Traudl Junge

**Gertraud «Traudl» Junge** (født **Humps**; 1920–2002) var Adolf Hitlers sekretær i tiden 1942 til Tysklands sammenbrudd i 1945.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Junge ble født som Gertraud «Traudl» Humps 16. mars 1920 i München. Hun var datter av bryggermesteren og reserveoffiseren Max Humps (som døde tidlig) og hans hustru Hildegard (født Zottmann). Hun hadde en søster, Inge, født i 1923. I tenårene ville hun bli ballerina. Faren var en tidlig nazist og ivrig tilhenger av Hitler. 

### Arbeid for Hitler
Traudl Junge begynte sitt arbeid for Hitler i Wolfsschanze ved Rastenburg i Øst-Prøyssen. Hun arbeidet både i Berchtesgaden og i Førerbunkeren i Berlin, men partimedlem var hun aldri.

I 1943 ble hun gift med SS-offiseren Hans-Herman Junge. Han ble drept i kamp i Normandie året etter.

Hun klarte etter sammenbruddet i 1945 å komme seg igjennom de russiske linjene forkledd som mann og over til amerikansk-kontrollert område hvor hun ble arrestert i juni 1946 i München. I forhørene bekreftet hun Martin Bormanns døde som privatsjåføren Erich Kempka var vitne til og fortalte om straks etterpå. Junge kunne ikke bekrefte Gestapo-sjef Heinrich Müllers død og hun uttalte at kjente ham ikke før han kom til bunkeren 22. april 1945- Etter forhør ble hun løslatt etter 6 måneder. Hun ble senere løslatt med begrunnelsen at hun var for ung til å skjønne rekkevidden av sine handlinger.

Den amerikanske dommeren Michael Musmanno hadde flere samtaler med Junge i 1948 i forbindelse med at han undersøkte omstendighetene omkring Hitlers død. Musmanno intervju med Junge og omkring 200 andre resulterte i boken *Ten Days to Die* (1951). Erich Maria Remarque bearbeidet boken til manus for den tyske filmen *Der letzte Akt* (1955) regissert av Georg Wilhelm Pabst. Junge, Musmanno og Pabst møttes flere ganger i 1954 i forbindelse med forarbeid til filmen.

### Etterkrigstiden
Etter krigen flyttet hun hjem til München. Her arbeidet hun som sekretær og etter hvert som redaktør. I alle senere år holdt Hun en lav profil, men sto fram mot slutten av livet med vitnesbyrd om tiden med Adolf Hitler.  Slik har hun vært blant de viktigste kildene for beskrivelse av hvordan sammenbruddet av Hitler-Tyskland artet seg for toppledelsen. Hun var hovedkilden for filmen *[[Der Untergang]]* fra 2004.

Junge undret seg i ettertid over hvordan hun kunne akseptere å arbeide for Adolf Hitler og det regimet han representerte. Hun har overfor seg selv prøvd å forklare dette med at hun var ung og umoden, helt til hun oppdaget at Sophie Scholl var født samme år som henne selv og ble henrettet samme år som hun begynte å arbeide for Hitler. Junge opplevde imidlertid Hitler som person som en vennlig, korrekt og omsorgsfull sjef. Hun har kommentert at Hitler, som en te-drikkende vegetarianer og avholdsmann ikke likte å omgi seg med avskårede blomster fordi han ikke likte å være «omgitt av lik», som han sa.

Sammen med Melissa Müller skrev hun boka «*Bis zur letzten Stunde*» (norsk utgave: «Til siste slutt – Jeg var Hitlers sekretær», Heinesen Forlag) der hun på bakgrunn av notater hun gjorde kort tid etter krigen forteller om sin tid i Hitlers nærhet.

### Slutten av livet
Junge døde av lungekreft på et sykehus i München, 10. februar 2002, i en alder av 81 år. Dokumentarfilmen *Im toten Winkel*, som for det meste er intervju med Junge, ble presentert på filmfestivalen i Berlin samme dag som hun døde. I filmen reflekterte hun for første gang over spørsmålet om skyld. Filmen er på 90 minutter og er basert på 10 timer intervju påbegynt i 2001. Gitta Sereny intervju henne også. Junge anklaget seg selv for ha vært naiv og ikke å ha forstått hva som foregikk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  ''Til siste slutt - jeg var Hitlers sekretær''
*   ''Som om hun hadde opplevd det i går''