open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Cardsharing

**Cardsharing** er en metode for å dele dekrypteringsnøklene som trengs for å se en bestemt kanal fra en tilbyder på sin paraboltuner. Ettersom signalene som dekrypteres tilhører betalingstjenester er cardsharing forbudt etter Almindelig borgerlig Straffelovs § 262: *«Den som ved å bryte en beskyttelse eller på annen måte rettstridig skaffer seg en vinning ved å få tilgang til fjernsyns- eller radiosignaler, straffes med bøter eller fengsel i inntil 1 år.»* Metoden baserer seg på tjener-/klientmodellen, hvor en maskin deler ut ressurser som andre maskiner trenger, en teknikk som også kan brukes til lovlige formål.

Det er utarbeidet emulatorer som kan kjøres på en vanlig PC, fortrinnsvis satt opp som dedikert server. Da cardsharing forutsetter at en deltager har et betalt abonnement skjer det oftest mellom venner, og ikke gjennom større nettjenester. 

I Skandinavia driver Scandinavian Pay-TV Organisations against Piracy (STOP) kontroller for å avdekke bruk av cardsharing eller piratkort. Dette gjøres med peilebiler som finner steder som tar inn signalene uten at det er registrert abonnement

## Referanser
Tobias Michael Carel Asser

**Tobias Michael Carel Asser** (1838–1913) var en nederlandsk jurist. Han ble tildelt Nobels fredspris i 1911.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Tobias Asser ble født den 28. april 1838 i Amsterdam i Nederland og var av jødisk bakgrunn. Han var sønn av Carel Daniel Asser (1813–1885), og sønnesønn av Carel Asser (1780–1836). 

### Karriere
Han ble i 1862 lærer i rettsvitenskap ved Amsterdams atheneum og var 1876–1893 juris professor ved Universiteit van Amsterdam. Han var spesialist på folkerett og arbeidet for fredelig samforstand mellom folkene, deltok i viktige diplomatiske konferanser og var medstifter i 1873 av *Institut de droit international* samt ble i 1906 dets æresmedlem.

I år 1893 ble han medlem av Nederlands statsråd og 1904 *minister de staat* (en ærestittel). Han vant seg et navn som autoritet på den internasjonale privatrettens område og tok også initiativ til konferanser i internasjonal rett. Der var han med på å behandle domstolens første tvistesak mellom st stter, vedrørende *[[Fondo Piadoso de las Californias]]*.

Han var i 1899 en av Nederlands representanter ved fredskonferansen i Haag og fra 1900 medlem av Den faste voldgiftsdomstolen i samme by. Han var i 1907 en av Nederlands mrepresentanter ved den andre Haagkonferansen og mottok i 1911 Nobels fredspris sammen med Alfred Fried.

## Bibliografi i urval
* *Schets van het internationaal privaatregt* (1879, översatt till flere språk)
* *Schets van het nederlandsche handelsrecht* (nionde upplagan 1901)
* *La codification du droit international privé* (I, 1901)

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* Svensk uppslagsbok, Lund 1929

## Eksterne lenker
*
Apache Software Foundation

**Apache Software Foundation** (**ASF**) er en ideell organisasjon grunnlagt i 1999, som støtter en rekke prosjekter basert på åpen kildekode. Av disse er Apache HTTP Server og Apache OpenOffice mest kjent, men innen Java-miljøet har også prosjekter som Ant, Struts, Solr og Tomcat oppnådd meget stor popularitet.

## Prosjekter

*Apache HTTP Server: Webserver
*Apache OpenOffice: Kontorprogramvare med tekstbehandler, regneark, presentasjon osv.
*Ant: Java-basert verktøy for å bygge kode
*Maven: Et byggeverktøy for Java programmerere
*Lucene: Et programvarebibliotek for informasjonsgjenfinning
*OpenNLP: Verktøysett som utnytter Maskinlæring for Natural Language Processing
*Solr: En skalerbar søkemotor
*Struts: Web-applikasjons rammeverk for Java
*Tapestry: Et åpen kildekode rammeverk for å lage dynamiske, robuste web-applikasjoner i Java
*Tomcat: En applikasjonstjener for Java webapplikasjoner

## Apache lisensen

Felles for alle prosjektene i Apache er at de benytter Apache-lisensen, en fri programvarelisens som legger veldig få begrensninger på bruk annet enn å distribuere en kopi av lisensen og respektere varemerker.

## Eksterne lenker
*
Hjellvik

**Hjellvik** er ei bygd ved Osterfjorden, nord på Osterøya i Osterøy kommune i Nordhordland. Postadressen er Valestrandsfossen.
På Hjellvik lå Hjellvik skule som i snitt hadde femti elever fordelt på tre klasser i 1-7 klasse. Skolen hadde nynorsk som hovedmål. I 2013 ble flere barneskoler på Osterøy lagt ned, deriblant Hjellvik. Stedet har også et eget idrettslag, Hjellvik Idrettslag, som ble stiftet som Hjellvikvåg Idrettslag i 1959. På tettstedets idrettsplass, Hjellvik idrettsplass, spiller Valestrand Hjellvik FK av og til hjemmekamper. Valestrand Hjellvik FK ble stiftet 2. november 1992, da Valestrand Idrettsforening (VIF) og fotballgruppen til Hjellvik Idrettslag ble slått sammen.

Hjellvik er også kalt Hjelvik eller Hjellvikvåg.

## Eksterne lenker
* Om Hjellvik på fallingrain.com
*  Mer informasjon om Hjellvik skule hos PEDLEX Norsk Skoleinformasjon
Paul-Henri-Benjamin d’Estournelles de Constant

**Paul-Henri-Benjamin Baluet d'Estournelles, baron de Constant de Rébecque** (født 22. november 1852 i La Flèche, død 15. mai 1924 i Paris) var en fransk diplomat og politiker. Han ble tildelt Nobels fredspris i 1909.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han ble født i La Flèche (Sarthe) i Loiredalen i en gammel aristokratisk familie som kan spore slekten tilbake til korsfarene i middelalderen. Den kjente forfatteren og politikeren fra den franske revolusjonen Benjamin Constant var hans grandonkel. 

### Diplomat
Etter å ha studert jus og orientalske språk ved Lycée Louis-le-Grand i Paris, gikk d'Estournelles de Constant inn i en diplomatisk karriere i 1876.

d'Estournelles de Constant dedikerte seg til å forbedre internasjonale forhold. Han var medlem av Den permanente rett for voldgiftsdom (PCA) i Haag fra 1900. Han representerte Frankrike ved både fredskonferansen i Haag i 1898 og 1907, og skisserte en visjon for en europeisk sammenslutning.

### Politiker
d'Estournelles de Constant forlot sin diplomatiske karriere i 1895 og lot seg velge til det franske  deputertkammeret for venstresiden. Etter å ha blitt senator i 1904 viet han seg særlig til utenrikspolitiske saker og kolonispørsmål, og ble en varm forkjemper for voldgift og fred. Han hevdet for parlamentet nødvendigheten av internasjonal avrustning, og ivret for at Frankrike skulle ta initiativet til en slik. Estournelles de Constant var fransk representant i Haag i 1899 og 1907 og mottok i 1909 halve Nobels fredspris. Han besøkte samme år Skandinavia.

### Forfatter
Som forfatter skrev d'Estournelles de Constant historiske og politiske verker og forsøkte seg også som dramatiker for teateret. I tillegg var han bidragsyter for dagsavisene *[[Le Temps]]*, *[[La Revue de Paris]]* og *[[La Revue des deux mondes]]*.

Han giftet seg med amerikanske Daisy Sedgwick-Berend, og han reiste omfattende og skrev om USA.

Blant Estournelles verk merkes særlig *La politique française en Tunisie. Le protectorat et ses origines* (1891) og *Les États-Unis d'Amérique* (1913).

## Referanser


## Eksterne lenker
New York Knicks

**New York Knickerbockers**, oftest omtalt som **New York Knicks**, er et basketballag i den amerikanske proffligaen NBA.

Knicks er et av tre lag som har eksistert siden NBA ble grunnlagt i 1946; de andre to er Boston Celtics og Golden State Warriors (opprinnelig Philadelphia Warriors). De har to NBA-mesterskap, fra 1970 og 1973.

Berømte spillere gjennom tidene inkluderer Patrick Ewing og Bill Bradley. Bradley ble senere politiker og var senator for New Jersey fra 1979 til 1997.

## Spillerstall

*Sist oppdatert 2. april 2014*

## Hall of Fame
De følgende 23 personene har hatt tilknytning til klubben, og er innvalgt i Naismith Memorial Basketball Hall of Fame:
*William W. «Bill» Bradley
*Walter «Walt» Bellamy
*Hubie Brown
*Larry Brown
*David A. «Dave» DeBusschere
*Patrick A. Ewing
*Walter «Walt» Frazier
*Harry J. Gallatin
*Thomas J. «Tom» Gola
*Richie Guerin
*Red Holzman
*Edward S. «Ned» Irish
*Bernard King
*Jerry R. Lucas
*Slater Martin
*Robert A. «Bob» McAdoo
*Richard J. «Dick» McGuire
*Vernon «Earl» Monroe
*Rick Pitino
*Willis Reed
*Pat Riley
*Isiah L. Thomas
*Lenny Wilkens

## Eksterne lenker
*
Grażyna Bacewicz

**Grażyna Bacewicz** (født 5. februar 1909 i Łódź, død 17. januar 1969 i Warszawa) var en polsk komponist og fiolinist. Hun var den første kvinnelige polske komponist som oppnådde nasjonal og internasjonal anerkjennelse.

## Liv

Hennes far, Wincenty Bacewicz, gav Bacewicz hennes første undervisning i klaver og fiolin. I 1928 begynte hun å studere ved konservatoriet i Warszawa, og tok eksamen i fiolin og komposisjon i 1932. Hun fortsatte utdannelsen ved École Normale de Musique i Paris, etter å ha mottatt et stipend av Ignacy Jan Paderewski, og studerte der 1932-33 under Nadia Boulanger. Samtidig tok hun private fiolintimer med Henri Touret. Senere forlot hun Frankrike for å studere under den ungarske fiolinisten Carl Flesch.

Etter å ha fullført studiene arbeidet Bacewicz som solist i orkestre, som komponist og som jurymedlem i musikkonkurranser. På 1930-tallet var hun det polske radiosymfoniorkesterets fremste fiolinist. Hun bodde i Warszawa under krigen, hvor hun fortsatte å komponere og gi undergrunnskonserter. Etter krigen ble hun professor ved det statlige musikkonservatoriet i Łódź. På denne tiden begynte hun å hovedsakelig vie tiden til komponistgjerningen. Etter å ha fått omfattende skader i en bilulykke i 1954 gav hun ikke lengre konserter.

Bacewicz ble gift i 1936, og fikk en datter, Alina Biernacka, som senere ble en anerkjent tegner.

## Komposisjoner

De fleste av hennes komposisjoner er for fiolin. Blant dem er syv fiolinkonserter, fem sonater for fiolin med piano inkludert to for solofiolin, syv strykekvartetter, to pianokvintetter og fire symfonier.

### Verk for soloinstrumenter

* *Fire preludier* for piano (1924)
* *Barnesuiten* for piano (1933)
* *Sonate for fiolin* (1941)
* *Esquisse* for orgel (1966)

### Kammermusikk

* *Kvintett for fløyte, obo, klarinett, basun og horn* (1932)
* *Suite for to fioliner* (1943)
* *Strykekvartett No. 3* (1947)
* *Strykekvartett No. 4* (1951)
* *Strykekvartett No. 5* (1955)
* *Strykekvartett No. 6* (1960)
* *Strykekvartett No. 7* (1967)

### Verk for orkester

* *Konsert for strykeorkester* (1948)
* *Symfoni No. 2* (1951)
* *Symfoni No. 3* (1952)
* *Symfoni No. 4* (1953)
* *Muzyka na smyczki, trąbki i perkusję* (1958)
* *Konsert for symfoniorkester* (1962)
* *Contradizione* for kammerorkester (1966)

### Konserter

* *Konsert No. 3 for fiolin og orkester* (1948)
* *Konsert for piano og orkester* (1949)
* *Konsert No. 5 for fiolin og orkester* (1954)
* *Konsert No. 7 for fiolin og orkester* (1965)
* *Konsert for bratsj og orkester* (1968)

### Verk for sang og orkester

* *Olympisk kantate* (1948) for kor og orkester
* *Akropolis*, kantate for kor og orkester (1964)

### Opera og Ballet

* *Z chłopa król* (*Bondekongen*), ballett (1953) til en libretto av Artur Maria Swinarski
* *Przygoda Króla Artura* (*Kong Arthurs eventyr*), en radioopera (1959)
* *Esik in Ostend*, ballett (1964)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* http://www.usc.edu/dept/polish_music/composer/bacewicz.html
Gaupås

**Gaupås** er en liten bygd i Bergen, et gårdslandskap mellom Åsane og Ytre Arna, ved Haugland. På Gaupås finner man også Arna Stadion, hjemmebanen til blant annet Arna-Bjørnar.

Det ble i 2007 hevdet at spor av gaupe hadde blitt funnet på Gaupås, etter at man lenge mente kattedyret var fordrevet fra området. Gaupås listes blant inngrepsfrie naturområder (INON-områder) i Hordaland.

Et våtmarkssystem bestående av Kalsås-, Kolhus- og Beitelsvatnet er et viktig rasteområde for andefugl i trekktid og om vinteren. Sjeldenheter som elvesanger og gresshoppesanger er også observert ved Beitelsvatnet. Våtmarkssystemet møtes i Gaupåsvatnet, og blir til Blindheimselven (Elve) som renner gjennom Ytre Arna. Peter Jebsen kjøpte elven i 1845 for to hundre spesiedaler, og grunnla Arne Fabrikker. Vannet fra Gaupås drev landets første mekaniserte bomullsveveri.

På Gaupås var det også tyske luftvernstillinger under krigen. Restene av disse bunkerne kan finnes på Gaupåsåsen rett ved siden av Gaupåsvatnet.


Fil:Hegre ved Gaupåsvannet.JPG|Hegre ved Beitelsvannet 
Fil:Sangsvanefamilie_paa_Gaupaas.JPG|Sangsvanefamilie på Gaupås 


## Referanser
Maldon (distrikt)

**Maldon** er et administrativt distrikt i Essex, England. Det har navn etter administrasjonssenteret Maldon. Distriktet dekker Dengie-halvøya og et område nord for elven Blackwater. 

Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved at Maldon og Burnham-on-Crouch ble slått sammen med Maldon landdistrikt. 

Distriktet har et areal på 358,77 km² og hadde 61&nbsp;629 innbyggere i 2011.

## Steder i distriktet
* Burnham-on-Crouch
* Maldon

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lars Holst

**Lars Kristian Holst** (født 22. november 1848 i Bergen, død 31. mai 1915 i Kristiania) var Venstre-mann og redaktør i avisen *[[Dagbladet]]* på slutten av 1800-tallet.

Han ble cand.jur. i 1871, og var ansatt i *[[Bergens Tidende]]* fra 1872 til 1883 før han tiltrådte som sjefredaktør i *Dagbladet* i 1883.  Han forble i denne stillingen frem til 1898. I 1884 var han medstifter av Norsk Kvinnesaksforening, der hans forgjenger i Dagbladet Hagbart Berner ble leder. Deretter ble han justissekretær i Kristiania byrett, samtidig som han fortsatte den politiske virksomhet han hadde bedrevet som redaktør i *Dagbladet*, nå blant annet som teaterkritiker og politisk skribent i *[[Stavanger Aftenblad]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lars Kristian Holst hos Store norske leksikon
* Utdypningsartikkel om Lars Holst hos Store norske leksikon
Uffizi

**Uffizi** (italiensk: *Galleria degli Uffizi*) er et palass i Firenze som inneholder et av de eldste og mest kjente kunstmuseer i verden.

## Museet og dets historie
Giorgio Vasari startet byggingen av palasset i 1560 på oppdrag fra Cosimo I de' Medici som administrasjonskontorer. Navnet *Uffizi* betyr kontor. Bygget stod ferdig i 1581. Ettersom årene gikk ble deler av palasset brukt som lagerplass for noen av de mange kunstgjenstander som Mediciene samlet seg. Etter Medicienes styre var over, forble kunstskattene i Firenze, og et av verdens første museer ble skapt. Galleriet hadde vært åpent for besøkende på forespørsel siden det 16. århundre og i 1765 ble det offisielt åpnet for publikum.

Ettersom samlingen er så enorm, er deler av den flyttet til andre museer i Firenze. Dette gjelder f.eks. noen berømte statuer som befinner seg i Bargello. For tiden pågår et prosjekt for å utvide utstillingslokalene fra ca. 6&nbsp;000 m²  til nesten 13&nbsp;000 m². Dette vil gjøre det mulig for publikum å se mange kunstverk som hittil normalt har vært i magasinene.

I 1993 eksploderte en bilbombe som drepte fem mennesker og skadet palasset. Det er fortsatt ikke klart hva som var bakgrunn for bomben, men mafiaen mistenkes. Bombens skader er reparert, med unntak av noen fresker som det ikke var mulig å reparere.

I dag er Uffizi en av de mest populære turistattraksjonene i Firenze. I høysesongen (verst er juli) kan ventetiden for å komme inn være opp til fem timer, men noe kortere for de som har forhåndsbestilt billetter.

## Samlingene

Et lite utvalg av verkene:
* Cimabue («Maestà»)
* Duccio («Maestà»)
* Giotto («Ognissanti Madonna», «Badia-polyptyk»)
* Simone Martini («Bebudelsen»)
* Paolo Uccello («Slaget ved San Romano»)
* Piero della Francesca («Diptyk med hertug Federico da Montefeltro» og «…heruginne Battista Sforza av Urbino») 
* Fra Filippo Lippi («Madonna og Barnet» og «Madonna med to engler»)
* Sandro Botticelli («Primavera», «Venus' fødsel», «Kongenes tilbedelse» og flere)
* Hugo van der Goes («Portinari-triptyket»)
* Leonardo da Vinci («Kristi dåp», «Bebudelsen», «Kongenes tilbedelse»)
* Piero di Cosimo («Perseus frigjør Andromeda»)
* Albrecht Dürer («Kongenes tilbedelse»)
* Michelangelo («Doni Tondo»)
* Rafael («Madonna med stillits*, portrett av *pave Leo X* med kardinal *Giulio de' Medici* og *Luigi de Rossi'')
* Tizian («Flora», «Venus fra Urbino»)
* Parmigianino («Madonna med den lange halsen»)
* Caravaggio («Baccus», «Isaks offer», «Medusa»)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Palazzo degli Uffizi, Florence virtuell virkelighet
Volvo 66

**DAF** (*Van Doorne's Automobielfabriek, Van Doorne's Aanhangwagenfabriek*) er et nederlandsk bilmerke.

DAF 66 ble Volvo 66, men forskjellen er liten. Produksjonen av DAF begynte i 1958, og i 1975 ble DAFs bilproduksjonsavdeling solgt til Volvo. 

I 1976 presenterte Volvo 343/345, som opprinnelig var utviklet for å bli DAF 77.
Tråler

**Tråler** (fra engelsk *trawler*) er et fiskefartøy bygd for å føre en trål, det vil si et sekkeforma nett som slepes langs bunnen eller i vannet etter fartøyet. 

Før motoralderen og et stykke inn på 1900-tallet ble det brukt seiltrålere som kunne fiske på 55 til 75 meters dyp. Moderne fartøyer tråler på opptil 1&nbsp;000 meters dyp, men det er gjort forsøk med tråling på enda større dyp. Trålere varierer mye i størrelse; en vanlig størrelse er 2&nbsp;000-3&nbsp;000 tonn. Reketrålere er betydelig mindre.

Tråleren er utstyrt med en stor port (trålport) akterut, som trålen slippes ut og hales inn gjennom. Fryseanlegg om bord tillater trålere å operere i åpent hav i uker av gangen. Trålere med fileteringsanlegg eller andre anlegg for foredling av fangsten om bord benevnes *fabrikktrålere*.

## Referanser


## Litteratur
* Karlsen, Ludvig (1997): *Redskapslære og fangstteknologi*, Landbruksforlaget, ISBN 82-529-1791-7
* Karlsen, Ludvig; Gjøsæter, Harald; Hamre, Johannes  (2001): *Fiskeriteknologi*, Landbruksforlaget, ISBN 82-529-2387-9
* Karlsen, Ludvig, red., et al (2009): *Båten, bruket og fangsten*, Juul forlag, ISBN 978-82-8090-020-3
Sjøgata (Mosjøen)

**Sjøgata** i Mosjøen består av Nord-Norges lengste rekke av trehus og -brygger fra 1800-tallet, og er en av byens mest kjente severdigheter. I det historiske bymiljøet finnes det boliger så vel som restauranter, gallerier, museer og forskjellige forretninger. Like nedenfor Sjøgata renner en av landets beste sjøørretelver, det 16 mil lange Vefsna-vassdraget, ut i Vefsnfjorden.

Mye av bebyggelsen i Sjøgata er fredet, og det er lagt vekt på riktig bruk av gamle byggeteknikker, redskaper, detaljer og farger.

Fru Haugans Hotel fra 1794 ligger sør i gaten, og hotellet har en stor og beplantet hage ved elvebredden. Gjesterom og -leiligheter i gamle bygg er å leie gjennom Kulturverkstedet.

Hvert år arrangeres Galleria kunstfestival i Sjøgata.

«Riv alt sammen» het det i reguleringsplanen som Vefsn kommune fremmet i 1970. Høykonjunktur etter krigen ga behov for parkeringsplasser i sentrum av byen, og mange ønsket at Sjøgatas bygninger, som da var gamle og falleferdige, skulle rives. Det oppstod da en god del protester. Beboere og andre interesserte som så en verdi i å ta vare på gaten, mobiliserte til motstand mot riving. Også daværende kronprinsesse Sonja engasjerte seg. Ildsjeler i 1970-årene, blant andre foreningen *Lydiabryggas Venner*, bidro til at bebyggelsen ikke ble revet. De satte i gang et omfattende arbeid for å restaurere gamle bygninger i opprinnelig stil. En god del offentlige midler ble gitt til dette arbeidet.  I dag betraktes prosjektet som en vellykket, da Sjøgata er blitt Mosjøens fremste turistattraksjon. Dessuten er det historiske bymiljøet aktivt brukt av folk og forretningsliv. I 2004 ble Sjøgata-miljøet tildelt Olavsrosa.

## Referanser


## Litteratur
* Utnes, Knut: *Sjøgata i Mosjøen* Sjøgatas Vel, 1971.

## Eksterne lenker
* Lydiabrygga
* Sjøgata.no 
* Kulturverkstedet
* Vefsn museum 
* Galleria kunstfestival
Tabernakel

:*For Tabernakelet i Bibelen, se [[Tabernakelet]]*

**Tabernakel** (latin *tabernaculum* = «telt» eller «brakke», egentlig diminutiv av *taberna* = bod) er et alterskap i en katolsk kirke for oppbevaring av nattverdsbrødet.

## Referanser


## Litteratur
*Ahlstrand, Jan Torsten.; *Arkitekturtermer*. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0

## Eksterne lenker
* Ordnet DK
Eikerapen

**Eikerapen** er ei bygd  i Åseral i Agder. Den ligger tett opptil fjellet ved enden av innsjøen Øre.

Det har bodd folk på Eikerapen i over 500 år. Navnet kommer av at lia ned mot Ørevatn danner en «rap» og at det til alle tider har vokst mye eik i denne rapen.

I dag bor det sju personer på Eikerapen. I tillegg er det ca. hundre hytter. Eikerapen er Norges sørligste vinterdestinasjon med alpinsenter og 45 kilometer skiløyper. Foruten alpinsenter har Eikerapen minigolfbane, turistsenter med langtidsutleie av hytter, pub, badeplasser og merkede turløyper sommer og vinter.

Vest i Eikerapen ligger Balnelia og Balnehommen. Stedet har fått navnet sitt fordi etter den sjeldne barlinden.

Det er ca. 10 kilometer fra Eikerapen til kommunesenteret i Åseral, Kyrkjebygda. I Kyrkjebygda finnes bank, daglivarehandel med post, café, byggmarked, snøscooter-/atvbutikk og bensinstasjon. 

Eikerapen er ett av tre hytte- og vintersportssentre i Åseral kommune. De andre er Bortelid og Ljosland, begge ca. 30 minutters kjøring fra Eikerapen.

Eikerapen Roots Festival arrangeres hvert år den første uka i august. Festivalen trekker hvert år rundt 6&nbsp;000 gjester til den lille bygda.  

## Referanser
Pô (departement)

**Pô** er navnet på et fransk departement i det som nå er Italia. Det fikk navn etter elven Po da det ble grunnlagt i 1802 av Napoleon under hans okkupasjon av Kongedømmet Sardinia. Departementet var delt inn i arrondissementene Torino, Susa og Pinerolo og hovedstaden var i Torino. Pô ble oppløst etter Napoleons fall i 1814. I dag er området en del av Provinsen Torino.
Leo Huberman

**Leo Huberman** (født 17. oktober 1903 i Newark i New Jersey, død 9. november 1968) var en amerikansk marxistisk teoretiker og sammen med Paul Sweezy redaktør av Monthly Review fra grunnleggelsen i 1949 frem til sin død.

På tross av sin arbeiderklassebakgrunn fikk han seg høyere utdannelse, og i mellomkrigstidene jobbet han blant annet på prestisjefylte London School of Economics og på Columbia University. Han var også medredaktør for tidsskriftet Scholastic og en periode fast spaltist for U.S. Week. Han ga også i denne perioden ut flere bøker, deriblant *Man's Worldly Goods*, senere utgitt på norsk under tittelen *Menneskehetens Rikdommer*, et forsøk på å fremstille menneskehetens historie fra et marxistisk utgangspunkt på en enkel måte. Denne boka solgte over en halv million eksemplarer. Under andre verdenskrig jobbet Huberman for fagorganisasjonen Congress of Industrial Organizations.

Huberman var aktiv i valgkampanjen til tidligere visepresident Henry Wallace i 1948, og det var her han ble kjent både med Sweezy og F.O. Matthiessen, hvis økonomiske bidrag muliggjorde oppstarten av Monthly Review. Huberman var også den viktigste for å opprette forlaget Monthly Review Press i 1952. Etter den cubanske revolusjonen besøkte Huberman landet flere ganger, og omtalte revolusjonen som sosialistisk også lenge før regimet selv gjorde det. Selv om han hele sitt voksne liv var dedikert marxist, forble han partipolitisk uorganisert.

## Referanser
Lingotto

**Lingotto** er en bydel i Torino i Italia, men navnet forbindes mest med **Lingottobygningen** i *Via Nizza*. Denne bygningen var en gang en enorm bilfabrikk bygd av Fiat mellom 1916 og 1923. Et uvanlig trekk var det var en femetasjes bygning der produksjonen skjedde på alle plan ved at bilene rykket opp en etasje av gangen fra byggetrinn til byggetrinn. De ferdige bilene kom ut på taket, der det var en testbane. Lingottobygningen var på sin tid verdens største bilfabrikk. 

Bygningen var ansett som *avant-garde*. Åtti forskjellige bilmodeller ble produsert her, blant annet den berømte Fiat Topolino fra 1936.

Fabrikken ble utdatert i 1970-årene og ble stengt for godt i 1982. Stengningen utløste debatt om den fremtidige bruk, og til slutt ble det hele grundig ombygd til et kompleks med konsertsaler, teatre, et konferansesenter, innkjøpsarkader og et hotell. Ombygningen var ferdig i 1989.
Monte Viso

**Monte Viso**, eller **Monviso**, er et fjell i de cottiske Alpene på italiensk piemontesisk side av grensen mot Frankrike. Fjellet, som er på 3841 moh, er kjent for sin pyramideform, og siden det rager 500 m. høyere enn fjellene rundt om, er det synlig på lang avstand. På nordsiden av fjellet er kildene til elven Po.

Hyttene Rifugio Quintino Sella (2640 moh.) i øst og Rifugio Vallanta (2459 moh.) i vest er gunstige utgangspunkt ved bestigning av Monte Viso.

## Fotnoter


## Eksterne lenker
* Tourenberichte Monviso, Hikr.org
*  Bilder
Reese Witherspoon

**Laura Jeanne Reese Witherspoon** (født 1976) er en amerikansk skuespiller og filmprodusent. Hun hadde sin filmdebut med den kvinnelige hovedrollen i dramafilmen *[[Det hendte en sommer]]* i 1991. I 1996 spilte Witherspoon i kriminalfilmen *[[Freeway (1996)|Freeway]]* og hun spilte hovedrollen i dramakomedien *[[Pleasantville (film)|Pleasantville]]* i 1998. Hun ble nominert til Golden Globe for rolletolkningen sin i *[[Election (1999)|Election]]* i 1999.

Gjennombruddet kom med rollen som Elle Woods i komedien *[[Lovlig blond]]* i 2001. Hun hadde også suksess med den romantiske komedien *[[Hjem, kjære hjem (film)|Hjem, kjære hjem]]* året etter. Witherspoon fikk mye oppmerksomhet for rollen som June Carter Cash i den biografiske dramafilmen *[[Walk the Line]]* i 2005, og vant både Oscar, Golden Globe, BAFTA, Screen Actors Guild Award og Critics Choice Award for beste kvinnelige skuespiller. Hennes øvrige filmer inkluderer *[[Lovlig blond 2]]* (2003), *[[Monsters vs. Aliens]]* (2009) og *[[Vann til elefantene]]* (2011).

I 2014 produserte Witherspoon thrilleren *[[Gone Girl]]* og fikk ros for rollen som Cheryl Strayed i den biografiske dramafilmen *[[Wild]]*, som hun ble nominert til Oscar for.

Witherspoon giftet seg med skuespilleren Ryan Phillippe i 1999. De ble separert i 2006 og skilt året etter. Hun giftet seg med agenten Jim Toth i 2011. De ble skilt i 2023.

## Filmografi

## Referanser


## Eksterne lenker

* 
* 
* 
*
Zevsstatuen i Olympia

**Zevsstatuen i Olympia** var en av oldtidens syv underverker. Statuen ble laget av den klassiske skulptøren Feidias rundt år 435 f.Kr., og ble oppreist i Zevstempelet i Olympia, i dagens Hellas.

I 394 ble den flyttet til Konstantinopel, hvor den senere sannsynligvis er gått tapt i en brann.

Statuen, som var 12 meter høy, var laget av elfenben og dekket av gull.
Cortina

**Cortina** har flere betydninger, blant annet:
* Cortina d’Ampezzo – en by og kommune i den italienske provinsen Belluno
* Cortina sulla Strada del Vino / Kurtinig an der Weinstraße – en kommune i den italienske provinsen Syd-Tirol
* Cortina (band) – en norsk musikkgruppe
* Cortina (tango) – «teppe», et begrep knyttet til tango-dansetilstelninger
* Ford Cortina – en bilmodell fra Ford
Bergen Byspill

**Bergen Byspill** er en fri teatergruppe i Bergen bestående av profesjonelle scenekunstnere. Den ble stiftet i 1995 og har spisskompetanse på forestillinger ute i byrommene, vandrende fra scene til scene. Middelalderens gjøglerteater og mysteriespill er ofte utgangspunkt for gruppens oppsetninger, og den blander elementer fra fortid, samtid og fremtid i sitt uttrykk. Den bruker gjerne bevaringsverdige og tradisjonsrike bygninger og områder som sine kulisser. Eksempler er ”Hansaspill på Bryggen” som vandrer gjennom Bergens eldgamle havnebebyggelse fra hansatiden, og ”Fløien liten Blåfugl” som utspilte seg i det trolske skogsområdet på byfjellet Fløyen.
Ellen Meiksins Wood

**Ellen Meiksins Wood** (født 12. april 1942 i New York City; død 14. januar 2016 i Ottawa) var en amerikansk-canadisk marxistisk statsviter med grad fra UCLA. I en årrekke underviste hun ved York University i Canada. Hun ble siden canadisk statsborger. I 1997 ble hun medredaktør av tidsskriftet *[[Monthly Review]]*, men forlot det tre år senere under uklare omstendigheter. Hun var gift med Neal Wood til hans død i 2003.

Wood regnes av mange som en av vår tids fremste og mest nyskapende marxister. I 1986 mottok hun for eksempel Isaac and Tamara Deutscher Memorial Prize. Mellom 1984 og 1993 var hun også tilknyttet redaksjonsrådet til det britiske tidsskriftet *[[New Left Review]]*. Hun har gitt ut en rekke bøker, deriblant *The Retreat From Class*, *Democracy against Capitalism*, *The Pristine Culture of Capitalism* og *The Origins of Capitalism*. Hun har også redigert flere bøker.

## Referanser
Krypt

**Krypt**, av gresk *kryptein* skjule, er et helt eller delvis underjordisk rom. Dette rommet har ofte hvelv og ligger som regel under koret i en kirke. Krypten ble brukt til begravelser av helgener og er vanligst i romansk arkitektur.

Ordet krypt brukes ofte synonymt med gravkjeller, men fra gammelt var krypt et rom for kirkelige handlinger. Fra norsk middelalder kjenner vi bare krypten fra Munkeliv klosters kirke. For Stavanger domkirke har det vært diskutert om rommet under koret var en krypt eller bare en gravkjeller.

## Litteratur
* Ahlstrand, Jan Torsten.; *Arkitekturtermer*. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0

## Eksterne lenker
*
Kapittelhus

Et **kapittelhus** er et rom eller en bygning i en katedral eller et kloster der kannikene eller munkene holdt møter. Navnet kommer av at møter der hele kommuniteten var samlet for å ta avgjørelser kalles kapittel (i en katedral kalles det *[[domkapitel|domkapittel]]*). Rommet brukes også ofte ved tidebønnene. De første kapittelhusene kom sannsynligvis i det 9. århundre. 
 
Rommet er normalt innredet med benker langs langveggene, en eller flere rader avhengig av hvor mange som tilhører kommuniteten, og et sete for den som leder møtet på den ene kortveggen. 

## Karteuserne

Karteuserordenens kapittelhus (kalt *chartreuse* etter deres moderkloster) er spesielle, da det ved siden av spisesalen er det eneste rommet hvor munkene regelmessig omgås hverandre; ellers lever de sine liv på cellene. 

## Litteratur
*Ahlstrand, Jan Torsten.; *Arkitekturtermer*. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0
Plinius den yngre

**Caius Plinius Cecilius Secundus**, mer kjent som *Plinius den yngre*, (født 63, død omkring 113) var en romersk jurist, forfatter, naturfilosof og vitenskapsmann.

Plinius den yngre ble født i Como, Italia, og var nevø og adoptivsønn av Plinius den eldre, og blir ansett av mange som den største naturalist i antikken.  Som syttenåring oppholdt han seg i sin onkels villa i Misenum, en flåtebase lengst nord i Napoli-bukten, da vulkanutbruddet i Vesuv begrov Pompeii i aske. Et kvart århundre etter hendelsen beskrev Plinius hendelsen i to brev. Han forteller i det første brevet hvordan hans onkel, Plinius den eldre, som var sjef for flåten, la merke til skyen som steg opp fra Vesuv og seilte ut for å redde folk som hadde sendt bud om at de forsøkte å flykte fra den andre siden av bukten. Onkelen mislyktes i dette og omkom av kvelning. I det andre brevet forteller Plinius hvordan han og moren ble vekket av et voldsomt jordskjelv samme natt. Han besluttet at de måtte forlate byen ettersom fortsatte jordskjelv fikk husene til å rase sammen rundt dem. En svart sky med enorme lyn bredde seg over havet og slukte Capri mens den rullet nærmere. Plinius og moren flyktet innover i landet mens aske regnet ned over dem. De tok seg senere tilbake til Misenum, og fikk der vite hva som var hendt med onkelen. 

Som attenåring holdt Plinius sin første tale i en romersk rettssal og ble snart utpekt til å være justitiarius ved en domstol. Han var også militærtribun i ett år, trolig i Syria. Tjuefem år gammel kom han inn i senatet som kvestor. Yngre kunne man ikke være i en slik stilling. Før han fylte førti, var han konsul. Parallelt med denne karrieren tok han oppdrag i retten, oftest som forsvarer. Dette tok han ikke betalt for, noe som ville blitt sett på som umoralsk.  

Hans to første ekteskap vet vi ingenting om, ikke engang partnernes navn. I førtiårsalderen giftet han seg med en jente i tolvårsalderen fra hjembyen Como. Hun het Calpurnia og var foreldreløs. Det er bevart tre brev Plinius skrev til henne da hun var rekonvalesent noen år senere, om sin lengsel etter henne som gjør ham rastløs og søvnløs. Paret fikk aldri barn, men kort etter sykdommen spontanaborterte Calpurnia og holdt på å dø. Plinius unnskyldte henne i et brev til hennes farfar, Calpurnius Fabatus, at hun som «den piken hun er», ikke forstod at hun var gravid, slik at det gikk galt. Han ber pikens tante Hispulla be sin far tilgi barnebarnet at hun ikke visste bedre og derved berøvet ham et oldebarn. Etter datidens tenkemåte la Plinius skylden på sin kone, og understreket for å gjøre hennes farfar mildere stemt, at hun var døden nær for «sin forseelse». 

Paret flyttet senere til Bitynia (dagens nordvestlige Tyrkia) som dengang var greskspråklig. Plinius var der administrator og førte en regelmessig korrespondanse med keiser Trajan om forholdene. Det siste bevarte brevet handler om at Calpurnia har reist hjem. Trolig døde Plinius kort etter dette.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* Plinius den yngres verker på latin i Det latinske bibliotek
Hyttfossen

**Hyttfossen** er en foss i Nidelva i Trondheim kommune. 

Fossens navn kommer av at det opprinnelig ble drevet et smelteverk her (tysk *Hütte*, «smelteverk»), det ble drevet industrivirksomhet frem til ca. 1936. Fossen og vassdraget er regulert, kraftstasjonene Løkaunet og Svean ligger nedenfor Hyttfossen.

I dag er det et fint turterreng i området. Nidelvas dypeste punkt befinner seg her, nærmere bestemt i Trongfossen.

Hyttfossen er også navnet på grenda og bebyggelsen som ligger i området rundt fossen, fra Trongfossen til omtrent Lettingvollen, og utover langs vegen mot Målsjøen. 

Industrien som i sin tid ble drevet av vannkraft fra fossen, ga opphavet til et eget samfunn. Tettest befolket var Hyttfossen i perioden 1880 til 1935. Egen landhandel, brevåpneri og småskole. Jo Hyttsagen bygde Josalen. Et forsamlingshus og Jo Hyttsagen hadde kontor der. På Bakken lå brukseier Huitfeldt sin villa. Den huset familien Huitfeldt når de var på besøk, og ellers bruksbestyren. Langs elva lå arbeiderboligene. Mange kom langveisfra for å arbeide på Hyttfossen. 

Smeltehytta fra 1500 tallet, hentet råstoffet fra Sjøla gruver. 

## Kilder
* Hyttfossen ved Nidelva i Klæbu
Grorud Jernvarefabrikk

**Grorud Jernvarefabrik** var en norsk bedrift som fra starten produserte bygningsbeslag, hengsler, låser og ankerjern. Senere drev den også med fjærproduksjon, samt produksjon av selepinnen *Ideal*, i tillegg til en rekke andre produkter for industri og husholdninger. 

I 1917 kjøpte Ragnvald Bratz bedriften Fet Jernvarefabrik, som var blitt etablert i 1911 i Gansdalen i Fet. Han flyttet fabrikken til Groruddalen og ga den nytt navn. Bratz var administrerende direktør for fabrikken i perioden 1917–1961. Grunnleggerens sønn, Jens-Halvard Bratz, var deretter administrerende direktør 1961–1981, og han ble i sin tur etterfulgt av broren Bjørn Olaf Bratz 1981–1992.

I 1960 startet Grorud produksjon i Consett, England, og opplevde siden voldsom ekspansjon. Fabrikken var i Bratz-familiens eie frem til 1996, da den ble overtatt av det svenske låskonsernet Assa Abloy. Grorud Jernvarefabrik ble i 1999 slått sammen med søsterselskapet TrioVing og produksjonen nedlagt. Grorud-navnet lever imidlertid videre i Storbritannia som Grorud Engineering Ltd.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Industrimuseum.no om fabrikken
* Oslo kommune – Byarkivet om Grorud som industriområde
Faces

**Faces** var et engelsk rockeband som var populære på begynnelsen av 1970-tallet.

Bandet ble opprettet etter at The Small Faces ble oppløst i 1969, men varte ikke lenger enn til 1975. Gruppen huskes kanskje best for å ha vært Rod Stewarts band.

Av deres mest kjente låter, kan nevnes «Stay With Me», – det nærmeste gruppen kom en hit – «Ooh La La» (med Ron Wood på vokal), «Had Me a Real Good Time», «Pool Hall Richard» og «Cindy Incidentally».

At Rod Stewart etter hvert fikk stor sukess som soloartist, og dermed overskygget resten av bandet, betydde til slutt slutten for Faces. Ronnie Lane gav seg i 1973, og da Ron Wood begynte å spille med The Rolling Stones i 1975, ble bandet oppløst.

## Medlemmer
*Rod Stewart – vokal
*Ron Wood – gitar
*Ronnie Lane – bass og undertiden vokal
*Kenney Jones – trommer
*Ian McLagan – keyboard

## Utgivelser
* *First Step* (1970)
* *Long Player* (1971)
* *A Nod Is as Good as a Wink...To a Blind Horse* (1971)
* *Ooh La La* (1973)
* *Coast to Coast: Overture and Beginners* (Live) (1974)
* *Snakes And Ladders / The Best of Faces* (Best of) (1976)
* *Good Boys... When They're Asleep* (Best of) (1999)
* *Five Guys Walk into a Bar...* (2004)

## Eksterne lenker
* 
*
Land Rover Lightweight

**Lightweight** eller **Airportable** er et militært kjøretøy med firehjulstrekk fra britiske Land Rover, et av to spesialbygde kjøretøy for det britiske forsvaret.  Hæren trengte et kjøretøy som kunne løftes under et Westland Wessex helikopter på 1960-tallet.  Dette begrenset vekten til 2&nbsp;500 pund (omtrent 1130&nbsp;kg).

Den minste Land Roveren som var tilgjengelig på den tide var Series IIA 88", som var altfor tung.  Den ble lettet for alt tilbehør som ikke var absolutt nødvendig, blant annet støtfanger og reservehjul.  Deler av karosseriet, dørene og frontruten ble byttet ut med enklere deler som var raskere å demontere.  Den mest radikale endringen var at kjøretøyet ble gjort litt smalere, noe som gjorde at den passet på en standard pall, men trengte smalere aksler.

Egenvekten på en komplett Lightweight var 2&nbsp;650 pund, over grensen, men ved å ta bort karosserideler kom vekten under 2&nbsp;500.  Siden helikoptrene hadde fått større lastekapasitet underveis i utviklingsprogrammet, så ble kjøretøyet kjøpt inn av hæren.

I 1973 gikk Lightweight-produksjonen over til å bruke deler fra Series III, som var den vanlige militære Land Roveren fra det tidspunktet.

Kjøretøyet ble også eksportert til noen andre land, blant annet Danmark.
Kongegambit

**Kongegambit** er en sjakkåpning som defineres av åpningstrekkene 1.e4 e5 2.f4. Åpningen var på 1800-tallet en av de mest spilte, men populariteten har sunket betraktelig. Da Magnus Carlsen brukte åpningen i en turnering i Bazna i Romania i juni 2010, ble det hevdet at det var 30 år siden den sist ble brukt i en større turnering. Kongegambiten ble imidlertid brukt av Alexej Fedorov i det russiske lagmesterskapet i 2000 og av Nigel Short i VM-kvalifiseringen i 1999.

## Temaer
Ved å ofre f-bonden, prøver hvit å oppnå en overvekt i sentrum fordi svart hvis han tar bonden, fjerner sin e-bonde fra sentrum. Hvit satser da på å gjenvinne bonden med fordelaktig stilling. Svart kan satse på å holde på merbonden, og hvit må da vise at det er nok kompensasjon for det tapte materiell. For å beholde bonden må svart ofte svekke kongestillingen med ...g5. Svart kan også prøve å gi bonden tilbake på et gunstig tidspunkt.

## Varianter

Som i Dronninggambit (avslått og mottatt dronninggambit) har svart to alternative svar:

### Avslått kongegambit

Svart trenger ikke ta imot bonden. En vanlig måte å avslå tilbudet, er å spille 2...Lc5 som peker inn mot hvits noe svekkede kongestilling og vanskeliggjør rokade. En mer drastisk måte å avslå tilbudet er å tilby et motoffer med 2...d5!? med hurtig åpning av sentrum. Etter 3.exd5, er 3...e4 kjent som Falkbeers motgambit mens 3...c6 kalles Nimzowitsch motgambit.

### Mottatt kongegambit (2... e5xf4)

Vanligere enn å avslå er det imidlertid å motta offeret med 2...exf4. Da er 3.Lc4 som tillater 3...Dh4+ 4.Kf1 med ødeleggelse av hvits rokademulighet en mulighet, ettersom hvit senere vil vinne tempo med angrep på dronningen og få hurtig utvikling. Etter at Fischer hadde avskrevet Kongegambiten, spilte han Lc4-varianten tre ganger med tre seiere som resultat.

Hvits vanligste trekk er imidlertid 3.Sf3 som utvikler springeren og hindrer ...Dh4+. Svart har da disse hovedmulighetene:

- 3...g5 er den klassiske fortsettelsen. Hvits mest populære fortsettelse er 4.h4, Kieseritzky-varianten. Men også 4.Lc4 er spillbart, og leder etter offisersofferet 4...g4 5.0-0 (Polerio-varianten, ofte feilaktig kalt Muzio-gambiten) til store forviklinger.

- 3...d6, Fischer-varianten, ble anbefalt av Bobby Fischer som en gjendrivelse av hele Kongegambiten i «A Bust to the King's Gambit». Svart planlegger å forsvare f-bonden med ...g5, men først etter å ha unngått Kieseritzky-varianten.

- 3...h6 er Becker-forsvaret, som i likhet med Fischer-varianten planlegger ...g5 uten å tillate Kieseritzky-varianten. Imidlertid er ...h6 antakelig mindre nyttig enn ...d6.

- 3...d5, Abbazia-forsvaret (også kjent som Den moderne varianten) er et forsøk på å gi tilbake bonden, mot å få fritt offisersspill.

- 3...Le7 er kjent som Cunningham-forsvaret (eller Euwe-varianten) og tvinger hvit til å ta hensyn til trusselen ...Lh4+.

- 3...Sf6 er Schallop-varianten, der en av svarts ideer er å møte 4.e5 med 4...Sh5, som forsvarer f4-bonden. 

- 3...Se7, Bonch Osmolovsky-varianten planlegger et raskt ...d5 uten at svarts springer blir angrepet hvis hvit svarer e5.

## Referanser
M1985

**M1985** er det vestlige navnet på en nordkoreansk stridsvogn. Den antas å være utstyrt med en 85 mm kanon, montert i et tårn som er svært likt den sovjetiske PT-76. Skroget ser ut til å være amfibisk, og basert på det lokalt produserte VTT-323 pansrede personellkjøretøyet.

Navnet M1985 er den amerikanske hærens betegnelse, ut fra at den først ble sett av vestlige observatører i 1985. Noen offisiell betegnelse fra nordkoreanske myndigheter er ikke kjent.

## Referanser
Deuce Bigalow: European Gigolo

***Deuce Bigalow: European Gigolo*** (2005) er oppfølgeren til filmen *[[Deuce Bigalow: Male Gigolo]]* fra 1999. Rob Schneider har hovedrollen som Deuce Bigalow, en mannlig prostituert som må reise til Europa for å hjelpe halliken sin T.J., spilt av Eddie Griffin, å finne en morder som tar livet av alle de flinke mannlige prostituerte. 

## Handling
Deuce blir bedt om å komme tilbake og jobbe for T.J. i Amsterdam. Etter at Heinz Hummer blir funnet død i en bakgate tar Deuce den døde prostituerte med tilbake til T.J. Etter å bli sett mens han dumper liket blir T.J. fremstilt i media som en som tar livet av homofile prostituerte. For å renvaske sin venns navn må Deuce besøke alle tidligere klienter til den avdøde for å finne morderen.

## Rolleliste

## Priser og nominasjoner
### [[Den 26. Razzie-utdelingen|Golden Raspberry Awards 2006]]
* Vant: Verste skuespiller (Rob Schneider)
* Nominert: Verste film
* Nominert: Verste manus
* Nominert: Verste gjenskapelse eller oppfølger
* Nominert: Verste par på skjermen (Rob Schneider og bleiene hans)

## Eksterne lenker
* 
*
Land Rover 101 Forward Control

**101 Forward Control** (heretter kalt 101FC) er et kjøretøy med firehjulstrekk, en av de to kjøretøyene som Land Rover bygde fra bunnen av for det britiske forsvaret.  Det andre er Lightweight eller Airportable.

101FC ble opprinnelig tatt fram for å møte hærens behov for en artilleritraktor, og ble laget for å trekke en feltkanon (L118 Light Gun), og samtidig frakte et tonn med ammunisjon og annet utstyr i lasterommet bak.  Kjøretøyet ble laget for å transporteres i fly; den firkantede formen med førerplassen over framakselen utnyttet volumet til kjøretøyet maksimalt.  Navnet *Forward Control* kommer av førerhusets posisjon.

Dekkene var større enn andre Land Rovere, med dimensjon 9.00×16", noe som ga høyere bakkeklaring.

Utviklingen av 101FC startet sent i 1967, med et utviklingsteam ledet av Norman Busby.  Produksjonen foregikk mellom 1975 og 1978.  Først hadde alle kjøretøyene kalesje, men senere ble det bygget ambulanser og sambandsvogner med hardtop.  Noen 101FC ble utstyrt med en mekanisk vinsj fra norske Hordaland Mekaniske Verksted.

Alle 101FC har i dag blitt byttet ut med Defendere og Pinzgauere.
Wichita

**Wichita** er den største byen i delstaten Kansas med en befolkning på 353 824 i 2004. Den er sete for Sedgwick County, og med forsteder er befolkningen på 582 781. Byen ligger noe sør i delstaten, ved Arkansaselven. Byen ble stiftet i 1870.

Byen har betydelig flyproduksjon, for eksempel har flyfabrikanten Cessna hovedkvarter i Wichita. McConnell Air Force Base ligger også i byen.

Utenfor byen ligger Wichita Dwight D. Eisenhower nasjonale lufthavn.

## Demografi

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Peder Christophersen Tønder

**Peder Christophersen Tønder** (født 8. september 1641 i Kristiansund, død 1. juni 1694 på Dønna) var en norsk amtmann og godseier.  Etter teologi-studier i København var han tre år i Frankrike, før han 7. mai 1670 ble utnevnt til kongelig kommissær, *commisarius*, i Trondheim og i 1677 utnevnt til *toller Nordenfjelds*, med virke i samme by.

Gjennom giftermålet med Folchen Femmersdatter i 1678 ble han eier av Dønnesgodset som han året etter fikk omregulert til stamhus.  Fra 1691 til sin død var han amtmann i *Nordlandene* og, i og med at Bodøgård var såpass forfallen, bosatt og regjerende på Dønnesgodset, frem til sin død.  Den barnløse Tønder testamenterte sine eiendommer, som også omfattet flere gods lenger nord, til brorsønnene.

## Referanser
Svigermonster

***Svigermonster*** er en komedie fra 2005, regissert av Robert Luketic. Filmen markerer Jane Fondas tilbakekomst til kinolerretet etter et opphold på 15 år.

## Handling
«Charlie» (Jennifer Lopez) er en hundepasser fra Venice Beach i California. Hun møter kirurgen «Kevin» (Michael Vartan), som ber henne med ut på date. «Charlie» tror endelig hun har funnet mannen i sitt liv.

Ting begynner å gå galt da «Kevin» introduserer «Charlie» for sin mor, «Viola» (Jane Fonda). «Viola» har nylig mistet jobben sin som nyhetsanker til en yngre person, og er på sammenbruddets rand. Hun hater «Charlie» fra begynnelsen, og frykter at hun skal miste sin sønn på samme måte som hun mistet karrieren. Hun bestemmer seg derfor for å ødelegge sin sønns forhold, og jobber i hemmelighet mot «Charlie» i samarbeid med sin assistent «Ruby» (Wanda Sykes).

## Rolleliste

## Priser og nominasjoner
### [[Den 26. Razzie-utdelingen]]
En nominasjon:
* Verste skuespillerinne (Jennifer Lopez)

## Eksterne lenker
* 
*
Lê Ðức Thọ

**Le Duc Tho** (**Lê Ðức Thọ**) (født som **Phan Ðình Khải** 14. oktober 1911 i Pich-Le i provinsen Ha Nam i Vietnam, død 13. oktober 1990 i Hanoi) var en vietnamesisk politiker.

Le Duc Tho var i 1930 med og grunnla Vietnams kommunistiske parti. Han ble holdt fengslet 1930-1936 og 1939-1944 av Frankrike. Etter løslatelsen var han med i ledelsen av Viet Minh mot den franske kolonialmakten.

Han var sjefsforhandler for Nord-Vietnam 1970-73 ved rundebordsforhandlingene i Paris. Dette arbeidet fikk han Nobels fredspris for i 1973, men avslo å ta den imot, siden landet hans fremdeles ikke hadde fred.

## Referanser


## Eksterne lenker
Edgar Algernon Robert Gascoyne-Cecil

**Edgar Algernon Robert Gascoyne-Cecil**, 1. viscount Cecil av Chelwood, til 1923 kjent som **lord Robert Cecil** (født 14. september 1864, død 24. november 1958) var en britisk advokat, politiker og diplomat.

Han ble tildelt Nobels fredspris i 1937 for sitt arbeide i Folkeforbundet.

Han var sønn av Robert Gascoyne-Cecil (Robert Gascoyne-Cecil, 3. marki av Salisbury), tre ganger statsminister i Storbritannia. Selv ble han adlet som *viscount Cecil av Chelwood* i 1923, men hadde ingen arvinger ved sin død.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Viedma

**Viedma** er provinshovedstad i Provincia de Río Negro i Argentina. Byen ligger ved bredden av elva Río Negro og har om lag 47 000 innbyggere (2001). Sammen med Carmen de Patagones er Viedma den eldste bosetningen i Patagonia. Byen ble grunnlagt av Francisco de Viedma y Narváez under navnet *Nuestra Señora del Carmen* den 22. april 1779. I 1879 fikk byen navnet Viedma.

## Eksterne lenker
* Welcome Viedma (engelsk)
* Viedma og omegn (spansk)
* Viedma-portal (spansk)
To Whom It May Concern

***To Whom It May Concern*** er Unni Wilhelmsens debutalbum, utgitt i 1996. Hun har selv skrevet alt materiell, og synger og spiller gitar. Albumet solgte til gullplate.

Platen er produsert av Bugge Wesseltoft, og innspilt i hans studio Bugges Room. For albumet mottok Unni Wilhelmsen to Spellemannpriser, i kategoriene årets kvinnelige artist og årets album.

Singelen *«Won't Go Near You Again»* fra albumet var grunnen til at Ole Evenrud tilbød henne platekontrakt, og er en låt som fremdeles er en del av konsertrepertoaret nesten tyve år etter den kom ut.

Alle låter skrevet av Unni Wilhelmsen, unntatt «Can't stop» som er skrevet av Unni Wilhelmsen, , .

## Sporliste

# «Now Is Now»
# «Can't Stop»
# «These Walls»
# «Won't Go Near You Again»
# «Things On Their Way Out»
# «My Voluntary Saviours»
# «This Means You to Me, Now»
# «Same Shit, New Wrapping»
# «Lack of Logic»
# «Dreams»
# «Playing Dead»
# «Little Lie»

## Musikere
* Unni Wilhelmsen
* Bugge Wesseltoft
* Tore Wildhauer
* Kyrre Sætran
* 
* «»