open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Grobreen

**Grobreen** er en 3 km lang og 3 km² stor isbre langt sør på Spitsbergen, Svalbard, i fjellområdet i nordøstlige Sørkapp Land. Breen strekker seg fra Scott-Ruudfjellet (650 m) i sør og nordover langs vestveggen av Alfhildtoppane (544 m) og mot Elsenuten, hvor den svinger vestover ned i Mendelejevbreen før denne når havet i Brepollen. I front har den bare en helt ubetydelig morene, og den har ikke sidemorener mot fjellsidene.

Via høye og bratte fjellpass har breen såvidt forbindelse til Svalisbreen i øst og Signybreen i nord.

Breen er oppkalt etter Gro Maurstad (1928–2017), datteren til Gunnar Scott-Ruud.

## Referanser
Max Rudolf

**Max Rudolf** er navnet til flere personer:

*Max Rudolf (roer) (1891–?), sveitsisk roer som vant gull i OL 1920
*Max Rudolf (dirigent) (1902–1995), tysk dirigent
Bodrog

**Bodrog** er ei elv i det østlige Slovakia og nordøstlige Ungarn. Den er ei høyre sideelv til Tisza. Elva er 67 km lang (15 i Slovakia, 52 i Ungarn). Den har et nedbørfelt på  Middelvannføringen er  og den maksimale vannføringen .

Bodrog dannes ved samløpet mellom elvene Ondava og Latorica, og renner derfra i sørvestlig retning. Elva krysser grensa mellom Slovakia og Ungarn, hvor den utgjør det laveste punktet i Slovakia (94,3 moh). Den renner videre mot sørvest gjennom det ungarske fylket Borsod-Abaúj-Zemplén, til den munner ut i Tisza ved Tokaj. Den ungarske byen Sárospatak ligger ved elva.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lalamusa

**Lalamusa** er en by i distriktet Gujarat i Punjab, Pakistan. Mange av pakistanerne i Norge kommer opprinnelig fra denne byen. Byen ligger også 145 km unna Islamabad.
Vyšší Brod

**Vyšší Brod** (tysk: *Hohenfurth*) er en by og en kommune i regionen Syd-Böhmen i Tsjekkia. Den hadde  innbyggere i 2022 og er Tsjekkias sørligste kommune. Byen ligger ved elva Vltava og er først og fremst kjent gjennom Vyšší Brod-klosteret.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jon Tvedte

**Jon Tvedte** (1915–1970) var en norsk flyger og offiser. Han ga også ut tre bøker om flygning.

## Tjeneste

Tvedte  ble utdannet flyger i Hærens flyvåpen i 1935.  I 1940 var han elev ved Krigsskolen, og deltok i kampene i Norge, men ble hardt skadet i et tysk  bombeangrep mot flyplassen på Setnesmoen. Han kom seg etterhvert til Little Norway i Canada, der han ble instruktør for de norske flyelevene. Seinere kom han til 332 skvadron der han etter hvert ble skvadronsjef.  

Etter krigen fortsatte Tvedte i Luftforsvaret, og var blant annet stasjonsjef på Bardufoss flystasjon.  Han forlot Luftforsvaret i 1961. Han var da oberstløytnant.

## Utmerkelser
For sin innsats under andre verdenskrig, ble Tvedte tildelt blant annet St. Olavsmedaljen med eikegren og Distinguished Flying Cross.

## Bibliografi
* *Opp med Spitfire*, 1946
* *Verden får vinger*, 1948
* *Flyvningen–det moderne eventyr*, 1958

## Referanser


## Kilder
* Nekrolog Aftenposten 7. februar 1970
* *Luftforsvarets historie* bind 2
* *Hærens og marinens flyvåpen 1912 - 1945*
Svalisbreen

**Svalisbreen** er en 12,5 km lang og 27 km² stor isbre langt sør på Spitsbergen, Svalbard, i fjellområdet i nordøstlige Sørkapp Land. Breen strekker seg fra Pulkovofjella (552 m) i sør og nordover langs østveggen av Scott-Ruudfjellet (650 m) og Alfhildtoppane (544 m) og mot Ostrogradskijfjella, hvor den svinger vestover ned i Brepollen med brefront mot sjøen. I front har den bare en svært tynn morene oppå isen, men den har en større sidemorene mot fjellsiden og havet i nord.

Via høye og bratte fjellpass har breen såvidt forbindelse til Odessabreen og Hedgehogfonna i øst, Skilfonna i sørøst, Pulkovobreen i sør og Fredfonna i sørvest. Smale fjellrygger skiller breen fra Grobreen i vest og Signybreen i nordvest

Breen er oppkalt etter «Svalis», som både betyr kald isbre og som samtidig var kallenavnet i telegrafi for Norges Svalbard- og Ishavsundersøkelser, som senere ble Norsk Polarinstitutt.

## Referanser
Fredfonna

**Fredfonna** er en 4,5 km lang og 10 km² stor isbre (platåbre) langt sør på Spitsbergen, Svalbard, i fjellområdet i nordøstlige Sørkapp Land. Breen strekker seg fra Fredkollen (556 m) i sør og nordover langs østveggen av den svært smale fjellryggen Isryggen (497 m), som såvidt skiller breen fra den helt parallelt gående Austjøkulen. De to breene renner sammen mot nord og danner da Mendelejevbreen som når havet i Brepollen innerst i Hornsund. I nordøst støter isen mot Scott-Ruudfjellet (650 m). I sør grenser den direkte mot Øydebreen som fortsetter sørover til havet i Isbukta. Den har ingen morene.

Via høye og bratte fjellpass har breen forbindelse til Svalisbreen i nordøst (Mariepasset), Pulkovobreen i sørøst, Øydebreen i sør, og Austjøkulen i sørvest. 

Breen er oppkalt etter fred, dvs den rolige breen.

## Referanser
Jaroslav Papiernik

**Jaroslav Papiernik**, født 14. februar 1952 i Hriňová, død 26. april 2002 i Považská Bystrica, var en slovakisk tidligere håndballspiller, som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.

Papiernik deltok for Tsjekkoslovakia i Sommer-OL i 1976.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skilfonna

**Skilfonna** er en 7 km lang og 15 km² stor isbre langt sør på Spitsbergen, Svalbard, i fjellområdet i nordøstlige Sørkapp Land. Breen strekker seg fra Vasilijevbreen i sør til Hedgehogfonna i nord, derav navnet. Den renner nord-sørlig mellom Russefjella (580 m) i øst og Pulkovofjella (552 m) i vest. I front har den ingen morene.

Via høye og bratte fjellpass har breen såvidt forbindelse til Svalisbreen i vest og Pulkovobreen i sørvest. 

Breens navn kommer av ordet «skille», ettersom den skiller Hedgehogfonna fra Vasilijevbreen.

## Referanser
Jiří Hanzl

**Jiří Hanzl** (født 4. august 1951 i Benešov) er en tsjekkisk tidligere håndballspiller, som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.

Hanzl deltok for Tsjekkoslovakia i Sommer-OL i 1976.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ondava

**Ondava** (tysk: *Ondau*) er ei elv i Slovakia. Den er 146,5 km lang og er den nordligste av Bodrogs tilløpselver. Den har et nedbørfelt på . Middelvannføringen er  og den maksimale vannføringen .
 
Elva har utspring i De lave Beskidene, nær grensa til Polen. Derfra renner den først mot sørøst, senere mot sør, og passerer byene Svidník og Stropkov. Den renner gjennom det 14 kilometer lange Veľká Domaša-reservoaret, som ble bygget på 1960-tallet som flomsikring for lavlandsområdene lenger sør. Etter samløpet med Topľa, den største sideelva, renner elva ut på slettelandet og passerer øst for byene Sečovce og Trebišov, hvor elva er kanalisert og elveløpet rettet ut over lange strekninger. Ved landsbyen Zemplín løper Ondava sammen med Latorica og danner elva Bodrog, som igjen er ei sideelv til Tisza.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Štefan Katušák

**Štefan Katušák** (født 26. oktober 1949 i Poproč) er en slovakisk tidligere håndballspiller, som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.

Katušák deltok for Tsjekkoslovakia i Sommer-OL i 1976.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rudolf Beran

**Rudolf Beran** (født 28. desember 1887 i Pracejovice i distriktet Strakonice i Böhmen i Østerrike-Ungarn, død 23. april 1954 i Leopoldov fengsel i Leopoldov i Tsjekkoslovakia) var en tsjekkoslovakisk politiker som tjenestegjorde som Tsjekkoslovakias statsminister før landet ble okkupert av Nazi-Tyskland og i en kort tid deretter inntil landet ble omgjort til Riksprotektoratet Böhmen-Mähren. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Beran kom fra en tsjekkisk småbondefamilie. Han var leder av bondepartiet fra 1933.

### Statsminister
Han ble utnevnt til statsminister av president Emil Hácha den 1. desember 1938, en post han innehadde inntil 27. april 1939. Dette var etter Münchenavtalen, og landet var blitt tvunget til å avgi tysktalende områder til Tyskland.

Beran var noe ambivalent innstilt overfor demokrati. I det håp å kunne stagge og roe ned den nazityske appetitt etter Münchanavtalen samlet han de fleste av landets ikkesosialistiske partier i det nye nasjonale enhetsparti, med ham elv som leder. Han underkastet også pressen streng sensur. Samtidig gav han slovakene og rutenerne den autonomi de lange hadde krevet.

I mars 1939 inngrep han med våpenmakt mot et fryktet slovakisk separatistkupp. Det strakk ikke til for å avverge at Slovakia likevel løsrev seg den 14. mars. Heller ikke å forhindre at Tyskland okkuperte resten av Tsjekkia dagene etter. 

Han ble så den første statsminister for Riksprotektoratet Böhmen-Mähren en kort stund, til han fratrådte den 27. april 1939. Han ble avløst av Alois Eliáš.

### Etter landets sammenbrudd
Etter at han trakk seg, bodde han på gården sin. Under den andre verdenskrig hadde han kontakt med medlemmer av Československý odboj (den tsjekkiske motstandsbevegelsen under andre verdenskrig). 

### Etterkrigstiden
Etter krigen ble Beran arrestert som kollaboratør av det kommunistiske styret i etterkrigstidens Tsjekkoslovakia og i en manipulert politisk rettssak ble han dømt til 20 år i fengsel.

Han døde i Leopoldov-fengslet i 1954.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Medlemmer av Berans regjering før okkupasjonen, 1.12.1938 - 15.3.1939 {tsjekkisk}
* Medlemmer av Berans regjering etter okkupasjonen, 16.3.1939 - 27.4.1939 {tsjekkisk}
Luděk Macela

**Luděk Macela** (født 3. oktober 1950 i Černolice, død 16. juni 2016 i Praha) var en tsjekkisk fotballspiller som spilte for Tsjekkoslovakias landslag.

Macela var på laget som tok gull under Sommer-OL i 1980. Med Dukla Praha vant Macela den tsjekkoslovakiske serien tre ganger: i 1977, 1979 og 1982.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Latorica

**Latorica** (slovakisk: *Latorica* (uttales *Latoritsa*), ukrainsk: Латориця – *Latorytsja*, ungarsk: *Latorca*) er ei elv i Ukraina og Slovakia. Den er 188 km lang (156,6 km i Ukraina og 31,4 km i Slovakia). Latorica har et nedbørfelt på , hvorav  i Slovakia. Ved Tsjop har elva en middelvannføring på , og ved samløpet med Ondava er middelvassføringen på  og maksimal vannføring .

Elva har utspring i de ukrainske Karpatene, og renner først mot sør og passerer byen Svaljava. Elva snur etterhvert gradvis mot vest og renner ved Mukatsjevo ut på slettene. Vest for Tsjop krysser elva grensa til Slovakia. Ved Zemplín løper Latorica sammen med Ondava og danner elva Bodrog, som er ei sideelv til Tisza. Like før samløpet kommer den store sideelva Laborec inn fra nord.

Et område i Slovakia på 44,05 km², like ved grensa til Ukraina, ble i 1993 lagt til Ramsar-konvensjonens våtmarker av internasjonal betydning. Ramsarområdet inngår som en del av Latorica landskapsvernområde på 232 km²,

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jarmila Šťastná-Königová

**Jarmila Šťastná-Königová** (tidligere *Jarmila Königová*; født 1. juli 1930 i Bystrovany, Mähren, død 24. mai 2015) var en tsjekkoslovakisk skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter for Tsjekkoslovakia.

## Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL (ved 3 konkurranser)
:* Innsbruck 1964 på 500m, 1 000m og på 1 500m.
::* beste resultat 27.-plass på både 500m og 1 000m i Innsbruck 1964.

VM på skøyter (deltatt 4 ganger) 
:* Kuopio 1955, Kvarnsveden 1956, Sverdlovsk 1959 og i Östersund 1960.
::* beste resultat 13.-plass sammenlagt i Kvarnsveden 1956.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil som Jarmila Königová og Jarmila Stastná-Königová på The-Sports.org (mesterskapsresultater)
*  Jarmila Šťastná-Königová, vdova po legendárním Františku Šťastném: Bez motorek nemůže být! Artikkel fra www.ahaonline.cz Publisert 14. august 2011.
Topľa

**Topľa** (tysk: *Töpl*, ungarsk: *Tapoly* (uttales *Tápolj*), rusinsk *Topla*) er ei elv i Slovakia. Den er ei sideelv til Ondava, og er 129,8 km lang med et nedbørfelt på .

Elva har utspring i Čergov-fjellene i De ytre Vest-Karpatene, og renner først mot nord og deretter mot øst, før den snur mot sørøst og renner parallelt med Ondava, som den løper sammen med ved Parchovany.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jaromír Turnovský

**Jaromír Turnovský** (født 30. august 1912) er en tsjekkoslovakisk tidligere skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter for Tsjekkoslovakia.

## Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL (ved 3 konkurranser)
:* Garmisch-Partenkirchen 1936 på 500m, 1500m og 5000m.
::* beste resultat delt 30.-plass på 500m i Garmisch-Partenkirchen 1936.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil som Jaromir Turnovsky (CZE)  og Jaromir Turnowski (POL) på Speedskatingbase.eu (personlige rekorder og distanse-rangering)
*  Profil på The-Sports.org (mesterskapsresultater)
Laborec

**Laborec** (tysk: *Labor[t]z*, ungarsk: *Laborc*) er ei elv i Slovakia. Den er 135,5 km lang, og har et nedbørfelt på , hvorav  i Slovakia. Middelvannføringen er .

Elva har utspring i De lave Beskidene nær grensa mot Polen. Derfra renner den i sørøstlig, senere sørlig, retning forbi byen Medzilaborce. Ved Humenné møter den sideelva Cirocha, og videre sørover passerer den byene Strážske og Michalovce. Den mottar den store sideelva Uh og løper deretter sammen med Latorica.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Frostviken

**Frostviken** er et sogn og en tidligere kommune i Jämtlands län i Sverige. Sognet er en del av Strömsund kommune. Frostviken dekker et areal på 4&nbsp;213,70 km², hvorav 3&nbsp;789,95 km² er land. I 2000 hadde Frostviken 1&nbsp;156 innbyggere. Frostviken er det nordligste sognet i Jämtland, og ligger ved de store innsjøene i øvre Faxälven. Fjellhøydene i Sipmeke i nord når opptil 1&nbsp;424 meter over havet.

Sognets viktigste bebyggelse er kirkestedet Gäddede med rundt 500 innbyggere. Frostviken er en del av det sørsamiske kulturområdet. Den første fastboende i området kom fra Nordli i Norge til nåværende Frostviksbränna på midten av 1700-tallet. Grensetraktaten av 1751 gjorde at området ble underlagt Sverige istedenfor Norge, men den formelle grensejusteringen ble ikke foretatt før i årene 1758–1760. I Frostviken taler man fremdeles en trøndersk dialekt. 

Før 1746 inngikk området i Ström sogn. Som sogn ble Frostviken utskilt fra Föllinge i 1842, og fra 1862 utgjorde Frostviken sogn en egen landkommune. I 1863 ble Granön og Rotnäset overført til Tåsjö sogn i Västernorrlands län. I 1971 ble skillet mellom landkommuner og bykommuner opphevet. Frostviken kommune ble i 1974 innlemmet i Strömsund kommune.

Sognet har sitt navn etter en frostutsatt vik i den vestre delen av Kvarnbergsvattnet ved riksgrensen.

## Referanser
Stanislav Seman

**Stanislav Seman** (født 6. august 1952 i Košice) er en slovakisk tidligere fotballmålvakt, som spilte for Tsjekkoslovakia.

Seman var på laget som tok gull under Sommer-OL i 1980.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ålkatj

**Ålkatj** (lulesamisk: *Oalgásj*) er et fjellmassiv i Sareks nasjonalpark i svensk Lappland. 

Fjellmassivet ligger i de sentrale og vestlige delene av Sarek og avgrenses av Rapadalen i øst, Álggavágge i nord og Sarvesvágge i sør. De høyeste toppene i Ålkatjmassivet er Áhkátjåhkkå (1974 moh.) og Kanalberget (1937 moh). De største isbreene i fjellmassivet er *Jågåsjgaskajiegŋa* og *Oarjep  Oalgásjjiegŋa*.

## Referanser
Oalgásj

**Oalgásj** er lulesamisk navn på flere fjell i Sareks nasjonalpark.

Navnet kan vise til:
*Ålkatj (lulesamisk: Oalgásj), fjellmassiv sentralt i Sareks nasjonalpark
*Oalgásj (fjelltopp), fjelltopp (1918 moh) sørøst for Sarvesvágge i Sareks nasjonalpark
Áhkátjåhkkå

**Áhkátjåhkkå** er et fjell i Sareks nasjonalpark i svensk Lappland. Fjellet ligger i den nordlige delen av Ålkatjmassivet sør for Álggavágge.
Med sine 1 974 moh. er Áhkátjåhkkå den høyeste toppen i Ålkatj. Fjellet er også blant Skandinavias 60 topper med primærfaktor over 1 000 meter.

Øst og sør for fjellet ligger isbreen *Áhkájiegŋa*, og mindre brefonner strekker seg opp mot toppen.

## Fotnoter



## Referanser




## Se også
* Liste over fjell i Skandinavia
Josef Mazura

**Josef Mazura** (født 1955) er en tsjekkisk tidligere fotballspiller og nåværende fotballtrener. Som aktiv spiller spilte Mazura landslagsfotball for Tsjekkoslovakia.

Mazura var på laget som tok gull under Sommer-OL i 1980. Etter fotballkarrieren ble Mazura fotballtrener.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Morten Andreas Horn

**Morten Andreas Horn** (født 1969 på Stabekk) er en norsk overlege og samfunnsdebattant.

## Utdannelse og yrkesbakgrunn
Han studerte medisin i Oslo, var bosatt og arbeidet i Bodø og Tromsø i om lag 5 år, innbefattet turnustjeneste samt siviltjeneste. Han er per 26. januar 2013 overlege ved nevrologisk avdeling ved Oslo universitetssykehus, Ullevål. Horn har vært spesialist innen nevrologi siden 2003. Han er engasjert i et doktorgradsprosjekt omkring sykdommen X-bundet adrenoleukodystrofi ved UiO. Fra 2011 er Horn universitetslærer i nevrologi ved Universitetet i Oslo.

## Publikasjoner
Horn har skrevet en rekke kronikker og innlegg i norske aviser og deltatt i debatter på radio, TV og nett om aktiv dødshjelp og andre medisinsk-etiske spørsmål, slik som tidlig ultralyd og bioteknologi. Han er en profilert motstander av aktiv dødshjelp.

## Human-Etisk Forbund
Han er mangeårig medlem av Human-Etisk forbund. Morten Andreas Horn er sønn av forlagsredaktør Anne Horn, og dattersønn av Kristian Horn, grunnleggeren av Human-Etisk Forbund.

## Kilder
* https://web.archive.org/web/20121113200907/http://www.oslo-universitetssykehus.no/aktuelt/nyheter/Sider/vi-ma-tenke-nytt-om-lindrende-behandling.aspx
* Om Horn i HUMANUS

## Eksterne lenker
* http://pubget.com/search?q=author%3A+morten+andreas+horn  Horns publikasjoner
* Horn om aktiv dødshjelp på NRK nyheter
Valeriu Munteanu

**Valeriu Munteanu** (født 4. oktober 1921, død 20. desember 1999) var en rumensk filolog, leksikograf og oversetter.

Etter å ha studert rettsvitenskap i Sibiu og Cluj, studerte han filologi i București og nordiske språk i Uppsala. Han underviste i dansk og var den som innførte svensk som studiefag ved Universitetet i București.

Han oversatte omtrent tyve bøker av nordiske forfattere til rumensk: Hjalmar Bergman, August Strindberg, Artur Lundkvist, Hans Scherfig, Herman Bang, Sigrid Undset, Knut Hamsun m.fl.

## Ordbøker og parlører
* *Dansk-rumensk ordbog* (sammen med Poul Høybye og Emma Kjærulf, Dansk Historisk Håndbogsforlag/Editura Științifică și Enciclopedică), 1984 (omtrent 40.000 ord)
* *Ghid de conversație român-suedez* (Svensk-rumensk parlør), (Ed. Sport-Turism, București, 1977)
* *Dansk-rumænsk parlør*, (Ed. Sport-Turism, București, 1980)
* *Dicționar suedez-român* (Svensk-rumensk ordbok), (Ed. Polirom, Iași, 2002)
* *Dicționar danez-român* (Dansk-rumensk ordbok), (Ed. Polirom, Iași, 2003)

## Ordener, priser
* Nordstjerneordenen 1. klasse (1981)
* Dannebrogordenen
* Svenska Akademiens oversettelsespris (1981)
* Rumensk forfatterforeningens oversettelsespris (1997)

## Litteratur
* *Valeriu Munteanu. Der Mensch und der Hochschullehrer* («Valeriu Munteanu. Mennesket og universiteslæreren»), i: Guțu, G./Sandu, D. (ed.): «Zur Geschichte der Germanistik in Rumänien (II). Der Bukarester Lehrstuhl.» (Ed. Universității București, 2005)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Artikkel publisert av Den rumenske germanistforeningen 
* Valeriu Munteanu på Worldcat
Ähpár

**Ähpár** er et fjellparti i Sareks nasjonalpark i svensk Lappland. Fjellet ligger i den østre delen av nasjonalparken og avgrenses av Basstavágge i sør og Bierikjávrre i nordvest. De høyeste toppene i Ähpár er *Ähpártjåhkkå* på 1920 moh og *Ruopsoktjåhkkås sydtopp*, som rager 1918 moh. 

Ähpármassivet er gjennomskåret av isbreer. De største er *Bierikjiegŋa*, *Ähpárjiegŋa* og *Ruopsokjiegŋa*.

## Se også
* Liste over fjell i Skandinavia

## Fotnoter


## Referanser
Uzj

**Uzj** (ukrainsk: Уж –*Uzj*, slovakisk: **Uh**, ungarsk: *Ung*, polsk: *Uż*) er ei elv i Ukraina og Slovakia. Den er  lang, hvorav  er i Slovakia. Elva har et nedbørfelt på , hvorav  i Slovakia. Middelvannføringen er .

Elva har utspring i Uzjokpasset på det karpatiske vannskillet mellom Zakarpatska og Lviv oblast. Den renner først mot vest, deretter mot sør, og nær byen Uzjhorod snur den igjen mot vest og renner ut på de vestlige slettene i Zakarpattja. Den krysser grensa til Slovakia vest for Uzjhorod og munner ut i Laborec vest for byen Pavlovce nad Uhom.

Elvenavnet kommer fra et gammelt vestslavisk dialektord, *už*, som betyr «slange».

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Shahmukhi

**Shahmukhi** (punjabi: شاہ مکھی shahmukhi) er en variant av det arabiske alfabet. Shahmukhi blir i dag brukt til å skrive punjabi i Pakistan.
Stavropegial

I den ortodokse kirke betegnes et kloster, en menighet eller en annen institusjon som **stavropegial** hvis den er direkte underlagt kirkas patriark eller synode (av gresk πήγνυμι  σταυρό [*pégnumi stauró*] = «å&nbsp;reise et kors»). Institusjonen er altså unntatt fra den lokale biskopens jurisdiksjon, analogt til eksempte institusjoner i den katolske kirke.

Eksempler på stavropegiale institusjoner er Solovkiklosteret i Russland eller de russisk-ortodokse menighetene i Norge.
Den russiske ortodokse kirke i Vest-Europa

**Den russiske ortodokse kirke i Vest-Europa** kan referere til ulike russisk-ortodokse bispedømmer (eparkier eller eksarkater):
* Underlagt Konstantinopel-patriarkatet
** Eksarkatet for ortodokse menigheter av russisk tradisjon i Vest-Europa &nbsp; &nbsp; &nbsp; &nbsp; &nbsp; &nbsp;
* Bispedømmer av Moskva-patriarkatet
** Berlin og Tyskland eparki &nbsp;
** Brussel og Belgia eparki &nbsp; &nbsp;
** Budapest og Ungarn eparki &nbsp;
** Den Haag og Nederland eparki &nbsp;
** Korsun eparki &nbsp; &nbsp; &nbsp; &nbsp;
** Surozj eparki &nbsp; &nbsp;
** Wien og Østerrike eparki &nbsp;
* Bispedømmer av den russiske ortodokse utenlandskirke
** Berlin og Tyskland eparki &nbsp; &nbsp; &nbsp; &nbsp;
** Genève og Vest-Europa eparki &nbsp; &nbsp; &nbsp; &nbsp; &nbsp; &nbsp;

## Se også
* Den russiske ortodokse kirke i Norge
Eksarkatet for ortodokse menigheter av russisk tradisjon i Vest-Europa

**Eksarkatet for ortodokse menigheter av russisk tradisjon i Vest-Europa** var et ortodokst diaspora-bispedømme (eksarkat). Eksarkatet omfattet 100&nbsp;000 russisk-ortodokse troende i rundt 100 menigheter i Vest-Europa, men var direkte underlagt den økumeniske patriark av Konstantinopel. Det fins også en rekke russisk-ortodokse bispedømmer i Vest-Europa som er underlagt Moskva-patriarkatet. Denne overlappende jurisdiksjonen mellom ulike ortodokse patriarkater er historisk betinget.

Eksarkatets sete var Aleksandr Nevskij-katedralen i Paris. Siste eksark var erkebiskop Jean de Charioupolis (fra 2003 til 2019). Hovedvekten av eksarkatets menigheter lå i Frankrike, men det var også menigheter i Belgia, Danmark, Irland, Italia, Nederland, Norge, Spania, Storbritannia, Sverige og Tyskland. (Se den russisk-ortodokse kirke i Norge). Eksarkatet ble besluttet nedlagt under ett synodemøte i det økumeniske patriarkat 27/11-2018 og deler av Eksarkatet ble mottatt av Moskvapatriarkatet søndag 3. november 2019. Menighetene i Sverige, med ett unntak,,, og menighetene i Danmark er tatt imot av det bulgarske Patriarkatets stift for USA, Canada og Australia. En menighet i Sverige er tatt i mot av Konstantinopelpatriarkatet. Noen løsning om hvem som har eierskapet til Aleksandr Nevskij-katedralen i Paris er ennå ikke avgjort. 

De menighetene i Norge som hørte inn under eksarkatet har blitt splittet opp.  

Hellige Nikolai menighet i Oslo (som var med i eksarkatet fra starten  i 1931) med sine kirkegrupper er tatt  imot av Det serbiske patriarkatets skandinaviske biskop Dositej,  

Hellige Hallvard ortodokse menighet i Oslo og Maria Bebudelses ortodokse menighet i Bergen ble tatt i mot av Konstantinopels metropolittdømme i Skandinavia, med sete i Stockholm.  De to siste menighetene gikk tilbake til Eksarkatet for ortodokse menigheter av russisk tradisjon i Vest-Europa i 2020 

## Historie
Eksarkatet ble grunnlagt av patriark Tikhon av Moskva i 1921 som *midlertidig administrasjon av russiske menigheter i Vest-Europa*. På grunn av det ateistiske regimet i Sovjetunionen brøt administrasjonens metropolitt Evlogij i 1927 med den russisk-ortodokse kirke. Etter å ha bedt den økumeniske patriark av Konstantinopel om beskyttelse, ble eksarkatet i 1931 tatt inn under Konstantinopels kirkelige jurisdiksjon. Eksarkene har fra 1960 hatt rang som erkebiskoper.

## Liste over eksarker
* Erkebiskop Sergij (Sergij Konovaloff) (1999&ndash;2003)
* Erkebiskop Gabriel (Guido de Vylder) (2003&ndash;2013)
* Erkebiskop Job (Igor Getcha) de Telmessos (2013&ndash;2015)
* Erkebiskop Jean (Jean-Pierre Renneteau) de Chariopoulis (2016&ndash;2018)

## Se også
* Den russiske ortodokse kirke i Vest-Europa
* Konstantinopel-patriarkatet
* Moskva-patriarkatet

## Referanser
Orientalsk-ortodokse kirker i Norge

**De [[orientalsk-ortodoks]]e kirker** er i Norge representert med menigheter av flere av kommunionens delkirker.

## Den eritreisk-ortodokse kirke
Det eritreisk-ortodokse bispedømmet med ansvar for Norge er Europa bispedømme med sete i London. Det fins menigheter i Bergen, Kristiansand (*Amanuel*), Oslo og Stavanger.

## Den etiopisk-ortodokse kirke
Det etiopisk-ortodokse bispedømmet med ansvar for Norge er Nord- og Vest-Europa bispedømme med sete i Stockholm. Det fins menigheter i Bergen (*St.&nbsp;Michael*), Kristiansand (*St.&nbsp;Maria*), Oslo (Lidetal le-mariam /St Maria/) og (*St.&nbsp;Gabriel og Abune Tekle Haymanot*), Stavanger (*Medhanealem*), Tromsø (*Medhanealem*) og Trondheim.

## Den indisk-ortodokse kirke
Det indisk-ortodokse bispedømmet med ansvar for Norge er Europa og Afrika bispedømme med sete i London. Ingen menigheter er registrert i Norge.
	
## Den koptisk-ortodokse kirke
Det koptisk-ortodokse bispedømmet med ansvar for Norge er Stockholm og hele Norden bispedømme. Ingen menigheter er registrert i Norge.

## Den syrisk-ortodokse kirke
Det syrisk-ortodokse bispedømmet med ansvar for Norge er Norden erkebispedømme med sete i Södertälje. Ingen menigheter er registrert i Norge.

## Eksterne lenker
* Den etiopisk-ortodokse tewahedo-kirke i Norge
Trebišov

**Trebišov** (tysk: *Trebischau*, ungarsk: *Tőketerebes*) er en by i regionen Košice i Slovakia. Den ligger helt øst i landet, ikke langt fra grensen til Ungarn i sør og Ukraina i øst. Trebišov har rundt 25&nbsp;000 innbyggere og hovednæringsveien er industri.

## Historie
Trebišov ble første gang nevnt skriftlig i 1254 og byen fikk bystatus i 1439. I 1786 ble den gamle borgen i Trebišov revet og matrialene ble brukt til å bygge slottet som i dag er naturhistorie og geografimuseum.

Trebišov har en betydelig minoritet av romafolk, rundt 12% i 2011-folketellingen. Høy arbeidsløshet og fattigdom blant romafolket i Trebišov ledet til omfattende opptøyer i forkant av valget i 2004.

## Demografi

## Vennskapsbyer
*  Jasło (Polen)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
2. slovenská futbalová liga

**2. slovenská futbalová liga**, også kjent som **2. liga**, er den nest høyeste divisjonen for fotball i Slovakia. Divisjonen ble dannet samme år som Slovenský futbalový zväz (SFZ) ble medlem av UEFA, som var etter delingen av Tsjekkoslovakia i 1993. 2. slovenská futbalová liga er en fotballserie med 12 klubber som spiller 22 serierunder (hjemme/borte) over to kalenderår fra slutten av juli til mai. Etter at alle runder er spilt går turneringen inn i et cupformat, hvor alle lag møter hverandre én gang basert på det forrige årets plasseringer i serien. Dette gjør at det totale antallet kamper kommer opp i 33 per sesong.

Klubben som vinner 2. slovenská futbalová liga rykker direkte opp til Corgoň Liga. Det er for øvrig ingen kvalifiseringsspill for klubbene som ender på øvre del av tabellen bak førsteplassen. De to dårligst plasserte klubbene ved seriens slutt rykker direkte ned til 3. slovenská futbalová liga på tredje nivå.

## Vinnere

* 1993/1994: BSC JAS Bardejov
* 1994/1995: FC Nitra
* 1995/1996: Artmedia Petržalka
* 1996/1997: MFK Ružomberok
* 1997/1998: FC Nitra
* 1998/1999: FK DAC 1904 Dunajská Streda
* 1999/2000: Matador Púchov
* 2000/2001: ZTS Dubnica
* 2001/2002: FC Spartak Trnava
* 2002/2003: FK Dukla Banská Bystrica
* 2003/2004: MŠK Rimavská Sobota
* 2004/2005: FC Nitra
* 2005/2006: MFK Košice
* 2006/2007: MŠK Rimavská Sobota
* 2007/2008: 1. FC Tatran Prešov
* 2008/2009: FK Inter Bratislava
* 2009/2010: FC ViOn Zlaté Moravce
* 2010/2011: FK AS Trenčín
* 2011/2012: TJ Spartak Myjava
* 2012/2013: FK DAC 1904 Dunajská Streda
* 2013/2014: ŽP Šport Podbrezová
* 2014/2015: MFK Zemplín Michalovce
* 2015/2016: 1. FC Tatran Prešov
* 2016/2017: MFK Košice
* 2017/2018: ŠKF Sereď
* 2018/2019: FK Pohronie
* 2019/2020: MFK Dubnica
* 2020/2021: 
* 2021/2022: FK Železiarne Podbrezová
* 2022/2023: FC Košice

## Referanser


## Eksterne lenker
* 2. liga hos Corgonliga.sk
* 2. liga hos Soccerway.com
Šaľa

**Šaľa** (tysk: *Schelle*, ungarsk: *Vágsellye*) er en by i Nitra-regionen. Den ligger sørvest i landet 65 kilometer fra hovedstaden Bratislava på vestbredden av elven Váh. Šaľa har rundt 24&nbsp;000 innbyggere og hovednæringsveien er kjemisk industri.

## Historie
Šaľa ble første gang nevnt skriftlig i et brev tilknyttet etableringen av et kloster i området i 1002 underskrevet av kong Stefan I av Ungarn. Byen var sentralt plassert langs elven Váh og på hovedveien mellom Nitra og Bratislava. I 1536 fikk den bystatus.

## Demografi

## Vennskapsbyer
*  Końskie, Polen
*  Kuhmo, Finland
*  Oroszlány, Ungarn
*  Telč, Tsjekkia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den russiske ortodokse kirke (andre betydninger)

Flere ulike kirker bruker egenbetegnelsen **russisk ortodoks kirke**:
* Den russiske ortodokse kirke (= Moskva-patriarkatet)
* Den russiske ortodokse kirke i Vest-Europa (underlagt Konstantinopel-patriarkatet)
* Den russiske gammelortodokse kirke (gammeltroende)
* Den russiske ortodokse gammelrituelle kirke (gammeltroende)
* Den russiske sanne ortodokse kirke (ikke-kanonisk)
* Den russiske ortodokse utenlandskirke (underlagt Moskva-patriarkatet)
* Den russiske ortodokse gresk-katolske kirke i Amerika (eldre navn for *Den ortodokse kirke i Amerika*; autonom/autokefal)
* Den russiske ortodokse kirke i Amerika (ikke-kanonisk)
* Den amerikanske karpato-russiske ortodokse kirke (underlagt Konstantinopel-patriarkatet)

## Se også
* Religion i Russland
Den polsk-ortodokse kirke

**Den polsk-ortodokse kirke** er den ortodokse nasjonalkirka i Polen. Den er en autokefal (selvstendig) særkirke innen den ortodokse kommunion. Kirkas overhode er *[[erkebiskop]]en av [[Warszawa]] og [[metropolitt]]en av hele Polen*, for tiden Sawa Hrycuniak (siden 1998).

Den polsk-ortodokse kirke utgjør med sine mellom 600&nbsp;000 og 800&nbsp;000 medlemmer, som tilsvarer 2&nbsp;% av befolkningen, den største religiøse minoriteten i det overveiende katolske landet. Blant medlemmene finner man Polens belarusiske og ukrainske minoritet, men også mange etniske polakker. Som liturgiske språk brukes kirkeslavisk og polsk.

## Historie
Polen har siden tidlig middelalder vært overveiende katolsk (resp. vestkirkelig), men har hatt ortodokse minoriteter i øst or nordøst. Her var det spesielt de belarusiske og ukrainske befolkningsgruppene som var ortodokse, men den ortodokse misjonen resulterte også i mange polsktalende konvertitter. Gjennom tvangsforflytninger etter andre verdenskrig ble noen av de ortodokse befolkningsgruppene forflyttet vestover, slik at ortodoks kristendom i dag ikke lenger er begrenset til Polens østlige deler.

Polens ortodokse kristne lå fra gammelt av under metropolitten av Kiev og senere patriarken av Moskva. Med Polens gjenvunne selvstendighet etter første verdenskrig ytret de polske ortodokse et ønske om en egen nasjonalkirke. Patriark Tikhon av Moskva tilkjente den polske kirka status som autonom delkirke innen den russisk-ortodokse i 1921. På grunn av undertrykkelsen av kirka i Sovjetunionen henvendte den polske kirka seg til den økumeniske patriark av Konstantinopel for beskyttelse, som i 1924 anerkjente kirka som autokefal, altså fullt selvstendig. Den russisk-ortodokse kirke, som oppfattet dette skrittet som en innblanding i interne forhold, anerkjente ikke den polsk-ortodokse kirkas autokefali før i 1948.

## Struktur
Kirka er organisert i seks eparkier og et militærordinariat i Polen samt et eparki for diasporaen i Sør-Amerika:
* Warszawa og Bielsk Podlaski eparki
* Białystok og Gdańsk eparki
* Łódź og Poznań eparki
* Lublin og Chełm eparki
* Przemyśl og Nowy Sącz eparki
* Rio de Janeiro og Olinda-Recife eparki
* Wrocław og Szczecin eparki
* *[[Militærordinariat]]*

## Liste over metropolitter
* Jerzy Jaroszewski (1921&ndash;23)
* Dionizy Waledyński (1923&ndash;47; 1940&ndash;44 offisielt som «erkebiskop av generalguvernementet»)
*[[sede vacante|Vakant]]*
* Makary Oksijuk (1951&ndash;59)
* Tymoteusz Szretter (1961&ndash;62)
*Vakant*
* Stefan Rudyk (1965&ndash;69)
* Bazyli Doroszkiewicz (1970&ndash;98)
* Sawa Hrycuniak (1998&ndash;d.d.)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Frýdlant nad Ostravicí

**Frýdlant nad Ostravicí** (tysk: *Friedland an der Ostrawitza*) er en by i regionen Mähren-Schlesien i Tsjekkia. Den ligger helt øst i landet langs elva Ostravice og svært nær grensen til Slovakia og ikke langt fra grensen til Polen. Byen ligger ved foten av fjellet Lysá hora som er det høyeste fjellet i fjellkjeden de moravisk-schlesiske Beskidene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Blauenthal

**Blauenthal** er en tidligere kommune i Landkreis Aue i Sachsen. Kommunen hadde et folketall på 303 innbyggere (31. desember 1990). Blauenthal ble innlemmet i Eibenstock 1. januar 1994.

## Bilder

File:Hammerherrenhaus Blauenthal.jpg|Hammerherrenhaus Blauenthal
File:Kirche Blauenthal.jpg|Blauenthal
File:Restaurant Forelle.jpg|Restaurant Forelle


## Eksterne lenker
*
Hör upp allt folk

***Hör upp allt folk*** er et svensk musikkalbum, utgitt av NJA-gruppen i 1970. Artistene bak plata hadde en uttalt politisk målsetting med albumet: «på denna LP vill vi ge uttryck för en liten del av den kultur som är folkets kultur» . 

Seks av sangene på albumet var fra teaterstykket *Nils Johans Andersson m. fl.*, den såkalte *NJA-pjäsen*. Stykket var laget i 1969, i samarbeid mellom teatergruppen og arbeidere ved Norbottens Järnverk. Et svart-hvitt-bilde av fem stålverksarbeidere i kaffepausen ved ovn tre prydet omslaget på plata. 

To av de andre sangene på albumet kom fra teaterstykket *Blågul Atom*. Det var laget våren 1970, i samarbeid med teknikere ved AB Atomenergi. 

To sanger var skrevet av Bertolt Brecht og Hanns Eisler. Albumet hadde også plass til den vietnamesiske frigjøringsfronten FNLs nasjonalsang, «Befria Södern».  

Albumet  var av og med Hans Andersson, Gudrun Berg, Stefan Böhm, Thomas Bolme, Ingrid Boström, Görel Engstrand, Anders Forsslund, Helena Henschen, Gunnar Idring, Anders Linder, Gunnar Ohrlander, Rolf Pettersson, Stefan Ringbom, Rolf Skoglund, Marie-Louise Söderström, Angelica Tjernberg-Langhammer, Ove Tjernberg og Olof Willgren. *Hör upp all folk* ble utgitt på selskapet MNW.

## Sporliste
### Side 1
# «Minns du förra året» 
# «Strejken på Saab» 
# «Det var jag som byggde landet» 
# «När han kommer hem» 
# «Balladen om Olsson»
# «Enhetsfront»
# «Ljugarbänken / Sanna historier från ett järnverk»
### Side 2
# «Hör upp allt folk»
# «Miljövisa»
# «Det ljuvliga landet»
# «Kvasten»
# «Länge leva den fria forskning»
# «Befria Södern»
# «Solidaritetssong»

## Eksterne lenker
Slovenský Superpohár

**Slovenský Superpohár**, tidligere kjent som *Matičný pohár* eller *Pribinov pohár*, er en årlig fotballkamp i Slovakia som blir arrangert av Slovenský futbalový zväz (SFZ). Turneringen er en såkalt superfinale mellom vinneren av den øverste divisjonen Corgoň Liga og det nasjonale cupmesterskapet Slovenský Pohár. Turneringen har vært avholdt hvert år siden 1993, men offisielt fra 1994.

Mestvinnende lag er MŠK Žilina, som per 2012 stod med fire mesterskapstitler. I årene 1999, 2000 2001, 2006, 2008, 2011 og 2012 ble ikke turneringen avholdt som følge av at vinneren av Corgoň Liga og Slovenský Pohár var den samme.

Turneringen ble lagt ned i 2016 og i 2017 ble den erstattet av den nye supercupen Česko-slovenský Superpohár opprettet hvor vinneren av den tsjekkiske cupen Pohár České pošty spiller mot vinneren av den slovakiske cupen Slovenský Pohár.

## Vinnere
* 1993: Slovan Bratislava
* 1994: Slovan Bratislava
* 1995: Inter Bratislava
* 1996: Slovan Bratislava
* 1997: 1. FC Košice
* 1998: Spartak Trnava
* 1999: Ikke avholdt som følge av Slovan Bratislava vant begge inngangsturneringer.
* 2000: Ikke avholdt som følge av Inter Bratislava vant begge inngangsturneringer.
* 2001: Ikke avholdt som følge av Inter Bratislava vant begge inngangsturneringer.
* 2002: VTJ Koba Senec
* 2003: MŠK Žilina
* 2004: MŠK Žilina
* 2005: Artmedia Petržalka
* 2006: Ikke avholdt som følge av MFK Ružomberok vant begge inngangsturneringer.
* 2007: MŠK Žilina
* 2008: Ikke avholdt som følge av Artmedia Petržalka vant begge inngangsturneringer.
* 2009: Slovan Bratislava
* 2010: MŠK Žilina
* 2011: Ikke avholdt som følge av Slovan Bratislava vant begge inngangsturneringer.
* 2012: Ikke avholdt som følge av MŠK Žilina vant begge inngangsturneringer.
* 2013: Ikke avholdt som følge av Slovan Bratislava vant begge inngangsturneringer.
* 2014: Slovan Bratislava
* 2015: Ikke avholdt som følge av AS Trenčín vant begge inngangsturneringer.
* 2016: Ikke avholdt som følge av AS Trenčín vant begge inngangsturneringer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Slovenský Superpohár hos Soccerway.com
Kopřivnice

**Kopřivnice** (tysk: *Nesselsdorf*, polsk: *Koprzywnica*) er en by i regionen Mähren-Schlesien i Tsjekkia. Den ligger helt øst i landet ikke langt fra grensen til Polen og Slovakia. Kopřivnice har rundt 23&nbsp;000 innbyggere og hjørnestensbedriften er lastebil- og trikkeprodusenten Tatra som ble etablert i 1850 og er en av verdens eldste bilprodusenter (siden 1897 under det daværende navnet *Nesselsdorfer Wagenbau Fabriks Gesellschaft*). Forbindelsen til Tatrafabrikken er blant annet synlig i byens våpenskjold som representerer Prezident, som var deres første bilmodell.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lindenau (Schneeberg)

**Lindenau** er en tidligere landkommune i Erzgebirgskreis i Regierungsbezirk Chemnitz i Sachsen. Kommunen hadde et folketall på 831 innbyggere (31. desember 1998). Lindenau ble innlemmet i Schneeberg 1. januar 1999.

## Bilder

Waldschänke.JPG|Skogsvertshuset i Lindenau
Schule Lindenau.jpg|Lindenau skole 1853-1993
Den estiske apostoliske ortodokse kirke

**Den estiske apostoliske ortodokse kirke** er den minste av to ortodokse kirker i Estland. Den utgjør en selvstyrt delkirke innen det økumeniske patriarkat. Kirka blir imidlertid ikke godtatt av patriarken av Moskva, som i stedet anerkjenner den estisk-ortodokse kirke. Av Estlands 170&nbsp;000 ortodokse innbyggere bekjenner 12&nbsp;% seg til den estiske apostoliske ortodokse kirke (2&nbsp;% av befolkningen).

Kirka ledes av *[[metropolitt]]en av [[Tallinn]] og hele Estland* (for tiden Stefanus Kharalambides) og består av tre bispedømmer:
* Pärnu og Saaremaa bispedømme
* Tallinn erkebispedømme
* Tartu bispedømme

## Historie

Den estiske apostoliske ortodokse kirke ble grunnlagt i 1920 av patriark Tikhon av Moskva, men er siden 1923 en autonom delkirke av Konstantinopel-patriarkatet. Fra 1944 til 1991 var kirkeledelsen i eksil til Stockholm, mens kirka i Estland ble tvangsforent med Moskva-patriarkatet. Metropolitansetet var vakant fra 1953 til 1999.

1993 ble kirka på nytt registrert som trossamfunn i det uavhengige Estland, og i 1996 bekrefta den økumeniske patriark kirkas autonomi. Dette førte til sterke protester fra patriarken av Moskva, som ikke anerkjente den tidligere eksilkirka. Konflikten ble løst gjennom et kompromiss, som innebar at hver menighet kunne velge om den ville være tilslutta den estiske apostoliske ortodokse kirke eller Moskva-patriarkatets estisk-ortodokse kirke.

2009 ble de to nye bispedømmene Pärnu og Tartu utskilt fra Tallinn erkebispedømme. (Tartu hadde i en periode også vært bispesetet for Petseri eparki, som eksisterte fra 1926 til 1948.)

## Metropolitter
* Aleksander Paulus (1920&ndash;1953)
*[[sede vacante|Sedisvakanse]]*
* Stefanus Kharalambides (1999&ndash;d.d.)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den estisk-ortodokse kirke (Moskva-patriarkatet)

Moskva-patriarkatets **estisk-ortodokse kirke** er den største av to ortodokse kirker i Estland. Den utgjør en selvstyrt delkirke innen Moskva-patriarkatet. Kirka blir imidlertid ikke godtatt av den økumeniske patriark, som i stedet anerkjenner den estiske apostoliske ortodokse kirke. Av Estlands 170&nbsp;000 ortodokse innbyggere bekjenner 88&nbsp;% seg til Moskva-patriarkatets estisk-ortodokse kirke, spesielt i den russisktalende delen av befolkningen.

Kirka ledes av *[[metropolitt]]en av [[Tallinn]] og hele Estland*, for tiden Kornilij Jakobs (siden 1990). Ved siden av metropolittens bispedømme, som omfatter mesteparten av landet, består kirka bare av ett ytterligere bispedømme: Narva og Peipus eparki nordøst i Estland.

Pühtitsaklosteret, som ble grunnlagt i 1891, ligger øst i Estland. Fordi klosteret er stavropegial, dvs. direkte underlagt patriarken av Moskva, hører det ikke til den estisk-ortodokse kirke.

## Historie

Den estisk-ortodokse kirke ble grunnlagt i 1920 av patriark Tikhon av Moskva som en autonom delkirke av den russisk-ortodokse, men ba i 1923 den økumeniske patriark om å overta den kirkelige overhøyheten. Under sovjetisk okkupasjon ble kirka i 1941 gjenforent med Moskva-patriarkatet og mistet samtidig sin autonomi, mens den opprinnelige kirkeledelsen gikk i eksil.

Som en reaksjon på Estlands uavhengighet fikk kirka i 1993 igjen innrømmet selvstyre. Samme år hadde eksilkirka blitt registrert som trossamfunn, slik at det oppstod uenighet bl.a. om hvilken kirke som skulle eie kirkebyggene. Konflikten ble løst gjennom et kompromiss, som innebar at hver menighet kunne velge om den ville være tilslutta Moskva-patriarkatets estisk-ortodokse kirke eller den estiske apostoliske ortodokse kirke.

2011 ble Narva eparki oppretta. (Narva hadde også vært bispesete fra 1924. Narvas epark Pavel Dmitrovskij hadde vært lojal til patriarken av Moskva under kirkas splittelse på 1940-tallet. Da han ble forfremmet til erkeepark av Tallinn i 1945, ble imidlertid Narva eparki opphevet.)

## Metropolitter
* Aleksandr Paulus (1920&ndash;23; deretter metropolitt under det økumeniske patriarkat frem til 1940, igjen anerkjent som russisk-ortodoks metropolitt i 1941, men erklært avsatt i 1942, i&nbsp;eksil fra 1944)
* [Eksark av Latvia og Estland: Sergij Voskresenskij (1941&ndash;44)]
* Pavel Dmitrovskij (1945&ndash;46)
* Isidor Bogojavlenskij (1947&ndash;49)
* Roman Tang (1950&ndash;55)
* Ioann Aleksejev (1955&ndash;61)
* Aleksij Rüdiger (1961&ndash;86)
* Kornilij Jakobs (1990&ndash;d.d.)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tartu bispedømme

**Tartu bispedømme** kan referere til:
* Tartu katolske bispedømme (1224–1558)
* Tartu ortodokse bispedømme (2009–)
Světlá nad Sázavou

**Světlá nad Sázavou** (tysk: *Swietla ob der Sasau*) er en by i regionen Vysočina i Tsjekkia. Den ligger sentralt i landet langs elven Sázava sørøst for hovedstaden Praha.

Byen ble første gang nevnt skriftlig i 1207. Glassverk og granitbrudd har vært hovednæringene i byen. Innenfor bygrensene ligger landsbyen Benetice som var ferieleir for barn og unge i kommunisttiden.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Český Superpohár

**Český Superpohár** var en årlig fotballkamp i Tsjekkia som blir arrangert av Fotbalová asociace České republiky (FAČR). Turneringen var en såkalt superfinale mellom vinneren av den øverste divisjonen Gambrinus liga og det nasjonale cupmesterskapet Pohár České pošty. Hvis et lag vinnere både cupen og serien, var det tapende finalist som deltok i supercupen.  Turneringen ble avholdt mellom 2010 og 2015 og ble spilt på hjemmebanen til vinneren av Gambrinus liga.  I 2017 ble den erstattet av den nye supercupen Česko-slovenský Superpohár opprettet hvor vinneren av den tsjekkiske cupen Pohár České pošty spiller mot vinneren av den slovakiske cupen Slovenský Pohár.

Av sponsorårsaker gikk turneringen også under navnet *Synot Tip Supercup*.

## Vinnere

1 Andre plass i cupen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Český Superpohár hos Soccerway.com
Den belarusisk-ortodokse kirke

**Den belarusisk-ortodokse kirke** er en ortodoks kirke i Belarus. Som eksarkat av Den russisk-ortodokse kirke (Moskva-patriarkatet) har kirka delvis selvstyre (men ikke full autonomi), og er i kommunion med de andre ortodokse kirkene. Kirkas medlemmer omfatter 48 % av landets befolkning (og 82 % av dem som betegner seg som religiøse). Kirka ledes av *[[metropolitt]]en av [[Minsk]] og [[Slutsk]] og [[eksark]]en av hele Belarus*, inntil nylig Filaret Vakhromejev (fra 1978 til hans død i 2021).

Også Den belarusiske autokefale ortodokse kirke kaller seg belarusisk-ortodoks, men er ikke anerkjent av de andre ortodokse kirkene. Denne kirkas medlemmer fins hovedsakelig i den belarusiske diasporaen i USA, og medlemstallet er ukjent og trolig lite.

## Struktur
Den belarusisk-ortodokse kirke består av elleve eparkier:

* Bobrujsk og Bykhov eparki
* Brest og Kobrin eparki
* Gomel og Zjlobin eparki
* Grodno og Volkovysk eparki
* Minsk og Slutsk eparki (metropolittens eparki)
* Mogiljov og Mstislavl eparki
* Novogrudok og Lida eparki
* Pinsk og Luninets eparki
* Polotsk og Glubokoje eparki
* Turov og Mozyr eparki
* Vitebsk og Orsja eparki

## Historie
Dagens Belarus ble kristna av ortodokse misjonærer. Det ble grunnlagt bispeseter i Polotsk (992), Turov (1005), Pinsk (1328), Novogrudok (1415) og Vitebsk (1563). Biskopene var underlagt metropolitten av Kyiv og den økumeniske patriark i Konstantinopel.

Sammen med resten av Storfyrstedømmet Litauen hørte området fra 1569 til Polen-Litauen. Noe senere (1596) inngikk de ortodokse biskopene den såkalte Brest-unionen med den katolske kirke, som innebar at de troende ble katolsk og aksepterte paven som geistlig overhode, men kunne beholde sin bysantinske ritus. Resultatet var Den belarusiske gresk-katolske kirke, og at samtlige ortodokse bispeseter opphørte å eksistere.

I tidenes løp var det imidlertid store befolkningsgrupper som returnerte til den ortodokse tro. 1632 ble Mogiljov eparki oppretta og lagt til Moskva-patriarkatet. Etter Polens andre deling i 1793 ble det også grunnlagt et bispesete i Minsk, som hadde falt til Russland. 1833 fulgte gjenopprettelsen av Polotsk eparki og 1900 grunnleggelsen av Grodno eparki.

1921 ble de vestlige eparkiene (Grodno, Polotsk samt Vilnius) del av Den polsk-ortodokse kirke, men kom senere tilbake til den russisk-ortodokse. Minsk ble i 1922 opphøya til metropolitansete. Under Sovjetunionens kirkefiendtlige regime ble imidlertid de fleste eparkier oppheva, Mogiljov og Polotsk i 1930-årene og Grodno i 1951.

Moskva-patriarkatets synode bestemte i 1989 å gjøre metropolitten av Minsk til eksark av Belarus, og å utstyre eksarkatet med begrensa selvstyre. Samtidig ble eparkiene Mogiljov, Pinsk og Polotsk gjenoppretta. Året etter ble to nye bispeseter grunnlagt (Brest og Gomel), fulgt av gjenopprettelsen av ytterligere to tidligere eparkier i 1992: Novogrudok og Turov. Den siste endringen skjedde i 2004, da Bobrujsk ble skilt ut fra Mogiljov eparki.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Varnsdorf

**Varnsdorf** (tysk: *Warnsdorf*, sorbisk: *Warnoćicy*) er en by i regionen Ústí nad Labem i Tsjekkia. Den ligger lengst nord i landet og har grenseoverganger til byene Seifhennersdorf og Großschönau i Tyskland. Varnsdorf har hatt stor immigrasjon fra Vietnam og er en av de største tsjekkisk-vietnamesiske senterne med eget buddhistisk tempel.

## Historie
Warnsdorf ble første gang nevnt skriftlig i 1357. Etter at Warnsdorf inkorporerte fem nærliggende landsbyer i 1849 var den den største landsbyen i Østerrike-Ungarn med rundt 10&nbsp;000 innbyggere. 20 år senere i 1868 fikk Warnsdorf bystatus og 3 år senere ble jernbanen bygget frem til byen og den ble en viktig stasjon mellom de saksiske og østerrikske jernbanene.

I 1900 var den en tekstilindustriby med 21&nbsp;150 innbyggere og var en av de største byene i Böhmen. Byen var nesten utelukkende tyskspråkelig før sudettyskerne ble fordrevet etter andre verdenskrig (Beneš-dekretene). og navnet ble forandret fra Warnsdorf til Varnsdorf.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Týn nad Vltavou

**Týn nad Vltavou** (tysk: *Moldautein*) er en by i regionen Syd-Böhmen i Tsjekkia. Den ligger sentralt sør i landet der elven Lužnice munner inn i Vltava. Rundt 6 kilometer sør for byen ved landsbyen Temelín ligger Temelín kjernekraftverk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*