open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Småkongerike

Et **småkongerike** er en uavhengig territoriell enhet som kun kontrollerer deler av en etnisk gruppe eller nasjons territorium. De var vanlige før dannelsen av moderne stater. Flere moderne stater er et resultat av en samling av disse småkongerikene – en rikssamling. Et eksempel på det er Norge som ble samlet av Harald Hårfagre ca. 872. De mange delene av Det tysk-romerske riket regnes ikke som småkongeriker, da de i noen grad var underlagt Den tysk-romerske keiseren og dermed ikke fullstendig uavhengige.

Småkongerike er en betegnelse brukt av historikere retrospektivt, ikke en betegnelse som ble brukt av statene selv. Lederne for disse statene ble heller ikke nødvendigvis kalt konger.

## England
*Hovedartikkel: [[Heptarkiet]]*

Før kongedømmet England ble opprettet, var det flere angelsaksiske småriker. Angel-sakserne utviklet en felles kultur og etnisitet, som gjorde dem lett å samle. De syv hovedrikene ble kalt *Heptarkiet*. Disse var:  Wessex, Mercia, Northumbria, East Anglia, Sussex, Kent og Essex.

## Norge

Før og i den tidlige vikingtiden var det flere norske småkongeriker, som hvert gjerne ble ledet av en såkalt **småkonge**. Noen av disse ble samlet av Halvdan Svarte, mens hele Norge ble samlet av hans sønn, Harald Hårfagre, i 872.

Noen av disse rikene var:
Signalhorn

**Signalhorn** er et av de enkleste messingblåseinstrumentene, det er i hovedsak et enkelt horn uten ventiler. Alle tonene blir kontrollert gjennom utøverens embouchure. Siden instrumentet er uten mekaniske hjelpemidler, har det begrensninger i hvilke harmonier det kan spille. 

Signalhornet er utviklet fra tidlige instrumenter, til bruk både for musikk som kommunikasjonsmidler. Det kaller «horn» fordi de ble utviklet fra bruke av horn fra dyr.   De første signalhornene ble utviklet til hjelp under jakt, for å lage lokketoner overfor byttet og for å gi signaler mellom jegerne. 

Det første kjente tilfellet med bruk at militær signalmann med signalhorn var den såkalte «halvmåneblåseren» *Halbmondblaser* i Hannover i 1758. Det var U-formet (derav navnet) og lett bærbar over skulderen i skulderrem. Den kom til England i 1764 hvor den etter hvert ble utbredt innen infanteriet. Innen kavaleriet ble det brukt trompet, noe som i ettertid er blitt blandet med signalhorn. Trompet produserer en lyd som var bedre hørbar på kortere avstander, mens signalhornet er mer hørbart over større avstander. 

Signalhornet er hovedsakelig brukt som militært signalhorn, men også i drillkorps hvor disse er blitt utvikle videre fra sine militære bakgrunn. 

Kornett kan feilaktig oppfattet for å være en videreutvikling fra signalhornet, til tross for at det stammer fra franske posthorn.

På 1800-tallet oppsto det en rekke instrumenter som var varianter av standard signalhorn, og disse kunne være ulikt stemt i forhold til hverandre, slik at orkestrene kunne spille over et bredere musikalsk repertoar. I England ble den stemte utgaven *Royal Kent bugle* utviklet av Joseph Halliday i 1811. Denne ble svært populær og var i utstrakt bruk fram til ca. 1850, og benyttet in arbeider av Richard Willis, som senere ble orkesterleder for signalorkesteret ved United States Military Academy i West Point.
Norsk Papirindustriarbeiderforbund

**Norsk Papirindustriarbeiderforbund** var et LO-forbund som organiserte arbeidstakere innen papir-, tremasse- og celluloseindustrien. Forbundet ble stiftet i 1913. Før det hadde arbeidstakerne innenfor bransjen vært organisert i Norsk Arbeidsmandsforbund.

Forbundet reknet sin stiftelse fra et møte som ble holdt i Drammen 27. februar til 1. mars 1913, men den egentlige konstitueringen ble gjort 9.-11. mars 1914. Ved konstitueringen i 1914 hadde forbundet noe over 6&nbsp;000 medlemmer.

Norsk Papirindustriarbeiderforbund gikk inn i Fellesforbundet i 1988 sammen med Norsk Bygningsindustriarbeiderforbund (NBIAF), Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund, Norsk Bekledningsarbeiderforbund og Norsk Skog- og Landarbeiderforbund.

## Forbundsformenn
*1913–1937 Andreas Bratvold
*1938–1951 Edvard Stenklev
*1951–1967 Kaare Pehrsen
*1967–1975 Olav Bratlie
*1975–1988 Rolf Hauge

## Referanser


## Litteratur
*
Stahlhelm (andre betydninger)

**Stahlhelm** er tysk og betyr «stålhjelm». Begrepet har vært brukt både om

* Stahlhelm, Bund der Frontsoldaten, en høyreekstrem organisasjon for tyske krigsveteraner i mellomkrigstiden 
* Stahlhelm, en tysk militærhjelm av stål innført i 1916
Pictures of Lily

«**Pictures of Lily**» er en sang med den britiske rockegruppa The Who fra 1967 og lå på femteplass på de britiske hitlistene, men lyktes ikke i USA. Sangen ble inkludert på albumet *Meaty Beaty Big and Bouncy* fra 1971.

Sangen er skrevet av Pete Townshend og handler innledningsvis om en ung mann som lider av søvnløshet. Men av faren får han bilder av en kvinne som heter «Lily» og den unge mannen blir som besatt av henne og vil møte henne, til han får vite at dette er gamle bilder og at hun faktisk har vært død siden 1929..

I Rikky Rooksbys bok *Lyrics* fra 2006 forteller Pete Townshend at ideen til sangen fikk han gjennom et bilde som hans venninne hadde på veggen av en tidligere vaudeville-stjerne, Lily Bayliss. Dette var en gammelt postkortbilde hvor noen hadde skrevet «her er enda et bilde av Lily» («...antoher picture of Lily»), håper du ikke har dette. Dette fikk Townshend til å tenke at alle har en pin-up-periode. Sangen var ganske oppsiktsvekkende og banebrytende den kom ut, utfra sine klare referanser til onani, noe som ikke forekom i sangtekster eller i offentlig omtale den gangen. 

David Bowie har laget en cover-låt av sangen.

## Eksterne lenker
* Originalvideo av The Who framfører «Pictures of Lily» fra 1967
Sylfiden

**Sylfiden** eller **La Sylphide**, er en romantisk ballett, etter en ide av tenoren Adolphe Nourrit og koreografert av  Filippo Taglioni. Danset første gang av hans datter Marie Taglioni i 1832.

## Senere oppførelser
*Den mest kjente versjonen er koreografert av August Bournonville og med musikk av Herman Severin Løvenskiold; *[[Sylfiden (1836)|Sylfiden]]* fra 1836.
*Marus Petipa iscenesatte en nyoppførelse av Taglionis originale versjon for *Den keiserlige ballett*  i 1892 med musikk av Riccardo Drigo.
*En nyoppførelse av Taglionis versjon ble satt opp av Terre Lacotte på Opreabaletten i Paris i 1972.

## Handling
Handlingen foregår i Skottland. Unge James ser en vakker fe og forelsket seg i henne dagen før sitt eget bryllup med en annen pike. En spåkone forteller det kommende brudeparet at de aldri vil bli gift, og de jager spåkonen på dør. Som forbannelse gir spåkonen et forgiftet sjal til  James, men den henrykte James gir det til sylfiden som tar det på seg og dør i James armer.

## Eksterne lenker
*
Olympia Eisstadion Innsbruck

**Olympia Eisstadion** i Innsbruck er en kunstisbane for hurtigløp på skøyter, 542 moh. Banen ligger vegg-i-vegg med ishallen Olympiaworld Innsbruck (tidligere Olympiahalle Innsbruck). Fotballstadionet Tivoli Neu ligger også i samme område. 

Banen ble bygd til de  olympiske vinterlekene i 1964. Også i 1976 ble de olympiske skøyteløpene arrangert på banen. Det har vært arrangert internasjonale seniormesterskap på banen tre ganger - allround-EM i 1970, sprint-VM i 1974 samt allround-VM i 1990. Under sprintmesterskapet i 1974 ble Per Bjørang den første norske sprintverdensmester. I allround-VM 1990 ble Johann Olav Koss verdensmester. Under junior-VM i 1982 satte Geir Karlstad juniorverdensrekord både på 3000 m og 5000 m - de første juniorverdensrekordene som er satt i Innsbruck. På kvinnesiden satte Anne Henning uoffisielle verdensbestenoteringer på 500m (42,6) og sammenlagt sprint-firkant (174.000) i sesongen 1971/72. Sesongen 1999/2000 satte japanske Sayuri Osuga junior-verdensrekord på 500m med tiden 39,33 under verdenscupstevnet 12. desember.

I perioden 1985 til 2002 ble det hyppig avholdt verdenscupstevner på banen. Men etter 2002 har det ikke vært noen verdenscupstevner der. Banen skulle vært arena for europamesterskapet i 2011, men av økonomiske grunner måtte det østerrikske forbundet si fra seg arrangementet, som ble overlatt til italienske Collalbo.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Olympiaworld Innsbrucks hjemmeside
* Offisiell rapport fra Vinter-OL 1964
* Offisiell rapport fra Vinter-OL 1976
* 
* 
* 
*  Profil-side på EffeSport.nl
Lossiusgården

**Lossiusgården** er en kjøpmannsgård fra 1780 i Kristiansund kommune i Møre og Romsdal. Lossiusgården ble fredet i 1924, og var en av de få kjøpmannsgårdene i Kristiansund som overlevde bombingen av byen i 1940. 

Lossiusgården ligger på Innlandet, den bydelen i Kristiansund der flest eldre bygninger er bevart og den har fått navn etter familien Lossius siden 1833. Klippfiskfirmaet Lorentz A. Lossius AS har hatt kontorlokaler og drevet eksport herfra fra 1833 til 2019. 

Opprinnelig gikk bygningen under navnet *Tordenskioldgården*, oppkallt etter den tidligere eier, Johan Christopher Wessel de Tordenskiold..    

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Krasnoturjinsk

**Krasnoturjinsk** (russisk: Краснотурьинск) er en by i Sverdlovsk oblast i Russland. Den ligger ved elva Turja (i Obs nedbørfelt), rundt 330&nbsp;km nord for Jekaterinburg. Byen hadde .

Byen var en av bosetningene som ble opprettet i 1758 ved koppergruvene ved Turja-elva. Den var da kjent som *Turjinskie Rudniki* (russisk: Турьинские Рудники). Senere ble den kjent som *Turjinskij* (russisk: Турьинский).  Byen fikk bystatus og navnet ble endret til Krasnoturjinsk i 1944.

Byens største industrivirksomhet er Bogoslovskij aluminiumsverk med Bogoslov kraftverk fra 1944. Kraftverket og fabrikkutbyggingen inngikk i tvangsarbeidene i Gulag-systemet, med medvirkning fra NKVD.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nettsted om Krasnoturjinsk (tysk)
KOR

:*KOR kan også referere til [[Sør-Korea]].*
**KOR** er polsk og betyr «Komitet Obrony Robotnikow», på norsk betyr det komiteen for arbeidernes forsvar. KOR er en systemkritisk opposisjonsbevegelse som ble dannet i 1976. Ble omorganisert i 1977 under navnet Komiteen for sosialt selvforsvar. 

Komiteen drev stort sett med støtte og informasjonsarbeid etter streikene i Polen i 1976. KOR spilte en viktig rolle i opposisjonen i Polen i slutten av 1970-årene og var med på å legge grunnlaget for den uavhengige fagbevegelsen Solidaritet. KOR ble oppløst i 1981.
Kore

**Kore** kan på norsk bety

* Kore (uttales *kåre*) – en gudinne i gresk mytologi, Demeters datter, opprinnelig en gammel khthonisk guddom, identisk med Persefone
* Kore (uttales *kåre*) – kunsthistorisk betegnelse for greske statuer av unge kvinner, for eksempel de arkaiske marmorfigurene fra Akropolis og karyatidene på Erekhtheion
* Kore (uttales *kore*) – å bidra med akkompagnerende sang i popmusikk og liknende
Dykket

***Dykket*** er en norsk spillefilm fra 1989 regissert av Tristan DeVere Cole, med Bjørn Sundquist og Eindride Eidsvold i hovedrollene. Filmen er en actionthriller med handling fra dykking i Nordsjøen. Den har blitt gitt ut på DVD sammen med flere andre norske klassikere fra Filmeffekt AS.

## Handling
Dypdykkeren Bricks har jobbet med å inspisere og reparere oljeinstallasjoner på havbunnen i Nordsjøen i mange år. Etter 524 dykk har han fått nok. Han ønsker også at hans kollega og bestevenn Gunnar også burde slutte i denne jobben. Men Gunnar er både gift og har barn, så han trenger den godt betalte jobben. Bricks, Gunnar og hans nye partner, Rolf, har satt seg i helikopteret, for å ta en velfortjent ferie på fastlandet. Brocks planlegger også en ferie til Syden, sammen med sin kone Ann.

Men rett før de skal reise hjem kommer en melding fra olje-selskapet Scanoil om at en trål har satt seg fast rundt en oljerørledning, og stenger for en ventil på 110 meters dyp. Gunnar og Rolf blir bedt om å foreta et kort rutinedykk for å åpne ventilen igjen. Scanoil lover bra betaling for jobben. Den stengte ventilen koster selskapet 2 millioner kroner i minuttet i upumpet olje. Gunnar og Rolf tar jobben, men på 100 meters dyp henger dykkerklokka seg fast i trålen. Dette utvikler seg snart til en kamp på liv og død.

## Rollebesetning
* Bjørn Sundquist – Gunnar
* Eindride Eidsvold – Rolf
* Marika Lagercrantz – Ann
* Michael Kitchen – Bricks
* Sverre Anker Ousdal – skipsfører
* Frank Grimes – Dobs
* Nils Ole Oftebro – Akselsen
* Inger Lise Westby – Sonja
* Steinar Raaen – Helikopter-pilot
* Thomas G. Stoudt – Marius
* John T. Stoudt – *diving supervisor*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Regnbuehinnebetennelse

**Regnbuehinnebetennelse** er en alvorlig betennelse i øyet. Medisinsk betegnelse er *iridosyklitt*. Sykdommen kalles også for *fremre [[uveitt]]*. Den kan oppstå akutt, eller kan bli kronisk. Noen ganger kan årsaken være infeksjoner, og ofte er det i forbindelse med en større revmatisk sykdom.

## Kronisk regnbuehinnebetennelse
Kronisk regnbuehinnebetennelse er en autoimmun sykdom, som innebærer at immunforsvaret i kroppen som normalt beskytter oss mot virus og bakterier angriper sitt eget vev, som i dette tilfellet regnbuehinnen. Ubehandlet vil den føre til blindhet. Av den kroniske varianten vil man sjelden oppdage symptomer selv i tide. Derfor må personer som har risiko for regnbuehinnebetennese gå jevnlig til kontroll hos øyelege.

## Akutt regnbuehinnebetennelse
Ved den akutte typen for regnbuehinnebetennelse vil øyet raskt bli rødt og vondt, pupillen kan trekke seg litt sammen og man føler også ofte en sterk lysømfintlighet. Da må man komme under behandling innen få dager, for å unngå skader på øyet. Pasienter som har hatt akutt regnbuehinnebetennelse bør derfor være spesielt oppmerksomme på rødhet i øyeeplet, da dette gjerne er det første merkbare tegnet. Den klareste indikasjonen er en jevn rødfarge over hele den hvite delen av øyeeplet, men røde stier som passerer over grensen til regnbuehinnen bør også undersøkes da dette vanligvis forekommer først.

## Behandling
Når regnbuehinnebetennelse først er oppdaget, er den vanligvis lett å behandle med øyedråper (se "preparater"). Ved alvorlige tilfeller og vanskelige tilfeller hvor dråpebehandling ikke er tilstrekkelig, vil det kunne bli behov for immundempende behandling med steroider, cellegift og biologiske immundempende medisiner. Ofte kan infeksjon forflytte seg til synsnerven og behandles eventuelt videre med kortikosteroider.

## Preparater
Vanlige preparater ved behandling av regnbuehinnebetennelse er dråpebehandling med Atropin og kortikosterioder som Spersadex. Dersom man mistenker at infeksjon kan være utløsende årsak pleier man også å bruke antibakteriell behandling i form av kloramfenikol øyedråper. Der dette ikke er tilstrekkelig suppleres det gjerne med systemiske kortisonpreparater som Prednisolon.

## Eksterne lenker
* Betennelse i regnbuehinnen Artikkel i Lommelegen
* Betennelse i regnbuehinnen Artikkel i Pasienthåndboka
* Spersadex Oppslag i Felleskatalogen
* Atropin Oppslag i Felleskatalogen
* Prednisolon Oppslag i Felleskatalogen
Bryllupsfesten

***Bryllupsfesten*** er en norsk filmkomedie fra 1989 laget av filmskaperparet Wam & Vennerød. De kategoriserte selv filmen som en «FamilieForviklingsKriminalKomedie». Filmen ble lansert på DVD i 2007 sammen med fire andre filmer fra Wam & Vennerød.

Filmen ble tatt opp på 35 mm-film, og ble utgitt i HD på Blu-ray for første gang 8. desember 2023 i prosjektet Norske Filmklassikere.

## Handling
Finansdirektør Carl Otto «Totto» Holm er på randen av konkurs. Han planlegger å bruke datterens bryllup som skalkeskjul for å redde familieformuen gjennom en utspekulert forsikringssvindel. Han gjør avtale med noen innbruddstyver om at de skal stjele familiens Munch-bilder, og får laget opp kopier for å sikre seg dobbelt utbytte. Etter hvert vet ingen hva som er hvor og hvem som vet hva.

Etter vielsen i kirken begynner festen mellom familiene Holm og Balstad i investorens hage. Rakel og hennes kollega Tony sørger for serveringen, mens Fatter og Mutter sørger for maten. Familien Pedersen kræsjer båten sin i Holms brygge, en tante og en nevø finner tonen, og brudens svenske fadder Eugene overrekker paret en ny hvit Honda Prelude. Videre følger et skipsforlis, magesjau, politibesøk og trusler fra innbruddstyvene. Når morgenen gryr forlater alle gjestene festen i godt humør. Totto gir kreditorene sine Munch-forfalskningene som pant for gjelden, og etterpå forteller moren ham at «originalene» også er falske. I det servitørene drar av gårde med helikopteret, oppdager Totto at Rakel har med seg hans siste gullbarre i vesken sin.

## Rollebesetning
* Knut Husebø – Carl Otto Holm
* Eli Anne Linnestad – Dyveke Holm
* Julie Wiggen – Lise Holm
* Are Sjaastad – Are Holm
* Anders Hatlo – Anders Holm
* Svein Sturla Hungnes – Fredrik Holm
* Anne Marie Ottersen – Mary Holm
* Sossen Krohg – Ingegerd B. Holm
* Ernst-Hugo Järegård – Eugene Borchrewink
* Monna Tandberg – Charlotte Holm
* Runa Granlund – Cecilie Holm
* Maria Toming – Liv Holm
* Jon Eikemo – Henry Balstad
* Mari Bjørgan – Gerd Balstad
* Philip Tellmann – Roger Balstad

## Eksterne lenker
*
Embouchure

**Embouchure**, **anblåsning** eller **ansats** er den måten en spiller på et blåseinstrument gjennom hvordan en setter instrumentet til munnen og anvender ansiktsmusklene og lepper til å få lyd og til å kontrollere tonehøyde, klang på det beste viset. Teknikkene som anvendes kan variere mellom ulike typer instrument, som treblåsere og messingblåsere, men også mellom de ulike typer instrument innen for samme hovedgruppe og samme instrument, skoler og tradisjoner.

Ordet kommer av fransk *bouche* som betyr *munn*, og er noen ganger fornorsket til *amasjør*. Ulike instrumenter krever ulik amasjør og god kontroll over amasjøren er avgjørende for god tonekvalitet og intonasjon.

## Kilder
*O.J's Trumpet Page: What is a good embouchure? Besøkt 25. mai 2015
Fredrick Ashton

**Fredrick Ashton** (1904–1988) var en britisk ballettdanser og koreograf. Han var instruktør (director) ved Royal Ballet i London og studerte hos Leonide Massine og Marie Rambert før han i 1935 sluttet seg til Saddler Wells Ballet (nå Royal Ballet) som koreograf.

Hans mange verk og lange samarbeid med Margot Fonteyn bidro til det gode ry som britisk ballett fikk, og til den popularitet som ballett nøt i midten av 20-årene. Han skapte mange av de mest berømte rollene for Margot Fonteyn.

Hans mest kjente oppsetninger er *[[La Fille Mal Gardee]]*, *[[Symphonic Variations]]*, The Two Pigeons, The Dream, A Month in the Country, Cinderella (den første helaftens ballett av en engelsk koreograf), og *[[Enigma Variations]]*. Hans innsats fikk full offentlig anerkjennelse da han fikk tittel sir i 1962, som etterfulgt av enda mer prestisjetunge utmerkelser som Companion of Honour og Order of Merit.

Fredrick Ashtons innsats bidro sterkt til at Royal Ballet ble etablert blant verdens fremste ballettkompanier. Hans koreografi er kjennetegnet av en myk og smidig, klassisk-lyrisk patos, med en harmonisk og naturlig musikkvalitet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Dis (film)

***Dis – en historie om kjærlighet*** er en norsk spillefilm fra 1995 laget av Aune Sand. Filmen regnes som en av de dårligste norske filmene noensinne. Norske kinosjefer kalte på denne tiden filmen for et makkverk, mens regissør Aune Sand omtalte den som et mesterverk.

Filmen har blitt slaktet i de fleste medier og er blant de 30 dårligste filmene på filmdatabasen IMDb. Harald Kolstad i Dagsavisen gav terningkast 0 med kommentaren «Å gi Dis en 1’er ville være å innrømme produktet rett til kalle det en film; dét er jeg ikke villig til». Tabloidavisene Verdens Gang, Dagbladet og *[[Aftenposten]]* ga filmen terningkast 1.

Filmen kostet  NOK å produsere, og består av små, korte glimt av scener med fortellerstemme.

## Handling
Filmen handler om seks mennesker og deres møter og kjærlighet i Kairo, Paris, Oslo, Normandiekysten, og New York. 

## Skuespillere
* Beate Halkjelsvik – Synne
* Beate Charlotte Lunde – Maria
* Einar Lund – Andreas
* Aune Sand – Mathias
* Siv Stubsveen – Una
* Charlotte Thiis-Evensen – Paula

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eva Korpela

**Eva Korpela** (født **Lundgren**; 1958) er en svensk tidligere skiskytter. I 1980-årene tilhørte Korpela verdenseliten i skiskyting. Hun vant verdenscupen sammenlagt i både 1986 og 1987. Hun ble også verdensmester på 10 km under VM 1986 i Falun. 

## Eksterne lenker
*
Kaja Parve

**Kaija Parve-Helinurm** (født 1964) er en tidligere skiskytter som representerte Sovjetunionen. Hun kom fra Estiske SSR, i dag Estland. I 1980-årene tilhørte hun verdenseliten i skiskyting. Hun hadde sitt beste år i 1985, da hun vant VM-gull på 10 km i VM i Egg am Etzel (Einsiedeln, Sveits) og samme år ble hun også nummer tre sammenlagt i verdenscupen.

## Referanser
Sebastian (film)

***Sebastian*** (originaltittel: **) er et norsk-svensk ungdomsdrama fra 1995 i regi av Svend Wam. Manuset bygger på Per Knutsens ungdomsroman *Svart cajal* fra 1988. Hovedrollen spilles av Hampus Björck.

## Handling
Den snart 17-årige Sebastian bor i en svensk småby. Han har problemer med sin seksuelle identitet. Sebastian har gjort det slutt med kjæresten Lisbeth. Han funderer på hvorfor han ikke kan elske henne, men føler seg samtidig tiltrukket av sin beste venn Ulf. En kveld når Sebastian følger Ulf hjem slåss de på moro. Leken blir avbrutt når Sebastian spøker om at folk kan tro at de er *«homo»*. Ulf liker ikke denne spøken.

Hjemme bekymrer Sebastians foreldre seg over sønnens grublerier. Moren, som er psykolog, prøver flere ganger å få Sebastian til å *«snakke ut»*. En kveld følger Ulf med Sebastian hjem. Mens foreldrene er på kino danser guttene til hardrock, lekeslåss, drikker sprit, bader og sminker seg. Idet Ulf skal gå kysser Sebastian ham plutselig på munnen. Ulf rygger forskrekket tilbake og går sin vei. Sebastian får angst. Han frykter at han ikke kan fortsette vennskapet med Ulf og gjengen nå som han har avslørt seg.

Foreldrene kommer hjem, skjeller ham ut for ødeleggelsen, men prater senere ut om hans homoseksualitet. De sier at de godtar hans seksuelle legning, men de er tydelig triste og tafatte. Med tiden blir foreldrenes holdning til sønnen mer naturlig. Ulf er ikke sint for det som skjedde. Lisbeth oppsøker Sebastian for å fortelle ham at alle i gjengen vet om og aksepterer hans homoseksualitet.

## Om filmen
Filmen ble spilt inn i 1994 i Arvika og Morsarvet Studio i Åmotsfors.

## Rolleliste (i utvalg)
* Hampus Björck – Sebastian
* Nicolai Cleve Broch – Ulf
* Rebecka Hemse – Lisbeth
* Emil Lindroth – Jan
* Lena Olander – Linda
* Ewa Fröling – Sebastians mor
* Helge Jordal – Sebastians far
* Mira Mandoki – Lisa
* Karin Hagås – Inga
* Stig Torstensson – en fyllik
* Sara Alström – Jente 1
* Johanna Sällström – Jente 2
* Bård Torgersen – en gateselger

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sigrid Bjørgum

**Sigrid Olavsdatter Bjørgum ** (født 6. oktober 1874 i Hegra, død 22. mars 1964 samme sted) var en norsk diakonisse og kinamisjonær tilknyttet Det norsk-lutherske Kinamissionsforbund.

Hun var datter av lærer, klokker, gårdbruker og ordfører Olav Torsteinsen Bjørgum og hustru Anna Pedersdatter Fornes på gården Breidablikk i Hegra. Foreldrene var ledere i lokale misjonslag.

Hun var sykepleierske, og hadde også musikkutdannelse. Hun kom til Kina sammen med sin søster Aasta Bjørgum i 1899, og virket ved Puninggai misjonsstasjon i Laohekou. Hun var i Kina frem til 1906, da hun kom hjem på grunn av svekket helse, blant annet som følge av malariainfeksjon. I Hegra virket hun som sykepleierske og pianolærer.

## Referanser
Camõeshaven

** Camõeshaven ** (portugisisk: *Jardim Luís de Camões*) er et parkanlegg sentralt i Macao. Det er til minne om den portugisiske nasjonalskalden Luiz Vaz de Camões (1524–1578) som kan ha tilbragt noe tid i Macao i 1557, da han skrev sitt mest berømte verk, det episke diktet *Os Luisades* om Vasco da Gamas sjøreise. En tradisjon fra tidlig 1600-tall vil at ikke bare besøkte han Macao, men han innehadde også et offentlig embede der. Det er ikke utenkelig at tradisjonen stemmer. På denne tiden var han blitt forvist fra Lisboa til Goa, og det er vel kjent at han reiste meget omkring.
I haven er den såkalte Camõesgrotten, der han skal ha fått dikterisk inspirasjon. 

Det er også satt opp en statue til minne om den koreanske katolske prest Andreas Kim som ble drept under kristenforfølgelser i sitt hjemland i 1836. Han fikk sin presteutdannelse i Macao.

Anlegget omfatter også *Camões-grotten*, der Luís de Camões etter sigende bodde. Dessuten ligger er en av Macaos offentlige biblioteks avdelinger, *Biblioteca de Wong Ieng Kuan no Jardim Luís de Camões Garden*; 白鴿巢公園黃營均圖書館)

Ved siden av haven ligger Casa Garden, og nær ved er også  Macaos  gamle protestantiske kirkegård.
## Referanser
Erligangkulturen

**Erligangkulturen** 二里岡文化 (1600 – 1400 f.Kr.) er et uttrykk benyttet av arkeologer for å betegne en arkeologisk bronsealderkultur i Kina. Det primære funnstedet for denne kulturen har gitt den dets navn, nemlig Erligang, rett utenfor den moderne byen Zhengzhou i provinsen Henan. Funnene ble gjort i 1951.

Mange kinesiske arkeologer mener at Zhengzhou var stedet for en gammel Shang-hovedstad, og setter dermed likhetstegn mellom Erligangkulturen og Shang-dynastiets aller tidligste fase. De fleste vestlige arkeologer har ikke tatt til seg dette synspunkt, ettersom det til forskjell fra hva gjelderdet senere Anyang-bosettingen, ikke er blitt funnet noen skriftlige kilder som kan knytte de arkeologiske funnene til gammel kinesisk historieskrivning.

Byen var omringet av en stor mur som var på nesten 7 kms lende hele veien rundt. Store verksteder lå utenfor bymurene, blant annet et som arbeidet med bein, et pottemakerverksted of to bronsekarverksteder. 

Ettersom den moderne bybebyggelsen overlapper Erligangbyen, er det meget begrenset hva som er mulig av arkeolgiske utgravninger, og det må uansett påregnes at særlig den mer moderne byggevirksomhet har ført til at meget arkeologisk interessant materiale ikke lenger er der. Derfor er det meste man vet om Erligangkulturen kunnskap man har erhvervet fra helt andre funnsteder.

Erligang-kulturen var sentrert rundt et parti av Den gule flods lavere løp. Erligang var den første arkeologiske kultur i Kina der det ble benyttet støpeformer for store bronsekar. På et tidlig tidspunkt eksanderte kulturen raskt og kraftig, og nådde helt ned til Yangtzeelven, noe som bevitnes av et meget stort funnsted ved Panlongcheng i Hubei. Ettersom Zhengzhou ikke hadde lokal tilgang på bronsemetaller var fjernere steder som Panlongcheng brnyttet for å sikre denne ressursen. 

Kulturen sank gradvis sammen etter sin «gullalder». Erligangkulturen var påvirket av Erlitoukulturen, noe man kan se av bronsearbeidene. 

## Litteratur
* *The Cambridge History of Ancient China : From the Origins of Civilization to 221 BC*, redigert av Michael Loewe og Edward L. Shaughnessy.  ISBN 0-521-47030-7
* Li Liu 2003, «The products of minds as well as of hands: production of prestige goods in the Neolithic and early state periods of China» i *Asian Perspectives: the Journal of Archaeology for Asia and the Pacific* 42(1): 1-40.
Åpen framtid

***Åpen Framtid*** er en norsk spillefilm fra 1983. Filmen er laget av regissør-duoen Svend Wam og Petter Vennerød. 

Filmen er første del i en trilogi som har fått benevnelsen *Sangen om den knuste drømmen.*

## Handling
Den 16 år gamle Pål er på vei mot en framtid han ikke kjenner, men som han gjerne vil definere selv, og på egne premisser. Han velger derfor å slutte på skolen og får seg jobb på havnen. Sammen med sine venner Erik og Ruth eksperimenterer Pål med livet. De danner band, røyker hasj, bader naken, debuterer seksuelt, og drikker seg fulle. Samtidig vil de orientere seg i samfunnet rundt seg, og på hver sin måte finne ut hva de skal bruke livet sitt til. De drømmer om et godt liv med kjærlighet, ubrytelig vennskap, trygghet og samhold, spenning og en utfordrende jobb. Pål velger til slutt å reise til Stockholm for å studere fotografi.

## Om filmen
Filmen er den første av en trilogi som har fått fellesbenevnelsen *Sangen om den knuste drømmen* som filmskaperne har beskrevet som «et oppgjør med den selvhøytidelige 1968-arven». De to andre er *[[Drømmeslottet]]* og ''Adjø solidaritet''. Trilogien har en avvikende produksjonskronologi og verkkronologi, noe Wam og Vennerød ikke egentlig ønsket, men som ble et resultat av problemene med finansieringen. Manusene var ferdige i 1982 og de søkte om en støttegaranti på 10 millioner fra Statens Filmproduksjonsutvalg for alle tre filmene. Det gikk ikke slik de ønsket. Utvalget støttet *[[Adjø solidaritet]]* da de likte det manuset. *Åpen framtid* fikk de til slutt finansiering til da Norsk films kunstneriske leder, Lasse Glomm, likte manuset og han ansatte Wam som regissør og Vennerød som produsent.

## Roller
* Thomas Robsahm: Pål
* Are Sjaastad: Erik
* Espen Moreite: Pål
* Julie Wiggen: Ruth
* Jorunn Kjellsby: mor til Pål
* Frank Iversen: far til Pål
* Wenche Foss: hybelvertinne
* Anders Hatlo: skuespiller
* Per Theodor Haugen: regissør
* Audun Meling: billedhogger

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Acta Sanctae Sedis

***Acta Sanctae Sedis*** var den offisielle meldingsbulletinen til Den hellige stol. Den ble utgitt fra 1865, da med en noe lengre tittel: *Acta Sanctae Sedis in compendium redacta*.

Navnet ble endret til *[[Acta Apostolicae Sedis]]* underpave Pius X den 23. mai 1904, slik at årsnummereringen fra da av tar utgangspunkt i år 1904.
Quyang

**Quyang** (kinesisk: 曲阳; pinyin: *Qūyáng Xiàn*) er et fylke i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Det er administrativt del av byprefekturet Baoding, og har 516&nbsp;470 innbyggere (1999).

Arealet er på 1&nbsp;064 km².

Arkeologene har avdekket tydelige spor etter Shang-kulturen i området.

## Kulturminner
Det sentrale produksjonsstedet for Ding yao-porselen i landsbyen Jianci (*Jiancicun Dingyao yizhi* 涧磁村定窑遗址) i fylket Quyang ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. Dette porselenet var  særlig populært under Songdynastiet.

## Administrative enheter
Quyang består av fire storkommuner og 14 kommuner:

***Storkommunene** Hengzhou (恒州镇, hovedsete), Lingshan (灵山镇), Yanzhao (燕赵镇), Yangping (羊平镇);
***Kommunene** Luzhuangzi (路庄子乡), Xiahe (下河乡), Zhuangke (庄窠乡), Xiaomu (孝墓乡), Wende (文德乡), Dongwang (东旺乡), Xiaolin (晓林乡), Dicun (邸村乡), Chande (产德乡), Qicun (齐村乡), Dangcheng (党城乡), Langjiazhuang (郎家庄乡), Fanjiazhuang (范家庄乡), Beitai (北台乡).

## Nasjonalgrupper
Ved folketellingen i 2000 var den nasjonale sammensetningen av befolkningen som følger:

## Referanser
Polsk owczarek nizinny

**Polsk owczarek nizinny** er en polsk gjeterhund med røtter tilbake til 1500-tallet. Den påminner mye om bearded collie, som noen mener kan nedstamme fra denne hunden. Rasens navn kan oversettes til norsk som «Polsk lavlands hyrdehund». Hunderasen er en sjelden i Norge, med rundt 25 registrerte individer, men er langt mer vanlig i Tyskland og Polen. 

## Referanser
Anthony Dowell

**Anthony Dowell** (født 16. februar 1943 i London) er en britisk danser. 

Dowell ble utdannet ved Royal Ballet School i 1960 og sluttet seg til kompaniet det påfølgende år, og avanserte raskt til hovedroller. Frederick Ashton benyttet Dowell som Oberon i *The Dream* (1964), og motspiller for Antoinette Sibley. Dowells repertoar omfatter de fleste av det 19. århundres klassikere, så vel som mange samtidsverk som, f.eks. *Shadowplay* som ble skapt for ham av Antony Tudor i 1967, Hans van Manens *Four Schuman Pieces* i 1975. På slutten av 1970-tallet var han gjestedanser ved The American ballet Theatre og i 1982 danset han i Rudolf Nurejevs «The Tempest».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Jørn Sætevik

**Jørn Atle Sætevik** (født 11. mars 1972) er spillende manager for Sandefjordsklubben Sandar IL. Ved siden av denne jobben er han vaktmester på Ringkollen i Sandefjord. Han har tidligere spilt fotball for Runar IL i norsk 1. divisjon. Sætevik har også vært i Fram Larvik som spiller og trener.

## Referanser
Ild (andre betydninger)

**Ild** kan sikte til:

* Ild, en form for oksidasjon med flammedannelse
* Ildebrann, ødeleggelse av bygninger eller natur som følge av ild
* Ildsted, en innretning der kontrollert ild kan gjøres opp

* Den olympiske ild, et symbol for De olympiske leker
* Gresk ild, et krigsvåpen fra det 7. århundre
* Sankt Elms ild, en svak elektrisk utladning
James B. Sheffield Olympic Skating Rink

**James B. Sheffield Olympic Skating Rink** er en kunstisbane for hurtigløp på skøyter i Lake Placid, New York, USA. Banen ligger 568&nbsp;moh.

Banen som ligger på området til Lake Placid High School, ble anlagt som skøytebane til de olympiske vinterlekene i 1932. Foruten hurtigløpsøvelsene var dette også arena for åpnings- og avslutningsseremonien, start og mål for langrennsøvelsene og hundekjøring (demonstrasjonsgren), samt noen av ishockeykampene. Tribunen som hadde plass til 7500 tilskuere, ble revet etter at lekene var over.   

To uker etter OL ble allround-VM arrangert på samme bane. I årene etter OL fungerte plassen som idrettsplass, men det ble ikke arrangert noen internasjonale skøytekonkurranser her.

Da byen i 1974 ble tildelt vinter-OL for 1980, gikk man i gang med å bygge en kunstisbane på stedet. Denne ble åpnet senhøsten 1977, og det første internasjonale mesterskapet på den nye banen var sprint-VM for damer og herrer samme sesong. 

Under de olympiske konkurransene i 1980 tok Eric Heiden 5 gullmedaljer og satte verdensrekord på 10 000 m med 14.28,13 – den eneste verdensrekorden som er notert på banen. 

I 1989 ble VM for kvinner arrangert her; siden er det ikke avholdt internasjonale mesterskap her.

## Stevner
* Vinter-OL 1932
* Vinter-OL 1980
* VM på skøyter, allround herrer 1932
* VM på skøyter, sprint 1978
* VM på skøyter, allround damer 1989
* Verdenscup på skøyter, nr 5 1986/87
* Verdenscup på skøyter, nr 6 1989/90
* 7. Vinteruniversiade 1972

## Referanser




## Eksterne lenker
*  www.lakeplacidoval.com
*  Lake Placid Olympic Region - Olympic Speed Skating Oval
*  Lake Placid Speed Skating Club 
*  Whiteface, Lake Placid – Public ice skating
* 
* 
* 
* 
*
Einar Hope

**Einar Hope** (født 1937) er en norsk siviløkonom med doktorgrad i samfunnsøkonomi.

Han er professor emeritus ved Institutt for samfunnsøkonomi ved Norges Handelshøyskole og er en av landets ledende forskere innenfor områdene konkurranse- og reguleringsteori og energiøkonomi.  *[[Bladet Forskning]]* omtalte Hope som «Energilovens bestefar» for hans pionerarbeider innenfor kraftøkonomi og kraftprising, arbeider som senere ledet til ny norsk energilovgivning og markedsbasert kraftomsetning. 

Hope var fra 2011 til 2015 styreleder for forskningssenteret CREE. Hope var administrerende direktør for SNF. Fra 1. mai 1995 til 1999 var Hope konkurransedirektør. Han var medlem av styret for Statens banksikringsfond fra opprettelsen i 1991, styreformann fra 1995.

Hope ble 19. desember 2007 utnevnt av  H.M. Kongen til ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden for hans samfunnsgagnlige virke. Begrunnelse la særlig vekt på betydningen av hans arbeid for forståelsen av elektrisitetsmarkedets virkemåte, av stor betydning for energiloven og effektiv utnyttelse av de norske vannkraftressursene. Vektlagt er også hans innsats i anvendt økonomisk forskning og utviklingen av en god konkurransepolitikk i Norge. 

Bjarne Hope var hans bror.

Hope oppnådde doktorgraden i samfunnsøkonomi i 1967. Han er medlem av Norges Tekniske Vitenskapsakademi.

## Referanser


## Eksterne lenker
Olden (vann)

**Olden** er en vannbasert leskedrikk som tappes og distribueres av Hansa Borg Bryggerier. Vannet blir tappet fra Blåfjellskilden i Oldedalen ved Jostedalsbreen Nasjonalpark, i Stryn kommune.

## Bakgrunn
Karbondatering dokumenterer at isen som vannet stammer fra har ligget beskyttet under breen i flere tusen år. Vannet føres i rør direkte til tapperiet, og går ubehandlet til flaskene.

Det var ideen om det beskyttede vannet, fra en tid uten moderne forurensing, som skapte konseptet de lokale grunneigere i Olden solgte til Hansa bryggeri. Drikkevannet er i dag en av de ledende på det norske markedet.

## Produkter
* Olden drikkevann kommer med og uten kullsyre. Den originale varianten Olden uten kullsyre har fått en rekke søsterprodukter. Produktrekken er utvidet med ulike smaktilsetninger.
* Olden med kullsyre kommer i fem varianter, med følgende smakstilsetning: eple, villbringebær, blåbær, sitron og naturell.
* Olden uten kullsyre kommer i tillegg til naturell i smaksvarianten villbringebær

## Eksterne lenker
*
Wolfgang Van Halen

**Wolfgang William Van Halen** (født 16. mars 1991 i Santa Monica i California) er en amerikansk bassist i hardrock-bandet Van Halen. 

Wolfgang er sønnen til gitarist Eddie Van Halen fra samme band, og skuespiller Valerie Bertinelli. Han er oppkalt etter komponisten Wolfgang Amadeus Mozart.

Han erstattet Michael Anthony som bassist i 2006. Hans første opptreden med Van Halen var på Charlotte Bobcats Arena 27. september 2007. Lik faren mestrer han mange forskjellige instrumenter; gitar, bassgitar, trommer (hans første instrument) og keyboard.

Van Halen spiller også bass i Tremonti, som er Mark Tremonti (Creed, Alter Bridge) sitt soloprosjekt.

I 2021 slapp han et album med bandet sitt Mammoth WVH der albumet bærer samme navn. 

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Husøya (Sandøy)

**Husøya** er en øy i Ålesund kommune i Møre og Romsdal. Det bor ca. 15 personer på Husøya. Husøya har vært befolket siden istiden trakk seg tilbake. Husøya ligger tett inntil øya Ona og øyene er bare adskilt med et smalt sund som er ca. 50 meter bredt. Det er en bro over sundet, men en kan også gå tørrskodd mellom øyene ved fjære sjø. 

På Husøya er det to gårder, Pegarden og Husøygarden, men disse gårdene er ikke i drift. Gårdene ble drevet som kombinasjon av jordbruk og fiske. Gårdene hadde kyr, hest og sau, og i tillegg dyrket man poteter og grønnsaker. Det var særlig gode vekstforhold for gulrot i den sandholdige jorden. 

På sørøstsiden av Husøya det er også en fin, hvit sandstrand. Like ved sandstranden ligger stedets gravsted som har et klokketårn og en særegen stengård laget av lokal rullestener.

Det eldste huset på øya er Steffogarden. Huset er overtatt av «Steffogardens venner» og drives som et museum. Dette er åpent på søndager i turistsesongen med blant annet salg av vafler og kaffe.

## Referanser
Olympic Oval

**Olympic Oval** er en ishall for hurtigløp på skøyter i Calgary i Canada. Hallen ble bygd for å huse hurtigløpsøvelsene under vinter-OL i 1988. Olympic Oval eies av University of Calgary, og ligger inne på universitetsområdet.

## Bakgrunn
Da Calgary i 1981 ble tildelt de olympiske vinterlekene for 1988, lå det inne i søknaden at de ønsket å bygge en overdekt skøytebane "hvis ISU aksepterte ideen". Ideen om å legge skøyteløpene innendørs var for så vidt ikke ny i olympisk sammenheng; Denver hadde dette inne i sine planer for 1976-lekene, men dette var blant de kostnadskrevende prosjektene som gjorde at byen til slutt sa fra seg lekene. 

I november 1985 startet grunnarbeidene til hallen. Arbeidet ble ferdigstilt i april 1987, og 27. september 1987 ble hallen offisielt åpnet. I mellomtiden hadde man startet arbeidet med å bygge tak over eksisterende skøytebane både i Berlin og i Heerenveen, som begge ble åpnet i november 1986. Olympic Oval ble dermed verdens tredje innendørs skøytebane.    

## Verdens raskeste skøytebane
Verdenscupløpene i Heerenveen i 1986/87-sesongen hadde vist at det var mulig å oppnå glimrende forhold i klimakontrollerte haller. Olympic Oval har i tillegg til dette en svært høy beliggenhet, 1035 moh., og banen viste seg allerede i åpningsstevnet som en rekordbane. Under verdenscupløpene i desember 1987 ble det satt seks verdensrekorder, bl.a på 5000 m og 10000 m ved Geir Karlstad. Under det påfølgende OL ble det satt verdensrekord på 8 av 10 distanser.

Statusen som verdens raskeste skøytebane var ubestridt frem til Utah Olympic Oval i Salt Lake City ble bygd for vinter-OL 2002. Denne banen ligger drøyt 300 meter høyere, noe som gir ytterligere lavere luftmotstand for løperne. Banen i Calgary er likevel fortsatt å regne med som en hall det er mulig å sette verdensrekord på; siden åpningen er det satt over 150 verdensrekorder her, hvorav rundt 30 etter at hallen i Salt Lake City åpnet. 

Siden 2001 har Olympic Oval Finale vært et populært sesongavslutningsstevne for løpere fra hele verden på jakt etter personlige rekordforbedringer.

## Anlegget
Foruten hurtigløpsbanen er det i hallen to ishockeyflater på indre bane, en 450 meter lang løpebane rundt hurtigløpsbanen, lengdegrop og treningsfelt for stavsprang, samt en 110 meter lang sprintstrekke med 8 baner. I hallen er det sitteplass for 2000 personer på permanente tribuner, men ved skøyteløpe er det mulig å fordoble kapasiteten ved hjelp av flyttbare seter.

## Internasjonale mesterskap
Følgende internasjonale skøytemesterskap er blitt avholdt på Olympic Oval:

* De XV olympiske vinterleker, 1988
* Allround-VM for damer, 1990
* Allround-VM for menn, 1992
* VM sprint for damer og menn, 1994
* VM enkeltdistanser damer og menn, 1998 
* VM sprint for damer og menn, 1999
* VM sprint for damer og menn, 2003
* Allround-VM, 2006

Det har også vært arrangert verdenscupløp på denne banen nær sagt hver eneste sesong siden åpningen i 1987.

## Se også
* Liste over verdens raskeste skøytebaner

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* The Olympic Oval, University of Calgary
* Calgary Speed Skating Association – CSSA 
*  
*
Villa Godi

__NOTOC__
**Villa Godi** er en italiensk villa i Lugo di Vicenza bygget av den italienske renessansearkitekten Andrea Palladio. Den er en av villaene i Veneto som UNESCO har satt på sin liste over verdensarven. Det var hans første selvstendige oppdrag.

Villaen ble laget for de tre brødrene Girolamo, Pietro og Marcantonio Godi. Den ble påbegynt i 1537 og stod ferdig i 1542. Det er mest sannsynlig at dette oppdraget ble gitt ikke direkte til Palladio selv, men til det verkstedet til Gerolamo Pittoni og Giacomo da Porlezza hvor han var arkitekturspesialist. Oppdraget må ha vært en ombygning av den eksisterende hovedbygningen, et arbeid som hadde startet allerede i 1533. Dette var Palladios første villa. Palladio returnerte senere til Godi og omformet den sentrale salen. Fra det oppdraget eksisterer det en tegning fra Palladios hånd som viser hvordan han også har hatt innflytelse på freskene som ble malt ved at han tegnet inn de arkitektoniske delen av freskene i tegningen av salen.

Fasaden er enkel, nesten uten ornamenter. Enklere enn Palladio senere skulle gjøre sine villaer, men ett av de trekkene som han benyttet seg av mange ganger finner vi i de tre buene som leder inn til loggiaen. Vinduene i fasaden er ikke plassert med lik avstand, men når Palladio skulle ha villaen med i sin bok *[[I Quattro Libri dell'Architettura]]* plasserte han dem slik. 

I hovedetasjen ligger den store salen. Salen var ifølge Palladio til for selskaper og banketter, var stedet for å fremføre komedier, for brylluper og tilsvarende tilstelninger. På begge sider  er det en serie rom. Rommene er dekorert med fresker.

## Kilder

## Eksterne lenker
* 
* Villa Godi i quattro libri, Universitetsbiblioteket i Heidelberg (italiensk)
* CISA Centro Internazionale di Studi di Architettura Andrea Palladio (engelsk og italiensk)
Robert Helpmann

**Robert Murray Helpmann** (født 9. april 1909, død 28. september 1986) var en australsk danser, skuespiller, regissør og koreograf, født *Robert Murray Helpman* la han til en ekstra «n» for å unngå at navnet inneholdt 13 bokstaver. Han ble født i Mount Gambier i Australia og studerte ved Prince Alfred College i Adelaide (Australia). 

Robert Helpmann kan med god rett sies å ha æren for å ha bragt balletten til sitt hjemland Australia. Han reiste til London i 1933 og sluttet Vic-Wells- balletten (senere Saddler Wells – balletten) som ble til Royal Ballet i 1956.

Helpman ble den ledende mannlige danser og partner til prima ballerina Margot Fonteyn. Han danset mange betydelige roller i *The haunted Ballroom* (1934), *Checkmate* (1937), men er best kjent av det yngre publikum for sin glimrende portrettering med Frederick Ashton av en av de stygge søstrene i Ashtons oppsetning av *Askepott* (1948).

Helpmans koerografiske innsats begynte med en workshop-oppsetning av *La Valse* (1939) til musikk av Maurice Ravel. Han koreograferte en rekke balletter, blant annet *Comus* (1942), *Hamlet* (1942), *Miracle in the Gorbals* (1944), alle med Helpman i den ledende, mannlige rolle. I 1963 reiste han tilbake til Australia, hvor han samarbeidet med Peggy van Praag som leder av den Australske balletten, hvor han ble enedirektør i 1974 da hun trakk seg tilbake etter en høyst vellykket oppsetning av *Den glade enke* som han iscenesatte med Ronald Hynds koreografi. Som skuespiller spilte han i en rekke Shakespeare-stykker og i filmer som *De røde sko* (1948), og *The Soldiers Tale* (1964) – begge også koreografert av ham. 

Han ble i 1968 utnevnt til Knight Bachelor og derved opphøyet i ridderstanden. Han har deretter rett til å føre tiltaleformen *[[sir]]* foran sitt navn. Helpmann var kommandør av Order of the British Empire.

## Videre lesning
* Kathrine Sorley Walker, *Robert Helpmann, An Illustrated study of his work*, 1957
* Elizabeth Salter, *Helpmann : The Authorised Biography of Sir Robert Helpmann*, 1978
* Frank Van Straten, OAM, «Helpmann: A Knight To Remember»
* Anna Bemrose,«A Servant of Art: Helpmann in Australia», Phd-avhandling, 2003, University of Queensland.
Se: http://www.uq.edu.au/news/index.html?article=5230http://www.uq.edu.au/news/index.html?article=5230

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* The Helpmann Awards  The Australian Entertainment Industry Association's annual awards are named in Helpmann's honour.
* Robert Helpmann (1909–1986) – Australia Dancing
* A Dash of Helpmann – NLA News
* Frederick Ashton's "Cinderella" ballet
* Josef Weinberger: The Creation of The Merry Widow Ballet
* "The Display" (1964) - Australia Dancing
Adria Airways

**Adria Airways** var det nasjonale flyselskapet for Slovenia og ble etablert i 1961. Selskapet hadde sitt hovedkontor i Ljubljana og var medlem av Star Alliance. Selskapets hovedbase var Ljubljana Jože Pučnik lufthavn. Selskapet gikk konkurs i 2019.

## Historie
Selskapet ble etablert og startet sine operasjoner i 1961 som et charterselskap med en Douglas DC-6 under navnet Adria Aviopromet (Adria Airways). Senere ble ekstra DC-6-fly kjøpt inn fra KLM. I 1968 skiftet selskapet navn til Inex Adria Aviopromet (senere Inex Adria Airways) og kjøpte sitt første jetfly, en Douglas DC-9. Navnet ble skiftet etter en avtale med det Beograd-baserte selskaper Interexport, med skiftet tilbake til Adria Airways etter av avtalen ble avsluttet i mai 1986.

Selskapet gikk konkurs 30. september 2019.

## Flåte
Adria Airways hadde følgende flåte (23. juni 2019):

## Referanser


## Eksterne lenker
*
MP3008

**MP3008** (*Maschinenpistole 3008* også kjent som *«Volksmaschinenpistole»*) er en tysk maskinpistol fra andre verdenskrig.

Den er, med unntak av sitt vertikale magasin, nesten identisk med den britiske sten-maskinpistolen.
MP3008 ble designet i det tredje rikets sluttfase som en billig maskinpistol for å bytte ut den betraktelig dyrere MP40.

## Se også
*Volkssturmgewehr 1-5
M-Wave

**M-Wave** eller **Nagano Olympic Memorial Arena** er en ishall for hurtigløp på skøyter i Nagano i Japan. Hallen ble bygd i 1996 for de olympiske vinterlekene i 1998. Den hadde da en kapasitet på 18.000 personer hvorav 8000 ståplasser. Hallen ligger 346 moh.

Under OL-øvelsene, 7.–22. februar 1998, ble det satt fem verdensrekorder og tolv olympiske rekorder. Verdensrekordene ble satt av Marianne Timmer (1500m, kvinner), Claudia Pechstein (5000m, kvinner), Gianni Romme (5000m og 10000m, menn), og Ådne Søndrål (1500m, menn). Ådne Søndrål tok gull på 1500m med rekordtiden 1.47,87.

Første internasjonale mesterskap i M-Wave var VM (kvinner og menn) i 1997. Etter OL har VM enkeltdistanser (2000 og 2014) og sprint-VM (2004 og 2008) blitt arrangert her – i tillegg til verdenscupløp.

Hallen har navn etter M-formen på taket, den blir også brukt til konserter og andre idretter som fotball og Håndball.

## Se også
* Liste over verdens raskeste skøytebaner

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hjemmeside
* Skateresults.com - bilder og resultater
*  
*
Nico Pattyn

**Nico Pattyn** (født 26. oktober 1968 i Roeselare, Belgia) er en av Belgias mest suksessfulle quizere, og er nå europamester i quiz. Det ble han i det europeiske quizmesterskapet i Blackpool i november 2007.

Han vokste opp i Langemark, men bor nå i Gent. Han arbeider som psykolog.

Tidligere har han også endt på tredjeplass ved to anledninger i verdensmesterskapet i quiz.

## Referanser