open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Phenix City (Alabama)

**Phenix City** er en amerikansk by. Den ligger i Russell County i Alabama, og har 37 570 innbyggere på et areal på 72,822983 kvadratkilometer.

Den ble grunnlagt i 1883, og byen ble i 2007 kåret til «Best Affordable Suburb to raise a family».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Extra (Curaçao)

***Extra*** er en løssalgsavis i tabloidformat på Curaçao. Den ble etablert i 1976. Språket er papiamento. En undersøkelse fra 2013 fant at *Extra* hadde den største leserkretsen av landets aviser. 76 prosent av øyas avislesende publikum leste denne avisen. *Extra* kjennetegnes av sensasjonspreget dekning med forsider preget av store overskrifter og av kriminalsaker og trafikkulykker.

*Extra* er en morgenavis. Den utgis som papiravis og er også tilgjengelig som nettavis.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Avisens nettsted
Vigilante (avis)

***Vigilante*** er en løssalgsavis i tabloidformat på Curaçao. Språket er papiamento. Dekningen kjennetegnes av kriminalsaker og trafikkulykker og beskrives som tabloid. En undersøkelse fra 2013 fant at 44 % av øyas avislesende publikum leste *Vigilante*, noe som gjorde den til den nest mest leste avisen etter *[[Extra (Curaçao)|Extra]]*.

*Vigilante* er en morgenavis. Den utgis som papiravis og er også tilgjengelig som nettavis. Nettavisen har saker også på spansk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Avisens nettsted
Ultimo Noticia

***Ultimo Noticia*** er en morgenavis i løssalg på Curaçao. Den ble etablert i 1982, og het først *Awor*. Den har hatt samme eier som *[[La Prensa]]*. Språket er papiamento. Dekningen kjennetegnes av kriminalsaker og trafikkulykker og beskrives som tabloid. En undersøkelse fra 2013 fant at 17 % av øyas avislesende publikum leste *Ultimo Noticia*, noe som gjorde den til den fjerde mest leste avisen etter *[[Extra (Curaçao)|Extra]]*, *[[Vigilante (avis)|Vigilante]]* og *[[Amigoe]]*. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Felles nettsted for ''La Prena'' og ''Ultimo Noticia''
La Prensa

***La Prensa*** er en ettermiddagsavis på Curaçao. Den ble grunnlagt i 1928 og var opprinnelig nederlandsk- og spanskspråklig, men avisspråket ble i 1950-årene endret til papiamento. Politisk var avisen knyttet til Det demokratiske parti. *La Prensa* har hatt samme eier som *[[Ultimo Noticia]]*. En undersøkelse fra 2013 fant at *La Prensa* hadde en markedsandel på rundt 5 %.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Felles nettsted for ''La Prena'' og ''Ultimo Noticia''
Fortkerk Museum

**Fortkerk Museum** er et museum i Fort Amsterdam i Willemstad, hovedstaden på Curaçao.

Kirken i Fort Amsterdam stammer fra andre halvdel av 1700-tallet og har byggeåret 1769 på fasaden. Den ble reist på det som var en lagerbygning tilhørende Vestindisk kompani. I forbindelse med restaurering av kirken 1990–92 ble sakristiet omgjort til museum. Kirken og museet åpnet på nytt i oktober 1991 og i november 1992 var dronning Beatrix på besøk. Museet har en samling av gjenstander fra øyas protestantiske menighet, grunnlagt i 1635, inkludert kirkesølv og gjenstander fra de gamle herregårdene. Guvernørbenken og prekestolen i mahogny stammer fra 1769. Samlingen dokumenterer også øyas framstående familier og utstillingen omfatter gamle kart. Etter renovering åpnet utstillingsdelen på nytt i 2007.

Kirken benyttes ellers av Verenigde Protestantse Gemeente.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Protestant Cultural Historical Museum
Mona (TV-film)

***Mona*** er en norsk novellefilm fra 1973 tilrettelagt og regissert av Tor M. Tørstad og Nina Valle. Manuset ble skrevet av Tor Edvin Dahl. Tittelrollen blir spilt av Mari Maurstad.

*Mona* var Norges bidrag til en nordvisjonsserie om yngre tenåringer i Norden.

## Handling
Mona befinner seg i overgangen mellom barn og voksen. Hun oppdager nye sider ved livet, også slike som gjør denne tiden i hennes liv til kanskje én av de vanskeligste, men også mest spennende. Mona opplever den problemfylte løsrivelsen fra foreldrene. Forholdet til kamerater og venner blir også annerledes.

## Rolleliste
*Mari Maurstad - Mona 
*Marius Dahl - Reidar 
*Anne-Lise Tangstad - Moren 
*Rolf Søder - Faren 
*Eli Skoland - Dronningen
*Riborg Lind, Siri Róine, Per Christian Sparre, Roald Opsahl, Victor Hafr, Tom Nilsen, Tom Bergesen - Gjengen 

## Eksterne lenker
*
Shintaro Kurumaya

**Shintaro Kurumaya** (født 5. april 1992) er en japansk fotballspiller som spiller for den japanske klubben Kawasaki Frontale.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Shu Kurata

**Shu Kurata** (født 26. november 1988) er en japansk fotballspiller som spiller for den japanske klubben Gamba Osaka.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oscar Heggelund

**Oscar Wilhelm Heggelund** (født 8. juni 1877 i Bergen, død 22. januar 1927 i Trondheim) var en norsk skuespiller. Han hadde også et eget verksted der han fremstilte dukker og andre lekefigurer.

## Familie

Oscar Heggelund giftet seg med Sanna Bjerve (1868-1944), som også var skuespiller.

## Kunstnerisk virke

Heggelund debuterte som skuespiller i Bergen høsten 1898 i en amatørteateroppsetning. Den egentlige skuespillerdebuten var i en revy på Frederiksborg Tivoli i 1901.

I 1902 var Oscar Heggelund en av de norske skuespillerne som svenske Carl Engström til Norska Skådespelaresällskapets turné. Etter å ha arbeidet noen år på annet hold ble Heggelund på nytt engasjert av Engström i 1908-1909 og deltok på det som ble kjent som «Nationalturneen». I  begynnelsen av januar 1909 hadde Nationalturneen premiere på Shakespeares komedie *[[Helligtrekongersaften (skuespill)|Helligtrekongersaften]]* i Stavanger. Heggelund spilte rollen som «Malvolio» i denne oppsetningen, som fikk glitrende kritikker. Stavanger Aftenblads redaktør Lars Oftedal skrev blant annet:«Midt imellem latteren og højtideligheten stod Malvolio, hvor Oscar Heggelund atter hadde skabt en fortrinlig figur.»Senere satte Nationalturneen opp Ludvig Holbergs *[[Erasmus Montanus]]*, først med Karl Bergmann i tittelrollen, men etter hvert ble Bergmann erstattet av Heggelund. Deres skuespillerkollega Sophus Dahl skrev i sine memoarer at«De to var vidt forskjellige. Bergmann spilte rollen nokså sterkt påvirket av bykulturen, mens Heggelund la mere an på å få frem bondestudenten.» 

Senere arbeidet Heggelund blant annet ved Vestlandske Teater og ved Stavanger faste scene.

Fra 1918 til 1926 var han og hustruen Sanna Heggelund ansatt som skuespillere ved Trondhjems Nationale Scene. 

Oscar Heggelund døde i 1927.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Yuya Kubo

**Yuya Kubo** (født 24. desember 1993) er en japansk fotballspiller som spiller for den amerikanske klubben FC Cincinnati.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ryota Morioka

**Ryota Morioka** (født 1991) er en japansk fotballspiller som spiller for den belgiske klubben .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Momme

**Momme** ( – *monme*, utt. ) er en gammel japansk masseenhet som ofte brukes som en måleenhet når det handles med ekte perler, spesielt som større kvanta. Én momme tilsvarer . Det tilsvarer ei perle på cirka . Like store perler kan imidlertid variere litt i tyngde, etter hvor tykt perlemorlaget er. Momme brukes også til å måle silke med. Én **silkemomme** tilsvarer  silke per kvadratmeter.

## Se også
* Karat

## Referanser
Nobo

***Nobo*** er en avis på Curaçao. Den ble grunnlagt i 1973 og utgis på papiamento. En undersøkelse fra 2013 fant at *Nobo* hadde en markedsandel på rundt 5 prosent.

## Referanser
Gen Shoji

**Gen Shoji** (født 11. desember 1992) er en japansk fotballspiller som spiller for Gamba Osaka.

## Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
León (Spania)

**León** (leonesisk: *Llión*) er hovedstaden i provinsen León i det nordvestlige Spania. Det er den mest folkerike kommunen i provinsen, med om lag 25 % av totalt innbyggertall.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vestre Viken

:*For helseforetaket, se [[Vestre Viken (helseforetak)]]*

**Vestre Viken**, **Vest-Viken**, **Vestviken** og **Vesterviken** er nyere betegnelser som i begrenset grad har vært brukt om områdene langs Oslofjorden på den vestlige siden, med varierende definisjoner. Begrepet ble første gang brukt av Nasjonal Samling under andre verdenskrig, og ble siden ikke lenger brukt før etter årtusenskiftet som betegnelse på sterkt varierende regioner.

## Historisk bakgrunn

Viken var et historisk navn i middelalderen på Oslofjorden og dens nærmeste omgivelser, med Oslo som det naturlige sentrum; Viken omfattet dagens Oslo, de delene av Akershus og Buskerud som lå nær Oslofjorden, samt Vestfold, Østfold og Båhuslen, og perifert eventuelt også det som i dag er kysten av det moderne Telemark fylke.

## Vest-Viken under andre verdenskrig
Navnene «Vestre Viken» eller «Vest-Viken» er ikke etablerte geografiske navn i Norge, men nykonstruksjoner fra 1900-tallet og 2000-tallet som bare har vært i begrenset bruk. Navnet «Vest-Viken» ble første gang tatt i bruk av Quislings nasjonalsosialistiske parti Nasjonal Samling (NS) i 1942 under den tyske okkupasjonen. Navnet betegnet Buskerud og Vestfold som NS-styret slo sammen til én region.

## Nyere bruk av begrepene
Etter andre verdenskrig ble navnet Vest-Viken i lang tid ikke lenger brukt. I 2009 ble helseforetaket Vestre Viken, som omfatter Akershus og Buskerud, etablert. Også andre virksomheter har benyttet betegnelsen, deriblant Vestviken kollektivtrafikk, et selskap som besørget busstransport i Buskerud, Telemark og Vestfold fra 2006 til 2015.

I forbindelse med sammenslåingen av Telemark og Vestfold til et felles fylke og fylkeskommunalt forvaltningsorgan, en reform som ble vedtatt av Stortinget sommeren 2017, foreslo politikere i Vestfold navnet *Vest-Viken* som navn på det nye fylket, men forslaget ble avvist av Telemark fylkesting og frarådet av Språkrådet. Politikerne i Telemark har særlig pekt på at begrepet er lite relevant for Telemark; det historiske Viken omfattet heller ikke det historiske Telemark og det meste av dagens fylke. Språkrådet har i stedet anbefalt *Telemark og Vestfold* som navn på det sammenslåtte fylket. 10. november 2017 trakk Vestfold forslaget om *Vest-Viken* og gikk med på navnet *Vestfold og Telemark*.

## Referanser
Genta Miura

**Genta Miura** (født 1. mars 1995) er en japansk fotballspiller som spiller for den japanske klubben Gamba Osaka.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kazuki Nagasawa

**Kazuki Nagasawa** (født 16. desember 1991) er en japansk fotballspiller som spiller for Vegalta Sendai.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cyclocephala cribrata

***Cyclocephala cribrata*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
En middelsstor ( millimeter), forholdsvis langstrakt oval, blankt brunsvart hornbille. Arten har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene kan skilles på at hannen er smalere enn hunnen og at føttene, og særlig kloleddet, på forbeina er fortykkede. Pronotum er nokså kraftig punktert.

## Levevis
De voksne billene er nattaktive og kommer til lys. I alle fall noen arter besøker blomster (for eksempel på planter i myrkonglefamilien) og kan være viktige pollinatorer. Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter.

## Utbredelse
Arten er kjent fra Colombia og Brasil.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
****** Stammen Cyclocephalini 
******* Slekten *[[Cyclocephala]]* Latreille, 1829
******** ***Cyclocephala cribrata*** Burmeister, 1847

## Kilder
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Cyclocephala* http://museum.unl.edu/research/entomology/Guide/Scarabaeoidea/Scarabaeidae/Dynastinae/Dynastinae-Tribes/Cyclocephalini/Cyclocephala/Cyclocephala.html

## Eksterne lenker
* [ Dynastidae du monde- nettside om arten]
* 
*
Jon Mihle

**Jon Mihle** (født i 1968)  er en norsk figurspiller, dukkemaker og dukkespiller.

## Utdannelse
Mihle studerte drama og teater ved Høgskolen i Oslo (HiO) i studieåret 1994-1995. Fra 1998 til 2000 studerte han Visuell kommunikasjon ved Høgskolen i Buskerud (HiBU). Han har videreutdannet seg innen figurteaterfaget gjennom en rekke studieopphold i utlandet, blant annet ved figurteaterakademiet i Praha og hos Jim Henson Productions.

## Kunstnerisk virke
Mihle har laget dukker for Kattas Figurteater Ensemble i flere år, og kompaniet anser ham per 2017 som sin fremste dukkemaker. Med utgangspunkt i noen små, grå figurer fremstilt av Mihle utviklet Kattas Figurteater Ensemble videoproduksjonen *Grå gubber* (2008). Deretter improviserte Kattas frem forestillingen *Grå gubber spiller Hamlet* for scenen, med premiere i 2009.  Denne forestillingen ble spilt med stor suksess i årene fremover. Da Mihle senere også laget noen kvinnelige figurer av samme type, lanserte Kattas Figurteater Ensemble stykket *Grå gubber leker med fyrstikker*, som tok utgangspunkt i H.C. Andersens berømte eventyr *[[Piken med svovelstikkene]]* og hadde premiere i 2015. Kattas Figurteater Ensemble beskriver de grå gubbene slik:«Grå Gubber, er en hel kolleksjon av små, grå mannslinger og nå også en del kvinnslinger skapt av Jon Mihle. Disse små grå underlige skapningene har blitt brukt i små episodiske videoer, til læring og til ulike improvisasjoner. I 2009 fikk de sin helt egen forestilling og siden den gang er familien vokst etter hvert som vi har ønsket oss nye grå gubber og kvinner. Grå Gubber har sin egen nettside: www.grågubber.no»Anmelder Fredrik Rütter i Tønsberg Blad var begeistret og skrev: «Det er utrolig hvor mye liv og uttrykk de små gubbene til John Mihle har.»

Pr. 2017 er Mihle tilknyttet kompaniet Figurfantastene, men arbeider fortsatt også for Kattas Figurteater Ensemble. Han laget dukkene til Kattas Figurteater Ensembles produksjon *Katharinas Stemmer*, som hadde urpremiere i Sem kirke 2. mars 2017, under Tønsberg Middelalderfestival.
## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Jon Mihle på www.sceneweb.no – besøkt 8. november 2017
Siv (TV-film)

***Siv*** er en norsk novellefilm for ungdom fra 1974 regissert av Tor M. Tørstad. Han skrev også manuset. Tittelrollen blir spilt av Maryon Eilertsen. Filmen ble vist i programposten *[[Flimra]]* 2. februar 1977 og ble etterfulgt av en studiodebatt hvor ungdommer og foreldre snakket om noen av de problemene som filmen tok opp.

## Handling
Den handler om hvordan det er å være utenfor gjengen og i opposisjon til foreldrene sine.

## Rolleliste
*Maryon Eilertsen - Siv
*Bjørn Sæter - Gerhard
*Bentein Baardson - Lars
*Britta Lech-Hanssen, Alf Malland - Sivs foreldre
*Tor Kjærnsmo - Klubbleder
*Bente Børsum - Intervjuer
*Ungdommer fra Årvoll Fritidsklubb i Oslo

## Eksterne lenker
*
Matthias Flacius

**Matthias Flacius**, kalt *Illyricus* (illyrieren), egentlig *Matija Vlačić* eller *Vlacich*, av og til også kalt *Matthias Frankovich* (født 3. mars 1520 i Albona på Istria i republikken Venezia, død 11. mars 1575 i Frankfurt am Main), var en luthersk teolog. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Matthias Flacius var sønn av Andrea Vlacich alias Francovich og hans hustru Jacobea Luciani, datter av en rik og mektig alboniansk familie. Hans mors onkel var fransiskaneren Baldo Lupetina som senere ble dømt til døden i Venezia for sin nyvunne lutherske tros skyld.

Hans far døde mens Matthias var i tidlig barndom. Han skaffet seg en grundig humanistisk utdannelse i Venezia. Han fikk undervisning fra humanisten Giambattista Cipelli (Baptista Aegnatius / Battista Egnazio). Han hadde først tenkt seg å tre inn i fransiskanerordenen, for å studere videre med denne orden i ryggen. Baldo Lupetina fikk ham imidlertid på andre tanker. Dette var etter at onkelen hadde utviklet sine sterke protestantiske sympatier. Han dro istedet dermed i 1539 til Basel, så til Tübingen og i 1541 til Wittenberg.

Flacius sluttet seg entusiastisk til Martin Luther og ble i 1544 professor i hebraisk ved universitetet i Wittenberg.

## Referanser


## Kilder

* Matija (Franković) Vlačić Ilirik / Matthias Flacius Illyricus, flacius.net
Den hvite hestens pagode (Dunhuang)

**Den hvite hestens pagode** (tradisjonell kinesisk: 白馬寺; forenklet kinesisk: 白马寺; pinyin: *Báimǎ Sì*, Wade-Giles: *Paima szu*) i Dunhuang i Gansu i Kina er en pagode som ble bygd til minne om Tianlu, den hvite hesten til den buddhistiske munken Kumārajīva som bar buddhistiske skrifter hele veien fra Kucha til Dunhuang i Kina i året 384 e. Kr.

Pagoden befinner seg 2 km sørøst for sentrum av Dunhuang by. Den ble reparert i Daoguang-æraen (1821–1851) og enda en gang i 1992. Den er 12 meter høy og 7 meter i diameter og består av totalt ni nivåer.

## Referanser
BLNO 2017/18

**[[BLNO]] 2017/18** er det øverste nivået i norsk basketball for menn i 2017/18-sesongen. Ligaen består av de 8 beste lagene fra BLNO 2016/17, samt de to lagene som var best i kvalifiseringen;  og . Sesongen ble spilt som trippel serie med første runde 22. september 2017 og siste runde 25. februar 2018.

 vant ligaen foran  og , mens  og  endte sist og får muligheten til å kvalifisere seg til BLNO 2018/19.

## Tabellen

## Sluttspill

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hanns Lilje

**Hanns Lilje** (født Johannes Ernst Richard 20. august 1899 i Hannover, død 6. januar 1977 i Hannover) var en tysk luthersk teolog og biskop som var en pioner innen økumenikk. Han markerte seg som en motstander av nazi-regimet i Tyskland og satt i fengsel for dette. 

## Biografi
Han gjorde tjeneste i 1. verdenskrig etter å ha fullført abitur i 1916, en tjeneste som ga ham Jernkorset. Deretter studerte han teologi og kunsthistorie i Göttingen og Leipzig og ble ordinert til prest i 1924. Deretter hadde han i mange år tjenste som studentprest. I 1932 ble han visepresident i World Student Christian Federation og fra 1934 til 1945 generalsekretær for Det lutherske verdenskonvent. 

I utgangspunktet var han positiv til nasjonalsosialismen, men endret syn etter Hitlers maktovertakelsei 1933, da ideen om Gleichschaltung også ble søkt innført i kirken. Sammen med Walter Künneth etablerte Lilje i 1933 Den ungreformatoriske bevegelse, som også Martin Niemöller og Dietrich Bonhoeffer sluttet seg til og som ble en forløper for Bekjennelseskirken i Tyskland under 2. verdenskrig. På grunn av medlemskap i Kreisau-kretsen satt han fengslet i 1944 og 1945 i Berlin og Nürnberg.

Fra 1947 var han biskop i Den evangelisk-lutherske landskirke i Hannover. Samtidig ble han medlem av eksekutivkomiteen i Det Lutherske Verdensforbund, fra 1952 til 1957 var han president. Fra 1948 var han medlem av sentralkomiteen i Kirkenes verdensråd. Samtidig hadde han mange oppgaver for å skape enhet innen den tyske evangeliske kirke. I 1948 grunnla han Deutsches Allgemeines Sonntagsblatt, som utkom frem til år 2000. 

Han prekte ofte i radio og var opptatt av å bruke media i kirkens tjeneste. 

## Bibliografi
**Das Technische Zeitalter* (1928)
**Luthers Geschichtsanschauung* (1932)
**Mission als göttlicher Auftrag* (1935)
**Der Weg der Kirche Jesu Christi im Kriege* (1939)
**Das Letzte Buch der Bibel* (1940)
**Der Königspriester* – Eine indische Novelle (geschrieben im Hausgefängnis der Gestapo Winter 1944/45)
**Der Krieg als geistige Leistung* (1941)
**Wanderer auf dem Wege* (1946)
**Luther, Anbruch und Krise der Neuzeit* (1946), oversatt til norsk i 1953
**Im finstern Tal* (1947)
**Nihilismus* (1947)
**Goethes Glauben* (1949)
**Kirche und Politik* (1951)
**Freiheit und Bindung in der Ordnung der Wirtschaft* (1954)
**Christ in the world of labour* (1954)
**Welt unter Gott, Rechenschaft einer Reise* (1956)
**Kirche und Welt* (1956)
**Die christlichen Grundlagen der Wirtschaftsgesinnung* (1957)
**Der Autoritätsbegriff in der modernen Demokratie* (1959)
**Christianity in a divided Europe* (1961)
**Leib-seelische Ganzheit* (1961)
**Atheismus-Humanismus-Christentum* (1962)
**Martin Luther, Eine Bildmonographie* (1964), norsk utgave 1967
**Begegnungen* (Herausgeber) 1949)

## Referanser


## Kilder
*Om biskop Hanns Lilje på siden til landeskirche-hannovers.de 
*Om Hanns Lilje i Der Spiegel 44/61
*
Sveitsisk mesterskap i mangekamp 2017

**Sveitsisk mesterskap i mangekamp 2017** var det nasjonale sveitsiske mesterskapet i mangekamp (friidrett) i 2017. Mesterskapet ble arrangert i Payerne 28. august 2017.

Det ble konkurrert i følgende øvelser:
* Menn senior, U20 og U18: tikamp 
* Menn U16: åttekamp
* Kvinner senior, U20 og U18: sjukamp
* Kvinner U16: femkamp

## Resultater

1: Alexandros Spyridonidis fra Hellas deltok ikke i det sveitsiske mesterskapet, så Lino Wunderlin vant denne klassen.

## Referanser


## Kilder
* Resultater

## Eksterne lenker
* Athletics Canada
Cyclocephala mafaffa

***Cyclocephala mafaffa*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
En middelsstor (ca. 20 millimeter), avlang, blank, rødbrun hornbille med svarte tegninger på pronotum og dekkvinger. Arten er en av de største *Cyclocephala*-artene. Hodet er mørkt. Pronotum har et par kraftige, ujevne svarte lengdestriper, dekkvingene har bredt svart sømstripe med et par utløpere utover, og to svarte flekker lenger ute på siden på hver dekkvinge. Arten har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, hos denne arten er heller ikke hannens forføtter særlig fortykkede.

## Levevis
Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter. De voksne besøker gjerne blomster. De voksne billene har blitt funnet på blomstene av planter i myrkonglefamilien og Annonaceae og er trolig viktige pollinatorer av disse 

## Utbredelse
Arten er utbredt fra Mexico i nord til Brasil i sør.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
****** Stammen Cyclocephalini 
******* Slekten *[[Cyclocephala]]* Latreille, 1829
******** ***Cyclocephala mafaffa*** Burmeister, 1847

## Referanser


## Kilder
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Cyclocephala* http://museum.unl.edu/research/entomology/Guide/Scarabaeoidea/Scarabaeidae/Dynastinae/Dynastinae-Tribes/Cyclocephalini/Cyclocephala/Cyclocephala.html

## Eksterne lenker
* bugguide.net - bildegalleri over nordamerikanske insekter
* Dynastidae du monde- nettside om arten
* 
*
Junior-VM på skøyter 1998

**[[Junior-VM på skøyter]] 1998**, det 25. offisielle juniorverdensmesterskapet i ISU-regi, ble arrangert på John Rose Minnesota Oval i Roseville i Minnesota, USA den 6., 7. og 8. mars 1998.

## Medaljevinnere – sammenlagt

## Resultater
### Sammenlagt kvinner

### Sammenlagt menn

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
*  
*  
*  Junior-VM på skøyter 1998 resultatmeny for både kvinner og menn på www.ISU.html.infostradasports.com
*
Stadier

***Stadier*** er en norsk novellefilm fra 1972 regissert av Erik Solbakken. Han skrev også manuset. Filmen ble laget med støtte fra Noregs ungdomslag samt Kirke- og undervisningsdepartementet.

## Handling
Fotograflærlingen Oddmund flytter fra Drangedal til Oslo for å ta utdannelse. *Stadier* handler om å gi avkall på seg selv.

## I rollene
*Karl Bomann-Larsen - Oddmund
*Marit Syversen - Ellen
*Torgeir Fonnlid - Venn
*Chris Stavnes - Søster
*Olav Kvaale - Far
*Torbjørg Sudbø - Mor
*Ragnar Olason - Peder

## Kilder
*''Stadier'' på tv.nrk.no
Levende Dukker (teaterkompani)

**Levende Dukker AS** er et norsk figurteaterkompani som ble etablert i 1987 av Agnes M. Schou og Knut Alfsen.

## Jubileumsåret 2012
Levende dukker feiret i 2012 sitt 25-årsjubileum med å arrangere en figurteaterfestival i Asker kulturhus. Under festivalen ble også Knut Alfsens nye lærebok *Med liv og sjel* lansert. Dessuten hadde kompaniet urpremiere for sin nye forestilling *IS*. Forestillingen var utviklet av Levende dukker sammen med Den Kongelige Norske Marines Musikkorps. Manus var et bestillingsverk forfattet av Knut Nærum, og forestillingen hadde nyskrevet originalmusikk komponert av Erlend Skomsvoll. Opphavspersonene omtalte stykket som «verdens første zombie-dukketeater».

Noen få uker etter festivalen mottok kompaniet Asker kommunes kulturpris for 2012.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Man in the middle-angrep

Et **man in the middle-angrep** (**MITM**) er innen kryptografi og IT-sikkerhet et angrep hvor angriperen skjult releer og potensielt endrer kommunikasjonen mellom to parter som tror de kommuniserer direkte. Et eksempel på MITM-angrep er aktiv avlytting, hvor angriperen oppretter uavhengige forbindelser med ofrene og releer meldinger mellom dem for å få dem til å tro at de snaker direkte med hverandre over en privat forbindelse, mens fakturm er at hele samtalen er kontrollert av angriperen. Angriperen må være i stand til å fange opp alle relevante meldinger mellom de to ofrene og injisere nye. Dette er rett frem under mange omstendigheter; for eksempel; en angriper innenfor mottaksradius av et ukryptert trådløst aksesspunkt (Wi-Fi) kan injisere seg selv som man-in-the-middle.

Som et angrep som forsøker å omgå gjensidig autentisering, eller mangelen på sådan, kan MITM-angrep kun lykkes når angriperen kan utgi seg for å være hvert endepunkt på en slik måte at de oppfører seg som forventet fra legitime endepunkt. De fleste kryptografiske protokoller inkluderer en form for endepunkts autentisering spesifikt for å unngå MITM-angrep. For eksemepel, kan TLS autentisere en eller begge parter ved å bruke en felles 
sertifikatsutsteder som begge stoler på.

## Referanser
Sertifikatsutsteder

En **sertifikatsutsteder** (eng: *Certificate authority, CA*) er innen kryptografi en som utsteder et digital sertifikat. Et digitalt sertifikat forsikrer at den som navngis i sertifikatet er innehaver av en gitt digital nøkkel. Dette gjør at andre parter kan stole på signaturer eller påstander som gjøres av den private nøkkelen som hører sammen med den offentlige nøkkelen som sertifikatet verifiserer. Dette er en av grunnpilarene i mange PKI-systemer.

Kommersielle sertifikatsutstedere tar betalt for sertifikater som automatisk er betrodde av de fleste moderne nettlesere.

Utover de kommersielle utstederne finnes det organisasjoner som utsteder offentlige sertifikat uten kostnad og større institusjoner og myndigheter som har sine egne sertifikatsutstedere, eksempelvis CAcert.
Isabella Lundgren

**Isabella Gunhild Helén Lundgren** (født 21. desember 1987 i Karlstad, Värmland) er en svensk jazzsanger og prest med plateutgivelser.

Etter oppvekst i Karlstad og studier i New York City 2006–10, startet hun studier i teologi og ga i 2012 sin debutplate med jazz-standarder fra Den store amerikanske sangboka. I 2013 fikk hun "Anita O'Day-priset" fra et svensk jazzmuseum. På oppfølgeren i 2014 går det mye i det samme, men her tilkommer komposisjonen "Eudaimonia" som betyr lykke, og Isabella skrev med pianisten Carl Bagge, hvis Trio hun har turnert meget med. For denne fikk hun Gyllene Skivan. Tredje plate kom i 2016.

Med Det Norske Blåseensemble turnerte hun ifølge Halden Arbeiderblad i oktober 2017 i anledning jubileumet efter den svenske Monica Zetterlund (1937–2005) som ville fylt 80 år.

Isabella Lundgrens album *Where is Home* og *Out of the Bell Jar* ble begge nominert til Grammis henholdsvis 2016 og 2020. I 2019 ga hun ut albumet *Out of the Bell Jar*, som er en hyllest til Bob Dylan.

## Diskografi
**Album**
*2012 – *[[It Had to Be You]]'
*[[Musikkåret 2013|2013]] –  *Why Try To Change Me Now* (Sweet Jazz Trio med Isabella Lundgren)
*[[Musikkåret 2014|2014]] – *Somehow Life Got in the Way*
*[[Musikkåret 2015|2015]] – *Isabella Sings the Treasures of Harold Arlen*
*[[Musikkåret 2016|2016]] – *Where Is Home*
*[[Musikkåret 2017|2017]] – *Songs to Watch the Moon*
*[[Musikkåret 2018|2018]] – *Hit the Road to Dreamland*
*[[Musikkåret 2019|2019]] – *Out of the Bell Jar* 
*[[Musikkåret 2021|2021]] – *Look for the Silver Lining*

== Priser og utmerkelser ==
*2013 – Anita O'Day-priset
*2013 – Louis Armstrong Stipendiet
*2014 – [[Gyllene skivan]] (for *Somehow Life Got in the Way'')
*2015 – Jazzkatten
*2015 – Bert Levins stiftelse för jazzmusik
*2015 – Stockholms stads kulturstipendium
*2016 – Stim-stipendiet
*2017 – Monica Zetterlund-stipendiet
*2019 – Region Värmlands Frödingstipendium

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Erik Solbakken (filmregissør)

**Erik Solbakken** (1943–1997) var en norsk teaterregissør og filmregissør. 

## Teaterregissør
Solbakken arbeidet blant annet for Riksteatret; eksempelvis regisserte han i 1979 uroppsetningen av Tor Åge Bringsværds dukketeaterforestilling *Landet der alt er annleis*.

## Filmskaper
Solbakkens første filmer var kortfilmer. Han debuterte som spillefilmregissør med *[[Kimen]]* (1974), som var basert på Tarjei Vesaas' roman med samme navn. Deretter fulgte *[[Vårnatt (film)|Vårnatt]]* (1976) etter Vesaas' roman med samme navn og *[[Rallarblod]]* (1979) etter Kristofer Uppdals roman *[[Dansen gjennom skuggeheimen]]*. Han laget også en rekke oppdragsfilmer og fjernsynsproduksjoner.

I tillegg til at han arbeidet med dukketeater for scenen, regisserte han også flere filmer der rollene ble spilt av dukker. I Solbakkens verksliste inngår også filmen *Å du godeste*, som var en innføring i dukkespilleteknikk. Filmen var tilgjengelig for skoler via Statens Filmsentral. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Artemis Alexiadou

**Artemis Alexiadou** (gresk: Άρτεμις Αλεξιάδου; født 13. februar 1969 i Volos, Hellas) er en gresk språkforsker. Hennes primære forskningsfelt er sammenligning av språk. Det tyske forskningsforbundet, DFG, omtaler henne som en fremstående og verdenskjent forsker. Hun er professor i teoretisk og engelsk lingvistikk ved Humboldt-Universität zu Berlin, og er visedirektør ved forskningssenteret ZAS i Berlin.

Alexiadou startet sine lingvistikkstudier  ved Universitetet i Athen, før hun fikk sin mastergrad ved University of Reading i 1991. I 1994 fikk hun graden ph.d. ved Universität Potsdam. Etter flere forskerstillinger ble hun professor i teoretisk og engelsk lingvistikk ved Universität Stuttgart i 2002. I 2007 var hun gjesteprofessor ved Stanford University i USA, og fra 2015 har hun vært professor i teoretisk og engelsk lingvistikk ved Humboldt-universitetet og visedirektør ved forskningssenteret ZAS.

I 2014 mottok hun Gottfried Wilhelm Leibniz-prisen for sin forskning, og samme år ble hun innvalgt som medlem av det tyske nasjonale vitenskapsakademiet Leopoldina.

I 2016 ble hun utnevnt til æresdoktor, doctor honoris causa, ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Før dette hadde hun samarbeidet tett med språkmiljøet ved NTNU i flere år, og er professor Terje Lohndals mentor i NTNUs Stjerneprogram for unge forskere.
## Publikasjoner
* Alexiadous profil på Google Scholar, med h-indeks og siteringer

## Referanser


## Eksterne lenker
* Alexiadous profilside på Humboldt-Universität zu Berlins nettsted
Tone Schwarzott

**Tone Schwarzott** (født 9. januar 1941 i Porsgrunn) er en norsk skuespiller og lyriker.

Schwarzott er utdannet skuespiller fra Statens Teaterhøgskole. Hun debuterte på Nationaltheatret i 1963  hvor hun var ansatt til 2002, med et avbrudd 1969&ndash;1971, da hun hadde et engasjement ved *[[Fjernsynsteatret]]*.

I *Fjernsynsteatret* spilte Schwarzott i Bjørnstjerne Bjørnsons *En hanske*, August Strindbergs *Pelikanen*, Bertolt Brechts *Småborgerbryllup*, Sigrid Undsets *[[Selma Brøter]]*, John Millington Synges *Helten på den grønne øya*  og Henrik Ibsens *Samfunnets støtter*.

Hun medvirket i kinofilmene *[[3 (film)|3]]* (1971), *[[Marikens bryllup]]* (1972), *[[Formynderne]]* (1978). *[[Hard asfalt]]* (1986) og *[[Brun bitter]]* (1988). 

Schwarzott debuterte som lyriker med samlingen *Veien til mitt hus* i 1965 og har utgitt ni diktsamlinger.

## Bibliografi
* 1979 &ndash; *Nattlige stasjoner*
* 1978 &ndash; *I noens have* 
* 1977 &ndash; *Under samme himmel*
* 1976 &ndash; *Reiser med lyset*
* 1975 &ndash; *I lyset*
* 1974 &ndash; *Hit er jeg kommet* 
* 1973 &ndash; *Dørene*
* 1970 &ndash; *Rom*
* 1965 &ndash; *Veien til mitt hus*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gravmyrtslekta

se egen seksjon

**Gravmyrtslekta** (*Vinca*) er ei planteslekt i gravmyrtfamilien.

Artene er halvbusker eller flerårige urter med krypende stengler som ofte slår rot. De fleste artene er eviggrønne, men hos *Vinca herbacea* visner alle overjordiske deler av planten om vinteren. Alle artene inneholder giftige alkaloider. Bladene er hele og sitter motsatt.

De blå, eller mer sjeldent hvite, blomstene sitter enkeltvis i bladhjørnene; de er tvekjønnede, femtallige og undersittende.  Kronbladene er vokst sammen til et rør, og pollenbærerne er festet halvveis opp i kronrøret. To fruktblad er vokst sammen til en fruktknute. Kronflikene er asymmetriske, så blomsten minner litt om en propell. Den befruktede blomsten utvikler seg til to belgkapsler.

Gravmyrtslekta er naturlig utbredt i Azorene, Mellom- og Sør-Europa, Nordvest-Afrika og Vest- og Sentral-Asia. Gravmyrt (*V.&nbsp;minor*) og storgravmyrt (*V.&nbsp;major*) er populære hageplanter og brukes som bunndekkere på blant annet graver. Disse to artene opptrer som invaderende arter i land med temperert eller subtropisk klima i store deler av verden. De danner et tett teppe som fortrenger alle andre lave plantearter.

Rosegravmyrt (*Catharanthus roseus*) regnes ikke lenger til slekta *Vinca*.

## Arter
Følgende sju arter regnes nå til slekta:
* *[[Vinca difformis]]*
** subsp. *difformis* – Azorene, det vestlige middelhavsområdet
** subsp. *sardoa* – Sardinia
* *[[Vinca erecta]]* – Afghanistan, Kirgisistan, Tadsjikistan, Usbekistan 
* *[[Vinca herbacea]]* – sentrale og sørøstlige Europa, Vest-Asia
* *[[Vinca ispartensis]]* – sørvestlige Anatolia i Tyrkia
* storgravmyrt (*Vinca&nbsp;major*)
** subsp. *balcanica* – Balkan
** subsp. *hirsuta* – nordlige Anatolia, vestlige Transkaukasia
** subsp. *major* – naturlig i Sør-Europa, Kaukasia, Vest-Asia; innført til De britiske øyer, Mellom-Europa, Portugal, Nordvest-Afrika, Makaronesia, Nord-, Mellom- og Sør-Amerika, Etiopia, Eritrea, vestlige Himalaya, Kina, Australia, New Zealand
* gravmyrt (*Vinca&nbsp;minor*) – naturlig i Europa, Kaukasia; innført til Norden, Russland, De britiske øyer, USA, Tunisia, Kina, New Zealand
* *[[Vinca soneri]]* – østlige Anatolia

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Lille Idas blomster

***Lille Idas blomster*** er et norsk ballettsyngespill. Jorunn Kirkenær har etter H.C. Andersens eventyr *Den lille Idas blomster* (1835) laget vers som forteller om handlingen. Hun var også koreograf. Grete Nerdrum var koreografisk assistent.

Programmet er i sort-hvitt.

## Handling
Lille Ida er lei seg for at hennes vakre blomsterbukett er iferd med å visne. En innlosjert student forsøker å trøste henne. Han forklarer at blomstene kun er trøtte, og at de til natten vil de stå opp igjen og danse! I en drøm hører Ida blomstene fortelle dukken Sofie at de allikevel kommer til å dø, men Ida skal ikke være lei seg: Når blomstene er begravet i jorden, kommer de opp til våren, vakrere og mer tallrike enn tidligere.

## Medvirkende
*Anita Skorgan - Lille Ida
*Knut Risan - Studenten
*Rolf Sand - Kancelliråden
*Trine Backer - Påskeliljen
*Thale Smestad - Dukken Sofie
*Jorunn Kirkenær barneballett

## Sang
*NRKs jentekor. Dirigent: Marie Foss

## Andre
*Willi Nordraa - Dekorasjoner
*Svein Wilhelm Ramberg - Rekvisitør
*Ellen Andreassen, Bobo Fosse - Kostymer
*Anne-Beth Thoeneie - Masker
*Øystein Storm-Johannsen - Lyd
*Kåre Feyling - Teknisk leder

## Eksterne lenker
*
NM i ultraløp 2017

**NM i ultraløp 2017** var en del av NM i friidrett 2017. Det ble arrangert NM i ultraløp i to distanser.
NM i 24-timersløp ble arrangert som en del av Bislett 24-timers 25. november 2017.
NM i terrengultra ble arrangert som en del av Telemarks Tøffaste (81 km) 2. september 2017.

## 24-timers
### Kvinner



Anna Grundahl vant Bislett 24-timers, og Simone Durry kom på fjerdeplass, men disse deltok ikke i NM. 



### Menn



Craig Holgate kom på andreplass i Bislett 24-timers, Giovani Gonzalez Popoca kom på fjerdeplass og Emmanouil Psaradakis kom på sjetteplass, men disse deltok ikke i NM. 



## Terrengultra (81 km)
### Kvinner






### Menn






## Kilder
* Kondis.no - Tom Erik Halvorsen og Helen Martinsen vant TT/NM terrengultra (arkivert)
* Kondis.no - Bislett 24-timers
* friidrett.no: Andre NM/UM 2017
Cyclocephala modesta

***Cyclocephala modesta*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
En nokså liten ( millimeter), avlang, halvmatt, brunrød hornbille. Hodet er mørkt. Arten har ikke horn på hodet eller groper på pronotum, kjønnene er forholdsvis like, men hannen er litt smalere enn hunnen og har forstørrede forføtter.

## Levevis
Larvene er kjent bare for et fåtall av artene, disse lever i jorda og eter på gressrøtter. De voksne besøker gjerne blomster.

## Utbredelse
Arten er kjent fra Surinam  i nord til Argentina i sør.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
****** Stammen Cyclocephalini 
******* Slekten *[[Cyclocephala]]* Latreille, 1829
******** ***Cyclocephala modesta*** Burmeister, 1847

## Kilder
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Cyclocephala* http://museum.unl.edu/research/entomology/Guide/Scarabaeoidea/Scarabaeidae/Dynastinae/Dynastinae-Tribes/Cyclocephalini/Cyclocephala/Cyclocephala.html

## Eksterne lenker
* Dynastidae du monde- nettside om arten
* 
*
Ottoline Leyser

**Henrietta Miriam Ottoline Leyser Day** (født 7. mars 1965) er en britisk plantebiolog. Hun er professor ved University of Cambridge, og direktør for Sainsbury Laboratory samme sted.  

Hennes forskningsfelt omfatter planters vekst og utvikling. Hun  studerer genetikken og plantehormoners rolle, både som respons på endogene signaler (prosesser inne i planten) og ytre, miljømessig påvirkning. Hennes forskning benytter i hovedsak forgreining hos planter som modell.  

Hun har en bachelorgrad (1987) og en ph.d.-grad i genetikk (1990) fra University of Cambridge. 

I årene 1990–1994 var hun forskningsassistent ved Indiana University i USA og University of Cambridge, og i perioden 1994–2010 var hun tilknyttet University of York, først som foreleser og etterhvert professor i planteutviklingsgenetikk. 

Fra 2011 har hun vært professor i planteutvikling ved Sainsbury Laboratory, University of Cambridge, fra 2013 også direktør for laboratoriet. 

## Publikasjoner (utvalg)
* 
*  

## Verv (utvalg)
Hun har hatt mange verv innen vitenskapelige selskap og komiteer. Noen av dem er listet opp nedenfor:
* 2011–2015 president, International Plant Molecular Biology 
* 2013–2017 formann, Royal Society Science Policy Advisory Group 
* 2014–2019 formann, British Society for Developmental Biology 

## Hedersbevisninger (utvalg)
Leyser har mottatt President's Medal fra Society of Experimental Biology (2000), Royal Society Rosalind Franklin Award (2007), International Plant Growth Substance Association's Silver Medal (2010) og UK Genetics Society Medal (2016).

Hun er innvalgt som medlem av Royal Society, utenlandsk medlem av US National Academy of Sciences og medlem av European Molecular Biology Organisation og Leopoldina.

I 2017 ble hun utnevnt til Dame Commander of the Order of the British Empire (DBE). 

Samme år mottok hun FEBS|EMBO Women in Science Award. Prisen, som årlig tildeles en kvinnelig forsker innenfor biovitenskap, som en anerkjennelse for fremragende prestasjoner/resultater i de foregående fem år. 

I 2017 ble hun også utnevnt til æresdoktor, doctor honoris causa, ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Intervju med Dame Ottoline Leyser Besøkt 14. november 2017
Caspar Cruciger den yngre

**Caspar Cruciger den yngre** (født 19. mars 1525 i Wittenberg, død 16. april 1597 i Kassel) var en tysk luthersk teolog.

Han var sønn av Caspar Cruciger den eldre og hans hustru, den tidligere nonne Elisabeth von Meseritz. Han var Philipp Melanchthons etterfølger ved Universitetet i Wittenberg. I de interlutherske teologiske diskusjoner etter 1570 var han en av de ledende blant dem som senere er blitt kalt filippistene, og ble rammet av deres katastrofe i 1574. Han ble fengslet og så forvist fra kurfyrstedømmet Sachsen i 1576.

Etter kort å ha bodd hos greven av Nassau i Dillenburg dro han til Hessen, og døde som pastor og konsistorialpresident i Kassel.

## Referanser


## Kilder
*Schaff-Herzog article
Da elefanten tok leketanten

***Da elefanten tok leketanten*** er en norsk animasjonsfilm for barn fra 1969. Den ble tegnet av Bett og Hans Jørgen Toming, basert på boka med samme tittel av den finlandssvenske forfatteren Sebastian Lybeck og den dansknorske tegneren Hans Jørgen Toming. Teksten ble oversatt og lest av Inger Hagerup. Den ble sendt i barneprogrammet Eventyrstund i 1969.

Boka ble tildelt billedbokprisen av Kirke- og undervisningsdepartementet i 1967.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Forsvundet i storbyen

***Forsvundet i storbyen*** (amerikansk tittel: **) er et amerikansk stumfilm-melodrama fra 1927, regissert av Frank Tuttle. I rollene ses blant andre Thomas Meighan, Evelyn Brent og Greta Nissen.

## Handling
Kaptein Dan Kirby ankommer New York City, sammen med sin cubanske brud María. Men når han forlater hotellet for å kjøpe blomster, glemmer Dan igjen sekken sin. Men han møter Julio Lachados, en tidligere beundrer av María. Når Dan krysser gaten, blir han slått bevisstløs av en bil, og eieren Dr. Webster frakter ham til et sykehus. Etter at María ikke finner igjen ektemannen sin, blir hun uskyldig involvert med to juvel-tyver - og de kidnapper henne.

Men Dan, som snart gjenvinner bevisstheten, forlater sykehuset og blir tatt hånd om av Sally Ray. Etter å ha unnslippet kidnapperne sine henvender María seg til Julio for hjelp, men der får hun vite om Dans forhold til Sally. Maria misforstår forholdet deres, og hun tror umiddelbart at Dan allerede har funnet seg en annen kvinne.

## Rolleliste
* Thomas Meighan - Kaptein Dan Kirby
* Evelyn Brent - Sally Ray
* Greta Nissen - Maria d'Álvarez Kirby
* Hugh Miller - Julio Lachados
* Thomas Chalmers - Dr. Webster
* Tammany Young - Gjengleder

## Bevaringsstatus
Filmen regnes som tapt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Helsingforsbørsen

**Helsingforsbørsen** (finsk: *Helsingin Pörssi*, svensk: *Helsingforsbörsen*) er en børs i Helsingfors i Finland. Den har siden 3. september 2003 vært en del av Nasdaq Nordic (den gang *OMX*), og omtales i dag som **Nasdaq Helsinki**. Børsen ble grunnlagt 7. oktober 1912, og den første handelen ble gjennomført samme dag.

## Eksterne lenker

* Offisielt nettsted
Marte Gunnufsen

**Marte Gunnufsen** (født 20. mai 1980 i Lillesand) er en norsk billedkunstner og musiker. Hun er utdannet innen klassisk klaver med spesialisering i samtidsmusikk fra Griegakademiet i Bergen og Norges Musikkhøyskole (2009).  Hun har også en bachelor fra Kunst- og designhøgskolen i Bergen (2014).

Som kunstner arbeider hun primært med videokunst, performance og installasjon – ofte integrert med egne musikkomposisjoner i arbeidene. Performanceforestillingen *Ave Maria II* og prosjektet *FLESH* setter fokus på temaer som seksualitet, hore-madonna-komplekset og feminisme. For Ave Maria II mottok hun stipend fra Agder Kunstsenter i 2014.

Gunnufsen mottok Sparebanken Sør Kunstnerpris 2016, som deles ut i samarbeid med Sørlandets Kunstmuseum. I februar 2017 mottok hun Aust-Agder fylkeskommunes kunstnerstipend.

## Referanser
Haderslevartiklene

**Haderslevartiklerne** (tysk: *Haderslebener Artikel*) er en rekke trossetninger eller 'artikler' som Hertug Christian (fra 1534 Christian III) lot utarbeide i 1528 for sityt område Haderslev-Tørning Len. Dermed satte han gang i reformasjonen på dansk jord knapt ti år før dens innførelse 1536 i hele Danmark med ''Den rette Ordinants''.

Artiklerne er en definisjon av hva en luthersk kirkeordning kunne være, utarbeidet et par år før Den augsburgske bekjennelse, *Confessio Augustana*, fra 1530 forelå.

## Prins Christians bakgrunn
Den 18-årige prins Christian hadde med sin hoffmester Johan Rantzau opplevd Martin Luther på riksdagen i Worms i 1521, og da han dessuten som barn hadde hatt en huslærer eller 'tugtemester', som var kritiker av den katolske kirke, Wolfgang von Utenhof, var han lydhør for den nye lære.

## Omlegningen til luthersk kristendom
Ved sitt giftermål i 1525 fikk Christian som underhold Haderslev-Tørning Len, hvor han påbegynte innførelsen av den lutherske lære. Til hjelp fikk han tilkalt to tyske teologer Eberhard Weidensee og Johann Wendt som hadvde studert i Wittenberg, og hvis oppgave de ble å omskolere områdets prester til luthersk kristendom. Det var til denne omskolering at de såkalte *Haderslevartikler* ble utarbejdet med hjelp fra de to teologer. Wenth ble lærer på presteskolen eller 'pastoralseminariet' i Haderslev, og Weidensee ble lenets første 'superintendent', biskop.

I 1528 ble områdets prester innkalt til møte i Haderslev hvor de ble presentert for artiklene, hvis plattyske tittel var **Artickel vor de kerkheren up den Dorpern** ('Artikler for landsbyenes preæster')

Der var tale om en reformadjon fra oven. Prestene måtte avlegge ed til hertugen, og P.G. Lindhardt kaller presteskolen i Haderslev for en 'statsinstitusjon', et naturlig ledd i en luthersk landskirkelig kirkeprovins.

## Artiklene
De 22 artikler omhandler gudstjenesten, nattverden, forbud for messer for de døde, kirkeårets helligdager, veiledning i lutherske prekener, om bruk avf Luthers katekismus, påskens gudstjenester, at prestene skal gifte seg, prostenes tilsyn, dåpens avholdelse på dansk, sykebesøk.

## Referanser


## Litteratur
* Martin Schwarz Lausten (2004, 1987): *Danmarks kirkehistorie* 3. udgave., side 108f. ISBN 87-02-02701-1
* *Den danske Kirkes Historie* (red. Hal Koch m.fl.) bind III, afsnit 'Sønderjylland' side 318ff avf P.G. Lindhardt
* Carsten Bach-Nielsen & Niels Henrik Gregersen (red.): *Reformationen i dansk kirke og kultur*, 2017, bind I, side 56, 127-129, 216. ISBN 9788776749613

## Eksterne lenker
* "Haderslev-artiklerne 1528" fra Lutherdansk.dk med introduksjon og artiklene på dansk
* "Haderslev - Nordens Wittenberg" fra Haderslevstift.dk med bilde og kart over områdene – "Haderslev-artiklerne" fra Haderslevstift.dk med omtale av en 'oppdatert versjon' kalt "Haderslev-artiklerne 2007"
* "Haderslev-artikler"  fra Reformationen.nu med kort beskrivelse av de 22 artikler – Flere henvisninger  til separate artikler om reformasjonen i Haderslev.
* "Lutherske kirker mellem dansk og tysk" – Omriss av Sønderjyllands kirkehistorie etter reformasjonen. Av Lars N. Henningsen fra Tidsskrift.dk (pdf-fil)
Marius Brostrup Müller

**Marius Brostrup Müller** (født 12. desember 1910 i Kristiania, død 31. desember 1990) var en norsk kjemiingeniør og professor i metallurgi ved NTH.

## Familiebakgrunn
Han var sønn av sogneprest Fredrik Müller og Signe Alfhild Kjelstrup. Oluf Müller, stortingsmann for Kristiansund, var hans farbror.

## Utdannelse
Han ble uteksaminiert som kjemiingeniør fra NTH i 1933.

## Karriere
I 1934 ble han ansatt som metallurg ved Christiania Spigerverk. I 1936 var han sekretær for den offentlige Jernkomiteen, som skulle utrede spørsmålet om byggingen av et norsk valseverk. I 1939 fikk han ansvar for et eget kontor ved spikerverket som var opprettet for å utarbeide plan til et norsk stålverk. I 1945, etter andre verdenskrig, ble han medlem av den offentlige Jernverkskommisjonen som representant for spikerverket.

Da Norsk Jernverk ble etablert i Mo i Rana i 1946, ble Brostrup Müller ansatt som teknisk direktør. Senere avanserte han til verksdirektør. I 1951 var han medlem av Industridepartementets koksutvalg, som skulle utrede byggingen av et koksverk i Norge. I 1962 fikk han en stilling som professor i metallurgi ved NTH i Trondheim. Han medlem av styret for Norsk Jernverk fra 1967. Fra 1981 til 1983 var han medlem av Mineralressursutvalget.

Odd Gøthe beskriver ham i sin bok *Norsk jernverk 1946–1988* som «en stillfaren fagmann som skapte et godt samarbeidsmiljø» ved jernverket.

## Ordener og utmerkelser
I 1971 ble Marius Brostrup Müller utnevnt til ridder av St. Olavs Orden.

## Referanser


## Litteratur
* Odd Gøthe: «Norsk jernverk 1946–1988». Oslo: Schibsted 1994. ISBN 8251615445
* *Ingeniørmartrikkelen*. Oslo: Teknisk ukeblad, 1961