open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Danmarks gamle Folkeviser

***Danmarks gamle Folkeviser*** (forkortet DgF) er en vitenskapelig utgave av danske ballader. Det var Svend Grundtvig som tok initiativ til å gi ut disse gamle visene med alle sine varianter. Hans motto for utgaven var: «Alt hva der er, som det er». Skjemteballadene er likevel ikke tatt med.
Utgaven ble et mønster for tilsvarende bokverk. Francis James Child brukte Svend Grundtvigs prinsipper da han gav ut The English and Scottish Popular Ballads.

Første bind av DgF kom ut i 1853 og verket ble avsluttet med bind XII, et registerbind som kom ut i 1976. I alt inneholder DgF 539 balladetyper med sine varianter og med fyldige innledninger til hver type. Etter at Svend Grundtvig døde i 1883, tok Axel Olrik og senere H. Grüner-Nielsen, Karl-Ivar Hildeman, Erik Dal og Iørn Piø over. Thorkild Knudsen, Svend Nielsen og Nils Schørring tok seg av melodimaterialet.

Danmarks gamle Folkeviser inneholder også en rekke varianter fra andre nordiske land. Sophus Bugge var en god venn av Sven Grundtvig, og mange av hans oppskrifter fra Telemark er trykt som varianter i DgF. 

Når man viser til danske ballader, er det vanlig å bruke numrene i denne utgaven, og før TSB-katalogen kom ut, var det vanlig å bruke DgF-numre for å identifisere nordiske balladetyper.
DgF 95 svarer til den norske visa De to søstre. Villemann og Magnhild svarer til DgF 40. denne typologiseringen var likevel mangelfull fordi en del nordiske ballader, for eksempel den norske Åsmund Frægdegjæva, ikke hadde paralleller i Danmark og derfor ikke hadde DgF-nummer.
Frøydis Ree Wekre

**Frøydis Ree Wekre** (født 31. juli 1941) er en norsk musiker (valthorn).

Hun spilte piano da hun var mellom fire og seks år, deretter fiolin, og var 2. fiolinist i NRKs juniororkester.  Hennes hovedinstrument, valthorn, startet hun med i 1958 ogdebuterte tre år senere i en konsert med Oslo Filharmoniske Orkester (1961). Hun er utdannet i Oslo hos Rolf Antonsen, samt i Sverige under Wilhelm Lanzky-Otto, i Russland med Vitaly Boujanovsky og USA. Hun var alternerende solohornist i Oslo Filaharmoniske Orkester 1961-1991.  

Hun ble utnevnt til professor i horn og kammermusikk ved Norges musikkhøgskole i 1984 og har vært prorektor ved Musikkhøgskolen og president i International Horn Society hvor hun ble æresmedlem i 1994. 

Komposisjonen «Hornlokk» av Sigurd Berge ble tilegnet henne, og hun har representert Norge i den skandinaviske konkurransen Kontrapunkt. Hun er også forfatter av to fagbøker som er oversatt til flere språk.

## Utgivelser
* *Corno di Norvegica* (Simax, 1994).  Musikk av Knut Nystedt, Wolfgang Plagge og Trygve Madsen, innspilt i Sofienberg kirke
* *Tanker om hornspill*.  Bok, oversatt til tsjekkisk, latvisk, japansk og tysk.
* *Ceros* (2L, 2005)  Musikk av Plagge, Madsen, Johan Kvandal, Andrea Clearfield og Sigurd Berge

## Utmerkelser
* Gammlengprisen 1990 i klassen *klassisk*
* Lindemanprisen 1987
* Æresmedlem (1994) og leder (1998–2000) av det internasjonale hornforbundet, International Horn Society.
* Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden (2023)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over ordførere i Åsgårdstrand

**Liste over ordførere i Åsgårdstrand** viser navn, parti og funksjonsperiode for ordførere i Åsgårdstrand kommune fra innføringen av formannskapslovene i 1837 til sammenslåingen med Borre i 1965.

## Se også

* Liste over ordførere i Horten 1858&ndash;
* Liste over ordførere i Borre 1838&ndash;1987

## Kilder

* Borreminne Årsskrift for Borre Historielag
* Knut Spilling: *Aasgaardstrandiana*, 1957
* Offisielle portretter fra Kommunestyresalen i Horten kommune
Sigurd Berge

**Sigurd Berge** (født 1. juli 1929, død 1. februar 2002) var en norsk komponist og musikkpedagog, kjent internasjonalt og
med Arne Nordheim, en av pionerene innen elektronisk musikk.

Oppvokst på Vinstra tok han landsgymnaset (1949), ett år i Tysklandsbrigaden (1950),
to år ved Oslo lærerhøgskole, før han ble lærer ved Bjølsen skole (1952)
og ved Sagene lærerhøgskole der han innførte den praktisk-estetiske studieretningen (1961).  
Han studerte komposisjon ved Musikkonservatoriet i Oslo under Finn Mortensen ((1959–60), med videre fordypning i elmusikk, i Stockholm, København og Utrecht.  Han debuterte 1959.
Senere virket han ved Høgskolen i Oslo.

Utover å ha blitt fremført i over tyve land, har han skapt mediaoppslag, blant annet da musikerne
i Oslo Filharmoniske Orkester nektet å fremføre deler av
«B for orkester» der musikantene skulle klappe i hendene, banke på fiolinlokket, mumle med og nynne
planlagte strofer (1968).
Han søkte å forene ulike kunstarter gjennom samarbeid med blant annet
Jan Erik Vold og Irma Salo Jæger.  Han var i ledelsen av Ny Musikk og forsøkte blant annet
å samarbeide med ungdomsmiljøet i Club 7 (1968), og var også artist med 
nevnte Mortensen og *Ny Musikk-ensemblet* ved Kongsberg Jazzfestival (1975, 1984).  
Han var leder av Norsk Komponistforening (1985-88).

Berges produksjon dekker spennet fra tonale verker til elektronisk musikk. Hans verk inkluderer blant annet *Episode for fiolin og klaver* (1959), *obokonsert* (Raga, 1959), *Sinus for strykeorkester og slagverk* (1961), *Chroma for orkester* (1963), *B for orkester* (1966), to blåsekvintetter (1967 og 1969), *Pezzo orchestrale* (1969), *Gamma for kammerorkester* (1970), *Blikk* (mixed media sammen med J. E. Vold og I. Salo Jæger, (1970), *Delta* (1970), *Epsilon* (1972), *Illuxit* (1974), *Juvenus* (1979), alle for kammerbesetning, og *Du, jeg, vi sammen, for dansere og barn* (1974).

Berges interesse for norsk og annen folkemusikk gjenspeiles i noen komposisjoner som blander folkemusikkelementer med et gjennomgående moderne tonespråk. Eksempler på dette arbeidet kan være verkene *Horn Call* (1972) og *Raga for obo og orkester* (1959). Berge skrev også en serie verk for framføring av barn og ungdom, som *Illuxit for barnekor* (1974) og *Juvenes for strykeorkester* (1976-77). Berges rent elektroniske komposisjoner er generelt sett små studier i lyd, ofte med humoristisk preg, med titler som *The Raindrop Postlude* (1968) og *Moon Landscape* (1971). 

## Verk
* *Pezzo orchestrale* (1959).  Oppført i Helsingfors
* *Episode* (1959)
* *Sinus* (1959)
* *Raga for obo og orkester* (1959)
* *Chroma* (1963).
* *The raindrop postlude* (1968).  Elmusikk.
* *Moon landscape* (1971).  Elmusikk
* *Horn call* (1972).  Til Frøydis Ree Wekre.
* *Illuxit* (1974).  For barnekor.
* *Juvenes* (1976).  For strykeorkester.
* *Trio for tre horn* (1986).  For Hot Lips Trio.
* *Mørk maske* (1995).  

## Diskografi
* ''Early Electronic Works, Prisma Records, Norge, 2010

## Referanser


## Eksterne lenker
* Verkliste fra NB Noter
Bjørketungemåler

**Bjørketungemåler** (*Trichopteryx carpinata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er funnet over hele Norge.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 26 – 31 mm), slank, grå måler. **Forvingen**es farge er ganske variabel, ofte ensfarget lysgrå men den kan også ha markerte tegninger. Ofte har den to doble, mørkere tverrbånd rundt som går mer eller mindre parallelt rundt midten av vingen, disse kan også være løpt sammen til ett, bredt bånd. Det kan også være smalere, mørke tverrbånd ved roten og langs ytterkanten av vingen. **Bakvingen** er liten og gråhvit. Larven er naken, grønn med smale, hvite lengdestriper.

## Levevis
Arten lever i løvskog. Larvene kan finnes på mange ulike busker og løvtrær, blant andre bjørk (*Betula* spp.), vivendel (*Lonicera periclymemum*) og selje (*Salix caprea*). Arten overvintrer som puppe og de voksne målerne flyr om natten i april – mai.
## Utbredelse
Arten finnes i hele Europa og i Nord-Asia. I Norge er den funnet spredt over hele landet.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* UK moths, ''Trichopteryx carpinata''
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Estadio Atanasio Girardot

**Estadio Atanasio Girardot** er et flerbruksstadion i Medellín i Colombia. Dette er hjemmebanen til de lokale fotballagene Atlético Nacional og Independiente Medellín. Stadionet var klart til bruk i 1953 og har en maksimumskapasitet på 53&nbsp;000. Det ble spilt kamper i gruppespillet i Copa América 2001 på dette stadionet.

Stadion er oppkalt etter Atanasio Girardot (1791–1813), en colombiansk revolusjonær leder som kjempet ved siden av Simón Bolívar.

## Eksterne lenker
* Video (på spansk)
John Lorne Campbell

**John Lorne Campbell** (1906-1996) var en skotsk historiker og folklorist. Han er særlig kjent for sitt arbeid med skotsk-gæliske sanger og poesi.

## Liv og virke
Campbell hadde sin utdannelse fra Cargilfield, Rugby og St John's College ved universitetet i Oxford. Han hadde sin hovedutdanning innen naturvitenskap og landbruk (Bachelor of Arts 1929, Master of Arts 1932), men studerte også skotsk historie og gælisk språk og kultur.

I 1932 dro han på studiereise til Nova Scotia i Canada. Her var det mange bosettinger etablert av emigranter fra Highlandregionen i Skottland på 1700- og 1800-tallet. Campbell skulle studere på hvilken måte bosettingsmønstre og jordbruksmetoder hadde blitt bevart fra Skottland til Canada. Han ble imidlertid vel så opptatt av hvordan språk og kultur hadde blitt muntlig overlevert, det var flere bosetninger på Nova Scotia som helt eller delvis var gælisktalende. Både kulturtradisjonene blant skotske emigranter i Canada, og ikke minst den muntlige overleveringen av sanger og fortellinger skulle bli viktige områder i hans arbeid. Han skrev bøker og artikler om kanadisk gælisk, han ble en pioner innenfor bruk av lydopptak for å bevare muntlige tradisjoner.

Under et besøk på South Uist i 1934 traff Campbell Margaret Fay Shaw, en amerikanske musiker og fotograf som bodde i Glendale. De giftet seg året etter, og kom til å samarbeide tett i innsamling og bevaring av gælisk tradisjonsmateriale.

I 1938 kjøpte ekteparet øya Canna i Small Isles i Hebridene. Eiendommen ble drevet etter økologiske prinsipper. I mai 1981 ga Campbell eiendommen til National Trust for Scotland, som fortsatt eier og driver øya. Den avvigslede kirken *St. Edwards kapell* har siden blitt gjort om til et studiesenter for gælisk språk, som åpnet i 2001. Her er 1500 Gæliske folkesanger og folkeeventyr innsamlet av Campbell bevart.

John Lorne Campbell døde i 1996 under en reise i Italia. Han ble først gravlagt der, men hans levninger ble så ført tilbake til Canna og gravlagt der i 2006.

## Bibliografi
* Highland Songs of the ’Forty-five, 1933
* Hebridean Folksongs, tre bind 1969-81
* Gaelic in Scottish Education and Life, 1945
* Gaelic Words and Expressions from South Uist and Eriskay, 1959
* Canna: the History of a Hebridean Island, 1984

## Kilder
* William Giles, John Lorne Campbell PDF (engelsk)
* Ellis Evans, John Lorne Campbell, 1906-1996 (engelsk)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Canna - an Island Story Intervju med John Lorne Campbell, med mange bildesekvenser fra Canna
Dick Eve

**Richmond Cavill «Dick» Eve** (født 19. mars 1901, død 13. mars 1969) var en australsk stuper som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Eve ble olympisk mester i stuping under OL 1924 i Paris. Han vant høydestup foran John Jansson fra Sverige. Det var tjurfem deltakere fra ti nasjoner som deltok i konkurransen som ble avviklet 14. og 15. juli. Han kom på femteplass i 3 meter sviktstup.

## OL-medaljer
* 1924  Paris -  **Gull** i stuping, tårnstup  Australia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Caroline Smith

**Caroline Smith** (født 21. juli 1906, død 10. november 1994) var en amerikansk kvinnelig stupere som deltok i de olympiske leker 1924.

Smith ble olympisk mester i stuping under OL 1924 i Paris. Hun vant 10 meter tårnstup foran sin landsmann Elizabeth Becker. Det var elleve deltakere fra seks nasjoner som deltok i konkurransen som ble avviklet 19. og 20. juli 1924.

## OL-medaljer
*  1924  Paris -  **Gull** i stuping, 10 meter tårnstup damer  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Elizabeth Becker

**Elizabeth «Betty» Anna Becker-Pinkston** (født 6. mars 1903 i Philadelphia, Pennsylvania, død 6. april  1989 Detroit, Michigan) var en amerikansk kvinnelig stupere som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og  1928 i Antwerpen.

Becker ble olympisk mester i stuping under OL 1924 i Paris. Hun vant 3 meter svikstup foran sin landsmann Aileen Riggin. Hun kom på andreplass i 10 meter tårnstup bak Caroline Smith også hun fra USA. Det var 17 deltakere fra sju nasjoner som deltok i konkurransen som ble avviklet 17. og 18. juli. Fire år senere, under OL 1928 i Amsterdam vant hun konkurransen i 10 meter tårnstup.

## OL-medaljer
*  1924  Paris - **Gull** i stuping, 3 meter svikstup damer  USA
*  1928  Amsterdam - **Gull** i stuping, 10 meter tårnstup damer  USA
*  1924  Paris - Sølv i stuping, 10 meter tårnstup damer  USA

## Eksterne lenker
*
Gry Mølleskog

**Gry Mølleskog** (født 1962) er en norsk næringslivsleder og tidligere hoffsjef ved Det kongelige hoff. Mølleskog er nå konsernsjef i det internasjonale live entertainment-selskapet All Things Live. Hun er også adm direktør for det norske datterselskapet All Things Live Norway. 

Mølleskog var hoffsjef ved Det kongelige hoff i Oslo fra 2015 til 2022. Flere norske medier rapporterte at hun var den første kvinnen i verden som leder et kongelig hoff. Hun var tidligere sjef for det kongelige sekretariat ved Det kongelige hoff.

Mølleskog er utdannet som Master of Management fra Handelshøyskolen BI. Hun var i perioden 2006–2011 seniorpartner i selskapet Korn/Ferry International AS i Oslo. Hun var i 23 år ansatt i SAS og var bl.a. senior vice president og ledet avdelingen for de kabinansatte i flyselskapet. Fra 2004 til 2006 var hun stabssjef for kronprinsparets stab ved Det kongelige hoff. Mølleskog har også hatt en rekke styre- og styrelederverv, blant annet i Norsk Folkemuseum, Norwegian Property ASA, Quartz+Co, Posten Norge, SAS, Kronprinsparets humanitære fond og DnB NOR Finans. Hun har også vært styreleder i Oslo Sporvognsdrift/Oslotrikken og nestleder i styret til Hurtigruten Group. Mølleskog er styremedlem i Stiftelsen H.M. Dronning Sonjas kunstnerstipend, som deler ut Queen Sonja Print Award.

## Utmerkelser
Gry Mølleskog ble 8. september 2022 tildelt Storkors av St. Olavs Orden for «fortjenstfullt virke i Kongefamiliens tjeneste». Hun ble utnevnt til kommandør med stjerne av St. Olavs Orden 20. desember 2021, Kongens Erindringsmedalje i 2018 og Kongens fortjenestmedalje i 2012 som leder for det kongelige sekretariat. I 2006 ble hun utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Hun er også kommandør med stjerne av den danske Dannebrogordenen, har mottatt storkorset av Republikken Italias fortjenstorden og er storoffiser av den portugisiske Fortjenstordenen. I 2017 ble hun tildelt storkors av Den islandske falkeorden i forbindelse med statsbesøket til Islands president i Norge.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Estadio Metropolitano

**Estadio Metropolitano Roberto Melendez** er et flerbruksstadion med bare sitteplasser, lokalisert i den colombianske byen Barranquilla. Det er tegnet av José Francisco Ramos. Dette er hjemmebanen til det lokale fotballaget Atlético Junior, og har 60 000 plasser, noe som gjør den til Columbias største stadionanlegg. Den ble bygget til Columbias mislykkede forsøk på å få arrangere VM i fotball 1986. Det arrangementet gikk til Mexico i stedet. Banen ble innviet med en fotballkamp mellom  og Atlético Junior i 1986, i en kamp Uruguay vant 2-1. Banen ble opprinnelig bare kalt Estadio Metropolitano, men fikk også navnet Robert Melendez i 1991, for å ære den store colombianske fotballspilleren med samme navn. Dette var offisiell landslagsarena for Colombia frem til 2006. I 2001 undergikk den store renovasjonsarbeider i sammenheng med fotballturneringen Copa América, der den ble brukt som arena for Gruppe A mellom 11. juli og 17. juli. Hjemmelaget og senere mester, Colombia, spilte sine kamper på denne stadion. Shakira har opptrådt på denne stadion, og Carlos Valderrama spilte sin avskjedskamp her 1. februar 2004.
Katarina von Bredow

**Katarina von Bredow** (født **Petra Lindén** 16. februar 1967 i Aneby) er en svensk forfatter.

Katarina von Bredow skriver romaner for ungdommer i tenårene. Bøkene handler ofte om problematisk kjærlighet, eksempelvis som i debutboken *Syskonkärlek* hvor hun skildrer et kjærlighetsforhold mellom to halvsøsken. Hun skriver åpent om tenåringers følelser og seksualitet. Et annet motiv er den grusomme skoleverden og feigheten som gjør at ingen stiller opp for de som blir mobbet.

Von Bredow vokste opp i Småland, men gikk et år på kunstskole i Stockholm. Femten år gammel flyttet hun sammen med journalisten Einar von Bredow og de giftet seg da hun fylte 18 år. I 2000 ble de skilt etter 15 års ekteskap og hun flyttet ut på landet sør for Rydaholm hvor hun ble kjent med Kjell Andersson som hun nå har to sønner sammen med.

Hun har også vært aktiv som kunstner, med flere utstillinger.

## Bibliografi
* **' (1991), på norsk som ''Søskenkjærlighet'' (1993)
* **' (1994)
* **' (1996)
* **' (1999)
* **', barnebok, illustrasjoner av [[Annie Huldén]], 2001
* **', barnebok, illustrasjoner av Sara Gimbergsson, 2002
* **' (2004), på norsk som ''[[Sinnssykt forelsket]]'' (2006)
* **' (2005), på norsk som *Ekspert på å rødme* (2007)
* **' (2006)
* **' (2007), på norsk som *Det er mitt liv!* (2008)
* ** (2009), på norsk som *Bare ikke du* (2010)

## Priser og utmerkelser (utvalg)
* Tyske ungdomsbokprisen Buxtehuder Bulle 1994 for *Syskonkärlek*
* Tyske ungdomsbokprisen Junge Jugendbuch Jury 1995 for *Syskonkärlek*
* Jönköpings läns landstings Kulturstipendium 1996
* Svenske Bokjuryn kategori 14-19 år 2004
* Svenske Pocketpriset kategori ungdomsbok 2007
* Svenske Bokjuryn kategori 14-19 år 2007
* Barnens romanpris 2012 for *Flyga högt* 
* Emil-prisen 2013
* Astrid Lindgren-prisen 2013
## Referanser
Tempe (Trondheim)

**Tempe** er et strøk i Trondheim rundt to km sør for Trondheim sentrum (Midtbyen), beliggende mellom Lerkendal i nord, Sorgenfri i øst, Sluppen i sør og Nidelva i vest. Tempe har en kirke og et butikksenter, og omfatter blant annet tre høyblokker og en lavblokk på fire etasjer, som til sammen utgjør ca. 450 leiligheter. Boligblokkene ble oppført i 1990-årene, og eies av Frost Eiendom. *Tempe* er et lyststedsnavn, og er oppkalt etter Tempe, de greske gudenes dal ved foten av Olympen i Hellas.

Bydelen Tempe har sitt opphav i Tempe gård, som ble fradelt Elgeseter gård i 1806. Gården ble i 1888 delt i to, *Tempe vestre* og *Tempe østre*. Eiendommene ble etterhvert utstykket til boligområder.

## Litteratur
*
Dan Coats

**Daniel Ray Coats** (født 1943) er en amerikansk republikansk politiker. Han representerte delstaten Indiana i USAs kongress gjennom tre tiår, og har dessuten vært USAs ambassadør i Tyskland og USAs nasjonale etterretningsdirektør.

Han ble født i Michigan som sønn av svenskfødte Vera Elisabeth (født Swanlund i Tingsryd) og Edward Raymond Coats, som var av engelsk og tysk avstamning. Coats har en collegeutdannelse i statsvitenskap fra Wheaton College i Illinois fra 1965, kandidatutdannelse i rettsvitenskap fra Indiana University Robert H. McKinney School of Law i Indianapolis fra 1971 samt advokatbevilling fra 1972. Coats hadde en lederstilling i et livsforsikringsselskap i Fort Wayne før han ble hentet inn i staben til kongressrepresentant Dan Quayle i siste halvdel av 1970-årene.

Coats ble valgt inn i Representantenes hus i 1980, etter at Quayle ble valgt til medlem av Senatet. Coats ble oppnevnt til ny senator fra Indiana i 1988, da Quayle ble visepresident. Han stilte ikke til gjenvalg ved senatsvalget i 1998. Fra 1999 til 2001 var han spesialrådgiver for advokatfirmaet Verner, Liipfert, Bernhard, MacPherson & Hand. Coats skal ha vært aktuell som forsvarsminister under president George W. Bush i 2001, men ble i stedet utnevnt til USAs ambassadør i Tyskland. Etter at han fratrådte som ambassadør i 2005, var han lobbyist gjennom advokatfirmaet King & Spalding. Coats ble valgt til Senatet på nytt i 2010, etter at Evan Bayh hadde frasagt seg gjenvalg. Coats stilte ikke til gjenvalg i 2016. Fra 2017 til 2019 var han USAs nasjonale etterretningsdirektør i president Donald Trumps første regjering.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Putsj

***Putsj*** er et miljømagasin på nett og papir for unge. Magasinet gis ut av Natur og Ungdom og omhandler aktivisme, miljøvern og kultur. *Putsj* erstattet *Natur og Samfunn* fra 2000.

Bladet kommer ut fire ganger i året med et opplag på ca. 8500. Alle Natur og Ungdoms medlemmer får bladet gratis, men det er også mulig å være abonnent.
Nettmagasinet oppdateres flere ganger i uken. 

Redaktør for magasinet på nett og papir er Freia Aasdalen. Putsj har en fast redaksjon bestående av frivillige journalister, fotografer og illutratører.

## Eksterne lenker
* PUTSJ.no
* Natur og Ungdoms hjemmesider
* podcasten Putsjkast i iTunes
Den røde 1. maj-gruppe

**Den røde 1. maj-gruppe** var en venstreorientert politisk gruppe på Færøyene rundt 1980.

Gruppen var en av arrangørene bak en demonstrasjon mot NATO i 1980, og var redde for at Færøyene skulle bli en front eller et angrepsmål i en eventuell krig mellom USA og Sovjetunionen. Gruppen avla i denne forbindelse Danmarks forsvarsminister et besøk, hvor de argumenterte for å fjerne militære installasjoner på øyene, samt å gjøre Færøyene til en demilitarisert sone. Dette førte ikke frem, og på sensommeren 1986 saboteret gruppen militært kommunikasjonsutstyr på øyene, som protest mot at den danske regjeringen ikke tok deres mening alvorlig nok.

På et møte i Vágur på Suðuroy i 1980 ble det dessuten hevdet at NATO hadde utstasjonert ca. 100 militære i Mjørkadalur (utenfor Tórshavn på Streymoy) i tilfelle færøyingene demonsterte.

## Referanser


## Litteratur
*
Lossi

**Lossi** er en juletradisjon fra Dalane og Strand kommune på Sørvestlandet som minner om luciafeiring, julebukk og til dels halloween. Lossi blir som regel feiret 12. desember, natt til den 13., som ble regnet som den lengste natta i året. På Jørpeland kalles det Lussi.

Fra gammelt av har folk i Dalane og Strand kledd seg ut for å «skremma Lossi», ei slags vette. Dette ble gjort ved å kle seg ut, som troll eller hekser, med sot i fjeset eller hvite sekker, og gå fra gård til gård for å skremme folk eller be om gaver. I eldre tid var voksne folk med på å gå Lossi, men på 1900-tallet ble skikken stort sett tatt over av barn. En kunne også bruke hester til å skremme med. Lossiskikken skulle skremme vekk det vonde, og gavene var ment som et lykkebringende offer.

I senere år er lossi-barna ofte kledd ut som nisser, men andre former for utkledning brukes også.

Å gå lossi vil i dag si å kle seg ut og dra fra dør til dør, synge julesanger og få godteri som belønning. Det er barn som drar rundt, og det skjer om kvelden den 12. desember, etter gammel tidsregning den lengste natten i året.

Lossi-tradisjonen er svært gammel. Den er kjent fra flere steder på Vestlandet, men har holdt seg lengst i Dalane og Ryfylke. Lossi er en kvinneskikkelse som er ute og rir Losinatten. Hun kunne ødelegge hus og buskap, mat og øl, hvis hun ble sint. En skulle holde seg inne med Lossi. Tradisjonen med å gå fra hus til hus og tigge gaver henger sammen med troen på at de onde maktene, i dette tilfelle Lossi, kunne blidgjøres ved at en ga fra seg ting.

De fleste kler seg nå ut som nisser, men tidligere var det mest vanlig å kle seg ut som skremmende vesener. Fram mot 1940-åra var det også vanlig i Egersund å tegne ”lossi” på husveggene i form av en kvinnefigur eller som ei sol, en rund ring med stråler ut fra ringen og med en loddrett strek i midten. Dette er både ei sol og et symbol for kvinnekjønnet, noe som peker tilbake på eldgammel dyrking av sol, forplantning og nytt liv.1)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Dalane Tidene - Lossi i regn og vind
* Varden Barnehage - Lossi og Lucia
* Lossitog Sokndal
*Lossi EgersundByhistoriske leksikon
Kommunistiski Flokkur Føroya

**Kommunistiski Flokkur Føroya** (*Færøyenes Kommunistiske Parti*, KFF) var et kommunistisk, marxist-leninistisk politisk parti på Færøyene. Partiet hadde nære koblinger til Danmarks Kommunistiske Parti (DKP), men var ikke en del av dette. En gruppe kommunister hadde begynt å organisere seg i 1974, og dette ble den direkte foranledningen til stiftelsesmøtet i KFF i Tórshavn 14.–15. juni 1975. Partiet støttet opp omkring Sovjetunionens politiske linje.

## Historie
Den første egentlige organiseringen av færøyske kommunister skjedde i Oyggjaframi – Føroyskir Sosialistar, opprinnelig stiftet av færøyske studenter i Danmark i 1962 og utgav tidsskriftet "Framin". Etterhvert ble Oyggjaframi etablert som en lokal gruppe i Tórshavn, og denne brøt med resten av Oyggjaframi – Føroyskir Sosialistar en gang i 1970-årene. I 1974 hadde noen kommunister riktignok organisert seg utenfor Oyggjaframi og nedsatt en arbeidsgruppe, men det var først i 1975 at Kommunistiski Flokkur Føroya ble en realitet. Ifølge Egon Thomsen hadde det også vært kommunister i Tjóðveldisflokkurin. Stiftelsesmøtet hadde 15 deltagere, vedtok lover og program og nedsatte et sentralstyre. Arbeideren Egon Thomsen fra Suðuroy ble formann, læreren Ragnar Magnussen ble kasserer, læreren Tórður Jóansson ble partisekretær, mens André Niclasen redigerte partiavisen *Tíðin* («Tiden»), som partiet utgav i årene 1975–1978.

Kommunistiski Flokkur Føroya søkte i juli 1975 kontakt med Danmarks Kommunistiske Parti (DKP), og høsten samme år deltok representanter fra KFF på landsmøtet til Norges Kommunistiske Parti (NKP). KFF og DKP var uavhengig av hverandre, men DKP forpliktet seg til å representere KFF i rent færøyske anliggender som fiskerigrenser, utenrikspolitikk og NATO- og EF-spørsmål i Folketinget. Partiene ble også enige om at enhver dansk innblanding i færøyske anliggender, inkludert militær tilstedeværelse, måtte opphøre, men selvstendighetsspørsmålet ble ikke drøftet.

De færøyske kommunistene synes ikke å ha vært hverken tallrike eller innflytelsesrike på Færøyene. Torður Jóansson forlot øyene for å studere lingvistik i Glasgow i Skottland i 1977, og KFF opphørte å eksistere året efter. Jóansson var etter alt å dømme partiets teoretiske drivkraft, og han var også partiets siste formann. Noen kommunister samlet seg senere i kretsen rundt den kommunistiske avisen *[[Fríu Føroyar]]*, som ble utgitt i perioden 1983–1993.  Partiet fik da navnet Fríu Føroyar/KFF og stillede op til et byrádsvalg.

## Litteratur
*
*
* Land og Folk
* Egon Thomsen
* Tórður Jóansson
Odacantha melanura

***Odacantha melanura*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.

## Utbredelse
*Odacantha melanura*  finnes i Europa, østover i Asia til Russland. I Norge ble arten påvist i Arekilen på Hvaler først på 1900-tallet. Den ble gjenfunnet i Skipstadkilen på Hvaler i 2018 og ved Skinnerflo i 2019. Arten synes å ha ekspandert i Sør-Sverige de senere år, som en følge av klimaendring og/eller eutrofiering og dermed økning i takrørbestanden. Mye tyder på at arten forsvant fra Norge en gang på 1900-tallet, men at den nå har innvandret på nytt og at Artsdatabanken pr. i dag ikke har rukket å kartlegge den godt nok etter gjenkomsten.

## Utseende
*Odacantha melanura*  er mellom 6,5-7,5&nbsp;millimeter lang.  Halsskjoldet (ponotum) er smalere enn hodet.  Den er mørk grønn, metallisk, mens dekkvingene er røde. Dekkvingene er kortere enn bakkroppen og har en stor svart eller mørk flekk bakerst ved spissen. Antennens fjerde ledd med fine korte hår og en lang børste/børster i spissen. (Krever forstørrelse for å se).

## Levevis
*Odacantha melanura* er knyttet til takrørsump langs eutrofe sjøer og dammer hvor den er rovdyr på spretthaler. Den finnes ofte i vegetasjonen i nærheten av strender med leire.  Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

## Rødlistevurdering
I kystnære områder av Østfold er det tett med takrørhabitater, og de nye funnene indikerer at arten har god spredningsevne og neppe er fragmentert. Det er trolig mer egnet habitat i dag enn for 100 år siden, men siden en stor andel takrørlokalitetenes strandsone ligger i pressområder mht. både landbruk og utbyggingsinteresser, gjør at det forventes en sakte og gradvis reduksjon i antall egnede lokaliteter. Det kjente forekomstarealet basert på 2 lokaliteter blir 8 km², men på grunn av potensielle takrørarealer i Østfold, antas forekomstarealet å kunne være inntil 10 lokaliteter, dvs. 80 km². Beregnet forekomstareal blir da 30 km², og med pågående reduksjon av habitatets kvalitet/areal får arten NT.   Artsdatabankens konklusjon: O. melanura har i nyere tid økt sin forekomst i Norge, men vurderes til NT fordi selve strandsonen av takrørlokalitetene vurderes å være under press fra landbruk og utbygging.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* ''Odacantha melanura''  - Fauna Europaea 
* ''Odacantha melanura''  – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
Sinnssykt forelsket

***Sinnssykt forelsket*** (originalens tittel: *Hur kär får man bli?*) er en ungdomsroman fra 2007 av den svenske forfatteren Katarina von Bredow. Boka handler om forelskelse, venner og familie, sett fra en jentes ståsted.

Boka vant Bokjuryns pris i kategorien 14-19 år 2004.
Inghild

**Inghild** er et kvinnenavn som kommer fra de norrøne ordene *ing* og *hildr* som betyr henholdsvis «stamfar» eller «stammor» og «strid».

## Kjente folk med navn Inghild
* Inghill Johansen (1958&ndash;), norsk forfatter og lærer
* Inghild Karlsen (1952&ndash;), norsk skulptør og bildekunstner https://web.archive.org/web/20060109031056/http://kulturnett.no/personer/person.jsp?id=T1452282

## Eksterne lenker
*
Frælsisfylkingin

**Frælsisfylkingin** (norsk oversettelse: «Frihetsfylkingen») var et politisk parti på Færøyene. Partiet ble stiftet den 23. mai 1994 som en avlegger av protestpartiet Hin Føroyski Flokkurin. Partiet var sterkt kritisk til de etablerte partienes håndtering av bankkrisen på Færøyene. Noen sentrale personer i Frælsisfylkingin var ingeniør og bonde Hanus Vang fra Hoyvík, kunstner Tróndur Patursson fra Kirkjubøur, lege Óli Mikkelsen fra Tórshavn, husmor Kristina Viberg Andreassen fra Toftir samt lektor Zakarias Wang fra Hoyvík. Frælsisfylkingin hadde et delt lederskap mellom tre personer. Partiet stilte lister ved lagtingsvalget i juli 1994, men fikk kun 2,1 % av stemmene og ingen mandater. Hanus Vang på listen i Suðurstreymoy ble partiets største stemmesanker. Broren Zakarias Wang var Frælsisfylkingins eneste kandidat ved folketingsvalget i september samme år, men stilte formelt som partiløs. Han fikk 5,9 % av stemmene og ble ikke valgt.

## Valghistorikk

## Referanser
Seduto alla sua destra

***Seduto alla sua destra*** er en italiensk biografisk dramafilm fra 1968 i regi av Valerio Zurlini. Handlingen i filmen bygger på historien om den kongolesiske opprørslederen Patrice Lumumba, som i filmen spilles av Woody Strode.

Den er kjent i USA under tittelen *Black Jesus* og i Storbritannia under tittelen *Out of Darkness*.

## Medvirkende

## Referanser
 

## Eksterne lenker
*
Þráinn Bertelsson

**Þráinn (Thrainn) Bertelsson** (født 1944 på Island) er en islandsk alltingsrepresentant, filmskaper, journalist og en pioner innenfor islandsk film.

## Oppvekst
Bertelssons barndom var vanskelig og kummerlig. Etter videregående studerte han filosofi og psykologi, først på college i Dublin og deretter ved Universitetet i d'Aix-Marseille i Frankrike. I 1977 gjorde han seg ferdig med sin filmutdanning i Sverige og flyttet dermed tilbake til Island for å lage film.

## Arbeid
Bertelsson skrev, regisserte og produserte syv spillefilmer de åtte årene han var aktiv (1981&ndash;1989).

Han er kanskje best kjent for den såkalte «Lif»-trilogien sin (*Nytt lif* 1983), *Dalalif* (1984), og *Loggulif* (1985). For filmen *Magnus* ble han nominert til to europeiske filmpriser i kategorien beste film og beste manus. I tillegg vant filmen den islandske «DV»-kulturprisen. Filmen er en form for komedie. I mange av filmene sine tar Bertelsson opp temaer som er relativt triste, men hvor komikken likevel ligger på lur.

Bertelsson var den første til å få  «livstidspris» av det islandske parlamentet. 

I de senere år har Bertelsson hovedsakelig fokusert på å skrive bøker. Han har også en fast spalte i den islandske avisen *Fréttablaðið*, og hans biografi *Myself & I* (2004) har solgt over 20&nbsp;000 eksemplarer på Island. I tillegg skrev han detektivromanen *Valkyrjur* i 2005.
 
## Filmografi
* *Einkalíf* (1996)
* *Sigla himinfley* (TV-serie, 1996)
* *[[Magnús]]* (1989)
* *Skammdegi* (1985)
* *Löggulíf* (1985)
* *Dalalíf* (1984)
* Nýtt líf(1983)
* *Jón Oddur og Jón Bjarni* (1982)

## Eksterne lenker
* Þráinn Bertelsson hos IMdB
Cymindis vaporariorum

***Cymindis vaporariorum*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) Lebiinae i familiegruppen løpebiller.

## Utbredelse
*Cymindis vaporariorum* finnes i Europa. Den er også registrert fra Norge. Den synes å være vanligere i nord enn i sør, i Europa.

## Utseende
*Cymindis vaporariorum* er omtrent 8-9,6&nbsp;millimeter lang. Antennens fjerde ledd med fine korte hår og en lang børste/børster i spissen. Dekkvingene har også fin kort hårbekledning. (Krever forstørrelse for å se).  Dekkvingenes bakerste spiss er tverr og ikke avrundet, og de er lysere på farge nær halskjoldet (ponotum). De andre nordiske artene i slekten har kun en liten lysere flekk ved skuldrene.

## Levevis
*Cymindis vaporariorum* finnes på vegetasjonsfattige steder med sand og grus.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

## Eksterne lenker
* 
* ''Cymindis vaporariorum'' - Fauna Europaea - engelskspråklig
* Norsk Entomologisk forening
Dag Viljen Poleszynski

**Dag Viljen Poleszynski** (født 1946) er en norsk tidligere forsker. Han var aktiv innen flere fagområder, inkludert fredsforskning, ernæring, medisin, økologi og industripolitikk.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Dag Viljen Poleszynski er utdannet cand.scient. i ernæringsfysiologi ved Universitetet i Oslo og dr.philos. i 1999 ved Universitetet i Tromsø, med avhandlingen *Skolemedisin og alternativ medisin – konkurranse eller samarbeid*, avlagt ved Institutt for sosiologi. Han er utdannet bedriftsøkonom fra BI (1969), studerte språk og samfunnsfag ved Universitetet i Genève (1969–70) og siviløkonom med en MS 1971 og en MBA 1972 fra University of Wisconsin. 
### Karriere
Poleszynski har blant annet arbeidet med politisk økonomi, freds- og utviklingsforskning, energi, økologi og som ernæringsterapeut. Han har vært ansatt i Handelsdepartementet, Institutt for Fredsforskning (PRIO) og som daglig leder i filmdistribusjonsselskapet Fram Film. Fra 2002 til våren 2010 var han fagredaktør i livsstilsmagasinet *Mat & helse*. Han har også vært faglig medarbeider i *[[Nordisk Tidsskrift for Biologisk Medisin]]*. 

Fra 2001 til 2003 var han professor II i ernæringsfysiologi ved Høgskolen i Harstad. Høgskolen nedla professoratet på grunn av saksbehandlingsfeil fra Høgskolens side i forbindelse med ansettelsen. Alle som ansettes som professorer, skal bedømmes som professorkompetent av en ekstern fagkommisjon, men dette ble ikke gjort før i 2003, etter at Poleszynski hadde fungert i stillingen i mer enn et halvt år. Pga. uenighet om de formelle krav til stillingen valgte høgskolens rektor og direktør ikke å utlyse kurset som Poleszynski på oppdrag fra Høgskolen hadde utarbeidet og var leder for. Kommisjonen fant at Poleszynski ikke var professorkompetent, selv om et mindretall mente han var det. 

Sommeren 2010 opprettet han *Stiftelsen vitenskap & fornuft* (SVOF), som begynte å utgi *Helsemagasinet vitenskap & fornuft* (VOF) i september 2010. Han fikk med seg samtlige faste medarbeidere fra *Mat & helse* unntatt ansvarlig redaktør og fire spaltister. Helsemagasinet VOF kommer ut 8 ganger per år. Magasinets redaksjonelle linje er kritisk til Helsedirektoratet, særlig når det gjelder kostholdsveiledning og vaksiner. Poleszynski har også hevdet at barnesykdommene man vaksinerer mot er harmløse og at vaksiner har hatt lite å si for dødeligheten av disse sykdommene.

Organisasjonen Fritt Helsevalg, som arbeider for økt tilgang på alternative behandlingsformer, tildelte i 2011 Polezynski Brobyggerprisen for sitt arbeid med å ta til orde for et helhetlig perspektiv på sykdom og helse i Norge

I 2017 ble han utnevnt som æresmedlem av Foreningen kostreform, som han tok initiativ til å opprette og ble stiftet i 2007.

Poleszynski er tilhenger av ortomolekylær medisin som er en alternativ behandlingsform som bl.a. innebærer inntak av høye doser av C-vitaminer. Han har stilt seg skeptisk til omfanget av medikamentbruk innen skolemedisinen, og har også hevdet at ikke-ioniserende elektromagnetisk stråling utgjør en helsefare.

## Referanser


## Eksterne lenker
* TV 2 Nyhetene – C-vitamin mot svineinfluensa
Flatskjerm

**Flatskjerm** er en flat skjerm eller monitor (med typisk byggedybde cirka 2&nbsp;cm til 15&nbsp;cm) og brukes som oftest til datamaskiner og TV. 

Tradisjonelle skjermer har bilderør som gjør dem like dype som de er brede, mens flatskjermer har enten LCD, OLED eller plasmateknologi som gjør dem mye smalere. Noter at det finnes CRT-skjermer med flatt bilderør, men når det nevnes flatskjerm i dagligtale så er det oftest snakk om LCD-skjerm.

## Se også
* VESA-feste, festestandard for stativ og oppheng til skjermer
Framsóknarflokkurin

:*For det islandske partiet, se [[Framsóknarflokkurinn]].*

**Framsóknarflokkurin** (norsk oversettelse: «Fremskrittspartiet») var et politisk parti på Færøyene.

Partiet ble innmeldt til lagtingsformannen i november 1986 av lagtingsmannen Adolf Hansen. Hansen hadde blitt ekskludert fra Kristiligi Fólkaflokkurin, Føroya Framburðs- og Fiskivinnuflokkur året før. Kretsen rundt Hansen hadde kommet i konflikt med det kristelige miljøet i partiet. Framsóknarflokkurin mente å representere det kystfiskermiljøet som hadde dannet Framburðs- og Fiskivinnuflokkurin (senere Kristiligi Fólkaflokkurin) i 1978, med programerklæringen «et progressivt fiskeriparti, borgerlig-sosialt, antikommunistisk, og setter folkestyret og mennesket i sentrum.»

I april 1988 gikk Framsóknarflokkurin inn i regjeringen istedenfor Kristiligi Fólkaflokkurin. Karolina Petersen ble sosial- og kommunalminister. Adolf Hansen og Karolina Petersen (født Hansen) var søskenbarn.

Framsóknarflokkurin mistet Hansens mandat ved lagtingsvalget i november samme år. Partiet gikk så i oppløsning.

## Valghistorikk

## Referanser
John Chapman

**John Albert Chapman** (født 14. mars 1882, død 31. desember 1948) var en engelsk fotballtrener. Han var den sjette manageren i Manchester United. Han overtok etter en syk John Robson i oktober 1921 og var manager fram til 8. oktober 1926 da han fikk sparken. 

United mottok et telegram fra FA samme dag. Telegrammet lød: «Som følge av utilbørlig opptreden i stillingen som manager for Deres klubb, utestenges Hr. J.A. Chapman fra all deltakelse innen fotball- og fotballedelse for resten av inneværende sesong.» 
Da United fikk denne beskjeden løste de han fra alle plikter og Chapman flytta til Skottland for godt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leddvedtungemåler

**Leddvedtungemåler** (*Trichopteryx polycommata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den finnes langs kysten nord til Hordaland i Norge.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 24 – 28 mm), slank, gråbrun måler. Den kan kjennes på vingenes brune tverrbånd og den lille bakvingen, som hos hannen har en ekstra, tungeformet lobe. **Forvingen** er lyst brungrå, med en smal, mørkbrun tverrstripe nær roten. I midten av vingen er det to mørkbrune tverrbånd som løper sammen i vingens bakerste halvdel. Nær vingespissen er det en dobbel, brun flekk. Noen ganger er hele forvingens ytterkant mørkere, andre ganger er den mørkere fargen begrenset til den forannevnte flekken og en diffus flekk ved bakhjørnet. **Bakvingen** er lysgrå med lange hårfrynser langs kanten. Hos hannen har den en ekstra, tungeformet lobe. Larven er naken, blekgrønn med smale, hvite lengdestriper. 

## Levevis
Arten lever i varm, litt rikere løvskog. Larvens næringsplanter er leddved (*Lonicera xylosteum*), liguster (*Ligustrum vulgare*) og ask (*Fraxinus excelsior*). De voksne målerne flyr om natten i mars – april. Arten overvintrer som puppe.

## Utbredelse
Leddvedtungemåleren er utbredt i Europa. I Norge er den funnet nord til Hordaland og den nordlige delen av Oppland. Den er ikke vanlig og er blant annet en prioritert art for vernetiltak i Storbritannia.

## Referanser


## Litteratur
* Butterfly Conservation, Faktaark for *Hydrelia sylvata*, Storbritannia. pdf.
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* UK moths, ''Trichopteryx polycommata''
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Heffalompen

**Heffalompen** (engelsk: Heffalump) er et elefantlignende fantasivesen i fortellingene om Ole Brumm av A.A. Milne. 
Heffalompen nevnes i *Winnie-the-Pooh* (1926) og *The House at Pooh Corner* (1928). Senere kunne man se Heffalompen i tegnefilmene *Nye eventyr med Ole Brumm* (engelsk: The New Adventures of Winnie the Pooh) (1988–1991), *Ole Brumm og Heffalompen* (engelsk: Pooh's Heffalump Movie) (2005) og *Ole Brumms Heffalompen Halloween* (2006).

## Referanser
Anuppur (distrikt)

**Anuppur** (hindi: अनूपपुर जिला) er et distrikt i den indiske delstaten Madhya Pradesh. Distriktets hovedstad er Anuppur. Anuppur distrikt ble skilt ut fra Shahdol i 2003.

## Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det  innbyggere i distriktet, mot  i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 27,39 % av befolkningen.

Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 13,74 % i 2011 mot 16,44 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 943 i 2011 mot 977 i 2001. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Straumfjorden (Nordreisa)

**Straumfjorden** (kvensk: *Raumavuono*, nordsamisk: *Siidavuotna*) er en fjordarm av Reisafjorden i Nordreisa kommune i Troms. Fjorden har innløp mellom Sørnesodden i vest og Øyra i øst via et smalt sund som kalles Straumen og strekker seg 9&nbsp;kilometer sørover til Loppevollen i botn av fjorden.

Bygda Straumfjordnes ligger på østsida av dette sundet. Det er ellers bosetninger langs begge sidene av fjorden. 

E6 går langs østsida av fjorden, mens Fv355 går langs vestsida. 

## Referanser
Clarence Hilditch

**Clarence «Lal» Hilditch** (født 2. juli 1894 i Hartford i Cheshire, død 31. oktober 1977) var en engelsk fotballspiller og spillende manager. Han er den eneste som har vært spillende manager i Manchester United.

Han begynte karrieren Hartford. Videre spilte han i Witton Albion og Altrincham. Etter dette spilte han 322 kamper i Manchester United. 8. oktober 1926 tok han over United som spillende manager etter at John Chapman hadde fått sparken. Han var manager til 13. april 1927. Han fortsatte å spille i United til 20. januar 1932.

Han døde 83 år gammel i 1977.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Julia Flavius

**Julia Flavius** eller **Flavia Julia Titi** (17. september 64 – 91) var datteren til den romerske keiseren Titus og hans andre og siste kone Marcia Furnella. Julias foreldrene ble skilt mens hun fremdeles var et spedbarn fordi morens familie hadde forbindelser med den romerske keiseren Neros fiender. Julia ble født i Roma og ble oppdratt der av sin far.

Titus prøvde å gifte Julia bort til sin bror Domitian, men han ønsket ikke å gifte seg med Julia fordi han var forelsket i Domitia Longina (som senere ble hans kone). Hun giftet seg derfor i stedet med sin fetter Titus Flavius Sabinus som var hennes tremenning på farssiden. Sabinus var konsul for Romerriket i 82. Selv om både hun og Dominitan nå var gift så innledet de et forhold.

Julia fikk aldri noen barn, fordi hun døde under en abort. Det gikk rykter om at hun var tvunget til å ta denne aborten, selv om det er usannsynlig. Hun ble kremert og asken hennes ble senere blandet av en gammel barnepike med Domitians aske.

## Eksterne lenker
*
Europris

**Europris** er en norsk butikkkjede etablert i 1992 som driver detaljhandel med et varesortiment som spenner fra matvarer (hovedsakelig tørrvarer og snacks) og rengjøringsmidler til kjøkkenutstyr og pyntegjenstander, verktøy og sesongvarer. Kjeden har sentrallager i Moss og hovedkontor i Fredrikstad.

## Historie
Selskapet ble startet av Wiggo Erichsen og Einar Olav Burchardt på Ganddal i Sandnes i 1992, med første butikk i Støperigården på Storhaug.

Kjeden hadde femti butikker i 1998; da var Jan Henrik Gulbrandsen kjedens konsernsjef. Etterhvert solgte Europris også matvarer.

Tidligere banksjef Odd Sverre Arnøy (født 1962) ble i 1999 ny administrerende direktør i selskapet.

I 2000 solgte Erichsen, Gundersen og Terje Baltzersen aksjemajoriteten partivare-grunder Terje Høili. Da hadde kjeden 70 butikker og rundt 800 millioner i årlig omsetning. Høili var allerede i partivarebransjen som leverandør til REMA 1000, og ble med oppkjøpet eneleverandør til Europris. Ved tiårsjubiléet i 2002 omsatte selskapet for 1,6 milliarder og hadde nær 120 butikker, hvorav to på Island. De fire eierne tok ut 98 millioner kroner i utbytte og av sortimentet på 3 500 varer var 40 prosent matvarer (ikke ferskvarer). I løpet av 2003 hadde de også nådd nitti prosent av eierskapet i lavpris-kjeden Max20 der vareprisen i de tretti butikkene ikke overgikk tyve kroner.

I 2004 ble 80&nbsp;% av aksjene solgt til London-baserte Industri Kapital. Nytt hovedkontor på Ganddal stod klart sent i 2004. Ved inngangen til 2005 hadde selskapet 137 butikker og 2,15&nbsp;milliarder i omsetning. De tretten ansatte ble i 2005 invitert med da det nye selskapet Ekstrem Lavpris ble etablert med hovedkontor i Fredrikstad. Arnøy sluttet, og Erichsen solgte seg ut senere samme år.

I 2010 ble Bjørn Henry Maarud ny konsernsjef i 2010; i 2013 ble han erstattet med Nille-sjefen Pål Wibe, da Maarud ble konsernsjef i Bertel O. Steen.

I 2012 kjøpte det Jersey-baserte investeringsselskapet *Nordic Capital* Europris; da hadde kjeden 192 butikker og en omsetning i 2011 på 3,6 milliarder.

Butikk nummer 200 kom i 2012. Fra 2006 til 2009 hadde man butikker i Sverige. En periode hadde kjeden også fire butikker på Island; de islandske butikkene ble nedlagt i 2012.

I 2019 ble 20&nbsp;% av svenske ÖoB kjøpt av Europris.

## Referanser


## Eksterne lenker
*