open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Papuana

* Se systematisk inndeling

***Papuana*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Denne slekten blir regnet til underfamilien hornbiller (Dynastinae).

## Utseende
Middelsstore (gjerne 15-25 millimeter), kraftige, svarte hornbiller. Hannen har et kort horn i pannen og, en knøl midt på pronotum og gjerne en spiss knøl på hver side, hunnen mangler disse. Dekkvingene har dype punktstriper.

## Levevis
Larvene lever i jorda der de spiser råtnende plantemateriale. De voksne billene kan gjøre en del skade, særlig på taro, men også på andre rotfrukter som søtpoteter, ved at de ganger ganger i røttene. I tillegg til selve gnagskadene forårsaker der dermed også betydelige råteskader. Dette er et stort problem siden taro er en svært viktig avling i de aktuelle områdene.

## Utbredelse
Slekten har hovedtyngden av sin utbredelse på Ny-Guinea (slik slektsnavnet skulle antyde), men slekten er utbredt vestover til Filippinene, sør til det nordlige Australia og østover til Fiji (der den er et innført skadedyr).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
****** Stammen Pentodontini Mulsant, 1842 
******* Slekten *Papuana* Arrow, 1911
******** *[[Papuana angusta]]* Arrow, 1914
******** *[[Papuana armicollis]]* (Fairmaire, 1879)
******** *[[Papuana biroi]]* Endrödi, 1969
******** *[[Papuana cheesmanae]]* Arrow, 1941
******** *[[Papuana cognata]]* Endrödi, 1969
******** *[[Papuana coronata]]* Endrödi, 1971
******** *[[Papuana fascicula]]* Voirin, 1997
******** *[[Papuana fortepunctata]]* Heller, 1913
******** *[[Papuana hardyi]]* Endrödi, 1971
******** *[[Papuana huebneri]]* (Fairmaire, 1879)
******** *[[Papuana inermis]]* Prell, 1912
******** *[[Papuana japenensis]]* Arrow, 1941
******** *[[Papuana lansbergei]]* (Schaufuss, 1887)
******** *[[Papuana matsumotoi]]* Yamaya, 2009
******** *[[Papuana miyakei]]* Yamaya, 2006
******** *[[Papuana oryctoides]]* Dechambre, 2005
******** *[[Papuana philippinica]]* Arrow, 1937
******** *[[Papuana sedlaceki]]* Endrödi, 1971
******** *[[Papuana splendens]]* Prell, 1912
******** *[[Papuana sumbana]]* Miyake & Yamaya, 1999
******** *[[Papuana sumbawana]]* Miyake & Yamaya, 1999
******** *[[Papuana szentivanyi]]* Endrödi, 1971
******** *[[Papuana tibialis]]* Arrow, 1941
******** *[[Papuana timorensis]]* Miyake & Yamaya, 1999
******** *[[Papuana trinodosa]]* Prell, 1912
******** *[[Papuana uniformis]]* (Prell, 1934)
******** *[[Papuana uninodis]]* Prell, 1912
******** *[[Papuana woodlarkiana]]* (Montrouzier, 1855)

## Kilder
* Alolaii, I., Masandu, R., Theunis, E. og Thistleton, B. (uten dato) Prospect for biological control of taro beetles, *Papuana* spp. (Coleoptera: Scarabaeidae), in the South Pacific. Research Extension Series (nr. 140), Hawaii Institute of Tropical Agriculture and Human Resources. http://www.ctahr.hawaii.edu/oc/freepubs/pdf/RES-140-17.pdf
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene 

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av ''Papuana'' spp.
* Bilder av ''Papuana uninodis''
Notwane FC

**Notwane FC** er en fotballklubb fra Gaborone i Botswana. Klubben er oppkalt etter elven Notwane.

## Meritter
***[[Botswana Premier League]]: 3**
::1978, 1996, 1998
***[[FA Challenge Cup (Botswana)|Botswana Challenge Cup]]: 3**
::1995, 1997, 2006
***[[Botswana Independence Cup]]: 2**
::2003, 2004
***[[Orange Kabelano Charity Cup]]: 1**
::2007

## Kontinentale turneringer
***[[CAF Champions League]]: 3 ganger**
::1997 - Første runde
::1999 - Innledende runde
::2000 - Innledende runde

***[[CAF Confederation Cup]]: 1 gang**
::2007 - Innledende runde

***[[CAF Cup Winners' Cup]]: 3 ganger**
::1979 - Første runde
::1996 - Andre runde
::1998 - Første runde
Police XI

**Botswana Police XI Sporting Club** er en fotballklubb fra Otse sør for Gaborone i Botswana.

## Meritter
Lion Cup-champions
1982

***[[Mascom Premier League]]**
::2006

## Kontinentale turneringer
***[[CAF Champions League]]: 2 ganger**
::2006 - Innledende runde
::2007 - Innledende runde

***[[CAF Cup]]: 1 gang**
::1999 - Første runde
Trollz

***Trollz*** er en amerikansk animert tv-serie av Andy Heyward som gikk på Cookie Jar TV i 2005.

Serien handler om de fem bestevenninnene Onyx Von Trollenberg, Safir Trollzawa, Ruby Trollman, Topaz Trollhopper og Amethyst Van Der Troll som bor i den magiske Trollzopolis-verdenen. 

## Karakterer
* Amethyst van der Troll (uttrykt av Britt McKillip) er lederen for BFFL. Hun er en ung og pen jente som elsker vennene sine, og vil gjøre alt for dem. Ametyst er også hensynsfull, og forsøker å gi gode råd til vennene sine. Edelstenen hennes er et rosa-lilla hjerte. Hun har på seg en lilla topp, med et matchende skjørt. Håret hennes er også rosa, og går ofte med en lilla hjerte-formet hårspenne. Hun bruker også rosa hjerte-formede øredobber.
* Ruby Trollman (uttrykt av Chiara Zanni) er den sjefete nestkommanderende for BFFL, og som sådan er hun veldig påtrengende og bryr seg litt for mye om sitt eget utseende. Hvis hun virkelig vil ha noe, vil hun gjøre alt for å få det. Favoritt-fargen hennes er rød.
* Sapphire Trollzawa (uttrykt av Alexandra Carter) er det smarteste medlemmet i BFFL.
* Topaz Trollhopper (uttrykt av Leah Juel) er et troll som er nervøs og klønete, elsker å shoppe, og er en mote-ekspert.
* Onyx Von Trollenberg (uttrykt av Anna Van Hooft) er en goth-jente, med forkjærlighet for poesi.
* Simon (uttrykt av Reece Thompson) er den største skurken i serien, og dukker opp i en rekke episoder gjennom hele TV-serien. Han forsøker å ta kontroll over hele Trollzopolis-verdenen, og ta hevn mot Best Friends For Life.
* Snarf (uttrykt av Janyse Jaud) er halvt hund, og halvt troll. Simons lojale håndlanger, som holder seg ved hans side til tross for endeløse overgrep. Kan forandre seg fra en søt valp til en stor beist-lignende form, etter eget ønske.
* Coal Trollwell (uttrykt av Jesse Moss) er et veldig klønete troll, som ofte havner i trøbbel.
* Rock Trollhammer (uttrykt av Matt Hill) et muskuløst troll, med blått hår. Han er veldig uvitende og glemsk.
* Alabaster Trollington III (uttrykt av Samuel Vincent) et troll med blondt hår, og rektangulære briller. Han er mangemillionær, hvis far eier mange av selskapene i Trollzopolis.

## Eksterne lenker
*
Museet Kystens Arv

**Museet Kystens Arv** ble åpnet i 1989 med formål om å bevare og formidle kystkulturen på Trøndelagskysten. Museet har en av landets største samlinger av tradisjonsbåter, eget trebåtbyggeri, utstilling om Lofotdrifta, smie, flere naust, husmannsplass, bruksbåter, museumsbutikk og kafé. Museet ligger på Stadsbygd i Indre Fosen kommune, ved fjorden, kun 17 kilometer fra Trondheim. Det er ei åpen fin bygd vendt mot sør med utsikt over fjorden. Museet ligger ved utløpet av Prestelva, som er et fint turområde. Et nytt formidlingsbygg med 6 utstillinger, foredragssal, museumsbutikk og kafé ble åpnet i 2017. Museet er helårsåpent.

## Lofotdrifta
I utstillingen "Lofotdrifta frå Trøndelag" formidles historien om da trønderne seilte til Lofoten for å delta i skreifisket. 
Folket fra Stadsbygd var pionerer som reiste sjøveien allerede i 1806 da det enda ikke var fyr og lykter langs leia. De var bønder som så muligheten til å tjene penger. Kvinnene hjalp til med å utruste med klær og mat i tida før jul. Lofotfisket betydde så mye for folk i Stadsbygd at det ble sagt at fiskeriene satte farge på hele bygda. Folket fikk råd til maling på husene sine. Utstillingen er bygd rundt staværingsbåten «Den siste viking». Bygg og utstilling skal renoveres og vil åpnes på nytt i 2028.

## Båtbyggeriet
Museets eget båtbyggeri heter *Båtskott trebåtbyggeri*  hvor det bygges båter fra 8 til 60 fot. De har spesialisert seg på bygging av tradisjonelle klinkbygde båter fra Midt-Norge og føler et særlig ansvar for åfjordsbåten. Museet viderefører den handlingsbårne kunnskapen i båtbygginga ved å ha dyktige lærlinger som fører kunnskapen videre. 

## Segling og båtutleie
Museet holder kurs i segling med råsegl hvert år.

## Referanser
Charlie’s Angels (TV-serie, 2011)

**Charlie’s Angels** er en amerikansk action- og krimdramaserie utviklet av Alfred Gough og Miles Millar, og produsert for ABC. Serien en nyinnspilling basert på den originale TV-serien med samme navn fra 1976, skapt av Ivan Goff og Ben Roberts, og er den andre serien i *[[Charlie’s Angels]]*-franchisen. 

*Charlie’s Angels* hadde premiere på ABC 22. september 2011. 14. oktober 2011, dagen etter den fjerde episoden, førte lave seertall til at ABC kansellerte serien. Tre episoder til ble sendt, men den åttende ble ikke sendt i USA. 

I serien møter vi etterforskeren Charles Townsend, spilt av Victor Garber, som er oppdragsgiver for de tre kvinnene Kate Prince, spilt av Annie Ilonzeh, Eve French, spilt av Minka Kelly, og Abby Sampson, spilt av Rachael Taylor.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gaborone United

**Gaborone United** (**GU**) er en fotballklubb fra Gaborone i Botswana.

## Meritter
***[[Mascom Premier League|Botswana Premier League]] : 8**
** 1967, 1969, 1970, 1986, 1990, 2009, 2022, 2025.

***[[FA Challenge Cup (Botswana)|Botswana Challenge Cup]]: 8**
** 1968, 1970, 1984, 1985, 1990, 2012, 2020, 2022.

***[[Botswana Independence Cup]]: 8**
** 1978, 1979, 1980, 1981, 1984, 1985, 1992, 1993.

***[[Orange Kabelano Charity Cup]]: 1**
** 2003.

## Kontinentale turneringer
***[[CAF Champions League]]: 1 gang**
::2010 - Andre runde

* **[[African Cup of Champions Clubs]]: 2 ganger**
::1987 - Kvalifiseringsrunde
::1991 - Kvalifiseringsrunde

***[[CAF Confederation Cup]]: 1 gang**
::2010 - Andre runde

***[[CAF Cup]]: 2 appearances**
::1994 - Første runde
::1998 - Trakk seg fre første runde

## Kjente tidligere spillere
* Matlhogonolo "Paymaster" Dintwa
* Chandy Moruti
* City Ntebela
* Joseph Phetogo
* Dipsy Selolwane
* Gofhamodimo "City" Senne
* Mandla Balanda
Annfrid

**Annfrid** er et skandinavisk kvinnenavn dannet som en variant av *Arnfrid*, en nyere norsk form av det norrøne navnet *Arnfríðr*. Navneleddet *arn* betyr «ørn», og *fríðr* betyr «vakker». *Arfridh, Arnfridh, Ænfridh, Ærinfridh, Ärnfrid* og *Ärnfridh* er gammelsvenske former av navnet.

*Annfrid* har norsk navnedag 6. mars.

## Utbredelse

Navnet *Arnfríðr* er kjent brukt på Island fra rundt år 900. *Annfrid* er kjent brukt i Norge fra rundt år 1500. Formen *Arnfrid* er dokumentert brukt i Norge først i 1888.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Arnfríður Jónatansdóttir (f. 1923), islandsk forfatter
* Arnfrid Astel (f. 1933), tysk mannlig dikter
* Anni-Frid Lyngstad (f. 1945), svensk popartist kjent fra ABBA
* Annfrid Leikvoll (f. 1950), norsk bildekunstner
* Arnfríður Guðmundsdóttir (f. 1961), islandsk religionsforsker
* Arnfrid Opedal (f. 1965), norsk arkeolog
* Arnfríð Lützen, færøysk sanger

## Referanser


## Eksterne lenker
Retten til liv

**Retten til liv** er et menneskerettsprinsipp som beskriver ethvert menneskes grunnleggende rett til å ikke bli urettmessig eller vilkårlig drept av et annet menneske.

Rettigheten er definert i FNs verdenserklæring om menneskerettigheter artikkel 3, hvor det heter at «enhver har rett til liv, frihet og personlig sikkerhet.» Videre er retten stadfestet i FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter artikkel 6, hvor det heter «ethvert menneske har en iboende rett til livet. Denne rett skal beskyttes ved lov. Ingen skal vilkårlig berøves livet.» I Den europeiske menneskerettighetskonvensjon er retten til liv inntatt i artikkel 2.

Barnekonvensjonens artikkel 6 slår fast at: «.. hvert barn har en iboende rett til livet».

## Norge
Retten til liv ble tatt med i den norske grunnloven i 2014. *Ethvert menneske har rett til liv. Ingen kan dømmes til døden.*  Lovforslaget brukte i utgangspunktet formuleringen "iboende rett til liv", men denne ble endret for å unngå en mulig konflikt med abortloven. Retten til liv begrenser muligheten for eutanasi i Norge, uten at lovenendingen fra 2014 er prøvd for noen domstol (per 2018).

## Se også
* Aktiv dødshjelp
* Dødsstraff
* Abort
* Nødverge
* Rettferdig krig

## Referanser
Kvinnegruppa «Xantippene»

**Kvinnegruppa «Xantippene»** ble dannet i Lillesand i 1975 som en utbrytergruppe fra Kvinnefronten i Lillesand – en del av den nasjonale kvinnefront-bevegelsen. Bakgrunnen skal ha vært den dominerende stilling som AKP(m-l) hadde i bevegelsen.

«Xantippene» hadde åpenbart hentet navnet sitt fra antikkens Xanthippe, Sokrates trettekjære kone. Gruppa arbeidet aktivt for kvinners kår i lokalmiljøet, både de hjemmearbeidende og de yrkesaktive, og en av de store kampsakene var å få etablert barnehagetilbud i Lillesand.

## Arkivet
Arkivet etter Kvinnegruppa «Xantippene» befinner seg på KUBEN i Arendal. Arkivet inneholder avisutklipp, møtereferater, trykksaker og lignende fra perioden 1972-1976.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cholmfjellet

**Cholmfjellet** er et fjell i Torell Land på Spitsbergen, Svalbard. Det har en høyde på 646 moh og ligger mellom Storbreen i vest, Grimfjellbreen i nord, Isingbreen i øst og Akkarbreen i sør.

Fjellet har navn etter fiskeren Cholm fra Mezen i Russland, som under ekspedisjonene i 1900 og 1901 var med som altmuligmann på den russiske delen av den svensk-russiske meridianbue-ekspedisjonen i 1899–1902.

## Referanser
Landsdelsserien 1951–52

**[[1. divisjon fotball for menn|Landsdelsserien]] 1951–52** var det nest øverste nivået i norsk herrefotball denne sesongen. Divisjonen besto av 54 lag fordelt på sju avdelinger. Dette var første sesong nivå 2 i norsk fotball gikk under navnet **Landsdelsserien**.

## Opp- og nedrykk
Ett lag fra hver av Østland-distriktene rykket direkte opp til Hovedserien 1952–53, mens ett lag fra Sørland/Vestland og ett lag fra Møre/Trøndelag rykket opp etter kvalik.
Fra ingen til tre lag fra hver avdeling rykket ned til .

Direkte opprykk:  og 

Opprykk via kvalik:  og 

## Distrikt Østland/Søndre

## Distrikt Østland/Nordre

## Distrikt Sørland/Vestland

### Gruppe A1

### Gruppe A2

### Gruppe B

### Kvalifisering om opprykk Sørland/Vestland
*  -  2-0
*  -  2-2 eeo
*  -  2-1
 rykket opp

## Møre/Trøndelag

### Distrikt Møre

### Distrikt Trøndelag

### Kvalifisering om opprykk Møre/Trøndelag
* **** -  2-0

## Kilder
*rsssf.no
Gøril Strømholm

**Gøril Strømholm** (født 1935) er en norsk journalist, programleder, forfatter og produsent som var ansatt i NRK. 

Hun tok journalistutdannelse i Paris og var deretter i to år Arbeiderbladets Paris-korrespondent. Hun har vært programleder i en rekke kulturprogrammer i NRK radio og fjernsyn. I NRK Barne- og ungdomsavdelingen på 1970-tallet var hun programleder og produsent av blant annet *[[Ungdommens radioavis]]*, *Sommerbussen* og *[[Lørdagsbarnetimen]]*, og i to år var hun redaktør av *[[Barnetimeboka]]*. Hun har mottatt Gangvaktprisen fra interesseforeningen Middelalder-Oslo for sine historiske NRK-programmer (*Nordens Pompeii*) om Gamlebyen i Oslo. 
  
Strømholm deltok i en av de første bevisstgjøringsgruppene etablert av nyfeministene på 70-tallet og var en av grunnleggerne av feministbladet *[[Sirene (magasin)|Sirene]]* og medlem av redaksjonen 1973-1976. Hun var medlem av styret i Norsk Kvinnesaksforening 2008-2012. 

## Bibliografi
* 1974 Hjelp, jeg har fått barn!
* 2010 Jentungen og krigen 
* 2023 Boken om Bladet Sirene- Norges første feministblad

## Referanser
Mezenryggen

**Mezenryggen** er en fjellrygg i Torell Land på Spitsbergen, Svalbard. Den har en høyde på opptil 422 moh og ligger mellom Storbreen i vest og Fiskarbreen i øst.

Fjellet har navn etter byen Mezen i Russland, hjemstedet til fiskeren Cholm, som under ekspedisjonene i 1900 og 1901 var med som altmuligmann på den russiske delen av den svensk-russiske meridianbue-ekspedisjonen i 1899–1902.

## Referanser
Integrasjonsprinsippet

**Integrasjonsprinsippet** er et miljørettslig rettsprinsipp om at miljøhensyn må angripes ved kilden, og at hensynene derfor skal integreres i en stats rettssystem som rettslig relevant hensyn på tvers av viktige samfunnsområder. Prinsippet er nedfelt i Traktaten om Den europeiske unions funksjonsmåte artikkel 11 og EØS-avtalen artikkel 73.

## Referanser
Fiskarbreen

**Fiskarbreen** er en isbre på Svalbard. Breen er 4&nbsp;km lang og ligger mellom Cholmaksla og Mezenryggen sør på Torell Land. Den er en nordlig sidebre til Hornbreen. Breen har, i likhet med andre stedsnavn i området, navn etter fiskeren Cholm fra Mezen i Russland, som var med som altmuligmann på den russiske delen av den svensk-russiske meridianbue-ekspedisjonen i 1899–1902, under ekspedisjonene i 1900 og 1901.

## Referanser
Hatamus

* Se systematisk inndeling

***Hatamus*** er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
Middelsstore (gjerne ca. 20-30 millimeter), avlange, blankt svarte biller. Hannen kan ha et kort horn i pannen, men de mangler de kraftige hornene man ser hos mange andre hornbiller. Pronotum har små men dype, spredte punktgroper. Beina er kraftige, men fotleddene ganske tynne, leggene med kraftige tenner på yttersiden. Dekkvingene mangler markerte punktstriper og er skinnende blanke.

## Levevis
Lite ser ut til å være kjent om biologien til denne slekten.

## Utbredelse
Artene er utbredt på Ny-Guinea.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
****** Stammen Oryctoderini 
******* Slekten *Hatamus* Sharp, 1877
******** *[[Hatamus gressitti]]* Endrödi, 1971
******** *[[Hatamus inarmatus]]* Voirin, 1997
******** *[[Hatamus spinosus]]* Voirin, 1997
******** *[[Hatamus tarsalis]]* Sharp, 1877

## Kilder
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene 

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av ''Hatamus tarsalis''
Jason Tunks

**Jason Tunks** (født 1975) er en kanadisk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg på diskoskast. Med 67,88 meter fra 1998 er han per 2012 innehaver av den kanadiske rekorden.

Han gikk på Sir Frederick Banting Secondary School i hjembyen, før han dro til Dallas og Southern Methodist University på idrettsstipend. Hans beste kulestøt er 19,06 fra 1997. I 10 år fra 1997 til han la opp i 2006 var han blant verdens 10 beste diskoskastere. Hans beste plassering fra de store internasjonale mesterskapene ble 6.-plass under OL i 2000 i Sydney. Han deltok også under OL i 1996 (33.-plass) og 2004 (15.-plass). Han deltok i fem VM i friidrett fra 1997 til 2005 med 8.-plass fra 2005 som beste plassering. Etter å ha trappet ned satsingen la han offisielt opp i 2011.

Tunks eier og driver treningssetnteret *Olympic Fitness* i London, Ontario sammen med sin kone, den hollandske kulestøteren Lieja Tunks-Koeman. De har to barn. Tunks var tidligere gift med den amerikanske kulestøteren Teri Steer-Cantwell, nå gift med landsmannen og verdensmester i kulestøt, Christian Cantwell. I 2012 ble Jason Tunks introdusert til *London (Ontario) Sports Hall of Fame*.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
*  Profil på www.athleticscanada.com
Lysimakhos av Egypt

**Lysimakhos** (gresk: Λυσιμαχoς; levde på 200-tallet f.Kr.; død ca 221 f.Kr.) var andre sønn av Ptolemaios II Filadelfos av ptolemeiske kongedømme i Egypt, og hans første hustru Arsinoe, datter av Lysimakhos, konge av Trakia, vestlige Anatolia og til sist også Makedonia.

Lysimakhos er antagelig bevitnet i inskripsjon på en stele i Karnak som «bror av konger» og som *strategos* (hærfører). Det er uklart hvor han var hærfører, men om det er tilfelle var det antagelig i Øvre Egypt.

Lysimakhos overlevde både sin bror Ptolemaios III Euergetes (246–221 f.Kr.) og sin nevø Ptolemaios IV Filopator (221–204 f.Kr.), men det er antatt at han var offer for de utrenskninger som ble gjort av Sosibios, minister og verge for Ptolemaios IV Filopator. Blant de andre ofrene var nevøen Magas, og Filopators mor Berenike II. Det skjedde antagelig ikke lenge etter 221 f.Kr. Det synes ikke som at han etterlot seg barn.

## Referanser


## Litteratur
*Polybios: *Historier*, xv. 25; Scholium ad Theocriti Idyllia, xvii. 128
Castor og Pollux-templet

**Castor og Pollux-templet** (oppført 484 f.kr.) ligger på Forum Romanum i Roma bygd til ære for Dioskurene, to greske tvillinger som romerne kalte Castor og Pollux. Forkledd som ryttere hadde de to hjulpet romerne med å slå latinerne i 496 f.Kr.  Romerne var under ledelse av Aulus Postumius Albus Regillensis og latinerne var ledet av den sjuende og det som skulle bli den *siste* kongen av Roma, Lucius Tarquinius Superbus.  Aulus Postumius fikk bygd dette templet ved Juturnakilden der tvillingene hadde stoppet for å gi hestene vann. Det ble oppført i terrakotta (brent leire) og tre av etruskerne, og stod etter noe forsinkelse klart i 484 f.Kr. Under den den romerske republikk (510–31 f.Kr.) likte man å tale utenfor templet og holdt *Templum Castorum*, som de kalte det, godt vedlike. Blant annet lå et nybygg med flott overbygg i stein klart i 117 f.Kr. innviet av  Lucius Cecilius Metellus Dalmaticus (160 f.Kr.–) som i 119 f.kr. var blitt romersk konsul.  Det opprinnelige templet ble delvis knust og murt inn i fundamentet til det nye.  

Under det romerske keiserriket fra 31 f.Kr. brant det i år 12 f.Kr. og Tiberius (42 f.Kr.–37 e.Kr) satte opp det tredje templet med marmor fra Carrara i år 6 e.Kr. og templet fikk  Korintisk søyleorden som man ser rester av i dag.  Tiberius navnga det etter seg og sin avdøde lillebror Drusus (38–9 f.Kr), litt i samme ånden som de to tvillingene Castor og Pollux.  Også i dette tredje templet brukte man de knuste restene av det andre (nå nedbrente) for å bygge fundamentet. Ifølge historikeren Edward Gibbon (1737–1794) hadde  Det romerske senatet  sine hemmelige møter her. Det sies  at templet var i fin stand i det 4. århundre. Siden er lite kjent, men her var et jordskjelv og leirras fra Palatinerhøyden i 847 som blant annet raserte Santa Maria Antiqua som ligger like ved. Materiale kan ha blitt brukt til andre byggverk i nærheten også. På 1400-tallet nevnes gaten *Via trium columnarum* og man antar at det da bare var de tre søyler igjen. Gjennom århundrene er mye gravd ut og flyttet bort, blant annet av Pirro Ligorio's rovgravinger 1546–49. 

Templet ble 1983–1987 studert av norske forskere ved Det norske institutt i Roma under ledelse av Siri Sande, såvel som eksperter fra de svenske og danske instituttene i Roma ledet av danske Jan Zahle.  Det finske laget hadde forut finstudert Juturnakilden og banet vei for det nye internordiske laget sponset av Carlsberg.  Efter å ha åpnet noen sjakter mellom kilden og templet høsten 1983 ble de første marmorblokkene løftet våren 1984. Man fant diverse mynter fra år 0. To år etter hadde man funnet en gullmynt, for templet ble brukt som sparebank rundt år 0.

## Litteratur
*

## Referanser
Anton Grønningsæter

**Anton Martin Grønningsæter** (født 2. juli 1880 i Hjørundfjord, død 20. juni 1968 i Kristiansand) var en norskfødt industrimann. Han er kjent for sin innsats med nikkelproduksjon Norge, Canada og USA.

## Virke
Grønningsæter utdannet seg til kjemiingeniør ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt. Han studerte videre ved Bergakademiet i Freiberg i Sachsen, der han  i 1903 ble bergkandidat.

I 1905 reiste Grønningsæter til USA. Han arbeidet først for International Nickel Corporation i Bayonne i New Jersey, men dro senere i 1905 til Canada og nikkelgruvene i Sudbury i Ontario. I 1907 ble han ingeniør ved Deloro Mining and Reduction Company i Deloro i Ontario.

Grønningsæter ble statsborger i USA. I 1909 vendte han tilbake til Norge for å engasjere seg i nikkelproduksjon der. Kristiansands Nikkelraffineringsverk ble startet i 1910, med Evje Nikkelverk som leverandør av malm. Selskapet leverte nikkel, som ble viktig i produksjonen av krigsmateriell under første verdenskrig.

Fra 1913 til 1919 satt Grønningsæter i Kristiansand bystyre. Der var han særlig engasjert i spørsmålet om elektrisitetsforsyning, som også var viktig for framtidig industriutbygging. Han ble i 1914 medlem av bystyrets elektrisitetskomité. Senere samme år ble han styremedlem i Kristiansands elektrisitetsverk.

Den økonomiske ledelsen av Kristiansands Nikkelraffineringsverk endte i en finansskandale, der Grønningsæter ikke var direkte involvert, men som satte en stopper for mulighetene til å skaffe nye investorer i nikkelindustrien. I 1919 reiste Grønningsæter tilbake til Canada og British America Nickel Corporation. Etter at dette selskapet gikk konkurs i 1924, arbeidet han i USA, blant annet ved Victor Hybinettes forsøksverk i Wilmington i Delaware. I 1925 var han ved Michigan Smelting & Refining Co. I 1927 var han igjen i Canada, denne gang tilknyttet Falconbridge Nickel Mines, som også etablerte seg i Norge. Han ble også engasjert i å få i gang igjen nikkelproduksjonen i Kristiansand, da Falconbridge-konsernet etablerte fabrikk i byen.

Under andre verdenskrig oppholdt Grønningsæter seg i Canada og USA. Han arbeidet for å øke kanadisk nikkelproduksjon, ikke minst med tanke på krigsindustrien. I 1944 ble han medlem av en norsk industrikomité i New York, hovedsakelig bestående av ingeniører, og nedsatt av den norske regjeringen i London.

## Utmerkelser
Grønningsæter var ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden og mottok Haakon VIIs Frihetskors. I 1937 fikk han Sam Eydes ærespris fra Polyteknisk Forening for sitt arbeid med nikkelindustrien i Norge. Grønningsæter ble i 1937  innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi i 1958 i Norges Tekniske Vitenskapsakademi.

## Referanser
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2012/13 – Lagtempo menn

Den 9. offisielle '''Verdenscupen i hurtigløp på skøyter'''** – Lagtempo menn** (engelsk: Essent ISU WorldCup 2012/2013 – Team Pursuit Men) ble arrangert vintersesongen 2012/13.

## Kalender
Kalenderen for lagtempo menn i verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2012/13 var som følger:

## Resultater
### Sammendrag

### Sammenlagt

## Referanser




## Eksterne lenker
*  ISU Communication 1752 – World Cup Speed Skating 2012/13 Regler for verdenscup-sesongen 2012/13 fra ISU.
*  Essent ISU WorldCup 2012/2013 – Rankings Team Pursuit Men på www.isuresults.eu
*  Classification of the 2012-13 World Cup Team pursuit Men på SpeedSkatingStats.com
*  Speed Skating - Men's World Cup Classification Team Pursuit - 2012/2013 på The-Sports.org
;Norges Skøyteforbund menysider for gjeldende verdenscupløp (inkluderer noen daværende aktuelle statistikklenker).
* Heerenveen 16.–18. november 2012.
* Astana 1./2. desember 2012.
* Erfurt  1.–3. mars 2013.
* Heerenveen (finale)  8.–10. mars 2013.
Endalselva

**Endalselva** er ei elv i Nordenskiöld Land på Spitsbergen, Svalbard. Den er ei sideelv til Adventelva som den løper sammen med rundt to kilometer øst for Longyearbyen. Elva har utspring fra Bogerbreen innerst i Endalen. Den er rundt 12 kilometer lang, med et nedbørfelt på  og en middelvannføring på .  Like før utløpet er elva demmet opp med en nesten 2,5 kilometer lang demning som danner Isdammen, Longyearbyens hovedvannkilde.

## Referanser
Hofteleddsdysplasi (menneske)

**Hofteleddsdysplasi** er en tilstand i hofteleddet hvor leddhodet på lårbenet ligger utenfor leddskålen på hoftebenet. Tilstanden kan enten være en medfødt misdannelse eller tilegnet i oppveksten.

## Årsak
Hofteleddsdysplasi gir uttrykk for at det er et arvelig komponent og finnes ofte hos flere i samme familie som medvirkende til utviklingen. Det er hyppigst hos barn som er født i seteleie og mest vanlighos jenter. Dersom ikke skaden rettes opp kan barnet få gangvansker og tidlig slitasjegikt.

## Forekomst
Det er cirka en prosent av alle nyfødte som får mistanke om hofteleddsdysplasi.

## Behandling
Ved tidlig oppdagelse er behandlingen enkel. Barnet behandles med en bred pute (Frekas pute) i fire måneder. Selve puten legges utenpå bleien for å presse lårbenet utover sånn at leddhodet kommer i kontakt med leddskålen slik at leddet får gro seg til. Om ikke diagnosen blir stilt i nyfødtperioden er behandling vanskeligere. Leddhodet må bringes i korrekt leie ved hjelp av strekk,eller i sjeldne tilfeller ved hjelp av operasjon. En sendiagnosering kan medfødre en komplisert og langvarig behandling.

## Referanser
Isdammen

**Isdammen** er et oppdemt vann i Adventdalen på Svalbard og hovedvannkilden for Longyearbyen. Dammen ligger like ved tettstedet og nær Adventelvas utløp i Adventfjorden. Den er rundt 2,5 km lang og 0,6 km bred, med et areal på 1,4 km². Høyeste vannstand er 3,3 meter over havet og maks. magasinvolum er 2,7 mill. kubikkmeter.

Reservoaret ble skapt som drikkevannskilde allerede før andre verdenskrig. Isdammen besto opprinnelig av et større (Store Isdam) og flere mindre vann (Isdammane) som ble oppdemmet ved bygging av en 3-4 meter høy og nesten 2,5 kilometer lang demning over utløpet av Endalselva, like før samløpet med Adventelva. Demningen fungerer også som vei videre oppover Adventdalen.
 
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Spodistes

* se systematisk inndeling

***Spodistes*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). De blir plassert i underfamilien hornbiller (Dynastinae).

## Utseende
Middelsstore (gjerne 20-40 millimeter), litt flate, brunlige biller. Særlig hannene kan minne om små versjoner av de store artene i slekten *[[Dynastes]]*, men er ikke i nær slekt med disse. Kroppen er avlang, kroppsbygningen temmelig spinkel til hornbiller å være. Kroppen er gjerne kledt med gulgrå bestøvning og ser matt ut. Hannene har et langt horn på hodet som danner en klype mot et nedoverbøyd horn på pronotum. Hos hunnene er pronotum dekket av store punktgroper. Beina er forholdsvis slanke.¨

## Utbredelse
Gruppen finnes bare i Mellom-Amerika og det nordvestligste Sør-Amerika, sørover til Ecuador. De fleste av artene er regnet som sjeldne.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
****** Stammen Agaocephalini Burmeister, 1847 
******* Slekten *Spodistes* Burmeister, 1847
******** *[[Spodistes angulicollis]]* Dechambre, 1992
******** *[[Spodistes armstrongi]]* Dechambre, 1994
******** *[[Spodistes batesi]]* Arrow, 1902
******** *[[Spodistes beltianus]]* Bates, 1889
******** *[[Spodistes grandis]]* Sternberg, 1903
******** *[[Spodistes hopei]]* Arrow, 1902
******** *[[Spodistes mniszechi]]* (Thomson, 1860)
******** *[[Spodistes monzoni]]* Warner, 1992

## Kilder
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Bilder av ''Spodistes mniszechi''
Dom Miguelodden

**Dom Miguelodden** er et lite nes på sørsiden i Nordenskiöld Land på Spitsbergen på Svalbard. Neset ligger på nordsiden av Van Mijenfjorden mellom Kaldbukta og Blåhuken i vest, og Svensksundhamna i øst.

Ved Blåhuken Lykt som står her, ligger et gravfelt som er fra før 1946.

I september 1946 oppførte bygningsarbeidere fra Sveagruva en fyrlykt på neset, som en av tre lykter til hjelp for skipstrafikken på fjorden. Blåhuken lykt var i drift fra 18. september samme år.

Like vest for Dom Miguelodden ligger Blåhukhytta som eies av Store Norske Spitsbergen Kulkompani. Den ble bygd som en hvilehytte for hundekjørere mellom Svea og Camp Bell-hytta. I 1965 ble det for første gang boret et hull etter olje i området av selskapet Amoseas/Caltex. Hullet var tørt.

Neset har navn etter fyrst Dom Miguel av Bragança.

Anlegget inngikk i grenseområdet mellom det som utgjorde Fangstfelt 6 (Braganzafeltet) og Fangstfelt 7 (Lågneset). Området ble brukt i norsk pelsdyrfangst i tiden før andre verdenskrig.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Dom Miguelodden, kulturminnets beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnedatabase.
Township Rollers FC

**Township Rollers Football Club** er en fotballklubb fra Gaborone i Botswana og som er kjent som Mapalastina. Klubben ble stiftet i 1961 og har et bittert rivaleri med naboklubben Gaborone United.

## Meritter
***[[Botswana Premier League]]: 16**
**1979, 1980, 1982, 1983, 1984, 1985, 1987, 1995, 2005, 2010, 2011, 2013–14, 2015–16, 2016-17, 2017-18, 2018-19

***[[FA Challenge Cup (Botswana)|Coca Cola Cup Winners]]: 5**
**1993, 1994, 1996, 2005, 2010.

***[[Orange Kabelano Charity Cup]]: 4**
**2002, 2004, 2006.

***[[Mascom Top 8 Cup]]: 1**
**2012.

## Kontinentale turneringer
***[[CAF Champions League]]: 1 gang**
::2011 - Diskvalifisert fra innledende runde

* **[[African Cup of Champions Clubs]]: 6 ganger**
::1981 - Første runde
::1983 - Innledende runde
::1984 - Innledende runde
::1985 - Første runde
::1988 - Innledende runde
::1996 - Innledende runde

***[[CAF Confederation Cup]]: 1 gang**
::2006 - Andre runde

***[[CAF Cup Winners' Cup]]: 4 ganger**
::1980 - Første runde
::1994 - Innledende runde
::1995 - Første runde
::1997 - Innledende runde
Heradsbygd stasjon

**Heradsbygd stasjon** va en jernbanestasjon på Solørbanen ved Heradsbygd i Elverum. Stasjonen ble åpnet da Solørbanen sto ferdig i 1910. Frem til 1921 ble den skrevet *Heradsbygden*. 1965 ble den nedgradert til stoppested som bare var betjent til 1967. Deretter hadde den status som holdeplass, persontrafikken ble nedlagt 1994.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Jømna stasjon

**Jømna stasjon** var en jernbanestasjon på Solørbanen ved Jømna i Elverum. Stasjonen ble åpnet da Solørbanen sto ferdig i 1910. 1977 ble den nedgradert til stoppested som bare var betjent til 1982. Fra 1990 hadde den status som holdeplass, persontrafikken ble nedlagt 1994. Stasjonens vanntårn er bevart og vernet.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Todalen (Svalbard)

**Todalen** er en rundt ti kilometer lang sidedal til Adventdalen på Spitsbergen, Svalbard. Den starter ved Gangskaret og munner ut i Adventdalen mellom Bayfjellnosa og Bolternosa, rundt syv kilometer øst for Longyearbyen. Todalen er en u-dal, med bratte sider og flat bunn. Gjennom dalen renner Todalselva. 

Navnet betyr «Dal nr. 2», ettersom den er den andre dalen regnet fra Longyearbyen.

Dalen er svært viktig for ferdselen i Nordenskiöld Land, ikke minst for gruvearbeiderne i Svea. I Todalen kan man kjøre scooter over til Colesdalen og Barentsburg, eller over til Reindalen og Sveagruva. Alle disse rutene nås via Gangskaret innerst i Todalen. Innerst i dalen har Telenor en basestasjon som gir mobildekning ved overfarten til Sveagruva.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bolterdalen

**Bolterdalen**, i mellomkrigstiden kalt ***Tredalen***, er en rundt åtte kilometer lang sidedal til Adventdalen på Spitsbergen, Svalbard. Den er en u-dal, med bratte sider og flat bunn. Den munner ut i Adventdalen mellom Breinosa og Bolternosa, rundt ti kilometer øst for Longyearbyen. Øverst i dalen ligger Bolterskaret og Scott Turnerbreen, som er kilde for Bolterelva som renner gjennom dalen.

På østsida av Bolterdalen ligger Gruve 7 på Gruve 7-fjellet (Breinosa), hvor også EISCAT og Kjell Henriksen-observatoriet er lokalisert.

Navnet kommer fra det engelske ordet «bolt», som betyr «løpe vekk», etter at en av William Martin Conways hester løp vekk her under hans ekspedisjon i 1896. Derimot brukte Arctic Coal Company navnene Endalen, Todalen, og Tredalen om de første sørlige sidedalene innover Adventdalen.

I Bolterdalen (Tredalen) ble det i mellomkrigstiden oppført et hus  av en ansatt på Adventdalens kullfelt, til bruk for å ta imot turister. Den såkalte «Tredalshytta» ligger ved utløpet av Bolterdalen i Adventdalen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Endalen

**Endalen** er en rundt syv kilometer lang sidedal til Adventdalen på Spitsbergen, Svalbard. Den er en u-dal, med bratte sider og flat bunn. Den munner ut i Adventdalen mellom Bayfjellnosa og Lindholmhøgda, rundt fire kilometer øst for Longyearbyen. Øverst i dalen ligger Bogerbreen, som er kilde for Endalselva som renner gjennom dalen.  Breen har en mektig morene med ganske brede smelteelver, som så vidt kan forseres.

Om lag to kilometer innover fra Adventdalen ligger den nå nedlagte Gruve 5, på østsida av Endalen.

Navnet betyr «Dal nr. 1» og ble først brukt av det amerikanske selskapet Arctic Coal Co., som drev kullgruver i Longyeardalen, og som i 1916 ble overtatt av Store Norske.

I 1933 flyttet Store Norske et hus fra Todalen og over til Endalen, det ble brukt for anleggs- og fangstformål.

Endalen er et snøscooterfritt område. Man kan gå til fots eller på ski over til Colesdalen herfra, stien går langs den vestre fjellsida av dalen mens østsiden er full av rasblokker og vanskelig å forsere. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Todalselva (Svalbard)

**Todalselva** er ei elv i Nordenskiöld Land på Spitsbergen, Svalbard. Den er ei sideelv til Adventelva som den løper sammen med rundt seks kilometer øst for Longyearbyen. Elva har sitt utspring ved Gangskaret innerst i Todalen. Den er rundt 13 kilometer lang.

## Eksterne lenker
Verksteds-Arbeideren

***Verksteds-Arbeideren*** var en bedriftsavis utgitt av Norges Kommunistiske Parti for jernbanearbeidere i Drammen. Den kom ut fra 1924 til 1928.

Midt på 1920-tallet omorganiserte NKP partiet. Mens medlemmene tidligere hadde vært organisert i stedslag, satset man nå på å bygge opp grunnorganisasjoner på de mest sentrale arbeidsplassene. Disse «bedriftscellene» ga mange steder ut egne aviser. *Verksteds-Arbeideren* var den første bedriftsavisen partiet dro i gang, og den første i Norden.

Den skilte seg etter hvert ut fra NKPs andre bedriftsaviser, ved at den engasjerte seg i fraksjonsstridene i partiet. I 1928 skrev den om Hornsruds regjering i positive ordelag og støttet partimedlemmene Olav Scheflo, Emil Stang d.y. og Jeanette Olsen som hadde forlatt partiet. Det endte med at *Verksteds-Arbeideren* brøt med NKP.

På slutten av 1920-tallet var NKP i sterk tilbakegang, noe som også preget aktiviteten i bedriftslagene og bidro til at mange av bedriftsavisene forsvant. Samtidig konkurrerte bedriftsavisene med den vanlige avisdriften i NKP om de høyst begrensede ressursene i partiet. Tidlig på 1930-tallet ble det imidlertid gjort nye anstrengelser for å gi ut slike aviser, og rundt 1932 hadde partiet trolig om lag 30 bedriftsaviser.

## Referanser
Akseløya lykt

**Akseløya lykt**, tidvis også kalt ***Akseløya fyr***, er et fyrtårn på Birkelandodden helt nord på Akseløya ved innløpet til Van Mijenfjorden på midtre Spitsbergen. Fyret er et rødt firkantett toppbygg montert på en hvit gittermast / bjelkemast ved strandkanten. Det lyser med et blink av hvitt lys hvert femte sekund.

I september 1946 oppførte bygningsarbeidere fra Sveagruva denne lykta i tilknytning til Bellsund fyr lengre vest, og Akseløya lykt sto ferdig 20. september: Det ble også anlagt fyrlykter til hjelp for skipstrafikken i Van Mijenfjorden på Dom Miguelodden, og Blåhuken.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wolframs-Eschenbach

**Wolframs-Eschenbach** (til 1917 *Obereschenbach*) er en by i Tyskland i delstaten Bayern i Landkreis Ansbach.

Den tysk ridder og poet Wolfram von Eschenbach ble født i Wolframs-Eschenbach.

## Distrikter
Wolframs-Eschenbach har 10 distrikter:

## Eksterne lenker
*
Grutseter kirke

**Grutseter kirke** på Nyplassen i Meldal er nevnt i manntallet fra 1664. Kirken ble reist i forbindelse med Løkkens Verks nye smeltehytte som var anlagt på Nyplassen og tatt i bruk samme år. 

Etter som hyttedriften avtok utover på 1700-tallet gikk folketallet som soknet til kirken ned, og i 1783 skriver biskopen til sogneprest From i Meldal: *Deres Velærverdighed haver ingenlunde nødig nogen-sinde at forrette Tieneste i Grutsæther Kirke hvorved De kun udsetter baade Dem selv og Almuen for mulige Ulykker, da den er saa forfalden.*

I 1806 ble det bestemt at kirken skulle rives. Inventaret ble solgt på auksjon for 39 riksdaler og 16 skilling. Bygningen ble solgt til gården Sølberg og satt opp som fjøs.

## Litteratur
* Grefstad, Ola (1972): *Grutseter kirke.* [I Årbok for Meldal 1972.] Meldal.

* 
*
Omni

***Omni*** var et amerikansk tidsskrift for vitenskap og science fiction. Det ble utgitt på papir mellom 1978 og 1995, og fortsatte som tidsskrift på nettet til det helt ble lagt ned i 1998.

## Referanser
Passivbreen

**Passivbreen** er en isbre på Svalbard. Den er en sidebre til Mittag-Lefflerbreen og ligger mellom Ramsayfjellet og Frontryggen, lengst sør i Ny-Friesland. Passivbreen har fått navnet sitt ettersom den beveger seg relativt sakte sammenlignet med Aktivbreen, som ligger ikke langt unna.

## Referanser
Amazing Stories

***Amazing Stories*** var et amerikansk science fiction-tidsskrift som ble grunnlagt av Hugo Gernsback i 1926 og ble drevet av ham til han mistet kontrollen over tidsskriftet i 1929. Den regnes ofte som det første virkelige science fiction-tidsskriftet og av visse som starten for hele science fiction-sjangeren. Etter at Gernsbacks gikk av mistet tidsskriftet betydning, men opplevde en kortvarig renessanse under redaktør Ted White 1969-78. Tidsskriftet ble lagt ned i 2005.

## Referanser
Ramsayfjellet

**Ramsayfjellet** er et fjell lengst sør i Ny-Friesland på Spitsbergen, Svalbard. Det har en høyde på 755 meter over havet og ligger mellom Mittag-Lefflerbreen og Sentralisen. 

Fjellet er oppkalt etter den finske geologen, professor Wilhelm Ramsay (1865–1928).
Teri Steer-Cantwell

**Teri Sue Steer-Cantwell** (født 1975) er en amerikansk tidligere kulestøter fra Crete, Nebraska.

Hun vant bronse under VM i friidrett innendørs 1999 og Panamerikanske leker samme år. Utendørs ble hun nummer 9 under VM i friidrett 1999. Under Sommer-OL 2000 ble hun nummer 22. Hennes personbeste er 19,21 meter, fra et stevne i Des Moines, Iowa i april 2001.

Hun studerte ved Southern Methodist University i Dallas.

Hun er gift med verdensmester i kulestøt, Christian Cantwell. De er bosatt i Columbia, Missouri, hvor hun er assistenttrener for hopp og kast ved friidrettslaget til University of Missouri. Hun var tidligere gift med den canadiske diskoskasteren Jason Tunks, og hadde da navnet Teri Steer-Tunks.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

*  Nebraska High School Sports Hall of Fame Foundation – 2008 Hall of Fame Inductee: Teri Steer Cantwell på www.nebhalloffame.org
Dit.no

**Dit.no** er en nettjeneste lansert av NRK, Statens vegvesen og Ruter i mars 2013 som konkurrerer med Google Transit, Eniro og andre aktører om å tilby kollektiv- og trafikkinformasjon.

Slagordet er «En ny tjeneste som samler rute- og trafikkinformasjon fra hele landet – for hele landet.»

Tjenesten hadde per 25. februar 2013 ikke full dekning i hele landet. Det er det heller ingen andre tjenester som har. Eierskapet til og forvaltningen av de underliggende datasettene er et politisk sensitivt tema, og  flere organisasjoner har uttalt seg kritisk til NRKs engasjement, blant annet Medietilsynet og Konkurransetilsynet.

I oktober 2013, før prosjektet forlot betastatus, trakk NRK seg som samarbeidspartner. NRK hadde da brukt «mellom fire og åtte egne ansatte» i en fireårsperiode og «vel elleve millioner kroner i investeringer, blant annet på innleide konsulenter».

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Himmelstorm

**Himmelstorm** er en science fiction-antologi redigert av Bing & Bringsværd og utgitt som nummer 215 av Lanterne-bøkene under vignetten Lanterne science fiction av Gyldendal Norsk Forlag i 1974. Antologien presenterer tre betydningsfulle forfattere i genren: Robert A. Heinlein, A. E. van Vogt og James Blish. Tittelen er inspirert av kallenavnet «himmelstormerne» som ble gitt tre medlemmer av «Verein für Raumschiffahrt» («Foreningen for romskipsfart»), en tysk amatørromrakettorganisasjon som var aktiv i perioden 1927–1933. Peter Haars har laget omslaget.

## Innhold
* Robert A. Heinlein: «Bite seg selv i halen» («By his Bootstraps»)
* A. E. van Vogt: «Samarbeid - ellers!» («Co-operate - or Else»)
* A. E. van Vogt: «Ungen fra Carsons planet» («The Second Solution»)
* A. E. van Vogt: «En kamp på liv og død» («The Rull»)
* James Blish: «Et samvittighetsspørsmål» («A Case of Conscience»)

## Referanser
Diabasodden

**Diabasodden** er et nes i Nordenskiöld Land på Spitsbergen, Svalbard. Det markerer skillet mellom Isfjorden og Sassenfjorden. Det har navn etter en inntrenging av den vulkanske bergarten diabas.

## Referanser
Alice Evans

**Alice Catherine Evans** (født 29. januar 1881 i Neath i Bradford County i Pennsylvania, død 5. september 1975 i Alexandria i Virginia) var en USA-amerikansk mikrobiolog. Hun er kjent for å ha påvist at upasteurisert melk kunne føre til sjukdommen brucellose.

## Faglig virke

Evans utdanna seg først i hjemstaten og virka noen år som lærer, før hun begynte å studere naturfag. I 1909 tok hun bachelorgraden i bakteriologi ved Cornell-universitetet i Itacha i New York og året etter mastergraden ved Universitetet i Wisconsin (Madison). Hun blei sterkt anbefalt å fortsette studiene på universitetets doktorgradsprogram, men hadde ikke økonomi til dette. 

Evans fikk imidlertid tilsetting som forsker i Landbruksdepartementets meieriavdeling, der hun undersøkte bakteriologien i melk og ost. Hun var den første kvinnelige forskeren som fikk ei fast stilling i departementet.

På denne tida var det antatt at råmelk fra ku var helsebringende. Evans oppdaga imidlertid i 1917 at bakterien *Bacillus abortus*, som en visste var årsak til spontanaborter hos kyr, kunne finnes i råmelk og kunne forårsake sjukdommen brucellose (maltafeber) hos mennesker. Hun anbefalte sterkt pasteurisering av melk som et effektivt middel mot bakterien. Resultatene blei først ikke tatt på alvor, dels fordi Evans var kvinne, dels fordi hun mangla doktorgrad. Funna blei seinere stadfesta av andre forskere, og etter en del motstand, blei det rundt 1930 påbudt i USA med pasteurisering. Dermed gikk forekomsten av brucellose kraftig ned.

I 1918 gikk Evans over i den nasjonale, offentlige helsetjenesten (United States Public Health Service). Her dreiv hun med laboratorieforskning på epidemisk hjernehinnebetennelse og influensa.

Evans blei i 1928 den første kvinna som blei valgt til president i Society of American Bacteriologists (nå American Society for Microbiology). Hun mottok etter hvert også flere æresdoktorater. I 1993 blei hun innvotert i National Women's Hall of Fame.

## Referanser


## Kilder

* Om Alice Evans i King-Thom Chung: *Women Pioneers of Medical Research: Biographies of 25 Outstanding Scientists*, McFarland, 2010.

## Litteratur

### Biografi

* Virginia Law Burns: *Gentle Hunter*, Enterprise Press 1993, ISBN 978-0-9604726-5-9.

### Utvalgte arbeider av Evans

* A study of the alpha type streptococcus from a variety of sources. *Bulletin of the Hygienic Laboratory* nr. 134. Washington D.C.: U.S. Government Printing Office, 1923.

* Studies on Brucella (alkaligenes) melitensis. *Bulletin of the Hygienic Laboratory* nr. 143. Washington D.C.: U. S. Governement Printing Office, 1925.

* Brucellosis (undulant fever) Public Health Problem. *Journal of the Medical Association of the State of Alabama* 1938.
Euro NCAP

**Euro NCAP** (opprinnelig en forkortelse for **European New Car Assessment Programme**) er et trafikksikkerhetssamarbeid mellom en rekke europeiske stater, bilprodusenter og forbrukerorganisasjoner. Samarbeidet oppsto i Storbritannia i 1997 etter modell av det amerikanske testprogrammet *New Car Assessment Program* (NCAP) hos National Highway Traffic Safety Administration, men er i dag støttet av Europakommisjonen og har sin base i Brussel.

Målet er et tryggere trafikkmiljø og færre personskader i forbindelse med ulykker. Det praktiske arbeidet består i prinsippet av kollisjonstester med ulike former for simulerte ulykker.

Bilene utsettes for forskjellige prøver, blant annet front- og sidekollisjoner med dukker fastspent i bilenes seter. Det anvendes ikke dukker som påkjøres, ei heller i fotgjengertesten. Figurer formet som barne- og voksenhoder og med en lignende vekt, slynges mot bilens motorhjelp og forreste nederste kant av bilens frontrute. Høye sylindre forestiller ben. Derved blir det mere presist gang for gang å måle hva som skjer ved påkjørslen enn hvis det var dukker man anvendte.

På grunnlag av de utførte testene, tildeles en stjernemerkning for bilens kollisjonssikkerhet, men siden 2009 inngår også barnesikkerhet, fotgjengersikkerhet og aktiv sikkerhet i den samlede stjernevurderingen. Det kan tildeles opptil fem stjerner.

## Eksterne lenker
*