Herbarius Moguntinus

***Herbarius Moguntinus*** («Mainz-urteboken»), eller, ifølge bokens forord, ***Aggregator practicus de simplicibus*** er en illustrert urtebok, utgitt på latin i 1484 hos boktrykkeren Peter Schöffer i Mainz (latin: *Moguntia*). 

Sammen med den tyskspråklige urteboken *[[Gart der Gesundheit]]* – utgitt av den samme Schöffer året etter, og Jacobus Meydenbachs utgivelse i 1491 i Mainz av den latinske *[[Hortus sanitatis]]*, regnes *Herbarius Moguntinus* til den såkalte «Gruppe der Mainzer Kräuterbuch-Inkunabeln». Etter det romerske trykk fra 1481/83 av *[[Pseudo-Apuleius]]* er det den eldste illustrerte urtebok-inkunabel.

## Forfatter
Bokens forfatter eller redaktør er ikke kjent. Feiltolkninger av tittelbladet på et senere opptrykk (Vicenca 1491) har ført til at verket uriktig ble tilskrevet Arnaldus de Villanova. En mulig, men ikke sikker autor (kompilator) nevnes bylege Johann Wonnecke von Kaub i Frankfurt am Main.

Kildene til teksten er ikke fastlagt.

## Innhold
Første del omfatter 150 kapitler, der tyske viltvoksende eller kultiverbare legemiddelplanter blir behandlet i bilde og tekst. I 23 kapitler behandles to, og i tre videre kapitler sogar tre forskjellige arter, slik at det sammenlagt ender opp med 184 plantearter. Disse er senere blitt artsbestemt av B. og H. Baumann (2010, s. 104–109).  

I annen del følger det noe knappere beskrivelser av 96 legemidler av utenlandsk herkomst. I denne del er det ingen avbildninger. 

## Utgaver og oversettelser
* Mainz. Peter Schöffer 1484.
* Speier. Anonym 1484.
* Löwen. Johann Veldener. *Den Herbarius in Dyetsche.* 1484.
* Löwen. Johann Veldener 1485–86.
* Leipzig. Markus Brand 1484.
* Passau. Anonym 1485. 
* Passau. Anonym 1486.
* Passau. Anonym 1486 (nytt opplag).
* Paris. Anonym 1486.
* Vicenca. Achates et Gul. Papia 1491.
* Venezia. Bevilaqua (Simon Papia) 1499.
* Venezia. Francesco Bindoni og Maffeo Pasini. *Herbolario volgare.* 1536 

## Litteratur
* Brigitte Baumann und Helmut Baumann. *Die Mainzer Kräuterbuch-Inkunabeln - „Herbarius Moguntinus“ (1484) – „Gart der Gesundheit“ (1485) -  „Hortus Sanitatis“ (1491). Wissenschaftshistorische Untersuchung der drei Prototypen botanisch-medizinischer Literatur des Spätmittelalters.* Hiersemann, Stuttgart 2010 ISBN 978-3-7772-1020-9
* Hermann Fischer. *Mittelalterliche Pflanzenkunde.* Verlag der Münchner Drucke. München 1929, s. 74–79.
* Gundolf Keil: *‘Herbarius Moguntinus’ (‘Aggregator practicus de simplicibus’; ‘Herbarius latinus’).* I: Burghart Wachinger o.a. (utg.): *[[Verfasserlexikon|Die deutsche Literatur des Mittelalters. Verfasserlexikon]].* 2., völlig neu bearbeitete Auflage, ISBN 3-11-022248-5, Biand 3: *Gert van der Schüren - Hildegard von Bingen.* Berlin/ New York 1981, sp. 1017–1025.
* Arnold C. Klebs. 
** *Herbal facts and thoughts.* L’art ancien S. A., Lugano 1925
** *Incunabula scientifica et medica.* Brugge 1938 (Nachdruck Olms, Hildesheim 2004), s. 169–170.
* Ulrich Stoll: *‚Herbarius Moguntinus‘.* I: Werner E. Gerabek, Bernhard D. Haage, Gundolf Keil, Wolfgang Wegner (utg.): *Enzyklopädie Medizingeschichte.* De Gruyter, Berlin/New York 2005, ISBN 3-11-015714-4, s. 571 f.

## Referanser


## Eksterne lenker
*