open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Birk

**Birk** (muligvis fra tysk *Bezirk*, «område») var i Danmark en lokal rettskrets utskilt fra herredet, der alle i birket hadde samme herskapet. De første birkene hørte under kongen, som også lot enkelte klostre og gods under biskopen opprette birk. Etter at eneveldet ble innført i Danmark-Norge i 1660, økte antallet birk kraftig, siden det fulgte **birkerett** med lensgodsene. Ordningen vedvarte til den danske grunnloven ble vedtatt i 1849; men helt til april 1916 kunne birkedommeren kalles «birkeskriver».

De eldste birkene var kjøpsteder som tilhørte kongen og hadde bytinget som domstol, slik som i Norge. I middelalderen oppstod det kongelige birk også på landet, «landbirk», tilknyttet kongeslott, handelsplasser og fiskevær. Christian 4. samlet i 1623 det regelverket som var felles for landbirk og kjøpsteder. I 1680-årene ble antallet tingsteder halvert for å bedre dommernes inntekt; f.eks ble herredene Sokkelund, Smørum og Ølstykke herreder i 1683 samlet til én rettskrets, «Københavns birk». Danske Lov i 1683 presenterte et felles lovverk for birk og herreder.  

I kontrast til de rundt 300 tinglag og bygdeting i Norge, ble rundt 180 herreder i Danmark delt mellom ca 120 gods med egne birk, dvs. rettskretser der godseieren selv utpekte og betalte birkedommeren. Fra et slikt birketing kunne saker ankes til ett av de fire landstingene, og derfra til høyesterett i København. I danske kjøpsteder ble saker derimot ført for bytinget som rettsvesenets første instans, slik som i Norge. Men på landet var rettsforvaltningen i Danmark overlatt private godseiere. Det ble ofte holdt ting hver uke, mens ting i Norge ble holdt bare 2-3 ganger i året. 

Jarlsberg, Rosendal baroni, Austrått og noen få andre hadde birkerett i Norge, der ordningen ble opphevet i 1821.

*[[Birkarler]]* var en liten, uoffisielt organisert gruppe handelsmenn som holdt til langs kysten av Bottenhavet i middelalderen. De utførte en form for byttehandel, særlig med pelsverk, men også andre varer.

## Se også
* Bjarkøyretten

## Referanser
Anders Goksøyr

**Anders Goksøyr** (født 1957) er en norsk professor i biologi ved Universitetet i Bergen, sønn av Jostein Goksøyr (1922–2000) som hadde samme stilling samme sted. Etter artium fra Åsane gymnas 1976 og cand.scient. 1984, mottok Anders Goksøyr en dr.scient. gjennom sin forskning på miljøgifter (toksikologi). Han vant i 1990 Meltzerprisen for yngre forskere, på 30&nbsp;000 kroner. Han hadde laget en ny måte for å oppdage forurensning, nemlig ved å studere fiskens respons på miljøgifter. Utover 1990-tallet skrev han jevnlig i Bergens Tidende om forskning og miljø, og var førsteamanuensis ved Laboratorium for marin molekylærbiologi da han i 1994 utga boken *Genenes tidsalder* som omhandlet genmodifisert mat. I 2000 var han blitt professor i molekylær biologi da han utga *DNA - det mystiske arvestoffet*, samtidig som han var grunder og forskningssjef for Biosense Laboratories i Bergen, som blant annet laget tester for å påvise hormonforstyrrelser («herming») i fisk. Goksøyr ble knyttet til Molekylærbiologisk institutt i 1997 og ble professor i 2000. Han har vært tilsatt som instituttleder ved Institutt for Biologi siden 2010. Goksøyr har publisert over hundre artikler internasjonalt.

## Utgivelser
* 
* 

## Referanser
Storalliansen (Augsburgligaen)

**Storalliansen**, også kalt **Augsburgligaen** var en europeisk allianse som opprinnelig hadde til hensikt å stoppe den franske ekspansjonen under Ludvig XIV.

Samarbeidet kom i stand i 1686 under navnet «Augsburgligaen», under ledelse av keiser Leopold I av Det tysk-romerske rike, først gjennom en overenskomst i Berlin med kurfyrst Fredrik Vilhelm av Brandenburg, og deretter i Augsburg med de øvrige tyske fyrster, samt Spania og Sverige hvor partene forpliktet seg til å opprettholde Det tysk-romerske rikets integritet. Alliansen ble fra 1689 kjent som «Storalliansen» etter at også England sluttet seg til.

Land som for kortere eller lengre tid var tilsluttet samarbeidet var Bayern, Brandenburg, England, Irland,  De forente Nederlandene, Portugal, Rhinpalatinatet, Savoie, Sachsen, Skottland, Spania, Sverige, Det tysk-romerske rike og Østerrike.

Alliansen var særlig betydningsfull under niårskrigen og den etterfølgende spanske arvefølgekrig.
The Necessary Death of Charlie Countryman

***The Necessary Death of Charlie Countryman*** er en amerikansk romantisk dramakomedie fra 2013. Filmen er regissert av Fredrik Bond, og har Shia LaBeouf, Evan Rachel Wood og Mads Mikkelsen i hovedrollene.

## Handling
Den ytterst gjennomsnittlige unge mannen Charlie Countryman (Shia LaBeouf) faller for den unge ungareren Gabi (Evan Rachel Wood) når han møter henne etter å ha sittet ved siden av faren hennes på et fly, noe som etterhvert resulterer i at faren hennes dør. Det skal vise seg at det er en kraftig hake: hun "tilhører" allerede en voldelig mafiaboss (Mads Mikkelsen), som ikke har noen planer om å slippe henne fra seg.

## Rolleliste
* Shia LaBeouf i rollen som Charlie Countryman
* Evan Rachel Wood i rollen som Gabi Banyai
* Mads Mikkelsen i rollen som Nigel
* Til Schweiger i rollen som Darko
* Rupert Grint i rollen som Carl
* Melissa Leo
* Aubrey Plaza
* James Buckley i rollen som Luke
* Vanessa Kirby i rollen som Felicity
* Lachlan Niebor i rollen som Ted
* Montserrat Lombard i rollen som Madison

## Trivia
* Filmen har vært i produksjon i flere år. Shia LaBeouf var først tildelt hovedrollen, men måtte trekke seg, så Zac Efron ble castet i stedet. Men da LaBeouf endelig ble ledig for prosjektet ble han tatt tilbake igjen.

## Eksterne lenker
*
Kaffeheis

**Kaffeheis** er et stativ til å skjenke kaffe med. Kaffekjelen settes i stativet, og med en sveiv kan kjelen tippes forsiktig fremover slik at kaffegruten ikke virvles opp når man skjenker. Kaffeheiser kan være laget både av tre og metall og i Norge har de særlig vært i bruk på 1800-tallet.

Synonymer: kaffestol og kjelestol.

## Litteratur
* Østby, Jon Birger (1983): ''Nomenklatur for drikkestell'', med tegninger av Torill Sand. Oslo

## Eksterne lenker
* Kaffeheiser i DigitaltMuseum
Caspar Markdanner

**Caspar Markdanner** (født 1533, død 1618 på Rønninge Søgård) var en dansk lensmann. 

Hans opphav er usikkert, men et gammelt sagn kan fortelle, at han var sønn av kong Christian III og en skomakerdatter fra Andst i nærheten av Kolding. Andre heller til at han i stedet var sønn av den kvinneglade Frederik I. Uansett tilhørte han ved fødselen ikke aldesstanden, men vokste allikevel opp under gode forhold. Han fikk privatundervisning av en lærer til han var 12 år, og undervisningen fortsatte deretter i Roskilde og i Hamburg. Han fulgte siden med en franskmann til Frankrike, og deretter til Spania og Italia før han trådte i tjeneste hos keiser Maximilian II i Østerrike som krigsmann og diplomat. Han ble hos keiseren i 10 år, og ble adlet av ham i 1571. Deretter tjente han i Braunschweig og hos hertug Adolf av Gottorp.

## Lensmann
På gjentatte oppfordringer fra rikshovmester Peder Oxe vendte han i 1574 tilbake til Danmark, hvor han ble ansatt ved hoffet først som hoffjunker, siden som kjøgemester i årene 1575–1585. Fra 1585–1617 var han lensmann på Koldinghus. I Norge hadde han Senjen len i årene 1580–1591, og i de to siste år av sitt liv også Brunlaug og Nummedal len. I 1577 hadde kongen gitt ham skjøte på Rønninge Søgård på Fyn. Nesten 60 år gammel giftet han seg den 9. april 1592 med den knapt 16 årige Sophie Oldeland (død 1639) på Koldinghus. Den forbindelse gjorde ham også til eier av Vejlegaard også på Fyn. Han eide også en eldre setegård i Dollerup, Andst herred. På Rønninge og Vejlegård oppførte han nye hovedbygninger.

## Ettermæle
Markdanner var etter sine mange år i utlandet preget av tysk kultur, men fikk allikevel i 1586 sitt navn knyttet til et av Danmarks nasjonale minnesmerker; han lot den den store Jellingestenen, som var blitt dekket av jord, gjenoppgrave og oppstille. I Sankt Nikolaj kirke i Kolding bekostet han altertavle og prekestol. Han lot oppføre Andst kirkes løkformede tårn i 1592, og fornyet deler av innventaret. I kirken henger en tavle hvis latinske tekst berømmer Markdanner og er forfattet av presten Jon Jensen Kolding. På prekestolens lydhimmel ses Markdanners adelige våpen. Han ble begravet i Rønninge kirke. 

## Referanser
Johanna Olweus

**Johanna Olweus** (født 29. april 1965) er en norsk professor i medisin, kjent for forskning på immunologi og behandling av kreft.  

## Akademisk karriere
Etter cand.med. 1992 studerte hun benmargskreft i tre år med NTNF doktorgradsstipend ved *Becton Dickinson Immunocytometry Systems* i San Jose, California, USA, hvorfra hun i 1997 returnerte for turnus ved sentralsykehuset i Buskerud.  Olweus disputerte til dr.med. i 1998 ved Avdeling for patologi ved Universitetet i Bergen på avhandlingen *Tidlige trinn i human myelopoiese*, som viste blant annet at stamceller i benmargen i tidlige modningstrinn kan renses. Hun ble spesialist i immunologi og transfusjonsmedisin i 2006. I 2007 ble hun seksjonsoverlege ved Immunologisk institutt ved Rikshospitalet-Radiumhospitalet og president i Norsk selskap for immunologi. I 2008 ble hun ny forskningssjef for Radiumhospitalet. I tillegg er hun professor II ved institutt for klinisk medisin ved Det medisinske fakultetved Universitetet i Oslo (UiO). Hennes forskergruppe ved UiO (Olweusgruppen) vant i 2011 vant Idéprisen på kroner 100 000 for å ha laget nytt reagens med stort potensial innen immunterapi for kreft, infeksjoner og autoimmune sykdommer.

## Bakgrunn
Hennes far Dan Olweus (1931–2020) var professor i psykologi ved Universitetet i Bergen, og Olweus vokste opp på Bolstadøyri.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Johanna Olweus profil hos Universitetet i Bergen
Hirdskrå

**Hirdskrå** (norrønt *hirðskrá*) er ei norsk lovbok fra middelalderen som regulerte forholdet mellom kongen og hirden, herunder hirdmennenes rettigheter, plikter og oppgaver. 

Loven er bare kjent i en versjon som ble vedtatt under kong Magnus Lagabøte, sannsynligvis mellom 1273 og 1277. Grunnlaget for dateringa er at tronfølgeloven av 1273 er redigert inn i loven, mens alle håndskriftene bruker de gamle norske titlene lendmann og skutilsvein, som i 1277 ble erstattet av den europeiske titlene baron og ridder.

## Innhold
Hirdskråa er delt inn i tre kapitler. I den første delen finnes en kort innledning, deretter tronfølgeloven av 1273 og prosedyrene for hvordan et kongsemne skal velges til konge, og de edene som hører til det. Deretter følger bestemmelser om de som har titler (nafnbœtr), slik som jarler og lendmenn.

Den andre delen begynner med en morallære, som på Island ble kalt *Hirdseder* (*Hirðsiðir*), og som tar utgangspunkt i de syv dødssynder, og gjør rede for hva disse syndene kan føre til. Videre gis det råd om hvilke dyder hirdmennene bør inneha for å unngå i falle i synd. Etter hirdsedene følger bestemmer om opptak av hirdmenn, og deres rettigheter og plikter. Herunder også hvilke våpen de skal ha, hvordan de skal forholde seg i krigstid, hvordan krigsbytte skal deles og til sist om hvordan ufred mellom hirdmennene skal behandles. Etter avsnittet om våpen er i det kapittel 36 føyd til bestemmelsene om retterbot for sysselmenn. 

Den tredje delen har bestemmelser om gjester og gjestfrihet, og om kjertelsvenner (pasjer) og deres rettigheter og plikter. 

Til slutt stadfester kong Magnus de retterbøtene som ble gitt av Håkon Håkonsson, og tilføyer sine egne. 

## Overlevering
Hirdskråa er overlevert i et titalls norske og islandske handskrifter datert fra ca. 1300 til langt ut på 1700-tallet. Et av de eldste er det norske handskriftet Codex Tunsbergensis, som òg ser ut til å inneholde det eldste tekstlaget.

I den kjente versjonen av loven finnes det flere henvisninger til «den eldre Hirdskråa» (*hin forna Hirðskrá*). Dette har blitt sett i sammenheng med at teksten også henviser til birkebeinere, og har skapt en forståelse av at en eldre versjon av Hirdskrå ble vedtatt under kong Sverre.

I Heimskringla står det at kong Olav Kyrre ga lover for hirden si; men det er ukjent hva slags lover dette var, og om det er noen forbindelse mellom Olav Kyrres hirdlov og Magnus Lagabøtes hirdskrå.

## Litteratur
*Gustav Storm. *Hindskraa i fotolithographisk Gjengivelse efter Tønsbergs Lovbog fra c. 1320*. Oslo, 1895
*Steinar Imsen. *Hirðskrá. Hirdloven til Norges konge og hans håndgangne menn*. Riksarkivet, 2000
* Børge Nordbø. *Hirðsiðir. Om tilhøvet mellom handskrifta av ei morallære frå 1200-talet*. Magisteravhandling i norrøn filologi ved Universitetet i Oslo, 2004
* Kjersti Selberg. *Eldre norske rettskilder, en oversikt*. Universitetsbiblioteket i Oslo, 2010. (Det juridiske fakultetsbiblioteks skriftserie ; nr 20) (ebok/pdf)
*Tekst frå ''Norges gamle Love'' Digitalarkivet
Eidsivatingsloven

**Eidsivatingsloven** var den loven som gjaldt på Eidsivatinget, antagelig fram til Magnus Lagabøtes landslov ble vedtatt i 1274. Lovteksten er nå tapt, med unntak av avsnittene om kristenretten, og et avsnitt om bygdeting, som enten kan stamme fra Eidsivatingsloven eller fra Borgartingsloven.

## Kilder
* 
* Kjersti Selberg. *Eldre norske rettskilder, en oversikt*. Universitetsbiblioteket i Oslo, 2010. (Det juridiske fakultetsbiblioteks skriftserie ; nr 20) (ebok/pdf)
Louis François de Boufflers

**Louis François de Boufflers, hertug av Boufflers, greve av Cagny** (født 10. januar 1644 i Crillon i Oise, død 22. august 1711 i Fontainebleau) var marskalk av Frankrike.

Louis-François stammet fra en gammel adelsfamilie fra Picardie. Han utmerket seg i krigstjeneste under Condé, Turenne, Créquy, Luxembourg og Catinat i kingens kriger siden 1672.

## Liv og virke
Boufflers gikk inn i militær tjeneste i 1663, og ble oberst for dragoner i 1669. 

Under erobringen av Hertugdømmet Lothringen i 1670 tjenestegjorde han under marskalk François de Créquy. I De forente Nederlandene tjenestegjorde han under Henri de la Tour d'Auvergne de Turenne, og han utmerket seg i tjenesten, for da Turenne ble drept av en kanon i 1675, fikk han kommandoen over de franske baktroppene under tilbaketrekningen. Han var på dette tidspunktet brigader og i 1677 fikk han generalsgraden *Maréchal de camp*.

Han tjenestegjorde i en rekke militære aksjoner, og ble i 1681 generalløytnant. Han ledet den franske hæren mot Moselle ved innledningen av niårskrigen og hadde en rekke seire. 15. oktober 1688 inntok han den viktige festningen ved Mainz med  soldater, og ledet deretter et korps til elva Sambre, hvor de sluttet seg til François-Henri de Montmorency-Luxembourgs styrker i slaget ved Fleurus.

Han ble såret i angrepet på Mons i 1691, men var tilstede sammen med kongen under beleiringen av Namur (1692), og deltok i seieren i slaget ved Steenkerque 3. august samme år. Han ble for sine fortjenester samme år utnevnt til marskalk av Frankrike, og til hertug i 1694. Samme år ble han guvernør over fransk Flandern og byen Lille. Han ble beleiret under beleiringen av Namur (1695), og måtte kapitulere da  av hans  menn var drept.

Han spilte en avgjørende rolle under freden i Rijswijk, som avsluttet niårskrigen.

Under den etterfølgende spanske arvefølgekrigen ble han truet av en beleiring av hertugen av Marlborough og Eugene av Savoia. Boufflers hadde kommandoen over byen, som holdt ut i tre måneder. Han fikk æresbevisninger etterpå av kongen, som om han hadde vunnet slaget. Hans motstand hadde vært slik at hans motstandere lot ham selv bestemme vilkårene for sin kapitulasjon. 

I 1708 ble han utnevnt til pair av Frankrike.

I 1709, da invasjon truet, tilbød Boufflers seg å tjene under Claude-Louis-Hector de Villars, og var med ham i slaget ved Malplaquet. Her vieste han stor dyktighet, og etter at Villars ble såret ledet han den franske armes retrett uten å tape verken kanoner eller fanger. 

Han døde i Fontainebleau den 22. august 1711.

## Referanser


## Litteratur
* Alfred Börckel: *Mainz als Festung und Garnison von der Römerzeit bis zur Gegenwart*, Mainz 1913.
* L. Dussieux: *Les Grands Géneraux de Louis XIV*, Librairie Victor Lecoffre, Paris 1888, s. 312–332.
* F. Hörmann von Hörbach: «Boufflers», i: Bernhard von Poten (utg.): *Handwörterbuch der gesamten Militärwissenschaften*, Bd.2, Leipzig/Bielefeld 1877, s. 89.

## Eksterne lenker
* Omtale i Encyclopædia Britannica
Vinglasskjøler

**Vinglasskjøler** er et kar som fylt med is eller isvann ble brukt til å avkjøle vinglass. Slike glasskjølere skal være laget i sølv i England omkring 1680, og bruken brer seg så utover Europa på 1700-tallet. Tidlig bruk  er noe usikker, og det er mulig at slike kar da først og fremst ble brukt til å skylle glass i når man skulle drikke flere typer vin av samme glass. Men av skildringer fra 1700-tallet framgår det at man også dekket med vinglasskjølere selv om det sto flere glass ved hver kuvert. I England ble vinglasskjølere kalt *moneith* som etter tradisjonen skal være etter en person med samme navn.

Vinglasskjølere er ovale eller runde kar laget av glass, keramikk eller metall. De har gjerne plass til flere glass som kan henge etter foten med klokken ned i vannet. Fra England kjennes det også vinglasskjølere fra perioden ca. 1750 til 1860 for ett glass. De siste har da form som samtidige skylleboller, men med en eller to nedbøyninger som man kan henge glasset i.

Når det var i 1840-årene var fest hos statsråd Hans Christian Petersen på Solli i Christiania, sto det en vinglasskjøler i keramikk på bordet i spisestuen. Den hadde tunget kant slik som den på bildet og var fylt med is. Glassene lå i hver sin tunge med klokken ned i kjøleren og med foten ragende opp.

## Litteratur
* Engelstad, Eivind (1941): ’’Historikk og fører for interiørene fra Christianialøkken Solli. Oslo.
* Tunander, Britt (1986):Illustrerat Antiklexikon. Stockholm. ISBN 91-27-01633-1
* Østby, Jon Birger (1983): Nomenklatur for drikkestell, med tegninger av Torill Sand. Oslo

## Referanser


## Eksterne lenker
* vinglasskjølere i DigitaltMuseum.
Vergemålsloven (1927)

**Vergemålsloven** eller **Lov om vergemål for umyndige** er en tidligere norsk lov av 22. april 1927 som trådte i kraft 1. juli 1927. Loven ble opphevet 1 juli 2013. Loven definerte den offentlige forvaltningen av midlene til den som var erklært som umyndig i henhold til Lov om umyndiggjørelse av 28. november 1898. Den regulerte også organiseringen av overformynderiets forvaltning av midlene til umyndige, og kontrollen av verger og deres regnskaper.

Loven ble opphevet 1. juli 2013, sammen med lov om umyndiggjørelse av 28. november 1898. Samtidig ble den erstattet av en ny vergemålslov av 26. mars 2010. I den nye lovgivingen ble overformynderiet omdannet fra et kommunalt organ til å bli et organ som organiseres av fylkene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* [LOV 1927-04-22 nr 03: Lov om vergemål for umyndige vergemålsloven
Finn Bendixen

**Finn Berg Bendixen** (født 27. juni 1949 i Lillesand) er en norsk idrettsutøver som vant NM-gull i lengdehopp i 1970, 1972, 1979 og 1980, sølv fem ganger og bronse en gang. Han deltok i EM i 1969 og OL i München i 1972. Han fikk fem NM-gull som junior, tre i lengde og to i tresteg. I 1973 ble han amerikansk studentmester i lengdehopp. Hans bestenotering var 7,97, satt på et stevne i Stockholm på Bendixens bursdag 27. juni 1972. Det er fremdeles nest lengste lengdehopp i Norge, fem cm bak nåværende rekord på 8,02 som Kristen Fløgstad satte drøyt 13 måneder senere. Bendixen deltok i 44 landskamper i friidrett fra 1967 til 1982. 

Bendixen er utdannet fysioterapeut ved Statens Fysioterapiskole i Oslo fra 1976. Før det hadde han studert Physical education ved University of California, Los Angeles (UCLA) i fire år. Som idrettsstudent ved UCLA hadde han Tom Tellez som trener, han ble senere trener til Carl Lewis. Fra 1977 var han fysioterapeut på Beitostølen Helsesportsenter i tre år. Fra 1980 har han arbeidet på UB fysioterapi i Lillesand, som han etablerte sammen med Helge Uldal det året.

Finn Bendixen er også kjent fra sin rolle som støttespiller i Ketil Moes kamp mot cystisk fibrose, hvor han blant annet var Moes ledsager i New York City Marathon. I 1992 tok han sammen med Johann Olav Koss og Edvard Moseid initiativet til Ketil Moe-løpet, som han var startansvarlig for i de 20 årene som løpet ble arrangert.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser




## Kilder
* Rune Stensland: «Det skulle bare mangle at jeg ikke skulle gi noe tilbake til idretten». Artikkel i Fædrelandsvennen 11. september 2012 side 19

## Eksterne lenker
*
Hans Blixencrone

**Hans Blixencrone** født **Hans Hanssøn Blix** (1661–1730) var en norsk embetsmann. Han var barnebarnet til Hans Lauritzen Blix (1596–1666). Han ble adlet og fikk navnet Blixencrone. Hans Blixencrone var eier av Store Ullevål gård.

## Referanser
Maggie Gobran

**Maggie Gobran**, også kalt «Mama Maggie Gobran», (født 1949 eller 1950 i Kairo i Egypt) er grunnleggeren og lederen av veldedighetsstiftelsen «Stephen's Children» (Stefanus-barna) i Kairo. Hun er en koptisk kristen som er mest kjent for sin innsats for underprivilegerte mennesker i Kairos slum og landets mindre utviklede områder. I 2012 var hun én av 231 kandidater som ble foreslått til Nobels fredspris.

Gobran vokste opp i en velstående familie i Kairo, og tok utdannelse innen informatikk. Før hun begynte sitt humanitære arbeide underviste hun ved The American University in Cairo.

Gobran hadde undervist på det amerikanske universitetet i Kairo. I 1987 besøkte hun slumbyen Moqattam der zabbalin-folket i stor grad lever av å resirkulere eller bruke det de finner på søppelfyllingen. Hun oppdaget at små barn satte livet på spill i søppelberget for å finne mat eller salgbart materiale. Hun fant barn som var levende begravet i søppel.

Gobran grunnla «Stephen's Children». Tusenvis av barn og deres familier får helsesjekk, mat og skoletilbud. I 2012 driver organisasjonen veldedighetsarbeide i hele Egypt og i Darfur i Sudan. Organisasjonen har  fulltidsansatte, hvorav rundt halvparten jobber i organisasjonens barnehager og de fleste resterende jobber med hjemmebesøk.

Gobran har vært nominert til Nobels fredspris flere ganger. Hun besøkte Norge i 2007, og TV 2 viste da en dokumentar om henne, «Mama Maggie - Midt-Østens svar på Mor Teresa» av Anne Wenell. Hun besøkte Norge også i 2012. og 2014.

Hun er gift og har to voksne barn. Sammen med mannen bor hun i Heliopolis, en forstad til Kairo.

## Referanser


## Kilder
* Håp på søppelhaugen, Bergens Tidende (2007)

## Eksterne lenker
* Stephen's Children, organisasjonen Gobran arbeider for (engelsk)
* Nominasjonsbrevet
Haraldsplass Diakonale Stiftelse

**Haraldsplass Diakonale Stiftelse** (tidligere Stiftelsen Bergen Diakonissehjem) er en frittstående diakonal organisasjon (non-profit) innenfor Den norske kirke som driver omsorgsarbeid basert på et kristent verdisyn. Sykehusdrift og utdanning har i nærmere hundre år vært hovedoppgaver ved Stiftelsen. De senere år har også forskning og barnevern kommet til som viktige og nye oppgaver. Samlet omsetning var i 2014 ca. 990 millioner kroner, mens antallet ansatte var ca. 1200 og frivillige tilknyttet virksomheten ca. 100.

Hovedvirksomhetene er:
* Haraldsplass Diakonale Sykehus
* Haraldsplass diakonale høgskole
* Haraldsplass Barnevern
* Solli DPS (50% eierandel siden 2003)

## Historie
Haraldsplass Diakonale Stiftelse begynte sin virksomhet i 1879. Først som stasjon under Diakonisseanstalten, idag Diakonissehuset Lovisenberg i Oslo. I 1906 etableres en kirurgisk klinikk i Bergen sentrum. I mai 1918 tar Haraldsplass Diakonale Stiftelse (den gang Bergen Diakonissehjem) imot sin første elev i sykepleie. Dette året regnes som stiftelsesåret fordi en nå vedtar å være en selvstendig organisasjon.

Den første forstanderinnen, Regine Waage, virket fra 1920-1931. Hun var en viktig bidragsyter til at institusjonen ble liggende der den ligger i dag, den 48 mål store tomten Mohns gård Haraldsplass. I 1940 sto sykehus med søsterhjem ferdig.

Søstersamfunnet med forstander og forstanderinne i spissen var selve bærebjelken i virksomheten. Etter hvert kom ulike profesjonsgrupper inn i sykehuset, og antall diakonisser gikk gradvis tilbake. I denne perioden ble skolen mer fristilt fra sykehuset og fikk blant annet sin egen rektor i 1970. Fra denne tiden overtok fylkeskommunen ansvaret for finansiering av sykehuset, og fra 2002 ble dette videreført av staten gjennom HF Helse Vest. I de senere årene har Haraldsplass Diakonale Stiftelse blitt et moderne, verdiforankret konsern.

## Visjon
Stiftelsens visjon er at mennesker i møte med dets virksomheter skal oppleve «Kompetanse med hjertevarme». Visjonen bygger på Bibelens fortelling om den barmhjertige samaritan.

## Formål
Haraldsplass Diakonale Stiftelse har til formål å fremme kristen omsorg for mennesker. Dette formålet vil stiftelsen virkeliggjøre ved:
* Å fostre og utdanne til diakonal tjeneste for syke, nødlidende og mennesker som ellers trenger omsorg. 
* Å drive institusjoner som fremmer virksomhet nevnt i punktet over. 
* Å arbeide for å fremme og styrke kirkens diakoni i vårt samfunn.

## Eksterne lenker
* Haraldsplass Diakonale Stiftelse
* Haraldsplass Diakonale Sykehus
* Haraldsplass Diakonale Høgskole
* Haraldsplass Samtalesenter
* Haraldsplass Barnevern
* Solli Distriktspsykiatrisk Senter
* Bergen byleksikon på nett, om Bergen Diakonissehjem
David Veilleux

**David Veilleux** (født 26. november 1987 i Cap-Rouge) er en canadisk tidligere profesjonell landeveissyklist. Han syklet for det franske profesjonelle kontinentallaget Europcar fra 2011 til 2013.

## Meritter

;2005
:Sammenlagt,  Tour de l'Abitibi
;2006
:3. etappe, Coupe de la Paix 
: Nasjonal U23-mester Landevei
: Nasjonal U23-mester Tempo
;2007
: Nasjonal U23-mester Tempo
;2008
:Sammenlagt, Tour of Pennsylvania
::4. og 5. etappe
:Kelly Cup
: Nasjonal U23-mester Tempo
:Sammenlagt, Tour of Elk Grove
;2009
: Nasjonal U23-mester Tempo
:10.-plass, VM U23 Tempo
;2010
: Nasjonal mester Gateritt
:Sammenlagt, Fitchburg Longsjo Classic
;2011
:La Roue Tourangelle
;2012
:Sammenlagt, Mi-août en Bretagne
::1. etappe
:Tre Valli Varesine
;2013
:1. etappe, Critérium du Dauphiné
:Sammenlagt, Boucles de la Mayenne

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
S-lån

**S-lån** er lån på spesielle vilkår som Norges Bank kan gi til banker i krise, det vil de si som har problemer med å få nok ansvarlig kapital gjennom vanlige lån. Slike lån er ikke gitt siden bankkrisen i begynnelsen av 1990-årene. Norges Banks hovedstyre vedtok i mars 2004 prinsipper og retningslinjer for å yte S-lån.

## Se også
*D-lån (døgnlån)
*E-lån (ekstraordinært lån)
*F-lån (lån med fastsatt løpetid)

## Eksterne lenker

* Sentralbankens likviditetspolitikk i en oljeøkonomi (Norges Bank)
Geoffrey Soupe

**Geoffrey Soupe** (født 22. mars 1988 i Viriat) er en profesjonell fransk landeveissyklist. Han sykler for Team Total Direct Energie. Han har vært profesjonell syklist siden 2011. Han syklet sin første GrandTour i 2012, da han syklet Giro d'Italia.

Han la opp etter 2025-sesongen.

## Meritter

;2008
:Sammenlagt, Tour du Béarn
;2010
: U23-nasjonal mester Tempo
;2011
:1. etappe,  Tour Alsace
:1. etappe, La Tropicale Amissa Bongo
;2023
:Sammenlagt + 1. etappe, La Tropicale Amissa Bongo
:7. etappe, Vuelta a España

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kenny Elissonde

**Kenny Elissonde** (født 22. juli 1991 i Longjumeau) er en profesjonell fransk landeveissyklist. Han ble profesjonell syklist i 2012.

## Meritter

;2008
: Junior-mester Landevei
;2010
:7.-plass sammenlagt, Giro della Valle d'Aosta
;2011
:7.-plass, U23 Liège–Bastogne–Liège
:Sammenlagt, Ronde de l'Isard
::2. etappe
;2012
:4.-plass sammenlagt, Route du Sud
:2. etappe, Paris–Corrèze
;2013
:Ungdomstrøya, Tour of Oman
:20. etappe, Vuelta a España

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bettina Wulff

**Bettina Wulff** (født *Bettina Körner* i Hannover 25. oktober 1973) var gift med Christian Wulff, Tysklands forbundspresident fra 2010 til 2012. Hun vokste opp i Grossburgwedel i Niedersachsen og har en høgskoleeksamen i anvendt medievitenskap og mediejus.  Etter avsluttede studier arbeidet hun som pressetalsperson.

Hun giftet seg 3. mars 2008 med Christian Wulff, den gang Niedersachsens ministerpresident og mellom 30. juni 2010 og 17. februar 2012 Tysklands forbundspresident. Bettina Wulff har en sønn født i 2003 fra et tidligere forhold, og sammen med Christian Wulff en sønn født i 2008. Paret ble separert i 2013, men giftet seg i kirken 2015. I 2020 ble paret skilt, men giftet seg på nytt i 2023.

Som Tysklands førstedame mellom 2010 og 2012 engasjerte hun seg ut over embetspliktene som statssjefens hustru også ideelt innenfor støtte til utsatte familier.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Bettina Wulff, wife of the Federal President Bundespräsidialamt. 2011. Lest 30. november 2011.
Akademiet VGS Bragernes Drammen

**Akademiet VGS Bragernes Drammen** er en privat videregående skole i Drammen. Skolen startet opp høsten 2013. Tidligere kjent som Akademiet VGS Heltberg Drammen

## Beliggenhet
Skolen er samlokalisert med Akademiet VGS Ypsilon på Landfalløya 26 og ligger ved siden av Akademiet Realfagsskole Drammen (grunnskole).

Skolen holdt tidligere til sammen med Akademiet Drammen i Skogliveien 4, ved Sundland næringspark i Drammen.

## Opplæringstilbud
Skolen tilbyr program for studiespesialisering.

### Studiespesialisering
Dette utdanningsprogrammet er forberedende for videre studier ved universitet og høyskoler. Med bestått vitnemål oppnås generell studiekompetanse.

I Videregående trinn 1 er utdanningsprogrammet likt ved alle skoler (bortsett fra fellesfagene fremmedspråk og matematikk), og inneholder fagene engelsk, fremmedspråk, geografi, kroppsøving, matematikk, naturfag, norsk og samfunnsfag. På begge trinn velger man 3 programfag hvorav minst 2 må være innenfor et valgt programområde: realfag eller språk, samfunnsfag og økonomi. Fellesfagene på andre trinn er fremmedspråk, historie, kroppsøving, matematikk og norsk.

## Bilder

Fil:Akademiet drammen bygning2.JPG|Gangvei mot inngangen til bygg C på Sundland.


## Referanser


## Eksterne lenker
* Skolens hjemmeside
* Utdanningsdirektoratets hjemmeside
Vergemålsloven (2010)

**Vergemålsloven** eller **Lov om vergemål** er en norsk lov som ble kunngjort 26. mars 2010 og som trådte i kraft 1. juli 2013. Loven definerer den offentlige forvaltningen av midlene til den som er erklært som umyndig. Den regulerer organiseringen av vergemålsmyndigheten, forvaltning av midlene til umyndige og personer med verge, og kontrollen av verger og deres regnskaper.

Ved ikrafttredelsen ble Lov om umyndiggjørelse av 1898 og Vergemålsloven av 1927 opphevet. Essensen i den nye lovgivingen er at vergemålsmyndigheten er statliggjort og hører under statsforvalteren (tidligere fylkesmannen), mens det tidligere var et kommunalt organ. Den nye loven er også i harmoni med FN-konvensjonen om funksjonshemmedes rettigheter av 30. mars 2007, som Norge ratifiserte 1. juli 2013. 

Ifølge den nye lovgivningen kan man gi en *framtidsfullmakt* om hvem som skal representere en dersom man ikke lenger kan klare seg selv.

Forskriftens § 26 angir at «Grensen for hvilke midler som forvaltes av statsforvalteren» er satt til «to ganger folketrygdens grunnbeløp (G)».

## Referanser


## Eksterne lenker
* LOV 2010-03-26 nr 09: Lov om vergemål (vergemålsloven)
* FOR-2013-02-15-201: Forskrift til vergemålsloven (vergemålsforskriften)
Cai Qi

**Cai Qi** (kinesisk: 蔡奇; pinyin: *Cài Qí*, født i 1955 i fylket Youxi i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. Han har vært borgermester for provinsen Zhejiangs hovedstad Hangzhou 2007-2010.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Iselin Vistekleiven

**Iselin Vistekleiven** (født 1983), tidligere **Jonassen** og **Vilhelmsen**,er en norsk politiker for Arbeiderpartiet. Hun var ordfører i Vågå kommune fra 2012 til 2019.

## Karriere
Jonassen ble i oktober 2011 valgt til varaordfører i Vågå. Hun ble kort tid etterpå konstituert til ordfører da ordfører Rune Øygard først ble sykemeldt og fra mai 2012 innvilget permisjon fra ordførervervet inntil en straffesak mot ham var avgjort. Jehans Storvik ble valgt til ny varaordfører av kommunestyret da Jonassen rykket opp til ordfører. Iselin Jonassen ble da Norges yngste kvinnelige ordfører. Forgjengeren Rune Øygard fikk innvilget fritak fra ordførervervet av kommunestyret 18. desember 2012 etter å ha blitt domfelt, og Iselin Jonassen fortsatte dermed som konstituert ordfører inntil videre. I kommunestyremøte 12. februar 2013 ble hun så valgt til ordfører for resten av valgperioden.

Før hun ble konstituert til ordfører jobbet hun på NAV-kontoret i Vågå kommune.

I desember 2012 ble hun kåret til Årets Ottadøl i 2012 «for å ha takla ei utfordrande rolle som ordførar og eit utfordrande år for Vågå på ein framifrå måte.»

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ordføreren, Vågå kommune
Lenín Moreno

**Lenín Voltaire Moreno Garcés** (født 1953) er en ecuadoriansk politiker som fra 2017 til 2021 er Ecuadors president. Han var tidligere visepresident. Han ble innsatt som visepresident sammen med president Rafael Correa i 2007. Som rullestolbruker er han en av få funksjonshemmede politiske ledere i verden.

Moreno ble lam fra livet og ned etter at han ble skutt i ryggen av ranere som stjal hans bil i 1998 i Quito.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Hero of Israel

**Hero of Israel** (, *helt av Israel*) er en israelsk militær utmerkelse som ble tildelt i Den arabisk-israelske krig 1948.

Etter at Israels forsvar (IDF) ble grunnlagt i mai 1948, var det ikke etablert et system for militære dekorasjoner. Mange soldater hadde utmerket seg i kampene og ble anbefalt av sine offiserer for utmerkelser. Det ble satt ned en komité for å utarbeide et system av dekorasjoner, og de laget en konkurranse der publikum ble invitert til å utforme medaljer. Våren 1949 var det fortsatt ikke tatt noen beslutninger på offisielle militære dekorasjoner. Det ble da bestemt at 12 dekorasjoner skulle gis til et utvalg soldater som var representative for de ulike forsvarsenhetene og som hadde utmerket seg ved den høyeste grad av heltemot.

Tallet 12 har en symbolsk betydning, basert på de tolv stammer av Israel. Tittelen *Hero of Israel* ligner den russiske utmerkelsen, *[[Helt av Sovjetunionen|Hero av Sovjetunionen]]*. Den nyetablerte israelske landet hadde tette bånd til Sovjetunionen.

Prisutdelingen ble holdt den 17. juli 1949. Etter en militærparade var det President Chaim Weizman, Statsminister David Ben-Gurion og forsvarsminister Yaakov Dorisom tildelte dekorasjonen til mottakerne eller deres pårørende. 4 priser ble gitt Posthumt.

Etter denne seremonien fortsatte komiteen å arbeide med et system av dekorasjoner, uten å nå en løsning. Hero of Israel ble aldri tildelt på nytt. I stedet ble den i 1970 ble den erstattet med *[[Medal of Valor (Israel) | Medal of Valor]]*. Alle mottakere av Hero of Israel mottok automatisk *Medal of Valor* også.

## Design
Utmerkelsen består av en rød sløyfe dekorert med Israels riksvåpen i gull.

## Eksterne lenker
* http://www.israelidecorations.net/Hero_of_Israel.htm
World Archery Federation

**World Archery Federation** (**WA**) er det internasjonale idrettsforbundet for bueskyting, anerkjent av Den internasjonale olympiske komité og Den internasjonale paralympiske komité.

WA ble grunnlagt som *Fédération Internationale de Tir à l’Arc* (FITA) 4. september 1931 i Lviv i Polen av syv nasjoner: Frankrike, Italia, Polen, Sverige, Tsjekkoslovakia, Ungarn og USA. Forbundet fikk sitt nåværende navn i 2011.

Forbundets opprinnelige mål var å få bueskyting tilbake i De olympiske leker. Idretten hadde vært på det olympiske programmet fra 1900 til 1920. Målet ble oppnådd i 1972 da bueskyting igjen var på programmet under Sommer-OL i München.

WA består av 149 tilsluttede nasjonale bueskytterforbund (per 15. august 2012). Forbundskontoret ligger i Lausanne i Sveits.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bordtennis under Paralympiske sommerleker 2012

**Bordtennis** ved Paralympiske sommerleker 2012 bestod av 29 øvelser, og ble arrangert fra 30. august til 8. september 2012 i ExCeL London.

## Øvelser
Det ble konkurrert i 29 øvelser, for menn og kvinner, individuelt og lag, innenfor de ulike klassifiseringene for handikapp.

## Medaljevinnerne
### Menn

### Kvinner

## Eksterne lenker
* London 2012 - bordtennis
Union Internationale de Pentathlon Moderne

**Union Internationale de Pentathlon Moderne** (**UIPM**) er det internasjonale idrettsforbundet for moderne femkamp, anerkjent av Den internasjonale olympiske komité (IOK) og tilsluttet Association of Summer Olympic International Federations.

UIPM ble stiftet i 1948, etter at idretten hadde vært på det olympiske programmet siden 1912 under IOKs direkte administrasjon. Forbundet tok over organiseringen av skiskyting i 1960 da denne idretten fikk olympisk status. Dette varte frem til 26. juni 1998 da skiskyting og moderne femkamp skilte lag, og skiskytingsporten ble selvstendig under International Biathlon Union.

UIPM organiserer i dag verdensmesterskapet i moderne femkamp og moderne femkamp i De olympiske leker, samt verdenscup og europamesterskap. Forbundet har sitt hovedkontor i Monaco.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Heftingdalen renovasjonsanlegg

**Heftingdalen renovasjonsanlegg** er et deponi og mottak for avfall i Heftingdalen  i Arendal, tidligere Moland kommune. Anlegget ligger like ved Longumkrysset på E18.

Mottaket drives av Agder Renovasjon IKS, som er et interkommunalt selskap som eies av kommunene Arendal, Froland og Grimstad. Selskapet har mottak i Heftingdalen og Østerhus i Grimstad.

Mottaket innsamler, tar imot og behandler slam og avfall fra eierkommunene, som omfatter 66 300 innbyggere, som igjen er 26 000 abonnenter. Disse kommunene fikk innført kildesortering i 1998 og 1999, hvor man sorterer ut matavfall, glass- og metallemballasje, plastemballasje, farlig avfall, små-elektrisk avfall (EE-av[fall) og papir. 

Heftingdalen har anlegg for rankekompostering av matavfall, med forkompostering under tak, slambehandling, sikkerhetsmakulering, kverning av treavfall samt pressing av plast, papp og papir. 20. desember 2010 åpnet Agder Renovasjon et tilleggsmottak for avfall på Østerhus i Grimstad, som sorterer og omlaster avfallet for videre transport til gjenvinning eller deponering i Heftingdalen.

Deponigass (metan) fra Heftingdalen føres i rør ned til et fjernvarmeanlegg i Blødekjær i Arendal. Varmeanlegget leverer varme til blant andre Sørlandet sykehus Arendal.

Agder Renovasjon har i forbindelse med renovasjonsanlegget også en gjenbruksbutikk i Heftingdalen, der man kan levere inn gjenstander som blir solgt videre.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Agder Renovasjon
* Analyseresultater av sigevannsprøver fra renovasjonsanlegg i år 2000 og 2009
Jenny Kaatz

**Jenny Kaatz** (født 4. oktober 1985 i Vänersborg i Sverige) er skuespiller og sanger og hun har utdannelse fra Guildford School of Acting.

Kaatz har vært bosatt i Norge i mange år, men kommer opprinnelig fra den svenske byen Vänersborg. Som skuespiller har hun spilt i Tv-serier, filmer og på teatre. Jenny jobber med det polske kompaniet Song of the Goat Theatre, som er et fysisk teaterkompani med base i Wroclaw. Jenny har blant annet jobbet for Atra Bilis (Angelica Liddell Company) i forestillingen Todo el Cielo Sobre la Tierra. Hun har og vært ansatt ved Hålogaland Teater, Kilden i Kristiansand og medvirker i gårdsteateret Teater Framdrift. Nylig medvirket Jenny i den norske drama-serien Aber Bergen (iTV), der hun spilte Linda Leeland og spilte hovedrollen i filmen *Utburd* (Regi: ) Hun jobber mye med dubbing og voice-over siden hun er flerspråklig (norsk, svensk, engelsk, tysk).

Andre produksjoner er blant andre: Cosette i *[[Les Misérables (musikal)|Les Misérables]]* på Hålogaland Teater høsten 2012, Tora i *[[Stenhoggern]]* i Brottet Amfi på Hvaler og ensemble i *[[Jesus Christ Superstar]]* på Det norske teatret.

## Roller
* «Ensemble» i Hamlet - a commentry med Song of the Goat Theatre (2017)
* «Ensemble» i Island med Song of the Goat Theatre (2016)
* «Ensemble» i Crazy God med Song of the Goat Theatre (2016)
* «Charlotta» i Portraits of the Cherry Orchard med Song of the Goat Theatre (2016)
* «Linda Leland» i drama-serien Aber Bergen (2016)
* «Regan og Cordelia» i Songs of Lear med Song of the Goat Theatre (2015)
* «Bakergutt» i Hakkebakkeskogen i Kristiansand Dyrepark (2015)
* «Ghost» i Todo el Cielo Sobre la Tierra med Atra Bilis/ Angelica Liddell (2015)
* «Kristine» i filmen Utburd (2014)
* «Solveig» i Walking with Ibsen, Ibsen festivalen (2014)
* «Cosette» i *[[Les Misérables (musikal)|Les Misérables]]* på Hålogaland Teater (2012)
* «Julia» i kortfilmen *[[Aorta (film)|Aorta]]* regi: Rebecca Figenschau Kortfilmfestivalen i Grimstad (2012)
* «Tora» i *[[Stenhoggern]]* i Brottet Amfi på Hvaler (2012)

## Eksterne lenker
* 
* 
* Song of the Goat Theatre
* Profil på IMDB
* Skuespillerkatalogen
* Jenny Kaatz i drömroll - Gör Cosette i Les Misérables på norsk storteater
Caroline Lacroix

**Blanche Zélia Joséphine Delacroix, baronesse Vaughan**, bedre kjent som **Caroline Lacroix** (1883–1948), var en fransk-rumensk prostituert som allerede i sin livstid ble berømt som Leopold II av Belgias mest kjente elskerinne. 

Lacroix møtte den da 65-årige kongen i Paris som 16-åring. De innledet like etterpå et forhold som varte til kongens død i 1909. Sammen hadde de to sønner, Lucien (1906–1984) og Philippe (1907–1914), og giftet seg i en religiøs seremoni fem dager før Leopolds bortgang. Giftermålet ble ansett som gyldig av belgisk lov. Leopold ga henne store gaver, penger, eiendommer og en adelstittel. Hun var meget upopulær i Belgia og fikk økenavnet *Reine du Congo* (Kongos dronning) da hun mottok penger Leopold skaffet gjennom sitt brutale styre over Fristaten Kongo.

## Kongens død
Etter kongens død giftet hun seg igjen i 1910 med en av sine beundrere, Antoine Durrieux, som adopterte de to sønnene. De to ble snart skilt igjen. I 1937 utgav hun sine memoarer i *A Commoner Married a King: As Told by Baroness de Vaughan to Paul Faure*. Hun døde i Cambo-les-Bains i Pyreneene, og ble gravlagt på Cimetière du Père Lachaise i Paris.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Blanche Delacroix, "Baroness Vaughan"'', crossoflaeken.blogspot.dk
Forbundsforsamlingen (Østerrike)

**Forbundsforsamlingen** i Østerrike (tysk: Bundesversammlung) er et organ opprettet i medhold av Østerrikes forfatning og består av medlemmer fra Nasjonalrådet og Forbundsrådet. Forsamlingen ledes annenhver gang av presidentene i Nasjonalrådet og Forbundsrådet. 

Etter forfatningen av 1920 var det Forbundsforsamlingen som valgte Østerrikes president. Da forfatningen ble endret slik at presidenten fra 1951 skulle velges ved direkte valg av folket, mistet Forbundsforsamlingen sin hovedoppgave.  

Forbundsforsamlingen har idag som oppgave å ta imot presidentens edsavleggelse. Videre kan forsamlingen etter forslag fra Nasjonalrådet utlyse folkeavstemning for å avsette presidenten, eventuelt reise sak mot presidenten for Forfatningsdomstolen. Endelig kan Forbundsforsamlingen fatte vedtak om å erklære krig. Til nå har domstolen ikke foreslått noen president avsatt eller gjort vedtak om krig. 

Forbundsforsamlingen i Østerrike har siden 1920 hatt 17 møter.

## Referanser
Vifta med händerna

**«Vifta med händerna»** er en sang av den svenske eurodance-artisten Basshunter. Låten er en singel fra Basshunters album, *[[LOL (^^,)|LOL <(^^,)>]]* fra 2006 .

Opprinnelig var låten laget av den svenske hiphop-duoen Patrik och Lillen. Senere har Basshunter gjort låten om til en dance-låt. 

## Musikkvideo
Det ble laget en musikkvideo til sangen der Basshunter er DJ mens Patrik och Lillen fremfører sangen på en club.   

## Sporliste

* CD single (13. desember 2006)
#«Vifta med händerna» (Radio Edit) – 3:10
# «Vifta med händerna» (Club Edit) – 4:12

## Topplisteplasseringer

## Referanser
Norges Ake-, Bob- og Skeletonforbund

**Norges Ake-, Bob- og Skeletonforbund** (**NABSF**) er et norsk fleridrettsforbund for de olympiske idrettene aking, bobsleigh og skeleton. NABSF er tilsluttet Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité, samt Fédération internationale de luge de course og Fédération internationale de bobsleigh et de tobogganing, og er underlagt de til enhver tid gjeldende lover og bestemmelser for disse.

NABSF ble stiftet 13. desember 1935 på Lillehammer under navnet Norges Akeforbund for Kjelke- og Bobsport (NAKB). Forbundets formål er å fremme ake-, bobsleigh- og skeletonidrettene i Norge, og representere idrettene internasjonalt.

President er Erik Lundemo. Generalsekretær er Åshild Høva Sporsheim.

## Eksterne lenker
*
Norges Studentidrettsforbund

**Norges Studentidrettsforbund** (**NSI**) er en fellesorganisasjon for studentidrettslag ved norske universiteter og høgskoler. NSI er medlem av Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité og tilsluttet Fédération internationale du sport universitaire (FISU) og European University Sports Association.

NSI ble stiftet 5. desember 1913 som Norske Studenters Idrettsforbund, og fikk sitt nåværende navn i 2004. Forbundet har til formål å legge til rette for at studenter kan drive idrett og friluftsliv kombinert med utdannelse. Forbundet har sitt hovedkontor på Ullevaal Stadion i Oslo.

## Mesterskap
NSI arrangerer blant annet studentcup (SC), Student-NM (SNM) og studentleker (SL) i flere idretter.
* Studentmesterskap er åpent for studenter i Norge. Vinneren av et studentmesterskap kan kalle seg norsk studentmester i den aktuelle idretten.
* Studentleker består av minst åtte idretter, hvor det er studentmesterskap for minst fem av idrettene.
Det er fire klubber som har arrangert Studentleker.

* Norges Handelshøyskoles idrettsforening
* NTNUI
* Tromsøstudentenes Idrettslag
* Studentspretten Sogndal
* BI Athletics
* Norges Idrettshøgskoles Idrettslag 

I dag er det ca. 15 ulike student-NM som avholdes årlig.
* Amerikansk fotball
* Badminton
* Basketball
* Bordtennis
* Futsal
* Håndball
* Innebandy
* Lacrosse
* Langrenn
* Orientering
* Roing
* Rugby
* Squash
* Svømming
* Tennis
* Volleyball

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lauritz Meltzer

**Lauritz Philip Meltzer** (født 8. mars 1861 på Lillehammer, død 28. juni 1943 i Bergen) var en norsk ingeniør, offiser, forretningsmann og filantrop, mest kjent for å stå bak pengene til Meltzerprisen.

Etter oppveksten i Fredrikstad studerte han til ingeniør med eksamen fra Krigsskolens øverste avdeling 1882. Han jobbet som militær fra 1882 til 1917.  Først som surn.sekondløytnant i Bergenske Brigade 1882, så ved det norske Jegerkorps 1883–84, og forfremmelse til premierløytnant 1885.  Han gikk til Ingeniørvåpenet i 1889 der han ble kaptein 1893 og tjente som kvartermester ved Ingeniørvåpenets landvernsbataljon akkurat det året, dernest som distriktsingeniør for Bergenhus og Berg Brigadedistrikt fra 1894 til 1905 før han 1905 til 1907 innehadde samme stilling for Karljohansvern og 2. Akershus Kommandodistrikt. De siste ti årene, fra 1907 til sin avskjed i 1917 var han tilbake som distriktsingeniør for Bergenske Kommandodistrikt, det som ble 4. Brigade.

Han var også en ivrig finansmann og ble hovedaksjonær i Morgenavisen. Sine penger brukte han på kultur og vitenskap. I 1911 ble Norrønahallen reist for Norrøna Idrettslag, basert på tegninger av Lauritz Meltzer. Sammen med Albert Patterson (1857–1926, eier og driver av Stalheim Hotel), finansierte han i 1918 byggingen av Konsertpaléet, tegnet av Egill Reimers (se Engen (Bergen)).  Han etablerte i 1939 L. Meltzers Høyskolefond på fem millioner, som ville gå til et nytt Universitetet i Bergen (etablert 1948) hvis det ble etablert før 1949, ellers gikk det til byen Fredrikstad.  Den årlige Meltzerprisen deles ut herfra på bursdagen hans.  Lauritz Meltzers hus ligger i Fosswinckels gate 7 og huser Det samfunnsvitenskapelige fakultet (UiB).

Han var sønn av amtsingeniør Oscar Meltzer (1822–1904) fra Bergen. Lauritz' farfar var eidsvollsmannen Fredrik Meltzer (1779–1855), også fra Bergen.

## Referanser
Axel Aubert

**Axel Aubert** er et navn som kan vise til flere personer:

* Axel Aubert (generaldirektør) (1873&ndash;1943), generaldirektør Norsk Hydro
* Axel Aubert (skuespiller) (f. 1973), skuespiller og skoleleder