open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Peder Olsen (lokalpolitiker, Åsen)

**Peder Olsen** (født 26. september 1819 på Skatval, død 10. januar 1909) var en norsk lærer, gårdbruker og lokalpolitiker.

Han var husmannssønn fra Steinssvedjan (Drogsetsvea) på Langstein på Skatval. I 1841 begynte han sin lærerutdannelse på Klæbu seminar og gikk ut derfra i 1843, i samme årskull som blant andre Ole Vig.

I 1845 kom han til Åsen (Levanger), hvor han ble ansatt som lærer og kirkesanger (klokker). Han virket i disse stillingene i nær 50 år, fram til 1894. Den første tida bodde han hos lensmann John Wold på gården Hove, og under lensmann Wolds fravær på Stortinget i 1845, fungerte Olsen som lensmann i Åsen. I de første årene var han omgangsskolelærer, men fra 1861 hadde han sitt virke i «Kjerkstuggu» hvor Vedul skolekrets fikk faste lokaler. I 1869 kjøpte han gården Vedul østre på auksjon etter Ole Tørrissen Vedul.

Peder Olsen ble i 1847 valgt inn i herredsstyret i Åsen, og satt der sammenhengende i 42 år. I 1848–1859 og 1866 var han ordfører. Han var videre formann i fattigkommisjonen i 30 år, og medlem av skolestyret i 45 år. I 1856–1858 var han med på planlegging og bygging av den nye Åsen kirke, bygd som erstatning for Vang kirke og Lo kapell. Olsen laget tegningsutkast til den nye kirka, men disse ble forkastet av departementet. En del år senere fikk han godkjent tegninger til Meråker kirke, oppført i 1874.

Han var far til Ole Martin Augdahl. En annen sønn, Odin Kastor Augdahl i Arendal, var far til Per Augdahl.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Blåflekket fugleskittvikler

**Blåflekket fugleskittvikler** (*Hedya salicella*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).

## Utseende
En middelsstor til ganske stor (vingespenn 18-24 millimeter) og kraftig vikler. Som de andre artene i slekten *[[Hedya]]* kan den ligne på fugleskitt når den sitter i ro, dette gir den god beskyttelse. Thorax er hvit med svarte tegninger. Den fremre delen av forvingen er mørkbrunt spraglete med sølvgrå tegninger, den bakre delen (som er den øverste i hvilestilling) er for det meste skinnende hvit. Bakvingen er lyst gråbrun, mørkere langs ytterkanten.

## Levevis
Larvene lever mellom sammenspundne blader av osp og selje. De voksne sommerfuglene flyr fra juni til august og kommer gjerne til lys.

## Utbredelse
Arten er utbredt over hele Europa, unntatt lengst i vest og nord, og i det nordlige Asia.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae
******* slekt *[[Hedya]]*
******** **Blåflekket fugleskittvikler**, *Hedya salicella* (Linnaeus, 1758)

## Referanser




## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/h/hedya_salicella.html
* *Hedya salicella* på UK Moths: https://web.archive.org/web/20110116124023/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=1086
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=364159

## Eksterne lenker
* 
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Slemmedalskatten

**Slemmedalskatten** er et skattefunn fra vikingtiden funnet i Landvik i Grimstad, og er et av landets flotteste skattefunn.

Mange spor etter fortidens mennesker i landskapet rundt oss er skjult for oss. Noen slike funn er skatter som er gjemt i sin samtid. Slemmedalskatten er en av de største skattene som er funnet i Norge. I vikingtiden ble mer enn to kilo gull og sølv gjemt ved foten av en fjellknaus nær ved sjøen. Det ble funnet ved en tilfeldighet i 1981 etter å ha ligget urørt i over tusen år.

Skatten besto av fire armringer, en fingerring, en medaljong og et halskors i gull, videre bl.a. halsringer, armringer og mynter i sølv. Myntene forteller at skatten er lagt ned etter år 920. Myntene er fra den arabiske verden og fra de britiske øyer. Eieren må ha hørt til de mektigste i samfunnet, trolig en høvding.

To forgylte beslagstykker har runeinskripsjoner som er tolket til kvinnenavnet Tora og mannsnavnet Torfrid.

Slemmedalskatten tilhører Kulturhistorisk museum i Oslo og har vært utstilt der. Høsten 2024 er Slemmedalskatten å se på Kuben i Arendal. 

## Litteratur
Les mer om funnene i tidsskriftet *[[Viking (tidsskrift)|Viking]]* 1982, der Charlotte Blindheim, Kolbjørn Skaare og Aslak Liestøl gjennomgår henholdsvis gjenstandene, myntene og runene i Slemmedal-skatten.

## Eksterne lenker
* Vikingskatten utstilt i Grimstad og Arendal , NRK TV 14. mars 1983
* «Vil ha vikingskatt tilbake på Sørlandet», NRK 24. mai 2016
Mastekranen på Holmen (København)

**Mastekranen på Holmen** er en mastekran på Holmen i København. Den er bygget under Frederik V i perioden 1748&ndash;1751 under ledelse av arkitekt Philip de Lange. 

Ved første øyekast ligner den et tårn med en tømmerkonstruksjon på toppen, men i virkeligheten er selve kranen en konstruksjon som går fra bakken og hele veien opp. Stenbygningen er der for å beskytte det meste av tømmeret mot sol, vær  og vind. Den øverste, synlige trekonstruksjonen er bundet sammen med rep for å sikre en holdbar og elastisk konstruksjon.

Selv om Mastekranen «bare» er et stykke verktøy, er det gjort en del ut av det arkitektoniske. Blant annet er høyden på vinduene ikke like – de blir lavere og lavere for hver etasje for å gi inntrykk av en meget høy bygning.

Mastekranen er fredet.

## Referanser

## Eksterne lenker
* Verker av Philip de Lange
* Mastekranen.dk
Olaf H. Olsen

**Olaf Heymann Olsen** (1928–2015) var en dansk historiker og arkeolog. Han er kjent for å ha først og fremst arbeidet innenfor middelalderens og vikingtidens arkeologi. 

Olsen ble allerede som student engasjert som assistent ved Nationalmuseet i København. Han tok graden som cand. mag. i historie og geografi i 1953, og ble museumsinspektør ved Nationalmuseet i 1958. I 1966 tok han graden som dr. phil. ved Universitetet i København med avhandlingen *Hørg, Hov og Kirke*. Han ble ansatt som professor i middelalderarkeologi ved  Universitetet i Århus i 1971. I 1981 ble han direktør ved Nationalmuseet og riksantikvar.

Olsen har gjennomført mange utgravninger av middelalderkirker, og var sentral ved utgravningene av Skuldelevskipene. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arn Solem Bye

**Arn Solem Bye** (født 6. november 1855 i Malvik, død 18. september 1917) var en norsk brukseier og lokalpolitiker (V).

Han var sønn av mølleeier Johan Christian Bye, og kom som barn til Åsen (Levanger) sammen med sine foreldre. Arn Solem Bye var oppkalt etter haugianeren Arnt Solem som var gift med hans oldemor Randi Solem.

Faren døde i 1881, og etter hans død overtok Arn Bye drifta av mølla på Nordre Fossing bruk i Åsen. Han fikk auksjonsskjøte på eiendommen i 1883, og i hans tid som eier ble bruket utvidet med sagbruk, høvleri, frørenseri og smie/verksted.

I 1890–1891 var han ordfører i Åsen. Han var lensmann i bygda i åra 1905–1916, styreformann i Aasen Sparebank 1908–1917 og vararepresentant til Stortinget fra Stjørdalen krets i Nordre Trondhjems amt 1910–1912.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Fahri Korutürk

**Fahri Korutürk** (født 3. august 1903 i Istanbul, død 12. oktober 1987 samme sted) var en tyrkisk marineoffiser, diplomat og landets sjette president.

## Biografi
Korutürk vokste opp i Istanbul og dro i en alder av 13 år til den tyrkiske marinens kadettskole, hvor han ble uteksaminert i 1923. Etter dette studerte han ved det tyrkiske marineakademiet (*Deniz Harp Okulu*), hvor han ble uteksminert i 1933. Korutürk tjenestegjorde først på kryssere og undervannsbåter før han ble marineattaché med tilholdssted i Roma, Berlin og Stockholm. I 1936 deltok han som militær rådgiver under Montreux-traktaten.

I 1950 ble Korutürk forfremmet til kontreadmiral og fikk kommandoen over ulike enheter før han så ble utnevnt til admiral i 1957. Etter tre år som kommandør av den tyrkiske marinen ble han i 1960 utnevnt til tyrkisk ambassadør til Sovjetunionen (og senere til Spania) av landets president Cemal Gürsel. I 1968 ble han av president Cevdet Sunay utnevnt til senatet, og i begynnelsen av april 1974 ble han selv utnevnt til Tyrkias sjette president av nasjonalforsamlingen.

Som president var han blant annet øverste ansvarlig for gjennomføringen av den tyrkiske invasjonen av Kypros i juli 1974 etter at Kypros president Makarios III ble avsatt av den greske militærjuntaen. Korutürk forble Tyrkias president ut den konstitusjonelle terminen på syv år i april 1980, før han deretter ble senator på livstid. Han døde i Istanbul den 12. oktober 1987 i en alder av 84 år.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografien til Fahri Korutürk hos det tyrkiske utenriksdepartementet.
Liten fugleskittvikler

**Liten fugleskittvikler** (*Hedya pruniana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 15-18 millimeter) vikler. Som de andre artene i slekten *[[Hedya]]* ligner den på fugleskitt når den sitter stille, dette gir den god beskyttelse. Forvingen er mørkt gråbrun eller grå, litt spraglete. Spissen er bredt skinnende hvitfarget, med noen små, mørke flekker i det hvite. Bakvingen er lysgrå.

## Levevis
Larvene lever på busker og trær i slekten *[[Prunus]]*, oftest på slåpetorn (*Prunus spinosa*), men også på plomme og andre arter, av og til også på andre busker og trær i rosefamilien. De spinner sammen flere blader og lever mellom dem.
De voksne sommerfuglene flyr mellom mai og juli.

## Utbredelse
Den er utbredt i hele Europa, unntatt lengst i nord, og i det nordlige Asia.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae
******* slekt *[[Hedya]]*
******** **Liten fugleskittvikler**, *Hedya pruniana* (Hübner, 1799)

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/h/hedya_pruniana.html
* *Hedya pruniana* på UK Moths: https://web.archive.org/web/20111016114907/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=1082
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=364161

## Eksterne lenker
* 
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Ursula Munch-Petersen

**Ursula Munch-Petersen** (1937–2025) var en dansk keramiker. Hun var datter av keramikeren Lisbeth og forfatter og maler Gustaf Munch-Petersen og tilhørte familien Hjorth fra Bornholm som har lange tradisjoner innen keramikk og kunsthåndverk. Moren var søster av Gertrud Vasegaard. Munch-Petersen var gift med maleren og grafikeren Erik Hagens.

Hun ble utdannet blant annet ved Kunsthåndværkerskolen, dagens Danmarks Designskole, hvor hun senere arbeidet som lærer. Etter å ha fullført Kunsthåndværkerskolen var hun en kort periode i familiens virksomhet på Bornholm frem til hun fikk sitt eget verksted i 1978. Fra 1990 hadde hun tilhold på Møn.

Munch-Pedersen har vært knyttet til Bing og Grøndahl og Den Kongelige Porcelænsfabrik som formgiver. Hun har hatt flere utsmykkingsoppgaver, mange av dem i samarbeid med ektefellen.

## Priser, utmerkelser og legattildelinger (utvalg)
* 2016 – C.F. Hansen-medaljen
* 2002 – Prins Eugen-medaljen
* 1994 – Thorvald Bindesbøll-medaljen
* 1990 – Ole Haslunds Kunstnerfond
* 1979 – Ole Haslunds Kunstnerfond
Hun mottok Statens Kunstfonds hædersydelse.

## Annet
Munch-Petersen var medlem av Kulturministeriets utvalg for design og kunsthåndverk i Danmarks kulturkanon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Charles Logg

**Charles «Charlie» Paul Logg jr.** (født 24. februar 1931 i Princeton i New Jersey), amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Logg ble olympisk mester i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Sammen med Tom Price vant han toer uten styrmann foran Michel Knuysen / Robert Baetens fra Belgia og Kurt Schmid / Hans Kalt fra Sveits.

## OL-medaljer
*  Roing under Sommer-OL 1952  Helsingfors - **Gull** i roing, toer uten styrmann menn  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tom Price (roer)

**Thomas «Tom» Steele Price** (født 28. mai 1933 i Long Branch i New Jersey) er en amerikansk roer som deltok i De olympiske leker i 1952 i Helsingfors.

Price ble olympisk mester i roing under Sommer-OL i 1952 i Helsingfors. Sammen med Charles Logg vant han toer uten styrmann foran Michel Knuysen og Robert Baetens fra Belgia og Kurt Schmid og Hans Kalt fra Sveits.

## OL-medaljer
*  1952  Helsingfors – **Gull** i roing, toer uten styrmann menn  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Astrid Krogh

**Astrid Krogh** (født 1968) er en dansk designer, hun arbeider hovedsakelig med tekstiler og lys. Krogh var medlem av kanonutvalget for design og kunsthåndverk som utarbeidet Danmarks kulturkanon i 2006.

## Priser og utmerkelser (utvalg)
* 2008 – Thorvald Bindesbøll-medaljen 
* 2003 – Ole Haslunds Kunstnerfond
* Statens Kunstfonds 3-årige arbejdslegat

## Referanser

 


## Eksterne lenker
* 
* «Astrid Krogh præmieret af Statens Kunstfond» , artikkel fra nettstedet kunsten.nu
Carl Lovsted

**Carl Martin Lovsted jr.** (født 4. april 1930 i Manila på Filippinene, død 8. november 2013 i Seattle) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Lovsted vant en olympisk bronsemedalje i roing under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den amerikanske fireren med styrmann som kom på tredjeplass bak Tsjekkoslovakia og Sveits. Mannskapet på den amerikanske fireren var Carl Lovsted, Alvin Ulbrickson, Richard Wahlstrom, Matthew Leanderson og Albert Rossi som var styrmann.

## OL-medaljer
*  1952  Helsingfors - Bronse i roing, firer med styrmann   USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Torbjörn Nilsson

**Torbjörn Anders Nilsson** (født 9. juli 1954) er en svensk tidligere fotballspiller og nåværende fotballtrener.

Nilsson begynte å spille fotball i Jonsereds IF og fortsatte senere i IFK Göteborg der han slo igjennom på slutten av 1970-tallet. I 1976 fikk han sin debut på det svenske landslaget. Nilsson spilte en sesong i PSV Eindhoven 1976-1977 før han returnerte til IFK Göteborg hvor han fikk stor suksess, blant annet med seieren i UEFA-cupen i 1982. I perioden 1982-1984 spilte han for FC Kaiserslautern, men returnerte til IFK Göteborg. I 1988 spilte han igjen for sin moderklubb Jonsereds IF, og her startet også hans trenerkarriere.

Det relativt lave antall landskamper skyldtes at Nilsson i mange år valgte å ikke spille for landslaget. Dette skyldes en uenighet med landslagstrener Lars «Laban» Arnesson, som ikke ønsket at landslaget skulle bruke det samme spillesystemet som IFK Göteborg og Malmö FF hadde stor suksess med i Europa.

Nilsson har vært landslagstrener for Sveriges U21-landslag og har siden 2008 trent Kopparbergs/Göteborg FC.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carnegies Heltefond

**Carnegies Heltefond** er en stiftelse som er en norsk del av det internasjonale Carnegie Hero Fund.

Det ble opprettet i Norge i 1911 som en norsk del av det internasjonale Carnegie Hero Fund. Fondets midler kommer fra grunnleggeren Andrew Carnegie, en skotsk immigrant i USA.  Han skaffet seg en betydelige formue ved etablering innen den amerikanske stålindustri. Han solgte virksomheten i 1901 for 500 millioner dollar og donerte 350 millioner dollar til ulike samfunnsmessige formål, deriblant de såkalte heltefond hvor rentene av fondet skulle gå til belønning av heltegjerninger.

Fondet belønner heltemot vist under fredelig livsgjerning, ofte hvor en med fare for eget liv redder andre. 

Utmerkelsen er en medalje eller annen minnegjenstand. Det deles også ut en pengebelønning.

Fondets styre består av en styremedlem som er USAs ambassadør til Norge, en nestleder utnevnt av Kongen i statsråd og en styreleder utnevnt av Nærings- og fiskeridepartementet, som fondet ellers sorterer under. Utdeling foretas av statsforvalteren.

Fondet er regulert ved kgl.res. 15. mars 1912 om bestyrelse m.v. av «Carnegie's Heltefond for Norge» og kgl.res. 25. oktober 1912 om regler for «Carnegie's Heltefond for Norge».

## Referanser


## Eksterne lenker
* Carnegie Heltefond for Norge.
Kystveien (Arendal)

**Kystveien** (1–2041, 2–2116) er en 21,5 kilometer lang vei i Arendal og del av fylkesvei 410.

Kystveien går fra Langbryggen i Arendal sentrum og følger hovedveien østover til kommunegrensa mot Tvedestrand kommune. Adressene langs veien har høyeste nummer 2116 ved grensa til Tvedestrand. I Tvedestrand fortsetter veien som "Ytre vei" til Tvedestrand sentrum.

## Historie
Før 1878 fantes ingen vei langs sjøen fra Langbrygga til strandstedet Barbu, og det var heller ingen vei langs sjøen videre østover mot Songe. Den viktigste trafikken gikk sjøveien, og landeveis trafikk fulgte Bendiksklev, Hulveien og Gamle Songevei østover.

Den eldste parsellen av Kystveien het lenge *Barbuveien*, og gikk fra Dampskipskaia utenfor Langbrygga til strandstedet. Denne veibyggingen var et av de første prosjekter Barbu kommune gikk i gang med fra 1878. Etter Arendalskrakket i 1886 fortsatte arbeidet østover fra strandstedet Barbu som nødsarbeid. Denne veiparsellen mellom strandstedet og Songe fikk navnet *Songeveien*.

Midt på 1900-tallet følte man behov for at veiforbindelsene østover skulle ha ett navn. Barbuveien og Songeveien fikk da et felles navn, *Kystveien*.

## Referanser
Værmelding for fattigfolk

***Værmelding for fattigfolk*** er et musikkalbum med Johns Quijote, utgitt i 2003.

## Sporliste
# «Prolog»
# «Værmelding for fattigfolk»
# «Det som kommer»
# «Ingen stoler»
# «Stillevillevi»
# «Mannen som ikke kunne se»
# «Om oss nå»
# «Skranter»
# «I blomsterpikens klør»
# «Begynnelsen på en båt»
# «Drøm!»
# «Mildt og fint»
Ingens hjerte

***Ingens hjerte*** er et musikkalbum med Johns Quijote, utgitt i 1998. Dette er bandets debutalbum.

## Sporliste

# «Mere lys!»
# «Sang til Sancho»
# «Ned, ned, ned»
# «Kort oppsummering»
# «Tsjekkiske, hjem i»
# «Han danset ikke ofte...»
# «Akvarium»
# «Vær som en bro»
# «Stakkars Jacques»
# «Blomster og blod»
# «Balladen om herr Fredrik åkare och den söta fröken Cecilia Lind»

## Eksterne lenker
Forløper

***Forløper*** er et musikkalbum med Johns Quijote, utgitt i 2000.

## Sporliste

# «Så enkelt er det»
# «Finsk fado»
# «Den verste entusiasmen»
# «På plass»
# «Ømt iaktatt»
# «Et helt annet sted»
# «Hvis du er lei av jazz»
# «Sykkel til besvær»
# «Det som ikke skjer»
# «Når hjertet er et strå»
# «Ved bordet»
# «Parus»

## Eksterne lenker
*
Brun fugleskittvikler

**Brun fugleskittvikler** (*Hedya dimidiana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).

## Utseende
En ganske stor (vingespenn 20-23 millimeter) vikler. Forvingen er gråbrun med en stor, snøhvit, trekantet flekk ved framkanten nær vingespissen. Bakvingen er brunhvit med brunpudret ytterkant.

## Levevis
Larven lever mellom sammenspundne blader av hegg (*Prunus padus*).

## Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, bortsett fra lengst i vest og nord, i det nordlige Asia og den finnes også i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae
******* slekt *[[Hedya]]*
******** **Brun fugleskittvikler**, *Hedya dimidiana* (Clerck, 1759)

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/h/hedya_dimidiana.html
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=364162

## Eksterne lenker
* 
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Vakkert men sant

***Vakkert men sant*** er et musikkalbum med Johns Quijote, utgitt i 2001.

## Sporliste
# «L.O.S»
# «Løvfall havn»
# «Nok en gang?»
# «Buddas bakrus»
# «Akkurat som...»
# «Det som var»
# «Når ingen vet»
# «Ikke la meg gå!»
# «Veronica»
# «For å se etter tegn»
# «Hjertet – det hele»
Resymétrisk

***Resymétrisk*** er et samlealbum med Johns Quijote, utgitt i 2007.

## Sporliste
# «Gi deg hen!»
# «Finsk fado»
# «Buddas bakrus»
# «Så enkelt er det»
# «Når Sølvi synger»
# «Om oss nå»
# «Mere lys!»
# «Skranter»
# «Drøm!»
# «Mannen som ikke kunne se...»
# «Stakkars Jacques»
# «Blomster og blod»
Gul fugleskittvikler

**Gul fugleskittvikler** (*Hedya ochroleucana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 16-21 millimeter) vikler. Som de andre artene i slekten *[[Hedya]]* ligner den på fugleskitt når den sitter stille, dette gir den god beskyttelse. Forvingen er mørkt gråbrun i den innerste delen, vingspissen er for det meste kremhvit med noen små, brune flekker ytterst. Bakvingen er gråhvit.

## Levevis
Larvene lever på sammenspundne skudd av roser (*Rosa* spp.), av og til også på eple. De voksne sommerfuglene flyr i juni-juli.

## Utbredelse
Den er utbredt i hele Europa, unntatt lengst i nord, i det nordlige Asia og i Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae
******* slekt *[[Hedya]]*
******** **Gul fugleskittvikler**, *Hedya ochroleucana* (Frölich, 1828)

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/h/hedya_ochroleucana.html
* *Hedya ochroleucana* på UK Moths: https://web.archive.org/web/20111016163057/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=1084
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=364164

## Eksterne lenker
* 
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Utopiske danser

***Utopiske danser*** er et musikkalbum med Jono El Grande, utgitt i 1999. Dette er hans debutalbum.

## Sporliste

# «Türbø meuz»
# «Utopiske dans»
# «Rapphoenb»
# «Tjine-cisck blöoezé»
# «Vital Requiem Finale»
# «Finsk cystedans»
# «Instant milex = milla risku»
# «Opest»
# «Ms. Bezerra»
# «My Sexless Beloved»
# «Beyond Pornography Theme»
# «Lobulær hodedans»
Rosa fugleskittvikler

**Rosa fugleskittvikler** (*Metendothenia atropunctana*, inntil nylig kalt *Hedya atropunctana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). 

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 14-17 millimeter) vikler. I likhet artene i slekten *[[Hedya]]*, som den før ble regnet til, ligner den på fugleskitt når den sitter stille, dette gir den god beskyttelse. Thorax har en oppstående kvast av svarte hår. Forvingen er mønstret i brunsvart og sølvgrått i den indre delen, detber en firkantet, hvit flekk ved framkanten, og vingespissen er hvit, hos nyklekte eksemplarer med et tydelig, rosa skjær, men dette forsvinner etter hvert.
Bakvingen er brun.

## Levevis
Arten lever på myrer der larvene utvikler seg på skuddene av pors (*Myrica gale*) og viere (*Salix* spp.). De voksne sommerfuglene flyr i mai-juni.

## Utbredelse
Denne vikleren er utbredt over hele Europa og også i de nordlige delene av Asia og i Nord-Amerika. Den finnes over hele Norge.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae
******* slekt *[[Metendothenia]]*
******** **Rosa fugleskittvikler**, *Metendothenia atropunctana* (Zetterstedt, 1839)

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/m/metendothenia_atropunctana.html
* *Metendothenia atropunctana* på UK Moths: https://web.archive.org/web/20111016150627/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=1085
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=364157

## Eksterne lenker
* 
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Fylkeshuset i Aust-Agder

**Fylkeshuset i Arendal** er tidligere Aust-Agder fylkeskommunes administrasjonsenter med blant annet Fylkesmannen i Aust- og Vest-Agders tidligere kontorlokaler. Etter sammenslåingen med Vest-Agder fylke til nye Agder fylke 1. januar 2020, er fylkeshuset i Arendal i dag én av to fylkeshus i det nye fylket. Det andre fylkeshuset, som er tidligere Vest-Agders fylkes fylkeshus og det nye Agder fylkes administrasjonssenter, holder til i Kristiansand. 

Fylkeshuset ligger på toppen av Fløyheia i Arendal, og ble innviet i 1977. Fylkeshuset har en bygningsmasse på omtrent 11&nbsp;000 kvadratmeter, og huser 130 ansatte. Bygningen er Miljøfyrtårnsertifisert.

## Historikk
Byggingen av Fylkeshuset på Fløyheia var omstridt og skapte lokal debatt. Blant åtte aktuelle tomtevalg, ble Fløyheia ansett som det beste alternativet. Arendal kommune tilbød gratis tomt med vei, vann og kloakk, samt et byggetilskudd. Men det var imidlertid omstridt å legge bygget utenfor sentrumskjernen, samt at plasseringen også ville berøre Naturparken, noe som skapte engasjement fra natur- og miljøvernbevegelsen. 

I 1973 ble det avholdt en arkitektkonkurranse for Fylkeshuset. Hele 28 bidrag ble sendt inn. Bl.a. to av det arendalsbaserte arkitektkontoret Ugland & Thorne. Det var imidlertid arkitekt var Harald Ramm Østgaard og hans bidrag *"Oppe mellom tunene" *som vant konkurransen. 

Byggetrinn 1 ble ferdig i 1978. Byggetrinn 2 var ferdig i 1986, med arkitektkontoret Kjell Jensen bak.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bygg uten grenser - Fylkeshuset i Aust-Agder
Kvagga

**Kvagga** eller **quagga** (*Equus quagga quagga*) er en nå utdødd underart av arten steppesebra (*Equus quagga*), som er den vanligste sebraarten i hestefamilien (Equidae). 

Den siste kvaggaen døde i Amsterdam Zoo den 12. august i 1883. I vill tilstand døde underarten ut i 1870-årene. Den ble jaktet til utryddelse. Bare en eneste quagge noensinne er blitt fotografert i levende tilstand - bilde på denne siden) - og bare 23 huder av quaggaen er blitt bevart for ettertiden. I 1984 ble kvaggaen det første utdødde dyret hvis DNA ble analysert. 
## Navn
Navnet «quagga» er overtatt fra et khoikhoi-språk. Den doble *«G»* ble opprinnelig uttalt som en strupelyds-**«ch»**, som fortsatt brukes på afrikaans i dag, men vanligvis ikke på andre språk. Den strupelyden skal visstnok være avledet fra quaggaens røst. Men siden det ikke finnes opptak av dyrenes stemmer, er en verifikasjon av dette ikke lenger mulig.

## Beskrivelse
Kvaggaen hadde et sebraliknende hode med stripemønter som rakk nedover halsen på dyret og videre ut over ryggen og flankene. På ryggen ble imidlertid det karakteristiske sebramønstret svakere. Mot lendet og hoftene, i buken og nedover beina var mønsteret fraværende. Buken og lemmene var lyse, nærmeste hvite, mens resten av dyret var brunfarget.

Den fantes tidligere i store antall i Oranjefristaten og Kapp-provinsen i Sør-Afrika, men etter hvert som landet ble bosatt av hollandske nybyggere ble den jaktet til utryddelse omkring 1878. Trolig fordi den konkurrerte med buskapen om føden.

Kvaggaer har blitt igjenkjent fra hulekunst som tilskrives det innfødte *[[san (folk)|san]]*-folket i Sør-Afrika. Siden det var lett å finne og drepe kvaggaen, ble den jaktet på av tidlige nederlandske nybyggere og senere av afrikanere for å skaffe kjøtt eller for skinnene deres. Skinnene ble handelsvare, eller utnyttet lokalt. Kvaggaen var sannsynligvis ekstra sårbar for utryddelse på grunn av dens begrensede utbredelsesområde. Lokale bønder brukte dem som vakter for husdyrene sine, da de sannsynligvis ville angripe inntrengere. Kvaggaer ble sagt å være livlige og svært anspente, spesielt hingstene. 

Kvaggaer ble brakt til europeiske dyreparker, og et forsøk på avl i fangenskap ble gjort i London Zoo, men dette ble stoppet da en enslig hingst mistet livet da det slo seg mot en vegg etter å ha mistet besinnelsen. På den annen side ble det sagt at kvaggaer i fangenskap i europeiske dyreparker var tammere og mer føyelige enn Burchells sebra *(Equus quagga)*. Ett eksemplar ble rapportert å ha levd i fangenskap i 21 år og 4 måneder, og døde i 1872.

## Kvaggaprosjektet
Kvaggaprosjektet (The Quagga Project South Africa) er et sørafrikansk prosjekt som har til hensikt å forsøke å gjenskape kvaggaen og reintrodusere den i sitt opprinnelige habitat. Prosjektet, som startet i 1987, har hatt en viss suksess til nå, men mye arbeid gjenstår.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Quagga Project South Africa
Pisserenden

**Pisserenden**, også kalt Latinerkvarteret, er den folkelige betegnelsen for det gamle Nørre Kvarter i det indre København, tett på Strøget. 

Kvarteret avgrenses av Nørre Voldgade, Vestergade og Vester Voldgade og gjennomskjæres av de fem stredene Larsbjørnsstræde, Larslejsstræde, Sankt Peders Stræde, Studiestræde og Teglgårdsstræde.

## Navnet
Områdets navn stammer fra stanken etter dyreholdet som ble holdt inne i husene. Før skjenkeloven av 1912, lå her en rekke gjestgiverier med navn som Vinkanden, Rosen og Dannebrog. Her var en smeltedigel av drukkenskap, vold og prostitusjon. 

På 1960-tallet ble området et tilholdssted for forfattere, kunstnere og andre kreative mennesker som hadde bruk for billige boliger. På 1970-tallet flyttet bohemene inn og åpnet forretninger, mens punkerne på 1980-tallet samlet seg på Gammeltorv. 

I dag har området dyre leiligheter og samlingssted for trendy og smarte kunstnere og wannabees. Hver sensommer er det gatefest i Pisserenden med gatemarked, utendørsservering av mat og drikke med DJ-er og livemusikk. 

I området finner man blant annet:

* Folketeatret
* Sankt Petri Kirke
* Valkendorfs Kollegium

## Eksterne lenker
* Øresundsregionen om Pisserenden
* Om Pisserendens på Kbhguide.com 
* Pisserendens hjemmeside 
* Valkendorf Kollegiums website
Barbara Jones

**Barbara Pearl Jones** (født 26. mars 1937), amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1960 i Roma.

Jones ble olympisk mester i friidrett under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Hun var med på det amerikansk stafettlaget som vant 4 x 100 meter for damer, med tiden 45,9 som var ny verdensrekord, foran Tyskland og Storbritannia. De andre på laget var Mae Faggs, Janet Moreau og Catherine Hardy.

Åtte år senere, under sommer-OL 1960 i Roma, vant hun en ny olympisk gullmedalje på 4 x 100 meter stafett. Denne gangen sammen med Martha Hudson, Lucinda Williams og Wilma Rudolph.

Hun vant gull på 100 meter og 4 x 100 meter stafett under de Panamerikanske leker 1955 i Buenos Aires i Argentina.

Han vant sølv på 60 meter under de Panamerikanske leker 1959 i Chicago.

## OL-medaljer
*  1952  Helsingfors - **Gull** i friidrett, 4 x 100 meter stafett damer  USA
*  1960  Roma - **Gull** i friidrett, 4 x 100 meter stafett damer  USA

## Eksterne lenker
*
Phantom Stimulance

***Phantom Stimulance*** er et musikkalbum med Jono El Grande, utgitt i 2010. 

## Sporliste

# «Borrelia Boogie»
# «Utopian Semi-Waltz»
# «La Dolce Vidda»
# «Phantom Stimulance»
# «Rise of the Baseless Press-Base Toy»
# «Pongery In Evention (As In Owe Egon's Dreams)»
# «Beggar to Beggar (Incl. Pfote-Brei, The Poem)»
# «Moon-Strictly In Love With a Figment Foetus»
# «Negation/Penetration»
# «Double-Edged Triplets»
# «The Goat»

## Eksterne lenker
Christian Bye

**Johan Christian Hågensen Bye** (født 9. september 1824 på Ekne, død 16. mars 1881 i Grong) var en norsk gårdbruker, mølleeier og lokalpolitiker.

Han var sønn av Hågen Hågensen og Ingeborg Marta Kristoffersdatter, som ei tid drev gården By på Ekne. Hågens mor var haugianeren Randi Solem.

Christian Bye drev møllebruk i Hommelvik fram til 1856. Han flyttet da til Åsen med familien, og kjøpte gården Dullum. Han kjøpte snart Nordre Fossing bruk, hvor han bygde mølle. Fra ca. 1870 bodde familien der. Blant hans seks barn var sønnen Arn Solem Bye. I tillegg til å drive egen mølle, var Christian Bye møllebygger. Han omkom ved ei ulykke da ei nybygd mølle i Grong skulle settes i gang i mars 1881.

Han var ordfører i Åsen i åra 1860–1865, revisor for Aasen Sparebank 1863–1864 og medlem av bankens styre i 1862 og 1866–1871.

## Litteratur
*
Fevergreens

***Fevergreens*** er et musikkalbum med Jono El Grande, utgitt i .

## Produksjon
Albumet er i sjangeren samtidsmusikk med innslag av frijazz og elektronika, og også i slekt med muzak og med inspirasjoner fra Frank Zappa. Jono el Grande skreiv albumet som en selvlært komponist, og rekrutterte et orkester som han også dirigerte, i tillegg til å spille flere instrumenter og produsere albumet selv. Utgiver er Rune Grammofon. Coverkunstner var Kim Hiorthøy.

## Mottakelse
*[[Vårt Land]]* roste albumet for å være fritt for popmusikkens klisjeer; gledesspredende, utfordrende, befriende og uforutsigbart. Grande var en «virtuos tonekunstner» og kunne lære andre om nyskapende musikk. «Det er sjelden jeg blitt i så godt humør av å høre så rar musikk», skreiv anmelderen.

Mye av det samme sto i *[[Fædrelandsvennen]]*. Terningkast 5-anmeldelsen tok for seg Jono El Grandes outrerte personlighet i mediene, som på mange måter ble kontrastert av musikken som her var «sjarmerende og vakker». Albumet fikk ros for en naivistisk tilnærming som ikke ble for alvorlig, slik at «Fevergreens er lett absurd, fengende og kompleks på samme tid».

Også *[[VG]]*s Astrid Kvalbein fant mange «snodige» og «morsomme» musikalske referanser. Det gjorde at samtidsmusikken ikke ble for pretensiøs. Samtidig manglet det litt på det kunstneriske. Albumet var «mer preget av entusiastisk, sjangeråpent håndverk og musikanteri enn av et vanvittig sterkt kunstnerisk særpreg».

Mode Steinkjer i *[[Dagsavisen]]* ga albumet middels kritikk. Musikken «virker uferdig og ufarlig», og levde således ikke opp til fever-delen av tittelen. Albumet nådde ikke opp i samtids-nisjen, med terningkast 3. Det samme skreiv *Aftenposten*, som ga ros for gode ideer, men i utførelsen ble disse «dessverre lett trivialiserte». Musikken var også litt for pyntelig og ga for lite uttrykk for «det indre livet som denne kunstmusikken fordrer».

Helge Olsen i *[[Bergens Tidende]]* skreiv negativt om Grandes mediepersonlighet, da han «framstår som en komplett idiot i ordets mest graverende forstand hver gang han opptrer i offentligheten». Olsen ga terningkast 2, og fastslo at albumet ble reddet fra 1 fordi musikerne i orkesteret var «skolerte og dyktige». Sangene som var skrevet, inneholdt «komposisjonsmessige plattheter» og led under at Grande «tror han er både elegant, genial og halvsprø, men er ingen av delene».

## Sporliste
# «Prologue»
# «Awake, Wonderful and Lavish»
# «I'm Not a Star I'm Just Lost in Space»
# «Good Gracious»
# «Cuban Serum»
# «Rumba for a Slightly Excited Ape»
# «Chá!»
# «The Frenzied Butterflies»
# «Centrifuge in d minor»
# «Tango on the Crest of Reality»
# «Ante's Inferno»
# «Ariaph Orahri»
# «Isle of View»
# «Epilogue – Encore»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dean Smith

**Finis Dean Smith** (1932–2023) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Smith ble olympisk mester i friidrett under sommer-OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det amerikansk stafettlaget som vant 4 &times; 100 meter for menn med tiden 40,1 foran Sovjetunionen og Ungarn. De andre på laget var Harrison Dillard, Lindy Remigino og Andrew Stanfield.

## OL-medaljer
*  1952  Helsingfors - **Gull** i friidrett, 4 x 100 meter stafett menn  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Neo Dada

***Neo Dada*** er et musikkalbum med Jono El Grande, utgitt i 2009.

## Sporliste
# «Neo Dada»
# «Ballet Morbido In a Dozen Tiny Movements»
# «Oslo City Suite»
# «Your Mother Eats Like a Platipus»
# «Big Ben Dover»
# «Three Variations On a Mainstream Neurosis»
# «Choko King»

## Eksterne lenker
Julian Roosevelt

**Julian K. Roosevelt** (født 14. november 1924, død 28. mars 1986) var en amerikansk seiler som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Roosevelt ble olympiske mester i seiling under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den amerikanske båten «Llanoria» som vant 6-meter klassen foran den norske båten «Elisabeth X» og «Raila» fra Finland. Seilingene  ble avviklet i perioden 20. til 23. juli 1952. Mannskapet på «Llanoria» besto av John Morgan, Herman Whiton, Julian Roosevelt, Everard Endt og Eric Ridder.
 
## OL-medaljer
*  1952  Helsingfors &ndash; **Gull** i seiling, 6-metersklassen  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bo Larsson

**Bo «Bosse» Göran Larsson** (1944–2023) var en  svensk fotballspiller.

Bosse Larsson var en av de store profilenen på Sveriges herrelandslag i fotball på 1970-tallet. Han spilte tilsammen 70 landskamper og scoret 17 mål. Han var med i troppen i 3 verdensmesterskap: VM 1970, VM 1974 og VM 1978.

Mesteparten av karrieren spilte Larsson for Malmö FF hvor han ble seriemester seks ganger. I perioden 1966 og 1969 spilte han 88 kamper for VfB Stuttgart og scoret 21 ganger. Han ble kåret til årets idrettsmann i 1969 av byen Stuttgart.

Han var den første som fikk Guldbollen to ganger, i 1965 og 1973.

## Meritter
* Allsvenskan: 1965, 1970, 1971, 1974, 1975, 1977.
* Svenska Cupen: 1973, 1974, 1975, 1978.
* Toppscorer i Allsvenskan: 1963 (17 mål), 1965 (28 mål) og 1970 (16 mål).
* Guldbollen: 1965 og 1973.
* Æresmedlem i Malmö FF.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Spillerprofil på weltfussbal.de
Ole Island

**Ole Jonsen Island** (født 22. mars 1833 på Frosta, død 15. august 1906) var en norsk gårdbruker og lokalpolitiker.

Han var født på gården Island på Frosta, og var bror av Arnt Peter Island. Ole Island hadde eksamen fra Den Kongelige Norske Artilleribrigades Underofficersskole i 1858. Han ble gift med Fredrikke Hansdatter Forberg fra Ytterøy, og fra ca. 1863 var de bosatt i Åsen (Levanger). I 1867–1869 var Ole Island ordfører i Åsen.

## Litteratur
* 
*
Janet Moreau

**Janet Teresa Moreau** (1927–2021) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i De olympiske leker i 1952 i Helsingfors.
 
Moreau ble olympisk mester i friidrett under Sommer-OL i 1952 i Helsingfors. Hun var med på det amerikanske stafettlaget som vant 4 &times; 100 meter for damer, med tiden 45,9 som var ny verdensrekord, foran Tyskland og Storbritannia. De andre på laget var Barbara Jones, Mae Faggs og Catherine Hardy.

## OL-medaljer
*  1952  Helsingfors - **Gull** i friidrett, 4 x 100 meter stafett damer  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hanus Samró

**Hanus Samró** (født 1. mai 1988 i Tórshavn) er en færøysk politiker (Ff.), forretningsmann og forfatter.

Fra 2010 til 2011 var han formann i HUXA, ungdomsorganisasjonen til det konservative partiet Fólkaflokkurin. Ved lagtingsvalget i 2011 ble han innvalgt på som 23-åring, og han ble dermed Lagtingets tredje yngste faste medlem noensinne. Samró var medlem av Lagtingets næringskomité og Lagtingets velferdskomité.

Han er sønn av Óli Samró, direktør i konsulentselskapet FAREC International i Haag, og Thurid Samró, tannpleier ved Dental Art Clinic i Dubai. Hanus og Óli Samró driver Fishfacts, en database over internasjonale fiskerettigheter. Hanus Samró har vært magasinjournalist, lærervikar og selvstendig næringsdrivende.

Han har IB-diplom fra den internasjonale skolen i Haag fra 2007. I 2008 påbegynte han studier i internasjonal handel og økonomi ved Erasmus Universiteit Rotterdam. I 2016 tok han mastergraden i statsvitenskap ved Fróðskaparsetur Føroya.

I 2011 debuterte han som forfatter med romanen *Tey bæði. Trúfesti og fullkomin friður*. 

## Bibliografi
*2011 - *Tey bæði. Trúfesti og fullkomin friður*, roman.
*2013 - *Hans Jensen*, roman.
*2014 - *Ein dagføring*, ungdomsroman

## Referanser
John Johnsen Wold

**John Johnsen Wold** (født 12. mars 1795 i Åsen, død 29. juni 1889 samme sted) var en norsk lensmann, gårdbruker og politiker. Navnet er også skrevet **Jon Jonssen Wold**. Han var lensmann i Åsen i perioden 1816–1866. I 1830 fikk han skjøte på gården Hove i Åsen og bosatte seg der. Olaf Berg, forfatteren bak Martin Kvænnavika, var hans dattersønn. Sønnesønnen John Wold var senere ordfører i Åsen.

John Wold var stortingsrepresentant for Nordre Trondhjems amt 1845–1847. Han var med og stiftet Aasen Sparebank i 1862 og var formann i bankens direksjon i tiden 1862–1880.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*
White Uniform Contrast

***White Uniform Contrast***, stilisert *[White Uniform] Contrast* er en EP med Josephine, utgitt i 2006. Marthe Valle var gjestevokalist på «Quell».

EP-en ble sluppet med konsert på Blæst 4. april 2006.

*Trønder-Avisa* ga terningkast 5 for god variasjon og «antydninger til storhet», i tråd med forbildene som måtte være U2 og Kent. Særlig var «Thousand Moments» en «vakker, mektig rocksang med et fantastisk regreng hvor vokalist Eirik Macnails gudbenådede stemme gir frysninger langs hele ryggen». *Adresseavisen* ga terningkast 4. Det som trakk opp var «svært gode forsøk» på å mestre sin sjanger, «gode tendenser i melodi og oppbygning» og «svært helhjertet» forsøk på god produksjon. Josephine nådde imidlertid ikke helt opp på noen av områdene. «Å satse høyt har sine fordeler og ulemper; det er lett å bli imponert over Josephine, samtidig er det lett å høre ta de ikke er helt *der* ennå».

Det ble en treer i *Musikkavisen Backstage*, hvor anmelderen etterlyste mer rock og trykk. «Melankolien får råde, og det liker vi ikke». Anmelderen verdsatte «egenart og det å ta sjansen på musikalske utfordringer», men savnet «litt mer action og trøkk i låtene». I *Universitas* het det at EP-en først og fremst besto av «godt musikalsk håndverk» og at musikken var litt satt. «De fire sangene på [White Uniform] Contrast EP er store, grandiose og fulle av akk så kalkulerte partier egnet til allsang og takt-klapping. Tekster om evige tema, mann og kvinne. Det er rent, det er proft, det er rutinert, det er håndverk».

## Sporliste
# «Thousand Moments»
# «Quell»
# «Act/Burst»
# «Not Waiting Just Drowning»
# «1000 Moments» (Alternative Edit)

## Referanser
Grå løvvikler

**Grå løvvikler** (*Apotomis semifasciana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 17-20 millimeter), gråbrun vikler. Forvingen har markert krum framkant (costa) og er gråbrun med en mørkere, trekantet flekk midt på framkanten, denne fortsetter som et uregelmessig, smalt tverrbånd mot vingens bakkant. Utenfor denne flekken er vingen mest hvitaktig, men det er en svart flekk ved midten av ytterkanten. Nær roten er det et svært uregelmessig, mørkere tverrbånd som knapt når bakkanten. Bakvingen er brunhvit med brun pudring mot ytterkanten.

## Levevis
Larvene lever på blomster (gåsunger) og blader av selje (*Salix caprea*). De voksne sommerfuglene flyr i juli-august.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, og i den nordlige delen av Asia.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae
******* slekt *[[Apotomis]]*
******** **Grå løvvikler**, *Apotomis semifasciana* (Haworth, 1811)

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/a/apotomis_semifasciana.html
* *Apotomis semifasciana* på UK Moths: https://web.archive.org/web/20111016182529/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=1089
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=364165

## Eksterne lenker
* 
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Ole Michelsen

**Ole Michelsen** (født 4. april 1940, død 5. mars 2020) var en dansk kulturjournalist og forfatter som i mange år ledet Danmarks Radios filmprogram *[[Bogart]]*. Han deltok i kulturkanonudvalget for film.

Ole Michelsen avbrøt en universitetsutdannelse i 1964 og reiste til Frankrike. Her ble han instruktørassistent for Jean-Pierre Melville på filmen *Storgangsterens sidste kup* (*Le deuxième souffle*) i 1966. Dessuten fungerte han på freelance-vilkår som journalist for DR og flere aviser under sitt opphold frem til 1970. Tilbake i Danmark ble han ansatt som kulturjournalist i DR, og han begynte filmmagasinet *Bogart*, som han fra 1985 omsatte til tv på DR. Programmet opphørte i 2002.

Etter DR konsentrerte han seg om å skrive bøker samt holde foredrag om alkoholisme og kampen for å komme ut av dette, et emne han hadde personlige erfaringer med.

Han var alenefar for datteren Trine, etter at hans hustru omkom i en bilulykke få år efter Trines fødsel.
 
## Bibliografi
* *Film skal ses i biografen* (personlig filmbog, 1997)
* *Den dansende dæmon – beretning fra en ædru alkoholiker* (selvbiografisk, 1999)
* *Natten har tusind øjne og andre historier* (noveller, 2002)
* *Barndomsvenner* : *krydsklippede erindringer* / Ulf Pilgaard og Ole Michelsen ; [refereret] af Jakob Kvist (selvbiografisk, 2006)

## Referanser

 


## Eksterne lenker
* 
*
Norges U18-herrelandslag i basketball

**Norges U18-herrelandslag i basketball**, styrt av Norges Basketballforbund, er landslaget i basketball som representerer Norge i internasjonale konkurranser for ungdommer under 18 år. På dette landslaget er det kun spillere under 19 år som kan delta; 19 år eller elde spillere kan istedenfor være med på U20-landslaget eller seniorlandslaget. I tillegg kan spillere under 17 år også være med på U16-landslaget.

## Eksterne lenker
*
Kalenda Maya – Medieval and Renaissance Music

***Kalenda Maya – Medieval and Renaissance Music*** er et musikkalbum med Kalenda Maya, utgitt av Simax 1985. Dette var bandets debutalbum og ble tildelt Spellemannsprisen for 1985. Musikkprodusent var Tellef Kvifte, og lydtekniker Arne Akselberg.

## Sporliste

# «Quena Virgen Ben Servira a Parayso Ira»
# «De Moi Doleros Vos Chant»
# «El Rey de Francia»
# «La Rotta»
# «Rodrigo Martines»
# «Como Poden Per Sas Culpas»
# «Mayenzeit One Neidt»
# «Riu, Riu, Chiu»
# «Lavava y Suspirava»
# «Christ Ist Erstanden»
# «Como o Nome de Virgen»
# «Saltarello»
# «Yo Me Soy La Morenica»
# «Mariam Matrem»
# «Maravillosos e Piadosos»

## Referanser


## Eksterne lenker
*