open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Amy Van Dyken

**Amy Van Dyken** (født 1973) er en amerikansk tidligere svømmer som under Sommer-OL 1996, i Atlanta vant fire gullmedaljer på 50&nbsp;m frisvømming, 100&nbsp;m butterfly, 4x100&nbsp;m frisvømming og 4x100&nbsp;m medley stafett. Hun vant også to gullmedaljer på stafett under Sommer-OL 2000 i Sydney. Van Dyken har også vunnet tre gullmedaljer, to sølvmedaljer og en bronsemedalje fra langbane-VM 1994, Roma, og langbane-VM 1998 i Perth. I tillegg har hun også tre gullmedaljer og en sølvmedaljer fra Panamerikanske leker og to gullmedaljer og en sølvmedalje fra Stillehavslekene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Chris von Saltza

**Susan Christina «Chris» von Saltza** (født 1944) er en amerikansk tidligere svømmer som deltok i de olympiske leker 1960 i Roma.

Saltza ble olympisk mester i svømming tre ganger under Sommer-OL 1960 i Roma. En individuell og to i lag, 400&nbsp;m fri, 4x100&nbsp;m frisvømming og 4x100&nbsp;m medley stafett, samt en sølvmedalje på 100&nbsp;m frisvømming. Hun var med på det amerikanske laget som vant 4 x 100 meter medley med ny verdensrekord foran Australia og Tyskland. De andre på laget var Lynn Burke, Carolyn Schuler og Patty Kempner.

Hun har også tre individuelle og to laggull fra Panamerikanske leker 1959 i Chicago.

## OL-medaljer
* 1960  Roma -  **Gull** i svømming, 400 meter fri  USA
* 1960  Roma -  **Gull** i svømming, 4 x 100 meter fri  USA
* 1960  Roma -  **Gull** i svømming, 4 x 100 meter medley  USA
* 1960  Roma -  Sølv i svømming, 100 meter fri  USA

## Eksterne lenker
*
Guillermo Martínez

:*For den argentinske volleyballspilleren, se [[Guillermo Martínez (volleyballspiller)]]*

**Guillermo Martínez López** (født 28. juni 1981) er en cubansk spydkaster.

I internasjonale konkurranser har han en tiendeplass fra VM i 2005 og niendeplass fra VM i 2007. Han vant gull ved Sentralamerikanske og karibiske leker i 2006 og gull ved Pan-amerikanske leker 2007.

Under VM i 2009 fikk han sølv, bak Andreas Thorkildsen.

Hans personlige rekord er 87,17 meter, fra juli 2006 i Saint-Denis.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Timberjack (sang)

**«Timberjack»** er en amerikansk sang med melodi av Ned Washington og tekst av Victor Young. Den var tittelsangen i spillefilmen med samme navn fra 1955, hvor den ble fremført av The Lancers. The Lancers' versjon ble også utgitt på platen Coral 933034 samme år.

## Norsk versjon
Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Tømmer-Jon». 

### Innspilling
*Arne Bendiksen og hans Cowboys. Utgitt på 78-platen Philips P-43023&nbsp;H i 1955 og på EP-platen Philips 421&nbsp;607&nbsp;PE.

## Referanser
Yukifumi Murakami

**Yukifumi Murakami** (村上 幸史), født 23. desember 1979) er en japansk spydkaster. 

Hans personlige rekord er 82,97 meter, som han fikk da han vant bronse under VM i friidrett 2009 i Berlin. 

## Meritter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jappe Nilssen

**Jappe Jacob Nilssen** (født 25. januar 1870, død 10. mai 1931) var en norsk forfatter og kunstkritiker.
Han har utgitt to romaner og en rekke noveller, men er hovedsakelig kjent for sine mange kunstkritikker i *[[Dagbladet]]*.  I *Dagbladet* var han ansatt fra 1908 frem til sin død.

Jappe Nilssen var en nær venn av Edvard Munch,  Oda Krohg og Hans Jæger, og han regnes som en av Kristiania-bohemene.  Han var svoger av maleren Thorolf Holmboe.

Edvard Munch malte portrettbilde av Jappe Nilssen i 1909 og laget også maleriet «Medicine doktor Lucien Dedichen og Jappe Nilssen» i 1925–1926.  Begge malerier er i Oslo kommunes kunstsamlingers eie.   En tegning av Munch viser Nilssen sammen med Henrik Ibsen på Grand Cafe.  Maleren Ludvig Karsten laget også et portrett av Nilssen, i 1915. 

I 1891 skal Jappe Nilssen ha hatt et forhold til Oda Krohg, som var ti år eldre enn han selv og som var gift med Christian Krohg. Edvard Munch har skrevet om det ulykkelige kjærlighetsforholdet, og det danner også bakgrunn for bildet «Aften/melankoli», som Munch malte i 1891.  Den første romanen Nilssen skrev, *Nemesis*, handler om den unge forfatteren Nils Falk som har et ulykkelig kjærlighetsforhold til en ti år eldre gift kvinne.   

I 1909 arrangerte Jappe Nilssen og direktøren ved Nasjonalgalleriet Jens Thiis en utstilling av 100 malerier og 200 grafiske blad av Munch.  Utstillingen ble en stor suksess og var svært viktig for Munchs allmenne anerkjennelse.  Munch var på denne tiden innlagt på klinikk i København etter en nervekollaps.

## Forfatterskap
* *Nemesis* (Gyldendalske bokhandlerforlag, Kjøbenhavn, 1896) – roman
* *Solefald* (Aschehoug, Kristiania, 1903)  – roman
* *Kun én gang vaar: fortælling* (Aschehoug, Kristiania, 1904) – novelle
* *Den gamle historie og andre fortællinger* (Kristiania, 1905) – novellesamling
* *Faderglæde, og andre fortællinger* (Aschehoug, Kristiania, 1911) – novellesamling
* *Belgisk kunst i Norge* (Mittet & Co kunstforlag, Kristiania, 1918) – løse ark i mappe

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* Helle Christine Ravn (2016). *Jappe Nilssen. Munchs venn og våpendrager*. Oslo: Arvinius+Orfeus. ISBN 9788293140344

## Eksterne lenker
* 
*  Jappe Nilssen i Bibliotekbasen
I kveld med Robert Aschberg

***I kveld med Robert Aschberg*** (originaltittel: *Ikväll: Robert Aschberg*) er et svensk talkshow med Robert Aschberg som gikk direkte på TV3 fra 1990 til 1993. Elisabeth Granneman var også med i serien. Hun måtte trekke seg høsten 1991 grunnet sykdom, og kom aldri tilbake til serien. Hun døde året etter.

Programmet var blant de meste sette programmene på TV3 da det gikk.

## Programstil
Aschberg ble raskt kjent for å kjøre en hardtslående stil overfor sine debattanter. Våren 1991 gikk Frps leder, Carl I. Hagen, hardt ut mot ham etter en tøff runde i studio. Hagen mente at han ble bombardert med grove beskyldninger om hva han skulle ha uttalt om alenemødre, finnmarkinger og kultur. Aschberg mente at hvis han ikke tåler mer burde han slutte som partileder. Aschberg uttalte overfor VG at: «Han har sikkert rett i at jeg er en bølle. Men det som gjør at Hagen bærer seg ille er at han føler seg fornedret etter at TV-publikum lo av ham under programmet».

## Referanser


## Eksterne lenker
*Et klipp fra 1991 (YouTube)
Timberjack

**Timberjack** (engelsk for «tømmerhogger») kan vise til:

* Timberjack (skogsmaskin) – produsent av skogsmaskiner
* Timberjack (film) – amerikansk film fra 1955 av Joseph Kane
* Timberjack (sang) – amerikansk sang med melodi av Ned Washington og tekst av Victor Young
Parlamentarisk språkbruk

**Parlamentarisk språkbruk** er et uttrykk som brukes på Stortinget når den som har ordet i stortingssalen skal snakke rett til presidenten. Den som har ordet begynner ofte sine innlegg med: *Ærede President* eller lignende. I slike tilfeller kan den som snakker si hva man vil uten at man senere kan bli straffet for det med mindre man bruker et upassende og/eller fornærmende språk.

## Uparlamentarisk språk
Uparlamentarisk språk er språkbruk som er i strid med reglene for god tone i et parlament.

### Stortinget
I det norske Stortinget er det taleregler i Stortingets forretningsorden § 55:

:«Upassende eller fornærmelig atferd eller tale er ikke tillatt. Slik atferd eller tale skal påtales av presidenten.»

Det er altså regler for hva som er greit å si, både om politiske motstandere og politikken deres. Om en representant sier noe som stortingspresidenten mener er upassende, blir dette påtalt i etterkant. Stortingets administrasjon har en oversikt over hva som blir regnet som uparlamentarisk språk, men det er opp til den enkelte president å vurdere hva som ikke passer å si i stortingssalen.

Det kan identifiseres noen klare kjennetegn på uparlamentarisk språk, men uparlamentarisk språk er også et subjektivt begrep som presidentene tolker ulikt.

## Referanser
Ainārs Kovals

**Ainārs Kovals** (født 21. november 1981 i Riga) er en latvisk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast.

Kovals' første mesterskap som senior var VM 2005 i Helsingfors, der han endte på sjuendeplass. Samme år deltok han også ved Universiaden, hvor han vant gull. Han deltok i EM 2006, der han kom på femteplass. Under VM 2007 i Osaka kom han ikke til finalen. 

Kovals deltok ved Sommer-OL 2008 i Beijing, der han kastet 86,64 meter, som var ny personlig rekord. Kastet i siste omgangen innebar at han gikk fra sjette- til andreplass.

Ved VM i friidrett 2009 kom han på syvendeplass med et bestekast i finalen på 81,54 meter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Japans Grand Prix 2009

**Japans Grand Prix 2009** var det femtende løpet i Formel 1-sesongen 2009. Det ble arrangert 2.-4. oktober på Suzuka Circuit i Japan.

## Klassifisering
### Kvalifisering
*Biler som bruker [[KERS]] er merket med **

**Noter til tabellen:**
*  – Button, Barrichello, Alonso og Sutil fikk alle en straff på fem gridplasseringer for å kjøre for fort under gulflagg. Straffene ble effektuert i den rekkefølge bruddene ble begått.
*  – Kovalainen krasjet ved Degnerkurven i Q3. Han byttet girkasse etter kvalifiseringen og fikk en straff på fem gridplasseringer.
*  – Buemi krasjet helt på slutten av Q2 og kunne ikke sette en tid i Q3.
*  – Buemi  en straff på fem gridplasseringer og en reprimande for å kjøre en skadet bil og hindre andre førere.
*  – Glock fikk ikke satt en tid i Q2 fordi han krasjet i den siste svingen. Han ble skadet i ulykken, og kunne ikke stille til start i løpet på søndag.
*  – Alguersuari krasjet under Q2, noe som forårsaket en rødflagging av runden.
*  – Liuzzi fikk en straff på fem gridplasseringer for å skifte girkasse.
*  – Webber skadet bilen sin i den siste treningsomgangen og kunne derfor ikke delta i kvalifiseringen.  Han startet løpet fra pit lane med et nytt sjassis.

### Løpet

*Biler med [[KERS]]-system er merket med *

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mark Frank

**Mark Frank** (født 21. juni 1977) er en tysk spydkaster.

I 1999 fikk han sølv under U23-EM i Göteborg. Han kom på åttendeplass ved VM i 2005 og femteplass ved IAAF World Athletics Final 2005.

Han kvalifiserte seg til VM i 2009 i juni, med et kast på 83,86 i Dessau. Han endte her på åttendeplass i finalen, med et bestekast på 81,32 meter.

Hans personlige rekord er 84,88 meter, fra september 2005 i Berlin.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Men de gifter sig med brunetter

***Men de gifter sig med brunetter*** (originaltittel: ***But Gentlemen Marry Brunettes***) er en amerikansk humoristisk roman fra 1928, skrevet av Anita Loos. Den ble oversatt til norsk samme året. Romanen er oppfølgeren til *[[Herrer liker blonde piker (roman)|Herrer liker blonde piker]]* (1925). I denne boken forteller blondinen Lorelei Lee om sin gode venninne Dorothy Shaw. Romanen ble filmatisert i 1955, med Jane Russell og Jeanne Crain i hovedrollene. Både navnene på rollefigurene og mye av historien hadde imidlertid blitt endret.

## Handling
Oppfølgeren til «Gentlemen Prefer Blondes» blir også fortalt av blondinen Lorelei. Men denne gangen forteller hun historien om hennes venninne, Dorothy - en ung talentfull kvinne som blir oppdaget av Charlie, som hjelper henne med å finne veien til New York City. I New York blir Dorothy snart introdusert for Florenz Ziegfeld, slik at hun kan få en mulighet til å bli en av hans kjente Ziegfeld Follies. 

Dorothy planlegger også å snart gifte seg med Lester, en saksofon-spiller, som allerede er medlem av The Follies. Men Dorothy oppdager snart at ekteskap ikke er alt det hun ønsket at det skulle være.

## Referanser
Are Sandbakken

**Are Sandbakken** (født 15. juli 1967 i Oslo er en norsk bratsjist og musikkprofessor.  Sønnen til komponisten Arild Sandbakken.

Han var elev hos Leif Jørgensen på Østlandets Musikkonservatorium i perioden 1984-1987, og hos Sandor Vegh i Salzburg fra 1987 til 1989. Han har vært solobratsjist i Oslo Filharmoniske Orkester og Det norske kammerorkester, han er en av grunnleggerne av Oslo Strykekvartett og ble i 2003 utnevnt til professor i kammermusikk ved Norges musikkhøgskole.

## Konserter
* 1989 – Debutkonsert som bratsjist – Universitetets aula
* 1989 – Solist med Camerata Academica – Konserthuset i Wien
* 1991 og 1998 – Solist med bl.a.Oslo-Filharmonien – Oslo Konserthus
* 2001, 2003 og 2004 – Strykekvartetter – Wigmore Hall, London – Oslo Strykekvartett
* 2005 – Strykekvartetter – Carnegie Hall, New York
* November 2006 – Beethoven-koden, alle Beethovens strykekvartetter fremført på to uker – Universitetsbiblioteket

"Denne bratsjistenes svar på Glenn Gould",( Adresseavisen 1996)
"Oslo Strykekvartetts Beethoven-koden: Prosjektet er imponerende, gjennomføringen sensasjonell. Samspill i verdensklasse." (Morgenbladet 2006)

## CD-utgivelser
* 1993 – Edvard Grieg Strykekvartetter – Naxos
* 1994 – Knut Nystedt strykekvartetter – Simax
* 1997 og 98 – Carl Nielsen Strykekvartetter vol 1 og 2  – Naxos
* 1999 – Åm/Thoressen/ Søderlind Kvartetter – Aurora
* 2002 – Alban Berg Lyrisk Suite m.m – CPO
* 2003 – Oslo Strykekvartett faller oppover – Fabra
## Referanser
Antti Ruuskanen

**Antti Hermanni Ruuskanen** (født 21. februar 1984 i Pielavesi) er en finsk spydkaster. Hans personlige rekord er 87,33, fra 2008 i Kuortane. Han trenes av Antero Puranen.

Han vant bronsemedalje under Junior-EM i friidrett 2003 og sølv under U23-EM 2005. Han kom på sjetteplass under VM i friidrett 2009 i Berlin med et bestekast på 81,87. Han vant sølvmedalje under Sommer-OL 2012 i London.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Antti Ruuskanens profil hos Tilastopaja oy
* Antti Ruuskanens hjemmeside
Teemu Wirkkala

**Teemu Sakari Wirkkala** (født 14. januar 1984) er en finsk spydkaster. Hans personlige rekord er 87,23, fra juli 2009 i Joensuu.

## Meritter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sharon Stouder

**Sharon Marie Stouder** (1948–2013) var en amerikansk tidligere svømmer som under Sommer-OL 1964, i Tokyo vant tre gullmedaljer på 100&nbsp;m butterfly, 4x100&nbsp;m frisvømming og 4x100&nbsp;m medley stafett, samt en sølvmedalje på 100&nbsp;m frisvømming. Hun har også to gullmedaljer på stafett fra Panamerikanske leker 1963 i São Paulo.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Thor Bendz Kielland

**Thor Bendz Kielland** (1894–1963) var en norsk museumsmann og kunsthåndverker.

Han var ved Stavanger Museum fra 1909 og noen andre, deriblant Norsk Folkemuseum 1917 og Nordiska museet.  Kunsthåndverk lærte han ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole, i hovedsak gullsmederi, men også  glass, tekstil og sløyd. Mest tid tilbrakte han ved Kunstindustrimuseet som konservator 1918-28 og direktør 1928-60 etter Hans Dedekam (1878–1928), etter en dr.avhandling om norsk gullsmedkunst i 1927. Kielland skrev flere fagbøker.

Han var sønn av byfogd Jonas Schanche Kielland (1863) og Helene Christiane Lorange (1869–1925, se Lorange (slekt)). Thor Bendz Kielland var elev ved Kongsgård skole.

## Utmerkelser
* Nordstjerneordenen ridder
## Utgivelser
* *Gammelt sølv i [[Stavanger Amt]], Stavanger 1918
* *Gullsmedhaandverket i Oslo og Christiania*, 1924.  Med [[Henrik Grevenor]]
* *Norsk billedkunst gjennem tusen aar* (1925). Redaktør sammen med [[Alexander Bugge]] og [[Henrik Grevenor]]
* *Norsk guldsmedkunst i middelalderen*, 1927.  Doktorgradsavhandling.
* *Fransk møbelkunst fra middelalder til nutid*, 1928
* *Om gullsmedkunst i hundre år. Jacob Tostrup 1832–1932*, 1932
* *Møbelkunstens historie*, 1932
* *Frøydis Haavardsholm*, 1935
* *Den nye verdensstil*, 1938
* *Paléet i Oslo, constitutionsværkets vugge*, 1939
* *Norsk billedvev 1550–1800'', 1953–55.  Tre bind.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Herrer liker blonde piker (roman)

***Herrer liker blonde piker*** (originaltittel: ***Gentlemen Prefer Blondes***) er en amerikansk humoristisk roman fra 1925, skrevet av Anita Loos. Den ble oversatt til norsk året etter. Romanen er skrevet som dagboken til Lorelei Lee, en blondine med sans for rike menn. Hun får flere beilere å velge mellom da hun reiser på cruise til Europa sammen med venninnen Dorothy Shaw.

Et teaterstykke basert på romanen, med June Walker og Edna Hibbard i hovedrollene, hadde premiere på Broadway i 1926. Deretter kom en filmatisering i 1928, med Ruth Taylor og Alice White i hovedrollene. Musikalen *[[Gentlemen Prefer Blondes (musikal)|Gentlemen Prefer Blondes]]* hadde premiere på Broadway i 1949, med Carol Channing og Yvonne Adair i hovedrollene. Musikalen ble filmatisert som *[[Herrer liker blonde piker]]* i 1953, med Marilyn Monroe og Jane Russell i hovedrollene.

Oppfølger-romanen *[[Men de gifter sig med brunetter]]* ble utgitt i 1928.

## Handling
Lorelei forteller romanen i form av en dagbok, komplett med stavemåte og grammatiske feil. Lorelei ble født i Little Rock, Arkansas, og har jobbet i Hollywood-filmer hvor hun møter Gus Eisman, en forretningsmann fra Chicago som hun kaller "Daddy" og han sørger for at hun får bo i en leilighet i New York City, han besøker henne når han er i byen, og bruker en liten formue på å "utdanne" henne. Han betaler for kostbare kjoler og smykker til henne. I løpet av denne tiden fortsetter hun å møte menn. Hun møter en gift britisk roman-forfatter som heter Gerry Lamson.

Lamson ønsker å "redde" henne fra Eisman, og ber henne om å gifte seg med ham. Men Lorelei ønsker ikke å gi avkall på en kommende reise til Europa betalt av Eisman. I mellomtiden blir Lorelei forferdet over at venninnen Dorothy Shaw kaster bort tiden med en mann ved navn Mencken, som skriver for et kjedelig magasin når hun i steden kunne ha tilbrakt tid sammen med Edward Goldmark - en veldig rik film-produsent. Lorelei og Dorothy reiser til Europa om bord på RMS Majestic. Lorelei blir fortvilet når hun får vite at Bartlett, en tidligere distriktsadvokat som nå er en amerikansk senator, også er om bord på skipet.

I konspirasjon med en engelskmann forsøker Lorelei å hevne seg over Bartlett ved å forføre ham, og avsløre konfidensiell informasjon om hans virksomhet som senator. Eisman ankommer Paris, og etter shopping-turer sammen med Lorelei, reiser han til Wien. Lorelei og Dorothy på Orientekspressen hvor hun møter Henry Spoffard, en presbyterianer og moralsk reformator som gleder seg over å sensurere filmer. For å oppnå tillit, later Lorelei som hun også er reformator og påstår at hun forsøker å redde Dorothy fra hennes syndige livsstil. På dette tidspunktet er Lorelei sammen med både Eisman og Spoffard.

## Referanser
Men de giftet seg med brunetten

***Men de giftet seg med brunetten*** (originaltittel: ***Gentlemen Marry Brunettes***) er en amerikansk musikalkomedie fra 1955, regissert av Richard Sale og produsert av Russ-Field Productions. I hovedrollene spiller Jane Russell og Jeanne Crain. Filmen, som er en oppfølger til *[[Herrer liker blonde piker]]* (1953), handler om de to søstrene Bonnie og Connie Jones som bestemmer seg for å reise til Paris for å finne kjærligheten. Manus er skrevet av regissør Sale og Mary Loos, løst basert på romanen *[[Men de gifter sig med brunetter]]* (1928), skrevet av Anita Loos.
 
## Handling
Søstrene Bonnie og Connie Jones er showgirls. De er lei av livet i New York og slutter i jobbene sine på Broadway, for å reise til Paris i håp om å bli berømte og finne den store kjærligheten.

## Medvirkende
* Jane Russell som Bonnie Jones / Mimi Jones
* Jeanne Crain som Connie Jones / Mitzi Jones
* Alan Young som Charlie Biddle / Fru Biddle / Herr Henry Biddle
* Scott Brady som David Action
* Rudy Vallée som seg selv
* Guy Middleton som jarlen av Wickenwave
* Eric Pohlmann som M. Ballard
* Robert Favart som hotelldirektør
* Guido Lorraine som M. Marcel
* Ferdy Mayne som M. Dufond
* Boyd Cabeen som pilot
* Howard Tracy som sjåfør
* Leonard Sachs som M. Dufy
* Gini Young som blondine
* Carmen Nesbitt som blondine
* Duncan Elliott som klesdesigner
* Michael Balfour som dørvakt
* Derek Sydney som scenedirektør
 
## Musikk
* «Have You Met Miss Jones?» fremført av Rudy Vallée
* «My Funny Valentine» fremført av Jeanne Crain (dubbet av Anita Ellis)
* «Ev'rything I've Got» fremført av Jane Russell og Scott Brady (dubbet av Robert Farnon)
* «I Wanna Be Loved by You» fremført av Jane Russell, Jeanne Crain (dubbet av Anita Ellis), og Rudy Vallée 
* «Daddy» fremført av Jane Russell og Jeanne Crain (dubbet av Anita Ellis)
* «Ain't Misbehavin'» fremført av Alan Young, Jane Russell og Jeanne Crain (dubbet av Anita Ellis)

## Referanser



 
## Eksterne lenker
*
Donna de Varona

**Donna Elizabeth de Varona** (født 26. april 1947 i San Diego, California) er en amerikansk tidligere svømmer som under Sommer-OL 1964, i Tokyo vant to gullmedaljer på 400&nbsp;m individuell medley og 4x100&nbsp;m medley stafett. Hun har også to gullmedaljer på stafett fra Panamerikanske leker 1963 i São Paulo.

I 2003 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
VM i friidrett 2009 – Lengdehopp menn

Øvelsen **[[Lengdehopp|lengdehopp herrer]]** ved **[[VM i friidrett 2009]]** ble avholdt på Olympiastadion i Berlin den 20. og 22. august.

Norge var ikke representert i øvelsen.

## Medaljevinnere

## Rekorder

## Kvalifikasjonskrav

## Program

## Resultater
### Kvalifisering
Kvalifisering: Utøvere som oppnådde direktekvalifiseringskravet på 8,15 m eller de utøverne med de tolv beste resultater kvalifiserte seg til finale.

} || A ||align=left| Henry Dagmil ||align=left|   ||  ||  ||  || ***' ||align=left|Ikke noe gyldig hopp
|-  
|   || B ||align=left| [[Carlos Rafael Jorge]] ||align=left|  ||  ||  ||  || ***' || align=left|Ikke noe gyldig hopp
|-  
|   || B ||align=left| Clayton Latham ||align=left|  ||  ||  ||  || **** || align=left|Ikke noe gyldig hopp 
|}

### Finale
## Eksterne lenker
* Lengdesprangresultater IAAF Besøkt 23. august 2009.
Partilovnemnda

**Partilovnemnda** (**PLN**) er en norsk statlig nemnd administrativt underlagt Kommunal- og moderniseringsdepartementet. Nemnda har som oppgave å kontrollere at reglene om finansiering av politiske partier overholdes, fatte vedtak om inndragning av offentlig støtte om regelverket ikke følges, og avgjøre klagesaker.

Partilovnemndas virksomhet er regulert av partiloven. Medlemmene i nemnda er oppnevnt for seks år av gangen. Regjeringen og departementet kan ikke gi instruks til eller omgjøre Partilovnemndas vedtak i enkeltsaker.

## Ledere
* Ørnulf Røhnebæk (2006–2015)
* Eivind Smith (2015–)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Radio Grenland

**Radio Grenland** er en norsk lokalradio med dekningsområde i Grenland, Larvik, Kragerø og Ulefoss. De sender på DAB i Telemark og Vestfold og på FM i store deler av Telemark fylke. Radio Grenland eies av Jærradiogruppen, og sender fra studioer på Bratsberg brygge i Porsgrunn. Radio Grenland markerte 25-års jubileum i 2010.

Stasjonen har ti ansatte per juli 2025, hvorav fire programledere. Målgruppen er lyttere i alderen 20–45 år.

Radio Grenland er en kommersiell radiokanal som lever av reklameinntekter, men har også inntekter fra radiobingo.

Kanalen sender lokale nyheter, intervjuer og reportasjer fra dekningsområdet, og spiller hovedsakelig popmusikk.

Kanalen har konsesjon for sendinger på FM til 31. desember 2026 og DAB til 31. desember 2031.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
10 000 meter (friidrett)

** meter** er en gren innen friidrett. Øvelsen er den lengste av mesterskapsøvelsene innen langdistanseløpene på bane. Løpet består av 25 runder på banen, og på grunn av løpets lengde er det noe begrenset hvor ofte øvelsen er del av stevneprogrammene. Løpere som spesialiserer seg på distansen, kombinerer ofte med deltakelse i gateløp og terrengløp. I motsetning til baneløpene som betegnes i meter, betegnes vanligvis gate- og terrengløpene i kilometer,  meter er 10&nbsp;km.

## De 25 beste utøverne
### Menn
(Oppdatert pr. 11. september 2018)

### Kvinner
(oppdatert pr. 11. september 2018)

## Norge

Norgesrekorden på  meter innehas av Sondre Nordstad Moen, og er på 27.24,2. Den ble satt under løpet Stadionmila i Kristiansand 31. august 2019. Norgesrekorden for kvinner er fra 15. juli 1986, satt av Ingrid Kristiansen, og er på 30.13,74.

Den raskeste tiden satt i Norge er på 26:31,32, satt av Haile Gebrselassie på Bislett 4. juli 1997. For kvinner er det Ingrid Kristiansens norgesrekord som er den raskeste tiden.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Statistikk hos iaaf.org
Marcel Wyss

**Marcel Wyss** (født 25. juni 1986 i Bern) er en sveitsisk landeveissyklist. Han la opp etter 2016-sesongen.

## Meritter

;2004
:Nasjonal Junior-Mester Landevei
;2007
:3.-plass sammenlagt, Mainfranken-Tour
;2008
:Sammenlagt og etappeseier, Flèche du Sud
:Nasjonal U23-mester Tempo
:Nasjonal U23-mester Bakkeritt
:6.-plass sammenlagt, Tour de l'Avenir
;2013
:Berner Rundfahrt

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Russell Downing

**Russell Downing** (født 23. august 1978) er en britisk syklist som sykler for Team Cult Energy.

## Meritter

;2005
: Britisk mester på landevei
;2008
:Etappeseier og poengkonkurransen Tour of Ireland
;2009
:Sammenlagt, etappeseier og poengkonkurransen i Tour of Ireland
;2010
:Etappeseier Critérium International
:Sammenlagt og etappeseier i Tour de Wallonie
;2012
:Grand Prix de la Ville de Lillers – Souvenir Bruno Comini
:Etappeseier Glava Tour of Norway

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Raymond Smillie

**Raymond Louis Nelson Smillie** (født 18. januar 1904, død 21. april 1993 i Sault Ste. Marie i Ontario) var en canadisk bokser som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Smillie vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL 1928 i Amsterdam. Han kom på tredjeplass i weltervekt (66,7&nbsp;kg), bak Ted Morgan fra New Zealand og Raul Landini fra Argentina.

Det var 22 boksere fra 22 nasjoner som stilte i den fjerde tyngste vektklassen som ble avviklet i perioden 7. til 11. august 1928.

## OL-medaljer
* 1928  Amsterdam -  Bronse i boksing, weltervekt

## Eksterne lenker
*
Irena Szewińska

**Irena Szewińska** (født *Kirszenstein* 24. mai 1946 i Leningrad, Sovjetunionen, død 29. juni 2018 i Warszawa) var en polsk friidrettsutøver og IOK-medlem. Hun var en av tidenes mestvinnende friidrettsutøvere, og hun konkurrerte på både 100 meter, 200 meter, 400 meter og i lengdesprang.

Hennes første store internasjonale mesterskap var OL 1964 i Tokyo, der hun deltok på det polske stafettlaget som vant 4&nbsp;x100&nbsp;meter på ny verdensrekord. I tillegg tok hun sølv på 200 meter, et tidel etter Edith McGuire, samt sølv i lengde.

I 1965 satte Szewińska nye verdensrekorder på både 100 meter (med tiden 11,1) og 200 meter (med tiden 22,7). Rekordene gjorde henne til storfavoritt under EM 1966, der hun levde opp til forventningene med gull på både 200 meter, lengde og stafett. På 100 meter ble det sølv.

Foran OL 1968 i Mexico hadde hun forbedret verdensrekorden på 200 meter til 22,5. Hun innfridde igjen forventningene og vant sin første individuelle olympiske gullmedalje på 200 meter. I tillegg ble det bronse på 100 meter.

I de internasjonale mesterskapene på begynnelsen av 1970-tallet oppnådde hun relativt beskjedne resultater. Hun måtte nøye seg med en bronsemedalje på 200 meter under OL 1972 i München, det samme som hun oppnådde under EM 1971.

I 1974 satte hun igjen to verdensrekorder, på 200 meter med tiden 22,21 og på 400 meter med 49,9. Samme år ble hun dobbelt gullvinner under EM i Roma, denne gang på 100 meter og 200 meter. To år senere under OL 1976 i Montreal vant hun 400 meter overlegent med ny verdensrekord, 49,28. Hennes siste internasjonale mesterskap ble EM 1978 der hun tok bronse på 4&nbsp;x&nbsp;400&nbsp;meter stafett og på 400 meter individuelt.

I 2004 ble hun valgt inn i IOKs styre.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Léonard Steyaert

**Léonard Steyaert** (født 28. mai 1907) var en belgisk bokser som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Steyaert vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL 1928 i Amsterdam. Han kom på tredjeplass i vektklassen mellomvekt (72,6&nbsp;kg) bak Piero Toscani fra Italia og Jan Heřmánek fra Tsjekkoslovakia.

Det var 17 boksere fra 17 nasjoner som stilte i den tredje tyngste vektklassen, mellomvekt, som ble avviklet i perioden 7. til 11. august 1928.

## OL-medaljer
* 1928  Amsterdam -  Bronse i  boksing, mellomvekt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bundesligaen i håndball for menn

**Bundesligaen i håndball for menn** er den øverste håndballdivisjonen for menn i Tyskland. Bundesliga i håndball ble etablert i 1965 og serien består av 18 lag.  Fra 2013 er herrenes serie sponset av banken DKB, og serien kalles derfor *DKB Handball-Bundesliga*.

Bundesliga i håndball går for å være verdens jevneste, beste og tøffeste.

THW Kiel er mestvinnende i herrenes Bundesliga og ble seriemester seks sesonger på rad fra 2005 til 2010.

2. Bundesliga er håndballseriene på nest øverste nivå i Tyskland. Fra sesongen 2011–2012 består herrenes 2. Bundesliga av én avdeling med 20 lag hvor det tidligere var to avdelinger (nord/sør) med 14 lag.

## Vinnere

## Eksterne lenker
* 
* Bundesligainfo.de 
* Handball-statistik.de - sesongene 2003-2013
Oslo Maraton

**Oslo Maraton** er det største maratonløpet i Norge og arrangeres hver høst i Oslos gater av Sportsklubben Vidar.

Løpet ble første gang arrangert i 1981 og hadde stor interesse i mange år med en topp i 1994 da hele  løpere deltok. Dette året hadde arrangementet også status som verdensmesterskap i halvmaraton. Mot tusenårsskiftet dalte interessen dramatisk, og flere år ble ikke maratonløpet gjennomført. I 2004 tok imidlertid SK Vidar nytt initiativ og klarte å sikre nye sponsorer til løpet. På få år klarte de å gjenopplive interessen, og i 2008 var  personer påmeldt når alle klasser og distanser er summert. I 2019 satte Oslo Maraton rekord med 23.000 deltakere. Året etter ble Oslo Maraton avlyst grunnet covid-19, men de arrangerte en virtuell utgave med 6000 deltakere. I 2020 arrangerte de dessuten et virtuelt løp på 17. mai, 17. mairaton, og romjulen 2020 arrangerte de Romjulsløpet i samarbeid med Kirkens Bymisjon der hver påmelding genererte et varmt måltid til noen som trenger det. I 2021 var Oslo Maraton tilbake, men da i en nedskalert utgave grunnet restriksjoner på antallsbegrensning. I 2021 hadde Oslo Maraton derfor 6000 deltakere. 

I tillegg til den tradisjonelle maraton-distansen på  meter arrangeres det samtidig også halvmaraton,  meter og  meter løp. I tillegg arrangeres det også et barneløp.

## Løypetrasé
**Løypetrase (pr 2023)**: Løperne starter på Rådhusplassen og løper langs Drammensveien for så å følge Ottar Birtings gate og videre rundt Frognerparken og så ned til Skøyen og så mot Rådhusplassen. Derfra følger løypa Akershusstranda på sjøsiden av Akershus festning bort til Kongens gate. Derfra er det en sløyfe rundt St. Hanshaugen før mål for halvmaraton på Rådhusplassen. Maratonløperne løper to runder.

**Løypetrasé (pr 2012):**
Løperne starter på Rådhusplassen og løper langs Drammensveien utover mot Skøyen. Der snus traseen og følger Frognerkilen tilbake mot Aker brygge, som løperne passerer etter 8 km. Deretter går løypa ut mot Operahuset. Løypa går videre ut mot Mosseveien, før den vender og snur tilbake til operaen. Deretter går løypa over Grønland. Mot slutten av løpet vender traseen tilbake mot Aker brygge før den vendes mot Stortinget og Karl Johans gate, som løperne løper ned. Fra Karl Johans gate er det en kilometer igjen til mål på Rådhusplassen. Maraton-løperne må to ganger gjennom denne løypa, mens halvmaraton-løperne løper denne en gang.
 
**Tidligere sløyfe:**
Løperne starter på Festningsplassen på Akershus festning og de løper defra sørover mot Bekkelaget før de snur ved Sjursøya. Derfra går løypen tilbake til sentrum hvor den også går gjennom deler av Karl Johans gate før den svinger vestover. Videre går traséen gjennom Frogner, før løperne igjen snur på Skøyen og følger E18 tilbake til sentrum og målgang tilbake på Akershus festning. Maratonløperne må to ganger gjennom denne løypa, mens halvmaraton-løperne løper denne en gang.

## Vinnere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Charles Oluf Herlofson

**Charles Oluf Herlofson** (1916–1984) var en norsk sjømilitær offiser. For sin innsats under andre verdenskrig ble han tildelt Krigskorset med to sverd.

Han ble født i Oslo som sønn av Charles Herlofson og Ellinor Boe. Han seilte først noen år i handelsflåten og tok deretter sjømilitær utdannelse. I 1939 ble han sjøoffiser.
 
Under andre verdenskrig deltok han først i kampene mot invasjonsstyrkene. Han tok seg i desember 1940 over til Storbritannia og sluttet seg til de norske styrkene der. Herlofson tjenestegjorde ved den norske MTB-avdelingen i Storbritannia og gjennomførte tokt over Nordsjøen til kysten av det okkuperte Norge.

I 1955 ble Herlofson, sammen med andre norske offiserer, involvert i utviklingen av Etiopias sjøforsvar. Han medvirket som sjef ved starten av den etiopiske sjøkrigsskolen og av marinebasen som bar keiser Haile Selassie navn. Engasjementet varte til 1958.

Etter oppdragene i Etiopia arbeidet Herlofson i forskjellige stillinger i Sjøforsvaret i Norge. Han var en periode assisterende forsvarsattaché i Washington, DC. I 1965 ble Herlofson ansatt som direktør for et utviklingsprosjekt i Ghana, der målet var å etablere en skole for offiserer til landets fiskeflåte. I 1969 ble han utnevnt til sjef for Sjøkrigsskolen. Herlofson ble generalinspektør for Sjøforsvaret i 1976, da med rang av kontreadmiral. Han ble pensjonert i 1981.

## Utmerkelser
 
I statsråd 14. september 1945 ble Herlofson tildelt Krigskorset med sverd. Han hadde gjort seg fortjent til dette «som Flotillesjef ved M.T.B. å ha vist mot og fremrakende lederegenskaper særlig under kamp med fienden den 23.–24. desember 1944.» Kapteinløytnant Herlofson hadde i desember 1944 ledet angrep på en tysk destroyer i norsk farvann og anlegg på land i Norge. Styrken returnerte til Shetland uten egne tap. I 1949 ble han hedret med utmerkelsen nok en gang og fikk tildelt sverd nummer to. Denne gang nevnte innstillingen en omfattende liste av vellykkede operasjoner fra mars 1943 til mars 1945 «hvorunder store tap ble påført fiendens handelsmarine og sjøstridskrefter.»

For sin krigsinnsats ble han også tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren, Krigsmedaljen med stjerne, Deltagermedaljen med rosett og Haakon VIIs 70-årsmedalje. Han ble tildelt den britiske dekorasjonen Distinguished Service Cross, ble to ganger Mentioned in Despatches, samt tildelt 1939–1945 Star og Atlantic Star.

Foruten krigsmedaljene mottok også Herlofson andre ordener og utmerkelser.  Han ble utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden og offiser av den etiopiske Keiser Menelik IIs orden. Herlofson ble også tildelt Dronning Elizabeth IIs kroningsmedalje. I 1970 ble han utnevnt til offiser av USAs Legion of Merit. I 1979 mottok han storkors av den portugisiske Avizordenen.

## Referanser
Karel Miljon

**Karel Leendert Miljon** (1903–1984) var en nederlandsk bokser som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Miljon vant en olympisk bronsemedalje i boksing under OL 1928 i Amsterdam. Han kom på tredjeplass i vektklassen lett tungvekt (79,4&nbsp;kg) bak argentinske Víctor Avendaño og Ernst Pistulla fra Tyskland.

Miljon vant de to innledende kampene på poeng, han beseiret Emil Johansson fra Sverige og britiske Alfred Jackson. Semifinalen tapte han på poeng til tyske Ernst Pistulla. I bronsefinalen beseseiret han Don McCorkindale fra Sør-Afrika.

Det var 16 boksere fra 16 nasjoner som stilte i den nest tyngste vektklassen, lett tungvekt, som ble avviklet i perioden 8. til 11. august 1928.

## OL-medaljer
* 1928  Amsterdam -  Bronse i boksing, lett tungvekt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stortingsvalget 1885

**Stortingsvalget 1885** ble avholdt i Norge i 1885 som indirekte valg til det 35., 36. og 37. ordentlige storting. 

## Valgordning
I hvert prestegjeld hadde sognepresten ansvar for å holde valgting som utpekte valgmenn. Valgmennene møttes til valgmannsting. På landet hadde hvert av de atten amtene valgmannsting, og utpekte 2-5 av 75 stortingsrepresentanter. Kjøpstedenes valgmannsting utpekte én, to eller fire av 39 stortingsrepresentanter.

Menn over 25 år med eiendom eller inntekt av en viss størrelse var kvalifisert for stemmerett. For å være stemmeberettiget måtte de i tillegg avlegge ed til grunnloven ved innføring i manntall. Dette var det første valget med inntekt som stemmerettskriterium. Inntektskravet var 800 kr årlig i kjøpstedene, 500 kr årlig i landdistriktene. Ved tidligere stortingsvalg var det bare eiendomsbesittere som kunne stemme. Allmenn stemmerett for menn ble innført i 1898. Kvinner hadde ikke stemmerett. 182 408 menn var stemmerettskvalifisert, 122 952 hadde stemmerett. Av disse stemte 92 308.

Valgtingene ble holdt i perioden 3. juni 1885 til 12. november 1885. 419 valgting i landdistriktene utpekte totalt 1 206 valgmenn. 39 valgting i byene utpekte totalt 494 valgmenn. Valgmannstingene ble holdt i perioden 2. juli 1885 til 2. desember 1885. Valgene i Jarlsberg og Laurvik amt og i Kristiansund ble forkastet, og nye stortingsvalg holdt der hhv. 21. februar 1886 og 12. mars 1886. Det 35. ordentlige storting ble konstituert 1. februar 1886.

## Politikk
### Valgprogram

Johan Sverdrups regjering, som var blitt utnevnt året før, og det første utslag av parlamentarisme i Norge, fortsatte etter valget.

## Resultat

1Partiene Venstre og Høyre ble stiftet i 1884 og stilte til valg for første gang i 1885. Endringer i mandater i forhold til hvor mange representanter som støttet partiene før valget.

I valgene før 1906 kunne man stemme på flere kandidater. Dessuten var kandidatene ikke alltid knyttet til et parti. Derfor er fordelingen av stemmene mellom partiene skjønnsmessig.

### Valgmennenes partitilknytning
Kilde: Stortinget og statsraadet

## Se også
* Liste over stortingsrepresentanter 1886–1888

## Referanser
MicroSPARC

**microSPARC**, med kodenavnet «Tsunami», var en 32-bit mikroprosessor som ble lansert av Sun Microsystems i 1992. microSPARC var en implementasjon av spesifikasjonen *SPARC Versjon 8*, og ble konstruert for innebygde systemer og de minst kostbare arbeidsstasjonene fra Sun Microsystems.

Mikroprosessoren ble utviklet av Sun, og produsert av Texas Instruments under benevnelsen *TI TMS390S10*. Koprosessoren for desimaltallsberegninger ble lisensiert fra *Meiko Scientific*. microSPARC hadde en størrelse på 225&nbsp;mm², og inneholdt 800,000 transistorer som ble produsert av Fujitsu med en 0,8&nbsp;µm CMOS-prosess. Den hadde 5 Volt intern spenning, og en effekt på 2,5 Watt.

Prosessoren hadde 2 Kb nivå-1 cache for data og 4 Kb nivå-1 cache for instruksjoner.

## microSPARC II

**microSPARC II**, med kodenavnet «Swift», var en viderutvikling av microSPARC, som ble lansert av Sun Microsystems i 1994.

microSPARC II var en svært integrert mikroprosessor med integrert DRAM-kontroller, samt integrert logikk for grafikk, feilsøking, strømforbuk og endring av klokkefrekvensen. Mikroprosessoren ble brukt i Sun SPARCstation 4, Sun SPARCstation 5, Voyager arbeidsstasjoner og JavaStation.

Mikroprosessoren ble lansert i 60, 70, 85, 110 og 125&nbsp;MHz, og ble produsert av Fujitsu.

Utgavene i 70 og 110&nbsp;MHz hadde benevnelsene Sun Microsystems microSPARC II STP 1012 og Fujitsu MB86904. Utgaven i 85&nbsp;MHz hadde benevnelsen Sun Microsystems microSPARC II STP 1012A og Fujitsu MB86905.

microSPARC II hadde 8 Kb nivå-1 cache for data, og 16 kb nivå-1 cache for instruksjoner.

mikroSPARC II hadde en størrelse på 233&nbsp;mm², og bestod av 2,3 millioner transistorer som ble produsert av Fujitsu med en 0,5&nbsp;µm CMOS-prosess. Den hadde 3.3 Volt intern spenning, og en effekt på 5 Watt.

En versjon med enda mer integrert logikk ble lansert under navnet microSPARC-IIep. Den hadde en integrert PCI-kontroller, 24 Kb nivå-2 cache og kjørte i 100 Mhz. MicroSPARC-IIep ble produsert av LSI Logic og ble benyttet i Sun JavaStation Network Computer.

## Eksterne lenker
* Sun Microelectronics: microSPARC Iiep tm. Introduction to JTAG Boundary Scan, White Paper, Januar 1997 (pdf)
Whiteface-fjellet

**Whiteface-fjellet** (*Whiteface Mountain*) er den femte høyeste toppen i Adirondack-fjella og i delstaten New York i USA. 

Toppen, som er 1483 meter over havet, ligger et godt stykke unna de øvrige høye fjella i Adirondacks, og den har derfor ei storslagen utsikt rundt heile horisonten. På de beste dagene kan en se både til nabostaten Vermont og over grensa til Canada.

Whiteface er svært enkel å bestige. Det går nemlig bilveg nesten til toppen. Vegen blei anlagt som et krisetiltak mot arbeidsløshet i depresjonstida. Franklin D. Roosevelt var til stede ved seremonier både ved starten av arbeidet i 1929 og ved innvielsen i 1935, første gang som guvernør i New York, andre gang som president i USA. Vegen fikk navnet *Whiteface Mountain Veterans Memorial Highway*, til minne om dem som deltok i første verdenskrig. Vegen er bomveg og åpen bare på dagtid. Den er om lag 8 kilometer lang og har en gjennomsnittlig stigning på 8 prosent.

Vegen ender ved «slottet» *Whiteface Castle* med et enkelt besøkssenter. Det er bygd i granitt fra vegbygginga og ligger rundt 80 høydemeter fra toppen. Herfra kan en enten gå en enkel sti opp, eller en kan gå en 129 meter lang tunnel inn i fjellet og derfra ta heis 84 meter opp. På toppen er det et utkikkspunkt, en meteorologisk stasjon og ei enkel utstilling om fjellet og vegen.

Whiteface har ei av de lengste fjellsidene i det østlige USA (1045 meter), og området er derfor et populært skisportsted. Ved Vinter-OL 1980 foregikk alpinøvelsene her. Lekenes hovedby, Lake Placid, ligger rundt to mil unna. Fjellet har nå 76 løyper av ulik vanskegrad, i tillegg til «The Slides», et område for ekstremkjøring, som på grunn av rasfare vanligvis bare er åpent mot slutten av sesongen. Om sommeren byr Whiteface på muligheter for fot- og sykkelturer.

Det finnes også et *Mount Whiteface* i New Hampshire. Det er 1225 meter og tilhører fjellkjeden White Mountains.

## North Pole
Ved vegen opp mot Whiteface-fjellet ligger den lille landsbyen *North Pole* (Nordpolen). Her ligger *Santa's Workshop* (Julenissens verksted), som er en av USAs eldste temabaserte fornøyelsesparker.

## Eksterne lenker
* Vintersportsstedets nettsted
Norman (sang)

**«Norman»** er en sang skrevet av John D. Loudermilk som ble spilt inn og gitt ut på singel av Sue Thompson i 1961. Sangen nådde en tredjeplass på Billboard Hot 100-singellisten i februar 1962.

I 1962 ble den spilt inn og gitt ut med Carol Deene på singel, i januar samme år nådde singelen plass 24 på den offisielle britiske singellista.

Wenche Myhre spilte inn sangen og ga ut sangen på singel i 1962.  Den norske teksten ble skrevet av C.C. Bøyesen. Myhre ble akkompagnert av Carl-Henrik Norins orkester. På norsk ble sangen kalt «Normann». Sangen ble også gitt ut på albumet *[[Minner (album)|Minner]]* i 1965.

## Fotnoter

## Referanser
Patrisiervilla

**Patrisiervilla**, eller **patrisierhus**, er en eldre, herskapelig villa.

De første ble bygd fra rundt 1860 og frem til 1930 for det bedre borgerskapet. For å leve opp til navnet – patrisiere var gammel romersk adel – ble de helst tegnet av en av tidens førende arkitekter, og bygd med de beste materialer som var å finne. Ettersom disse villaene er oppført i historisismen, har de elementer fra tidligere tiders arkitektur, så som gotisk stil, renessanse, barokk og klassisisme. Typisk er huset bygd symmetrisk omkring en nesten pompøs inngang, og midtpartiet er ofte trukket litt frem, slik at det oppnås en relieffdybde og skyggevirkning som virker fornem og imponerende. 

## Se også
* Patrisier

## Referanser
SuperSPARC

**SuperSPARC** (kodenavn: «Viking») var en 32-biter mikroprosessor som ble utviklet av Sun Microsystems og produsert av Texas Instruments. Mikroprosessoren ble lansert i 1992. SuperSPARC var en implementasjon av spesifikasjonen SPARC Versjon 8. Den var verdens første superskalære mikroprosessor, og konkurrerte med hyperSPARC fra Ross Technology.

Mikroprosessoren ble produsert ved Miho, Japan i en 0,8&nbsp;µm BiCMOS-prosess. SuperSPARC bestod av 3,1 millioner transistorer. Den hadde 5 Volt spenning og en effekt på 14,3 Watt.

To versjoner med 33 og 40&nbsp;MHz ble lansert i 1992. 33&nbsp;MHz-utgaven hadde benevnelsen TI TMX390Z50 / Sun STP1020. 40&nbsp;MHz-utgaven hadde benevnelsen Sun Microsystems SuperSPARC TMX390Z50GF-40.

En 60&nbsp;MHz-utgave, også referert til som SuperSPARC+, hadde benevnelsen Sun Microsystems SuperSPARC TMX390Z52GF / STP1020APGA-60.

SuperSPARC hadde 20 KB nivå-1 instruksjons-cache og 16 KB nivå-1 datacache. Den ble også levert sammen med en ekstern kontroller for en valgfri nivå-2 cache. Størrelsen på nivå-2 cache kunne være opptil 2 MB. I datamaskiner med en enkelt SuperSPARC benyttet nivå-2 cache MBus eller VBus. I datamaskiner med to eller flere SuperSPARC mikroprosessorer, benyttet nivå-2 cache enten MBus eller XBus.

Prosessoren ble benyttet i SPARCstation 10 og SPARCstation 20 frem til midten av 1990-tallet.

## SuperSPARC II

**SuperSPARC II**, med kodenavnet «Voyager», var en videreutvikling av SuperSPARC som ble lansert av Sun Microsystems i 1994.

Også denne prosessoren ble produsert i en 0,8&nbsp;µm BiCMOS prosess, og bestod av 3,1 millioner transistorer. Den hadde en størrelse på 299&nbsp;mm². Den hadde et effektforbruk på 16 Watt.

Utgaven i 85&nbsp;MHz hadde benevnelsen Sun Microsystems SuperSPARC II STP 1021APGA.

Størrelsen på nivå-1 cache var identisk med forgjengeren. En ekstern nivå-2 cache kontroller var imidlertid obligatorisk, med en nivå-2 cache i størrelsen 1 MB eller 2 MB.

SuperSPARC II hadde en mer strømlinjeformet pipeline for heltalls-instruksjoner, en ny og bedre desimaltallskoprosessor for bedre superskalær ytelse, og en ny Memory Management Unit med et TLB *(Translation lookaside buffer)* for hver av de to integrerte nivå-1 cachene.

SuperSPARC II støttet også *dual byte ordering*, og selv om det var en 32-bit mikroprosessor er dette en del av spesifikasjonen *SPARC Versjon 9* som er implementert i UltraSPARC, SPARC64 og deres etterfølgere.

SuperSPARC II ble erstattet av 64-bit mikroprosessoren UltraSPARC i 1995.
Mezen

**Mezen** kan vise til:

* Mezen (elv) – ei elv i Nord-Russland
* Mezen (by) – en by i Arkhangelsk oblast i Russland
Mikkel Stensrud

**Mikkel Stensrud** (født 8. juni 1989 i Hamar) er en norsk tidligere ishockeyspiller som spilte på Grüner fra 2010. 
Stensrud spilte også kamper for moderklubben Storhamar Dragons. Stensrud debuterte for Storhamars a-lag i 2008/2009-sesongen, og har landskamper for Norge både på U16 og U18-nivå.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Georg Witzel

**Georg Witzel** (*Wicelius*, født 1501 i Vacha i Tyskland, død 16. februar 1573 i Mainz) var teolog og en av Martin Luthers motstandere.

## Liv og virke
Etter en vanskelig ungdomstid studerte han vintersemesteret 1516 i Erfurt og tok i 1518 graden baccalaurus og kort etter magister. I 1520 studerte han i Wittenberg, men måtte avbryte studiet og på farens bud prestevie.

I 1523 sluttet han seg til Reformasjonen, giftet seg, og mistet sitt geistlige embede. I Eisenach sluttet han seg til Jakob Strauß. Hans holdning under Bondekrigen er omstridt. Kansler Gregor Brück befridde ham, og Martin Luther anbefalte ham som sogneprest i Niemegk. 

Witzels anliggende var bedring av menneskers sedelige liv, i det fulgte han Erasmus av Rotterdam. Han tok etterhvert avstand fra Luthers lære. I 1531 forlot Witzel sitt sogneembede, uten å finne noe nytt så raskt. Dette året var han svært aktiv som forfatter.

I Eisleben finner vi ham igjen som katolsk prest, og i stadig strid mot lutherske teologer. Han ble så kalt til Dresden. Hans skrift *Typus ecclesiae prioris* (1540) øvet en sterk innflytelse. 

Fra 1539 førte han et omreisende liv. Men fra og med 1553 bodde han med sin familie i Mainz. På oppfordring av keiser Maximilian II forfattet han i 1564 *Via regia*, der han gikk inn for en forsoning mellom trosretningene. Som utsending fra byen Mainz deltok han på religionssamtalene i Worms i 1557.

## Verker
* *Pro defensione bonorum operum adversus novos evangelistas auctore Agricola* 1532
* *Confutatio calumnosissimae responsionis Justi Jonae, it est Jodoci Koch, una cum assertione bonorum operum* per Georgium Vuicelium, 1533, Leipzig
* *Typus ecclesiae prioris*, 1540
* *Der heiligen Messen brauch wie er in der alten Kyrchen vor tausend jahren gewesen.* Aus S. Joan. Chrysostomo verdeutscht (Mainz 1540)
* *Hagiologium* (Mainz, 1541)
* *Liturgia S. Basilii Mag. nuper e tenebris eruta, et in lucem nunc primum edita* (Mainz 1546).
* *Via regia* 1564
**Annotationes In Sacras Literas*; Druck: Franz Behem, in kosten des Ehrnhafften Johan Quentels zu Coeln Erben, 1557; Stadtbibliothek Mainz: Signatur VI g :2°/923

## Referanser


## Eksterne lenker
*