open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sagaen om Floafolket

***Sagaen om Floafolket*** (*Flóamanna saga* eller *Þorgils saga ørrabeinsstjúps*; norrønt for «Sagaen om Floa-slekten fra Árnesþing» eller «Torgils Ørrabeinsstjúprs saga») er en islendingesaga skrevet ca år 1300, etter alt å dømme av en forfatter som selv var belest. Handlingen begynner i Norge, og fortsetter på Sør-Island i landnåmstiden. Sagaen har særlig blitt berømmet for den realistiske skildringen av hovedpersonens reise til Grønland, som «tycks förutsätta att en sagesman eller snarare författaren själv har företagit en resa til Grönland.»

Sagaen skildrer fire generasjoner, men den største delen av den handler om helten Þorgils, som blir kristen og reiser til Grønland før han vender hjem og slår seg til ro. Store deler av teksten, kapittel 1-9 og 18, er en gjenfortelling av slektens historie slik den gjengis i Landnåmabok. Historien har også noen motivlån fra fornaldersagaene. Þorgils er ikke bare knyttet opp til slektene i Landnåmabok, men presenteres også som en etterkommer av Ragnar Lodbrok, Sigurd Fåvnesbane og Odin, gjennom et slektsregister som er lånt fra Volsunga saga. I sagaens siste del, kapittel 29-35 fremstår Þorgils som en stri og umedgjørlig mann, men i midtpartiene har han mer klassiske heltetrekk. I en forlis utenfor Grønland mister han kona, og må berge spedbarnet med uvanlig omsorg. I en ny norsk masteroppgave blir det pekt på at «Torgils kan forstås som en syntese av tradisjonell norrøn æresforståelse og europeiske, spirituelt inspirerte kristne forestillinger». Også landnåmsmannen Ingolf Arnarsson blir beskrevet i sagaen. Torgils tilnavn Ørrabeinsstjúprs betyr «den arr-beintes stesønn». 

Sagaen er kjent fra Vatnshyrnamanuskriptet. Sagaen ble oversatt til nynorsk av Albert Joleik med tittelen *Soga um Torgjils Errabeinstjup eller Floamanna saga*, og til bokmål som *Sagaen om Floafolket* av Hilde A. Bliksrud i 2014.

## Referanser


## Eksterne lenker
* heimskringla.no, dansk fulltekst
Augustyn Mirys

**Augustyn Mirys** (født 8. januar 1700, død 8. mars 1790) var en polsk kunstmaler.

## Galleri

Fil:AugustynMirys.PortretPoetyKajetanaWęgierskiego.1772.ws.jpg|Kajetan Węgierski portrett av Augustyn Mirys fra 1772.


## Referanser


## Eksterne lenker
* Augustyn Mirys biografi (polsk)
Huang Huoqing

**Huang Huoqing** (kinesisk: 黄火青; pinyin:* Huáng Huǒqīng*; født i 1901 i fylket Zaoyang i provinsen Hubei i Kina, død 9. november 1999) var en kinesisk kommunistisk politiker i Folkerepublikken Kina.

Han ble medlem av det kinesiske kommunistiske parti i 1926.

Etter grunnleggelsen av Folkerepublikken var han partisekretær for kommunistpartiet i Tianjin fra 1953 til 1958, og for partiet i provinsen Liaoning fra 1958 til 1971.

Huang var generalprokurator ved Folkets høyeste påtaleembede fra 1978 til 1983.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi.
Kang Keqing

**Kang Keqing** (kinesisk: 康克清, pinyin: *Kāng Kèqīng*; født 7. september 1911 i Wan'an i provinsen Jiangxi i Kina, død 22. april 1992, fødenavn *Kang Guixiu* 康桂秀) var en kinesisk kommunistisk politiker. Hun var gift med marskalk Zhu De. 

Under kulturrevolusjonen satt hun i husarrest. Hun ble senere rehabilitert. Hun var viseformann for Det kinesiske folks politisk rådgivende konferanse, formann for Den allkinesiske kvinneføderasjon, og president for Soong Ching-ling-stiftelsen.

## Referanser
Pan Yue

**Pan Yue** (kinesisk: 潘岳, *Pān Yuè*, født i april 1960 i Nanjing i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. Han er (2012) vise miljøvernminister for Folkerepublikken Kina.

Pan var fra 1976 til 1982 tilknyttet Folkets frigjøringshær og virket deretter som journalist i forskjellige aviser. I 1988 ble han ansatt i Kommisjonen for utenrikshandel og økonomisk samarbeid, og var fra 1994 til 1998 stedfortredende leder for Kommisjonen for kontroll og forvaltning av statseide foretak. Han fortsatte samtidig sitt virke som jouyrnalist, for det meste innenfor områdene teknologi og miljøvern.

I 2003 ble han utnevnt av partiledelsen til visedirektør for det kinesiske miljøvernsministerium(State Environmental Protection Administration, SEPA).

I Vesten har Pan gjort seg bemerket for frittalende utsagn om Kinas sosiale problemer og naturødeleggelser. Han har gått inn for at Kina beregner et «grønt» bruttonasjonalprodukt, på det vis at miljøskadene regnes i minus fra nominelt BNP. I januar 2005 stoppet han byggingen av 30 storprosjekter som hadde jukset seg forbi miljøgodkjenningskravene. I  2010 mottok han sammen med Fu Qiping den asiatiske Ramon Magsaysay Award.

Pan er gift med datteren til Liu Huaqing, tidligere visepresident for den Den sentrale militærkommisjon. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* CV 
* Interview der Zeit
Like Crazy

***Like Crazy*** er et romantisk drama fra 2011. Filmen er regissert av Drake Doremus, og har Anton Yelchin, Felicity Jones og Jennifer Lawrence i hovedrollene.

## Handling
Jacob (Anton Yelchin) og Anna (Felicity Jones) opplever kjærlighet ved første blikk da de møtes på universitetet. De forelsker seg i hverandre og ser en fremtid sammen. Det er bare ett problem; Anna er britisk, og visumet hennes er i ferd med å gå ut. Når det gjør det, er hun nødt til å dra tilbake til Storbritannia. Hun prøver å returnere på ferie til USA, men blir sendt tilbake igjen på flyplassen. Jacob på sin side kan ikke flytte til England grunnet en hektisk jobbsituasjon. De prøver å få langdistanseforholdet til å virke, men jo lenger det går, jo mer skeptiske blir de til om de faktisk klarer å holde sammen.

I mellomtiden møter de begge en annen person; Jacob blir sammen med sympatiske Sam (Jennifer Lawrence), som elsker ham, mens Anna går inn i et forhold med kjekke og snille Simon (Charlie Bewley), som planlegger å fri til henne. Både Jacob og Anna vet at det likevel ikke blir helt det samme, men har de noe valg?

## Rolleliste

## Trivia
* Filmen hadde opprinnelig innhold som tilsvarte høyere aldersgrense, fremfor alt gjaldt dette språk. Denne versjonen ble vist på Sundance-festivalen, men for å tiltrekke seg et yngre publikum fjernet produsentene dette innholdet, noe som gjorde at filmen ble betydelig kortere.
* Anton Yelchin og Felicity Jones improviserte mye av dialogen. Hva som skulle skje stod oppført i manuset, men Yelchin og Jones fikk mye frihet når det gjaldt dialogen.
* Filmen er delvis basert på Drake Doremus' og Ben York Jones' egne erfaringer.

## Eksterne lenker
*
Livia Millhagen

**Livia Maria Millhagen** (født 23. mai 1973 i Stockholm) er en svensk skuespiller.

Millhagen studerte ved Teaterhögskolan i Malmö 1995&ndash;99 og i 97 praktiserte hun ved Dramaten.

## Filmografi (utvalg)
* 2002 – *[[Beck &ndash; Annonsmannen]]*
* 2005 – *[[Buss till Italien]]*
* 2006 – *[[Mästerverket]]* (TV)
* 2008 – *[[Häxdansen]]* (TV)
* 2008 – *[[Maria Larssons evige øyeblikk]]*
* 2009 – *[[Wallander &ndash; Presten]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Filmweb
Ove Wolf

**Ove Rickard Wolf** (født 7. april 1970 i Partille, Sverige) er en svensk skuespiller.

## Filmografi (utvalg)
* 1998 – *[[När karusellerna sover]]* (TV)
* 2004 – *[[Danslärarens återkomst]]* (TV)
* 2005 – *[[Häktet]]* (TV)
* 2006 – *[[Wallander &ndash; Blodsbånd]]*

## Eksterne lenker
*
Helge Eivind Torp

**Helge Eivind Torp** (født 4. juni 1919 på Løten, død 6. mars 2004 på Løten) var en norsk lege (indremedisiner), forfatter og hesteoppdretter.

Han vokste opp i bestyrerboligen på Klevfos Cellulose- & Papirfabrikk på Ådalsbruk på Løten, der faren Eivind Torp var bestyrer. Han tok sin medisinske embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1949.

Torp var kjent for sin egen sykehistorie. På tross av et dårlig utgangspunkt med livstruende helseproblemer (poliomyelitt og tuberkulose i barndommen) og amputerte ben, tok han utdannelse (først fra senga, senere i rullestol og på krykker), ble lege og virket på Hedemarken. Han tok doktorgrad i 1986, i en alder av 67 år. Torp har beskrevet sitt eget liv i flere bøker.

Torp var også sterkt engasjert i avl av nordlandshest/lyngshest, en hesterase som var i ferd med å bli utryddet i 1930-40-årene.

Helge Eivind Torp var bror av barnelegen Kåre Håvard Torp og sønnesønn av stortingsmannen Eivind Torp.

## Bibliografi
* 2002: *Helter i dåd og død på finsk jord*, Oplandske bokforlag, ISBN 82-7518-098-8
* 1998: *Mot alle odds* Oplandske bokforlag, ISBN 82-7518-076-7
* 1994: *Er detta legen? Hvordan fanden skal det da gå med pasienten?*, Lokalhistorisk forlag
* 1977: *Nei til skjebnen*, Cappelen, ISBN 82-0203-879-3

## Referanser


## Eksterne lenker

* bestyrerboligen Hasselbakken Klevfos industrimuseum
Strzałkowo (Storpolske voivodskap)

**Strzałkowo** (tysk: *Stralkowo*, 1943&ndash;1945 *Stralkau*) er en mindre landsby og sete i landkommunen Strzałkowo i Powiat Słupecki i Storpolske voivodskap i Polen. Byen har et areal på 142,4 km² og et folketall på 9 407 innbyggere per 30. juni 2011. Før 1945 var byen en del av den prøyssiske provinsen Posen.
Lambrama (distrikt)

**Lambrama** er et distrikt i provinsen Abancay i regionen Apurímac i Peru. Distriktets nasjonale statistikkode er 030106 og hovedstaden er Lambrama.

Distriktet ble opprettet den 23. august 1838.

## Landsbyer i distriktet Lambrama

## Referanser


## Eksterne lenker
* Censos Nacionales: XI de Población y VI de Vivienda 2007.
* INEI: Dispositivo Legal de los Distritos
* Pueblos del Peru: Lambrama
Marie Cardinal

**Marie Cardinal** (9. mars 1928 – 9. mai 2001) (fulle navn var Simone Odette Marie-Thérèse Cardinal) var en fransk forfatter. Hun ble født i Alger i Algerie som den gangen var fransk, men bodde størstedelen av sitt voksne liv i Canada. Hun flyttet til Frankrike i 1975.

## Liv og virke
Marie Cardinal regnes som en av de ledende franskspråklige feministiske forfatterne. Hennes samfunnskritiske engasjement var fylt med trassig optimisme; bøkene preges ofte av humor og sterke følelser. Blant hennes første bøker kan nevnes *La Souricière* (1965) og *La Clé sur la porte* (1975), samt det viktige kvinnepolitiske essayet *La Cause des femmes* (1973), skrevet sammen med Gisèle Halimi.

Mest kjent er hun for *Les Mots pour le dire* (1976, norsk overs. *Gjennom ordene*, 1979), som tar utgangspunkt i psykoanalytisk terapi og som skildrer hvordan det språklige uttrykk virker frigjørende. Hennes senere bøker er mindre militante og mer lyriske; dette gjelder ikke minst *Au Pays des mes racines* (1980), en reiseskildring fra Algerie. Av andre romaner kan nevnes *Une Vie pour deux* (1978, norsk overs. *Et liv for to*, 1982), *Le Passé empiété* (1983, norsk overs. *Attersting*, 1984), *Les grands Désordres* (1987, norsk overs. *Gjennom kaos*, 1989), *Comme si de rien n'était* (1990) og *Amour... amours...* (1998).

## Bibliografi (utvalg)
* *Écoutez la mer* (1962)
* *La mule de corbillard* (1963)
* *La Souricière* (1966) 
* *La Clef sur la porte* (1972) ISBN 2-253-00862-1
* *Les Mots pour le dire* (1976) 
** På norsk: *Gjennom ordene*, Gyldendal, ISBN 82-05-11614-8
* *Une vie pour deux* (1978) ISBN 2-253-02458-9 
** På norsk: *Et liv for to*, Gyldendal, ISBN 82-05-13888-5, ISBN 82-574-0163-3
* *Au pays de mes racines* (1980)   
* *Le Passé empiété* (1983)
** På norsk: *Attersting*, Gyldendal, ISBN 82-05-16344-8
* *Les Grands Désordres* (1987) ISBN 2-246-39921-1 
** På norsk: *Gjennom kaos*, Gyldendal, ISBN 82-05-17970-0, ISBN 82-574-0696-1
* *Comme si de rien n'était* (1990) ISBN 2-253-05918-8
* *Les jeudis de Charles et de Lula* (1993) ISBN 2-246-45521-9
* *Amour-amours* (1998) ISBN 2-246-56101-9

## Priser
* 1962: *Prix international du premier* for romanen *Écoutez la mer*.

## Litteratur om Marie Cardinal
* 
* 
* 
* 
* 

## Referanser


## Kilder
* Johnson, Douglas (18. mai 2001): «Marie Cardinal. French writer with an early feminist voice in literature», *The Guardian*

## Eksterne lenker
*
Frihetssenderen

**Frihetssenderen** var en britisk radiostasjon for «svart propaganda» rettet mot det okkuperte Norge under andre verdenskrig.

Stasjonen ble drevet av Political Warfare Executive (PWE) fra et anlegg ved London. Den kringkastet stoff britiske myndigheter ikke ønsket skulle spores til *[[BBC]]* eller andre offisielle kilder. Frihetssenderen hadde programmer på norsk og ga inntrykk av å sende illegalt fra det okkuperte Norge. Budskapet var patriotisk og søkte å øke motstandsviljen hos folk i Norge.

Første sending gikk på luften 10. januar 1941 på kortbølgen. Ved hjelp av flygeblad sluppet av RAF ble sendingene på frekvensen 29,8 m gjort kjent for lyttere i Norge. Sendingene ga inntrykk av å komme fra ulike steder i Norge, på stadig flukt fra Gestapo.

Sendingene gikk på luften klokken 16.30 og varte 30 minutter. De ble populære i Norge. Programmene var fiendtlig overfor nazistene, kollaboratører og medløpere, kritiserte myndighetene og manglende motstandsvilje. Thomas Barman var ansvarlig for sendingene til Norge. Norske journalister skrev tekster til programmene. Blant de norske medarbeiderne var Axel Thorstad, tidligere London-korrespondent for *[[Dagbladet]]*.

Frihetssenderen brakte også kritikk av den norske regjeringen i London. Regjeringen krevde derfor sent i 1941 slutt på sendingene.

Også fra Moskva ble det drevet denne typen  «uoffisielle» propagandasendinger under krigen, der fra Folkesenderen Norges Frihet.

## Referanser


## Litteratur
*  
* 
*
Juan Carlos Casasola

**Juan Carlos Casasola** er en meksikansk skuespiller og komiker. Casasolas skuespillerkarriere startet i telenovelaen *[[Cuando llega el amor]]* i 1989. Han har senere spilt i en lang rekke andre såpeopraer (telenovelaer), fjernsynsserier og filmer.

## Filmografi

### Telenovelaer

* *Mujeres de negro* (2016) – *Joel*
* *Corona de lágrimas* (2012-2013) – *Benjamín Aguilar*
* Mañana es para siempre (2008) – *Graciano*
* Destilando amor (2007) – *Lic. Grajales*
* La fea más bella (2006) – *Jorge*
* Barrera de amor (2005) – *Pancho*
* Mujer de madera (2004) – *Heriberto*
* Amarte es mi pecado (2004) – *Gonzalo Carrera*
* Entre el amor y el odio (2002) – *Catrín*
* Sin pecado concebido (2001) – *Sergio Orozco*
* Aventuras en el tiempo (2001) – *Lic. Chacal*
* Rayito de luz (2000) – *Justino Hernández*
* Carita de ángel (2000) – *Jairo*
* Locura de amor (2000) – *Damián*
* ¡Amigos x siempre! (2000)
* Soñadoras (1998)
* Gotita de amor (1998) – *Román*
* Tú y yo (1996) – *Gonzalo*
* El vuelo del águila (1994) – *Francisco Zarco*
* Dos mujeres, un camino (1993) – *Leobardo*
* Mágica juventud (1992)
* La pícara soñadora (1991) – *Fausto Medrán*
* Días sin luna (1990) – *Gastón*
* Cuando llega el amor (1989 – 1990) – *Beto*

### Fjernsynsserier

* Adictos (2009)
* La rosa de Guadalupe (2008) – *Aaron/Anastasio*
* Guerra de chistes (2008) (Conductor)
* Ugly Betty (2007) – *Lobo*
* Objetos perdidos (2007) – *Manager*
* Mujer, casos de la vida real (1995 – 2007)

### Filmer

* *Cometa, Él, su perro y su mundo* (2017)
* *Por tus pugidos nos acacharon* (2013)
* Un tigre en la cama (2009)
* Perro rabioso III: Tras el rostro (1992) – *Samy*
* Perro rabioso 2 (1991) – *Samy*
* Muerte por partida doble (1991) – *Alfonso*
* Retén (1991)
* Infamia (1991)
* Malditos amapoleros (1990)
* Entre la fe y la muerte (1990)

## Eksterne lenker
*
Juan Carlos Nava

**Juan Carlos Nava** (født 1969 i Mexico by), kjent som **«El Borrego»**, er en meksikansk skuespiller og komiker. Han er mest kjent som programleder i *[[Guerra de chistes]]* på Telehit. Han har også spilt i en rekke telenovelaer og vært programleder i Big Brother Mexico, i tillegg til å ha vært deltaker i den tredje sesongen av meksikanske Big Brother VIP.

## Eksterne lenker
* 
* Biografi på esmas.com
The Beaver

***The Beaver*** er en dramafilm fra 2011. Filmen er regissert av Jodie Foster, skrevet av Kyle Killen, og har Mel Gibson, Foster, Anton Yelchin og Jennifer Lawrence i hovedrollene.

## Handling
Walter Black er en deprimert direktør for et leketøysselskap som er på randen av konkurs. Kona Meredith (Jodie Foster) har kastet ham ut, til stor lettelse for sønnen Porter (Anton Yelchin). En dag finner Walter en tøybever som han setter på hånden og begynner å prate til. Etterhvert svarer også Walter seg selv som beveren i en britisk aksent, og tøybeveren blir hans andre identitet. I begynnelsen synes familien det bare er morsomt, men når Walter blir følelsesmessig avhengig av beveren, blir de bekymret for at Walter er i ferd med å tørne helt.

Porter har også sine egne ting å styre med; han er en mønsterelev som tar betalt for å skrive andres stiler. En dag får han i oppdrag å skrive avgangseleven Norahs (Jennifer Lawrence) tale på skoleavslutningen. De kommer nær hverandre underveis, men Porters familiesituasjon, samt at Norah bærer på en mørk hemmelighet truer forholdet deres.

## Rolleliste

## Trivia
* Jim Carrey og Steve Carell ble vurdert for å spille hovedrollen.
* Jodie Foster ville opprinnelig at  Kristen Stewart skulle spille Norah, men Stewart var opptatt med en *Twilight*-film. Foster hadde tidligere jobbet med Stewart i *[[Panic Room]]* (2002) og ble imponert av hennes talent.
* En av to filmer i 2011 hvor Anton Yelchin og Jennifer Lawrence spiller kjærester. Den andre var *[[Like Crazy]]*.

## Eksterne lenker
* 
*
Wu-skolen

**Wu-** eller **Wumen-skolen** (kinesisk: 吴门画派) er et samlebegrep knyttet til en gruppe malere av den sørlige skole i Mingdynastiets tid i kinesisk historie. Den var intet akademi eller noen annen form for utdannelsesinstitutt, men snarere en personkrets som delte de samme kunstneriske teorier. Den bestod av embedsmenn, lærde og amatørmalere (det siste et begrep for de malere som ikke innehadde noe høyere yrke). 

Medlemmene la vekt på å personalisere sine arbeider og integrere kunstneren i sine verk. Karakteristisk for skolen er at de påførte inskripsjoner som beskrev maleriet, daterte det, beskrev metoden benyttet, eller hvorfor det ble malt.

Shen Zhou (1427–1509) angis vanligvis som grunnlegger av skoleretningen.

Zhe-skolen angis vanligvis som Wu-skolens motsetning.

## Litteratur
*Michael Sullivan: *The Arts of China, Fourth Edition, Expanded and Revised*, (University of California Press) 1997

## Eksterne lenker
* Wu School Painters and Galleries at China Online Museum
Brothers

***Brothers*** er et drama fra 2009. Filmen er regissert av Jim Sheridan, skrevet av David Benioff, og har Tobey Maguire, Jake Gyllenhaal og Natalie Portman i hovedrollene. Den er basert på den danske filmen *[[Brødre (2004)|Brødre]]* (2004). Tobey Maguire fikk en Golden Globe-nominasjon for sin innsats, og U2 fikk det samme i kategorien *beste sang* for låten *Winter*.

## Handling
Sam Cahill (Tobey Maguire) er en snill, sympatisk og omsorgsfull familiemann som elsker kona Grace (Natalie Portman) og barna Isabelle (Bailee Madison) og Maggie (Taylor Geare). Men han er også i Marinen, og blir kalt inn til tjeneste i Afghanistan. Han forsvinner under et oppdrag og blir antatt død. Sams bror Tommy (Jake Gyllenhaal) tar seg av den sørgende familien, og det fører til at det er noe mer i lufta mellom Tommy og Grace.

Men plutselig en dag vender Sam overraskende hjem, til Graces og barnas store glede. Men det viser seg at krigen har endret Sam til en bitter, sint, paranoid og sårbar mann som kan være en fare for noen og hver. Blir det for mye for familien å komme over?

## Rolleliste

## Trivia
* Tobey Maguire og Jake Gyllenhaal spiller brødre i filmen. Maguire måtte nesten trekke seg fra *[[Spider-Man 2]]* (2004) grunnet en ryggskade, og Gyllenhaal var førstevalg til å erstatte ham.
* Gyllenhaal hørte om sin nære venn og *[[Brokeback Mountain]]*-kollega Heath Ledgers død mens han spilte inn denne filmen. Når han hørte nyheten gikk Gyllenhaal rett ut av settet og returnerte for å gjøre ferdig scenen først to dager senere.

## Eksterne lenker
* 
*
Enok Palm

**Enok Johannes Palm** (født 5. desember 1924 i Kristiansand, død 31. august 2012) var en norsk matematiker. Hans arbeidsfelter var geofysikk, mekanikk og anvendt matematikk.

Etter examen artium i 1944 og cand.real.-graden i 1950 ble han dr.philos. i 1954 på en avhandling
om bølger i atmosfæren ved fjellformasjoner (veiledet av meteorologen og hydrodynamikeren Einar Høiland), med etterfølgende forskningsopphold ved University of California, Los Angeles i 1954-55. 
Han deltok i en meget dynamisk og internasjonalt berømt forskningsgruppe ved Det Norske Videnskaps-Akademis institutt for vær- og klimaforskning i Oslo i perioden 1955-1960.

Palm ble i 1960  professor ved Norges tekniske høgskole i faget mekanikk. Innvalgt 1959 i Det Norske Vitenskaps-Akademi (styremedlem 1968–74 og 1985–90). Innvalgt 1961 i Norges Tekniske Vitenskapsakademi. Innvalgt Agder Vitenskapsakademi 2003. I 1961 fellesarbeid med Arnt Eliassen om de såkalte Eliassen-Palm-fluksene (*EP-fluxes*), der de kom fram til at energifluksen i fjellbølger er vertikal og uttrykte denne i form av en randbetingelse. Fluksen påvirker middelstrømmen i atmosfæren. Siden flere gjennombruddsarbeider innen ikkelineær hydrodynamikk. I 1980-årene bygget Palm opp en forskningsgruppe på bølgeanalyse av offshorekonstruksjoner. Palm var professor i anvendt matematikk ved Universitetet i Oslo fra 1963 til han gikk av for aldersgrensen i 1994. Han ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1993. Han satt i styret for Norges Teknisk-Naturvitenskapelige Forskningsråd i 1969–72. Palm var medlem i «professorutvalget» som ga råd ved snuingen av plattformen etter Alexander Kielland-ulykken 1980–83.

## Referanser
Wagner Savoy

**Wagner Savoy** er en dansk kleskjede som ble etablert i 1946 da den første butikken ble åpnet i Aalborg av Richard Wagner Pedersen. Wagner Savoy er i dag eid av PWT Group, som også eier den danske kleskjeden Tøjeksperten, en «konkurrent» av Wagner Savoy.

I Danmark går kleskjeden Wagner Savoy under navnet Wagner. Det er i dag har 50 butikker i Danmark med dette navnet. Den første butikken med merkenavnet Wagner Savoy kom til Norge i 2000, og det er i dag rundt 20 butikker rundt om i landet. Wagner Savoy selger ikke bare herreklær som i Danmark, men også dameklær. Wagner står for kjedens kolleksjon av herreklær, mens Savoy er navnet på dameutvalget.

## Eksterne lenker
* Wagner Savoy 
* PWT Group
Yngve Holmberg

**Yngve Holmberg** (født 21. mars 1925 i Bromma, død 29. oktober 2011 i Gräddö i Roslagen) var en svensk politiker (m).

Han var sønn av oversetter og redaktør Nils Holmberg og Ingeborg Johansson. Yngve Holmberg var cand.jur. fra Stockholms högskola fra 1951, praktikant ved tingretten 1952–1954, sekretær ved Högerns riksdagssekretariat 1954–1955, politisk sekretær ved Stockholms stads retts- og politidireksjon 1955–1959 og fungerende direktør ved Näringslivets byggnadsdelegation 1959–1961.

I 1961 trådte han inn i rikspolitikken som partisekretær i Högern, en stilling han beholdt inntil 1965. Holmberg var også innvalgt i Riksdagen 1962–1972, og var Högerns gruppeleder i førstekammeret 1965–1968 såvel som partileder 1965–1970. I Holmbergs tid som partileder byttet Högern i 1969 navn til Moderata samlingspartiet, eller Moderaterna. Partiet fortsatte sin nedgang, og gjorde i 1970 sitt dårligste valg noensinne med 11,5 % av stemmene, og Holmberg tapte ledervervet i partiet til Gösta Bohman.

Etter tiden som politiker var han landshøvding (tilsvarende fylkesmann) i Hallands län 1972–1978, deretter blant annet generalkonsul i Houston i USA 1978–1982.

## Referanser


## Litteratur
*
Stopp Diskrimineringen

**Borgerrettighetsstiftelsen Stopp Diskrimineringen** er en stiftelse av og for funksjonshemmede. Stiftelsen ble etablert i 2002 med formål å bekjempe alle former for diskriminering, herunder trakassering, mobbing og hatkriminalitet. Stiftelsen arbeider for å sikre et effektivt rettslig vern mot diskriminering.

Stiftelsen har spesialisert seg på anti-diskrimineringslovgivning for funksjonshemmede, funksjonshemmedes sivile og politiske menneskerettigheter og FNs konvensjon om funksjonshemmedes rettigheter (CRPD - Convention on the Rights of Persons with Disabilities) og har et spesielt fokus på hvordan Norge ivaretar disse rettighetene i nasjonal lovgivning. Dette kan blant annet være problemstillinger og politikk knyttet til lovgivning mot diskriminering og hatkriminalitet, vold og overgrep, statlig inngripen i borgeres liv som vergemålslovgivning og tvangslovgivning.

Stiftelsen jobber aktivt for å få satt diskriminering av funksjonshemmede på, blant annet ved å dokumentere utelatelsen av funksjonshemmede og funksjonshemningsperspektivet i politikk, forskning og debatt om likestilling, diskriminering, mangfold, representativitet, demokrati og ytringsfrihet.

Stiftelsen arbeider i tillegg med hatkriminalitet mot funksjonshemmede og har vært pådriver for et strafferettslig vern for dette i den nye straffeloven. Det ble tatt inn i loven så sent som i 2013. Stiftelsen kartlegger og dokumenterer hatkriminalitet i Norge og rapporterer dette til internasjonale organer.

Stopp Diskrimineringen tilbyr innledninger og kurs om diskriminering og hatkriminalitet, medias fremstilling av funksjonshemmede og CRPD. Blant temaene som tas opp er arbeidsdiskriminering, utelivsdiskriminering, universell utforming, diskriminerende språk, medias fremstilling av funksjonshemmede, umyndiggjøring, tvangsbruk, diskriminering i rettsapparatet, mobbing, trakassering, hets og hatefulle ytringer.

Stopp Diskrimineringen gir råd og veiledning om diskrimineringslovgivning, bistår folk i klagesaker til Diskrimineringsnemnda og tar selv opp klagesaker av prinsipiell karakter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Stopp Diskrimineringen
Feltflaske

**Feltflaske** er en flat beholder eller flaske til oppbevaring av drikke på felttog, utmarsj eller tur. Feltflasker er først og fremst bruk av militære, men de er også brukt av sivile som jegere og fotturister.

Feltflasker var i bruk allerede i oldtiden, og det er funnet feltflasker i etruskiske graver. I middelalderen ble det laget feltflasker av horn eller elfenben, og disse kunne være rikt dekorert med utskjæringer.

I utrustning av norske jegerkorps i skulle det i 1789 regnes 3 mann pr feltflaske, og disse var laget av kobber eller blikk. Men i utrustningsreglementet av 1855 skulle både offiserer og soldater ha egne feltflasker. Idag er det å sjekke at man har fylt feltflasken (med vann) et av momentene for norske soldaters «Klar til strid» (KTS) drill.

Feltflasker bør være lette og samtidig kunne tåle slag og støt. I nyere tid er derfor feltflasker helst laget av plast. Tidligere ble de ofte laget av metall, men det forekommer også feltflasker av glass, keramikk eller tre. Feltflasker er gjerne utstyrt med remmer eller kroker som brukes til å henge dem over skulderen eller feste den til beltet eller oppakningen. Noen feltflasker har et trekk av stoff eller lær for beskyttelse mot skader og for å holde jevnere temperatur på innholdet. Noen av disse trekkene har innvendige lommer for oppbevaring av vannrensetabletter. En del feltflasker er pakket sammen med en drikkekopp tilpasset bunnen av flasken. Enkelte nyere feltflasker har en kork som man kan koble til en vernemaske, slik at man kan få i seg drikke uten å ta av seg masken. Feltflasker rommer gjerne fra 0,5 til 1 liter. Et moderne alternativ til feltflaske er drikkesekk.

## Litteratur
* Berthelsen, B. P. (1918): «Feltflaske» Artikkel i *Salmonsens konversationsleksikon.* Bind VII, s. 857-858. København.
* Ødegaard, V. (1896): *Norske jægerkoprs' historie 1788-1888.* Christiania og København.
* Østby, Jon Birger (1983): ''Nomenklatur for drikkestell'', med tegninger av Torill Sand. Oslo

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Se feltflasker i DigitaltMuseum
Espen Eskås

**Espen Andreas Eskås** (født 1988) er en norsk fotballdommer. Han begynte sin dommerkarriere i 2004 og representerer Bækkelagets Sportsklubb. Eskås ble av Norges Fotballforbund satt opp til å dømme 1. divisjon fotball for herrer fra sesongen 2010. Han debuterte som Tippeligadommer i 2015 i kampen mellom Haugesund og Sarpsborg 08 som ble spilt søndag 20. september. Internasjonalt kom debuten i U-23 landskampen mellom England og Tyrkia 5. februar 2013. Han er FIFA-dommer fra 2017. 19. mai 2019 dømte han finalen i U17 EM i Irland mellom Nederland og Italia. Eskås ble 12. november 2019 utpekt av Norges Fotballforbund til å dømme cupfinalen 2019 mellom FK Haugesund og Viking FK på Ullevaal Stadion søndag 8. desember. Han dømte EM U21 finalen 8.juli 2023 i Georgia mellom England og Spania. 2. desember 2023 dømte han U17-VM finalen i Indonesia mellom Tyskland og Frankrike.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Norsk internasjonal fotballstatistikk om Espen Eskås.
Kvislemark kirke

**Kvislemark kirke** (tidligere også Quislemark) er bygget omkring år 1100 og er beliggende  ca. 14 km vest for Næstved, mellom landsbyene Sandved og Hyllinge på Sjælland.

Tilbygningen er sengotisk og tårnet er atypisk bygget til på skipets nordside. Kirkens opprinnelige romanske døpefont er forsvunnet, men i begynnelsen av 1600-tallet ble det installert en ny font av eketre med innebygget dåpsfat av bly. Kirken har en altertavle fra 1615, som trolig stammer fra Anders Nielsen Hatts verksted i Roskilde. Prekestolen i bruskbarokk er fra ca. 1630, og dens lydhimmel bærer Christoffer Urnes våpen, den senere stattholder i Norge. Kirken har kalkmalerier utført av det såkalte Kongstedverkstedet fra årene 1425-1450. Disse ble først avdekket i 1923. Kvislemark ble restaurert i 1886 og i 1972.  

Den gamle rundgangsskikk som ble forbudt på 15- og 1600-tallet, hvor kisten av den døde ble båret tre ganger omkring kirken, overlevde i Kvislemark til en gang på 1950-tallet.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bilder av Kvislemark Kirke, danmarks-kirker.dk
* Kvislemark og Fyrendal kirker, knud-olfert.dk
Anders Nielsen Hatt

**Anders Nielsen Hatt** (født før 1612, død etter 1626) var en dansk treskjærer som hadde verksted i Roskilde. 

Hatt har kun etterlatt seg et enkelt signert arbeide, nemlig prekestolen i Stenløse kirke i Nordsjælland. Det er dog en hel del verker som er tilskrevet ham, men som vanskelig kan bestemmes med sikkerhet fordi figurer ikke inngår. Især hans behandling av hår, med huller i krøllene, er karakteristisk for hans arbeide. 

## Eksterne lenker
* Kunstindeks Danmark og Weilbachs kunstnerleksikon
Harald Koht

**Harald Sverdrup Koht** (født 18. juni 1943) er en norsk professor i offentlig administrasjon ved Høgskolen i Oslo og Akershus.

## Referanser

## Eksterne lenker

* Harald Kohts nettsider
Shen Zhou

**Shen Zhou** (kinesisk: 沈周, pinyin: *Shěn Zhōu*, født 1427 i Xiangcheng ved Suzhou i Kina, død 1509 i Suzhou), stilnavn **Qinan** (启南), var en kinesisk maler på Mingdynastiets tid. Han regnes som grunnlegger av Wu-skolen innen kinesisk malerkunst.

Shen Zhou stammet fra en rik embedsmannsfamilie. Etter at faren, Shen Heng-chi, døde, bestemte Zhou seg for ikke å slå inn på samme karrierevei og viet sitt liv til å ta seg av sin mor. Samtidig tillot hans tilbaketrukne livsstil ham åfordype seg i kunst, samtaler og monastisk kontemplasjon.

## Referanser


## Litteratur
* James Cahill: *Parting at the Shore: Chinese Painting of the Early and Middle Ming Dynasty, 1368-1580*.  New York: Weatherhill, 1978.
* Richard Edwards: *The Field of Stones: A Study of the Art of Shen Chou (1427–1509)*.  Baltimore: Port City Press, 1962, xvi.
* Richard Edwards: «Shen Chou and the Scholarly Tradition», i: *The Journal of Aesthetics and Art Criticism*, Vol. 24, No. 1 Oriental Aesthetics (Autumn, 1965), 45-52.
* Kathlyn Liscomb: «Shen Chou’s Collection of Early Ming Paintings and the Origins of the Wu School’s Eclectic Revivalism», i *Artibus Asiae *vol. 52, No. 3/4 (1992),215-254.
* Shan Guoqiang: "Shen Zhou". *[[Encyclopedia of China]]*, 1st ed.

## Eksterne lenker
* 
* Shen Zhou and his Painting Gallery at China Online Museum
Elektronnøytrino

**Elektronnøytrino** (V*<sub>e</sub>*) er en subatomær lepton-elementærpartikkel som ikke har noen netto elektrisk ledning. Sammen med elektronet danner det første generasjon av leptoner, derav navnet *elektron[[nøytrino]]*. Det ble først hypotesert av Wolfgang Pauli i 1930 for å gjøre rede for manglende moment og manglende energi i betahenfall, og ble senere oppdaget i 1956 av et lag ledet av Clyde Cowan og Frederick Reines.

## Referanser
Sakhir

**Sakhir** (arabisk: الصخير) er et ørkenområde i den sentrale delen av Bahrain, rundt 20 kilometer sør-sørvest for hovedstaden Manama. Al-Sakhirpalasset, et av Bahrains mest kjente bygninger, ble oppført her i 1870. I de siste par tiårene har området gjennomgått store forandringer, som Universitetet i Bahrain, Sakhir flybase og Formel 1-banen Bahrain International Circuit. Om vinteren er Sakhir et populært sted for camping. 

## Referanser
Hvilemasse

**Hvilemasse** er et legemes masse når det befinner seg i hvile i forhold til sitt eget referansesystem. Hvilemassen kan betegnes som m_0 eller m.

I visse formuleringer av den spesielle relativitetsteorien leder økt hastighet hos en partikkel til at dens totale masse øker ifølge en observatør i hvile. Dette blir imidlertid først merkbart når partikkelen når hastigheter på flere hundre kilometer per sekund (ca. tusen ganger lydens hastighet eller noen promille av lysets hastighet). Masseøkningen forklares i slike formuleringer med at økt hastighet krever mer energi og ifølge den spesielle relativitetsteorien er all masse ekvivalent med energi.

## Referanser




## Se også
* Treghet
Picton (New Zealand)

**Picton** er en by helt nord på Sørøya på New Zealand. Den ligger nesten innerst i Queen Charlotte Sound og ble oppkalt etter Thomas Picton som tjenestegjorde under hertugen av Wellington under slaget ved Waterloo.

Byen er fergeleie for fergene som forbinder Nord- og Sørøya over Cooksundet. Fra Picton går det også tog sørover til Christchurch. Picton Airport ved Koromiko har flyvninger til Wellington og charterflyvninger over Cooksundet.

## Eksterne lenker
*
Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz

**Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz** er navnet til flere personer i familien Gyldenkrantz:

* Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz d.e. (1730&ndash;1790)
* Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz d.y. (1786&ndash;1845)
Axel Hermansen Cappelen

**Axel Hermansen Cappelen** (født 20. juli 1858 i Vågsøy, død 13. november 1919 i Stavanger) var en norsk kirurg, en av de første i verden som gjennomførte operasjon på hjertet.

Etter sin cand.med. 1883 jobbet han ved Rikshospitalet ett år, før han var kommunelege i Kabelvåg 1885–89. Så var han litt på
Fosen, før han i 1889 ble leder ved Nordre Trondhjems amtssygehus i Namsos. Samtidig var broren Johan Christian Severin Cappelen  leder ved Innherred sykehus på Levanger.  Brødrene besørget umiddelbart fornying av mange påklagelige forhold ved de to sykehusene i amtet. I 1893 fikk Axel et forskningsstipend og permisjon fra Namsos, der Nicolai Batt etterfulgte ham.  Axel ble også tilsatt som reservelege ved Rikshospitalet.
Det var her  han den 4. september 1895  opererte en knivstukket mann. Denne døde to dager senere, og derfor er verdensrekorden ikke godkjent. Det er
den tysk kirurg  Dr. Ludwig Rehn fra Frankfurt som klarte dette den 7. september 1896 uten at pasienten døde. Forøvrig hadde man drenert hjertesekken ett hundreår tidligere. Fra 1897 til sin død i 1919 var Axel overlege ved Stavanger sykehus.  Der var han sentral i planleggingen av et nytt sykehus. Cappelen var også en foregangsmann i behandlingen av akutt blindtarmbetennelse. Han mottok St. Olavs Orden i 1918 og døde av meningitt året etter.  En statue utferdiget av Magnus Vigrestad ble i 1934 avduket foran sykehuset (senere forsvunnet).

Hans foreldre var Johan Nicolai Cappelen (1818–90) og Elisabeth Brunchorst Ravn (1825–1906). Faren var lege i Måløy. Axel var bror til blant andre
nevnte lege Johan Christian Severin Cappelen (1855–1935) som var far til Trondheims-ordfører og justisminister Johan Cappelen (1889–1947).  Axel ble i 1886 gift med Johanne Marie Kaarbø (1867–1929) fra Henningsvær.  De var foreldre til blant andre Thor Cappelen (1889–1975) som var lege i Notodden og far til arkitekt Per Cappelen.

Axel Hermansen Cappelen er hedret med *Overlege Cappelens gate* i Vålandsskråningen i Stavanger.

## Se også
:* Cappelen (slekt)

## Utgivelser
* 
* 

## Referanser


## Eksterne lenker

* Suturing of Penetrating Wounds to the Heart in the Nineteenth Century: The Beginnings of Heart Surgery
Åge Johnsen

**Åge Johnsen** (født 1964) er en norsk professor i offentlig politikk ved Oslomet.

Han er dr.oecon. fra Norges Handelshøyskole (2000) med avhandlingen *Performance measurement in local government. Organisational control in political institutions.*

## Verk
* Johnsen, Åge (red.) (2014): *En strategisk offentlig sektor.* Bergen: Fagbokforlaget. (ISBN 978-82-450-1556-0)
* Johnsen, Åge (2007). *Resultatstyring i offentlig sektor: Konkurranse uten marked*. Bergen: Fagbokforlaget.
* Døving, Erik og Åge Johnsen (2005). *Organisasjonsteori på norsk*. Bergen: Fagbokforlaget.
* Johnsen, Åge, Ingun Sletnes og Signy Irene Vabo (red.) (2004): *Konkurranseutsetting i kommunene*. Oslo: Abstrakt Forlag.
* Åge Johnsen, Lars A. Loe og Signy Irene Vabo (red.) (2000): *Styring og medvirkning i lokalforvaltningen*. Oslo: Cappelen Akademisk Forlag.
* Jacobsen, Dag Ingvar, Åge Johnsen, Karl Robertsen (1995). *Resultatvurderinger i offentlig sektor*. Oslo: Kommuneforlaget.
* Johnsen, Å. (2005). What does 25 years of experience tell us about the state of performance measurement in public policy and management?. *Public Money and Management,* 25(1), 9-17.
* Askim, J., Johnsen, Å., & Christophersen, K. A. (2008). Factors behind organizational learning from benchmarking: Experiences from Norwegian municipal benchmarking networks. *Journal of Public Administration Research and Theory*, 18(2), 297-320.

## Referanser


## Eksterne lenker
Region (New Zealand)

En **region** er en administrativ geografisk enhet på New Zealand. Det er det øverste nivået av lokalstyrte områder. New Zealand er delt inn i 16 regioner. Tolv av disse er styrt av et valgt regionstyre (*regional council*) mens fire er enhetlig myndigheter som i praksis betyr at de er distrikter på regionsnivå. Lokalstyret på Chatham Islands (*Chatham Islands Council*) er ofte sett på som en enhetlig myndighet, men øygruppen ligger formelt under regionen Canterbury.  Regionsgrensene følger i hovedsak distriktsgrensene, men det er flere unntak.

## Dagens regioner
Kari Toverud Jensen

**Kari Toverud Jensen** (født 16. mai 1960) er en norsk sykepleier og pedagog med doktorgrad. Hun er professor ved Institutt for sykepleie og helsefremmende arbeid ved Oslomet – storbyuniversitetet. Hun ble i 2011 valgt til den første rektoren ved den daværende Høgskolen i Oslo og Akershus (senere Oslomet – storbyuniversitetet), og satt frem til 2015.

Jensen har sykepleierutdanning fra Høgskolen i Oslo og tok senere doktorgrad i pedagogikk (dr.polit.) ved Universitetet i Oslo i 2006. Hun ble ansatt som førsteamanuensis ved den daværende Høgskolen i Oslo, der hun også ble dekan for sykepleieutdanningen.

## Referanser


## Eksterne lenker
Laksevåg Sanitetsforenings sykehus (B-sykehuset)

**Laksevåg Sanitetsforenings sykehus** (ofte omtalt som **B-sykehuset på Laksevåg**) er et sykehusbygg i Bergen som ble ferdigstilt i 1961. Bygget eies av Laksevåg Sanitetsforening.

## Historie
I 1951 inngikk Laksevåg Røde Kors og Laksevåg Sanitetsforening et samarbeid om å få bygget et lokalsykehus for Laksevåg. Det ble nedsatt en sykehuskomité med Ingvald Iversen som formann. Etter hvert ble det klart at bygget ville bli et avlastningssykehus, et B-sykehus, for Haukeland sykehus (A-sykehus). Navnet B-sykehus dukket opp så tidlig som i referat fra 1951 og har siden festet seg i folkets bevissthet. Det offisielle navnet er imidlertid Laksevåg Sanitetsforenings sykehus. Samarbeidet mellom de to foreningene varte til bygget var realisert. I 1960 overdro Laksevåg Røde Kors vederlagsfritt sin andel i eiendommen til Laksevåg Sanitetsforening.

### Planlegging og byggeperioden
Etter at tomten ble overdratt i 1954, opprettet en komité ledet av distriktslege Sigurd Eknes planla sykehuset fram til byggearbeidet startet i 1960. Egenkapitalen på 440 000 kroner kom fra tilskudd og gaver, mens lånekapital på 1,682 millioner kroner sikret finansieringen. Byggearbeidet begynte i august 1960, grunnstenen ble lagt i april 1961, og sykehuset sto klart til innvielse 10. desember 1961.

### Sykehusdriften
Sykehuset, som sto ferdig i 1961 med 60 senger, fungerte som avlastning for Haukeland sykehus og hadde en fødeavdeling som stengte etter ett år, men åpnet igjen i 1967. Kirurgisk poliklinikk ble drevet av lege Aage Brunjulfsen fram til 1981, da Plastikkirurgisk Institutt tok over. Sykehuset tok imot føde- og barselpasienter fra 1977 og gjennomgikk utvidelser. Fødeavdelingen ble lagt ned i 1980, og sykehuset ble senere et senter for ortopedisk rehabilitering. Fra 1996 ble det en del av Haukeland sykehus, men driften ble avsluttet i 2004. Fra 2007 ble bygget leid ut av Bergen kommune til midlertidige pasientopphold.

## Tvistesak
Etter bruksendring av bygget ble det rettssak mellom Laksevåg Sanitetsforening og Røde Kors om midler fra Røde Kors. Lagmannsretten avgjorde at Røde Kors fikk tilbake sitt nominelle bidrag, men anerkjente at midlene hadde gitt stor velferdsmessig avkastning. Laksevåg Sanitetsforening ble bekreftet som eier av eiendommen.

## Referanser
Porto Sant’Elpidio

**Porto Sant'Elpidio** er en kystby og kommune øst i Italia. Byen ligger i Fermo-provinsen i regionen Marche. Befolkningen var på 25 993 innbyggere i 2013.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Coeliades

***Coeliades*** er en slekt av sommerfugler som hører til familien smygere (Hesperiidae). De finnes i Afrika.

## Utseende
Middelsstore til store (vingespenn ca. 45-70 millimeter), kraftige, litt smalvingede smygere. Oversiden kan være ensfarget brun, eller mørk med et markert blått eller grønt skinn. Undersiden av forvingen er oftest ensfarget brun, bakvingen kan ha hvite eller oransje flekker eller bånd.
Larvene er ganske fargerike, med bånd i hvitt, svart, gult eller rødt.

## Levevis
Larvene kan leve på mange ulike planter, men flere arter synes å ha en forkjærlighet for slekten *Acridocarpus* (Malpighiaceae).
Disse sommerfuglene er raske, aktive flygere. De unngår helst sterkt solskinn og er mest aktive tidlig morgen, sen ettermiddag og på overskyede dager. De lever både på savanne og i skog., og besøker gjerne blomster.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i tropisk Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
************* Familien **smygere**, Hesperiidae
************** Coeliadinae Edwards, 1937 
*************** Slekten *Coeliades* Hübner, 1818 
**************** *[[Coeliades aeschylus]]* (Plötz, 1884)
**************** *[[Coeliades anchises]]* (Gerstaecker, 1871) 
**************** *[[Coeliades bixana]]* Evans, 1940 
**************** *[[Coeliades bocagii]]* (Sharpe, 1893)
**************** *[[Coeliades chalybe]]* (Westwood, 1852) 
**************** *[[Coeliades ernesti]]* (Grandidier, 1867)
**************** *[[Coeliades fervida]]* (Butler, 1880)
**************** *[[Coeliades fidia]]* Evans, 1937
**************** *[[Coeliades forestan]]* (Stoll, [1782]) 
**************** *[[Coeliades hanno]]* (Plötz, 1879) 
**************** *[[Coeliades keithloa]]* (Wallengren, 1857) 
**************** *[[Coeliades libeon]]* (Druce, 1875) 
**************** *[[Coeliades lorenzo]]* Evans, 1947 
**************** *[[Coeliades pisistratus]]* (Fabricius, 1793) 
**************** *[[Coeliades rama]]* Evans, 1937
**************** *[[Coeliades ramanatek]]* (Boisduval, 1833)
**************** *[[Coeliades sejuncta]]* (Mabille & Vuillot, 1891)

## Kilder
* Brower, A.V.Z. og Warren, A. (2007) *Coeliades* på *Tree of life* http://tolweb.org/Coeliades/
* Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 6.5. 2012.

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av ''Coeliades anchises''
* Bilde av ''Coeliades forestan''
5. etappe av Giro d’Italia 2012

**5. etappe av [[Giro d'Italia 2012]]** gikk 10. mai 2012 fra Modena til Fano, og strakte seg over 209 km. Etappen ble vunnet av Mark Cavendish i en massespurt. Andre sterke spurtere som Thor Hushovd og Tyler Farrar ble hektet av i en stigning underveis på etappen. Norske Alexander Kristoff endte på 6.-plass. Sammenlagtleder Ramūnas Navardauskas beholdt den rosa ledertrøyen etter etappen. 

## Eksterne lenker
*  Resultater på gazzetta.it
*  Resultater på gazzetta.it
Skiros

**Skiros**, eller **Skyros**, (gresk: *Σκύρος*) er sørligste øya i den greske øygruppen Sporadene og ligger nesten midt i Egeerhavet, 37 km nordøst for Euboia. Med en overflate på 209 km² er det den største av Sporadene og har en befolkning på rundt 3000 innbyggere (per 2011). Skiros er en del av den regionale enheten Euboea.

I oldtiden, rundt 2000-tallet f.Kr. var øya kjent som «Magnetenes øy», en henvisning til den greske stammen magnetene som opprinnelig kom fra Thessalia.

Grunnet Skiros' strategiske posisjon i Egeerhavet har det greske flyvåpen en større flybase på øya.

## Geografi

Øya Skiros består av 209 km², men inntil den er det også noe få, mindre øyer uten bosetning. Det totale området er således på 223 km². Den nordlige delen av øya er dekket av skog og har fjellet Olympos på 403 meter over havet (ikke til å forveksles med Hellas største fjell Olympos på 2 917 meter som ligger i østlige Hellas). Den sørlige delen av øya er dominert av det største fjellet, Kokila på 792 meter, og med berglendt og nakne omgivelser. Det er mange strender langs kysten. 

Øyas hovedstad heter også Skiros (eller lokalt *Khora*). Den viktigste havnen er Linaria og ligger på vestkysten. Øya har en festning, *kastro*, som ble reist under den venetianske okkupasjonen på 1200-1400-tallet e.Kr.; et bysantinsk kloster dedikert den hellige Georgios som ble grunnlagt i 962 og som siden dominerte øyas religiøse og økonomiske liv, graven til den engelske poeten Rupert Brooke (1887–1915), kjent for sine idealistiske krigssonetter, i havnen Tris Boukes.

Øya har sin egen rase med ponnier, skyrosponni.

## Historie
I henhold til gresk mytologi døde Thesevs på Skyros. Han var helten som befridde athenerne fra kong Minos ved å drepe tyren Minotauros. Neoptolemos, sønn av Akilles, var fra Skiros, slik som det er fortalt i Sofokles’ drama *Filoktetes* (409 f.Kr.) i linje 239.

I 475 f.Kr. beseiret den athenske generalen Kimon dolopianerne og erobret hele øya. Fra da av var øya en del av det athenske sjøforbundet og senere underlagt bystaten Athen. Kimon hevdet for øvrig å ha funnet levningene av Thesevs som han tok med seg tilbake til Athen.

I 340 f.Kr. tok makedonerne over øya og beholdt den til 192 f.Kr., da kong Filip V og den romerske republikk ga den tilbake til Athen.

Rupert Brooke, den berømte engelske poeten, er gravlagt på Skiros etter å ha dødd om bord på et fransk hospitalskip som lå fortøyd utenfor øya i 1915 under den første verdenskrig. I byen Skiros er det reist en idealisert statue av dikteren som ble avdekket i 1931, utført av Michael Tombros.

## Historisk befolkningstall

## Transport
Skiros har en nasjonal flyplass med en rullbane. Et eget fergeselskap har ruter til øya i løpet av feriesesongen og går da to ganger om dagen fra Kymi til Linaria på Skiros. I vintermånedene går fergen bare en gang om dagen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Reiseguide for Skiros