Borough

**Borough** (norsk *kommune*, *herred*) er et forvaltningsdistrikt; betegnelsen brukes på ulike måter i ulike land.

Betegnelsen *borough* stammer opprinnelig fra England. I motsetning til et «county», som var underlagt en adelsmann, var en «borough» en selvstendig forvaltningsenhet, med en valgt borgermester som øverste leder. Begrepet kommer fra *burh*, gammelengelsk for «befestet sted»; et lignende ord er *borg*. Flere av landene som inngår i Samveldet av nasjoner (engelsk: *Commonwealth*) benytter betegnelsen *borough*, deriblant Canada, Australia og New Zealand. Utenfor Samveldet har begrepet vært brukt blant annet i USA; særlig i delstatene i det nordøstlige USA finner man *boroughs*, ofte som inndeling innenfor kommuner. Eksempelvis betegnes New Yorks fem bydeler som *boroughs*.

## Etymologi
Det engelske ordet borough er avledet fra angelsaksisk *burg, burh* i betydningen en bolig, eller helst bolig innenfor en befestet inngjerding. Ordet er avledet fra urgermansk **burgs*, «borg», «festning», et ord som er i slekt med det gammelfrisiske *burg*, det norrøne *borg*, det gammelhøytyske *burg*, *buruc*, fra urindoeuropeiske rotord **bhergh*, «høy» med utledninger som refererer til høyde, ås, som en bygdeborg på ås i terrenget (også kilde til angelsaksiske *beorg*, «ås, åskam»).

På tysk og i norrønt hadde ordet hovedsakelig betydningen borg i betydningen festning, men i gotisk fikk det betydningen «by» eller «borgerlig samfunn», noe som også skjedde i skiftet fra angelsaksisk (gammelengelsk) til mellomengelsk, fra «festning» og til «befestet by», særlig i funksjonen å sende representanter til parlamentet. Det germanske ordet fikk også tilstedeværelse i de indoeuropeiske nabospråkene; *borgo* (italiensk), *bourg* (fransk), *burgo* (spansk og portugisisk), *burg* (rumensk), *purg* (kajkaviansk dialekt av serbokroatisk) og *durg* (दर्ग) (hindu) og *arg* (ارگ) (persisk). Tilstedeværelsen av disse ordene som endelse i stedsnavn indikerer at de en gang var en befestet bosetning: Aldeburgh, Bamburgh, Tilbury, Tilburg, Strasbourg, Luxembourg, Edinburgh, Grundisburgh, Hamburg, Göteborg og andre.

## Historikk
Den juridiske statusen et sted fikk i middelalderen ved å bli *borough* ga dem en selvråderett, det vil si at de ikke var underlagt fyrster. På den andre siden kunne de få en bailiff, en type guvernør. Statusen som *borough* ble gitt direkte av kongen, i form av et ''Royal Charter''. Noen *boroughs* hadde rett å sende en representant til parlamentet; denne retten ble gitt av parlamentet. Steder som ble *borough* fikk, særlig i Sør-England, endingen «-bury», i Midlands ble endingen ofte «-borough» og i Skottland «-burgh».

Systemet førte til at områdene i Det forente kongerike fikk en ganske ulik representasjon i parlamentet, med såkalte «råtne valgkretser» med ingen eller få velgere. Derfor ble valgsystemet i 1832, etter en lang diskusjon, reformert i den såkalte Reformakten. Nyordningen forandret grensene for valgkretser og slettet parlamentssetet for mange «boroughs».

I 1974 ble den gamle forskjellen mellom *boroughs* og *counties* avskaffet. I stedet ble det opprettet distrikter. I nyere tid har man i Storbritannia innført begrepet «metropolitan boroughs», som tilsvarer store bydeler i landets største byer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bateson, Mary; Smith, William Charles (1911): «Borough» i: *Encyclopædia Britannica*, 11. utg.
* Smith, William Charles (1878): «Borough» i: *Encyclopaedia Britannica* **4**, 9. utg.
* «Borough» i: *Wiktionary*