Gundestrupkjelen

**Gundestrupkjelen** er et offerfunn bestående av et rikt dekorert sølvkar, funnet i 1891 ved landsbyen Gundestrup (56°49′N 9°33′E)
 i Rævemosen («Revemyren») ved Aars i Vesthimmerlands kommune i Nørrejylland i Danmark, stammer fra jernalderen og består av fint dekorerte plater med en samlet vekt av nesten ni kilo. Trolig ble den fremstilt på 100-tallet f.Kr. i det sørlige Balkan, og er påvirket av både keltere og trakere. Noen av halsringene på kjelen er typisk keltiske, mens andre stemmer med stilen ved Svartehavet. Teknikken relieffene er utført med, regnes som trakisk, jfr «Rogozen-skatten» funnet i Bulgaria i 1985, bestående av 165 skåler og begre av gullbelagt sølv. Rogozen-skatten er nedlagt ca. 300 f.Kr. og både i teknikk og stil slående lik Gundestrupkjelen. 

Også dateringen er godt dokumentert. I 2005 ble det foretatt karbon 14-datering av pollen fra bivoks på sølvplatenes bakside, som dokumenterte datering fra ca 300-100 f.Kr., samt 1. århundre e.Kr. Den eldste dateringen stammer fra fremstillingen i Trakia, støttet av kjelens stil og teknikk. Den yngste dateringen stammer trolig fra den tiden kjelen ble gravd ned i myren ved Aars. Gundestrupkjelen er dermed fra sen La Tène-kultur eller førromersk jernalder, og det største kjente eksemplet på sølvarbeid fra europeisk jernalder med diameter på 69 cm og høyde 42 cm. 

## Motiver
Gundestrupkjelen er utsmykket med figurer som minne om keltiske guder og gudinner, slik som Cernunnos, «den hornede». Sittende i lotusstilling hersket han over de ville dyrene, utstyrt med et gevir og i sin ene hånd en halsring, i den andre en orm. Men med kjelens opphav i Trakia kan det også være snakk om Orfeus, som i gresk mytologi var en trakisk skald og sannsiger. Han kom til Hellas nordfra og fortryllet alle med sin sang. Oksene var Kybeles offerdyr, ulver og løver hennes følgesvenner; det var ville løver på Balkan i tiden f.Kr. Den lille skikkelsen som rir på en delfin, kan være Arion, nok en traker som fortryllet dyrene med sin sang. I Ovids *[[Fasti]]* fortelles at da Arion ble bortført av pirater, sendte Jupiter delfiner som reddet ham. Taranis er en av de keltiske gudene som nevnes av romeren Lukian; i senere kilder hevdes at ofringer til Taranis, enten de var mennesker eller dyr, ble brent, innesperret i flettede hylstre. Taranis var gud for lyn og torden, jfr den norrøne guden Tor. Motivene er avbildet med datidens klesdrakter, våpen og smykker.

Den ene gudinnen som er avbildet, får håret sitt stelt av en liten frisør. En mannlig gud har et monster på brystet med hode i begge ender, og begge hodene biter et menneske i to, så beina ligger for seg selv. Tre menn blåser på den keltiske krigstrompeten, *carnyx*. En flokk ryttere følger en slange med horn som en vær. Selv har de ulike hjelmer, pyntet med blant annet en rovfugl og et villsvin. På platene finnes det over 100 relieffer av ulike gjenstander, menneske- og dyrefigurer, samt fabeldyr som griff. Mange av motivene gjenfinnes i sør-skandinavisk bergkunst i form av vognhjul, ormer, lurblåsere og mennesker i prosesjon.

Kjelen kan ha kommet til Himmerland med kimbrerne, enten som krigsbytte eller som alliansegave, om de har alliert seg med keltere og trakere da romerne trengte inn i Balkan fra Hellas. Ifølge historiske kilder gikk keltere og trakere i forbund mot de fremrykkende romerne, og kimbrerne kan ha sluttet seg til. Knappe 3 km sør for funnstedet Rævemosen ligger Borremose-festningen, en jernalderlandsby med voller og graver. Den tolkes iblant som kimbrernes hovedby, slik at Gundestrupkjelen kan ha stått her før den ble ofret i myren like ved. Aspekter ved kjelens ikonografi kan stamme fra Det nære østen.
 
Rævemosen er en liten myr på bare 170 x 170 meter, omgitt av lave åser. 25 meter fra myrens vestkant og rundt 80 meter fra sørsiden lå sølvkjelen, med platene skilt og lagt i bunnen av kjelen. Loddesølvet som hadde holdt kjelen sammen, var forsvunnet, og ble aldri funnet. Gundestrupkjelen er nå stilt ut på Nationalmuseet i København, med kopier på andre museer. Funnstedet i Himmerland ble i 1935 markert med en stein, med kortfattet tekst av Johannes V. Jensen: «*Her udgravedes Gundestrupkedlen*» og «*Jens Sørensen fandt Kedlen 1891*».

I 2015–16 var Gundestrupkjelen i Storbritannia på en vandreutstilling kalt *The Celts*.

## En kopi av gull
Sommeren 2001 ble en tilsvarende kjel av gull funnet av Jens Essig som dykket med metalldetektor i Chiemsee i Bayern i Tyskland. 21. desember 2001 overlot han den til Ludwig Wamser, direktør for *Archäologische Staatssammlung* i München. Essig fikk inntrykk av at Bayerns finansdepartement fryktet at kjelen var en SS-relikvie, kanskje lagd av gull fra konsentrasjonsleirfangenes tenner. Metallurgisk analyse avkrefter at gullet har slikt opphav. I 2012 ble kjelen kjøpt av en privatperson i Houston, Texas.

Den ble kjent som «gullkjelen fra Chiemsee»; 10,5 kilo tung og 30 cm høy. Bayerns finansdepartement solgte den til en privat samler i 2003, men to år senere ble den videresolgt til en privatperson i Kanton Zürich i Sveits for rundt 300&nbsp;000 euro. Han fremstilte kjelen som et verdifullt oldfunn; men direktøren i juvelérfirmaet Heiden i München husket godt hva han hørte fra en tidligere kollega om hva denne hadde fått vite av firmaets gullsmed Alfred Notz som døde i 1960-årene, om «*en gullkjel som veide mer enn ti kilo, med utsmykning*», og ifølge Notz fremstilt i Heidens verksted mellom 1925 og 1939, på bestilling av firmaet *Elektrochemische Werke München*, der direktøren, Albert Pietzsch (1874-1957), var fast kunde hos Heiden. Pietzsch stod i personlig kontakt med Hitler helt tilbake fra 1920, og hadde vært raus med donasjoner til DNSAP som han var medlem av fra 1927. Dette lønnet seg; Pietzsch ble etter hvert president for *Reichswirtschaftskammer* («riksnæringslivsdepartementet»). Han ble arrestert av de allierte på slutten av krigen, men om han kjente til gullkjelen, røpet han det aldri.  

## Referanser


## Litteratur
* Green, Miranda (1996): *Celtic Art, Reading the Messages*, The Everyman Art Library, ISBN 0297833650
* Koch, John, red. (2006): «Gundestrup cauldron», *Celtic Culture: A Historical Encyclopedia*, ABC-CLIO, ISBN 1851094407, 9781851094400.
* Laing, Lloyd; Laing, Jennifer (1992): *Art of the Celts: From 700 BC to the Celtic Revival*, Thames & Hudson (World of Art), ISBN 0500202567
* Megaw, Ruth; Megaw, Vincent (1989): *Celtic Art*, Thames and Hudson, ISBN 0500050503
* NMD = «The Gundestrup Cauldron», *National Museum of Denmark*
* Olmsted, Garrett (2001): «Celtic Art in Transition during the First Century BC», *Archaeolingua*, **12**, ISBN 9638046376.
* Sandars, Nancy K. (1968): *Prehistoric Art in Europe*, Penguin (Pelican, nå Yale, History of Art)

## Eksterne lenker
* 
* «Gundestrupkarret - Et mesterværk fra Himmerlands jernalder», *VisitHimmerland*
* Visuelle vidundere: Gundestrupkjelen
* «Gundestrup-kedlen», *Nationalmuseet i København*