open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Orfeus forlag

**[[Orfeus forlag|Orfeus Publishing]]**, noen ganger nevnt som **Orfeus forlag**, er et norsk forlag som stort sett har fokusert på kunst-, arkitektur- og designutgivelser.

Selskapet ble stiftet av Ole Rikard Høisæther i 1995, men ble i 2011 et selvstendig forlag etter å ha vært en del av Cappelen Damm i ti år. Sjefredaktør siden 2011 er Inger Schjoldager. I januar 2022 ble forlagsvirksomheten overdratt til nye eiere Birgitte M. Siem og Inger Schjoldager og flyttet til lokaler i Thomas Heftyes gate 41A i Oslo.

Fra 2011 har forlaget utgitt over 140 illustrerte kunst-, arkitektur- og designbøker, deriblant:

* Gerd Woll *Edvard Munch, samlede grafiske verk*
* *Chr. Skredsvig*
* Thomas Thiis-Evensen, Ole Rikard Høisæther (forfattere) og Espen Grønli (fotograf): *Kongens hus* (2012)
* Anniken Thue (red.): *Arv og tradisjon – de kongelige samlinger* (2012)
* Audun Vinger (red.): *Det nye Nasjonalmuseet*
* Nis Messel: *Svein Bolling*
* Ekebergparken
* Jarle Strømodden: *Vigeland og parken*
* Karin Hellandsjø: *Kurt Schwitters og Norge*
* Hilde Mørch: *Warsinski, Con fabularis*
* Signe Endresen: *Astri Welhaven Heiberg*
* Tommy Sørbø: *[[Karl Erik Harr]] - Å fange en bølge*
* Tangen-samlingen
* The Colier Collection
* Øivind Storm Bjerke: ''Kristian Blystad''
* Liv Klakegg Dahlin: ''Sigrun Berg'' - Vev og virke

Forlaget har spesialisert seg på kunstnermonografier. Orfeus samarbeider med kunstinstitusjoner som KODE, Henie-Onstad Kunstsenter, Nasjonalmuseet, Haugar kunstmuseum, Lillehammer kunstmuseum og Munchmuseet. Forlaget hadde ansvaret for utgivelse av bok til åpningen av Nasjonalmuseet i 2022. Forlaget har i flere år arbeidet med et praktverk som skal presentere Nicolai Tangens kunstsamling, med planlagt utgivelse i april 2024.  

## Bildegalleri



## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anders Hammer Strømman

**Anders Hammer Strømman** (født 10. april 1975) er professor i industriell økologi ved Program for industriell økologi ved NTNU. Han har, sammen med Francesco Cherubini, utviklet en analysemetode for klimaeffekten av CO2 fra biomasse, og han er kjent blant annet for livsløpsstudier av produksjon av elbilbatterier. Strømman var medforfatter for den femte hovedrapporten fra FNs klimapanel (IPCC). Han er også medforfatter, i The Working Group III, for den sjette hovedrapporten: *Climate Change 2022: Mitigation of Climate Change*.

I 2011 mottok han *the Laudise Medal* fra *The International Society for Industrial Ecology (ISIE)*, som anerkjennelse for sin forskning. «Laudise-medaljen tildeles en forsker under 36 år for fremragende prestasjoner innen industriell økologi.»

## Publikasjoner
Strømman har (pr. 2021) publisert mer enn 100 artikler, flere av dem i *[[Nature]]*.

* Publikasjoner av Anders Hammer Strømman i Google Scholar
* Publikasjoner av Anders Hammer Strømman i forskningsdokumentasjonssystemet CRIStin
* 

## Referanser


## Eksterne lenker

* NTNUs informasjon om Strømman
*
Blamada

* Se Systematisk inndeling

***Blamada*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én art.

## Utseende
En middelsstor (ca. 10 millimeter), avlang, matt, svart trebukk med skarpt rødt pronotum. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen, det innerste leddet med en skarp kantlist i spissen. Pronotum er tønneformet, skarpt rødt eller rødoransje bortsett fra bakkanten som er svart. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover, kraftig punkterte. Beina er svarte.

## Utbredelse
Arten er kjent fra Laos, Kina og Vietnam.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Saperdini 
******** Slekten *Blamada* Lin & Holzschuh, 2013 
********* *[[Blamada rubripronota]]* Lin & Holzschuh, 2013

## Kilder
* M.Y- Lin & C. Holzschuh (2013) *Blamada rubripronota*, a new genus and species of the tribe Saperdini (Coleoptera: Cerambycidae: Lamiinae) from Southeast Asia. Zootaxa 3640: 95-100. https://www.researchgate.net/publication/277080065_Blamada_rubripronota_a_new_genus_and_species_of_the_tribe_Saperdini_Coleoptera_Cerambycidae_Lamiinae_from_Southeast_Asia

## Eksterne lenker
* 
*
Gjermund Cappelen

**Gjermund Erik Cappelen**, opprinnelig navn **Gjermund Maack Thorud**, (født 10. oktober 1966 i Asker) er en norsk narkotikasmugler. I 2022 ble det kjent at han i forbindelse med en prøveløslatelse var blitt innvilget ny identitet og hemmelig adresse.

Han er sønn av overingeniør i Statens vegvesen Ingolf Henry Thorud (død 2007) og har røttene sine fra Nannestad og Hurdal. I 2009 tok han samboerens navn, Cappelen. Hun tok selv navnet i voksen alder og hevder å være etterkommer av slekten Cappelen. Samboeren ble også arrestert i 2013 i forbindelse med saken.

Cappelen har forklart at hans befatning med narkotika startet i ungdomstiden, og han ble dømt flere ganger for narkotikaforbrytelser i 1980- og 1990-årene.

## Cappelen–Jensen-saken
I 2013 ble Cappelen pågrepet i forbindelse med etterforskningen av et større smuglernettverk han ledet, kjent som Cappelen–Jensen-saken. Han forklarte senere at han siden 1990-årene har stått bak innføringen av rundt 25 tonn hasj til Norge. I 2015 ble flere personer i Cappelens hasjliga dømt til lengre fengselsstraffer i forbindelse med denne saken.

Rettssaken mot Cappelen og politimannen Eirik Jensen startet i 2016. Cappelen erkjente straffskyld for tiltalen som gjaldt innføring av 16 tonn hasj. Han ble dømt til 15 års ubetinget fengsel den 18. september 2017, mens Jensen ble dømt til 21 års fengsel. Cappelen valgte å anke over straffutmålingen. 

Ankesaken i Borgarting lagmannsrett startet 28. august 2018. Saken i lagmannsretten i 2018–2019 endte med at kjennelsen ble tilsidesatt av fagdommerne på grunn av forhold som gjaldt vurderingen av medtiltalte Eirik Jensen. Saken ble behandlet for andre gang i lagmannsretten i 2020, der Cappelen ble dømt til 13 års fengsel. Retten la til grunn at Cappelen hadde samarbeidet med påtalemyndigheten i saken gjennom forklaringen om sin og andres rolle og bidratt til å oppklare alvorlig korrupsjon hos en høyt betrodd politimann, og dommen mot både Cappelen og Jensen tok utgangspunkt i Cappelens forklaring som ble vurdert som detaljert og troverdig, mens retten helt avviste forklaringen fra Eirik Jensen. Retten la også vekt på at Cappelen hadde sittet svært lenge i varetekt mens han ventet på endelig dom, og retten mente derfor Cappelen skulle ha en betydelig rabatt i utmålingen av straffen. 

Cappelen ble løslatt i 2022 etter å ha sonet ⅔ av straffen på 13 års fengsel for narkotikasmugling og grov korrupsjon. Han har siden skiftet navn og flyttet til hemmelig adresse.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  «Cappelen (53) ferdig å sone med Norges farligste menn – om to år kan han være en fri mann», fra TV2
Whitechapel Vigilance Committee

**Whitechapel Vigliance Committee** var en gruppe av lokale frivillige som patruljerte gatene i Londons Whitechapel-distrikt i løpet av Whitechapel-mordene i 1888. De frivillige patruljerte hovedsakelig om natten i jakten på morderen. Komiteen ble dannet av lokale forretningsmenn som var bekymret for at drapene kunne påvirke handelen i området negativt. Den ble ledet av George Lusk, en lokal byggmester som ble valgt til formann på komiteens første møte 10. september 1888.

Som leder av komiteen, dukket Lusk opp i nasjonale aviser og på plakater i Whitechapel hvor han bad om opplysninger om identiteten til Jack the Ripper og klaget over mangel på en belønning for slik informasjon fra regjeringen. På grunn av denne publisitet fikk Lusk truende brev i posten, angivelig fra morderen. Lusk ble også nevnt i et brev datert 17. september 1888, angivelig oppdaget blant arkivmateriale i slutten av det 20. århundre, men de fleste eksperter avfeide dette som en spøk.

Den 30. september skrev komitéens medlemmer til Lord Salisburys regjering i et forsøk på å overtale regjeringen til å sette opp en belønning for opplysninger som kunne føre til at drapsmannen ble tatt. Men da innenriksminister Henry Matthews nektet, tilbød komiteen sin egen belønning. Komiteen ansatte også to private detektiver, Le Grand og J. H. Batchelor, til å etterforske drapene uten innblanding fra det lokale politiet.

Komiteen var misfornøyd med nivået på den beskyttelse som samfunnet fikk fra politiet, så de innførte sitt eget system med lokale patruljer ved hjelp av håndplukkede arbeidsledige menn til å patruljere gatene i East End hver kveld fra midnatt til mellom klokken fire og fem neste morgen. Hver av disse mennene fikk litt lønn fra Komitéen, og patruljerte et bestemt område. De var bevæpnet med en politifløyte, et par kalosjer og en sterk stokk. komitéen møtte selv hver kveld klokken ni i puben The Crown. Når den stengte ved midnatt gikk komiteens medlemmer ut for å inspisere og bli med på patruljering.

Den 16. oktober 1888 mottok Lusk en pakke med et brev og en halv menneskenyre. Brevet, kalt *From Hell*- eller *Lusk*-brevet, inneholdt følgende:

Mange forskere av Jack the Ripper-drapene ser dette brevet som mest sannsynlig å ha blitt sendt av morderen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ripper Letters – Brevene Jack the Ripper skal ha sendt politiet og pressen –
Stabsskolen

**Stabsskolen**, tidligere **Institutt for militær ledelse og operasjoner**, er en avdeling ved Forsvarets høgskole. Avdelingen leverer undervisning til høgskolens akkrediterte studier, gjennomfører kompetansehevende kurs og driver forskning og utvikling på militærmakt, ledelse og operasjoner. I tillegg yter fagansatte rådgivning og støtte til Forsvaret, NATO og FN.

Avdelingen utgir det militærfaglige tidsskriftet *Militære studier*. 

Avdelingen tilbyr også kurs til personell i og utenfor Forsvaret, som grunnleggende stabsutdanning, lederutviklingskurs, og kurs i krigens folkerett.

## Eksterne lenker
* Forsvarets høgskole
Prohylus

* Se Systematisk inndeling

***Prohylus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En nokså stor, kraftig, matt, brunaktig trebukk. Antennene er litt lengre enn kroppen. Hodeter brunsvart med et brungult tverrbånd bak hvert antennefeste. Pronotum er uten tenner på sidene, mer eller mindre trapesformet, med lyse, trekantede flekker ved bakhjørnene. Dekkvingene er nokså jevnbrede, med nesten rettvinklede "skuldre", blekbrune med brunsvarte flekker (svarte punkter med mørk farge rundt).

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det nordlige Brasil.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Onciderini J. Thomson, 1860
******** Slekten *Prohylus* Martins & Galileo, 1990
********* *[[Prohylus phantasma]]* Martins & Galileo, 1990

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Inga Ibsdotter Lilleaas

**Inga Josefine Ibsdotter Lilleaas** (født 1989) er en norsk skuespiller. Hun er født og oppvokst på Gol i Hallingdal.

Lilleaas har en bachelor i teaterproduksjon og skuespillerfag fra Teaterhøgskolen i Nord-Trøndelag. Hun tok også et semester ved Lee Strasberg Theatre and Film Institute i New York, USA.

Hun debuterte på film med hovedrollen i *[[Kvinner i for store herreskjorter]]* i 2015. For denne rollen ble hun nominert til Amandaprisen i kategorien beste kvinnelige hovedrolle. Hun har også spilt i serien *[[Unge lovende]]*.

I 2025 hadde Lilleaas en sentral birolle i filmen *[[Affeksjonsverdi (film)|Affeksjonsverdi]]*, regissert av Joachim Trier etter et manus av Trier og Eskil Vogt. Hun spilte lillesøster til rollefiguren spilt av Renate Reinsve. For sin tolkning ble Lilleaas nominert Oscar 2026 som *beste kvinnelige birolle*.

## Filmografi (utvalg)
* 2015: *[[Kvinner i for store herreskjorter]]*
* 2015: *[[Unge lovende]]*
* 2016: *[[Birkebeinerne (film)|Birkebeinerne]]*
* 2025: *[[Affeksjonsverdi (film)|Affeksjonsverdi]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tolga Kazaz

**Tolga Kazaz** er en tyrkisk sanger fra Kosovo, kjent for å ha representert hjemlandet i Tyrkvisjonens sangkonkurranse 2015. I 2016 ble Kazaz nummer tre i Kosovos største musikkfestival, Zambaku i Prizrenit, med sin fars komposisjon «Sen oldun». I 2017 ble han tildelt prisen som årets artist i 2016 av den kosovar-tyrkiske artistforeningen. 

Tolga Kazaz' datter, Ela Kazaz, representerte hjemlandet i den første utgaven av Bala Türkvizyon i 2015. Musikeren Hüseyin Kazaz er hans far.

## Referanser
Tetamauara

* Se Systematisk inndeling

***Tetamauara*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, spinkle, gulaktigetrebukker, dekkvingenes bakre del gjerne svart. Dekkvingene er kraftig utvidete bak slik at dyret blir pæreformet sett ovenfra.  Antennene er noe kortere enn kroppen. Pronotum er omtrent trapesformet, litt bredere enn langt. Dekkvingene er jevnbrede ved roten, kraftig utvidete lenger bak, den bakre delen oval. Artene etterligner trolig giftige biller i familien rødvinger (Lycidae).

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Panama og Ecuador.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Hemilophini J. Thomson, 1868
******** Slekten *Tetamauara* Martins & Galileo, 1991
********* *[[Tetamauara eximia]]* (Bates, 1885)
********* *[[Tetamauara retifera]]* (Waterhouse, 1880)
********* *[[Tetamauara unicolor]]* (Bates, 1885)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Paralophia

* Se Systematisk inndeling

***Paralophia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved.

## Utbredelse
Arten er lever på Sumatra.

## Systematisk inndeling
Navnet er et juniorhomonym for *Paralophia* Warren, 1893, en sommerfuglslekt i familien målere (Geometridae). Det bør derfor forandres.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Pteropliini Thomson, 1860 
******** Slekten *Paralophia* Aurivillius, 1924
********* *[[Paralophia quadrinodosa]]* Aurivillius, 1924

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog over gruppen

## Eksterne lenker
* Bilder av artene 
* 
*
Evdev

**evdev** er et generisk grensesnitt for innmatning i Linuxkjernen. Det generaliserer råe innmatningshendelser fra utstyrsdriverne og gjør dem tilgjengelige gjennom tegnutstyr i katalogen `/dev/input/`.

Brukerrommets bibliotek for Linuxkjernens komponent evdev blir kalt libevdev. Libevdev abstraherer evdev ioctl-kall gjennom typesikre grensesnitt og sørger for funksjoner som endrer utstyrets utseende. Libevdev har visse likheter med systemkallet read.

## Referanser
Steinar Aadnekvam

**Steinar Aadnekvam** (født 4. april 1984 i Bergen, Norge), er en norsk jazzgitarist som har utmerket seg på den skandinaviske jazzscenen.

## Biografi
Aadnekvam fikk sin første gitar i en alder av 4, og fant trøst i å spille mens han vokste opp i forskjellige byer i Norge, Danmark, Italia, Luxembourg og Sverige. I en alder av 9 år begynte han å komponere musikk og lytte til artister som Elvis Presley, Prince og Michael Jackson. Som tenåring vendte hans interesse seg til jazz, og han oppdaget artister som Charlie Parker, John McLaughlin, Miles Davis, Rhasaan Roland Kirk, Abdullah Ibrahim og senere komponister som Egberto Gismonti, Hermeto Pascoal blant andre.

Etter musikalske studier ved Södra Latins gymnasium, etterfulgt av studier ved Royal College of Music, Stockholm i Sverige, med viktige lærere ved denne tiden, som Mikke Rönnkvist, Thomas Wixtröm, Andreas Öberg, Alvaro Is Rojas og Sten Hostfalt. Aadnekvam rettet sin nysgjerrighet utover da han bestemte seg for å reise til Mumbai i India for å studere med den klassisk indisk mester fløytist Hariprasad Chaurasia på internatskolen Vrindaban Gurukul. Snart etter førte skjebnen ham til Nordøst-Brasil, et bekjentskap som hadde enda dypere innvirkning på ham, og det neste tiåret fant han funnet sitt andre hjem i delstaten Pernambuco, der to av hans album har blitt spilt inn i samarbeid med noen av regionens musikere.

I 2009 ble Aadnekvam nominert til Young Nordic Gitarist Award ved Uppsala International Guitar Festival, og i 2010 var han finalist i Norsk JazzIntro på Moldejazz. Han startet sitt eget plateselskap, MMYH Records (Music Makes You Happy) med sitt debutalbum *Simple Things* (2010). I de etterfølgende årene spilte han konserter på klubber og store jazzfestivaler i Norge, Sverige, Finland, Danmark, Latvia, Polen og Romania. Han produserte dessuten de to brasilianske platene *Abacaxeiro* i 2011 og *Ecology* i 2014. 

I 2015 inledet Aadnekvam ett samarbeid med det norske plateselskapet Losen Records med sitt fjerde studioalbum *Freedom's Tree* (2015), med et internasjonal all-star-ensemble, inkludert flere musikalske gjester. Albumet viste seg å være en suksess, og hele sjumannsensemblet presenterte senere en hyllestkonsert på Stavanger International Jazz Festival, MaiJazz, i 2016. Samarbeidet med Losen Records fortsatte med utgivelsen av albumet *Freedoms Trio* i 2016.

## Diskografi
* 2010: *Simple Things* (MMYH Records)
* 2011: *Abacaxeiro* (MMYH Records)
* 2014: *Ecology* (MMYH Records)
* 2015: *Freedoms Tree* (Losen Records)
* 2016: *Freedoms Trio* (Losen Records)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
20 år med promp og fis, men ingen spellemannspris

***20 år med promp og fis, men ingen spellemannspris*** er en samleplate med Luxus Leverpostei. Albumet ble utgitt den 6. januar 2012.

## Sporliste
# «Vi tar en pils» (Stålull), (*[[Festen blir ikke helt den samme uten]]*)
# «Fru Anderson» (Dennis), (*[[100% Bullshit]]*)
# «Tag æve feda» (Bob Kåre), (*[[Bare ræva]]*)
# «Snikk snakk» (Stålull), (*[[RØLP]]*)
# «Kim & Fredrik» (Dennis), (*[[Hebd]]*)
# «Onkarsfestivalen» (Stålull), (*[[RØLP]]*)
# «Store fine» (Bob Kåre), (*[[Utsolgt]]*)
# «Hjem kjære hjem» (Bob Kåre/Dennis), (*[[100% Bullshit]]*)
# «Bakrus» (Stålull), (*[[Festen blir ikke helt den samme uten]]*)
# «Eg he det fint» (Bob Kåre), (*[[Utsolgt]]*)
# «Tampongfest» (Stålull), (*[[Bare ræva]]*)
# «Fest på lokalet» (Bob Kåre), (*[[RØLP]]*)
# «Bare 4 år» (Dennis), (*[[Bare ræva]]*)
# «Ensom» (Stålull), (*[[Festen blir ikke helt den samme uten]]*)
# «Sado» (Dennis), (*[[Bare ræva]]*)
# «Jan frå Storekvina» (Bob Kåre/Rolluf), (*[[100% Bullshit]]*)
# «Pels» (Stålull), (*[[RØLP]]*)
# «Telttur te Gyland» (Bob Kåre), (*[[Tarmgass (album)|Tarmgass]]*)
# «Plastisk kirurgi» (Bob Kåre/Dennis), (*[[100% Bullshit]]*)
# «Hål e hål» (Bob Kåre/Cutta), (*[[100% Bullshit]]*)
# «Du er grei» (Dennis), (*[[100% Bullshit]]*)
### DVD
# «Plastisk kirurgi» (Bob Kåre/Dennis), (*Video fra 90-tallet*)
# «Dagdrøm» (Dennis), (*Video fra 90-tallet*)
# «Fest på lokalet» (Bob Kåre), (*Video fra 2011*)
# «Onkarsfestivalen» (Stålull), (*Video fra 2011*)
# «Dra te hælvete» (Bob Kåre)
# «Afrika» (Stålull)
# «En kjempebæsj» (Dennis)
Usher (kirkevert)

En **usher** er i mange kirkesamfunn i den kristne kirke den første offisielle representant en møter når en går inn i kirken. Rollen som usher i kirken er en frivillig oppgave, og er ansett som en ære, spesielt hvis kirken eller menighetsrådet har valgt vedkommede

## Historie
Ordningen med usher  er ikke ny. I Det gamle testamentet var det stillinger som  "dørvoktere" eller "portvoktere", og deres roller var svært like.(2. Kongebok 22:4) (1. Krønikebok 9:17-27) (Salme 84:10)

Jesu disipler kan betraktes som ushere, i den forstand at de:
* Forberedte  veien til Jesus.
* Holdt orden på de som lyttet til Kristi ord
* Serverte mat til kirkegjengerne og samlet inn det som var til overs etter de fem tusen hadde spist.
* Ryddet opp etter gudstjenesten.

## I moderne tid
I moderne tid har en usher mange plikter. Avhengig av kirkesamfunnets størrelse og preferanser, kan en usher utføre alle, noen, eller noen av de følgende
* Selv om det er vanlig for kirkegjengerne å velge sine plasser, følge de til plassen 
* Samle inn tiende, eller kollekten
* Holde orden ved inngangen, ta imot og ønske velkommen
* Rengjøre og forberede kirken, i den grad kirketjeneren ikke har gjort dette
* Dele ut salmebøker og programmer
* Ta imot familier som kommer med dåpsbarn, eventuelt plassere de i sakristiet før dåpen.
* Sørge for at høyttaleranlegget virker
* Samle inn salmebøker og sette de på plass etter gudstjenestene
* Telle kollekten og sette pengene på kirkens bankkonto

## Se også
*Kirke- og utdanningsdepartementet

## Eksterne lenker
* 
*Kirkevert, klokker og kirketjeners oppgaver http://spydeberg.kirken.no/art/article/85186
Regenerering (biologi)

**Regenerering** er evnen til å danne en ny del an en organismevokser til erstatning for  en del som har gått tapt. Det best kjente og siterte eksemplet er regenerering av ny hale hos firfisler, som kan kaste halen som en form for forsvar mot rovdyr. Regenerasjon er særlig utbredt blant planter  og dyr som viser kontinuerlig vekst, slik som kolonidyr som kolonimaneter og sekkdyr.

Enkle organismer har tilnærmet ubegrenset evne til regenerering, mens mer avanserte organismer har liten regenerasjonsevne. Hos pattedyr som menneske, er det bare huden og leveren som har noen utstrakt evne til regenerering.

## Regenerering hos planter
I forhold til dyr har planter stor evne til regenerering. Mange plantearter formerer seg hovedsakelig ved knoppskyting, som er en form av regenerering. Planter har en høy grad av plastisitet og viser flere ulike typer regenerering av vev eller organer. Å gro hele individer fra små fragmenter (stiklinger) gjøres rutinemessing, selv for trær.

Evnen til å regenerere kan forsterkes ved å tilførte plantehormoner kunstig. Hormonsystemet hos planter er mye enklere enn hos dyr, og blandingsforholdet mellom auxin og cytokinin bestemmer utformingen av regenererende organer. Lang tids forskning tyder på at noen former for regenerering skjer ved omprogrammering av differensierte somatiske celler, noe som ikke skjer hos dyr. Noe regenerering foregår også ved aktivering av relativt udifferensierte stamceller i vevet.

## Regenerering hos dyr

Enkle dyr uten bilateral symmetri (svamper og nesledyr) har stor evne til regenerering. Koraller og enkeltpolypper som *[[Hydra (nesledyr)|Hydra]]* kan regenerere fra et lite fragment. Svamper kan deles opp i enkeltceller, der hver og en celle har evnen til å dele seg og danne et nytt individ. Det samme gjelder enkelte sekundært radiærsymetriske dyr, slik som sjøstjerner. Også enkle bilaterale dyr har imponerende regenereringsegenskaper. Flatormer kan regenerere både hode og hale, og danne to nye individer om de deles i to.

Både *Hydra* og flatormer har kontinuerlig celleomsetning der nye celler hele tiden dannes fra stamceller. Hos flatormer har noen av stamcellene vist seg å være pluripotent. Regenerering av lemmer er godt studert hos hemimetabole insekter og salamandere. Særlig regenerering hos amfibier er mye studert, siden amfibier er virveldyr som oss mennesker, og det er et vist håp om at kunnskapen også skal kunne ha medisinsk relevans. Studier på salamandere viser at hver celletype regenererer seg selv, med unntak av bindevev hvor det er betydelig omdannelse mellom brusk, hud og sener.

Hos amfibier dannes nye strukturer ved at signalstoffer som var aktive under fosterutviklingen reaktiveres. Det er fortsatt en pågående debatt vedrørende det gamle spørsmålet om regenerering er en original eller nyutviklet egenskap. Dersom det første er tilfelle, kan en med bedre kunnskap forvente å kunne forbedre den regenerativ evne hos mennesker. Hvis sistnevnte er tilfelle så er hver forekomst av regenerering antatt å ha oppstått ved naturlig utvalg i forhold til den spesielle arten, dermed forventes heller ingen generelle regler.

## Referanser
Bonipogonius

* Se Systematisk inndeling

***Bonipogonius*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor, mørkbrunlig trebukk. Antennene er nokså kraftige og litt lengre enn kroppen. Pronotum er rektangulært med en liten pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene er brune, jevnbrede, litt blanke, kraftig punkterte.

## Levevis
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Japan.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini 
******** Slekten *Bonipogonius* Kusama, 1974
********* *[[Bonipogonius fujitai]]* Kusama, 1974

## Kilder

* Liste over slektene (Desmiphorini)
* Katalog med utbredelsesdata 
* Cerambycidae.org - Apodasyini

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Skip bygget ved Framnæs Mekaniske Værksted

Dette er ei liste over **skip bygget ved [[Framnæs Mekaniske Værksted]]** i Sandefjord i Norge.

## Rødsverven, Søren Lorentz Christensen
Informasjon fra Rødsverven byggeliste.

## Rødsverven, Lars Engebretsen
Informasjon fra Rødsverven byggeliste.

## Rødsverven (Framnæs), Christen Christensen
Informasjon fra Rødsverven byggeliste.

## Framnæs mek Værksted
Informasjon fra byggeliste.

## Referanser




## Eksterne lenker
*  Framnæs Mekaniske Værksted byggeliste
Plantesortsnemnda

**Plantesortsnemnda** er en norsk statlig nemnd som ble opprettet i 1993 etter at lov om planteforedlerrett trådte i kraft 15. september samme år. Nemnda avgjør søknader om rettsbeskyttelse av sorter. Den er også høringsinstans for spørsmål som angår planter og planteproduksjon, og gir råd til Mattilsynet ved godkjennelse av sorter for sertifisert produksjon. Plantesortsnemnda har sitt sekretariat hos Mattilsynet.

Nemnda består av syv medlemmer med personlige varamedlemmer som oppnevnes av Landbruks- og matdepartementet. Nemnda avholder 3–4 møter per år, og det tildeles 20–45 rettsbeskyttelser årlig.

## Medlemmer
Plantesortsnemndas medlemmer er:
*  (leder)
*  (nestleder)
* 
* 
* 
* 
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettside
Avdeling for rettsmedisinske fag

**Avdeling for rettsmedisinske fag** er en avdeling i Klinikk for laboratoriemedisin ved Oslo universitetssykehus, opprettet 1. januar 2017 for å overta rettsmedisinske oppgaver fra Folkehelseinstituttet.

Avdelingen er organisert i ni seksjoner og har ca. 230 ansatte innen tjenesteproduksjon og forskning i de tre hovedvirksomhetsområdene rettstoksikologi, rettsgenetikk og rettspatologi/klinisk rettsmedisin. Rettsgenetikk og rettspatologi er lokalisert på Rikshospitalet og i Gaustadalléen 30, mens Rettstoksikologi holder til i Lovisenberggata 6.

Avdelingen har dessuten nasjonalt ansvar for å gi råd til Utlendingsdirektoratet om medisinske aldersvurderinger av enslige mindreårige asylsøkere.

## Se også
* Rettsmedisinsk institutt

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettside
Eyr (tidsskrift)

***Eyr*** var norsk medisinsk fagtidsskrift (stiftet i 1826 eller 1828, nedlagt i 1837).

Eyr var det første medisinske fagtidsskriftet som ble utgitt i Norge. Det ble startet av Frederik Holst og Michael Skjelderup. Noen kilder angir stiftelsesåret til 1826, andre sier 1828. Etter hvert ble Holst eneutgiver av tidsskriftet, som gikk inn i 1837.

## Referanser
Kunstdetektivene

***Kunstdetektivene*** er en bokserie skrevet av forfatteren Bjørn Sortland. Bokserien inneholder 16 bind per 2016.

## Bøker
* *[[Venezia-mysteriet]]* (2000)
* *Luxormysteriet* (2001)
* *Angkormysteriet* (2002)
* *New York-mysteriet* (2003)
* *Sydney-mysteriet* (2004)
* *Oslo-mysteriet* (2005)
* *London-mysteriet* (2006)
* *Paris-mysteriet* (2007)
* *Barcelona-mysteriet* (2008)
* *Bergen-mysteriet* (2009)
* *Stavanger-mysteriet* (2010)
* *Istanbul-mysteriet* (2011)
* *Mexico City-mysteriet* (2012)
* *Trondheim-mysteriet* (2014)
* *Roma-mysteriet* (2014)
* *Las Vegas-mysteriet* (2016)
Øyvind Nypan

**Øyvind Nypan** (født 1972) er en Oslo-basert norsk gitarist og stipendiat ved Universitetet i Agder.

## Biografi
Nypan har vært aktivt, spesielt i Frankrike i flere år, og han ga ut sitt debut album *Elementer* (2010) på Ponca Jazz Records. Oppfølgeren *Republique* (2013) ble utgitt på Losen Records. Her samarbeider han med den amerikanske saksofonisten Rick Margitza, den brasilianske bassisten Gael Petrina, den ecuadorianske pianisten Leonardo Montana og den italienske trommeslageren Simone Prattico. På tross av at de kommer fra forskjellige kontinenter gir disse musikerne oss et solid album preget av Nypans amerikanske inspirasjon. Nypan spiller i en tradisjon inspirert av Pat Metheny og i den gamle legenden Jim Hall.

I 2011 møtte Nypan de to trondheimbaserte musikere Daniel Buner Formo (orgel) og Truls Rønning (trommer) og dannet Øyvind Nypan Trio. De ga ut Nypans tredje album *Directions* (2015) på hans egen selskap Nypan Musikk. I 2014 kom fjerde album *Stereotomic* på Losen Records, nå som Nypan med Bernt Moen (piano), Egil Kalman (bass) og Ole Mofjell (trommer).

Albumet *Big City (2018)*  ble spilt inn i New York med Ben Wendel, Taylor Eigsti, Joe Martin og Justin Faulkner. 

Nypan spiller også i det norske punk-jazz bandet The Tronosonic Experience sammen med Per Harald Ottesen, Ole Jørgen Bardal og Jango (The Jangz) Nilsen.

## Diskografi
* 2010: *Elements* (Ponca Jazz Records)
* 2013: *Republique* (Losen Records)
* 2015: *Directions* (Nypan Music)
* 2017: *Stereotomic* (Losen Records)
* 2018: *Big City* (Losen Records)
* 2018: *Life of Three* (Particular Recordings Collective)
* 2024: slo glo - (Particular Recordings Collective)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Red Kite (band)

**Red Kite** (dannet 2014 i Oslo) er et norsk prog-jazz-band.

## Biografi
Røde Kite er et band bestående av noen av de fremste norske musikerne i sjangrene jazz, prog, impro og rock. Medlemmene i bandet kommer fra kjente band som Shining, Elephant9, Bushman ' s Revenge og Grand General. Dette er et band i området mellom psykedelisk 70-talls rock og jazz. De har funnet et nytt, energisk musikalsk uttrykk, fylt med billedmanende rytmer og brølende fuzz gitar. bandet spilte på Vossajazz 2016, og hadde et solid bidrag der og på Nattjazz 2016.

## Bandets medlemmer
* Bernt Moen - keyboards
* Even Helte Hermansen - gitar
* Trond Frønes - bass
* Torstein Lofthus - trommer

## Referanser


## Eksterne lenker
RedKite Live på Likefm.org
Trond Frønes

**Trond Frønes** (født 1978 i Trondheim) er en norsk (bassgitarist), kjent fra band som Blood on Wheels, Goat The Head, Grand General, Sunswitch og Cadillac.

## Karriere
Frønes har samarbeidet med musikere som Ola Kvernberg, Even Helte Hermansen, Erlend Slettevoll og Kenneth Kapstad, og hadde en sentral posisjon i de norske bandene Cadillac og Jerryville fra 1999.

## Diskografi
; Med Cadillac
* 2001: *Cure* (Progress Records)
* 2002: *Convertible Candy* (Progress Records)
* 2004: *Magnetic City* (Kong Tiki)
; Med Goat The Head
* 2010: *Doppelgängers* (Aftermath Music)
* 2011: *Wicked Mimicry* (Left Horn Records)
; Med Blood on Wheels
* 2012: *Blood on Wheels* (Venstre Horn Records)
; Med Sunswitch
* 2012: *Sunswitch* (Riot Factory)
; Med Grand General
* 2013: *Grand General* (Rune Grammofon)
; Med Gunhild Sundli
* 2013: *Tankerop* (EMI Music Norway)

**Med Red Kite**

* 2021: Apophenian Bliss (Rarenoiserecords)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hot Cargo bor i Bergen 1992 spiller "Til Jaco" på YouTube
Grand General (band)

**Grand General** (startet 2010 i Trondheim som **Kenneth Kapstad Group**) er en norsk jazz-fusion band som består av trommeslager Kenneth Kapstad (tidligere medlem av Gåte og Motorpsycho), bassist Trond Frønes, keyboardist Erlend Slettevoll, gitarist Even Helte Hermansen, og fiolinist Ola Kvernberg.

## Biografi

Dette er en annen tung norske fusionskvintett som ble **Grand General** etter premiere som **Kenneth Kapstad Group** på Trondheim Jazzfest i 2010. I tillegg til Kapstad, består bandet av bassist Trond Frønes, et medlem av metal bandet Goat The Head, og moderne jazz musikere som fiolinist Ola Kvernberg, pianisten Erlend Slettevoll og gitarist Even Helte Hermansen kjent fra jazzrockbandet Bushman ' s Revenge og også en bidragsyter på jazz-metal albumet, *Blackjazz* av Shining mellom andre samarbeidsprosjekter. De ga ut sitt debutalbum, den selvtitulerte *Grand General* i februar 2013, bestående av seks låter som kunne tolkes som en moderne, klarere og mer metall tilnærming på musikk laget av Steve Morse av Dixie Dregs eller Mahavishnu Orchestra som eksempel.

## Bandets medlemmer
* Ola Kvernberg - fiolin
* Even Helte Hermansen - gitar
* Erlend Slettevoll - tastatur
* Trond Frønes - bass
* Kenneth Kapstad - trommer

## Diskografi
* 2013: *Grand General* (Rune Grammofon)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kenneth Kapstad Offisiell nettside
*  Ola Kvernberg Offisiell nettside
Nettverkskedulerer

En **nettverkskedulerer**, også kalt **pakkeskedulerer**, er et styreprogram på en node i et pakkesvitsjet datanett. Programmet håndterer sekvensen av datapakker som kommer i de inn- og utgående køene av nettverkskortene i form av et sirkulært databuffer. Det er flere forskjellige nettverksskedulerere tilgjengelig for de forskjellige operativsystemkjerner, som implementerer mange av de eksisterende algoritmer for nettverksskedulering.
C99

**C99**, også omtalt som **C9X** før lanseringen, er et informativt navn på **ISO/IEC 9899:1999**, en tidligere ISO-standard for programmeringsspråket C. C99 utvidet ANSI C (C90) med nye egenskaper for språket. Disse utvidelsene ble videre innlemmet i C-standardbiblioteket. C99 gjorde det lettere å lage implementasjoner som bedre utnyttet maskinvaren (slik som IEEE 754-1985-aritmetikk) og som var bedre egnet innenfor kompilatorteknikk.

I 2011 ble C99 erstattet av standarden C11.

## Referanser
Ulrich Drepper

**Ulrich Drepper** er en tysk informatiker med avgangseksamen fra det tekniske universitetet i Karlsruhe. Fra 1996 jobbet han for programvareselskapet Cygnus Solutions, og fra 1999 til september 2010 var han medarbeider i Red Hat. Siden oktober 2010 har han arbeidet for investeringsbanken Goldman Sachs. Han er dessuten medlem av prosjektet x86open, og er forfatter av fagartikler om systemprogrammering.

Fra 2001 til 2012 var han sjefsutvikler og forvalter av GNU C Library..

## Referanser
Device mapper

**Device mapper** («enhetstilordner») er et rammeverk for Linuxkjernen som avbilder fysiske blokkutstyr til høyere nivås virtuelt blokkutstyr. Det danner grunnlaget for Logical Volume Manager (LVM), programvare for RAID og dm-crypt disk-kryptisering. Device mapper tilbyr også snapshot av filsystemet.

## Referanser
Ekkokammer

Et **ekkokammer** er en metaforisk beskrivelse, som beskriver en situasjon hvor informasjon, ideer eller oppfatninger blir forsterket gjennom repetert kommunikasjon og repetisjon innenfor en avgrenset gruppe. I et ekkokammer sees det gjerne bort fra meninger eller fakta som bryter med konsensus innenfor gruppen, så det blir lite plass for motstridende synspunkter. Derfor forsterkes troen på oppfatningene som allerede eksisterer i et ekkokammer.

Ekkokamre preget av ukritisk og overdrevet positivisme har blitt kalt for «runkering» (engelsk: ) av enkelte.

## Se også

* Filterboble

## Referanser
Pentheochaetes

* Se Systematisk inndeling

***Pentheochaetes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, mørkt grå eller brunlige trebukker med lange antenner. Antennene er tynne og omtrent dobbelt så lange som kroppen. Pronotum er nærmest klokkeformet sett ovenfra, med en tann ca. tre fjerdedeler bak på hver sidekant, innsnevret bak denne. Dekkvingene er litt rundede og hvelvede, oftest bredest i den bakerste halvdelen.

## Levevis
Larvene lever i død ved.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
******** Slekten  *Pentheochaetes* Melzer, 1932 
********* *[[Pentheochaetes apicalis]]* Melzer, 1934
********* *[[Pentheochaetes argentinus]]* Mendes, 1937
********* *[[Pentheochaetes mysticus]]* Melzer, 1932
********* *[[Pentheochaetes trinidadensis]]* Gilmour, 1963
********* *[[Pentheochaetes turbidus]]* Melzer, 1934

## Kilder
* Liste over artene 

## Eksterne lenker
* 
* Bildegalleri
System V Interface Definition

**System V Interface Definition (SVID)** er en teknisk standard som beskriver oppførselen til AT&T’s UNIX System V, deriblant systemkall, C-standardbiblioteket, ulike dataprogrammer og utstyrsdrivere. Dokumentet var et viktig ledd i standardiseringen av UNIX, på en tid da Unix-krigene førte til mange leverandøravhengige varianter, og portabilitet var problematisk. I 1986 krevde AT&T at konformitet til SVID versjon 2 måtte følges hvis et produkt skulle kalles «UNIX System V R.3». I 1990-årene ble standardiseringen overtatt av POSIX og Single UNIX Specification, som delvis var basert på SVID.

## Versjoner av SVID
* Versjon 1, basert på System V Release 2, utgitt våren 1985
* Versjon 2, basert på System V Release 3, utgitt 1986 (3 bind)
* Versjon 3, basert på System V Release 4, utgitt 1989
* Versjon 4, oppdatert for kompatibilitet med XPG4 og POSIX 1003.1-1990, utgitt 1995

## Referanser


## Litteratur
*

## Se også
* Intel Binary Compatibility Standard

## Eksterne lenker
* SYSTEM V APPLICATION BINARY INTERFACE. Edition 3.1 , 18. mars 1997
* SYSTEM V APPLICATION BINARY INTERFACE. Fourth Edition , 19. mars 1997
* SYSTEM V APPLICATION BINARY INTERFACE. Edition 4.1, 18. mars 1997
* SYSTEM V APPLICATION BINARY INTERFACE. MIPS ® RISC Processor Supplement. 3rd Edition , Februar 1996
* SYSTEM V APPLICATION BINARY INTERFACE. SPARC ® Processor Supplement. Third Edition 
* SYSTEM V APPLICATION BINARY INTERFACE. Intel386 ™ Architecture Processor Supplement. Fourth Edition, 19. mars 1997
* System V Application Binary Interface Intel386 Architecture Processor Supplement Version 1.0, Edited by H.J. Lu, David L Kreitzer, Milind Girkar, Zia Ansari, 3. februar 2015
* System V Application Binary Interface AMD64 Architecture Processor Supplement. Draft Version 0.99.7, Edited by Michael Matz, Jan Hubiˇcka, Andreas Jaeger, Mark Mitchell, 17. november 2014
*SVID Fourth Edition
*System V Interface Definition, Fourth Edition. Volume 1, 15. juni 1995
*System V Interface Definition, Fourth Edition. Volume 2, 15. juni 1995
Corentin Tolisso

**Corentin Tolisso** (født 1994) er en fransk fotballspiller som spiller for .

## Landslaget
Den 28. mars 2017 fikk han sin første landskamp for  mot .

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.  vant VM-finalen mot Kroatia 4-2. Han kom inn som innbytter i finalen i det 73. spilleminutt. I 2019 ble han, sammen med andre medlemmer av vinnerlaget fra verdensmesterskapet, utnevnt til ridder av Æreslegionen.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.

## Meritter
;Bayern München
* UEFA Super Cup (1): 2020

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Peter Lukas

**Peter Lukas** (født 1969 i Østerrike) er kunstner og forfatter.

Etter årtusenskiftet har han vist kunst i en rekke separat- og kollektivutstillinger i Norge, Tyskland og Østerrike . I 2016 var han en del av Sørlandsutstillingen. Han har bidratt til flere offentlige og private samlinger, blant annet til Statoil, Universitetet i Agder og U2 studio i Dublin.

En betydelig del av arbeidet de senere årene har vært fotobokserien *Forandring* , der kunstneren besøker de samme stedene som i nær hundre år gamle arkivfoto og dokumenterer forandringen ved å velge det samme utsnittet og lysforhold. Den første boken i serien kom i 2013. Forandring Grimstad Bøkene utgis på Forlag Peter Lukas AS.

## Referanser
Mimopogonius

* Se Systematisk inndeling

***Mimopogonius*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, gråbrunt-spraglete trebukker. Kroppen og antennene har lange, stive, utstående hår. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er omtrent rektangulært med en pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover, spredt og grovt punkterte.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Brasil og Ecuador.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Desmiphorini J. Thomson, 1860
******** Gruppen "Apodasyini" Lacordaire, 1872
********* Slekten *Mimopogonius* Breuning, 1974
********** *[[Mimopogonius hirsutus]]* Breuning, 1974
********** *[[Mimopogonius hovorei]]* Martins & Galileo, 2009

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
*
Abycendaua

* Se Systematisk inndeling

***Abycendaua*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor, avlang, matt, gulaktig og brunsvart trebukk. Antennene er noe kortere enn kroppen, det tredje og fjerde leddet er påfallende kledte med svarte hår. Pronotum har rundede sider, brunsvart i midten med bredt blekgule sidekanter. Dekkvingene er jevnbrede, brunsvarte med et bredt, blekgult tverrbånd. Det går en skarp lengdelist fra "skulderen" mot vingespissen.

## Utbredelse
Arten er bare kjent fra Colombia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Hemilophini J. Thomson, 1868
******** Slekten *Abycendaua* Martins & Galileo, 1992
********* *[[Abycendaua duplicata]]* (Bates, 1881)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri
* 
*
Kooperativ fleroppgavekjøring

**Kooperativ fleroppgavekjøring** er en form for fleroppgavekjøring hvor programmer samarbeider om å dele mikroprosessor-tid mellom seg. En prosess fortsetter å utføre instruksjoner alene på en miktroprosessor helt til den overlater kontrollen til en annen prosess.

Det er opp til programmererne å sørge for at programmene gir fra seg tilgangen til mikroprosessoren når de ikke lenger foretar seg noe nyttig. Dersom et program henger seg opp eller utfører langvarige operasjoner uten å slippe kontrollen til andre prosesser, kan hele datasystemet gå i stå.

En annen mer sofistikert form for fleroppgavekjøring er fleroppgavekjøring med «forkjøpsrett».

## Referanser
Tibiosioma

* Se Systematisk inndeling

***Tibiosioma*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, kraftige, lyst brunlige trebukker. Antennene er litt kraftige og noe lengre enn kroppen. Pronotum er omtrent rektangulært uten tenner på sidene. Dekkvingene har litt utstående "skuldre" og er jevnt avsmalnende bak disse.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Ecuador, Peru, Brasil og Bolivia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Onciderini J. Thomson, 1860
******** Slekten *Tibiosioma* Martins & Galileo, 1990
********* *[[Tibiosioma flavolineata]]* Giorgi, 2001
********* *[[Tibiosioma maculosa]]* Martins & Galileo, 2007
********* *[[Tibiosioma martinsi]]* Nearns & Swift, 2011
********* *[[Tibiosioma remipes]]* Martins & Galileo, 1990

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Acaiatuca

* Se Systematisk inndeling

***Acaiatuca*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, rødoransje og svarte trebukker. Antennene er noe kortere enn kroppen, nokså kraftige, kledte med svarte hår. Pronotum har rundede sider, brunsvart i midten med bredt rødoransje sidekanter. Dekkvingene er jevnbrede, oransje med svart spiss og en svart flekk ved roten, rundt scutellum. Dekkvingen har et par opphøyde lengderibber. Artene etterligner trolig giftige biller i familien rødvinger (Lycidae).

## Utbredelse
Artene er bare kjent fra Brasil.

******** Slekten *Acaiatuca* Martins & Galileo, 1992
********* *[[Acaiatuca denudata]]* Galileo & Martins, 2001
********* *[[Acaiatuca quadricostata]]* (Tippmann, 1953)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*