open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Grøsserne

**Grøsserne** – originaltittel **Goosebumps** – er en amerikansk grøsserserie for barn skrevet av R.L Stine. Serien handler om forskjellige barn som opplever skumle ting, og det finnes over 50 bøker i denne serien. R.L Stine har også skrevet noen «Grøssernes mysterier» der man kan velge forskjellige muligheter osv. Det finnes også en serie «Grøsserne 2000». Men det er flest grøsserne. De fleste av dem er skrevet på 1990 tallet. Noen grøsserne er f.eks: *The night of the living dummy* eller *One day in Horrorland*.

Noen av bøkene er oversatt til norsk.
## Eksterne lenker
*
Kunståret 1215

**Kunståret 1215** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1215.

## Hendelser

## Malerier

## Fødsler
* Bonaventura Berlinghieri - italiensk maler i den gotikske perioden (død 1242)

## Dødsfall
Kunståret 1000

**Kunståret 1000** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1000.

## Hendelser

## Malerier

## Fødsler
* Yi Yuanji – kinesisk nordligSongmaler kjent for sine realistiske malerier av dyr (død 1064)

## Dødsfall
Arne Walderhaug

**Arne Walderhaug** (født 21. september 1949 i Oslo) er en norsk fotograf, journalist og redaktør, som bl.a. grunnla den skeive avisen *[[Blikk (avis)|Blikk]]*.

## Karriere

Han har fotografisk utdannelse fra West Surrey College of Art and Design, England. På 1980-tallet var han leder i Forbundet Frie Fotografer og for Fotogalleriet i Oslo. Han er blant annet representert i samlingene til Bibliotheque Nationale Paris, Preus Museum og Robert Meyers samling. 

Han begynte sitt journalistiske arbeid som frilanser for *[[Adresseavisen]]*, *[[Romerikes Blad|Akershus Arbeiderblad]]* og *[[Dagbladet]]*. Fra 1984 til 1990 var han redaktør for tidsskriftet *Fritt Fram*. I 1990 grunnla han avisen *[[Blikk (avis)|Blikk]]*, som første frittstående avis for homofile og lesbiske. Fram til 2002 arbeidet han i avisen, der han også var redaktør. I år 2000 investerte finansmannen Christen Sveaas i *Blikk*, som da ble redesignet og relansert som magasin. Han mottok også Homoæresprisen i 1999. 

Senere har Walderhaug vært leder for arrangementene Oslo Pride (–2004) og Europride Oslo 2005. Han har også arbeidet for HivNorge. Fra 2007 til 2017 var han  internasjonal rådgiver i Landsforeningen for lesbiske, homofile, bifile og transpersoner (LLH) med ansvar for LLHs samarbeidsprosjekter i Sør-Asia, og har blant annet vært prosjektleder for et fellesprosjekt mellom Blue Diamond Society (BDS) i Katmandu, Nepal og LLH, finansiert av Norad. Fra mai 2013 til mai 2014 var Walderhaug konstituert generalsekretær av HivNorge. 

Walderhaug er tilknyttet bildebyrået Samfoto.

## Bibliografi
* 2022: *Arne Walderhaug – Reiser : Fotografi | Photograpy 1975 – 2020*, tekster av Lars Elton, Olav Løkke, Tom Hovinbøle, Pontano forlag, ISBN 978-82-690076-4-0

## Utstillinger
* 1979 Fotogalleriet, Oslo.
* 1979 Galleri Helga, Kongsvinger.
* 1979 Aurskog-Høland kunstforening, Aurskog.
* 1979 Bryggen Museum, Bergen.
* 1979 Kongsberg kunstforening, Kongsberg.
* 1980 Nikon Fotogallerie, Zürich, Sveits.
* 1980 Bærum kunstforening, Sandvika.
* 2018 Grenland kunsthall, Porsgrunn. 
* 2022 Galleri Balder, Oslo

Walderhaug har også deltatt i flere kollektivutstillinger, blant annet på Preus Museum og på Stenersenmuseet. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kvænangsvalmue

**Kvænangsvalmue** (*Papaver lapponicum ssp. kvaenangense*), er en flerårig plante i valmuefamilien. Kvænangsvalmue er bare observert i Burfjorddalen i Kvænangen og Vassbotndalen i Alta, og er en underart av kolavalmue (*Papaver lapponicum*) som ellers finnes på Kolahalvøya og Grønland. Kvænangsvalmue er fredet og er listet på Norsk rødliste for arter og ansett som en svært truet art.

Kvænangsvalmuen er en flerårig blomst som blir 15-30 cm høy og vokser på elveører eller åpen grus i fjellet. Langskaftede blader og smale med smalt lansettformete, godt skilte fliker som ofte er tannet eller fliket på nytt. Blomsterskaftet er tynt, stivt opprettet med tiltrykte hår og en mindre tydelig hårring under blomsten. Gule kronblader som oftest faller av tidlig etter blomstring. 

Den største kjente populasjonen er på ca 1000 individer og befinner seg rundt fjellet Riddevarre i Kvænangen.

## Eksterne lenker
*  
*Beskrivelse fra Artsdatabanken
Shaun Bartlett

**Thurston Shaun Bartlett** (født 31. oktober 1972 i Cape Town, Sør-Afrika) er en sørafrikansk tidligere fotballspiller (angriper).

## Oppvekst
Bartlett vokste opp hos sin bestemor i Factreton på Cape Flats, og begynte å spille for menighetslaget i området, hvor han tidlig utviklet sine fotballferdigheter. Han var også en dyktig cricket-spiller.

## Klubbspill
Bartlett begynte karrieren hos laget fra sin hjemby, Cape Town Spurs, og flyttet så til Major League Soccer (USA) og Colorado Rapids i begynnelsen av sesongen 1996. I 1997 ble han solgt til MetroStars halvveis i sesongen. Bartlett forlot USA og MLS uten å sette store spor, og returnerte til hjemlandet sitt. Han ble senere lånt ut til FC Zürich, og ble overflyttet dit for godt i 1998. Han ble lånt ut til Charlton Athletic FC i 2000, og flyttet dit i 2001 etter å ha blitt solgt for 2 millioner pund. Bartlett vant prisen for årets mål i Premier League i 2000–1 for sin volley mot Leicester City. Han bli sluppet fra klubben i 2006. Han signerte så med det sørafrikanske laget Kaizer Chiefs, og sommeren 2008 pensjonerte han seg fra profesjonell fotball. Etter flere diskusjoner returnerte han til fotballens verden igjen samme år, denne gangen for Bloemfontein Celtic.

## Landslagskarriere
Bartlett gjorde sin første landslagsdebut i en vennskapskamp mot  26. april 1995. Han er for øyeblikket den som har scoret nest flest mål for Sør-Afrikas landslag med 28 mål på 74 kamper. Han hjalp landet sitt vinne Afrikamesterskapet 1996 og spilte under VM i fotball 1998 i Frankrike, hvor han scoret to mål.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
(It’s No) Sin

**«(It's No) Sin»** er en amerikansk populærmusikksang fra 1951 med melodi av George Hoven og tekst av Chester R. Shill. Populære innspillinger av sangen ble gjort av The Four Aces og av Eddy Howard.

Innspillingen med The Four Aces ble utgitt av Victoria Records med katalognummer 101. Dette var gruppas første listeplasserte plate og førte til at den fikk kontrakt med et større plateselskap, Decca Records.

Innspillingen med Eddy Howard ble utgitt av Mercury Records med katalognummer 5711.

Knud Pfeiffer har skrevet en dansk tekst. Den danske tittelen er «Er det synd». Raquel Rastenni, sang med Radiodanseorkesteret spilte inn sangen i Københvn i 1952. Den ble utgitt på 78-platene His Master's Voice X&nbsp;8043 (i Danmark) og på His Master's Voice A.L.&nbsp;3229 (i Norge).

Sangen fikk nytt liv i 1964 av The Duprees, en gruppe som gjorde et antall innspillinger med hits fra 1950-årene.

Denne sangen må ikke forveksles med «Sin», en annen populær sang fra denne perioden.

## Listeplasseringer

## Referanser
Per Berntsen

**Per Olav Berntsen** (født 19. april 1953 på Åmot i Modum) er en norsk fotograf og bildekunstner. Han er oppvokst i Eggedal, nå bosatt i Tinn, Telemark.

Berntsen har fotografisk utdannelse fra Trent Polytechnic / Derby College of Art. Han er blant annet representert i samlingene ved Museum of Modern Art i New York,  Bibliothèque Nationale i Paris, Nasjonalmuseet for Kunst i Oslo, Preus Museum i Horten, Henie Onstad Kunstsenter, Bergen kunstmuseum, Stenersenmuseet og Norsk Industriarbeidermuseum på Rjukan.

I 1983 og i 1996 ble han tildelt Statens treårige arbeidsstipend, i 2002 Statens toårige arbeidsstipend og i 2004 Statens garantiinntekt for kunstnere. Berntsen er tilknyttet bildebyrået Samfoto.

## Bibliografi
* *Down Under Up North* (sammen med Bente Geving), Tschudi Shipping Company (2010) ISBN 978-82-998431-0-2

## Utstillinger
* 1980  Fotogalleriet, Oslo. 
* 1983  Rjukan bibliotek. 
* 1985  Sandvika kino. 
* 1991  RAM Galleri, Oslo. 
* 1995  Kunstnernes Hus, Oslo. 
* 1998  Hå gamle prestegård. 
* 2002  «Industrilandskap Grenland», Galleri Riis, Oslo / Skiens Kunstforening. 
* 2005  «Forandringer», Norsk Industriarbeidermuseum, Rjukan. 
* 2006  «Kraftwerke», Galerie Kai Hilgemann, Berlin. 
* 2008  «Generator», Galleri Riis, Oslo.

Berntsen har også deltatt i en rekke gruppeutstillinger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Per Berntsens hjemmeside
Kolavalmue

se eget avsnitt

**Kolavalmue** er en flerårig art i valmuefamilien.

Denne planten har en flerårig rosett med flikete blad ved bakken. Blomstene sitter enkeltvis på enden av lange, hårete, bladløse stengler. Blomstene er gule, og melkesaften har også gul farge. 

Kolavalmue tilhører seksjonen *Meconella* i valmueslekten (*Papaver*). Andre arter i samme seksjon er islandsvalmue, svalbardvalmue, alpevalmue og sibirvalmue. Disse valmuene vokser i Arktis og i høyfjellet lenger sør. Polyploidi er vanlig, og avgrensingen mellom de ulike artene er omstridt.

Denne arten har 2n=56 kromosomer og er dermed en oktoploid art. Avgrensingen mot islandsvalmue *P. radicatum* er omstridt, men forskerne mener nå at *P. radicatum* bare skal brukes de dekaploide valmuene rundt Nord-Atlanteren.

Kolavalmuene i Norge ble tidligere regnet til to endemiske underarter: «kvænangsvalmue» *P. l.* subsp. *kvaenangense* i Burfjorddalen i Kvænangen, og «talvikvalmue» *P. l.* subsp. *scandinavicum* i Vassbotndalen i Alta. Russiske forskere har beskrevet tre arter fra Khibiny på Kolahalvøya: *P. lapponicum* s. str., *P. chibinense* og *P. tolmatchevii*. Alle disse valmuene regnes nå til underarten *P. l.* subsp. *lapponicum*.

## Underarter
Tabellen viser de nå anerkjente underartene til kolavalmue. *P. hultenii* og *P. labradoricum* har fått status som egne arter.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*  Kolavalmue ''Papaver lapponicum'' - kristvi.net
*  Rødlistevurdering for Papaver lapponicum Kolavalmue - Norsk rødliste for arter 2006
*  Rødlistevurdering for kolavalmue - Artsdatabanken
Jennifer Grey

**Jennifer Grey** (født 26. mars 1960 i New York City i New York) er en amerikansk skuespiller. Hun er best kjent for rollene som Frances «Baby» Houseman i filmen *[[Dirty Dancing]]* (1987) og som Jeanie Bueller i *[[Skulk med stil]]* (1986).

## Tidlig liv
Grey ble født i New York og er datter av skuespilleren Joel Grey og den tidligere skuespilleren og sangeren Jo Wilder. Grey er også barnebarn av komikeren og musikeren Mickey Katz. Hun gikk på Dalton School, en privatskole på Manhattan, og studerte både dans og skuespill.

## Karriere
Greys kommersielle debut kom da hun var 19, i en reklamefilm for Dr Pepper. Etter noen andre småroller fikk hun rollen som den sjalu søsteren Jeanie i hitfilmen *[[Skulk med stil]]* fra 1986. Året etter fikk hun sin største rolle noensinne, som Frances «Baby» Houseman i *[[Dirty Dancing]]*, hvor hun spilte mot Patrick Swayze, som hun også hadde spilt mot i *[[Red Dawn]]*.

Tidlig på 1990-tallet undergikk Grey en neseoperasjon som var så mislykket at hun måtte ha en ny operasjon for å reparere skadene. Resultatet var at ansikten hennes ble så forandret at selv nære venner ikke kjente henne igjen, og den store endringen i utseende hadde negative følger for hennes karriere. Om denne erfaringen sa hun selv at «Jeg gikk i operasjonssalen som en celebritet – og kom ut anonym. Det var som å være i et vitnebeskyttelsesprogram, eller som å være usynlig.» Hun vurderte en kort stund å starte på nytt med nytt navn, men valgte å fortsette med sitt opprinnelige navn. I 1999 dukket hun opp igjen i den kortvarige ABC-situasjonskomedien *[[It's Like, You Know...]]*, hvor hun portretterte en variasjon av seg selv, en kjempende skuespiller kalt Jennifer Grey. I en episode i serien gjorde hun narr av seg selv med en historie om en høyt publisert neseoperasjon.

Grey spilte også sammen med Shirley MacLaine, Liza Minnelli og Kathy Bates i CBS' TV-film *[[The West Side Waltz]]*, tilpasset av Ernest Thompson fra hans skuespill, i en episode av *[[Venner for livet]]* som Mindy, og hun hadde i 2000 en mindre rolle filmen *[[Bounce]]* med Gwyneth Paltrow og Ben Affleck. Hennes eneste Broadway-rolle var i *[[The Twilight of the Golds]]* (1993). Grey har opptrådt i HBO-serien *[[John from Cincinnati]]* som Daphne, Meyers forlovede.

## Personlig liv
Etter å ha vært forlovet med Matthew Broderick (som spilte hennes bror i *Skulk med stil*) og Johnny Depp, og etter et forhold med George Stephanopoulos, giftet Grey seg 21. juli 2001 med skuespilleren og regissøren Clark Gregg (*[[The New Adventures of Old Christine]]*). De har en datter kalt Stella (født 3. desember 2001) sammen. Paret hadde hovedrollene i Lifetime-filmen *Road to Christmas*. 

Grey bor i Los Angeles i California sammen med sin familie.

## Filmografi

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Intervju i Washington Post
Badminton under Sommer-OL 2008 – Mixed double

Dette er resultatene **fra mixed double** i badminton under Sommer-OL 2008 i Beijing.

Turneringen bestod av en knock-out turnering, og kampene ble spilt med best-av-tre games. Hvert sett ble spilt til 21 poeng, og hvert game måtte vinnes med en margin på to poeng, unntatt når spillet ble vunnet av en spiller som nådde 30 poeng selv om ledelsen bare var ett poeng.

De fire beste parene i turneringen ble seedet, slik at de ikke møttes før i en eventuell semifinale. Resten av spillerne ble plassert ved trekning.

## Medaljer






## Seeds
#  Nova Widianto og Lilyana Natsir *(Sølv)*
#  Zheng Bo og Gao Ling *(Åttendedelsfinale)*
#  Flandy Limpele og Vita Marissa *(fjerdeplass)*
#  He Hanbin og Yu Yang *(Bronse)*

## Resultater

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Jin (språk)

**Jin** (kinesisk: 晋, pinyin: *jìn*, eller **jinyu**, 晋语, *jìnyǔ*) er et kinesisk språk som tales av omkring 45 millioner mennesker fremforalt i provinsen Shanxi, men også i deler av Indre Mongolia og tilgrensende områder i Shaanxi, Henan og Hebei. 

Jin har tradisjonelt blitt regnet som en variant av nordkinesisk, mandarin, men regnes nå oftere som et språk. Regnet som eget språk (noe som er rimelig med tanke på forskjellene mellom kinesiske dialektgrupper) er det verdens 26. største.

Et særdrag for jin er mengden sammentrekninger av to tegn/ord til ett. Det er et fenomen som forekommer også i standardkinesisk, men ikke i like høy grad.

## Dialekter
Jin deles gjerne inn i åtte dialekter:

**Bingzhou*, talt i sentrale Shanxi, med Taiyuan
**Lüliang*, talt i vedtre Shanxi og nordlige Shaanxi
**Shangdang*, talt i sørøstre Shanxi
**Wutai*, talt i nordlige Shanxi og det sentrale Indre Mongolia
**Datong-Baotou*, talt i deler av nordlige Shanxi og sentrale Indre Mongolia
**Zhangjiakou-Hohhot*, talt i nordvestre Hebei og deler av det sentrale Indre Mongolia
**Handan-Xinxiang*, talt i sørøstre Shanxi, sørlige Hebei og nordlige Henan
**Zhidan-Yanchuan*.
Hui (språk)

**Hui** (kinesisk: 徽, pinyin: *huī*, **huiyu** 徽語 / 徽语, *huīyǔ*, eller **huizhouhua**  (徽州話 / 徽州话, *huīzhōuhuà*) er en av de mange dialekter eller språk som tilhører den større språkgruppr som går under benevnelsen kinesisk. Dialekten tales av cirka 3,2 millioner innbyggere i den historiske Huizhou-regionen i Anhui-provinsen. 

Trass i det relativt lave antall brukere finnes hui i ganske mange varianter. Nesten hvert eneste fylke der hui tales har sin egen dialekt, og forskjellene er så store at folk som bare bor noen få landsbyer unna kan ha vanskeligheter med å forstå. 

Hui-dialektens stilling som egen dialektgruppe er omstridt och den regnes iblant som en variant av gan- eller wu-dialektene.
Hakka (språk)

**Hakka** (tradisjonell kinesisk: 客家話, forenklet kinesisk: 客家话, pinyin: *Kèjiāhuà*) er en av de mange dialekter eller språk som tilhører den større språkgruppe som går under benevnelsen kinesisk. Det store flertall av dem som benytter språket tilhører hakka-folket.

Språkets navn kommer av *hak* 客 (mandarin: *kè*) «gjest» og *ka* 家 (mandarin: *jīa*) «familie». Blant dem som selv benytter språket kalles det *hak-ka-fa/-va* 客家語, *hak-fa/-va*, 客語, *tu-gong-dung-fa/-va* 土廣東話, eller *ngai-fa/-va* "亻厓"話 («vårt språk»).

## Språkhistorie
Hakkaene kom ved forskjellige migrasjonsbølger fra det nordlige Kina til de sørlige områder de nå har som sitt kjerneområde. Migrasjonene var for det meste utløst av kriger og uroligheter. Hakkaenes forfedre kom fra dagens Henan og Shaanxi, og de tok med seg det kinesiske talemål som var utbredt der den gang. (Senere er talemålet i disse områdene utviklet seg til dialekter av moderne mandarin.) Hakka er et nokså konservativt språk, og er generelt mye nærmere middelalderkinesisk en noe annet moderne kinesisk språk. Man kan finne mange arkaiske trekk i moderne hakka, som de finale konsonanter , noe man også hører i andre moderne sørkinesiske språk, men som er gått tapt i mandarin. 

Gjennom folkets vandringer kan hakka ha plukket opp elementer fra de språkene som de kom i kontakt med underveis. Man finner vokabular som hakka har felles med min og she (hmong-mien).

## Dialekter
Ettersom hakkaene kom nordenfra i forskjellige migrasjonsbølger og disse tildels ble nokså  spredt, har hakkaspråket utviklet mange dialekter, Dongguanhua i Guangdong, Fujian, Jiangxi, Guangxi, Sichuan, Hunan, Guizhou, Hainan, Taiwan og Singapore.

Den dialekten som *de facto* oppfattes som standard for språket, er meixianhua, som tales i Meixian i det indre østlige Guangdong. Den offisielle kinesiske romaniseringssystemet som ble utviklet for hakka i 1960, tar utgangspunkt i meixianhua.

## Referanser


## Litteratur
*David Prager Branner: *Problems in Comparative Chinese Dialectology — the Classification of Miin and Hakka*. Trends in Linguistics series, no. 123. 2000. Berlin: Mouton de Gruyter. ISBN 31-101-5831-0.
* Mataro J. Hashimoto: *The Hakka Dialect. A linguistic study of Its Phonology, Syntax and Lexicon.* University Press, Cambridge 1973. ISBN 0-521-20037-7
* S. Robert Ramsey: *The Languages of China*, Princeton University Press, Princeton, N.J. 1987. ISBN 0-691-06694-9
Peter Bredsdorff

**Peter Bredsdorff** (**Christian Erhardt Bredsdorff**) (født 26. november 1913, død 16. januar 1981) var en dansk arkitekt og byplanlegger. Han er særlig kjent for *[[Fingerplanen]]*, en plan for hvordan København skulle utvikles.

Bredsdorff var i en rekke år leder av Københavns Kommunes byplankontor og det var i egenskap av dette at han i 1947 utarbeidet *Fingerplanen*. *Fingerplanen* er tatt opp i den danske Kulturkanonen.

I tillegg til sitt virke som utøvende arkitekt underviste han i byplanlegging ved Kunstakademiets Arkitektskole i perioden 1939–1973 og var fra 1955 professor samme sted.

## Utmerkelser og priser
* Akademiets stipendium i 1939
* Kaufmanns legat 1944
* Zacharias Jacobsens legat 1949
* C.F. Hansen-medaljen i 1973
* Carlsbergfondets videnskapelige understøttelser 1977–79
* Æresmedlem av Kunstakademiet 1977
* Statens Kunstfonds livsvarige ytelse 1980

## Referanser
The Ballad of High Noon

**«The Ballad of High Noon»** (eller **«Do Not Forsake Me, oh My Darling»**) er en amerikansk sang med melodi av Dimitri Tiomkin og tekst av Ned Washington. Den ble introdusert i filmen *[[Sheriffen (film)|Sheriffen]]* (*High Noon*), hvor den ble sunget under rulleteksten på begynnelsen av Tex Ritter. Den vant Oscar for beste sang for 1952.

I filmmusikkontekst blir «The Ballad of High Noon» hyllet ikke bare for sin integrasjon i *Sheriffen*s filmmusikk, men også for å kaste lys tekstmessig over temaene med ære og forpliktelse, som definerer filmen.

## Innspilte versjoner
* Johnny Bond (1976)
* Harry Brandelius med Sune Waldimirs orkester. Den svenske teksten ble skrevet av Sverker Ahde. Svensk tittel er «Du får ej lämna mig». Innspilt i Stockholm 2. juli 1952. Utgitt på 78-platene His Master's Voice X&nbsp;7817 (i Sverige) og på His Master's Voice A.L.&nbsp;3237 (i Norge).
* Walter Brennan
* Roy Clark
* Connie Francis
* Frankie Laine (1952)
* Legião Urbana
* Nana Mouskouri (1983)
* Dean Reed (1993)
* Tex Ritter (1952)
* Sons of the Pioneers

## Norsk versjon
Simensen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Sheriffen».

### Innspilling
* Helge Borglund. Utgitt på LP-platen *[[Countryfest 5]]* (Talent TLS&nbsp;3060) i 1980.

## Referanser

* Allison, Deborah (1993): "Do Not Forsake Me: The Ballad of High Noon" and the Rise of the Movie Theme Song Senses of Cinema
La Toya Jackson (album)

***La Toya Jackson*** er La Toya Jacksons første album, utgitt på plateselskapet Polydor Records, utgitt i 1980. Jackson hadde fra starten en plan om å ikke følge resten av familien inn i musikken, og studerte til å bli advokat. Hennes far, Joe Jackson, fikk henne til å droppe studiene til fordel for en karriere innenfor sang. Jackson var med under Jackson-familiens show i Las Vegas i 1974, og opptrådte flere ganger under TV-serien *The Jacksons* som gikk på amerikansk fjernsyn i 1976. Hun var den første av Jackson-søstrene som gikk solo. Albumet ble i 2006 re-lansert.

## Bakgrunn
Jackson var fremdeles på denne tiden sterkt religiøs, og hadde problemer med flere av albumets tekster. Hun var heller ikke interesset i og ha etternavnet på LP-en fordi hun ville se hva hun kunne klare som en individuel artist, og ikke som Michael Jacksons lillesøster. Michael Jackson bidro med en låt til LP-en, orginialt skrevet for Donna Summer under tittelen «Fire Is the Feeling» som ble til «Night Time Lover» for La Toya. En annen låt på LP-en, «Lovely Is She» ble skrevet av Jacksons selv sammen med lillesøsteren Janet Jackson.
Jackson promoterte LP-en på flere populære TV-show i USA og Europa, men de store salgstallene uteble. 

## Sporliste
#«If You Feel the Funk» (K.Peterson/D.Pride) – 6:26
#«Save Your Love» (L.Farrow/C.Johns) – 5:09
#«My Love Has Passed You By» (K.Peterson/D.Pride) – 4:46
#«Are You Ready?» (K.Gold/B.Ocean) – 5:32
#«Night Time Lover» (M.Jackson/L.Jackson) – 4:49
#«A Taste of You (Is a Taste of Love)» (G.Perry/P.Harrison/E.Smith) – 5:39
#«Lovely Is She» (L.Jackson/J.Jackson) – 4:40
#«If I Ain't Got It» (L.Farrow/C.Johns) – 3:18

## Mottakelse
Albumet ble mottatt med blandede kritikker. Flere aviser var negative til LP-en, men mange komplimenterte Jackson for sin stemme, en stemme hun senere i karrieren ble slaktet for. *The Evening Independent* skrev blant annet at Jackson hadde «en attraktiv, behagelig stemme som er voksen og kontrollert». To singler ble sluppet fra LP-en, «If You Feel the Funk» (#103) og «Night Time Lover» med broren Michael som korist. Ingen av singlene kom inn på den amerikanske topp 100-listen, men førstesingelen gjorde det bedre med en 17.-plass på den amerikanske dance/club-listen og 40.-plass på Billboard R&B-listen. Singelen gjorde det bedre i Europa, hvor den nådde 42.-plass i Tyskland og 18.-plass i Nederland. Singelen ble også lansert i England, uten at den nådde singel-listen. 

Den andre singelen floppet, til tross for Michaels bidrag, og nådde som beste en 59.-plass på Billboards R&B-liste. Albumet stoppet på 116.-plass på Billboard 200, og er Jacksons beste plassering hittil. 

## Singler
* 1982: «If You Feel The Funk» (#103 USA, #42 Tyskland, #18 Nederland)
* 1983: «Night Time Lover» (#59 USA, Billboard R&B)

## Eksterne lenker
*
Min (språk)

**Min**  (kinesisk: 閩方言 / 闽方言, pinyin: *Min fangyan*) er navnet på en gruppe språk som hører til den større språkgruppen som går under navnet kinesisk. Min finnes i et stort antall forskjellige varianter og snakkes av ca 60 millioner mennesker hovedsakelig i Fujian-provinsen, men også i Guangdong og Hainan i Folkerepublikken Kina. En variant av min er taiwansk, som nesten har fått status av halvoffisielt språk på Taiwan.

## Undergrupperinger
Min har større variasjonsbredde innen sine tilhørende språk og dialekter enn noen annen kinesisk språkfamilie. Min deles gjerne inn i fem til ni språk; de avhenger av om man skal betrakte visse talemål som egne språk eller som dialekter. 

Et system som deler opp min i *åtte språk*Glossika ser slik ut:  

* Nordlig min *(Minbei*) i prefekturet Nanping i provinsen Fujian. De to viktigste dialektene av minbei er *Jianoudialekt* (standarddialekt av minbei) og *[[Shaojiang Min|Shaojiang]]* (som av noen lingvister anses som et eget språk);

* Østlig min *(Mindong*) i prefekturene Fuzhou og Ningde;

* Sentral min *(Minzhong* i prefekturet Sanming);

* Puxian min i prefekturet Putian;

* Sørlig min *(Minnan*), som består av varianter som ofte betraktes som egne språk:
:*Hokkien i prefekturene (Zhangzhou, Quanzhou, og Xiamen – og på Taiwan, skjønt dialektvarianten der (taiwansk) noen ganger anses som et eget språk;
:*Teochew i nordøstlige deler av provinsen Guangdong;
:*Leizhou* (på [[Leizhouhalvøya]] i Guangdong); 
:*[[Hainanesisk]]* (på øya Hainan).

Hva gjelder de sistnevnte, leizhou og hainanese, forekommer det at de betraktes som ett minnan-språk, med fellesbetegnelsen *qiongwen*, i stedet som to språk i språkgruppen minnan. 

Betegnelsene på språkene kan variere og slik skape noe uklarhet. Minnanspråket i det vestlige Guangdong kalles av og til *[[hoklo]]* (et ord som kanskje bedre kunne reserveres for en befolkningsgruppe), og det på Hainan som *qiongwen* eller *qiongzhouhua*. 

Minnan er den dominerende språkgruppen som tales av kinesere på Filippinene, der det kalles lan-nang -- det dreier seg i det alt vesentlige om *hokkien*. På Taiwan er  [minnan kjent som *hō-ló-oē* og er svært utbredt. I Singapore, Malaysia, Indonesia og andre steder i Sørøst-Asia er det blant kineserne minnanspråkene hokkien og teochew dominerer. 

## Referanser
I’m Gonna Wash That Man Right Outa My Hair

**«I'm Gonna Wash That Man Right Outa My Hair»** er en amerikansk sang fra musicalen South Pacific med melodi av Richard Rodgers og tekst av Oscar Hammerstein II Den blir fremført av den kvinnelige hovedrollefiguren Nelly Forbush og sykepleierskene. Forbush ble opprinnelig spilt av Mary Martin fra 1949. Hennes rollefigur har blitt trett av en mann, Emil De Brech, synger i dusjen og påstår at hun vil glemme ham. Vennene viser henne støtte ved å harmonisere.

«I'm Gonna Wash That Man Right Outa My Hair» ble tilpasset som kommersiell jingle for hårfargingsmiddelet Clairol i 1970-årene.

## Innspilling
*Diana Miller, Arne Domnérus og hans orkester. Innspilt i Stockholm 22. september 1952. Utgitt på 78-platene His Master's Voice X&nbsp;7829 (i Sverige) og på His Master's Voice A.L.&nbsp;3251 (i Norge).

## Referanser
Tongyong pinyin

**Tongyong pinyin** (kinesisk: 通用拼音, *Tōngyòng pīnyīn*, «universell metode for å stave lyd») er et romaniseringssystem som var i offisiell bruk i Republikken Kina på Taiwan fra 2002 til 2008. Romaniseringssystemet ble til i 2002 som et kompromiss etter en lang og vanskelig debatt om å gi avkall på det ganske krevende Gwoyeu Romatzyh-systemet og det for utlendinger vanskelig forståelige zhuyin til fordel for Folkerepublikken Kinas offisielle romaniseringssystem, Hanyu pinyin. Siden 1. januar 2009 benyttes ikke systemet lenger offisielt.

Motstanderne mot å innføre hanyu pinyin henviste til den spesielle politiske situasjonen mellom Fastlands-Kina og Taiwan samt til at hanyu pinyin inneholder en del bokstaver som ikke er helt selvsagte med hensyn til uttale, for eksempel *x*, *z*, *zh* og *q*.

Argumentene for å innføre hanyu pinyin var at:

# Singapore og Malaysia hadde gått over til hanyu pinyin (og forenklede tegn).
# de fleste utenlandske studenter var blitt undervist i kinesisk (mandarin) ved hjelp av hanyu pinyin.
# FN benytter systemet i sine offisielle dokumenter vedrørende de kinesiskspråklige områder.

Tongyong Pinyin ble da en løsning på denne langdragne konflikt. Likhetene mellom hanyu pinyin og tongyong pinyin er tilstrekkelig store for at ikke skapet alt for store problemer for personer som har lært seg hanyu pinyin (Her opplistes forskjeller og likheter mellom hanyu pinyin og tongyong pinyin.)

Foruten forskjeller i hvorden visse stavelser staves, er det litt forskjell på hvordan toner markeres.

## Photos

TRA Formosa Star and Cidu Station sign 20050818 night.jpg
File:高雄捷運小港站 (2330729579).jpg
File:柳營區圖書館.jpg
File:Kaohsiung RoadSign.svg
File:Fusing Township Administration Building 20080601.jpg
Vildandens sång

«**Vildandens sång**» eller «**Vildandens klagan**» eller bare «**Vildanden**» er en meget populær svensk slager fra 1950-årene i Thory Bernhards innspilling. Sangen blir iblant oppgitt å være tradisjonell, det vil si å ikke ha kjent opphavsmann, men være nedtegnet av kapellmester Leon Landgren. Iblant blir Johan Bernhard Gauffin angitt som tekstforfatter og Elna Nilsson-Rydman som komponist.

Teksten skildrer en stakkars hunnand, hvis partner blir skutt.

## Innspillinger (i utvalg)
*Sven-Olof Sandberg med orkester Dir.: Åke Jelving. Innspilt i Stockholm 10. september 1952. Den ble utgitt på 78-platene His Master's Voice X&nbsp;7825 (i Sverige) og på His Master's Voice A.L.&nbsp;3256 (i Norge).
*G. Engedahl og E. Stordahl, duett med orkester. Innspilt i Oslo cirka januar 1953. Utgitt på 78-platen Odeon ND&nbsp;7100. Norsk tekst: Erling Stordahl. Som «Vildandens sang»
*De Syngende Husmødre på platen *[[De syngende husmødre]]* fra 1978. Som «Vildandens sang».
*Rita Engebretsen på platen *[[Frem fra Glemselen kap.15]]* fra 1985. Som «Vildandens sang».

## Teksten
#Om våren vi reiste tilbake til Nordenog hekket i sivet en fredsplass på jorden,der bygde vi hjem,snart de små trillet frem.
#En aften så stille vi svømte i sivet,en båt kom mot stranden for oss gjaldt det livet.En jeger vi så,og vi skjermet de små.
#I samme minuttet det tordnet og lyste,min make ble skutt her hans blod fløt fra brystet.Jeg manede nåstraks til flukt mine små.
#De kjære som flyktet jeg ei kunne følgemin sårede vinge jeg ei kunne dølge.I dypet jeg fórbort fra menneskers jord.
#Og siden jeg fór i det fjerne og næreog søkte de små de som var meg så kjære.Men ingen jeg fantnå har jeg mistet alt.
#For mennesker vokt deg jeg lærte av dettenå svømmer jeg sakte med vinger så trett.Til ensomme ø drar jeg nå for å dø,til ensomme ø i dens fred vil jeg dø.
Hassan Kamranifar

**Hassan Kamranifar** (persisk: حسن کامرانی فر; født 19. april 1972 i Teheran) er en iransk fotballdommer, som dømmer i iransk liga. Han ble FIFA-dommer i 2001, og dømmer som assistentdommer/linjedommer. Han har dømt ett verdensmesterskap i fotball, i Fotball-VM 2010 (der han var assistentdommer for Khalil Al Ghamdi fra Saudi-Arabia), samt i Afrikamesterskapet 2010 og under Sommer-OL 2008. Kamranifar skal også dømme under VM i fotball 2014.
 
## Eksterne lenker
* FIFA-profil
Danzhouhua

**Danzhouhua** (kinesisk: 儋州話 / 儋州话) er en av de mange dialekter eller språk som tilhører den større språkgruppe som går under navnet kinesisk. Dialekten bestraktes som en variant av kantonesisk og tales av ca 400&nbsp;000 personer i fylket Danzhou på øya Hainan.
Bechir Hassani

**Bechir Hassani** (født 22. september 1969) er en tunisisk fotballdommer, som dømmer i den tunisiske toppligaen. Han ble aktiv FIFA-dommer i 2003, og dømmer som assistentdommer/linjedommer. Han har dømt ett verdensmesterskap i fotball, i Fotball-VM 2010 der han var assistentdommer for Eddy Maillet fra Seychellene . Han har også dømt i Confederations Cup 2009, Sommer-OL 2008 og Afrikamesterskapet i fotball 2010 og 2008.

## Referanser
Evarist Menkouande

**Evarist Menkouande** (født 1974) er en kamrunsk fotballdommer. Han ble aktiv som FIFA-dommer i 2004, og dømmer som assistentdommer/linjedommer. Han dømte i Fotball-VM 2010 (som assistentdommer for Eddy Maillet), og har tidligere dømt i Confederations Cup 2009, Sommer-OL 2008 og i Afrikamesterskapet i fotball 2010 og 2008. Han blir også assistentdommer under VM i fotball 2014.
 
## Eksterne lenker
* Oversikt over internasjonale kamper hos SoccerPunter.com
* FIFA-profil
Saleh Al Marzouqi

**Saleh Al Marzouqi** (arabisk: صالح محمد المرزوقي; født 2. desember 1970) er en fotballdommer fra De forente arabiske emirater, som dømmer i sin hjemlige liga. Han ble aktiv som FIFA-dommer i 2005, og dømmer som assistentdommer/linjedommer. Han har dømt ett verdensmesterskap i fotball, Fotball-VM 2010 der han var assistentdommer for Khalil Al Ghamdi fra Saudi-Arabia.
Volvo P1900

**Volvo P1900** er en sportsbil som ble lagd av bilfabrikken Volvo mellom 1956 og 1957. Bilen ble i begge produksjonsår markedsført som «Volvo Sport». I ettertid fikk den betegnelsen «P1900». Opprinnelsen til tallet 1900 er ukjent, og i motsetning til den senere modellen P1800, hvor tallet «1800» reflekterte motorstørrelsen på 1.8 liter, hadde de fleste P1900 en 1.4 liters motor. 

Historien til Volvos første sportsmodell startet da Volvos daværende direktør Assar Gabrielsson så Chevrolets nye sportsbil Corvette i 1953. Gabrielsson innledet et samarbeid med firmaet Glasspar i California som fikk i oppdrag å ta fram karosseriet till P1900. Volvo i Sverige bygde en rørramme og utstyrte denne med motor, tretrinns girkasse og hjuloppheng fra Volvo PV444. Motoren, en rekkefirer på 1,4 liter, ble noe trimmet i forhold til utgaven i PV og fikk 70 hestekrefter. Noen få P1900 ble utstyrt med B16B motor og firetrinns girkasse.

Produksjonen av P1900 var kostbar og etterspørselen etter modellen var lavere enn hva Volvo forventet. Volvos nye direktør fra 1956, Gunnar Engelau, besluttet dermed å legge ned produksjonen i 1957. Bilen ble dermed tilvirket i kun ett år, fra 1956-1957, og det ble produsert 67 biler pluss fire prototyper. Senere har det vist seg at det ble produsert 68 biler, da to biler hadde fått chassisnummer «20».

## Se også
Volvo P1800
## Referanser
Byneset historielag

**Byneset historielag** er et historielag fra Byneset i Trondheim kommune i Trøndelag. Det ble stiftet 17. oktober 1994, som et resultat av et prosjekt igangsatt av Landbrukskontoret i Trondheimsdistriktet: «Miljø og Næringsutvikling, Byneset» 

Å kartfeste gamle stier og ferdselsårer var et av delprosjektene. En lokal gruppe arbeidet med dette, og ut fra denne oppsto Byneset historielag.

## Eksterne lenker
* Byneset historielag Besøkt 12. august 2017
Rafael Ilyasov

**Rafael Ilyasov** (født 20. desember 1973) er en usbekisk fotballdommer, som dømmer i den usbekiske ligaen. Han ble aktiv som FIFA-dommer i 2001, og dømmer som assistentdommer/linjedommer. Han har dømt ett verdensmesterskap i fotball, Fotball-VM 2010 der han var assistentdommer for Ravshan Irmatov fra Usbekistan . Hans første internasjonale kamp var kampen mellom  og  i 2001.

## Referanser
Bahadyr Kochkarov

**Bahadyr Kochkarov** (født 13. mai 1970) er en kirgisisk fotballdommer. Han ble FIFA-dommer i 1997, og dømmer som assistentdommer/linjedommer. Han var assistent under fotball-VM i 2010, og skal også assistere under VM i 2014.

## Eksterne lenker
* Oversikt over internasjonale kamper hos worldfootball.net
* FIFA-profil
Joseph Han Yingjin

**Joseph Han Yingjin** (født 1958 i Shanxi i Kina) er en kinesisk katolsk biskop av Sanyuan i Shaanxi i Folkerepublikken Kina.

## Liv og virke
### Prest
Han Yangjin begynte på det katolske presteseminaret i 1986. Han ble presteviet i 1992 og virket først i presteseminaret. Året etter ble han utnevnt til sogneprest. Han studerte ved to universiteter og ble i 2007 nominert til bispekandidat. Året etter gav pave Benedikt XVI sin approbasjon.
### Biskop
Han ble bispeviet den 24. juni 2010. Hans forgjenger, biskop Joseph Zong Huaide, var hovedkonsekrator; andre biskoper som medvirket var Anthony Dang Mingyan av Xi'an, Louis Yu Runchen av Hanzhong, Joseph Tong Changping av Weinan, Nicholas Han Jide av Pingliang og Joseph Li Jing av Yinchuan/Ningxia i regionen Ningxia Hui. Alle var approbert av Vatikanet og av den kinesiske regjering. Den 83 år gamle biskop Joseph Lan Shi av Sanyuan, som ble hemmelig bispeviet i 2000 og ikke anerkjent av regjeringen, kunne ikke delta ved ordinasjonen, men gav den sin tilslutning.

Bispedømmet Sanyuan har 40.000 katolikker i 52 menigheter, og 36 prester og ca 80 nonner (2010).

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1852-1918) *1900
* Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
* Biskop Anthony Zhou Weidao (Chow Wei-tao) (1905-1983) *1950
* Biskop Lucas Ly Jing Feng (Li Jingfeng) (1921-2017) *1980
* Biskop Joseph Zong Huaide (1920-2021) *1987
* Biskop *Joseph Han Yingjin* (1958- ) *2010

## Referanser
Kaprun-ulykken

**Kaprun-ulykken** var en brann som inntraff 11. november 2000 der 155 mennesker omkom og bare tolv overlevde. Kabelbanen gikk mellom den østerrikske landsbyen Kaprun og toppen av fjellet Kitzsteinhorn. Den var smalsporet, med en sporvidde på 946 mm. Traséen var  meter lang, og  meter av traséen gikk gjennom en tunnel, som endte i den øvre stasjonen, som var en del av «Alpincenter»-bygningen, som også inneholdt restauranter og butikker.

Tunnelåpningen hadde en garasjeport som ble rullet ned når kabelbanen ikke var i bruk, for å hindre innbrudd i Alpincenteret via tunnelen. Tunnelen ble også brukt som garasje, hvor vognene ble oppbevart over natten.

## Ulykken
Klokken 9.00 gikk 161 passasjerer og én fører ombord i vognen. Rett etter at vognen kjørte inn i tunnelen, tok det fyr i en vifteovn som var installert i førerrommet nederst i vognen. Bak ovnens varmeelement gikk det oljeledninger som inneholdt brannfarlig hydraulikkolje. Oljeledningene ble smeltet av ilden fra den brennende vifteovnen. Dette fikk oljen til å sprute ut på gulvet og dryppe ned på skinnegangen. Dette førte også til at vognen stanset 600 meter fra tunnelens nedre åpning. Ild fra vifteovnen antente oljen som hadde sprutet ut på gulvet i førerhuset. På grunn av tunnelens vinkel oppførte ikke brannen seg som en normal tunnelbrann, der røyk og ild sprer seg i begge retninger. Røyken og ilden ble sendt oppover, akkurat som i en skorstein. Røyken nådde alpinsenteret hvor den øvre stasjonen holder til. To arbeidere så røyken og løp ut av stasjonen, men de måtte evakuere alle personene som var i butikkarkaden. Fire mennesker var fortsatt inne i bygget etter evakueringen. Brannmenn tok seg inn i bygningen for å redde de fire menneskene som var igjen inne i alpinsenteret. Én av de som fortsatt var igjen, som lå nærmest inngangen, ble reddet. De andre ble forgiftet av røyken. Føreren og hans eneste passasjer som var i den andre vognen på vei nedover, døde av røykforgiftning.

Hovedstrømledningen med en spenning på 16 kV som forsynte skianlegget på Kitzsteinhorn gikk langs traséen. Ilden fra den brennende vognen brente av kabelen slik at det ble strømbrudd over hele Kitzsteinhorn. Taubaner, stolheiser og skitrekk stoppet. Oppe i alpinsenteret gikk strømmen også. Dette fikk elektriske dører til å slutte å virke.

## Årsak og etterhendelser

Kabelbanen har aldri blitt gjenåpnet etter ulykken, og har blitt erstattet med en funitel, en type taubane hvor gondolene blir trukket av to trekk-kabler. Stasjonene har blitt forlatt og tunnelen lukket igjen

Vognene hadde to brannslukkere ombord, utenfor passasjerenes rekkevidde. Det var heller ikke røykdetektorer ombord, og det var heller ingen måter å få kontakt med føreren, kontrollrommet eller brannvesenet. Vifteovnene som var installert ombord var ikke egnet for bruk i kjøretøy, men for bruk i boliger. En designfeil i ovnene førte til overoppheting som antente oljen som dryppet ned på varmeelementet.

## Eksterne lenker
* Panikkscene da vognen ble fylt med røyk. – Aftenposten.no
* Fortvilelse og sorg i Kaprun. – Aftenposten.no
Ma Lin (maler)

**Ma Lin** (forenklet kinesisk: 馬麟, tradisjonell kinesisk: 马麟, pinyin: Mǎ Lín, Wade-Giles: *Ma Lin*); var en kinesisk hoffmaler under Song-dynastiet som arbeidet i det tidlige til midtre 13. århundre. Konkrete fødsels- og dødsår er ukjent.

## Referanser


## Kilder
* Barnhart, R. M. et al. (1997). Three thousand years of Chinese painting. New Haven, Yale University Press. ISBN 0-300-07013-6

## Eksterne lenker
*
Ture Schwebs

**Ture Schwebs** (født 1950) er en norsk litteraturviter, forsker og fagbokforfatter.

Schwebs er professor ved Høgskolen på Vestlandet. Han har hovedfag i nordisk litteratur fra Universitetet i Bergen, og arbeidet 10 år i videregående skole, før han i 1990 ble tilsatt ved HiB.

Schwebs har i sin forskning særlig konsentrert seg om medie- og norskfaglige emner. Hans forskningsinteresser er knyttet til tekstformer og sjangrer i nye medier, tekstkulturens forhold til den digitale informasjonsteknologien og til barn og unges ikt-bruk.

Schwebs er forfatter, sammen med Helge Østbye, av læreboken *Media i samfunnet*, som kom første gang i 1988. Denne boken er i 2020 kommet i sin åttende utgave, med Brita Ytre-Arne som medforfatter. Denne boken er mange norske mediestudenters første møte med disiplinen. En annen bok, som var viktig i sin samtid, er *Skjermtekster* fra 1994, med Schwebs som redaktør. I 1996 kom han med CD-ROMen *Rom for norsk*. Schwebs er videre forfatter av *Tekst.no*, første gang utgitt i 2001, sammen med Hildegunn Otnes. I 2010 kom *Tekst 2 null*, forfattet sammen med Jon Hoem.

## Eksterne lenker

* Presentasjon ved Høgskolen på Vestlandet
World Barista Championship

**World Barista Championship** (WBC) er det offisielle navnet på **VM i baristakunst**. WBC er en årlig konkurranse i baristakunst som ble startet opp i 2000. Formatet for konkurransen er basert på NM i baristakunst, som ble startet opp i 1998. Konkurransen eies og organiseres i samarbeid mellom Specialty Coffee Association of America (SCAA) og Specialty Coffee Association of Europe (SCAE).

Mesterskapet i klassisk baristakunst går ut på å servere 12 kaffedrikker (4 espresso, 4 cappuccino og 4 egenkomponerte signaturdrikker) i løpet av 15 minutter. Drikkene blir vurdert av 4 dommere ut ifra smak, presentasjon, renhold, kreativitet og teknisk arbeid. I tillegg til klassisk baristakunst arrangeres *VM i [[Latte art]]*, *VM i Cup tasting* og *VM i Coffee in Good Spirits* som en del av WBC.

Det er vinneren av NM i baristakunst som representerer Norge i VM i baristakunst. 

## Historie

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Michael Stevenson

**Michael Stevenson** (født 10. juli 1984 i Säffle) er en svensk syklist som syklet for det norske kontinentallaget Sparebanken Vest-Ridley. I 2010 ble han svensk mester på landevei.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Eli Årdal Berland

**Eli Årdal Berland** (1952–2025) var en norsk lokalpolitiker som representerte Høyre.

Hun var ordfører i Fjell kommune fra 2010, da hun overtok etter at Lars Lie døde, til 2015. Hun var kommunens første kvinnelige ordfører. 

I fylkestinget representerte hun Høyre fra 2003.

Eli Årdal Berdal fikk sykdommen Alzheimer og døde på sykehjem den 8. september 2025, 73 år gammel.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Biografi på Hordaland Høyres hjemmeside
Verdalsøra ungdomsskole

**Verdalsøra ungdomsskole** ble åpnet 28. februar 1970. Da hadde skolen vært i bruk siden høsten 1968 da det første kullet ungdomsskoleelever begynte. Rommene ble tatt i bruk etter hvert som de ble ferdige, og svømmehallen sto ferdig i februar 1970.
 
Verdalsøra ungdomsskolekrets omfattet Verdalsøra barneskole-, Ness skole- og Vinne skolekrets. Ungdomsskolen ble bygget som en 4-parallellers skole.
I november 1970 flyttet Stiklestad Folkeboksamling (Verdal Bibliotek) inn i lokaler på skolen, og så lenge folkebiblioteket var her, var det et kombinasjonsbibliotek mellom folkebiblioteket og skolebiblioteket.
 
Da det første kullet hadde gått sine tre år ble det åpnet opp for et 10. frivillig år, en ordning som varte i noen få år, men som tok slutt da interessen forsvant.
Frem til 1975 var det kursplaner på skolen, men fra skoleåret 1975/76 gikk man over til ordningen med sammenholdte klasser.
 
Underveis var Ørmelen skolekrets blitt opprettet, og da elevene i denne kretsen kom til 7. klasse, fortsatte de der og Ørmelen ble således skilt ut fra Verdalsøra skolekrets. De siste elevene fra Ørmelen gikk ut ved Verdalsøra i 1979.
 
Til da hadde det vært trangt på skolen, og det hadde til tider vært både 5 og 6 paralleller ved skolen. Derfor var det nødvendig med utvidelse. Et storklasserom ble bygget til østfløyen. Ganske snart ble rommet delt i to ordinære klasserom. Formingssalen (sløydsalen) ble også utvidet.
I 1983/84 flyttet Verdal Folkebibliotek (Stiklestad Folkeboksamling) ut, og skolen tok lokalene i bruk selv.
 
Utviklingen på Ørmelen og Verdalsøra for øvrig førte til at Ørmelen Ungdomsskolekrets ble lagt ned og elevene flyttet til Verdalsøra Ungdomsskole i 1994. Samme år ble elevene fra Ness skolekrets flyttet til Vuku Ungdomsskole. Dette førte til en god del flere elever ved skolen.
I 19989/99 ble skolen på nytt utvidet med to klasserom, men fremdeles er den for liten selv om alle klassene nå har sitt eget klasserom. Utvidelse er planlagt, en utvidelse som vil bety mer rom for både elever, lærere og administrasjon.
Kunståret 1254

**Kunståret 1254** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1254.

## Hendelser

## Maleri

*ca. 1246-1254: Ma Lin maler *Landskap i solnedgang*

## Fødsler
* Ren Renfa –kinesisk maler av hester, folk, blomster og fugler (død 1327)
* Zhao Mengfu -kinesisk akademiker,maler ogkalligraf under Yuan-dynastiet (død 1322)

## Dødsfall
Lungeurt

**Lungeurt** (*Pulmonaria officinalis*) er en art i rubladfamilien. Den har blomster som først er røde, men etter hvert blir blå fordi krondbladenes pH-verdi forandres når de blir eldre. De ovale, flekkete bladene representerer lunger ifølge signaturlæren. Den har vært brukt som medisinsk urt siden middelalderen og er nevnt av Hildegard von Bingen. 

Den finnes i det meste av Europa, bortsett fra Norge og De britiske øyer der den bare finnes forvillet.

Larvene til rubladmøllen *[[Ethmia pusiella]]* lever av bladene.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Mu Yuxin

**Mu Yuxin** (født 9. mai 1970) er en kinesisk fotballdommer, som dømmer i den kinesiske ligaen. Han ble aktiv som dommer i 1984, og dømmer som assistentdommer/linjedommer. Han har dømt ett verdensmesterskap i fotball, Fotball-VM 2010 der han var assistentdommer for Subkhiddin Mohd Salleh fra Malaysia .

## Referanser
Den store Atonhymnen

***Den store Atonhymnen*** er en religiøs tekst fra oldtidens Egypt. Teksten ble funnet i farao Kheperkheprure Ais klippegrav ved el-Amarna, og tilskrives farao Akhnaton (ca 1351-1334 f.Kr.) i det attende dynasti. 

Teksten er en av de viktigste kildene til den monoteistiske egyptiske religionen atonismen, og formulerer tanken om at Aton som den eneste gud, og som universets skaper og livgiver. Teksten kan minne om Salme 104 i Bibelens *[[Salmenes bok]]*.

Flere lignende solhymner ble skrevet i denne monoteistiske perioden. Brødrene *Suty* og *Hor*, som var ingeniører i farao Amenhotep IIIs tjeneste, skrev bare noen tiår tidligere hymner til Ra og til Aton. 

## Første linje i Atonhymnen som hieroglyfer
N14-A30---S34-I10:X1:N17-V28-N5-V28-M17-X1:N35:N5-S34-G36-M40-O23:V30

## Norsk utgave
* Både Atonhymnen og brødrenes hymner er oversatt til norsk i *[[Den egyptiske dødeboken, og tekster om livets vei]],* 2001.
* Teksten er presentert i antologien *Det står skrevet*, redigert av Tor Åge Bringsværd. Pax forlag, 1997. ISBN 82-530-1921-1
## Referanser
Den livstrettes samtale med sin ba-ånd

***Den livstrettes samtale med sin ba-ånd*** er en religiøs tekst fra oldtidens Egypt, fra Mellomriket-perioden (ca 1986-1633 f.Kr.) 

Teksten tilhører *visdomslære*-sjangeren (sebayt) og skildrer en dialog mellom en mann og hans ba – sjelen. Mannen mener at sjelen har sviktet ham, eller truer med å forlate ham eller føre ham raskere mot døden. Mannen mener videre at livet er tungt å bære, men sjelen svarer ham, og gir ham livsmotet tilbake. 

Det er bare funnet et eksemplar av teksten, og den er ikke komplett. Teksten er skrevet med hieratisk skrift, en forenklet kursivvariant av hieroglyfer; den er publisert på norsk i *[[Den egyptiske dødeboken, og tekster om livets vei]],* 2001.

## Referanser