open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sars’ gate (Oslo)

**Sars' gate** er ei gate på Sofienberg i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Jens Bjelkes gate ved Hersleb skole til Finnmarkgata like ved Carl Berners plass. Gata avgrenser Tøyen i øst, og var en del av riksvei 4 frem til 2010.

Gata er oppkalt etter zoologen Michael Sars. Første halvdel av gata utgjør vestgrensa av Botanisk hage, og Geologisk museum og Zoologisk museum i hagen har adresse Sars' gate 1.

På motsatt side av gata ligger to større kvartaler (blant annet Sars' gate 2), som er en del av Gråbeingårdene. Kvartalene er fra 1894, er tegna av arkitekt Rudolf Haeselich. De hadde opprinnelig rundt 450 små leiligheter, og  blei renovert i 1980–83 av Oslo Byfornyelse (arkitekt Truls Thorenfeldt).

Ovafor dette ligger «baksida» av Lakkegata skole med forsamlingslokalet «Slurpen» (Lakkegata 79).

Resten av gata har leiegårder og boligblokker, i hovedsak fra ca. 1940 og noen tiår utover; på vestsida som karrébebyggelse (blant annet borettslaga Tøyenhus og Engelsborg), på østsida som lamellblokker.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
HaGL Fallskjermklubb

**HaGL Fallskjermklubb** er forkortelse for Hamar, Gjøvik og Lillehammer fallskjermklubb. Klubben har base ved Hamar flyplass, Stafsberg. Klubben har klubbhus og oppvarmet pakketelt for hopping gjennom hele året. Klubben har flest medlemmer fra Innlandet, men det er medlemmer fra hele landet.
Klubben disponerer eget fly; Cessna 182, https://web.archive.org/web/20170527202249/http://ln-tsb.no/, som er det flyet i Norge som definitivt har gjort flest fallskjermløft og droppet ca. 65000 hoppere (2010). Selv om klubben hovedsakelig hopper på Hamar lufthavn Stafsberg, hoppes det også fra klubbflyet på Starmoen, Elverum og Reinsvoll, Gjøvik. I tillegg hopper vi innimellom på Kjeller, Holmenkollen, Frya, og andre steder hvor det skal hoppes oppvisningshopp.
Hagl fallskjermklubb hopper tandem HELE året.
 
Klubben er medlem i Norges Luftsportforbund.
## Historikk
Klubben ble delt i 1985, Ving FSK ble ny klubb i tidligere Oppland og Hamar FSK ble tidligere Hedmark sin nye klubb. Klubbene fortsatte samarbeidet og ble i 1998 sammenslått til HaGL FSK.

## Aktivitet
Klubben har i 2010 over 100 betalende medlemmer og ca.30-40 aktive hoppere.

I 2008 satte to av medlemmene norgesrekord i antall hopp på en dag. Utgangspunktet var tre mann som skulle hoppe ca. 60 hopp hver, men de endte opp med to mann som hoppet 85 hopp hver. Den forrige norgesrekorden var på 40 hopp på en dag, og var 14 år gammel.
Men to mann, Mikael Skyflyer Kristiansen og Leif Tanum hoppet 85 hopp hver på denne dagen mellom 0700 og 2200.

## Referanser


## Eksterne lenker
* HaGL Fallskjermklubb
Fade to Black

**«Fade to Black»** er en sang og single av Metallica fra deres andre musikkalbum *[[Ride the Lightning]]* fra 1984. 

Sangen er bandets første ballade og blir sett på som en foregangssang for bandets andre ballader: «The Unforgiven», «Nothing Else Matters», «The Unforgiven II» og «The Unforgiven III». Sangen ble utnevnt av magasinet *[[Guitar World]]* for å ha den 24. beste gitarsoloen noensinne.

## Sangtekst
Teksten i sangen handler hovedsakelig om døden, selvmord og det å miste viljen til å fortsette å leve. Sangen ble skrevet rett etter at Metallica hadde fått alt bandutstyret sitt frastjålet etter å ha hadde spilt på en klubb i Boston, Massachusetts.  Under et intervju ved MTV Icon-gallaen i 2005, hvor Metallica ble hedret, fortalte Lars Ulrich i et intervju om hvordan han selv og bandkamerat James Hetfield var besatt av tanken på døden mens de jobbet på «Ride the Lightning», og spesielt i perioden da de skrev «Fade to Black».

Bandet har også fortalt senere at sangen i seg selv var et stort steg for Metallica. I et intervju med vokalisten James Hetfield forteller han at de visste at fans av bandet kom til å reagere når de hørte sangen, men at de likevel bestemte seg for å ha den med fordi de ville stikke seg ut blant resten av metalbandene på den tiden.

Sangens tittel blir heller aldri nevnt i sangen.

## Live
Når den ble gitt ut ble sangen kritisert for å være for myk og upassende for Metallica og metal-sjangeren, men har etter hvert utviklet seg til et fast innslag under Metallica sine konserter. Sangen var også den siste som ble spilt med tidligere bassist Jason Newsted i bandet. Newsted sitt siste show med Metallica var under VH1 Music Awards i 2000. Metallica spilte denne sangen på Montreals Olympic Stadium i 1992, da vokalist Hetfield hadde sin kjente ulykke med pyroteknikken på scenen.

## Coverversjoner
*Disturbed på konsertalbumet *[[Music as a Weapon II]]*, kun den første delen av sangen
*Apoptygma Berzerk på studioalbumet *Welcome to Earth*
*Apocalyptica på albumet *[[Inquisition Symphony (album)|Inquisition Symphony]]* 
*Boy Sets Fire på Crush 'Em All Vol. 1
*Sonata Arctica på Victoria's Secret og Takatalvi
*Steel Prophet spilte inn en versjon av sangen på deres 2006 album, Genesis, men med en annen intro og outro gitarsolo.
*The Lemonheads spilte inn en akustisk versjon av sangen i 1997. Versjonen ble brukt som B side på deres 1997 single *It's all true*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fløtehenter

En **fløtehenter** er en spesiell øse som brukes til å ta ut fløte fra toppen av en melkeflaske. Tidligere ble ikke melken homogenisert. Når den stod en stund, fløt den lettere fløten opp. En fløtehenter er en øse med rett skaft og tynn slik at en kunne tre den ned i en melkeflaske og hente opp fløten øverst i flaska.
Baltsfjorden

**Baltsfjorden** er en fjord på nordsiden av øya Senja i Lenvik kommune i Troms, med innløp fra Norskehavet. Fjorden er 7,5&nbsp;km lang, og går sørover fra innløpet mellom Nøringen og Hekkingen fyr til garden Baltsfjord innerst i fjorden. Sør for Hekkingen går Hekkingsundet østover til Malangen.

Det er spredt bebyggelse på begge sider av fjorden, men det eneste bebodde stedet ligger rundt Gamvika på østsiden, oftest kalt Baltsfjord. Stedet er det eneste langs fjorden som har veiforbindelse, en 6 kilometer lang kommunal vei gjennom Astridalen, sørøstover mot Botnhamn.

## Referanser
Danishmend Gazi

**Danishmend Gazi**, fullt navn **Gümüştekin Danishmend Ahmed Gazi** eller **Danishmend Taylu** (død 1104), var grunnlegger av beyliken danishmendene. Etter den tyrkiske fremrykningen inn i Anatolia som fulgte slaget ved Manzikert, kontrollerte hans dynasti de nordlige-sentrale regionene i Anatolia. 

Nederlaget til den bysantinske hæren ved Manzikert gjorde det mulig for tyrkerne, inkludert styrkene som var lojale ovenfor Danishmend Gazi, å okkupere nesten hele Anatolia. Danishmend Gazi  og hans styrker tok det sentrale Anatolia som sitt land og erobret byene Neocaesarea, Tokat, Sivas og Eukaita. 

Under det første korstoget var han direkte i veien for de fremrykkende korsfarerne. Han tapte i slaget ved Dorylaion i 1097, men fikk seg en seier ved å ta Bohemond I av Antiokia til fange i 1100. Han fortsatte å føre felttog og utvidet sitt område sørover og erobret Malatya (Melitene) i 1103 i slaget ved Melitene.

Han ble etterfulgt av sin sønn emir Gazi Gümüştekin
.

En grav som blir tillagt ham finnes i Niksar.

Danishmend Gazi er den sentrale figuren i *Danishmendnâme*, et tyrkisk epos. I dette verket blandes hendelser fra Danishmend Gazis liv med legendariske bedrifter fra den arabiske krigeren Sidi Battal Gazi (8. århundre) og den persiske helten Abu Muslim.  

Legendene som utgjør *Danishmendnâme* ble samlet fra tyrkisk muntlig tradisjon for første gang på ordre fra den seldsjukkiske sultanen Kayqubad I, et århundre etter Danishmends død. Den endelige formen som har nådd vår tid er et kompendium som ble satt sammen på instruksjon fra den osmanske sultanen Murad II tidlig i det 15. århundre.

Noen ganger henvises Danishmend Gazi til med tittelen *[[Malik|melik]]* som betyr «konge». Denne ble satt på hans barnebarn i 1134 av den abbasidiske kalifen i Bagdad og ble noen ganger brukt retrospektivt av samtidige og historiografer. Den andre tittelen, *[[ghazi|gazi]]*, betegner en kriger.

Der er også noe forvirring på navnet hans og forskjeller i bruk av navnet blant forskere. Han hadde det samme navnet som sin sønn, Gümüştekin. Faren henvises vanligvis i korthet til som Danishmend Gazi, mens hans sønn blir kalt emir Gazi, uten å nevne fellesnavnet Gümüştekin på noen av dem. Videre er også danishmend-dynastiet sitert å ha familiebånd til seldsjukkenes dynasti, men her varierer forklaringene.

## Referanser


## Litteratur
* (begrenset utdrag) 
*Irene Melikoff, **Danishmendname** *La Geste de Melik Danishmend*, 1960, oversettelse til engelsk og introduksjon til et tyrkisk epos fra det 13. århundre.
Kaurislekten

**Kaurislekten** (latin: *Agathis*) er en slekt innen apeskrekkfamilien, en gruppe bartrær. Nålene hos kauriene er brede og flate og minner mest v alt om litt tjukke blader med parallelle nerver. De har oftest hann- og hunnkongler på separate trær. Artene vokser kun på New Zealand, i Australia, i det vestlige Stillehavet, på Filippinene (én art), i Indonesia og på Borneo. Kauriene skiller seg fra andre bartrær ved at nålene er brede og flate, slik at treet ser ut som et løvtre.

Artene kjennes på meget store stammer og lite greiner før et godt stykke opp på treet. Unge skudd har lengre blader enn eldre skudd. Hannkongler vokser nesten utelukkende på svært store trær. I jura var de vidt utbredt, men nå vokser de bare i sør. 

Trærne er kilden til dammargummi.

## Arter
Slekten består av blant annet følgende arter:
* *[[Agathis atropurpurea]]* – «Black Kauri», «Blue Kauri» (Queensland)
* *[[Agathis australis]]* – «Kauri», «New Zealand Kauri» (North Island)
* *[[Agathis borneensis]]* – (vestre Malesia, Borneo)
* *[[Agathis corbassonii]]* – «Red Kauri» (Ny-Caledonia)
* *[[Agathis dammara]]* = syn. *A. celebica* - «Bindang» (østre Malesia)
* *[[Agathis endertii]]* – (Borneo)
* *[[Agathis flavescens]]* – (Borneo)
* *[[Agathis kinabaluensis]]* – (Borneo)
* *[[Agathis labilliardieri]]* – (Ny-Guinea)
* *[[Agathis lanceolata]]* – (Ny-Caledonia)
* *[[Agathis lenticula]]* – (Borneo)
* *[[Agathis macrophylla]]* = syn. *A. vitiensis* - «Pacific Kauri», «Dakua» (Fiji, Vanuatu, Salomonøyene)
* *[[Agathis microstachya]]* – «Bull Kauri» (Queensland)
* *[[Agathis montana]]* – (Ny-Caledonia)
* *[[Agathis moorei]]* – «White Kauri» (Ny-Caledonia)
* *[[Agathis orbicula]]* – (Borneo)
* *[[Agathis ovata]]* – (Ny-Caledonia)
* *[[Agathis philippinensis]]* – (Filippinene, Sulawesi)
* *[[Agathis robusta]]* – «Queensland Kauri» (Queensland, Ny-Guinea)
* *[[Agathis silbae]]* – (Vanuatu)
* *[[Agathis spathulata]]* – «New Guinea Kauri» (Ny-Guinea)

Treslaget brukes i gitarer og til spillbrett for brettspillet Go.

## Eksterne lenker
* 
* Systematikk  for *Agathis*
* Gymnosperm Database: *Agathis*
* ''Kauri forest''  i «Te Ara» – *the Encyclopedia of New Zealand*
Georges Miez

**Georges Miez** (født 2. oktober 1904 død 21. april 1999) var en sveitsisk turner som deltok i flere olympiske leker, 1924 i Paris, 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.

Miez ble olympisk mester i turn tre ganger under OL 1928 i Amsterdam. Han vant den individuelle konkurransen i mangekamp og svingstang og han var med på det sveitsiske laget som vant lagkonkurransen i mangekamp, i tillegg tok han sølv i bøylehest. Åtte år senere, under OL 1936 i Berlin vant han sin fjerde olympiske tittel i turn, han vant frittstående.

I VM-sammenheng har han to gull og et sølv fra VM i Budapest i 1934. 
  
## VM- og OL-medaljer
* OL 1928  Amsterdam -  **Gull** i turn, svingstang
* OL 1928  Amsterdam -  **Gull** i turn, mangekamp
* OL 1928  Amsterdam -  **Gull** i turn, mangekamp lag (Sveits)
* OL 1936  Berlin -  **Gull** i turn, frittstående
* OL 1928  Amsterdam -  Sølv i turn, bøylehest
* OL 1932  Los Angeles -  Sølv i turn, frittstående
* OL 1936  Berlin -  Sølv i turn, mangekamp lag (Sveits)
* OL 1924  Paris -  Bronse i turn, mangekamp lag (Sveits)
* VM 1934  Budapest -  **Gull** i lagkonkurranse
* VM 1934  Budapest -  **Gull** i frittstående
* VM 1934  Budapest -  Sølv i svingstang

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wollemiaslekten

**Wollemiaslekten** (latin: *Wollemia*) er en slekt innen apeskrekkfamilien, en gruppe bartrær. Den har bare én nålevende art – ***[[Wollemia nobilis]]*** – som vokser i det sørøstlige Australia, selv om slekten allerede var kjent som fossiler. Slekten er nærstående med Kaurislekten, og skillet mellom de to ligger trolig et sted i tidlig kritt.

På engelsk heter den «Wollemiafuru», og de eldste fossilene som er funnet er om lag 200 millioner år gamle. Arten ble først oppdaget i 1994.

Trærne kan bli 40 meter høye, og er særegne ved å ha en mørkebrun, klumpete bark. Nålebladene er lange og mellomgrønne. Plantene er svært populære som stue- og hageplanter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* WollemiPine.com
* Wollemia nobilis hos Gymnosperm Database
Tatarstredet

**Tatarstredet**, eller **Tatarsundet**, (russisk: Татарский пролив &ndash; *Tatarskij proliv*, kinesisk: 韃靼海峽, japansk: 間宮海峡 &ndash; *Mamiyastredet*) er et strede i Stillehavet som skiller den russiske øya Sakhalin fra det asiatiske fastlandet, og knytter Okhotskhavet i nord med Japanhavet i sør. Det er 900&nbsp;km langt, 4-20&nbsp;m dypt, og 7,3&nbsp;km bredt på det smaleste.

På russiske kart kalles den smaleste delen av Tatarstredet *Nevelskojstredet* (russisk: Пролив Невельского), til minne om kaptein Gennadij Nevelskoj som oppdaget at Tatarstredet var et strede og ikke ei bukt, som det tidligere var antatt.

Navnet *Tatar* er etter tatarene, et gammelt navn for forskjellige folkeslag i de indre og nordlige delene av Asia. I dette tilfellet henviser det til folkslagene i Mandsjuria, som historisk ble kalt *East Tartary* i engelske kilder.

En jernbaneferge går over stredet, mellom havna Vanino på fastlandet og Kholmsk på Sakhalin.

## Eksterne lenker
*
Orienttuja

**Orienttuja** (*Platycladus orientalis*, tidligere *Thuja orientalis*) er et bartre i sypressfamilien. Den er den eneste arten i slekten *Platycladus* og vokser i Asia fra Japan, Korea og Kina vestover til Iran. 

Den er også kjent som «kinesisk arborvitae» eller «biota».

*Platycladus orientalis* blir 15 til 20 meter høy, og er konisk buskformet og eviggrønn. Sjelden kan de bli inntil 30 meter høye og ha en diameter over 1 meter.

Den kan likne på tuja eller konisk einer, og har smale, flate skjellaktige nålegrener slik tuja'en har. Konglene har 4-16 skjell som sitter parvis mot hverandre. Konglenes skjell kan være grønnbrune utenpå, og gulaktige på sinnsiden.

I Kina har den vært plantet rundt buddhistiske templer, og blir svært gammel – kanskje over 1000 år. Trevirket brukes også til ulike gjenstander og til røkelsesbrenning. Det har en sentral plass i buddhismen. Treet er en av de femti grunnleggende medisinske urtene i Kina med navnet *cè bǎi* (侧柏).

## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*  ''Platycladus orientalis'' hos Gymnosperm Database
Franz Andrysek

**Franz Josef Andrysek** (født 8. februar 1906 i Wien død 9. februar 1981 i Wien) var en østerriksk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.
 
Andrysek ble olympisk mester i vektløfting under OL 1928 i Amsterdam. Han vant den letteste klassen, fjærvekt opp til 60 kg som ble avviklet 28. juli 1928. Det var totalt fem vektklasser, samme som i de to foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen og Paris. Andrysek løftet sammenlagt 287,5 kilo, 5,0 kilo mer enn sølvvinneren Pierino Gabetti fra Italia. Det var 21 utøvere fra 13 nasjoner i fjærvektklassen. 

## OL-medaljer
* 1928  Amsterdam -  **Gull** i vektløfting, fjærvekt

## Eksterne lenker
*
Dominic Scott

**Dominic Scott** (født 15. mai 1979) er en irsk gitarist. Han var tidligere medlem i det engelske bandet Keane, men sluttet for å fullføre sine studier. Han spiller nå gitar i det mindre kjente bandet men like engelske Roundstone.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Guitar World

***Guitar World*** er et amerikansk musikktidsskrift med musikerintervjuer, omtale av album og musikkinstrumenter, og transkripsjoner på tabulaturform for gitar og bass.

Magasinet gis ut månedlig med et ferienummer i tillegg, totalt 13 utgivelser i året.

## Historikk
Det første nummeret kom ut i 1980, med Johnny Winter på forsida. Guitar World hatt intervjuer med mange innflytelsesrike rockegitarister, som Ritchie Blackmore, Jeff Beck, Arthur Rhames, Jimmy Page, Eric Clapton, Joe Satriani, Steve Vai, og ikke minst Eddie Van Halen, som har vært avbildet på forsida hele 16 ganger.

Fra oppstarten av ble magasinet gitt ut av . I 2003 ble det kjøpt av , og i 2012 ble Future US' musikkavdeling med blant annet *Guitar World* og heavy metal-magasinet *[[Revolver (tidsskrift)|Revolver]]* kjøpt opp av .

Per januar 2009 inneholder *Guitar World* stoff fra mange spaltister som opprinnelig skrev for de nedlagte *Guitar One* og *Guitar World Acoustic*. Eksempler er:
* «Symphony of Instruction» av Dave Mustaine fra Megadeth
* «The Alchemical Guitarist» av Richard Lloyd fra Television
* «Time to Burn» av Michael Angelo Batio fra Nitro
* «Practice What You Preach» av Eric Peterson fra Testament
* «Left-Hand Path» av Ihsahn fra Emperor
* «All That Jazz» av Vic Juris
* «Talkin' Blues» av Keith Wyatt
* «Gypsy Soul» av John Jorgenson

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Guitar World'' webside
* 100 Greatest Guitar Solos (som rankert av Guitar World)
* ''Guitar World'' Interviews Past and Present
Taiwaniaslekten

**Taiwania-slekten** (latin: * Taiwania*) er en slekt av nåletrær i sypressfamilien. Den har bare én art – ***[[Taiwania cryptomerioides]]*** – som vokser i Taiwan, og dessuten spredt i sørlige Kina, nordlige Myanmar, og Vietnam.  Den er sårbar for utrydding. 

Enkelte forskere vil kalle det utrydningstruede fastlandsarten for *Taiwania flousiana*, men dette virker ikke allment akseptert.

Den er også kjent som «Kinesisk arborvitae» eller «biota».

*** Taiwania cryptomerioides *** blir inntil 80 meter høy, og er det største treet i Asia. Bladene er nåleaktige som unge (< 100 år), og på eldre trær er de mer skjellaktige. Konglene er små og hvert skjell har to frø.

Tidligere ble trevirket mye brukt i templer, møbler og skap. Det er bestandig og har krydderaktig duft.

## Eksterne lenker
* 
* ''Taiwania cryptomerioides'' hos Conifer Specialist Group (1998)
Russisk-engelsk-norsk norsk-engelsk-russisk skogordbok

***Russisk-engelsk-norsk norsk-engelsk-russisk skogordbok*** er en flerspråklig
spesialordbok med faguttrykk innen skogbruk, økologi og
naturvern, med russiske og norske
oppslagsord og engelsk (for dyr og planter også latin)
som brobygger mellom oppslagsord og «løsningsord».

Boken ble utgitt på initiativ frå Fylkesmannen i Nordland,
landbruksavdelingen, og Institutt for skogbruk og jordbruksvitskap ved
Arkhangelsk Tekniske Universitet.  Formålet har vært å avhjelpe de
språklige problemene man møter i samband med det internasjonale samarbeidet
som er under utvikling mellom Norge og Russland. Fylkesskogsjef
Ørnulf Kibsgaard og professor i skogbruksvitskap Vasilij Tsvetkov har vært
ansvarlige for prosjektet.

Ordboken har ca. 3 300 faguttrykk, herunder de vanligste ordene knyttet til
skogkultur, høstningsskogbruk, skogsdrift og treforedling og
sentrale begreper innen økologi og miljøvern.

## Kilder
* *Russisk-engelsk-norsk norsk-engelsk-russisk skogordbok* Red.: Vasilij Tsvetkov  og Ørnulf Kibsgaard , Arkhangelsk 2003 ISBN 5-261-00122-6
Koderma (distrikt)

**Koderma** (hindi: कोडरमा जिला) er et distrikt i den indiske delstaten Jharkhand. Distriktets hovedstad er Koderma. 

## Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det  innbyggere i distriktet, mot  i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 19,71 % av befolkningen.

Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 17,92 % i 2011 mot 20,41 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 944 i 2011 mot 975 i 2001. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hans Haas

**Hans Haas** (født 17. oktober 1906 i Wien, død 14. mai 1973) var en østerriksk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam og 1932 i Los Angeles. 
 
Haas ble olympisk mester i vektløfting under Sommer-OL 1928 i Amsterdam. Han vant den nest letteste klassen, lettvekt opp til 67,5 kg som ble avviklet 28. juli 1928. Haas og Kurt Helbig fra Tyskland delte førsteplassen. Det var totalt fem vektklasser, samme som under de to foregående olympiske vektløftingskonkurransene i Antwerpen og Paris. Haas og Kurt Helbig løftet sammenlagt 322,5 kilo, 20,0 kilo mer enn bronsevinneren. Det var 16 utøvere fra 11 nasjoner i lettvektklassen. 

## OL-medaljer
* 1928  Amsterdam -  **Gull** i vektløfting, lettvekt  Østerrike
* 1932  Los Angeles -  Sølv i vektløfting, lettvekt  Østerrike

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tim Rice-Oxley

**Timothy «Tim» James Rice-Oxley** (født 2. juni 1976) er medlem av det britiske bandet Keane. Han spiller piano og bass, korer og skriver låtene. Han har, i tillegg til Keane, skrevet låter for blant annet Gwen Stefani.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Sandaraksypress

**Sandaraksypress** er et nåletre i sypressfamilien. Den er den eneste nålevende arten i *Tetraclinis*-slekten og er utbredt i Marokko, Algerie og Tunisia. Det finnes også noen små bestander på Malta og ved Cartagena i Spania. Dette treslaget trives i områder med tørt og varmt middelhavsklima. 

I eldre litteratur blir arten ofte regnet til slektene *[[Thuja]]* eller *[[Callitris]]*. Genetiske og morfologiske undersøkelser har derimot vist at de nærmeste slektningene er *[[Platycladus]]*, *[[Microbiota]]* og *[[Calocedrus]]*.

Sandaraksypressen blir 6&ndash;15 m høy og har ofte to eller flere stammer. Formen er opprett slank, omtrent som hos einer. Bladene er skjellaktige. Konglene er inntil 10&ndash;15 mm lange. I motsetning til de fleste andre bartrær kan denne arten spire på nytt fra avhogde trestubber. Disse stubbene kan med tiden bli svært tykke.

Harpiksen – *[[sandarak]]* – brukes til fremstilling av ferniss og lakk. I Marokko brukes stubbene til snekkerarbeider, men det hevdes at denne bruken av stubbene ikke er bærekraftig.

Sandaraksypress er nasjonaltreet på Malta, kjent som «Għargħar». Den var en gang vanlig på Malta og Gozo, men er nå ganske sjelden. På disse øyene brukes arten i treplantingsprosjekter.

Fra eocen til pliocen var en annen art, *Tetraclinis salicornioides*, vanlig i Europa østover til Kaukasus. Den utdødde arten vokste i motsetning til sandaraksypress i områder med fuktig klima. Samme art er også kjent fra oligocen og miocen i Nord-Amerika. *Tetraclinis*-fossiler er ikke kjent fra Øst-Asia, så arten kan ha krysset Atlanterhavet via en landbru.

## Referanser


## Litteratur
* Farjon, A. (2005) «Monograph of Cupressaceae and Sciadopitys». *Royal Botanic Gardens*, Kew ISBN 1-84246-068-4 

## Eksterne lenker
* 

* IUCN 2012 Red List – ''Tetraclinis articulata''
Richard Hughes (musiker)

**Richard Hughes** (født 8. september 1975) er trommeslageren i den britiske pianobaserte trioen Keane.

## Biografi
Hughes gikk på skolen Tonbridge School hvor han møtte og ble venner med Tim Rice-Oxley og Dominic Scott. I en alder av 17 år begynte han å spille trommer og sammen med Scott og Rice-Oxley dannet et lite band i 1975. Senere kom den nåværende vokalisten Tom Chaplin med i gruppa, noe Hughes var opprinnelig uenig i og uttalte senere at «Ideen om å gi noen som allerede var den høyeste personen du visste en mikrofon var ikke noe som jeg var spesielt interessert i.»

Hughes begynte deretter på University College London hvor han tok en grad i geografi. Han fikk jobb som sekretær i BBC for å ha noe å leve av mens gruppa øvde i en leilighet i Upper Clapton Road i London. Han var også lærer for en kort tid.

Etter å ha turnert sammen med U2 i 2005 endret han sin trommestil etter at Larry Mullen Jr. informerte ham om at han ville ødelegge ryggen om han fortsatte å spille på sin daværende måte.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Siebkes gate (Oslo)

**Siebkes gate** er ei gate på Sofienberg i bydel Grünerløkka i Oslo. Den er et kvartal lang og går fra Lakkegata til Sars' gate. Gata skiller to kvartaler som er blant dem som betegnes som Gråbeingårdene. Kvartalene er fra 1894, er tegna av arkitekt Rudolf Haeselich og hadde opprinnelig rundt 450 små leiligheter. De blei renovert i 1980–83 av Oslo Byfornyelse (arkitekt Truls Thorenfeldt).

Siebkes gate 6 har et storslagent trapperom.

Gata er oppkalt etter Johan Siebke (1781–1857), som var gartner ved Botanisk hage, som ligger like ved.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Notiophilus aquaticus

***Notiophilus aquaticus*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) rovløpere (Nebriinae) i familiegruppen løpebiller. 

## Utbredelse
*Notiophilus aquaticus* er vanlig og utbredt i Europa, østover i Asia til Japan, samt i Nord-Amerika. I Norge synes den å være vanligere i nord enn i sør.

## Utseende
*Notiophilus aquaticus* er mellom 4,5&nbsp;og&nbsp;6&nbsp;millimeter lang.  Dekkvingene samt resten av kroppen er bronsefarget. Mellomrommet mellom første og andre punktrekke på dekkvingen er ekstra bred. Pannen har flere markerte furer. Beina er helt svarte, i motsetning til de andre artene som generelt har lysere, ofte brunlige bein.

## Levevis
*Notiophilus aquaticus* er en dagaktiv løpebille, men den foretrekker skygge og lever derfor gjerne litt bortgjemt. Den finnes i tilknytning til skog, på åpne vegetasjonsfattige enger, gjerne i veiskråninger og lignende. Larvene lever som rovdyr. 

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

## Litteratur
* Barsevskis A. 1999. *Taxonomy, morphology and distribution of groundbeetles Notiophilus Dumeril, 1806 (Coleoptera: Carabidae) in Northern and Eastern Europe.* Procedings of the XXIV Nordic Congress of Entomology. Side 39-43. ISBN 9985-830-29-6

## Eksterne lenker
* 
* ''Notiophilus aquaticus'' - Ground Beetles of Ireland
* ''Notiophilus aquaticus'' – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
* Rovløpere – Tree of Life (Nebriinae, Carabidae) engelskspråklig
* Norsk Entomologisk forening
Thai-skrift-dikt

Dette er et dikt som brukes for å lære barn i Thailand thai-skriften. Diktets navn er det samme som den første linjen: ก เอ๋ย ก ไก่. Ettersom thai-skriften har flere bokstaver som representerer hver lyd, har alle thai bokstavene et dobbelt navn: Først bokstavens lyd etterfulgt av lyden [ɔ:], så et ord der dette ordet brukes. Dette andre ordet er standardisert slik at alle vet hvilken bokstav som er hvilken. (Selvsagt er det mulig å bruke et annet ord enn de som er oppgitt her, gjerne for å vise at man har bedre utdannelse.) Diktets forfatter er ukjent – den eldste utgaven av diktet man vet om er fra en publikasjon fra 1947.

Her er diktet gjengitt. Som er vanlig, er bokstaven skilt fra resten av linjen med et mellomrom (den har heller ingen betydning for diktets tekst). For enkelhets skyld er det også lagt inn et mellomrom for å skille ut ordet som assosieres med hver enkelt bokstav. I oversettelsen av diktet er det ordet som assosieres med hver bokstav uthevet.

Thai
ก เอ๋ย ก ไก่ 
ข ไข่ ในเล้า 
ฃ ขวด ของเรา 
ค ควาย เข้านา 
ฅ ฅน ขึงขัง 
ฆ ระฆัง ข้างฝา 
ง งู ใจกล้า 
จ จาน ใช้ดี 
ฉ ฉิ่ง ตีดัง 
ช ช้าง วิ่งหนี 
ซ โซ่ ล่ามที 
ฌ กะ เฌอ คู่กัน 
ญ หญิง โสภา 
ฎ ชะฎา สวมพลัน 
ฏ ปะฏัก หุนหัน 
ฐ ฐาน เข้ามารอง 
ฑ มนโฑ หน้าขาว 
ฒ ผู้เฒ่า เดินย่อง 
ณ เณร ไม่มอง 
ด เด็ก ต้องนิมนต์ 
ต เต่า หลังตุง 
ถ ถุง แบกขน 
ท หทาร อดทน 
ธ ธง คนนิยม 
น หนู ขวักไขว่ 
บ ใบ ไม้ ทับถม 
ป ปลา ตากลม 
ผ ผึ้ง ทำรัง 
ฝ ฝา ทนทาน 
พ พาน วางตั้ง 
ฟ ฟัน สะอาดจัง 
ภ สำเภา กางใบ 
ม ม้า คึกคัก 
ย ยักษ์ เขี้ยวใหญ่ 
ร เรือ พายไป 
ล ลิง ไต่ราว 
ว แหวน ลงยา 
ศ ศาลา เงียบเหงา 
ษ ฤๅษี หนวดยาว 
ส เสือ ดาวคะนอง 
ห หีบ ใส่ผ้า 
ฬ จุฬา ท่าผยอง 
อ อ่าง เนืองนอง 
ฮ นกฮูก ตาโต

Transkripsjon med IPA













































Oversettelse
En **kylling**
**Eggene** er i hønsehuset
**Flaskene** er våre
**Bøffelen** går inn i markene
**Personen** er alvorlig
**En bjelle** ved siden av veggen
**Slangen** er modig
En **tallerken** som er god å bruke
**Symbalene** ringer høyt
**Elefanten** springer sin vei
En **kjetting** til å binde ham med
Et par **busker**
En vakker **dame**
Danserinnen tar hurtig på seg sin **krone**
En rask **stav**
**Podiet** gir støtte
**Dronning Montho** har et hvitt ansikt
Den **eldre person**en er krokrygget
Den **unge munken** ser ikke
**Barna** tar imot munken
**Skilpadde**n har kul-rygg
**Sekken** brukes til å bære
**Soldaten** er modig
Folkets favoritt**flagg**
Alle **rottene** løper så bange
**Bladene** ligger i en haug
**Fisken** har runde øyne
**Biene** lager en kube
**Lokket** er solid
**Brettet** er plassert
**Tennene** er rene
**Båten** heiser seil
Den uregjerlige **hesten** 
**[[Phu yak|Risen]]** har store hjørnetenner
**Båten** blir rodd forbi
**Apen** klatrer på rekkverket
**Ringen** er et lakkverk
**Paviljongen** står ensomt
**Eremitten** har lange barter
**Leoparden*** løper fritt
En **kasse** med klær
**Draken** flyr i luften
**Vannkaret** er fullt
**Uglen** har store øyne

เสือ betyr tiger, og denne bokstaven kalles vanligvis bare for ส เสือ. I dette diktet, for å få rett antall stavelser brukes ordet เสือดาว som betyr leopard.
Akroterion

**Akroterion** (fra gresk *akroterion*, «ytterste del», «spiss»), flertall *akroterier*, også omtalt som *akroterfigur*, er en ornamental skulptur og dekorativt element i den greske antikkens og etruskiske templer, og siden gjenopptatt under nyklassisismen.

Akroterier ble plassert på gavlfeltets krone eller hjørner og/eller gesimser. Hovedmotivet var ofte en palmett,  som kunne være flankert av figurer eller volutter.

Ordet er etymologisk avledet fra det greske ordet ἀκρωτήριον som betyr «høybrekk», «topp», «høyeste punkt». Det ble latinisert av romerne som *acroterium*.

## Se også
* Dekor
* Ornamentikk

## Referanser


## Litteratur
* Gunnarsjaa, Arne (1999): *Arkitekturleksikon*. Oslo: Abstrakt. ISBN 8279350071; s. 19.
Thujopsis

**Thujopsis** (latin: * Thujopsis*) er en slekt av nåletrær i sypressfamilien. Den har bare en art – **Hiba ''([[Thujopsis dolabrata]])*** –  som vokser i [[Japan]], hvor den lokalt kalles «Asunaro». 



Arten kan bli inntil 40 meter høy, og ha en diameter på 1,5 meter. Nålene er skjellaktige i par, barken er rødbrun. Nålveksten minner meget om [[tuja]], og på undersiden er bladene hvitgrønne, mens de er blek- eller mellomgrønne på oversiden. Konglene og skrustilte på kvisten. Konglene er små, avlange med 6-12 tykke skjell.

Artene er høy verdsatt for trevirket, som er motstandsdyktig og dufter godt. Den plantes mye rundt templer i Japan, men arten krever en god del regn. Den brukes også i hager og parker.

== Varianter ==
* *Thujopsis dolabrata var. dolabrata* – «Pond Cypress»
* *Thujopsis dolabrata var. hondai'' – nordlige Japan

## Eksterne lenker
* 
* Thujopsis dolabrata fra Conifer Specialist Group 2006
Daniel Cronström

**Daniel Cronström**, født **Kock**, trolig født i Danzig i 1616, død i 1650, myntmester. Far til assessoren Marcus Cronström og sønn til myntmesteren Marcus Kock.

## Referanser
Widdringtoniaslekten

**Widdringtonia-slekten** (latin: * Widdringtonia*) er en slekt av nåletrær i sypressfamilien. Den har fire arter som alle er endemiske til det sørlige Afrika. 

Artene kan bli inntil 20 meter høye, en art kan bli 40 meter (W. whytei). Formen er buskaktig eller som lave trær. Unge skudd har nåler, eldre skudd har skjellaktige blader. Artene kan være brannspredd, ved at konglene åpner seg etter skogbrann og spres ut over det artstomme, fruktbare jordsmonnet.

## Arter
* *[[Widdringtonia cedarbergensis]]* – «Clanwilliam Cypress». Cederbergfjellene nordøst for Cape Town. 
* *[[Widdringtonia nodiflora]]* – «Mountain Cypress». Fra sørlige Malawi til vestlige Kapp-provins, Sør-Afrika. 
* *[[Widdringtonia schwarzii]]* – «Willowmore Cypress». Østlige Kapp-provins, Sør-Afrika. 
* *[[Widdringtonia whytei]]* – «Mulanje Cypress». Mulanje-massivet, Malawi. 

Artene er myke, aromatiske og motstandsdyktige mot forråtnelse.

## Eksterne lenker
* 
* Pauw, C. A. & Linder, H. P. 1997. Widdringtonia systematics, ecology and conservation status. Bot. J. Linn. Soc. 123: 297-319.
Sahebganj (distrikt)

**Sahebganj** (hindi: साहिबगंज जिला) er et distrikt i den indiske delstaten Jharkhand. Distriktets hovedstad er Sahebganj.

## Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det  innbyggere i distriktet, mot  i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 13,86 % av befolkningen.

Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 18,82 % i 2011 mot 20,95 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 955 i 2011 mot 973 i 2001. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Blytts gate (Oslo)

**Blytts gate** er ei lita gate på Sofienberg i bydel Grünerløkka i Oslo. Gata er på et kvartal mellom Trondheimsveien og Sars' gate. Det er ingen bygninger som har adresse til gata, som ender ved Botanisk hages hovedport mot vest.

På sørsida av Blytts gate ligger Lakkegata skole (Lakkegata 79). På nordsida ligger en del leiegårder, men disse har adresse til Sars' gate.

De mest interessante bygningene i Blytts gate er kanskje to små portstuer, som ligger på hver si side av gata ved avkjøringa fra Trondheimsveien. Disse tilhører opprinnelig Tøyen hovedgård, og det er på grunn av portstuenes plassering at hovedgården har den noe underlige adressen Trondheimsveien 23b. Portstuene er oppført rundt 1820 og restaurert hundre år seinere. Den ene brukes nå til nettstasjon for Hafslund, mens den andre står tom. Begge er freda som del av gårdsanlegget.

Blytts gate er oppkalt etter botanikeren Matthias Numsen Blytt. Den har ingen gatenumre.

## Referanser


## Litteratur
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
* 
* Tove Solbakken: Portstuene i Blytts gate (Europeana.eu)
Alajos Keserű

**Alajos Keserű** (født 8. mars 1905 i Budapest, død 3. mai 1965 i Budapest) var en ungarsk vannpolospiller som deltok i flere olympiske leker, 1924 i Paris, 1928 i Amsterdam og 1932 i Los Angeles.
  
Keserű ble olympisk mester i vannpolo under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det ungarske laget som vant vannpoloturneringen. Det var fem nasjoner som stilte lag, men det brasilianske laget ble diskvalifisert. Ungarn vant alle sine tre kamper, 6-2 over Tyskland, 7-0 over USA og hele 17-0 mot Japan. De andre spillerne på det ungarske laget var György Bródy, Sándor Ivády, Márton Homonnay, Olivér Halassy, József Vértesy, János Németh, István Barta, Miklós Sárkány, Ferenc Keserű. Keserű spilte en kamp for Ungarn.

Fire år tidligere, under OL 1928 i Amsterdam spilte han på ungarske laget som kom på andreplass i vannpolo bak Tyskland. Keserű spilte alle fire kampene og scoret ti mål og ble dermed turneringens toppscorer..

## OL-medaljer
* 1932  Los Angeles -  **Gull**  i vannpolo, (Ungarn)
* 1928  Amsterdam -  Sølv i vannpolo, (Ungarn)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skarsfjorden (Tromsø)

**Skarsfjorden** (også skrevet *Skardsfjorden*) er en fjord på vestsiden av Ringvassøya i Tromsø kommune i Troms. Fjorden er 6 kilometer lang, og går østover fra innløpet mellom Teistholmen og Bjørnsneset til Nordkjosen innerst i fjorden.

Fjorden går hovedsakelig i østlig retning, men på sørsida av fjorden går de to vågene Sørkjosen og Austerbotn på hver sin side av Skogøya. Bygda Skarsfjord ligger på nordsida av fjorden, ved inngangen til bukta Nordkjosen som ligger lengst nord og innerst i fjorden. 

Fv66 går langs østsida av den indre delen av fjorden. 

## Referanser
Telavåggata (Oslo)

**Telavåggata** er ei lita gate på øvre Tøyen i bydel Grünerløkka i Oslo. Gata går fra Monrads gate til Finnmarkgata, og fortsetter så som gangsti/parkeringsareal innover mot parkanlegget Tøyenparken/Ola Narr.

Navnet er til minne om bygda Telavåg, som blei jevna med jorda i en tysk hevnaksjon under andre verdenskrig.

På nordsida ligger ei vinkelforma boligblokk med oppgangene som har nummer 2 til 8 (like nummer). Det er et butikklokale i første etasje ut mot Sars' gate. Dette er den eineste bygninga med adresse til Telavåggata. Området består ellers av lamellblokker fra tida like etter krigen.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Notiophilus germinyi

***Notiophilus germinyi*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) rovløpere (Nebriinae) i familiegruppen løpebiller.

## Utbredelse
*Notiophilus germinyi* er vanlig og utbredt på Kanariøyene, i Europa, østover til Belarus og Kasakhstan.

## Utseende
*Notiophilus germinyi* er mellom 4,5&nbsp;og&nbsp;5,5&nbsp;millimeter lang.  Dekkvingene samt resten av kroppen er bronsefarget. Mellomrommet mellom første og andre punktrekke på dekkvingen er ekstra bred. Pannen har flere markerte furer. Leggene (tibia) delvis brunlige.

## Levevis
*Notiophilus germinyi* er en dagaktiv løpebille, men den foretrekker skygge og lever derfor gjerne litt bortgjemt. Den finnes i tilknytning til myrer, på enger, gjerne i veiskråninger og lignende. Larvene lever som rovdyr.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er ofte radikalt forskjellige fra de  voksne, både i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

## Litteratur
* Barsevskis A. 1999. *Taxonomy, morphology and distribution of groundbeetles Notiophilus Dumeril, 1806 (Coleoptera: Carabidae) in Northern and Eastern Europe.* Procedings of the XXIV Nordic Congress of Entomology. Side 39-43. ISBN 9985-830-29-6

## Eksterne lenker
* 
* ''Notiophilus germinyi'' - Ground Beetles of Ireland
* ''Notiophilus germinyi'' – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
* Rovløpere – Tree of Life (Nebriinae, Carabidae) engelskspråklig
* Norsk entomologisk forening
Skarsfjorden (Nordland)

**Skarsfjorden** (også skrevet *Skardsfjorden*) er en fjord i Rødøy og Meløy kommune i Nordland. Fjorden strekker seg 13 kilometer østover, hvor den deler seg i to. Inn til botn av Nordfjorden er den 31 kilometer lang. 

Fjorden har innløp mellom Sleipnesodden i sør og Åmnøyhamna i nord. Det meste av fjorden ligger på sørsida av Åmnøya. Flere mindre bygder ligger på begge sider av fjorden. Rundt 10 kilometer inn i fjorden ligger Forøya og Esøya. Her deler fjorden seg i to. Den ene delen går nordøstover til innløpet av Bjærangsfjorden. På sørsida av øyene går Arhaugfjorden sørøstover og går etter hvert over i Holandsfjorden, som igjen går over i Nordfjorden. 

Fv464 går langs nordsida av fjorden på Åmnøya. Ved Åmnøyhamna lengst vest møter Skarsfjorden Bolgfjorden som går på nordsida av Åmnøya. 

## Referanser
Nuvsfjorden

**Nuvsfjorden** (nordsamisk: *Cuokcavuotna*) er en fjord i Loppa kommune i Finnmark. Fjorden har innløp mellom Molvineset i vest og Klubben i øst og strekker seg åtte kilometer sørover til Nuvsfjordbotn.

Bygda Nuvsvåg ligger innerst i en våg på østsida av fjorden. Det er også bosetninger innover i fjorden, men bare enkelthus og små gårdsbruk. 

Fv77 går langs østsida av fjorden. 

## Referanser
György Bródy

**György Bródy** (født 2. juli 1908 i Budapest, død 5. august 1967 i Johannesburg i Sør-Afrika) var en ungarsk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin, 

Bródy ble olympisk mester i vannpolo under OL 1932 i Los Angeles. Han var målvakt på det ungarske laget som vant vannpoloturneringen. Det var fem nasjoner som stilte lag, men det brasilianske laget ble diskvalifisert. Ungarn vant alle sine tre kamper, 6-2 over Tyskland, 7-0 over USA og hele 17-0 mot Japan. De andre spillerne på det ungarske laget var Ferenc Keserű, Sándor Ivády, Márton Homonnay, Olivér Halassy, József Vértesy, János Németh, István Barta,  Alajos Keserű og Miklós Sárkány. Bródy spilte to kamper som målvakt. 

Fire år senere, under OL 1936 i Berlin spilte han på ungarske laget som vant gull i vannpolo foran Tyskland. Bródy spilte alle seks kampene som målvakt.

## OL-medaljer
* 1932  Los Angeles -  **Gull**  i vannpolo, (Ungarn)
* 1936  Berlin -  **Gull**  i vannpolo, (Ungarn)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dåfjorden (Karlsøy)

**Dåfjorden** er en fjord på nordsida av Ringvassøya i Karlsøy kommune i Troms. Fjorden er 11 kilometer lang. Den har innløp på begge sider av Dåvøya, gjennom Karasundet i vest og Hestholmsundet i øst, og går inn til bygda Dåfjord i fjordbotnen.

Fjorden er kileformet, og er opptil 5 kilometer bred ytterst ved Dåvøya, men blir gradvis smalere lenger inn i fjorden. Innerst i fjordbotnen svinger fjorden mot øst og danner ei rundt én kilometer lang, grunn bukt kalt Kjosen. Det ligger mindre holmer langs begge fjordsidene.

Vestsida av fjorden er en relativt bratt skrent, avbrutt av bukter hvor grendene Vassbotn og Vatnan ligger, samt enkelte spredte gårdsbruk som Sætervik, Steinnes, Myrbukta og Karanes. Landskapet på østsida av fjorden er flatere, med stort sett sammenhengende jordbruksbosetning. Den tetteste bebyggelsen er i bygda Dåfjord, som går et par kilometer ut fra fjordbotnen. Videre ut over langs østsida ligger gårdene Rydningen, Langstrand, Sakariasbukta og Håkaby. 

Fylkesvei 303 går ned til fjordbotnen. Herfra går kommunale veistrekninger ut langs begge sider av fjorden, til Steinnes på vestsida av fjorden og til Langstrand på østsida.

## Referanser
Dåfjorden (Stord)

**Dåfjorden** er en fjord på øya Stord på grensa mellom Stord og Fitjar kommuner i Hordaland. Fjorden er delt i to, en del går rett sørover og en del rett nordover, og fra nord til sør er fjorden rundt 6&nbsp;km lang. Den sørligste delen er på kart avmerket som Søre Dåfjorden.

Innløpet er imidlertid fra vest, og midt i innløpet ligger to øyer, Straumholmen ytterst og Litle Sjøbuholmen innenfor. Innløpet til fjorden er derfor gjennom to smale sund med en bredde på rundt 15&nbsp;meter. På grunn av det trange innløpet har fjorden brakkvann og kan noen ganger fryse til om vinteren. Den nordlige delen av fjorden ligger langs grensa mellom Fitjar og Stord, mens delen sør for innløpet ligger i Stord. Den sørlige delen av fjorden strekker seg også sørover på østsida av Stord lufthavn, Sørstokken. Midt i fjorden går det vei og bru over Litle Sjøholmen langs Fv72. 

## Referanser
Massimo Pallottino

**Massimo Pallottino** (født 9. november 1909 i Roma, død 7. februar 1995 i Roma) var en italiensk arkeolog som var spesialisert på etruskisk sivilisasjon og kunst.

Pallottino var en student av Giulio Quirino Giglioli og arbeidet tidlig i sin karriere med Apollon-tempelet i Veii. I hovedsak skapte Pallottino den moderne disiplin etruskologi og lærte opp mange fagets ledende utøvere. Han publiserte svært mange forskningsrapporter og bøker i løpet av livet og etablerte et forskningssenter i Roma, i dag kjent som *C.N.R. per l'Archeologia etrusco-italica*. Han var også innflytelsesrik i å etablere *Istituto Nazionale di Studi Etruschi e Italici*, et nasjonale institutt for forskningsstudier om etruskere og italikere.

Hans eget arbeid dekket etruskisk kunst og kultur, sivilisasjon og språk. Et av hans mest innflytelsesrike verker var håndboken *Etruscologia*, opprinnelig utgitt i 1942 i Milano, men i dag tilgjengelig i tallrike språk og fortsatt konsultert av forskere og studenter. Pallottino var fakultetsmedlem av Universitetet i Roma, *Orto Botanico dell'Università di Roma «La Sapienza».*

I 1937 skrev Pallottino en artikkel som avslørte den såkalte «Etruskiske kriger» som ble kjøpt av Metropolitan Museum of Art ved John Marshall under ledelse av Gisela M. A. Richter, som en forfalskning. Richter forble ikke overbevist, men Pallottino ble til slutt bevist korrekt av forskeren Harold Parsons i 1961. Pallottino pekte ut den antikke greske verden som den etruskiske kunsten hadde utgått fra. Han skrev et bind om *Etruskisk maleri* (1952) for Albert Skiras bokserie *Great Centuries of Painting* (*Maleriet store århundrer*). I 1971 oppsummerte hans *Civiltà artistica etrusco-italica* de to tidligere generasjoner med arbeid i italiensk arkeologi.

I 1997 ble Pallottinos minne og karriere æret med utgivelsen av to-binds verk *Etrusca et Italica: Scritti in ricordo di Massimo Pallottino*. Blant hans studenter var Giovanni Colonna, en av de ledende nåværende navn i etruskologi.

## Bibliografi
#*Art of the Etruscans*. London: Thames and Hudson, 1955 (Sammen med Hans Jucker)
#*Arte figurativa e ornamentale*. Rome: C. Colombo, 1940. 
#*Che cos’è l’archeologia*.  Florence: Sansoni, 1963 (Engelsk utgivelse, *The Meaning of Archaeology*.  New York: H. N. Abrams 1968).
#*Etruscan Painting*. Geneva: Skira, 1952.
#*Etruscologia*. Milan: Hoepli, 1942 (Engelsk utgivelse, *The Etruscans*.  David Ridgway, editor.  Bloomington, IN: Indiana University Press, 1975).
#*L’origine degli Etruschi*.  Rome:  Tumminelli, 1947.
#*Mostra dell’arte e della civiltà etrusca*. Milan: Silvana, 1955.
#*Civiltà artistica etrusco-italica*. Florence: Sansoni, 1971.
#*A History of Earliest Italy*. Michigan, 1991.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Minneord ved Giovanni Colonna i *AIAC News* no. 4 (mars 1995)
Dåfjorden

**Dåfjorden** er navnet på to norske fjorder: 

*Dåfjorden (Karlsøy) &ndash; en fjord i Karlsøy kommune i Troms. 
*Dåfjorden (Stord) &ndash; en fjord på øya Stord i Hordaland.
Olivér Halassy

**Olivér Halassy** (født 31. juli 1909 i Budapest, død 10. september 1946 i Budapest) var en ungarsk svømmer og vannpolospiller som deltok i flere olympiske leker, 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin. 
  
Halassy ble olympisk mester i vannpolo under OL 1932 i Los Angeles. Han var med på det ungarske laget som vant vannpoloturneringen. Det var fem nasjoner som stilte lag, men det brasilianske laget ble diskvalifisert. Ungarn vant alle sine tre kamper, 6-2 over Tyskland, 7-0 over USA og hele 17-0 mot Japan. De andre spillerne på det ungarske laget var Ferenc Keserű, Sándor Ivády, György Bródy, Márton Homonnay, József Vértesy, János Németh, István Barta,  Alajos Keserű og Miklós Sárkány. Halassy spilte tre kamper. 

Fire år senere, under OL 1936 i Berlin spilte han på ungarske laget som vant gull i vannpolo foran Tyskland. Halassy spilte alle seks kampene. Han var også med på det ungarske vannpololaget som vant sølv under sommer-OL 1928 i Amsterdam, han spilte alle fire kampene og scoret tre mål.  

Halassy ble europamester på 1500 m under Svømme-EM 1931.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ǫ

**Ǫ** og **ǫ** (*[[O]]* med kvist (også kjent som en *caudata* eller *ogonek*)) er en bokstav i det latinske alfabetet. På norsk er den gjerne mest kjent fra skriftlig norrønt, der den representerer en lav, bakre, rundet vokal – omtrent som dagens norske å, som siden har undergått en lydendring til [ø] eller [ɔ]. Ellers markerer kvisten ofte en nasallyd, og det er som en nasal o ([õ]) brukes, for eksempel i transkripsjoner av kirkeslavisk.

I Unicode kodes ǫ som U+01EA (Ǫ) og U+01EB (ǫ).
Manuel Andrada

**Manuel Andrada** (født 9. januar 1890, død 1968) var en argentinsk polospiller som deltok under de olympiske leker 1936 i Berlin.

Andrada ble olympisk mester i polo under OL 1936 i Berlin. Det var femte og siste gang polo var med som olympisk sport. Andrada var med på det argentinske laget som vant poloturneringen foran Storbritannia og Mexico. De vant begge sine kamper, 15-5 over Mexico og i finalen beseiret de Storbritannia med 11-0. De andre spillerne på laget var Luis Duggan, Roberto Cavanagh og Andrés Gazzotti.

## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  **Gull** i polo  Argentina

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Zhao Luorui

**Zhao Luorui** (født 1912 i Deqing i provinsen Zhejiang i Kina, død 1998) var en kinesisk dikter og oversetter.

## Biografi
Zhao Luorui tok doktorgrad om Henry James ved University of Chicago i 1948 eller 1949, og returnerte til Kina for å undervise i engelsk og i nordamerikansk litteratur ved Pekinguniversitetet i Beijing. Hun var gift med Chen Mengjia, en ekspert på orakelben. Chen begikk selvmord under kulturrevolusjonen i 1966, og Zhao ble fordømt som  folkefiende.

## Verker
Hun oversatte T. S. Eliots *The Waste Land* (1937), Longfellow's *The Song of Hiawatha* og så etter hvert en opplagssterk utgivelse av hennes oversettelse av Whitmans *Leaves of Grass* (1991). Hun var medforfatter av den første kinesiskspråklige *Europeisk litteraturhistorie* (1979).

## Referanser


## Litteratur
* Kenneth M. Price: «An Interview with Zhao Luorui», i *Walt Whitman Quarterly Review* 13 (1995): 59-63. Publ. 1996. 
* *Bloomsbury Guide to Women's Literature*

## Eksterne lenker
* Walt Whitman i Kina