open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Frisisk

**Frisisk** (vestfrisisk: *Frysk*; saterfrisisk: *Fräisk*; nordfrisisk: *Friisk*, *fresk*, *freesk*, *frasch*, *fräisch*, *freesch*) er et vestgermansk språk som tales av deler av den nederlandske og tyske befolkningen. Frisisk regnes som det germanske språk som står nærmest engelsk etter skotsk.

Språket kan deles i tre dialekter, som ofte også anses som egne språk:
* Vestfrisisk snakkes av 440&nbsp;000 personer i den nederlandske provinsen Friesland/Fryslân, dvs. av 70&nbsp;% av provinsens befolkning.
* Østfrisisk er dødd ut i sitt opprinnelige område (Øst-Friesland). I Saterland - et område nær byen Cloppenburg som har blitt kolonisert av østfriser mellom 1100- og 1400-tallet - snakkes det derimot fortsatt en variant av det østfrisiske språket, saterfrisisk (ca.  brukere).
* Nordfrisisk snakkes av 10&nbsp;000 personer i Nord-Tyskland (6&nbsp;% av befolkningen i kretsen Nordfriesland). De nordfrisiske dialektene er så forskjellige at man ikke har kunnet enes om et felles skriftspråk. Man antar at grunnen til de store dialektforskjellene er at utvandringen av frisisktalende mot Nord-Friesland skjedde i minst to bølger, hvorav den ene slo seg ned på fastlandet og den andre på øyene.

Vest- og nordfrisisk har fått status som offisielle språk i sine respektive områder.

## Se også
* Friesland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pudsey

**Pudsey** er en markedsby i grevskapet West Yorkshire, England. Den har tidligere vært uavhengig, men har siden 1974 vært en del av kommunen City of Leeds. Den er således en by innenfor en annen by (noe som ikke er uvanlig i England). Pudsey er lokalisert midt mellom sentrum i Leeds og sentrum i Bradford. Historisk var den tidligere en del av det tidligere området West Riding av Yorkshire. I henhold til folketellingen i 2011 har Pudsey en befolkning på 32 216 innbyggere.

Pudsey tenderer til faller mellom to stoler, henholdsvis de nærliggende byene Leeds og Bradford. Det er mange samfunnsgrupper som arbeider for Pudsey med det mål å gjøre deres by mer attraktiv og mer interessant. En av disse gruppene, etablert i 2003, er Pudsey in Bloom («Blomstrende Pudsey»).

## Etymologi
Stedsnavnet Pudsey er først gang dokumentert i *[[Domesday Book]]* (1086) som *Podechesaie* og *Podechesai*. Dets etymologi er usikker; det synes mest sannsynlig avledet fra et hypotetisk personnavn **Pudoc* sammen med ordet *ēg* (ey) i betydningen «øy», det vil si «Pudocs øy», men ettersom området ligger i myrer og heier, må denne betydningen være i overført eller metaforisk, kanskje ved at det henviste til god jord midt i et myrområde. Også andre forslag har vært fremmet.

Flere kjente cricketspillere, som Len Hutton, Herbert Sutcliffe og Ray Illingworth lærte å spille i Pudsey.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* This is Pudsey, samfunnsnettsted med lokale nyheter, sport og hendelser
* YEP Pudsey Today, et annet samfunnsnettsted
* Calverley.info, genealogisk og historisk data fra Pudsey og Calverley
Veldig lav frekvens

**Veldig lav frekvens** (**VLF**) er elektromagnetisk stråling i området mellom 3 og 30 kHz.

VLF-båndet brukes blant annet for å sende meldinger til neddykkede ubåter.

Norges eneste VLF-stasjon finnes i Novika i Gildeskål, NATO driver tilsvarende anlegg i Tyskland og Italia.  De krypterte meldingene kan sendes i hastigheter på opptil 50 bits i sekundet.

Bølgelengde: 10&ndash;100 kilometer.

## Referanser
Superhøy frekvens

**Superhøy frekvens** (**SHF**) er elektromagnetisk stråling i området mellom 3 og 30 GHz. SHF ligger i mikrobølgeområdet.

Bølgelengde: 1 cm&ndash;10 cm.

## Referanser
Superlav frekvens

**Superlav frekvens** (**SLF**) er elektromagnetisk stråling i området mellom 30 og 300 hertz. Det er litt forskjeller mellom språk hvordan slike svært lave frekvenser navngis.

## Referanser
Ekstremt høy frekvens

**Ekstremt høy frekvens** (**EHF**) er elektromagnetisk stråling i området mellom 30 og 300 GHz. EHF ligger i mikrobølgeområdet.

Bølgelengde: 0,1cm&ndash;1cm.

## Referanser
Spesialoperasjon

En **spesialoperasjon** er en militær eller paramilitær operasjon utført i fiendtlige eller politisk sensitive omgivelser for å oppnå militære, diplomatiske, etterretningsmessige og/eller økonomiske mål ved bruk av kapabiliteter som det ikke er konvensjonelle behov for. Spesialoperasjoner skiller seg fra konvensjonelle operasjoner i grad av fysisk og politisk risiko, operasjonelle teknikker, anvendelsesmetode, uavhengighet av vennlig støtte og avhengighet av detaljert etterretning og lokale fortrinn.

Typiske spesialoperasjoner er:
*kontraterrorisme
*ukonvensjonell krigføring
*tilretteleggelse for fremmede staters indre forsvar
*spesialoppklaring
*direkteanslag (*direct action*)
Universitetet i Heidelberg

**Universitetet i Heidelberg**, tysk **Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg**, er det eldste og et av de mest prestisjefulle universiteter i Tyskland. Det ble grunnlagt i 1386 av kurfyrste Ruprecht I av Pfalz og var det tredje universitet som ble etablert under det tysk-romerske rike. Ved opprettelsen besto universitetet av fire fakulteter: teologi, juridikum, medisin og filosofi. Først i 1890 ble den femte selvstendige fakultet naturvitenskap. I 1969 ble det gjennomført en omorganisering til 16 fakulteter og i 2002 ble det strammet inn til 12 fakulteter. Universitet hadde rundt 25 000 studenter i 2008.

Universitet fungerte som et senter for teologer og jusseksperter under det tysk-romerske rike. Antallet studenter sank under tredveårskrigen, og lærestedet kom siden ikke over sine skattemessige og intellektuelle kriser før på tidlig på 1800-tallet. Institusjonen ble således igjen et sentralt lærested for uavhengige tenkere og utviklet seg til «humanismens fremste bastioner», og et senter for demokratisk tenkning. Imidlertid mistet universitet mange av sine dissentere og uavhengige professorer og ble et underlagt NSDAP i nazitiden (1933–1945). Etter krigen gjennomgikk lærestedet en omfattende avnazifisering og var et av de fremste stedene under de venstreorienterte protestene i Tyskland på 1970-tallet.

Moderne vitenskapelig psykiatri, psykofarmakologi, psykiatrisk genetikk, miljøfysikk, og moderne sosiologi ble introdusert som vitenskapelige fag og lærestedet har vektlagt forskning, noe som har ført til 55 nobelpriser. Det har konsekvent vært rangert blant Europas aller fremste universiteter, og har gjennomsnittlig 1000 doktorgrader hvert år, og hvor mer enn en tredjedel av doktorgradsstudentene kommer fra utlandet. Internasjonale studenter fra rundt 130 land utgjør mer enn 20 prosent av hele studentmassen. Heidelberg består av to større campus: et i Heidelbergs gamleby og et annet i Neuenheimer Feld i utkanten av byen. Universitetets kjente *alumni* (tidligere studenter) inkluderer elleve innenlandske og utenlandske statsoverhoder.

## Rektorer siden 1945
* Karl Heinrich Bauer, 1945–1947
* Edmund Schlink, 1947–1948
* Karl Geiler, 1948–1950
* Gerhard Hess, 1950–1951
* Wilhelm Hahn, 1958–1960
* Kurt Lindemann, 1963–1964
* Margot Becke-Goehring, 1964–1968 (første kvinnelige rektor ved et tysk universitet)
* Kurt Baldinger, mars 1968 til juli 1969
* Werner Conze, juli 1969 til februar 1970
* Rolf Rendtorff, februar 1970 til 19. november 1972
* Hubert Niederländer, desember 1972 til 1979
* Adolf Laufs, 1979–1983
* Gisbert Freiherr zu Putlitz, 1983–1987
* Volker Sellin, 1. oktober 1987 til 30. september 1991
* Peter Ulmer, 1. oktober 1991 til 30. september 1997
* Jürgen Siebke, 1. oktober 1997 til 30. september 2001
* Peter Hommelhoff, 1. oktober 2001 til 30. september 2007
* Bernhard Eitel, siden 1. oktober 2007

## Referanser


## Se også
* Liste over tyske universiteter

## Eksterne lenker
* 
* Photos
* Coimbra Group
* Geschichte der Uni Heidelberg
* https://web.archive.org/web/20050404142010/http://www.diplomchemiker.de/
Kontraterrorisme

Kontraterror er tiltak, fremgangsmåter og strategier som styresmakter, militære styrker og andre grupper tar i bruk for å bekjempe det de mener er terrorisme.

Begrepene kontraterrorisme og antiterrorisme brukes ofte om hverandre. I prinsippet er det imidlertid en forskjell:
***Kontraterror** er ulike forebyggende tiltak for å forhindre terror, for eksempel gjennom etterretning og ulike tiltak med å stoppe handlinger, for eksempel gjennom etterforskning og rettsforfølgning. I Norge er ansvaret for kontraterror tillagt politiets sikkerhetstjeneste.
***Antiterror** er offensive tiltak med maktanvendelse for å forhindre terroranslag. I Norge er ansvaret for dette tillagt politiet. Innen politiet er det en egen nasjonal antiterrorstyrke under Oslo politidistrikt benevnt som Beredskapstroppen som har et særlig ansvar. I hvert politidistrikt er det også egne utrykningsenheter (UEH) som kan disponeres til antiterrortjeneste. Forsvaret kan bistå politiet med særskilte ressurser, for eksempel gjennom Forsvarets spesialkommando.

I tiåret 2001-11 overførte USA mer enn US$ 20 milliarder til Pakistan til innsats mot internasjonal terrorisme. Professor Navin Bapat ved North Carolinas universitet tok utgangspunkt i spillteori som forklaring på hvorfor slik støtte gir så få resultater. Hans konklusjon var at land som mottar store summer for å bekjempe terrorisme, har liten interesse av å lykkes, for da får de ikke flere penger. Men heller ikke kan de la terrorismen vokse seg for sterk, for da blir det synlig at støtten ikke virker. Etter å ha undersøkt 200 antiterror-aksjoner 1997-2006 fant han at i landene som fikk amerikansk pengestøtte, pågikk aksjonene i 67 % lengre tid enn i land som ikke fikk slik hjelp.

## Referanser
M25 (motorvei)

**M25** er en motorvei som går rundt London i England. Med en lengde på omkring 189&nbsp;km er den en av verdens lengste ringveier, og Europas nest lengste.

Den har for det meste tre filer i hver kjøreretning, med noen mindre strekninger med to eller fire i hver retning. Med omkring 200&nbsp;000 kjøretøy i døgnet regnes den som Europas travleste motorvei. Det har vært en enorm økning i antall trafikanter og er en av de travleste motorveier i det britiske veinettet: 196 000 kjøretøyer ble nedtegnet på en enkelt travel dag i nærheten av London Heathrow lufthavn i 2003 og den vestlige halvdelen erfarte en gjennomsnittlig daglig flyt på 147 000 kjøretøyer i 2007.

M25 er ikke en sluttet ringvei, da man mellom Thurrock og Dartford må kjøre A282 over Themsen, mens man ved Sevenoaks må kjøre M26 og M20 et stykke for å komme rundt byen. Når man kommer nordfra går M25 rett over i A21, som går til Hastings.

Tanken om en ringvei rundt London ble introdusert tidlig i det 20. århundre. I 1937 kom den første konkrete planen, og i 1945 ble det foreslått fem separate veier rundt hovedstaden. Dette ble redusert til to ringer, M25 (opprinnelig tenkt som M16) og den mindre indre ringen som skulle bli M15 men som fortsatt er A406.

Veien ble konstruert i seksjoner fra 1975 til 1985. Man konstruerte først seksjoner der det var størst problemer med trafikken, og der man hadde fått aksept fra lokale myndigheter. Den ble offisielt åpnet i oktober 1986 av daværende statsminister Margaret Thatcher, da mellom London Colney og South Mimms.

M25 er plaget av hyppig kødannelse. Dette ble forutsett før veien åpnet, og Thatcher kritiserte i sin åpningstale over de som «klager og syter». Kritikerne fikk rett, og veien har blant annet blitt omtalt som «verdens største parkeringsplass». Den har inspirert sanger som Chris Reas «Road to Hell», og i Terry Pratchett og Neil Gaimans bok *Good Omens* beskrives den spøkefullt som det fremste eksempel på Satans innflytelse på jorden.

Deler av veien har blitt utstyrt med et eksperimentelt trafikkontrollsystem kalt MIDAS (*Motorway Incident Detection and Automatic Signalling*). Systemet er basert på at en rekke trafikk- og værsensorer, fartskameraer og variable hastighetsskilt skal kunne redusere kødannelse med minimal menneskelig innblanding. Forholdene har forbedret seg på strekningen hvor systemet er innført, og det planlegges å innføre det på hele M25 over tid.

## Referanser


## Litteratur
* Sinclair, Iain (2002): *London Orbital: A Walk Around the M25*, London: Granta Books, ISBN 1-86207-547-6.
* Phippen, Roy (2005): *Travelling M25 Clockwise*, London: Pallas Athene, ISBN 1-873429-90-8.

## Eksterne lenker
* 
* Highways Agency – Roadworks
* Highways Agency – Current Traffic Information
* Highways Agency – Dartford – Thurrock River Crossing
* The Motorway Archive's M25 page
* CBRD M25 Motorway Database
* CBRD M25 Opening Booklet
Oppklaring

**Oppklaring**, eller **rekognosering**, er undersøkelse ved fysisk observasjon for å skaffe opplysninger om fiendtlige styrker, fiendtlige stillinger, terreng, infrastruktur og lignende. Oppklaring er en fundamental taktikk for å frembringe et etterretningsbilde, og er avgjørende for framrykking og videre handling.

Eksempler på oppklaring er patruljering med tropper, skip eller luftfartøyer, eller ved å sette opp skjulte observasjonsposter. Oppklaring kan også utføres med rekognoseringssatellitter og ubemannede luftfartøyer som droner. I tidlige tider falt denne oppgaven ofte på lette tropper, som romernes velites eller lette rytteravdelinger.

## Typer oppklaring
*Fjernoppklaring* innebærer oppklaring langt bak fiendens linjer for å skaffe informasjon av strategisk betydning. Blir utført av av spesialiserte oppklaringsavdelinger eller spesialstyrker.

*Næroppklaring* utføres av avdelingers egne oppklaringsressurser for å skaffe informasjon av taktisk betydning.

## Norge
Oppklaringseskadronen i Brigaden i Nord-Norge var den første oppklaringsavdeling i Norge i moderne tid.

I Norge driver disse avdelingene med oppklaring spesielt:
* Fjernoppklaringseskadronen
* Artillerijegere i Artilleribataljonen
* Kystjegerkommandoen
* Fallskjermjegertroppen i Forsvarets Spesialkommando
* Jegertroppene i Heimevernets innsatsstyrker

## Se også
* ISTAR
* Jeger (soldat)

## Referanser
Watford Gap

**Watford Gap** er et sted ved landsbyen Watford i Northamptonshire, England. Stedet var tidligere knutepunkt for hestetransportruter. Det ligger i en åpning (herav *gap* i stedsnavnet) mellom åsene mellom Midlands og East Anglia rutene fra øst til vest brukte, og ved Watling Street som var en viktig rute fra nord til sør. I nyere tid er motorveien M1 og Grand Union-kanalen lagt gjennom samme område. 

Et vertshus fra tiden med hestetransport er bevart, og ble inntil 2000 drevet som *Watford Gap pub*. Den ble det året stengt fordi den gamle bygningen må restaureres.

I dag er stedet mest kjent for det store motorveiserviceområdet ved M1, som var det første i sitt slag i Storbritannia. Serviceområdet tilbyr i tillegg til drivstoff og vanlige bensinstasjonvarer også overnatting, mat og forfriskninger.

## Kulturelle referanser
Roy Harper skrev sangen «Watford Gap» for hans musikkalbum  *[[Bullinamingvase]]* (1977).  Rasteplassområdet har siden fått betydelig forbedringer siden dens spartanske tiden. Eierne av Watford Gap services protesterte til sangerens første referanse til stedet som «Watford Gap, Watford Gap / A plate of grease and a load of crap...». Harper ble rådet til utelate sporet fra framtidige utgivelser av albumet i Storbritannia, men det dukket opp på nytt i CD-utgivelsen og forble værende i den amerikanske utgivelsen.

Liverpool F.C.s sang «Anfield Rap» (1988) har referanser til de relativt få fotballspillerne på den tiden med en nordengelsk dialekt og viser til Watford Gap.
Watford (Northamptonshire)

**Watford** er en landsby og verdslig sogn i distriktet Daventry i grevskapet Northamptonshire, England. Den er kjent av mange ettersom den ligger rett ved det store motorveiserviceområdet Watford Gap, det første av mange slike områder i Storbritannia. Ved folketellingen i 2011 har landsbyen og sognet (inkludert Murcott) 320 innbyggere.

Et viktig vertshus på hestetransportruten mellom nord og sør lå her, og bygningen står fortsatt ved serviceområdet. Den ble fram til 2000 *Watford Gap pub*, men ble da stengt ettersom den trenger restaurering. Her ligger også, Watford Gap service, Storbritannias eldste bensin og servicestasjon som åpnet i 1959.

Begrepet «nord for Watford» brukes ofte for å beskrive Storbritannia nord for London. Det er uklart om det er byen Watford i Hertfordshire, som var det første stedet hvor man skiftet hester under reiser nordvestover fra hovedstaden, eller denne landsbyen det siktes til. 

Hovedstrukturen til sognekirken, dedikert helgenene Peter og Paulus, ble reist på 1300- og 1400-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Watford Village 
* Pictures of Watford, Pictures of England
Watford

**Watford** er en by og et administrativt distrikt i Hertfordshire, England, omkring 32&nbsp;km nordvest for sentrum av London. Ulikt de fleste distrikter i England ledes det av en direkte valgt borgermester. Distriktet dekker et areal på 21,42 km² og hadde 90&nbsp;301 innbyggere i 2011.

## Navnet
Watford kommer fra det angelsaksiske ordet *Wath*, som betyr å «jage». Da er bynavnet «vadestedet der det jages». Bynavnet forble uendret gjennom årene.

## Historie
Navnet Watford er første gang omtalt i et angelsaksisk charter i 1007 hvor *Watforda* er et av stedene som markerte grensen for *Oxanhaege*; det er antatt å referere til vadestedet (for okser). Stedet er ikke omtalt i *[[Domesday Book]]* av 1086 da dette området var en del av herregården til abbediet St Albans som hadde herredømmet over fram til kong Henrik VIII oppløste klostrene. Godset her forble kronens eiendom til 1609. I 1770 tilhørte det Essex. I 1838 ble jernbanestasjonen *Watford Junction* åpnet.

## Beskrivelse
Byen ligger innenfor Londons ringvei M25, og er på flere måter en del av Londons byområde. Watford undergrunnsstasjon ligger i utkanten av Londons undergrunnsnett.

Begrepet «nord for Watford» brukes ofte for å beskrive Storbritannia nord for London. Dette er muligens fordi Watford var det første stedet hvor man skiftet hester under reiser nordvestover fra hovedstaden. Det er dog mulig at stedet det egentlig vises til er landsbyen Watford i Northamptonshire, omkring 80&nbsp;km lenger nord, som var et viktig knutepunkt mellom transportruter som gikk øst-vest og nord-sør.

Byens fotballag er Watford FC. Saracens Rugby Club har flyttet til Watford, og leide bane fra fotballklubben, men spiller nå på StoneX stadium i Barnet i den øverste divisjonen Premiership Rugby.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Watford Borough Council
* Watford Observer Newspaper
* Watford Colosseum
* Watford Palace Theatre
* Watford Museum
Daventry (distrikt)

**Daventry** er et administrativt distrikt i det vestlige Northamptonshire i England. Det har navn etter administrasjonssenteret, byen Daventry. Det meste av distriktet består av landsbygd.

Distriktet ble opprettet den 1. april 1974 (ved loven om lokalt selvstyre av 1972) da byen Daventry ble slått sammen med landdistriktene Daventry og det meste av rurale distriktet Brixworth. Byen Daventry fikk beholde sitt eget byråd (*town council*).

Ved folketellingen i 2011 hadde distriktet en befolkning på 77&nbsp;843 og hvor rundt en tredjedel, 25&nbsp;026 innbyggere, som bor i byen Daventry. Andre betydelige bosetninger er Brixworth, Long Buckby og Weedon Bec. Resten er i stor grad et landbruksdistrikt.

## Kjente personer
Herregården Althorp, hvor Diana, prinsesse av Wales er begravd, ligger i distriktet.

## Byer og landsbyer

* Arthingworth, Ashby St Ledgers
* Badby, Barby, Boughton, Braunston, Brington, Brixworth, Brockhall, Byfield  
* Canons Ashby, Chapel Brampton, Charwelton, Church Brampton, Clay Coton, Clipston, Cold Ashby, Cottesbrooke, Creaton  Crick  
* Daventry, Dodford, Draughton  
* East Farndon, East Haddon, Elkington, Everdon  
* Farthingstone, Fawsley, Flore  
* Great Brington, Great Oxendon, Guilsborough  
* Hanging Houghton, Hannington, Harlestone, Haselbech, Hellidon, Holcot, Holdenby, Hollowell  
* Kelmarsh, Kilsby  
* Lamport, Lilbourne, Little Brington, Long Buckby, Lower Catesby  
* Maidwell, Marston Trussell, Moulton
* Naseby, Newnham, Norton  
* Old, Overstone  
* Pitsford, Preston Capes  
* Ravensthorpe  
* Scaldwell, Sibbertoft, Spratton, Stanford, Staverton, Stowe, Sulby  
* Teeton, Thornby  
* Upper Catesby  
* Walgrave, Watford, Weedon, Welford, Welton, West Haddon, Whilton,Winwick, Woodford Halse  
* Yelvertoft

## Referanser


## Eksterne lenker
*
James Herrick

**James Bryan Herrick** (født 11. august i 1861 i Oak Park i Illinois, død 7. mars 1954 i Chicago) var en amerikansk lege som formulerte «the thrombogenic theory»,  teorien om at hjerteinfarkt skyldes trombose i en kransarterie.

## Referanser
Gefirt

**Gefirt** (eller **gefirtmål**) er en av de viktigste typografiske lengdeenhetene. En gefirts bredde er lik skriftgraden, så i 9&nbsp;punkters skrift er en gefirt 9&nbsp;punkter lang, i 12&nbsp;punkters skrift er en gefirt 12&nbsp;punkter lang, osv. Ettersom gefirtmålet er relativt til skriftgraden, er det velegnet til å angi lengder som er proporsjonale med skriftgraden, som avsnittsinnrykk, mellomslag, tusenskiller, avstander mellom grunntall og enheter med mere.

Når en skal angi en brøkdel av en gefirts bredde er det vanlig å bruke en firkant (□) for å symbolisere en gefirt. Når det er underforstått at enheten er en gefirt brukes også prosent (%). For eksempel kan 15&nbsp;% av en gefirt angis som 3⁄20□.

I norsk typografi brukes gefirtsinnrykk som avsnittsinnrykk, altså et innrykk med en gefirts bredde.

I Unicode er U+2003 (*EM SPACE*) symbolet for et mellomrom med en gefirts bredde. I HTML kan et slikt mellomrom angis med `&amp;emsp;` eller `&amp;#x2003;`.

Andre typografiske enheter knyttet til gefirt:
½ gefirt = 1 halvgefirt
⅓ gefirt = 1 drittel
¼ gefirt = 1 slis
Skriftgrad

**Skriftgrad** er den typografiske betegnelsen på skriftstørrelse. I typografisk sammenheng brukes gjerne bare betegnelsen **grad**. Skriftgraden er i dag normalt angitt i antall punkter, men tidligere brukte en navn på de forskjellige skriftgradene (se tabell). Et punkt i typografisk sammenheng er 0,376 mm.

For 12&nbsp;punkters skrift er altså skriftgraden 12&nbsp;punkter. Bøker som skal leses av voksne settes normalt i en skriftgrad på 10, 11 eller 12 punkter. Aviser og tidsskrifter bruker gjerne en skriftgrad på 7, 8 eller 9 punkter.

Kolofonsiden i bøker angir ofte hvilken grad og *[[kegel]]* (linjeavstand) som er brukt. Dette angis som skriftgrad-skråstrek-kegel, for eksempel «10/12» (uttales «ti på tolv»), som betyr 10 punkters grad på 12 punkters kegel. Den eldre betegnelsen for «10/12» er «korpus grad på cicero kegel».

En *[[gefirt]]* er en typografiske lengdeenhet som er lik skriftgraden.
Aswandammen

**Aswandammen** er navnet på to demninger over Nilen ved byen Aswan i Egypt. Den første ble bygd av britene i perioden 1898–1902 og var ca. 40 meter høy.  Den andre dammen, som ble bygd i perioden 1960–1970 sør for den første, skulle opprinnelig konstrueres med teknologisk og økonomisk hjelp fra USA. Denne hjelpen ble imidlertid trukket tilbake i 1956, da Egypt anerkjente Folkerepublikken Kina. Datidens Sovjetunionen kom i stedet inn og ga den nødvendige hjelpen for at dammen skulle bli bygd.

Dammen er 114 meter høy og over 3,6 km lang. Når vannstanden er høyest er Nassersjøen, verdens største kunstige innsjø, ca. 475 km lang og består av nesten 170 milliarder m³ – eller 170 km³ – vann. Denne er oppkalt etter Egypts daværende president, Gamal Abdel Nasser.

## Data
Dammen er  meter lang, 980 meter bred ved fundamentet, 40 m tykk øverst og 111 meter høy, med et volum på 43 millioner m³. Den har en kapasitet på  m³ vann pr sekund. Reservoaret som ligger bak dammen, Nassersjøen, er 550 km langt, 35 km bredt på det bredeste, har en vannoverflate på  km² og et vannvolum på 111 km³.

## Galleri

AswanHighDam Egypt.jpg|Aswandammen
Lake Nasser location.png|Aswandammens plassering i Egypt


## Se også
* Liste over verdens største vannkraftverk
* Abu Simbel

## Eksterne lenker
* IndustCards – Conventional hydroelectric power plants in Africa.
Rase

**Rase** er en kategori brukt i den  biologiske systematikken. En rase er en lokal landrase, en lite foredlet og spesialisert rase, eller fremavlet kulturrase, en høyt foredlet og spesialisert rase, av en art. Vanligvis brukes begrepet om husdyr, men det har også blitt brukt av noen om «menneskeraser».

## Bruk av rasebegrepet i biologien
Begrepet «rase» er relativt upresist og har begrenset nytte i biologien. Noen, men ikke alle arter kan deles i raser. I de tilfeller der man har valgt å dele en art inn i flere raser, så er dette gjort for å representere den geografiske variasjonen i artens morfologiske, økologiske og/eller genetiske egenskaper.
Raser sameksisterer altså vanligvis ikke i det samme området. Blant ville bestander brukes vanligvis begrepet underart eller økotype, siden rase først og fremst brukes om helt eller delvis kultiverte tamdyr, der varianter er frembrakt ved avl (se også kultivar). Rent systematisk er rase en enhet under underart. Et eksempel på dette er underarten tamhund, som deles inn i en rekke hunderaser. Oftest brukes begrepet rase i stedet for populasjon eller underart når det gjelder framavlede varianter av tamdyr.

Uttrykket er ytterligere svekket av at det tyske *rase* og det engelske *race* har forskjellig betydning. Den engelske betydningen av ordet er svært upresis og kan best oversettes med *type*. Den norske betydningen følger den tyske som er mer presis. I den grad arter er delt i både underarter og raser, er raser mindre enheter enn underartene (dvs. flere raser utgjør én underart). På grunn av overvekt av engelsk i moderne faglitteratur, har begrepet rase blitt mindre presist og brukes nesten ikke i moderne biologi.

## Definering av raser
Raser blir ofte definert på grunnlag av lett kjennlige ytre karakterer som kroppsstørelse, farge, mønster etc. Som hos andre kategorier (med unntak av arten) er det en stor grad av skjønn involvert i hvilken gruppe man velger å kalle rase. Grunnen til dette er litt forskjellig hos raser sammenlignet med kategorier over artsnivået (som slekter eller familier):
**Over* artsnivået er gruppene reelt eksisterende enheter, mens kategoriene disse gruppene har (familie, orden og så videre) er valgt skjønnsmessig.
**Under* artsnivået er derimot også selve avgrensningen av gruppene skjønnsbasert, fordi overgangene mellom raser (ulikt overgangene mellom f.eks. forskjellige slekter) vanligvis er gradvis og ikke skarp, og det vanligvis vil finnes individer eller grupper av individer som faller mellom rasegruppene.

Det vil si at man ofte vil finne enkeltindivider eller lokale populasjoner som ikke klart lar seg tilordne noen av artens raser.
Grunnen til dette er at det ifølge definisjonen av artsbegrepet forekommer genflyt mellom raser. Naturlig utbredte raser vil derfor normalt ha overganger der rasegrupper grenser mot hverandre som utjevner forskjeller.

Også arten menneske har historisk blitt delt inn i raser; se menneskeraser og rasebiologi.

## Se også
* Økotype
* Landrase
* Kulturrase
* Rasebiologi
* Menneskerase

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Hans Borolien

**Hans O. Borolien** (født 5. mars 1860, død 4. desember 1952) var en gammeldansmusiker fra Sør-Fron i Gudbrandsdalen.

Hans kom fra husmannsplassen Isumløkken, men kjøpte etter foreldrenes død sitt eget småbruk høyt oppe i nørdre lia på 1890-tallet. Han startet først å spille på enrader trekkspill, men fikk rundt 1910 kjøpt seg en torader gjennom landhandler Amund Rudi. I løpet av de årene han spilte (fram til midten av 1920-tallet) lagde han flere toradermelodier, hvorav enkelte, som f.eks. «Boroligaloppen», fremdeles brukes &ndash; både i Gudbrandsdalen og ellers i landet.

Borolien var kjent som en dyktig musiker og tilhørte den gamle garden musikanter, som kunne lære seg en melodi etter gehør ved å høre andre spille, uten bruk av noter. En annen låt, som fremdeles brukes, er «Purka satt fast i grinda». Hans fikk trolig inspirasjon til de låtene han lagde både gjennom grammofonplater og ved at han hørte andre gammeldansmusikere spille opp til dans på forskjellige sammenkomster, som datidens fester og martnaer. 

Hans kunne gå milevis for å spille opp til dans og tjente seg mange gode slanter på den måten. En gang han hadde vært borte en stund kom han hjem med 150 kroner, som på den tiden var en god attåtinntekt for en småbruker. Han var gift med Ane Ekre (1858–1930) og fikk med henne 11 barn mellom 1878 og 1903. Et av hans oldebarn, Arne Vangen (1943–) fra Sør-Fron, spilte selv mange av oldefarens melodier på trekkspill og torader, og har lært opp mange unge gammeldansmusikere innen den gamle sjangeren i midt-Gudbransdalen.

## Referanser
Martin Skramstad

**Martin Skramstad** (født 12. oktober 1967) var ordfører i Løten kommune fra 1999 til 2007. Skramstad representerer Senterpartiet. I perioden 2007-2011 var Skramstad valgt som medlem av Hedmark fylkesting.

## Referanser
Pakkesvitsjing

Når man prater om datanettverk og telekommunikasjon er **pakkesvitsjing** en måte å kommunisere på hvor pakker (meldinger eller deler av meldinger) hver for seg sendes via noder til mottakeren, uten først å ha opprettet en direkte kommunikasjonslinje.

Pakkesvitsjing ble oppfunnet av Donald Davies og Paul Baran tidlig på 1960-tallet. Noen hevder at Leonard Kleinrock også fant opp pakkesvitsjing, men Davies fortalte før han døde at Kleinrocks forskning egentlig var innen køalgoritmer, som er et viktig teoretisk prinsipp innen pakkesvjitsjing. Artiklene om Kleinrocks forskning inneholdt aldri informasjon som omhandlet det å dele opp en melding i flere deler, for så å sende dem gjennom nettverket hver for seg, noe som var hovedprinsippet bak Davies og Barans arbeid.

En pakke er et stykke informasjon med en adresse og annen informasjon, slik at det blir mulig å levere pakken til riktig sted i nettverket. En tilkobling til nettverket vil vanligvis levere en strøm av pakker bestående av data, som ikke nødvendigvis vil følge den samme veien i nettverket frem til mottakeren. Dette kan sammenlignes med å sende et brev; adressen er skrevet på utsiden av pakken, slik at det blir mulig for nettverket (postverket) å levere pakken til riktig mottaker.

Pakkene sendes den raskeste veien gjennom nettverket, og ikke alle pakker som blir sendt fra den sammen maskinen vil nødvendigvis følge den samme ruten. I mottakerenden vil en datamaskin sette sammen pakkene igjen slik de var i før de ble delt opp ved sending. Pakkesvitsjing er beregnet på å utnytte båndbredden i nettverket maksimalt, og samtidig sørge for at forsinkelsen holdes til et minimum.

Internett er et pakkesvitsjet nettverk som benytter seg av et protokollag som ligger over flere andre nettverksteknologier, se TCP/IP. Nyere mobilteknologier, som f.eks. GPRS, benytter seg også av pakkesvitsjing.

## Se også
* ARPANET, forgjengeren til Internett
* Linjesvitsjing, et alternativt prinsipp
Margaret av Storbritannia

**Margaret av Storbritannia**, også kalt **prinsesse Margaret, grevinne av Snowdon** (*Princess Margaret, Countess of Snowdon*, født **Margaret Rose** 1930–2002) var britisk prinsesse og medlem av den britiske kongefamilien. Hun var yngste datter av kong Georg VI (1895–1952) og dronning Elizabeth («dronningmoren», 1900–2002) og dermed lillesøster til dronning Elisabeth II (1926–2022).

Margaret fikk ikke gifte seg med sin store kjærlighet, Peter Townsend (1915–1995), fordi hun da ville mistet sin prinsessetittel. I stedet ble hun i 1960 gift med kjendisfotografen Anthony Armstrong-Jones (1930–2017), som hun fikk barna David (3. november 1961) og Sarah (1. mai 1964) med. Prinsesse Margaret og Anthony skilte seg i 1978.

Hun hadde et stort talent for kunst og musikk. Hun håndterte pianoet som få andre, men fikk aldri den helt store utdannelsen. Prinsesse Margaret var i alle år en storrøyker, og mange skyldte på nettopp hennes røykevaner da hun fikk hjerneslag som 67-åring. Prinsesse Margaret kom seg aldri igjen, og fikk flere slag som førte til at hun til slutt havnet i rullestol, før hun døde 9. februar 2002.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Maud Farris-Luse

**Maud Farris-Luse** (født 21. januar 1887 i Morley i Michigan i USA, død 18. mars 2002 i Coldwater, Michigan) var rekordholder og rikskjendis for å ha vært verdens eldste person, da hun døde 115 år gammel.

Hun var datter av Franklin Davis og Della Johnson. Faren ble 62, mens moren ble 87. Hun giftet seg veldig ung med Jason Farris, som døde i 1951, 72 år gammel. De fikk 7 barn, men ingen av dem arvet morens usedvanlig sterke helse. Den eldste ble 82, mens de andre ble 77 eller yngre. Yngstedatter Lucille Bull døde i 2003, 75 år gammel.

## Referanser
Shirley Bassey

**Shirley Veronica Bassey** (født 8. januar 1937 i Cardiff i Wales) er en britisk sangerinne.

## Bakgrunn
Bassey vokste opp som datter av en nigeriansk brannmann i Tiger Bay-området i Cardiff. Hun var den yngste av syv barn, og faren døde da hun var to år gammel.

Etter å ha sluttet på skolen da hun var 15 år gammel begynte hun å arbeide på en lokal fabrikk – *Curran Engineering* i Cardiff, hvor hun opptrådte på årsfestene og lignende. Personalsjefen, Stephen Shepherd, oppmuntret henne til å følge opp en sangkarriere. For å skjøtte på lønnen, sang hun på den lokale puben og på nattklubber. 

## Inn i underholdningsbransjen

I 1953 ble hun med på musikalen  *Memories of Jolson*, om livet til Al Jolson. Etter sin innsats her ble hun heltidsansatt ved showet *Hot From Harlem*, og hadde ansettelse her helt fram til 1954.

I en alder av seksten fikk hun datteren Sharon. Hun begynte da igjen som serveringspersonale i Cardiff. Men i 1955 ble hun introdusert for Michael Sullivan, som oppmuntret henne til å følge sine muligheter som sanger og vokalist. Etter å ha turnert med ulike program fikk hun gjennomslag med Al Reads *Such Is Life*. Mens hun opptrådte med det, ble hun oppdaget av TV-mediet, og hun fikk en  avtale med dem.

## Gjennomslag
Hun ble verdensberømt på 1960-tallet og har blant annet spilt inn de tre James Bond-sangene «Goldfinger» (1964), «Diamanter varer evig» (1971) og «Måneraketten» (1979). Men også andre sanger hun har tolket, som «I Am What I Am» og «What Now My Love» er blitt populære. I nyere tid er hun mest kjent for sitt samarbeid om «History Repeating» med duoen Propellerheads.

Hun mottok den nest øverste graden *Dame Commander* av Order of the British Empire 31. desember 1999, ble derved adlet og fikk tiltaleformen *[[Dame]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Dronningmor

Tittelen **dronningmor** innehas ofte av moren til en herskende monark. Tittelens innhold består av *dronning*, som indikerer at tittelbæreren har vært dronning (oftest hustru av en konge), og *mor*, som indikerer tittelbærerens forhold til den herskende monarken.

I senere år knyttes denne tittelen særlig til den britiske dronningmoren Elizabeth Bowes-Lyon (1900&ndash;2002), som tok tittelen etter sin ektemanns død da datteren ble dronning Elisabeth II av Storbritannia.
Flakstadøya

**Flakstadøya** er den viktigste øya i Flakstad kommune i Lofoten. Øya har et areal på . Høyeste punkt er Stjerntinden på 934 moh. Flakstadøya er forbundet til Vestvågøya gjennom Nappstraumtunnelen, 1728 meter lang, og med Moskenesøya med Fredvangbruene (bygget i 1988) og Kåkern bru (bygget i 2003). Sistnevnte bru erstattet ei eldre enfelts hengebru som nå er revet.

Administrasjonsstedet i Flakstad kommune heter Ramberg som har flere butikker og vertshus på Ramberg Gjestegård og Friisgården. Ramberg har en sandstrand, og er tilgjengelig fra europavei 10 som går gjennom stedet. På Flakstad står Flakstad kirke, bygd i 1780.

Andre tettsteder på Flakstadøya:
*Nusfjord
*Sund
*Vikten
*Napp
*Skjelfjord

## Referanser
Galle (by)

**Galle** (uttale: «Gall» – én stavelse) er en by på sørkysten av Sri Lanka, 116 km fra Colombo.  Byen er bebodd av den signalesiske flertallsfolkningen. Byen er hovedstad for distriktet Galle. 

Galle var kjent som ***"Gimhathiththa"*** før portugiserne kom (1507-1640), og var den gangen øyas viktigste havn. Byen var hovedstad under nederlansk styre inntil 1656, da Colombo overtok. Byen bare vokste i betydning helt til 1700-tallet, da britene ble koloniherrer. De foretrakk å utvikle havnen i Colombo. 

Galle er ett eksempel i Sør-Asia på en by befestet av europeerne, der man ser samspillet mellom europeiske arkitektoniske stilarter og sørasiatisk byggestiler. Gamlebyen med fortet er oppført på 
UNESCOS liste over verdensarven. Fortet er det største gjenværende fort i Asia som ble bygd av europeere. Blant andre fremtredende landemerker er den katolske St. Aloysius-katedralen og dets tilliggende kollegiebygninger. 

Den 26. desember 2004 ble byen hardt rammet rammet av en massiv tsunami utløst av en rekke undersjøiske jordskjelv langs en linje fra vest for Sumatra til Andamanene. Tusener av byens innbyggere omkom.  
## Se også
* Jordskjelvet og tsunamien i Indiahavet 2004.
## Referanser
Bengkulu

**Bengkulu** (engelsk: *Bencoolen*, nederlandsk: *Bengkoeloe*) er en av Indonesias provinser.  Den er på sørøstkysten av øya Sumatra, og grenser til provinsene Vest-Sumatra, Jambi, Sør-Sumatra og Lampung. Hovedstaden og største by heter også Bengkulu. Den var tidligere en britisk garnisonsby kalt *Bencoolen* på engelsk.

## Historie
Det britiske ostindiske kompaniet gjorde i 1685 Bengkulu/Bencoolen til et viktig handels- og utskipningssted for pepperhandelen. I 1714 bygde britene Fort Marlborough i byen; det står der fremdeles. Denne handelsposten ble aldri den suksess britene hadde ønsket seg; europeerne syntes det var et utrivelig sted som man helst ikke ville komme til – man ønsket slett ikke å «dra dit pepperen gror». Men det var heller ikke nok pepperproduksjon i området til at handelsstedet var særlig rentabelt. Til tross for disse vanskelighetene holdt britene ut, og holdt på byen og området i 150 år. Så, ved den anglo-hollandske traktat av 1824 avgav de stedet til Nederland, og det gikk over til å bli en del av Nederlandsk Ostindia. Britene konsentrerte sine regionale handelsinteresser om Malakka i stedet. Som resten av dagens Indonesia forble nederlenderne koloniherrer frem til avkoloniseringen etter annen verdenskrig, bare avbrutt av noen års japansk styre.

## Økonomi
I dag er kullgruvene en av de viktigste inntektskildene i Bengkulu; kullet skipes til industribyer lenger nord på Sumatra og eksporteres til Malaysia og andre land i Sør-Asia. Fiske, særlig av makrell og tunfisk, er også en viktig næringsvei. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
West Lothian

**West Lothian** (skotsk-gælisk: *Lodainn an Iar*; skotsk: *Wast Lowden*), også kjent som **Linlithgowshire** er en av Skottlands regioner, og et stattholderskap. Det grenser mot City of Edinburgh, Falkirk og Midlothian. Administrasjonsbyen er Livingston.

West Lothian er også navnet på et tradisjonelt grevskap, som grenser mot Stirlingshire, Lanarkshire og Mid Lothian. Det var også kjent som Linlithgowshire, som var geografisk avgrenset av elvene Avon i vest og Almond i øst. Loven fra 1973 avskaffet fylkene, burghs og distrikter, i stedet opprettet et system med regioner og distrikter. Det moderne rådsområdet opptar et større område enn det historiske området. Det ble omformet etter lokale myndighetsreformer på slutten av 1900-tallet: noen områder i vest ble overført til regionen Falkirk; noen områder i øst ble overført til Edinburgh; og noen områder som tidligere hadde vært en del av i Midlothian ble lagt til.

## Styring og politikk
West Lothian Council er den lokale myndigheten for West Lothian-området i Skottland og har 33 valgte medlemmer. Rådmedlemmene velges vanligvis for hvert femte år, og siste valg var sommeren 2022. Den nåværende rådssammensetningen er:

West Lothian er representert i det skotske parlamentet av to valgkretsmedlemmer og syv regionale medlemmer av det skotske parlamentet (MSPer).

## Byer og landsbyer
*Bathgate, Blackburn, Broxburn
*Dechmont
*Linlithgow, Livingston
*Pumpherston
*Uphall
*Whitburn, Winchburgh

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Midlothian (andre betydninger)

**Midlothian** kan vise til:

*Midlothian, region i Skottland
**herunder Mid Lothian, tradisjonelt grevskap
*Midlothian, Illinois, USA
*Midlothian, Texas, Amerikas forente stater
*Midlothian, Virginia, Amerikas forente stater
Rex Rodney

**Rex Rodney** (1980–1995) var en travhest som som vant flere travløp på 80-tallet. 

Den vant Forus Open 1986, 1987, 1989 og 1990, Oslo Grand Prix 1986, 1987 og Elitloppet i 1986. Han ble norgesmester i 1986 og 1990. Rex Rodney kjørte inn over 5,8 millioner kroner i løpet av sin karriere.

Rex Rodney ble eid og oppdrettet av Torleif Thu, og hestens trener og faste kusk var Kjell Håkonsen. Tore Bjørn Skjølsvik sin statue i 1:1 størrelse, ble i 1999 avduket innenfor hovedinngangen på Forus Travbane.

I 2010 ble Rex Rodney valgt inn i Hall of Fame i Nordiska travmuseet i Årjäng.

## Løpskarriere
*Starter: 179
*1. plasser: 110
*2. plasser: 20
*3. plasser: 11

## Referanser

## Eksterne lenker
*https://www.travsport.no/sportsbasen/sportssok/horse/N-80-5174
*Hall of Fame: Rex Rodney. travmuseet.com
Elitloppet

**Elitloppet**  er Sveriges og et av verdens største og mest prestisjefylte travløp. Elitloppet ble første gang arrangert i 1952, og avgjøres alltid den siste søndagen i mai på Solvalla.

Hvert år inviteres 16 hester til Elitloppet. Hestene deles inn i to forsøksheat, og de fire beste i hvert heat går videre til finalen som går senere samme dag. De best plasserte hestene i forsøkene får de beste startssporene i finalen. Både forsøksheatene og finalen går over 1609 m med autostart (bilstart).

To ganger er Elitloppet blitt vunnet av norske hester:
* I 1986 ved Rex Rodney (kusk Kjell Håkonsen)
* I 2005 ved Steinlager (kusk Per Oleg Midtfjeld)
*I 2020 vant Cokstile. Hesten er italiensk eid, men født i Norge og tidligere norsktrent/norskeid. 

## Vinnere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Abbed

**Abbed** (latin: *abbas*, opprinnelig fra arameisk *abba*, «far», «munk», jamfør norrønt: *abbáti*) leder eller en forstander for et munkekloster, og er munkenes åndelige og verdslige leder. En *abbedisse* er tilsvarende forstanderinne for et nonnekloster. Abbeden velges av klosterets munker, og vigsles til sitt embete. Et kloster som ledes av en abbed eller abbedisse, kalles *abbedi*.

## Historie
Tittelen har sin opprinnelse i de første klostre i Egypt og Syria, spredte seg deretter gjennom den østlige delen av Middelhavet, og ble snart akseptert i de fleste språk som tittelen på overhodet av et kloster. Ordet er avledet fra arameisk i betydningen far/fader. I *[[Septuaginta]]* ble det skrevet som «abbas». I begynnelsen ble det benyttet som en respektfull tittel for enhver eldre munk, men ble snart begrenset av kanonisk rett, *jus canonicum*, til kun å gjelde bestemte kirkelige ledere: syvende økumeniske konsil (i Nikea, 787) ga dem rettigheter til å gi munkene i klosteret lavere prestelig ordinasjon. Abbedene stod i lydighetsforhold til stiftets biskop, men med klostrenes voksende rikdom økte også abbedenes makt. Mange unndro seg biskopenes myndighet og gjorde selv krav på biskoppelige rettigheter. Abbeder med biskoppelig verdighet ble kalt *infular-abbeder* og sto direkte under paven. Deres klostre ble kalt umiddelbare eller *[[eksempsjon|immediate]]* og utgjorde egne territorialabbedier. I Tyskland og Sveits fantes til og med fyrsteabbedier, eksempelvis Fulda, St. Gallen, og andre.

Opprinnelig valgtes abbeden av klosterets munker og ble så vigslet av biskopen. Ofte tok fyrstene seg retten til å tilsette abbeder. På 700- og 800-tallet kom derfor abbedsstift på verdslige hender. Fyrster delte ut stiftene som krigsbelønning til sine undersåtter. Disse verdslige abbedene, eller «abbedgrever» (også kalt *abbates comites* eller *abbates milites*), tok bare inntektene ut av stiftet. Det virkelige forstanderskapet ble overlatt til dekaner eller priorer. De rikeste stiftene beholdt fyrstene ofte selv, eller stiftene ble «taffelgods» for medlemmer av fyrstenes familie. Ved reformasjonen av klostrene som begynte i det tiende århundre ble bruken av verdslige abbeder avskaffet. Misbruket ble riktignok fornyet i Frankrike på 1500-tallet. I visse protestantiske stater i Tyskland ble abbedstittelen beholdt for forstandere for tidligere klostre som var blitt omgjort til skoler etter reformasjonen.

Tittelen abbed ble utbredt ved benediktinerordenen. I senere ordener brukes ofte andre titler som prior (dominikanerne), guardian (fransiskanerne) og rektor (jesuittene).

## Referanser


## Eksterne lenker
* [«Abbot»](https://en.wikisource.org/wiki/Catholic_Encyclopedia_(1913)/Abbot) i: *Catholic Encyclopedia*. New York: Robert Appleton Company. 1913.
* Abbed hos Store norske leksikon
M26 (motorvei)

**M26** er en motorvei i Kent, England. Den er en kort forbindelsesvei mellom M25 ved Sevenoaks og M20 ved Wortham.

I den vestlige enden av M26 er det ingen avkjøring fra motorveien, som går rett inn på M25. Bilister som kommer inn på M26 fra M20 må derfor kjøre nesten 29 km før de kommer til en avkjørsel, noe som er den lengste avstanden mellom avkjørsler på noen motorvei i Storbritannia.
Bowes-Lyon

**Bowes-Lyon** er en britisk adelsslekt fra Skottland. 

Det mest kjente medlem av slekten var dronningmoren, Elizabeth Bowes-Lyon (1900&ndash;2002). Hun var datter av den 14. greven av Strathmore og Kinghorne, Claude Bowes-Lyon (1855&ndash;1944) og hans hustru, født Cecilia Nina Cavendish-Bentinck (1862&ndash;1938).

Dronningmoren ble født på Glamis Castle, som i århundrer har vært tilholdsstedet til slekten Bowes-Lyon, den 4. august 1900. Hun ble døpt Elizabeth Angela Marguerite Bowes-Lyon. Faren Claude ble greve i 1904. Da han døde i 1944, ble han etterfulgt av sønnen Patrick Bowes-Lyon, som den 15. greven.

## Historie
Glamis var opprinnelig en jakthytte for tidlige konger i Skottland, en jakthytte som etter hvert ble utbygget med et festningsanlegg. I 1034 ble kong Malcolm II av Skottland såret i et slag ikke langt unna og døde på slottet i et rom som fortsatt har navn etter ham. I 1376 ble sir John Lyon, som har påstått slekt tilbake til de tidligste keltiske tider, skjønt navnet tyder på en fransk-normannisk opprinnelse slik som de fleste skotske adelige, gift med prinsesse Joanna Stewart, en enke etter Sir John Keith og datter av kong Robert II av Skottland. Kongen ga det føydale baroniet Glamis til sin svigersønn. Lyon ble drept i en duell ved Balhall (Angus) av Sir James Lindsay av Crawford. Lyon ble begravd i Scone Abbey og ble etterfulgt av sin eneste sønn.

Lyon-familien gjorde det godt i de neste århundrene. I 1606 ble familien ansett som den rikeste i Skottland. Et vendepunkt skjedde da John Lyon, 2. jarl av Kinghorne, (1596&ndash;1646) brukte det meste av familieformuen på å finansierte hæren til det som ble kalt Covenanting-bevegelsen (1638&ndash;1649), hvilket førte ham i fengsel. Patrick Lyon, 3. jarl av Kinghorne (1643–1662) reddet familiens formue og ble jarl av Strathmore og Kinghorne, en tittel som har overlevd til våre dager. På 1700-tallet giftet John Lyon, 9. jarl av Strathmore og Kinghorne (1737&ndash;1776) seg med en rik arving, Mary Eleanor Bowes. Han ble senere Lord Bowes og arvet eiendommer i England og adopterte navnet Bowes og familienavnet ble deretter Bowes-Lyon.

Dronningmorens søsken var, i kronologisk rekkefølge:
* Violet Bowes-Lyon (1882–1893)
* Mary Bowes-Lyon (1883–1961)
* Patrick Bowes-Lyon (1884–1949)
* John Bowes-Lyon (1886–1930)
* Alexander Bowes-Lyon (1887–1911)
* Fergus Bowes-Lyon (1889–1915)
* Rose Bowes-Lyon (1890–1967)
* Michael Bowes-Lyon (1893–1953)
* David Bowes-Lyon (1902–1961)

Bestefaren var Claude George Bowes-Lyon (1824&ndash;1904), den 13. greven, gift med Frances Dora Smith (1832–1922).
A21 (Storbritannia)

**A21** er en større vei fra London i det sørøstlige London til Hastings i East Sussex. 

Fra Lewisham går den sørøstover gjennom Bromley og utenfor Orpington. Den krysser grensen til Kent i nærheten av Sevenoaks, og her kommer M25, ringveien rundt London, inn på A21. Den blir herfra en firefeltsvei fram til et punkt sør for Tonbridge. Med unntak av en omkring 5 km lang strekning ved Pembury nær Tunbridge Wells er den en tofeltsvei det aller meste av den gjenværende strekningen. 

Det er planlagt at veien i løpet av 2005 skal legges utenom Lamberhurst, og det er allerede laget en ny trasé som går utenom Robertsbridge. Før den når Hastings går den gjennom Battle, der slaget ved Hastings sto.  

A21 er også en verdensomspennende organisasjone mot moderne slaveri, trafficking, se https://en.wikipedia.org/wiki/The_A21_Campaign#

## Eksterne lenker
*
Kognat (genealogi)

**Kognater** innen genealogien betegner de aner man nedstammer fra gjennom ett eller flere kvinneledd, dvs. forfedre som ikke er enten ens far eller hans far eller hans far igjen, osv., og som derfor tilhører en annen slekt (i ordets snevre (tradisjonelle) forstand) enn ens egen.

Det komplementære begrepet er agnater.

## Referanser