open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kari Grossmann

**Kari Jakobsen Grossmann** (født 1942) er en norsk illustratør og forfatter. Hun har i flere tiår vært en av Norges mest populære og benyttede bildebokskapere.

## Bakgrunn og arbeid

Kari Grossmann har utdannelse fra Werkkunstschule Münster i Tyskland der hun fikk statseksamen i 1966. Hun har siden tegnet for tidsskrifter, aviser, barne-tv og tegneserier og laget informasjonsmateriell for og om barn både i Norge og i utlandet. Hun står dessuten bak en omfattende produksjon av bildebøker, særlig for små barn; fram til 2011 hadde Kari Grossmann illustrert 35 titler for andre forfattere og laget 27 bøker med egen tekst, hvor flere utgivelser har solgt i store opplag. Ifølge forlaget har hun utgitt 30 egne bildebøker i et samlet opplag på rundt 400 000. Bøkene er oversatt til dansk, svensk, finsk, tysk og engelsk.

Kari Grossmann er gift med illustratøren Werner Grossmann. De har samarbeidet om ei lang rekke oppdrag og bøker, blant annet om Kristin- og Håkon-maskotene fra OL på Lillehammer. Begge arbeider i strek og akvarell med barnevennlige figurer og et vell av gjenkjennelige detaljer, ofte fra barns dagligliv.

## Utmerkelser
Våren 2011 mottok Kari Grossmann «Klassikerprisen» under illustratør- og designerorganisasjonen Grafills Visuelt-arrangement. Høsten 2017 fikk hun Brageprisens hederspris for å ha «formgitt og formidlet barneblikket og barnlig nysgjerrighet med sjarm, alvor og lekenhet i mer enn femti år».

## Bibliografi (utvalg)

### Bildebøker med egen tekst
* 1988: *Gudrun Johanne og godterijakten*
* 1992: *Trollungen Romle vil ikke legge seg*
* 1996: *Se og si. Ordboka mi*
* 1998: *De røde skoene*

* 1999: *Den blå reven*
* 1999: *Pekeboka mi*
* 2000: *ABC boka mi*
* 2000: *Det var en gang. Barnets første eventyr*
* 2001: *Opp i pappas flosshatt – Barnets første sangbok*
* 2002: *Lillesøster skal tisse*
* 2002: *Telleboka mi*
* 2002: *Lillesøster spiser frokost*
* 2003: *Lillesøster i butikken*
* 2003: *Bjørnen sover. Barnets første lekebok*
* 2003: *Lillesøster går til barnehagen*
* 2004: *Lillesøster hos tannlegen*
* 2004: *Au, det gjør vondt!*
* 2005: *Lillesøster på skitur*
* 2005: *Barnehageboka mi*'
* 2006: *Lillesøster og kaninen*
* 2006: *Lillesøster på legevakten*
* 2007: *Lillesøster og Mimmi*
* 2007: *Dra til Bloksberg. Barnets første skumle bok*
* 2008: *Lillesøster har bursdag*
* 2009: *Undreboka mi*
* 2009: *Den store Lillesøsterboka*
* 2010: *Min verden*
* 2010: *Malvin i den ville naturen*
* 2010: *Malvin og Piassava*
* 2011: *Malvin på skitur*
* 2012: *Malvin og Ella*

## Referanser


## Eksterne lenker

* Gyldendals forfatterpresentasjon
* Visuelts klassikerpris 2011 til Kari Grossmann
Werner Grossmann

**Werner Erich Grossmann** (født 1943) er en tysk-norsk illustratør og barnebokforfatter. Grossmann har utdannelse fra Werkkunstschule Münster i Tyskland der han tok statseksamen i 1966. Han har tegnet for tidsskrifter, aviser, barne-tv, tegneserier, informasjonsmateriell for og om barn både i Norge og U-land, og står bak flere barnebøker, blant annet bildebøker for små barn. Bøkene er oversatt til flere språk.

Werner Grossmann er gift med illustratøren og forfatteren Kari Grossmann. De har samarbeidet om en rekke oppdrag og bøker. Begge arbeider i strek og akvarell med barnevennlige figurer og et vell av detaljer i en lett tilgjengelig og forklarende tegnestil.

## Bibliografi (utvalg)

### Bildebøker med egen tekst
* 1997: *Morten og Milla fra morgen til kveld*
* 2001: *Ti små øgleunger*
* 2004: *Ha det bra*
* 2006: *Pottesure Petter*

## Eksterne lenker

* Gyldendals forfatterpresentasjon 

### Digitale kopier av bøker illustrert av Werner Grossmann
* Sidsel Mørck: ''Heia gamleparken'' (1990)
* Henrik Ibsen; ''Terje Vigen'' (1998)
* Lise Männikkö: ''Jenta utenfor gjerdet'' (1998)
* Kari Wærum: ''Bake kake søte'' (1999)
Per Dybvig

**Per Dybvig** (født 27. januar 1964 i Stavanger) er en norsk tegner, illustratør og billedkunstner. 

Dybvig har utdannelse fra grafisk formgivningslinje ved Bergeland videregående skole 1983-1985. Han har siden tegnet for Rogalands Avis fra 1987 og for Stavanger Aftenblad på 1990-tallet,, illustrert en lang rekke bøker og arbeidet med fri tegnekunst. Dybvig regnes som en av de fremste barneboktegnerne i Norge, og har samarbeidet blant annet med forfatterne Marit Nicolaysen om den populære serien om *Svein og rotta*, Bjørn F. Rørvik om bildebøkene om *Reven og grisungen*, Ingvar Ambjørnsen, Trond Brænne, Klaus Hagerup og Jo Nesbø. Han har også illustrert flere av bøkene til humoristen Per Inge Torkildsen.

Dybvig har en karakteristisk sikker, fri og energisk tegnestil, både i blyant og penn, med mange streker, mye hvitt papir og ofte ville, humoristiske figurer.  

Han har deltatt på en rekke utstillinger i Norge og utlandet. I 2016 åpnet han sin første separate museumsutstilling *Per Dybvig - Look What the Bird Found* på Stavanger kunstmuseum. Utstillingen viste bredden og utviklingen i Dybvigs kunstnerskap og inkluderte arbeider fra 2002 til 2016, i tillegg til eldre illustrasjoner. I forbindelse med utstillingen ble det utgitt en katalog med tekster av Hanne Beate Ueland og Thomas Miessgang samt et intervju av Jimmie Durham og Maria Thereza Alves. Per Dybvig bor og arbeider i Stavanger.

## Priser (utvalg)
* 2005: Kulturdepartementets billedbokpris for barnebøker for bøkene om *Reven og grisungen (2001–2005)* (sammen med Bjørn Rørvik)
* 2010: Kulturdepartementets illustrasjonspris for barnebøker for illustrasjoner til Jo Nesbøs bok *Doktor Proktor og verdens undergang. Kanskje*
* 2013: Bokkunstprisen
* 2014 Stavanger kommunes kulturpris.

## Referanser

## Eksterne lenker

* 
* Cappelen Damms presentasjon av Per Dybvig 
* Per Dybvig om bildeboka Gnu
* Om Dybviks sepraratutstilling i Tegnerforbundet 2004
* Norsk barnebokinstitutts minipresentasjon med bildeeksempler
* TV-intervju (tysk)
Akin Duzakin

**Akin Duzakin** (født 1961) er en illustratør og barnebokforfatter bosatt i Norge siden 1987. Han har utdannelse i industridesign og arkitektur fra Ankara og fra Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo der han studerte fra 1987 til 1994.

Akin Duzakin har illustrert ei lang rekke barnebøker, blant annet bøkene om *Tvillingbror* og *Tvillingsøster* av Liv Marie Austrem, som han fikk Brageprisen for i henholdvsis 1995 og 1997. Sammen med Oddmund Hagen ble han tildelt Unni Sands bildebokpris for 1998 for bildeboka *Over jordet*. Han har hatt mottatt flere internasjonale utmerkelser og i 2006 Bokkunstprisen for sitt virke som nyskapende illustratør.

Akin Duzakin er kjent for akrylmalerier i fargenyanser med poetiske, lett naivistiske motiver og tydelige figurer. 

## Eksterne lenker

* Egenpresentasjon 
* Presentasjon og bibliografi på Samlagets nettsider
* Bokkunstprisen til Akin Düzakin

### Digitale bokkopier i Nasjonalbiblioteket
* Liv Marie Austrem: ''Tvillingbror'' – illustrert av Akin Düzakin (1995)
* Liv Marie Austrem: ''Tvillingsøster''  – illustrert av Akin Düzakin (1997)
* Oddmund Hagen: ''Over jordet'' – illustrert av Akin Düzakin (1998)
* Hans Sande: ''Elefantevangeliet'' – illustrert av Akin Düzakin (1999)
Gasa

**Gasa** er det nordligste av de 20 dzongkhag (fylkene) i Bhutan, og ligger inne i Himalaya. Gasa utgjør 11% av Bhutans totale areal. De store elvene **Po Chhu** og **Mo Chhu** renner gjennom fylket. Inntil 1992 var fylket en del av Punakha. 

Beliggenheten og klimaet vanskeliggjør landbruk, men myndighetene gjør forsøk på å etablere dyrking av blant annet sennep. Yak og hybriddyret **dzo** (krysning mellom yak og storfe, hunndyret kalles zhom) holdes som husdyr. Landbruket plages av at ville dyr både angriper husdyr og gjør skade på åkre.

Gasa er kjent for gjeterfolket Layap http://www.raonline.ch/pages/bt/visin/btdest_gasa01a.html, og for **Snømann-ruten** (*Snowman Trek*) https://web.archive.org/web/20050603010615/http://www.bootan.com/bhutan/itineraries/snowman.shtml som er en av de mest krevende rutene i Himalaya. Gasa grenser til Tibet i nord, og til Thimpu, Punakha og Wangdue Phodrang i sør.

## Gewog
Gasa består av fire gewog:
*Goenkhamae Gewog
*Goenkaatoe Gewog
*Laya Gewog
*Lunana Gewog

## Eksterne lenker
* Femårsplanen 2002-2007
* Dzongkhag profil med kart over gewog
* Bilde av Gasa dzong i artikkel om bhutansk arkitektur
* RAO Online: Gasas varme kilder
* RAO Online: Layap-folket
Malgorzata Piotrowska

**Małgorzata Piotrowska**, også **Malgorzata Piotrowska-Drab**, (født 18. januar 1957 i Warszawa i Polen) er en polsk-norsk illustratør og forfatter. 

## Bakgrunn og arbeid

Piotrowska har utdannelse fra Kunstakademiet i Warszawa. Hun har illustrert en mengde barnebøker, blant annet flere bildebøker med egne og andres tekster. Bildene hennes kjennetegnes av naivistiske figurer, en fri og fargesterk akvarellteknikk (vannoppløselig tusj og kollasj) og påvirkning fra øst- og mellomeuropeisk bildetradisjon. 

Piotrowska har blant annet mottatt Kulturdepartementets illustrasjonspris, og holdt flere separatutstillinger.  Hun har også hatt bidrag på illustrasjonsbiennalen i Bratislava (*Bienále ilustrácií Bratislava*) i 1993 og 1995.

Malgorzata Piotrowska har vært bosatt i Norge siden 1987. Hun er gift med den polske kunstneren Andrzej Drab som har bodd i Norge siden  1990-tallet. 

I 2016 vant hun sammen med Gudny Ingebjørg Hagen en Bragepris i åpen klasse for bokserien «Fest og feiring».

## Illustrasjoner i bøker
### Bøker med egne tekster
* 1993: *Oliver hos fuglene*
* 1995: *Regnhesten*
* 1996: *Et tre*
* 1997: *Froskedronningen*
* 2000: *Eplekake*
* 2005: *Det lille marsvinet og den store katastrofen i hagen*
* 2008: *Krokodille til jul*
* 2016: *Fire sider av en katt*

### Bøker med andres tekster

## Referanser


## Kilder
*Presentasjon av Malgorzata Piotrowska i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker
*Malgorzata Piotrowskas nettsider 

* Gyldendal.nos presentasjon av Małgorzata Piotrowska
* Månedens illustratør i Norsk barnebokinstitutts nettutstilling (august 2010)
Anne Tryti

**Anne Tryti** (født 1949) er en norsk billedkunstner, grafisk designer og illustratør. Hun har arbeidet med grafisk kunst og illustrert en rekke bøker, særlig skolebøker for barn. Illustrasjonene er fargesterke, maleriske og lett naivistiske. 

Anne Tryti har bodd og arbeidet flere år i Nederland. I dag bor hun i Holmestrand i Vestfold.

## Eksterne lenker

Anne Tryti presentert på Grafills nettsider
Ö

**Ö** er et skrifttegn i blant annet sørsamisk, kvensk, islandsk, övdalsk, svensk, tysk, meänkieli, finsk, estisk, ungarsk, tyrkisk, aserbajdsjansk og turkmensk. I islandsk, övdalsk, svensk og finsk er ö alfabetets siste bokstav.

På norsk brukes den i steds- og personnavn fra ovennevnte språkområder, for eksempel *[[Göteborg]]*, *[[Malmö]]* og *[[Köln]]*.
Ö brukes i en del former for håndskrift som et alternativ til ø. Historisk ble ö brukt en del i Norge.

Tegnet har oppstått ved at e-en i *oe* ble satt over o-en. E-en er med tiden redusert til to prikker.
Anførselstegn

**Anførselstegn** eller **sitattegn** (kalles også **gåseøyne**) er tegn som brukes for å uttrykke tale eller sitater eller for å vise noe som blir omtalt på en spesiell måte.

Utseendet på tegnene varierer, og hvilken form som er den vanligste i trykt skrift er forskjellig fra land til land.

## Norsk
Anførselstegn brukes for å markere og sitere utdrag fra andre tekster og utenlandske ord i norsk tekst, samt ved uttrykk som ikke følger normen, bryter med skrivestilen eller som brukes på en uvanlig måte (alternativt til kursiv). Ved sitat kan også anførselstegn brukes alternativt til tankestrek.

I norsk typografi brukes fortrinnsvis sjevroner og de betraktes vanligvis som «den riktige siteringsmåten» av utdannede typografer og de fleste lesere (doble vinkler: « og »), selv om det ikke er noen regel som er blitt påbudt av de norske «språkmyndighetene». På skrivemaskiner var bare varianten "sitat" (med symbolet for tomme/inch) tilgjengelig.

I tidligere versjoner av Microsoft Office-programmene, der norsk stavekontroll var valgt, ble tegnene " og ' byttet ut med avrundede tegn, henholdsvis ” og ’. I nyere utgaver blir tegnet " byttet ut med sjevroner (« og »).

## Andre språk
På andre språk brukes andre siteringsmåter. Lengre sitater på andre språk brukt i norsk tekst skal følge norsk praksis.

Ved siden av dette brukes anførselstegn for å markere titler på dikt, noveller, essay, musikkstykker, sanger, kunstverk, fartøy og artikler (men boktitler, avistitler, tidsskriftstitler, filmtitler og teaterstykketitler skrives i kursiv).

## Tastekombinasjoner

## Se også
*Kolon
*Tankestrek
## Noter

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Sitattegn, anførselstegn, gåseøyne, hermetegn – hodepine i norsk typografi
*  Korrekturavdelingen: Anførselstegn (sitattegn, gåseøyne, hermetegn) 
*  «Sitat-i-sitat» og «sitat-i-sitat-i-sitat» fra Norsk på trykk
Fårikål

**Fårikål** er en matrett av sauekjøtt (får) eller lammekjøtt, hodekål og hel sort pepper som er kokt sammen i en gryte. Noen ganger brukes det hvetemel for å jevne kraften litt. Retten serveres vanligvis med kokte poteter. Vanligvis brukes nakke/bryststykker og bog.

Totalforbruket av lam var i 2009 5,7 kilo per person i Norge, hvorav en del går til fårikål.

Fårikål er tradisjonelt knyttet til slaktetiden om høsten fordi fårikål ble laget av ferskt kjøtt. Saueholdet i Norge er basert på at lam fødes om våren og slaktes om høsten etter å ha gått på utmarksbeite. Vinterfor var en knapp faktor og færrest mulig dyr ble holdt i fjøset gjennom vinteren. Noen kilder argumenterer for at lammekjøtt ikke egner seg til fårikål fordi det vil koke bort sammen med kålen.

Lyttere til radioprogrammet *[[Nitimen]]* kåret 1972-tallet fårikål til nasjonalrett. 

For å promotere fårikal innstiftet Opplysningskontoret for kjøtt fårikålens dag i 1997. Kontorets reklame- og informasjonsvirksomhet omfatter også den fiktive foreningen «Fårikålens venner».

## Historie
Ordet *får* er svensk og dansk, mens norske dialekter bruker *sau* eller *smale*. Arne Garborg ville kalle retten for «lam-i-kål» for å unngå det danske ordet. Henry Notaker skriver at i Bergen fantes den fårikål-lignende retten *[[puspas]]* som sjøfolk bragte med seg fra Nederland. Det danske navnet tyder på at retten har opphav i Danmark. Selv om det å koke kjøtt sammen med grønnsaker kan sees som en gammel norsk skikk var det først mot slutten av 1800-tallet «faar i kaal» ble innskrevet i kokebøkene. Kokebokhistorikeren Henry Notaker mener at fårikålen oppstod i bymiljøer der både språk og skikker var sterkt påvirket av dansk. *Fuldstændig Norsk Kogebog* av Karen Dorothea Bang fra 1835 har oppskrift på «nedlagt gås i hvitkål» som tilberedes på samme måte som fårikål og oppskriften antyder får (sauekjøtt) som alternativ til gås.

## Referanser




## Eksterne lenker
* farikal.no
* Artikkel om fårikål fra MatPrat
* Artikkel om fårikål fra dinmat.no
Illustratør

En **illustratør** er en person, ofte en tegner, som lager illustrasjoner, det vil si bilder med et klart formål eller budskap, for eksempel til en tekst. 

## Arbeidsoppgaver
En illustratør arbeider med visuell kommunikasjon. Det betyr at hen lager et visuelt uttrykk som skal formidle en idé til en mottaker eller målgruppe. Illustratøren er bundet av et konkret oppdrag fra en oppdragsgiver, for eksempel en avis, et reklamebyrå eller et forlag. Hen står altså ikke like fritt som en selvstendig billedkunstner. På den annen side vil illustratørens personlige stil være helt avgjørende for hvordan bildene utformes, og illustratøren er dermed mye friere enn den reproduserende håndverkeren. Ikke sjelden er illustratøren også grafisk formgiver og jobber med den totale visuelle utforminga av en trykksak.

Konkret vil det si at en illustratør kan få i oppgave å illustrere en gitt tekst, for eksempel en boktittel, et begrep, en artikkel og liknende. Som illustratør kan en arbeide med bedriftsprofilering, bokillustrasjon og -design, emballasje, identitetsbygging, redaksjonell illustrasjon og design, medisinsk eller vitenskapelig sakillustrasjon, plakater, skriftdesign og kalligrafi, reklame, skilting, strategisk design, animasjon, tegneserier, webdesign, multimedia, film, TV og mer.

## Teknikker
Illustratøren benytter forskjellige bildeteknikker, alt fra tegning og maleri til kollasj, fotografi og digitale tegne- og bilderedigeringsprogram.

## Arbeidssituasjon og organisering
Illustratører kan være tilknyttet dags- eller ukepresse (avis- og vitsetegnere), forlag, reklamebyråer, fjernsynsselskaper eller andre mediainstitusjoner. De fleste illustratørene arbeider som frilansere, aleine eller i større fellesskap. 

Mange norske illustratører er medlemmer av interesseorganisasjonene Grafill eller Tegnerforbundet. Utdannelse gis i Norge blant annet ved Kunsthøgskolen i Oslo, Kunsthøgskolen i Bergen, Westerdals School of Communication og Norges Kreative Fagskole. De fleste norske illustratører er selvstendige næringsdrivende og jobber frilans.

## Se også
* Liste over illustratører på Wikipedia
* Liste over norske illustratører på Wikipedia
* Tegner
* Billedkunstner
* Grafisk designer
* Illustrasjon
* Grafill
* Skiltmaler

## Eksterne lenker
* 
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av illustratør
* Jobbfeber.no om iIllustratøryrket
* Norske bokillustrasjoner og -illustratører (eksempler fra Tegnerforbundets bibliotek) 
* Europeisk illustratørforum (på engelsk)
* Tysk illustratørorganisasjon
* Flamske illustratører (gallerier)
Illustrasjon

En **illustrasjon** er et bilde som skal visualisere eller anskueliggjøre et budskap eller en idé. Vanligvis vil det si en tegning eller et fotografi som skal forklare, pynte eller tolke et tekstinnhold. Illustrasjoner er viktige virkemidler i visuell kommunikasjon. I motsetning til fri billedkunst har illustrasjoner en bestemt hensikt, og verket skal fortelle eller formidle noe konkret utover seg selv. Det er vanlig å skille mellom beskrivende, altså saklig eller poengtert, illustrasjon og tolkende, det vil si personlig og friere, illustrasjon. Illustrasjoner blir laget av en illustratør, en håndverker som oftest er en tegner.

I overført mening kan ordet *illustrasjon* også bety et forklarende eller talende eksempel i noe man sier eller skriver. Ordet kommer fra tysk og fransk *illustration* som igjen stammer fra det latinske *illustratio* eller *illustrare*, det vil si «opplyse». 

## Typer, teknikker og virkemidler

## Se også
* Illustratør
* Bilde – piktogram
* Tegnekunst (tegning) – skisse – kart
* Bokkunst – billedbok
* Plakat – plansje 
* Avistegning – karikatur – vitsetegning – tegneserie
* Motetegning
* Grafisk design
* Reklametegning

## Eksterne lenker
* 
* Norsk bokillustrasjon (eksempler fra Tegnerforbundets bibliotek) 
* Illustrasjon - Store Norske leksikon
Ragnar Aalbu

**Ragnar Aalbu** (født 1966) er en norsk illustratør og forfatter av bildebøker.

## Bakgrunn og arbeid

Ragnar Aalbu har utdannelse fra Institutt for grafisk design og illustrasjon ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo, der han studerte fra 1991 til 1996. Han har bl.a. arbeidet med bøker, informasjon, reklame, utsmykning og frimerker.

Som illustratør arbeider Aalbu både med tradisjonelle male– og tegneteknikker samt digitale tegneprogram. Illustrasjonene kjennetegnes gjerne av et stilisert formspråk og geometriske former, gjerne kombinert med organiske flater. Arbeidene har ofte et grafisk, collagepreget uttrykk, med naivistiske og morsomme karakterer.

## Bibliografi
### Bildebøker (tekst og illustrasjon)
*
* 2025: *Storkfulle høyder*
* 2024: *Pfff!*
* 2023: *Kalde klover*
* 2022: *Det suser i Sivert*
* 2021: *Georg er borte*
* 2020: *Bare rør* 
* 2019: *Paisommer* 
* 2018: *Hakk o ve* 
* 2017: *På bærtur* 
* 2016: *Vikarlærer Aalbus kosetime* 
* 2016: *Den store boka om Harry og Roger* 
* 2015: *Krokodille i treet* 
* 2014: *Høy i hatten* 
* 2013: *Opp og frem 1945 – bildebok for større barn, ungdom og voksne* 
* 2012: *Anda i ødemarka* 
* 2011: *Harry og Roger får en slags venn* 
* 2010: *Ville veier* 
* 2009: *Harry og Roger på tur* 
* 2008: *Dyr i drift – en landbrukstrilogi* – samlet utgave av *Fokus på ku*, *Grundig om gris* og *Sau i sentrum* 
* 2008: *Et hundeliv*
* 2007: *Harry og Roger* 
* 2006: *Sau i sentrum* 
* 2005: *Grundig om gris* 
* 2004: *Fokus på ku* 

### Bokillustrasjoner
Ragnar Aalbu har illustrert en rekke bøker, blant annet serien om Purriot, mesterdetektiv og purre, av Bjørn F. Rørvik. I tillegg bøker av Arne Svingen,  Brit Bildøen, Stein Erik Lunde, Helene Uri, Tor Edvin Dahl, Constance Ørbeck-Nilssen, Petter Gulli og Ingebjørg Dahl Sem.

## Litterære priser og annet
* 2025: Nominert til Brageprisen (Storkfulle høyder)
* : Gull i Visuelt-konkurransen (Barnebøker, Det suser i Sivert), nominert til Brageprisen (Kalde klover)
* : Nominert til Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris og Kritikerprisen, Gull i Visuelt-konkurransen (Barnebøker)
* : Nominert til IBBY*Honourlist 2020* for *Hakk o ve*
* 2019: Mottok *Kulturdepartementets bildebokpris for 2018* for *Hakk o ve*
* : Nominert til Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris
* : Mottok Kulturdepartementets pris for barne– og ungdomslitteratur: Fagbokprisen sammen med Stein Erik Lunde for boka *Dra krakken bortåt glaset*
* : Nominert til Kulturdepartementets bildebokpris for 2012 for *Anda i ødemarka*
* : Nominert til Kulturdepartementets bildebokpris for 2007 for *Harry og Roger*
* : Kultur- og kirkedepartementets debutantpris for barne- og ungdomslitteratur utgitt i 2004 for *Fokus på ku*

Ragnar Aalbu har mottatt flere priser i Årets vakreste bøker og Visuelt. Han er også innkjøpt til Nasjonalbibliotekets samling av bokillustrasjoner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Presentasjon av Ragnar Aalbu i Forfatterkatalogen på Norsk Forfattersentrums nettsider
* Presentasjon på kunstnernett.no
* «Månedens illustratør» hos Norsk barnebokinstitutt i september 2010 (bildeksempler)
Little Brickhill

**Little Brickhill** er en landsby og verdslig sogn i distriktet (*[[borough]]*) Milton Keynes i det seremonielle grevskapet Buckinghamshire, England. Den ligger rett utenfor og med utsyn til selve byen Milton Keynes, omkring 3 km sørøst for Fenny Stratford og 4 km vest for Woburn. Ved folketellingen i 2011 hadde landsbyen og sognet en befolkning på 407 innbyggere.

## Stedsnavnet

Navnet *Brickhill*, som den deler med Bow Brickhill og Great Brickhill, består av det brytoniske *breg* og det angelsaksiske *hyll*, som begge betyr «ås». I *[[Domesday Book]]* (1086) er den stavet som *Brichelle*.

Den romerske veien Watling Street går gjennom landsbyen, og i 1228 ble det opprettet et marked på grunn av trafikken denne veien førte med seg. I middelalderen ble grevskapets rettssaker ført i Little Brickhill, og Little Brickhill vokste seg større enn Great Brickhill. Siste gang det ble holdt en rettssak der var i 1638. I kirkebøkene for årene 1561 til 1620 finner man navnene på rekke henrettede forbrytere i registeret over gravlagte personer.

Landsbyen har i dag kun et vertshus, The George, som ligger noe høyere oppe i landsbyen på motsatt side av kirken. Den er også kjent som La Collina ved den også er en ristorante og pizzaria med «smak av Italia». Det andre vertshuset, The Green Man, stengte i 2012 og er nå omgjort til boliger. Postkontoret som lå i landsbyens butikk stengte i 2008, noe som førte til at også butikken ble stengt.

## Referanser


## Eksterne lenker

*Little Brickhills samfunnsnettsted
BRDM-2

**BRDM-2** (, *Boyevaya Razvedyvatelnaya Dosornaya Maschina*, ordrett «rekognoserings-/patruljekampkjøretøy») er et pansret oppklaringskjøretøy fra Sovjetunionen.  Det er fremdeles i bruk i Russland og minst 45 andre land.  Det er etterfølgeren til BRDM-1, og var tenkt å ha bedre amfibiske egenskaper og bevæpning. BRDM-2 har en vannjet for framdrift i vannet. BRDM-2 drives av en bakmontert motor på 140 hk, som også er kraftkilden til vannjeten.

Mannskapet på fire består av: Vognfører, kartleser, vognkommandør og skytter. Bevæpningen er den samme 14,5 mm mitraljøse som på BTR-60 pansret personellkjøretøy, med en 7,62 mm mitraljøse som sekundærvåpen. Pansringen beskytter mot håndvåpen og artillerisplinter.

## Teknisk

Kjøretøyer har to ekstra par nedsenkbare hjul under buken, og et sentralstyrt reguleringssystem for lufttrykket i dekkene. Det har også en enkel vannjet for framdrift i vann. I forhold til BRDM-1 så er den større og mer firkantet. Mannskapet sitter lenger framover i skroget, og motoren er montert bak. Den enkleste modellen har et lite tårn montert midt på kjøretøyet. Det er to luker framme. Begge lukene har periskop. Motoren er noe større enn BRDM-1. Kjøretøyet har en infrarød lyskaster og kjørelys, samt et ABC-beskyttelsessystem.

## Varianter

Som BRDM har BRDM-2 flere varianter. De første fire har samme roller som BRDM-1-variantene.

;BRDM-2: Den enkleste varianten, beregnet for oppklaring. Den har også et navigasjonssystem som mannskapet kan lese av kartkoordinater på.
;BRDM-2RKhb: Oppklaringskjøretøy for atom- og biologiske trusler. Det har en dispenser for å sette ut varselflagg rundt farlige områder. Det har bare en 7,62 mm mitraljøse som bevæpning.  
;BRDM-2U: Kommandovogn, og har ikke tårn. Den er utstyrt med et aggregat og ekstra radioer.  Den har vært brukt i bataljonshovedkvarter og regimentshovedkvarter og artilleriavdelinger.
;9P122 BRDM-2: Panservernvariant utstyrt med 1x 9K11 Malutka (AT-3) panservernmissillsystem.
;9P133 BRDM-2: Panservernvariant tilsvarende 9P122 med oppgradert Malutka panservernmissillsystem.
;9P148 BRDM-2: Panservernvariant som kan benytte både 9M111 Fagot (AT-4 Spiral) og 9M113 Konkurs (AT-5 Spandrel). 

## Andre kjøretøyer på samme chassis
;SA-9 Gaskin: Luftvernkjøretøy bruker drivverket fra BRDM-2.

## Merknader

BRDM-2 er ganske lik det ungarske oppklaringskjøretøyet OT-65 og det pansrede personellkjøretøyet FUG-70, som har bakmonterte motorer, men doble vannjeter.

## Eksterne lenker
* 
* Beskrivelse på fas.org  (engelsk)
Kommandovogn

En **kommandoplass&shy;vogn**, forenklet **kommando&shy;vogn** (**ko&shy;vogn**), er et militært kjøretøy brukt som eller tilpasset til bruk som mobil kommandoplass. Tilpasninger fra standard&shy;utstyret kan innebære montering av radioer, karttavler, kontorplasser og aggregat for strøm&shy;produksjon.

## Norge
Det norske Forsvaret bruker flere varianter, blant annet flere varianter av det pansrede personell&shy;kjøretøyet M113, for eksempel NM198 og NM202, samt Hägglunds Bv206 og Natech P6-300M beltevogner.

## Referanser
BTR-70

**BTR-70** () er et sovjetisk pansret personellkjøretøy.  Det har åtte hjul og et lite, konisk tårn foran på vogna.  Mellom andre og tredje settet med hjul er det litt større mellomrom, og der sitter en dør.

BTR-70 er en videreutvikling av BTR-60.  Den ble først vist offentlig på en militærparade i Moskva i 1980.  Hovedforskjellene til forgjengeren er at BTR-70 har kraftigere motorer, bedre utsyn innenfra og luke på siden i stedet for oppå for infanteriet.

BTR-70 ble utviklet ved designbyrået Dedkov i Gorkij-Arzamaz under navnet *Obiekt 60*.  Den kom i produksjon i 1972.  Selv om produsenten vanligvis oppgis til å være bilfabrikken Gorkij, så ble produksjonen av denne og etterfølgende BTR-80 gjort på nabofabrikken Arzamas.

## Varianter
;BTR-70MS: Er en kommandovogn uten tårn.
;BTR-70ShM: Er kovogn/stabskjøretøy.
;BREM: Bergningsvogn uten tårn, men med kran.
;BTR-70Kh: For ABC-bekjempning.
;SPR-2 «Rtut-B» (stantsija pomekh radiovzryvateljam): egnet for elektronisk krigføring mot artillerigranater med nærhetsbrannrør. Varianten har en jammer som kan få granaten til å eksplodere før den kommer til målet.  
;SPR-2M: Modernisert utgave av SPR-2 med mer kompakt utstyr. Bruker også BTR-80 som plattform.
Noen BTR-70 har blitt påmontert tårnet fra den senere BTR-80.  Romania har lisensprodusert BTR-70 som TAB-77.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Beskrivelse på fas.org
Babelfish

**Babelfish** kan refererere til:

*Babelfish (altavista), altavistas nettbaserte oversettermotor
*Babelfish (Douglas Adams), en fisk man stikker i øret fra Douglas Adams' bokserie Haikerens guide til galaksen
*Babel Fish (band), et norsk pop/rock-band
Antivirusprogram

**Antivirusprogram** er et program på en datamaskin, som forsøker å identifisere, motarbeide og fjerne datavirus og liknende ondsinnet programvare (såkalt «malware»).

Antivirus benytter som oftest to forskjellige metoder for dette: 
* Undersøke (skanne) filer på datamaskinens filsystemer for å lete etter kjente virus, som gjenkjennes ved at de står på en virus-liste.
* Identifisere mistenkelig oppførsel fra et hvilket som helst program, som kan bety at programmet er infisert med virus.

De fleste kommersielle antivirusprogrammer benytter begge metoder for å gi best mulig beskyttelse. Antivirusprogrammer er i dag ofte en del av en større programpakke som i tillegg kan inneholde brannmur, antisøppelpost og antispionprogramvare.

## Utbredelse
Antivirus regnes ofte som nødvendig sikkerhetsutstyr hvis man bruker internett på Windows-operativsystemer. Hos mange internettleverandører er antivirusprogramvare inkludert i prisen på internettabonnementene. Antivirusprogrammer til Mac OS og Linux finnes. Antivirusprogrammer til operativsystemer for mobiltelefoner er i utvikling, men det er relativt liten sjanse for å få virus på disse. Derimot er antivirusprogramvare aktuelt på servere, spesielt fil- og eposttjenere, for å finne Windows-virus.

## Skepsis
Nettleserutviklere mener antivirus ofte ødelegger for nettleser-sikkerheten.

## Referanser
William Steig

**William Steig** (1907–2003) var en amerikansk tegneserieskaper, illustratør og senere i livet ble han også barnebokforfatter.

## Liv og karriere
Steig var født inn i en kreativ og kunstnerisk familie. Som barn malte han mye og leste mye litteratur. Steig var inspirert av kjente historier, filmer og forfatterskap som Brødrene Grimm, Charlie Chaplin, Robinson Crusoe og særlig Pinocchio. I tillegg til sine kunstneriske anlegg var han også en atlet og var en dyktig vannpolospiller. Han fullførte aldri college, selv om han begynte på tre forskjellige. Han var to år på City College of New York, tre år ved National Academy of Design, og hele fem dager på Yale University School of Fine Arts før han droppet ut av dem.

Da hans familie også ble rammet av den store depresjonen og fikk finansielle problemer, begynte han å tegne tegneserier som frilansutøver, og han solgte sin første stripe til magasinet The New Yorker i 1930. Han ble raskt ganske suksessfull, og i de kommende tiårene publiserte han over 1 600 tegneserier i magasinet, inkludert 117 forsider. Dette førte til at *[[Newsweek]]* kåret ham til «Kongen av tegneserier».

Da han var i sekstiårene, bestemte han seg for å forsøke seg på en annen kunstnerisk form, og i 1968 kom hans første barnebok. Han utmerket seg her også, og hans tredje bok *Sylvester and the Magic Pebble* (1970), vant den prestisjefulle Caldecott Medal. Han fortsatte å skrive til han var langt over 90 år, og skrev totalt over tretti barnebøker, inkludert den berømte «Doctor De Soto»-serien. Blant hans andre velkjente arbeider, er billedboken *[[Shrek (bok)|Shrek]]* (1990) som er grunnlaget for suksessfilmen fra 2001 med samme navn.

William Steig var bror til kunstneren Irwin Steig og far til jazzfløytisten Jeremy Steig.

## Priser (utvalg)
* 1970 – Caldecott-medaljen for *Sylvester and the Magic Pebble*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  williamsteig.com – Minneside over forfatteren og hans forfatterskap. Inneholder også bibliografi.
Sannsynlighetsrom

**Sannsynlighetsrom** er et matematisk begrep som benyttes i sannsynlighetsteori. Et sannsynlighetsrom er et trippel (Ω,*S*,*P*), der Ω er en mengde, *S* er en sigma-algebra over Ω, og *P* er et mål på *S* slik at *P*(*S*) = 1. Ω kalles utfallsrommet og elementene i *S* kalles hendelser. *P* er et sannsynlighetsmål, og for *E* &isin; *S*, er *P*(*E*) sannsynligheten til *E*.
Justyna Nyka

**Justyna Nyka** (født 1963) er en polsk-norsk illustratør og billedkunstner bosatt i Norge siden 1985. 

## Biografi
Justyna Nyka har utdannelse fra kunstgymnaset i Warszawa, grafisk linje ved kunsthøykolen i Toruń og ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo. Hun har illustrert flere bildebøker, både med egne og andres tekster, men også diktsamlinger, bokomslag og annet. Bildene hennes kjennetegnes av fri fabulering, lett surrealisme og et grafisk og collagepreget uttrykk. 

Nyka har mottatt flere priser for bokillustrasjonene sine, deriblant Kultur- og kirkedepartementets illustrasjonspris for barne- og ungdomslitteratur i 2000 og priser i Årets vakreste Bøker. Hun har dessuten deltatt på flere gruppeutstillinger og er innkjøpt av blant andre Nasjonalbiblioteket.

Justyna Nyka bor på Nesodden utenfor Oslo. Hun arbeider også som tolk.

## Bokutgivelser
### Bøker med egen tekst
* 1993: *Bregneblomsten* – skrevet i samarbeid med Tore Holmqvist, utgitt på Cappelen
* 2000: *Per Sytråd* - bildebok utgitt på Solum forlag
* 2010: *Drømmeprisen* - bildebok utgitt på Mangschou forlag

### Bokillustrasjoner
* 1993: Gunda Jørgensen: *Kristtorn : fortellinger fra Paradis til Betlehem* – oversatt av Vera Garum], utgitt på IKO-forlaget
* 1993: Leif Melvik: *Eventyr fra Eritrea* – utgitt på Tiden forlag
* 1993: Thor Edvin Dahl: *Den største reisen* – utgitt på Cappelen
* 1994: Harald Skjønsberg: *Forliset* – utgitt på Damm
* 1994: Kjetil Hauge: *Kirkefolk og alkoholbruk : momenter til etisk refleksjon og veiledning* – i samarbeid med Kirkerådets rusmiddelutvalg
* 1995: Eyvind Skeie: *Han lyser som en sol – seks fortellinger om Betlehemsbarnet* – utgitt på IKO-forlaget
* 1995: August Bolstad: *Understemmer*
* 1997: Eyvind Skeie: *Peters påske* – utgitt på IKO-forlaget
* 2000: Kari Wærum: *Bokklubbens julebok* – utgitt av Den norske bokklubben
* 2000: Oskar Stein Bjørlykke: *Vindu i advent* – utgitt på Verbum
* 2000: Rune Tuverud: *Hva skal du bli? * – utgitt på Omnipax
* 2001: Kirsti Thuseth Gunnestad: *Guds lille grønne – bibelord når livet går fort* – utgitt av Det Norske Bibelselskap
* 2001: Øystein Wingaard Wolf: *De dødes sirkus* – utgitt på Cappelen
* 2002: Marit Kaldhol: *Stilk med to – dikt for unge* – utgitt på Samlaget
* 2003: Edward Lear: *Nonsens* – gjendiktning ved Torstein Bugge Høverstad, utgitt på Solum forlag
* 2005: Marit Kaldhol: *Reisa til H.* – utgitt på Samlaget
* 2007: Ingeborg Eliassen: *Ein vakker dag* – billedbok utgitt på Orkana forlag
* 2007: Marit Kaldhol: *Ho som ror* – dikt utgitt på Samlaget
* 2008: John Roald Pettersen: *Hvem kan hjelpe Jesper?* – hefte utgitt av Voksne for Barn
* 2008: Marit Kaldhol: *Stripekalven* – billedbok utgitt på Cappelen Damm

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hjemmeside
* Bildepresentasjon på www.tegnekompaniet.no
NM142

**NM142** rakettpanserjager var en norsk modifikasjon av den USA-produserte panservognen M113A2. Modifikasjonen inkluderte et tårn produsert av Kværner Eureka. 97 vogner ble modifisert på 1980-tallet, forsvaret hadde på dette tidspunktet allerede NM116 panserjagere, men disse begynte å bli utdaterte og ble fjernet fra tjeneste i 1993. Forsvaret hadde per 2005 solgt et betydelig antall NM142 for opphugging.

Vognen var i tjeneste i Kampeskadronen under betegnelsen *PV-rak* (panservern-rakett). I den tidligere strukturen var vognen brukt både av infanteri og kavaleri avdelinger, i henholdsvis infanteribataljonenes støttekp, som en av to panservern tropper. Herav var den troppen som var oppsatt med NM 142, benevnt som en PVP tropp (panservern-pansret). I det tidligere oppsettet for kavaleribataljoner, var NM 142 en del av PV ESK (panservern eskadron). Kampeskadronen hadde fire vogner i tropp 7 underlagt rittmester A. Omsted. Per 2008 hadde de kun en gruppe (2 vogner) i aktiv tjeneste. PV-raks oppgave var å bekjempe tungt pansrede mål på lang avstand (opp til 3&nbsp;750 m).

Den første norske KFOR-styrken høsten 1999 omfattet en tropp oppsatt på NM142.

## Kanontårn

Fra rundt 1990 produserte Kværner Eureka blant annet 550 TOW-tårn til rakettpanserjagere. Kanontårnet hadde to TOW-launchere, og innvendige stativ for 6 TOW-missiler. Disse kom i bruk på også andre kjøretøy enn NM142:

* Norge : NM142
* Canada : M113 (TOW)
* Tyrkia: FNSS ACV-15 (ACV-ATV) 
* Sveits: Mowag Piranha IB 6×6 (Panzerjäger 90)

## Se også
* M901

## Referanser
Egil Torin Næsheim

**Egil Torin Næsheim** (født 9. mars 1939 i Stavanger, død 22. februar 2023 i Fredrikstad) var en norsk tegner og illustratør. 

Egil Torin Næsheim hadde illustrasjonsoppdrag for norske og utenlandske forlag, aviser, tidsskrifter og TV. Han har hatt et stort antall utstillinger og blitt innkjøpt av flere institusjoner. Mange av tegningene er utført i blyant og akvarell med motiv fra norsk natur i en lett karikert stil. Egil Torin Næsheim har også tegnet mye for barn, blant annet eventyrmotiver, og mottok Kultur- og kirkedepartementets pris for barne- og ungdomslitteratur tre ganger.

Egil Torin Næsheim bodde og arbeidet i Fredrikstad.  Han var bror til tegneren Alf Næsheim (1926–2014). Deres far var maleren Sverre Næsheim (1900–76).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Egil Torin Næsheim i Galleri BBB (Fredrikstad biblioteks nettgalleri av barnebokillustrasjoner)
* Presentasjon på Kulturnett.no
* Anmeldelse av biografien om Egil Torin Næsheim
Grand Central Terminal

**Grand Central Terminal** er en jernbanestasjon på Manhattan i New York. Stasjonen ligger sentralt i Midtown, på 42. gate og Park Avenue.

Det er verdens største jernbanestasjon målt i antall plattformer: 44 plattformer med i alt 67 spor, fordelt på to nivåer under gateplan.

Grand Central betjener i hovedsak toglinjer for dagpendlere og andre  tilreisende fra områder i delstatene New York og Connecticut. Stasjonen er også et viktig knutepunkt for undergrunnsnettet i New York.

Den nåværende stasjonsbygningen ble oppført i etapper mellom 1903 og 1913. Bygningen er i jugendstil, og er en av New Yorks mest storslåtte offentlige bygninger.

## Eksterne lenker
*
Annlaug Auestad

**Annlaug Auestad** (født 6. oktober 1965) er en norsk illustratør.

Annlaug Auestad er utdannet fra Linje for illustrasjon og grafisk design ved Kunsthøgskolen i Bergen der hun tok bachelor-graden i 1996. Auestad har illustrert flere bildebøker og også arbeidet med maleri. Bokillustrasjonene hennes har ofte sterke farger, en malerisk manér og naivistiske figurer. Tegneteknikkene er ofte blyant og digitale maleprogrammer.

Annlaug Auestad bor på Randaberg utenfor Stavanger.

## Illustrasjoner til egen tekst
* 2006: *Neppe* - bildebok for barn
* 2008: *Kuvenninnene* - bildebok for barn
* 2012: *L. Ands Dagbok* - tegneseriebok for barn/ungdom

## Illustrasjoner i barnebøker
* 1991: Thorild Moen: *Torhild *God natt da, mormor*	
* [[1993]]: Torhild Moen: *Gjør porten vid : Adventsbok for hjem og skole*
* [[2000]]: Torhild Moen: *Stjerneknapper i vinterlys*		
* [[2002]]: [[Martina Eberhardt]]: *Verdens beste hestepasser*
* [[2002]]: [[Bjørn Arild Ersland]]: *Hugo og gressklipperen*
* [[2002]]: [[Benedicte Karn]]: *Tankene regner ned i hodet*
* [[2002]]: Torhild Moen: *Det er lov å gråte : Når barn opplever motgang og sorg*
* [[2003]]: Bjørn Arild Ersland: *Kjell Otto og fyret*		
* [[2003]]: Bjørn Arild Ersland: *Hugo gjør hærverk*		
* [[2003]]: [[Anne Kristin Aasmundtveit]]: *Barnet og treet*	
* [[2003]]: [[Tor Ivar Torgauten]]: *Bibelboka mi*		
* [[2004]]: Bjørn Arild Ersland: *Tigli*	
* [[2004]]: [[Elia A. Cantillo]]n: *Se!*	
* [[2005]]: Bjørn Arild Ersland:*På jakt etter gull og gråstein*
* [[2006]]: [[Erling Forfang]]: *Noen sier at døden er svart*
* [[2006]]: [[Dagny Holm]]: *Regnværsboka*
* [[2006]]: [[Pål H. Christiansen]]: *Fjodor går bananas*
* [[2007]]: *Sangboksen min*
* [[2007]]: Frelsesarmeens jubileumsbok: *Barna våre*
* [[2007]]: Erling Forfang: *Noen sier at månen er en gul ost*
* [[2007]]: Bjørn Arild Ersland,: *Pølseidioten*
* [[2007]]: [[Are Sende Osen]]: *Are Osen parodierer sin far*
* [[2007]]: [[Pål H. Christiansen]]: * Fjodor i fritt fall*
* [[2008]]: Bjørn Arild Ersland: *Onkel Arne - moderne fiskerier*
* [[2008]]: Pål H. Christiansen: *Fjodor og det store smellet*
* [[2009]]: *Inn i livet*
* [[2009]]: [[Gerd-Ragna Bloch Thorsen]]: "Den lille boken om følelser"
* [[2009]]: Pål H. Christiansen: *Fjodor på skolen*
* [[2010]]: [[John Hollen]]: *Flaks*
* [[2011]]: Pål H. Christiansen: *Fjodor på is*
* [[2011]]: Bjørn Arild Ersland: *27 grader på stranda*
* [[2011]]: [[Hilde Hurlen Ingebrigtsen]]: *Spøkelseshuset*
* [[2012]]: [[Ingunn Røyset]]: *Prins Storm''

## Eksterne lenker
* Annlaug Auestads hjemmeside
* Presentasjon av Annlaug Auestad i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Marvin Halleraker

**Marvin Halleraker** (født 1962) er en norsk billedkunstner, illustratør og musiker.

## Bakgrunn og virke
Familien til Halleraker flyttet til Sandane i Gloppen kommune der han vokste opp. Han flyttet til Bergen i 1972.

Han er utdannet ved Bergen Kunsthøgskole (BKHS) der han studerte fra 1981 til 1985. Halleraker har levert kommentartegninger, <nowiki />portretter og annet til Bergens Tidende hvor han var ansatt fra 1990. Som frilanser leverer han
tegninger for BT, Morgenbladet, Vårt Land og Klassekampen. Han har også illustrert flere bøker og debuterte som forfatter med sin egen bildedbok «Høyt over husene» i 2007, som også er utgitt i Irland, Tyskland og Danmark.
Tegnestilen er kjennetegnet av en sikker og ledig blyantstrek, jevne fargeflater i dempet fargeskala og et grafisk uttrykk. Han bearbeider frihåndstegningene sine ved hjelp av digitale tegneprogrammer, blant annet Photoshop. Motivene er ofte enkle og visuelt poengterte.

Halleraker har arbeidet med maleri, fotografi og musikk. I 2012 debuterte han som låtskriver og sang- og gitarartist med albumet *There’s Another Green* .

### Bokutgivelser
* 2007: *Høyt over husene* – billedbok med egen tekst
* 2007: *Diverse teikningar* – Hallerakers beste avistegninger 1990-2007
* 2011: *Freddy* – billedbok

### Bokillustrasjoner (utvalg)
* 1993: Åse Enerstvedt (red.): «Lillegrieg : en juniorkatalog til utstillingen Din Grieg»
* 1999: Anders Aschim: *Hemmeligheten i hulen : en fortelling om Dødehavsrullen* – fagbok for barn og unge
* 2001: Trine Aulin Halleraker: «Kvelden lister seg på tå : tekster ved dagens slutt og livets begynnelse» 
* 2003: Henry Van Dyke: «Den fjerde vismann»
* 2003: Linda Eide: «Kvardagstraume i utval»
* 2004: Rolf Steffensen: «I Guds hånd» (på bokmål og nynorsk)
* 2004: Frode Grytten: «Hull & sønn» – billedbok
* 2005: Erna Osland: «Skarpe tenner» – fagbok for barn og unge
* 2006: Erna Osland: «Fint å ha far» – fagbok for barn og unge
* 2006: Kjartan Rødland: «Ridderne i Ludeboden – historien om Norges miljøvernforbund» (sammen med Lars Lauvik)
* 2008: Bjørn Arild Ersland: «Dr. Løvlands vindfelle» - bildebok utgitt på Cappelen Damm 
* 2009: Bjørn Sortland: «Halleluja» – barnebok om Georg Friedrich Händel, utgitt på IKO-forlaget
* 2014: Gaute Heivoll: "Lyset om kvelden" – bildebok utgitt på Cappelen Damm

### Musikkutgivelser
* 2012: *There’s Another Green*
* 2015: Melancholic Plant / Some Will Love You

## Priser (utvalg)
* 2005: Kulturdepartementets illustrasjonspris for «Skarpe tenner»
* 2008: To sølv i Grafills Visuelt-konkurranse i klassen «illustrasjon», for tegninger i «Høyt over husene»,  og for avistegning om sjokolade som finansierer krig i Afrika, for Morgenbladet, samt Grafills hederspris for boka «Diverse teikningar» 
* 2008: Årets vakreste bøker - sølv i klassen «Bildebøker» for «Høyt over husene»
* 2010: Kulturdepartementets illustrasjonspris for «Halleluja»
* 2021: Telenors kulturpris – Grenseløs kommunikasjon

## Referanser


## Eksterne lenker
Hans Normann Dahl

**Hans Normann Dahl** (født 7. oktober 1937 i Lørenskog, død 29. januar 2019) var en norsk maler, grafiker, avistegner og illustratør. Han er kjent for sine mange fargerike, frodige og romantiske bilder, ofte i en karikert og idylliserende stil.

Hans Normann Dahl hadde utdannelse fra Statens håndverks- og kunstindustriskole 1952&ndash;1957 og kunstakademiet i Warszawa 1965&ndash;1966. Han tegnet for *[[Dagbladet]]* og andre aviser, illustrerte en rekke bøker og særlig laget grafikk. Blant hans mest kjente illustrasjonsarbeider er Prøysens *[[Snekker Andersen og julenissen]]* (1971).

Han hadde et stort antall utstillinger og mottok flere priser for bokillustrasjoner og plakater. Bildene hans er innkjøpt av blant annet Nasjonalgalleriet, Riksgalleriet, Bergen Billedgalleri, Stavanger Faste Galleri, Oslo Bys Kunstsamlinger, Nasjonalmuseet i Warszawa og bykommunen Montréals faste samlinger.

Hans Normann Dahl arbeidet som tegnelærer i mange år. Han underviste på SHKS, Statens kunstakademi, Arkitekthøgskolen i Oslo og Den Nordiske malerskole på Île de Rè i Frankrike. Han eide og drev Mosebekkskolen i Oslo.

Hans Normann Dahl bodde på Røyse i Hole.
## Referanser


## Eksterne lenker
* Kort presentasjon under Mosebekkskolen
* Bilder og biografi; nettgalleri.no
* Bilder i Galleri BBB (Fredrikstad biblioteks nettgalleri av barnebokillustrasjoner)
* Bilder i Galleri Osebro
Sam Mendes

**Samuel Alexander Mendes** (født 1965) er en britisk teater- og filmregissør.

Han er bosatt både i New York og i London.

Hans foreldre er universitetslektor James Peter Mendes, som var av portugisisk opprinnelse, og barnebokforfatter Valerie Helene Mendes, hvis ekteskap var meget kort. De ble skilt i 1970, da Mendes var fem år.

24. mai 2003 giftet han seg med Kate Winslet i Vestindia og sammen har de sønnen Joe Alfie Winslet Mendes (født 22. desember 2003 i New York).

Mendes gikk ut av universitetet i Cambridge i 1987 og ble ansatt i Chichester Festival Theatre. Deretter regisserte han Judi Dench i *[[The Cherry Orchard]]*, som han mottok prisen Critics Circle Award for beste nykommer for. Han begynte så i Royal Shakespeare Company, hvor han regisserte produksjoner som *[[Troilus & Cressida]]* med Ralph Fiennes og *Richard III*.

I 1992 ble han kunstnerisk leder av et nyåpnede Donmar Warehouse i London, hvor han regisserte produksjoner som *[[Glassmenageriet]]* og nyoppføring av musikalen *[[Cabaret]]*, som mottok fire Tony Awards inkludert en for beste nyoppføring av en musikal. Han regisserte også *The Blue Room*, hvor Nicole Kidman spilte hovedrollen.

I 1999 fikk han muligheten til å regissere sin første film, *[[American Beauty (film)|American Beauty]]*. Filmen mottok fem Oscar-priser, inkludert for beste film og beste regissør.

I 2000 ble Mendes utnevnt til kommandør av Order of the British Empire. I 2019 ble han utnevnt til knight bachelor. Han ble dermed opphøyd i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn.

## Priser
* 1989 London Critics Circle Theatre Award (Drama Theatre Award): Mest lovende nykommer som regissør for Minerva Studio i Chichester, England.
* 1995 London Critics Circle Theatre Award (Drama Theatre): Beste regissør for *Glassmenageriet*.
* 1996 Laurence Olivier Theatre Award: Beste regissør for *Company* og *Glassmenageriet*.
* 2000 Tony Award: Beste nyoppføring av teaterstykke for hans produksjon av *The Real Thing*.
* 2002 London Evening Standard Theatre Award: Beste regissør for *Uncle Vanya* og *Twelfth Night*.
* 2002 London Critics Circle Theatre Award (Drama): Beste regissør for *Uncle Vanya* og *Twelfth Night*.
* 2003 Laurence Olivier Theatre Award: Spesialutmerkelse for hans tjeneste og bidrag som kunstnerisk leder ved Donmar Warehouse de siste ti år.
* 2003 Laurence Olivier Theatre Award: Beste regissør for *Twelfth Night* og *Uncle Vanya*.
* 2003 Tony Award: Beste nyoppføring av teaterstykke for hans produksjon av *Take me Out*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*