Niob

**Niob** er et grunnstoff med kjemisk symbol **Nb** og atomnummer 41. Atommassen (u) er 92,9.

## Historie
Grunnstoffet ble oppdaget i 1801 av den britiske kjemikeren Charles Hatchett som navngav det columbium. Han fant dette grunnstoffet i mineralet kolumbitt som var sendt til England fra Connecticut på 1750-tallet. Siden niob oftest opptrer sammen med et annet grunnstoff, tantal (oppdaget i 1802), var det en del forvirring om disse to grunnstoffene var identiske. Forvekslingen ble ikke oppklart før Heinrich Rose og Jean Charles Galissard de Marignac gjenoppdaget niob i 1844. Rose kjente ikke til Hatchetts arbeid og døpte det niobium. I 1864 isolerte Christian Blomstrand niob i ren metallisk form ved å varme opp niobklorid i hydrogenatmosfære.

Navnet «columbium» med kjemisk symbol **Cb** ble forkastet av *International Union of Pure and Applied Chemistry* (IUPAC) og navnet niobium ble offisielt godkjent i 1950 etter 100 år med navnekontrovers.

I USA bruker mange fremdeles navnet columbium om grunnstoffet.

Navnet kommer fra gresk mytologi: Niobe, hvilket er datter av Tantalos.

## Egenskaper
Niob er et mykt og smidig transisjonsmetall som lett kan valses og smis. Det er skinnende grått og får et blålig, passiviserende oksidsjikt etter en tid i romtemperert luft. Niob begynner å oksidere i luft ved 200 °C. De kjemiske egenskapene er nesten identiske med tantals. Det er motstandsdyktig overfor de fleste syrer, men angripes av flussyre og varm svovelsyre. I varme baser korroderer niob, fordi det beskyttende oksidsjiktet løses opp.

Mekanisk bearbeiding må foregå i beskyttende atmosfære. Niob blir superledende ved 9,3 K, høyest blant superledende grunnstoffer.

### Isotoper
Naturlig forekommende niob består utelukkende av den stabile isotopen 93**Nb**. I tillegg er 32 kunstig fremstilte ustabile (og dermed radioaktive) isotoper kjent. De mest stabile av disse er 92**Nb** med halveringstid 3,49 × 107 år, 94**Nb** med halveringstid 2,033 × 104 år, 91**Nb** med halveringstid 	680 år, 93m1**Nb** med halveringstid 16,13 år, 91m1**Nb** med halveringstid 60,86 døgn, 95**Nb** med halveringstid 34,975 døgn, 92m1**Nb** med halveringstid 10,15 døgn og 95m1**Nb** med halveringstid 3,6 døgn. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 døgn, og de fleste kortere enn 1 time.

CAS-nummer: 7440-03-1

## Forekomst
Niob finnes ikke naturlig i ren form og er et relativt sjeldent metall (24 ppm i jordskorpen) som finnes i mineralene pyrokloritt og columbitt. Niobmineraler brytes i dag i Brasil, Canada, Nigeria, Kongo, Australia og Russland. 88&nbsp;% av reservene finnes i Brasil.

I Norge ble niob produsert av Norsk Hydro ved Herøya basert på dolomitt og søvitt fra Søve gruver. I perioden 1953 til 1963 sto produksjonen på 350 – 400 tonn niob per år for 15-20&nbsp;% av verdensproduksjonen og produktet gikk vesentlig til USAs atomindustri.

I 2007 ble det på verdensbasis fremstilt 45&nbsp;000 tonn niob, og det største produsentlandet var Brasil (40&nbsp;000 tonn), fulgt av Canada (4&nbsp;200 tonn). Verdens utvinnbare niob-reserver anslås til å være 2,7 millioner tonn.

## Anvendelse

Det brukes i mange stållegeringer, og ved sveising, i elektronikk, optikk og smykker. Niob har lavt tverrsnitt for nøytronbestråling og har derfor stor motstandskraft mot termiske nøytroner fra kjernereaksjoner. Niob og nioblegeringer brukes derfor i utstyr for kjernefysisk industri og eksperimenter, blant annet som tilsetning i legeringer for kapsling av brenselselementer i kjernereaktorer. Som tilsetningsstoff i legeringer gir niob høy temperaturstabilitet og har blant annet vært brukt i romprogrammer som Apollo og romfergen. Andre anvendelser er:

* Medisinsk utstyr som ikke skal gi noen allergiske reaksjoner, for eksempel i pacemakere.
* Optisk utstyr der niob tilsettes i glass for å øke lysbrytningsindeksen, noe som tillater tynnere og lettere linser.

## Referanser