open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Arvid Sveli

**Arvid Sveli**  (født 6. januar 1920, død 9. oktober 2018) var en norsk dikter, forfatter, herredskogmester og skogbruker fra Vassbygda i Velfjord.

Fra tidlig ungdom arbeidet han som tømmerhugger. Siden tok han skogbruksutdanning og ble skogbestyrer og senere herredskogmester på Sør-Helgeland. Sveli etterlot seg et mangfoldig forfatterskap som strakte seg fra tidlig på 1970-tallet til ut på 2000-tallet, hovedsakelig skrev han naturskildringer fra Helgeland. Han skrev også en artikkelserie i lokalavisen *[[Brønnøysunds avis]]*, der tema var lokalhistorie, natur og naturopplevelser.

## Bibliografi
* *Vi menn på Svalbard* (1974)
* *Til Åbjøras kilder gjennom villmark i Sør-Helgeland* (1975)
* *Ved den lange elva* (1977)
* *Helgeland skogselskap gjennom 75 år, 1905-1980* (1980) (redaktør)
* *Det gjemte landet* (1980)
* *Stien til Maajeh-tjokka* (1984)
* *Skogbruk i Nord-Norge : streiftog gjennom historien* (1987)
* *Banken på Berg : Brønnø sparebank, Helgeland sparebank, avd. Berg, 125 år – 1860-1985* (198?)
* *Møte med natur og mennesker* (1991)
* *Lomsdalsvassdraget : kulturminner fra en øde grend* (1992)
* *Fra vår nære fortid* (1993)
* *Sparebanken i Brønnøysund 100 år : Brønnøsunds sparebank – Helgeland sparebank avd. Brønnøysund 1894-1994* (1994)
* *En milepel : folkets tjener i 75 år : As Brønnøysunds avis og bokhandel 1920-1995* (1995)
* *Villmark, skog og industri : historien om Bindalsbruket og Plahtes eiendommer* (1998)
* *Plathes eiendommer : særtrykk fra boken Villmark, skog og industri* (1998)
* *90 år : Brønnøysund sanitetsforening : 1909-1999* (1999)
* *Drømmen om grønne skoger* (2000)
* *Sponplatefabrikken i Hattfjelldal : et eventyr fra utkant-Norge* (2004)
* *Folk fra utkanter* (2014)

## Referanser


## Kilder
*Presentasjon av Arvid Sveli i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Sarabande

**Sarabande** (fransk; italiensk *sarabanda*; spansk *zarabanda*) er en dans i tredelt takt som var populær i europeiske hoffkretser fra rundt 1650,  og som ble en av de faste satsene i barokkens suiter.

## Navn
Marin Mersenne skrev i *Harmonie Universelle* (1636) at navnet *sarabande* kom av ordene *sarao* «dans» og «banda» «gruppe». Den tyske lieder-forskeren Franz Magnus Böhme (1886) antok derimot at ordet var av maurisk opphav.

## Historikk
Den første kjente referansen til en dans ved navn *çarauanda* er i et dikt fra Panama skrevet av Fernando Guzmán Mexía.

I 1569 ble en *sarabande* sunget til en tekst av Pedro de Trejo under en Corpus Christi-festival i den meksikanske byen Michoacán. Det endte med at Trejo ble stilt for inkvisisjonen på grunn av den uanstendige teksten. I 1579 beskrev en spansk misjonær en indiansk dans som var svært lik sarabande.

Fra de spanske koloniene kom dansen til Spania. Kong Filip II av Spania forbød til tider sarabanden som i sin daværende form ble sett på som en eksotisk, vill og uanstendig pardans det ble sunget usømmelige tekster til. Likevel blir den ofte nevnt i litteraturen fra denne perioden, blant annet av Cervantes og Lope de Vega.

Som musikkbetegnelse på fransk språk er *sarabande* første gang kjent fra César Oudins *Tresoro de las dos lenguas francesca y espangnola* (1607). Via Frankrike bredte dansen seg raskt over hele Europa. 

## Kjennetegn
På andre halvdel av 1600-tallet varierte tempobetegnelsene fra *grave* til *prestissimo*. Etter 1700 ble en sarabande i 3/4-takt vanligvis spilt med 64 til 86 taktslag i minuttet.  Tomaso Albinoni påførte sarabanden i *Balletti a tre*, op.&nbsp;3 påskriften *allegro*.

Fram til midten av 1600-tallet var sarabanden en hurtig til svært hurtig dans i 3/2-takt, deretter ble en merkbart langsommere 3/4-takt vanlig ved franske hoff.

Sarabander kjennetegnes av at andre taktslag gjennomgående blir aksentuert ved hjelp av punktering, forsiringer eller harmoniskift. Dette er den samme rytmen som i *[[La folia|folia]]*, som også er inspirert av sarabanden. En sarabande er vanligvis todelt med åtte takter per del, ofte oppdelt i undergrupper hver med to takter. Nå og da blir en «petite reprise» lagt til.

## Lytteeksempler

## Sarabande i moderne tid
En sarabande fra Johann Sebastian Bachs *[[Suiter for cello solo (Bach)|Cellosuite nr. 5]] i c-moll* BWV 1011 er tittelmelodi i Ingmar Bergmans siste film, *[[Saraband (film)|Saraband]]* (2003). Han brukte samme sats i filmen *[[Hviskninger og rop|Viskningar och rop]]* (1972). Også som tittelemelodi i filmen *Såsom i en spegel* (1960/61) brukte Bergman en sarabande: fra Bachs *Cellosuite nr. 2 i d-moll* BWV 1008.

Sarabanden fra *Cembalosuite nr.&nbsp;4 i d-moll* HWV 437 av Georg Friedrich Händel er flere ganger blitt brukt som filmmusikk, blant annet i *[[Barry Lyndon]]* av Stanley Kubrick.

## Litteratur
* 

## Referanser
Den Stundesløse

**Den Stundesløse** er en komedie av Ludvig Holberg, først fremført i 1725, men skrevet allerede i 1723.

Stykket er «en typisk representant for den klassiske komedieintrige. Som i de fleste Holberg-komedier, og i tusener av andre komedier, er det hovedpersonens galskap som står i veien for de to unge elskendes lykke. ... Dermed er de unge ulykkelige, inntil den narraktige blir utmanøvrert med listige intriger», skriver Eiliv Eide i innledningen til 1967-utgaven av stykket i verket Norges nasjonallitteratur. Hovedpersonen *Vielgeschrey* ønsker å gifte bort sin datter *Leonora* til den regnskapskyndige *Peder Erichsen*. Leonora ønsker å gifte seg med *Leander*, og de unge elskende får hjelp av tjenestepiken *Pernille* og Leanders venn *Oldfux*.

I sin biografi om Holberg sier Carl Fredrik Engelstad at Vielgeschrey «*ved siden av Jeppe [er] Holbergs mest komiskbetagende skikkelse*».

Stykket har flere ganger vært framført på norske scener. Blant annet på Nationaltheatret i 1968 med Per Aabel i hovedrollen; og i 1999 med Per Theodor Haugen i hovedrollen og med Kim Haugen som Oldfux og på Trøndelag Teater i 2009 med Øyvind Brandtzæg i hovedrollen.

## TV-versjoner
NRK Fjernsynsteatret har vist stykket to ganger; første gang i 1964 med Rolf Berntzen i hovedrollen, og andre gang i 1978 med Finn Kvalem i hovedrollen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ludvig Holbergs Skrifter *[http://holbergsskrifter.no/holberg-public/view?docId=skuespill%2FDen_Stundesloese%2FDen_Stundesloese.page;toc.depth=1;brand=&chunk.id=start Den Stundesløse COMOEDIE udi Tre ACTER]* tekstkritisk og kommentert nettutgave

* Den stundesløse, Fjernsynsteatret (1978)
* Den stundesløse, Fjernsynsteatrets oppsetning fra Den Nationale Scene (1964)
Morten Søby

**Morten Søby** (født 1955) er norsk IKT-pedagogikkforsker, som særlig har publisert om IKT og læring. Søby er fra 2023 konsulent / statsstipendiat og ekspert i The Consortium for School Networking (CoSN): Driving K-12 Innovation Advisory Board. Søby var seniorrådgiver i Utdanningsdirektoratet i perioden 2018–2023, avdelingsdirektør i Senter for IKT i utdanningen (2010–2018). Søby har særlig arbeidet med politikkutforming for digitalisering i utdanningssektoren.

Søby er utdannet cand. polit. og var stipendiat ved Pedagogisk forskningsinstitutt, Universitetet i Oslo (1992–1996). Han har vært leder av Det Norske Studentersamfund (1983, Verdiradikal Losje), redaktør av det postmoderne tidsskriftet *[[Profil|nye Profil]]* (1984-1986)*.* Han var medlem av Nordisk ministerråds IT-policy gruppe. Sammen med Terje Rasmussen ga han i 1993 ut boken *Kulturens digitale felt* (Aventura). Han har tidligere vært leder av Forsknings- og kompetansenettverk (ITU) fra 1997 til 2010 ved Universitetet i Oslo. Søby har også vært redaktør for tidsskriftet Nordic Journal of Digital Literacy (2006-2015). Han introduserte i 2003 begrepet digital kompetanse i pedagogikk og utdanningspolitikk. Søby har vært medlem i e-Norge-forum som gav råd til regjeringens IT-politikk. Han har deltatt i en rekke internasjonale prosjekter for EU, OECD, UNESCO og New Media Consortium og sittet i Board of Directors i European Schoolnet (2010–2023). Medlem av programkomiteen for Nasjonal konferanse om bruk av IKT i utdanning og læring (NKUL 2009–2023).

## Bibliografi (utvalg)
* Søby, M (2003): "Digital kompetanse: fra 4. basisferdighet til digital dannelse" (ITU, Universitet i Oslo)
* Søby, M. (2007): "Digital kompetanse – fra utdanningspolitikk til pedagogikk?" i Hølleland H. (red.): *På vei mot kunnskapsløftet.* Oslo: Cappelen. 
* Søby, M. (2007): "New Millennium Learners: Digital technologies, educational outcomes and learning expectations" Paper. OECD/CERI conference, Firenze. 
* Søby, M. (2008): " Digital competence – from educational policy to pedagogy. The Norwegian context", i C. Lankshear & M. Knobel (eds.):  *Digital literacies of E-learners*. New York: Peter Lang.
* Søby, M. (2014):  "Learning Analytics" i NJDL vol. 9, Nr. 2
* Søby, M. (2015): "Digital competence - a password to a new interdisciplinary field" NJDL

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* CoSN
Anne Margrethe Strømsheim

**Anne Margrethe Bang Strømsheim** (1913–2008) var en norsk motstandskvinne under den andre verdenskrig, kjent som «Lotten fra Hegra».

Hun var datter av kirurg, sanitetskaptein og stortingsmann Joakim Sveder Bang, og fikk noe innsikt i sykepleie gjennom ham. Som medlem av lotteforeningen fikk hun også sanitetsopplæring. Faren var overbevist om at en mulig krig var forestående.

Anne Margrethe meldte seg straks til motstandsarbeid da tyskerne okkuperte Norge i april 1940. Hun deltok i evakuering av barn ut av Trondheim, og ble senere med en transport til Selbu. Herfra kom hun seg videre til Stjørdalen, der hun sluttet seg til de frivillige mannskapene som bemannet Hegra festning. Da hun meldte seg for kommandanten, major Hans Reidar Holtermann, sjef for 250 mann, meddelte han at «Vi har ikke plass for hysteriske kvinnfolk!»  Etter 26 dager i kamp hadde hun gjort seg fortjent til hederstittelen «Lotten fra Hegra». Hun er også omtalt som Norges eneste kvinnelige soldat i 2. verdenskrig. Etter overgivelsen ble Hegras besetning internert en periode på Berkåk. Senere gikk hun inn i motstandsbevegelsen i Trondheim.

## Utmerkelser
For sin krigsinnsats er Strømsheim hedret med Krigsmedaljen, Deltakermedaljen med rosett pluss ytterligere fire medaljer, deriblant en amerikansk. Hun fikk Krigsmedaljen først 10 år etter sine mannlige medsoldater.

For arbeidet hun i årene etter krigen gjorde for blinde barn, krigsinvalider og nordsjødykkere ble hun i 1965 hedret med Kongens fortjenstmedalje i gull «for innsats i krig og fred». Hennes hederstegn ble donert til museet på Hegra i 2006.

Strømsheim ble i 1984 utnevnt til æresmedlem av Krigsveteranforeningen Hegra 1940. 8. mai 2005 ble hun hedret ved at en gate i Stjørdal fikk navnet Anne Margrethe Bangs gate.

## Referanser


## Litteratur
* Johan Berg: *Lotten fra Hegra* Cappelen, Oslo 1991 ISBN 82-02-13327-0

## Eksterne lenker
* Lottebladet med innlegg om Hegra Lotten
* Foto ved 85-årsdagen 
* Trondheim turistinformasjon om Anne Margrethe Strømsheim
Anne Aaserud

**Anne Britt Aaserud** (født 23. juli 1942, død 14. februar 2017 i Oslo) var en norsk kunsthistoriker og museumsdirektør.

Aaserud avla magistergraden i kunsthistorie fra Universitetet i Oslo. Hun har vært administrasjons- og økonomiansvarlig ved Nasjonalgalleriet i Oslo og var deretter fra 1994 til 2008 direktør for Nordnorsk Kunstmuseum i Tromsø.

Kongen utnevnte 8. oktober 2008 Aaserud til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hennes innsats for nordnorsk kulturliv».

## Bibliografi (utvalg)
* Anne Aaserud: *Adelsteen Normann. Fra Bodø til Berlin*. Stamsund: Orkana akademisk, 2013.
* Anne Aaserud, Knut Ljøgodt og Jan Martin Berg (red.): *Nordnorsk kunstmuseum: katalog over samlingene*, Tromsø: Nordnorsk kunstmuseum, 2008.
* Knut Ljøgodt og Anne Aaserud (red.): *Den ville natur. Sveitsisk og norsk romantikk. Malerier fra Asbjørn Lundes samling, New York*, Tromsø og Bergen: Nordnorsk kunstmuseum, Bergen kunstmuseum, 2007 
* Anne Aaserud og Knut Ljøgodt: *Fra Nesna til Nilen. Akvareller fra Hans Johan Frederik Bergs reiser*, Tromsø: Nordnorsk kunstmuseum, 2007.
* Anne Aaserud og Knut Ljøgodt: *Fra Paris til Svolvær. Kunstnere i Lofoten i mellomkrigstiden*, Tromsø: Nordnorsk kunstmuseum, 2006.
* Anne Aaserud: «Et kunstmuseum for Nord-Norge: Nordnorsk Kunstmuseum 1985-2005», *Kunst og kultur*, nr. 2, 2006, s. 75-84.
* Anne Aaserud: *Adelsteen Normann. «Gentlemannen» fra Vågøya og keiserens venn*, Tromsø: Nordnorsk kunstmuseum, 1998.
* Hilde Mørch, Janneken Øverland og Anne Aaserud: *Kvinnelige pionerer fra nord: Sara Fabricius – Ragnhild Kaarbø – Pauline Hall*, Tromsø: Nordnorsk kunstmuseum, 1997.
* Anne Aaserud: *Thorolf og Othar Holmboe*, Tromsø: Nordnorsk kunstmuseum, 1996.
* Anne Aaserud: *Ikoner fra Nord-Russland. Fra det 16. til det 19. Århundre*, Tromsø: Nordnorsk kunstmuseum, 1995.

## Referanser
Fylkesvei 6318

**Fylkesvei 6318 (Fv6318)** går mellom Harbakk og Blindvåg i Åfjord kommune.

Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 32 (Sør-Trøndelag).

## Kommuner og knutepunkter

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Det Glade Vanvidd

**Det Glade Vanvidd** var et eksperimentelt The Residents-lignende band med base i UFFA-miljøet i Trondheim, der de markerte seg med «en eksperimentell blanding av avantgarde, musikk, kunst og tekster, alt utført med pønkinnstilling». 

Bandet opererte i perioden 1984–1989, på slutten under navnet *Shakespeare In The Bush*. Flere av bandets medlemmer gikk videre til Albino Slug.

## Medlemmer
* Harald Erlandsen
* Viggo Mastad (Angor Wat, Israelvis)
* Roger Aasegg
* Magne Njåstad
* Harald Nissen
* Oddvar Njåstad

## Utgivelser
*  – *Meat Det Glade Vanvidd* (kassett)
* 1986 – *Yalleheim* (kassett)
*  – *Dilettantenes Inntogsmarsj* (kassett)
* 1988 – *Surfin' Beirut* (EP)
* 1989 – Shakespeare In The Bush: *Jakob* (Single)
*  – *The Rest Of Det Glade Vanvidd (1984–1989)* samleplate, (CD)

## Eksterne lenker
* 

## Referanser
Academy of Science Fiction, Fantasy and Horror Films

**Academy of Science Fiction, Fantasy and Horror Films** deler ut priser av beste skuespiller og beste film. Akademiet har delt ut The Saturn Award siden 1972.

## Se også
*Saturn Award

## Eksterne lenker

* The Official Saturn Awards Site
* Saturn Awards ved IMDb
Fylkesvei 6796

**Fylkesvei 6796 (Fv6796)** går mellom Kleven og Skjelstad i Stjørdal kommune.

Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 30 (Nord-Trøndelag).

## Kommuner og knutepunkter

;

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Obstruktivt søvnapnesyndrom

**Obstruktivt søvnapnésyndrom** (**OSAS**) er et medisinsk faguttrykk for en sykdom som dreier seg om gjentatte pustepauser på minst ti sekunder på grunn av tetting (obstruksjon) av de øvre luftveier. Dette fører blant annet til redusert oksygenmetning i blodet. I de alvorligste tilfellene har pasienten obstruktive apnéer flere hundre ganger hver eneste natt. De vanligste symptomene ved obstruktivt søvnapné-syndrom (forkortet OSAS) er unormal tretthet eller søvnighet om dagen på grunn av den dårlige søvnkvaliteten. Ofte er pasienten sliten når hen våkner om morgenen. Ofte har man morgenhodepine og føler seg omtåket ved oppvåkningen. Følelse av mangel på energi er vanlig. Obstruktivt søvnapnesyndrom behandles ofte med CPAP.

For å stille diagnosen må man fylle kriteriene A+C eller B+C: 

* Kriterium A er abnorm søvnighet. 
* Kriterium B er to eller flere symptomer av gisping etter luft, gjentatte oppvåkninger, slitenhet om morgenen, økt tretthet på dagtid, redusert konsentrasjonsevne. 
* Kriterium C er minst fem pustepauser, eller nesten pustepauser, pr. søvntime.

## Eksterne lenker
* Artikkel i Tidsskrift for Den norske legeforening
* Effektiv hjelp… (Artikkel fra Kunnskapssenteret)
* Informasjonssider
Alexandra Joner

**Alexandra Irena Acevedo Joner** (født 1990) er en norsk artist, danser og influenser. Joner ble først kjent gjennom sin deltakelse i sesong 2 av *[[Dansefeber]]* på TV Norge i 2007.

Joner debuterte som plateartist med singelen «Sunrise» 19. mai 2012; singelen var produsert av duoen Element og Universal Music Group. Hun har tidligere medvirket som danser og skuespiller i musikkvideoer med Madcon, Justin Bieber, Drake og Quincy Jones. I 2022 deltok Joner på *[[Maskorama]]* som «Huldra».

## Opptredener på film og TV
I 2014 hadde hun hovedrollen i del 1 av Robert Rønnings kortfilmtrilogi *Skriften på veggen*.

I 2015 deltok hun i Melodi Grand Prix med låten «Cinderella», men ble slått ut i første finalerunde. I Melodi Grand Prix 2022 deltok hun i konkurransen for andre gang, med låten «Hasta la vista».

I 2021 var Joner deltager i en ny sesong av gameshowet *[[Fangene på fortet]].* I 2022 deltok hun i tredje sesong av *[[Maskorama]]*, som karakteren «Huldra».

Joner har også vært profilert i fem sesonger av dokuserien *[[Bloggerne]]* på TV 2.

## Diskografi
### Singler

## Film & TV

## Familie
Alexandra Joner er datter av musiker og komponist Sverre Indris Joner og kubanske Barbara Joner. Hun er i slekt med skuespiller Johannes Joner, og tremenning av skuespillerne Knut Joner og Kristoffer Joner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Orji Okoroafor

**Orji Nnamdi Okoroafor** (født 1980 i Oslo) er en norsk basketballspiller, musiker og skuespiller, bosatt på Høybråten i Oslo. Han spiller guard for Ammerud Basket i BLNO. Han spilte tidligere for blant andre Fjellhamar Stallions. Han arbeider som prosjektleder i Røde Kors, med oppdrag rettet mot minoritetsungdom med atferdsproblemer. Han er også grunnlegger og arrangør av «Drug Free Zone på Kubaparken» som er en årlig streetbasketballcup som finner sted i Kubaparken i Oslo hver juni eller juli. Arrangementet er et tiltak for å holde bymiljøet fritt for rusmidler, da særlig denne parken som er det største samlingsstedet for streetbasketballspillere i Oslo.

I 2003 deltok Okoroafor programmet Idol på TV 2. Han kom til finalen og ble nummer åtte. Han har siden fått roller i de norske versjonene av musikalene «Fame» og «Saturday Night Fever». I 2008 var han deltaker i TV-serien Grease som gikk på TVNorge.  

## Statistikker fra BLNO-karrieren
### Tegnforklaring

### Sesongspill

### Sluttspillet

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* www.eurobasket.com: Spillerprofil
Da (Dazhou)

**Da** (kinesisk: 达县; pinyin: *Dá Xiàn*) er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Dazhou.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Hjemmeside 
*  Beskrivelse
Bedriftspedagogikk

**Bedriftspedagogikk** handler om læring og utvikling i bedrifter og virksomheter. Det er rettet mot arbeidsfelt som veiledning, organisert opplæring og personalutvikling, kvalitetssikring og arbeidsledelse. Det er overlapping og gjensidig sammenheng mellom disse feltene, som alle forutsetter yrkespedagogisk kompetanse. Siktemålet er å fremme læring i og for arbeid – både i forhold til den dagsaktuelle situasjonen og framtidige utfordringer. 

## Eksterne lenker
* Høgskolen i Akershus om bedriftspedagogikk
Linshui (Guang’an)

**Linshui** (kinesisk: 邻水县; pinyin: *Línshuǐ Xiàn*) er et fylke i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Guang'an.

Fylket hadde  innbyggere i 1999.

## Samferdsel
Kinas riksvei 210 løper gjennom området. Riksveien begynner i Baotou i Indre Mongolia, fører gjennom Yan'an, Xi'an, Chongqing og Guiyang og ender i Nanning i Guangxi. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Beskrivelse
Fylkesvei 6850

**Fylkesvei 6850 (Fv6850)** går mellom Hopla kai iog Hopla i Levanger kommune.

Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 104 (Nord-Trøndelag).

## Kommuner og knutepunkter

## Eksterne lenker

* Vegvesenets vegkart
Weiyuan (Dingxi)

**Weiyuan** (kinesisk: 渭源县; pinyin: *Wèiyuán Xiàn*) er et fylke i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Dingxi.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

I dette fylket er Wei Hes kilder.

## Kulturminner
Balingbroen ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Samferdsel
Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Hjemmeside
Luojiang

**Luojiang** kan være:

* Bydistriktet Luojiang (洛江) i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina ;
* Fylket Luojiang (罗江) i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina.
Obstruksjon

**Obstruksjon** betyr hindring og kan referere til:

*Obstruktivt søvnapnesyndrom – en obstruksjon i luftveiene hos en pasient med snorkesyke
*Kronisk obstruktiv lungesykdom (KOLS) – en lungesykdom hvor det er særlig vanskelig å puste ut
*Venøs obstruksjon – en årsak til hjerneslag
*Obstruksjon (fotball) – ulovlig hindring av motspiller i fotball, straffes med indirekte frispark
Myanmars riksvåpen

**Burmas statssegl** fikk sin nåværende utforming i 2008 etter en omstridt folkeavstemning om ny  grunnlov. Grunnlovens kapittel 13 omhandler statsseglet.

Seglets sentralmotiv er et gull kartomriss av Burma på rød bunn, omkranset av to gull olivengrener.

Skjoldholderne er to gull mytiske løver. Over skjoldet er det et gull pentagram. Skjoldet er omgitt et tradisjonelt burmesisk blomsterarrangement. Under skjoldet er det et banner med den burmesiske teksten «Unionen Myanmar».

## Historisk utvikling
En påfugl har vært benyttet som nasjonalt emblem fra 1300-tallet. Emblemet ble beholdt som motiv i presidentflagget.

I sin første utforming etter europeisk mønster fra 1948 lå riksvåpenets kartomriss på en sølvmynt med de burmesiske ordene *ta pau*'. Banneret hadde teksten «Unionen Myanmar» eller «Unionen Myanmars president» på burmesisk. Skjoldet var omgitt av tre blå løver. Under Ne Wins sosialistiske styre fra 1962 ble den øverste løven erstattet av pentagrammet, mynten ble forandret til et tannhjul. Kransen av risaks ble lagt til omkring tannhjulet.

Utformingen av 1974 var sirkulært blått med et rødt kartomriss av landet som sentralmotiv plassert over et sølv tannhjul med fjorten takker og brun akse. To oransje risaks omga våpenet. De to løvene var blå. Pentagrammet over skjoldet var sølv. Under skjoldet var det et banner med den burmesiske teksten *Pyidaungsu Socialist Thamada Myanmar-naing-gan-daw*, «Den sosialistiske unionen Myanmar».


Fil:State seal of Myanmar (1989–2008).png|1989-2010
Fil:State seal of Myanmar (1974-2008).svg|Burmas riksvåpen 1948-1989
Fil:Badge of Burma (1939–1948).svg|Kongedømmet Burmas riksvåpen til 1948


## Referanser
Egil Bakka

:*For arkeologen, se [[Egil Bakka (arkeolog)]]*

**Egil Sigmund Bakka** (født 23. mai 1943) er en norsk professor emeritus i dansevitenskap ved NTNU i Trondheim.
__TOC__
Bakka avla i 1973 magistergraden ved Institutt for folkelivsgransking, Universitetet i Oslo, med en magisteroppgave om eldre norske folkedanstradisjoner. Bakka var tidligere professor ved Institutt for musikk, NTNU. Han har særlig arbeidet med forskning på folkemusikk og folkedans, og har også produsert læremateriell for musikkfaget og folkedans i den videregående skole. Bakka var med på å grunnlegge Norsk senter for folkemusikk og folkedans i Trondheim. Han har vært styreleder i Bunad- og folkedraktrådet. Han har også vært daglig leder for Rådet for folkemusikk. Hans internasjonale engasjement omfatter styremedlemskap i *International Council of Traditional Music* (fra 1999).

Kongen utnevnte 8. oktober 2008 Bakka til kommandør av St. Olavs Orden «for hans innsats for folkedanstradisjoner». Han fikk Rff-prisen av Rådet for folkemusikk og folkedans for 2019.

## Bibliografi (utvalg)
* Egil Bakka og Gunnel Biskop (red.): *Norden i dans: Folk, fag, forskning*, Oslo: Novus, 2007.
* Egil Bakka (red.): *Nordisk folkedanstypologi. En systematisk katalog over publiserte nordiske folkedanser*, Trondheim: Nordisk forening for folkedansforskning, Rådet for folkemusikk og folkedans, 1997. 
* Egil Bakka: *Europeisk dansehistorie. For VK 1 og VK 2*, Oslo: Gyldendal undervisning, 1997. 
* Egil Bakka og Arne Wikan: *Dansetradisjoner fra Finnmark*, Lakselv/Dragvoll: Finnmark ungdomslag/Rådet for folkemusikk og folkedans, 1996.
* Ingar Ranheim, Magnus Bäckström og Egil Bakka: *Folkedans, disiplinering og nasjonsbygging. Diskursen om dans i Valdres omkring 1905*, Rauland: Norsk folkemusikklag, 1993.
* Egil Bakka: *Norske dansetradisjonar*, Oslo: Samlaget, 1978.
* Egil Bakka : *Danse, danse, lett ut på foten. Folkedansar og songdansar*, Oslo: Noregs boklag, 1970.

## Referanser


## Kilder
* «Digitaliserar gamle folkedansopptak», *Universitetsavisa*, 28. november 2006.
* «Eit liv for folkekultur», *Bunad*, nr. nr. 2, 2005.

## Eksterne lenker
* 	
*
Daldorf

**Daldorf** er en kommune i kretsen Segeberg i Schleswig-Holstein, Tyskland. Daldorf ligger i Boostedt-Ricklings amt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Auglendstunnelen

**Auglendstunnelen** er en 390 meter lang tunnel under Auglendshøyden i bydelen Auglend i Stavanger. Tunnelen ligger et lite stykke sør-øst for Ullandhaug, og er en del av motorveien mellom Stavanger og Sandnes.

Tunnelen har to løp med to felt i hvert løp. Det er relativt stor trafikk gjennom Auglendstunnelen, i 2017 var det en årsdøgntrafikk på 62803 kjøretøy.

## Se også
*Veitunneler i Norge

## Referanser
Fylkesvei 6820

**Fylkesvei 6820 (Fv6820)** går mellom Kvamme og Ulvik i Frosta kommune. 

Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 62 (Nord-Trøndelag).

## Kommuner og knutepunkter

;

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Jørn Holme

**Jørn Holme** (født 1959) er en norsk jurist og tidligere politiker for Venstre. Han er fra 2018 sorenskriver i Vestfold tingrett, og var riksantikvar fra 2009 til 2018.

Han var førstestatsadvokat fra 1991 til 1994, da han ble teamleder for miljøkriminalitet ved Økokrim, en stilling han hadde ut 2000. I 2001 ble han statssekretær i Justis- og politidepartementet. Fra 2004 til 2009 var han sjef for Politiets sikkerhetstjeneste. Fra 2009 til 2018 var Jørn Holme riksantikvar. I juni 2018 ble han utnevnt til sorenskriver i Vestfold tingrett.

## Utdannelse og stillinger
Holme ble utdannet jurist ved Universitetet i Oslo i 1986. 

Fra 1987 til 1988 arbeidet han hos Krigsadvokaten for Østlandet / Generaladvokaten for forsvaret. Holme var politijurist i Senja politidistrikt fra 1988 til 1990 og deretter ett år som dommer i Trondenes tingrett. Han var i Økokrim fra 1991 til 2001 som førstestatsadvokat, det siste året som fungerende nestleder. I 1993 hadde han permisjon og arbeidet som konstituert lagdommer i Eidsivating lagmannsrett (nå Borgarting lagmannsrett), og i 1997 en periode som assisterende riksantikvar. Fra juni 2001 var han en kort periode konstituert generaladvokat for forsvaret, før han høsten 2001 ble statssekretær i Justis- og politidepartementet for Odd Einar Dørum i Bondevik II-regjeringen, en stilling han hadde til 2004. Fra 2004 til 2009 var han sjef for Politiets sikkerhetstjeneste (PST).

I juni 2009 ble han utnevnt til riksantikvar for en åremålsperiode på seks år og tiltrådte i oktober samme år. I 2015 ble hans åremål forlenget. Han etterfulgte Nils Marstein og ble i 2018 etterfulgt av Hanna Geiran.

## Verv og priser
Holme var styremedlem i Fortidsminneforeningen i perioden 2006–2009. Han fikk i 2007 kommunikasjonsprisen, som deles ut av Kommunikasjonsforeningen og Norske Informasjonsrådgivere (NIR). Prisen ble delt med leder i Elevorganisasjonen, Vibeke Mohn Herberg. Han ble i 2020 valgt som styreleder i Norges kulturvernforbund. 

## Publikasjoner
**Sikkerhetsrådets sal – Verdens viktigste rom* (redaktør), Press, Oslo 2018, 
**De kom fra alle kanter – eidsvollsmennene og deres hus* (redaktør), Cappelen Damm, Oslo 2014, 
* *Kulturminnevern* bind 1–2 (redaktør og hovedforfatter), ØKOKRIMs skriftserie, 2000
* *Faunakriminalitet og annen naturkriminalitet* (redaktør og hovedforfatter), ØKOKRIMs skriftserie, 1994
* *Fra amtmann til statsadvokat*, Universitetsforlaget, 1985

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  ''CV Jørn Holme''. Riksantikvarens nettsted, 10. juli 2013 (besøkt 10. desember 2013)
*  «Jørn Holme er utnevnt til ny Riksantikvar», pressemelding Miljøverndepartementet 26. juni 2009 (besøkt 10. desember 2013)
*  «PST-sjefen blir riksantikvar», ''Aftenposten'' 26. juni 2009 (besøkt 10. desember 2013)
*  «Fredning og feighet», kronikk i ''Aftenposten'' 14. desember 2010 av Jørn Holme (besøkt 10. desember 2013
Mi Fei

**Mi Fei** (kinesisk: 米芾) eller *Mi Fu*, *Den gamle Mi* (født 1051 i provinsen Jiangsu i Kina, død 1107 i Kaifeng) var en kjent kinesisk maler under Song-dynastiet. Han levde på samme tid som den berømte mandarin og maler Su Dongpo, som han traff noen få ganger. Hans sønn, *den unge Mi*, var Mi Youren.

Mi Fei utviklet en helt ny stil, en tusjteknikk som kan minne om de vestlige akvareller. Stilen ble utøvd av hans sønn på så likt vis at man ofte kaller den for *de begge Mis stil* eller *Mi-stil*.

## Referanser


## Litteratur
* Rhonda and Jeffrey Cooper (1997). *Masterpieces of Chinese Art* (page 76), by Rhonda and Jeffrey Cooper, Todtri Productions. .
* Xiao, Yanyi, "Mi Fu". *[[Encyclopedia of China]]* (Arts Edition), 1st ed.
* Barnhart, R. M. et al., *Three thousand years of Chinese painting*. New Haven, Yale University Press. (1997). Page 373.
Langnes skole

**Langnes skole** er en skole. Skolen er i Tromsø. Det er en ungdomsskole for ungdom mellom 13 og 16 år. Skolen sto ferdigbygd i oktober 2004. Skolen er mye omtalt, grunnet at den har blitt tildelt flere miljøpriser og aldersblandingen, ved at åttende, niende og tiendeklasse tilbringer skoledagene sammen.

## Eksterne lenker
* Skolens hjemmeside
Chen Baochen

**Chen Baochen** (kinesisk: 陳寶琛, pinyin: *Chén Bǎochēn*; født 1848 i Fujian i Kina, død 1935) var en sentral embedsmann mot slutten av Qing-dynastiet.

I dynastiets siste år var han visekansellist i Storsekretariatet og visepresident for Ritestyret. Etter keiserdømmets fall og opprettelsen av Republikken Kina i 1912, forble han tro mot Qing-dynastiets slekt, og virket som privatlærer og rådgiver for den tidligere keiseren, unge Puyi, som ble tillatt å bli boende i Den forbudte by i Beijing i mer enn tretten år, i kraft av «Artiklene om begunstigende behandling» (*Articles of Favorable Treatment*).

I 1917 støttet Chen den Qing-lojale general Zhang Xuns mislykkede forsøk på å bringe Qing-dynastiet tilbake til makt.

Chen Baochen fortsatte å tjene Puyi etter at denne til slutt ble utvist fra Den forbudte by i 1924, men til forskjell fra sin rival Zheng Xiaoxu nektet han å være med på opprettelsen av Manchukuo.

## Referanser


## Litteratur
* Aisin-Gioro Puyi: *From Emperor to Citizen: The Autobiography of Aisin-Gioro Pu Yi.* Oversatt av W. J. F. Jenner. Beijing: Foreign Languages Press, 2002. ISBN 7-119-00772-6.

## Eksterne lenker
* Kalligrafi av Chen Baochen
Talas

**Talas** er en elv som renner gjennom deler av Kirgisistan og Kasakhstan. Den dannes der elvene Karakol og Uchkosha møtes og renner ned fra De kirgisiske fjell og Talas Alatau. Den renner gjennom byen Taraz i provinsen Zhambyl i Kasakhstan og opphører før den når helt ned til Aydynsjøen. 

Under slaget ved Talas (oppkalt etter elva) i 751 klarte en allianse av arabiske, kirgisiske og tibetanske styrker å beseire de invaderende kinesere, og dermed blokkerte de Tang-dynastiets videre ekspansjon vestover. Samtidig ble de kjent med kinesernes hemmelige papirtilvirkningsmetode.
Isabel Ingram

**Isabel Myrtle Ingram**, gift **Mayer** (født 7. mars 1902 i Beijing i Kina, død 1988 i Arlington County i Virginia i USA), amerikaner, var privatlærer for keiserinne Wan Rong, som var gift med Kinas siste keiser, Puyi.

## Liv og virke
Isabel Ingram var datter av den amerikanske kongregasjonalistiske misjonær og lege James Henry Ingram (1858–1934) og Myrtle Belle (Prough) Ingram, hans andre kone. Hun ble privatlærer for Wan Rong, Kinas siste keiserinne, og bodde da inne i Den forbudte by. Wan Rong var keiser Pu Yis første kone; de hadde giftet seg mot slutten av desember 1922. 

Isabel Ingram var nettopp uteksaminert fra *Wellesley College* i Wellesley i Massachusetts i 1922, og var samme år returnert til Kina, og begynte straks med sin undervisning av den blivende keiserinnen. Hun og keiserens privatlærer, skotten Reginald Johnston, var de eneste vestlige til stede ved bryllupet et par dager før jul. Hun gav keiserinnen undervisning i engelsk og i vestlig skikk og bruk. 

Ingram utviklet stor innsikt i kinesisk kunst og kultur, og forfattet "A Scroll of the Eight Views by Chang Lung Chang"og "The Siren Collection of Chinese Sculpture,", begge fra mellom 1927 og 1929.

I 1927 reiste hun fra Kina, og giftet seg senere med oberst William Mayer og bosatte seg i Maryland. 

## Referanser
Wen Xiu

**Wen Xiu** (kinesisk: 文绣, også kjent som *keiserlig konsorte Shu* (淑妃), født 20. desember 1909, død 17. september 1953), var en av konkubinene til den siste kinesiske keiser,  Xuantong-keiseren Puyi.

Sammen med keiseren og keiserinne Wan Rong forlot Wen Xiu Den forbudte by i 1924 og flyttet til Zhanghaven i Tianjin. Hun bad om og fikk innvilget skilsmisse i 1931, og giftet seg ikke på nytt.

Etter skilsmissen fratok keiseren henne etter påtrykk fra sine hoffmenn alle keiserlige titler.

I 2004 gav etterkommerne av det keiserlige hus posthume navn til keiseren, hans to hustruer og to av hans tre konkubiner. Den tredje var nettopp Wen Xiu. Hun var etter deres mening blitt tilbakeført til den borgerlige stand i om med sin skilsmisse.
Thalay Sagar

**Thalay Sagar** er et fjell i Gangotri-massivet i den vestlige delen av fjellkjeden Garhwal Himalaya, i indisk Himalaya. Fjellet er 6904 moh., og ble førstebesteget i 1979 av en britisk-amerikansk ekspedisjon. Fjellet er et ettertraktet mål for klatrere på grunn av den vedvarende brattheten på alle sider.

Thalay Sagar ble første gang besteget av nordmenn i 1983. Hans Christian Doseth, Frode Guldal og Håvard Nesheim besteg toppen sammen med to polske klatrere, vie en ny rute opp fjellets nordøstlige side.
Barrikade

En **barrikade** (av fransk *barrique*, «tønne») er ting som blir satt sammen for å hindre trafikk, verne noe mot angrep eller isolere et område. Ordet blir i dag særlig assosiert med provisoriske festninger ved gateslagsmål mellom politi eller andre representanter for ordensmakten og sivile. Ordet brukes også i uttrykk som at noen «står på barrikadene», men også om provisoriske barrierer til å styre trafikken med.
Nocera Inferiore

**Nocera Inferiore** er en by i provinsen Salerno i Italia, ca. 38&nbsp;km sørøst for Napoli. 46 582 innbyggere per 2013.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 6868

**Fylkesvei 6868 (Fv6868)** går mellom Markabygda og Mølnå i Levanger kommune.

Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 120 (Nord-Trøndelag).

## Kommuner og knutepunkter

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Frédéric Bruynseels

**Fréderic-Albert Gustave Bruynseels** (født 13. juli 1888, død 10. oktober 1959) var en belgisk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Bruynseels ble olympisk mester i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han vant sammen med Émile Cornellie og Florimond Cornellie olympisk gull i 6 meter-klassen type 1907 med den belgiske båten «Edelweiß». Det var fire båter i denne klassen, to norske og to belgiske. «Edelweiß» vant foran de norske båtene «Marmi» og «Stella».

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen - **Gull** i seiling, 6 meter-klassen type 1907  Belgia

## Eksterne lenker
*
Großer Plöner See

**Großer Plöner See** (alternativ skrivemåte: *Grosser Plöner See*; betydning: *Store Plönsjø*) er en innsjø i delstaten Schleswig-Holstein i Tyskland. Den største byen ved dens bredder er Plön, som har gitt innsjøen dens navn. Den er delstatens største innsjø, og den tiende største i Tyskland. Den ligger i kretsen Plön, mens østbredden danner grense mot kretsen Øst-Holstein. Det er også kort vei til Segeberg. Som navnet tilsier, finnes det en mindre *Plöner See*, som er Kleiner Plöner See.

Innsjøen ligger i Holsteinske Sveits, et naturskjønt område som danner en naturpark.

## Se også
* Kleiner Plöner See
* Großer Plöner See amt (tilgrensende amt)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Turistside  (tysk, engelsk og dansk)
* Turkart
Lisa Williams

**Lisa Williams** (født 19. juni 1973 i Birmingham i England) er en selverklært klarsynt, reikihealer, krystallhealer og medium.

Hun har et eget TV-show på Lifetime som kalles *Lisa Williams: Life Among the Dead*, som sendes i Norge på kanalen FEM, og TV Norge. Her følges Williams på en vanlig dag, der hun hevder å kommunisere med de døde, undersøker hjemsøkte hus, og andre åndelige aktiviteter. Hun hevder hun har snakket med bl.a. Bob Hope, Prinsesse Diana, Natalie Wood, Marilyn Monroe og Ray Charles etter at de døde. 

Kritikerne hennes mener hun bedriver cold reading og hot reading for å gi inntrykk av at hun vet mer om menneskene hun snakker til, enn hun egentlig gjør.

Hennes show på Lifetime gikk i to sesonger (Sesong to kalt "Lisa Williams: Voices from the Other Side"), og hun har hatt et annet show som het "Lisa Williams Live ", og de gikk i Storbritannia på tre forskjellige kanaler. Da Williams besøkte Norge i september 2010, ble det laget et TV-show av hennes show fra Oslo Konserthus kalt "Lisa Williams live i Oslo". Williams er barnebarn av Frances Glazebrook, et kjent britisk medium.

Williams også dukket opp på den engelske versjonen av *[[Deal or No Deal]]* på NBC 31. mars 2008. Hun hadde også en gjesteopptreden som dommer i et av Lifetimes andre programmer: *[[America's Psychic Challenge]]*, samt i *[[Sesame Street]]*. 

Williams var tidligere gift med Kevin Harris og har en sønn som heter Charlie. På hennes Hay House-radioprogram 9. desember 2009 annonserte hun at hun og ektemannen skulle skilles. I mars 2011 stod hun fram som lesbisk, og hun var en periode samboer med Holly Riddel.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisiell nettside – Lisa Williams 
* Profil på IMDB 
* Life Among the Dead – nettside på Lifetime
Petrus Wernink

**Petrus Adrianus Wernink** (født 1. april 1895 død 29. november 1971) var en nederlandsk seiler som deltok under OL 1920 i Antwerpen.

Wernink ble olympisk mester i seiling med den nederlandske båten «Oranje» som vant 6½ meter-klassen foran den franske båten «Rose Pompon». Mannskapet på båten besto av Wernink, Johan Carp og Bernhard Carp. Det var kun to båter i denne klassen.

## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  **Gull** i seiling, 6½ meter-klassen type 1919

## Eksterne lenker
*
Kleiner Plöner See

**Kleiner Plöner See** (betydning *Lille Plönsjø*) er en innsjø i delstaten Schleswig-Holstein i Tyskland. Den største byen ved dens bredder er Plön, dessuten ligger på det eidet som skiller den fra Großer Plöner See. Et annet eide, nord for Plön, skiller den fra Trammersee.

Innsjøen ligger i Holsteinske Sveits, et naturskjønt område som danner en naturpark.

## Se også
*Großer Plöner See

## Referanser
Johan Carp

**Johan «Joop» Robert Carp** (født 30. januar 1897 i Comal på Java i Nederlandsk India, død 25. mars 1962 i Johannesburg) var en nederlandsk seiler som deltok under flere olympiske leker, 1920 i Antwerpen, 1924 i Paris og 1936 i Berlin.

Carp ble olympisk mester i seiling med den nederlandske båten «Oranje» som vant 6½-metersklassen foran den franske båten «Rose Pompon». Mannskapet på båten besto av Petrus Wernink og brødrene  Johan og Bernhard Carp. Det var kun to båter i denne klassen. Fire år senere, under OL 1924 i Paris, var han med på den nederlandske båten «Willem Six» som kom på tredjeplass i 6-metersklassen.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen - **Gull** i seiling, 6½-metersklassen type 1919  Nederland  
*  1924  Paris -  Bronse i seiling, 6-metersklassen  Nederland

## Eksterne lenker
*
Embraer EMB-110 Bandeirante

**Embraer EMB-110 Bandeirante** er en brasiliansk flytype, produsert av flyprodusenten Embraer.

## Spesifikasjoner (EMB-110P2)

## Referanser


## Eksterne lenker
* EMB-110 bilder
Loudness war

**The loudness war** er et populært navn på musikkindustriens tendens til å minske det dynamiske området i musikken, som igjen gjør at musikken oppfattes som å ha et høyere volum. Dette gjøres for at musikken skal høres høyest mulig ut, og dermed skille seg ut fra konkurrerende musikk på radio og TV. Dette krever mye komprimering, og blant annet Metallicas album «Death Magnetic» har blitt kritisert for å ha dårlig lydkvalitet på grunn av ekstrem komprimering.

I hjemmestereo-scenarier er denne type komprimering generelt ikke ønskelig, da det går ut over det dynamiske området, og siden lytteren uansett kan skru opp volumet på forsterkeren hvis høyere volum ønskes.

Men dette er slett ikke begrenset til Metallica (jf. illustrasjonen). Innen musikk brukes det mest innen ulike sjangre av pop, men forekommer også i nye versjoner av klassisk musikk. Det har vært sagt at en ny CD høres 4-8 ganger så sterkt som en 15 år gammel CD som spilles med samme lydvolum. Ifølge Bob Catz ved lydstudioet Digital Domain i Florida har CD-enes lydvolum på 20 år økt med 20 dB (desibel)

Fenomenet er forsøkt forklart med et behov for musikk som overdøver støyen på arbeidsplassen eller fra trafikken. Men mange oppfatter Loudness war som støy i seg selv, både ved at volumet blir sjenerende høyt og ved at musikkens kvalitet forringes. Når lydnivået jevnlig ligger tett opp til det maksimale, øker dessuten faren for hørselstap også når det maksimale lydnivå ikke økes.

## TV-reklamer
Lydmessig er TV-reklamer svært lik en pop-CD, og loudness war kjennetegner ikke minst nettopp TV-reklamer, som kan være betydelig mer lydsterk enn selve programmene. Mange oppfatter dette som støy, og høsten 2010 vedtok både Senatet og Representantenes hus i USA enstemmig å utforme et lovforslag rettet mot TV-selskapene for å begrense dette. I mellomtiden henstiller man til TV-selskapene om å moderere sin praksis.

## Referanser
Internet Broadway Database

**Internet Broadway Database** (**IBDB**) er en Internett-basert database over Broadway-produksjoner og de som har medvirket. Den vedlikeholdes av forskningsavdelingen hos The Broadway League, en handelsorganisasjon for den nordamerikanske teaterscenen.

IBDB er det offisielle arkivet til Broadway. Den gir oversikt over produksjoner i New York-teatrene fra 1700-tallet og frem til i dag, og inneholder detaljer som personer involvert, kuriosa og produksjonsstatistikker.

Forskningsavdelingen hos The Broadway League begynte i 1996 å organisere og utvide all data som de hadde, for å lage en internettside som kunne tjene som et omfattende oppslagsverk om Broadway for sine medlemmer, pressen, profesjonelle teaterfolk og teaterentusiaster. Siden ble lansert 20. november 2000.

## Se også
*Lortelarkivene
*Internet Movie Database

## Eksterne lenker
* 
* The Broadway League
Nærbø kirke

**Nærbø kirke** stod ferdig 2005, og ligger på Nærbø i Hå kommune, Rogaland.

Bygget er tegnet av Gunnar Fossen og er en arbeidskirke, med rom for aktiviteter og en barnehage i kjelleretasjen.

Kunstneren Gunnar Torvund, som selv er fra Nærbø, har utsmykket kirken. 

Utsmykkingene finnes nedfelt i gulvet, på dører og  inne i det store høye kirkerommet. Den høye altertavlen består av tre blåmalte plater plassert oppå en stor stein som er hentet fra en steingard på Rimestad på Jæren. Tavlen har symboler som due, sol og måne, fisk og båt, vin og brød. Midt i det hele svever en Kristus-figur. 

Bak og over  den høye altertavlen kommer lyset inn i kirken fra et langt og smalt vindu, og effekten blir en åndelig himmelstige.

Kirken kostet 44 millioner å bygge, og 12 millioner av dette samlet menigheten selv inn.

## Se også
* Nærbø gamle kirke

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hå kirkelige fellesråd
* regionstavanger.com om kirken
Rune J. Svendsen

**Rune Johan Svendsen** (født 17. mars 1976 i Drammen), også kjent under psevdonymene **Jedychan** (**Jedy**) og **Shadeshape**, er en norsk billedkunstner.
Han har jobbet som kunstner siden 1995. 
Fra 2005 til 1. september 2008 hadde han atelier i «Trykkeriet» i Vaskerelven i Bergen sentrum.
Svendsen har jobbet en del med graffiti og har flere ganger uttalt seg i pressen angående graffiti og graffitimiljøet i Bergen, og bl.a. forsvart den lovlige graffitiveggen på Sentralbadet på Engen. Han er medlem i Bergen kommunes graffiti-komité.

Han har utsmykket inngangspartiet ved Institutt for økonomi ved Universitetet i Bergen, og er en av tre kunstnere som har dekorert Georg Johannesens plass ved Institutt for økonomi.
Han har også bidratt til vandreutstillingen *Hommage à [[Iver Jåks]]*.
I begynnelsen av 2010 holdt Svendsen en utstilling i Sandefjord og dekorerte en 400 kvadratmeter stor vegg i Museumsgata 3 i samme by.
Siden 2011 har han drevet galleriet Gallery Forrest på Paradis i Bergen.

29. februar 2012 viste han hvordan graffiti lages i det direktesendte underholdningsprogrammet Førkveld på NRK1.
I mai samme år dekorerte han inngangspartiet for Nattjazzens utescene i Vågsbunnen i Bergen, og i november svaberg på Algrøyna for Fjell kommune, for å hedre Johan C.W. Juuhls minne i forbindelse med litteraturfestivalen i Fjell.

## Referanser




## Eksterne lenker
* http://shadeshape.no
* «harmoni» 120 X 90 cm - Stipendutstillingen 2010
Dorothy Wright

**Dorothy Winifred Wright** (født 19. august 1889, død 1960) var en britisk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Wright ble olympisk mester i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Hun vant sammen med William Maddison, Robert Coleman og Cyril Wright olympisk gull i 7 meter-klasse med den britiske båten «Ancora». Det var kun to båter i denne klassen, en britisk «Ancora» og en norsk «Fornebo» som kom på andre og siste plass.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen -  **Gull** i seiling, 7-metersklassen  Storbritannia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Per Fridtjov Bonsaksen

**Per Fridtjov Bonsaksen** (født 1946) er en norsk organist og tidligere domkantor i Trondheim.

Bonsaksen er utdannet ved Musikkonservatoriet i Trondheim. Han studerte orgel og cembalo i Köln, har diplom fra Staatliche Hochschule für Musik i Wien og har studert orkesterledelse i Hamburg.

Bonsaksen var domkantor i Trondheim fra 1976, da han avløste domorganist Ludvig Nielsen. I 2011 gikk Bonsaksen av med pensjon etter 35 år i stillingen. Han har vært sentral i de årlige Olavsfestdagene i Trondheim. Han har virket som komponist og utøver og har utgitt innspillinger av orgelmusikk og bøker og artikler om emner tilknyttet kirkemusikk. 
 
Kongen utnevnte i 2007 Bonsaksen til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans innsats for norsk kirkemusikk». 

## Bibliografi
* Per Fridtjov Bonsaksen: *Wagnerorglet. Og en vandring i Nidaros domkirkes orgelhistorie*, Trondheim: Nidaros domkirkes restaureringsarbeiders forlag, 1996.
* Kari Michelsen og Per Fridtjof Bonsaksen: *Johan Daniel Berlin, 1714–1787. Universalgeniet i Trondheim*, Trondheim: Strindheim trykkeris forlag, 1987.
* Per Fridtjov Bonsaksen: «Nytt Christensen-orgel innviet i Leksvik kirke», *Norsk kirkemusikk. Organ for Norges organistforbund og Norges kirkesangforbund*, bd. 35, nr. 4, 1982, s. 148.
* Per Fridtjov Bonsaksen: «Det gamle orglet i Nidarosdomen og dets skaper», i Torgeir J. Havgar et al. (red.): *Domorganist Ludvig Nielsen: 1906 – 3. februar – 1976*, Trondheim, 1976, s. 90–100.

## Referanser
Varg Veum – Kvinnen i kjøleskapet

***Varg Veum – Kvinnen i kjøleskapet*** er den femte filmen i filmserien om detektiven Varg Veum.

Filmen er basert på boken av samme navn av den bergenske forfatteren Gunnar Staalesen.

## Handling
Varg Veum er på oppdrag fra en arbeidsgiver for å finne en ansatt som har forsvunnet fra selskapet med viktig teknologisk informasjon som skal revolusjonere oljeproduksjonen på store havdyp. I mannens kjøleskap finner Varg en kvinnekropp uten hode, armer og ben. Sekunder senere blir han slått i svime. Når han våkner er politiet der og kvinnekroppen er borte. Politiet tror ikke på Varg, og han står fastlåst i sitt søk. Hvem er kvinnen, og hvor er mannen han leter etter?

## Rolleliste
* Trond Espen Seim (Varg Veum)
* Bjørn Floberg (Jacob Hamre)
* Christian Rubeck (Kjetil)
* Endre Hellestveit (Isachsen)
* Kathrine Fagerland (Anna Keilhaug)
* Morten Rudå (Lillian)
* Dennis Storhøi (Hallvard Johnsen)
*Tom André Eidset (Kai)

## Eksterne lenker
*