open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Didier Cuche

**Didier Cuche** (født 16. august 1974 i Le Pâquier) er en sveitsisk tidligere alpinist.

## Karriere

Cuche tok sølv i Super-G under OL 1998 i Nagano, bare slått av Hermann Maier, og på samme tid som Hans Knauß. Han tok gull i super-G og sølv i utfor under VM i alpint 2009. Under VM i Garmisch-Partenkirchen 2011 tok han sølv i utfor. Han har vunnet utforcupen fire ganger (2007, 2008, 2010, 2011), storslalåmcupen én gang (2009) og super-G-cupen én gang (2011), og i 2011-sesongen kom han på andreplass i verdenscupen sammenlagt. Han har kommet fire ganger på tredjeplass i verdenscupen sammenlagt (2007, 2008, 2009 og 2010). Han har vunnet utfor i Hahnenkammrennene fire ganger (2008, 2010, 2011 og 2012). Han la opp etter sesongen 2012. Han er ekspertkommentator i Eurosport.

## Resultater i verdenscupen i alpint

### Individuelle seire

### Sammenlagtplasseringer

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Otto Furrer

**Otto Furrer** (født 19. oktober 1903 i Zermatt, død 26. juli 1951 på Matterhorn) var en sveitsisk alpinist og fjellklatrer.

## OL- og VM-medaljer
### OL-medaljer
* 1928 St. Moritz – bronse militært patruljeløp

### VM-medaljer
* 1932 Cortina d´Ampezzo – **gull** i alpinkombinasjon
* 1931 Mürren – sølv i utfor
* 1932 Cortina d´Ampezzo sølv i slalåm
* 1932 Cortina d´Ampezzo bronse i slalåm
* 1933 Innsbruck – bronse i alpinkombinasjon

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 237 (Oppland)

**Fylkesvei 237 i Oppland** gikk mellom Flatøygarden og Smiugard i Etnedal kommune. Veien var 8,8&nbsp;km lang.

Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 250.

2019 ble veien del av fylkesvei 251.

## Kommuner og knutepunkter

* Graneisbygde fra Rust til Gamlestølen (8,7&nbsp;km)
* Svingen bru (Åfeta, 21 m)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Soul Mining

***Soul Mining*** er The Thes andre album, utgitt i 1983. Albumet regnes som et av bandets viktigste utgivelser. Albumet kategoriseres som en *klassiker* av musikkavisen Panorama. 

## Eksterne lenker
*
Kyra Kyrklund

**Kyra Maria Christine Kyrklund** (født 30. november 1951 i Helsingfors), en finsk rytter, som har fått en strålende karriere. Hun er finlandssvensk og bor sammen med sin trener som også er hennes ektemann. Ektemannen hennes heter Richard White. De bor i Storbritannia i Surrey hvor de har eget treningssenter.
  
## Historie
Kyrklund begynte å ri som elleveåring på en skole i Helsingfors. Kristina ”Jepa” Idman var læreren hennes. Men før dette brukte Kyrklund å ri på arbeidshesten til tanten sin. Men da Kyrklund falt av en dag og brakk handleddet, bestemte foreldrene seg for at hun måtte få  lære å ri ordentlig.

Hun begynte å konkurrere i 1967 med en lånt hest som het Dragon i nordisk konkurranse i sprangridning i Lahtis. To år senere fikk hun sin egen hest, Kasper, som hun fortsatte å konkurrere med i juniorklasse. Hun lyktes i dressurridning, sprangridning og terrengridning.

I 1972 dro hun til Sverige, til Strömsholm, som var et nasjonalt ridesenter, og studerte ridning. Hun ble der i over to år. Da hun kom tilbake til Finland begynte hun å jobbe med spranghester, men gikk over til skolerytter. Hun grunnla sitt eget firma, Helsingin kilpatalli (Helsingfors konkurransestall), som hun ledet 1976-1991. I 1991 dro hun til Flyinge hestesenter i Sverige der hun ble hovedlærer i dressur.

I 1998 dro hun til Storbritannia, til Vest-Sussex for å lede et eget treningssenter.

## Litt om trening
Walter Christensen, Herbert Rehbein og ektemannen Richard White har vært hennes trenere. Kyrklund har selv også trent Matador11, Edinburg og Maester i tillegg til at hun er internasjonalt kjent som rideskoletrener, som drar rundt i verden med denne jobben.

## Karriere i konkurranse
Kyrklunds mest kjente hest var den svarte hingsten Matador 11, som brakte henne opp mot verdenstoppen. Kyrklund fikk VM-sølv i 1990. Med en ny hest nådde hun femteplass i olympiske leker.

## Konkurranseresultat

## Idag
Kyra Kyrklund sin nåværende konkurransehest er halvblodshesten Max (f. 1995), som er etterkommeren til Master.
Hun red i dressur i VM-konkurransene i Aachen med Max, hun kom på 7.- og 18.-plass, i 2006. Under de olympiske leker i Beijing ble hun nr. 8.

Kyrklund holdt en clinic under Arctic Equestrian Games på Brunstad Conference Center 28. januar 2009. Hun er nå trener for det svenske landslaget.

## Referanser


## Kilder
* *Vem och vad: Biografisk handbok 1996*, s. 291. Helsingfors 1996. ISBN 951-50-0800-X

## Eksterne lenker
*
Red Harvest

**Red Harvest** er et norsk industrielt metal-band som ble dannet i 1989.

Red Harvest har et stort publikum internasjonalt og er blant Norges mest anerkjente innen industriell/støy-relatert metal. De er blitt nominert til Spellemannprisen 2002 og Alarmprisen 2003 for albumet *Sick Transit Gloria Mundi*, til Alarmprisen 2005 for *Internal Punishment Programs* og til Spellemannprisen 2007 for *A Greater Darkness*, alle i klassen metal.

Albumet *A Greater Darkness* ble lansert 17. februar 2007.

## Medlemmer
*Jimmy Bergsten (Ofu Khan) – gitarer/vokal
*Thomas Brandt (Thom@s B) – bass
*Erik Wroldsen (E. Wroldsen) – trommer
*Lars Sørensen (LRZ) – keyboards, sampling, programmering
*Ketil Eggum (Turbonatas) – gitarer

## Diskografi
**Nomindsland* (Black Mark, 1992)
**There’s Beauty in the Purity of Sadness* (Voices of Wonder, 1994)
**The Mastürnation* (Voices of Wonder, 1995) 
**Hybreed* (Voices of Wonder, 1996)
**New Rage World Music* (Voices of Wonder, 1999)
**Cold Dark Matter* (Nocturnal Art Prod. 2000)
**Sick Transit Gloria Mundi* (Nocturnal Art Prod. (2002)
**Internal Punishment Programs* (Nocturnal Art Prod, 2004)
**A Greater Darkness* ((Seasons of Mist/Indie Distribution, 2007)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  dagbladet.no Anmeldelse av *A greater Darkness*
Fylkesvei 45 (Oppland)

**Fylkesvei 45 i Oppland** gikk mellom Bleiken stasjon og Skari i Gran. Veien var 3,2&nbsp;km lang.

2019 ble veien del av fylkesvei 2316.

## Kommuner og knutepunkter

* Bleikenvegen fra  mot  Brandbu, Hennungvegen til Hennung
*Arm fra Kjos til Korsen (0,7&nbsp;km)
:
:* Røykenviklinna fra Korsen mot  Svingvoll i Søndre Land
* Røykenviklinna fra Skari til  Jaren

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Willi Steuri

**Willi Steuri** (født 4. mars 1912, død 1978) var en sveitsisk alpinist.

Han vant bronse i slalåm i VM i alpint 1934 i St. Moritz i Sveits, bronse i utfor i VM i alpint 1935 i Mürren i Sveits og bronse i kombinasjonen i VM i alpint 1937 i Chamonix i Frankrike.

## VM-medaljer
* 1934 St. Moritz – bronse i slalåm
* 1935 Mürren – bronse i utfor
* 1937 Chamonix – bronse i alpin kombinasjon

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 44 (Oppland)

**Fylkesvei 44 i Oppland** gikk mellom Hennung og Brandbu i Gran. Veien var 9,9&nbsp;km lang.

2019 ble veien erstattet av fylkesvei 2316 og fylkesvei 2318.

## Kommuner og knutepunkter

*
*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Ghanariket

**Ghanariket** (ca. 500 e.Kr. til ca. 1000 e.Kr.) er et sentralt kongedømme som lå i området rundt dagens Mali. Ghanariket (eller *Wagadou*, som det ble kalt av innbyggerne, Soninkefolket) begynte å ta form allerede på 300-tallet og hadde sin storhetstid mellom 700 og 1000 e. Kr. Ved hjelp av godt utviklet krigsteknologi og bra organisasjon la Ghana småkongedømmer under seg. Ghanariket lå strategisk plassert på grensen mellom ørkenen og Sahel, som tillot styresmaktene å fungere som mellommenn for den transsahariske handelen med gull, elfenben, kobber, salt og slaver (salt var sannsynligvis verdens viktigste handelsvare før oppdagelsen av olje og gass). Kontroll av salthandel og saltutvinning ville derfor gi store inntekter. Ghana økte sin makt ved  hjelp av effektiv toll- og skattlegging av handel og handelsruter. Dette sørget i tillegg for å regulere markedet slik at det ikke ble overproduksjon av varer. Dermed ble inflasjon forebygget. Samtidig var området velegnet for hester og kameler, noe som gjorde at de ghanesiske kongene kunne stable store hærer på beina, som kunne holde lov og orden i landet. Ghanariket kollapset rundt midten av 1000-tallet og hovedstaden, Kumbi Saleh, ble tatt av Sosoene. Siden ble Ghanariket erobret og inkorporert i Maliriket.
Peter Berg Hestad

**Peter Berg Hestad** (født 7. september 1987) er en norsk fotballspiller som spiller for Molde FK. Berg Hestad spilte tidligere for Molde FK, og har vært på utlån til Kristiansund BK og Byåsen. Han ble tatt opp i A-lagstroppen til Molde i 2007. Han har også spilt på aldersbestemte landslag.

Han er sønn til fotballspilleren Stein Olav Hestad og bror til Daniel Berg Hestad.

## Eksterne lenker
*
David Zogg

**David Zogg** (1902–1977) var en sveitsisk alpinist og kombinertløper.

Han ble den første verdensmesteren i slalåm da han vant rennet i Mürren i 1931. Han ble også verdensmester i utfor i 1934 i St. Moritz og nummer to i slalåm hvilket gjorde at han også vant alpinkombinasjon. Han vant totalt sju VM-medaljer, tre gull og fire sølv, i løpet av sin skikarriere. Han deltok også i noen skifilmer på 1930-tallet.

## VM-medaljer
* 1931 Mürren – **gull** i slalåm
* 1934 St. Moritz – **gull** i utfor
* 1934 St. Moritz – **gull** i alpinkombinasjon
* 1934 St. Moritz – sølv i slalåm
* 1932 Cortina d'Ampezzo – sølv i utfor
* 1933 Innsbruck – sølv i utfor
* 1935 Mürren – sølv i utfor

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Steven Vincent Taylor

**Steven Vincent Taylor** (født 23. januar 1986 i London) er en engelsk fotballspiller som spiller for den newzealandske klubben Wellington Phoenix FC. Han spiller som oftest som midtstopper, men kan også operere som høyreback og også på venstresiden av forsvaret.

## Klubbfotball
Newcastle United FC
Tidligere i karrieren var Taylor innom Wycombe Wanderers på lån. Han har representert England på skoleguttnivå og U21-nivå.

25. mars 2004 gjorde Taylor sin debut, også internasjonalt, for Newcastle. Den kom i UEFA-cupkampen mot RCD Mallorca, der Newcastle vant 3-1. Taylor var innbytter for Andy O'Brien. Han debut i Premier League, kom 28. mars mot Bolton Wanderers FC. Hans første mål for Newcastle kom i en kamp mot Celta Vigo 23. november 2006 i UEFA-cupen. Det blei seiersmålet i en kamp Newcastle vant 2-1. Hans første mål i Premier League, kom i en 3-1 seier over Blackburn Rovers 9. desember samme år.

Taylor ble høsten 2007 også koblet til en mulig overgang til Liverpool, Tottenham og Chelsea FC.

## Landslagsspill
17. august 2007 ble Taylor tatt ut i landslagstroppen for  i en vennskapskamp mot . Taylor spilte ikke i kampen.

## Trivia
Selv om han er født i London, flyttet familien hans til Whitley Bay da han bare var et par måneder gammel. Han vokste opp som Newcastle-supporter. Han gikk på Valley Gardens Middle School, og deretter på Whitley Bay High School. Akkurat slik som hans tidligere medspiller i Newcastle United, Peter Ramage.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profile at BBC
* Profile  at premierleague.com
* Profile at 4thegame.com
* Photo and stats at sporting-heroes.com
Paraply

**Paraply** (fransk *parapluie*, av italiensk *parare*, «beskytte» eller «verne mot», og fransk *pluie* «regn») er en bærbar, sammenleggbar skjerm av vanntett stoff brukt til å skjerme seg mot regn og annen nedbør.

Paraplyer, på samme måte som parasoller, har vært i bruk i tidligere tider hos assyrerne, egypterne, i Kina og India, men da hovedsakelig som et symbol på en høytstående person. I Europa tok man først i bruk paraplyer på 1500-tallet.

Av vanlige paraplyer kalles gjerne de største «golfparaplyer», og har typisk en utslått diameter rundt 160&nbsp;cm, men kan strekke seg fra 150&nbsp;cm til 180&nbsp;cm.

## Se også
* Paraplyorganisasjon
* Parasoll
* Regntøy
## Eksterne lenker
*
Christian Michelsens gate (Oslo)

:::*Se [[Christian Michelsens gate|pekerside]] for andre forekomster av Christian Michelsens gate.*

**Christian Michelsens gate** (1–53, 57–65, 2–66) er en gate i bydelene Grünerløkka og Sagene i Oslo. Gaten er en del av riksvei 161/Ring 2 og går fra Carl Berners plass til Vogts gate. Like nedenfor ligger Hallénparken.

Gaten ble i 1934 oppkalt etter Norges statsminister i perioden 1905–07, Christian Michelsen.

 
## Referanser


## Litteratur
* Oslo byleksikon
Kiltunnelen

**Kiltunnelen** er en nederlandsk veitunnel under tidevannselven Dordtsche Kil mellom 's-Gravendeel i Hoeksche Waard og Dordrecht i Zuid-Holland provinsen. Den ble bygget som en synketunnel, det vil si at prefabrikkerte tunnelelementer ble senket ned i elven og koblet sammen.

Tunnelen ble åpnet 1. oktober 1977, og var den første bompengefinansierte tunnelen i Nederland. Unntatt fra denne regelen er langsomtgående trafikk og offentlig transport, som passerer gratis. Bomstasjonen for all trafikk ligger på Dordrechts side av tunnelen, og der kan man enten betale kontant eller med et «telekort» (abonnementskort). At det ikke kunne betales med bankkort var noe som i 1990-årene førte til en del irritasjon.

Fylkesvei *N217* går fra riksvei *A29* gjennom Kiltunnelen til industriområder ved Dordrecht og riksveiene *A16* og *N3*.

Noen få kilometer lengre sør er en jernbanetunnel anlagt for høyhastighetslinjen fra Amsterdam til Brussel i Belgia under Dordtsche Kil.

Tunneldriften koster årlig ca. 8 millioner euro, herav betales 6.5 millioner med bompengene. (Kilde: Budsjett 2005 «Wegschap Dordtse Kil»)

## Eksterne lenker
* offisielle hjemmeside
Another Day

**«Another Day»** er en sang skrevet og innspilt av Paul McCartney i New York i 1970 under innspillingen av hans album *[[Ram (album)|Ram]]*, men ikke benyttet på denne. Sangen ble utgitt som single, den første i McCartneys solokarriere, på plateselskapet Apple Records' i februar 1971 med «Oh Woman, Oh Why» på B-siden.

«Another Day» er skrevet i en observasjonsstil som minner til dels om «Eleanor Rigby» and «She's Leaving Home» fra The Beatles-perioden. Sangens lyrikk beskriver en dag i det triste livet for en fortvilet kvinne på arbeid og hjemme, med melodiøse vers og «du du du»-ene i omkvedet som kontrasteres med den mørkere tone, både lyrisk som musikalsk, i sangens overganger. Linda McCartney sang harmonier og hennes ektemann krediterte henne som medkomponist, men det har blitt sett på som en forretningsmanøver i The Beatles' juridiske forhold etter gruppas nedleggelse.

Det er antatt at sangen er en referanse i John Lennons hatsang «How Do You Sleep?»

Sangen ble en stor hit på begge sider av Atlanterhavet. I England gikk den nesten helt til topps, og endte på en 2.-plass, mens den i USA ble en topp 5 hit. Sangen og B-siden er inkludert som bonusspor på den remastrede CD-utgivelsen fra 1993.

## Eksterne lenker
* All Music Guide review
Christoph Gruber

**Christoph Gruber** (født 25. mars 1976 i Schwaz) er en østerriksk tidligere alpinist.

Christoph Gruber representerte Østerrike internasjonalt fra 1993. I 1995 ble han juniorverdensmester i storslalåm og i kombinasjonen. I 1997/98 vant han Super-G sammenlagt i Europacupen, og i sesongen 1999/2000 gikk han til topps i totalsammendraget i Europacupen.

Han debuterte i verdenscupen 27. november 1998 i Aspen, og vant fem verdenscuprenn i løpet av karrieren.

## Verdenscupseire

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hjemmeside
Uncle Albert/Admiral Halsey

**«Uncle Albert/Admiral Halsey»** er en sang av Paul McCartney og Linda McCartney fra deres album *[[Ram (album)|Ram]]*, utgitt i 1971.

Sangen ble også utgitt som singel i USA hvor den ble en stor hit. Sangen ble McCartneys første listetopp etter bruddet med The Beatles og er inkludert på de fleste samleplatene fra hans solokarriere.

Sangen er eksprimintell i stilen. Det er ikke bare en sang på sporet, men mange individuelle låtsnutter som er samlet sammen og gjør opp sangen. Dette var en metode som McCartney og hans tidligere partner John Lennon brukte når de hadde mange uferdige sanger. Denne type låtskriving ser vi blant annet på Beatles-albumet *[[Abbey Road (album)|Abbey Road]]*.

## Eksterne lenker
*
Gagan Thapa

**Gagan Kumar Thapa** (født 16. juli 1976 i Kathmandu, familien stammer fra *Solukumbu distrikt* i åsene i øst) er en berømt Minister for Health i Nepal.

Thapa deltok i sine første demonstrasjoner som 13-åring i Jana Andolan 1990.

Han blei sosiologistudent og innskrevet ved Tribhuvan-universitetet, medlem, sekretær og leder av *Free Student Union*, og president i Kathmandu-avdelinga, visepresident og generalsekretær i Nepals Kongresspartis studentorganisasjon *Nepal Student Union* (NSU).

I store studentkamper og politiske demonstrasjoner på den første delen av 2000-tallet blei han Nepals kanskje best kjente studentleder, berømt som aktivist og demonstrasjonsleder (flere ganger arrestert), og en karismatisk taler.

Trolig fordi han var uavhengig av partiledelsen og blei kjent som aktivist, kom han i motsetning til partilederen G. P. Koirala, som er kjent for å styre partiet ved hjelp av familiemedlemmer og lydige tilhengere. Koirala har anklaga G. Thapa både for å være *monarkist*, men kritiserte ham noen år seinere for å være for radikal, fordi han gikk inn for valg av ei *grunnlovsgivende forsamling* (et krav maoistpartiet NKP(M) gikk i spissen for).

Under det kongelige diktaturet fra 1. februar 2005 blei Gagan Thapa en sentral demokratiforkjemper og sto fram som erklært *republikaner*. Han blei fengsla i flere perioder, og internasjonale solidaritetskampanjer krevde ham frigitt.

Under demokratiopprøret i april 2006 var han en viktig leder og taler på gatene og blei mye sitert i internasjonal presse.

Etter seieren over diktaturet har det vært mer stille om Gagan Thapa, trolig fordi G. P. Koirala i den nye situasjonen ønska å befeste sitt lederskap over Nepals Kongressparti uten å slippe til en uavhengig, populær yngre leder av Thapas type, som er kritisk til Koiralas politikk og kan komme til å true hans ledelse.

30. desember 2006 uttalte han seg etter en studentdemonstrasjon mot «det tyranniske monarkiet» i Ratna Park, Kathmandu, der et stort antall studenter skal ha blitt mishandla av politiet. «Vår kamp kan ikke undertrykkes. Fra nå av skal vi lage større protester!» sa Gagan Thapa.

Gagan Thapa sier at hans viktigste politiske forbilder er Nelson Mandela og Nepals Kongresspartis legendariske første leder, B. P. Koirala.

## Referanser
Roland Collombin

**Roland Collombin** (født 17. februar 1951) er en tidligere sveitsisk alpinist, som i begynnelsen av 1970-årene tilhørte verdenseliten i utfor.

Collombins største meritt er sølvmedaljen fra utforrennet i OL 1972 i Sapporo (etter Bernhard Russi), samt seieren i utfordelen av verdenscupen i 1973 og 1974. I 1973 endte han også på tredjeplass i totalsammendraget. Totalt vant han åtte verdenscuprenn (se tabell under).

8. desember 1974 falt han stygt i sesongens første utforrenn i Val-d’Isère, og måtte holde seg borte fra sporten i et år. 7. desember 1975 falt han under trening på nøyaktig samme sted. Han skadet seg så stygt at måtte legge opp som idrettsutøver.

## Verdenscupseire

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gråbeinsletta

**Gråbeinsletta** er en park på Sagene i Oslo. 

## Parken
Gråbeinsletta ligger mellom Uelands gate (med Nordre gravlund på andre siden av gaten), Kierschows gate, Kristiansands gate (med Sagene kirke på andre siden) og Arendalsgata. Parken er 7 mål stor. Kvartalet der Sagene kirke og Sagene kirkepark ligger er 4 mål stort og hørte til kommunens eiendom kalt Gråbeinsletta da kirken ble bygget.

I parken står skulpturen «Ung mann (Josef)» av Jørgen Gudmundsen-Holmgreen, satt opp i 1947. Skulpturen står ved enden av et basseng med trerekker på hver side, som danner en akse mot inngangen til kirken.

## Historie
Parken ligger på grunnen til Dannevigsløkka, som omfattet også det området kirken står på, og som lå like utenfor bymarka. Ingeniør-, senere veivesenet brukte området til materiallager og pukksteinslåing fra 1850-årene, da gatene på Moløkka nord for parken ble opparbeidet. «Graabeinsletten er forvandlet fra at være en ørken med pukstenshauger til en nydelig liten park», skrev byarkitekt Harald Aars i 1924. Parken ble opparbeidet i årene 1920-1922. Under annen verdenskrig ble Gråbeinsletta brukt til felles potetdyrking. Etter krigen var det i en periode kommunal parktanteplass i det nordvestlige hjørne av parken. 

Parken fikk navnet i 1891. Fra 1914 til 1923 het den *Luthers plass*, deretter igjen Gråbeinsletta. Navnet skal ifølge tradisjonen komme av en slåsskamp mellom ulver (gråbein) og hunder her i 1671, og er brukt på et kommunalt kart fra 1794 (*Graaben Sletten*). 

Plassen ved parkens nordøstlige hjørne ble i 1999 opparbeidet som torg (Arne Gjestis plass), blant annet med inngang til samfunnshus.

## Bilder

 
Fil:Grabeinsletta1.JPG|Gråbeinsletta sett mot øst, fra Uelands gate
File:Gråbeinsletta med Deichman biblioteksvogn og bussholdeplassen, Kierschows gate til venstre.jpg|Deichman biblioteksvogn (sommer 2019) og bussholdeplassen, Kierschows gate til venstre
File:Gråbeinsletta sett mot Sagene kirke.jpg|Parken sett mot øst og Sagene kirke
File:Bihotell fra ByBi på Gråbeinsletta.jpg|Bihotell fra ByBi


## Referanser


## Litteratur
* *[[Oslo byleksikon]]*
* Marius Røhne: *Oslo kommunale parker og grøntanlegg 1810-1948.* Oslo, Myhres papirindustri, 1967
* Anne Marit Noraker: «Matauk i park og parseller.» *Tobias* 2-3/2006, ss. 48-53

## Eksterne lenker
* 
*
Too Many People

**«Too Many People»** er en sang av Paul McCartney og hans kone Linda McCartney. Sangen er hentet fra deres album *[[Ram (album)|Ram]]*, utgitt i 1971.

«Too Many People» ble skrevet som et spark mot McCartneys tidligere kompis og bandmedlem John Lennon, og hans hustru Yoko Ono.

:«Jeg tittet på mitt andre soloalbum, Ram, forleden og jeg husket at det var en ørliten referanse til John på hele greia. Han hadde drevet med mye preiking, og det havnet litt opp i nesen min. I en sang skrev jeg, ‘Too many people preaching practices’, jeg tror det var linja, jeg mener, det var en liten pek mot John og Yoko. Det var ikke noe annet på den om dem. Å ja, det var ‘You took your lucky break and broke it in two.’»
:—Paul McCartney, Playboy, 1984

Sangen begynner med linjen «piss off», senere også avslørt som et direkte angrep på Lennon. Som reaksjon skrev Lennon den åpenbart hatefulle sangen «How Do You Sleep?» på sitt album ''Imagine''. McCartney skrev senere «Dear Friend», et tilbud om fred, og utga den på albumet *[[Wild Life]]*.

Sangen er inkludert på samleplaten ** fra 2001. Den ble også spilt på konsert for første gang på McCartneys turné i USA høsten 2005.

## Musikere
*Paul McCartney - vokal, bassgitar
*Linda McCartney - koring
*David Spinozza - gitar
*Hugh McCracken - gitar
*Denny Seiwell - trommer

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sangtekst hos *MetroLyrics*
Isabelle Mir

**Isabelle Mir** (født 1949) er en fransk tidligere alpinist.

*Mirabelle*, som hun ofte ble kalt, tok sølvmedalje i utfor under OL 1968 i Grenoble, bak østerrikske Olga Pall. I slalåm kom hun på femteplass, og i storslalåm ble hun nummer seks.

Under VM 1970 i Val Gardena tok hun nok en sølvmedalje i utfor, denne gangen slått av sveitserinnen Annerösli Zryd.

I verdenscupen oppnådde hun flere sterke resultater. I 1968 gikk hun til topps i utforcupen (delt med Olga Pall). I 1970 gjentok hun bedriften, denne gangen vant hun klart foran Annie Famose. Totalt vant hun ni verdenscuprenn (åtte i utfor og ett i storslalåm). Hun la opp som aktiv alpinist i januar 1973.

## Meritter
### OL
Resultatene var som følger:

### Verdenscupseire

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Back Seat of My Car

**«The Back Seat of My Car»** er en sang av Paul McCartney og hans kone Linda McCartney. Sangen er hentet fra deres album *[[Ram (album)|Ram]]*, utgitt i 1971.

Sporet ble utgitt som singel i England, men solgte dårlig og klatret ikke høyere enn 39.-plass på hitlistene.
Tito Beltrán

**Tito Ernesto Beltrán** (født 1. juli 1965 i Chile) er en operasanger (tenor), og er siden 1986 bosatt i Sverige. Han har opptrådt med blant andre Robert Wells på det årlige Rhapsody in Rock og har vært med å sette publikumsrekord i Sverige for show med 43&nbsp;000 personer på Ullevi lørdag 9. august 2003.

Han fikk en Grammy Award for platen «La Dolores».

## Repertoar
* Mi Corazón Continuará

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Waldo (roman)

***Waldo*** er en kortroman av den amerikanske sciencefictionforfatteren Robert A. Heinlein. Den ble første gang utgitt i 1940, og er siden kommet i flere utgaver, vanligvis sammen med andre shorts og med variable titler. Den er gitt ut i England i 1966 under tittelen *A Heinlein Triad*, og i ny kombinasjon med eget navn 1969.

Boken er en fremtidsskildring der all kraftforsyning går trådløst via store sendere montert på kraftstasjonene. Kraften tas direkte ut av luften til apparatet, som kan være en flysykkel som manipulerer tyngdekraften. Antennen likner mest på en sopelime og sitter bakerst.

Hovedpersonen er en ung mann, nærmest en gutt, som lider av mystenia gravis som er en svekkelsessykdom uten kjent kur. Han er svært begavet og gjør en del oppfinnelser som setter ham i stand til å finansiere sin egen romstasjon, hvor vektløsheten gjør at svakheten ikke er noe stort problem. Han bygger selv videre på romstasjonen ved hjelp av sine Waldoer, og driver fjernundervisning til brukere, som har gjennomgått kurs i selvbeherskelse på forhånd. Waldo har nemlig utviklet seg til å bli lite egnet til medmenneskelig selskap, men helt uunnværlig som problemknekker for verden under ham.

Noen få mennesker har funnet ut at spredning av så mye fri stråling gjør noe med tenkeevnen. De er flyttet under jorden, og går bare ut iført blyskjerming. Intelligenssvekkelsen er allerede så stor at ingen klarer å bekrefte eller avkrefte dette, men de tekniske problemene øker. En som fremdeles får litt respekt hos Waldo, får en batteristyrt landing nær en av huleboerne med flysykkelantennen ute av drift. Reparasjonen av antennen foregår ved håndspåleggelse, og antennen er forandret på en merkelig måte. Han er ikke alene om å få problemer og problemet blir Waldos. Han får bragt opp den forvandlede sykkelen, men blir like klok. For første gang i hans liv klarer han ikke å finne ut noe som helst, og må oppsøke jorden for å be om veiledning. Der blir han forklart at den enorme atmosfærestrålingen må ta slutt, og at løsningen ligger i «å tenke kraft». «Happy end» er at Waldo løser problemet ved å tenke seg en alternativ verden hvor han også finner kraft til å holde seg selv oppreist på jorden, og danse ballett.

Hostorien er en av de første der Heinlein bruker World as Myth som verktøy i sine fortellinger.
Lindsey Vonn

**Lindsey Vonn** (tidligere **Kildow**; født 1984) er en amerikansk alpinist. Hun har vunnet verdenscupen sammenlagt fire ganger, har ett OL-gull og to VM-gull. Hun deltok i verdenscupen i alpint fra 2000 til 2019 og igjen fra 2024/25 og er med 83 seire den kvinnelige alpinisten som har nest flest verdenscupseire. Hun har norsk opphav.

## Karriere
Under oppveksten var Picabo Street hennes forbilde. Vonn har deltatt i fem olympiske leker, de første i 2002 i Salt Lake City. Under trening foran utforrennet i OL 2006 i Torino kjørte hun ut og ble fraktet til sykehus med helikopter. Til tross for en skadet hofte stilte hun i rennet og endte på en åttendeplass. I VM 2007 i Åre kom hun på andreplass i både super-G og utfor, bak Anja Pärson. I VM 2009 i Val-d’Isère tok hun gull både i utfor og super-G.

Under Vinter-OL 2010 tok hun gull i utfor, og bronse i super-G. Under VM i Garmisch-Partenkirchen i 2011 tok hun sølv i utfor.

I VM 2013 i Schladming falt hun stygt i super-G-rennet og fikk et beinbrudd og en kneskade som spolerte resten av sesongen. Hun vant likevel utforcupen sammenlagt denne sesongen. 19. januar 2015 slo hun Annemarie Moser-Prölls 34 år gamle rekord på 62 verdenscupseire som mestvinnende kvinnelige alpinist når det gjelder antall verdenscupseire.

Hun ble skilt fra den tidligere alpinisten Thomas Vonn 9. januar 2013. Fra 2013 til 2015 var hun i et forhold med golfspilleren Tiger Woods.

Hun avsluttet alpinkarrieren i sesongen 2018/19 med bronsemedalje i utfor under VM i alpint 2019 i Åre. Da hadde hun vunnet 82 verdenscuprenn, fire færre enn Ingemar Stenmark som da var  mestvinnende med 86. Seinere er begge forbigått av Mikaela Shiffrin.

Vonn ble i 2019 tildelt Fyrstinnen av Asturias' pris for sport.

Vonn hadde slitt med kneskader, i mai 2024 fikk hun satt inn kneprotese, og i sesongen 2024/25 gjorde hun comeback. Hun tok sin første verdenscupseier etter comebacket da hun vant utfor i St. Moritz 13. desember 2025.

Hun kvalifiserte seg i desember 2025 til sitt femte OL i 2026. Ni dager før OL-utforen falt hun  i et verdenscuprenn i Crans-Montana og pådro seg en korsbåndskade. Hun stilte likevel i vinter-OL 2026, hvor hun falt i utfor like etter start 8. februar og ble fraktet til sykehus i helikoper.

## OL-deltakelser

## VM-medaljer

## Resultater i verdenscupen i alpint

## Enkeltseire

Totalt har Vonn vunnet 83 renn i verdenscupen (44 i utfor, 28 i super-G, fem i kombinasjonen, fire i storslalåm og to i slalåm)

### Sammenlagtplasseringer

## Se også
* Liste over mestvinnende verdenscupvinnere i skisport
* Liste over vinnere av verdenscuprenn i alpint for kvinner

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Devil May Cry 2

***Devil May Cry 2*** (også kjent som ***DMC 2***) er et action-adventure spill for PlayStation 2 produsert av Capcom. Spillet er nummer to i *[[Devil May Cry]]*-serien.

## Gameplay

I spillet styrer spilleren Dante og Lucia gjennom et urbant miljø, der de slåss mot grupper av demoner i fortløpende kamp.

## Historie

Devil May Cry 2 begynner med at Lucia og Dante entrer et musem, hver for seg, hvor et viktig item kalt Medaglia er lagret. Etter å ha overvunnet en gruppe med demoner i museet, inviterer Lucia Dante til å følge henne til Dumary Island. Der blir han introdusert for Matier, moren hennes, og hun forklarer at hun en gang i tiden slåss ved siden av Dantes far, Sparda, for å beskytte øya mot demoner. Hun spør Dante om hjelp til å overvinne Arius, en internasjonal forretningsmann som bruker demoniske krefter og ønsker å ta over verden. Dante flipper en krone som svar og bestemmer seg for å hjelpe da kronen viser mynt.

## Karakterer

**Dante**

Dante er tvillingsønn av Sparda, en demon som opprørte mot demonlederen og hans armé for 200 år siden. Han driver en enmannsforretning hvor han har dedikert seg selv til å kvitte seg med demoner. Ansvarlig for dødsfallet til moren sin og korrupsjonen til broren sin bruker Dante sine overnaturlige krefter, samt pistolene Ebony og Ivory, for å nå sine objektiver.

**Dante Majinform**

En half-breed, dette er Dantes demoniske form. Hans utseende forandrer seg drastisk når han er i denne formen, og han blir mye sterkere.

**Lucia**

Lucia er en demon laget av Arius, som lever som datteren til Matier, et medlem av klanen Vie de Marli. Hun er en rask kampperson som bruker to velformede kniver for å tilintetgjøre sine fiender.

**Sargasso**

Sargasso lever mellom jorda og havet, og likner på flytende menneskelige hodeskaller. De er demonbeskyttere for Abyss, og selv om den bruker angrepet sjelden, kan den slippe giftig gass ut gjennom munnen.

## Eksterne lenker
*
Britt Janyk

**Britt Janyk** (født 21. mai 1980 i Vancouver i Britisk Columbia) er en canadisk alpinist.

Janyk er slalåm- og storslalåmspesialist. Hennes beste plassering i verdenscupen er en femteplass i storslalåm fra Åre i 2003. Under VM 2007 kom hun på delt fjerdeplass i super-G, seks hundredels sekund bak bronseplassen.

Hun deltok for Canada under Vinter-OL 2010 og oppnådde en sjetteplass i utfor som beste resultat.

## Eksterne lenker
*
Série A

:*Se også [[Serie A]] (Italia)*

**Campeonato Brasileiro Série A** er den øverste divisjonen i brasiliansk herrefotball. 20 lag spiller i denne divisjonen og 4 av dem rykker ned, mens de 4 øverste lag fra Série B rykker opp.

## CONMEBOL-ranking (2021)
*CONMEBOL har ingen egen rangering, så lagene her er rangert etter Kickalgor.com sitt oppsett ved bruk av [[Elo-rating|ELO-metoden]].*

## Bakgrunn
Historisk sett har den brasilianske serien vært sett på som kaotisk, der oppsettet har forandret seg fra sesong til sesong, til og med underveis i sesongen. Bakgrunnen har vært for å unngå at de mest ressurssterke lagene skulle rykke ned (fortrinnsvis i 1993, 1996 og 2000), eller fordi lag har saksøkt ligaen for å unngå nedrykk (1997 og 2000). Siden 2003 har ligaen vært spilt etter normal europeisk standard, med borte og hjemmekamp og det laget med flest poeng vinner serien. At man ikke lenger har en finalekamp er svært omdiskutert i Brasil. Tidligere har serien blitt avgjort med et sluttspill der de 8 øverste lagene på tabellen har spilt cup, der vinneren går videre til neste runde, og avslutningsvis med en finalekamp.

I 2005 spilte alle klubbene 42 kamper, 21 borte og 21 hjemme. Tilsammen ble dette 462 kamper. De to øverste lagene blir automatisk kvalifisert for Copa Libertadores, som er det søramerikanske svaret på UEFA Champions League. Lagene som ender på tredje- og fjerdeplass møter utenlandske lag i en kvalifisering for å delta i turneringen. Lagene fra femte- til ellevteplass får spille i Copa Sudamericana.

I 2005 måtte elleve kamper spilles om igjen på grunn av en kampfiksingsskandale. I 2006 ble antall lag i Série A redusert til 20, og dette skal være det «endelige» formatet.

## Lagene (2022)

## Vinnere

*2023 
*2022 
*2021 
*2020 
*2019 
*2018 SE Palmeiras
*2017 SC Corinthians Paulista
*2016 SE Palmeiras
*2015 SC Corinthians Paulista
*2014 Cruzeiro EC
*2013 Cruzeiro EC
*2012 Fluminense FC
*2011 SC Corinthians Paulista
*2010 Fluminense FC
*2009 
*2008 São Paulo FC
*2007 São Paulo FC
*2006 São Paulo FC
*2005 SC Corinthians Paulista
*2004 Santos FC
*2003 Cruzeiro EC
*2002 Santos FC
*2001 Atlético Paranaense
*2000 CR Vasco da Gama
*1999 SC Corinthians Paulista
*1998 SC Corinthians Paulista
*1997 CR Vasco da Gama
*1996 Grêmio FBPA
*1995 Botafogo FR
*1994 SE Palmeiras 
*1993 SE Palmeiras 
*1992 
*1991 São Paulo FC
*1990 SC Corinthians Paulista
*1989 CR Vasco da Gama
*1988 EC Bahia
*1987 Sport Recife / 
*1986 São Paulo FC
*1985 Coritiba FC
*1984 Fluminense FC
*1983 
*1982 
*1981 Grêmio FBPA
*1980 
*1979 SC Internacional
*1978 Guarani FC
*1977 São Paulo FC
*1976 SC Internacional 
*1975 SC Internacional 
*1974 CR Vasco da Gama
*1973 SE Palmeiras 
*1972 SE Palmeiras
*1971 Atlético Mineiro
*1970 Fluminense FC
*1969 SE Palmeiras
*1968 Santos FC / Botafogo FR
*1967 SE Palmeiras / SE Palmeiras
*1966 Cruzeiro EC
*1965 Santos FC
*1964 Santos FC
*1963 Santos FC
*1962 Santos FC
*1961 Santos FC
*1960 SE Palmeiras
*1959 EC Bahia

## Referanser


## Eksterne lenker
* Série A
Fløytekonsert nr. 1 (Mozart)

**Wolfgang Amadeus Mozart fløytekonsert i G-dur, KV 313** er den første av to fløytekonserter Mozart har skrevet. Den ble skrevet i 1778 under et opphold i Mannheim. Konserten, som er den eneste av de to som er originalskrevet for fløyte, ble skrevet som en del av en bestilling på fire fløytekvartetter og tre fløytekonserter fra den nederlandske amatørfløytisten Ferdinand De Jean. 

Mozart så nok likevel for seg Johann Baptist Wendling fra det fremragende Mannheimorkesteret som den som egentlig skulle fremføre disse virtuose konsertene. Den andre fløytekonserten vi kjenner til er Mozarts fløytekonsert i D-dur, KV 314, skrevet til samme bestilling. Denne konserten er ikke originalt for fløyte, men Mozart utarbeidet et arrangement av sin egen obokonsert i C-dur, KV 271. Det er ikke kjent om Mozart skrev en tredje fløytekonsert, men noen mener at den vakre Andante i C-dur, KV 315, enten er en alternativ midtsats til D-dur-konserten, eller en midtsats til en tapt eller uferdig konsert.

## Satser
Konserten innledes med en pompøs, men samtidig lystig *Allegro maestoso* der Mozart utforsker hele registeret slik det var mulig å spille på fløytene på den tiden. Andre sats er en praktfull *Adagio ma non troppo* med lyriske melodier som etterfølges av en spenstig *Rondo (Tempo di Menuetto)*.

## Mozart og fløyten
Mozart viser i dette verket stor forståelse for fløyten og begge konsertene er blitt stående som monumenter innenfor fløytelitteraturen. På tiden da verket ble skrevet var **g’’’** den lyseste noten som var mulig å spille, Mozart valgte derfor denne tonearten for å virkelig kunne vise fløytens register.

En myte som har gitt mange fløytister hodebry, er at Mozart ikke skal ha vært spesielt glad i å skrive for fløyten. Kilden til denne myten er en brevveksling han hadde med sin far i forbindelse med denne bestillingen. Uttalelsen kom som en av flere unnskyldninger til Leopold Mozarts anklager om at Wolfgang Mozart hadde løyet om premissene rundt de bestilte verkene. Blant annet hadde Mozart skrevet at han var lovet 200 gulden, men da bare to av konsertene ble fullført mottok han bare 96.

Til tross for Mozarts tilsynelatende motvilje mot fløyten, som muligens beror på de tekniske begrensningene datidens fløyter med blant annet bare én klaff, er G-durkonserten et prakteksempel på god musikk skrevet for instrumentet. Konserten er virtuos og bærer preg av det skiftende lunet vi ofte kan spore i Mozarts musikk samtidig som den inneholder et mangfold av praktfulle melodier.
## Referanser
Tamale

**Tamale** er Ghanas tredje største by og hovedstad i regionen Northern. Den hadde  innbyggere ved folketellingen i 2021.

Byen ligger i savannen i den nordlige delen av Ghana. Byen har et sentrum med flere moderne bygninger. Utenfor sentrum bor mange i tradisjonelle jordhytter. The University of Development Studies har en egen campus i Tamele.

Befolkningen er i hovedsak dagombaer, som snakker dagbani. Flertallet av dagombaene er muslimer. Befolkningen er kjent for sine tradisjonelle lange kapper og sine luer, som brukes for å markere status.

## Referanser
Fløytekonsert nr. 2 (Mozart)

**Wolfgang Amadeus Mozarts fløytekonsert i D-dur, KV 314** er den andre av to fløytekonserter Mozart har skrevet. Den ble skrevet i 1778 under et opphold i Mannheim. Verket er ikke originalskrevet for fløyte, men er et arrangement Mozart gjorde av sin egen obokonsert i C-dur, KV 271.

Konserten ble skrevet som en del av en bestilling på fire fløytekvartetter og tre fløytekonserter gitt av den nederlandske amatørfløytisten Ferdinand De Jean. Den første fløytekonserten vi kjenner til er Mozarts fløytekonsert i G-dur, KV 313, skrevet til samme bestilling.
Dordtsche Kil

**Dordtsche Kil** (eller **Dordtse Kil**) er en tidevannselv i den nederlandske provinsen Zuid-Holland som forbinder elven Oude Maas med Hollandsch Diep og skiller Hoeksche Waard fra øyen Dordrecht. Elven var opprinnelig en tidevannsbekk som ble fordypet i det 19. århundre. I den ligger også kommunegrensen mellom Dordrecht og 's-Gravendeel.

Under elven ligger to tunneler, Kiltunnelen (bompengefinansiert) for veitrafikk og noen få kilometer lengre sør jernbanetunnelen for høyhastighetslinjen fra Amsterdam til Brussel i Belgia. 

På elven er det mye skipstrafikk, den er en del av forbindelsen mellom Rhinen og Schelde. Den benyttes også av havgående skip som skal til og fra Moerdijk via Oude Maas, de kommer inn i og forlater Nederland via havnen i Rotterdam.

Langs Dordtsche Kil befinner tre industriområder seg, disse er kalt Dordtse Kil (eller «de Kil») og inndelt i Kil I, Kil II og Kil III.

## Eksterne lenker
*
Heinenoordtunnelen

**Heinenoordtunnelen** ligger sør for Rotterdam i den nederlandske provinsen Zuid-Holland. Den ble bygget for å overta den rollen Barendrechtsebroen hadde som forbindelse mellom Hoeksche Waard og øyen IJsselmonde og går under elven Oude Maas.  Riksvei *A29* er lagt gjennom tunnelen, som er oppkalt etter landsbyen Heinenoord like ved. 

Joop Bakker, som da var minister for det nederlandske departementet for offentlige arbeider og vannforvaltning åpnet tunnelen 22. juli 1969. 

Den første Heinenoordtunnelen har to rør, opprinnelig var det to motorveifiler og en fil for langsom trafikk og syklister. I 1991 ble tunnelens kapasitet midlertidig økt ved at det østlige røret mistet filen for langsom trafikk, som ble omgjort til motorveifil. 

I 1990-årene ble Heinenoordtunnel nummer to bygget, og nå  blir all langsom trafikk  ført gjennom denne. Den var den første boretunnelen i Nederland. Da den ble åpnet, ble den første Heinenoordtunnelen utvidet til 2 x 3 motorveifiler. 

Landbruksmaskiner hadde akkurat nok plass til at de for egen maskin kunne kjøre gjennom tunnelen, som hadde en hellingsgrad på 1:15. Det var ikke mulig for syklistene å bruke en så bratt tunnel, for dem var maksimal hellingsgrad på 1:30. For disse trafikantene ble da også et «tårn» i hver ende av tunnelen bygget. I hvert tårn er det en rulletrapp og en stor heis. Tunnelene er åpne 24 timer i døgnet.

16. september 1999 åpnet prins Willem-Alexander den andre Heinenoordtunnelen.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside for den andre Heinenoordtunellen (nederlandsk)
* Arkitektens side om den andre Heinenoordtunellen  (nederlandsk, bilder)
Bolteløkka

**Bolteløkka** er et strøk i bydel St. Hanshaugen i indre by i Oslo, avgrenset av Thereses gate i vest, Ullevålsveien i nord og øst og Louises gate og Wilhelms gate i syd.

Andre gater i strøket er Bolteløkka allé, Brageveien, Eugenies gate, Johannes Bruns gate, Snorres gate, Sofies gate og Vidars gate. Nabostrøkene er Adamstuen og Valleløkken i nord, Fagerborg i vest, Bislett i syd og St. Hanshaugen i øst.

Bolteløkka har sitt navn fra David Bolt som i 1761 kjøpte løkken Henrichenberg fra bymarken. Den store trebygningen (Ullevålsveien skole) i Bolteløkka allé 8 er løkkebygningen.

Strøket ligger i en bakke og har gode sikt- og lysforhold, mellom de to høydene Stensparken med Blåsen og St. Hanshaugen. Før den bymessige utbyggingen fra 1870-tallet var det utsikt til byen og fjorden. Inntil 1893 eller noe tidligere lå Bislettbekken åpen. Den rant der Sofies gate er nå. 
 
Bolteløkka har svært variert bebyggelse. Langs Thereses gate er det leiegårder og tette kvartaler (murbyen). Den nordlige delen av strøket øst for Sofies gate består av villaer i tre og mur og frittliggende leiegårder med balkonger. Her er mange stilarter i en sjarmerende blanding. 
 
Strøket har to skoler: Bolteløkka skole, Eugenies gate 10, grunnskole 1.-7. trinn grunnlagt 1898, og Ullevålsveien skole, Bolteløkka allé 8, for barn med spesielle lærevansker, 3.-10. trinn, som tar opp barn fra et større område.

Per 1. januar 2006 bodde det ca. 2600 mennesker på Bolteløkka.

## Litteratur
* Oslo byleksikon
* Eva Ramm, Erling Lae og Ørnulf Oslen: *St. Hanshaugen Ullevål – streiftog i bydelens nedre del.* St. Hanshaugen Ullevål bydelsforvaltning 1995
* Oslo kommune, Utviklings-og kompetanseetaten, nettsted lest 6. februar 2007

## Eksterne lenker
* 
* Kart over Bolteløkka og området rundt 1887. Byarkivet, Oslo
* Kart og flyfoto (eldste 1937) over Bolteløkka
* Foto fra tårnet på Fagerborg kirke mot Bolteløkka, 1903. Foto: Anders Beer Wilse, eiet av Norsk folkemuseum
Larabanga

**Larabanga** er en by nordvest i Ghana. Den ligger like sør for Mole nasjonalpark, i distriktet West Gonja i regionen Savannah. Byen ligger ved en hovedvei som går mot vest til Sawla og mot sørøst til regionhovedstaden Damongo. Larabangas viktigste næringer er jordbruk samt turisme relatert til nasjonalparken.

Larabanga er mest kjent for sin hvitkalkede moské, bygget i leire i sahelisk stil. Moskéen dateres til 1421, da den transsahariske handelen var på sin høyde, og sies å være Ghanas eldste moske. En koran av omtrent samme alder befinner seg i moskéen.

Ved utkanten av byen ligger *Mystic Stone* («Den mystiske stein»). Mens Ghana var under britisk styre på 1950-tallet skulle det bygges en vei ved Larabanga, men arbeiderne fant en besynderlig stein som lå i veien for dem. De fjernet steinen tre ganger, men hver gang fant de neste dag steinen tilbake på sin opprinnelige plass. Det ble derfor besluttet å la steinen ligge og føre veien utenom. Steinen ble kjent som *Mystic Stone* eller *Wish Stone* («Ønskesteinen»), og den er etterhvert blitt en lokal turistattraksjon og et sted for tilbedelse med antatt legende egenskaper.

## Referanser
Oscars gate

**Oscars gate** finnes flere steder i Norge:
* Oscars gate (Halden)
* Oscars gate (Haugesund)
* Oscars gate (Kongsvinger)
* Oscars gate (Oslo)
* Oscars gate (Hønefoss)
* Oscars gate (Skien)
* Oscars gate (Stavanger)
* Oscars gate (Vadsø)
Sopelime

**Sopelime** er en feiekost laget av et treskaft og et knippe bjørkeris som er bundet til ene enden av skaftet med de tynne endene nederst. Sopelimer er blitt laget mange steder i verden, også i Norge, der de ble laget på gårdene og reparert etter behov. Surringen var fra gammelt med vidjeknute, men ståltråd overtok raskt da den ble tilgjengelig.

Produksjon av sopelimer ble en viktig attåtnæring for enkelte bygder. Christiania ble for eksempel forsynt med sopelimer fra Nesodden, noe som ga bygden omdømme som «Sopelimebygda».

Ifølge folketroen kunne hekser lage en smøring som kunne få dem og kostene til å fly. Denne kunsten ble brukt ved heksehøytider for å reise til et samlingssted, gjerne Blokksberg og andre fjell som var kjent som møtesteder for heksesabbater.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Åkebergveien (Oslo)

**Åkebergveien** (7-23, 8-62) er en vei i bydel Gamle Oslo. Veien går fra Grønlandsleiret ved foten av Enerhaugen. Fra krysset ved Kjølberggata frem til slutten ved rundkjøring med Jordalgata, er veien en del av riksvei 161/Ring 2.

Veien har navn etter løkkeeiendommen Åkeberg (etter norrønt: *Valkabjargir*, senere «Valkaberg», etter mannsnavnet Valki, populærform for Valgarðr), en betegnelse for høydedragene mellom Kampen og Grønlandsleiret, herunder Enerhaugen. Deler av høydedragene ble sprengt bort i forbindelse med byggingen av Botsfengselet i årene 1845 til 1851.

## Bygg med adresse til veien

* Oslo Fengsel (nr. 11)
* Åkeberg barnehage (nr. 23), tidligere Åkeberg barnehjem fra 1921
* Central Jam-e-Mosque (nr. 28 B), tilholdssted for World Islamic Mission
*Kommunal leiegård i nr. 50, oppført 1902, arkitekt Henrik Nissen, en av byens to leiegårder som ble bygget med kommunen som byggherre rundt 1900. Den andre ligger i Dannevigsveien 7, den tredje i bystyrets vedtak om tre gårder i 1896, Munkedamsveien 23, ble ikke bygget. Byggesaken for nr. 50 ble behandlet i bystyret i 1898.
* Jarlen kino (nr. 56), fra 1938 til 1988

## Referanser


## Galleri

Fil:Akebergveien 50 id 164174.jpg|Åkebergveien 50, kommunal leiegård 1902
Fil:World Islamic Mission Mosque in Oslo (desembre 2013) - panoramio (57).jpg|Moskeen i Åkebergveien, Central Jam-e-Mosque
Fil:436. Kristiania. Aakebergveien (6216860574).jpg|Kolorert postkort av Aakebergveien, Kristiania (ukjent dato)
Oscars gate (Oslo)

**Oscars gate** (1–81, 2–92) er en gate i bydel Frogner. Gaten går fra Pilestredet til Frognerveien.

Gaten har navn etter kong Oscar I, konge av Norge og Sverige fra 1844 til 1859. Beliggende bak Slottet, og parallelt med Parkveien, har gaten en sentral og eksklusiv beliggenhet. 

De fleste byggene ble oppført i perioden fra 1860 til 1890 etter byplansjef Georg Andreas Bulls plan for Homansbyen. I Oscars gate ses at fasadene var mest forseggjort i 2. og 3. etasje, fordi de var finest å bo i; det ble ikke så mange trapper opp. Men da heis ble vanlig, fikk de øverste etasjene høyest prestisje.

Gaten fremstår som staselig, med store murvillaer og bygårder i jugendstil. Leilighetene i disse bygningene er romslige, med størrelser som ofte varierer fra 180 til 300 kvadratmeter.

Det er i dag flere ambassader med adresse i denne gaten.

Det meste av bebyggelsen i Oscars gate er oppført på Byantikvarens gule liste, enten i kraft av å være vernet etter Plan- og bygningsloven eller kommunalt listeført.

I 2015 ble Norges til da dyreste leilighet lagt ut for salg i Oscars gate 47/49, med en prisantydning på 62 millioner kroner.

## Bygninger i utvalg

## Referanser


 
 



## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* Om Oscars gate – og Homansbyen (Tysklands ambassade)