Gesalek

**Gesalek** (gotisk: **Gaisalaiks*, «danser med spyd»; spansk: *Gesaleico*; død 512) var vestgoternes konge fra 507 til 511. Selv om han var den illegitime sønnen til Alarik II ble han valgt av vestgoterne som deres konge etter at Alarik ble drept i slaget ved Vouillé i 507 mot frankerne. Alariks eneste legitime sønn, Amalarik, var bare et barn og var ikke istand til å styre på egen hånd.

## Liv og virke
Vestgoterne brukte ikke et system der den førstefødte overtok automatisk og valgte Gesalek til å styre. Innledningsvis hadde Gesalek fått støtte fra Teoderik den store, mektige østgotiske konge over Italia, og bestefar av unge Amalarik, men denne støtten ble gradvis erodert. Mellom 508 og 511 fikk Gesalek en betydningsfull vestgotisk adelsmann, Goiarik, henrettet. Gesaleks styre fikk et hardt tilbakeslag da burgunderne, ledet av deres konge Gundobad, som var alliert med frankerne, erobret og plyndret Narbonne, som Gesalek hadde gjort til sin hovedstad. Gesalek flyktet til Barcelona hvor han ble værende inntil Teoderik den store avsatte ham. Teoderik tok over styret av det vestgotiske kongerike som regent for sitt barnebarn, og var regent i de neste femten årene. Han samlet inn skatt, utnevnte embetsmenn, og lignende plikter inntil Gesaliks halvbror Amalarik ble myndig og gammel nok til å styre selv.

Fordrevet fra sin trone fant Gesalik tilflukt i Kartago i Nord-Afrika hos vandalkongen Trasamund. Vandalkongen støttet hans sak, skaffet ham penger, men ingen soldater, og i 510 og 511 støttet vandalenes flåte Gesaliks invasjon av Hispania. Da Trasamund mottok strenge brev fra Teoderik med trussel om at han ville invadere Nord-Afrika om ikke vandalenes forstyrrelser av hans områder opphørte, trakk Trasamund sin støtte til Gesalek, og sendte gull og unnskyldninger til Teoderik.

Forlatt av Trasamund flyktet Gesalek til Aquitania hvor han ble værende et års tid. Historikeren Herwig Wolfram bemerker at selv om Aquitania hadde blitt erobret av frankerne som følge av slaget ved Vouille, var det tett befolket med vestgotere og pro-gotiske romere. Gesalek reiste enda en gang tilbake til Hispania med en hær, og ble da straks beseiret av Teoderiks hærfører Ibbas utenfor Barcelona. I henhold til Isidor av Sevilla så skjedde det ved tolvte milepæl. Selv om han klarte å rømme fra slagmarken, ble han tatt til fange etter å ha krysset elven Durance og ble deretter henrettet. Wolfram har forklart at Gesalek hadde spilt ut «sitt kort, burgunderne», men i en fotnote observerte han at «Isidor ikke har fortalt oss om det var burgundiske eller østgotiske vakter som fanget og drepte den uheldige vestgotiske konge». Peter Heather har spekulert i om henrettelsen «antagelig var i 513.» 

## Referanser


## Litteratur
* Isidor av Sevilla: *Historia de regibus Gothorum, Vandalorum et Suevorum*, kapittel 37. 
* Donini, Guido & Ford, Gordon, B. (1970): *Isidore of Seville's History of the Goths, Vandals, and Suevi*, andre revi. utg., Leiden: E.J. Brill.
* Kasperski, Robert (2017): «The Visigothic King Gesalic, Isidore’s Historia Gothorum and the Goths’ Wars against the Franks and the Burgundians in the Years 507–514», i: Kwartalnik Historyczny, bind CXXIV, engelskspråklig utgave, nr. 1.
*  Heather, Peter (1996): *The Goths*, Oxford: Blackwell.
* Wolfram, Herwig (1988): *History of the Goths*, overs. Thomas J. Dunlap, Berkeley: University of California.

## Eksterne lenker