Plesetsk kosmodrom

**Plesetsk kosmodrom** (russisk: *Плесецк космодром*) er en russisk rakettoppskytingsbase. Den ligger i Arkhangelsk oblast, rundt 800&nbsp;km nord for Moskva og 200&nbsp;km sør for Arkhangelsk.

Den ble opprinnelig utbygd av Sovjetunionen som et utskytningssted for interkontinentale ballistiske missiler. Byggingen startet i 1957, og basen var operasjonell for R-7 raketter i desember 1959. Bosetningen Plesetsk i Arkhangelsk oblast hadde en jernbanestasjon, noe som var nødvendig for transporten av missilkomponenter. En ny by som ble bygget for å betjene anlegget ble kalt Mirnyj, russisk for «fredelig». Innen 1997 var det gjennomført mer enn 1500 utskytninger til verdensrommet fra basen, mer enn for noe annet rakettoppskytingssted. Bruken har imidlertid avtatt sterkt siden Sovjetunionens fall.

Plesetsk kosmodroms eksistens ble til å begynne med holdt hemmelig, men den ble oppdaget av den engelske fysikklæreren Geoffrey Perry og hans studenter, som omhyggelig analyserte banen til satellitten Kosmos 112 i 1966, og utledet at den ikke var skutt opp fra Baikonur kosmodrom. Etter slutten på den kalde krigen ble det kjent at CIA hadde begynt å mistenke eksistensen av et ICBM-utskytningssted ved Plesetsk på slutten av 1950-tallet. Sovjetunionen innrømte ikke offisielt Plesetsk kosmodroms eksistens før i 1983.

Plesetsk brukes spesielt for militære satellitter som plasseres i baner med høy inklinasjonsvinkel og polare baner, ettersom området for eventuelle fallende gjenstander er klart mot nord, som stort sett er ubebodd arktisk og polart terreng. Den ligger i en region med taiga, et flatt terreng med store barskoger. Plesetsk kan sammenlignes med U.S. Air Force's Vandenberg Air Force Base i California.

Bruken av kosmodromen vil sannsynligvis øke i fremtiden, ettersom det er bekymringer vedrørende sikkerheten ved å drive Baikonur kosmodrom i det nå uavhengige Kasakhstan, som også forlanger en betydelig leie for dens fortsatte bruk. Plesetsk er ikke ideell for baner med lav inklinasjon eller geostasjonære baner ettersom den ligger på en så høy breddegrad, sammenlignet med John F. Kennedy Space Center på 28°N eller ESA-anlegget ved Kourou i Fransk Guyana, som ligger på 5°N. På grunn av dette har ESA vedtatt å finansiere bygging av en utskytingsrampe for rakettfamilien Sojuz 2 i Kourou, og 7. november 2003 ble den russiske og franske regjeringen formelt enige om å bringe Sojuz til Kourou. 

Imidlertid er den nye helrussiske Angara-raketten konstruert for primært å skulle skytes opp fra Plesetsk når den kommer i drift.

For nåværende blir Sojuz, Kosmos-3M, Rockot og Tsyklon skutt ut fra Plesetsk kosmodrom. De tunge rakettene Proton og Zenit kan bare skytes ut fra Baikonur. I mai 2007 ble en ny ICBM, kalt RS-24, testet og skutt ut fra Plesetsk, og den ses på som en erstatning for de aldrende RS-18 og RS-20 som utgjør ryggraden i Russlands missilstyrker. Dette er missilene som i vest er kjent som SS-19 Stilett og SS-18 Satan.

Plesetsk kosmodrom er dessverre beryktet for sine høye utskytningskostnader, og kommer dårlig ut i sammenligning med ekvatoriale romsentra som kan skyte ut dobbelt så tunge nyttelaster. 

Plestsy lufthavn ligger 25 km sør for Plesetsk kosmodrom.

## Ulykker

* 26. juni 1973 ble 9 mennesker drept da en Kosmos 3M-rakett som var klar for oppskyting eksploderte.
* 18. mars 1980 ble 50 mennesker drept da en Vostok 2M-rakett med en Tselina-satellitt eksploderte under fylling av drivstoff.
* 15. oktober 2002 ble en person drept da en Sojuz-U med ESA's Foton-M1-prosjekt eksploderte under oppskyting.
* 19. eller 20. september 2024 mislyktes en RS-28 Sarmat test og satellittbilder viste brann og ødeleggelse av oppskytningssiloen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* RussianSpaceWeb.com om Plesetsk