open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aleppo armensk-apostoliske bispedømme

**Aleppo bispedømme** er et av tre bispedømmer som den armenske apostoliske kirke har i Syria. Med sine nærmere 70&nbsp;000 medlemmer utgjør det samtidig det største av de ni kristne bispedømmer med sete i Aleppo, og et av de største armenske diasporasamfunn.

Aleppo bispedømme omfatter de nordlige delene av landet, med menigheter i flere av de større byene (Latakia, Rakka m.fl.). Enkelte landsbyer lengst i nordvest har sågar et armensk flertall av befolkningen (spesielt i og rundt Kesab). I&nbsp;selve byen Aleppo har bispedømmet fem kirker og driver blant annet flere skoler.

## Historie
Aleppo var en viktig stasjon for armenske pilegrimer på veien fra Armenia (og fra det armenske kongedømmet Kilikia) til Jerusalem. Derfor regner man med at byen hadde en armensk menighet minst fra det 7. århundre. En armensk erkebiskop i byen (ved navn Hovagim Periatsy) er dokumentert fra 1432. Bispedømmets katedral, som er viet de førti ridderne, ble nevnt for første gang i 1476.

Før første verdenskrig anslås bispedømmets medlemstall til ca. 8500. Under første verdenskrig tok byen imot rundt 70&nbsp;000 armenske flyktninger. På sitt meste utgjorde armenere en fjerdedel av byens befolkning. Også katolikos av Kilikia hadde fra 1921 til 1930 sitt eksil i Aleppo. Aleppo bispedømme hadde fra grunnleggelsen hørt til katolikatet Kilikia, men alle de andre bispedømmene i katolikatet ble utradert under folkemordet.

Det nordvestlige Syria var i perioder organisert i Antiokia bispedømme, sist med sete i Latakia, men dette ble slått til Aleppo bispedømme i 1939. Til gjengjeld ble Syrias østligste provins al-Hasakah i 1942 skilt ut som Jazirah bispedømme med sete i al-Qamishli.
Det armenske patriarkatet Konstantinopel

**Det armenske patriarkatet Konstantinopel** er et av patriarkatene i den armenske apostoliske kirke og har sitt sete i Istanbul. I&nbsp;den armenske kirke har en patriark lavere rang enn en katolikos, og patriarken av Konstantinopel er derfor underlagt armenernes øverste patriark og katolikos i Edzjmiatsin. Han har likevel stor autonomi innen kirken, men ikke (lenger) noen underordnete bispedømmer. Patriarkatet består av Tyrkia samt den greske øya Kreta, og omfatter (per 2010) seks armenske menigheter med totalt ca. 70&nbsp;000 medlemmer. Den nåværende armensk-ortodokse patriarken av Konstantinopel er Mesrob II Mutafjan (siden 1999).

Ifølge tyrkisk lov kan bare tyrkiske statsborgere bli valgt til patriark av Konstantinopel. Valget må dessuten godkjennes av regjeringen.

## Historie
Det fantes ikke armenske biskoper i Konstantinopel i østromersk tid, siden den økumeniske patriark av Konstantinopel og den armenske apostoliske kirke anså hverandre som kjetterske. Etter at byen var blitt osmansk i 1453, fikk også den armenske kirke lov av Muhammad II å etablere seg. Den første armenske patriarken av Konstantinopel, Hovakim, begynte sitt virke i 1461.

De osmanske sultanene gjorde den armenske patriarken av Konstantinopel til politisk og administrativ leder (*[[millet]]başı* eller *etnark*) over alle armenske kristne i Det osmanske rike. Han var dermed altså politisk overordnet katolikos av Kilikia og katolikos av Aghtamar (som likevel hadde en høyere *kirkelig* rang). I&nbsp;perioder fungerte den armenske patriark av Konstantinopel faktisk som leder for samtlige ikke-ortodokse kristne i Det osmanske rike.

Før den første verdenskrig omfattet patriarkatet 52 bispedømmer med ca. 1600 menigheter og 1,4&nbsp;millioner medlemmer. Under folkemordet på armenerne ble de fleste av de armenske kristne drept eller fordrevet. Også patriarken ble forvist til Bagdad og patriarkatet opphevet i 1916. Patriarkatet ble gjenopprettet tre år senere, men var vakant fra 1922 til 1927 og fra 1944 til 1950. Bispedømmet Kypros ble i 1929 overført fra patriarkatet Konstantinopel til katolikatet Kilikia.

## Se også
* Liste over armenske patriarker av Konstantinopel
* Patriarken av Konstantinopel for bruk av tittelen i andre kirker

## Eksterne lenker
* Patriarkatets informasjonsbulletin (armensk, tyrkisk, engelsk)
Ararat bispedømme

**Ararat bispedømme** er det eldste bispedømmet i den armenske apostoliske kirke. Det er et patriarkalsk bispedømme, som betyr at dets biskop er armenernes øverste patriark og katolikos i Edzjmiatsin. I&nbsp;praksis ledes det imidlertid av en vikar, som utpekes av Armenias katolikos. Ararats nåværende biskop er katolikos Garegin II Nersisian; erkebiskop Navasard Kchoyan fungerer som hans vikar.

Ifølge legenden bygget Noah et alter i dalen der han hadde steget ned fra Ararat, etter at arken hadde grunnstøtt på fjellets topp. På det samme stedet ble Edzjmiatsin-katedralen bygget i 303, som fremdeles er setet for armenernes katolikos i hans funksjon som kirkens overhode. Setet for hans bispedømme ble imidlertid flyttet til Jerevan på 1500-tallet. Bispedømmet omtales derfor også som *Jerevan bispedømme*, men *Ararat patriarkale bispedømme* er det offisielle navnet.

Inntil 1989 omfattet Ararat bispedømme hele det nåværende Armenia. Etter hvert ble totalt sju nye bispedømmer skilt ut, men Ararat bispedømme er fremdeles ansvarlig for nesten halvparten av Armenias befolkning.
Liste over katolikoi av Kilikia

:*For listen over armensk-*katolske* katolikoi se* patriarken av Kilikia

Denne siden lister opp de armensk-ortodokse **[[katolikoi]]** (flertall av *katolikos*) **av [[katolikos av Kilikia|Kilikia]]** fra 1439 og frem til i&nbsp;dag. Det fantes armenske katolikoi i det armenske kongedømmet Kilikia fra 1051, men frem til nyopprettelsen av katolikatet av Edzjmiatsin i 1441 var disse samtidig kirkens overhoder (se liste over katolikoi av Armenia). Katolikatets sete hadde siden 1293 vært Sis (dagens *Kozan*).

## Katolikoi av Kilikia i Sis (1439&ndash;1916)
* Gregor IX (1439&ndash;1446; frem til 1441 også katolikos av hele Armenia)
* Garabed I (1446&ndash;1477) 
* Stefan I (1475&ndash;1483) 
* Johannes I (1483&ndash;1488) 
* Johannes II (1489&ndash;1525) 
* Johannes III (1525&ndash;1539) 
* Simeon I (1539&ndash;1545) 
* Ghazar I (1545&ndash;1547) 
* Teotoros I (1548&ndash;1553) 
* Khachadour I (1553&ndash;1558) 
* Khachadour II (1560&ndash;1584) 
* Azaria I (1584&ndash;1601) 
* Johannes IV (1601&ndash;1621) 
* Minas I (1621&ndash;1632) 
* Simeon II (1633&ndash;1648) 
* Nerses I (1648&ndash;1654) 
* Teotoros II (1654&ndash;1657) 
* Khachadour III (1657&ndash;1677) 
* Sahak I (1677&ndash;1683) 
* Azaria II (1683&ndash;1686) 
* Gregor I (1686&ndash;1695) 
* Asdvadzadour I (1695&ndash;1703) 
* Matteos (1703&ndash;1705) 
* Johannes V (1705&ndash;1721) 
* Gregor II (1721/2&ndash;1729) 
* Johannes VI (1729/30&ndash;1731) 
* Ghougas I (1731&ndash;1737) 
* Mikael I (1737&ndash;1758) 
** motkatolikos Abraham Peter I (1740&ndash;1742; fortsatte som *[[armensk-katolsk]] [[patriark av Kilikia]]*)
* Gabriel I (1758&ndash;1770) 
* Yeprem I (1770&ndash;1784) 
* Teotoros III (1784&ndash;1796) 
* Giragos I (1797&ndash;1822) 
* Yeprem II (1822&ndash;1833) 
* Mikael II (1833&ndash;1855) 
* Giragos II (1855&ndash;1866) 
* Mgrditsch I (1871&ndash;1894)
* Gregor III (1895)
Sedisvakans
* Sahag II (1902&ndash;1916)

De osmanske makthaverne opphevet katolikatet i 1916 og utviste Sahag II til Jerusalem og i 1917 til Damaskus

## Katolikos av Kilikia i Aleppo (1921&ndash;1930)
* Sahag II (1921&ndash;1930)

## Katolikoi av Kilikia i Antelias (1930&ndash;dd)
* Sahag II (1930&ndash;1939)
* Peter IV (I) (1940)
Sedisvakans
* Garegin I (1943&ndash;1952)
Sedisvakans
* Zareh I (1956&ndash;1963)
* Khoren I (1963&ndash;1983)
* Garegin II (1983&ndash;1995)
* Aram I (1995&ndash;d.d.)

## Se også
* Katolikos av Kilikia
* Liste over katolikoi av Armenia
* Patriarken av Kilikia
Garegin

**Garegin** (østarmensk) eller **Karekin** (vestarmensk) er navnet på flere armensk-ortodokse biskoper:

## Garegin I
* Garegin I Hovsepian, katolikos av Kilikia 1943&ndash;52
* Garegin I Khatsjadurian, patriark av Konstantinopel 1951&ndash;61
* Garegin I Sargisian, katolikos av Armenia 1995&ndash;99

## Garegin II
* Garegin II Gazandzjian, patriark av Konstantinopel 1990&ndash;98
* Garegin II Nersisian, katolikos av Armenia 1999&ndash;
* Garegin II Sargisian, katolikos av Kilikia 1983&ndash;95
Gösta H. Liljequist

**Gösta Hjalmar Liljequist** (1914–1995) var en svensk meteorolog. Han var ansatt ved SMHI 1938-1958 og professor i meteorologi 1958-1979. Han deltok i Maudheimekspedisjonen 1949-1952 og ble medlem av Kungliga Vetenskapsakademien i 1965.

Liljequist tilbakeviste i 1960 Richard Byrds påstand om at han skulle ha fløyet over Nordpolen i 1926. Liljequist anså at Byrd ikke kunne ha rukket fram til Nordpolen med den flytiden og flylengden som ble rapportert, ettersom flytypens maksimumsfart var for lav.

## Bibliografi
* *Arktisk utpost: Berättelsen om den svensk-finsk-schweiziska expeditionen till Nordostlandet 1957-1958*, 1960
* *Antarctica*, 1960 (sammen med Emil Schulthess)
* *Meteorologi*, 1962
* *Klimatologi*, 1970
* *Jordens klimat*, 1975
* *Moln – deras uppkomst och formationer*, 1979
* *Sweden and Antarctica*, 1985
* *High Latitudes – A History of Swedish Polar Travels and Research 1758-1980*, 1993

## Referanser
Garegin II Nersisian

**Garegin II Nersisian** (borgerlig navn *Ktritsj Nersisian*; født 21. august 1954 i Voskehat, Armenia) er den nåværende katolikos av hele Armenia og dermed overhodet for den armenske apostoliske kirke.

Garegin II har mellom 1975 og 1979 studert teologi i Wien (Østerrike), Bonn (Vest-Tyskland) og Zagorsk (Sovjetunion). 1983 ble han ordinert til biskop og patriarkalvikar i Ararat bispedømme. 1992 ble han opphøyet til erkebiskop og i 1999 valgt til katolikos.

Garegin II har gode kontakter med andre kirkeledere. Han har bl.a. hatt besøk av pave Johannes Paul II i 2001 og besøkt den økumeniske patriark Bartholomeos I av Konstantinopel i 2006.

## Referanser
Garegin Sargisian

**Garegin Sargisian** (borgerlig navn *Nsjan Sargisian*, vestarmensk *Karekin Sarkisian*; født 27. august 1932 i Kesab, Syria, død 29. juni 1999 i Jerevan, Armenia) var som **Garegin&nbsp;II** katolikos av Kilikia (1983&ndash;1995) og etterpå som **Garegin&nbsp;I** katolikos av hele Armenia og dermed det åndelige overhodet for den armenske apostoliske kirke (1995&ndash;1999).

Garegin studerte i Oxford fra 1957 til 1959. Han ble ordinert til biskop av Teheran i 1964. Fra 1971 var han biskop av Isfahan og fra 1973 erkebiskop av Øst-USA.

Katolikos Khoren I av Kilikia utnevnte Garegin i 1977 til sin «hjelpekatolikos» (*katolikos-koadjutor*). Etter Khorens død i 1984 overtok han ledelsen av katolikatet.

Fra 1988 hadde Garegin jevnlig kontakt med katolikos Vazgen I av Armenia i Edzjmiatsin og bidro sterkt til en normalisering av forholdet mellom de to katolikatene. Etter Vazgens død i 1994 ble Garegin valgt til ny katolikos av hele Armenia og innehadde vervet frem til sin egen død i 1999.

## Referanser
Bendik Gjevjon

**Bendik Gjevjon** (født 3. november 1969) er en norsk psykolog og analytiker, og tidligere komponist og musiker fra Akershus. 

Som musiker er Gjevjon kjent for produksjoner som del av gruppene Dr. No (Warner Music) og Disco Valente (Bonnier Music). Sammen med Isak Rypdal har han gjort singlene «Lastima» og «La Luna» som lå høyt på VG-lista Topp 20 i 2000 og 2001. Singlene lå også som #1 på MTV Nordic Top 5. Med Dr. No turnerte de Norge og var med på VG-lista Topp 20s sommerturne flere år, og spilte på Rådhusplassen i 2001 for over 50 000 tilskuere. Bendik Gjevjon har også remikset «The International Lesbian Anthem».

## Diskografi
;Dr. No:
* *Lastima* (CD-Maxi) (2000)
* *La Luna* (CD-Maxi) (2000)
* *Fat Sound To The Masses* (Album) (2001)
* *All For You* (CD-Maxi) (2001)
* *Fat Sound To The Masses* (Album) (japansk versjon) (2002)

;Disco Valente:
* *I See Music* (CD-Maxi) (2002)

## Eksterne lenker
* «Psykolog og analytiker med interesse for meningsutveksling», blogg med lenke til debattinnlegg
Rémi Santiago

**Rémi Santiago** (født 10. desember 1980 i Chambéry) er en fransk tidligere skihopper som representerte St. Gervais Mt. Blanc.

Han konkurrerte internasjonalt i årene 1997-2006. Hans beste sesong i verdenscupen var 2001/02, da han med 29.-plass i Willingen 12. januar 2002 tok 2 verdenscuppoeng og ble nummer 86 sammenlagt. Samme sesong ble han nummer 46 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka. Han ble nummer 53 sammenlagt i kontinentalcupen i 1998/99.

I OL i Albertville (Courchevel) i 2002 ble han nummer 33 i storbakken og var på det franske laget som ble nummer 10 av 13 lag i lagkonkurransen. Han ble nummer 17 i VM i skiflyging i Harrachov i 2002.

## Referanser


## Kilder
* Sports Reference: Rémi Santiago  (besøkt 11. september 2011)

## Eksterne lenker
*
Tertius Zongo

**Tertius Zongo** (født 18. mai 1957) er en burkinsk politiker og ambassadør som var statsminister i Burkina Faso fra juni 2007 til april 2011.

## Biografi
Zongo ble født i Koudougou i Fransk Øvre Volta. Han har bred erfaring innen økonomi og regnskap. Han ble ministerdelegat for budsjett og planlegging, under Ministeriet for økonomi, finans og planlegging, i juni 1995. I februar 1996 ble han regjeringens talsmann i tillegg til sin rolle som ministerdelegat. Han fortsatte som regjeringstalsmann inntil november 2000. Posten hans ble endret til ministerdelegat for finans og økonomisk utvikling, under statsministeren, i september 1996. Han ble senere forfremmet til minister for økonomi og finans den 10. juni 1997. Zongo ble på den siste posten inntil november 2000. Den 14. februar 2002 ble han utnevnt til ambassadør i USA, en post han tjenestegjorde i inntil han ble utnevnt til statsminister i juni 2007.

Zongo tjenestegjorde også som representant for Burkina Faso til Verdensbanken, International Monetary Fund, African Development Bank og Islamic Bank of Development. I 1992 arbeidet han som generaldirektør for samarbeid ved Ministeriet for finans og planlegging samt som sjef for Ministeriet for multilateralt samarbeid fra 1988 til 1992. Han har også vært professor innen regnskap, bedriftsøkonomi og finansanalyse ved Universitetet i Ouagadougou i Burkina Faso. Zongo har mastergrad i økonomi fra Institut d'administration des entreprises i Frankrike.

Etter parlamentsvalget i mai 2007 ble Zongo utnevnt til statsminister av president Blaise Compaoré den 4. juni 2007. Regjeringen bestod av 34 medlemmer og ble utnevnt den 10. juni. Regjeringens 34 medlemmer (ikke inkludert Zongo selv) inneholdt to utenriksministre, 26 ministre og seks ministerdelegater. Zongo inntok posten som statsminister den 11. juni, som etterfølger av Paramanga Ernest Yonli.

## Referanser
Vazgen I

**Vazgen I Paltsjian** (borgerlig navn *Lewon Karapet Paltsjian*, vestarmensk *Vazken [Lewon Garabed] Baldzjian*; født 20. september 1908 i București, Romania; død 18. august 1994 i Jerevan, Armenia) var fra 1954 til 1994 katolikos av hele Armenia og dermed overhodet for den armenske apostoliske kirke.

Lewon Garabed Baldzjian var sønnen av armenske foreldre som etter 1895/96-pogromet hadde flyktet fra Istanbul til Romania. Han studerte filosofi i București og teologi i Aten. 1951 ble han i Edzjmiatsin ordinert til biskop av Romania og tok navnet *Vazgen&nbsp;I*.

1955 ble Vazgen valgt til katolikos av Armenia. Han klarte å opprettholde en viss selvstendighet for den armenske apostoliske kirke under sovjetstyret. Etter Armenias uavhengighet i 1991 tok han landets første president Levon Ter-Petrosjan i&nbsp;ed.

Vazgen besørget en bibeloversettelse til ny-(øst)armensk. Han reiste mye å besøkte både den armenske diasporaen og andre kirkeledere, bl.a. paven.

I sovjettiden oppstod spenninger mellom de to armenske katolikatene i Edzjmiatsin (ved katolikos Vazgen) og Kilikia (ved katolikos Zareh&nbsp;I). Årsakene var av politisk heller enn trosmessig art. Vazgen boikottet Zarehs valg til katolikos i 1956, og Zareh utvidet jurisdiksjonen av sitt katolikat på bekostning av Edzjmiatsin. Under Zarehs etterfølgere Khoren I og Garegin I ble forholdene bedret igjen. Den sistnevnte ble etter Vazgens død i 1994 sågar valgt til hans etterfølger.

I 1994 ble han gjort til Nasjonalhelt av Armenia.

## Referanser
Aram I av Kilikia

**Aram I Kesjisjian** (borgerlig navn *Bedros Kesjisjian*; født 8. mai 1947 i Beirut, Libanon) er en armensk-apostolisk biskop. Som nåværende katolikos av Kilikia innehar han kirkens nesthøyeste embete (etter katolikos av hele Armenia).

Aram studerte teologi, filosofi og historie i Beirut, Genève og New York. Han var biskop av Libanon fra 1980 og frem til hans valg til katolikos av Kilikia i 1995.

Han er svært aktiv i det økumeniske arbeid, både i Kirkenes verdensråd og regionalt i Midtøsten, der han også engagerer seg for bedre forståelse mellom kristne og muslimer.

## Referanser
Fyrstbispedømmet Münster

**Fyrstebispedømmet Münster** (tysk: *Fürstbistum Münster*) var en standsstat og et geistlig territorium (også betegnet Hochstift og Stift) som eksisterte innenfor det tysk-romerske rike. Staten eksisterte fra omkring 1180 til 1803.
Wu Jinghua

**Wu Jinghua** (kinesisk: 伍精华, 1931–2007) var en kinesisk kommunistisk politiker som tilhørte Yi-folket.

Han ble medlem av Kinas kommunistiske parti i 1949 och var lenge aktiv som partikader i sin hjemregion i Liangshan i Sichuan-provinsen. 

Han var partisekretæra i den autonome region Tibet 1985–1988 og forsøkte da å gjennomføre en liberalisering i politikken, men ble avskjediget fra denne post i samband med oppløpene i Lhasa mot slutten av 1980-årene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nekrolog fra ''Caijing'' (på kinesisk)
Friidrett under Asialekene 1958

**Friidrett under Asialekene 1958** ble arrangert i Tokyo i Japan i mai 1958. Det var 30 øvelser, 21 for menn og 9 for damer. Japan ble beste nasjon med tolv gullmedaljer foran India og Pakistan med fem hver.

## Medaljer

## Resultater
### Menn

### Damer

## Eksterne lenker
* Página de los Juegos Asiáticos de 1958
Sagkrakken gangbru

**Sagkrakken gangbru** er en gangbro på Skarpsno i Bydel Frogner i Oslo. Broen går over Europavei 18, og forbinder Frognerstranda med gangveien mellom Frøyas have og nedlagte Skarpsno stasjon/Skarpsnoparken.

Broen er en forspent bjelke-platebro bygget i 1959, og er 33 meter lang. Den ble vedtatt fredet av Riksantikvaren i 2008, og broens «form, […] rekkverk og andre detaljer» må bevares for fremtiden. Broen har fått navn etter utseendet sitt.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Fyrstedømmet Minden

**Fyrstedømmet Minden** (tysk: *Fürstentum Minden*) var en stat som eksisterte innenfor den vestlige delen av det tysk-romerske rike. Staten eksisterte fra omkring 1648 til 1807. Staten var etterfølgeren til kurfyrstbispedømmet Minden, tilhørte den nederrhinsk-westfaliske rikskrets og var frem til slutten av sin eksistens prøyssisk territorium. I 1807 ble staten innlemmet i kongeriket Westfalen.
Bryting under Asialekene 1958

**Bryting under Asialekene 1958** ble arrangert i Tokyo i Japan i mellom 25. og 27. august 1958. Det var andre gangen som bryting var på programmet under Asialekene. Det var åtte vektlasser og Japan ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Iran med tre.

## Medaljer

## Resultater

## Eksterne lenker
* Página de los Juegos Asiáticos de 1958
Grevskapet Ravensberg

**Grevskapet Ravensberg** (tysk: *Grafschaft Ravensberg*) var et grevskap som eksisterte innenfor det tysk-romerske rike fra 1140-årene til 1807. Staten var beliggende i den nederrhinsk-westfaliske rikskrets mellom elvene Ems og Weser, og med byen Bielefeld som sete.

## Referanser
Karlstad lufthavn

Karlstad lufthavn  er en flyplass i byen Karlstad i Sverige. Den har status som internasjonal lufthavn.

## Destinasjoner

## Historie
Flyplassen ble åpnet for trafikk i 1997. Flyplassen ble bygget siden den eldre flyplassen Karlstad-Jakobsberg () forårsakte støy for mange beboere på grunn av sin beliggenhet 3 km fra Karlstad sentrum, og også fordi en lengre rullebane var ønskelig.

## Eksterne lenker
* 
*
Åse Grønlien Østmoe

**Åse Grønlien Østmoe** (født 19. januar 1942) er en norsk politiker. Hun har vært ordfører i Åmot og nestleder i Senterpartiet.

## Eksterne lenker
* 
* SPs røde alibi. Kommunal Rapport 12. mars 1999.
Grevskapet Tecklenburg

**Grevskapet Tecklenburg** (tysk: *Grafschaft Tecklenburg*) var et grevskap som eksisterte innenfor det tysk-romerske rike fra tidlig på 1100-tallet til 1808. Grevskapet var beliggende i den nederrhinsk-westfaliske rikskrets med byen Tecklenburg som sete, og hadde et areal på 330 km².

## Referanser
Hendrick de Keyser

__NOTOC__

**Hendrick de Keyser** (født 15. mai 1565 i Utrecht, død 15. mai 1621 i Amsterdam) var en nederlandsk arkitekt og billedhugger. Han var en av de fremste arkitektene i den nederlandske høyrenessansen og var statsarkitekt i Amsterdam i flere år.

Keyser var far til arkitekten og portrettmaleren Thomas de Keyser og arkitekten Pieter de Keyser. Hendrick de Keyser var sønn av en møbelsnekker i Utrecht og elev av billedhuggeren Cornelis Bloemaert og maleren Abraham Bloemaert. 

De Keyser er kjent for en rekke viktige bygninger som tilhører noe av det ypperste innen nederlandsk arkitektur; Zuiderkerk, Westerkerk og Noorderkerk i Amsterdam, Delft rådhus, Børsen og Oost-Indisch Huis.  

Som billedhugger er han kjent for skulpturen av Erasmus som er plassert i Rotterdam. Han tegnet også Vilhelm I av Oraniens sarkofag i Nieuwe Kerk i Delft. Den ble ikke ferdig før han døde og ble ferdigstilt av sønnen Pieter.

De Keysers karriere var ikke begrenset til Amsterdam. Han hadde mange internasjonale kontakter, noe myndighetene i Amsterdam ser ut til å ha oppmuntret. De sendte han til England for å samarbeide med arkitekt Inigo Jones som blant annet var arkitekten bak Banqueting House i Whitehall.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hendrick de Keyser hos Archimon
Fotball under Asialekene 1958

**Fotball under Asialekene 1958**. Det var fjorten lag som deltok i fotball-turneringen under Asialekene 1958 i Tokyo. Det ble først spilt gruppespill, fire grupper der de to beste i hver gruppe gikk videre til kvartfinalene. Turneringen ble avviklet i perioden 24. mai til 1. juni 1958. Republikken Kina vant finalen over Sør-Korea med 3-2.

## Medaljer

## Kamper
### Finalespill

## Eksterne lenker
* Página de los Juegos Asiáticos de 1958
Wang Fang

**Wang Fang** (kinesisk: 王芳, pinyin: *Wáng Fāng*, født 1920 i Xintai i provinsen Shandong i Kina, død 3. november 2009) var en kinesisk politiker.

Wang ble medlem av Det kinesiske kommunistparti i 1938. Han deltok i den annen sino-japanske krig og den kinesiske borgerkrig. Etter grunnleggelsen av Folkerepublikken Kina innehadde han en rekke høye embeder. Han var sikkerhetsminister (Ministeriet for offentlig sikkerhet i Folkerepublikken Kina) fra april 1987 til november 1990. 

Under kulturrevolusjonen ble han degradert og brennemerket som en som gikk kapitalismens vei, men etterpå var han anklager under rettssaken mot «firerbanden».

## Referanser


## Eksterne lenker
* Wang Fangs profil
Kazimierz Sosnkowski

**Kazimierz Sosnkowski** (født 1885 i Warszawa, død 1969 i Quebec, Canada) var en polsk politiker og offiser. 

Sosnkowski var grunnlegger og første sjef for den polske militære enheten Związek Walki Czynnej. Han var stabssjef for en brigade i det polske militæret, minister for militære anliggender, visepresident i Polen og generalinspektør i det polske forsvaret. Sosnkowski skulle etter planen overta som Polens president etter August Zaleski i 1954, men Zaleski nektet å gå med på dette og ble sittende som president frem til sin død i 1972. Sosnkowski var gift med Jadwiga Sosnkowska som han hadde fem barn sammen med.

## Andre verdenskrig
General Sosnkowskis etterfulgte Sikorski som øverstkommanderende da Władysław Sikorski omkom. Den britiske regjeringen ba ikke om et opprør. Sikorski godkjente i oktober 1940 (i London) en plan om generell oppstand som skulle falle sammen med tilførsel av betydelige styrker fra Storbritannia. Sosnkowski var motstander av oppstand og han trodde ikke at selvstendig polsk krigføring ville sikre Polens uavhengighet; Sosnkowski mente planen lagt frem av general Tadeusz Bór-Komorowski i januar var håpløs og ville at Bór-Komorowski skulle gi opp operasjon Burza (Tempest). Sosnkowski var veteran fra første verdenskrig der han hadde vært offiser under Józef Piłsudskis kommando. Under Sosnkowski ble 1 million soldater mobilisert til krigen mot Sovjetunionen 1919-1920 og Sosnkowski virket i mellomkrigstiden som politiker i den nye staten; under andre verdenskrig var han tilhenger av en hard linje overfor Sovjetunionen.

## Referanser

## Litteratur
*
Bururi (provins)

**Bururi** er den største av de sytten provinsene i Burundi. Provinsen har  innbyggere (2011) og er 2465 km².  

I provinsen ligger byen Bururi som er provinshovedstaden, og byen Rumonge som ligger på bredden av Tanganyikasjøen. I Bururi ligge også Bururi naturreservat, en rest av afrikansk tropisk fjellskog, samt Rumonge naturreservar og Kigwena naturreservat. Den sørlige kilden for Nilen ligger i Bururi.

Bururi er kjent for alle de militære og politiske lederne som har kommet fra regionen, blant annet tre påfølgende presidenter som har regjert i landet tid som uavhengig stat.

## Referanser
Asialekene 1962

**Asialekene 1962** var de fjerde Asialekene, de ble arrangert i Jakarta i Indonesia i perioden 24. august til 4. september 1962. Det var 1 460 utøvere fra 16 nasjoner som deltok i fjorten sporter. Japan ble beste nasjon med 73 gullmedaljer foran Indonesia med 21.

## Medaljer

## Sporter
Badminton var med som ny sport i forhold til de forrige Asialekene.

* Badminton (6)
* Basketball (1)
* Boksing (10)
* Bordtennis (7)
* Bryting (16)
* Fotball (1)
* Friidrett (32)
* Landhockey (1)
* Skyting (5)
* Stuping (4)
* Svømming (21)
* Sykling (4)
* Tennis (7)
* Vannpolo (1)
* Volleyball (4)

## Eksterne lenker
* Página de los Juegos Asiáticos de 1962
Cankuzo (provins)

**Cankuzo** er en av de sytten provinsene i Burundi. Provinsen ligger øst i landet og har et areal på 1965 km² og en befolkning på  (2011). Hovedstaden er Cankuzo.

## Kommuner
 

Cankuzo er delt inn i fem kommuner som hver blir styrt av et valgt råd med 25 medlemmer.
*Cankuzo kommune
*Cendajuru kommune
*Gisagara kommune
*Kigamba kommune
*Mishiha kommune

## Referanser
Syed Saleem Shahzad

**Syed Saleem Shahzad** (født 3. november 1970, død 31. mai 2011) var en pakistansk journalist som skrev mye for ledende europeiske og asiatiske medier.

I oktober 2010 kontaktet Shahzad menneskerettighetsorganisasjonen Human Rights Watch og uttalte at  at han sto i fare for å bli anholdt av etterretningstjenesten Pakistans Inter-Services Intelligence (ISI). Pakistan var det dødeligste landet for journalister i 2010, med minst åtte drepte, hvorav seks døde i voldelige selvmordsangrep. Shahzad ble funnet død i en elv i det nordøstlige Pakistan, med tydelige tegn på tortur på kroppen, to dager etter at han var blitt kidnappet i Islamabad. Flere internasjonalt ledende journalister anklaget umiddelbart Pakistans etterretning for å stå bak drapet på Shahzad og den amerikanske regjeringen annonserte senere at de hadde bevis for at dette faktisk var tilfelle.

Shahzad dekket en rekke forskjellige temaer gjennom hans lange journalistiske karriere. Han skrev blant annet om globale sikkerhetsspørsmål, pakistanske væpnede styrker, islamske bevegelser og muslimske motstandsbevegelser i Libanon og Irak. Taliban og Al-Qaida var også vanlige emner i hans forfatterskap. Som journalist reiste han mye i Midtøsten, Asia og Europa. Shahzad var medarbeider i Pakistan Security Research Unit ved Instituttet for fredsstudier ved Universitetet i Bradford. I november 2006 ble han holdt et par dager i fangenskap av Taliban i Helmand i Afghanistan. Da han slapp fri skrev han en detaljert beretning om hans dager i fangenskap og tiden han tilbrakte med Taliban i Afghanistan.

## Referanser
Nicolás Monardes

**Nicolás Monardes** (født 1493, død 10. oktober 1588) var en spansk forfatter, lege og botaniker.

Monardes publiserte flere bøker. I verket *Diálogo llamado pharmacodilosis* (1536), tok Monardes opp aspekter ved humanisme. Han diskuterer betydningen av gresk og arabisk medisin i boken *De Secanda Vena i pleuriti Inter Grecos et Arabes Concordia* som ble publisert i 1539. Året etter ga han ut De Rosa et partibus eius som handlet om roser og sitrusfrukter. Monardes trodde at tobakksrøyk var en ufeilbarlig kur for alle mulige sykdommer og plager.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Minste kvadraters metode

**Minste kvadraters metode** er en estimeringsmetode for å finne sammenhengen mellom en eller flere forklaringsvariabel og en responsvariabel. Minste kvadraters metode estimerer ved å finne en sammenheng mellom variablene som minimerer variansen. Variansen er kvadratet til avvikene mellom den observerte og den estimerte, derav navnet minste kvadraters metode.
## Historie

### Kontekst
Minste kvadraters metode har sine røtter i feltene astronomi og geodesi i det vitenskapsmenn og matematikere søkte å gi løsninger på utfordringene med å navigere på jordas hav i oppdagelsestiden. Den nøyaktige beskrivelsen av himmellegemenes atferd var nøkkelen til å få skip til å seile på åpent hav, der sjømenn ikke lenger kunne avhenge av observasjoner av land for å kunne navigere.

Metoden var den viktigste av flere framskritt som fant sted i løpet av 1700-tallet:

*Kombinasjonen av forskjellige observasjoner foretatt under *samme* forhold i motsetning til ganske enkelt å forsøke sitt beste i å observere og registrere en enkelt observasjon nøyaktig. Tilnærmingen var på engelsk kjent som *method of averages*. Denne tilnærmingen ble brukt av Tobias Mayer mens han studerte månens librasjoner i 1750, og av Pierre-Simon Laplace i hans arbeid med å forklare forskjellene i Jupiter og Saturns bevegelser i 1788.
*Kombinasjonen av forskjellige observasjoner tatt under *forskjellige* forhold. Metoden kom til å bli kjent som *method of least absolute deviation* (minste absolutte avviks metode). Den ble utført av Roger Joseph Boscovich i hans arbeid med jordklodens form i 1757 og av Pierre-Simon Laplace for det samme problemet i 1799.
*Utviklingen av et kriterium som kan evalueres for å bestemme når løsningen med minimal feil har blitt oppnådd. Laplace prøvde å uttrykke en matematisk form for sannsynlighetstettheten for feilene og definere en metode for estimering som minimerer estimeringsfeilen. For dette formålet brukte Laplace en symmetrisk tosidig eksponentialfordeling som nå kalles Laplace-fordelingen for å modellere feilfordelingen, og brukte summen av det absolutte avviket som estimeringsfeilen. Han følte disse var de enkleste antakelsene han kunne ta, og han hadde håpet å oppnå det aritmetiske gjennomsnittet som det beste estimatet. Hans estimator var i stedet det som på engelsk kalles *posterior median*.

## Referanser
Larry Wu-Tai Chin

**Larry Wu-Tai Chin** (forenklet kinesisk: 金无怠; tradisjonell kinesisk: 金無怠; pinyin: *Jīn Wúdài*; født 1922 i Beiping i Kina, død 21. februar 1986 i Virginia i USA) var en kinesisk oversetter som arbeidet for det amerikanske CIA. 

Chin solgte klassifiserte dokumenter til Folkerepublikken Kina i perioden 1952-1985. Han fungerte som en oversetter for den amerikanske hæren under Koreakrigen, og det var i denne forbindelse at han muligens kom i kontakt med den kinesiske etterretningstjenesten for første gang. Chin hadde blant annet gitt kineserne informasjon om krigsfanger tatt av amerikanske og allierte styrker. I 1986 ble Chin dømt til en lengre fengselsstraff for spionasje og skatteunndragelse. Han hevdet at hans gjerninger var ment å skape forsoning mellom Kina og USA. Men Chin ble funnet livløs på fengselscella med en søppelpose over hodet. En obduksjon konkluderte med at Chin hadde begått selvmord på sin celle. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20060428112554/http://www.dss.mil/training/espionage/Cia.htm#CHIN,%20LARRY%20WU-TAI
* http://www.time.com/time/magazine/article/0,9171,960791,00.html
Cibitoke (provins)

**Cibitoke** er en av Burundis 17 provinser. Hovedstaden er Cibitoke. Provinsen har  innbyggere (2011) og er 1 635 km². 

Landskapet preges i øst av tropiske fjellskoger. I nord og vest dominerer gressavanne med mindre skoger. Hovednæringene er dyrking av bomull, kaffe, bananer og jordnøtter i tillegg til tobakksindustri. Det finnes også forekomster av gull og olje.

Provinsen er delt i seks kommuner:
*Buganda kommune
*Bukinanyana kommune
*Mabayi kommune 
*Mugina kommune
*Murwi kommune
*Rugombo kommune

## Referanser
Mesrob II av Konstantinopel

**Mesrob II Mutafyan** (østarmensk: *Mesrop*; født 16. juni i 1956 i Istanbul i Tyrkia, død 8. mars 2019) var armensk-apostolisk patriark av Konstantinopel.

Mesrob studerte filosofi og sosiologi i Memphis og teologi i Jerusalem. Han ble biskop i 1986 og erkebiskop i 1993. Etter å ha vært den forrige patriarkens generalvikar fra 1997, ble han etter Karekin&nbsp;IIs død innsatt som dennes etterfølger i 1999.

I 2008 ble det kjent at Mesrob Mutafyan led av Alzheimers sykdom. Han trakk seg tilbake fra alle plikter og fra offentligheten, men forble offisielt patriark. 

## Referanser
Karuzi (provins)

**Karuzi** er en av de 17 provinsene i Burundi. Provinsen har  innbyggere (2011) og er 1 457 km². 

Karuzi er administrativt delt i sju kommuner
* Bugenyuzi kommune
* Buhiga kommune
* Gihogazi kommune
* Gitaramuka kommune
* Mutumba kommune
* Nyabikere kommune
* Shombo kommune

## Referanser
Torkom II av Jerusalem

**Torkom II Manugian** (østarmensk: *Torgom Manukian*; født 16. februar 1919 i en flyktningleir ved Baquba i Irak, død 12. oktober 2012 i Jerusalem) var armensk-ortodoks patriark av Jerusalem.

Etter skolegang i Bagdad gikk Torkom i St.-Jakobs-klosteret i det armenske kvarteret i Jerusalem, der han ble viet til prest i 1939. 1962 ble han biskop av Vest-USA (med sete i Los Angeles) og 1966 av Øst-USA (med sete i New York), fra 1968 med rang som erkebiskop.

I 1990 ble han valgt til patriark av Jerusalem. Han var den 96. innehaveren av tittelen.

## Referanser
Kayanza (provins)

**Kayanza** er en av de sytten provinsene i Burundi. Provinsen har  innbyggere (2011) og er 1 233 km².  Kanyaza ligger nord i landet, mot grenset til Rwanda. Provinshovedstaden er Kayanza.

Kayanza er administrativt delt i ni kommuner:
*Butaganzwa kommune 
*Gahombo kommune 
*Gatara  kommune 
*Kabarore kommune 
*Kayanza kommune
*Matongo  kommune 
*Muhanga kommune 
*Muruta  kommune
*Rango kommune

## Referanser
Den fjerde koalisjonen

**Den fjerde koalisjonen** mot Napoleon og Det første franske keiserdømme ble slått av franske styrker i en krig som utspilte seg i årene 1806–1807. Blant koalisjonspartnerne var Preussen, Russland, Kongeriket Sachsen, Sverige og Storbritannia.

Flere av landene i koalisjonen hadde tidligere bekjempet Frankrike i den tredje koalisjonen og det var ingen lengre fredsperiode mellom de to koalisjonene. Preussen sluttet seg til Napoleons motstandere i 1806, bekymret for økt fransk makt etter Østerrikes nederlag og etableringen av det franskstøttede Rhinforbundet. Preussen og Russland mobiliserte for en ny krig og prøyssiske tropper samlet seg i Sachsen.

De franske styrkene under Napoleon beseiret de prøyssiske i en kort og intens krig som kulminerte med fransk seier i slaget ved Jena-Auerstedt den 14. oktober 1806. De franske styrkene okkuperte Preussen, forfulgte restene av den prøyssiske arméen og inntok Berlin den 25. oktober 1806. De fortsatte videre det østlige Preussen, Polen og grensen mot Russland hvor de den 7. og 8. februar 1807 utkjempet slaget ved Eylau med en russisk styrke.

De russiske styrkene ble slått i slaget ved Friedland den 14. juni 1807 og tre dager etter ba Russland om våpenhvile. Ved freden i Tilsit i juli 1807 sluttet Russland fred med Frankrike og godtok å delta i kontinentalblokaden.

## Eksterne lenker
*
Kirundo (provins)

**Kirundo** er en av de 17 provinsene i Burundi. Provinsen har  innbyggere (2011) og er 1&nbsp;703 km². Hovedstaden er Kirundo. Kirundo har tre store innsjøer Cohoha, Rweru og Rwihinda. Cohoha og Rweru ligger i Busone kommune, mens  Rwihinda ligger i Kirundo kommune. Provinsen er den nordligste i landet og grenser mot Rwanda.

Kirundo er administrativt delt i sju kommuner:
*Busoni kommune
*Bwabaragwe kommune
*Kirundo kommune
*Bugabira kommune
*Vumbi kommune 
*Ntega kommune
*Gitobe kommune

## Referanser
Makamba (provins)

**Makamba** er den sørligste av provinsene i Burundi, og grenser til Tanzania og Den demokratiske republikken Kongo. Provinsen har  innbyggere (2011) og er 1 959 km².  Provinshovedstaden er Makamba.

I 2008 kom rundt 100 000 flyktninger tilbake til Burundi fra flyktningleirer som ble lagt ned i Tanzania. Disse kom til Makamba som ble mål for mye internasjonalt hjelpearbeid for å bidra til å løse den vanskelige situasjonen.
 
Makamba er administrativt delt i seks kommuner:
*Kayogoro kommune
*Kibago kommune
*Mabanda kommune 
*Makamba kommune 
*Nyanza-Lac kommune
*Vugizo kommune

## Referanser
Friidrett under Asialekene 1962

**Friidrett under Asialekene 1962** ble arrangert i Jakarta på Indonesia i 1962. Det var 32 øvelser, 22 for menn og ti for damer. Japan ble beste nasjon med atten gullmedaljer foran India med fem.

## Medaljer

## Resultater
### Menn

### Damer

## Eksterne lenker
* Página de los Juegos Asiáticos de 1962
Sahag II av Kilikia

**Sahag II Khabajan** (østarmensk *Sahak Khapajan*, borgerlig navn *Gabriel Khabajan*; født 25. mars 1849 i Harput, dagens Tyrkia; død 1939 i Antelias, dagens Libanon) var fra 1902 til 1939 den armensk-apostoliske katolikos av Kilikia.

Gabriel Khabajan studerte i Jerusalem og Konstantinopel og virket etterpå som prest både i Jerusalem og Kilikia (dagens sydøstlige Tyrkia). 1903 ble han valgt til katolikos av Kilikia. Katolikatet hadde vært vakant siden 1894. Dets sete hadde helt fra 1293 ligget i byen Sis (dagens *Kozan*).

Under folkemordet på armenerne ble i 1916 alle armenske katolikatene og patriarkatene i Det osmanske rike opphevet (Kilikia, Konstantinopel og Jerusalem). Sahag ble utvist til Jerusalem og per statlig lov utpekt til katolikos-patriark av Jerusalem, som skulle omfatte alle gjenværende osmanske armenere. Men også dette katolikatet ble opphevet året etter, og Sahag på nytt utvist, denne gang til Damaskus.

Etter Det osmanske rikes nederlag i første verdenskrig returnerte Sahag i 1918 til Kilikia for å gjenopprette katolikatet i Sis. Kilikia lå den gang under fransk mandat, men ble i 1921 gitt tilbake til Tyrkia. Sahag måtte på nytt forlate katolikatets historiske sete og flyktet til katolikatets siste gjenværende bispedømme i Aleppo (Syria). 1930 flyttet Sahag katolikatssetet til Antelias (Libanon), der det har ligget siden. Ved gjenoppbyggingen av katolikatet i Antelias fikk Sahag hjelp av en «hjelpekatolikos» (*katolikos-koadjutor*), Papken Guleserian, som han hadde utnevnt i 1931. Papken døde allerede i 1936, mens Sahag døde tre år senere, 90 år gammel.

## Referanser
Karekin II av Konstantinopel

**Karekin II Kazantsjian** (østarmensk *Garegin Gazandzjian*, borgerlig navn *Petros Kazancıyan*; født 18. mai 1927 i Istanbul; død 10. mars 1998 i Istanbul) var fra 1990 til 1998 den armensk-apostoliske patriarken av Konstantinopel.

Petros Kazancıyan var fra 1940 til 1951 i St.-Jakobs-klosteret i det armenske kvarteret i Jerusalem og etterpå flere år ved et teologisk seminar i Istanbul. Fra 1959 virket han som armensk-apostolisk prest i USA. 1966 ble han utnevnt til den første armensk-apostoliske biskopen av det nyoppretta bispedømme i Australia. Han returnerte til Jerusalem i 1981, nå som stor-sakristan i det armenske patriarkatet Jerusalem. 1990 ble han valgt til patriark av Konstantinopel.

## Referanser
Atenagoras I

**Atenagoras I** (borgerlig navn *Aristokles Spyrou*, født 25. mars 1886 i Tsaraplana, dagens Hellas, død 7. juli 1972 i Istanbul, Tyrkia) var en gresk-ortodoks biskop og fra 1948 til 1972 økumenisk patriark av Konstantinopel.

## Virke
Atenagoras ble ordinert til diakon i 1910 og til metropolitt av Korfu i 1922. Fra 1930 virket han som erkebiskop av Nord- og Syd-Amerika, der han samlet den splitta diasporamenigheten og ble en god bekjent av president Harry S. Truman.

I 1948 ble Atenagoras valgt til økumenisk patriark og vendte tilbake til Tyrkia. Han viste seg tittelen *økumenisk patriark* verdig: Ikke bare besøkte han alle patriarkatene i den ortodokse kirke (hvis æresoverhode han var); han opprettet også gode kontakter med andre kristne kirker. Således besøkte han blant annet Kirkenes Verdensråd i Genève og den anglikanske primas av England i Canterbury.

Mest kjent er han imidlertid for å ha innledet forsoningen med den katolske kirke. Han hadde nær kontakt med pave Johannes XXIII siden dennes tid som patriark av Venezia. Med pave Paul VI hadde han tre historiske møter, som førte til at de to kirkene opphevet de gjensidige ekskommunikasjonene som hadde vært gyldig siden det store skisma (1054). Det første møtet fant sted i Jerusalem i 1964, fulgt av pavens besøk i Istanbul og patriarkens motbesøk i Roma i 1967.

## Referanser
Muramvya (provins)

**Muramvya** er en av Burundis 17 provinser. Hovedstaden er Muramvya. Provinsen har  innbyggere (2011) og er 596 km². 

Administratistrativt er provinsen delt i fem kommuner:
*Bukeye kommune 
*Kiganda kommune
*Mbuye kommune
*Muramvya kommune
*Rutegama kommune 

## Referanser
Muyinga (provins)

**Muyinga** (Alternativ skrivemåte **Muhinga**) er en av de sytten provinsene i Burundi. Den ligger nordøst i landet og grenser mot Rwanda og Tanzania. Provinshovedstaden er Muyinga. Provinsen har  innbyggere (2011) og er 1 836 km². 

Administrativt er provinsen delt i sju kommuner:
*Buhinyuza kommune
*Butihinda kommune
*Gashono kommune
*Gasorwe kommune
*Giteranyi kommune
*Muyinga kommune
*Mwariko kommune

## Referanser
Elfrid Nøttestad

**Elfrid Margrethe** **Nøttestad** (født *Bue* 19. september 1904 i Trysil, død 29. november 1998) var en norsk billedkunstner bosatt i Bærum.

Nøttestad var født i Trysil og oppvokst på Hamar. I 1926 flyttet hun til USA hvor hun bodde i seks år. I denne perioden drev hun med tegning og maling og deltok blant annet på en kollektivutstilling i Brooklyn.

Tilbake i Norge tok hun senere en rekke studier og kurs. Hun studerte blant annet med Rigmor Holter, som var en viktig inspirasjonskilde. Hennes arbeider bestod i hovedsak av oljemalerier, akvareller samt applikasjoner. Hun var en typisk figurativ kunstner. Nøttestad var sterkt knyttet til Morskogen i Eidsvoll, hvor hun hadde hytte i mange år, og mange av hennes motiver og inspirasjon er derfor hentet fra Mjøsområdene. Forøvrig er mye av inspirasjonen hentet fra norsk litteratur.

Nøttestad var en aktiv billedkunstner i mange år, men gjennombruddet kom først i 1974 da hun debuterte med en separatutstilling i Galleri Musk i Bærum, 69 år gammel. I 1975 deltok hun på en kollektivutstilling med blant andre Kai Fjell i regi av Kunstnerforbundet.

Senere ble det en rekke separatutstillinger både i Bærum, i Eidsvoll og på Hamar. Hun stilte ut både i gallerier og i offentlige lokaler som kino og bibliotek. Det var alltid pressedekning ved utstillingsåpning. Nøttestad var produktiv fram til siste halvdel av åttitallet. Sin siste utstilling hadde hun i Bærum i 1989, 84 år gammel.

## Referanser
Mwaro (provins)

**Mwaro** er en av de sytten provinsene i Burundi. Provinsen har  innbyggere (2011) og er 839 km² og ligger midt i landet. Provinshovedstaden er Mwaro. Fram til 2002 var Mwaro en del av provinsen  Muramvya.

Mwaro er administrativt delt i seks kommuner:
*Bisoro kommune
*Gisozi kommune
*Kayokwe kommune
*Ndava kommune
*Nyabihanga kommune
*Rusaka kommune

## Referanser
Rutana (provins)

**Rutana** er en av de sytten provinsene i Burundi. Provinsen har  innbyggere (2011) og er 1 959 km². 

Administrativt er provinsen delt i seks kommuner:
* Bukemba kommune
* Giharo kommune
* Gitanga kommune
* Mpinga-Kavoye kommune
* Musongati kommune
* Rutana kommune

## Referanser
Ruyigi (provins)

**Ruyigi** er en av de sytten provinsene i Burundi. Den har  innbyggere (2011) og er 2 338 km²  og ligger øst i landet, mot grensen til Tanzania. Hovedstaden er Ruyigi.

Administrativt er Ruyigi delt i sju kommuner:
*Butaganzwa kommune
*Butezi kommune
*Bweru kommune
*Gisuru kommune
*Kinyinya kommune
*Nyabitsinda kommune
*Ruyigi kommune

## Referanser
Asialekene 1966

**Asialekene 1966** var de femte Asialekene, de ble arrangert i Bangkok i Thailand i perioden 9. til 20. desember 1966. Det var 1 945 utøvere fra 16 nasjoner som deltok i fjorten sporter. Japan ble beste nasjon med 78 gullmedaljer foran Sør-Korea med tolv.

## Medaljer

## Sporter

* Badminton
* Basketball
* Bordtennis
* Boksing
* Bryting
* Fotball
* Friidrett
* Landhockey
* Skyting
* Stuping
* Svømming
* Sykling
* Tennis
* Vannpolo
* Vektløfting
* Volleyball

## Eksterne lenker
* Página de los Juegos Asiáticos de 1966
Langsua nasjonalpark

**Langsua nasjonalpark ** er en norsk nasjonalpark som ligger i et typisk østnorsk skog- og lavfjellslandskap i Innlandet. Parken ble opprettet den 11. mars 2011, for å  «*ta vare på et stort, sammenhengende og i det vesentlige urørt og villmarkspreget naturområde som inneholder særegne og representative økosystemer og landskap som er uten tyngre naturinngrep.*» og den dekker et område på 537,1 km².

## Omfang og bufferområder
Nasjonalparken ligger i Øystre Slidre, Nord-Aurdal, Nordre Land, Gausdal, Sør-Fron og Nord-Fron kommuner, Innlandet. Parken grenser opp til følgende verneområder som ble opprettet samtidig: Haldorbu landskapsvernområde, Storlægeret landskapsvernområde, Dokkfaret landskapsvernområde, Espedalen landskapsvernområde, Kjølaåne naturreservat, Røssjøen naturreservat, Skardberga naturreservat, Oppsjømyra naturreservat og Hersjømyrin naturreservat. I tillegg grenser parken til Hynna naturreservat, som var opprettet tidligere, men som ble utvidet i 2011.

Parken er en utvidelse av Ormtjernkampen nasjonalpark fra 1968, som var Norges minste nasjonalpark. En utvidelse hadde vært utredet fra 2005 av, under navnet «Ormtjernkampen – Skaget», omfattende inntil 1365 km². I planprosessen falt Etnedal kommune utenfor nasjonalparken.

## Naturforhold
Området er internasjonalt viktig for planten skjeggklokke, og den sjeldne planten finnmarksstarr har hovedutbredelsen sin i Norge i Langsua. Parken er også hjem for rødlistede fuglearter som myrhauk, fjellmyrløper og dobbeltbekkasin. Alle de fire store rovpattedyrene besøker området, men bare gaupe har fast tilhold. 

## Forvaltning og bruk av området
Det finnes både setre og tamreindrift i området. Den norske turistforening har sju hytter i nasjonalparken, den største av dem er Liomseter turisthytte.
 
## Referanser


## Eksterne lenker
* .
*
Grand Prix Cycliste de Montréal 2011

**Grand Prix Cycliste de Montréal 2011** var den andre utgaven av Grand Prix Cycliste de Montréal. Rittet ble arrangert 11. september over 17 runder på totalt 205,7 km.

I tillegg til de 18 ProTeam ble Cofidis, Europcar, FDJ og SpiderTech-C10 invitert til å delta.

## Resultater

## Eksterne lenker
*
Liste over kulturminner i Bergen

**Liste over kulturminner i Bergen** er en oversikt over fredede og/eller bevaringsverdige bygninger og elementer i Bergen. Data er hentet fra Riksantikvarens liste over kulturminner.

ID-nummer består av et lenket tall som går direkte til det aktuelle kulturminnet i Kulturminnesøk. 

|}

## Kilder
* Lista er basert på Riksantikvarens liste over kulturminner, klikkbar lenke til hvert enkelt kulturminne finnes i første kolonne i tabellen.

## Eksterne lenker
* 
* Kulturminnesøk hos Riksantikvaren
Badminton under Asialekene 1962

**Badminton under Asialekene 1962** ble arrangert i Jakarta på Indonesia i august 1962. Det var første gangen badminton var med på programmet i Asialekene. Det ble spilt single, double og lagkonkurranse for både damer og menn. Indonesia ble beste nasjon med fem gullmedaljer foran Malayaføderasjonen med en.

## Medaljer

### Medaljevinnerne

## Eksterne lenker
* Página de los Juegos Asiáticos de 1962
Universitetet i Addis Abeba

**Universitetet i Addis Abeba** (tidligere *Haile Selassie universitet*) er et universitet i Etiopia. 

Universitetet har 6 campus i Addis Abeba, og et syvende i Debre Zeit, 45 km utenfor. 

Ved opprettelse i 1950 het det «University College of Addis Ababa»; det ble oppkalt etter daværende keiser Haile Selassie i 1962, og fikk sitt nåværende navn i 1975. Det ble opprettet av den canadiske jesuittpresten Lucien Matte, på oppfordring fra keiseren. I løpet av de to første årene ble et samarbeid med University of London etablert. Universitetet har tildelt mastergrader siden 1979 og doktorgrader siden 1987.
## Referanser


## Eksterne lenker
*