open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Otto Meißner

**Otto Meißner** (født 13. mars 1880 i Bischweiler i Elsass i Keiserdømmet Tyskland, død 27. mai 1953 i München i Vest-Tyskland) var en tysk jurist, embedsmann og partiløs politiker fra Elsass/Alsace. 
## Liv og virke
Han var under hele Weimarrepublikken statssekretær og leder for rikspresidentens kontor, og fortsatte som leder for presidialkanselliet også i perioden med nasjonalsosialistisk styre, fra 1937 med rang som en føderal minister. Under Weimarrepublikken var han en av Tysklands mektigste politikere, spesielt som medlem av Paul von Hindenburgs kamarilja. 

Etter den nasjonalsosialistiske maktovertagelsen i 1933 bad han om avskjed, men det ble ikke innvilget. Han mistet likevel sin faktiske innflytelse, og ivaretok etter Hindenburgs død bare representative og protokollære oppgaver. Meissner bodde i årene 1919-1939 i presidentpalasset med sin familie, og øvet utvilsomt stor innflytelse på presidenten, særlig Hindenburg. Hans sønn er forfatteren Hans-Otto Meissner.

## Verker

* 1919 Die Reichsverfassung Das neue Reichstaatsrecht für den praktischen Gebrauch / dargest. von Otto Meissner / Berlin / Hobbing 1919 
* 1921 Das neue Staatsrecht des Reichs und seiner Länder / Otto Meißner / Berlin / Reimar Hobbing 1921
* 1922 Grundriß der Verfassung und Verwaltung des Reichs und Preußens nebst Verzeichn. d. Behörden u. ihres Aufgabenkreises / Otto Meißner / Berlin / F. Vahlen 1922
* 1923 Das Staatsrecht des Reichs und seiner Länder / Systemat. dargest. von Otto Meißner / 2., neubearb. Aufl. / Berlin / Reimar Hobbing 1923
* 1935 Staats- und Verwaltungsrecht im Dritten Reich / Otto Meißner / Georg Kaisenberg / Berlin / Verl. f. Sozialpolitik, Wirtschaft u. Statistik 1935
* 1941 Deutsches Elsaß, deutsches Lothringen Ein Querschnitt aus Geschichte, Volkstum u. Kultur / Hrsg. v. Otto Meißner / Berlin / Stollberg 1941
* 1941 Elsaß und Lothringen deutsches Land / Hrsg. v. Otto Meißner / 1.-20. Tsd. / Berlin / O. Stollberg 1941 (3. Aufl. Berlin O. Stollberg 1942 und 4. Aufl. Berlin Stollberg 1943)
* 1950 Staatssekretär unter Ebert, Hindenburg Hitler Der Schicksalsweg d. deutschen Volkes von 1918 – 1945, wie ich ihn erlebte / Otto Meissner / Hamburg / Hoffmann & Campe 1950 (3. Aufl. Hamburg Hoffmann & Campe 1951)
* 1991 Ebert, Hindenburg, Hitler Erinnerungen eines Staatssekretärs 1918 – 1945 / Otto Meissner / Überarb. Neuaufl. Esslingen / München / Bechtle 1991 (Lizenzausg. des Hoffmann-und-Campe-Verl., Hamburg)

## Referanser


## Litteratur

* Karl-Dietrich Bracher: *Die Auflösung der Weimarer Republik. Eine Studie zum Problem des Machtverfalls in der Demokratie*, ISBN 3-7610-7216-3
* Heinrich-August Winkler: *Weimar. 1918-1933. Die Geschichte der ersten deutschen Demokratie*, ISBN 3-406-44037-1

## Eksterne lenker
*
Arnøya (andre betydninger)

**Arnøya** eller **Arnøy** kan vise til:

## Øyer i Norge
*Arnøya – i Skjervøy kommune i Troms
*Arnøya (Harstad) – i Harstad kommune i Troms
*Arnøya (Smøla) – i Smøla kommune i Møre og Romsdal
*Nordarnøya – i Gildeskål kommune i Nordland
*Sørarnøya – i Gildeskål kommune i Nordland
*Litl-Arnøya – i Nærøy kommune i Nord-Trøndelag
*Stor-Arnøya – i Nærøy kommune i Nord-Trøndelag

## Personer
*Siri Hall Arnøy – stortingsrepresentant (SV)
Hugo Wolf

**Hugo Wolf** (født 13. mars 1860, død 22. februar 1903 i Østerrike) var en østerriksk-slovensk komponist.

I noen få intense perioder av sitt liv komponerte han de fleste av de nærmest 300 sanger som har gjort ham til den fjerde mester blant 1800-tallets tyske komponister av romantiske lieder ved siden av Schubert, Schumann og Brahms.

Hans lieder har en betraktelig bredde i stil, form og uttrykk. Karakteristisk for en del av produksjonen er den symfoniske utformingen av klaverakkompagnementet som bærer en sangstemme uten synderlig melodisk egenverdi, men desto mer intens og fintfølende overfor enhver språklig og psykologisk detalj i teksten. Hans musikk legger seg stilmessig i nærheten av Wagner.

De siste seks år av hans liv ble formørket av en sinnslidelse som gjorde det umulig for ham å komponere.

## Referanser
Henri Duparc

**Henri Duparc** (født 21. januar 1848, død 12. februar 1933) var en fransk komponist fra den senromantiske perioden.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ernest Chausson

**Ernest Amédée Chausson** (født 21. januar 1855, død 10. juni 1899) var en fransk komponist. Han arbeidet veldig langsomt, men huskes i dag særlig for sine sanger. Han har også skrevet en opera, *[[Le Roi Arthus]],* til hvilken han også skrev librettoen, og da han var en stor beundrer av Wagner, er denne operaen ment som et fransk motstykke til *[[Tristan og Isolde]].* Selv om hans liv i det ytre var preget av lys og velstand, er det en grunnleggende *tristesse* i alle hans verker.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
AEK Athen

**AEK Athen** er en gresk sportsklubb, delt inn i flere forskjellige idretter; fotball, basketball, håndball og volleyball. På gresk heter klubben Αθλητική Ένωσις Κωνσταντινουπόλεως – Athlitiki Enosis Konstantinoupoleos. 

AEK ble grunnlagt i 1924 av folk fra Konstantinopel (nå Istanbul i Tyrkia).

AEK Athens fotballag er det mest kjente av de forskjellige idrettene, og laget har vært ett av de bedre i Hellas, sammen med Olympiakos og Panathinaikos. 
AEK hadde fem spillere med på  som vant EM i fotball 2004. Det var Mikhalis Kapsis, Kostas Katsouranis, Thodoris Zagorakis, Vasilis Lakis og Vasilis Tsiartas. 

I håndball tok klubben gull i Europacupen i håndball for menn sesongen 2020/21. 

Lagets trener er serbiske Dušan Bajević.

## Eksterne lenker
*
Wright County

**Wright County** er navn på tre fylker i USA:

* Wright County (Iowa)
* Wright County (Minnesota) 
* Wright County (Missouri)
Tornedalsfinsk

**Tornedalsfinsk** eller **meänkieli** er det språket som utviklet seg i den delen av den finskspråklige Nordkalotten som fortsatt var en del av Sverige etter at Finland ble en del av Russland etter finskekrigen i 1809. Selve ordet meänkieli betyr «vårt språk». Fra gammelt av ble dette navnet brukt av tornedalinger som skille mellom språket i Tornedalen («vårt språk») og vanlig finsk i Finland.

Det er vanskelig å si hvor mange som snakker språket, anslagene varierer mellom 25&nbsp;000 og 70&nbsp;000 personer.

Tornedalsfinsk oppsto som følge av at det som tidligere var en finsk dialekt i Tornedalen, ikke utviklet seg sammen med resten av det finske språket på finsk side gjennom stadig standardisering de siste 200&nbsp;årene. Dermed begynte tornedalsfinsk å skille seg stadig mer ut fra det standardiserte finske språket i Finland, både grammatikalsk og leksikalsk. I tillegg har både svensk og samisk språk hatt en stadig større innflytelse på tornedalsfinsk, gjennom en målrettet forsvenskningspolitikk de siste hundre årene, hvor svensk var det eneste skolespråket.

## Utbredelse

Meänkieli snakkes i Pajala, Haparanda, Övertorneå, og til en viss grad i Kalix, Kiruna og Gällivare, og av utflyttede tornedalinger i andre deler av Sverige. I de seks nevnte kommunene har meänkieli offisiell status som minoritetsspråk.

På norsk side av grensen foretrekkes begrepet kvensk, som en indikator for den finske innvandringen, selv om det er det samme språket/dialekten.

## Status
I dag er tornedalsfinsk et av Sveriges offisielle minoritetsspråk, en status det fikk av Sveriges riksdag 2. desember 1999. Foreninga Svenska Tornedalingars Riksförbund-Tornionlaaksolaiset, STR-T, arbeider for å fremme tornedalsfinsk. Det sendes daglige radiosendinger på språket.

## Meänkieli i skjønnlitteraturen

Den språklige og kulturelle utviklinga på svensk side av Tornedalen de siste tiårene har vært skildra av Mikael Niemi i romanen Populærmusikk fra Vittula (boka ble skrevet på svensk, men er nå oversett til tornedalsfinsk). Også andre forfattere og sangere har skildret Tornedalen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Incubator Wikipedia : Tornedalsfinsk språk
* Tornionlaaksolaiset: Svenska Tornedalingars Riksförbund – STR-T
* Institutet för språk och folkminnen – «Kieliviesti», med sidor på meänkieli
*Meänviesti
*Pohjankielet
Henry County

**Henry County** har flere betydninger:

* Henry County (Alabama) 
* Henry County (Georgia) 
* Henry County (Illinois) 
* Henry County (Indiana) 
* Henry County (Iowa) 
* Henry County (Kentucky) 
* Henry County (Missouri) 
* Henry County (Ohio) 
* Henry County (Tennessee) 
* Henry County (Virginia)
Laukøya

:*For øya med samme navn i Flatanger kommune i Trøndelag, se [[Laukøya (Flatanger)]].*
**Laukøya** er ei øy i Skjervøy kommune i Troms. Øya ligger på vestsiden av ytre Kvænangen, øst for Arnøya og nordvest for Skjervøya. Den har et areal på .

Det er fergeforbindelse fra Nikkeby på Laukøya til Lauksundskaret på Arnøya og Storstein på Kågen.

## Referanser
Kyle Busch

**Kyle Thomas Busch** (født 1985) er fører i den amerikanske motorsporten NASCAR.

Kyle Busch konkurrerer i NASCAR-serien Nextel Cup, og er den yngste føreren noensinne som har vunnet løp i Nextel Cup og Craftsman Truck Series. Han kjører bil #5 Kellogs/Carquest Auto Parts/Delphi Chevrolet Monte Carlo SS for teamet Hendrick Motorsports.

Busch har tre seire fra Nextel Cup:
* California, september 2005
* Phoenix, november 2005
* New Hampshire, juli 2006

Kyle Busch er lillebror til NASCAR-føreren Kurt Busch.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Chad Chaffin

**Chad Chaffin** (født 20. juli 1968 i Smyrna, Tennessee, USA) er en fører i den amerikanske motorsporten NASCAR.

Han kjører bil #61 Roadloans Ford Fusion for teamet Front Row Motorsports i NASCAR-serien Nextel Cup.

## Eksterne lenker
*
Jeff Gordon

**Jeffery Michael Gordon** (født 4. august 1971) er en fører i den amerikanske motorsporten NASCAR. Han kjører bil #24 Chevrolet Monte Carlo med Du Pont som hovedsponsor.

Han har vunnet NASCARs Nextel Cup-mesterskap fire ganger siden debuten i 1992.

Gordon er også deleier i bil #48, som kjøres av Jimmie Johnson.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Haukøya (Skjervøy)

**Haukøya** (også kalt *Store Haukøya*, nordsamisk: *Ávku*) er ei øy i Skjervøy kommune i Troms. Øya ligger på vestsiden av Kvænangen, øst for Skjervøya. Haukøya ble fraflyttet på 1960-tallet, men det fins en del fritidsbebyggelse på øya.

## Referanser
Etterretning i den amerikanske uavhengighetskrigen

**Etterretning i den amerikanske uavhengighetskrigen** ble hovedsakelig overvåket og godkjent av den kontinentale kongress for å gi militær etterretning til den kontinentale armé for å hjelpe dem i å bekjempe britene under den amerikanske uavhengighetskrigen.

Kongressen opprettet Secret Committee for etterretning innenriks, Committee of Correspondence for etterretning i utlandet og en komité om spioner for å holde kontroll over spioner innenfor patriotbevegelsen.
Rødøya (Kvænangen)

**Rødøya** (nordsamisk: *Rávdda*) er ei øy i Kvænangen kommune i Troms. Øya ligger i ytre Kvænangen, sørvest for Olderfjorden.
Robby Gordon

**Robby Gordon** (født 1969) er en fører i den amerikanske motorsporten NASCAR. Han eier og kjører bil #7 Jim Beam Chevrolet Monte Carlo gjennom teamet Robby Gordon Motorsports.

I dag kjører Gordon i NASCARs Nextel Cup, men han har tidligere kjørt i både Craftsman Truck Series og Busch Series i tillegg til en rekke andre motorsportserier, som Champ Car, Indy Racing League, Trans-Am, IMSA, IROC og Paris-Dakar.

Til tross for at de deler etternavn er han ikke i slekt med NASCAR-kollega Jeff Gordon.
## Eksterne lenker
* 
*
Jeff Green (NASCAR-fører)

**Jeff Green** (født 6. september 1962) er en fører i den amerikanske motorsporten NASCAR. Han kjører bil #66 Best Buy Chevrolet Monte Carlo for teamet Haas CNC Racing i NASCARs Nextel Cup.

Jeff Green er lillebror av NASCAR-kollegene Mark Green og David Green.

## Eksterne lenker
*
Carl Edwards

**Carl Michael Edwards II** (født 15. august 1979) er en fører i den amerikanske motorsporten NASCAR. Han konkurrerer i seriene sprint Cup, hvor han kjører bil #99 Office Depot/Aflac Ford Fusion, og nationwide Series, hvor han kjører bil #60 Ameriquest Mortgage/Henkel Ford Fusion.
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
David Gilliland

**David Gilliland** (født 1. april 1976 i Riverside, California, USA) er en fører i den amerikanske motorsporten NASCAR. Han kjører bil #38 M&Ms Ford Fusion for teamet Robert Yates Racing, og er sønn av den tidligere føreren Butch Gilliland.
## Eksterne lenker
* 
*
Denny Hamlin

**James Dennis Alan «Denny» Hamlin** (født 18. november 1980 i Chesterfield, Virginia, USA) er en fører i den amerikanske motorsporten NASCAR. Han kjører bil #11 FedEx Chevrolet Monte Carlo for teamet Joe Gibbs Racing i NASCARs Nextel Cup, og kjører samtidig i Busch Series.
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kevin Harvick

**Kevin Harvick** (født 8. desember 1975 i Bakersfield, California, USA) er en fører i den amerikanske motorsporten NASCAR.

I NASCARs Nextel Cup kjører han bil #29 GM Goodwrench/Reese's Chevrolet Monte Carlo, mens han i Busch Series kjører bil #21 Coast Guard Chevrolet Monte Carlo.

I tillegg eier Harvick bil #33 Allstates Employer Services Chevrolet Silverado i Craftsman Truck Series og bilene #33 Old Spice/The Outdoor Channel og #77 Dollar General Chevrolet Monte Carlo i Busch Series.

Harvick er kjent som erstatteren etter Dale Earnhardts dødsfall i 2001, og har en svært aggressiv kjørestil.
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Dale Jarrett

**Dale Arnold Jarrett** (født 26. november 1956 i Newton, Nord-Carolina, USA) er en fører i den amerikanske motorsporten NASCAR. Han er sønn av dobbel mesterskapsvinner Ned Jarrett, og far til den tidligere Busch Series-føreren Jason Jarrett.

Jarrett er fører av bil #88 UPS Ford Fusion for teamet Robert Yates Racing.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Guy Marchand

**Guy Marchand** (1937&ndash;2023) var en fransk filmskuespiller, sanger og jazzklarinettist kjent fra fjernsynsserien om *[[Nestor Burma]]*.

Marchand var også utøver av bilsport som fører i Simca 1000 rally med Star Racing Team.

## Filmografi
### Kino
* 1972: *[[Une belle fille comme moi]]* av François Truffaut
* 1975: *[[Lykken er å elske]]* av Jean-Charles Tacchella
* 1976: *[[Tre glade svindlere]]* av Claude Pinoteau
* 1976: *[[Attention les yeux !]]* av Gérard Pirès
* 1978: *[[Den romantiske purken]]* av Philippe de Broca
* 1981: *[[Rent bord]]* av Bertrand Tavernier
* 1982: *[[Klikken på ferie]]* av Claude Zidi
* 1983: *[[Mortelle randonnée (film)|Mortelle randonnée]]* av Claude Miller
* 1984: *[[P'tit Con]]* av Gérard Lauzier
* 1984: *[[Le tueur triste]]* av Nicolas Gessner
* 1985: *[[Hold-up]]* av Alexandre Arcady
* 1986: *[[Je hais les acteurs]]* av Gérard Krawczyk
* 1986: *[[Familiebande i luksusklasse]]* av Costa-Gavras
* 1987: *[[Charlie Dingo]]* av Gilles Béhat
* 1987: *[[L'Été en pente douce]]* av Gérard Krawczyk 
* 1988: *[[Bonjour l'angoisse]]* av Pierre Tchernia
* 1990: *[[Ripoux contre ripoux]]* av Claude Zidi
* 1996: *[[Le Plus Beau Métier du monde]]* av Gérard Lauzier
* 1996: *[[Beaumarchais, l'insolent]]* av Edouard Molinaro
* 2006: *[[I skyggen av Paris]]* av Christophe Honoré

### Fjernsyn
* 1991 – 2002: *[[Nestor Burma]]*
* 2005: *[[3 femmes... un soir d'été]]* av Sebastien Grall

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Eldrebølgen

**Eldrebølgen** er et begrep som brukes for å beskrive en «bølge» av alderspensjonister, forårsaket av stadig høyere levealder på grunn av blant annet bedre helsetjenestetilbud samt høye fødselstall etter andre verdenskrig kombinert med fallende fødselstall de senere tiår. En slik økning i antallet alderspensjonister med behov for pensjon, behandling og pleie på sykehjem vil bli en økonomisk og praktisk utfordring for velferdsstaten Norge. I Norge regner man med at andelen innbyggere over 67 år vil mer enn dobles frem mot 2060, fra 0,6 millioner til 1,5 millioner. Det ventes at andelen innbyggere over 80 år alene vil tredobles i denne perioden. Den samme utvikling kan sees i de fleste land i verden, der velstandsutvikling og samfunnsendringer har ført til bedre hygiene, helsetjenester og annet som fører til individuell livsforlengelse.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Babyboom og eldrebølge, artikkel hos Norgeshistorie.no
Alliansetraktaten (1778)

**Alliansetraktaten** av 1778 var en avtale mellom Frankrike og USA som ble signert i Paris av amerikanske og franske embetsmenn den 6. februar 1778. I avtalen var de to landene enige om å hjelpe hverandre dersom den andre ble angrepet av Storbritannia fra da av og til evig tid. Videre sa den at ingen av landene kunne inngå separate fredsavtaler med England før USA var blitt anerkjent. Avtalen var resultatet av suksessen til de amerikanske styrkene i slaget ved Saratoga. Avtalen sa også at USA eller Frankrike kunne inngå avtaler med andre land uten at diplomater fra begge land var til stede.

Denne alliansen, også kalt den **fransk-amerikanske allianse**, førte Frankrike inn i den amerikanske uavhengighetskrigen. Avtalen gav amerikanerne håp og viste seg senere avgjørende i beleiringen av Yorktown. Avtalen ble annullert sent i 1799 etter XYZ-affæren og var bare nyttig for begge parter i fem år, fra 1778 til 1783. Men selve avtalen varte i 22 år, frem til 1800.

## Referanser
Larsnes

**Larsnes** er et tettsted og administrasjonssenteret i Sande kommune i Møre og Romsdal. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger helt sør på Gurskøya, sørvendt med utsikt til Stad.

## Stedet
Største arbeidsgiver i bygda, utenom kommunen, er Larsnes Mekaniske Verksted AS, som sysselsetter cirka 40 ansatte. Larsnes huser også lege og tannlegekontor i tillegg til flere butikker, blant annet dagligvarebutikk, frisør, bank og bensinstasjon.

Larsnes har fergeforbindelse med Åram på fastlandet, videre med Voksa/Sandsøya og Kvamsøya. Fem kilometer østover langs fylkesvei 61 ligger Årvika, med fergeforbindelse til Koparneset.

## Idrett
Larsnes/Gursken Fotballklubb

## Referanser
Chinatown (New York)

**Chinatown** er en bydel i New York, preget av en stor andel av personer med kinesisk bakgrunn. Distriktet ligger noe sør på Manhattan, nordøst for byens finansdistrikt. Chinatown er den nest størst befolkede bydelen i New York med om lag 300 000 innbyggere. Noen av dem som bor i Chinatown, er blitt født der, oppvokst der og snakker bare kinesisk. De fleste skilt her er også på kinesisk, og det er kinesiske restauranter.
Bodvar Schjelderup

**Bodvar Vilads Schjelderup** (1932–2025) var en norsk arkitekt som var førsteamanuensis i arkitektur ved NTNU. 

Han var utdannet diplomarkitekt fra NTH i 1958 og arbeidet som arkitekt, planlegger og designer i Helsingfors, Trondheim og Stavanger før han kom til Institutt for byggekunst ved NTNU i 1977. 

Schjelderup skrev salmer, og er representert med en egen salme og to oversettelser i *[[Norsk salmebok 2013]]*.

Han mente at levningene etter Olav den Hellige var innmurt på Steinvikholmen.

## Pyramideforsker
Han er særlig kjent for sine alternative teorier om matematiske sammenhenger i store historiske byggverk, slik som de egyptiske pyramidene. Han har brukt 20 år av sitt liv på å studere Kheopspyramiden. I 2004 hadde han en utstilling hvor han presenterte teoriene i biblioteket i Alexandria. Blant annet viser utstillingen at pyramidens proporsjoner faller sammen med kontinentenes ytterpunkter. Han brukte både vitenskapelig kompetanse og intuisjon i sitt arbeide med disse teoriene, som han kalte hellig geometri. I forlengelsen av dette arbeidet ligger arbeider om Stonehenge, de danske Trelleborgene og det gyldne snitt.

## Bibliografi
* *Våkeviser* 1972 ISBN 82-05-00938-4
* *Viser på 1/2 12* 1972
* *DU : 15 små liturgier for åpne situasjoner* 1973
* *Gull, myrra og røkelse : Et spill om gaver* 1976 ISBN 82-90206-01-1
* *Men gresset er som sunket i jorden!* 1986 ISBN 82-991460-0-3
* *Evidence* 1986 ISBN 82-90206-03-8
* *Kristus – hvem er han? : Jesus Kristus tilbake til jorden?* 1987 ISBN 82-90525-06-0
* *Den lysende broen : jomfru Maria i Medjugorje – ord og tegn* 1991 ISBN 82-90206-04-6
* *Speil over helgengrav* 1991 ISBN 82-90206-05-4
* *Pilegrim* 1992 ISBN 82-90206-06-2
* *A saint's logbook – Loggbok for en helgen* 1997 ISBN 82-476-0012-9
* *The periscope 1 : The way to the middle* 2003 ISBN 82-90206-08-9
* *Paktens tegn og den femte tavlen* 2005 ISBN 82-90206-07-0
* *Kodenes kammer* 2005 ISBN 82-90206-09-7
* *Gjenkjennelsens speil* 2005 ISBN 978-82-90206-10-4
* *Table Five* 2006  ISBN 978-82-90206-11-1
* *Mirror of Recognitions* 2006  ISBN 978-82-90206-12-8
* *A Riddle of Rings* 2006  ISBN 978-82-90206-13-5

## Referanser


## Kilder
* Periscopevision
* Intervju i ''Under dusken''
* Intervju i ''Gemini''
* Intervju i ''Aftenposten''
Årøya (Alta)

**Årøya** (nordsamisk: *Ladnesuolu*, kvensk: *Linna*) er ei øy i Alta kommune i Finnmark. Øya ligger nordvest for Leirbotn, og er den eneste større øya i Altafjorden.

Det er fergeforbindelse mellom Kongshus på Årøya og Mikkelsby på fastlandet.

Øya er et gammelt sjøsamisk kultsted.

Kong Christian IV anla blokkhuset Altenhus på Årøya i 1610&ndash;11 som et tiltak under Kalmarkrigen, til forsvar mot svenske ambisjoner for Finnmark. Festningen var korsformet, 22-23 meter lang og bred og var omgitt av jordvoller og palisadeverk. Festningen ble brukt som lokalt fengsel og tingsted utover 1600-tallet.

Den første kirka i Alta ble bygd på Årøya i 1694, antagelig av materialer som svenskene bragte til utløpet av Altaelva. Kirka ble flyttet til Talvik i 1705, nærmere fjellsamenes sommerbosteder.

## Referanser
HMS «Drake» (1777)

**HMS «Drake»** var en sloop med 20 kanoner som tilhørte Royal Navy. Opprinnelig het den «Resolution» og ble kjøpt i 1777. Hun tjente i den amerikanske uavhengighetskrigen og utkjempet et slag mot USS «Ranger» med 18 kanoner fra den kontinentale marine utenfor Carrickfergus i Irland den 24. april 1778. Kommandant på «Ranger» var kaptein John Paul Jones. Førti av «Drake»s mannskap, inkludert hennes kaptein, George Burdon, ble drept. Etter en timeslang trefning, overgav «Drake» seg til amerikanerne. Jones klarte å unngå å bli tatt og leverte «Drake» i Brest i Frankrike den 8. mai 1778. Jones' seier var den første for et amerikansk fartøy i britisk farvann.

## Eksterne lenker
* ''Dictionary of American Naval Fighting Ships'', historien til USS «Ranger»
* SeacoastNH French Buy Piscataqua Prize
Sandøya (Tromsø)

**Sandøya** (nordsamisk: **) er ei øy i Tromsø kommune i Troms. Øya ligger vest for Rebbenesøya.

Sandøya har tre postregistrerte, i Mjølvik, en fastboende på Vidsyn på østsiden. På sørsiden av øya ligger det såkalte Kirkevær (Melvik kirksted), som er en arkeologisk utgravning av et fiskevær med kirke som eksisterte her i middelalderen. Kirkevær eksisterte fra 1300-tallet fram til 1600-tallet, og levde av tørrfiskproduksjon og -eksport.

Tre ganger i uka (2017) gjør ferga mellom Belvik på Kvaløya og Vengsøya en rundtur innom Musvær, Risøy, Laukvik og Sandøya. Om sommeren er dette en populær tur for tromsøfolk og turister.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Bent Svinnungs padleside om Kirkvær på Sandøya
* Bent Svinnungs padleside om Mjølvika på Sandøya
* Universitetet i Tromsø: Fiskeværbosetting på Sandøy
Det spanske imperiet

**Det spanske imperiet** var det første virkelig globale imperiet. Det var også et av de største imperiene i verdenshistorien. I løpet av det 16. århundre var Spania og Portugal ledende i den europeiske utforsking og koloniekspansjon og åpnet handelsruter over oseanene. Handelen blomstret over Atlanterhavet mellom Spania og Amerika, og over Stillehavet mellom Øst-Asia og Mexico via Filippinene. Conquistadorene felte azteker- og inka-sivilisasjonene og gjorde krav på store landområder i Nord- og Sør-Amerika. En stund dominerte det spanske imperiet verdenshavene med sin erfarne marine og hersket over de europeiske slagmarkene med sitt fryktede og veltrente infanteri, den berømte tercio. Spania opplevde en kulturell gullalder i det 16. og 17. århundre.

Gull og sølv fra koloniene finansierte den militære evnen til Spania under habsburgene i sine lange rekker av afrikanske og europeiske kriger. Mellom innlemmelsen av det portugisiske imperiet i 1580 (mistet i 1640) og tapet av de amerikanske koloniene i det 19. århundre, opprettholdt Spania det største imperiet i verden selv om det hadde et vekslende militær og økonomi fra 1640-årene. Konfrontert med nye erfaringer, vanskeligheter og lidelse skapt av imperiebyggingen, formulerte spanske tenkere noen av de første moderne tankene om naturrett, suverenitet, folkerett, krig og økonomi, og stilte til og med spørsmål om legitimiteten i imperialismen, i relaterte tankeretninger som kollektivt kalles Salamanca-skolen.

Konstant friksjon med rivaliserende nasjoner førte til territoriale, kommersielle og religiøse konflikter som bidro til sakte nedgang fra midten av det 17. århundre. I Middelhavet kriget Spania kontinuerlig med Det osmanske riket, på det europeiske kontinentet ble Frankrike nesten like sterk. I Atlanterhavet ble Spania innledningsvis utfordret av Portugal og senere av England og Nederland. Engelsk, fransk og nederlandsk-sponset piratvirksomhet, overekspansjon, økende korrupsjon i styresmakten, økonomisk stagnasjon på grunn av militære felttog og kontinuerlig strøm av dyrebare metaller, alt bidro til slutt til denne nedgangen. Spanias europeiske imperium ble til slutt avskaffet i Utrecht-avtalen, som fratok Spania de gjenværende territoriene i Italia og Nederlandene. Spanias lykke ble forbedret etter dette, men landet forble en annengrads stormakt i politikken i det kontinentale Europa.

Men Spania opprettholdt og utvidet sitt store oversjøiske imperium frem til det 19. århundre da sjokket fra halvøykrigen førte til uavhengighetserklæringer i Venezuela og Paraguay (1811), og etterfølgende revolusjoner som fjernet områder på fastlandet i Amerika. Spania beholdt betydelige fragmenter av sitt imperium i Karibia (Cuba og Puerto Rico), Asia (Filippinene) og Oseania (Guam, Mikronesia, Palau og Nord-Marianene) frem til den spansk-amerikanske krigen i 1898. Spansk deltakelse i kappløpet om Afrika var minimal. Spansk Marokko ble beholdt til 1956 og Spansk Guinea og Spansk Sahara ble holdt til henholdsvis 1968 og 1975. Kanariøyene, Ceuta, Melilla og andre *plaza de soberania* er fremdeles del av Spania.

## Eksterne lenker
*
Festen

***Festen*** er en dansk dramafilm fra 1998 regissert av Thomas Vinterberg. Det er den første dogmefilmen og forteller om en familiefest, hvor mye fortrengt kommer opp til overflaten. Temaet som går igjen er dobbeltmoral, fortielse, fortrengning av seksuelle overgrep, og familiens ytre fasade. 

Filmen er opptatt i den danske kulturkanonen.

## Handlingsreferat
Helge, en respektert forretningsmann, feirer 60-årsdagen sin på familiens hotell sammen med kone, barn og et utvalg gjester. Den nylige tragedien med datteren Lindas selvmord kaster en skygge over feiringen. Under middagen anklager sønnen Christian faren for seksuelle overgrep mot ham og hans avdøde tvillingsøster i barndommen. Familien og gjestene velger først å ignorere anklagen, men sannheten kommer gradvis frem. Moren Else viser seg å ha kjent til overgrepene, mens sønnen Michael til slutt tar brorens parti. Familien bryter sammen idet Lindas selvmordsbrev avslører hva som virkelig skjedde.

## Medvirkende
* Ulrich Thomsen
* Henning Moritzen
* Thomas Bo Larsen
* Paprika Steen
* Birthe Neumann
* Trine Dyrholm
* Helle Dolleris
* Therese Glahn
* Klaus Bondam
* Bjarne Henriksen
* Lasse Lunderskov
* Linda Laursen

## Priser
*1999 – Robertprisen for årets danske spillefilm
*1999 – Bodilprisen for beste danske film

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Risøya (Tromsø)

**Risøya** er ei øy i havet i Tromsø kommune ca. 50 kilometer nordvest for Tromsø. Risøya er omgitt av over 150 holmer og mer enn 200 skjær.

Hovedhuset på Risøya ble bygd i 1856, men mest sannsynlig har øya vært bebodd lang bakover i historien.  Den nest største øya i øygruppen som Risøya hører med til, Sandvær, er nevt i Snorres kongesagaer. Fra 1850 og utover var det stor aktivitet på Risøya med sanking av egg/dun og fisk. På det meste hadde væreieren over 200 fiskere sysselsatt i sesongen, innlosjert i rorbuer.

Som egg og dunvær var Risøya det nest største i landet etter Vardøhus Festning. Jacobsenfamilien var også sterkt engasjert i ishavsfangsten, og eide ishavsskutene Ægir og Hanseat.

Som resten av disse en gang så sentralt plasserte stedene ute ved kysten, datidens E6, gikk tiden fra dem. På Risøya holdt den siste væreieren, Jacob Carl Jacobsen, ut fram til 2001 sammen med Elise Jensen. Da ble helsa for ustabil og de så seg nødt til å flytte inn til Tromsø. Historien om deres liv på Risøya kan leses i Eva Husebys bok «En øy i havet» fra 2004. Elise og Jacob Carl døde med en måneds mellomrom i 2007.

I 1995 ble Store Risøya landskapsvernområde opprettet. Dette innbefatter selve Risøya samt Steggholmen. Samtidig ble Risøya naturreservat opprettet. Risøya naturreservat dekker alle holmer og skjær rundt selve Risøya, tilsammen 14,1&nbsp;km².

Formålet med naturreservatet og landskapsvernet er å sikre best mulige levevilkår for sjøfugl og annet dyreliv i et område med naturlig og kulturbetinget vegetasjon samt å bevare et kysthandelssted med tilhørende bebyggelse, kulturlandskap og dyre- og planteliv.

I naturreservatet er det i perioden f.o.m. 1. april t.o.m. 31. juli forbud mot ilandstigning og ferdsel på øyer, holmer og skjær, for å verne fuglene i hekketiden og i månedene ungene er i reiret.

## Litteratur
* Eva Huseby: *En øy i havet – Livet på Risøya.* Gyldendal. Oslo 2003. ISBN 82-05-32339-9

## Eksterne lenker
* Miljøstatus: Risøya naturreservat/Store Risøya landskapsvernområde
* turliv.no - informasjon og bilder fra Risvær
* En øy i havet. Livet på Risøya (Dagbladet, 26.01.2004]
Det postindustrielle samfunn

**Det postindustrielle samfunn** er en betegnelse for samfunnsstrukturen når industrisamfunnet omdannes til neste fase; et servicesamfunn basert på kunnskap.

I flere vesteuropeiske land er innsats av kunnskap og teknologi blitt den viktigste innsatsfaktoren både i vareproduksjon og i tjenesteytring.

Det postindustrielle samfunnet blir gjerne kalt det postmoderne samfunnet, og forklarer overgangen fra en industrialisert hverdag og til en hverdag hvor industri ikke lenger spiller hovedrollen.

Begrepet ble først lansert av sosiologen Daniel Bell i 1973 i boken *The Coming of the Post-Industrial Society*. Den norske forfatteren Kjartan Fløgstad har karakterisert utviklingen som en utvikling *frå industrikultur til kulturindustri*. 

## Litteratur
*Korsnes, Olav, Andersen, Heine, Brante, Thomas; *Sosiologisk Leksikon*, Oslo 1997, ISBN 82-00-22948-3

## Eksterne lenker
* Politisk sosiologi
* Bell, Daniel (1973) Coming of Post-Industrial Society
Somos libres, seámoslo siempre

**«Somos libres, seámoslo siempre»** er Perus nasjonalsang. Den er fra 1821, har tekst av José de la Torre Ugarte og melodien av Jose Bernardo Alcedo.

## Oversettelse til norsk
Kun de to første versene er oversatt, i tillegg til referenget.

Refreng
Vi er frie, la oss alltid forbli så,
og heller la solen nekte oss sitt lys
enn at vi svikter vårt høytidelige løfte
om at vårt moderland opphøyes til Evigheten

;I
I lang tid, den undertrykte peruaner
dro den uhellsvangre lenken;
Dømt til grusom tjeneste
jamret han seg i lang tid.
Men så snart det hellige ropet
Frihet! ble hørt langs kysten,
ristet han av seg slavens latskap,
og reiste sin ydmykede nakke.

;II
Bråket fra de grove lenkene,
som vi har hørt i tre århundrer med redsler,
stoppet nå i det hellige ropet fra de befridde,
som verden overrasket hørte.
Overalt en oppflammet San Martín
erklærte frihet, frihet!
- og så foten av Andes gynget,
kunngjorde også de det, med én stemme.
Musvær

**Musvær** (nordsamisk: **) er ei øy og ei øygruppe i Tromsø kommune i Troms. Øygruppa ligger nord for Vengsøya. Musvær har seks innbyggere som bl.a driver melkeproduksjon.

Utenom sjølve Musvær består øygruppa av ei rekke øyer og holmer, noen av de største er Smaløya, Gammelgårdsholmen, Landholmen, Sommarøya og Bukkøya. De mindre øyene har alle høyeste punkt mellom omtrent 10 og 20 moh. Mellom Gammelgårdsholmen og Smaløya går Smaløysundet, mellom Gammelgårdsholmen og Musvær (øya) ligger Mushola.

Musvær har fergeforbindelse til Vengsøya og Belvika på Kvaløya. I 2009 vedtok kommunestyret i Tromsø ei millioninvestering i ny kai på Musvær.

## Eksterne lenker
* Bent Svinnungs padleside om Musvær
* Aron Mat: Musvær gård
* Innslag på NRK – første skoledag for en elev fra Musvær
Ferdinand Bie

**Ferdinand Reinhardt Bie** (1888&ndash;1961) var en norsk friidrettsutøver som representerte Drammens Turnforening, Kristiania Idrætsforening og Norske Studenters Gymnastik- og Fægteforening.

Han ble i 1913 tildelt OL-gull i femkamp under sommerlekene i Stockholm i 1912, etter at Jim Thorpe ble diskvalifisert på grunn av de daværende proffbestemmelsene. I juli 2022 opplyste imidlertid den internasjonale olympiske komité (IOC) at Thorpe blir stående som eneste vinner, og at Bie fratas gullmedaljen.

Øvelsene var (Bies resultater i parentes):
* lengde (6,85)
* spyd (46,45) 
* 200 m (23,5)
* diskos (31,79) 
* 1.500 m (5,07.8)

Bie ble norgesmester i lengde og på 110 m hekk i NM i 1910 og fikk Kongepokalen dette året. I 1911 ble han norgesmester i tikamp. Han vant lengdekonkurransen i NM igjen i 1917.

## OL-medaljer
* 1912  Stockholm -  **Sølv** i friidrett, femkamp  Norge

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Ferdinand Bie:Hvorfor jeg valgte min idrett (friidrett). lydopptak fra 1939 (fra Nasjonalbiblioteket).
Ulster Special Constabulary

**Ulster Special Constabulary** (**USC**) var en reservestyrke for den nordirske politistyrken Royal Ulster Constabulary (RUC). Den mest kjente delen av styrken, og fra 1926 den eneste gjenværende, var **B-Specials**. 

I 1920-årene begynte Royal Irish Constabulary å rekruttere britiske paramilitære reservemannskaper, Black and Tans og Auxiliary Division. Disse var bare aktive i de sørlige og vestlige delene av Irland. I nordøst begynte man den 1. november 1920 derfor å styrke RUC med reservemannskaper. De fleste ble rekruttert fra den lojalistiske Ulster Volunteer Force (UVF). 

USC var delt i tre grupper, alle bevæpnet:

* **A-Specials**: Heltidskonstabler med lønn. Ulikt regulære konstabler hadde de kun politifullmakter i sitt hjemområde.
* **B-Specials**: Deltidskonstabler, vanligvis på vakt en kveld per uke, og med egen kommandostruktur. De var ubetalt, men hadde et sjenerøst system for økonomiske kompensasjoner.
* **C-Specials**: Ubetalte og ikke-uniformerte reservekonstabler. De fleste var eldre menn som ble brukt som vaktposter i nærheten av sine hjem.

Sir John Anderson, som var underminister for Irland, kommenterte i 1920-årene rektrutteringspolitikken: «… du kan ikke midt i en konflikt mellom fraksjoner plukke ut en av sidene og regne med at den vil håndtere uorden med en upartisk og rettferdig ånd, noe som er essensielt for de som må utføre regjeringens ordrer». Rekrutteringen fortsatte allikevel som før. 

Det var oftest USC som ble brukt mot IRAs angrep i nord, og som sine kolleger i sør fikk de raskt et rykte for brutalitet. De fleste katolikker så på USC som en protestantisk vigilantestyrke. Den første spesialkonstabelen som ble drept var Robert Compston, som ble skutt i et bakhold ved Crossmaglen i Armagh. 

Etter delingen av Irland i 1922 fortsatte USC å fungere som en reservestyrke, men mange av medlemmene valgte å gå inn i RUC. Etter at grensekommisjonen var ferdig med sitt arbeid i 1926 ble A-Specials og C-Specials oppløst, men B-Specials var fortsatt aktive. Mange protestanter for grenseområdene gikk inn i styrken, som senere utgjorde kjernen i Ulster Defence Volunteers (UDV). UDV var under andre verdenskrig tilsvarende Home Guard i Storbritannia, og fikk i 1942 navnet Ulster Home Guard. 

I 1955 ble B-Specials igjen mobilisert, og var aktive frem til tidlig i 1960-årene i forbindelse med IRAs *[[Border Campaign]]*. Den 30. april 1970 ble enheten oppløst, etter flere alvorlige sammenstøt med nasjonalister i 1969 og 1970, hvor det ble tydelig at B-Specials var en for politisk ensartet styrke til å fungere under konflikten. Mange av medlemmene gikk inn i det nyopprettede Ulster Defence Regiment.
Lojalisme (Irland)

**Lojalisme** er på Irland betegnelsen på militante unionister, det vil si de som ønsker at Nord-Irland fortsatt skal være en del av Det forente kongerike Storbritannia og Nord-Irland fremfor å bli innlemmet i republikken Irland. Ikke alle unionister er lojalister, ellersom sistnevnte begrep innbefatter aksept av militant ekstremisme, vold og terrorisme. Begrepet er særlig knyttet til illegale paramilitære grupper.

I forhold til det politiske spekteret har lojalistene tilhørige fra både venstre- og høyresiden. Nynazistiske grupper og partier som British National Front har rekruttert aktivt i det lojalistiske miljøet, men deres politiske ståsted er langt fra enerådende, selv om det får mye av oppmerksomheten. 

I republikken Irland finnes det fortsatt et lite lojalistisk miljø, blant annet en avdeling av Orangeordenen som har en årlig parade i Rossnowlagh i Donegal, et av de områdene i republikken som har størst andel protestanter. 

## Lojalistiske partier

* Progressive Unionist Party
* Ulster Democratic Party (oppløst 2001)

Enkelte andre partier, som Ulster Unionist Party og Democratic Unionist Party, har tidligere omtalt seg som lojalistiske, men sluttet å bruke dette begrepet for å distansere seg fra den militante delen av unionisme.

## Lojalistiske brorskap

* Orangeordenen
* Apprentice Boys of Derry

## Lojalistiske paramilitære grupper

* Ulster Volunteer Force
* Ulster Defence Association
* Loyalist Volunteer Force
* Orange Volunteers
* Red Hand Commandos
* Red Branch Knights
* Ulster Young Militants
Unionisme (Irland)

**Unionisme** betegner på Irland den holdning at det beste for øya ville vært å beholde det konstitusjonelle og institusjonelle båndet, unionen, Irland hadde med Storbritannia fra innlemmelsen i Det forente kongerike Storbritannia og Irland i 1801. I nyere tid brukes det spesielt om ønsket om at Nord-Irland fortsatt skal være i union med Storbritannia. Langt de fleste unionister er protestanter. 

I staten Irland finnes det fremdeles noen unionister, men ettersom de fleste protestanter som ble igjen der etter delingen av øya etterhvert ble assimilert inn i den nye staten dreier dette seg først og fremst om solidaritet med unionistene i Nord-Irland.

Militante unionister kalles gjerne lojalister. 

## Unionistiske partier

De unionistiske partiene i Nord-Irland er pr. 2006:

* Conservative Party
* Ulster Unionist Party (UUP)
* Democratic Unionist Party (DUP)
* Progressive Unionist Party (PUP)
* UK Unionist Party (UKUP)
* United Unionist Coalition (UUC)

I tillegg kommer det lojalistiske partiet Progressive Unionist Party.
Red Hand Commandos

**Red Hand Commandos** er en nordirsk paramilitær gruppe med tette bånd til Ulster Volunteer Force (UVF). 

RHC ble opprettet i 1972 i Shankillområdet i Belfast av John McKeague, som også var involvert i Tara. Medlemmene var særlig fra Sandy Row-området i det sørlige Belfast, fra det østlige Belfast og fra deler av Down. I 1972 ble RHC innlemmet i UVF. Den beholdt sin egen kommandostruktur, men operasjoner ble avklart med UVF, og de delte våpen og personell. Gruppen ble erklært ulovlig i 1973. 

Gruppen var en del av Combined Loyalist Military Command (CLMC), og man mener at Loyalist Retaliation and Defence Group (LRDG) var assosiert med RHC. Både UVF og RHC støttet Belfastavtalen i 1998, og har hatt våpenhvile siden 1994. 

University of Ulsters prosjekt CAIN antar at RHC har drept tretten mennesker, hvorav tolv sivile og et av sine egne medlemmer. 

## Referanser


## Kilder
*Roy Garland, *Gusty Spence*, 2001, ISBN 0-85640-698-8
Séanna Breathnach

**Séanna Breathnach** (engelsk **Séanna Walsh**, født 1957) er en nordirsk republikaner og tidligere medlem av Den provisoriske IRA (PIRA). 

Breathnach ble født på Short Strand i det østlige Belfast. Familien bodde en periode på Ravenhill Avenue, men ble tvunget til å flytte av lojalister. Hans oldefar hadde blitt skutt ned og drept av B-Specials i samme område da Nord-Irland ble grunnlagt i 1920-årene. 

I 1973 ble Breathnach arrestert sammen med et annet PIRA-medlem mens de ranet en bank for å skaffe penger til organisasjonen. Han ble dømt til fem års fengsel, og fikk som PIRA-medlem *[[Special Category Status]]* og ble plassert i Maze fengsel. Der ble han kjent med blant andre Bobby Sands. 

Han ble løslatt i mai 1976. Tre måneder senere ble han arrestert igjen, og tiltalt for besittelse av en rifle. Dommen lød på ti år, og han ble sendt tilbake til Maze. Den britiske regjeringen hadde avskaffet *Special Category Status*, og fangene hadde derfor begynt en protest hvor de krevde å få tilbake slik status med de fordeler det innebar. Walsh nektet å bære fangeuniform, og ble en av lederne for pleddprotesten. Da sultestreiken begynte i 1981 ble han kommandant for PIRA-fangene i Maze. 

Breathnach ble løslatt etter syv år og syv måneder. Etter løslatelsen giftet han seg med Sinéad Moore, som også hadde sittet inne som republikansk fange. De fikk to døtre, og den yngste var bare to måneder da han igjen ble arrestert. Han ble tatt mens han lagde eksplosiver og morterbomber, og ble dømt til 22 års fengsel. Mens han satt i varetekt i Crumlin Road fengsel ble han kommandant for PIRA-fangene der. Da han fylte 42 hadde han sittet halvparten av livet, 21 år, i fengsel. 

Han ble løslatt som følge av Belfastavtalen av 1998, og begynte å jobbe for Sinn Féin. 

I juli 2005 deltok han på en DVD hvor han leste opp en uttalelse fra IRA Army Council som annonserte slutten på organisasjonens væpnede kamp.
Crumlin Road fengsel

**Crumlin Road fengsel** (**Crumlin Road Gaol**) er et tidligere fengsel i det nordlige Belfast i Nord-Irland. Det er det eneste viktorianske fengsel i Nord-Irland, og ble nedlagt i 1996.  Det ble på folkemunne kalt *the Crum*.

På grunn av den arkitektoniske og historiske betydningen bygningen har, har den blitt fredet (*Grade A* listed building''). Crumlin Road tinghus på den andre siden av veien er også tatt ut av bruk. Det er en tunnel under veien som forbinder de to, som fanger ble ført gjennom da de var i bruk. 

## Historie

Fengselet ble tegnet av sir Charles Lanyon og reist mellom 1843 og 1845. Det er tildels inspirert av Pentonville fengsel, som var et av de mest avanserte da det ble åpnet. Crumlin Road fengsel har fire fløyer med opptil fire etasjers høyde, og 640 veller. De første innsatte måtte gå i lenker fra Carrickfergus fengsel i 1846. 

Sytten dødsdømte har blitt henrettet i fengselet, den siste ved hengning i 1961. 

I de siste tretti årene fengselet var i drift ble det brukt som varetektsfengsel for mistenkte terrorister og paramilitære fanger som ventet på sine rettssaker. Flere fengselsbetjenter ble drept av republikanske eller lojalistiske fanger i løpet av disse årene. 

Det er planer om å åpne et museum i fengselet, og det er også ønsker om å bruke det som filmsett ettersom det er et godt bevart eksempel på viktoriansk fengselsarkitektur.

## Kjente fanger

*Séanna Breathnach, IRA-leder
*Eamon Collins, IRA-informant
*Éamon de Valera, republikansk politiker
*Paddy Devlin, nasjonalistisk politiker
*Hugh McAteer, IRA-leder
*Lenny Murphy, leder for Shankill-slakterne
*Kieran Nugent, IRA-medlem
*Sean O'Callaghan, IRA-informant
*Jimmy Steele, IRA-leder
*Michael Stone, UFF-medlem
*Tom Williams, IRA-medlem
*Billy Wright, UVF og LVF-medlem

## Referanser
Tvungen forsvinning

**Tvungen forsvinning** (engelsk: forced disappearance, spansk: desaparición forzada ) er noe som finner sted når en person blir holdt fanget i hemmelighet, eller drept av en tjenestemann på vegne av et statsapparat eller en organisasjon, uten at stat/organisasjon innrømmer forhold. Under slike forhold, vil et offer vanskelig kunne gjøre gjeldende, lovlige krav.

En tvungen forsvinning består i at en person forsvinner fra offentligheten, kidnappet eller myrdet av en organisasjon (ofte statlig). Ofrene føres bort og blir holdt ulovlig i konsentrasjonsleirer, ofte torturert, og til slutt henrettet, og likene blir gjemt. De pårørende får ikke noe innsyn i hva som har skjedd med offeret.

## Latin-Amerika
Eksempler på slike menneskerettighetsbrudd, fant blant annet sted under militærdiktaturene i Latin-Amerika på 1970- og 1980-tallet.

I de latinamerikanske diktaturene ble ofte barna til de forsvunne personene adoptert bort, gjerne til barnløse par innenfor militærvesenet eller som støttet diktaturet. Den dag i dag vet mange familier ikke hva som skjedde med deres ektefeller, barn, søsken og foreldre under diktaturene. Rettssaker pågår, men flere av de ansvarlige for disse menneskerettighetsbruddene går ennå ustraffet. Tvungen forsvinning forbindes også ofte med uttrykket skitten krig.

## Eksterne lenker
* http://www.afad-online.org/
Ulster Loyalist Democratic Party

**Ulster Loyalist Democratic Party** (**ULDP**) var et lite, nordirsk lojalistisk parti. Det ble opprettet i juni 1981 av den paramilitære organisasjonen Ulster Defence Association (UDA) for å erstatte New Ulster Political Research Group. 

I begynnelsen gikk partiet inn for nordirsk selvstendighet innenfor EU og Samveldet. Dette vant ikke frem blant unionister, og partiet gikk derfor over til UDAs standpunkt, kjent som *Common Sense*. Dette innebar en valgt forsamling og et utøvende råd i provinsen. De ønsket også en skrevet grunnlov. 

I 1989 ble partiet i praksis nedlagt, og gjenoppstod som Ulster Democratic Party.

## Referanser
Morten Rostrup

**Morten Rostrup** (født 1958) Dr. med og overlege ved Akuttmedisinsk avdeling på Oslo universitetssykehus, Ullevål. Han er spesialist i Akutt- og mottaksmedisin samt spesialist i indremedisin. Han er også professor ved Avdeling for medisinsk atferdsvitenskap ved Universitetet i Oslo og leder Enhet for indremedisinsk forskning ved Oslo universitetssykehus. Hans forskningsarbeid er relatert til kardiovaskulære sykdommer, stressreaksjoner, hjertets reaksjon på hypoksi, globale aspekter ved metanolforgiftninger og humanitær medisin.

Han var tidligere aktiv ekspedisjonsklatrer og besteg Mount Everest i 1996. Samme året var han med på å stifte den norske avdelingen av Leger Uten Grenser og ble dens første president. Han var fra 2000 til 2004 internasjonal president for MSF (Médecins Sans Frontières) og i perioden 2011-2015 medlem av MSF´s internasjonale styre.

Han var også med på å stifte organisasjonen Drugs for neglected diseases initiative (DNDi) i 2003 og var medlem av det første styret til organisasjonen.

Han har vært på en rekke ulike feltoppdrag for MSF og arbeidet blant annet under borgerkriger i Angola, Liberia, Sudan, Libya, Syria og Kongo. Han arbeidet i Bagdad under Irak-krigen og deltok i hjelpearbeidet etter Tsunamien i Indonesia og jordskjelvet på Haiti. Han var på oppdrag i Liberia under ebolautbruddet og var sist i Bangladesh i 2018 i forbindelse med en difteriepidemi blant Rohingyna flyktninger. Rostrup ga ut boken *Felt* i 2006 som omhandlet hans erfaringer fra de første ti årene med Leger Uten Grenser. I 2019 ga han ut boken *Uten grenser. Beretning fra en ny type krig.*

Han er onkelen til Espen Nakstad.

## Referanser
Biafrakrigen

**Biafrakrigen**, også kjent som **den nigerianske borgerkrigen**, som utspilte seg mellom 6. juli 1967 og 15. januar 1970 var en politisk konflikt utløst av en utbryterprovins i det sørøstlige hjørnet av Nigeria, som erklærte uavhengighet som Republikken Biafra. 

Krigen ble beryktet for den sultkatastrofen som oppsto i enkelte av de krigsrammede områdene, og påstander om folkemord begått mot ibostammene som hadde tilholdssted i disse områdene. I løpet av krigens varighet på to og et halvt år var det rundt 100 000 militære døde, mens det var mellom 500 000 og 2 millioner sivile i Biafra som døde av sult. I tillegg var de fryktelige erfaringene som Biafras minoriteter ble utsatt for og som i stor grad blitt oversett av biafrakrigens historiografi. De ble utsatt for en høy grad av forfølgelse, lemlestelse, urettferdighet, drap, psykologisk tortur og andre former for lidelser som ikke har blitt til det fulle undersøkt i den eksisterende litteraturen.

Organisasjonen Leger Uten Grenser ble etablert i 1971 i etterspillet etter krigen, av Bernard Kouchner og andre franske leger som hadde arbeidet i det beleirede Biafra.

## Referanser


## Litteratur
* Vonnegut, Kurt (1979): «Biafra: A People Betrayed», *Wampeters, Foma and Granfalloons*
* Nødhjelp til Biafra 1967-1970, artikkel hos Norgeshistorie.no

## Eksterne lenker
* Omipidan Teslim: «Real Accounts of The Nigerian Civil War (1967–1970)» , *OldNaija*