Georg Wilhelm Pabst

**Georg Wilhelm Pabst** (vanligvis omtalt som **G.W. Pabst**; (1885–1967) var en østerriksk filmregissør hvis hovedverk ble til på 1920- og 1930-tallet.

## Biografi
Pabst arbeidet med teater før han debuterte som filmregissør i 1923. Filmen *[[Bak gledens maske]] (Die freudlose Gasse,* 1925) med Greta Garbo og Asta Nielsen regnes som Pabsts gjennombrudd. Den var også den første av en rekke sosialkritiske, tildels politisk radikale, filmer fra hans hånd. Også *[[Pandoras eske (1929)|Pandoras eske]]*, hans siste stumfilm, skulle bekrefte Pabsts evne til å kombinere sosialt og politisk kontroversielt materiale med betydelig publikumsappell. Hans første lydfilmproduksjon,*Vestfront (Westfront,* 1930) skapte i likhet med Lewis Milestones mer kjente *[[Intet nytt fra Vestfronten (1930)|Intet nytt fra Vestfronten]]* debatt på grunn av sitt klare pasifistiske budskap. Med to enda mer radikale verk i 1931; *[[Tolvskillingsoperaen]]* *(Die Dreigroschenoper)* en filmatisering av Bertolt Brechts teaterstykke, og den internasjonalistisk orienterte *Kamerater,* befestet han sin posisjon på den politiske venstresiden.

Da NSDAP kom til makten, befant Pabst seg i Frankrike. Istedenfor å vende tilbake til Tyskland – hvor han hittil hadde hatt sitt hovedvirke – flyttet han til Hollywood. Han hadde ikke særlig suksess i USA, og i 1936 bosatte han seg derfor i Paris, hvor han spilte inn tre underholdningspregede filmer. Tre år senere bestemte han seg for å flytte tilbake til USA for godt. Imidlertid ble disse planene kullkastet av krigsutbruddet, slik at han ikke lenger var istand til å forlate Det tredje riket. Under krigen regisserte han et par underholdningsfilmer.

Etter andre verdenskrig klarte ikke Pabst å gjenta suksessene fra mellomkrigstiden. Han arbeidet i en rekke land, blant annet Østerrike, Italia og Tyskland, men måtte med tiden nøye seg med oppdragsverk. Imidlertid fikk han i 1953 en meget god mottagelse som operaregissør med fire oppsetninger i Italia, blant annet en storslått iscenesettelse av Aïda med Maria Callas i hovedrollen.

Han ble rammet av Parkinsons sykdom i 1957, og dette medførte slutten for hans karriere. Han døde i 1967, og ble bisatt i en æresgrav i Wiens hovedgravlund, Zentralfriedhof.

## Filmografi
 
* 1923: *[[Der Schatz]]*
* 1924: *Gräfin Donelli*
* 1925: *[[Bak gledens maske|Bak gledens maske]]* (*Die freudlose Gasse*)
* 1926: *Geheimnisse einer Seele*
* 1926: *Man spielt nicht mit der Liebe*
* 1927: *Die Liebe der Jeanne Ney*
* 1928: *[[Krise (stumfilm)|Krise]]* (*Abwege*)
* 1929: *[[Pandoras eske (1929)|Pandoras eske]]* (*Die Büchse der Pandora*)
* 1929: *Tagebuch einer Verlorenen*
* 1929: *[[Det hvite helvete]]* (*Die weiße Hölle vom Piz Palü*) – regi sammen med Arnold Fanck
* 1930: *Vestfront* (*Westfront 1918. Vier von der Infanterie*)
* 1930: *Skandalen om Eva (Skandal um Eva)*
* 1931: *[[Tolvskillingsoperaen (film, 1931)|Tolvskillingsoperaen]]* (*Die Dreigroschenoper*)
* 1931: *[[Kamerater (film, 1931)|Kamerater]]* (*Kameradschaft*)
* 1932: *[[Herskerinnen over Atlantis]]* (*Die Herrin von Atlantis*)
* 1933: *Don Quixote*
* 1933: *Du haut en bas*
* 1934: *A Modern Hero*
* 1936: *Spionenes dronning* (*Mademoiselle Docteur*)
* 1938: *Drama i Shanghai* (*Le drame de Shanghai)*
* 1939: *Jeunes filles en détresse*
* 1941: *Komedianter* *(Komödianten)*
* 1943: *Paracelsus*
* 1945: *Der Fall Molander* – ikke ferdigstilt
* 1948: *Prosessen* (*Der Prozeß*)
* 1949: *Geheimnisvolle Tiefe*
* 1949: *Duell mit dem Tod*
* 1953: *La voce del silenzio*
* 1953: *Cose da pazzi*
* 1954: *En kvinnes bekjennelser* (*Das Bekenntnis der Ina Kahr*)
* 1955: *Siste akt (Der letzte Akt)*
* 1955: *20. juli – attentatet mot Hitler* (*Es geschah am 20. Juli*)
* 1956: *Roser til Bettina* (*Rosen für Bettina)*
* 1956: *Durch die Wälder, durch die Auen*

## Referanser


## Eksterne lenker
*