Fred Astaire

**Fred Astaire** (født **Frederick Austerlitz** 10. mai 1899 i Omaha i Nebraska i USA, død 22. juni 1987 i Los Angeles i California) var en amerikansk skuespiller, scenedanser og sanger. Han huskes mest fra en rekke filmmusikaler i 1930-, 1940- og 1950-årene. Ginger Rogers var hans motspiller i flere av disse musikalene.

Gene Kelly, en annen viktig innovatør innen dans, sa: «Historien om dans på film starter med Astaire.» Klassiske dansere og koreografer som Rudolf Nurejev, Mikhail Barysjnikov og Jerome Robbins anerkjente også hans betydning og innflytelse.

Han er ranket den femte største mannlige stjerne noensinne av Det amerikanske filminstituttet.

Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

## Liv og virke

### Bakgrunn
Fred var sønn av Johanna «Ann» (født Geilus) og Frederic «Fritz» Austerlitz (født 8. september 1868 som Friedrich Emanuel Austerlitz). Astaires mor var født i USA av lutherske tyske emigranter fra Øst-Preussen og Elsass. Astaires far var født i Linz i Østerrike av jødiske foreldre som hadde konvertert til den katolske kirke.

Etter ankomsten til New York City som 25-åring den 26. oktober 1893 og granskning på Ellis Island, flyttet Astaires far, som var brygger og gjerne ville arbeide i bransjen, til Omaha i Nebraska. Der fikk han arbeide ved Storz Brewing Company. Astaires mor vill gjerne bort fra Omaha for å bedre at deres kunstnerisk begavede barn skulle letter få bygd opp en karriere, etter at Freds søster Adele Astaire hadde vist i ung alder en god sans for dans og sang.

Da faren plutselig mistet jobben flyttet familien i 1905 til New York City in 1905 for å bygge opp et show med de to barna. De ble utdannet ved Alviene Master School of the Theatre and Academy of Cultural Arts.

### Karriere
Sammen med sin søster Adele (1896–1980) debuterte Fred som syvåring og turnerte med vaudevilleteatere rundt om i USA. Søsknene ble kjente som barnestjerner med to illuminerte bryllupskaker som rekvisitt, men hadde til å begynne med harde år. I 1917 gjorde de debut på Broadway i musicalen *Over the Top*. Året derpå fikk de sitt store gjennombrudd i *The Passing Show of 1918* og ble publikumsfavoritter såvel på Broadway som i London.

Søsknenes kompanjongskap opphørte i 1931, da Adele giftet seg med Lord Charles Cavendish. 

Astaire gjorde en filmtest i Hollywood som resulterte i den berømte dommen: «Kan ikke synge. Kan ikke skuespille. En tanke skallet. Kan danse lite grann».Han fikk ikke desto mindre en liten rolle mot Joan Crawford i *[[Den dansende venus]]* 1933.

Straks etter ble han sammenført med nykomlingen Ginger Rogers, et partnerskap som skulle lede til ti filmer sammen. Da Rogers gikk over til mer dramatiske roller fortsatte Astaire med dansefilmer, med partners som Cyd Charisse og Eleanor Powell. I midten av 1940-årene ble Gene Kelly hans ubestridelige arvtaker og Astaire trakk seg da tilbake, men gjorde et triumfartet comeback 1948 i *[[Når jeg danser med deg]]* mot Judy Garland.

I prinsipp helt på egen hånd skapte Astaire en helt ny type av sang- og dansefilmer. Astaire var perfeksjonist, som finslipte trinn og bevegelser til han kunne danse med en sjelden letthet, glede og virtuositet, akkurat som om dansen var improvisert i øyeblikket. I sine filmer lanserte han også mange melodier som skulle bli evergreens. Han hadde også noen dramatiske filmroller.

## Filmografi (utvalg)
* 1933 – *[[Den dansende venus]]*
* 1935 – *[[Top Hat]]*
* 1936 – *[[Swing Time]]*
* 1948 – *[[Når jeg danser med deg]]*
* 1953 – *[[Den store premièren]]*
* 1957 – *[[Forelsket i Paris]]*
* 1976 – *[[Inferno i flammer]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*