Downpatrick

**Downpatrick** (irsk: *Dún Pádraig*, i betydningen «Patricks festning») er en mellomstor by som ligger rundt 33&nbsp;km sør for Belfast i grevskapet Down i Nord-Irland. Byen har gitt navn til grevskapet og har vært et viktig sted siden oldtiden. Dens katedral hevdes å være gravstedet til helgenen Patrick. I dag er Downpatrick administrasjonsby for grevskapet og felles hovedkvarter for distriktsrådene i Newry, Mourne og Down. I henhold til folketellingen i 2021 hadde byen en befolkning på  innbyggere.

Patricks grav i katedralen er fortsatt et pilegrimsmål, spesielt på St. Patricks dag, 17. mars. Det er mulig at graven ikke er hans egentlige gravsted, men et sted hvor det ble plassert relikvier fra ham; det er blant annet sannsynlig at han kan ha blitt gravlagt i Saul like ved Downpatrick. St. Patrick's Centre er et besøkssenter som forteller historien om helgenen. Stedsnavnet betyr «Patricks festning».

Andre severdigheter er Down County Museum og Downpatrick Steam Railway.

## Historie (utdrag)
På slutten av 1100-tallet ble området erobret av en anglo-normannisk hærstyrke anført av jarlen av Ulster, John de Courcy, og innlemmet i jarledømmet hans. I februar 1177 kom en normannisk hærstyrke på 300 menn og 20 riddere i sluttet formasjon nordover fra Dublin, og erobret Downpatrick i et overraskelsesangrep. Kongen av Ulster og Dál Fiatach, Ruaidrí mac Duinn Sléibe (Rory MacDunleavy), forsøkte å gjenerobre byen, men ble drevet på retrett etter en voldsom kamp. Normannerne begynte å bygge en festningsvoll inne i den gamle kongeborgen, men arbeidet ble stående uferdig etter at de Courcy i 1178 bestemte at Carrickfergus skulle være hovedstaden i riket hans.

I 1183 hentet de Courcy en gruppe benediktinermunker fra St. Werburgh-klosteret i Chester (i dag Chesterkatedralen) i England. Han bygget et brødrekloster for dem i Downpatrick; bygningen ble totalskadet i et jordskjelv i 1245. Han sørget også for at katedralen i Downpatrick fikk endret skytshelgen; det var de Courcy som bestemte at den skulle vies til den hellige Patrick og kalte katedralen *Ecclesia S. Patricii Duni* på latin. Det ble hevdet at de Courcy på mirakuløst vis fant benrestene etter helgnene sankt Patrick, sankt Brigid og sankt Colmcille ved Downpatrick. Disse relikviene ble gravlagt på ny inne i katedralen den 9.&nbsp;juni 1196, og den pavelige legaten Vivian var den øverste geistlige som var til stede under seremonien. Historikerne mener i dag at de Courcy fant på historien om benrelikviene av politiske årsaker. I latinske og engelske dokumenter fra anglo-normannisk tid og fra senere middelalder finner man byen omtalt som henholdsvis 'Dunum', 'Dun' og 'Down'. Det eldste dokumentet man kjenner der byen kalles 'Downpatrick' er den såkalte *[[Bodley Survey]]* fra tidlig på 1600-tallet.

I 1260 marsjerte en hærstyrke anført av Brian O’Neill, konge av Tír Eoghain (Tyrone) og selverklært overkonge i Irland (*High King of Ireland*), til Downpatrick, som da var en del av det anglo-normanniske jarledømmet Ulster. Brian O'Neill hadde alliert seg med en hærstyrke fra Connacht anført av Hugh O'Conor, og den kampen som de utkjempet mot anglo-normannerne har siden blitt kjent som *the Battle of Down* – «slaget om Down» eller «slaget ved Down». O'Neill ble drept i slaget, og de irske angriperne ble nedkjempet. Skalden Giolla Brighde Mac Con Midhe (1210–1272), som tilhørte klanen Cenél nEógain, kvad et sørgekvad om O'Neills død på slagmarken og det irske nederlaget.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Distriktsråd Newry, Mourne & Down
* Armagh & Down-turisme
* Downpatrick & County Down Railway