open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Parlamentsmedlem

**Parlamentsmedlem** er et medlem av en nasjonalforsamling (parlament). Avhengig av betegnelsen på parlamentet kan medlemmene ha forskjellige betegnelser. På engelsk forkortes parlamentsmedlem *MP*, for *member of parliament*. I parlamenter med tokammersystem brukes betegnelsen parlamentsmedlem gjerne kun for medlemmer av underhuset.

Et parlamentsmedlem kan ha ytterligere verv i parlamentet, eksempelvis parlamentarisk leder og innpisker.

## Eksempler på betegnelser for forskjellige land
*Danmark: Et medlem av Folketinget kalles «folketingsmedlem» (på dansk forkortes det MF for *Medlem af Folketinget*)
*Færøyene: Et medlem av Løgtingið (Lagtinget) kalles «tingmaður» og «tingkvinna» &ndash; på norsk «lagtingsmedlem»
*Grønland: Et medlem av Landstinget kalles «landstingsmedlem»
*Norge: Et medlem av Stortinget kalles stortingsrepresentant
*Sverige: Et medlem av Riksdagen kalles «riksdagsledamot», norsk «riksdagsmedlem»
*Island: Et medlem av Alþingi kalles «alþingsmann» (alltingsmedlem)
*EU: Et medlem av Europaparlamentet kalles «europaparlamentsmedlem» (forkortes MEP for *medlem av Europaparlamentet*).
*Storbritannia: Et medlem av Underhuset kalles *Member of Parliament* (MP)
*Tyskland: Et medlem av Forbundsdagen kalles «Mitglied des Deutschen Bundestages» (medlem av den tyske forbundsdag)
*Frankrike: Et medlem av Assemblée Nationale (Nasjonalforsamlingen) kalles *député* (deputert), mens et medlem av Sénat (senatet) kalles *sénateur* (senator)
*Irland: Et medlem av Dáil Éireann kalles Teachta Dála (TD), mens et medlem av Seanad Éireann kalles senator

## Referanser
García Sarmiento de Sotomayor

Don **García Sarmiento de Sotomayor**, segundo Conde de Salvatierra y Marqués de Sobroso (født ca. 1595, død 26. juni 1659) var visekonge av Ny-Spania fra den 23. november 1642 til den 13. mai 1648 og visekonge av Peru fra 1648 til 1655.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sam Hollis

**Samuel W. Hollis** (født ca. 1866, død 17. april 1942) var en engelsk fotballmanager, mest kjent for å være den aller første manageren til Arsenal.

Han var født i Nottingham og hadde relativ liten erfaring fra fotball. Han hadde tidligere jobbet på et skiftekontor og i posten. Han ble utnevnt til manager (eller «secretary-manager» som tittelen var da) for Woolwich Arsenal (klubbens navn på den tiden) i 1894, før den tid var klubben styrt en komité av spillere og medlemmer. En av klubbens ledere, Bill Parr, tok ofte på seg en ledende rolle og styrte laget, men han hadde ikke en klar managerrolle slik som Hollis fikk. I de tre årene han var i klubben, var laget solide, men ikke spektakulære, med plasseringer midt på tabellen i den engelske andre divisjon. Den beste plasseringen var sjuendeplass i 1895-96.

I april 1897 ble Hollis fristet til ta over det nystiftede laget Bristol City, og han var manager i laget i tre forskjellige perioder. Den første perioden endte i mai 1899, da han forlot klubben for å bli «secretary-manager» i Bedminster FC. Bedminster slo seg sammen med Britol City i 1900 og Hollis mistet jobben, men i 1901 kom han tilbake til Bristol City for å lede laget. I denne andre og mest suksessfulle perioden, ble Bristol nr to i «Southern League», og rykket opp til «the Football League».
 
Han forlot klubben på nytt i 1905 for å ta over ledelsen av et hotell mellom 1905-1911, med erfaring fra å lede en pub mellom 1899-1909. Han tok over Bristol City for tredje gang i januar 1911, og var med på klubbens nedrykk fra ligaens første divisjon til andre divisjon. Han forlot klubben i april 1913 og i juli tok han over «Southern League»-laget Newport County, hvor han ble værende til 1917, da han gav seg med å være manager i fotballen. Men, i flere år fremover var han formann for aksjeeierne i Bristol City.

Sam Hollis døde i Bristol i april 1942.
Lope Díez de Armendáriz

Don **Lope Díez de Armendáriz**, marqués de Cadereyta (født 1575) var visekonge av Ny-Spania fra den 16. september 1635 til den 27. august 1640.

## Referanser
Uunarteq

**Uunarteq**  (dansk: **Kap Tobin**) er en liten bygd i Ittoqqortoormiit kommune på Grønland.

Bygda ligger 7 km syd for kommunens hovedby Ittoqqortoormiit (Scoresbysund), helt ytterst på Uunarteqhalvøya.  

I 1926 flyttet et par fangerfamilier til stedet. Etter at bygda fikk telegraf og værstasjon kom i 1947 ble antallet fangerfamilier mindre. Stasjonen beskjeftiget 20 personer, og med deres familier var de 120 innbyggere. Bygden hadde på det tidspunktet en liten skole. Stasjonen ble nedlagt i 1980, og den siste fangerfamilien forlot bygda i 2004. De fleste av husene eies av innbyggerne i Ittoqqortoormiit, som benytter dem som sommerhus. I nærheten av Kap Tobin er det eskimoruiner og en kilde med 60 grader varmt vann.

## Eksterne lenker
* Bilder fra Uunarteq
S446

**S446** var en tysk regelbau-bunker («standardisert byggverk»). S446 var en kommandobunker i to etasjer, og var en av de største regelbau-bunkere som fantes. For tekniske detaljer og byggemåte, se Regelbau.

S446 var en kommandobunker, og tilhørte Kriegsmarines regelbau-system. Bunkeren huset plotte- og kommandorom, og også en 10-meter bred avstandsmåler, som kunne finne retning og avstand til et mål. Fra denne bunkertypen ble kystartilleri dirigert, og en kunne her hente inn data fra eksterne sensorer, dersom en ikke selv hadde visuell kontakt med målet.

Bunkeren var ikke særlig utbredt. Den ble helst bygget hvor der fantes store kanoner med lang rekkevidde, som trengte en kraftig avstandsmåler. I Norge er den bygget tre steder, på Fjell festning, Austrått fort, som begge huset et kanontårn fra slagskipet Gneisenau og på Vardås fort på Nøtterøy. Utenfor Norge finnes den også kun to steder, i Corvee og Seydlitz, begge i Frankrike. En var planlagt bygget ved Schelde i Belgia, men denne ble aldri ferdig.

## Se også
*Bunker
Camilla Andersen

**Camilla Røseler Andersen** (født 1973) er en dansk tidligere håndballspiller. Hun har spilt for blant annet Bækkelaget SK, danske Slagelse DT, Nordstrand IF, tyske Buxtehude og danske FCK Håndbold. Hun har spilt 194 A-landskamper for Danmark og scoret 846 mål, siden debuten i 1992.

Hun fikk mye oppmerksomhet rundt sin egen person og rundt den daværende kjæresten Mia Hundvin under OL i 2000.

## Meritter

**Landslag:**
* OL 1996: Gull
* EM 1996: Gull
* VM 1997: Gull
* OL 2000: Gull

**Klubblag:**
* 2003: Kåret til årets beste spiller i Toms-ligaen(spilte for Slagelse DT)
* 2003: EHF-cup vinner med Slagelse
* 2003: The treble med Slagelse
* 2003: Sølv i EM for klubblag med Slagelse
* 2004: EHF Champions Leauge vinner med Slagelse

## OL-medaljer
* 1996  Atlanta -  **Gull** i håndball, damer  Danmark
* 2000  Sydney -  **Gull** i håndball, damer  Danmark

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fred Perry

**Frederick John Perry** (født 18. mai 1909 i Stockport, død 2. februar 1995) var en engelsk tennisspiller og bordtennisspiller. Han vant Wimbledon-turneringen tre ganger (1934-36). Han var rangert som verdens fremste mannlige spiller i fem år. Han var den siste mannlige britiske tennisspiller som vant Wimbledon-turneringen inntil Andy Murray vant i 2013.

Han var spesiell fordi han var verdens beste i to idretter, både bordtennis og tennis.

## Fred Perry klesmerke
På slutten av 1940-tallet ble Perry kontaktet av Tibby Wegner, en østerriksk fotballspiller som hadde funnet opp en anti-perspirerende innretning som skulle bæres rundt håndleddet. Perry gjorde noen modifikasjoner og fant slik opp svettebåndet. Wegners neste ide var å produsere en sportsskjorte som skulle lages av hvit strikket bomullpiquet med korte ermer og knapper i fronten.

Fred Perry poloskjorten ble lansert på Wimbledon i 1952 og ble en umiddelbar suksess. Merket er best kjent for laurbærkransen på venstre skjortebryst. Denne logoen (som var basert på det gamle Wimbledon-mesterskapsymbolet) ble i motsetning til Lacoste-krokodillen ikke strøket på, men sydd på skjorten.

Denne poloskjorten var tilgjengelig kun i hvitt inntil slutten av 1950-årene da mods begynte å bruke den og ønsket flere farger å velge mellom. Det ble etterhvert et merke brukt av flere tenåringsgrupper i 1960- og 1970-tallet, alt fra skinheads til Northern Soul og Perry Boys fra Manchester. Merket har også blitt populært blant tenåringer i Nord-Irland. Der er gruppene gjenkjennelige på grunn av at de bærer Fred Perry-klær i lilla med hvite striper. Dette er en måte å definere seg for arbeiderklasseungdom i Nord-Irland.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Fred Perry-klesmerke
Nominasjoner til Nordisk råds litteraturpris fra Island

**Nominasjoner til Nordisk råds litteraturpris fra Island** gjøres av en jury bestående av tre personer.

Sidan 1962 har Nordisk råd årlig delt ut **[[Nordisk råds litteraturpris]]** til et litterært verk skrevet på et av de nordiske språkene. Fra starten i 1962 har det årlig blitt nominert to bøker fra hver av landene Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige.

Den nominerende juryen på tre personer består av Islands to jurymedlemmer, og varamedlem til juryen.

## Nominasjonene fra Island

Vinnere er uthevet med fet skrift.

## Referanser
Panfili

**Panfili**, eller **panseksualitet**, er å tiltrekkes følelsesmessig og/eller seksuelt av en person uavhengig av vedkommendes fødselskjønn eller vedkommendes kjønnsidentitet. Dette inkluderer også de personer som ikke vil klassifisere seg som verken mann eller kvinne. Panfili overlapper delvis, men er ikke identisk med bifili. Panfili beskrives noen ganger som egenskapen å kunne elske en person uavhengig av kjønn. En del panfile mener at kjønn ikke har noen betydning for dem. Panfili kommer fra gresk *pan* som betyr «alle».

Panfile tiltrekkes dog ikke av de utenfor sin egen art (dvs. andre dyr eller ting). Et panfilt menneske tiltrekkes altså av et annet menneske, uavhengig av kjønn.

## Se også
*Polyamori
*Bifili

## Referanser


## Eksterne lenker
* Skeiv Ungdom
* The Cuddle Puddle of Stuyvesant High School
Nominasjoner til Nordisk råds litteraturpris fra det samiske språkområdet

**Nominasjoner til Nordisk råds litteraturpris fra det samiske språkområdet** gjøres siden 1985 av *Sámi Girjecálliid Searvi*, samisk forfatterforening. 

Siden 1962 har Nordisk råd årlig delt ut Nordisk råds litteraturpris for et litterært verk skrevet på et av de nordiske språkene. Fra starten i 1962 ble det årlig nominert to bøker fra hver av landene Danmark, Finland, Island,  Norge og Sverige. Fra 1985 kan det også nomineres ei bok årlig fra Færøyene, Grønland og det samiske språkområdet når det er aktuelle kandidater.

## Nominasjoner

## Referanser




## Kilder
* Nordisk råds litteraturpris; norden.org
Sørv

**Sørv** *(Scardinius erythrophthalmus)* er en liten, tilpasningsdyktig karpefisk som er vanlig i ferskvann i store deler av Sentral- og Øst-Europa. I Norge finnes fisken hovedsakelig i innsjøer i fylkene rundt Oslofjorden, men den er også oppdaget i Rogaland i Lille Stokkavatn og Store Stokkavatn ved Stavanger. 

I Aust-Agder finnes den i Longumvannet i Arendal. I Rorevannet og Reddalsvannet og Rangetangen i Grimstad.

Sørv var oppført i kategorien *høy risiko* i Norsk svarteliste 2007. Den var ikke oppført i Norsk svarteliste 2012 på grunn av at den forekommer naturlig i deler av Norge. Sørv har i dag et stort invasjonspotensial, og den dukker stadig opp i nye lokaliteter. Dette gjelder spesielt på Sørlandet, men spredningen på Østlandet er også faretruende. Den økologiske effekten av sørv er vurdert som middels, og den plasseres følgelig i kategorien svært høy risiko. Det er mangel på kunnskap om sørvens biologi og interaksjon med andre fiskearter i norske vassdrag. I Fremmedartslista 2018 som også omfatter regionalt fremmede arter, er sørv plassert i kategorien *svært høy risiko* på grunn av stort invasjonspotensial og middels økologisk effekt.

## Levesett
Sørvens næring består hovedsakelig av vegetasjon, samt vanninsekter og larver, små krepsdyr og snegler. Sørven gyter i om våren i store ansamlinger på grunt vann.

Vanlig størrelse varierer med den aktuelle vannforekomsten; noen steder danner den tette bestander der fisk over 200-300 gram er sjeldne, mens den andre steder kan nå størrelser på godt over 1 kilo. En sørv på over 900 gram kan sies å være en stor sørv de fleste steder. Norgesrekorden er på 1420 gram og ble tatt i 2011 i Skinnerflo i Råde.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Georges Émile Jules Daressy

**Georges Émile Jules Daressy** (1864–1938) var en fransk egyptolog. 

Han virket fra 1887 ved Det egyptiske museet i Kairo. Det var han som hadde ansvaret da museet flyttet fra Bulaq til Giza i 1891, og deretter til dets nåværende sted, Midan at-Tahrir, i 1901. Han var en viktig forfatter av blant annet museets katalog. Han var den første egyptolog som publiserte (1901) og oversatte (1906) Akhmim-tretavlen.

Han var med på mange utgravninger i hele Egypt, blant annet i Kongenes dal, Medinet Habu, Karnak, Luxor, Malkata og Abydos.

## Bibliografi (utvalg)
* *Notice explicative des ruines du temple de Louxor*, Le Caire, 1893.
* *Notice explicative des ruines du temple de Médinet Habu*, Le Caire, 1897.
* *Le mastaba de Mera*, 1898.
* *Ostraca*, Le Caire : Imprimerie de l'Inst. Franc̜ais d'Archéologie Orientale, 1901, (Catalogue général des antiquités égyptiennes du Musée du Caire).
* *Fouilles de la Vallée des Rois <1898-1899>*, Le Caire : Imprimerie de l'Inst. Franc̜ais d'Archéologie Orientale, 1902, (Catalogue général des antiquités égyptiennes du Musée du Caire).
* *Textes et dessins magiques*, Le Caire : Imprimerie de l'Inst. Franc̜ais d'Archéologie Orientale, 1903, (Catalogue général des antiquités égyptiennes du Musée du Caire).
* *La faune momifée de l'antique Egypte*, Le Caire : Imprimerie de l'Inst. Franc̜ais d'Archéologie Orientale, 1905, (Catalogue général des antiquités égyptiennes du Musée du Caire).
* *Statues de divinités*, Le Caire : Imprimerie de l'Inst. Franc̜ais d'Archéologie Orientale, 1905–1906, (Catalogue général des antiquités égyptiennes du Musée du Caire).
* «Calculs Egyptiens du Moyan Empire» i: *Recueil de Travaux Relatifs  De La  Phioogie et al Archaelogie Egyptiennes Et Assyriennes XXVIII*, 1906, s. 62–72.
* *Cercueils des cachettes royales*, Le Caire : Imprimerie de l'Inst. Franc̜ais d'Archéologie Orientale, 1909, (Catalogue général des antiquités égyptiennes du Musée du Caire).
* *The tomb of queen Tîyi : Catalogue of the objects discovered*, London, 1910, (Theodore M. Davis' Excavations : Bibân el Molûk).
* *A brief description of the principal monuments exhibited in the Egyptian Museum, Cairo*, Cairo : Press of the French Institute of Oriental Archaeology, 1922, 3. Auflage 1925.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Akhmim-tretavlen
Edward Stanley, 17. jarl av Derby

**Edward George Villiers Stanley**, 17. jarl av Derby, (født 4. april 1865, død 4. februar 1948) var en britisk politiker ved overgangen til 1900-tallet.

Stanley var sønn av Frederick Arthur Stanley. Han utdannet seg ved Wellington College, og sluttet seg senere til Grenadier Guards som løytnant, hvor han tjente i perioden 1885 &ndash; 1895. Han tjente også som krigsminister (to ganger) og som ambassadør til Frankrike.

Han giftet seg med Alice Maude Olivia Montagu, datter av den 7. hertug av Manchester; sammen hadde de tre barn. To av dem, Edward og Oliver, opplevde han å sitte i samme regjering mellom mai og oktober i 1938, frem til Edwards død.

Stanley ble hedret med en rekke ordener og utmerkelser. Utnevnelsen til ridder av Hosebåndsordenen i 1915 var den fremste av disse. Han ble utnevnt til ridder storkors av Order of the Bath den 7. desember 1920. Stanley ble også utnevnt til ridder storkors av Royal Victorian Order. Han ble også tildelt Territorial Decoration.

Stanley ble utnevnt til medlem av Det kongelige råd.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Tamworth FC

**Tamworth Football Club** er en engelsk fotballklubb som spiller i Conference North. Klubben ble stiftet i 1933, og har aldri spilt høyere i det engelske ligasystemet enn Conference National. «The Lambs», som er kallenavnet til Tamworth, spiller hjemmekampene sine på The Lamb Ground i Tamworth.

## Kjente spillere som har spilt for klubben

## Managere

## Eksterne lenker
*
Louise av Sachsen-Gotha-Altenburg

**Louise av Sachsen-Gotha-Altenburg** (**Prinsesse Louise Dorothea Pauline Charlotte Fredericka Auguste av Sachsen-Gotha-Altenburg, hertuginne av Sachsen**; født 21. desember 1800 i Gotha, død 30. august 1831 i Paris) var kone til Ernst I av Sachsen-Coburg-Gotha og mor til Ernst II av Sachsen-Coburg-Gotha og Albert av Sachsen-Coburg-Gotha, som senere ble ektemann til dronning Victoria av Storbritannia.

Louise ble født i Gotha, som eneste datter av Emil av Sachsen-Gotha-Altenburg og hans første kone Louise Charlotte av Mecklenburg-Schwerin, datter av Friedrich Franz I, storhertug av Mecklenburg-Schwerin og Louise av Sachsen-Gotha (hennes navnesøster).

Hun ble skilt fra sin mann i 1826. Samme år fikk han Gotha etter hennes avdøde far, og personalunionen mellom Sachsen-Coburg og Gotha oppstod.

## Referanser
Fjellhammer Idrettslag

**Fjellhammer Idrettslag** (stiftet 22. oktober 1931) er en norsk håndballklubb fra Lørenskog, som spiller sine hjemmekamper i Fjellhamar Arena.

## Kvinner
Talentutvikling er det klubben er best på, men de har ikke hatt økonomi nok til å beholde talentene sine. Derfor har klubben gått opp og ned mellom 1. divisjon og Eliteserien. De klarte å beholde plassen i eliteserien i 2006/07-sesongen, men rykket ned igjen. Klubben har 600 medlemmer i alle aldre og satser både på bredde og topp. Med toppsatsing mener klubben at både mennenes og kvinnenes lag skal være i 1. divisjon eller høyere, samt at 16- og 18-årsnivå-lagene hvert år kvalifiserer seg til de nasjonale seriene.

Sesongen 2025/2026 spiller damelaget i eliteserien.

### Kjente spillere
*Tine Kristiansen som nå spiller i Larvik HK
*Kine Kristiansen som spiller i Nordstrand IF
*Unni Nyhammer Hinkel, tidligere landslagsspilleren og Nordstrand-playmakeren
*Camilla Carstens som har et par mesterskap for Norge og som har vært proff i Danmark i mange år
*Hege Fagerhus som er en mangeårig Nordstrand-spiller som nå skal bli proff i Tyskland
*Kent Robin Tønnesen som nå spiller i Paris Saint-Germain HB og er fast inventar på Herrelandslaget
*Henrik Jakobsen som nå spiller i GOG i Danmark og er aspirant til Herrelandslaget hvor han debuterte i november 2016.

## Menn

### Tabellen (2021/22)

## Eksterne lenker
* 
*
Marty Wright

**Martin** «**Marty**» **Wright** (født 15. juli 1964), bedre kjent som **Boogeyman**, er en tidligere amerikansk fribryter i World Wrestling Entertainments *[[Extreme Championship Wrestling|ECW]]*. Han var tidligere i *[[WWE Friday Night SmackDown!|SmackDown!]]*. Boogeyman hadde et kjennetegn. Det er at han alltid spiste mark etter at han har vunnet matchene sine.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stolberg

**Stolberg** er en by i delstaten Nordrhein-Westfalen i Tyskland, med rundt 58&nbsp;000 innbyggere. Byen ligger i Byregion Aachen og har en lang tradisjon som industriby. 

## Geografi
Stolberg ligger omtrent 5 km øst for Aachen i en dal ved siden av Eifel, som går østover herfra i området Hürtgenwald. I sør grenser Stolberg til kommunen Monschau og i nord til Eschweiler.

Stolberg er delt inn i Unterstolberg og Oberstolberg, som inneholder det meste av gamlebyen. Andre deler av Stolberg er Atsch, Büsbach, Donnerberg og Münsterbusch. I tillegg har landsbyene Breinig, Dorff, Gressenich, Mausbach, Schevenhütte, Venwegen, Vicht, Werth og Zweifall blitt en del av Stolberg.

## Historie

Stolberg ble først nevnt i dokumenter fra 1100-tallet. Byen ble et viktig senter for messingproduksjon da protestantiske messingprodusenter fra Aachen slo seg ned her rundt 1600 for å komme unna religiøs forfølgelse og økonomiske restriksjoner. Derfor fikk Stolberg kallenavnet *Die Kupferstadt* (Kobberbyen, fra kobber). 

Stolberg ble mindre viktig som messingprodusent da ren sink ble tilgjengelig på midten av 1800-tallet. Mange messingprodusenter flyttet til andre industrier, særlig glass- og tekstilindustri.

Stolberg var en del av hertugdømmet Jülich frem til 1794, da byen ble okkupert av Frankrike og ble en del av kantonen Eschweiler i det franske departementet Roer. Etter Wienerkongressen i 1815 ble Stolberg en del av Preussen. 

Stolberg ble kjent på 1960-tallet som hjemstedet til thalidomid-produsenten Grünenthal. 

I dag er det tre nynazister i bystyret. 
## Eksterne lenker
*
Monte carlo-metoden

**Monte carlo-metoden** er en bredt anvendt klasse med algoritmer som anvendes for å simulere ulike fysiske og matematiske system. De skiller seg fra andre simuleringsmetoder (som f.eks. molekylærdynamikk) gjennom å være stokastiske, dvs. ikkedeterministiske i noen form – vanligvis gjennom å bruke slumptallsgeneratorer (oftest anvendes dog pseudoslumptallsgeneratorer) – i motsetning til deterministiske algoritmer. På grunn av algoritmenes uforutsette natur og store mengde beregninger som er innblandet er monte carlo-metoder meget anvendelige ved hjelp av databeregninger.

Metoden ble utviklet av Stanisław Marcin Ulam som ledd i Manhattanprosjektet for utvikling av atombombe.

En **monte carlo-algoritme** er en numerisk monte carlo-metode som anvendes for å finne løsninger til matematiske problem (som kan ha flere variabler) som ikke kan løses enkelt med andre numeriske metoder som f.eks. integralregning. effektiviteten øker i relasjon til andre numeriske metoder når antallet dimensjoner i problemet øker..

Navnet på metoden kommer fra det berømte kasinoet i Monte Carlo, der tilfeldige og ikkedeterministiske prosesser avgjør utfallet i roulette og andre hasardspill.

## Monte carlo og tilfeldige tall
Monte carlo-simuleringsmetoder trenger ikke ekte tilfeldige tall for å være brukbar – for andre metoder, slik som primtallstesting, uforutsigbarhet er primært (se Davenport 1995). Mange av de kraftigste teknikkene bruker deterministiske, pseudotilfeldige-sekvenser, noe som gjør det enkelt å kjøre simuleringen flere ganger. Den eneste kvaliteten som vanligvis er nødvendig for å gjøre gode simuleringer er at rekken med pseudotilfeldige tall er «tilfeldig» nok på ett eller annet vis.

Det betyr at det avhenger av hva som skal testes. Typisk må tallene passere en rekke statistiske tester. Teste at tallene er uniformt distribuert eller følger andre ønskede distribusjoner.

## Referanser
Troisdorf

**Troisdorf** er en by i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen med rundt 75&nbsp;000 innbyggere. Byen ligger i *[[kreis]]en* Rhein-Sieg-Kreis.

Troisdorf ligger omtrent 22 km sør for Köln og 13 km nordøst for Bonn.

## Historie
De første bosetningene i området går tilbake til 800- og 900-tallet og i bydelen Bergheim ble den første kirken bygget rundt år 700. 

I 1952 ble Troisdorf en fri by, og i 1969 ble byområdet utvidet med bydistriktet Sieglar og landsbyene Altenrath og Friedrich-Wilhelms-Hütte. 

Rundt 9600 utlendinger bor i Troisdorf. De to største gruppene er tyrkere og grekere.

## Bilder

Fil:Sieglar1915.jpg|Sieglar i Troisdorf i 1915
File:Burg Wissem.JPG|Burg Wissem


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gerry Taggart

**Gerald «Gerry» Taggart** (født 18. oktober 1970) er en nordirsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Han har 51 landskamper for .

## Meritter
;Leicester City
* Vinner Ligacup i 1999-00

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rodrigo Pacheco y Osorio

**Rodrigo Pacheco y Osorio**, marqués de Cerralvo (født ca. 1565, død 1652) var visekonge av Ny-Spania fra den 3. november 1624 til den 16. september 1635.
Robert Ullathorne

**Robert Ullathorne** (født 11. oktober 1971) er en tidligere engelsk fotballspiller.

## Eksterne lenker
*
Des Lyttle

**Des Lyttle** (født 24. september 1971) er en engelsk tidligere fotballspiller og senere fotballtrener. Han var forsvarsspiller og er mest kjent fra sine perioder hos Nottingham Forest FC og West Bromwich Albion FC blant flere klubber.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Unna

**Unna** er en by i Tyskland i delstaten Nordrhein-Westfalen med rundt 75&nbsp;000 innbyggere. Byen er administrasjonssete i Kreis Unna.

Unna ligger ved en gammel handelsrute for salt kalt Hellweg-veien, i den østlige enden av Ruhrområdet, omtrent 15&nbsp;km øst for Dortmund.

## Historie
I den eldre delen av byen står det mange bindingsverkshus bygget mellom 1500- og 1800-tallet. Unna var hovedsakelig en jordbrukslandsby frem til 1800-tallet da den ble industrialisert.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Velbert

**Velbert** er en by i Tyskland i delstaten Nordrhein-Westfalen med rundt 90&nbsp;000 innbyggere. Byen ligger i *[[kreis]]en* Mettmann og er kjent for den 300 meter høye radiomasten Sender Langenberg.

## Geografi

Velbert ligger i åsene Berg, omtrent 20 km nordøst for Düsseldorf og 12 km nordvest for Wuppertal ved den venstre bredden av elven Ruhr. 

Velbert ligger i den høyeste delen av Berg og gjennomsnittshøyden i byen er 230 meter over havet. Det høyeste punktet er 303 meter, ved *Hordt-Berg*, og det laveste er rundt 80 meter ved Nierenhof am Deilbach.  
## Eksterne lenker
*
Ak 4

**Automatkarbin 4 (AK&nbsp;4)** er et automatgevær, en svensk tilpasning av tyske Heckler & Koch G3.

## Historie
I 1949 ansatte den spanske, statseide institusjonen CETME (*Centro de Estudios Técnicos de Materiales Especiales*) den tyske ingeniøren Ludwig Vorgrimler, som hadde jobbet for det berømte tyske Mauserwerke før og under andre verdenskrig. Vorgrimler hadde jobbet med det eksperimentelle automatgeværet Sturmgewehr 45 (StG.45(M)). Dette våpenet tjente som utgangspunkt for forskjellige våpen hos CETME og senere hos Heckler & Koch.

Da Vest-Tyskland trengte et nytt enhetsvåpen tidlig på 1950-tallet valgte de opprinnelig belgiske FN FAL, approbert som G1. De ønsket å produsere geværet selv på lisens, men fikk ikke til en avtale med belgierne. En lisens for CETME-riflen var derimot mulig å få kjøpt, og den tyske staten kjøpte produksjonlisens og overførte den til Heckler & Koch. I 1959 ble G3 innført i det vesttyske forsvaret.

I Sverige ble det sent på 1950-tallet og tidlig på 1960-tallet testet en modifisert variant av svenske Ag m/42, amerikanske M14, sveitsiske SIG, tyske G3 og belgiske FN FAL.  Valget falt på G3, dels levert av Heckler & Koch men også lisensprodusert i Sverige.  Lisensproduksjonen foregikk først hos Husqvarna Vapenfabriks AB og senere hos FFV Carl-Gustaf i Eskilstuna.

I 1964 ble Ak 4 approbert som enhetsrifle for svenske infanteriavdelinger og erstattet dermed Gevär m/96, Ag m/42 og Carl Gustav M45 som bevæpning for geværmenn. 

Ak 4 er til stor del erstattet av Ak 5, men brukes fremdeles av Hemvärnet og noen andre avdelinger.

## Varianter
***Ak 4**: Opprinnelig variant
***Ak 4B**: Renovert og modifisert med rødpunktsikte.

## Referanser


## Eksterne lenker
* AK&nbsp;4 på Soldf.com
* Den svenska automatkarbinen – AK&nbsp;4
Thomas Mitchell (fotballmanager)

**Thomas Mitchell** (født ca. 1843 i Dumfries, død august 1921 i Blackburn) var en skotsk fotballtrener.

Mitchell var født i Skottland, men flyttet sør om grensen i ca. 1867. Han ble *secretary-manager* for Blackburn Rovers i 1884 og ledet klubben til fem mesterskap i FA-cupen mellom 1884 og 1891. Han forlot Blackburn i 1896 og ett år senere kom han til Woolwich Arsenal, og ble klubbens første profesjonelle manager. Men han ble bare sju måneder i jobben, og sa opp stillingen i mars 1898, 
med klubben plassert på femteplass i ligaens andre divisjon. Han returnerte senere til Blackburn Rovers, og døde i Blackburn 78 år gammel i 1921.
Harry Bradshaw

**Harry Bradshaw** (ca. 1854–1924) var en manager i engelsk fotball.

Selv om han aldri hadde spilt fotball profesjonelt selv, så ble han utnevnt til sekretær i Burnley i 1891, og ble styreformann to år senere.
I 1896 ble han manager for førstelagetlaget rykket ned fra første divisjon i hans første sesong, så rykket laget rett opp igjen den neste sesongen.
Tilbake i den øverste divisjonen kom Burnley på tredjeplass i 1898-99. Dette er klubbens beste plassering noen sinne.

Sommeren 1899, dro Bradshaw sørover til andredivisjonslaget Woolwich Arsenal. Etter flere sesonger i andre divisjon, kom laget på andre
plass i 1903-04 sesongen og rykket dermed opp til første divisjon for første gang i klubbens historie. Bradshaw opplevde ikke klubben i toppdivisjonen da han forlot
klubben etter opprykket for å ta over ""Southern League"-laget Fulham sommeren 1904, og ble Fulhams første profesjonelle manager.

I Fulham, vant han Southern League to år på rad, og klubben ble valgt inn i andre divisjon etter sesongen 1906-07. I sin første sesong i ligaen, kom de på fjerdeplass
i andre divisjon og kom til semifinalen i FA-cupen. Laget klarte ikke å fortsette fremgangen og laget kom på tiendeplass i divisjonen neste år.
Han sluttet som manager i Fulham i 1909 og døde i 1924.

Hans sønn, Joe Bradshaw, var spiller i Arsenal under sin fars ledelse, og han ble også senere manager i Fulham.
Phil Kelso

**Philip Wade Kelso** (født 26. mai 1871 i Largs, død 13. februar 1935 i London) var en skotsk fotballspiller og manager.

Han ble født i Largs ved Firth of Clyde, Skottland, og var i én sesong trener for Edinburgh-laget Hibernian FC, før han i 1904 tok over som manager i det nyopprykkede Woolwich Arsenal, og var manager der i årene 1904-1908. Han førte laget til to påfølgende semifinaler i FA-cupen, men klarte ikke å gjøre laget til utfordrere i ligaen. Etter at han forlot Arsenal, dro han en kort periode tilbake til Skottland for å styre et hotell, men han ble raskt fristet til å returnere sørover, for å ta over som manager for Fulham FC i 1909.

Han ble hos «the Cottagers» i 15 år, og er den som har ledet dette laget lengst. Etter at han trakk seg fra fotballen, drev han et par puber i Hammersmith-området i London, og han var også formann i «The Football League Managers and Secretary Association». Han døde i 1935, 63 år gammel.

## Referanser
Bryggetorget (Oslo)

:::*Se [[Bryggetorget|pekerside]] for andre forekomster av Bryggetorget.*

**Bryggetorget** (1–19, 2–14) er en plass på Aker Brygge i Oslo.

Gatene Beddingen, Fjordalleen, Holmens gate og Sjøgata munner ut på Bryggetorget. Ved torget ligger bygninger fra 1980-tallet i variert arkitektur, som skaper en opplevelsesrik plass. Husrekken nr. 1-19 ble utformet av arkitektfirmaet Niels Torp og  oppført i 1987-89. Kunstverket «Av en snegls dagbok», utført av Geir Stormoen, vant en konkurranse om utsmykking og ble satt opp nordøst på torget i 1989, med to sjøanemoner, en konkylie, en snegle, sju forhøyninger av varierende størrelse og en liten forsenkning som vannbasseng. Mellom 2014 og 2015 ble store deler av plassen bygget om som en del av opprustingsplanen «Nye aker brygge» og den opprinnelige kunstinstitusjonen «Av en snegls dagbok» ble byttet ut med en kalt «South (Oslo)» av Jacqueline Donachie.

Plassen vender mot en kanal mellom Aker brygge og Tjuvholmen, og langs kaien her ligger det småbåter. En gangbro fører over kanalen.

I første etasje ut mot toget finnes serveringssteder, og torget er et svært populært sted å oppholde seg i sommersesongen.

Ved torget ligger kulturhuset Felix med kino og konferansesenter. Felix kino ble drevet fra 1989 til 2012, og gjenåpnet i 2019.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Oslo byleksikon
* 
* Flyfoto av Bryggetorget sett fra syd, med kartmulighet
Ruwenzori nasjonalpark

**Ruwenzori nasjonalpark** er en nasjonalpark og et  verdensarvområde i Ruwenzorifjellene i Afrika. Området regnes som et av Afrikas fineste høyfjellsområder og omfatter ca. 1000 km², med flere fosser, sjøer, isbreer, og Afrikas tredje høyeste fjell: Mount Stanley (også kjent som *Mont Ngaliema* og *Margherita Peak*, det siste etter den høyeste toppen).

Parken representerer naturlige habitater for flere truede arter. Vegetasjonen kan deles i fem soner: Montan skog vokser opp til 2400&nbsp;moh. Deretter kommer bambusskog opptil 3000&nbsp;moh, trelyng og andre høye busker opptil 3800&nbsp;moh og afroalpin hei opptil 4400&nbsp;moh.  

Blant de truede artene i parken er afrikansk skogselefant, østlig sjimpanse og svartluemarekatt. Antilopearten ruwenzoriduiker er endemisk for den subalpine sonen i Ruwenzori.

Fjellkjeden, som er ca. 75 x 45 km i utstrekning, er dannet ved landheving i Riftdalen. Den anses av mange å være de *Månefjellene* som Ptolemaios og andre nevnte, men hans beskrivelse er for vag til å fastslå dette endelig.

Sammen med Kilimanjaro og Mount Kenya er Mount Stanley det eneste fjellet i Afrika med snødekke hele året.

## Eksterne lenker
* 
* UNEP World Conservation Monitoring Centre: ''faktaark''
Johan Heinrich Helmschläger

**Johan Heinrich Helmschläger** (født 1684 i Stade,  Niedersachsen, Tyskland, død 26. april 1760 i Bergen, Norge) var  skarpretter i Bergen fra 1721 til 1760.

## Bakgrunn
Hans Helmschläger var på 1600-tallet skarpretter i Lüneburg, Niedersachsen, Tyskland. Hans sønn, Hieronymus Helmschläger var skarpretter i Stade, Niedersachsen, Tyskland. Begge steder var på denne tiden deler av det semi-selvstendige fyrstedømmet Lüneburg. Hieronymus fikk to sønner som etterfulgte ham i yrket, nemlig Klement Kristian Helmschläger som ble skarpretter i Stockholm, og Johan Heinrich Helmschläger som ble skarpretter i Bergen.

## Privatliv
Johan Heinrich Helmschläger var gift to ganger, første 18. desember 1719 gang med Elisabeth Reff, annen gang 12. desember 1754 med Else Hansdatter (også benevnt Catharina Hansdatter). Else og Johann Heinrich hadde da allerede fått en datter, Anna Dorothea Helmschläger, f. 15. september 1754. Else døde kort tid etterpå (26. juni 1755). Helmschläger selv døde 26. april 1760 med kun en arving, Anna Dorothea på 6 år.

## Yrkesliv
Den forrige Bergenske skarpretter Augustus Høcker hadde ingen mannlige arvinger, og i 1717 kom Johan Heinrich Helmschläger til Bergen for å gå i lære hos mesteren. Etter dennes død i januar 1721 ble Helmschläger skarpretter for Bergenhus Stift og betjente i tillegg Stavanger Amt. Yrket besto den gang i henrettelser, piskinger, brennemerking og forskjellige amputasjoner av hender/fingre. I tillegg drev både Helmschläger og Høcker med mindre kirurgiske behandlinger som bierverv. Mens Høcker ble mulktert for dette, oppnådde Helmschläger 12. november 1728 å få kongelig bevilling som kirurg, bekreftet 5. desember 1732.

Helmschlägers første lærling, hans nevø Johann Caspar Öhlstein, ble skarpretter i Trondhjem i 1744. Den andre lærling, Hans Jürgen Hening, ble avskjediget i 1750 for kontraktsbrudd. Den neste, Mads With, begikk underslag og ble likeledes avskjediget.  Det ble den fjerde lærlingen, Philip Giørtler, som til slutt overtok stillingen med Helmschlägers død.

Ved Helmschlägers død i 1760 gikk Rogaland – da kalt Stavanger Amt – over til den Christiansandske skarpretteren; dette var bestemt allerede 19. februar 1751 ved en kongelig resolusjon:


"Rescript (til Stiftsbefalingsmændene i Christiansand og Bergen), ang. at, naar nu værende Skarpretter i Bergen afgaaer, skal Stavanger-Amt og Bye være henlagt under Christiansands Stifts Skarpretter, og han berettiget til, af bemeldte Amt og Bye at nyde den sædvanlige Skarprettertold, samt forrette de indfaldende Executioner"

## Referanser




## Kilder
* Bergens historiske forening: 1923-24 p 173 
* Glenzdorf & Treichel:"Henker, Schinder und arme Sünder", bind 1, s 400 o bind 2, s 271
* Kirkebøker for Korskirken i Bergen
* Kirkebøker for Domkirken i Bergen
Augustus Høcker

**Augustus Høcker** (født i Århus, Danmark, død 17. januar 1721 i Bergen, Norge) var skarpretter i Bergen fra 1689 til 1721.

## Bakgrunn
Hans far, Herman Høcker, var skarpretter i Århus stift på slutten av 1600-tallet. Mellom 1684 og 1706 var Århus uten egen skarpretter, og man brukte i den perioden skarpretter Seydel fra Fredericia. Fra 1706 av var Herman Høckers sønn Hans Heinrich Høcker skarpretter i Århus. Augustus, (han bruker selv vekselsvis Augustus og Augustinus som fornavn) var også sønn av Herman Høcker, men dro til Norge for å drive sin geskjeft. Han var da allerede gift med Dorthe Rasmusdatter.

## Privatliv
Den 2. juni 1689 fikk Augustus Høcker bestalling som skarpretter i Bergen av magistraten. Den forrige skarpretteren, mester Hans, var død året før. Som bierhverv til skarpretterstillingen drev Augustus Høcker også som kirurg, noe som førte ham i flere rettslige konflikter med barber- og kirurglauget i Bergen. I 1710 søkte han derfor om kongelig bevilling til å drive som kirurg, men dette ble avslått. 
I 1702 døde hans første hustru, den danskfødte Dorthe Rasmusdatter. Han giftet seg for annen gang 23. august 1702. Denne hans andre hustru var Barbra Adamsdatter Korts, datter av den bergenske skarpretter Adam Korts som døde i 1686. Dette ekteskapet ble barnløst, vesentlig fordi bruden var 44 år gammel ved ekteskapets inngåelse. Høcker bodde i 18. rode i Bergen. Den 17. januar 1721 ble han begravet i Bergen Domkirke uten mannlige arvinger.

## Yrkesliv
Høcker arbeidet som eneste skarpretter i Bergen frem til sin død i 1721. Fra 1717 av hadde han Johan Heinrich Helmschläger som lærling, og denne etterfulgte ham i stillingen. Fra Bergen by oppebar Høcker 60 Riksdaler, og hadde dessuten rett til å kreve inn «mestermandstold» fra andre distrikter rundt Bergen. I tillegg til denne faste gasje fikk han også betalt per eksekusjon etter denne taksten:

Det ble etter hvert et ganske stort distrikt Høcker måtte betjene. Den Stavangerske skarpretter ser ut til å lagt ned sitt hverv allerede på midten av 1600-tallet. Hans embede ble lagt til den Christiansandske skarpretter, og Høcker ble den eneste fungerende skarpretter i hele Bergenhus Stift, med andre ord Hordaland, Sogn og Fjordane og Sunnmøre. Fra og med Romsdalen og nordover var det den Trondhjemske skarpretter som rådet. Allerede i året 1700 måtte Høcker reise til Luster i Sogn for å forestå henrettelsen av morderen Elling Asbjørnsen Hetne. På slike reiser var bøndene forpliktet til å yte skarpretteren fri skyss; hvis de nektet ble de bøtelagt. Det er eksempler på at skarpretteren ble ansett for å være så odiøs at bøndene heller tok boten enn å frakte ham.

## Litteratur
* Bergens historiske forening: 1923-24: 
* Kirkebøker for Korskirken i Bergen
* Kirkebøker for Domkirken i Bergen
Khami

**Khami** var en by i det sørlige Afrika, i det som nå utgjør vest- og sentral-Zimbabwe. Khami ligger 22 km vest for byen Bulawayo, provinshovedstad i Matabeleland North. Ruinene av Khami er i dag et nasjonalmonument i Zimbabwe, og har siden 1986 også stått på UNESCOs verdensarvliste.

Khami var hovedstad for Torwadynastiet som hersket i området fra 1450-1683. Byen ble i 1683 okkupert og ødelagt av en opprørshær fra *Munhumutapastammen*, ledet av *Changamire Dombo*. Etter alt å dømme har det ikke vært noen bosetting i byen etter dette, og det etterfølgende Rozvidynastiet etablerte seg med sin nye hovedstad i Dhlo-Dhlo (*Danamombe*). 

Byen hadde sju høytliggende områder beregnet på kongelige, og åpne områder i dalen som var beregnet på andre innbyggere. Ruinene omfatter et kongelig tilfluktssted, et kors som antas plassert der av samtidige misjonærer, innhegninger og en støttemur. Muren er dekorert i rutemønster. 

Byplanen er en videreutvikling fra Great Zimbabwe, som var den forutgående regionale hovedstaden.
 
## Eksterne lenker
* Pictures of Khami Ruins,Bulawayo Zimbabwe
* Trail Guide of Khami Ruins,Bulawayo Zimbabwe
George Morrell

**George Morrell** var en skotsk fotballmanager.

Han var manager i Woolwich Arsenal fra 1908 til 1915, etter å kommet fra klubben Greenock Morton. Han ledet klubben i perioden da klubben ble tatt over av Henry Norris, og den etterfølgende flyttingen fra Manor Ground, Plumstead i Sørøst-London, til sitt nye hjem i nord London på Arsenal Stadium, Highbury, og den etterfølgende navneendringen til Arsenal i 1914.

Selv om han i sin første sesong i klubben førte laget til en sjetteplass i ligaen, så hadde tilskuerantallet falt så mye at klubben opparbeidet en stor gjeld og måtte selge mange av de beste spillerne, bl.a. Bert Freeman og Andy Ducat. Han er den eneste manageren som har ledet laget til nedrykk fra første divisjon. Etter å ha mistet mange av de beste spillerne endte Arsenal sist i første divisjon i 1912-13 sesongen, og rykket ned til andre divisjon.

På tross av nedrykket, så beholdt Morell jobben som manager, og laget var nær opprykk neste sesong med en tredjeplass i andre divisjon (tapte andreplassen på målforskjell), og en femteplass i 1914-15. Denne plasseringen holdt til å bli valgt tilbake til den utvidede førstedivisjonen i 1919, etter den første verdenskrig. Wolverhampton Wanderers og Barnsley hadde bedre plasseringer, men ble likevel ikke valgt til opprykk. Arsenals opprykk synes å ha blitt mulig i hovedsak etter de politiske manøvreringene til deres formann, Henry Norris, i stedet for deres sportslige resultater.

På det tidspunktet var ikke Morell manager lenger. Han fikk sparken etter 1914-15 sesongen, av årsaker som ikke hadde med lagets sportslige resultater å gjøre. Med en stor gjeldsbyrde etter å ha bygget ny stadion, og det at ligaen var suspendert p.g.a. krigen, så hadde Arsenal rett og slett ikke råd til å beholde han.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
SV Wehen Wiesbaden

**SV Wehen Wiesbaden** (hele klubbens navn: *SV Wehen 1926 – Taunusstein e.V.*) er et tysk fotballag fra byen Taunusstein ved Wiesbaden som rykket opp til 2. Bundesliga i 2007. 

I 2. Bundesliga flyttet klubben hjemmebanen sin til den større nabobyen Wiesbaden. 

Siden klubben rykket ned fra 2. Bundesliga i 2009 spiller klubben i 3. Liga.

## Plasseringer

## Eksterne lenker
* offisielle hjemmeside
Barkly West

**Barkly West** er en by i provinsen Noord-Kaap i Sør-Afrika. Den ble etablert som **Klip Drift** i 1869, men etter oppdagelsen av diamanter, ble den absorbert inn i kolonien Griqualand West og endret sitt navn til Barkly West. I likhet med Barkly East er byen oppkalt etter Henry Barkly, guvernør av Kappkolonien fra 1870 til 1877.

Forfatteren Sarah Gertrude Millin vokste opp i Barkly West, og hennes far åpnet den første butikken i byen. 

Cecil Rhodes var representant i parlamentet til Kappkolonien frem til han døde i 1902.
Carlo Blasis

**[[Carlo Blasis]]** (født 4. november 1797 i Napoli, død 15. januar 1878 i Cernobbio) var en italiensk danser, koreograf og pedagog, født i Napoli og død i Cernobbio. Han studerte hos Dauberval og Gardel. Han anses som den mest betydningsfulle ballettpedagogen i det 19. århundre.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han fikk en omfattende utdannelse, som favnet de frie kunster, matematikk, anatomi og litteratur. Han studerte blant annet under Jean Dauberval, som i sin tur var utdannet av Jean Georges Noverre og Pierre Gardel.

### Ballett
Han debuterte i en alder av 12 år i Marseille og fortsatte videre til Bordeaux og Paris. 

Han skapte sine første balletter for operaproduksjoner av Gluck, Sacchini og Mozart. Utnevnt til solodanser ved La Scala i Milano hvor han arbeidet under Vigan. I årene 1826 – 30 var han solodanser og koreograf ved Kings Theater i London. Senere opptrådte han i St. Petersburg. I 1837 ble han direktør for akademiet ved La Scala hvor han også virket som koreograf. Han fortsatte å virke som gjestelærer i atskillige europeiske byer.

Blasis insisterte på at hans studenter lærte teorier og definisjoner av dansetrinn. Han underviste og øvde alle Enrico Cecchettis lærere, og det er antatt at nettopp Blasis' innflytelse ansporet Cecchetti til å utvikle Cecchetti-metoden.

### Forfatterskap
Han ble den første siden Pierre Rameaus *Traité* (Paris, 1725) som atter forfattet en omfangsrik danseteori på fransk. Hans teori kretser i motsetning til de fleste av 1700-tallets dansebøker ikke om selskapsdans, men om scenedans. Ved siden av sin karrere som danser og koreograf utgav ham et stort antall skrifter om sitt emne.

Hans *Traité élémetaire, theorique et practique de l'art de la danse* ble utgitt i Milano i 1820, *Code of Therpsichore* i London 1828, *Notes upon Dancing* i London i 1847 – og hans mest ambisiøse og minst kjente bok *L'uomo fisico, intellettuale e morale* i Milano i 1857.

## Betydning
Alle disse bøkene omhandler hans teorier om den akademiske dans og kodifiseringen av dens teknikk. De oppretter og definerer standarder som hele generasjoner av dansere er oppdratt etter. Han anses som den mest betydningsfulle ballettpedagogen i det 19. århundre. Blant hans elever var bla. Cerrito, Rosari, Maywood og Andreyanova.

## Litteratur
* Elizabeth Souritz: *Carlo Blasis in Russia (1861–1864).* A Cappella Books, Pannington (NJ) 1993.
* Flavia Pappacena: *Il Trattato di Danza di Carlo Blasis (1820–1830). Carlo Blasis' Treatise on Dance (1820–1830).* Libreria Musicale Italiana, Lucca 2005, ISBN 88-7096-422-1.

## Referanser


## Kilder
* *The Concise Oxford Dictionary of Ballet*, Horst Koegler (Oxford Paperback Reference) (Paperback – 14. okt. 1982)
Ceres (Sør-Afrika)

**Ceres** er en by i provinsen Wes-Kaap i Sør-Afrika. Den er oppkalt etter den romerske gudinnen Ceres og har rundt 40 000 innbyggere. Navnet er passende siden dalen som byen ligger i er ekstremt fruktbar og er en betydelig produsent av Sør–Afrikas frukt. Den er det administrative senteret for Witzenberg Local Municipality. Den ligger i *Warmbokkeveld*-dalen (afrikaans: «varm antilopemark») rundt 170 km nordøst for Cape Town og er klimatisk varmere enn de omkringliggende høylandene som er kjent som *Kouebokkeveld* («kald antilopemark»).

Byen har et typisk middelhavsklima temperert av dens høyde. Ceres opplever varmere temperaturer om sommeren på grunn av at den ligger i innlandet med uregelmessig nedbør, men vintrene er kjølige til ganske kalde og våte med jevnlig snø på de omkringliggende høyere områdene. Det er sjelden at det snør i bunnen av dalen. Gjennomsnittlig årlig nedbør er på 1088 mm med en gjennomsnittstemperatur på 29,9°C i februar og 2,4°C i juli.

Ceres er velkjent for jus som blir eksportert på verdensbasis og som bærer byens navn. Den er også lokalt kjent for vintersnøen og kirsebær. Innbyggere i Cape Town reiser om vinteren til byen for å stå på ski, noe som er en sjeldenhet ellers på grunn av det milde klimaet de er vant med. Om sommeren kommer folk for å plukke kirsebær fra gården «Klondyke».

Sør-Afrika er en av de mest stabile delene av verden seismologisk sett, men den 29. september 1969 rystet et massivt jordskjelv distriktet uten forvarsel. Episenteret til skjelvet var på et betydelig lokal struktur kalt Worcester-plategrensen som det er tydelig har vært geologisk aktiv i fjern fortid, men som ikke hadde beveget seg på å over 300 år i nedtegnet historie. Ceres ble hardt rammet. Mange gamle kappnederlandske bygninger ble skadet og noen liv gikk tapt. Skjelvet var sterkt nok til å slå gips av vegger i Cape Town, 170 km unna.

## Eksterne lenker
* Turisme i Ceres
* Ceres Museum
Nominasjoner til Nordisk råds litteraturpris fra Sverige

**Nominasjoner til Nordisk råds litteraturpris fra Sverige** gjøres av en jury bestående av tre personer. 

Siden 1962 har Nordisk råd årlig delt ut **[[Nordisk råds litteraturpris]]** til et litterært verk skrevet på et av de nordiske språkene. Fra starten i 1962 har det årlig blitt nominert to bøker fra hver av landene Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige. 

Juryen på tre personer består av Sveriges to jurymedlemmer, og varamedlem til juryen.

## Nominasjonene fra Sverige

Prisvinnere i uthevet skrift.

## Referanser