kommune. Omtrent en kilometer nord for hovedtoppen ligger en lavere topp på 

Toppen er lett tilgjengelig fra Gråsjøen eller Trollheimshytta på merket sti. En annen variant er å ta turen fra Vindøldalen. Samtidig finnes flere klatreruter mot toppen fra sør. Toppen er karakteristisk og kan lett sees på lang avstand, f.eks. fra høyder i Trondheimsområdet. På østsiden av Snota ligger en isbre som blir kalt Snotbreen.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Fotnoter



## Referanser