open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gairsay

**Gairsay** (norrønt: *Gáreksey*) er en liten øy i den skotske øygruppen Orknøyene. Den er lokalisert i sognet Rendall, 2,4&nbsp;km utenfor kysten, over en av innfartene til bukta Firth og byen Kirkwall. Den er omtrent 3,2&nbsp;km lang og 1,6&nbsp;km bred og omfatter en konisk høyde og en liten havn ved navn Millburn Bay, som er skjermet av halvøya kjent som Hen of Gairsay. I henhold til folketellingen av 2011 har øya en bosetning på 3 innbyggere.

## Historie
### Vikingtid
Ifølge *[[Orknøyingenes saga]]* var Gairsay i norrøn tid vinterhjemmet til den norrøne høvdingen Svein Åsleifsson, en av de siste store vikingene. Han drev gårdsdrift i sommermånedene og tilbrakte vintrene med sine 80 menn med våpen fra hans eiendom på Gairsay. Etter at vårplantingen var ferdig, ville Svein dra på vikingtokt nedover kysten av Skottland, England og Irland. Han døde i et forsøk på å erobre Dublin i år 1171. Etter hans død delte hans sønner Olav og Andrew (Andreas?) gården midt på mellom seg.

### 1600- til 1800-tallet

Skotsk lov ble ikke innført på øyene før i 1611. Før den tid var norrøn lovverk og språk gjeldende. Isteden ble skotsk språk rådende i et skotsk lovverk. Ved at norrøn lov ble svekket, kunne en ny, skotsk overklasse med god kjennskap til skotsk lov få tilnærmet eneveldige makt til å tolke loven etter eget forgodtbefinnende. I 1587 ble en sak om odelsretten til Gairsay appellert til Privy Council i Edinburgh som forlangte å se lovboka for egne øyene. I ytterligere en rettssak fra 1703 fortelles det at beboerne på Gairsay fortsatt snakket norn (en dialekt av norrønt) seg imellom.

På 1600-tallet ble det bygget et herskapshus kalt Langskaill på stedet for Svein Åsleifssons eiendom ahdde vært. Det ble gjort av en velstående kjøpmann, William Craigie, som bodde der sammen med sin kone Margaret Honyman, datter av biskopen av Orknøyene. Craigie var parlamentsmedlem og døde i Edinburgh i 1712. Navnet på ården, Langskaill, som er den eneste bebodde gården på Gairsay i dag, er av norrønt opphav, *Langskáli*, «langskålen/langhallen».

Ifølge folketellingen bodde det i 1831 69 mennesker på Gairsay, og 71 personer i femten familier i 1841. I folketellingen for 1841 ble det uttalt at øya pleide å være kjent for mengden tare produsert på den, men ingen har framstilt det på den i noen år. I 1851 bodde det bare 41 mennesker i seks familier på øya. Ti år senere var befolkningen nede i 34 personer i bare fem familier. I 1881 var tallet 37 mennesker i bare fire familier. De siste årene var øya eid av en familie, kalt McGill, som kjøpte øya i 1968 og nå driver den og som utsteder sine egne frimerker. Gairsay er en av de få skotske øyene som har tillatelse til å gjøre dette på grunn av mangelen på en Royal Mail-tjeneste.

## Referanser


## Litteratur
* Haswell-Smith, Hamish (2004): ''The Scottish Islands''. Edinburgh: Canongate. ISBN 978-1-84195-454-7.
* Sandnes, Berit (2003): ''Fra Starafjall til Starling Hill. Dannelse og utvikling av norrøne stedsnavn på Orknøyene'' (PDF), Trondheim: NTNU

## Eksterne lenker
*
Filippinsk peso

**Filippinske peso** (filippinsk: **piso**) er myntenheten på Filippinene. Ordet *piso* kommer fra det spanske ordet *peso* som betyr «vekt». 

1 peso er inndelt i 100 centavos. ISO 4217-koden er PHP. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
John Vanderslice

**John Vanderslice** (født 22. mai 1967 i Gainesville i Florida) er en amerikansk musiker, tidligere medlem av bandet mk Ultra. Han opptrer nå med sitt eget band.

Etter at mk Ultra ble oppløst i 1999, startet Vanderslice raskt sin solokarriere. I 2000 fikk han medieoppmerksomhet over hele USA på grunn av singlen *Bill Gates Must Die*. Han hadde omhyggelig pønsket ut en spøk om at Microsoft hadde truet med søksmål om krenkelse av varemerkerettigheter på grunn av denne utgivelsen. (CD-en hadde et påtrykk lik det på installasjons-CD-en til Windows)

Albumene hans er laget ut fra analoge masteropptak på magnetbånd. De har fått anerkjennelse blant kritikere for sin melodiske kvalitet. Vanderslice har tilbrakt mye tid de siste årene på turneer i Nord-Amerika, Europa og Japan.

Vanderslice opprettet også et platestudio i 1997 under navnet «Tiny Telephone». Studioet ligger i Mission District i San Francisco, og har skapt en nisje som det siste helanaloge platestudioet i San Francisco Bay Area. Han setter konsekvent innspillings- og CD-prisene lavere enn gjeldende markedspriser.

Vanderslice er en forkjemper for bruk av analoge instrumenter og opptaksutstyr for å skape et rikere og råere lydbilde. Han var medvirkende produsent på det siste albumet til bandet Spoon, *[[Gimme Fiction]]*, og han har samarbeidet og turnert sammen med the Mountain Goats. Han er fan av David Lynch, noe som framgår i låten «Promising Actress». Hans musikk er inspirert av blant annet Neutral Milk Hotel. Han er en  ivrig hobbyfotograf.

## John Vanderslice i Norge
John Vanderslice har spilt to konserter i Norge. Hans første opptreden var på Rockefeller i Oslo den 5. februar 2006 sammen med bandet Death Cab For Cutie, som en del av deres felles Europaturné. Den 14. februar 2008 spilte han en solokonsert på Café Mono.

## Diskografi
* *[[Pixel Revolt]]* (2005)
* *[[Cellar Door (album)|Cellar Door]]* (2004)
** *[[MGM Endings: Cellar Door Remixes]]* (2004) 
* *[[The Life and Death of an American Fourtracker]]* (2002)
* *[[Time Travel is Lonely]]* (2001)
* *[[Mass Suicide Occult Figurines]]* (2000)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* TinyTelephone.com
* Episode 55 av «All Songs Considered» den 24. februar 2004 på ''National Public Radio''
* Artikkel den 26. januar 2005 i ''San Francisco Chronicle''
* «Make It Beautiful and Trash It», intervju fra oktober 2005 i ''PopMatters''
* «John Vanderslice: The Interview», intervju fra august 2005 på ''sixeyes.blogspot.com''
Internet Corporation for Assigned Names and Numbers

**Internet Corporation for Assigned Names and Numbers** (ICANN) er en allmennyttig (eng: nonprofit) organisasjon med hovedkvarter i Marina del Rey (California) i USA, med formål å administrere global tildeling av DNS-navn, internett-adresser og protokoll-parametre.

Oppgavene utføres innenfor rammene av en kontrakt med USAs handelsdepartement, men ICANN forsøker å hente innspill fra mange forskjellige deltakere i Internett-samfunnet. Hvor mye de tar hensyn til de innspillene de får strides det mye om.

Den ble opprettet 18. september 1998, og overtok de oppgavene som til da hadde blitt utført av Jon Postel ved Information Sciences Institute – disse oppgavene refereres ofte til som IANA.

6. november 2006 ble Jon Bing innvalgt som medlem i ICANNs råd for globale toppnivådomener (GNSO Council)

I 2012 samlet en konferanse seg i Dubai i et forsøk på å innføre internasjonale retningslinjer for internett. Konferansens forhandlinger brøt sammen 13. desember 2012 etter at USA og Storbritannia nektet å godta en FN-basert styring som kunne tillate Russland og Kina å innføre mer sensur i sine egne land.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Internet Assigned Numbers Authority
* U.S. Department of Commerce
Liste over stavhoppere som har nådd 6 meter

Dette er ei liste over stavhoppere som har nådd 6 meter. I 1985 blei Serhij Bubka den første stavhopperen som kom over seks meter.

## Referanser
Vermut

**Vermut** er en sterkvin som er smaksatt med aromatiske urter og krydder (aromatisert vin). Oppskriftene holdes hemmelig av de enkelte produsenter. Drikken ble oppfunnet av Antonio Benedetto Carpano fra Torino i 1786. Han valgte navnet *vermut* fordi han var inspirert av en tysk sterkvin krydret med malurt, urten som også brukes i absint. Det tyske ordet *Wermut* betyr både *malurt* og *vermut*. Urtene ble opprinnelig tilsatt for å dekke over den råe alkoholsmaken i billig vin.

Vermut er smaksatt med forskjellige botaniske stoffer (røtter, bark, blomster, frø, urter og krydder).

Produksjonsmetoden varierer fra merke til merke men starter med vin. De vanligste vindruene som benyttes er Clairette blanche, Piquepoul, Trebbiano, Bianchetta og Trevigiana. Deretter legger man til et nøytral brennevin, eller man kan blande spriten med druesaft før gjæring. For søt vermut tilsettes det sukker, opptil 15%. Så blander man inn malurt og de andre botaniske stoffene. Det er forskjell mellom de forskjellige produsenten hvor lenge den lagres før den tappes på flasker. Vermut har et alkoholnivå på 15-20%.

Den opprinnelige formen er tørr, hvit vermut, ofte markedsført som «ekstra tørr» (Extra Dry). Tørr vermut, som stammer fra Frankrike, er en viktig ingrediens i cocktailen martini sammen med gin eller vodka.

Søt vermut kommer vanligvis fra Italia og er søt, krydret og urteaktig. De fleste søte vermut er røde og drikkes ofte som aperitif. Den hvit søte vermut (*bianco*) brukes i cocktailer, som Manhattan, eller som en aperitif. 

Det har også kommet en rosé vermut på markedet som er en mellomting mellom søt og tørr, den kan variere fra merke til merke. 

Vermut serveres avkjølt, 12°C-14°C for tørr og rosé og 16°C for søt. Man bruker et cocktailglass eller en tumbler glass, ca. 90ml, og en isbit, eventuelt en skive sitron eller appelsin som hjelper til med å få frem smaken av vermut. Eventuelt kan man servere den med is eller med kullsyreholdig vann. Vermut er en viktig ingrediens i mange klassiske cocktails, som martini og manhattan. 

De mest kjente vermutprodusentene er: 

* Carpano (Italia)
* Cinzano (Italia)
* Distillerie Stock (Italia)
* Martini & Rossi SpA (Italia, se Martini for informasjon om produktet)
* Punt e Mes (Italia)
* Dolin (Frankrike)
* Noilly Prat (Frankrike)

## Se også
* Boulevardier
* Vin
* Sterkvin
* Aromatisert vin

## Referanser
Betty Big Boom Band

**Betty Big Boom Band** (1987&ndash;1993, 2004&ndash;2008) er en norsk rockegruppe fra Trondheim.

## Kort historikk

BBBB startet ut i 1987 som et soul-inspirert band med låtmateriale fra Betty Bohm Bang Band og cover-låter. Bandet utviklet fort sin egen særpregede norske soul-stil med norske tekster og konserter med fullt trøkk. BBBB kom med en rekke egne låter med tekster av Betty Boom og hvor mange av band-medlemmene bidro med melodier og arrangement. De gav ut en singel, noen kassetter og en CD. Bandet pakket sammen i 1993, men startet igjen i 2004, og kom med en ny CD i 2006 med 4 låter. Bandet ble oppløst igjen sommeren 2008.

## Medlemmer 1988

* Betty Boom: vokal
* Svend Johnny Breiby: trommer
* Jomar Johansen: bass
* Sigurd Saue: trombone
* Lars Gunnar Lien: keyboard
* Egil Furre: saksofon
* Dag Helle Bysting: saksofon
* Torgeir Andresen: trompet

## Medlemmer 1991

* Betty Boom: vokal
* Andreas Aase: gitar
* «Broder» Harald Stendal: keyboard
* Jomar Johansen: bass
* Sigurd Saue: trombone
* Morten Hofstad: trompet
* Egil Furre: saksofon
* Thomas Brodahl: trommer

Andre musikere i perioden 1987&ndash;1993: Bjørn Saksgård (bass), Ole Asmer Kværneng (gitar), Arild Schei (bass), Siri Gellein (kor), Ann-Lill Elshaug (kor), Marit Samuelstuen (kor), «Biffen» Roald Birkelund (gitar), Finn Guttormsen (bass), Ivar Harry Iversen (trommer).

I tillegg har Eilert Ottem spilt gitar ved gjenforeningskonserter i 1996 og 2003.

## Medlemmer 2007

* Betty Boom: vokal
* Ole Asmer Kværneng: gitar
* «Broder» Harald Stendal: keyboard
* Erlend Dehlin: bass
* Sigurd Saue: trombone
* Morten Schrøder: trompet
* Egil Furre: saksofon
* Thomas Brodahl: trommer
* Ann-Lill Elshaug: kor
* Nina Brovold: kor

Andre musikere i perioden 2004&ndash;2007: Jomar Johansen (bass), Susanne Saue (kor).

## Diskografi

### Egne utgivelser

* (1988) *Something's got a hold on you* (Singel) 
* (1989) *Live fra Rock-Uka* (kassett)
* (1989) *Vi Kan Leke Hus* (kassett)
* (1991) *Full Pute* (CD)
* (2006) *Forventet* (EP)
* (2007) *Førstedamene* (CD-singel)
* (2017) *1989* (Digital utgivelse)

### Sammen med andre

* (1989) *9 Svette Live! Rock-Uka 89* (LP)

## Litteratur
* Jan Eggum, Bård Ose og Siren Steen: *Norsk Pop & Rock Leksikon*, Vega Forlag, 2005, s. 59.
* Terje Nilsen: *Hardt og fort, Rock og Pop i Trondheim i 1970- og 80-årene*, Tapir Akademisk Forlag, 2009, s. 20-22.
Inferno

**Inferno** (via italiensk fra latin  *infernus*, «underverdenen, helvete») er som oftest synonymt med flammehav, men har også andre betydninger, ikke minst brukt som tittel og navn:

Innen **litteratur:**
**[[Inferno (Dante)]]*, navn på helvete i og første del av Dante Alighieris *[[Divina Commedia]]* fra 1300-tallet 
**[[Inferno (Roman)|Inferno]]*, selvbiografisk roman av den svenske forfatteren August Strindberg.
*Inferno, fjerde Spenningsroman av Dan Brown (2013) med Robert Langdon i hovedrollen. ( Oppfølger til *Da Vinci-koden*)

Innen **musikk:**
*Inferno Metal Festival, en norsk ekstremmetal festival i Oslo
*Infernö, et norsk thrash metal-band
**[[Inferno (album)|Inferno]]*, et musikkalbum av Motörhead fra 2004
*Inferno, en dansk musikkgruppe

Innen **film:**
**[[Inferno (2016)]]*, filmatisering av spenningsroman av Dan Brown
**[[Inferno (1980)]]*, en fantasy-grøsser regissert av Dario Argento.
**[[Inferno (1999)]]*, en film med Jean-Claude van Damme i hovedrollen
***' fra 2000, den femte filmen i ''Hellraiser''-serien.
*''[[Inferno i flammer]]'', am. katastrofefilm fra 1974. Originaltittel: ''The Towering Inferno''.

**Annet:'''
*Ildebrann
*Nebbiolo er en italiensk vindrue. Druen er også kjent som inferno, spanna og grumello.

## Referanser
Sverre Ingolf Haugli

**Sverre Ingolf Haugli** (født 23. april 1925, død 18. oktober 1986) var en norsk skøyteløper. Han representerte Jevnaker Idrettsforening, deretter Gjøvik Skøiteklub og på slutten av karrieren Oslo Skøiteklub.

Hauglis beste internasjonale plasseringer er tredjeplass i EM 1950 og fjerdeplass i VM 1951. Han tok bronse på  meter under OL i Oslo i 1952, og ble nr. 6 på 10&nbsp;000 meter i 1952 og nr. 4 i 1956.

Sverre Haugli er farfar til skøyteløperne Maren og Sverre Haugli og startet etter sin slutt på skøytekarrieren opp bilforretning på Hønefoss (Saab).

## Personlige rekorder

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Barbera

**Barbera** er en vindrue som dyrkes i regionen Piemonte i nordvest Italia.

Barbera er Italias mest vanlige drue, og gir røde viner som både er lettere og tidligere modne enn for eksempel de basert på nebbiolo. Druen gir en vin med mye syre og preg av kirsebær, og har normalt sett lite tannin.

## Viner med klassifisering [[Denominazione di Origine Controllata|DOC]]
* Barbera d'Alba
* Barbera d'Asti
* Barbera del Monferrato

## Referanser
Hunderfossen Eventyrpark

**Hunderfossen Eventyrpark** (tidligere Hunderfossen Familiepark) er en norsk fornøyelsespark ved Hunderfossen i Fåberg, Innlandet. Parken har rundt 275&nbsp;000 besøkende hver sommer. 

Parken ble grunnlagt i 1984 av Anders J. Huuse, og er bygget på arealer fra Huse gård i Fåberg. Hunderfossen Eventyrpark har mer enn 60 attraksjoner og severdigheter.

Ivo Caprinos arbeider er et gjennomgangstema i parken. Det store trollet rommer en hall med flere eventyrtablåer fra Asbjørnsen og Moes norske folkeeventyr, formgitt i Caprinos ånd, og en restaurant. Videre er Eventyrslottet og Eventyrskipet klart påvirket av Asbjørnsen og Moe.
 
Hunderfossen Eventyrpark har også en vinterpark som åpner i februar hvert år. 

## Eksterne lenker
* 
* Vinterparken
* Byggingen av Eventyrslottet på Veidekkes nettsider
* Byggingen av raftingbanen på Veidekkes nettsider
Hitraaksjonen

**Hitraaksjonen** var en aksjon i 1975 der bønder på Hitra nektet å betale skatt som en protest mot de dårlige rammebetingelsene landbruket hadde fått over lengre tid. Aksjonen fikk stor nasjonal oppmerksomhet og førte til en bedring av norsk landsbruks vilkår gjennom en opptrappingsplan.

## Referanser


### Skjønnlitteratur
* Rolf Sagen: *Hundre bønder*, dokumentarisk roman, Samlaget, Oslo 2001
Madeira (vin)

**Madeira** er en sterkvin fra øya Madeira. Den brukes både som drikk og til matlagning og benyttes i konfekt og desserter, som «plomme i madeira». Madeira holder vanligvis en alkoholprosent på 18-22 %. 

## Produksjon

Produksjonsmetoden ligner den som brukes for portvin, men i madeiraproduksjonen brukes en spesiell og karakteristisk metode for å fremskynde modningen. Vinen blir, i bygninger kjent som *estufas* som er bygd spesielt for formålet, utsatt for høy temperatur gjennom flere måneder. Prosessen etterligner effekten av en lengre sjøreise hvor vinen modnes på tønner i tropisk klima. Opprinnelig var ikke madeira en sterkvin, men man begynte å tilsette brennevin for å øke holdbarheten. 

Temperaturen i en *estufa* ligger på ca. 37 til 60° celsius, varierende med vinens kvalitet. De beste vinene lagres i lave temperaturer. Bygningene er i sten, og er delt inn i mindre rom der varm luft føres inn gjennom luftekanaler fra ovner. 

Denne prosessen gir madeira mye av dens karakteristiske smak, da den både fremskynder en avrunding av vinen og holder tilbake sekundær gjæring. Prosessen fungerer i praksis som en mild form for pasteurisering. Videre blir vinen utsatt for luft, noe som får den til å oksidere. Dette gir den en farge som minner om tawny portvin. Tidligere brukte man ofte fargetilsetninger som karamell, men dette er blitt mindre vanlig. Når andre viner får tilsvarende kvaliteter gjennom oksidering sier vinsmakere noen ganger at de er «madeirisert»

## Holdbarhet

Det at vinen blir utsatt for høye temperaturer og oksygen fører til at den blir meget stabil i ferdig tilstand. En åpen flaske madeira har derfor meget lang holdbarhet, gjerne opptil et år. I en forseglet flaske er den en av de vinene som holder aller lengst, og det finnes eksempler på at madeira har vært i utmerket tilstand etter 150 år. I spesialistforretninger er det ikke uvanlig å finne madeira på rundt 100 år. 

Før man hadde tilgang til kunstig kjøling var madeira svært populært i områder hvor man ikke lett kunne anlegge vinkjellere, fordi den klarte seg gjennom varme somre uten nevneverdig kvalitetsforringelse.

Madeira kan selges som årgangsvin når den har ligget i tønner i minst tyve år, eller den kan selges som en blandet vin med minimumsalder, for eksempel tre, fem, ti eller femten år. Det finnes også soleraviner, som ble startet i et angitt år. 

Noen nye typer, inkludert *Harvest* og *Garrafeira*, selges med henvisning til et spesifikt år, men har vært lagret i langt kortere tid enn de egentlige årgangsvinene.

## Typer

Det finnes fire hovedtyper Madeira: Malvasia, boal, verdelho og sercial. De to sistnevnte er de tørreste typene. Man kan også finne noen andre typer, men disse er sjeldne på grunn av sykdommer på druebestanden. Blant disse er terrantez, moscatel, bastardo og tinta negra mole. 

## Glass og temperatur
Madeiraglass har en klassisk tulipanform med stett som et glass til musserende eller hvitvin, men er vanligvis litt mindre, 8-12 cl. 

Madeira serveres med en temperatur på 12-16 grader. 

## Referanser
Digestif

En **digestif** (av fransk) er en drink, nesten alltid alkoholholdig og liten, som inntas på slutten av et måltid. Den tradisjonelle oppfatningen er at dette bidrar til bedret fordøyelse av maten. De har gjerne en høyere alkoholprosent enn drikker som serveres som aperitifer.

Digestifer drikkes normalt bare. Brunt brennevin er det vanligste, som cognac, armagnac, brandy eller whisky. Man kan også bruke sterkvin, som portvin, sherry eller madeira. Det er også en del produkter som ofte blir markedsført spesifikt som digestifer. Disse er gjerne smaksatt med bitre urter som hevdes å hjelpe fordøyelsen. Kjente typer er Underberg, amaro, Fernet Branca og Gammel Dansk.

Skikken med å drikke en digestif er mange steder på vei ut på grunn av at strengere regler mot promillekjøring gjør det risikabelt å drikke sterkt drikke på slutten av måltidet.

## Referanser
Johan Röjler

**Johan Alfons Thomas Röjler** (født 1981) er en svensk tidligere skøyteløper. Han gikk for klubben SK Winner.

Röjler ble juniorverdensmester i 2000, og har satt juniorverdensrekorder på  m. Hans beste resultater som senior hittil er 9.-plass i VM på skøyter, allround for herrer i 2003 og 6.-plass i EM i 2006.

## Personlige rekorder

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bilder av Röjler hos DESGphoto
Mikael Flygind Larsen

**Mikael Flygind Larsen** (født 18. september 1982 i Tønsberg) er en norsk tidligere skøyteløper som representerte Norge og Holmestrand og Botne Skøyteklubb. Spesialdistansene hans var 1000 og 1500 meter. Han har deltatt i 2 påfølgende vinter-OL. Hans beste olympiske resultat individuelt er åttendeplasser på 1500 m både i OL 2006 i Torino og OL 2010 i Vancouver. Han deltok også på det norske laget som ble nummer fire i lagtempo i OL 2006, en plassering som de kopierte i Vancouver 2010. Larsens karrierebeste er 3.-plass på 1000 meter i verdenscup-løpet i Sport Komplex Krylatskoje, Moskva i januar 2011.

Han ble norsk juniormester på skøyter tre år på rad (1999–2001). I 2005 ble han norgesmester sprint.

Han meldte den 17. april 2013 at han la opp som skøyteløper. Samme år ble han sportslig leder for Stavanger-regionens skøytesatsing med hjemmarenaen på Sørmarka og Sørmarka Arena. Han var TV2s ekspertkommentator under de olympiske hurtigløpskonkurransene i russiske Sotsji i Vinter-OL 2014. Han var også ekspertkommentator under hurtigløpskonkurransene i Vinter-OL 2018 i sørkoreanske Pyeongchang.

## Personlige rekorder
Oppdatert pr 27. januar 2012

## Meritter
### Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i 2 OL (ved 6 konkurranser)
:* Torino 2006 på 1000m, 1500m og Lagtempo, og i Vancouver 2010 på 1000m, 1500m og Lagtempo.
::* beste resultat 4.-plass på lagtempo både i Torino 2006 og Vancouver 2010, og individuelt 8.-plass på 1500m både i Torino 2006 og i Vancouver 2010.

Sprint-VM på skøyter (deltatt 2 ganger)
:* Heerenveen 2006 og i Heerenveen 2008.
::* beste resultat 23.-plass sammenlagt både i Heerenveen 2006 og i Heerenveen 2008.

Enkeltdistanse-VM på skøyter deltatt i 3 VM (ved 6 konkurranser)
:* Nagano 2008 på 1000m og Lagtempo, og i Inzell 2011 på 1000m, 1500m og Lagtempo, og i Heerenveen 2012 på 1000m.
::* beste resultat 5.-plass på lagtempo i Inzell 2011 og individuelt 11.-plass på 1000m i Inzell 2011.

Junior-VM på skøyter deltatt i 4 VM (ved 4 konkurranser)
:* Geithus 1999 i sammenlagt, Seinäjoki 2000 i sammenlagt og i Groningen 2001 i sammenlagt, Collalbo 2002 i sammenlagt.
::* beste resultat 13.-plass sammenlagt i Groningen 2001.

### Sammenlagt i [[Verdenscupen på skøyter|Verdenscupen]]

Svart rubrikk = ingen konkurranser avholdt på distansen for nevnte sesong.
– = ikke deltatt på distansen i nevnte sesong.
0 = ikke samlet poeng i nevnte sesong, men deltatt.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Profil på SpeedSkatingResults.com
*  Bilder på SpeedSkatingPhotos.info - Siden er tilgjengelig på Tysk også.
Peter Sinnerud

**Peter Sinnerud** (født 4. januar 1876 i Stange, død 22. mars 1972) var en norsk skøyteløper og skøytetrener.

Sinnerud tilhører skøytesportens pionerer, og var en av verdens beste løpere i sesongene 1893–1895. Under VM på Hamar i 1895 var han den første som gikk under 19 minutter på 10&nbsp;000 m, men rekorden ble slått av Jaap Eden i et seinere par.

I åra 1895 til 1910 bodde Sinnerud i USA, der han utmerket seg i ulike skøytekonkurranser og oppvisninger. I 1904 deltok han i verdensmesterskapet på Frogner stadion i Kristiania og vant alle distanser. I USA hadde Sinnerud utvikla en ny metode for sliping av skøyter, der begge skøyter var montert i et stativ og ble slipt i én operasjon, og det er trolig at suksessen i VM 1904 skyldtes overlegent utstyr. Seinere ble Sinnerud diskvalifisert fordi han skulle ha mottatt penger for løp i USA, og tittelen ble tilkjent Sigurd Mathisen. I 1915 ble diskvalifikasjonen visstnok oppheva av ISUs forløper IEV – men resultatlistene fra 1904 er aldri blitt offisielt rettet.

Sinnerud deltok i skøyteløp langt opp i moden alder. Fra 1920-tallet bygde han opp et treningssenter for skøyteløpere på Fjetre gard i Stange. Mange kjente norske og utenlandske løpere bodde og trente på Fjetre fram til virksomheten ble avvikla i 1956, blant andre Hans Engnestangen, Reidar Liaklev og Kees Broekman. Peter Sinneruds sønn Arve var en habil skøytedistanseløper på 1930- og 40-tallet.

## Personlige rekorder

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Fjetre gårds nettside om Peter Sinnerud
Dolcetto

**Dolcetto** er en vindrue som i all hovedsak kun dyrkes i regionen Piemonte i Nordvest-Italia. Druen forekommer også noen få andre plasser i Italia og ellers i verden er det kun plantet noen mindre områder i Australia og Argentina. 

Selv om druens navn er italiensk og betyr *en søt liten en*, er vinen slett ikke søt, men tørr. Dolcetto er den mest populære hverdagsvinen, eller bordvinen, i Piemonte og kommer litt i skyggen av de mer berømte nebbiolo og barbera som distriktet er så berømt for.

## Smak og karakter

**Aroma**
Gir ofte aroma av kirsebær. 
 
**Smak**
Generelt meget fruktig med preg av mørke røde bær, f.eks. kirsebær og solbær, oftest akkomagnert av lakris, mandler og med både søtlige og lett bitre innslag, særlig i finish. Generelt er dolcettovinene lette til mellomfyldige, uklompliserte og forfriskende.

Dolcetto gir gode og ukompliserte rødviner, som oftest nytes avkjølt (dog ikke kalde, 14-16 grader). Vinene har lite å hente på lagring. Bør drikkes innen 1-2 år. 

## Viner med klassifisering [[Denominazione di Origine Controllata e Garantita|DOCG]]
*Dolcetto di Dogliani Superiore

## Viner med klassifisering [[Denominazione di Origine Controllata|DOC]]
*Dolcetto d'Acqui
*Dolcetto d'Alba
*Dolcetto d'Asti
*Dolcetto di Diano d'Alba
*Dolcetto di Dogliani
*Dolcetto d'Ovada
*Dolcetto di Langhe Monregalesi

## Referanser


## Se også
* Barolo
* Barbera
* Nebbiolo

## Eksterne lenker
* Vinfakta - Dolcetto
* Drueskole - Dolcetto
Aperitiff

:*For [[Tidsskrift|bransjebladet og nettsidene]], se [[Apéritif (tidsskrift)]]*

En **aperitiff** (av latin *aperire* «åpne») er en alkoholholdig drikk som nytes før et måltid for å vekke appetitten. Begrepet brukes både generelt om enhver drikk som fortrinnsvis nytes på denne måten, og spesifikt om en gruppe sterkviner som er laget av uferdig vin tilsatt brennevin og aromatiske stoffer. 

## Historie

Opprinnelsen til aperitiffer er ikke kjent, men enkelte mener at konseptet med å innta en alkoholholdig drikk før et måltid går tilbake til oldtidens Egypt. 

Den første drikken ble solgt spesifikt som en aperitiff var vermut, en sterkvin som ble oppfunnet av Antonio Benedetto Carpano i Torino året 1786. I løpet av det 19. århundre spredde skikken med å ta en aperitiff seg over hele Vest-Europa og den ble også svært vanlig i USA. 

I Spania og noen land i Latin-Amerika er aperitiffer vanlige til tapas. 

## Typer

De vanligste aperitiffene er sterkviner; hvilke varierer fra et sted til et annet. Man finner også andre drikker som brukes, for eksempel brennevinet ouzo i Hellas og pastis i Frankrike. 

## Se også

* Digestif

## Fotnoter

## Referanser
Sigurd Mathisen

**Sigurd Mathisen** (1883–1919) var en norsk skøyteløper, og bror av Oscar Mathisen. Han representerte Kristiania Skøiteklub.

Sigurd Mathisen var en av Norges beste skøyteløpere i tidsrommet 1902 til 1911. I verdensmesterskapet i 1904 ble han nest beste løper etter Peter Sinnerud. Sinnerud ble senere fratatt tittelen fordi han skulle ha mottatt penger for løp i USA, og Mathisen utropt som vinner. I 1915 ble diskvalifikasjonen av Sinnerud opphevet av ISU, men Mathisen står fortsatt som verdensmester.

Mathisen satte i 1908 verdensrekord på 500 m i Davos med tiden 44,4 sekunder.

Han oppnådde aldri å bli norgesmester, men han var på pallen seks ganger sammenlagt og ved to anledninger plassen bak sin yngre bror på seierspallen. Først i 1908 på Gamle Frogner stadion i Kristiania på andre- og tredjeplass bak vinneren Martin Sæterhaug, og sesongen etter (1909) på Mjøsa ved Lillehammer på første- og andreplass, og denne gangen med Martin Sæterhaug på tredjeplassen.

Sigurd døde i spanskesyken.

## Personlige rekorder
* 500 m – 44,4
* 1 000 m – 1.34,0
* 1 500 m – 2.26,2
* 5 000 m – 9.05,2
* 10 000 m - 18.35,2

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Alv Gjestvang

**Alv Gjestvang** (født 13. september 1937 i Østre Toten, død 26. november 2016) var en norsk skøyteløper. Han representerte klubbene Skreia Idrettslag, Hamar Idrettslag og Oslo Idrettslag.

Gjestvang var gjennom en årrekke Norges beste sprinter, og holdt den norske rekorden på 500&nbsp;m fra 1956 til 1968. Han tok bronse på 500&nbsp;m i OL i 1956, sjetteplass i 1960 og sølv i 1964. I tillegg til to medaljer på tre OL-deltagelser, tok han to tredjeplasser på 500 meter i både Allround-VM 1956 i Oslo på Bislett stadion og i 1959 på samme sted.

Gjestvang døde av kreft den 26. november 2016.

## Personlige rekorder

### [[Norske rekorder på skøyter|Norgesrekorder]]
Liste over norgesrekordnoteringer gjort av Alv Gjestvang.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Alv Gjestvang på ISU sine nettsider. (noen resultater)
*  Alv Gjestvang på The-Sports.org (noen resultater)
*
Oskar Olsen

**Oskar Viktor Olsen** (1897–1956) var en norsk skøyteløper, idrettsleder og journalist. Sønn av svenske innvandrere, og bror av Henning Olsen. Han representerte Kristiania Skøiteklub, fra 1925 Oslo Skøiteklub, men startet sin skøytekarriere i Kristiania Idrætsforening.

Under hurtigløpskonkurransene i Vinter-OL 1924 i Chamonix, Frankrike tok Olsen sølv på 500&nbsp;meter og en 6.-plass på &nbsp;meter. Han har to bronsemedaljer fra EM (1924 og 1925); beste plassering i et VM var en 7.-plass i Allround-VM 1923.

Olsen var redaktør av bladet *[[Sportsmanden]]*, og president i Norges Skøyteforbund i 1931 (avsatt) og fra 1949 til 1952.

## Personlige rekorder

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Oskar Olsen på www.ISU.html.infostradasports.com
Elektrisk leder

En **elektrisk leder** kaller vi et materiale som leder elektrisk strøm godt.

De beste ledere er metaller, som kvikksølv, sølv, kobber og aluminium. Gode ledere er også elektrolytter som batterisyre og havvann, samt karbon. Ved sterk nedkjøling kan superledning oppstå i noen stoffer. Da er resistansen lik null. Se motstand. 

Materialer som leder elektrisk strøm dårlig blir kalt isolatorer. Eksempler på isolatorer er stein, glass, plast, gummi og porselen.

Halvledere er stoffer med spesielle egenskaper som blir brukt i elektronikk.

## Se også
* Elektrode
* Halvleder
* Motstand (resistor) og motstand (resistans)
Lorens Berg

**Lorens Berg** (født 18. januar 1862 i Kodal i Andebu, død 14. september 1924 i Kristiania) var lærer og lokalhistoriker.

Lorens Berg var gjetergutt, gårdsgutt og sjømann, før han ble lærer i 1881, blant annet på Prestbyen i Kodal fra 1891 til 1899. 

Lorens Berg utga i 1905 boka *Andebu – en vestfoldbygds historie i 1600-årene* og innledet et lokalhistorisk forfatterskap som kom til å bli banebrytende i Norge, bygd på arkivstudier og en sikker, metodisk framstillingsform. I løpet av mindre enn 20 år utga han bygdebøker om Brunlanes, Hedrum, Tjølling, Sandeherred (Sandar), Tjøme, Nøtterøy og Stokke. 

Han ble statsstipendiat i 1911.

Lorens Berg døde i Kristiania 14. september 1924. Han ble begravet på Kodal kirkegård 19. september 1924, hvor det er reist et minnesmerke ved graven. I 1952 ble det ved Prestbyen i Kodal avduket en statue av Lorens Berg laget av Hans Holmen.

I 2008 ble det etablert en lokalhistorisk stiftelse i Andebu som fikk navn etter Lorens Berg.

## Artikler
* *[[Aker gård (Tønsberg)|Gaarden Aker]] i Sem. En Gaardshistorie* Historisk tidsskrift 1909 20: 232-251 
* *Om Jordegodsets Fordeling i Tønsberg Len (det senere Jarlsberg Grevskab) i 1650 og 1701* Historisk tidsskrift 1909 20: 33-66 
* *Om bygdehistorie* Historisk tidsskrift 1912 22: 86-92 
## Referanser


## Eksterne lenker

* Kodal bygdeleksikon biografi og bibliografi 
* vestfoldportalen biografi og bibliografi
* Andebu – en vestfoldbygds historie i 1600-årene fulltekst
Kristian Kvakland

**Kristian Marius Kvakland** (født 5. februar 1927, død 2. oktober 2011) var en norsk billedhugger og kunstner. Han har blant annet laget den velkjente Amandastatuetten. Kristian Kvakland vokste opp i Råbygda i Orkdal og flyttet til Oslo for å ta kunstutdannelse i 1953. Fra 1973 var han bosatt på Blylaget i Nordre Frogn, like ved kommunegrensen mot Nesodden.

Kvakland ble utdannet Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i Oslo, hvor han studerte i periodene 1953&ndash;1956 og 1964&ndash;1965). Deretter studerte han ved Statens kunstakademi fra 1965 til 1968. Han debuterte på Høstutstillingen i 1968.

## Kjente verker
Blant hans kjente verker er «Protest» (Museet for samtidskunst 1972), «Potensiell strategi» (Trøndelag kunstgalleri 1985),  «Draugen» (Tjeldsund Offshore-senter 1984), «Gruvearbeideren» (Longyearbyen 1993), «Harald 1.» (kunstutstillingen «pomp og prakt» i forbindelse med signingen av HMK Harald og dronning Sonja i 1991), «Medmenneske» (Orkdal Sjukehus 1991), «Teknikk og menneske» (Orkdal 2000),  «Egget» (Vest-Agder Sentralsykehus 1989), «Kongen av Arktis» (Orkdal Sparebank), «Narcissist» (Moss 1987), «Håndtrykk» (Moss), «Blåveispiken» (Hennummarka barnehage 1990).

## Utstillinger
;Separatutstillinger
* 1975: Kunstnerforbundet Oslo 
* 1983: Rogaland Kunstnersenter Stavanger 
* 1983: Oslo Kunstforening
* 1983: Trondhjems Kunstforening
* 1984: Galleri Finsrud Drøbak
* 1988: Galleri Bi-Z Kristiansand
* 1989: Kunstnerforbundet Oslo
* 1996: Kunstnerforbundet Oslo
* 1999: Galleri Cassandra Drøbak
* 2001: Oscarsborg festning Drøbak
* 2002: Kunstnerforbundet Oslo

;Gruppeutstillinger, prosjekter, festivaler
* 1976: Biennalen di Venezia
* 1980: Jubilemsutstilling Kunstnernes Hus Oslo
* 1980: «Skulptur underveis» Kunstnernes Hus Oslo
* 1981: «Skulptur underveis» Kunstnernes Hus Oslo
* 1985: Willebadessen Lindau- Tyskland
* 1987: Skulpturmønstring Göteborg
* 1988: «8 norske skulptører» Kulturhuset Stockholm
* 1990: «Grotesker» Trondhjems Kunstforening
* 1990: «Kontrast» – vandreutstilling Asker Kunstforening
* 1993: «Dei fire elementa» Hå gamle prestegard Jæren
* 1994: Skulpturbiennalen København
* 1997: «Tendenskunst i 1970-årene» Lillehammer Kunstmuseum
* 1998: «Nordiske spor» København
* 1998: Oscarsborg festning Drøbak

;Innkjøpt av
* Nordnorsk Kunstmuseum 
* Lillehammer Kunstmuseum 
* Norsk kulturråd 
* Trøndelag Kunstgalleri 
* Nasjonalgalleriet 
* Riksgalleriet

## Referanser
Q-kilden

**Q**, eller **Q-kilden** (q av tysk *quelle* som betyr *kilde*) er et hypotetisk tapt evangelium, eller et evangeliefragment. Q brukes som forklaring på likheter mellom Matteus- og Lukasevangeliet.

Tokildehypotesen, som er den mest utbredte teorien for å forklare det synoptiske problem, sier at Evangeliet etter Markus ble skrevet først. Lukas og Matteus har så kjent til Markusevangeliet, og brukt det som kilde når de skrev sine evangelier. I tillegg har de to evangeliene en del felles stoff. Dette stoffet antas å stamme fra en felles kilde, som ofte kalles Q.

Man har aldri funnet Q, heller ikke fragmenter av denne. Mange forskere mener idag at det kan dreie seg om en muntlig kilde.

En hypotetisk rekonstruksjon av teksten ble utgitt i 2000 av kanadieren John S. Kloppenborg, og James M. Robinson og Paul Hoffmann fra USA. En 1990-versjon fra Kloppenbergs arbeid er utgitt på norsk i samlingen Apokryfe evangelier i serien Verdens Hellige Skrifter i 2001.

## Litteratur
* Oskar Skarsaune: *Den ukjente Jesus: Nye kilder til hvem Jesus virkelig var? [[Da Vinci-koden]], [[Den hellige gral|gralsfortellingene]], [[Thomasevangeliet]], Q-kilden*, Avenir Forlag, Oslo 2005—også utgitt bearbeidet som lyd av KABB (2006): *Den ukjente Jesus : nye kilder til hvem Jesus virkelig var?* 
* Paul Verhoeven: Jesus of Nazareth, Seven Stories press, New York, 2008.
Blylaget

**Blylaget** er en tettbebyggelse beliggende i Frogn kommune og dels i Nesodden kommune i Akershus. Det ligger på østsiden av Nesoddhalvøya et stykke inn i Bunnefjorden, sør for Oslo. Blylaget har flere badestrender, hvor de største er Slora, Sinding og Blylaget.

Blylaget har lange tradisjoner i Nesoddens historie, og har kjendiser som billedkunstner Kristian Kvakland boende. Skuespilleren Nils Vogt har sitt feriehus her. Perkusjonisten Ingrid Berge vokste opp på Blylaget.

I en årrekke holdt bedriften Havstad Tinn til på Blylaget, før de i 1997 flyttet produksjonen til Fedje i Hordaland. Fra 2008 er en del av produksjonen likevel tilbakeført til Blylaget. Sveinung Havstad driver virksomheten videre som pensjonist. Han startet hos sin far Gunnar Havstad i 1957.

«Buffen» (Blylagets ungkarsforening) ble grunnlagt i Blylaget på midten av 1990-tallet, og er fremdeles i drift.

## Referanser
Hunderfossen

**Hunderfossen** er en ca. 7 meter høy foss i Gudbrandsdalslågen i Fåberg i Innlandet. Fossen ligger mellom Fåberg tettsted og Granrudmoen (Øyer) i Gudbrandsdalen.  går forbi fossen, som ligger om lag 15 km nord for Lillehammer og 3 km sør for Granrudmoen. Hunderfossen holdeplass er et stoppested på Dovrebanen.

Gudbrandsdalslågen er oppdemmet ved fossen og vannfallet brukes sammen med Ensbyfalla nedenfor i Hunderfossen kraftverk. Kraftverket utnytter et fall på tilsammen 46,7 meter i fossene. Demninga ved Hunderfossen er 300 meter lang med en gang- og sykkelvei på kronen. Det er bygd fisketrapp forbi fossen/demninga.

Nå er Hunderfoss-navnet også knyttet til Hunderfossen Eventyrpark, som ligger nordvest for fossen. Parken er blant Norges ti største turistattraksjoner, med over en kvart million besøkende hver sommer. Noen andre turistattraksjoner som har beliggenhet like ved eventyrparken er Norsk Veimuseum og Barnas Gård.

Sørvest for fossen ligger Lillehammer olympiske bob- og akebane, som eies og drives av Lillehammer Olympiapark. Anlegget er Nord-Europas eneste kunstfrosne bob- og akebane og Skandinavias eneste bob- og akebane.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hunderfossen Eventyrpark
* Energisenteret
* Norsk vegmuseum
* Olympiaparken: Lillehammer Olympiske Bob- og Akebane
Tore Jørgen Hanisch

**Tore Jørgen Hanisch** (født 23. mai 1945 i Kristiansand, død 15. januar 2006 i Oslo) var en norsk økonomisk historiker og professor ved Høgskolen i Agder. Hanisch var en av de første uteksaminerte ved Sosialøkonomisk institutt ved Universitetet i Oslo som utviklet en dyp interesse for økonomisk historie og idehistorie. Han arbeidet hele sitt akademiske liv med spørsmål knyttet til økonomisk-politiske valg i lys av økonomisk teori og filosofi. 

Tidlig i karrieren arbeidet Hanisch som vitenskapelig assistent ved UiO, og var blant annet tilknyttet prosjektet hvor han sammen med historikerne Francis Sejersted og Even Lange konkluderte at veien ut av depresjonen i mellomkrigstiden var tilbudsdrevet (*vekst gjennom krise*) og ikke skyldtes aktiv keynesiansk politikk, slik de fleste historikere hadde framstilt det tidligere.

I perioden 1994-1997 var Hanisch tilknyttet prosjektet *Finansdepartementets historie*, men han rakk ikke å fullføre bind 2 i prosjektet før sin død. Dette videreføres nå av professor Einar Lie og dr. Christian Venneslan.

Hanisch var gift med Ingvild Pharo, kunsthistoriker og forfatter. Med henne fikk han fire sønner: Jørgen, Håkon, Torkjell og Øyvind Pharo Hanisch.
 
## Delvis bibliografi
* Norge fra u-land til i-land, 1983, ISBN 82-05-14100-2, med Trond Bergh, Even Lange og Helge Pharo.
* Vitenskap og politikk : Linjer i norsk sosialøkonomi gjennom 150 år, 1984, ISBN 82-03-11342-7, med Trond Bergh
* Vitenskap for industrien: NTH &ndash; En høyskole i utvikling gjennom 75 år, 1985,  med Even Lange
* Veien til velstand, 1986, ISBN 82-00-18145-6, med Even Lange 
* Om valget av det gode samfunn : artikler om økonomi og historie, 1996, ISBN 82-7634-063-6
* Norsk økonomisk politikk i det 20. århundre : verdivalg i en åpen økonomi  , 1999, ISBN 82-7634-246-9

## Referanser


## Eksterne lenker
* Veien til trelldom - Hayeks kamp mot kollektivismen - Tore Jørgen Hanisch
* The Rise and Fall of the Oslo School – Tore Jørgen Hanisch & Arild Sæther & Ib Eriksen
* Den glemte avhandling – Arild Sæther & Tore Jørgen Hanisch 
* Den østerrikske skolen i økonomisk tenking og dens rennesanse – Tore Jørgen Hanisch
Svenska Golfförbundet

**Svenska Golfförbundet** (**SGF**) er et idrettsforbund for golfsporten i Sverige, grunnlagt i 1904. SGF består av svenska golfklubber som bedriver golf som idrettslig virksomhet ifølge Riksidrottsförbundets regler.

SGFs hovedoppgave er å utvikle og administrere sporten for medlemmene, hvilket innebærer utdanning av ledere og instruktører, arrangere riksdekkende turneringer, nominere amatørlandslag samt utvikle ungdomsvirksomheten. SGF er også ansvarlig for golfreglene samt slope- og handicapsystemet.

## Golfdistriktsförbund
Golfdistriktsförbund (GDF) er SGFs regionale organisasjon. GDFs oppgave er å lede utviklingen av golfen innen respektive distrikt samt samordne virksomheten mellom klubber innen distriktet mht turneringer, utdanning og baneskjøtsel. GDF skal føre ut informasjon om beslutninger som tas av Svenska Golfförbundet.

GDF utfører også banevurdering for slopesystemet.

I Sverige finns 21 golfdistriktsförbund:
#Blekinge GDF
#Bohuslän-Dals GDF
#Dalarnas GDF
#Gotlands GDF
#Gästrike-Hälsinges GDF
#Göteborgs GDF
#Hallands GDF
#Jämtland-Härjedalens GDF
#Medelpads GDF
#Norr- & Västerbottens GDF
#Skånes GDF
#Smålands GDF
#Stockholms GDF
#Södermanlands GDF
#Upplands GDF
#Värmlands GDF
#Västergötlands GK
#Västmanlands GDF
#Ångermanlands GDF
#Örebro läns GDF
#Östergötlands GDF

## Eksterne lenker
* Svenska Golfförbundet
Kjell Storelid

**Kjell Storelid** (født 1970) er en norsk tidligere skøyteløper som representerte først Stord Turn og Idrettslag deretter Skøyteklubben -94, før han igjen gikk tilbake til Stord Turn og Idrettslag.

Storelids største prestasjon på isen var sølvmedalje både på meter og meter i hurtigløp på skøyter i Vinter-OL 1994 med Lillehammer som OL-byen og Hamar med det nye Vikingskipet som skøytebyen under OL – etter Johann Olav Koss. I to påfølgende OL ble han nr. 5 og nr. 8 på  m.

Selv om Storelid var en utpreget langdistanseløper, har han en 6.-plass sammenlagt i VM (Göteborg 1994) og to 5.-plasser i EM (Hamar 1994 og Heerenveen 1997). Han har vunnet ett norgesmesterskap i allround (Bergen 1997) og fem enkeltdistansemesterskap; tre ganger på  meter (1994, 1995 og 2001) og to ganger på 10000 meter (1993 og 1995).

I desember 2014 ble Storelid kåret til århundrets utøver på Stord i forbindelse med Stord ILs 100-årsjubileum.

## Personlige rekorder

## [[Verdenscupen på skøyter|Verdenscupen]]
### Verdenscupseire

### Sammenlagt

Poeng i parentes er rangeringspoeng som teller som verdenscup-poeng, men som likefullt er oppnådd i verdenscup-løp.
– = ikke deltatt på distansen i nevnte sesong.
0 = ikke samlet poeng i nevnte sesong, men deltatt.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kjell Storelid på www.ISU.html.infostradasports.com
*  Kjell Storelid på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*  Profil som Kjell Størelid på The-Sports.org (noen resultater)
*  
*  - Hva gjør du nå, Kjell Storelid? – Intervjuartikkel på nettavisen.no, datert 25. november 2005.
*  Retro:Kjell Storelid video-snutt på 2 minutter og 10 sekunder fra hjemkomsten etter Lillehammer-OL 1994 på nrk.no/video
Roald Larsen

**Roald Morel Larsen** (1898–1959) var en norsk skøyteløper. Han representerte Oslo Skøiteklub.

Larsen var en av verdens beste skøyteløpere på 1920-tallet, og han er en av Norges store olympiere. Han var en typisk allrounder, og kunne gjøre ypperlige løp på alle distanser. Hans store sesong var i 1924, da han vant NM, EM og VM, og tok medalje på alle fire distanser og sammenlagt under OL i Chamonix.

## OL-medaljer
* 1924  Chamonix -  Sølv i hurtigløp på skøyter, 1 500 meter
* 1924  Chamonix -  Sølv i hurtigløp på skøyter, Sammenlagt
* 1924  Chamonix -  Bronse i hurtigløp på skøyter, 500 meter 
* 1924  Chamonix -  Bronse i hurtigløp på skøyter, 5 000 meter
* 1924  Chamonix -  Bronse i hurtigløp på skøyter, 10 000 meter
* 1928  St. Moritz -  Bronse i hurtigløp på skøyter, 500 meter

## Øvrige meritter
### Verdensmesterskap
* 1922 – nr. 2
* 1924 – nr. 1
* 1925 – nr. 3
* 1926 – nr. 2

### Europamesterskap
* 1923 – nr. 3
* 1924 – nr. 1
* 1925 – nr. 2
* 1928 – nr. 3
* 1929 – nr. 3

### Norgesmesterskap
1922 og 1924

### Verdensrekorder
* 4. februar 1928 – 43.1 på 500 m i Davos

### Personlige rekorder
43,1 – 1.31,8 – 2.21,3 – 5.21,7 – 8.34,4 – 17.40,3

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Drøbak Golfklubb

**Drøbak Golfklubb** (stiftet 31. oktober 1988) er en golfklubb i Drøbak i Akershus. Klubbens golfbane er en åpen parkbane avgrenset av skogterreng.

Klubben var vertskap for LET Access Series- og Swedish Golf Tour-turneringen Ladies Norwegian Challenge i 2015 og 2016.

## Eksterne lenker
*
Adolfo Pérez Esquivel

**Adolfo Pérez Esquivel** (født 26. november 1931 i Buenos Aires i Argentina) er en argentinsk skulptør, arkitekt og menneskerettighetsforkjemper.

Han var professor i arkitektur helt til han i 1974 viet all sin tid til å bekjempe fattigdom og kjempe for menneskerettigheter. I 1980 ble han tildelt Nobels fredspris.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
UFFA

**UFFA** eller **Ungdom For Fri Aktivitet** er et selvstyrt ungdomshus i Innherredsveien 69C i Trondheim.

UFFA ble startet i 1981 og holdt opprinnelig til i et okkupert hus i Kjøpmannsgata 28. Da dette huset brant i juli 1982, inngikk UFFA en kommunal driftsavtale, og fikk overta nedlagte Østbyen barnehage i Innherredsveien.

UFFA er og har vært tilholdssted for en rekke band i Trondheim, har og har hatt en viktig rolle i konsertlivet, huset anarkistavisen/magasinet Folk & Røvere samt diverse anarkistiske/radikale organisasjoner. På UFFA finner man byens billigste vegetarkafé: Kafe Knaillhard. Bokkaféen Ivar Matlaus har også en filial på UFFA.

UFFA-miljøet er politisk aktive og har blant annet deltatt i antirasistiske markeringer og demonstrasjonen mot NATOs toppmøte i Åre.

I motsetning til den marxist-leninistiske holdningen i Blitzmiljøet i Oslo har UFFA utad ønsket å framstå som anarkistisk og ikkevoldelig, og har i sin lokale praksis vært klart mindre militant. Denne linja ble mulig gjennom Trondheimspolitiets og – politikernes relativt pragmatiske holdning til fenomenet ungdommelig autonomi. Trøndelags lange og mangslungne radikale tradisjon informerte sosialdemokratenes takling av UFFA, og harde konfrontasjoner, som mellom den borgerlige kommuneledelsen i Oslo og UngMob (senere Blitz), ble unngått.

UFFAs flagging av anarkisme og autonomi utad står i klar kontrast til en markert indre vilje til politisk og administrativt samarbeid både  når det gjelder UFFA-huset og i det nærliggende Svartlamo-området. I desember 2006 deltok folk fra både UFFA og Blitz i voldsomme demonstrasjoner i København, og flere ble arrestert.

Natt til 29. desember 2010 brøt det ut brann på UFFA, og bygningen ble  totalskadd. Bystyret i Trondheim   vedtok i februar 2011 at huset  skal gjenoppbygges på samme tomt.

## Se også
* Blitz
* Hausmania

## Referanser


## Litteratur
* *UFFA 1981–2006: alternativ ungdomskultur i Trondheim* (Tapir Akademisk Forlag, 2006, ISBN 82-519-2164-3)

## Eksterne lenker
* 
* «Hard Rock Kafé og Uffa, Trondheim» spillelister fra Åge No (tidligere: Utnes) 
* «Frihet i et bittelite hus – UFFA 25 år» av Frode Nikolaisen i Adresseavisen 
*
Byavatnet

**Byavatnet** er en innsjø i Levanger kommune i Trøndelag. Den har utløp mot nord til Byaelva.

## Referanser
Øyvind Rojahn

**Øyvind Rojahn** (født 1971) er en norsk golfspiller. Hjemmeklubben hans er Moss & Rygge Golfklubb.

Han er ansatt i Norges Golfforbund som ansvarlig trener for Challenge-laget, en undergruppe av Team Norway. Han vil i 2006 også spille enkelte turneringer på Challenge-touren.

Han ble norgesmester for andre gang på Sorknes Golfklubb i 2005.

Han la offisielt opp etter 2005-sesongen. Han er per 2024 idrettsjef i Norges Golfforbund.

## Høydepunkter i karrieren
* 1991: Norgesmester
* 1993: 5.-plass i Tunisian Challenge, hans debut på Challenge-touren i sin sesong som profesjonell
* 1994: 3.-plass på tourskolen, kvalifisert til Europatouren
* 1995: 2.-plass i Cannes Open
* 2003: 1.-plass i Nordic League
* 2005: Norgesmester
## Referanser
Morten Hagen

:*Til artikkel om politikeren [[Morten Andreas Hagen]] (Vågsøy).*

**Morten Hagen** (født 6. august 1974) er en norsk tidligere profesjonell golfspiller. Hjemmeklubben hans er Vestfold Golfklubb. 

I 2005 vant han en turnering på Challenge Tour, Telia Challenge Waxholm.  I mars 2006 fikk han sin debut som spiller på europatouren, da han deltok i Singapore Masters.

## Eksterne lenker
* 

* Biografi hos golferen.no