open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gehnäll Persson

**Gehnäll Persson** (født 21. august 1910, død 16. juli 1976) var en svensk rytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London, 1952 i Helsingfors og 1956 i Stockholm.

Persson var med på det svenske laget som i utgangspunktet vant dressurkonkurransen over 100 poeng foran Frankrike under Sommer-OL 1948 i London. Sekretæren i det internasjonale rytterforbundet hadde imidlertid lagt merke til at Persson red i sersjants uniform til tross for at han var påmeldt som offiser. Dette førte til en protest som gjorde at Sverige ble diskvalifisert og fratatt gullmedaljen åtte måneder senere.
Fire år senere ble Persson olympisk mester i hestesport under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Med hesten «Knaust» var han med på det svenske laget som vant lagkonkurransen i dressur foran Sveits og Tyskland. De andre på laget var Henri Saint Cyr på «Master Rufus» og Gustaf Boltenstern på hesten «Krest».

Fire år senere, under Sommer-OL 1956 i Stockholm, vant han en ny gullmedalje med de samme rytterne på laget i lagkonkurransen i dressur.

## OL-medaljer
* 1952  Helsingfors -  **Gull** i hestesport, dressur  Sverige.
* 1956  Stockholm -  **Gull** i hestesport, dressur  Sverige.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Iowa (elv)

**Iowa** er ei elv som renner nord-sør i delstaten Iowa, i USA. Den er ei stor sideelv til Mississippi, og er rundt 529&nbsp;km lang. Vassdragets totale nedbørfelt er på . Nederst, etter å ha passert Iowa City, flyter den sammen med elva Cedar som kommer parallelt fra øst, før de begge munner ut via et felles elveløp til Mississippi-elva.
Kaskaskia River

**Kaskaskia River ** (den engelske stavemåte; på fransk ble angivelig også **Cascasquia** brukt) er ei elv som renner nord-sør i sentrale og sørlige strøk av delstaten Illinois, i USA. Den er ei stor sideelv til Mississippi River, og er rundt 515&nbsp;km lang. Vassdragets totale nedslagsfelt er på 14&nbsp;950 km². 

Elva har sitt navn etter *Kaskaskia*-klanen av indianerstammen Illiniwek, som de tidlige franske jesuittiske katolske misjonærer kom i kontakt med,. Et eldre alternativt navn for elven er **Okaw River** som fortsatt går igjen i noen stedsnavn, som Okawville, og om en vikrtig sideelv. West Okaw River.

Vassdraget er betydelig utbygd, som ledd i flomsikringen i Mississippi-bassenget. Shelbyville Lake dannes her av Shelbyville-demningen, som dog ikke har kraftproduksjon.

Fort Kaskaskia lå nær elvemunningen, i Randolph County.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*Kaskaskia River State Fish & Wildlife Area
Óscar Cristi

**Óscar Cristi Gallo** (født 29. juni 1917, død 25. mars 1965) var en chilensk rytter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Cristi vant to olympiske sølvmedaljer i hestesport under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Med hesten «Bambi» kom han på andreplass i både den individuelle- og i  lagkonkurransen i sprangridning. De andre på det chilenske var César Mendoza på «Pillán» og Ricardo Echeverría på hesten «Lindo Peal». 
 
## OL-medaljer
* 1952  Helsingfors -  Sølv i hestesport, sprangridning
* 1952  Helsingfors -  Sølv i hestesport, sprangridning, lag  Chile

## Eksterne lenker
*
Richard Kiel

**Richard Dawson Kiel** (1939–2014) var en amerikansk skuespiller.

## Biografi
Richard Kiel var kjent  for rollen som *Jaws* (Stålkjeften) i James Bond-filmene *[[Spionen som elsket meg]]* (1977) og *[[Måneraketten]]* (1979).

Opprinnelig arbeidet Kiel etter sin skolegang i en rekke kortvarige stillinger, blant annet som dørvakt på nattklubb, selger av gravplasser 

Før James Bond-rollene hadde Richard Kiel medvirket i en rekke lavbudsjettfilmer. Det tok imidlertid noe tid før han fikk roller som tillot ham å utøve virkelig skuespill, utover å fremstå som stor og truende. Virkelige karakterroller fikk han blant annet med tittelrollen i filmen *[[Eegah]]* (1962), og gjesteroller i TV-serier. Kiel medvirket senere i filmer som *[[Cannonball Run II]]* og *[[Styrke 10 fra Navarone]]*. I 2007 var Kiel aktuell i TV-serien *[[Welcome to Sweden]]* der han reiste rundt i Sverige sammen med Verne Troyer fra *[[Austin Powers]]*.

Kiel var født-på-ny-kristen og fremholdt at Gud hadde hjulpet ham med å overvinne sin alkoholavhengighet.

## Filmografi
### Spill
* *[[James Bond 007: Everything or Nothing]]* (videospill, 2004) – *Jaws* (stemme)

### Fjernsyn

### Filmer

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
César Mendoza

**César Leonidas Mendoza Durán** (født 11. september 1918 i Santiago, død 13. september 1996) var general og medlem av juntaen som hadde makten i Chile fra 1973 til 1990. Han representerte den landsomfattende politistyrken Carabineros de Chile. Mendoza måtte trekke seg fra juntaen i 1985.

Han hadde også en karriere som rytter, og representerte Chile i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Mendoza vant en olympisk sølvmedalje i hestesport under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Med hesten Pillán var han med på det chilenske laget som kom på andreplass i sprangridning bak Storbritannia. De andre på laget var Ricardo Echeverría på hesten «Lindo Peal» og Óscar Cristi på hesten «Bambi». 
 
## OL-medaljer
* 1952  Helsingfors -  Sølv i hestesport, sprangridning, lag  Chile

## Eksterne lenker
*
Fritz Thiedemann

**Fritz Thiedemann** (1918–2000) var en tysk rytter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors, 1956 i Stockholm og 1960 i Roma.

Thiedemann ble olympisk mester i hestesport under Sommer-OL 1956 i Stockholm. Med hesten «Meteor» var han med på det tyske laget som vant lagkonkurransen i sparangridning foran Italia og Storbritannia. De andre på laget var Hans Günter Winkler på «Halla» og Alfons Lütke-Westhues på hesten «Ala».

Fire år senere, under Sommer-OL 1960 i Roma, vant han en ny gullmedalje i lagkonkurransen i sprangridning.

Han kom fra Weddingstedt i Ditmarsken.

## OL-medaljer
* 1956  Stockholm -  **Gull** i hestesport, sprangridning, lag  Tyskland
* 1960  Roma -  **Gull** i hestesport, sprangridning, lag  Tyskland
* 1952  Helsingfors -  Bronse i hestesport, sprangridning
* 1952  Helsingfors -  Bronse i hestesport, dressur, lag  Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wisconsin River

**Wisconsin River ** (engelsk: *Wisconsin River*) er ei elv som renner nord-sør i delstaten Wisconsin, i USA. Den er ei stor sideelv til Mississippi River, og er rundt 692&nbsp;km lang. Vassdragets totale nedslagsfelt er på 31&nbsp;805 km².

## Elveløp
Elvens løp kan deles i tre avsnitt. Først har man *Upper Wisconsin* fra dens utspring, Lac Vieux Desert nordøst i delstaten Wisconsin og ned til Plover. Etterpå følger *Middle Wisconsin* fra Plover til Wisconsin Dells, og så *Lower Wisconsin* fra Wisconsin Dells til elvemunningen i  Mississippifloden, om lag 16&nbsp;km sør for Prairie du Chien. 

De største sideelvene er Tomahawk River, Big Rib River, Eau Claire River, Big Eau Pleine River, Yellow River, Lemonweir River, Baraboo River, Pine River og Kickapoo River. 

Større byer som passeres er - regnet ovenfra - Eagle River, Rhinelander, Tomahawk, Merrill, Wausau, Mosinee, Stevens Point, Wisconsin Rapids, Wisconsin Dells, Portage, Sauk City og Prairie du Sac. 

På grunn av den relativt markente høydeforskjellen fra topp til munning (325&nbsp;m) blir Wisconsin River flere steder oppdemmet og benyttet til hydroelektrisk energi. Det finnes i alt 26 vannkraftverk langs elven.

## Adkomst mellom elvesystemene

Ved Portage er Wisconsin River bare ca 3,2&nbsp;km fra elven Fox River. Den korte avstanden ble nyttiggjort av indianerne og av de tidlige franske oppdragere som kunne dra sine lette kanoer mellom elvene og slik komme seg greit fra De store sjøene (Michigansjøen) til floden Mississippis store elvesysten og helt ned til Nouvelle Orléans (New Orleans) rett innenfor Mexicogolfen.  

De første hvite menn som benyttet denne muligheten var den franske katolske misjonæren Jacques Marquette, prest i jesuittordenen, og den fransk-kanadiske oppdagelsesreisende Louis Joliet, som sommeren 1673 ble vist denne muligheten av deres indianske veivisere. De hadde et håp og en ønskedrøm om at de derved var kommet seg over til et elvesystem som førte dem til Stillehavet.  Selv om de etter hvert ble overbevist om at elvene ikke foretok den ønskede vending mot vest men snarere førte til Mexicogulfen fulgte de med ned til på høyde med Arkansas River. De ble informert av indianere om fiendtlige stammer lenger sør, og begynte også å se spanske varer. Da snudde de, for ikke å falle i spanjolenes hender - de hadde ry for å gå hardt frem mot inntrengere i sine kolonier. 

Områdene langs Wisconsin ved Sauk City og Prairie du Sac er et viktig overvintringsevir for hvithodehavørnen.

## Litteratur
*Kent, Paul G. and Dudiak, Tamara A. *Wisconsin Water Law: A Guide to Water rights and Regulations, Second Edition* (University of Wisconsin Extension, 2001).  Available on line at http://learningstore.uwex.edu/assets/pdfs/g3622.pdf  (11. november 2012).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pierre Jonquères d’Oriola

**Pierre Jonquères d'Oriola** (født 1. februar 1920, død 19. juli 2011) ) var en fransk rytter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors, 1964 i Tokyo og 1968 i Mexico by.

D'Oriola ble olympisk mester i hestesport under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han vant den individuelle konkurransen i sprangridning med hesten «Ali Baba» foran chilenske Óscar Cristi på «Bambi» og Fritz Thiedemann på hesten «Meteor» fra Tyskland.

## OL-medaljer
* 1952  Helsingfors -  **Gull** i hestesport, sprangridning
* 1964  Tokyo -  **Gull** i hestesport, sprangridning
* 1964  Tokyo -  Sølv i hestesport, sprangridning lag,  Frankrike
* 1968  Mexico by -  Sølv i hestesport, sprangridning lag,  Frankrike

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Wailing Souls

**The Wailing Souls** er en reggaegruppe fra Trenchtown i Kingston på Jamaica. The Wailing Souls startet sin karriere på samme måte som The Wailers, og søkte veiledning og musikkundervisning av reggaeartisten Joe Higgs. Senere har bandet jobbet med mange av Jamaicas ypperste reggaemusikere, blant andre Sly Dunbar, Robbie Shakespeare og Earl «Chinna» Smith. Bandet har også spilt inn en rekke av sine album i Tuff Gong Studio på Jamaica, Bob Marleys platestudio.

The Wailing Souls' mest kjente sanger er «Bredda Gravlicious», «War» og «All Over the World». I 1993 fikk The Wailing Souls stor internasjonal oppmerksomhet etter at de laget musikken til Disneyfilmen *Cool Runnings*. 

## Diskografi
*1974 *Wailing Souls* 
*1979 *Wild Suspense* 
*1981 *Fire House Rock*
*1981 *Wailing* 
*1983 *Inchpinchers*
*1983 *On The Rocks*
*1983 *Soul and Power* 
*1984 *Stranded* 
*1986 *Lay It On The Line*
*1987 *Kingston 14* 
*1989 *Stormy Night* 
*1991 *Reggae Ina Firehouse* 
*1992 *All Over The World* 
*1995 *Wild Suspense* (nyutgivelse av *Wild Suspense* fra 1979) 
*1995 *Live On* 
*1995 *Face The Devil* (nyutgivelse av *Wailing* fra 1981) 
*1996 *Tension* 
*1998 *Psychedelic Souls* 
*2000 *Equality* 
*2003 *Square Deal* 
*2004 *Souvenir From Jamaica*
*2006 *Classic Jamaican Flava*

## Eksterne lenker
* 
*
Chile under Sommer-OL 1952

**Chile under Sommer-OL 1952**. Seksti sportsutøvere fra Chile deltok i ni sporter under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Chile kom på 31.-plass med to sølvmedaljer.

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Eksterne lenker
* OL-resultater på Sports-reference.com
Spania under Sommer-OL 1952

**Spania under Sommer-OL 1952**. Tretti sportsutøvere fra Spania deltok i seks sporter under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Spania kom på delt 34.-plass med en sølvmedalje. 

## Medaljer

## Medaljevinnerne
Irland under Sommer-OL 1952

**Irland under Sommer-OL 1952**. Nitten sportsutøvere fra Irland deltok i seks sporter under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Irland kom på delt 24.-plass med en sølvmedalje.
 
## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Eksterne lenker
* OL-resultater på Sports-reference.com
Waitaki (elv)

**Waitaki** (engelsk: *Waitaki River*) er en om lag 110 km lang elv på Sørøya i New Zealand. Den er hovedelva i Mackenzie Basin og renner gjennom **Waitakidalen**. 

Den renner mot øst gjennom Lake Benmore, Lake Aviemore og Lake Waitaki. Elvas fjerneste kilder er i tre store bresjøer – Lake Pukaki, Lake Tekapo og Lake Ohau. Lake Benmore og Lake Aviemore er demmet opp av Benmore-demningen og Aviemore-demningen.

Waitaki har mange sideelver, blant annet Ahuriri og Hakataramea. Den passerer Kurow og Glenavy før den når Stillehavet mellom Timaru og Oamaru på østkysten av Sørøya.

Elva er populær for sportsfiske og vannscooterkjøring

## Referanser


## Eksterne lenker
* Waitaki Valley
Sør-Korea under Sommer-OL 1952

**Sør-Korea under Sommer-OL 1952**. Nitten sportsutøvere fra Sør-Korea deltok i seks sporter under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Sør-Korea kom på delt 37.-plass med to bronsemedaljer.

## Medaljer

## Medaljevinnerne
Libanon under Sommer-OL 1952

**[[Libanon]] under Sommer-OL 1952**. Ni sportsutøvere fra Libanon deltok  under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Det var andre gang Libanon deltok i et sommer-OL. De kom på en delt 32.-plass med en sølv- og en bronsemedalje. 

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Eksterne lenker
* OL-resultater på Sports-reference.com
Franz Xavier Zwack

**Franz Xaver von Zwack**, også kalt **Franz Xaver Zwack(h) von Holzhausen** (født 1756, død 1843 i Mannheim) var en hoffråd og regjeringspresident i München og Speyer. Zwack ga trolig opphav til den regionale benevnelsen Zwockel, som personer fra Pfalz benyttet om Bayern.

Franz Xaver von Zwack var utdannet innenfor rettsvitenskap fra 1774 til 1776 i Ingolstadt, og ble i som Dr. jur. i 1777 ansatt i kanselliet i München. I 1778 ble han utnevnt som hoffråd.

Under dekknavnene «Cato», «Marcus Portius», «Donaus» og «Philipp Strozzi» var han den 1. mai 1776 en av de fem opprinnelige grunnleggerne av Illuminatus-ordenen. Der var han en av de såkalte *aeropagittene* og professor Adam Weishaupts høyre hånd frem til Adolph Freiherr Knigges inntreden i ordenen i juli 1780.

I 1778 ble han innviet i frimurerlosjen *Zur Behutsamkeit* i München, der han ble losjens heraldiker. Senere ble han også medlem av losjen «Theodor zum guten Rath».

Etter kurfyrstens andre edikt mot Illuminatus-ordenen den 2. mars 1785, ble han oppsagt fra sin stilling og landsforvist til Landshut.

Hans hjem i Landshut ble ransaket 11. oktober 1786, og man fant da mer enn 200 brev mellom Weishaupt og *Areopagittene*, og interne dokumenter fra ordenen med tabeller over symboler, ordenens interne kalender, dens geografiske dekknavn, emblemer, statutter, og innvielses-seremonier. Myndighetene publiserte deler av dokumentene i 1787 under navnet *Einige Originalschriften des Illuminatenordens* (Noen av Illuminatus-ordenens originalskrifter). Under tittelen *Geschichte des Illuminaten-Ordens von Fr. X. Zwack * ble medlemslister offentliggjort i 1787, og senere gjengitt i bokform i 1975 under tittelen *det hemmelige forbundet Illuminati*.

## Referanser


## Litteratur
* Richard van Dülmen: *Der Geheimbund der Illuminaten. Darstellung, Analyse, Dokumentation*,  Bad Cannstatt, Stuttgart, 1975
* Charles William Heckethorn: *The Secret Societies of all ages and Countries*, George Redway, London, 1897
* Reinhard Markner, Monika Neugebauer-Wölk & Hermann Schüttler: *Die Korrespondenz des Illuminatenordens*. Niemeyer, Tübingen. Band&nbsp;1. 2005, ISBN 3-484-10881-9.
* Hermann Schüttler: *Die Mitglieder des Illuminatenordens 1776–1787/93*. Ars Una, München 1991, ISBN 3-89391-018-2

## Eksterne lenker
*
Max Romeo

**Max Romeo** (født **Maxwell Livingston Smith**; 1947–2025) var en jamaicansk roots reggaeartist og låtskriver. Han har i over fire tiår vært en revolusjonær artist og talsmann for Rastafar-I.

Max Romeo flyttet hjemmefra allerede da han var 14 år gammel for å jobbe på en sukkerplantasje. Da han var 18 år vant han en talentkonkurranse og flyttet til hovedstaden Kingston i håp om en karriere innenfor musikk.

I 1965 dannet Max Romeo vokaltrioen Emotions sammen med Kenneth Knight og Lloyd Shakespeare. Emotions utga flere singler, som blant annet «(Buy You) A Rainbow», men i 1968 bestemte Max Romeo seg for å satse på egen solokarriere. Han dannet bandet The Hippie Boys som like etterpå skiftet navn til The Upsetters. Max Romeo og The Upsetters gjorde en rekke opptak med den verdenskjente jamaicanske produsenten Lee «Scratch» Perry. 

Det var sammen med The Uppsetters og Lee «Scratch» Perry at Max Romeo spilte inn noen av sine mest kjente låter, bandt annet «One Step Forward» og «Chase the Devil». 

Etter suksessen med The Upsetters og Lee «Scratch» Perry signerte Max Romeo platekontrakt med plateselskapet Island Records. Max Romeos reggaehiter hadde ikke bare slått stort an på Jamaica, men også i Storbritannia. Albumet *War ina Babylon* ble sluppet i 1976 og ble en stor suksess. 

I 1978 flyttet Max Romeo fra Kingston til New York City i USA. Her skrev han musikalen *Reggae* sammen med Michael Butler (forfatteren og låtskriveren til musikalen *Hair*), hvor Max Romeo selv spilte hovedrollen. På begynnelsen av 1980-tallet samarbeidet Max Romeo en del sammen med Rolling Stones. Max Romeo korer på Rolling Stones-albumet *[[Emotional Rescue]]*, og i 1981 spilte Rolling Stones' gitarist Keith Richards gitar på Max Romeos album *Holding Out My Love to You*. Max Romeo og Keith Richards produserte albumet sammen. 

Senere gjennom 1980-, 1990- og 2000-tallet var Max Romeo mye i USA og Storbritannia. Han fikk da utgitt en rekke album og er fortsatt en aktiv reggaeartist.

## Diskografi
* *A Dream* (1969)
* *Let the Power Fall* (1971)
* *Revelation Time* (1975)
* *War ina Babylon* (1976)
* *Reconstruction* (1979)
* *Rondos* (1980)
* *Holding Out My Love to You* (1981)
* *One Horse Race* (1985)
* *Transition* (1989)
* *Fari – Captain of My Ship* (1992)
* *Our Rights* (1992)
* *Cross or the Gun* (1995)
* *Selassie I Forever* (1999)
* *Love Message* (1999)
* *Something is Wrong* (1999)
* *In This Time* (2001)
* *Pocomania Songs* (2007)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ørjan Burøe

**Ørjan Burøe** (født 1974) er en norsk stand-up-komiker. 

Burøe har jobbet som komiker siden 1997. På 2000-tallet jobbet han en del sammen med Terje Sporsem. De satte opp forestillingene «Tro håp og kjærringer» (Tjøme 2002) og «Nesten kjent fra tv» (Kragerø 2004). De var også sammen om humorprogrammet ''Judas'' på TVNorge. Han har satt opp soloforestillingene *Fordommer* (2016 til 2018) og *Store Gutter Gråter Ikke* (2019 til 2021) og *SOLO* (2022 til 2023). Han har vært programleder i gameshowet ''Splitter pine gal'' som gikk på TV 2 Zebra i 2006 og i radiopgrammet *Frokostshow* på Radio1.

Burøe var gift med bloggeren Marna Haugen fra 2013 til 2021. De var begge med i dokusåpen *[[Bloggerne]]* på TV 2 Livsstil.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aladár Kovácsi

**Aladár Kovácsi** (født 11. desember 1932 i Budapest, død 8. april 2010) var en ungarsk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Kovácsi ble olympisk mester i moderne femkamp under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det ungarske laget som vant lagkonkurransen foran Sverige og Finland. De andre på laget var Gábor Benedek og István Szondy.
 
## OL-medaljer
* 1952  Helsingfors -  **Gull** i moderne femkamp, lag  Ungarn

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Richard Street

**Richard Allen Street** (født 5. oktober 1942 i Detroit i Michigan, død 27. februar 2013 i Las Vegas i Nevada) var en soul-sanger fra USA, best kjent som medlem av vokalgruppa The Temptations fra 1971 til 1993. 

Street sang i en av The Temptations forgjengere, *The Distants*, blant annet på innspillinga av «Come On», som blei en lokal hit i Detroit. Street blei imidlertid ikke med da gruppekollegene Otis Williams, Melvin Franklin og Elbridge Bryant gikk sammen med Eddie Kendricks og Paul Williams i det som i 1961 skulle bli The Temptations. Faktisk var Street en kort periode leder for ei ny gruppe med navnet *The Distants*. Han jobba også i plateselskapet Motown og var med i *The Monitors*, som hadde kontrakt med selskapet.

På slutten av 1960-tallet tok Paul Williams' helse til å skrante, og Street blei da hyra som reserve på turneer. Noen ganger stod han bak teppene og sang, mens Williams mimte. Andre ganger måtte han delta på scenen også. I 1971 forlot Williams gruppa, og Street blei offisielt medlem – noe som varte i 22 år. De første åra hadde The Temptations flere slagere med Street som førstesanger, blant annet «Superstar (Remember How You Got Where You Are)» (1971), «Papa Was a Rollin' Stone» (1972), «Masterpiece» (1973) og «Hey Girl (I Like Your Style)» (1973). 

I 1993 forlot Street gruppa etter en uoverensstemmelse med Otis Williams. Han fortsatte å opptre, periodisk sammen med Damon Harris, som også var med i Temptations ei tid.

## Referanser

 



## Eksterne lenker
* 
*
Brud

**Brud** er en benevnelse for en kvinne den dagen hun gifter seg.

Ordet kommer fra norrønt brúdr, og ordstammen finnes i mange indoeuropeiske språk i betydningen brud, nygift kvinne eller svigerdatter. Ordstammen er en hunkjønns passivform av verbet «si», og grunnbetydningen kan ha vært «den tilsagte, lovede».

Mange kulturer har sterke tradisjoner om hvordan en brud skal kle og te seg. I Norge har det vært tradisjon at bruden er kledd i bunad eller i hvit eller lys pastell brudekjole. Til en hvit brudekjole kan det høre et brudeslør. Til bryllupsseremonien blir hun tradisjonelt ledet av sin far eller en annen mannlig slektning, ved hans høyre hånd. Det er i dag ikke brudd med takt eller tone om brudgommen leder bruden. Etter bryllupsseremonien er det alltid brudgommen som leder bruden ved sin høyre side.
Fil:537. Brud - Numedal - no-nb digifoto 20140801 00026 bldsa PK17591.jpg|Brud fra Numedal, før 1903
Fil:Brud fra Hartmark ved Mandal.jpg|Brud fra Hartmark ved Mandal, før 1903
Fil:546. Brud - Sætersdalen - no-nb digifoto 20140801 00019 bldsa PK18254.jpg|Brud fra Sætersdal, før 1903
Fil:Kronprinsesse Märtha - U170.jpg|Kronprinsesse Märtha, 1929
Fil:Jackie Kennedy on her wedding day,Rhode Island,September 12, 1953.jpg|Jackie Kennedy som brud i 1953
Fil:Abby Dalton Hennessey wedding1962.JPG|Brud i 1962
Fil:Katie Green, Nikon Solutions Expo, 2008.jpg|Brud i 2008
Fil:TraditionalChineseWeddingDress.jpg|Tradisjonell kinesisk brudekjole med phoenix-krone, Qing-dynastiets stil, 2011. Fortsatt brukt i mange deler av Sørøst-Asia, inkludert Taiwan.
Fil:2016 Malakka, Malajska panna młoda (04).jpg|Brud fra Malysia, 2016
Fil:Wedding kimono.jpg|Japansk brud i bryllups kimono, 2004
Fil:Bridal bouquet white pink rose stephanotis.jpg|Brudebukett
Fil:Djerba Henné et Harkous.JPG|Brud pyntet med henna, Tunisia 2007
Fil:Brudekrone - Norsk Folkemuseum - NF.1906-0826 - Bilde 2.jpg|Brudekrone brukt i Aurland, Sogn og Fjordane
Fil:Brudedrakter fra Hardanger.jpg|Brudedrakter fra Hardanger, ca 1971
Fil:Wedding dress MET 39.535 back CP4.jpg|Brudekjole fra 1879, det ble først vanlig med hvite brudekjoler i Norge etter bryllupet mellom kronprins Olav og kronprinsesse Märtha i 1929


## Se også

* Bryllup
* Brudgom
* Noe gammelt, noe nytt

## Kilder
* Waldemar Brøgger: *[[Skikk og Bruk]]* J.W. Cappelens Forlag 1960
*Falk og Torp 1903-06: *Etymologisk ordbog over det norske og det danske sprog*.  Faksimileutgave ISBN 82-90520-16-6
Brudgom

**Brudgom** er en benevnelse for en mann den dagen han gifter seg.

Ordet kommer fra norrønt *brúðgumi*. Om forstavelsen, se brud. Etterleddet *-gom* er en forvanskning av norrønt *gumi* med betydningen «mann» eller «menneske», beslektet med latin *homo* («mann»).

Mange kulturer har sterke tradisjoner for brudgommens antrekk og oppførsel. I Norge har det vært skikk at brudgommen er kledd i bunad eller kjole og hvitt, men mange har valgt å gifte seg i militæruniform eller en moderne dress. Brudgommen kan lede bruden til byllupsseremonien, og han skal lede henne etter at de er gift, ved sin høyre side. Ved bryllupsmiddagen er han tredje taler, etter at verten har ønsket velkommen, og brudens far har holdt sin tale. Brudgommen kan «takke for bruden», eller han kan tale for svigerforeldrene, men man trenger ikke følge tradisjonelle formkrav lenger enn det kjennes naturlig for moderne mennesker.

## Se også

* Bryllup
* Brud

## Referanser


## Kilder
* Waldemar Brøgger: *Skikk og Bruk* J.W. Cappelens Forlag 1960
*Falk og Torp 1903-06: *Etymologisk ordbog over det norske og det danske sprog*.  Faksimileutgåve ISBN 82-90520-16-6
Nordisk råds natur- og miljøpris

**Nordisk råds miljøpris** er en pris som utdeles hvert år i forbindelse med Nordisk råds sesjon.

Miljøprisen tildeles «en nordisk organisasjon, et foretak eller en person, som på forbilledlig vis har lykkes med å integrere respekten for natur og miljø i sin virksomhet eller gjerning, eller som på annet vis har gjort en ekstraordinær innsats for naturen og miljøet».

Organisasjoner og enkeltpersoner i Norden innbys til å komme med forslag til mottakere som oppfyller de kriteriene som gjelder for det aktuelle årets spesifikke tema. Nasjonale komiteer i de fem nordiske landene går igjennom de innkomne forslag, og nominerer inntil to kandidater hver, og de selvstyrte områdene Færøyene, Grønland og Åland kan nominere én kandidat hver. En nordisk bedømningskomite på tretten medlemmer vedtar deretter tildelingen.

Prisen ble utdelt første gang i 1995 og er på 350&nbsp;000 danske kroner.

## Tildelinger

*1995: Torleif Ingelög (Sverige)
*1996: Inuit Circumpolar Conference (Grønland)
*1997: Institut for Produktudvikling på Danmarks Tekniske Universitet (Danmark)
*1998: Projektet Jarðvegsvernd og leder Ólafur Arnalds (Island)
*1999: Ålands Natur & Miljö (Åland)
*2000: Miljøorganisasjonen Bellona (Norge)
*2001: Mats Segnestam (Sverige)
*2002: Arne Næss (Norge)
*2003: Ungdomsorganisasjonen Luonto-Liitto ry (Finland)
*2004: Coalition Clean Baltic
*2005: Ann-Cecile Norderhaug (Norge)
*2006: Bogi Hansen (Færøyene)
*2007: Albertslund kommune (Danmark)
*2008: Firmaet Marorka (Island)
*2009: Organisasjonen Friluftsfrämjandets virksomhet for barn og ungdom I Ur och Skur (Sverige)
*2010: De tre bankene Merkur Andelskasse (Danmark), Ekobanken (Sverige) og Cultura Sparebank (Norge). 
*2011: Scandic Hotels (Norge)
*2012: Olli Manninen, Finland
*2013: Selina Juul, Danmark, for Stop Spild Af Mad bevegelsen
*2014: Reykjavík kommune, Island
*2015: Energiselskapet SEV, Færøyene
*2016: Steen Olesen og Klaus Pedersen, Danmark, for appen «Too Good to Go»
*2017: Firmaet RePack, Finland
*2018: Naturressursrådet i Attu
*2019: Greta Thunberg, som avslo å motta prisen.
*2020: Jens-Kjeld Jensen, Færøyene
*2021: Concito, Danmarks Grønne Tænketank, for utviklingen av Den Store Klimadatabase.
*2022: Mariehamn by for deres innsats for Nabbens våtmark.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Miljøprisen på Nordisk råds nettsted
Tovesko

**Tovesko**, **ullsko** eller **pampus** er en type ullsko eller tøfler laget ved toving eller av tovet ull.

## Se også
* Votlo
* Filt
* Valenki, tradisjonelle russiske tovestøvler
* Tøfler
Zapotekisk

**Zapotekisk** (*iidxzá*, *dizá*, *ditsá*, *diidxazá*, *tiits së*, m.fl.) er et makrospråk, eller en gruppe beslektede språk, som snakkes av i overkant av en halv million mennesker hovedakelig i den meksikanske delstaten Oaxaca, men også Puebla, Guerrero og det sørvestlige Veracruz. Zapotekisk tilhører den otomangueanske språkfamilien, og utgjør sammen med chatinsk den zapotekanske språkgruppa. Mange av de zapotekiske språka er gjensidig uforståelige.

De zapotekiske språka er tonale. Den vanligste konstituentrekkefølga er verb–subjekt–objekt.

## Eksterne lenker
* Katalog over de zapotekiske språka  hos INALI
* Informasjon om de zapotekiske språka hos SIL Mexico
Irene Camber

**Irene Camber** (1926–2024) var en italiensk fekter som deltok i de olympiske leker i 1952 i Helsingfors, 1960 i Roma og 1964 i Tokyo.

Camber ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Hun vant florett-turneringen for kvinner foran Ilona Elek fra Ungarn og danske Karen Lachmann.

Åtte år senere, under Sommer-OL 1960 i Roma, var hun med på det italienske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i florett, bak Sovjetunionen og Ungarn.

## OL-medaljer
* 1952  Helsingfors -  **Gull** i fekting, florett, kvinner 
* 1960  Roma -  Bronse i fekting, florett lag, kvinner  Italia

## Eksterne lenker
*
Poppers

**Poppers** er en uoffisiell gatebetegnelse for ulike alkylnitritter som tas for å oppnå ruseffekt gjennom direkte inhalering, særskilt amylnitritt, butylnitritt og isobutylnitritt. 

Amylnitritt er historisk anvendt som medisin for å behandle hjertekrampe og som et motmiddel mot cyanidforgiftning. Amylnitritt og flere andre alkylnitritter som benyttes i hverdagslige produkter som blant annet duftspray og rensekassetter. Produktene har lenge vært en del av klubbkulturen fra 1970-tallet til rave-kulturen på 1980- og 1990-tallet.

## Referanser
Liste over kriger Finland har deltatt i

**Liste over kriger Finland har deltatt i** er en kronologisk liste som er laget for å vise alle krigene og konfliktene staten Finland har vært delaktig i.

## Kriger

Se også Heimosodat, som er den finske betegnelsen for de såkalte «slektskapskrigene» utkjempet av finske frivillige side om side med karelske, estiske og ingermanske opprørere.
The Year of the Yao

***The Year of the Yao*** er en dokumentarfilm utgitt i 2004 som omhandler basketballspilleren Yao Ming i USA. Filmen blir fortalt av hans venn og tidligere tolk, Colin Pine, som var sammen med Yao gjennom hans første år i den amerikanske NBA-ligaen, og oversatte for han i tre år.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carlo Pavesi

**Carlo Pavesi** (født 10. juni 1923, død 24. mars 1995 i Milano) var en italiensk fekter som deltok i flere olympiske leker, 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne og 1960 i Roma.

Pavesi ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det italienske laget som vant lagkonkurransen i kårde foran Sverige og Sveits. De andre på laget var Edoardo Mangiarotti, Dario Mangiarotti, Giuseppe Delfino, Franco Bertinetti og Roberto Battaglia.

Fire år senere, under Sommer-OL 1960 i Roma, vant han gull både i den individuelle- og i lagkonkurransen i kårde.

## OL-medaljer
* 1956  Melbourne -  **Gull** i fekting, kårde 
* 1952  Helsingfors -  **Gull** i fekting, kårde lagkonkurranse  Italia
* 1956  Melbourne -  **Gull** i fekting, kårde lagkonkurranse  Italia
* 1960  Roma -  **Gull** i fekting, kårde lagkonkurranse  Italia

## Eksterne lenker
*
Makrospråk

**Makrospråk** er en kategori som ble introdusert i den internasjonale standarden ISO 639 for språkkoder. Makrospråk er grupper av nært beslektede språk som ofte regnes som dialekter av ett og samme språk av ulike grunner. Språka som danner et makrospråk er ofte gjensidig uforståelige, for eksempel flere av variantene av nahuatl og zapotekisk. Mange indianske språk er makrospråk fordi de europeiske okkupantene klassifiserte alle språka som ble snakka av en etnisk gruppe som ett enkelt språk, selv om det i realiteten dreide seg om ulike språk. Norsk regnes også som er makrospråk, med variantene bokmål og nynorsk; i dette tilfellet er inndelinga gjort etter skriftspråket, og det er heller ikke snakk om gjensidig uforståelighet. Det er i alt 56 makrospråk i ISO 639-3.

## Liste over makrospråk
Dette er ei liste over makrospråk i ISO-639:

## Eksterne lenker
* ISO 639-3 makrospråk
Trahaearn ap Caradog

**Trahaearn ap Caradog** (død 1081) var en middelalderkonge av det walisiske kongeriket Gwynedd. Da Bleddyn ap Cynfyn døde i 1075 synes det som om at ingen av sønnene hans var gamle nok til å gjøre krav på tronen i Gwynedd. Bleddyns fetter Trahaearn ap Caradog grep da makten. Det er antatt at hans familie har sin opprinnelse i Arwystli, på grensen mellom Gwynedd og kongeriket Powys.

## Konflikt med Gruffydd ap Cynan
Det samme året gikk Gruffydd ap Cynan (ca. 1055 – 1137) i land på Anglesey med en irsk hær, og med støtte fra den normanniske Robert av Rhuddlan (død 1093) beseiret han Trahaearn ap Caradog og tok kontroll over Gwynedd

Spenninger og konflikter mellom Gruffydd ap Cynans irske hær og lokale walisere førte til opprør i Llyn, noe Trahaearn dro fordel av og angrep Gruffydd og beseiret ham i slaget ved Bron yr Erw, også i 1075. Gruffydd ble tvunget til å flykte til Irland.

I 1078 var Trahaearn på hærtokt i sørlige Wales, beseiret Rhys ab Owain av Deheubarth, som hadde vært ansvarlig for drapet på Bleddyn ap Cynfyn, i slaget ved Gwdig (også kalt for slaget ved Goodwick). Rhys ble tvunget til å flykte og senere det samme året ble han drept av Caradog ap Gruffydd av Gwent. Dette ble feiret i annalene *[[Brut y Tywysogion]]* som «hevn for Bleddyn ap Cynfyns blod».

Trahaearn styrte kongeriket Gwynedd fram til 1081 da Gruffydd ap Cynan kom tilbake fra Irland med en hær av norrøne og irske soldater, og gikk inn i en allianse med Rhys ap Tewdwr som hadde nylig blitt forvist som prins av Deheubarth ved Caradog ap Gruffydd av Morgannwg.

## Undergang og død
Trahaearn gjorde mottrekk ved å gå inn i en allianse med Caradog ap Gruffydd. Det ble også sagt at han hadde normanniske armbrøster i sin hær, men i slaget ved Mynydd Carn, nord for St David's, ble både Trahaearn og Caradog drept i året 1081. Gruffydd ap Cynan tok igjen over styringen av Gwynedd mens Rhys ap Tewdwr ble gjeninnsatt som prins av Deheubarth. Det er nedtegnet at Trahaearn skal ha blitt drept av en av Gruffydd ap Cynans menn, en irlender ved navn Gucharki.

## Litteratur
* Davies, R. R. (1991): *The age of conquest: Wales 1063-1415*. O.U.P. ISBN 0-19-820198-2. 
* Jones, Thomas red. (1952): *Brut y Tywysogion: Peniarth MS. 20 version* (University of Wales Press)
Claude Netter

**Claude Netter** (født 23. oktober 1924 i Paris, død 13. juni 2007) var en fransk fekter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.

Netter ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det franske laget som vant lagkonkurransen i florett foran Italia og Ungarn. De andre på laget var Jacques Noël, Jehan Buhan, Jacques Lataste, Christian d'Oriola og Adrien Rommel.

## OL-medaljer
* 1952  Helsingfors -  **Gull** i fekting, florett lagkonkurranse  Frankrike
* 1956  Melbourne -  Sølv i fekting, florett lagkonkurranse  Frankrike

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Selyf ap Cynan

**Selyf ap Cynan** eller *Selyf Sarffgadau* (død 616) opptrer i gammelwalisiske slektslister som en konge av kongeriket Powys tidlig på 600-tallet. Han er nevnt som sønn av Cynan Garwyn.

Hans navn er en walisisk form for Salomo, men opptrer i de eldste slektslister som Selim. Av omtale skal han ha hatt tilnavnet Sarffgadau, i betydningen «krigsormen». I henhold til *[[Ulster-annalene]]* og *[[Annales Cambriae]]* (eller *Annalene fra Wales*) døde han i år 616 i slaget ved Chester i kamp med Æthelfrith av Northumbria. *Ulster-annalene* gir ham tittelen «konge av britonene», kanskje på grunn av at han ledet en felles hær av mer ett britonsk kongerike i dette slaget mot Northumbria. Kongen av Gwynedd, Iago ap Beli, døde også i dette slaget i henhold til *Annales Cambriae*.

## Referanser


## Litteratur
* Maund, Kari (2000): *The Welsh Kings: The Medieval Rulers of Wales* (Tempus)
Rottweil

**Rottweil** er en by i det sørvestre Tyskland. Byen er den eldste byen i den føderale staten Baden-Württemberg. Rottweil ligger mellom Schwarzwald og Schwäbische Alb, og har rundt 25&nbsp;000 innbyggere. Den gamle byen er kjent for sitt middelaldersentrum. Byen er også kjent for sitt tradisjonelle karneval.

## Historie
Rottweil ble grunnlagt av romerne i 73 som Arae Flaviae og ble et municipium, men det er spor av bosettinger tilbake til 2000 før Kristus. Romerske bad og en mosaikk av Orfeus (*ca.* 180) som kan tidfestes til tiden for den romerske bosetningen. Dagens by ble et hertugsete og hoffsete før 771 og inn i middelalderen ble det en fri riksstad i 1268. 

I 1463 gikk byen inn i Konføderasjonen Sveits, som den var tett knyttet til i flere århundre. Både sin status som fristad og sin tilknytning til Konføderasjonen Sveits ble tilslutt tapt som et resultat av området med hærtatt av Napoleon i 1803. Byens utseende har endret seg lite siden 1500-tallet.

## Severdigheter

* Det senromerske og gotiske *Münster Heiliges Kreuz*, bygget over en eksisterende kirke fra 1270. Den har et krusifiks laget av skulptøren Veit Stoss og flere notable gotiske skulpturer. 
**Kapellenkirche* (1330–1340), en gotisk kirke med tårn og tre portaler dekorert med statuer.
**Lorenzkapelle* (1500-tallet), et kapell i sengotisk stil. Det huser rundt 200 arbeider av schwabiske mestere og en gotisk alterdel fra 1300&ndash;1400-tallet.
*Bymuseet som blant annet har notable romerske mosaikker med legenden av Orfeus.
*Det sengotiske rådhuset (1521).
**St. [[Pelagius]]*, en romersk kirke fra 1100-tallet. Utgravninger har fått romerske bad opp i dagen i det samme området.

## Annet
*Hunderasen Rottweiler har fått sitt navn etter byen. 
*Adam von Rottweil, 1400-talls vitenskapsmann og trykker, ble født i byen.

## [[Vennskapsby]]er
* L'Aquila, Italia
* Brugg, Sveits
* Hyères, Frankrike
* Imst, Østerrike

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Feast of Fools: Medieval Carnival Celebrations in Rottweil
* Nettsted for hoteller og restauranter i Rottweil
* Historie og territorium av den tidligere Reichsstadt Rottweil
* Bilder og historier om Rottweil
Knarrevik/Straume

**Knarrevik/Straume** er en betegnelse for de to adskilte tettstedene Knarrevik og Straume  i Øygarden kommune i Vestland som statistisk ofte er blitt regnet som en enhet. Tettstedene hadde  innbyggere per . 

Tettstedet Knarrevik ligger ved Sotrabroens landfeste på østsiden av Lillesotra og er skilt fra Bergen kommune av Vatlestraumen. Tettstedet Straume ligger på vestsiden av Lillesotra og er skilt fra Knarrevik av et et fire kilometer bredt utmarksområde. Til det samlede tettstedet Knarrevik/Straume hører også bebyggelsen på Bildøy samt på Koltveit på østsiden av Storesotra.

Sentrumsfunksjonene og kommuneadministrasjonen  i Øygarden kommune ligger på Straume, 15&nbsp;km vest for Bergen sentrum. Der ligger også kjøpesenteret Sartor Storsenter.

## Referanser
Giancarlo Bergamini

**Giancarlo Bergamini** (født 2. august 1926 i Milano, død 4. februar 2020) var en italiensk fekter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.

Bergamini vant en olympisk sølvmedalje i fekting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det italienske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i florett bak Frankrike. De andre på laget var Antonio Spallino, Manlio Di Rosa, Edoardo Mangiarotti, Renzo Nostini og Giorgio Pellini.

Fire år senere, under sommer-OL 1956 i Melbourne, ble han olympisk mester i fekting med det italienske florettlaget. De andre på laget var Edoardo Mangiarotti, Manlio Di Rosa, Vittorio Lucarelli, Antonio Spallino og Luigi Carpaneda. Bergamini kom på andreplass i den individuelle florett-turneringen bak Christian d'Oriola fra Frankrike.

## OL-medaljer
* 1956  Melbourne -  **Gull** i fekting, florett lagkonkurranse  Italia
* 1956  Melbourne -  Sølv i fekting, florett  Italia
* 1952  Helsingfors -  Sølv i fekting, florett lagkonkurranse  Italia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Endre Tilli

**Endre Tilli** (født 15. august 1922 i Budapest, død 14. august 1958 i Shannon) var en ungarsk fekter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1956 i Melbourne.

Tilli vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det ungarske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i florett, bak Frankrike og Italia. De andre på laget var Aladár Gerevich, Endre Palócz, Lajos Maszlay, Tibor Berczelly og József Sákovics.

Fire år senere, under Sommer-OL i 1956 i Melbourne, vant han en ny bronse med det ungarske florettlaget.

## OL-medaljer
* 1952  Helsingfors -  Bronse i fekting, florett lagkonkurranse  Ungarn
* 1956  Melbourne -  Bronse i fekting, florett lagkonkurranse  Ungarn

## Eksterne lenker
*
Erich Mendelsohn

**Erich Mendelsohn** (født 21. mars 1887 Allenstein (Øst-Preussen), død 15. september 1953 San Francisco, USA) var en tysk arkitekt som representerte ekspresjonismen og funksjonalisme innen arkitekturen.

Et av Mendelsohns mest kjente verk er *[[Einsteinturm]]* i Potsdam.

Mendelsohn var engasjert i forprosjektet for Doblouggården i Oslo der også Rudolf Emanuel Jacobsen involvert som arkitekt. Av andre bygg i Norge som er inspirert av Mendelsohns stil kan nevnes Kalmarhuset i Bergen.


Fil:Einsteinturm 7443.jpg|*[[Einsteinturm]]* i Potsdam
Fil:Dobloug 1933.jpg|*[[Doblouggården (1933)|Doblouggården]]* i Dronningensgate 40, Oslo


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Erich Mendelsohn hos SNL
Mohammad Saddiq

**Mohammad Saddiq** (født 1952 i Pakistan) er en norsk gründer, forretningsmann og velgjører. Han er innahaver av Star Autoco og finansierer grunnskole i Pakistan.

Mohammad Saddiq kom til Norge som 19-åring og arbeidet som ung som bilmekaniker ved General Motors. Der sparte han nok til å kjøpe en Opel Kadett for 5 000 kroner, som han solgte kort etter med 5 000 kroners fortjeneste. Sparepenger på 30 000 kroner og hardt arbeid ble deretter investert i egen bedrift, selskapet som idag er blitt til Star Autoco, med omsetning på nærmere en kvart milliard. Saddiq er onkel til Tommy Sharif.

## Forretninger
Star Autoco ble etablert i 1984. Selskapet har tre bilanlegg og representerer Mercedes-Benz og Peugeot (i Hammerfest). Saddiqs eldste sønn Zahid, med fagbrev som mekaniker og kurs innen organisasjonsledelse, psykologi, arbeidsrett og styrekompetanse leder idag konsernet. Hans bror Azer er diplomøkonom fra Handelshøyskolen BI, og arbeider ved familiens bilforhandler.

## Velgjører
I 2004 donerte Saddiq 100 000 kroner og fikk bygget en grunnskole i landsbyen han vokste opp i. 

Moskeer og innvandrerorganisasjoner har ikke fått nyte av det samme, i løpet av 15–20 år har familien donert 10 000 kroner til Jamat E-Ahle Sunnat-moskeen.

## Eksterne lenker
* Vant over Bertel O. Steen
* Utfordrer Bertel O. Steen på ny
* I skyggen av Røkke & Co.
* Star Autoco
Lennart Magnusson

**Lennart Carl Oscar Magnusson** (født 1. januar 1924 i Stockholm, død 2. september 2011) var en svensk fekter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Magnusson vant en olympisk sølvmedalje i fekting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det svenske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i kårde bak Italia. De andre på laget var Carl Forssell, Berndt-Otto Rehbinder, Per Hjalmar Carleson, Sven Fahlman og Bengt Ljungquist.
 
## OL-medaljer
* 1952  Helsingfors -  Sølv i fekting, kårde lagkonkurranse  Sverige

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jacques Lefèvre

**Jacques Lefèvre** (1928–2024) var en fransk fekter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Lefèvre vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det franske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i sabel bak Ungarn og Italia. De andre på laget var Jean Laroyenne, Jean Levavasseur, Bernard Morel, Maurice Piot og Jean-François Tournon.
 
## OL-medaljer
* 1952  Helsingfors -  Bronse i fekting, sabel lagkonkurranse  Frankrike

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sonic Boom

***Sonic Boom*** er det 19. studioalbumet fra hard rock-bandet Kiss, utgitt i oktober 2009. 

Dette er bandets første nye studioalbum siden *[[Psycho Circus]]* ble utgitt i 1998. Gitarist Tommy Thayer erstattet Ace Frehley i 2001, og dette er hans første studioalbum med Kiss som medlem av bandet. Trommeslager Eric Singer er tilbake i bandet etter å ha erstattet Peter Criss. Singers forrige album sammen med Kiss var *[[Carnival of Souls: The Final Sessions]]* fra 1997. Både Thayer og Singer er vokalister på hvert sitt spor, hvor Thayer synger på låten «When Lightning Strikes», mens Singer er vokalist på «All for the Glory».
  
Platecoveret er tegnet av Michael Doret som også tegnet coveret til albumet *[[Rock and Roll Over]]* i 1976. Den første singelen fra albumet er «Modern Day Delilah».

## Sporliste
#«Modern Day Delilah» (Paul Stanley) – 3:36
#* Vokal: Paul Stanley
#«Russian Roulette» (Gene Simmons, Stanley) – 4:32
#* Vokal: Gene Simmons
#«Never Enough» (Stanley, Tommy Thayer) – 3:26
#* Vokal: Paul Stanley
#«Yes I Know (Nobody's Perfect)» (Simmons) – 3:01
#* Vokal: Gene Simmons
#«Stand» (Stanley, Simmons) – 4:47
#* Vokal: Paul Stanley og Gene Simmons
#«Hot and Cold» (Simmons) – 3:34
#* Vokal: Gene Simmons
#«All for the Glory» (Stanley, Simmons) – 3:50
#* Vokal: Eric Singer
#«Danger Us» (Stanley) – 4:21
#* Vokal: Paul Stanley
#«I'm an Animal» (Stanley, Simmons, Thayer) – 3:45
#* Vokal: Gene Simmons
#«When Lightning Strikes» (Thayer, Stanley) – 3:42
#* Vokal: Tommy Thayer
#«Say Yeah» (Stanley) – 4:23
#* Vokal: Paul Stanley

## Personell
*Paul Stanley – vokal, gitar
*Gene Simmons – vokal, bass
*Eric Singer – vokal, trommer
*Tommy Thayer – vokal, gitar

## Eksterne lenker
* Kissonline.com
*
Willy Fitting

**Willy Fitting** (født 25. januar 1925) var en sveitsisk fekter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Fitting vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det sveitsiske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i kårde bak Italia og Sverige. De andre på laget var Otto Rüfenacht, Mario Valota, Oswald Zappelli, Paul Barth og Paul Meister

## OL-medaljer
* 1952  Helsingfors -  Bronse i  fekting, kårde lagkonkurranse  Sveits.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jacques Noël

**Jacques Noël** (født 6. april 1920, død oktober 2004) var en fransk fekter som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Noël ble olympisk mester i fekting under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det franske laget som vant lagkonkurransen i florett foran Italia og Ungarn. De andre på laget var Claude Netter, Jehan Buhan, Jacques Lataste, Christian d'Oriola og Adrien Rommel.

## OL-medaljer
* 1952  Helsingfors -  **Gull** i fekting, florett lagkonkurranse  Frankrike

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Satinder Vir Singh

**Satinder Vir Singh** (født 1958) er en norsk gründer, forretningsmann, hotelleier, og designer.

Da Satinder Vir Singh som ung kom til Norge var allerede flere av hans onkler og tanter i Oslo. 

Etter handelsskole i Oslo startet Singh flere virksomheter i Norge. I 1984 begynte han med skinnmotebutikk på Karl Johans gate, hvis navn senere ble endret til Letherman.

Satinder Vir Singh er også eiendomsinvestor og eiendomsutvikler.  

Tidlig på 90-tallet tok Singh initiativ til etablering av et handelskammer for næringslivsfolk med asiatisk bakgrunn i Norge. 

## Filantropi
Singh-familien har i samarbeid med Verdensbanken bidratt til å skaffe rent vann og bedre sanitærforhold til landsbyen de vokste opp i. Singh støtter også norske sikhorganisasjoner.

## Referanser
Rudolf Emanuel Jacobsen

**Rudolf Emanuel Jacobsen** (1879–1937) var en norsk arkitekt. 

Jacobsen utdannet seg ved Den kongelige Tegneskole i Kristiania og etter skolen var assistent hos professor Isak Gustaf Clason i Stockholm fra 1902. På samme tiden studerte han ved Kungliga Tekniska Högskolan under professor Clason hvor han tok sin arkitekteksamen i 1907. Jacobsen startet i 1909 sin egen praksis i Kristiania. 

## Byggverk

* Norges Jubilæumsutstilling 1914, Kristiania (sammen med August Nielsen), 1914 
* Hovedpostkontoret, Dronningens gate 15, Oslo, 1914–18 og 1921–24 
* Forretningsgård med kino, Storgaten 25, Oslo, 1915–16 
* Kinolokale Universitetsgaten 11, Oslo, 1916
* Ombygging av Savoy hotell, 1919 
* Høsbjør sanatorium, Ringsaker, 1919 
* Bytårnet i Moss, 1920
* Kirkegaten 30, Oslo, 1920 
* Villa “Syversfjeldet”, Tuengen alle 8, Oslo, 1920–21 
* Norges paviljong i Rio de Janeiro, 1923 
* Villa Kristinelundveien 18, Oslo, 1928 
* Villa Strømsborgveien 48, Oslo, tilbygg, 1928 
* Doblouggården, Dronningens gate 40, Oslo, 1933 (Erich Mendelsohn deltok i forprosjektet)
* Vatnahalsen hotell, Aurland, 1930-årene (brant 1940)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Rudolf Emanuel Jacobsen i Norsk biografisk leksikon
* Rudolf Emil Jacobsen i Norsk kunstnerleksikon
* Rudolf Emil Jacobsen hos Artemisia.no
* Skogbrukets hus (Arkitekturhistorie.no)