open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hovedfag

**Hovedfag** betegnet det fag man har avlagt høyere eksamen i ved et norsk universitet innenfor visse fagområder (humanistiske, samfunnsvitenskapelige, matematisk-naturvitenskapelige fag mv.). Avlagt hovedfagseksamen i et fag førte frem til embetseksamen i den vitenskapen som faget representerte. Hovedfag i statsvitenskap gav samfunnsvitenskapelig embetseksamen, hovedfag i fysikk gav matematisk-naturvitenskapelig embetseksamen osv. Den samlede normerte studietiden var 6–6,5 år i de fleste fag.

Som hovedfag valgte man ett av fagene man allerede hadde mellomfag i. Hovedfagsstudiet varte normalt i halvannet til to og et halvt år, og studiet bestod av såvel kurs som selvstendig forskningsarbeid. Forskningsarbeidet skulle resultere i en hovedoppgave, normalt på 80–150 sider. Tok man et hovedfag i historisk-filosofiske fag ble man cand.philol., for samfunnsvitenskapelige fag cand.polit., cand.sociol., og cand.oecon. Hovedfag i matematisk-naturvitenskapelige fag (kalt realfag) ga tittelen cand.scient., som avløste den tidligere cand.real.-tittelen.

Visse sammensetninger av laveregrads eksamener (grunnfag, mellomfag, ev. storfag) i flere fag ga rett til tittelen cand.mag. («skoleembetseksamen»). Graden hadde varierende sammensetning og omfang med en typisk studietid på 4–5 år.

Ordningen med hovedfag og mellomfag er i dag avviklet i forbindelse med innføringen av henholdsvis master- og bachelorgraden. Vårsemesteret 2007 var siste frist for å gjøre ferdig et hovedfag, og graden ble erstattet med mastergrad (normert til 5 år).

## Referanser
717 skvadron

**717 skvadron** var en avdeling i Luftforsvaret, underlagt 134 Luftving,  som var operativ i perioden 1949–2022.

Avdelingen var oppsatt med fly av typen DA-20 Jet Falcon som utførte elektronisk krigføring (EK) og EK-trening. Avdelingen disponerte en kapasitet for NATO, spesielt innen geolokalisering av tidssensitive mål.

## Historikk
Skvadronen oppsto som 1. Fotorekognoseringsving på Gardermoen i 1949, med tre Supermarine Spitfire PR XI. Etter en kort periode som deaktivert i 1954, gjenoppstod vingen på Sola underlagt 338 skvadron. Den var da utstyrt med Republic F-84E, som var ombygd for fotorekognosering. Like etter fulgte flytting til 334 skvadron og navnebytte til 717 Fotorekognoseringsving. 

I 1956 gikk vingen over til RF-84F-fly, og fikk samtidig status som skvadron. I 1961 ble Rygge ny base for skvadronen, og i 1969 ble RF-5A innført som ny flytype. Skvadronen ble nedlagt i august 1979.

I 1991 sto avdelingen for transport av representanter fra Den palestinske frigjøringsorganisasjonen og Israel i Europa i forbindelse med forhandlinger i forkant av Oslo-avtalen.

I 1995 ble Luftforsvarets tre Dassault DA-20 Falcon-fly skilt ut fra 335 skvadron. Der hadde flyene operert i skvadronens B-flight. På Rygge havnet de i den gjenopprettede 717 skvadron, som til å begynne med gikk under navnet FEKS/717 skvadron.

Skvadronen var tidligere underlagt 137 Luftving på Rygge flystasjon, fra sommeren 2014 ble den underlagt 135 Luftving.

## Nedleggelse
Skvadronen ble i 2016 vedtatt nedlagt innen 2024. Et tredje fly, som ble brukt til kontroll av navigasjons- og innflygningshjelpemidler og VIP-transport, ble tatt ut av tjeneste i januar 2018, mens de to flyene som ble brukt til elektronisk krigføring ble tatt ut av tjeneste i september 2022.   

Ved nyttår 2022 ble skvadronen nedlagt.  

Kapasiteten innen elektronisk krigføring blir videreført med P-8 Poseidon og F-35.

## Referanser


## Kilder
*
*http://www.stortinget.no/no/Saker-og-publikasjoner/Vedtak/Vedtak/Sak/?p=53262

## Eksterne lenker
* «Viktig ressurs for Nato-alliansen», artikkel fra mil.no om FEKS/717
* «Oppgradering av viktige fly», artikkel fra mil.no om FEKS/717
Vauxhall Bridge

**Vauxhall Bridge** er en buet stålbro for biltrafikk og fotgjengere over Themsen i nordvest&ndash;sørøst retning, mellom Lambeth Bridge og Grosvenor Bridge i sentrale London.

På den nordlige bredd er Westminster, med galleriet Tate Britain og skyskraperen Millbank Tower i nordøst, og Pimlico og Pimlico undergrunnsstasjon i nord og øst. På broens sydlige side, ved veikrysset Vauxhall Cross, er Vauxhall stasjon og hovedkvarteret til Secret Intelligence Service (MI6) i sydøst, Kennington i øst, Vauxhall i sydøst og Nine Elms i sydvest.

Den nåværende Vauxhall Bridge ble tegnet av sivilingeniøren Alexander Binnie, og senere modifisert av Maurice Fitzmaurice, for å erstatte en tidligere støpejernsbro. Broen ble fullført i 1906 og innviet 26. mai av Georg, prins av Wales. Den var den første til å bære trikk over Themsen.

Broen er rundt 25&nbsp;m bred og 250&nbsp;m lang og har fem stålhvelvinger sittende på granittpilarer. Broens mest slående særpreg er en rekke bronsefigurer på brofestene.

Den forrige broen på dette stedet hadde navnet Regent's Bridge og var avgiftsbelagt. Den var tegnet av James Walker og åpnet i 1816. Forhistorien var innviklet, med minst tre plantegninger forkastet, to av John Rennie &ndash; først en stenbro med syv brospenn, deretter en støpejernsbro med 11 spenn &ndash; og én av Samuel Bentham. Da broen endelig ble fullført, med ni brospenn, var det den første jernbroen over Themsen i London.

## Se også
* Liste over broer i London
Trond Buland

**Trond Hallgeir Buland** (født 1958) er en norsk samfunnsforsker, Dr.polit. i sosiologi og forfatter.

Han er bosatt i Trondheim og arbeider som forsker ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitets Skole- og læringsforskning, som er en del av Program for lærerutdanning.  Hovedfag i sosiologi tok han i 1985 ved Universitetet i Trondheim med hovedoppgaven *Fascisme på norsk: Nasjonal samling og «det moderne»*, og i 1996 tok han doktorgraden ved NTNU på avhandlingen *Den store planen: Norges satsing på informasjonsteknologi 1987&ndash;90*. Har de siste årene i hovedsak drevet forskning rundt skole- og læringsspørsmål, blant annet med fokus på frafall i videregående skole og skolens rådgivningstjeneste.

Trond Buland er også forfatter av fantastisk litteratur og har utgitt to novellesamlinger og en roman. Han har vært bidragsyter til novelle-antologiene *[[Siste reis (antologi)|Siste reis]]* (1983), *[[Asterveg]]* (1989) og *[[Evigskogen]]* (1990), alle utkommet på Bok og Magasinforlaget. I tillegg har han fått publisert en rekke noveller i aviser, magasiner og fanziner.

## Skjønnlitteratur

* *SOS Jupiter* &ndash; novellesamling (1985)
* *Den lange drømmen* &ndash; novellesamling (1992)
* *Ild fra ukjent sted* &ndash; roman (2005) (elektronisk format, se eksterne lenker)

## Kilder
* SAMBOK
* Ingar Knudtsens nettsider

## Eksterne lenker
* Trond Bulands hjemmeside
* Romanen ''Ild fra ukjent sted'' i PDF-format
* Jon Ewo intervjuer Trond Buland
* Novella ''Aldri mer 9. april''
Tate Britain

**Tate Britain** er en del av Tate Gallery. Det ligger i galleriets opprinnelige lokaler i Millbank, City of Westminster i London.  Det fikk sitt nåværende navn da Tate Modern åpnet i 2000.

Tate Britain er et nasjonalgalleri for britisk kunst fra 1500 fram til i dag. Det har blant annet verker av John Constable, Thomas Gainsborough, William Hogarth og Dante Gabriel Rossetti, samt en fløy viet til J.M.W. Turners verker.

Galleriet står også bak den årlige Turner Prize-utstillingen, som viser verkene til fire utvalgte kunstnere plukket ut av kunstnere i samarbeid med galleriets kuratorer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ultvedt landskapsvernområde

**Ultvedt landskapsvernområde** (385 daa) er et kalkåslandskap med sjeldne vegetasjonstyper som ligger i Åsa i Ringerike kommune i Buskerud, like nord for Steinsfjorden. Landskapsvernområdet ble fastsatt ved kgl.res. av 20. juni 1986. Fremmet av Miljøverndepartementet. Endret ved forskrift 15. mars 2013 nr. 284 (i kraft 1. juli 2013).

Formålet med landskapsvernområdet er å bevare et kalkåslandskap med sjeldne vegetasjonstyper (kalkfuruskog og kalktørreng) og varmekjær flora. Landskapsvernområdet er i tillegg buffersone rundt Ultvedttjern naturreservat.

## Se også
* Ultvedttjern naturreservat
* Naturvernområder i Ringerike

## Referanser




## Kilder
* Miljøverndepartementet
Tate Gallery

**Tate Gallery** er et nettverk bestående av fem gallerier i Storbritannia: Tate Britain (1897), Tate Liverpool (1988), Tate St Ives (1993), Tate Online (1998), Tate Modern (2000) og Tate in Space (2002), et prosjekt knyttet til Tate Online.

Det opprinnelige Tate Gallery, som ligger på Millbank i City of Westminster, London, ble grunnlagt av Henry Tate for penger han hadde tjent på sine sukkerraffinerier. Det begynte som en samling av britisk kunst, med fokus på moderne kunst, hvilket da det ble åpnet i 1897 betydde viktorianske kunstnere. Det utvidet etter hvert sin samling til å også omfatte utenlandsk kunst, samt at tidsrammen for den britiske samlingen ble utvidet slik at den strekker seg fra 1500 til i dag.

Alle galleriene i nettverket deler én samling. Den britiske og den moderne samlingen har siden 2000 vært utskilt i henholdsvis Tate Britain (det opprinnelige Tate Gallery) og Tate Modern. De andre galleriene har verker fra flere land og perioder utstilt.

## Eksterne lenker
*
Tate Online

**Tate Online** er en del av Tate Gallery, et britisk nettverk av gallerier. Det utgjør en femtedel av galleriet, og eier samlingen i fellesskap med de andre delene. Forskjellen er at den kun utstiller verkene digital over internett. Tate Online forvalter også de digitale rettighetene til verkene i samlingen.

Nettstedet ble opprettet for å gjøre samlingen tilgjengelig for et større publikum og for å øke publikums deltagelse i gallerienes aktiviteter gjennom interaktive funksjoner

Prosjektet Tate in Space er underlagt Tate Online.

## Eksterne lenker

* Tate Online
Kardinalstatssekretær

**Kardinalstatssekretær** er tittelen for lederen av Vatikanets statssekretariat, som er det viktigste dikasterium i Den romerske kurie. Kardinalstatssekretæren er hovedsakelig ansvarlig for Den hellige stols politiske og diplomatiske aktiviteter.

Kardinal Pietro Parolin har innehatt embedet fra 15. oktober 2013.

Under en sedisvakans fungerer den tidligere statssekretæren som medlem av en kommisjon, sammen med kammerherren og den tidligere presidenten for det pavelige rådet for Vatikanstaten, og sammen har disse ansvaret for å ivareta nødvendig ledelse av Vatikanstaten inntil en ny pave er valgt. På den annen side fungerer kardinalkollegiets dekanus som ranghøyeste person i Den katolske kirke, og ivaretar representasjon overfor omverdenen.

## Liste over kardinalstatssekretærer
*Giovanni Giacomo Panciroli (1644–1651)
*Fabio Chigi (1651–1655)
*Giulio Rospigliosi (1655–1667)
*Decio Azzolini (1667–1669)
*Federico Borromeo (1670–1673)
*Francesco Nerli (1673–1676)
*Alderano Cibo (1676–1689)
*Giambattista Rubini (1689–1691)
*Fabrizio Spada (1691–1700)
*Fabrizio Paolucci (1700–1721)
*Giorgio Spinola (1721–1724)
*Fabrizio Paolucci (1724–1726)
*Nicolò Maria Lercari (1726–1730)
*Antonio Banchieri (1730–1733)
*Giuseppe Firrao (1733–1740)
*Silvio Valenti Gonzaga (1740–1756)
*Alberico Archinto (1756–1758)
*Ludovico Maria Torriggiani (1758–1769)
*Lazzaro Opizio Pallavicini (1769–1785)
*lgnazio Boncompagni Ludovisi (1785–1789)
*Francesco Saverio Zelada (1789–1796)
*Iganzio Busca (1796–1797)
*Giuseppe Doria Pamphili (1797–1799)
*Ercole Consalvi, pro-sekretær (1800); sekretær (1800–1806)
*Filippo Casoni (1806–1808)
*Giuseppe Doria Pamphilj, pro-sekretær (1808)
*Bartolomeo Pacca, pro-sekretær (1808–1814)
*Ercole Consalvi (1814–1823)
*Giulio Maria della Somaglia (1823–1828)
*Tommaso Bernetti (1828–1829)
*Giuseppe Albani (1829–1830)
*Tommaso Bernetti, pro-sekretær (1831); sekretær (1831–1836)
*Luigi Lambruschini (1836–1846)
*Pasquale Tommaso Gizzi (1846–1847)
*Gabriele Ferretti (1847–1848)
*Giuseppe Bofondi (1848)
*Giacomo Antonelli (1848)
*Anton Francesco Orioli (1848) (*ad interim*)
*Giovanni Soglia Ceroni (1848)
*Giacomo Antonelli (1848–1876)
*Giovanni Simeoni (1876–1878)
*Alessandro Franchi (1878)
*Lorenzo Nina (1878–1880)
*Lodovico Jacobini (1880–1887)
*Mariano Rampolla del Tindaro (1887–1903)
*Rafael Merry del Val y Zulueta (1903–1914)
*Domenico Ferrata (1914)
*Pietro Gasparri (1914–1930)
*Eugenio Pacelli (1930–1939)
*Luigi Maglione (1939–1944)
**Vakant* (1944–1952)
*Domenico Tardini, pro-sekretær for ekstraordinære anliggender (1952–1958)
*Giovanni Battista Montini, pro-sekretær for alminnelige anliggender (1952–1954)
*Domenico Tardini (1958–1961)
*Amleto Giovanni Cicognani (1961–1969)
*Jean Villot (1969–1979)
*Agostino Casaroli, pro-sekretær (1979); sekretær (1979–1990)
*Angelo Sodano, pro-sekretær (1990–1991); sekretær (1991–2006)
*Tarcisio Bertone (2006–2013)
*Pietro Parolin (2013–)
Adrian Smith

:*For basketballspilleren, se [[Adrian Smith (basketball)]]*

**Adrian Frederick Smith** (født 1957) er en av tre gitarister i det britiske heavy metal-bandet Iron Maiden. Han erstattet Dennis Stratton i slutten av 1980, akkurat tidsnok til bandets andre album *[[Killers]]* (1981).

Smith begynte å spille gitar etter å ha blitt inspirert av kameraten Dave Murray, som han kjøpte sin første gitar av. De to dannet bandet Stone Free, men det tok ikke lang tid før de begge var i andre band. Murray havnet etter hvert i Iron Maiden, mens Smith havnet i Urchin. Han fulgte etter Murray og startet i Iron Maiden fem år senere.

Smith har vært en aktiv låtskriver i Iron Maiden og bidro mye til bandets suksess på 1980-tallet. Etter *[[Seventh Son of a Seventh Son]]* (1988) startet han imidlertid sitt eget band, Psycho Motel. I tillegg slapp han et soloalbum i 1990, *[[Silver and Gold]]*. I 1990 sluttet han i Iron Maiden. På slutten av 1990-tallet bidro han som gitarist på to av Bruce Dickinsons soloalbum, og sammen med Dickinson returnerte han til Iron Maiden i 1999.

## Utstyr
;Gitarer 
Smith har brukt mange gitarer. I de tidlige årene brukte han en Les Paul Goldtop 65', en Ibanez Destroyer og en Dean. I de siste årene (før gjenforeningen) brukte han en Lado Earth og sin Jackson med innebygd synth. Han har holdt seg til Stratocaster live, men har begynt og gå over til en Gibson SG som han også brukte i 1983.

;Effekter
Dunlop Wah Controller 
Yamaha MFC10 Midi Foot Controller 
Digitech Whammy Pedal 
Ibanez TS-9 Tube Screamer 
Mike Hill B.I.S. Isolation Box  

;Forsterkere
To 300-Watt Marshall 1960A Angled-Front 4x12 Cabinett 
med 75-Watt Celestion G12-T75 høytalere

To Marshall 30th Anniversary 6100LM 100-Watt All-Tube Heads

## Diskografi
;Urchin
* *«Black Leather Fantasy»* (singel) (1977)
* *«She's A Roller»* (singel) (1977)
* *Urchin* (2004) (samlealbum)

;Iron Maiden
* *[[Killers]]* (1981) 
* *[[The Number of the Beast]]* (1982) 
* *[[Piece of Mind]]* (1983) 
* *[[Powerslave]]* (1984)
* *[[Live After Death]]* (1985) 
* *[[Somewhere in Time]]* (1986) 
* *[[Seventh Son of a Seventh Son]]* (1988) 
* *[[Brave New World]]* (2000) 
* *[[Rock in Rio (album)|Rock in Rio]]* (2002) 
* *[[Dance of Death]]* (2003) 
* *[[Death on the Road]]* (2005) 
* *[[A Matter of Life and Death]]* (2006) 
* *[[The Final Frontier]]* (2010)
* *[[The Book of Souls]]* (2015)

;A.S.A.P.
* *[[Silver and Gold]]* (1989) 

;Psycho Motel
* *[[State of Mind]]* (1996) 
* *[[Welcome to the World]]* (1997) 

;Bruce Dickinson
* *[[Accident of Birth]]* (1997) 
* *[[The Chemical Wedding]]* (1998) 
* *[[Scream for Me Brazil]]* (1999) 

;Gjesteopptredener
* Earthshaker (1983) – *Earthshaker* – «Dark Angel» 
* Hear 'n Aid (1985) – «Stars» 
* Rock Aid Armenia – *The Earthquake Album* (1989) – «Smoke on the Water» 
* Michael Kiske – *Instant Clarity* (1996) – «The Calling», «New Horizons»
* *Humanary Stew: A Tribute to Alice Cooper* (1998) – «Black Widow»
* Diverse artister  – *Welcome to Nightmare: An All-Star to Alice* (2005)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Stortingets sosialkomité (2001–2005)

**Sosialkomitéen** er en fagkomité på Stortinget.  Den
behandler bl.annet saker relatert til sosiale formål og helsevern.

Komitéen består av 14 stortingsrepresentanter.

## Representanter
# John I. Alvheim (FrP), leder
# Bjarne Håkon Hanssen (A), første nestleder
# Åse Gunhild Woie Duesund (KrF), andre nestleder
# Olav Gunnar Ballo (SV)
# Ola D Gløtvold (Sp)
# Britt Hildeng (A)
# Beate Heieren Hundhammer (H)
# Bent Høie (H)
# Asmund Kristoffersen (A)
# Sigbjørn Molvik (SV)
# Harald T Nesvik (FrP)
# Elisabeth Røbekk Nørve (H)
# Gunn Olsen (A)
# Per Steinar Osmundnes (KrF)

## Eksterne lenker
* Sosialkomitéen
Stortingets utenrikskomité (2001–2005)

**Utenrikskomitéen** er en fagkomité på Stortinget.  Den
behandler bl.annet saker relatert til utenrikske forhold og utviklingshjelp.

Komitéen består av 15 stortingsrepresentanter.

## Representanter
# Thorbjørn Jagland (A), leder
# Inge Lønning (H), første nestleder
# Åslaug Haga (Sp), andre nestleder
# Haakon Blankenborg (A)
# Julie Christiansen (H)
# Kristin Halvorsen (SV)
# Morten Høglund (FrP)
# Bjørn Jacobsen (SV)
# Jon Lilletun (KrF)
# Oddvard Nilsen (H)
# Lars Rise (KrF)
# Christopher Stensaker (FrP)
# Jens Stoltenberg (A)
# Finn Martin Vallersnes (H)
# Gunhild Øyangen (A)

## Se også
* Stortinget
* Den utvidede utenrikskomitéen

## Eksterne lenker
* Utenrikskomitéen
Queen on Fire – Live at the Bowl

***Queen on Fire &ndash; Live at the Bowl*** er et konsertalbum av det britiske rockebandet Queen. Den ble spilt inn 5. juni 1982 under bandets turné for plata *[[Hot Space]]*, som kom ut samme år. Den er også blitt utgitt på DVD.

## Sporliste
### Disk 1
#«» (Brian May) 1:54
#«» (Brian May) 1:44
#«We Will Rock You (fast)» (Brian May) 3:17
#«» (Roger Taylor) 4:52
#«» (Freddie Mercury) 4:30
#«» (Freddie Mercury) 4:03
#«Somebody to Love» (Freddie Mercury) 7:53
#«Now I'm Here» (Brian May) 6:18
#«» (Brian May) 4:16
#«Now I'm Here (reprise)» (Brian May) 2:20
#«Love of My Life» (Freddie Mercury) 4:22
#«» (Brian May) 4:00
#«» (John Deacon) 5:01

### Disk 2
#«» (Freddie Mercury) 3:39
#«Guitar Solo» (Brian May) 6:22
#«Under Pressure» (Queen/David Bowie) 3:47
#«Fat Bottomed Girls» (Brian May) 5:25
#«Crazy Little Thing Called Love» (Freddie Mercury) 4:15
#«Bohemian Rhapsody» (Freddie Mercury) 5:38
#«Tie Your Mother Down» (Brian May) 4:09
#«Another One Bites the Dust» (John Deacon) 3:49
#«Sheer Heart Attack» (Roger Taylor) 3:25
#«We Will Rock You» (Brian May) 2:08
#«We Are the Champions» (Freddie Mercury) 3:28
#«God Save the Queen» (arr. Brian May) 1:24

## Eksterne lenker
*
Köln erkebispedømme

**Erkebispedømmet Köln** ligger i den vestlige delen av Nordrhein-Westfalen og i den nordlige delen av Rheinland-Pfalz. Det bor 2,2 millioner katolikker (av 5,4  millioner innbyggere) i kirkeprovinsen. Den er inndelt i 16 dekanater, 743 kirkesogn, og beskjeftiger 970 prester, 300 diakoner og 2266 ordenssøstre. Erkebiskopen av Köln er kardinal Rainer Maria Woelki. Domkirken, Kölnerdomen, er verdens mest besøkte bygning. 

## Historie

Den første kjente biskop av Köln var den hellige Maternus omkring 313. Fra 795 førte biskopene av Köln tittelen erkebiskop. I 1164 overførte erkebiskop Rainald av Dassel de hellige tre kongers benrester til Köln. I 1248 la erkebiskop Konrad av Hochstaden ned grunnstenen til Kölnerdomen. I løpet av historien hadde erkebiskopene av Köln, som også var verdslige herskere av erkestiftet Kurköln og tysk-romerske kurfyrster, stadig flere uoverensstemmelser med borgerne i byen Köln. Under de limburgske arvefølgekrigene stilte Köln-borgerne seg ved slaget i Worringen i 1288 på fiendens side, og erkebiskopen mistet den verdslige makten over byen Köln. Erkebispens residens ble derfor flyttet til Bonn. I 1794 ble erkebispedømmet oppløst som følge av urolighetene som fulgte den franske revolusjon, men det ble gjenopprettet i 1821 av pave Pius VII. I 1958 avsto erkebispedømmet deler av sitt territorium til det nygrunnlagte bispedømmet Essen.

I august 2005 var Köln vert for de 20. katolske verdensungdomsdagene, hvor en million katolske ungdommer fra hele verden var ventet å søke til byen. Pave Johannes Paul II skulle vært der, isteden ble det hans etterfølger pave Benedikt XVI.

### Tidligere biskoper
* Kardinal Karl Joseph Schulte (1920–1942)
* Kardinal Joseph Frings (1942–1969)
* Kardinal Joseph Höffner (1969–1987)
* Kardinal Joachim Meisner (1987-2014)
* Kardinal Rainer Maria Woelki (siden 2014)

*Fullstendig liste: [[Liste over erkebiskoper av Köln]]*

## Inndeling av bispedømmet
Erkebispedømmet Köln er inndelt i åtte krets- og åtte bydekanater.

Fem suffraganbispedømmer er underlagt erkebispedømmet Köln.

* Bispedømmet Aachen
* Bispedømmet Essen
* Bispedømmet Limburg
* Bispedømmet Münster
* Bispedømmet Trier

## Eksterne lenker
* 
* hoeckmann.de - historische Karte des Kurfürstentum Köln von 1789
* Kölner Dom – Menschen Engel Ungeheuer 
* Romanische Kirchen in Köln
* Kirchen im Erzbistum Köln
* Christen Am Rhein – Zeugnisse Kölnischer Kirchengeschichte aus zwei Jahrtausenden
Bror Yngve Rahm

**Bror Yngve Rahm** (født 1955) er en norsk politiker (KrF). Han var stortingsrepresentant for Telemark 1997–2005.

Han vokste opp i Gjerpen (nå Skien) som sønn av snekker Nils Rahm og barnehageassistent Synnøve Stensåsen. Rahm begynte sitt yrkesliv i postverket. Mellom 1977 og 1980 var han ansatt som reisesekretær i KrF. Han var også leder i Oslo KrFU 1976–1978 og nestleder i sentralstyret i KrFU 1978–1979. 

Rahm var i tiden 1984–1995 daglig leder ved Kontaktsenteret (senere Skien diakonale senter), et tilbud for unge rusmisbrukere. I 1995 ble han innvalgt i Telemark fylkesting og var leder av fylkets hovedutvalg for videregående opplæring.

I 1997 ble Rahm innvalgt på Stortinget fra Telemark, som den første stortingsrepresentanten fra Siljan hvor han da bodde. Han satt i Stortingets energi- og miljøkomité, i perioden 2001–2005 som komitéleder. KrF mistet sitt mandat i Telemark i 2005.

I tiden 2006–2022 var han seniorrådgiver i Norsk Industri. Han har også hatt flere offentlige verv, som styreleder i Statens naturskadefond, Telemarkskanalen og Artsdatabanken.

Han er gift med Torill Gravdal fra Førde. De har to barn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sonja Sjøli

**Sonja Irene Sjøli** (født 1949) er en norsk politiker (H). Hun var stortingsrepresentant for Akershus fra 1997 til 2013.

Hun vokste opp i Romedal, der faren, Rolf Bakstad, drev entreprenørvirksomhet. Hun giftet seg i 1980 med Karsten Sjøli, tannlege i Eidsvoll.

Hun er utdannet sykepleier med videreutdannelse som operasjonssykepleier og jordmor. Hun arbeidet i 1970- og 1980-årene ved Moss sykehus, Stensby sykehus og Sentralsykehuset i Akershus og som distriktsjordmor i Eidsvoll kommune.

Hun var redaktør for *Tidsskrift for jordmødre* fra 1987 til 1989, leder i Den norske Jordmorforening fra 1989 til 1993 og arbeidende president i det internasjonale jordmorforbundet fra 1993 til 1997. Hun har sittet i en rekke faglige og offentlige utvalg.

Hun var medlem av Eidsvoll kommunestyre og formannskap fra 1980 til 1987. Hun var fylkesleder i Akershus Høyre fra 1994 til 2003 og leder i Høyres kvinnepolitiske utvalg (Høyres kvinneforum) fra 1998 til 2000.

Sjøli var innvalgt på Stortinget fra Akershus fra 1997 til 2013, etter én periode som vararepresentant. Hun satt først i Stortingets sosialkomité, deretter som leder i Stortingets familie-, kultur- og administrasjonskomité, og til sist som medlem i Stortingets helse- og omsorgskomité.

Sjøli ble æresmedlem av Den norske jordmorforening i 1999 og mottok Rotarys Paul Harris Fellow-medalje i 1998.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Gorkha

**Gorkha** var opprinnelig en bystat nordvest for Katmandu. Fra 1769 til 1930 var det også det offisielle navnet på staten Nepal.

Staten har gitt navnet til det moderne Gorkha-distriktet. 

Den opprinnelige Gorkha by er et viktig historisk minnesmerke og turistmål.

Navnet stammer fra en hinduisk krigerhelgen, Gorakshanath. Det hinduiske Shah-dynastiet var på 1500-tallet erobret staten disipler av Gorakshanath og ga staten navn etter ham.

Kong Prithvi Narayan Shah brukte på midten av 1700-tallet Gorkha som utgangspunkt for et felttog for å ta et stort antall lignende småstater i vest og øst. Hans etterfølgere erobret en stripe land mellom slettene i India og høyfjellet i Tibet fra grensen mot Kashmir i vest til Bhutan i øst. Dette regnes som grunnleggelsen av den moderne nepalske staten.

Under Rana-dynastiet ble landsnavnet i 1930 endret til Nepal for å knytte an til tradisjonene i den høykulturelle Katmandudalen eller Nepal-dalen, der statens hovedstad har ligget siden 1700-tallet.

Gorkha har gitt navn til de engelske gurkhasoldatene. Da engelskmennene i India begynte å rekruttere soldater fra Nepal ble de oppkalt etter landet, som de på engelsk stavet som *Gurkha*. (India, som også har rekruttert soldater fra Nepal, bruker derimot den riktige stavemåten, og kaller dem *Gorkha*-soldater.)

Det historiske Gorkha ligger i det moderne Gorkha-distriktet, i *Ghandaki sonen* i *Vestregionen*, vel 10 norske mil nordvest for Katmandu. Det er vanlig å besøke Gorkha by &ndash; som er et berømt eksempel på newar-arkitektur &ndash; på reiser fra Katmandu til Pokhara.

## Se også
* Nepal - liste over konger av Shah-dynastiet
* Nepals geografi
Stortingets samferdselskomité (2001–2005)

**Samferdselskomitéen** er en fagkomité på Stortinget.  Den
behandler bl.annet saker relatert til samferdsel,
post og telekommunikasjon.

Komitéen består av 15 stortingsrepresentanter.

## Representanter

# Petter Løvik, leder (H)
# Jorunn Ringstad, første nestleder (Sp)
# Geir-Ketil Hansen, andre nestleder (SV)
# Anne Berit Andersen. (H)
# Sigrun Eng. (A)
# Bjørgulv Froyn. (A)
# Sverre J Hoddevik. (H)
# Odd Holten. (KrF)
# Hans Gjeisar Kjæstad. (H)
# Thore A Nistad. (Frp)
# Jan Sahl. (KrF)
# Oddbjørg Ausdal Starrfelt. (A)
# Tor-Arne Strøm. (A)
# Kenneth Svendsen. (Frp)
# Heidi Sørensen. (SV)

## Se også
* Stortinget

## Kilder
* Samferdselskomitéen
Pius X

**Pius X**, født ***Giuseppe Melchiorre Sarto***, (1835–1914) var pave fra 1903 til sin død i 1914. Han var den første paven som ble kanonisert siden pave Pius V.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Foreldrene var Giovanni Battista Sarto, en postmann, og Margarita. Han ble presteviet i 1858, og som ung prest studerte han både Thomas Aquinas og kanonisk rett. 

### Biskop, kardinal
I 1884 ble han biskop av Mantova, og i juni 1893 ble han utnevnt til kardinal, med *[[San Bernardo alle Terme]]* som tittelkirke. I 1896 ble han dessuten utnevnt til patriark av Venezia. Imidlertid oppstod det problemer med utnevnelsen, da italienske myndigheter hevdet å ha retten til å nominere kandidater, en praksis som hadde vært gjeldende da byen var del av Østerrike.

### Pave
Etter pave Leo XIIIs død ble Sarto valgt til pave av konklavet den 4. august 1903 med antagelig 55 av 60 stemmer.

Ved dette konklavet ble det østerrikske veto brukt for siste gang, mot kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (kardinalstatssekretær). Pius X avskaffet deretter denne vetoretten.

Pius ble kronet søndag 9. august 1903.

Hans pontifikat ble kjent for sin konservative agenda.
* Han fordømte det han kalte «modernister» og «relativister».
* Han fremprovoserte en krise for katolisismen i Frankrike da han fordømte den franske presidentens visitt til kong Viktor Emmanuel II av Italia, som pavestolen var fiendtlig innstilt til på grunn av begivenhetene i 1870. Resultatet ble et skille mellom kirke og stat i Frankrike og utvisning av franske jesuitter.
* Han endret navnet på pavestolens offisielle meldingsbulletin fra *[[Acta Sanctae Sedis]]* til *Acta Apostolicae Sedis*

Han ble kanonisert av pave Pius XII i 1954.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724–1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718–1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744–1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785–1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798–1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833–1903) *1871
* Pave *Pius X* (1835–1914) *1884

## Referanser


## Litteratur
* Kelly, J.N.D., *The Oxford Dictionary of Popes*. Oxford: Oxford University Press 1988.
* Rendina, Claudio, *I Papi: storia e segreti*. Roma: Newton & Compton editori 1999.
Lytternes romanpris

**Lytternes romanpris**, inntil 2022 **P2-lytternes romanpris**, er en skjønnlitterær pris som utdeles årlig av radiokanalen NRK P2. Prisen utdeles ved konsensus mellom seks lyttere som diskuterer seg fram til resultatet i et radioprogram. Lytterjuryen skal plukke vinnerboken blant seks bøker utgitt siste år, utvalgt av en fagjury med fem medlemmer. 

Prisen ble første gang utdelt i 1998 for romaner utgitt året før. 

I 2011 besto prisen av  kroner og et litografi av Lars Elling.

I 2022 skiftet prisen navn fra P2-lytternes romanpris til Lytternes romanpris.

## Prisvinnere

* 1997 — Jan Jakob Tønseth for *Et vennskap*
* 1998 — Erik Fosnes Hansen for *Beretninger om beskyttelse*
* 1999 — Hanne Ørstavik for *Like sant som jeg er virkelig*
* 2000 — Jonny Halberg for *[[Flommen (roman)|Flommen]]* 
* 2001 — Carl Frode Tiller for *[[Skråninga]]*
* 2002 — Lars Amund Vaage for *Kunsten å gå*
* 2003 — Sigmund Løvåsen for *Nyryddinga* 
* 2004 — Karl Ove Knausgård for *En tid for alt* 
* 2005 — Tore Renberg for *Kompani Orheim*
* 2006 — Kjartan Fløgstad for *[[Grand Manila]]*
* 2007 — Beate Grimsrud for *Søvnens lekkasje*
* 2008 — Nikolaj Frobenius for *Jeg skal vise dere frykten*
* 2009 — Karl Ove Knausgård for *[[Min_kamp._Første_bok|Min kamp 1]]*
* 2010 — Carl Frode Tiller for *[[Innsirkling 2]]*
* 2011 — Stig Sæterbakken for *[[Gjennom natten]]*
* 2012 — Pedro Carmona-Alvarez for *Og været skiftet og det ble sommer og så videre*
* 2013 — Agnes Ravatn for *Fugletribunalet*
* 2014 — Brit Bildøen for *Sju dagar i august*
* 2015 — Linn Ullmann for *De urolige*
* 2016 — Dag Johan Haugerud for *Enkle atonale stykker for barn*
* 2017 — Ole Robert Sunde, for *Penelope er syk*
* 2018 — Kim Leine for *Rød mann / Sort mann*
* 2019 — Matias Faldbakken for *Vi er fem*
* 2020 — Olaug Nilssen for *Yt etter evne, få etter behov*
* 2021 — Brynjulf Jung Tjønn for *Kvar dag skal vi vere så modige* 
* 2022 — Leander Djønne for *Oskespiralen* 
* 2023 — Dordi Strøm for *Odel* 
* 2024 — Tormod Haugland for *Sirenene* 

## Referanser
Neshornet, Klassekampens kulturpris

**Neshornet, Klassekampens kulturpris**, eller **Neshornprisen**, er en pris som deles ut årlig av avisen *[[Klassekampen]]*. Den ble første gang utdelt i 2003 under navnet *Klassekampens litteraturpris*, men ble i 2005 omdøpt til *Neshornet, Klassekampens kulturpris*. Prisen består av et diplom og et neshorn i bronse laget av billedhugger Christine Aspelund. Inntil 2015 var neshornet laget av keramiker Finn Hald.

## Prisvinnere
*  – Per Petterson
*  – Hanne Ørstavik
*  – Karin Sveen og Ottar Brox
*  – Ebba Wergeland og Dag Seierstad
*  – Cecilie Enger og Jan Erik Vold
*  – Åsa Linderborg og Kåre Lunden
*  – Edvard Hoem
*  – Christine Koht og Geir Berdahl
*  – Karl Ove Knausgård og Solveig Aareskjold
*  – Vigdis Hjorth og Håkon Bleken
*  – Vanessa Baird og Rune Slagstad
*  – Frida Ånnevik og Ulrik Imtiaz Rolfsen
*  – Pia Maria Roll og Kaj Skagen
*  – Åsne Seierstad og Erik Hillestad
*  – Bodil Stenseth og Olaug Nilssen
*  – Kjartan Fløgstad og Marte Michelet
*  – Dag Solstad og Grethe Fatima Syéd
*  – Zeshan Shakar og Tronsmo bokhandel
*  – Jonas Bals og Ingvild Rishøi
*  – Julie Wilhelmsen og Christopher Nielsen
*  – Maria Navarro Skaranger og Odd Karsten Tveit
*  – Britta Marakatt-Labba og Kyrre Andreassen
*  – Tuva Syvertsen og Carl Frode Tiller  

## Referanser
Chad Hedrick

**Chad Paul Hedrick** (født 17. april 1977 i Texas) er en amerikansk tidligere skøyteløper.

## Karriere

Etter å ha vært verdens suverene ener innen rulleskøyter (inline), gikk Hedrick over til hurtigløp på is. I februar 2004, bare ett og et halvt år etter overgangen til is, vant han allround-VM og forbedret verdensrekorden sammenlagt med over ett tidspoeng. Han fikk dette året tildelt Oscarstatuetten.

I mars samme år vant han 5000 meter under VM enkeltdistanser i Seoul, en tittel han forsvarte i Inzell i 2005. Han satte ny verdensrekord på distansen 13. november 2005 i Calgary, med 6.09,68, og ble med det tidenes første under 6.10.

4. desember 2005 satte han verdensrekord på 10&nbsp;000 meter i Heerenveen med tiden 12.58,25, men mistet den noen minutter senere til nederlenderen Carl Verheijen som gikk på 12.57,92. Rett før 2005 sluttet tok han imidlertid tilbake rekorden med tiden 12.55,11 under det amerikanske distansemesterskapet på mila, som han vant med nesten ett minutt. Hedrick hadde gått runder på 31-tallet helt fram til det var tre runder igjen, før han gikk to runder på 30,6 og 30,2. Han trengte en sisterunde på 31,81 for å slå Verheijens verdensrekord, men Hedrick hadde krefter igjen og avsluttet med en runde på 28,96 . Han påstod selv at det er første gang noen har gått så fort på en sisterunde på 10&nbsp;000 meter. 

Under OL 2006 i Torino vant han -meteren foran nederlenderen Sven Kramer og italieneren Enrico Fabris. Han tok sølv og bronse under OL i Vancouver i 2010 og la opp etter OL.

## Personlige rekorder

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*
Bydgoszcz

**Bydgoszcz** (; tysk *Bromberg*, latin: *Bydgostia*) er en distriktsnivåby i det nordlige Polen, ved elvene Brda og Wisła, med en befolkning på 369&nbsp;151 (2004). Sammen med Toruń er den hovedstad i det kujaviskpommerske voivodskap, og danner metrokomplekset Bydgoszcz-Toruń med over 850&nbsp;000 innbyggere.

VM i friidrett for juniorer 2016 ble arrangert her.

## Historie

Byen fikk byrettigheter i 1346 av Kasimir III den store. I det 15. og 16. århundre var den en viktig sted for kornhandel.

I 1772 ble Bydgoszcz annektert av Kongedømmet Preussen under Polens første deling og senere inkorporert i Vest-Preussen. I 1807 ble byen del av Storhertugdømmet Warszawa. I 1815 kom den igjen under prøyssisk styre som del av det autonome Storhertugdømmet Poznań. Eter 1871 ble byen del av Det tyske keiserrikes provins Posen. Etter første verdenskrig og Den storpolske oppstand kom Bydgoszcz tilbake til Polen i 1919.

Under andre verdenskrig – fra 1939 til 1945 – ble byen annektert og okkupert av Tyskland. I 1939 kom det til uroligheter mellom polakker og tyske partisaner støttet av lokale tyskere (blant annet medlemmer av Hitlerjugend), med tap på begge sider. Hendelsen ble utnyttet som nasjonalsosialistisk propaganda, og etter at Wehrmacht hadde rykket inn i byen begynte represjoner på den polske befolkningen. Flere ble henrettet eller sendt til tyske konsentrasjonsleirer. Under andre verdenskrig ble 37 000 av byens innbyggere drept her.

## Universiteter i Bydgoszcz
* Kasimir den stores universitet i Bydgoszcz
* Jan og Jędrzej Śniadecki naturvitenskapelige universitet i Bydgoszcz

## Vennskapsbyer
Tsjerkasy, Hartford, Kragujevac, Mannheim, Pavlodar, Perth, Reggio Emilia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lublin

**Lublin** () er en viktig universitetsby i det sørøstre Polen, omkring 150 km sørøst for Warszawa. Den er hovedstad i Lublin voivodskap og er den største polske by øst for elven Wisła. Den har status som distriktsnivåby. Lublin fikk byrettigheter i 1317.

På 1800-tallet var over halvparten av innbyggerne jødiske. Lublin var et senter for jødisk kultur, kjent blant annet gjennom Isaac Bashevis Singer forfatterskap, og var til tildels kjent som «det jødiske Oxford».  Ved inngangen til andre verdenskrig var det rundt  jøder i byen, men ved slutten av 1943 var det ingen jøder igjen etter holocaust.

## Vennskapsbyer
Alcalá de Henares, Debrecen, Delmenhorst, Erie, Lancaster, Münster, Nancy, Nykøbing Falster, Pernik, Panevėžys, Rishon LeZion, Luhansk, Lutsk, Lviv, Starobielsk, Viseu, Windsor

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kielce

**Kielce** er en by i det sørlige Polen, omkring 110 kilometer nordøst for Kraków. Byen hadde  innbyggere per , og er hovedstad i Helligkorsvoivodskapet. Kielce ligger i Świętokrzyskie-fjellkjeden i den historiske regionen Lille-Polen. Den har status som distriktsnivåby.  

Kielce har blant annet Holmestrand i Vestfold fylke som vennskapsby fra Norge. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bob de Jong

**Bob Johannes Carolus de Jong** (født 13. november 1976 i Leimuiden) er en nederlandsk skøyteløper. 

Han er en utpreget langdistanseløper, og har samlet en rekke medaljer i internasjonale mesterskap. På 10&nbsp;000 meter har han blant annet tatt medalje i hvert av de siste åtte VM enkeltdistanser, hvorav tre gullmedaljer.

## Personlige rekorder
Oppdatert pr 15. mai 2011

## Meritter
* VM enkeltdistanser
** 5000 meter: 2 gull (2001, 2011), 4 sølv og 1 bronse
** 10&nbsp;000 meter: 5 gull (1999, 2003, 2005, 2011 og 2012), 4 sølv og 2 bronse
* Olympiske leker
** Torino 2006: Gull på 10000 meter
** Nagano 1998: Sølv på 10000 meter
** Vancouver 2010: Bronse på 10000 meter
** Sotsji 2014: Bronse på 10000 meter

### Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i 4 OL (ved 8 konkurranser)
:* Nagano 1998 på 5000m og 10000m, Salt Lake City 2002 på 5000m og 10000m, Torino 2006 på 5000m og 10000m og i Vancouver 2010 på 5000m og 10000m,.
::* Beste resultat 1.-plass på 10000m i Torino 2006. (Se også medaljeboks til høyre)

Allround-VM på skøyter (deltatt 2 ganger)
:* Moskva 2005 og i Calgary 2006.
::* Beste resultat 7.-plass sammenlagt i Moskva 2005.

Enkeltdistanse-VM på skøyter deltatt i 11 VM (ved 20 konkurranser)
:* Warszawa 1997 på 10000m, Calgary 1998 på 5000m og 10000m, Heerenveen 1999 på 5000m og 10000m, Nagano 2000 på 5000m og 10000m, Salt Lake City 2001 på 5000m og 10000m, Berlin 2003 på 5000m og 10000m, Seoul 2004 på 5000m og 10000m, Inzell 2005 på 5000m og 10000m, Nagano 2008 på 10000m, Richmond 2009 på 5000m og 10000m, Inzell 2011 på 5000m og 10000m.
::* Beste resultat 1.-plass på 5000m både i Salt Lake City 2001 og i Inzell 2011, samt 1.-plass på 10000m i Heerenveen 1999 og 2012, Berlin 2003, Inzell 2005 og 2011. (Se også medaljeboks til høyre)

Junior-VM på skøyter deltatt i 2 VM (ved 2 konkurranser)
:* Seinäjoki 1995 i sammenlagt og i Calgary 1996 i sammenlagt.
::* Beste resultat 1.-plass sammenlagt både i Seinäjoki 1995 og i Calgary 1996.

### Sammenlagt i [[Verdenscupen på skøyter|Verdenscupen]]
Oppdatert etter sesongen 2010/11

## Referanser
*  Artikkel i Skøytesport om at Bob de Jong vinner Oscarstatuetten for sesongen 2010/2011 


## Eksterne lenker
* 
*  Offisiell hjemmeside - med biografi på norsk, tysk og engelsk.
*  Profil på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*  Profil på ISU sine nettsider. (distanseresultater)
*  Profil på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder)
* 
*  Profil på The-Sports.org (mesterskapsresultater)
*  Profil på EffeSport.nl (noen resultater, ikke komplett)
* 
;Bilder
* Bilder av Bob de Jong på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Malangen

:*Denne artikkelen er om fjorden. For den tidligere kommunen, se [[Malangen kommune]].*

**Malangen** (Malangsfjorden) (nordsamisk: *Málatvuotna*; kvensk og finsk: *Malankivuono*) er en fjord i Troms fylke. Fjorden går først mellom Senja og Kvaløya, og er vel her formelt et sund. Etter at den har passert Gisundet (sørover) og Straumsfjorden (nordover), blir den en regulær fjord innover i Troms' fastland. Grensa mellom Senja kommune (i vest) og Tromsø og Balsfjord kommuner (i øst) går i fjorden.

Malangen har sidefjordene Rossfjorden, Målselvfjorden, Aursfjorden og Nordfjorden. De største bygdene langs fjorden/sundet er Sommarøy og Brensholmen ytterst på Kvaløya, Laukvik ytterst på Senja, mens Tennskjær, Mortenhals, Nordbynes, Mestervik, Målsnes og Rossfjord ligger inne i selve fjorden. I fjorden ligger Spilderøya, Forøya, Mesterøya og Hjertøya i Nordfjorden.

Malangen ble i vikingtiden ansett som en nordlig grense for åkerbruk (korndyrking).

## Referanser


 


## Eksterne lenker
*
Częstochowa

**Częstochowa** er en by i det sørlige Polen ved elven Warta i det schlesiske voivodskap, skjønt byen har historisk sett tilhørt regionen Lille-Polen. Den har status som distriktsnivåby. 

Częstochowa er kjent for klosteret Jasna Góra der det verdenskjente Maria-ikonet Den sorte Madonna er oppbevart. Byen trekker til seg årlig millioner av pilegrimer fra hele verden, og er hovedsenteret for Maria-kulten i Polen. Av den grunn regnes byen av mange for å være Polens åndelige hovedstad.

## Byens navn
Byens navn betyr *Częstochs sted* og kommer fra fornavnet *Częstoch* som i middelalderdokumenter også gjengis som *Częstobor* eller *Częstomir*. Alternative stavemåter på polsk for dette bynavnet er Czanstochowa (belagt i 1220) eller *Częstochow* (1382, 1558). 

## Vennskapsbyer
*Altötting
*Fatima
*Loreto
*Lourdes
*Pforzheim
*Rēzekne
*South Bend
*Šiauliai

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dionysios Solomos

**Dionysios Solomos** (*Διονύσιος Σολωμός*; født 8. april 1798, død 9. februar 1857) var en gresk lyriker fra Zakynthos. Han er best kjent for å ha skrevet diktet «Hymne til friheten» (*Ύμνος εις την Ελευθερίαν*, *Imnos is tin Eleftherian*) i 1823. Diktet er i dag den greske nasjonalsangen. Hele diktet har 158 vers, noe som gjør dette til verdens lengste nasjonalsang, men normalt regnes bare de første versene som selve nasjonalsangen.

## Liv og virke
Han ble født i en velstående familie og i 1808 reiste han til Italia hvor han studerte juss. Etter ti år returnerte han til Zakynthos med en solid bakgrunn innen litteratur og er anerkjent som lyriker i litteraturkretser.

På slutten av 1828 forlot han Zakynthos og bosatte seg i Kérkyra for å kunne hengi seg til lyrikken. Da han returnerte fra Italia bragte han med seg lyrikk med religiøst innhold. Siden skrev han noen sonetter og lyriske dikt. Hans første lange dikt var «Hymne til friheten».

Solomos døde av apopleksi. Hans levninger ble flyttet til Zakhynthos i 1865.

Det er verdt å nevne at Solomos ble berømt som dikter allerede i ungdommen og har forblitt populær siden.

## Referanser
Live at Wembley ’86

***Live at Wembley '86*** er ei live-plate av det britiske rockebandet Queen. Den ble spilt inn 11.-12. juni 1986 under en turné. Plata har 28 sanger, hvorav fem er coverlåter.

## Sporliste
### Disk 1
#«» (Queen), 5:50
#«Tie Your Mother Down» (May), 3:52
#«» (Mercury), 2:44
#«Seven Seas of Rhye» (Mercury), 1:19
#«» (May), 2:12
#«A Kind of Magic» (Taylor), 8:41
#«Under Pressure» (Queen/Bowie), 3:41
#«Another One Bites the Dust» (Deacon), 4:54
#«Who Wants to Live Forever» (May), 5:16
#«I Want to Break Free» (Deacon), 3:34
#«Impromptu» (Queen), 2:55
#«» (May), 9:11
#«Now I'm Here» (May) 6:19

### Disk 2
#«Love of My Life» (Mercury), 4:47
#«» (Mercury/May), 2:59
#«» (Leiber/Stoller), 1:34
#«» (Pitney), 1:24
#«» (Penniman/LaBostrie), 3:23
#«Gimme Some Lovin'» (Winwood/Winwood/Davis), 0:55
#«Bohemian Rhapsody» (Mercury), 5:50
#«Hammer to Fall» (May), 5:36
#«Crazy Little Thing Called Love» (Mercury), 6:27
#«» (Coleman/Fields), 1:07
#«Radio Ga Ga» (Taylor), 5:57
#«We Will Rock You», 2:46
#«» (Mercury/Deacon), 2:08
#«We Are the Champions» (Mercury), 4:05
#«God Save the Queen» (arr. May), 1:27

## Eksterne lenker
*
Sosnowiec

**Sosnowiec** er en by i det sørlige Polen, ved en sideelv til Wisła. Den ligger i sentrum av det store gruve- og industriområdet rundt Katowice («Det øverschlesiske industriområde»). Byen ligger i det schlesiske voivodskap, skjønt er historisk sett en del av Lille-Polen. Den har status som distriktsnivåby.

## Vennskapsbyer
Les Mureaux, Suceava, Roubaix, Komárom

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Grudziądz

**Grudziądz** (tysk *Graudenz*) er en by i det kujaviskpommerske voivodskap i Polen ved elven Wisła, med  innbyggere (2007).

## Historie

Grudziądz (da kalt *Graudenc*) fikk byrettigheter i 1291 og tilsluttet seg den prøyssiske konføderasjon i 1440. Mellom 1466 og 1772 tilhørte byen den polske krone som del av provinsen Det kongelige Preussen, som hadde stor grad av autonomi. Ved Polens første deling i 1772 ble byen annektert av kong Fredrik II av Preussen og ble slik samme år del av kongedømmet Preussen. I 1878 ble det bygget en bro over Wisła (tysk *Weichsel*), noe som bidrog til en rask industrialisering av Graudenz. Ved riksdagsvalgene i 1912 fikk polske kandidater 21 prosent av stemmene, mens Det tyske nasjonalliberale parti fikk 53 prosent. 

Den 23. januar 1920 ble byen, som hadde en overveiende tysk befolkning (84 %), del av den polske republikk som ble etablert etter første verdenskrig. 

Den 3. september 1939 erobret tyske militære styrker byen. Det tyske styret varte i fem år.  Ved Grudziądz lå den tyske konsentrasjonsleiren *Graudenz* som var satellittleir under konsentrasjonsleiren  Stutthof lenger nord. Under kampene vinteren 1945 ble over 60 prosent av Grudziądz lagt øde.

## Vennskapsbyer
*Falun
*Gütersloh
*Tsjernjakhovsk

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Radom (by i Polen)

**Radom** er en distriktsnivåby i det sentrale Polen i det masoviske voivodskap ved elven Mleczna. 

Byen ble grunnlagt i 1340. Som følge av de forskjellige delinger av Polen kom byen først under østerriksk, deretter russisk herrevelde, før det etter den første verdenskrigs avslutning i 1918 ble del av det nye Polen. 

Byens industrielle base inkluderer lærarbeider, glass og kjemikalier. 

## Vennskapsbyer
*  Les Mureaux
*  Suceava
*  Roubaix
*  Banská Bystrica

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hymne til friheten

__NOTOC__
«**Hymne til friheten**» (gr. Ὕμνος εἰς τὴν Ελευθερίαν, *Ýmnos is tin Eleftherían*) er den greske og kypriotiske nasjonalsangen. Teksten er skrevet av Dionysios Solomos og melodien er komponert av komponisten Nikolaos Mantzaros. Solomos' dikt består av 158 firelinjede strofer, hvorav de 24 første utgjør nasjonalsangen. Vanligvis synges de 2 første strofene.

## Tekst

## Referanser
Włocławek

**Włocławek** (tysk *Leslau*) er en by med distriktsnivåstatus i det sentrale Polen ved elven Wisła. Den ligger i det kujaviskpommerske voivodskap og er av de største byene i Kujavia.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nord-Aukra

**Nord-Aukra** var frem til 1965 et herred i Møre og Romsdal.

Det oppstod 1. januar 1924 ved delingen av Aukra herred (jf. Sør-Aukra). Nord-Aukra bestod geografisk av dagens Aukra kommune samt Mordal krets i dagens Molde kommune. I 1964 ble Mordal krets i Nord-Aukra slått sammen med Molde, Bolsøy og deler av Veøy til Molde kommune. Det som var igjen av herredet skiftet navn til Aukra året etter.

## Se også
* Liste over tidligere norske kommuner