open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Medleysvømming

**Medley** er en kombinasjon av de fire ulike svømmedisiplinene i en distanse. Medley svømmes både som individuelle øvelser og som stafett.

## Individuell medley
I individuell medley svømmer den samme svømmeren like lange distanser i fire ulike disipliner. Rekkefølgen er:
#Butterfly 
#Rygg
#Bryst
#Fristil (crawl)

### Konkurranser
Det konkurreres både nasjonalt og internasjonalt på følgende distanser: 100 m, 200 m, 400 m.

*100 m individuelt: Svømmes bare i kortbanebasseng (25 m). Er ikke olympisk øvelse.
*200 m individuelt: Svømmes både i kortbane- og langbanebasseng. Dette var olympisk øvelse i OL 1968 i Mexico by, og fra og med OL 1984 i Los Angeles har øvelsen vært fast på programmet.
*400 m individuelt: Både kortbane og langbane. Har vært OL-øvelse siden OL 1964 i  Tokyo.

## Medleystafett
Medleystafett (også kalt lagmedley) svømmes av lag som består av fire deltakere, der hver deltaker svømmer en etappe. Ryggsvømming er den første disiplinen, siden ryggsvømmerne starter fra vannet. Hvis ryggsvømming ikke hadde vært den første disiplinen, kunne dette ha ført til at ryggsvømmeren og svømmeren på den foregående etappen sperret veien for hverandre. Rekkefølgen er:

#Rygg
#Bryst
#Butterfly 
#Fristil (crawl)

### Konkurranser

Det konkurreres i:
*4 &times; 50 m medleystafett: Svømmes kun  i kortbanebasseng, og er ikke en olympisk øvelse.
*4 × 100 meter medley: Svømmes i både kortbane- og langbanebasseng. Har stått på det olympiske programmet siden OL i 1960.
Streikebryteri

**Streikebryteri** er en ikkejuridisk betegnelse på at oppgaver som vanligvis utføres av personer som streiker, blir utført av noen andre. Historisk var streikebryteri oftest knyttet til at arbeidsgiver hentet inn ny arbeidskraft til erstatning for streikende.

I mange lands lovgivning er streikebrytere særskilt beskyttet. Fagorganisasjoner anser gjerne streikebryteri som umoralsk overfor de streikende, men det er ikke forbudt. Rettspraksis har lagt til grunn at det er å regne som ærekrenkende om man blir kalt streikebryter uten at det er belegg for det.

I mellomkrigstiden, men også før det, ble navnene gjerne offentliggjort i fagorganisasjonenes blader.

## Norge
Det har vært en rekke opprivende arbeidskonflikter i Norge hvor påstander om streikebryteri og håndtering av dette har vært omstridt. Det vises her blant annet til transportarbeiderstreiken og saudastreiken.

## Se også
* Menstadslaget

## Referanser
Wincenty Kot z Dębna

**Wincenty Kot z Dębna** (ca. 1395–1448) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Gniezno i Polen.

Han ble kreert til kardinal (*[[pseudokardinal]]*) den 4. april 1444 av motpave Felix V.

Han fratrådte som kardinal i 1447.

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Guillaume d’Estaing

** Guillaume d'Estaing ** (1400–1455) var en katolsk kardinal. Han var erkediakon i Metz.

Han ble kreert til kardinal *([[pseudokardinal]])* den 6. april 1444 av motpave Felix V.

Senere, i 1449 godtok pave Nikolaus V ham som kardinal.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Blondi

**Blondi** (født 1941, død 29. april 1945) var Adolf Hitlers schäferhund. Han fikk tispen som gave fra Martin Bormann i 1941.

Før Blondi hadde han to schäferhunder med navn Blonda (mor (1926) og datter (ca. 1930).

Hitler var angivelig svært glad i Blondi, og lot henne sove i hans privatkammer i Førerbunkeren. I mai 1942 kjøpte Hitler en annen schäfer for å holde Blondi med selskap, og ga henne navnet Bella.

Blondi fikk et kull med valper med s schäfer Harras på vinteren 1945. Kort tid før sitt eget selvmord fikk Hitler henne avlivet i Førerbunkeren. Legen Werner Haase hjalp til slik at Blondi knuste en ampull med cyanid mellom tennene. Hitlers hundepasser, Fritz Tornow, tok valpene hennes ifra Goebbelsbarna, og skjøt dem i hagen til bunkeren.

## Noter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Blondie

**Blondie** kan vise til:

*Blondie (band) &ndash; band fra New York, aktive fra 1970-årene til 2000-årene
*Blondie (tegneserie) &ndash; avistegneserie, i Norge også særlig kjent fra julehefter
*Blondie (film) &ndash; film fra 1938 basert på tegneserien.
*Blondie (hund) &ndash; Adolf Hitlers yndlingshund
**Blondie* er også en figur i tegneserien *[[Bloom County]]*
Reichsleiter

***Reichsleiter*** («riksleder») var et av de høyeste embeter i det tyske nasjonalsosialistiske partiet NSDAP fra 1922 til 1945. Embetsinnehaverne rapporterte direkte til Adolf Hitler og hans nærmeste medarbeidere, og utførte sitt arbeid etter ordre fra disse.

Det var tyve personer som hadde tittelen, og som sammen utgjorde *[[Reichsleitung]]*, partiets riksledelse. De hadde sitt hovedkvarter i Det brune hus i München. 

Tittelen ble også tatt i bruk som en paramilitær grad i NSDAP, rett under *[[Gauleiter]]*.

## Embetsinnehavere etter ansvarsområde

**Førerens stedfortreder**

*Rudolf Hess (fra 21. april 1933)

**Stabsleder for førerens stedfortreder**, senere **leder for partikanselliet**

*Martin Bormann (fra 10. oktober 1933

**Riksforretningsfører for NSDAP, senere **leder for førerkanselliet**

*[[Philipp Bouhler]] (fra [[2. juni]] [[1933]]

**Stabsleder for NSDAPs politiske organisasjon**, senere **riksorganisasjonsleder for NSDAP**

* [[Gregor Strasser]] (fra [[1928]])
* [[Robert Ley]] (fra [[8. desember]] [[1928]])

**Leder for NSDAPs utenrikspolitiske kontorer**
* [[Alfred Rosenberg]]

**Leder for de forsvarspolitiske kontorer**, senere **NSDAPs kolonialpolitiske kontorer**
* [[Franz Ritter von Epp]] (fra [[31. august]] [[1933]])

**Reichsführer-SS**
* [[Heinrich Himmler]] (fra [[6. januar ]] [[1929]])

**SA-Stabschef**
* [[Ernst Röhm]] 
* [[Viktor Lutze]] (fra [[30. juni]] [[1934]])
* [[Wilhelm Schepmann]] (fra [[18. august]] [[1943]])

**Reichspropagandaleiter**
* [[Gregor Strasser]] (fra [[1926]])
* [[Joseph Goebbels]] (fra [[1929]])

**NSDAPs rikspressesjef**
* [[Otto Dietrich]] (fra [[1937]])

**Leder for NSDAPs partipresse**
* [[Max Amann]] (fra [[1922]])

**Reichsjugendführer** 
* [[Baldur von Schirach]] (fra [[1932]])
* [[Artur Axmann]] (fra [[8. august]] [[1940]])

**Reichsarbeitsführer**
* [[Konstantin Hierl]] (fra [[10. september]] [[1936]])

**Leder for NSDAPs landbrukspolitiske kontorer**, senere **Reichsbauernführer**
* [[Richard Walter Darré]] (fra [[1933]])
* [[Herbert Backe]] (fra [[1943]])

**Fører for riksdagsfraksjonen**
* [[Wilhelm Frick]] (fra [[10. oktober]] [[1933]])

**Leder for NSDAPs rettsavdeling**
* [[Hans Frank]]

**Formann for NSDAPs øverste partirett**
* [[Walter Buch]] 

**Stedfortreder for formannen for den øverste partirett**
* [[Wilhelm Grimm (politiker)|Wilhelm Grimm]] (fra [[1932]])

**Skriftfører for NSDAP**, senere **Leder for hoverkontoret for kommunalpolitikk**
*[[Karl Fiehler]]

**Riksskattemester for NSDAP'''
* Franz Xaver Schwarz
Fres

En **fres** er en verktøymaskin med et roterende skjæreverktøy med mange egger.  En fres kan brukes til for eksempel planing av emner (slik som toppen på en bilmotor), fremstilling av tenner i tannhjul, spor i aksler og annet.

En fres kan opereres manuelt eller under kontroll av en datamaskin (se CNC).  Freser deles hovedsakelig inn i vertikale og horisontale maskiner. Moderne freser har gjerne et koordinatbord samt en eller flere digitalavlesere.

## Se også
* Dreiebenk
* Håndoverfres
* Trapesgjenger
* Verktøysliper, verktøymaskin for å slipe andre verktøy

## Eksterne lenker
*
SS-Totenkopf-Verbände

**SS-Totenkopf-Verbände** (forkortet **SS-TV**, «dødninghodeavdelinger») var enheter i Schutzstaffel (SS) som sto for vaktholdet i konsentrasjonsleirene. De første styrkene i Waffen-SS, Totenkopf Division, ble hentet fra Totenkopfverbände. 

SS-TV ble opprettet av SS-Standartenführer Theodor Eicke. Den første enheten ble opprettet i konsentrasjonsleiren Dachau. Etter de lange knivers natt i 1934 ble Eicke, som hadde spilt en viktig rolle i utrenskningen i Sturmabteilung, utnevnt til *[[Inspekteur der Konzentrationslager und Führer der SS Wachtverbände]]*, inspektør for konsentrasjonsleirene og fører for vaktenhetene. Navnet Totenkopfverbände ble formelt innført av Heinrich Himmler den 29. mars 1936. 

Enhetene bevarte sitt navn gjennom hele andre verdenskrig, men oppgavene ble etter hvert mer og mer av militær art.
Knesset

**Knesset** er parlamentet i Israel, lokalisert i Jerusalem. Knesset har ett kammer, som består av 120 medlemmer som velges for en fireårig periode. Ingen politiske partier har noen gang hatt absolutt flertall i Knesset.

## Historie
Knesset ble etablert på en bakketopp vest i Jerusalem i Sheikh Badr-distriktet før den arabisk-israelske krig i 1948. Bygningen ble senere finansiert av James A. de Rothschild som en gave til Staten Israel. Det ble bygd på land leid av den gresk-ortodokse kirken i Jerusalem.
Før byggingen av den permanente bygningen hadde Knesset, regjeringen, samlet seg i Den jødiske agendas bygninger i Jerusalem, Kessem kino-bygning i Tel Aviv og Froumine-bygningen i Jerusalem.

### Tidslinje
* 14. februar 1949: Første møte i den valgte samlingen, Den jødiske agendas bygninger, Jerusalem
* 8. mars 1949&ndash;14. desember 1949: Kessem kino i Tel Aviv (Migdal HaOpera ble også brukt i dette tidsrommet)
* 26. desember 1949&ndash;8. mars 1950: Den jødiske agenda, Jerusalem 
* 13. mars 1950: Froumine-bygningen, King Georges gate, Jerusalem.
* 1957: James A. de Rothschild informerer statsminister David Ben-Gurion om sin beslutning om å finansiere byggingen av en permanent bygning for Knesset 
* 14. oktober 1958: Grunnsteinen for en ny Knesset-bygning blir lagt ned
* 31. august 1966: Innvielsen av den nye bygningen (I det sjette Knessets funksjonstid)
* 1981: Byggingen av en fløy blir startet
* 1992: Den nye fløyen blir åpnet
* 2005: Bygging av enda en ny fløy

## Liste over Knessets presidenter

## Mandatfordelingen etter valget i 2006

1 National Union er en allianse mellom Ahi, Moledet og Tkuma.
2 United Torah Judaism er en allianse mellom Agudat Israel og Degel HaTorah.

## Fotnoter


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Yitzhak Shamir

**Yitzhak Shamir** (*hebraisk* ), eg. **Yitzhak Jazernicki**, (født 15. oktober 1915, død 30. juni 2012 i Tel Aviv) var en israelsk politiker og statsminister fra 1983 til 1984 og igjen fra 1986 til 1992.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Han ble født i den øverveiende jødiske landsbyen Rozjinoj (russisk: Ружаны, *Ruzjany*) i Russland (få år etter del av Polen, senere Ruzhany i Hviterussiske SSR) som sønn av Schlomo og Perla Jaziernicki. Faren drev en lærfabrikk. Under inntrykk fra antisemittismen i Polen inntrådte han i ungdomsårene den sionistiske organisjonen Betar. Han tok eksamen ved den hebraiske skole i Białystok og studerte deretter juss ved Universitetet i Warszawa.

### Til Palestinamandatet
I 1935 avbrøt han studiene og emigrerte til Palestinamandatet. Der ble han raskt medlem av den militante gruppen Irgun og etter 1940 det noe mindre Lehi. I 1941 ble han arrestert av britiske myndigheter, men han flyktet i 1942 og ble så en av lederne av Lehi.

### Fra Israels opprettelse
Etter dannelsen av Israel i 1948 sluttet han seg til den israelske etterretningsorganisasjonen Mossad (1955–65). Han sluttet seg så til Herut-partiet i 1969 (ledet av Menachem Begin). 

Han ble valgt inn i Knesset i 1973 som medlem av Likud. Han var formann i Knesset i 1977 og utenriksminister i 1980. Han tok over som statsminister etter Begin i 1983, en post han hadde til 1984. Han ble så igjen statsminister i 1986 til 1992. Han tapte i 1992 valget til fordel for Arbeiderpartiet og Yitzhak Rabin. Han trakk seg året etter som leder for Likud og forsvant fra offentligheten.

Til tross for at han ble ansett som en «hardliner» innen Likud, klarte han sammen med Egypts president Anwar Sadat å få i gang fredsforhandlinger i 1981 og 1982, noe som bidro til å normalisere forholdene mellom de to landene etter Jom kippur-krigen i 1973. Han fikk derimot mye kritikk for sin dårlige håndtering av inflasjonen i Israel i første halvdel av 80-tallet. Han ble også kritisert da han i 1987 blokkerte fredsforhandlingene som Shimon Peres tok initiativ til mellom Israel og Jordan.

## Referanser
Nøkkel

En **nøkkel** er et gjenstand som benyttes sammen med en lås for å sikre verdier. Nøkkelen og låsen har vært i bruk i flere tusen år.
Nøkler virker gjerne gjennom fysisk (mekanisk) kontakt, men kan også virke gjennom overføring av elektromagnetiske signal.

Størrelsen og kompleksiteten av nøkkelen varierer i henhold til hvor vanskelig man ønsker det skal være å bryte sikringen som låsen representerer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nøkkel (andre betydninger)

På norsk er **nøkkel** hovedsakelig assosiert med fysiske nøkler til låser, men ordet kan også henvise til:

* Nøkkel (verktøy) &ndash; skiftenøkkel, pipenøkkel, etc.
* Morsenøkkel &ndash; mekanisk apparat for å sende morsekode.
* Nøkkelost &ndash; fast, gul ost krydret med spisskummen og nellik.
* Nøkkel (musikk) &ndash; tegn i noteskrift som angir tonehøyden til notene.
* Krypteringsnøkkel &ndash; streng av verdier som brukes for å chiffrere og dechiffrere data, eller skjema til å kode eller dekode tekst
* Nøkkelperson &ndash; en person som er viktig for en organisasjon el.l.
* Nøkkel (tabell) &ndash; i en tabell er en nøkkel en attributt eller en spalte som brukes i en indeks.
* Nøkkel (database) &ndash; i datamodellering et identifiserende begrep (identifikator) eller en verdi for oppslag.
* Bestemmelsesnøkkel &ndash; tabell av spørsmål med svar-alternativer, brukt til kategorisering, artsbestemmelse og feilsøking.
Menachem Begin

**Menachem Begin** (hebraisk ), polsk: Mieczysław Biegun, (russisk: Менахем Вольфович Бегин (født 16. august 1913 i Brest-Litovsk i daværende Russland og nå Belarus, død 9. mars 1992 i Tel Aviv i Israel) var en israelsk politiker. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Menachem Begin ble født i Brest-Litovsk som den gang var en by i Tsarrussland. Etter første verdenskrig havnet byen i den polske republikk. 

I 1931 begynte han ved universitetet i Warszawa der han tok juristeksamen i 1935. 

### Sionistisk aktivist og israelsk politiker
Allerede da han var 16 år ble han medlem i den sionistiske organisasjonen Betar som blant annet ordnet med at jøder kunne flytte til Palestina. I 1939 ble han organisasjonens leder. Etter den tyske innmarsjen i Polen i september 1939 flyktet Begin fra Warszawa til Vilnius som ble besatt av Sovjetunionen. Begin ble fengslet av sovjetiske myndigheter og satt i 1940-1941 i fangeleir i blant annet Sibir, hovedsakelig i Tomsk.  

Etter løslatelsen sluttet han seg til den polske eksilarmé i Midtøsten. Mange jødiske soldater valgte senere å forbli i Palestina, og korporal Menachem Begin var en av dem. Etter demobiliseringen i 1943 gjorde Begin seg bemerket for sin harde kritikk av den politiske sionisme som ble bedrevet av David Ben-Gurion, og gikk inn for en revisjonistisk sionisme som blant annet arbeidet for jødisk bosetting på begge sider av elven Jordan. 

Begin var leder av Irgun, en militant jødisk organisasjon som kjempet mot de britiske myndighetene i Palestinamandatet og arabiske militante. Bombingen av King David Hotel ble gjennomført i den perioden han var leder. Han var landets sjette statsminister og satt fra juni 1977 til oktober 1983.

Han fikk Nobels fredspris i 1978 sammen med Anwar Sadat etter fredsavtalen mellom Israel og Egypt. Fredsavtalen ble inngått noen måneder etter Camp David-avtalen ble signert på Camp David.

Begin var initiativtakeren til Operasjon Opera i 1981, som var et angrep på en irakisk atomreaktor som den israelsk regjeringen mistenkte skulle brukes til å lage atomvåpen.

Begins ettermæle har blitt svertet på grunn av hans ordre om å invadere Libanon i 1982. Invasjonen var en medvirkende årsak til den beryktede massakren i Sabra og Shatila i Beirut samme år, og selv om ingen israelere deltok i massakren, har blant annet Begin og Ariel Sharon blitt kritisert for å ikke ha forutsett faren for at de kristne falangistene kunne komme til å ta hevn for drapet på Libanons tidligere president Bashir Gemayel.

I 1983 trakk Begin seg fra det politiske liv. Årsakene skal ha vært hans kones bortgang samt de store tapene i Libanon. Han ble sterkt preget av depresjon og orket ikke lenger å bære de politiske byrdene det medførte å være statsminister. Yitzhak Shamir tok over etter ham og styrte Israel til 1992 med unntak av en kort periode i 1980-årene, da Shimon Peres førte en kort regjering som til slutt kollapset.

## Referanser


## Eksterne lenker
TrackBack

**TrackBack** er et system først implementert i nettlogg-systemet Movable Type og senere adoptert av mange nettlogg-verktøy, inkludert TypePad, WordPress, og Nucleus, som gjør det mulig for en nettlogger å se hvem som har lest innlegget og skrevet et eget innlegg basert på det. Systemet fungerer vet at et «ping» sendes mellom nettloggene og dermed gjennomfører en merknad.

TrackBack dukker vanligvis opp under et nettlogginnlegg og viser en oppsummering av hva som har blitt skrevet i målloggen, sammen med en adresse til og navnet på loggen.

Spesifikasjonene til TrackBack og den første implementasjonen ble utviklet av Six Apart, skaperne av MovableType.

Trackback-spamming har vist seg å bli et stadig økende problem. Mange av bloggsystemene har automatisk oppdaging av trackback-adresser. Dette kan utnyttes og det har blitt laget programmer som automatisk saumferer nettet for trackbacks og legger inn spam. Se også gerilja-markedsføring.
Emulator

En **emulator** er et program som kan kjøre et annet program på en maskinvare og/eller i et operativsystem hvor programmet som kjøres ellers ikke kan bli kjørt. I noen tilfeller også betegnet som **virtuelle maskiner**. De emulatorene som er mest brukt er emulatorer for datamaskinterminaler. For eksempel 3270 emulator som emulerer IBMs 3270 terminal. Denne var før PC-ens tid en av skjermene som ble benyttet mot IBMs stormaskiner. Emulatorer benyttes ofte av utviklere for å teste programvare laget for en spesiell maskinvareplatform på utviklerens egen maskin. Dette gjøres ofte for å lettere feilsøke.
SS «City of Flint»

**SS «City of Flint»** var et frakteskip tilhørende USAs handelsmarine eiet av United States Shipping Board (USSB), Emergency Fleet Corporation. og det første amerikanske skipet som ble tatt av tyskerne under andre verdenskrig.

Skipet var under kaptein Joseph H. Gainard kommando da det første gang involverte seg i krigen ved å redde 200 overlevende fra det torpederte britiske passasjerskipet SS «Athenia» i begynnelsen av september 1939.

9. oktober 1939 fraktet «City of Flint» 4000 tonn smøreolje fra New York til Storbritannia og var merket som et nøytralt skip da lommeslagskipet «Deutschland» oppbragte henne omtrent 1200 mil utenfor New York. De erklærte at lasten var kontrabande og tok skipet som prise. Denne oppbringelsen var lovlig etter folkeretten . Et tysk prisemannskap malte over alle amerikanske merker og heiste det tyske flagget.

For å unngå britenes Royal Navy satte prisemannskapet kursen mot Tromsø. Norge hadde fra 3. september erklært seg nøytral. Og med senkingen av handelsskipet SS «Lorentz W. Hansen» friskt i minnet nektet de tyskerne adgang. Prisemannskapet dro så mot Murmansk og hevdet å ha havarert med påfølgende krav om nødhavn. Sovjetunionen nektet dem likevel å anløpe, for hvis det virkelig var snakk om havari kunne ikke den amerikanske besetningen være krigsfanger.

I ukene som fulgte ga USA sine handelsskip ordre om å registrere seg i andre land, slik at støtten til de allierte kunne fortsette uten å bryte nøytraliteten. Imens begynte Royal Navy å nærme seg det fangede skipet.

Prisemannskapet prøvde nå Norge på nytt, denne gangen i Haugesund. Den norske regjeringen nektet atter en gang skipet adgang og kalte den tyske besetningen for kidnappere. Med Royal Navy like i hælene hadde ikke prisemannskapet noe annet valg enn å trosse det norske avslaget og 3. november seilte de likevel inn til havn. Den tyske besetningen ble internert og den 6. november ble skipet igjen overlatt til kaptein Gainard.

«City of Flint» fortsatte å trafikkere Atlanterhavet frem til hun ble senket 25. januar 1943.

## Referanser




## Eksterne lenker
* The Saga Of American Freighter City of Flint
Smallville

***Smallville*** er en amerikansk eventyr- og ungdomsserie som gikk på amerikansk TV fra 2001 til 2011. Serien handlet om den unge Clark Kent i årene før han ble superhelt. Tom Welling spilte hovedpersonen Clark Kent. Serien ble skapt av Alfred Gough og Miles Millar. Den ble innspilt i nærheten av Cloverdale, Britisk Columbia i Canada. Seriens hovedgruppe var ungdommer.  Serien fikk først på The WB, deretter på The CW. 

Seriens premiere i USA hadde 8,4 millioner seere, og slo dermed alle de tidligere rekordene på kanalen.

I Norge gikk serien på TVNorge.

## Skuespillere og rollefigurer
:*Utdypende artikkel: [[Rollefigurer i Smallville]]*

* Betegnelsene bokstav + tall, som S1, viser til Sesong 1, etc

## Handling
I Smallville får vi følge den unge Clark Kent (Tom Welling) i årene før han blir superhelt, mens han gjennomgår helt vanlige high school-problemer, som for eksempel vennskap, kjærlighet, forelskelser, hemmeligheter og skoleavis, samt alt det overnaturlige som skjer, og som får Clark til å innse at han er ment for noe mer enn å kun være gårdsgutt.

Historien starter på high school, hvor Clark er ulykkelig forelsket i Lana Lang (Kristin Kreuk). Hun er skolens mest populære jente, er sammen med quarterbacken på fotballaget hun er heiagjengleder for, og sist, men ikke minst: hun bærer et halskjede med det (for Clark) giftige stoffet kryptonitt – det eneste stoffet han ikke tåler. Men Lana har også en mørkere side under overflaten: hun ble foreldreløs etter meterorregnet som skjedde mange år tidligere, og er fremdeles sårbar for temaet.

I bakgrunnen lurer også en kjærlighetstriangel mellom Clark og hans to barndomsvenner Chloe Sullivan (Allison Mack) og Pete Ross (Sam Jones III), som gjør det hele ekstra komplisert. Hemmelighetene som Clark innehar gjør i tillegg at begge vennskapene settes på prøve.

Vi får også følge det spesielle vennskapet som oppstår mellom Clark og Lex Luthor (Michael Rosenbaum) når Lex kommer ut for en bilulykke, hvor Clark tilfeldigvis blir innblandet og tilsynelatende mirakuløst overlever.

Lex blir besatt av ulykken, og til tross for at de to utvikler et tett vennskap, klarer ikke Lex å holde seg helt unna å privatetterforske den merkelige insidenten. Og Lex' mistanke om at Clark er overnaturlig blir ikke akkurat mindre av at Clark alltid har noe å gjøre med alle de merkelige tingene som skjer i Smallville, landsbyen der ingenting er normalt. Dermed begynner han en langsom, men sikker ferd mot den mørkere siden av seg selv, den som en gang skal true med å ødelegge verden...

## Episoder
*Utdypende artikkel: [[Liste_over_Smallville-episoder]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rocky Marciano

**Rocky Marciano**, egentlig **Rocco Marchegiano** (født 1. september 1923, død 31. august 1969) var en amerikansk bokser. Marciano var verdensmester i tungvekt 1952&ndash;56 og er den eneste tungvektsmesteren som har trukket seg tilbake uten å ha tapt én eneste kamp.

Marciano ble født og vokste opp i Brockton, Massachusetts. Han debuterte som proff i 1947. Han vant de første 16 kampene på KO, hvorav ni i første runde. Hans store gjennombrudd i ringen kom da han 12. juli 1951 møtte den legendariske eks-verdensmesteren Joe Louis. Marciano vant en brutal knockout-seier i åttende runde. Et drøyt år senere erobret han VM-tittelen ved å beseire Jersey Joe Walcott på KO i runde 13 i en meget hard kamp. I returoppgjøret ble Walcott slått ut allerede i runde 1. Marciano forsvarte tittelen ytterligere fem ganger, siste gangen mot mesteren i lett tungvekt, Archie Moore, der Rocky vant på KO i runde 9. Etter denne kampen trakk Marciano seg tilbake med statistikken 49 seire (43 på KO), 0 uavgjorte og 0 tap. Marciano ble kåret til *[[Liste over Ring Magazines fighter of the year|Fighter of the Year]]* hele tre ganger av *[[Ring Magazine]].* Bare Muhammad Ali har vunnet denne prisen flere ganger.
Marciano vant også det som blir betegnet som årets kamp av samme magasin, tre år på rad, fra 1952 til 1954.

I motsetning til en del andre tungvektsmestre levde Marciano et rolig privatliv uten skandaler. Han omkom i en flyulykke i 1969, bare 45 år gammel.

## Se også
* Boksingens Hall of Fame
* Liste over Ring Magazines fighter of the year
* Liste over Ring Magazines fights of the year
* Boksing
* Tungvekt
* Verdensmestere i tungvektsboksing

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Man Ray

**Man Ray** (født **Emmanuel Radnitzky** 27. august 1890, død 18. november 1976) var en amerikansk dadaistisk og surrealistisk fotograf og filmregissør.

Man Ray grunnla den amerikanske avdelingen av dada-bevegelsen sammen med Marcel Duchamp i New York, men flyttet i 1921 til Paris etter å ha erklært dadaismen i Amerika for død. I 1924 ble han en del av surrealistbevegelsen i Paris. Fra sitt atelier i kunstnerstrøket Montparnasse produserte Man Ray en lang rekke arbeider som revolusjonerte fotografiet i første halvdel av 1900-tallet.

Rundt 1921 begynte Man Ray og Laszlo Moholy-Nagy å lage deres noenlunde like *rayographs* og fotogramer. De plasserte ulike objekter på sensitivt fotopapir, og belyste disse ved hjelp av fotografiske fremkallingsapparater. På denne måten fikk de frem tingenes skygge og tekstur. Begge valgte de ofte maskindeler som objekter. Den tilsynelatende automatikken i prosessen virket tiltalende for deres dadaistiske og surrealistiske følelser.
 
Den amerikanske fotomodellen Lee Miller reiste i 1929 til Paris. I Paris oppsøkte hun Man Ray for å bli hans assistent og de to innledet et forhold. Hun lærte mer fototeknikk hos Man Ray og utførte mye av mørkeromsarbeidet for ham. En del av Man Rays særpregede teknikk ble utviklet av de to sammen. Miller ble del av det surrealistiske kunstnermiljøet i Paris som også besto av Joan Miró, Paul Éluard og Jean Cocteau.

I 1934 poserte kunstneren Meret Oppenheim for Man Ray, i det som ble en serie kjente fotografier som viste Oppenheim stående naken ved en trykkepresse. 

Man Ray regisserte også flere viktige avantgardistiske kortfilmer, som «Le Retour à la Raison» (2 minutter, 1923); «Emak-Bakia» (16 min, 1926); «L'Étoile de Mer» (15 min, 1928); og «Les Mystéres du Château du Dé» (20 min, 1929).

Sent i livet flyttet Man Ray tilbake til USA og giftet seg med Juliet Bowner. Det var et dobbelbryllup med Max Ernst, hans gode venn, og Dorothea Tanning. Han bosatte seg i Los Angeles, men returnerte til Paris og Montparnasse kort tid før han døde. Foreldrene var jødiske innvandrere fra Russland.

## Referanser

 



## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*  Offisielt Man Ray webarkiv
Nøkkelost

**Nøkkelost** er en fast løypeost som er krydret med spisskummen og kryddernellik. Nøkkelost lages primært på skummet melk, men i mindre målestokk hender det også at den lages av surmelk.

Opprinnelsen til norsk nøkkelost er nederlandsk leidenost (*Leidse kaas*), som lages i byen Leiden. Byen har nøkler i byvåpenet, derav det norske navnet. Nøkkelost har siden midten av 1800-tallet blitt utviklet og foredlet til en egen ostesort, unik for Norge. Moderne nøkkelost skiller seg fra leidenost på flere måter, blant annet gjennom at leidenost ikke tilsettes kryddernellik, men spisskummen og karve. Kunnskapen om opprinnelsen til denne osten er gått tapt. I Nederland kan nøkkelost med spisskummen og nellik kjøpes i enkelte butikker under navnet *nagelkaas* eller *kanterkaas*. I Norge nevnes nøkkelost av Hanna Winsnes (1789–1872), i *Lærebog i de forskjellige Grene af Huusholdningen*, i 1845.

## Referanser
Liste over Italias statsministre

**Liste over Italias statsministre** begynner i 1861 og omfatter regjeringsledere i kongedømmet Italia og republikken Italia fram til i dag.

Italias statsminister (italiensk: *Presidente del Consiglio dei Ministri*) er regjeringssjef i Den italienske republikk og hadde samme posisjon i det tidligere Kongedømmet Italia. Statsministeren utnevnes av Italias president, og leder regjeringens arbeid. Regjeringen er avhengig av tillit i begge kamre av Italias parlament. Regjeringen styrer gjennom flertallsvedtak. Statsministeren kan ikke avskjedige de øvrige ministrene, eller overstyre dem i politiske spørsmål. Selv om tittelen oversettes til norsk som *statsminister*, er den direkte oversettelsen fra italiensk *president for rådet av ministre*.

Italias samling var en politisk og sosial prosess som førte til at de forskjellige statene på Den italienske halvøy ble forent til kongedømmet Italia i 1861. I kongedømmets tid var Giovanni Giolitti statsminister fem ganger mellom 1892 og 1921. Etter andre verdenskrig var det misnøye med monarkiets rolle under fascismen (1922–1943), og i en folkeavstemning om statsformen 2. juni 1946 stemte 54,3 % for republikk. Til tross for hyppige regjeringsskifter i etterkrigstida, har italiensk politikk vært preget av stabilitet. Det kristeligdemokratiske Democrazia Cristiana (DC) blei i 1946 landets største parti, og deltok i samtlige regjeringer fram til 1994. Silvio Berlusconi er den statsministeren som har sittet lengst, i republikkens tid.

## Kongedømmet Italia
Kongedømmet Italia (1861–1946) hadde 30 statsministre som styrte 65 regjeringer. Giovanni Giolitti er den av statsministrene (medregnet republikken Italia, men bortsett fra Mussolini) som har sittet lengst i embetet, nemlig 10 år seks måneder og fem dager.

## Republikken Italia
Republikken Italia har siden 1946 hatt 30 statsministre og 68 regjeringer. Alcide de Gasperi har vært leder av flest regjeringer med i alt åtte (hvorav en under monarkiet). Giulio Andreotti ledet sju regjeringer, mens Amintore Fanfani var statsminister i seks regjeringer. Silvio Berlusconi er den som samlet har regjert lengst (3297 dager). Statsministerembetet er hjemlet i Italias grunnlov, artikkel 92 til 96.

Statsministeren foreslås etter grunnlovens artikkel 94 av landets president. Regjeringen er avhengig av tillit fra begge kamre (deputertkammeret og senatet). Hvert av kamrene gir uttrykk for sin tillit eller mistillit gjennom vedtak.

Ifølge grunnloven artikkel 95 leder statsministeren de alminnelige retningslinjene for regjeringens politikk, og er ansvarlig for denne. Videre sørger han for den enhetlige ledelse og koordinerer de øvrige ministrene. På tross av disse vidtgående, men i og for seg uforbindtlige kompetansereglene, kan statsministeren ikke avskjedige andre ministere eller statssekretærer. Han kan heller ikke sette sin vilje igjennom overfor flertallet av ministrene i regjeringen, slik det gjelder for eksempel i Tyskland.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* I governi dal 1943 ad oggi, oversikt over Italias regjeringer siden 1943
SEAT

**SEAT** (spansk: *Sociedad Española de Automóviles de Turismo*) er et spansk bilmerke og bilfabrikant med hovedkontor i Martorell, 30 kilometer nord for Barcelona. Det eies av Volkswagen Group. 

Som del av gjenreisingen etter den spanske borgerkrig og den andre verdenskrig ble både italienske Fiat og tyske Volkswagen invitert til å bidra med igangsetting av spansk bilproduksjon. Fiat vant og SEAT ble startet i Barcelona den 9. mai 1950. Fiat eide da 7 % av aksjene. Fiat-biler skulle produseres på lisens av SEAT, i likhet med Polski Fiat i Polen og tidlige Lada i Sovjetunionen. Komponenter skulle etterhvert lages i Spania.

I 1953 stod SEAT 1400 ferdig for salg (egentlig en Fiat 1400). Den 27. juni 1957 startet de produksjonen av SEAT 600 (Fiat 600), som ble det spanske symbolet på bevegelse og frihet og folkets nye evne til å utforske og reise. SEAT 800 var firedørsutgave fra 1963, og fabrikkens første egne design. Samme året (1963) lanserte de SEAT 1500 (samme som Fiat 1500). I 1965 startet eksport til Colombia og i  1968 produksjonene av SEAT 124 (Fiat 124). Så kom SEAT 131 og 132 (samme som Fiat 131 og 132). SEAT var i 1971 landets største selskap og stod for 58 % av spansksolgte biler. Fra 1967 til 1974 var hovedkvarteret flyttet til Madrid. Første helt egenutviklede bil var SEAT 1200 i 1975, og man produserte over to millioner biler det året Franco døde. De laget også SEAT Ritmo (Fiat Ritmo) fra 1978 og fra 1980 SEAT Panda (Fiat Panda, fra 1986 solgt som SEAT Marbella). Fra 1979 laget de også Lancia Beta på lisens.

Da Fiat i 1981 nektet å tilføre kapital, avsluttet SEAT samarbeidet. I 1982 lanserte de Fiat Ritmo-baserte SEAT Ronda som også ble solgt i England. SEAT fikk lisens for produksjon av VW og Audi. I 1986 ble Volkswagen AG majoritetsaksjonær, og i 1990 overtok selskapet alle aksjene. I 2010 hadde de firedoblet driftsunderskuddet fra 2008.

## Modeller
De fleste modellnavn har siden vært spanske byer og landskap
* SEAT Ibiza (1984–)
* SEAT Toledo (1991–2019), sedan
* SEAT Córdoba (1993–2008), liten bil, ligner VW Polo
* SEAT Alhambra (1996–2020), flerbruksbil, ligner Volkswagen Sharan
* SEAT Arosa (1997–2004), liten bybil
* SEAT León (1999–), kombi
* SEAT Altea (2004–2015), flerbruksbil
* SEAT Exeo (2008–2013, stor sedan og stasjonsvogn, ligner Audi A4
* SEAT Mii (2011–2021), minibil, ligner Volkswagen Up
* SEAT Ateca (2016–), en kompakt crossover, ligner Volkswagen Tiguan
* SEAT Arona (2017–), en subkompakt crossover
* SEAT Tarraco (2018–), en mellomstor crossover SUV

## SEAT  i Norge
Fra 1989 ble den importert til Norge av *[[Hamas]] Motor A/S* på Fjellhamar, et selskap i Møllergruppen. Etter at Møller la ned importen forsvant Seat fra markedet i 2006 grunnet dårlig salgsvolum. Sandvika Bil AS startet imidlertid opp med import av SEAT i 2013.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* SEATforum.no – Norsk SEAT forum
Hønefoss flyplass, Eggemoen

**Hønefoss flyplass, Eggemoen** ligger på Eggemoen i Ringerike kommune, langs E16 mellom Hønefoss og Jevnaker. Flyplassen, som ble anlagt av tyskerne under andre verdenskrig, er i dag eid av Tronrud Engineering/Ringerike helikopter.

Flyplassen ligger i tilknytning til Eggemoen leir, en nedlagt militærleir. Den blir i dag mest brukt til privatflyging med småfly, men den har også en del helikoptertrafikk.

Eggemoen med omegn er omtalt som Eggemoen Aviation and Technology Park og er en av Ringerikes største satsinger innen næringsliv og nyskapning.

Flyplassen ble stengt for oppgradering og re-asfaltering i 2009. Det er utført betydelige anleggsarbeider med økning av rullebanens bæreevne, lengde og bredde. Det ble også bygget to nye store hangarer der. Eggemoen ble tatt inn i AIP Norge i 2019, dog med publisert banelengde på bare , selv om den asfalterte distansen er 2104 meter.

En populær myte er at rullebanen på Eggemoen er helt flat uten noen høydeforskjell. Dette stemmer ikke, vestenden av rullebanen ligger noen meter lavere enn østenden. Høyden ved terskel  RWY 04 er 634 fot / 193 moh. og ved terskel RWY 22 er den 652 fot / 199 moh. (Den eneste rullebanen i Norge som er helt flat er Molde lufthavn, Årø, som ligger 10 fot / 3 moh.)

## Eksterne lenker
* Tronrud Group
* Ringerike Motorflyklubb
* Ringerikes Seilflyklubb 
* Forsvarsnett
* Flyplassen på Eggemoen stenges midlertidig fra 1. november (ringblad.no, 6.10.2009)
* Great Circle Navigation
Mega Man

***Mega Man*** (også kalt ***Megaman***, og kjent som **ロックマン** **Rockman** i Japan) er en serie av videospill fra Capcom, vanligvis figuren Mega Man i hovedrollen som ble skapt i 1987 av Akira Kitamura og Keiji Inafune ved Capcom i Japan. Den første spillet Mega Man Classic, ble gitt ut i 1987 og det har siden blitt gitt ut over 50 spill til forskjellige konsoller. I desember 2010, hadde serien solgt over 29 millioner spill verden over, som har gjort spillserien til Capcoms mest lønnsomme spilleserie.

Det siste innslaget i Mega Man-serien; Mega Man 11 (utgitt oktober 2018) kom 8 år etter forgjengeren og regnes som en suksess da det har passert én million solgte enheter. Spillet ligger på platinalisten til Capcom og hadde per juni 2020 solgt 1,2 millioner på verdensbasis.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Capcom Mega Man
* Atomic Fire
* Sprites INC
* Rockman Perfect Memories
* Mega Man Homepage
* Mega-Man.se (Svensk)
Narsil

**Narsil** er i J.R.R. Tolkiens Midgard et mystisk sverd, som ble båret av Elendil, far til Isildur. Narsil ble smidd av dvergen Telchar i første tideverv og skinte av lyset fra sol og måne. Navnet Narsil er høyalvisk (Quenya) og består av ordene Nar (ild) og Thil (hvit flamme). Sverdet ble brukt av Elendil den Høye, i den første krigen mot Sauron; både på slaget ved Dagorlad og ved beleringen av Barad-dûr. Ingen ork kunne motstå det, og det var fryktet av alle på slagmarken. Under beleringen av Barad-Dûr da Sauron selv kom ut og kjempet mot Elendil og Gil-galad, ble Narsil knekt under vekten av Elendil da han falt over det. Men hans sønn Isildur klarte å skjære Den Ene Ringen av fingeren på Sauron med den ene splinten, noe som beseiret ham for denne gang. Etter slaget ble splintene av Narsil oppbevart i Kløvendal inntil Krigen om Ringen brøt ut. Sverdet ble da gjensmidd under navnet Andúril (Vestens Flamme) og båret av Aragorn.
Tom Welling

**Thomas John Patrick Welling** (født 1977) er en amerikansk skuespiller. Welling er kjent for sin rolle som Clark Kent i TV-serien *[[Smallville]]*.

Tom Welling startet sin karriere i *Smallville* der han hadde rollen som Supermann. I serien kjemper Clark Kent for å få orden på superkreftene sine, kjærligheten og venner. Tom hadde sin første rolle i en spillefilm i *Cheaper by the Dozen* eller * Dusinet fullt* som den heter på norsk, hvor han spilte den nest eldste av tolv søsken.

Tom Welling er født og oppvokst i New York. Før han ble skuespiller var han modell. I 2001 var han med i seks episoder av *[[Judging Amy]]*. Etter hans opptreden i *Judging Amy* fikk han rollen som Clark Kent i *Smallville*. Tom har vært gift med Jamie White siden 2002.

Tom lever seg så bra inn i rollen sin at han oppfører seg som en helt i hverdagen. En gang så han en kvinne som ble ranet og Tom løp bort til henne og ordna opp konflikten. Kvinnen så på ham og sa: «Wow, you really are Superman» (*Wow, du er virkelig Supermann!*). Tom begynte bare å le.

Tom Welling gjorde noen modelloppdrag for et modelbyrå i USA, Louisa Modeling Agency.

## Filmografi
### Spillefilmer
* *[[Dusinet fullt 2]]* (2005) – Charlie Baker
* *[[The Fog]]* (2005) – Nick Castle
* *[[Dusinet fullt]]*  (2003) – Charlie Baker

### TV-serier
* *[[Smallville]]* (2001–2011) – Clark Kent (217 episoder)
* *[[Special Unit 2]]* (2001) –  Male Victim (1 episode)
* *[[Undeclared]]* (2001) – Tom (1 episode)
* *[[Judging Amy]]* (2001) – Rob Meltzer (6 episoder)

### Produsentjobber
* *[[Hellcats]]* (2010–2011) – Executive Producer (18 episoder)
* *Smallville* (2009–2011) – Executive Producer (21 episoder)

## Priser
* **Vunnet** &ndash; Teen Choice Award i 2002. TV-Choice Breakout Star male
* **Vunnet** &ndash; Teen Choice Award i 2009. TV-Choice TV Actor Action/Adventure

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Tom Welling biografi hos Warner Bros.
* 
*   Tom Welling hos Buddy TV
*  Tom Welling hos TV.com
*  Tom Welling hos Gallery of Celebrities
Oberführer

**Oberführer** var en paramilitær grad i Schutzstaffel (SS) og Sturmabteilung (SA). 

Innehavere av graden var normalt kommandant for en gruppe paramilitære enheter innenfor et bestemt geografisk område. Den var høyere enn Standartenführer og lavere enn Brigadeführer.

Graden ble innført i SA i 1921, først som en tittel, men fra 1925 også som grad. I SS ble den innført i 1925, og gitt til kommandantene for et SS-Gau. I 1930 ble SS reorganisert i grupper og brigader, og den høyere graden Brigadeführer ble innført. 

Innen 1932 hadde Oberführer blitt den første generalstabsgrad i både SS og SA. Insigniene var to eikeløv båret på jakkeslagene, og skulderklaffene til en generalstabsoffiser. I 1938 ble gradens plass i SS-systemet noe endret, ettersom *[[SS-Verfügungstruppe]]*, senere Waffen-SS, oppsto. Den ble etter hvert sidestilt med graden oberst i Wehrmacht.

Blant kjente personer som hadde denne graden var Julian Scherner, SS- og politisjef i Warszawa, og Emil Maurice, Hitlers sjåfør og en av grunnleggerne av SA. 
## Referanser
Gruppenführer

**Gruppenführer** var en paramilitær grad i nazispartiet NSDAP, introdusert i Sturmabteilung (SA) i 1925 senere brukt i Schutzstaffel (SS) og i andre organisasjoner tilknyttet nazistene. Graden tilsvarte general eller generalløytnant/viseadmiral i Wehrmacht.

Insigniene var tre eikeløv på jakkeslagene. I 1942 la SS til en sølvknapp da nye grader ble opprettet. 

## SA-Gruppenführer

En Gruppenführer i SA var normalt kommandant for flere mindre enheter, *Standarten*, som ble plassert sammen i *Gruppen*. Opprinnelig var en SA-Gruppenführer på nivå med en general.

## SS-Gruppenführer

I 1930 ble graden innført i SS, og gitt til de som kommanderte *Gruppen* i SS og noen høyere offiserer i SS-staben. I 1932 ble SS reorganisert, og *Gruppen* ble til *Abschnitt* («avsnitt»). En Gruppenführer hadde kommandoen over et Abschnitt, mens den nye graden SS-Obergruppenführer ble innført som en overordnet grad. 

Som i SA ble graden opprinnelig regnet som likeverdig med generalsgraden i Wehrmacht, men i 1934 ble den plassert på nivå med Generalleutnant. I Waffen-SS, den militære grenen av SS, ville en Gruppenführer normalt bli omtalt som *SS-Gruppenführer und Generalleutnant der Waffen-SS*. Disse offiserene bar også skulderklaffene til en Generalleutnant i hæren.

En av de mest kjente personer som har innehatt denne rangen er Hermann Fegelein.

## Andre organisasjoner

Graden ble også brukt i andre organisasjoner:

*Nationalsozialistisches Kraftfahrerkorps (NSKK)
*Nationalsozialistisches Flieger-Korps (NSFK)
*Volkssturm

I Volkssturm ble graden gitt til underoffiserer, og hadde dermed en helt annen betydning enn i SA og SS.

## Referanser
Biobrensel

**Biobrensel** er en fornybar energikilde som er basert på levende organismer. Biobrensel kan for eksempel være ved, torv, treflis, brikett, pellets, biodiesel, bioolje eller bioetanol.

Biobrensel fremholdes ofte som et miljøvennlig alternativ til fossilt brensel som olje og kull. Det tar millioner av år før planterester omdannes til fossile brensler, derfor regnes ikke fossile brensler som fornybare. Planter (og dermed biobrensel) oppstår i motsetning til fossile brensler i nåtiden, og regnes derfor som fornybar energi. CO2 blir kontinuerlig absorbert fra atmosfæren og lagret som karbon i plantene. Når planter som fjernes og brennes blir erstattet av ny plantevekst, øker ikke totalmengden av CO2 i atmosfæren. 

## Energibruk
I det norske energiforbruket (2010) har cirka 17 TWh biologisk opprinnelse, og kommer i hovedsak fra jordbruk, skogbruk og avfall.

## Biobrenselanlegg
Biobrenselanlegg produserer varme ved hjelp av biobrensel. Varmen overføres som oftest til fjernvarme. Biobrensel kan også benyttes i en vanlig vedovn, eller mer spesialtilpassede ovner, eksempelvis for pellets. Fyrkjeler til varmeanlegg kan også benyttes, eller ombygges til for eksempel pellets. Biologisk brensel er en fornybar og kretsløpsbasert ressurs som ikke bidrar til økte CO2-utslipp. Biobrenselanlegget anvender biologisk brensel som ved, bark, treflis, torv, brikett, pellets,sagmugg og vegetabilske oljer.   Det har også behov for vann og strøm (varmeanlegg og fjernvarme), for å kunne virke. Et pioneranlegg på Gardermoen ble anlagt i 2006. Enova yter økonomisk støtte til investeringer i anlegg som dette.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norsk bioenergiforening
* Prosjektet Grønn Varme
* Energiveven
Bombingen av Khobar Towers

**Bombingen av Khobar Towers** var en terroraksjon som fant sted i byen Khobar i Saudi-Arabia i 1996.

19 amerikanske soldater og en saudiarabisk sivilperson ble drept i angrepet. I tillegg ble 372 personer såret. Terroraksjonen ble utført den 25. juni 1996 ved at en bombe ble plassert i en tankbil. Amerikanske myndigheter mener saudiske militante sto bak bomben. Mistanker har også blitt rettet mot al-Qaida.

## Bakgrunn
Angriperne ble rapportert å ha smuglet eksplosiver inn i Saudi-Arabia fra Libanon. I løpet av en to ukers periode gjorde terroristene eksplosivene om til en lastebil-bombe. Eksplosjonen skadet eller ødela seks høyhus-leiligheter i nærheten av Khobar Towers. Et veldig stort krater, 26 meter bredt og cirka 11 meter dypt, ble liggende der lastebilen hadde stått. I løpet av få timer etter eksplosjonen begynte krateret å fylles med saltvann fra Persiabukta. Etter eksplosjonen ble en gruppe bestående av Central Intelligence Agency og Federal Bureau of Investigation samt Diplomatic Security Service (DSS) og Air Force Office of Special Investigations (AFOSI) sendt for å vurdere risikoen til andre amerikanske interesser i Saudi-Arabia. Etter bombingen av «Khobar Towers» kom det amerikanske militære og etterretningssamfunnet under kraftig kritikk på grunn av deres manglende forberedelse og framsyn for det som ble ansett som en etterretningssvikt. CIA ble beskyldt for å kraftig feilvurdere evnene og mulighetene til saudiske militante ekstremister.

Som et resultat av terror-angrepet ble amerikanske og koalisjonens militære operasjoner ved Khobar Towers og Dhahran flyttet til Prince Sultan Air Base, en avsidesliggende og svært sikker Royal Saudi Air Force-installasjon i nærheten av Al-Kharj i det mer sentrale Saudi-Arabia. Den tre år lange etterforskningen førte til at FBI konkluderte med at Iran også var involvert i angrepet. Men på dette tidspunktet håpet Bill Clinton og hans administrasjon å åpne en ny dialog med Irans mer reform-villige president Muhammed Khatami. En slik dialog ville vært umulig etter å ha anklaget iranere for å støtte terror-aksjoner mot amerikanske mål.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Latino Orsini

**Latino Orsini** (født 1411 i Roma, død 11. august 1477 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og tilhørte den viktige romerske Orsinislekten.

Han ble kreert til kardinal den 20. desember 1448 av pave Nikolas V.
## Liv og virke
I 1438 ble Latino Orsini biskop av Conza, og i 1439 ble han erkebiskop av Trani. Pave Nikolas V utnevnte ham til kardinal i desember 1448. I 1454 ble han erkebiskop av Bari, og under Pave Paul II ble han legat til Marche. Under pave Sixtus IV var han pavelig *camerlengo*. Fra 1472 var han dessuten erkebiskop av Taranto. Han ble utnevnt til øverstkommanderende over den pavelige flåte under krigen mot osmanene. Før han ble prest fikk han en sønn, Paulo. Han var Giambattista Orsinis onkel.

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Levi Eshkol

**Levi Eshkol**, (****) (født 25. oktober 1895, død 26. februar 1969) var en israelsk statsminister.

Etter opprettelsen av staten Israel, ble Eshkol valgt inn i den israelske nasjonalforsamlingen, Knesset, i 1951 som medlem av partiet Mapai. Eshkol satt som landbruksminister frem til 1952, da han ble utnevnt til finansminister etter dødsfallet til Eliezer Kaplan. Eshkol satt som finansminister i tolv år. I hans periode som finansminister etablerte Eshkol seg som en markant skikkelse innenfor partiet Mapai, og han ble utpekt av daværende statsminister David Ben-Gurion som en mulig etterfølger som statsminister. Da Ben-Gurion trakk seg fra statsminister-embetet i juni 1963, ble Eshkol valgt til partiformann med en bred konsensus, og han ble senere utnevnt til statsminister i Israel.

Eshkol jobbet for å forbedre Israels relasjoner til andre land, og i 1965 etablerte han diplomatiske forbindelser med Vest-Tyskland samt kulturelle bånd med Sovjetunionen som også tillot enkelte sovjetiske jøder å immigrere til Israel. Eshkol var den første israelske statsminister som ble invitert på offisielt statsbesøk til USA i mai 1964. Det spesielle forholdet mellom Eshkol og USAs president Lyndon Johnson skulle vise seg å bli avgjørende for å sikre amerikansk politisk og militær støtte til Israel i forkant av seksdagerskrigen som fant sted i juni 1967. Eshkol trakk seg etterhvert tilbake fra politikken på grunn av skrantende helse, og han døde av et hjerteinfarkt i februar 1969. Han ble 73 år. En nasjonalpark i nærheten av Beersheba ble oppkalt etter ham. I 2005 ble Eshkol kåret til den 86te største israeleren gjennom tidene, i en meningsmåling utført av det israelske nyhetsnettstedet Ynet.

## Eksterne lenker
* Kort biografi om Levi Eshkol fra Jewish Virtual Library
Alain de Coëtivy

** Alain de Coëtivy ** (født 8. november 1407 i Plounéventer ved Léon i Bretagne i Frankrike, død 4. mai 1474 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Avignon i Frankrike. Etterhvert fikk han kumulativt utnevnelser til en rekke andre bispeseter.

Han ble kreert til kardinal den 20. desember 1448 av pave Nikolaus V. Det hevdes at han var blitt reservert som kardinal *[[in pectore]]* av pave Eugenius IV året før, men navnet ble ikke publisert før paven døde.

## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church