Elisabeth Schwarzkopf

**Olga Maria Elisabeth Frederike Legge-Schwarzkopf** (1915–2006) var en tysk operasangerinne, og en av etterkrigstidens mest fremtredende sopraner. Hun er særlig kjent som Mozart- og Strauss-tolker. Gjennom sitt ekteskap med den fremtredende britiske klassiske musikkprodusenten og senere direktøren for Royal Opera House i Covent Garden i London Walter Legge, ble hun i 1953 britisk statsborger. I 1992 ble hun adlet av dronning Elisabeth II.

## Oppvekst
Hun ble født Olga Maria Elisabeth Frederike Schwarzkopf i Jarotschin i den prøyssiske provinsen Posen i det nåværende Polen, og viste interesse for musikk allerede i meget ung alder. Hun sang sin første operarolle i 1928, som Evrydike i en skoleoppsetning av *Orfevs og Evrydike* i Magdeburg.

I 1934 begynte Schwarzkopf å studere ved Berlins musikkhøyskole, først som mezzosopran, senere som koloratur-sopran. Hun gjorde sin profesjonelle debut ved Staatsoper Berlin den 15. april 1938 som andre blomsterpike i annen akt av Richard Wagners *[[Parsifal (opera)|Parsifal]]*. Hun sang i Berlin i fire år, og ble blant annet medlem av nazipartiet, en beslutning som førte til at hun lenge ble boikottet i USA etter krigen.

## Karriere
Hun forlot Berlin i 1946 og sluttet seg til Theater an der Wien i Østerrike, hvor hennes roller inkluderte Mimi i *[[La bohème]]* og Violetta i *[[La traviata]]*. Da Wiens statsopera dro på turné fra 1947 til 1948 sluttet Schwarzkopf seg til dem og fikk muligheten til å besøke en rekke av Europas ledende operahus. Med wienerne opptrådte hun på Londons Royal Opera House i Covent Garden den 16. september 1947 som Donna Elvira (Don Giovanni) og på La Scala i Milano den 28. desember 1948 som marsjallinnen (Der Rosenkavalier). Hun sang senere Pamina i Mozarts *[[Tryllefløyten]]* på Royal Opera House den 16. januar 1948, deretter sang hun den 29. juni i Beethovens *[[Missa solemnis (Beethoven)]]* i La Scala-operaen.

Den 11. september 1951 opptrådte hun som Anne Trulove i verdenspremièren på Igor Stravinskijs *[[The Rake's Progress]]*. 

I mars 1946 ble Schwarzkopf invitert til å prøvesynge for den klassiske musikkprodusenten Walter Legge. Hun sang Hugo Wolfs lied *Wer rief dich denn?* og Legge ga henne en eksklusiv kontrakt med EMI. De innledet et nært samarbeide og Legge ble Schwarzkopfs manager. De giftet seg den 19. oktober 1953.

På 1960-tallet konsentrerte hun seg nesten utelukkende om fem operaroller: Donna Elvira, grevinne Almaviva (Figaros bryllup), Fiordiligi (Così fan tutte), grevinne Madeleine (Capriccio (opera)), og, kanskje hennes mest mest berømte rolle, marsjallinnen i *[[Der Rosenkavalier]]*. Hun debuterte i Metropolitan Opera i New York den 13. oktober 1964 i denne rollen.

Schwarzkopfs siste operaopptreden var som marsjallinnen den 31. desember 1971 i La Monnaie i Brussel. I de følgende årene arbeidet hun utelukkende med liedersang. Den 17. mars 1979 fikk Legge et hjerteattakk. Han tok ikke hensyn til legens råd om hvile og var til stede på Schwarzkopfs siste forestilling den 19. i Zürich. Legge døde tre dager senere.

Schwarzkopf ble beundret for sitt vakre ytre såvel som sin stemme, men ble kritisert for sitt stadig mer kokette skuespill og kunstlete sang.

Etter at hun pensjonerte seg, gav Schwarzkopf undervisning og mesterklasser. Hun bodde i Zürich. Hun ble æresmedlem ved Wiener Staatsoper i 1990, ble utnevnt til professor av Württemberg i 1990 og mottok medaljen *[[Litteris et Artibus]]* av Sveriges kong Carl Gustaf. Hun har også mottatt ordenen Pour le Mérite, og i 1992 ble hun adlet av dronning Elisabeth II av Storbritannia.

## Kultursentrisk informasjon med begrenset generell relevans
I Norge opptrådte hun i Oslo Konserthus i 1974. Blant de som akkompagnerte hennes sang i en del andre sammenhenger var den norske pianisten Robert Levin.

## Diskografi
* Johannes Brahms: *Ein deutsches Requiem*. EMI Classics, mit Dietrich Fischer-Dieskau, Dir.: Otto Klemperer
* Wolfgang Amadeus Mozart: *Don Giovanni*. EMI Classics – mit Eberhard Waechter, Joan Sutherland und unter Carlo Maria Giulini
* Wolfgang Amadeus Mozart: *Così fan tutte.* EMI Classics, mit Léopold Simoneau, Sesto Bruscantini, Dir.: Herbert von Karajan
* Wolfgang Amadeus Mozart: *Così fan tutte.* EMI Classics, mit Alfredo Kraus, Giuseppe Taddei, Dir.: Karl Böhm
* *Elisabeth Schwarzkopf singt Lieder von Schubert, Schumann und Richard Strauss,* EMI
* *Elisabeth Schwarzkopf sings [[Operette|Operetta]],* Johann Strauß, Carl Zeller, Karl Millöcker, Franz Lehár u. a., Dir.: Otto Ackermann, EMI (1959)
* Engelbert Humperdinck: *[[Hänsel und Gretel]],* EMI Classics, mit Elisabeth Grümmer, Dir.: Herbert von Karajan
* Johann Strauß: *[[Die Fledermaus]]*, mit Nicolai Gedda, Erich Kunz, Dir.: Herbert von Karajan
* Richard Strauss: *[[Ariadne auf Naxos]].* mit Rita Streich, Irmgard Seefried, Hermann Prey, Dir.: Herbert von Karajan
* Richard Strauss: *Capriccio.* EMI Classics – mit Eberhard Waechter, Dietrich Fischer-Dieskau und unter Wolfgang Sawallisch
* Richard Strauss: *[[Der Rosenkavalier]]*. EMI Classics – als *Marschallin* unter Herbert von Karajan in einer Aufnahme von 1956
* Richard Strauss: *[[Vier letzte Lieder]]* und *12 Orchesterlieder*, Dir.: George Szell, Emi-Classics, in Aufnahmen von 1966 und 1969
* Hugo Wolf: *[[Italienisches Liederbuch]]*, mit Dietrich Fischer-Dieskau, Gerald Moore, EMI Classics – Aufnahme von 1965/66
* Verdi: *Requiem – Aufnahme 1964*, ES, Christa Ludwig, Nicolai Gedda, Dir. C. M. Giulini,
* Verdi: *Requiem – Aufnahme 1954*, ES, di Stefano, Siepi, Dir. Victor de Sabata, Chor und Orch. Mailänder Scala
* Beethoven: *Missa solemnis D-Dur op. 123*, Aufnahme Sept. 1958, ES, Ludwig, Gedda, Dir. H.v.Karajan, Philh. Orch. London

## Litteratur
* Roger Hauert, Bernard Gavoty: *Elisabeth Schwarzkopf.* Kister, Frankfurt am Main 1957.
* Walter Legge, Elisabeth Schwarzkopf: *Gehörtes. Ungehörtes. Memoiren.* Noack-Hübner, München 1982.
* Alan Jefferson: *Elisabeth Schwarzkopf. Die Biographie.* Langen/Müller, München 1996, ISBN 3-7844-2586-0.
* Alan Sanders: *Elisabeth Schwarzkopf. A Career on Record.* Amadeus Press, Milwaukee 1996, ISBN 0-931340-99-3.
* Michael H. Kater: *Die mißbrauchte Muse. Musiker im Dritten Reich.* Piper, München 2000, ISBN 3-492-23097-0.
* *Elisabeth Schwarzkopf – Lesen und Hören*. *[[Die Zeit]]* – Klassik Edition, Band 03, Metzler, Stuttgart 2006, ISBN 3-476-02203-X.
* Kirsten Liese: *Elisabeth Schwarzkopf. Vom Blumenmädchen zur Marschallin*. Molden, Wien 2007, ISBN 978-3-85485-218-6.
* ''Die Kopf-Stimme des Jahrhunderts. Der Sängerin Elisabeth Schwarzkopf zum 90. Geburtstag''.  I: *[[Berliner Zeitung]]*, 9. desember 2005
* Hendrik Bebber: ''Es war ein wundervolles Leben''.  *Alan Jeffersons umstrittene Schwarzkopf-Biographie ist gestern in London erschienen*. I: *[[Berliner Zeitung]]*, 12. januar 1996

**Nekrologer**
* ''Klang der Vollendung''. I: *[[Die Welt]]*, 4. august 2006
* Gerhard R. Koch: ''Die Jahrhundertsängerin: Zum Tod von Elisabeth Schwarzkopf''. In: *[[Frankfurter Allgemeine Zeitung|FAZ]]*, 4. august 2006
* Anthony Tommasini: ''Elisabeth Schwarzkopf, Opera Singer, Dies at 90''. I: *[[The New York Times]]*, 4. august 2006
* ''Eine Sirene des Intellekts''.  I: *[[Berliner Zeitung]]*, 4. august 2006
* ''Alle gehen, Herz, zur Ruh''. I: *[[Der Tagesspiegel]]*, 5. august 2006
* Cornelius Hauptmann: ''Ein anderer – sehr persönlicher – Nachruf''. I: *[[Neue Musikzeitung]]*, august 2006
* Michael H. Kater: ''Triumph of the Wilful''. I: *[[The Guardian]]*, 24. august 2006

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*