open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Union-universitetet (Serbia)

**Union-universitetet** *(Universitet Union Beogradu , UUB)* er et privat, uavhengig universitetssystem bestående av 8 fakulteter (colleges) i Beograd i Serbia. Det ligger i Cara Dušana-gaten 62-64, og på Knez Mihailova-gaten 6, i sentrumskommunen Stari Grad. Hvert fakultet/college er selvstendig og uavhengige deltakere i universitetssamarbeidet, men tre av dem har felles eier.

**UUB** ble grunnlagt i 2005, men har røtter fra 2001 som et bygningsteknisk institutt startet av Prof. dr Slavko Božilovic og bygge- og anleggsselskapet Graditelj Inzenjering. I 2003 inngikk det bygningstekniske instituttet samarbeid med et arkitektur-institutt i Varna, Bulgaria, og i 2005 startet selskapet og professor Božilovic opp Faculty for Entrepreneurship Business og Faculty for Real Estate Management. Neste år fulgte Academy for ecological engineering, alle i Beograd. 

IT-fakultetet støttes av det lokale IT-selskapet Computer Equipment and Trade (CET). Bankakademiet støttes finansielt av banken Atlas Banka, og har samarbeid med University of Reading (UK) og Universidad de Sevilla (Spania).

Det er 9 fakulteter ved UUB:
# Faculty of Constructional Management (2001) – 26 vitenskapelig ansatte
# Faculty of Industrial Management (2002) – 24 vitenskapelig ansatte
# Faculty of Design (2002) – 34 vitenskapelig ansatte
# Computers Faculty (2003)
# Belgrade Banking Academy (2005) – 28 vitenskapelig ansatte
# Faculty for Real Estate Management (2005)
# Faculty for Entrepreneurship Business (2005)
# Faculty of Law (2005)
# Academy for ecological engineering (2006)

Det hadde 2,500 studenter i 2007. Studiene gis opp til doktorgradsnivå innen bygningsfag og mastergrad ved andre fakulteter. Skolepengene i 2008 er inntil € 2,700.

## Eksterne lenker
* 
* Bygningsteknisk fakultet – engelsk side
* Fakultetet for industriledelse – serbisk side
* Fakultetet for design – serbisk side
* Fakultetet for eiendomsledelse – serbisk hjemmeside 
* IT-Fakultetet – serbisk side
* Beograds Bankakademi – engelsk side
* Fakultetet for entreprenørskap og business – engelsk side
* Høyskolen for økologisk ingeniørfag – serbisk side
* Graditelj Inzenjering – selskapet som startet universitetet – engelsk side
* CET – selskapet som delfinansierer IT-fakultetet
Skogadalsnosi

**Skogadalsnosi** er et fjell på nordsiden av Skogadalen i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Det har en høyde på  meter over havet. Skogadalsnosi ligger på en fjellrygg med flere andre toppunkter, hvorav de høyeste er et på  moh 800 meter vest for hovedtoppen, og et på  moh 1,4 kilometer øst for hovedtoppen.

Berggrunnen består for det meste av ortopyroksen-gneis.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell
* Liste over fjell i Skandinavia

## Fotnoter


## Referanser
Undertekster

**Undertekster** er tekster som er synkronisert til filmer og TV-program for å hjelpe mennesker med å forstå hva som sies og foregår. Teksting brukes for å støtte døve, hørselshemmede og andre i å følge dialog og lydbilde i filmer og program. Den kan brukes også til skriftlig gjengivelse av dialog i kortform for å gjøre fremmedspråklige filmer tilgjengelige. Det anvendes i blant hvis personer med bred dialekt snakker eller når det er mye støy rundt personen som snakker. Det er flere faktorer som spiller inn med hensyn til å forstå det som står skrevet i en undertekst. For det første må seeren kunne se teksten. I hvilken grad dette oppnås, avhenger av tekstens størrelse. Hvis teksten er for liten, er det vanskeligere å se den enn hvis den er stor nok. For det andre må seeren kunne det språket det tekstes på. Som oftest tekstes det på det språket som seeren benytter i det daglige. Det er også av betydning at teksten ikke vises i for kort tid på skjermen. Fravær av teksting kan enten skyldes at det anses unødvendig eller at det anses unyttig. Det kan også skyldes manglende teknisk utstyr eller manglende evne eller vilje til å bruke det tekniske utstyret. 

## Eksterne lenker
* sprakradet.no Retningslinjer for god teksting i Norge
* Teksting; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Erich Rademacher

**Erich «Ete» Rademacher** (født 9. juni 1901 i Magdeburg død 3. april 1979 i Stuttgart) var en tysk svømmer og vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam og 1932 i Los Angeles.
 
Rademacher ble olympisk mester i vannpolo under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det tyske laget som vant vannpoloturneringen. Det var fjorten nasjoner som stilte lag. Tyskland slo Belgia med 5-2 i finalen etter forlengning. De andre spillerne på det tyske laget var Otto Cordes, Fritz Gunst, Emil Benecke, Karl Bähre, Max Amann og Johannes Blank. Rademacher spilte to kamper som målvakt. Han kom på andreplass på 200 meter bryst bak Yoshiyuki Tsuruta fra Japan.

Fire år senere, under OL 1932 i Los Angeles spilte han på tyske laget som kom på andreplass i vannpolo bak Ungarn. Rademacher var målvakt i tre av Tysklands fire kamper.

## OL-medaljer
* 1928  Amsterdam -  **Gull** i vannpolo, (Tyskland)
* 1928  Amsterdam -  Sølv i svømming, 200 meter bryst
* 1932  Los Angeles -  Sølv i vannpolo, (Tyskland)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
En Ny Allmanach paa det Aar efter Jesu Christi Fødsel 1644

***En ny Allmanach paa det Aar efter Jesu Christi Fødsel, 1644*** kom ut høsten 1643 og regnes som den første boken som ble trykt i Norge. Boken er, ifølge tittelbladet,  «Et lidet Prognosticon, eller Practica/ Paa det Aaret efter vor Freleris oc Saliggjøreris Jesu Christi Naaderige Fødsel/1644. Med Flid paa Danske udsat oc Tryckt udi Christiania Aff Tyge Nielssøn.» 

Tyge Nielssøn var en dansk boktrykker som hadde etablert seg i Christiania. Denne almanakken var en av de første sakene han trykket, og regnes som den første, boken trykket i Norge.

Almanakken kunne brukes til spådommer, og slike bøker solgte godt. Boken har mange astronomiske tegn, og er vanskelig å lese for en amatør. Boken er antagelig utformet på grunnlag av et dansk manuskript, for det er tidene for soloppgang og solnedgang i København som brukes.  Almanakken inneholdt både astronomiske opplysninger, og kunne også hjelpe folk å spå om ulykker, brann og død.

Tyge Nielssøn avsluttet teksten for hver måned med små råd:

*For Februarius (februar): «Det er gaat at dricke hippocras / En god drick Miød / eller anden god Dranck / som giør en sød Mund / synderlig Piger / thi naar de dricke formeget her aff / da pleye de gierne at tabe deris Nøgle til Bugkisten.»
*For Martius (mars): «Huo drømmer om Penge tre Dage oc tre Netter/ Imellem S. Antonu oc Sanct Pauli/ hand findes en stor haab / om hand ellers kand treffe huor de ere.» 
*For Julius (juli): «Dend som allerførst seer Storcken komme / oc beder hannem være velkommen / hannem giør det Aar ingen Tand Vee.» 

Boken har siden blitt gitt ut i faksimileutgave.

## Referanser


## Kilder
*DET TRYKTE ORD – bokens historie i Norge
Lyngstadfossen (Gaular)

**Lyngstadfossen** eller **Botnafossen** er en foss i Gaular, Sogn og Fjordane. Fossen blir til daglig kallet «Botnafossen», den ligger ved gårdsbruket Lyngstadbotnen i Eldalsdalføret, ca. 7 km fra Eldalsosen. Riksvei 13 ligger på nordsiden av elven, det er parkeringsmulighet ved toppen av fossen. Fossestien går nær fossen på sørsiden, det er spor etter rørgate fra tidligere kraftproduksjon i fossen like nedenfor stien.

Fossen er del av det vernede Gaularvassdraget.

## Eksterne lenker
* Sogn og Fjordane fylkesarkiv *[https://web.archive.org/web/20160304191544/http://www.sffarkiv.no/sffbasar/default.asp?p=result&db=dbatlas_leks&art_id=112863&spraak_id=1&ptype=single&show_kart=no&lang=nor Botnafossen kraftlag - typisk grendeverk på 1900-talet]*
Vegtrafikkloven

**Vegtrafikkloven** er en norsk lov med regler som gjelder for ferdsel på vei eller annet område som normalt har trafikk med motorvogn, og for all trafikk med motorvogn uavhengig av om den finner sted på vei eller ikke.

Loven inneholder blant annet i § 3 grunnregler for trafikk:

## Se også
* Sykkellover, lovverk relatert til sykling
* Trafikkregler, lover og regler som regulerer oppførel i trafikk
* Veglova, norsk lov fra 1963 som blant annet forbyr skading av offentlig veg

## Litteratur
* Bjørn Edvard Engstrøm *Vegtrafikkloven og trafikkreglene kommentarutgave* 5. utgave 2012 ISBN 9788215017136

## Eksterne lenker
* Lovdata: ''Lov 1965-06-18 nr 04, Vegtrafikklov''
* Statens vegvesen: Trafikkskilt og vegoppmerking
Lyngstadfossen

**Lyngstadfossen** kan vise til:

* Lyngstadfossen (Gaular) – en foss i Viksdalen i Gaular kommune, Sogn og Fjordane
* Lyngstadfossen (Jølster – en foss i Stardalen i Jølster kommune, Sogn og Fjordane
Smedasundet

**Smedasundet** er et sund i Haugesund kommune i Rogaland. Det skiller fastlandet med sentrum fra byøyene Risøy og Hasseløy. Smedasundet er en god havn for småfartøy. På fastlandssiden ligger Indre kai. Her anløper Flaggruten, som forbinder Haugesund med Stavanger og Bergen, og rutebåt til Røvær. Kaien er i nyere tid blitt byens viktigste utelivsområde. Her ligger også to av byens hoteller.

Smedasundet kan ha fått sitt navn med bakgrunn i det var en smed i sundet, og derav navnet Smedasundet. En annen grunn til navnet kan være det danske ordet «smed», som betyr smal: *Det smale sundet*.
Forskrift om kjørende og gående trafikk

**Forskrift om kjørende og gående trafikk** (korttittel: **trafikkregler**) er en norsk forskrift som ble fremmet av Samferdselsdepartementet og fastsatt ved kongelig resolusjon 21. mars 1986 med hjemmel i lov om vegtrafikk. Den trådte i kraft 1. oktober samme år og erstattet trafikkregler gitt ved kronprinsregentresolusjon av 26. april 1957.

Forskriften regulerer all ferdsel på norske veier. Den gjør enkelte unntak, eksempelvis for utrykningskjøretøyer. Det er også gjort visse unntak for Jan Mayen og Svalbard, regulert i egne forskrifter. Trafikkreglene inneholder ingen straffebestemmelser, da disse er gitt direkte i lov om vegtrafikk.

## Referanser



## Eksterne lenker
* ''Forskrift om kjørende og gående trafikk'' Lovdata
Frank Mohn

**Frank Mohn** (1916–2002) var en norsk industrileder. Han tok handelsgymnas i Bergen og gjennomførte tekniske studier i Storbritannia. an  før han i 1938 startet sitt eget firma, Frank Mohn AS, som holder til like utenfor Nesttun i Bergen og produserer pumper under varemerket Framo. Han var bror av Albert Henrik Mohn. Under andre verdenskrig måtte han dra til England  etter å ha vært involvert i englandsfarten. Mohn forlot Norge om bord på MK «Sjøleik» 21. september 1941 og ankom Lerwick 11. september. Med på samme tur var også Ole Friele Backer og Otto Grieg Tidemand. Mohn deltok i den Den norske brigaden i Skottland. Senere ble han direktør for den norske stats skipsverft i Buckie i Skottland .

Familliefirmaet  har med årene blitt verdens største fabrikk for pumper til skip og Frank Mohn har tatt ut mer enn 50 patenter på hydrauliske pumper for skip.

## Utmerkelser
* Medaljen for edel dåd i sølv 1943
* Ridder 1. klasse av St. Olavs Orden 1968 for industriell nyskaping
* Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Forskningsråds ærespris for 1980
* Kvalitetsprisen fra Norges Kvalitetstekniske forening

## Referanser



 

 



## Eksterne lenker
* Firmaets hjemmeside, ikke særlig informativ om historien og gründeren
Aslaug Mikkelsen

**Aslaug Mikkelsen** (født 21. mai 1953) er en norsk sosiolog. Hun er professor i endringsledelse ved Universitetet i Stavanger.

Mikkelsen har magistergrad i sosiologi fra Universitetet i Oslo og en dr. philos-grad i arbeids- og organisasjonspsykologi fra UiB. Hun har tidligere vært rektor på Sosialhøgskolen, organisasjonssjef i Rogalandsbanken, førstekonsulent i Høgskolestyret og fylkestrygdedirektør. Hun var forskningsleder ved RF-Rogalandsforskning før hun kom til Uis som da het Høgskolen, for fire år siden.

Mikkelsen var rektor ved Universitetet i Stavanger fra 2007 til 2011. Hun vant rektorvalget med  hele 65,4 prosent av stemmene og vil sammen med førsteamanuensis Egil Gabrielsen som prorektor, utgjorde det nye rektoratet ved UiS fra 1. august 2007 mot motkandidatene, Helge Ole Bergesen og Elaine Munthe.

## Referanser


## Eksterne lenker
Anna Polak

**Anna «Ans» Polak** (født 24. november 1906 Amsterdam død 23. juli 1943 i Sobibór) var en nederlandsk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
 
Polak ble olympisk mester i turn under sommer-OL 1928 i Amsterdam. Hun var med på det nederlandske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp med 316,75 poeng foran Italia med 289.

Hun ble drept i tilintetgjørelsesleiren i Sobibór sammen med sin seks år gamle datter Eva. Annas mann døde noen få måneder senere i Auschwitz.

## OL-medaljer
*  1928  Amsterdam -  **Gull** i turn, mangekamp damer lagkonkurranse   Nederland

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Anna Polak - Yad Vashem-nettsted
Veii

**Veii** (uttales *VAY-ee*; latinsk navn *Veius* og italiensk *Veio*) var i oldtiden en av de viktigste etruskiske byene, og lå kun 16 km nord-nordvest for Roma i Italia. Stedet ligger i dag i kommunen Formello i provinsen Roma.

Veii var den rikeste byen i det etruskiske forbundet, og lå ved sørgrensen til Etruria. Som den nærmeste byen til Roma, var Veii konstant i krig med romerne i nær 400 år. Den falt til slutt for den romerske general Camillus' hær i år 396 f.Kr., og forble okkupert etter seieren. Keiser Augustus’ hustru Livia hadde eiendom her i henhold til Suetonius’ *[[De vita Caesarum]]*. Stedet var berømt for sin billedhoggerkunst, blant annet en statue av Tiberius (i dag i Vatikanmuseene), og *[[Apollo av Veii]]* i terrakotta og fremstilt naturlig størrelse (i dag i Det nasjonale etruskiske museum, Museo Nazionale Etrusco i Roma).

Grunnet den nære beliggenheten til Roma, ble Veii forlatt allerede i antikken, og ble helt glemt inntil byen ble gjenoppdaget på 1600-tallet av fortidsminnegranskeren Raffaello Fabretti. Levningene av Veii ligger i dag i nærheten av den lille landsbyen Isola Farnese, men graver og andre kulturobjekter har blitt avdekket i de nærliggende områdene i Formello og Veio nasjonalpark.

Utenfor restene av byen er det levninger av et tempel. Det er også funnet gravhauger og graver som har blitt hugget ut av fjellet. Den mest kjente er *Grotta Campana*, avdekket i 1843, en kammergrav med de eldste kjente freskomalerier. Det er i tillegg lange tunneler som fører inn i byen, noe som kan være minnet i Titus Livius' redegjørelse av den romerske seier i slaget ved Veii.

Steinene som Serviusmuren rundt Roma ble reist med, ble hentet i steinbrudd i Veii.

## Se også
* Portonaccio (Veio)
* Etruskerne
* Den romerske republikk
* Lars Tolumnius

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Omfattende informasjon om Veii fra nettstedet Lacus Curtius
Førre

**Førre** (tidligere tettstedsnavn *Førdesfjorden*) er et tettsted i Tysvær og Karmøy kommuner i Rogaland. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger i enden av Førresfjorden med Kolnes i vest, Stakkestad i nord, Frakkagjerd i øst og Stegaberg i sør og ligger dermed i den vestre og ytre del av Tysvær kommune.

Førre har trolig navnet fra ordet Førde som betyr fjord. Førde kommer av norrønt firði, som er dativ av fjǫrðr og betyr fjord, og navnet Førde er brukt som navn på gårder innerst i fjorder mange steder i Vest-Norge. Førde er også brukt som del av navnet på flere fjorder, og som familienavn. Førre er i dag hovedsakelig ei bygd bestående av  Førre Terrasse, Førre Hageby og Førresdalen. Førre kirke, som er en nygotisk trekirke som ble bygd ble i 1893 liggger også I Førre. Det samme gjør Arquebus krigshistorisk museum med utstilling om andre verdenskrig.

På østsiden av Førresfjorden ligger gårdsbruket Stegaberg som har gitt navn til Stegaberg skolekrets og Stegaberg idrettslag. Navnet antas å komme av den bratte tilkomsten gården hadde fra sjøen. Det har bodd folk sammenhengende på Stegaberg siden 1600-tallet. Stegaberg skole ble nedlagt i 2009. 

Mange som vokser opp i Førre har en eller annen gang vært tilknyttet enten speiderbevegelsen i Førre, eller Stegaberg idrettslag. Den største skolen i Tysvær er Førre skole, som er en barneskole som ble etablert i 1868 og har 250 elever (2022). 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Førre -  tettstad i Tysvær - Store norske leksikon
* Arquebus krigshistorisk museum
* Førre kirke
Senter for Interkulturell Kommunikasjon

**Senter for Interkulturell Kommunikasjon** ble etablert i 1991 ved Misjonshøgskolen i Stavanger (MHS) og er et lærested for høyereutdanning innen forskning, utrednings- og konsulentvirksomhet, rådgiving, undervisning og kursvirksomhet knyttet til samarbeid og kommunikasjon i internasjonale og flerkulturelle sammenhenger. Sentere ligger på Misjonshøykolens område på Kampen i Stavanger.

Senteret ble etablert for å overføre kompetanse og erfaring i Det Norske Misjonsselskap og ved MHS til organisasjoner som arbeider med nord-sør spørsmål. I 2006 ble SIK et aksjeselskap med Det Norske Misjonsselskap og Misjonshøgskolen som eiere.

Internasjonalt arbeider SIK særlig med utviklingsarbeid, i stor grad knyttet til fred og forsoning, utdanning og organisasjonsutvikling. I tillegg har utenlandsstasjonering og kompetanseoverføring vært et sentralt arbeidsområde ved senteret. I Norge arbeider de særlig med utfordringer knyttet til integrering i skole og arbeidsliv, samt ulike profesjoners møte med et stadig mer flerkulturelt samfunn.

## Referanser
 

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Paradis holdeplass (Jærbanen)

:*For holdeplassen på Bybanen i Bergen, se [[Paradis holdeplass (Bybanen)]]*

**Paradis holdeplass** er en holdeplass på Jærbanen som ble bygget mellom Strømsbrua og Statens Hus på Lagårdsveien i Stavanger i forbindelse med dobbeltsporet mellom Sandnes og Stavanger. Den er en av i alt tre nye holdplasser på denne strekningen. Holdeplassen har en midtplattform og god atkomst både fra sør og nord. Det er bygget to trappehus, begge med heis og trapper.

Plasseringen av denne holdeplassen er blitt kritisert for å ligge vel tett på Stavanger stasjon. Men Jernbaneverket mener beliggenheten er perfekt. Nærheten til Strømsbrua og tilgjengeligheten for folk som bor på Storhaug og Våland er stor, i motsetning til Hillevåg holdeplass, som bare betjente Våland/Hillevåg. Stasjonen gjør også at toget blir et alternativ til buss for elevene ved Godalen videregående skole, siden det mest aktuelle busstoppet for dem, ligger i det samme veikrysset som Paradis stasjon.

Betegnelsen Paradis er noe misvisende ettersom stasjonen befinner seg i Våland bydel i Stavanger – ikke i det som tradisjonelt er Paradis. Jernbaneteknisk er Paradis en holdeplass, som ligger innenfor stasjonsgrensene til Stavanger stasjon.

Det er lagt opp til en stor utbygging rundt stasjonen, hvor området skal bli et klimanøytralt sentrumsområde med bl.a. 500 boliger, ca. 85.000 kvadratmeter næringsbygg og tre nye parker .

## Referanser


## Eksterne lenker
Helmut Rix

**Helmut Rix** (født 4. juli 1926, død 3. desember 2004) var en tysk lingvist og professor ved Sprachwissenschaftliches Seminar ved Albert-Ludwigs-Universität, Freiburg, i Tyskland.

Rix er best kjent for sin forskning på indoeuropeiske og etruskiske språk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* In memoriam Helmut Rix
* Et foto av Helmut Rix
Lars Nehru Sand

**Lars Nehru Sand** (født 1981) er en norsk journalist og statsviter som har vært ansatt i NRK siden 2005. Han har primært arbeidet som politisk kommentator.

## Liv og virke
Sand ble født i Mumbai i India, men adoptert til Norge og Kristiansand da han var tre måneder gammel. Han er utdannet statsviter og journalist med bakgrunn i sammenlignende politikk fra Universitetet i Bergen, Universitetet i Oslo og Høgskolen i Oslo og daværende Høgskolen i Bodø.

Sand har vært politisk journalist i *[[Aftenposten]]* og NRK siden 2005. Han jobbet i *Aftenposten* fra 2005 til 2008 og begynte deretter i NRKs politiske avdeling i 2009. Han har siden 2014 vært kommentator på heltid.

Han var sekretariatsleder i SKUP i årene 2007–2009. I perioden 2002–2005 var han den første lederen i Røde Kors Ungdom.
## Referanser
Gausel holdeplass

**Gausel holdeplass** er en holdeplass på Jærbanen.

Holdeplassen ble bygget i forbindelse med byggingen av dobbeltsporet mellom Stavanger og Sandnes og ble åpnet i 2009. Den har midtplattform med et spor på hver side, og har atkomst via trapper og ramper. Samtidig ble det bygget ny rundkjøring på fylkesvei 44 (da riksvei 44) for å lette atkomsten til holdeplassen. Det er busskorrespondanse mellom lokaltoget på Gausel holdeplass og næringsområdet på Forus i rushtida om morgenen og ettermiddagen.

## Eksterne lenker
Ellen Brochmann

**Ellen Brochmann** (født 15. januar 1921 i USA, død 9. mars 2015) var en norsk hotelldirektør og eier av Hotel Continental i Oslo.

## Liv og virke
Ellen Brochmann overtok driften av Hotel Continental over natten etter sine foreldre Grace og Arne Boman Hansen i 1953, da hennes far døde. I 1955 giftet hun seg med Caspar Brochmann, og to år etter fikk de datteren Elisabeth Caroline, som overtok driften av hotellet i 1985.

Hun studerte ved Universitetet i Oslo til det ble stengt under andre verdenskrig. Hun har eksamen fra hotellfagskole i 1949 og arbeidet deretter på foreldrenes hotell, hvor hun var administrerende direktør fra 1953 til 1971. Hun har hatt en rekke verv i norsk nærings- og samfunnsliv. Hun var viseformann i Det norske radiumhospital, medlem av representantskapet i Christiania Bank og Kreditkasse, bedriftsutvalget i Storebrand/Norden og Nora Industrier. Hun har også vært medlem av rådet for Norsk Folkemuseum.

Under Ellen Brochmanns ledelse gjennomgikk Hotel Continental store moderniseringer. Hotellet dekker et helt kvartal i Oslo, og ble utvidet og ombygget i ulike faser over 60 år.

## Heder
For sin innsats for norsk hotellnæring ble Ellen Brochmann i 1988 utnevnt til Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Hun er den eneste kvinne med bakgrunn fra hotellnæringen som har fått denne utmerkelsen.

## Kilder
* *[[Hvem Hva Hvor]]* 1990 ISBN 82-516-1267-5

## Litteratur
*
Iguvine-tavlene

**Iguvine-tavlene** (latin *Tabulae Iguvinæ*) er en serie av syv bronsetavle som ble oppdaget , i 1444 i den italienske oldtidsbyen *[[Iguvium]]*, dagens Gubbio. De tidligste tavlene ble sannsynligvis skrevet på 200-tallet f.Kr. i den stedegne umbriske alfabetet, den siste i løpet av 100-tallet f.Kr. i det latinske alfabetet.

Tavlene inneholder religiøse inskripsjoner som minner handlinger og ritualer fra atiedianske brødre, en gruppe på 12 prester dedikert for den romerske guden Jupiter og som hadde viktige statsfunksjoner i Iguvium. De er skrevet på umbrisk språk, et av de italiske språkene, en fjern slektning av latin. De sprer lys på grammatikken på dette antikke og døde språket, og dessuten også på den religiøse praksis for den klassiske hedendom (førkristen religion). De synes å være skrevet i et rim basert på aksent, tilsvarende et romersk versemål som vi kjenner lite til, såkalte «saturniske vers», som ble benyttet i den tidligste form for romersk poesi. Den fullstendige teksten, sammen med en oversettelse til latin, ble utgitt i 1931 i en bok av Albrecht von Blumenthal.

Her er et eksempel på språk og tilnærmet oversettelse av innholdet fra *Tavle I*:

::*Dei Grabouie*
:*orer ose persei ocre fisie pir*
::*orto est*
:*toteme Iouine arsmor dersecor*
::*subator sent*
:*pusei neip heritu.*

::*Dei Grabouie*
:*persei tuer perscler uaseto est*
:*pesetomest peretomest*
:*frosetomest daetomest*
:*tuer perscler uirseto auirseto*
::*uas est. . .*

«Jupiter Grabovius, om det på fisiske fjell har oppstått ild, eller om det i Iguvium-folket deres forberedelser har blitt omgått, la de være som om de hadde blitt gjort.»

«Jupiter Grabovius, om i ditt offer det har vært en mangel, hvilken som helst, enhvert galt ritual, ethvert bedrag, enhver feil, om i ditt offer det er en mangel, enten sett eller usett...»

Her er hele teksten til *Tavle VI*:

## Referanser


## Litteratur
* Buck, Carl Darling (1905): *Elementarbuch der oskisch-umbrischen Dialekte*, Heidelberg 
* Planta, Rober von (1973): *Oskisch-Umbrische Grammatik* (2 bind), Berlin (Neudruck der Ausgabe 1892)
* Rix, Helmut (1993): *Oskisch – Umbrisch – Texte und Grammatik*, Reichert Verlag 

## Eksterne lenker
* Introduction: The Third and Fourth Iguvine Tables
Bellingham (Washington)

**Bellingham** i delstaten Washington i USA er hovedsetet i Whatcom County. Byen er den største i fylket og den ellevte største i delstaten. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 80 885 innbyggere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eduard Limonov

**Eduard Limonov**, opprinnelig **Eduard Veniaminovitsj Savenko**, (1943–2020) var en russisk forfatter og politisk aktivist. Han var grunnlegger og en ledende skikkelse innenfor Det nasjonalbolsjevikiske partiet.

Limonov bodde både i USA, der han blant annet interesserte seg for avant garde-musikk, og Paris, der han var aktiv innen de litteræres rekker. Han flyttet siden tilbake til Russland. 

Fra begynnelsen av 1990-tallet gjorde han seg bemerket som politisk aktiv på flere måter, blant annet som leder for Strategi 31-demonstrasjonene i Moskva.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Eduard Limonov - blog
* Eduard Limonov
Estiske euromynter

**Estiske euromynter** er sirkulasjonsmynt av Den europeiske unions valuta euro med nasjonalt motiv for Estland på revers. Estland gikk over til euro den 1. januar 2011

## Euro
Euro er felles valuta for mange europeiske land, inklusive Estland. Euromyntene har en felles side som viser myntens verdi og et kart over Europa. Den andre siden er ulik for hvert land. 

De estiske euromyntene er alle preget i samme design: et kart over Estland samt årstall for pregingen og teksten *Eesti*, som betyr Estland på estisk. Designet ble kåret som vinner i en nasjonal avstemning, der 27,46 % stemte for designet.

Estland tilsluttet seg eurosonen 1. januar 2011, da estiske varianter av euromyntene ble satt i sirkulasjon.

## Design
### Første serie

## Referanser


## Eksterne lenker
* Den europeiske sentralbankens offisielle webside
Munising

**Munising** er en by og hovedsete i Alger County i den amerikanske delstaten Michigan. Byen ligger ved Øvresjøen på Den øvre halvøya av Michigan. Ifølge folketellingen i 2000 var folketallet . Byen ligger i det nordvestre hjørnet i Munising Township, men er administrativt uavhengig.

## Geografi
Munising ligger ved munningen til elva Anna River den søndre delen av Munising Bay, også kjent som *South Bay of Grand Island Harbor*. Byen er utgangspunkt for båtturer til Pictured Rocks National Lakeshore og Grand Island National Recreation Area.

Navnet kommer fra ojibway. «Munissi» betyr øy. «Munsing» betyr *nær øya*, og viser til Grand Island som ligger omtrent 800 meter nord i Munising Bay.

Ifølge United States Census Bureau har byen et totalareal på 23,6&nbsp;km², derav 13,9&nbsp;km² er land, og 9,8&nbsp;km² (eller 41,4 %) er vann.

Munising har flere fossefall, blant annet Alger Falls, Munising Falls, Miners Falls og Scott Falls.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Turistkontor
* Munising Area Information
* Explore Munising!
Pålitelighetssentrert vedlikehold

**Pålitelighetssentrert vedlikehold** (engelsk: *reliability centered maintenance*, **RCM**) er en metodikk/prosess som kan brukes for å fastlegge hvilken type vedlikehold eller vedlikeholdsstrategi som er best egnet for det aktuelle utstyret. Et viktig aspekt ved metodikken er at det er funksjonene til det tekniske systemet som skal bevares, ikke systemet selv.

Hensikten med metodikken er å få lavest mulig driftskostnad på et utstyr ved å identifisere komponenter som er kritiske for sikkerhet, miljø eller økonomi og legge opp til forebyggende vedlikehold på disse komponentene. Samtidig blir «ukritiske» komponenter nedprioritert og vedlikehold ved såkalt korrektivt vedlikehold. Det legges opp til at denne prosessen skal gjennomføres som en gruppeprosess som bør involvere operatører, vedlikeholdsutførere, vedlikeholdsplanleggere, leverandører og så videre. Dette er nødvendig for å få dokumentert alle aspektene til det aktuelle utstyret samtidig som at prosessen også dermed har læring og holdningsendring som formål.

Metodikken kommer opprinnelig fra den amerikanske flyindustrien hvor Nowland og Heap i 1978 beskrev den i en rapport kalt *reliability-centered maintenance*. Siden den gang har den blitt tatt i bruk i mange industrier i hele verden.

For å være regnet som en RCM-prosess, i henhold til standarden SAE JA1011, skal minimum følgende syv spørsmål besvares og dokumenteres for utstyret:
# Hva skal utstyret gjøre, hvilken funksjon har den?
# På hvilke måter kan dens funksjoner slutte å fungere?
# Hvilke forhold kan forårsake hver feilårsak?
# Hva skjer ved hver funksjonsfeil?
# Hvilke konsekvenser har hver funksjonsfeil totalt sett?
# Hvilke systematiske og proaktive tiltak kan iverksettes for å forhindre, eller i størst mulig grad redusere sannsynligheten for feil og hvilke tiltak kan redusere konsekvensene av en eventuell feil.
# Hva kan iverksettes hvis ikke passende preventive tiltak kan iverksettes?

Fokus rettes altså mot funksjonene til systemet og konsekvensene av at disse feiler.
En vanlig måte å utføre en RCM-analyse på er i grove trekk å gjennomføre en FMECA og deretter bestemme vedlikeholdstiltak ved hjelp av et beslutningstre. Etter at vedlikeholdstiltak for alle feil er etablert, systematiseres disse i arbeidspakker i vedlikeholdssystemet.

Et viktig aspekt er at RCM er en kontinuerlig prosess i systemets levetid i den hensikt å sørge for høyest mulig oppetid til lavest mulig levetidskostnad. Dette krever en proaktiv holdning fra organisasjonen med tanke på høsting og analyse av driftsdata, feilanalysering og løpende oppdatering av vedlikeholdsprogram, arbeidsinstrukser, prosedyrer osv.

## Se også
* Vedlikehold
* Pålitelighet, tilgjengelighet, vedlikeholdbarhet og trygghet (*reliability, availability, maintainability and safety*, RAMS), et fagområde innen industriell teknisk trygghet

## Referanser
Lilleby Audio

**Lilleby Audio** er et norsk firma i Trondheim som produserer spesialstøpte ørepropper, startet i 2004 av audiograf og musiker Tom Kenneth Alte. Bedriften har sitt hovedkontor på Buranhus i Gamle Kongevei 30.

Lilleby Audio produserer hørselsløsninger til personer som jobber i støyutsatte miljøer, derav hovedsakelig musikere, skyttere, tannleger, industriarbeidere og kabin- og bakkeansatte i flyselskap. Øreproppene beskytter mot uønsket og helsefarlig støy og finnes i en mengde varianter, blant annet støydempende, filtrerende, in-ear monitoring, samband og såkalte «multipropper» med flere bruksområder.

## Eksterne lenker
* Lilleby Audio
Navnedager i Danmark

Dette er en liste over **navnedager i Danmark** i alfabetisk og i kronologisk rekkefølge. Navnedagene i Danmark er stort sett alle helgennavn som finnes for alle årets 365 dager.

## Alfabetisk

## Kronologisk

 I skuddår har den 24. februar ikke noen dansk navnedag. De danske navnene Mattias, Victorinus, Inger, Leander og Øllegaard flyttes da ett døgn til hhv. 25., 26., 27., 28. og 29. februar.
Hertugdømmet Braunschweig

**Hertugdømmet Braunschweig** (tysk *Herzogtum Braunschweig*) ble opprettet etter Wienerkongressen i 1814&ndash;1815. Det hadde sin bakgrunn i hertugdømmet Braunschweig-Lüneburg. 

Hertugdømmet lå i det området som i dag ligger innenfor Niedersachsen og Sachsen-Anhalt, og besto av ni ulike enklaver med en samlet areal på 3 672 km² og i underkant av en halv million innbyggere. 

Hertugdømmet var medlem av Det tyske forbund i årene 1815 til 1866, og Det tyske keiserrike i hele dets eksistens, 1871-1918.

Hertugdømmet Braunschweig opphørte i 1918 da alle monarker innen Det tyske keiserriket abdiserte, og ble erstattet av Fristaten Braunschweig som senere ble en del av den tyske delstaten Niedersachsen i 1946.

## Litteratur
* Richard Andree: *Braunschweiger Volkskunde.* 2nd edition. Vieweg, Braunschweig 1901.
* F. Fuhse (ed.): *Vaterländische Geschichten und Denkwürdigkeiten der Lande Braunschweig und Hannover, Band 1: Braunschweig.* 3rd edition.  Appelhans Verlag, Braunschweig 1925.
* Hermann Guthe: *Die Lande Braunschweig und Hannover. Mit Rücksicht auf die Nachbargebiete geographisch dargestellt.* Klindworth's Verlag, Hannover 1867.
* Otto Hohnstein: *Geschichte des Herzogtums Braunschweig.* F. Bartels, Braunschweig 1908.
* Horst-Rüdiger Jarck, Gerhard Schildt (eds.): *Die Braunschweigische Landesgeschichte. Jahrtausendrückblick einer Region.* 2nd edition. Appelhans Verlag, Braunschweig 2001, .
* Jörg Leuschner, Karl Heinrich Kaufhold, Claudia Märtl (eds.): *Die Wirtschafts- und Sozialgeschichte des Braunschweigischen Landes vom Mittelalter bis zur Gegenwart.* 3 vols. Georg Olms Verlag, Hildesheim 2008, .
* Richard Moderhack (ed.): *Braunschweigische Landesgeschichte im Überblick.* 3rd edition, Braunschweigischer Geschichtsverein, Braunschweig 1979.
* E. Oppermann: *Landeskunde des Herzogtums Braunschweig. Geschichte und Geographie.* E. Appelhans, Braunschweig 1911.
* Werner Pöls, Klaus Erich Pollmann (eds.): *Moderne Braunschweigische Geschichte.* Georg Olms Verlag, Hildesheim 1982, .
* Henning Steinführer, Gerd Biegel (eds.): *1913 – Braunschweig zwischen Monarchie und Moderne.* Appelhans Verlag, Braunschweig 2015, .
Digitale medier

**Digitale medier** er massekommunikasjon innenfor alle former for elektronisk og digitale kommunikasjonsmedier som er gjort tilgjengelig av datateknologi. Digitalt innhold kan opprettes, ses, distribueres, endres, lyttes til og bevares på en digital elektronisk enhet, som blant annet digitale datalagringsmedier (i motsetning til analoge elektroniske medier) og digital kringkasting. Digital er definert som alle data representert av en rekke sifre (tall), og media refererer til metoder for å kringkaste eller kommunisere denne informasjonen. Sammen refererer digitale medier til medier med digitalisert informasjon som sendes gjennom en skjerm og/eller en høyttaler. Dette omfatter også tekst, lyd, video og grafikk som overføres over Internett for visning eller lytting på Internett. Digitale medieplattformer, som YouTube, Vimeo og Twitch, sto for seertall på 27,9 milliarder timer i 2020. 

## Eksempler på digitale media
Følgende liste over digital media er basert på et teknisk syn på begrepet media:
* Mobiltelefon
* Compact disc
* Digital video
* Digital-TV
* e-bok
* Internett
* MiniDisc
* Videospill
* World Wide Web
* og mange interaktive media

## Se også
*Digitalisering av lyd og bilde

## Referanser


## Litteratur
* Hannemyr, Gisle; Liestøl, Gunnar et al (2015): *Digitale medier*, Universitetsforlaget, ISBN: 9788215025025
* Mills Kathy A. (2022): *Literacy for Digital Futures. Mind, Body, Text*, Routledge, ISBN 9780367683177
* Schiffrin, Anya (2021): *Media Capture: How Money, Digital Platforms, and Governments Control the News*. New York, New York State: Columbia University Press.

## Eksterne lenker
* De fire kjennetegnene ved digitale medier, *Utdanning.no*
Franske euromynter

**Franske euromynter** er sirkulasjonsmynt av Den europeiske unions valuta euro med nasjonalt motiv for Frankrike på revers.

## Nasjonale motiv
De franske euromyntene er preget i tre ulike design. De laveste valørene, 1-, 2- og 5-centmynten, er preget med en avbildning av Marianne, som symboliserer et sterkt og stabilt Europa. 10-, 20- og 50-centmynten har et bilde av en kvinne, som også var med på francmynten, mens de høyeste valørene, 1- og 2-euromynten, viser et tre som symboliserer liv og fortsatt vekst. Rundt treet står det *Liberté, Égalité, Fraternité*, som betyr *Frihet, Likhet, Brorskap* og er Frankrikes valgspråk. Til forskjell fra mange andre eurolands 2-euromynter har de franske ingen kanttekst, kun sifrene to og en stjerne, som gjentas seks ganger. På hver mynt står det også hvilket år den er preget.

Frankrikes gamle valuta, den franske francen, kan veksles inn hos landets sentralbank frem til 17. februar 2012, men dette gjelder kun sedler. Mynt kan ikke lenger veksles inn.

Frankrike har preget én serie mynter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Den europeiske sentralbanken: Frankrike
Uni (navn)

**Uni** er en færøysk og islandsk form av navnet *Une* som har opprinnelse i norrøne *una*, «fornøyd, glad». Uni er også en gammelsvensk form av samme navn. *[[Una]]* er en feminin form av navnet. Det finske navnet *[[Onni]]* har samme betydning, men det er uklart om etymologien er den samme.

**Uni** er også en alternativ skrivemåte av kvinnenavnet *[[Unni]]* som har opprinnelse i de norrøne ordene *unna*, «elske», eller *unnr*, «bølge», og *nyr*, «ung, ny»

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Uni Arge (f. 1971), færøysk fotballspiller, journalist og musiker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kirkegårdsgata (Oslo)

::*Se [[Kirkegårdsgata|pekerside]] for flere forekomster av Kirkegårdsgata.*

**Kirkegårdsgata** (1A-13B, 2A–16E) er ei gate på Sofienberg i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Sofienberggata via Rathkes plass til Trondheimsveien, og har sitt navn fra at det som i dag er Sofienbergparken, som tidligere var kirkegård.

Bebyggelsen er i all hovedsak eldre leiegårder på fire etasjer. Det er lite næringsvirksomhet. Gata er delvis opparbeidet som gatetun.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Rundt solen i ring

***Rundt solen i ring*** er en novellesamling av Bing & Bringsværd som ble utgitt i 1967. Dette var det første av mange samarbeidsprosjekter forfatterne Jon Bing og Tor Åge Bringsværd ga ut sammen. Novellesamlingen inneholder vesentlig *[[fabelprosa]]*, en betegnelse som er langt videre enn det engelskspråklige uttrykket *[[science fiction]]*. Bokens omslag var ved Trond Botnen.

## Noveller
* *Byen under Boblen* – Bringsværd
* *Riestopher Josef* – Bing
* *I Faraos have* – Bringsværd
* *Duranjo* – Bing
* *Lessandro* – Bringsværd
* *Korkens ark* – Bringsværd
* *Mosanke* – Bing
* *Matt. 18.20* – Bringsværd
* *Boomerang* – Bringsværd
* *Brede seil* – Bing
* *Om drager* – Bing
* *Mannen fra imorgen* – Bringsværd
* *Bullimard* – Bing
* *Kyborg* – Bing
* *Messemodellen* – Bringsværd

## Eksterne lenker
* *[https://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2007042704001 Rundt solen i ring]* hos Nasjonalbiblioteket
Braunschweig-Lüneburg

**Hertugdømmet Braunschweig-Lüneburg** (tysk: *Herzogtum Braunschweig-Lüneburg*) var et hertugdømme og en tidligere selvstendig stat innenfor det tysk-romerske riket. Hertugdømmet oppsto i 1235 på basis av eiendommene til Huset Welf i Sachsen.

Navnet ble tatt fra de to største byene Braunschweig og Lüneburg. Hertugdømmet ble opphøyet til kurfyrstedømme i 1692. Braunschweig-Lüneburg opphørte etter Wienerkongressen i 1814&ndash;1815 og ble erstattet av statene *[[Hannover (stat)|kongeriket Hannover]]* og *[[hertugdømmet Braunschweig]]*. Begge disse tidligere statene er nå en del av den tyske delstaten Niedersachsen.

## Referanser
Sofienberggata (Oslo)

**Sofienberggata** er ei gate i bydel Grünerløkka i Oslo. Den er av de lange øst-vest-gående gateløpene og går gjennom strøkene Grünerløkka og Sofienberg. Den starter ved parken Grünerhagen ved Akerselva og ender ved gangstiene på parkområdet nedafor Tøyenbadet. Den har navn etter løkka Sofienberg, som lå der Sofienbergparken og Sofienberg videregående skole ligger nå.

Gata har variert bebyggelse: eldre leiegårder, borettslag fra tida etter andre verdenskrig, nyere blokker, industri og parker.

## Fram til Toftes gate
På sørsida av det første kvartalet ligger boligblokkene nr 3, 5 og 7 (del av prosjektet Grünerbygg; arkitekter Anker & Hølaas og Sentrum arkitektkontor), som blei bygget i 1979 etter sanering av den gamle bebyggelsen. I og med dette blei Fossveiens søndre del endra til gangsti gjennom Grünerhagen. Nordsida av dette kvartalet har klassiske leiegårder i fire etasjer fra rundt 1900.

Neste kvartal har parken Olaf Ryes plass på nordsida og leiegårdsbebyggelse på sørsida. Husene her har adresse til tilliggende gater og plassen. Av interesse er både forretningsbygget Halléngården og Olaf Ryes plass 2, Hauges Minde, et opprinnelig bedehus fra 1875, som har ei interessant historie.

Tredje kvartal starter med Metodistkirken på Grünerløkka (Thorvald Meyers gate 56) på sørsida. Deretter følger Sofienberggata 9 og 11, to (i alle fall utvendig) storslagne leiegårder fra 1896 (arkitekt Sigurd Gulbransen). Disse ligger tilbaketrukket og har en bensinstasjon foran. Så følger nyere blokker på begge sider fram til Toftes gate.

## Langs Sofienbergparken
Sofienberggata danner så sørgrensa av den store Sofienbergparken med Sofienberg kirke og Sofienberg videregående skole. Den andre sida av gata har dels leiegårder, dels industribygg. Her må nevnes produksjonsanlegget til Agra Margarinfabrikk og den tidligere Cloetta Chocoladefabrik (fra 1896), seinere kontorer og forretninger, nå også i bruk som barnehage.

## Fra Trondheimsveien
Bebyggelsen øst for Trondheimsveien består av boligblokker, til dels med noe næringsvirksomhet, fra midten av 1900-tallet. Mye baserer seg på resultater fra boligundersøkelsene til Oslo Byes Vel og er sentrale eksempler på den sosiale boligbygginga i den første tida etter andre verdenskrig. Noen av leilighetene var forbeholdt regjeringsmedlemmene, og blant annet bodde Einar Gerhardsen i nr 61d fra 1949 til han døde.

I kvartalet mellom Sars’ gate og Monrads gate utgjør Sofienberggata nordgrensa for Botanisk hage.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Kirkegårdsgata

**Kirkegårdsgata** finnes flere steder:

* Kirkegårdsgata (Oslo)
* Kirkegårdsgata (Ålesund)
* Kirkegårdsgata (Larvik)
* Øvre Kirkegårdsgate (Egersund)
EM i friidrett 1998 – Høydehopp menn

Dette er de offisielle resultatene for øvelsen h**øydehopp herrer** ved EM i friidrett 1998 i Budapest, Ungarn med 24 deltagere. Øvelsen ble avholdt den 19. august (kvalifisering) og den 21. august (finale).

EM-vinneren fra 1994, Steinar Hoen, representerte Norge og kom på 6.-plass. 

## Medaljevinnere

## Resultater

### Kvalifisering
#### Gruppe A

#### Gruppe B

### Finalen

## Eksterne lenker
* Resultater
Konfekt

**Konfekt** er esker med små sjokoladekledde biter med forskjellig innhold. Det brukes i dag både om bitene, om eskene og om forskjellige andre varianter av innpakning.

Begrepet forveksles ofte med smågodt eller på enkelte dialekter: *Småsnop* eller *småslikk* som faller bedre sammen med engelsk *confectionary*.

I Norge er de klassiske konfekteskene fra Freia oppkalt etter kongene våre, mens Sfinx er et produkt fra Nidar.

Denne konfekttypen fås kjøpt i løs vekt i mellomeuropeiske land, der firmaer med tradisjoner fra flere hundre år tilbake fortsatt lager den. Noen lager dem for hånd fortsatt. Tradisjonen er tatt opp igjen også i Norge, men er per 2008 begrenset til nærdistriktet rundt produsenten og noen få andre salgssteder.

be-x-old:Кандытарская прадукцыя
Konfetti

**Konfetti** var tidligere strimler av papir, ofte farget, som ble brukt ved feiringer og festlige avskjeder. Strimlen var rullet opp, og den som kastet holdt igjen den ene enden, mens rullen spredte seg. Den andre part skulle forsøke å fange strimmelen og dra til den delte seg for å markere et skille.

I perioden da fjernskriverne og før det telegrafapparatene, leverte lange remser med tekst (*ticker tape*) var det vanlig at mange slike ble spart opp og sluppet ut som del av nyttårsfeiringen rundt Times Square i New York. Spesielt børs og banker hadde store mengder på lager.

Skikken har blitt utvidet til også å dekke kasting av små papir- eller plastbiter, gjerne glitrende, som blir kastet ved feiringer. Til brylluper var det vanlig å strø ris på bruden, noe som i dag bare forekommer unntaksvis, mens glitter er vanlig.
Folkemordenes svarte bok

***Folkemordenes svarte bok*** er en antologi redigert av Bernt Hagtvet, Nik. Brandal og Dag Einar Thorsen. Boken ble for første gang utgitt av Universitetsforlaget i 2008, og kom i ny utgave i 2014.

Boken er en introduksjon til folkemord og politisk massevold begått av totalitære regimer i det 20. århundre, som kostet nærmere 169 millioner mennesker livet. Den behandler fenomenet folkemord fra Stalin og Hitlers overgrep frem til nyere overgrep, som Pol Pots folkemord på 1970-tallet, folkemordene i Rwanda og Bosnia på 1990-tallet og folkemordet i Darfur i vår egen tid. Boka unnlater imidlertid å nevne Saddam Husseins anfal-kampanje mot Iraks kurdiske befolkning i årene 1987-88. Boka inneholder både teoretiske, sammenlignende og historiske artikler.

Den reviderte utgave fra 2014 som bærer preg av at folkemord begått utenfor den europeiske kulturkretsen er viet bredere dekning enn i førsteutgaven.

Forsidebildet på boken viser et av de mange anonyme ofrene for Røde Khmers utryddelsesleir Tuol Sleng. Alle ofrene ble fotografert, men fotografiene ble siden skilt fra fangemappene. Så godt som ingen av flere tusen fanger overlevde oppholdet i Tuol Sleng.

## Bibliografi
*Bernt Hagtvet, Nik. Brandal og Dag Einar Thorsen (red.): *Folkemordenes svarte bok*. 2. utg. Oslo: Universitetsforlaget, 2014. ISBN 9788215020884
Turn under Sommer-OL 1906

**Turn under [[Sommer-OL 1906|jubileumslekene 1906]]** ble avholdt utendørs på Panathenske stadion i perioden 22. til 26. april 1906. 

Det ble konkurrert i fire øvelser, tilsammen 104 utøvere fra 9 nasjoner deltok. 

Norge tok sitt første OL-gull i historien, med laggull i turn. Norge stilte med både yngste og eldste deltaker i turnkonkurransen, med Per Mathias Jespersen (18 år og 23 dager) som yngstemann og Oskar Bye (35 år og 323 dager) som eldstemann. 

## Medaljefordeling

## Resultater
### 5-kamp individuelt
*25. og 26. april 1906: 37 turnere deltok. 100 poeng var maksimum, ved at det ble gitt maksimum 20 poeng pr øvelse. Det ble konkurrert i svingstang, skranke, hopp og ringer, samt en høyde- og lengdekonkurranse i hopp. Ifølge reglene skulle alle utøvere med 90-100 poeng regnes som vinnere, og alle med 80-90 poeng på andreplass. Det ble derfor egentlig 14 utøvere på førsteplass i konkurransen. 

### 6-kamp individuelt
*25. og 26. april 1906: 100 poeng var maksimum, ved at det ble gitt maksimum 20 poeng pr øvelse. I denne øvelsen la de sammen poengsummen fra 5-kampen, med poengsummen i bøylehest. Ifølge reglene skulle alle utøvere med 110-120 poeng regnes som vinnere, og alle med 100-110 poeng på andreplass. Det ble derfor egentlig 9 utøvere på førsteplass i konkurransen. 

### Lagkonkurranse
*22. og 23. april: 20 poeng var maksimum, og ni lag deltok. Hvert lag kunne ha 8-20 deltakere. Ifølge reglene skulle alle utøvere med 18-20 poeng regnes som vinnere, og alle med 16-18 poeng på andreplass. Derfor vant egentlig både Norge og Danmark førsteplass i konkurransen. 

### Tauklatring
*26. april: Det ble konkurrert i å raskest klatre opp et 10 meter langt tau. Erődi og Kozanitas fikk samme tid, men Erődi ble dømt foran fordi Kozanitas hadde berørt stolpen som tauet hang fra. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Artistic Gymnastics at the 1906 Intercalated Games hos olympedia.org
* Sports Reference LLC
The Poison

***The Poison*** er metalcorebandet Bullet for My Valentines første fullengde album, utgitt 3. oktober 2005 (14. februar 2006, Valentinsdagen, i USA). Albumet inneholder 13 låter, hvorav 2 har vært med på tidligere utgivelser. «Cries in Vain» var med på bandets selvtitulerte debut EP i tillegg til den amerikanske utgaven av *[[Hand of Blood]]*, mens «4 Words (To Choke Upon)» var med på *[[Hand of Blood]]*. Albumet har solgt 336&nbsp;000 kopier i USA pr. 4. august 2007.

## Sporliste
# «Intro» – 2:23
# «Her Voice Resides» – 4:18
# «4 Words (to Choke Upon)» – 3:44
# «Tears Don't Fall» – 5:48
# «Suffocating Under Words of Sorrow (What Can I Do)» – 3:36
# «Hit the Floor» – 3:30
# «All These Things I Hate (Revolve Around Me)» – 3:45
# «Room 409» – 4:01
# «The Poison» – 3:39
# «10 Years Today» – 3:56
# «Cries in Vain» – 3:56
# «Spit You Out» – 4:08
# «The End» – 8:15

## Artister
*Matthew «Matt» Tuck – vokal, gitar
*Michael «Padge» Padget – gitar, koring
*Jason «Jay» James – bass, koring
*Michael «Moose» Thomas – trommer

## Eksterne lenker
*