Teatro La Fenice

**Teatro La Fenice** er et operahus i Venezia. Navnet er
etter fuglen Føniks som gjenoppstod fra asken. Ettersom teateret har
brent to ganger, og blitt gjenoppbygget, er det et svært passende
navn.
Teateret er et av de mest kjente operahus i Europa, og har vært
stedet for er rekke kjente operaer.

## Historie
I 1774 brant Teatro San Benedetto. Det hadde da vært Venezias
ledende operahus i mer enn førti år. Det ble gjenoppbygget, men eier
av huset (Venier-familien) og teaterselskapet kom ikke til enighet.
Teaterselskapet bestemte seg da for å bygge sitt eget operahus på
*Campo San Fantin*.

Huset ble bygget fra juni 1790 og ble åpnet 16. mai 1792.
Navnet *La Fenice* ble valgt med tanke på at operaselskapet
gjenoppsto etter brann og kontraktsmessige vanskeligheter.
16. mai&nbsp;1792 ble operaen *I Giochi di Agrigento* av
*Giovanni Paisiello* fremført som åpningsforestilling.

## 1800-tallet

Fra begynnelsen av 1800-tallet ble La Fenice anerkjent over hele
Europa. Rossini hadde to større produksjoner,
og Bellini hadde to operapremierer her.
Donizetti, som hadde feiret triumfer på
La Scala i Milano og Teatro San Carlo i Napoli,
returnerte etter 17 års fravær til Venezia i 1836.

I desember 1836 brant teateret, men allerede
26. desember&nbsp;1837 kunne det igjen åpne dørene etter å ha
gjennopstått fra asken.

Giuseppe Verdi fremførte sin opera *[[Ernani]]* her under
karnevalet i 1844. De neste 13 årene hadde hans operaer
*[[Attila (opera)|Attila]]*, *[[Rigoletto]]*,
*[[La traviata]]* og
*[[Simon Boccanegra (opera)|Simon Boccanegra]]* sine premierer her.

## 1900-tallet
Under første verdenskrig holdt teateret stengt, men da det åpnet
igjen tiltrakk det seg mange av verdens fremste sangere og dirigenter.
i 1930 startet Venezia biennalen en samtidsmusikkfestival. Dette
medførte at komponister som Stravinskij,
Britten, Berio,
Nono og Bussotti skrev for La
Fenice.

## Brann i 1996

29. januar&nbsp;1996 ble teateret på ny totalt ødelagt av
brann. Det var mistanke om at den var påsatt, og i mars 2001 ble
to elektrikere funnet skyldige i å ha startet brannen. Enrico Carella
og hans fetter, Massimiliano Marchetti, startet øyensynlig brannen
fordi de var forsinket med reparasjonsarbeider og firmaet ville tape
penger. Carella som eide firmaet fikk syv års fengsel, mens Marchetti
fikk seks år.

De gikk ikke like raskt å få gjenoppbygget huset som sist. Først i
2001 kom arbeidet igang for fullt.

La Fenice er gjenreist i stil fra det 19. århundre basert på ideer
til arkitekten Aldo Rossi. 14. desember&nbsp;2003 fant
gjenåpningskonserten sted. På programmet stod musikk av
Beethoven, Wagner og
Stravinskij. Den første operaproduksjon var
*[[La traviata]]* i november 2004. 

Kritikken til det nye huset er blandet. Enrico Cavalotti, som er
musikkritiker i den konservative avisen *[[Il Tempo]]* var fornøyd,
mens hans kollega Dino Villatico i den venstreorienterte
*[[La Repubblica]]* mente at salen manglet resonans og at farvene
var alt for skarpe. Han sier det er «kitsch, en falsk imitasjon av
fortiden». Han mener videre at ved ikke å ha bygget et helt nytt
teater har byen forrådt sin historiske tradisjon for innovasjon.
Imidlertid føler mange venetianere at et smertefullt sår i det berømte
bybilde har blitt leget.

## Premierer

På 26. desember ble disse operaene urfremført på La Fenice

*1792 – *Tarara* av Giuseppe Francesco Bianchi

*1793 – *Virginia* av Felice Alessandri
*1794 – *Il Conte di Saldagna* av Niccolò Zingarelli

*1796 – *Gli Orazi e i Curiazi* av Domenico Cimarosa
*1798 – *Alceste* av Marco Portugallo
*1799 – *Il Ratto delle Sabine* av Niccolo Zingarelli

*1801 – *Argene* av Johannes Simon Mayr 
*1802 – *Edipo a Colono* av Niccolo Zingarelli

*1803 – *I Riti di Efeso* av Giuseppe Farinelli

*1808 – *Il Ritorno d'Ulisse* av Johannes Simon Mayr
*1811 – *Idomeneo* av Giuseppe Farinelli
*1812 – *Teodoro* av Stefano Pavesi
*1814 – *Sigismondo* av Gioacchino Rossini
*1815 – *Zoraide* av Giuseppe Farinelli
*1817 – *Lanassa* av Johannes Simon Mayr
*1818 – *Elisabetta in Derbyshire* av Michele Carafa
*1819 – *Il Sacrifizio D'Epito* av Michele Carafa
*1821 – *Andronico* av Saverio Mercadante
*1823 – *L'Egilda di Provenza* av Stefano Pavesi
*1825 – *Erode, ossia Marianna* av Saverio Mercadante
*1826 – *Mitridate* av Giovanni Tadolini
*1827 – *Gastone di Foix* av Giuseppe Persiani 
*1829 – *Costantino in Arles* av Giuseppe Persiani
*1834 – *Parisina* av Saverio Mercadante
*1835 – *Giovanna I, regina di Napoli* av Granara  
*1837 – *Rosmunda di Ravenna* av Giuseppe Lillo – til gjennåpningen av huset etter brannen i 1836.
*1846 – *Alberigo da Romano* av Gian Francesco Malipiero
*1854 – *Marco Visconti* av Errico Petrella

**Andre viktige urfremføringer:**
*1813: *Tancredi* (Gioacchino Rossini)
*1823: *Semiramide* (Gioacchino Rossini)
*1824: *Crociato in Egitto* (Giacomo Meyerbeer)
*1830: *I Capuleti e i Montecchi* (Vincenzo Bellini)
*1833: *Beatrice di Tenda* (Vincenzo Bellini)
*1836: *Belisario* (Gaetano Donizetti)
*1838: *Maria di Rudenz* (Gaetano Donizetti)
*1844: *Ernani* (Giuseppe Verdi)
*1846: *Attila* (Giuseppe Verdi)
*1851: *Rigoletto* (Giuseppe Verdi)
*1853: *La Traviata* (Giuseppe Verdi)
*1857: *Simon Boccanegra* (Giuseppe Verdi)
*1951: *The Rakes Progress* (Igor Stravinskij)
*1954: *The Turn of the Screw* (Benjamin Britten)
*1955: *Der feurige Engel* (Sergej Prokofjew)
*1959: *Allez-hop* (Luciano Berio)
*1961: *Intolleranza 1960* (Luigi Nono)
*1964: *Hyperion* (Bruno Maderna)
*1973: *Lorenzaccio* (Silvano Bussotti)

## Eksterne lenker
*