open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alf Johan Svele

**Alf Johan Svele** (født 1956) er en norsk politiker (H) og forretningsmann fra Holmestrand.

Han er sønn av Johan Svele, som var ordfører i Holmestrand fra 1999 til 2003.

Svele-familien har drevet næringsmiddelindustri i Holmestrand, og Alf Johan Svele overtok i 1990 som direktør i familiebedriften. Den ble solgt til Orkla i 1995. Han gikk så inn i bilbransjen. Han drev Greaker Bil med forhandleragentur for Ford i Holmestrand og Tønsberg, men solgte seg ut av bedriften i 2006.

Han har vært medlem av Holmestrand bystyre fra 1992 til 1995 og på nytt fra 1999. Han var leder i Høyres bystyregruppe før han i 2007 ble valgt til ordfører ved direkte ordførervalg med 37 % av stemmene. Han ble gjenvalgt etter bystyrevalget i 2011, da Høyre fikk 45,8 % av stemmene, og etter valget i 2015.

Fra 2012 til 2018 var han også leder i Vestfold Høyre.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over ordførere i Holmestrand

**Liste over Holmestrands ordførere** viser navn, parti og funksjonsperiode for ordførere i Holmestrand kommune fra innføringen av formannskapslovene i 1837.

Ordførere for den sammenslåtte kommunen av Holmestrand og Botne som eksisterte i perioden 1. januar 1964 – 31. desember 2017.

Eneste ordfører for den sammenslåtte kommunen av Holmestrand og Hof som eksisterte i perioden 1. januar 2018 – 31. desember 2019.

Ordførere for den sammenslåtte kommunen av Holmestrand og Sande som begynte sin eksistens den 1. januar 2020.

## Referanser
Johan Svele

**Johan Svele** (født 14. februar 1931 i Stavanger, død 10. mai 2020 i Holmestrand) var en norsk industrileder og lokalpolitiker som representerte Høyre. Han var ordfører i Holmestrand kommune fra 1999 til 2003. 

Svele hadde sin utdannelse fra Drammen handelsgymnasium og Hermetikkfagskolen i Stavanger (1953). Hans far Alf Svele etablerte Holmestrand Sardine Co. AS i 1933 som Johan Svele etterhvert overtok ledelsen av. Bedriften ble i 1970-årene en del av Norway Foods Ltd. hvor Johan Svele var direktør fra 1982. I 1995 ble Norway Foods kjøpt opp av Orkla Foods og er ikke lenger operativ. På den mest aktive perioden var det ca. 100 ansatte i Holmestrand Sardines Co.  

Svele har vært styremedlem i Norges Eksportråd og formann i De Norske Hermetikkfabrikkers Landsforening. Han har også vært fotballspiller og formann i Holmestrand Idrettsforening.

Han er far til Alf Johan Svele som var ordfører i Holmestrand i 2007–2019.

## Referanser
Det russiske føderasjonsrådet

**Det russiske føderasjonsrådet**  (*Føderasjonsrådet i Den russiske føderasjons føderale forsamling*) er overhuset i det tokamrede russiske nasjonalforsamlingen. Hver av Russlands 85 føderasjonssubjekter har to representanter i Føderasjonsrådet.

## Referanser
Fylkesvei 479

**Fylkesvei 479** går mellom Vaglen og Hølledale i Kristiansand. Veien er 1,6&nbsp;km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 160 (Vest-Agder).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Ramberget (Hisingen)

**Ramberget** er et 87 meter høyt fjell på øya Hisingen i Göteborg i Sverige. Området rundt fjellet heter Keillers Park.

## Referanser
Emmy-prisen

**Emmy-prisen**, også bare kalt **Emmy**, er en amerikansk pris som anerkjenner utmerket arbeid innen tv-produksjon. Prisen tilsvarer Oscar (for film), Tony Award (for teater) og Grammy Award (for musikk); til sammen utgjør disse de fire store kulturprisene i USA.

Ettersom Emmy-prisene deles ut i flere kategorier for amerikanske tv-programmer, avholdes flere ulike prisseremonier i løpet av året. De to seremoniene som får mest omtale i media er utdelingen av Primetime Emmy og Daytime Emmy, som anerkjenner utmerket arbeid i amerikanske underholdningsprogrammer sendt på kveldstid og dagtid. Andre notable Emmy-prisutdelinger er de som anerkjenner nasjonale sportsprogrammer, nasjonale nyhets- og dokumentarprogrammer, nasjonale forretnings- og finansprogrammer og teknologiske og tekniske prestasjoner innen fjernsyn. Lokale Emmy-prisutdelinger avholdes også rundt om i landet på forskjellige tidspunkt i løpet av året. Disse anerkjenner utmerket arbeid innen lokal- og delstatsfjernsyn. I tillegg anerkjenner International Emmy Award utmerket arbeid innen tv-programmer som har blitt produsert og første gang sendt i land utenfor USA.

Tre beslektede, men separate, organisasjoner deler ut Emmy-prisene: Academy of Television Arts & Sciences (ATAS), National Academy of Television Arts & Sciences (NATAS) og International Academy of Television Arts & Sciences. Hver av disse er ansvarlig for ulike Emmy-utdelinger. Sistnevnte organisasjon deler ut Den Internasjonale Emmy-prisen.

## Vinnere
### Norge

Bare én norsk skuespiller har fått prisen; Anneke von der Lippe vant i 2015. I 2017 fikk serien ''Mammon, sesong 2'' prisen for beste dramaserie. I tillegg har de to NRK-seriene Energikampen og Best i mest fått prisen for beste ikke-manusbaserte program under International Emmy Kids Awards, i henholdsvis 2013 og 2015. NRKs dramaserie Jenter vant International Emmy Kids Awards i kategorien Kids: Digital i 2017.

Scenografen John-Kristian Alsaker fikk Emmy for sin scenografi til en TV-versjon av *The Phantom of the Opera* i 1990.

Kostymedesigneren Rebekka Sørensen-Kjelstrup fikk i 2014, Emmy for beste kostymedesign i TV-serien *Spooksville*.

Alexander Sletten fra Kristiansand vant en Emmy-pris i kategorien outstanding cinematography for Netflix serien Penguin Town i 2022.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ATAS offisielle nettsted for Emmy-prisen
* NATAS offisielle nettsted for Emmy-prisen
Åndelighet

**Åndelighet**, kultur, folketro og sjel er begreper som tilsammen uttrykker menneskets oppfatning av tro omkring spørsmål som ligger utenfor de materielle.

Dette åndslivet manifesterer seg i språk, tradisjoner, religion og livssyn, estetikk og kreative uttrykksformer (kunst, litteratur, musikk, teater med mer), teknologi og annet som danner en kollektiv identitet. Åndeligheten er i stadig utvikling, slik at gjengs oppfatning for noen år siden eller i andre områder kan kalles overtro eller spiritisme fordi det her og nå ikke lenger får tilslutning som sann viten.

I Norge har det i senere tid blitt en økt interesse for og åpenhet omkring åndelighet, gjennom blant annet Alternativt Nettverks messer, bladene Visjon, Medium og Ildsjelen, og livssynssamfunnet Holistisk Forbund. Snåsamannen og Prinsesse Märtha Louises såkalte «engleskole» (Astarte Education) og senere bokutgivelse har skapt mediedebatt om åndelighet.

## Kilder
* Downey, Michael. *Understanding Christian Spirituality*. New York: Paulist Press, 1997.
* 
* Charlene Spretnak, *[http://www.palgrave.com/page/detail/the-spiritual-dynamic-in-modern-art-charlene-spretnak/?k=9781137350039&loc=uk The Spiritual Dynamic in Modern Art : Art History Reconsidered, 1800 to the Present]*.
* Eck, Diana L. *A New Religious America*. San Francisco: Harper, 2001.
* Schmidt, Leigh Eric. *Restless Souls : The Making of American Spirituality*. San Francisco: Harper, 2005. ISBN 0-06-054566-6
* 

## Se også
* Religion
* Nyreligiøsitet
Ragnhild Gulbrandsen

** Ragnhild Øren Gulbrandsen** (født 22. februar 1977 i Narvik) er en norsk journalist i *[[Budstikka]]* og tidligere fotballspiller, tidvis profesjonell, og olympisk mester. Gulbrandsen spilte mesteparten av sin karriere på Trondheims-Ørn.

Gulbrandsen ble rangert som nummer 47 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa *Nidaros* sin kåring i 2022.

## På landslag
Ragnhild Gulbransen debuterte på landslaget den 10. mars 1997 i en kamp mot Finland under Algarve Cup. Gulbrandsen ble byttet inn i det 80. minutt, og scoret allerede etter to minutter av sin debutkamp. Gulbrandsen spilte også under EM i 1997 og VM to år etter. Hun scoret ingen mål, og spilte bare en kamp fra start. I OL i Sydney spilte Gulbrandsen alle kampene, om enn ikke alle fra start. Hun scoret bare ett mål, men det var til gjengjeld i finalen. Gulbrandsen scoret 2-1-målet til Norge mot USA, som så ut til å bli vinnermålet fram til overtid av andre omgang, da Tiffeny Milbrett utlignet. Gulbrandsen var på banen da Dagny Mellgren scoret vinnermålet.

## På klubblag
Ragnhild Gulbrandsen har som spiller vært vesentlig for Trondheims-Ørn i den perioden hun spilte der. Hun har vunnet serien i 1997, 2000 og 2001 for Trondheims-Ørn. Hun var med på å vinne cupen i 1997, 1998, 1999 og 2001. I 1997, 2000 og 2001 ble hun toppscorer i Toppserien. I 2002–2003 var Gulbrandsen profesjonell fotballspiller i USA for Boston Breakers før laget måtte trekke seg. Gulbrandsen dro tilbake til Ørn, der hun ble i to sesonger. Gulbrandsen forlot Trondheims-Ørn i 2005 da hun fikk tilbud om fast jobb i Bærum. Det ble da naturlig for henne å spille for Asker Fotball Kvinner. Gulbrandsen spilte to sesonger for Asker, men avsluttet fotballkarrieren med cupfinaletap mot Kolbotn Idrettslag i 2007.

## Slutten på fotballkarrieren
Gulbrandsen slet med et kne, og visste at kampene i VM i Kina i 2007 ville bli hennes siste. Etter at hun opplevde Berntsen som særdeles ufin mot Lise Klaveness, sa hun klart fra i media. På det daværende tidspunkt hadde Ragnhild Gulbrandsen to uker igjen av sin aktive karriere. På tross av Gulbrandsens sterke angrep på Berntsen, var hun langt mer tvetydig året etter, da fem spillere på Røa Idrettslag forlot landslaget - og hun kritiserte landslagsspillere for å være for «veike».

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Aftenposten om Ragnhild Guldbrandsen
*  Egen hjemmeside fra 2005
Johan I av Frankrike

**Johan I av Frankrike** *(Jean I)* (født 15. november 1316, død 19. november 1316), med tilnavnet **den posthume** *(le posthume)*, var et spedbarn som var konge av Frankrike og Navarra, og greve av Champagne, i hele sitt fem dager lange liv. 

Han tilhørte huset Capet og var sønn av kong Ludvig X og Clémence av Anjou. Han ble født som konge siden faren døde fem måneder før han ble født.

Regenten, guttens onkel, Filip ble mistenkt av mange for å tatt han av dage for selv å bli konge. Det var også rykter om at Filip hadde bortført gutten og erstattet ham med et dødt barn. På 1350-tallet dukket det opp en mann i Provence som sa han var Johan, men han ble raskt satt i fengsel og døde der.

Tross hans korte «regjeringstid» regnes Johan offisielt med blant Frankrikes konger. En senere konge tok navnet Johan II.

Guttens død reiste på nytt spørsmålet om kvinnelig arverett til den franske tronen, siden han hadde en eldre halvsøster Johanna. Delvis på grunn av at kunne reises tvil om farskapet til Johanna, siden hennes mor var funnet skyldig i utroskap, fikk Filip gjennomslag for at kvinner ikke skulle kunne arve tronen, et prinsipp som senere ble knyttet til den saliske lov.

## Referanser
Kristine Raahauge

**Kristine Raahauge** (1949–2022) var en grønlandsk politiker.

Hun representerte partiet Siumut, og var per 2007 borgermester i Nanortalik kommune. Denne rollen hadde hun også i perioden 1993–97.

Hun har vært representant på Grønlands Landsting siden 1995.

## Referanser
Sertifikat

**Sertifikat** er et vitnemål, dokument, lisens, som bevitner en tillatelse eller rettighet. Sertifikat kan utstedes av et selskap til et annet selskap som et ledd i en avtale mellom disse selskapene.

## Digitalt sertifikat

Et digitalt sertifikat er en elektronisk legitimasjon utstedt av en sertifiseringsautoritet.

Et digitalt sertifikat inneholder blant annet: 
* Identitet på eieren, for eksempel navn
* Gyldighetsperiode
* Løpenummer på sertifikatet
* Anvendningsområde
* Utstederens identitet
* Utstederens elektroniske signatur

Om man stoler på utstederen, godtar man sertifikatet, og/eller så kan man kontakte denne for å kontrollere at sertifikatet er godkjent.

## Se også

* Hundesertifikat eller dressurbevis 
* Førerkort
* Flysertifikat
* TV-lisens
* Fiskekort
* Jaktkort

## Referanser


## Eksterne lenker
* Industry Merchandiser's Association
* Broad Street Licensing Group (useful information about licensing from a licensing agency)
* Danish local government rebels against MS license terms
* Licensing Act 2003 – England & Wales
* ''Technology Licensing Practices in France'' by Christian Bessy and Eric Brousseau – survey of patenting and licensing strategies in France

### Wikibooks
* Free/Open Source Software:Licensing
Sinn

**Sinn** refererer til aspekter av intellekt og bevissthet manifestert som kombinasjoner av tanke, sansing, hukommelse, emosjon, vilje og fantasi; sinn er strømmen av bevisstheten. Det omfatter alle av hjernens bevisste prosesser. Betegnelsen omfatter også fra tid til annen underbevisstheten eller dyrenes bevisste tanker. Sinn brukes ofte til å referere til tankeprosesser ved resonnement.

## Se også
* Sinnets filosofi 
* Psykologi – psykiatri (sinntilstand eller mental helse) – psykopatologi
* Kognisjon
* Ånd – sjel

## Referanser
 

## Eksterne lenker
* «The Mind is What the Brain Does», artikkel i *National Geographic*.
* Charlie Dunbar Broad (1925): *[http://www.ditext.com/broad/mpn/mpn.html The Mind and Its Place in Nature]*.
* Abhidhamma: Buddhist Perspective of the Mind and the Mental Functions
* Thymos – Piero Scaruffi's Studies on Consciousness, Cognition and Life
* Buddhist View of the Mind
* Current Scientific Research on the Mind and Brain fra ScienceDaily
MS «Color Magic»

**MS «Color Magic»** er et cruiseskip med bildekk som trafikkerer strekningen Oslo–Kiel for Color Line. Skipet tok over for «Kronprins Harald» på denne ruten 15. september 2007, og hun er verdens største bilferje. MS «Color Fantasy» er 129 BT mindre.

## Lugarer
Skipet har  lugarer med til sammen  køyer.

## Bildegalleri

Fil:Magic in Oslo.JPG|MS «Color Magic» i Oslo.

## Referanser

  
  


## Eksterne lenker
* 
*
Tessak

**Tessak** er et blankvåpen med en bred, krum klinge som en kort sabel med lange parérstenger og enten en plate eller kurv av runde eller flate stenger som beskytter hånden. Tessaken var også kjent som «bondesverd» i Norge. 

Tessaken er av syd-tysk eller østerriksk opprinnelse og kom i bruk på midten av 1500-tallet som et allment våpen egnet for stikk og hugg. Dette våpenet ble innkjøpt av kong Christian IV på slutten av 1500-tallet for å skaffe våpen til det norske militærvesenet som for det meste bestod av bondeoppbud for leidangen. I flere omganger mellom 1589 og 1617 ble flere tusen slike våpen anskaffet og solgt til selvkost til de norske bøndene. Tessaken var da umoderne i Tyskland.  Navnet, *Tessak*, er en avledning av det tyske «Düsagge» som var betegnelsen på en enkel bøhmisk sabeltype.

De norske bøndene var forpliktet til å ha våpen til landets forsvar. Våpentypene ble standardisert til de nye våpnene gevær, tessak og hellebard med Christian IVs norske lov av 1604. Samtidig beholdt man de gamle våpnene øks og spyd. Antall våpen som skulle finnes på en gård var bestemt av gårdens størrelse og økonomi.

## Referanser


## Litteratur
*Norheim, Per Terje: *Våpen i Norge*, N.W.Damm & Søn 2000 
*Rasch-Eng, Rolf: *Våpen i Norge 1550–1940*, Landbruksforlaget 2004 
*R.G. Grant, Roger Ford og Steve Walton, oversetting og tilpasning til norsk av Erik Braathen *Våpen - blankvåpen, rustninger og skytevåpen gjennom 4000 år*, N.W.Damm & Søn 2008 
*Ersland, Geir Atle og Holm, Terje H. *Norsk Forsvarshistorie bind 1: Krigsmakt og Kongemakt 900-1814* 2000
İznik

**İznik** er en tyrkisk by og et administrativt distrikt i provinsen Bursa. Den var historisk kjent som Nikea (gresk: Νίκαια, *Níkaia*), og det moderne tyrkiske navnet er avledet fra dette. Byen ligger på et fruktbart basseng i den østlige enden av Izniksjøen, innrammet av en rekke fjellhøyder i nord og sør. Byen er lokalisert kun 90 km fra Istanbul i luftlinje, men rundt 200 km i veistrekning som går rundt Izmitgolfen (Marmarahavet). Det er 80 km med vei til Bursa.

Historisk er byen kjent for kirkemøtet i år 325. Byen ble erobret av seljukene i 1077–1078 og gjenerobret av korsfarere på vegne av Østromerriket i 1097. I 1204 ble keiserriket Nikea opprettet. Osmanerne inntok byen i 1331. For byens eldre historie, se egen artikkel: *[[Nikea]]*.

## Bymuren

Byen var omgitt av på alle kanter av 10 meter høy og 5 km lang forsvarsmur. Disse murene var omgitt av doble forsvarsvoller, foruten også over hundre festningstårn ved ulike lokaliseringer. Store porter ved tre steder var de eneste ankomster til byen. Byens forsvarsmur i vest stiger opp fra innsjøen, noe som ga beskyttelse fra fiendtlig beleiring fra den retningen, og ga også tilgang på forsyninger som var vanskelig å avskjære. Innsjøen er stor nok til at den ikke kan bli enkelt blokkert fra landsiden, og byen er stor nok til å vanskeliggjøre angrep fra beleiringsvåpen mot havnen.

I dag er bymuren gjennomhullet flere steder for å gjøre vei for biler, men mye av de eldste forsvarsanleggene eksisterer fortsatt og er av interesse for turister. Byen har en befolkning på rundt 22 000 innbyggere, i henhold til folketellingen av 2012. Byen har vært distriktsenter for provinsen Bursa siden 1930. Det var mellom 1923 og 1927 i distriktet Kocaeli, og var kommuneby for distriktet Yenişehir (bundet til Bilecik før 1926) mellom 1927 og 1930.

## Porselen

Byen var på 1500- og 1600-tallet en betydningsfull produsent av rikt dekorerte porselen og fliser av en type kjent som fajanse, på tyrkisk kjent som *İznik Çini*. Fliser herfra var populære for å dekorere moskeer i Istanbul tegnet av arkitekten Mimar Sinan. Denne industrien forfalt på 1600-tallet, selv om den er forsøkt gjenopplevet i moderne tid. İznik ble en mindre landbruksby i området da jernbanen passerte på 1800-tallet.

## Referanser


## Se også
* Nikea

## Litteratur
* Alioğlu, E.Fusun (2001): «Establishing the sustainable identity of a historical city field of research: Iznik» (PDF), *ICOMOS International Millennium Congress*. More than two thousand years in the history of architecture, Session 2, Historic Towns (PDF), UNESCO-ICOMOS.

## Eksterne lenker

* Iznik, *ArchNet*. Informasjon om historiske bygninger i byen.
King size

**«King size»** er en marsj for janitsjarkorps komponert av Harold L. Walters under pseudonymet Fred L. Frank.
Marsjens særegenhet er at melodiføringen ligger i grovmessingen (tuba, trombone og eufonium) i tillegg til grov treblås som barytonsaksofon og bassklarinett.

Marsjen er en kjent marsj i Norge, og er først og fremst brukt av skolekorps.

## Se også
*Marsj

## Eksterne lenker
* Opptak av King size fra 2006 fra YouTube
Henri Charrière

**Henri Charrière** (født 16. november 1906 i Saint-Étienne-de-Lugdarès, død 29. juli 1973 i Madrid) var en fransk forfatter hvis forfatterskap har sin bakgrunn i at han ble dømt for mord av den franske domstol, og sendt til fengselsopphold i årene 1931-1945 i Fransk Guyana. Han var blant de ytterst få som klarte å rømme fra fangekolonien på Djevleøya. Han skrev siden en meget vellykket selvbiografi kalt ''Papillon'' (1969) om fengselsoppholdet og rømmingen. Denne ble siden filmatisert i 1973 som *[[Papillon (film)|Papillon]]* med Steve McQueen i hovedrollen som Charrière.

Mens Charrière hevder at hans framstilling i *Papillon* hovedsakelig er sannferdig, har senere undersøkelser hevdet at det meste av bokens materiale kommer fra andre medfanger framfor Charrière selv. Til sin siste dag har Charrière hevdet at han var uskyldig i mordet han ble dømt for. Charrière kom med en frittstående fortsettelse, *Banco* (1973), som i enda større grad blir sett på som en roman. Den forteller om Charrières liv i Venezuela, hvor han ankom etter flukten fra Djevleøya. Uansett nøyaktigheten i framstillingene, satte Charrières bøker verdens oppmerksomhet på de umenneskelige forholdene i franske fangekolonier.

Charrière døde i 1973 av strupekreft i Madrid i Spania.

## Bibliografi
* *[[Papillon (bok)|Papillon]]* (1969) ISBN 91-1-862292-5
* *[[Banco (roman)|Banco]]* (1973).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Schofield, H.: «Papillon alive and well in a Paris retirement home» *Mail & Guardian Online*, 26. juni 2005
* The Man Who Was Called Papillon
Russlands føderale forsamling

**Russlands føderale forsamling** er Russlands nasjonalforsamling bestående av to kamre.

*Føderasjonsrådet (overhus) med 170 representanter, to fra hver av Russlands føderasjonssubjekter
*Statsdumaen (underhus) med 450 representanter. 

Begge kamre i nasjonalforsamlingen har tilhold i Moskva, men ikke i samme bygning.
Braganza

**Braganza AB** er et svensk investeringsselskap som ble etablert i 1938 av Ludv. G. Braathens Rederi. Selskapet har hovedkontor i Stockholm og eies av Per G. Braathen og hans nærmeste familie. Braganza var i mange år eier av flyselskapet Braathens.

Braganza har investeringer innen flybransjen, reiseliv og opplevelsesindustri. Braganza er eier av BRA -  Braathens Regional Airlines AB, Braathens IT, Kristiansand Dyrepark inkludert Abra Havn og Kaptein Sabeltann, Ticket Leisure Group, Signatours, Wayday og Escape Travel.

## Historie
Selskapet Braganza AS ble startet i 1938 som en del av Ludv.G. Braathens Rederi. Rederivirksomheten til Ludv. G. Braathen ble startet i 1926. Ludvig G. Braathens Rederi vokste på 1950- og 1960-tallet. Rederiets siste båt ble solgt i 1982. Ludvig G. Braathen etablerte i 1946 flyselskapet Braathens SAFE med det formål å fly mannskap og reservedeler til skip i Asia og Syd-Amerika. Flyselskapet kjøpte sitt første jetfly, en Boeing 737, i 1969. Luftfart, gjennom Braathens SAFE, Braathens Helikopter og Busy Bee ble efter hvert hovedvirksomheten til familien Braathen. I tillegg eide familien også i kortere og lengre perioder industribedrifter, turoperatører og annen reiselivsvirksomhet.

I løpet av 1990-årene konsentrerte Braganza virksomheten mer og mer om flyselskapet Braathens SAFE som ble børsnotert i 1994. I 1997 solgte Braganza 30 % av Braathens SAFE til nederlandske KLM og ble sittende som største eier med 38 % av aksjene. Kristiansand Dyrepark var en av Braganzas tidlige investeringer, den første aksjen ble kjøpt i 1995. Fra 1996 satset Braganza mer mot finansielle investeringer. 

I 2002 solgte Braganza seg ut av Braathens som følge av at SAS la inn bud på hele selskapet og avnoterte selskapet fra børsen. Som en del av avtalen i forbindelse med salget av Braathens kjøpte Braganza alle aksjene i det svenske innenriksflyselskapet Malmö Aviation i 2002. Senere i 2002 ble verdiene i Braganza delt som følge av en avtale mellom de tre gjenværende eierne som alle er barnebarn av grunnleggeren Ludvig. G Braathen. Per G. Braathen ble da eneeier av Braganza. Som følge av eierskiftet ble selskapets strategi gradvis endret i retning av industrielle investeringer, primært innenfor reiseliv og relaterte industrier.

Per G. Braathens private investeringselskap ble innlemmet i Braganza i 2002, og med det fulgte et antall reiselivsinvesteringer som  er en del av Braganzas portefølje.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bardiche

**Bardiche**, i Norge muligens også kalt bondestridsbile, var et stakevåpen som var mest brukt øst i Europa. 

En bardiche var et stakevåpen som liknet en stridsøks, men med langt skaft og et langt, halvmåneformet blad med spiss ende opptil 60 cm i lengde. Våpenet hadde visse likhetstrekk med en hellebard. I tillegg til den vanlige holken var også den nedre delen av det lange bladet festet til skaftet.  Norske væpnede bønder og soldater hadde dette våpenet fram til cirka 1600. 

## Referanser


## Litteratur
* R.G. Grant, Roger Ford og Steve Walton, oversetting og tilpasning til norsk av Erik Braathen *Våpen - blankvåpen, rustninger og skytevåpen gjennom 4000 år*, N.W.Damm & Søn 2008 

## Eksterne lenker
*
Elisabeth Grieg

**Elisabeth Grieg** (født 12. juni 1959) er deleier i Grieg-gruppen og styreleder i Grieg Maturitas, Grieg Gruppens holdingselskap.

Grieg har utdannelse fra Handelsakademiet (nå Handelshøyskolen BI) i Oslo og studier i Ledelse av menneskelige ressurser ved Universitetet i San Francisco i USA.

I tillegg er Grieg styreleder i Norled og styremedlem i SOS Barnebyer og Talent Norge. Tidligere har Grieg hatt verv i GIEK, Statoil ASA og Norsk Hydro ASA, i tillegg til en rekke andre verv i blant andre NHO, WEF og DNV. Hun var den første kvinnelige presidenten i Norges Rederiforbund.

Grieg er engasjert i klimakampen, blant annet som medlem i rådgivningsstyret i  Sahara Forest Project. Sahara Forest Project er integrerte miljøløsninger for bærekraftig produksjon av mat, vann og energi i ørkenområder.

Grieg har profilert sitt engasjement for utvikling av norsk næringsliv og viktigheten av utdanning for eksempel da hun på Designdagen i april 2012 holdt et innlegg hvor fokuset var design som innovasjonsdriver.

I 2008 kom den profilerte næringslivskvinnen på 5.-plass på *[[Kapital (tidsskrift)|Kapital]]*s liste over Norges 100 mektigste kvinner, og Grieg har de seneste årene vært på samme liste flere ganger. Hun er en markert stemme i samfunnsdebatten om et  mer likestilt arbeidsliv, og mottok i 2015 YS' likestillingspris.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Elisabeth Grieg med på å utforme EUs skipsfartspolitikk», fra nettstedet Skipsrevyen.no
Bureau of Reclamation

**Bureau of Reclamation** er en amerikansk føderal etat underlagt Indredepartementet med ansvar for forvaltning av vannressurser, i særdeleshet tilsyn med og drift av diverse prosjekter knyttet til omledning, avlevering, lagring og utnyttelse av vann, herunder vannkraft.

Etaten ble opprettet i 1902 som en avdeling i USAs geologiske undersøkelse.

## Eksterne lenker
* Bureau of Reclamation
Thom Hell

**Thom Hell** (født **Thomas Helland** 1976) er en norsk artist, låtskriver og produsent. 

Han har gitt ut 13 musikkalbum, de to første spilt inn og produsert i samarbeid med backingbandet The Love Connection. Han har samarbeidet med artister som: Larkin Poe, Jason Falkner, Andreas Ulvo og Frank Hammersland.   

Under Spellemannprisen 2008 vant han to priser, klassen Mannlig artist, for albumet "*God, If I Saw Her Now"* og opphavsmannprisen Årets populærkomponist for låten «*Darling*» fra samme album.Under Spellemannprisen 2010 vant han nok en gang i klassen, Mannlig artist, for albumet "All Good Things"  

I 2011 vant han *[[Det store korslaget]]* med «Team Thom». 

I tillegg til sin egen solokarriere, gir han ut musikk med sine sideprosjekt: Mr Mibbler og THEFUCK. 

## The Love Connection
The Love Connection oppsto som backingbandet til Thom Hell og har deltatt på en rekke musikkalbuminnspillinger med ham.

* Thom Hell – gitar, tangenter, sang
* Frank Hammersland – bass, sang
* Marte Wulff – sang, tangenter
* Ørjan Liavåg – gitarer, kor, saksofon
* Vidar Ersfjord – tangenter, kor, trombone
* Bjarte Jørgensen – trommer, kor
* Jørn Raknes – gitarer, pedal steel, kor, horn

### Love Connected

* Rune Berg – gitar
* Sgt. Petter – tangenter, kor
* Brynjar Takle Ohr – gitar, kor
* Tom Rudi Torjussen – trommer, kor

## Mr Mibbler
Mr Mibbler består av Thom Hell, Vidar Ersfjord og Jørn Raknes. De har gitt ut 4 album, hvor de tre siste er utgitt på NXN Recordings, under NAXOS. På deres tredje album, "Leave Your Thoughts Here", samarbeidet de med en rekke kjente musikere og artister: Nils Petter Molvær, Andreas Ulvo, Bjørn Klakegg, Jørgen Munkeby, Sigmund Groven, Knut Reiersrud, Anja Garbarek, Erik Honoré, Mathias Eick og Hans-Peter Lindstrøm. På deres fjerde album, "Falling Ladder", samarbeidet de med Arne Kjelsrud Mathisen.

## Diskografi
* *[[I Love You (Thom Hell-album)|I Love You]]* (2004)
* *[[Every Little Piece]]* (2006)
* *[[God If I Saw Her Now]]* (2008)
* *[[All Good Things (Thom Hell-album)|All Good Things]]* (2010)
* *[[This Is Thom Hell]]* (2011)
* *[[Suddenly Past]]* (2012)
* *[[The Sound of the Ocean Sound]]* (2013), med Larkin Poe
* *[[Six (Thom Hell-album)|Six]]* (2014)
* *[[Until This Blows Over]]* (2015)
* *[[Happy Rabbit]]* (2016)
* *[[Alone &ndash; Live from ABC Studio, Etne]]* (2017)
* *[[Demos & Outtakes &ndash; God If I Saw Her Now]]* (2017)
* *Straight to VHS* (2019)
* *Julesanger* (2019)
* *Some Good Things* (2020)
* *Christmas Songs* (2020)
* *Today Is Tomorrow* (2022)
* *She Might Cry* (2022)
* *A Pleasant Lif*e (2023)
* Candy

### Mr Mibbler

* Time Is Dust (2019)
* The Long Journey (2021)
* Leave Your Thoughts Here (2021)
* Falling Ladder (2023)

### [[Twinklehead]]
* *[[Made For These Times]]* (2005)
* *[[Twinklehead (album)|Twinklehead]]* (2006)
* *[[Relinquishing Dreams]]* (2013),  studiomusiker
* Morning sun (2016) studiomusiker
### The Love Connection
* *[[The Love Connection (album)|The Love Connection]]* (2014)
### Suprastate
* *[[A Modern Classic]]* (2016)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*   Thom Hell på MySpace
*  Thom Hells blogg på kristiansandavis.no
Åfløy

**Åfløy** er en tradisjonell båttype i innlandet på Østlandet. Den er nokså spesiell ved at båttypen er enestående uten nære slektninger. Åfløyen var mest i bruk i nordre del av Mjøsa og nedre del av Gudbrandsdalslågen. Den har flat bunn og stort akterspeil.

Som de fleste innlandsfarkostene i Østlandet er åfløyen klinkbygget med bredt midtparti.

## Litteratur
*

## Eksterne lenker
* Lokalhistoriewiki: Åfløy
Nanortalik skole

**Nanortalik skole** er en skole i byen Nanortalik, syd i Grønland. 

Skolen dekker 1. til 11. klassetrinn. De har ca. 200 skoledager i året, med undervisning 5 dager i uka. 

Skolens bibliotek er også åpen utenfor skoletiden mandager og onsdager. Her finnes litteratur på både grønlandsk og dansk; både bøker, tidsskrifter, aviser og lydbøker. 

## Eksterne lenker
*
Esperanto som morsmål

Personer med **esperanto som morsmål** har som regel vokst opp i familier hvor esperanto brukes, og dermed får de språket som morsmål. Ofte velger foreldrene å bruke esperanto med barna og lærer dem dermed språket fra begynnelsen av, på samme måte som barn av annen språklig bakgrunn lærer sitt morsmål. Disse barna har som regel ett eller to morsmål i tillegg. Det hender også at foreldrene brukes esperanto seg i mellom, men ikke med barna. Da vil gjerne barna, som ønsker å forstå hva foreldrene snakker om, lære å ihvertfall forstå talt esperanto.

I og med at esperanto ikke er hovedspråk noen steder (med unntak av sammenkomster som «Esperanto-verdenskongressen» og kontorer som Universala Esperanto-Asocios (UEA) hovedkontor i Rotterdam), har morsmålsbrukere av esperanto begrenset mulighet til å treffe hverandre. Av den grunn anser noen foreldre det som viktig å regelmessig ta med barna til esperanto-sammenkomster. «Barnas esperanto-kongress» (*«Infana kongreseto»*) blir hvert år arrangert ved siden av verdens største esperanto-kongress, «Esperanto-verdenskongressen» («Universala Kongreso»). Ifølge Ethnologue finnes i det idag 200-2000 personer med esperanto som morsmål.http://www.ethnologue.com/show_language.asp?code=epo

Den mest kjente morsmålsbrukeren av esperanto er kanskje forretningsmannen George Soros. Også nevneverdig er det unge Holocaust-offeret Petr Ginz, hvis tegning av planeten Jorden sett fra månen ble tatt med på den forulykkede romferga Columbia.

## Se også
* Kunstig språk

## Referanser
Advokat med møterett for Høyesterett

En **advokat med møterett for Høyesterett** er den som har fått tillatelse til å føre saker for Norges Høyesterett, som krever at hen består en prøve som består i å føre to muntlige saker for denne domstolen. Ordningen forsikrer Høyesterett om at prosessfullmektigene er kompetente, siden den behandler prinsipielt viktige saker, hvor avgjørelsene vil kunne få betydning langt utover den konkrete saken.

Den som ikke har slik møterett, kan etter særskilt søknad likevel få tillatelse til å møte som prosessfullmektig for Høyesterett. Den som har fått slik møterett, benevner ofte seg selv som «advokat med møterett for Høyesterett», eller «advokat (H)».

I desember 2010 var det over 400 advokater i Norge som hadde møterett for Høyesterett.

## Høyesterettsadvokat
Frem til 1978 kunne en advokat som hadde møterett for Høyesterett kalle seg høyesterettsadvokat (forkortet h.r.advokat).

Frem til en lovendring i 1857 var det kun advokater som ble tilkalt av regjeringen som kunne føre en prøvesak for Høyesterett. Frem til de siste årene av 1800-tallet fantes det ganske få høyesterettsadvokater. F.eks. ble det mellom opprettelsen av Norges Høyesterett i 1815 og 1850 kun utnevnt 25 høyesterettsadvokater; ved utgangen av 1800-tallet hadde det totale antallet høyesterettsadvokater i hele århundret passert 200, hvorav over halvparten hadde bestått prøven («advokaturen») i løpet av 1880- og 1890-årene.

I 1985 ba Den norske advokatforenings representantskap sine medlemmer om ikke å bruke tittelen høyesterettsadvokat.

### Kvinnelige høyesterettsadvokater
Den første kvinnen som ble høyesterettsadvokat var Elise Sem i 1912, den andre var Sigrid Stray i 1929 og den tredje var Sigrid Strays datter Signe Marie Stray Ryssdal i 1960.

## Referanser


## Litteratur
* Steinar Tjomsland: «Til prøve», i *Rettsteori og rettsliv. Festskrift til [[Carsten Smith]]* (2002), side 881–895
Postmann Pat

***Postmann Pat*** (eng: *Postman Pat*) er en britisk animert (stop-motion) TV-serie for barn som gikk på BBC fra 1981 til 2017. Serien handler om den engelske postmannen Pat. Han bor og leverer post til innbyggerne i den lille landsbyen Greendale. Samtidig forsøker han å hjelpe dem når det trengs, og det er slik hans eventyr alltid begynner. Han har alltid med seg sin svarte og hvite katt, som heter Miss. Serien ble skapt av John Cunliffe. Regi er ved Ivor Wood.

## Handling
Pat er postmann og bor i Grøndal (Greendale), der han kjører rundt i sin røde postbil og leverer post til innbyggerne. Han prøver også alltid å hjelpe dem med problemene deres, og det er slik hans eventyr alltid begynner. Hans svarte og hvite katt Miss (også kalt Jess, og tidligere kalt Mons) følger nesten alltid med ham. 

### Figurgalleri (utvalg)
* Postmann Pat, egentlig Patrick Clifton
* Sara Clifton, Postmann Pats kone
* Julian Clifton, Postmann Pats sønn
* Miss/Jess/Mons, Postmann Pats katt
* Fru Goggins – ansatt på postkontoret
* Pastor Peter Timms - Sogneprest
* Peter Fogg - Bonde på Grøndal gård
* Ted Glen – altmuligmann
* Frøken Rebecca Hubbard - Postman Pats venn
* Alf Thompson – Bonde på Thompson Ground
* Dorothy Thompson, Alfs kone
* Bill Thompson, sønnen til Alf og Dorothy
* Julia Pottage – bonde på Grøndal gård
* Katy og Tom Pattage, tvillinger, barna til Julia
* Jeff Pringle – lærer
* Charlie Pringle, sønnen til Jeff
* PC Arthur Selby – politimester
* George Lancaster – hønsebonde
* Major Forbes - Pensjonert militærsoldat
* Sam Waldron – kjøpmann i blå varebil
* Doktor Gilbertsen - Grøndals lege og moren til Sarah Gilbertsen
* Bestemor Dryden - En eldre dame og venn av Postmann Pat
* Sarah Gilbertsen - Datter av Sylvia Gilbertsen

## Norske versjoner
I Norge hadde Postmann Pat premiere 13. oktober  1982 på NRK. Da de første sesongene av serien ble tilpasset norske seere, leste skuespilleren Sverre Anker Ousdal inn fortellerstemmen. Den nyeste serien er dubbet på norsk. 

## Spill
Postmann Pat har hovedrollen i tre Amiga-spill. Det første kom ut i 1989 i sjangeren plattform og het Postmann Pat. Det andre spillet i serien var også et plattformspill og het Postmann Pat 2. Det tredje spillet var dog mer i arkadesjangeren; det kom ut i 1992 og het Postmann Pat 3.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* British Film Institute Screen Online (engelsk)
Skjærsjøen

**Skjærsjøen** (også skrevet **Skjersjøen**) er en regulert innsjø beliggende nordøst for Ullevålseter, i Nordmarka. Sjøen ligger 260 meter over havet og har et areal på . På østsiden av vannet går en skogsbilvei og løype mot Bjørnholt. Skjærsjødammen er en demning som holder vann-nivået stabilt, og leder vann i rør til Hammeren kraftstasjon.

Skjærsjøen samler vann naturlig fra de store innsjøene i Nordmarka blant annet Bjørnsjøen, Helgeren, Hakkloa og Store Sandungen. Hovedtilløpet er Bjørnsjøelva, som kommer fra Bjørnsjøen (337 moh.) via juvet *Bjørnsjøhelvete*. I tillegg er det lagt rør i fjellet fra Øyungen, slik at også denne tømmer til Skjærsjøen.

Skjærsjøelva fortsetter ned til Maridalen, og drikkevannskilden Maridalsvannet.

## Skjærsjødammen
Demningen ved Skjærsjøen ligger mot sørøst, og regulerer vannstanden i Skjærsjøen mellom ca. 257 moh. og ca. 260 moh. Dammen ble bygget i forbindelse med elektrisitetskraftverket Hammeren kraftstasjon i Maridalen. Byggingen pågikk fra 1898 til kraftstasjonen ble satt i drift i 1900.
Fra Skjærsjødammen ledes vannet i store stålrør av skipskvalitet. Stålet ble kjøpt fra Skottland. Rørene ble klinket og tilpasset på stedet, og er gravd ned hele veien og tildekket. Rørgata utgjør i dag en sti opp Skjerselvdalen.

I området er det satt opp kart som markerer områder med fare for svekket is i forbindelse med vannstandsregulering i Skjærsjødammen.
__NOTOC__
## Se også
* Liste over innsjøer i Oslo

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* skiforeningen.no: «Markadatabasen», om Skjærsjøen 
* vann-og-avlopsetaten.oslo.kommune.no: vannforsyning/vannkildene 
* Dybdekart, Oslo vann- og kloakkvesen, publisert av NVE
Velakali

**Velakali** er en type rituell dans fra Kerala, en liten delstat i sørlige India. Velakali framføres vanligvis i templer under festivaler.
Danserne som framfører denne dansen kler seg i tradisjonelle drakter og bærer fargerike hodeplagg fra middelalderens Nair-soldater.
Aflatoksin

:Må ikke forveksles med alfatoksin.

**Aflatoksin** er en gruppe med giftstoffer som produseres av en familie muggsopper kalt Aspergillus, og er en av flere mykotoksiner. Den kan finnes i flere typer nøtter, oljer, krydder og tørket frukt som fiken. Muggsoppen vokser på plantene før innhøsting og under lagring.

I større konsentrasjoner er aflatoksin kreftfremkallende. Det bindes til DNA og kan virke gentoksisk. Aflatoksin kan også gi leverskade.

Det er en maksimalgrense på 4 mikrogram/kg for lovlig omsetning av disse matvarene. Det er foreslått å øke denne grensen fordi dette vil ha økonomisk betydning og man antar at økningen er for liten til å gi særlig kreftfare. 

## Kilder
*  aflatoksin i Den Store Danske Encyklopædi
*  aflatoxin i Encyclopædia Britannica
Papillon (bok)

***Papillon*** er en selvbiografisk bok om den dømte forbryteren og rømlingen Henri Charrière (1906–1973), som første gang ble utgitt i Frankrike i 1969 og ble en umiddelbar bestselger med over 1,5 millioner solgte eksemplarer i Frankrike. Den ble siden oversatt til en rekke språk, deriblant norsk i 1971. Boken beskriver Charrières fengselsopphold på fangekolonien Djeveløya i Fransk Guyana. 

Bokens tittel er hentet fra Charrières tilnavn, som han fikk på grunn av en tatovering av en sommerfugl på brystet. «Papillon» er fransk for sommerfugl.

Boken er en spennende fortelling om 14 år av fortellerens liv, fra oktober 1931 til oktober 1945. Historien begynner med at Charrière feilaktig blir funnet skyldig i mord i Frankrike og dømt til straffearbeid på fangekolonien Djeveløya. Han rømmer fra fangekolonien under dramatiske omstendigheter, oppholder seg blant urbefolkningen, og bosetter seg til sist i Venezuela, der han levde i frihet fra fransk justis. 

Charrière uttalte at boken er stort sett sannferdig og nøyaktig, med unntak av mindre hukommelsesfeil. Siden utgivelsen har nøyaktigheten likevel blitt betvilt, kritisert og delvis tilbakevist. Ikke alle hendelser og fengsler han beskriver, passer med tidsrammen i boken. Den er derfor best forstått som en fortellende roman som beskriver livene til flere av Charrières medinnsatte, blant dem Charles Brunier (1901–2007), som selv hevdet å ha vært inspirasjon til den virkelige Papillon.

Som litterær sjanger inngår *Papillon* i fangelitteratur. Boken er også en kritikk av de umenneskelige forholdene i Frankrikes oversjøiske fengsler.

Boken ble filmatisert i 1973 som *[[Papillon (film)| Papillon]]* med Steve McQueen i hovedrollen som Charrière. 

Charrière fulgt opp Papillon med en fortsettelse, *Banco*, i 1972, som kom på norsk året etter.

## Referanser
Bortføringen av Ylenia Lenhard

**Bortføringen av Ylenia Lenhard** var en bortføring begått av sveitsiske Urs Hans Von Aesch.

Von Aesch begikk angivelig selvmord ved å skyte seg selv i hodet 3. august 2007, samme dag som Yleina forsvant. Han hadde like forut for dette skutt en uidentifisert 46 år gammel mann. En sekk med Yleinas klær og sykkelhjelm ble funnet nær liket av Von Aesch, og hans DNA ble også funnet på denne. Spor av Yleinas DNA ble også funnet i en hvit varebil eid av Von Aesch, hvor han oppbevarte en madrass han pleide å sove på.

 

Vitner har fortalt at de har sett en mann som passer til beskrivelsen av Von Aesch holde Yleinas hjem under oppsikt i minst 10 dager.

Von Aesch hadde et kriminelt rulleblad og ble i 1961 dømt til 15 måneder i fengsel etter å ha forsøkt å utpresse 10 000 sveitsiske franc av en forretningsmann i Zürich ved å true med å kidnappe sønnen hans. Han har sendt ham et brev hvor han skriver (oversatt): «Hvor forferdelig må det ikke være å leve hver eneste dag i vissthet om at din kjære Geni ikke vil komme tilbake fra barnehagen».

I 1990 giftet han seg og flyttet til Benimantell, en småby 15 kilometer fra Benidorm i Spania. Politi i St. Gallen har undersøkt en mulig kobling mellom mellom Von Aesch og fem andre jenter som forsvant i området før mannen flyttet til Spania.

## Madeleine McCann-saken
Von Aesch ble også mistenkt for å ha bortført den lille jenta Madeleine McCann. Man tror han oppholdt seg i Praia da Luz-området da Madeleine McCann forsvant. En hvit varebil med spansk registreringsnummer som passer beskrivelsen av Von Aeschs bil ble observert parkert flere dager foran McCann-familiens leilighet. Varebilen ble aldri sett igjen etter at Madeleine forsvant.

## Referanser
Nanortalik

**Nanortalik** er den største byen, og administrativt sentrum, i Nanortalik kommune på Grønland. Navnet betyr «bjørnenes samlingssted». 

## Geografi
Nanortalik er Grønlands sydligste by, og er øyas 10. største by med 1.450 innbyggere pr 2007. De andre innbyggerne i kommunen bor i Narsamijit (Frederiksdal), Alluitsup Paa (Sydprøven), Tasiusaq, Aappilattoq, Ammassivik og de mindre bosettingene (med opptil 20 innbyggere) *Saputit*, *Nalasut*, *Nuugaarsuk*, *Akuliaruseq*, *Qallimiut*, *Qorlortorsuaq*, *Alluitsoq*, og værstasjonen *Ikerasassuaq*.

Byen ligger på en øy med samme navn som byen, ca. 100 km fra Grønlands sydligste punkt, Kapp Farvel.

## Øya Nanortalik

Øya Nanortalik ligger ved utløpet av den 70 km lange Tasermiutfjorden. Øya er ca. 10 km bred, og har to mindre fjell; *Quaqqarsuasik* ('Storfjellet') og *Quassik* ('Ravnefjellet'). *Quaqqarsuasik* er 559 meter høyt, og *Quassik* 308 meter.

## Historie
På grunn av sin plassering er dette et av de første områdene av Grønland som ble befolket, både av inuittene og vikingene. Nanortali ble etablert som en handelsplass i 1797, den gang ved Sissarissoq, men ble i 1830 flyttet dit den ligger i dag, på grunn av for dårlig havn. Fortsatt finnes ruiner fra kolonitiden i gamlebyen her. Nanortalik ble skilt ut fra kolonien Julianehåb (Qaqortoq) først i 1950, og ble da selvstendig kommune.

## Økonomi
 
Nanortalik har verken fabrikker eller fiskeanlegg i stor skala. Befolkningen lever primært av fiske, krabbefangst og jakt på sel og sjøfugl. Turisme er en annen næring som en del livnærer seg på, her som i mange andre deler av Grønland. Naturen her gir et godt grunnlag for opplevelsesturer og fotturer. 

40 km nordøst for byen ligger Nalunaq Guldmine, som ble startet i 2003. Denne sysselsetter også en del lokale ressurser. Også tidligere har det vært gruvevirksomhet i området, da en grafittgruve var i drift 20 km fra byen. 

Byens skole heter Nanortalik skole, denne dekker 1. til 11. klassetrinn. 

Turistkontoret heter «Nanortalik Tourism Service», og hjelper turister med booking av både overnatting og turer. 

## Eksterne lenker
* Kommunens offisielle hjemmeside
* Historiske bilder fra Nanortalik
* Nanortalik Tourism Service 
* Informasjon om fjellturer i området
Benimantell

**Benimantell** er en by og kommune i *[[comarca]]et* Marina Baixa i provinsen Alicante i Comunidad Valenciana, Spania. Benimantell dekker et område på 37,9 km² og hadde i 2006 en befolkning på totalt 468 innbyggere. Økonomien i Benimantell er utelukkende basert på landbruk (valnøtter og oliven). Byens viktigste monument er den katolske kirka *Sant Vicent Màrtir* med sitt seks-kantede tårn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tetraederstruktur

**Tetraederstruktur** er en struktur i kjemien som har form som et tetraeder. En har et atom i midten av et molekyl (eller en del av et molekyl), og det foreligger fire atomer rundt dette. Om det ikke foreligger andre krefter som påvirker deres posisjoner rundt senteratomet, vil molekylet få det som kalles tetraederstruktur, og de fire atomene vil ha en vinkel på tilnærmet 109,5° på hverandre.

Vinkelen i tetraederstrukturen er sentral innen kjemiens elektrongeometri, og kalles *tetraedervinkelen*. Tetraedervinkelens nøyaktige verdi regnes ut fra cos-1 (-1/3).

## Eksempel
Et enkelt molekyl som vil få en slik struktur er metan (CH4). Det er i det nevnte molekylet et karbonatom i midten, og fire hydrogenatomer som ytterpunkter (se bilde).
National Playing Fields Association

**National Playing Fields Association** (NPFA), også kjent siden 2007 som **Fields in Trust** (FIT), ble dannet i 1925 og fikk en Royal Charter i 1933. Det er en britisk veldedighetsorganisasjon med et mål om å beskytte og promotere idretts- og fritidsområder i britiske byer.

I tillegg til dens utrettelige arbeid med disse områdene, er NPFA mest kjent for sin «Seks Acre-standard». Den er eier av King George's Fields; 471 offentlige fritidsområder som ble satt opp til minne for Kong Georg V, og senere overført til NPFA etter et oppkjøp.

## Referanser


## Eksterne lenker
* National Playing Fields Association
Bjørn Ole Gleditsch

**Bjørn Ole Gleditsch** (født 1963) er en norsk politiker (H). Han har vært ordfører i Sandefjord kommune siden 2003 og medlem av bystyret siden 1992.

Han var daglig leder i Gleditsch Fargehandel i Sandefjord, som står bak malingsmerket Jotun, før han ble ordfører. Han er utdannet innen markedsføring og salg. Bjørn Ole Gleditsch er sønnesønn av Odd Gleditsch sr., som etablerte Jotun Kemiske Fabrikk i 1926. Gleditsch er også den rikeste i Sandefjord kommune, med en ligningsformue på ca. 483 millioner kroner i 2021.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rolf Egil Moe

**Rolf Egil Moe** (født 12. januar 1937) er en norsk forfatter.

Moe er utdannet bedriftsøkonom og har bakgrunn som administrerende direktør for en industribedrift. 

I 1989 ble han forfatter på heltid. I tillegg til sitt skjønnlitterære forfatterskap har han skrevet omfattende reportasjer fra Afrika, Australia og Kina. Flere av bøkene hans er preget av inntrykk fra Afrika og problemstillinger omkring utviklingsbistand.

## Bibliografi
* *Og djevelen plantet baobab-treet* &ndash; noveller (1968)
* *Hete døgn i Muranga* &ndash; roman (1969)
* *Drømmekysten* &ndash; noveller (1975)
* *Multimakt og illusjoner – en industriroman* &ndash; roman (1980)
* *Ragnarok* &ndash; noveller (1982)
* *Det glødende hjulet* &ndash; roman(1987)
* *Sorte ildfugler – En kjærlighetserklæring til Mosambik* &ndash; noveller (1990)
* *Stormflo* &ndash; noveller (1993)
* *Av elefantens øre* &ndash; roman (1997)
* *Magma* &ndash; noveller (2008)
* *Amazonas, Bjølsen* &ndash; roman (2019) 

## Referanser


## Kilder
*Presentasjon av Rolf Egil Moe i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider