open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Daniel Pennac

**Daniel Pennac** (døpt **Daniel Pennachioni** (født 1. desember 1944 i Casablanca) er en fransk forfatter. Han mottok *[[Prix Renaudot]]*, en av Frankrikes mest prestisjetunge litteraturpriser, i 2007 for sitt essay *Chagrin d'école*. Under presidentvalget i 2002 var han i skyggekabinettet til humoristen Dieudonné.

Etter litteraturstudier i Nice ble Pennac lærer. Han begynte å skrive barnebøker, og deretter krimbokserien «La Saga Malaussène» som forteller om den faste «syndebukken» Benjamin Malaussène, og hans familie i Belleville i Paris. I et stykke for avisen *Le Monde* i 1997 hevdet Pennac at Malaussènes yngste bror Petis var sønn av Jerome Charyns New York-detektiven Isaac Sidel.

Hans skrivestil kan være humoristisk og fantasirik som med Malaussène, men han kan også skrive pedagogisk essay som *Comme un roman*. Hans *Comic Débauche*, skrevet sammen med tegneserieskaperen Jacques Tardi, behandler emner som arbeidsledighet.

## Bibliografi (utvalg)
;La Saga Malaussène
* *Au bonheur des ogres* (1985)
* *La Fée Carabine* (1987)
* *La Petite Marchande de prose* (1989)
* *Monsieur Malaussène* (1995)
* *Des chrétiens et des maures* (1996)
* *Monsieur Malaussène au théâtre* (1996)
* *Aux fruits de la passion* (1999)

;Barne- og ungdomslitteratur
* *Cabot-Caboche* (1982)
* *L'Œil du loup* (1984)
* *Kamo : L'Agence Babel*
* *L'Évasion de Kamo*
* *Kamo et moi*
* *Kamo, l'idée du siècle*
* *Le Roman d'Ernest et Célestine* (2012).

;Andre romaner
* *Les Enfants de Yalta* (1978)
* *Père Noël* (1979)
* *Messieurs les enfants* (1997)
* *Le Dictateur et le Hamac* (2003)
* *Merci* (2004)
* *Chagrin d'école* (2007), selvbiografisk
* *Journal d'un corps* (2012)

;Essayer
* *Le Service militaire au service de qui?* (1973)
* *Comme un roman* (1992)
* *Gardiens et Passeurs* (2000)

;Teater
* *Le 6e Continent* («collection blanche»).

;Tegneserier
* *La Débauche* (2000) (sammen med Tardi).
* *Lucky Luke contre Pinkerton* (2010) (sammen med manus fra Tonino Benacquista og tegninger av Achdé).

## Filmateriseringer
* 1987: *La fée carabine*

## Utmerkelser
* 2007: Prix Renaudot for *Chagrin d'école*
* 1988: Prix Mystère de la critique for *La Fée carabine*
* 1990: Prix du Livre Inter for *La Petite Marchande de prose*
* 2005: Prix Ulysse
* 2008: Grand prix Metropolis

## Referanser


## Litteratur
* Lozzi, Nicolas (2008): *Les Nombreuses Vies de Malaussène* (essay), Les moutons électriques, coll. Bibliothèque rouge.

## Eksterne lenker
* 
*  Intervju med Daniel Pennac i *Barcelona Metropolis*, våren 2009.
*  «Daniel Pennac: Head teacher from the school of joy», *The Independent* 17. september 2010.
Anárjohka

**Anárjohka**, eller **Anarjokka** (finsk: *Inarijoki*, nordsamisk: *Anárjohka*, svensk: *Enare älv*), er ei elv som sammen med sideelva Skiehččanjohka og dennes tilløpselv Rádjajohka danner grensa mellom Lappland i Finland og Finnmark fylke i Norge. Elva er  lang, og har et nedbørfelt på . Middelvannføringen ved munningen er .

Den har utspring ved Lulit Bissovárri (549 moh) i Kautokeino kommune, lengst sør på Finnmarksvidda, i de sørvestlige delene av Anárjohka nasjonalpark. Den renner derfra mot nordøst gjennom nasjonalparken, til den svinger mot øst og løper sammen med sideelva Skiehččanjohkka og riksgrensa mot Finland, hvor Lemmenjoki nasjonalpark ligger på motsatt side. Etter Basevuovdi snur elva mot nord, og møter sideelva Goššjohka som kommer inn fra vest. Ved det finske tettstedet Karigasniemi ligger den eneste brua over Anárjohka. Ved grenseovergangen møtes den norske riksvei 92 og den finske Stamvei 92. Ved Raidesuolu, fem kilometer lenger nord, og rundt 10&nbsp;kilometer øst for Karasjok, løper Anárjohka sammen med Karasjohka, og sammen danner de to elvene hovedelva Tana.

Karigasniemi er det eneste tettstedet ved elva. Langs Rv92, fra grensebrua og ned til samløpet med Karasjohka, ligger grendene Dorvonjárga og Gámehisnjárga. For øvrig er områdene langs elva er svært tynt befolket. Regnet fra nord til sør ligger det på norsk side bebyggelser ved Iškorasjohka, Jorgastak og Basevuovdi, og på finsk side ved Kuoppaniva, Vuobmaved og Angeli. Angeli, som ligger vis-à-vis Basevouvdi på norsk side, er den største bosetningen langs elva sør for Karigasniemi. Oppstrøms fra Basevuovdi / Angeli er området helt ubebygd.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Lemmenjoki nasjonalpark

**Lemmenjoki nasjonalpark** (finsk *Lemmenjoen kansallispuisto*) er en nasjonalpark i kommunene Enare og Kittilä i Lappland i Finland. Nasjonalparken ble opprettet i 1956 og er i dag, etter to utvidelser, på 2&nbsp;850&nbsp;km². Den er Finlands største nasjonalpark, og har sitt navn etter den 80&nbsp;km lange elva Lemmenjoki (nordsamisk *Leammijohka*) som flyter gjennom nasjonalparken.

Lemmenjoki nasjonalpark grenser til Norge og til Anárjohka nasjonalpark.

Det foregår småskala gullgraving i området.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Lemmenjoki nasjonalpark hos Outdoors.fi
Gro Rakeng

**Gro Rakeng Ullner**
(født 2. september 1952 i Helsingfors)
er en norsk ballettdanser.

Hun danset i Nasjonalballetten (1969–90) og var solist fra 1973 med hovedroller i blant annet "Svanesjøen", "Giselle", "Tornerose", "Askepott" og "Nøtteknekkeren". Etter sin avgang (1990) har hun virket ved de fleste av hovedstadens læresteder, spesielt Statens Balletthøgskole, ballettlinjen ved Fagerborg videregående skole og Den Norske Operas Ballettskole. Som koreograf har hun stått bak Flåklypaballetten (1983). Hun er gift med ballettdanseren Stefan Ullner.

## Premier
* Oslo bys kunstnerstipend 1975
* Dansekritikerprisen 1985 for rollen som den pukkelryggede i "Bernardas Hus" av Mats Ek
* Thorleif Dahls stipend
* Tom Wilhelmsens stipend
* Statens kunstnerstipend (reise og studie)

## Referanser
Peter Wilson (curlingspiller)

**Peter Wilson** (født 9. desember 1961 i Stranraer) er en skotsk curlingspiller. 

I 1981 var han *skip* for Skottland da de vant Junior-VM i curling, foran Canada med Denis Marchand som skip. Tre år senere var han skip under Curling-EM 1984, der Skottland fikk sølv bak Sveits med Peter Attinger Jr som skip. Wilson spilte etter dette ingen større internasjonale turneringer før i 1997, da han spilte *treer* under Curling-EM 1997 med Douglas Dryburgh som *skip*. Denne turneringen endte med bronse. Året etter fikk de 7.-plass under OL i Nagano.

Wilson og Dryburgh flyttet senere til Irland. I 2004 kom Wilson og det irske laget på 12.-plass i EM. Året etter ble Dryburgh også med på laget, som skip, og dette ga en 7.-plass, som kvalifiserte dem til VM i Lowell i USA. Laget endte her på sisteplass. 

I 2007 var Wilson skip for det irske laget som vant B-EM, men kvalifiserte seg ikke til VM 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over ordførere i Byneset

**Liste over ordførere i Byneset** viser navn, parti og funksjonsperiode for ordførere i Byneset kommune i Sør-Trøndelag fra innføringen av formannskapslovene i 1837 til sammenslåingen med Trondheim i 1964.

## Referanser
Myrdvergmåler

**Myrdvergmåler** (*Eupithecia gelidata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (*Eupithecia*) og er funnet over hele Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 17 – 22 mm), slank, lysbrun eller lysgrå måler. **Forvingen** har vanligvis et markert, hvitt tverrbånd omtrent 2/3 ut i vingen og et bredt, litt mørkere tverrbånd like innenfor dette, ellers kan den ha flere, mer eller mindre markerte, tverrbånd. Den mørke flekken som mange dvergmålere har midt i forvingen mangler eller er ganske liten. **Bakvingen** er litt blekere enn forvingen. Larven er lang og slank, enten grønn eller brun, med en rekke av sammenhengende, pileformede, litt mørkere flekker langs ryggen.

## Levevis
Arten lever på myrer. Larvene lever på finnmarkspors (*Rhododendron tomentosum*), men den må også ha andre næringsplanter da arten har en mye videre utbredelse i Norge enn finnmarksporsen.

## Utbredelse
Arten er holarktisk, det vil si at den finnes både i den palearktiske sone og den nearktiske region. I Europa forekommer den fra Tyskland og Slovakia og nordover. I Norge er arten funnet stort sett over hele landet, men den ser ut til å ha et tyngdepunkt mot nord og øst i landet.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site: http://www.kolumbus.fi/silvonen/lnel/g13/Eupgelid.htm
Nearktis

**Nearktis** eller den **nearktiske faunaregion** er en økosone som omfatter det meste av Nord-Amerika inkludert Grønland. Sammen med den palearktiske sone danner den området Holarktis. Regionen grenser mot den palearktiske sone i vest og mot Neotropis (Sør- og Mellom-Amerika) i sør. Regionen omfatter de nordlige, tørre områdene av Mexico, mens de sørligere, fuktigere områdene tilhører Neotropis. Unike grupper for Nearktis er blant andre prærieantiloper (Antilocapridae) og klapperslanger (slekten *Crotalus*).
Gruppen deler mange dyregrupper med Palearktis, men har også mange felles med Neotropis, for eksempel fuglefamiliene kolibrier (Trochilidae), gjerdesmetter (der én art har spredt seg til palearktis), skogsangere (Parulidae) og trupialer (Icteridae), skunker (*Mephistis* og andre slekter) og arten puma (*Felis concolor*). I sør finnes det en del neotropiske elementer, for eksempel beltedyr (Dasypodidae), pungrotter (Didelphidae) og hårmygg-slekten *[[Plecia]].*

Mange nordlige arter er felles for Palearktis og Nearktis, dette gjelder blant andre elg, rein, hjort, brunbjørn, jerv, ravn, lappugle, myrhauk, lappspurv og snøspurv. Andre grupper har ulike, men nært beslektede, arter i Palearktis og nearktis, for eksempel gaupe, mår, mink, oter og bison (i det sistnevnte tilfellet tyder nyere forskning på at den europeiske visenten og den amerikanske bisonen er samme art).

## Referanser
Veli-Matti Lindström

**Veli-Matti Olavi Lindström** (født 15. november 1983 i Nastola) er en finsk skihopper.

1. januar 1999 debuterte Lindström i verdenscupen i skihopping|verdenscupen under nyttårshopprennet i Garmisch-Partenkirchen. Han tok sine første poeng i Kuopio i november 2000. Totalt oppnådde han fem pallplasser i verdenscupen. I tillegg var han med på å finne fire konkurranser i laghopping med Finlands landslag. Hans beste sammenlagtplassering i verdenscupen var en 15.-plass fra 2004.

Lindström ble finsk mester i sesongen 2000/01, og senere også juniorverdensmester både individuelt og i laghoppingen. Det påfølgende året deltok han i OL 2002 i Salt Lake City, der han var med på laget som tok sølv bak det tyske vinnerlaget. I tillegg kom han på femteplass i normalbakken.

Fra 2000 deltok han regelmessig i hoppuka og oppnådde mange gode plasseringer. Under skiflygingsrennet i Planica i 2003 hoppet han 232,5 meter, lengre enn den gjeldende verdensrekorden, men på grunn av et fall fikk han ikke godkjent hoppet som rekord. Under VM i skiflyging 2004 i Planica tok han sølvmedalje i laghoppingen.

Foran sesongen 2005/06 skadet han seg stygt, og hoppet dette året bare i kontinentalcupen. Sesongen 2006/07 åpnet med en overraskende 4.-plass i Kuusamo, men de gode resultatene uteble senere i sesongen.

### Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Okerdvergmåler

**Okerdvergmåler** (*Eupithecia ochridata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (*Eupithecia*) og er i Norge bare kjent fra noen få steder ved Oslofjorden. Den er regnet som sterkt truet i Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 18 – 24 mm), slank, lyst oker-brun måler. Forvingen har et utydelig, lyst tverrbånd ca. 2/3 ut i vingen og en svart flekk i midten, ellers har den bare ganske utydelige tegninger. Bakvingen er brungrå med en liten, mørk flekk nær midten. Larven ligner larven av malurtdvergmåler (*Eupithecia innotata*).

## Levevis
Arten lever i åpne, varme områder og larvene lever på planter i kurvplantefamilien (Asteraceae). Kjente næringsplanter er markmalurt (*Artemsia campestre*), malurt (*Artemisia absinthium*), ryllik (*Achillea millefolia*) og reinfann (*Tanacetum vulgare*).

## Utbredelse og rødlistevurdering
Okerdvergmåler lever på markmalurt. Biotopen er tørrenger nær kysten. I Norge er arten kjent fra to lokaliteter på Hvaler i Østfold, samt fra Bolærne i Færder i Vestfold. Arten er sårbar for gjengroing av tørrengene der den lever, men også for tråkk og slitasje. En av lokalitetene blir brukt til hestebeite, og det er positivt i forhold til gjengroing, men det er samtidig en fare for for mye tråkk for vertsplanten. Utbygging utgjør også en trussel. Påvirkningene gjør at forekomster blir redusert og fragmentert. Arten rødlistes som sterkt truet EN i Norsk rødliste for arter fra 2021.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Ungdommens forfatterleksikon

**Ungdommens forfatterleksikon** er et nettbasert leksikon over forfattere som skriver skjønnlitteratur for ungdom. Leksikonet drives av Foreningen !les. Leksikonet ligger under txt.no. Leksikonet startet som en oppfølger til Barnas forfatterleksikon (Cappelen 2003). Senere tok Foreningen !les over artiklene og har senere utvidet leksikonet. 

Fokuset i artiklene er på bøkene fortatterne har skrevet med ungdom som målgruppe. Artiklene er skrevet for elever som skal presentere en forfatter eller bok og for andre som søker informasjon om ungdomsbokforfattere.

Leksikonet inneholder artikler om norske og oversatte forfattere, og enkelte tegneserieforfattere.

## Eksterne lenker
* Ungdommens forfatterleksikon
Alpinklatring

**Alpinklatring** er en betegnelse på klatring i alpint terreng. Alpinklatring innebærer et mer allsidig sikrings- og bevegelsesteknisk kunnskapsregister enn andre former for klatring, idet man vil bevege seg over et variert terreng bestående av både klippe, snø og is.

Ofte vil vær og føreforhold representere en like stor vanskelighet under alpinklatring, som brattheten eller tilgangen på formasjoner og tak i fjellet. Alpinklatring krever kunnskap og erfaring i å vurdere terrengets skiftende karakter, skredfare etc. Det å bevege seg hurtig og med lite utstyr over krevende passasjer, regnes som en forutsetning for å minimere risikoen forbundet med denne formen for klatring.

Alpine bestigninger kan gjøres både som teknisk klatring og som friklatring. Ved teknisk klatring belastes sikringsutstyret til å vinne høyde mens i friklatring brukes utstyret bare til sikring i tilfelle fall. Teknisk klatring er mer tidkrevende enn friklatring. 

## Alpin stil
Alpin stil er en variant av bestigning av høye fjell, som skiller seg fra ekspedisjonsklatringen ved at man reduserer det logistiske apparatet rundt bestigningen betraktelig. Ulikt ekspedisjonsklatringen, vil man ved en alpin bestigning ikke benytte seg av bærere som etablerer leirer og legger opp tau opp fjellet. En alpin bestigning innebærer minimal bruk av utstyr, et fåtall klatrere og rask bevegelse blant annet med mulighet til å returnere raskt dersom været blir dårlig. Ved alpin stil i høye fjell flyttes telt og utstyr med etterhvert som man avanserer, mens man med store ekspedisjoner går opp og ned flere ganger og etablerer leirer og legger ut utstyr. Alpin stil er forbeholdt erfarne klatrere, og blir betraktet som vesentlig bedre stil enn ekspedisjonsmetoden.

## Alpinisme som immateriell kulturarv
Alpinisme i Frankrike, Italia og Sveits ble i 2019 ført opp på UNESCOs liste over immateriell verdensarv. Med alpinisme menes i denne sammenheng klatring på fjelltopper og fjellvegger i høye fjell, i alle sesonger og i steinete eller isete terreng.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Congress of the People

**Congress of the People** (Cope) er et sørafrikansk, sosialdemokratisk politisk parti grunnlagt desember 2008, på grunnlag av en splittelse innen ANC. Det ledes av tidligere ANC-medlem og forsvarsminister Mosiuoa Lekota. Nestledere er tidligere guvernør av Gauteng, også ANC medlem Mbhazima Shilowa og den hvite industrilederen Lynda Odendaal. Cope stiller liste ved valget i 2009. 

Partiets navn henspiller på et politisk stormøte i 1955, *Congress of the People*, noe som har ført til strid med ANC om hvem som har retten til navnet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anne Haavie

**Anne Haavie** (født 1809 i Enebakk, døpt **Anne Rebekka Holmsen**, død 1888 i Kristiania) var en norsk komponist, kjent for melodien til Aasmund Olavsson Vinjes dikt «Blåmann, Blåmann bukken min».

Melodien ble første gang trykt anonymt i *Melodier til Knutsens, Bentsens og Johnsons Børnesange* i 1870 og året etter i *Norske Visor aat Skulom* redigert av Ingvar Bøhn. Først i 1884 ble melodien trykt med opplysning om at Fru Anne Haavie var komponisten. Det var i *Folkesangboken* redigert av Jacob N. Kobberstad og Ole Koppang. Etter det har navnet fulgt melodien i sang- og visebøker, men ingen opplysninger om Anne Haavie var kjent.

Først i 2002 ble hun av Kristoffer Kruken identifisert som hustru til lærer Ole Haavie på Møllergata skole.

## Kilder
* Kristoffer Kruken, Opphavskvinna til Blåmann, i *[[Dag og Tid]]* 9. november 2002, s. 16 og 17.
* Terje Aarset, *Den nynorske songskatten*, Bergen 2009, s. 14 -- 17.

## Eksterne lenker
*
Uele (elv)

**Uele** er ei elv i Den demokratiske republikken Kongo. Den er ei opprinnelseselv til Ubangi og kan regnes som det øvre løpet av denne. Ubangi er ei nordlig sideelv til Kongo. 

Uele er 1&nbsp;130&nbsp;kilometer lang. Den dannes ved samløpet av elvene Dungu og Kibali, like ved grensa til Sudan, nordvest for Albertsjøen. Den største sideelva er Mbomou, de to renner sammen nedenfor den sentralafrikanske byen Bangassou og herfra heter elva Ubangi. Like nedenfor dette igjen møter Ubangi sideelva Kotto som har sine utspring i høydene mot Sudan i nord.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over ordførere i Arendal

**Liste over ordførere i Arendal** viser navn, parti og funksjonsperiode for ordførere i Arendal kommune fra innføringen av formannskapslovene i 1837.

Ofte har skiftet av ordfører skjedd ved årsskiftet, men ikke alltid. Eksempelvis overtok Rolstad Larsen som ordfører 30. oktober 2003, og gikk av 20. oktober 2011, så listen er prøvd satt opp slik at årstallet blir satt på den som styrte mesteparten av det aktuelle året.

## Kilder
Listen er utarbeidet av Øyvind Rosenvinge, Fortidsminneforeningen avdeling Aust-Agder.
*For ordførere før 1923: Arendal fra fortid til nutid (1923)
*For ordførere etter 1923: Arendal Rådhus Portrettsamlingen (1991) 
*Agderposten på internett og formannskapsprotokollene (Aust-Agder kulturhistoriske senter).
Skonningsfoss kraftverk

**Skonningsfoss kraftverk** er et vannkraftverk ved Tistedalen i Halden kommune i Østfold fylke.

Kraftverket utnytter et fall på 8 meter i Skonningsfoss mellom Femsjøen og havet.

Kraftverket har maksimal kapasitet på 2,4 MW. Midlere årsproduksjon er 13 GWh.

Kraftverket eies av Akershus Energi og ble kjøp fra Norske Skog i 2002.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Akershus Energi
Edmund Heines

**Edmund Heines** (født 21. juli 1897 i München, død 30. juni 1934 i Stadelheim-fengselet i München) var en tysk nazist og SA-offiser. Han var Ernst Röhms nestkommanderende i SA, og kan også ha vært hans elsker. Han ble idømt en kortere fengselsstraff for sin deltakelse i ølkjellerkuppet i 1923.

Heines ble drept under utrenskningen i De lange knivers natt.

## Bakgrunn
Etter abitur i 1915, tjenestegjorde Heines som frivillig i første verdenskrig, og ble i 1918 dimittert som løytnant. Has innsats ble belønnet med Jernkorset klasse 2. I de første årene etter krigen var han med i frikorpset Roßbach og var i 1919 med i kamper i Baltikum og i 1920 i kappkuppet. I juni samme år skal han ha deltatt i drapet på Willi Schmidt, en 20 år gammel landarbeider.

I 1922 ble han medlem av NSDAP og i SA da Frikorps Roßbach gikk inn i SA.

I november 1923 deltok han i ølkjellerkuppet og ble dømt til 15 måneders fengsel. Han sonte i Landsberg fengsel samtidig med Hitler, og ble løslatt allerede i september 1924. På dette tidspunktet var NSDAP og SA forbudte organisasjoner, og han trådte da inn i Münchner Frontbann-Regiment, en dekkorganisasjon for SA. han trådte inn igjen i NSDAP og SA da disse ble tillatt igjen i 1925. Året etter hadde han graden av Standartenführer.

I 1927 ble drapet på Schmidt kjent og Heines ble anklaget. Saken kom opp i Stettin i april og mail 1928 og han ble dømt til 15 år i tukthus. Ankesaken i februar og mars 1929 endte med at han ble løslatt mot 5 000 reichsmark i kausjon. Samme år ble han utnevnt til leder av NSDAP for et distrikt i Oberpfalz for en kort periode. I 1930 ble han medlem av Riksdagen for Liegnitz. I årene 1931 til 1934 var han SA-leder i Schlesien og var samtidig Ernst Röhms nestkommanderende. I 1933 ble han medlem av statsrådet i Preussen og i mai samme år ble han leder av politiet i Breslau.

## Henrettelsen
Hitlers sjåfør Erich Kempka hevdet i 1946 i et intervju at Edmund Heines ble funnet i seng med en uidentifisert 18 år gammel mann da han ble arrestert under De lange knivers natt, men han hadde imidlertid ikke selv observert dette. Ifølge Kempka, nektet Heines å samarbeide og ville ikke kle på seg. Da SS-folkene rapporterte dette til Hitler, hadde han personlig gått til Heines' rom og beordret ham til å kle på seg innen fem minutter, eller risikere å bli skutt. Etter at disse fem minuttene hadde gått, hadde Heines fortsatt ikke etterfulgt ordren. Som følge av dette, ble Hitler så rasende at han beordret SS-mennene å ta Heines og gutten på utsiden av huset og skyte dem. Heines, Röhm og en rekke andre SA-leder ble fraktet til Stadelheim-fengselet i München, ca. 50&nbsp;km nord for Bad Wiessee ved innsjøen Tegernsee hvor de ble arrestert, og henrettet samme dag. Hitler omtalte Heines som «en av de ledende medlemmene av en liten gruppe av elementer som holdt sammen gjennom lik legning» i sin tale i Reichstag 13. juli 1934.

## Referanser
Aimar Sørenssen

:*For sønnesønnen og viseadmiralen, se [[Aimar Sørenssen (viseadmiral)]].*

**Aimar August Sørenssen** (født 6. januar 1823 i Christiania, død 2. juni 1908 i Rygge) var en norsk gårdbruker, jurist og politiker for partiet Venstre. Sørenssen er idag mest kjent for sin beslutning om å beslaglegge Hans Jægers roman *[[Fra Kristiania-Bohêmen]]* (1885) og Christian Krohgs roman *[[Albertine (roman)|Albertine]]* i 1886.

Han var statsråd og sjef for Justis- og politidepartementet fra 26. juni 1884 i Johan Sverdrups regjering, Norges første parlamentariske regjering. Fra september 1887 til juli året etter var han medlem av statsrådsavdelingen i Stockholm, avbrutt av perioden 17. februar&ndash;4. mars 1888, da han fungerte som sjef for Arbeidsdepartementet.

Fra 1862 til 1879 var han innvalgt til Stortinget fra Smaalenenes amt. Han var odelstingspresident fra 1874 til 1879.

Aimar A. Sørensen tok juridisk embetseksamen i 1846 og arbeidet som kopist i Arbeidsdepartementet. Fra 1874 var han fogd i Rakkestad, og i perioden 1881–1884 var han sorenskriver i Moss. Fra 1860 til 1871 var han ordfører i Rygge.

Han ble i 1876 utnevnt til ridder av St. Olavs Orden. Han var også innehaver av den svenske Nordstjerneordenen.

Han var sønn av dr. med. Niels Berner Sørenssen og hustru Elisabeth Dorthea Augusta Weidemann. I 1856 ble han gift med Else Petrine Gudmundsen (1825–1911).

## Litteratur
* *Den Kongelige norske Sankt Olavs orden 1847-1947*, utgitt av ordenskanselliet ved O. Delphin Amundsen, Grøndahl & Søns Forlag, Oslo, 1947

## Referanser



## Eksterne lenker
* 
*
Alžbeta Havrančíková

**Alžbeta Havrančíková** (født 1963) er en slovakisk tidligere langrennsløper.

I sitt første verdenscuprenn i 1984, i tsjekkiske Štrbské Pleso, ble hun nummer 10 på 5&nbsp;km. Hennes beste resultater kom fire år senere, i sesongen 1988/89. Under VM 1989 i Lahtis havnet hun to ganger like utenfor seierspallen. Både på 10&nbsp;km og 30&nbsp;km fristil kom hun på fjerdeplass. Hun gikk også for stafettlaget, som gikk i mål på en femteplass.

Ellers i sesongen vant Havrančíková et verdenscuprenn over 30&nbsp;km fristil i Klingenthal, og 5&nbsp;km fristil i La Féclaz. Med disse gode resultatene sikret hun seg andreplassen sammenlagt i verdenscupen, bak Jelena Välbe.

Havrančíková oppnådde to femteplasser under VM 1993 i Falun (på stafetten og på 30&nbsp;km fri).

Under OL 1988 kom det tsjekkoslovakiske laget på sjuendeplass i stafetten, under OL 1994 ble det en plass bedre (nummer 6). Havrančíková oppnådde sin beste individuelle OL-plassering på Lillehammer, der hun ble nummer åtte på 30&nbsp;km fri. I stafetten gikk hun for det slovakiske laget som ble nummer sju.

Alžbeta Havrančíková la opp etter sesongen 1999/2000.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alpint terreng

**Alpint terreng** eller **alpint landskap** er terreng som ligger over tregrensen i høyfjellet, bestående av bratte vegger, renner, høytliggende platåer, skarpe egger og høye tinder, med en blanding av snø, is og klipper. Navnet kommer av den mellomeuropeiske fjellkjeden Alpene. Alpint terreng er i hovedsak utformet av breerosjon.

Eksempler på alpint terreng i Norge er Hurrungane i Jotunheimen, Molladalen i Møre og Romsdal og Lyngsalpan i Troms.

## Se også
*Alpin skiidrett
*Alpinklatring

## Referanser
Den aleutiske havstrøm

**Den aleutiske havstrøm**, også kalt **den subarktiske havstrøm**, er en østgående havstrøm nord i Stillehavet, nord for den nordlige stillehavsstrøm. Den aleutiske havstrøm er samtidig den nordlige grenen av Kuroshiostrømmen, som går nordøstover og deretter østover mellom 40° N and 50° N. Idet den nærmer seg kysten av Nord-Amerika deler den seg og danner den nordgående Alaskastrømmen og den sørgående Californiastrømmen.
Californiastrømmen

**Californiastrømmen** er en havstrøm i Stillehavet som går sørover langs vestkysten av Nord-Amerika, fra sørspissen av Britisk Columbia til sørspissen av Baja California.

## Referanser
Robert A. Lovett

**Robert Abercrombie Lovett** (født 14. september 1895 i Huntsville i Texas, død 7. mai 1986 i Locust Valley i New York) var en amerikansk forretningsmann og demokratisk politiker, kjent som landets fjerde forsvarsminister under president Harry S. Truman i perioden mellom 17. september 1951 til 20. januar 1953.

## Lv og virke
### Bakgrunn
Robert A. 
Lovett var sønn av R.S. Lovett, som var administrerende direktør for Union Pacific Railroad. Robert Lovett studerte ved Yale University og ble medlem av det hemmelige selskapet Skull and Bones, før han etter å ha blitt uteksaminert i 1918 fortsatte å studere rettsvitenskap og bedriftsøkonomi ved Harvard University i perioden 1918 til 1921. 

### Karrière
Under første verdenskrig deltok Lovett som flyger i marinen. Han innledet sin karrière ved National Bank of Commerce i New York og gikk siden over til Brown Brothers Harriman & Co. I desember 1940 ble han utnevnt til spesialmedarbeider under krigsminister Henry L. Stimson, og fire måneder senere ble han utnevnt til visekrigsminister, før han i 1945 dro tilbake til en sivil karrière hos Brown Brothers Harriman.

Da general George C. Marshall ble utnevnt til USAs utenriksminister i 1947 ble Lovett utnevnt til viseutenriksminister, men da Marshall forlot utenriksdepartementet i 1949 vendte han igjen tilbake til det private næringslivet.

### Forsvarsminister
I september 1950 ville den nyvalgte forsvarsministeren Marshall igjen ha Lovett som sin medarbeider, men Lovetts tid som viseforsvarsminister ble kort på grunn av at Marshall forlot politikken for godt året etter. Lovett tiltrådte dermed som landets neste forsvarsminister i september 1951.

Han tjenestegjorde som forsvarsminister helt til slutten av president Harry S. Trumans periode og gikk av sammen med resten av Trumans kabinett i januar 1953. I hans tid som forsvarsminister ble mobiliseringen til Koreakrigen fullført samtidig som Hellas og Tyrkia ble medlemmer av NATO, noe Lovett støttet helhjertet. Han var med på å styre og planlegge USAs militære gjenopprustning etter andre verdenskrig, og hadde strategiske og langvarige planer for omorganisering av forsvarsdepartementet.

### Etter politikken
Lovett fortsatte deretter sin fremgangsrike karriere ved Brown Brothers Harriman, hvor han arbeidet i flere år etter sin periode i politikken. John F. Kennedy ville for øvrig ha med Lovett i sin regjering da han vant presidentvalget i 1960, men han takket nei av helsemessige årsaker. I 1963 ble han tildelt Presidentens frihetsmedalje og året etter ble han tildelt Sylvanus Thayer–prisen av United States Military Academy. Robert Abercrombie Lovett døde den 7. mai 1986 i Locust Valley i New York.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Defenselink.mil – Robert A. Lovett – Biografien hos Departement of Defense.
* Millercenter.org – Robert A. Lovett – Biografien til Lovett hos Miller Center of Public Affairs.
Kuroshiostrømmen

**Kuroshiostrømmen**, som også kalles **Japanstrømmen**, er verdens nest største havstrøm, etter den antarktiske sirkumpolare strømmen. Den begynner vest i Stillehavet, utenfor Taiwans østkyst, og går nordøst forbi Japan, der den flyter sammen med den østgående nordlige stillehavsstrømmen. Den kan sammenliknes med Golfstrømmen i Atlanterhavet, og transporterer varmt vann fra tropene nordover til polarregionene.

Kuroshio betyr «svart strøm» på japansk.

En høy konsentrasjon av uran, ca. 5,2 millioner tonn, passerer strømmen hvert år.

Kuroshiostrømmens varme vann holder for øvrig liv i de japanske korallrevene. Grenen inn i Japanhavet kalles Tsushimastrømmen.

## Referanser
Geir Nordby (fotballtrener)

**Geir Kristian Nordby** (født 1969) er en norsk fotballtrener. Han trente fra 1997 til 2005 Røas kvinnelag, alene eller i samarbeid med Ole-Bjørn Edner.

## Karriere
Røa vant «the double» med Nordby som trener i 2004, og Nordby måtte som resultat av et veddemål løpe rundt på Ullevaal kun iført rød tanga-truse. Etter The Double i 2008 tenkte han å ri inn på Bislett til hest, men banemannskapet tillot det ikke. 

 
Nordby er utdannet ved Norges idrettshøgskole og ble i 2009 tilbudt trenerjobb for Nigerias kvinnelandslag i fotball.  I 2011 iførte han seg svømmebriller som protest mot at en dommer lot en regnvåt kamp mot Klepp spilles.

Han er sønn av Torgeir Nordby som har vært rennleder for hopp i Holmenkollen, og Geir var som ung på juniorlandslaget i kombinert. Søsteren Siri Nordby var kaptein på Røa en tid og broren Sverre er manager for Øvrevoll/Hosle der Geir også er involvert. 

Nordby gav seg som hovedtrener for Røa etter å ha vært Røa-trener i 27 år.

## Meritter
#### Med Røa
* Seriemester: 2004, 2007, 2008, 2009, 2011
* Norgesmester: 2004, 2006, 2008, 2009, 2010

#### Individuelle meritter
* Kniksenprisen 2008 for «Årets trener».
* Fotballgallaen 2008, Årets kvinnetrener.

## Referanser
Liste over ordførere i Orkdal

**Liste over ordførere i Orkdal** viser navn, parti og funksjonsperiode for ordførere i Orkdal kommune fra innføringen av formannskapslovene i 1837. I 1920 ble kommunen delt i tre: Orkdal (med Fannrem som sentrum), Orkanger og Orkland. I 1963 ble de tre kommunene samt Geitastrand slått sammen til den nye Orkdal kommune. 1. januar 2020 ble Orkdal, Meldal, Agdenes og en del av Snillfjord slått sammen til nye Orkland kommune.

## Ordførere 1837–1919

## Ordførere 1920–1962

## Ordførere 1963–2019

## Se også
* Liste over ordførere i Orkanger 1920&ndash;1962
* Liste over ordførere i Orkland 1920&ndash;1962
* Liste over ordførere i Geitastrand 1920&ndash;1962

## Referanser
Anna Veith

**Anna Veith** (født **Fenninger** 18. juni 1989 i Salzburg) er en østerriksk tidligere alpinist. Hun vant verdenscupen i alpint i 2013/14 og 2014/15. Hun kjørte alle disipliner, men hadde hatt størst suksess i super-G, storslalåm og superkombinasjon. Hun vant gull i superkombinasjon under VM 2011 og ble olympisk mester i super-G i vinter-OL 2014 i Sotsji.

## Karriere
Under junior-VM 2006 vant Veith gull i super-G, sølv i utfor og ble nummer fire i slalåm. 11. november 2006 debuterte Veith i verdenscupen i slalåmrennet i finske Levi. Hun tok sine første poeng 21. januar 2007 i Cortina d’Ampezzo, der hun ble nummer 16 i storslalåm. Etter ytterligere en topp 20-plassering, oppnådde hun en fjerdeplass i superkombinasjonen 22. desember 2007 i St. Anton am Arlberg. Under junior-VM 2008 vant Veith gull i storslalåm og sølv i både kombinasjonen og utfor.

Sin første pallplassering i verdenscupen fikk hun da hun ble nummer to i super-G i Cortina d'Ampezzo 26. januar 2009. I 2010 deltok hun i OL i Vancouver, og fikk 16.-plass i super-G og superkombinasjonen, og 25.-plass i utfor. Hun vant superkombinasjon under VM 2011 i Garmisch-Partenkirchen. 28. desember 2011 gikk hun for første gang til topps i et verdenscuprenn da hun vant storslalåm i Lienz.

Hun ble olympisk mester i super-G og tok sølv i storslalåm i OL 2014 i Sotsji. I VM 2015 tok hun gull i super-G og i storslalåm og sølv i utfor. Under trening til verdenscupåpningen i Sölden 21. oktober 2015 skadet hun korsbåndet, og sto over resten av 2015/16-sesongen.

Under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang tok Veith sølv i super-G, en hundredel bak tsjekkiske Ester Ledecká.

Hun giftet seg med tidligere snøbrettkjører Manuel Veith 16. april 2016.

Hun la opp i 2020.

## Resultater i verdenscupen i alpint

### Enkeltseire

### Sammenlagtplasseringer

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Anna Veiths fanklubb
Walter Scott Dahl

**Walter Scott Dahl** (født 21. februar 1839 i Melhus, død 4. september 1906 i Bergen) var en norsk høyesterettsadvokat, forfatter og politiker for partiet Venstre.

## Politisk karriere

Han var statsråd og sjef for Indredepartementet fra 5. mars til 31. juli 1888 i Johan Sverdrups regjering. Fra 15. september samme år ble han utnevnt til sjef for Justis- og politidepartementet, og ble sittende til regjeringen fratrådte 13. juli 1889.

Dahl ble innvalgt til Stortinget fra Romsdals amt for periodene 1874&ndash;1876 og 1877&ndash;1879. 1883&ndash;1885 var han suppleant fra Romsdal, mens han for perioden 1886 til 1888 ble innvalgt fra Kristians amt.

Han tok juridisk embetseksamen i 1859 og jobbet som fullmektig hos sorenskriveren på Nordmøre før han i 1864 ble overrettssakfører i Kristiania, fra 1866 advokat. Han var aktor i riksrettssaken mot regjeringen Selmer i 1884, og fra 1885 var han sorenskriver i Gudbrandsdalen. Han var lagmann i Gulating lagdømme fra 1889 til 1906.

Han var også en mye benyttet kommunemann, og var ordfører i Vestnes i periodene 1870–1873 og 1876–1883.

Han var medstifter av Norsk Kvinnesaksforening i 1884.

Han ble i 1889 utnevnt til ridder av St. Olavs Orden.

Han var sønn av stortingsrepresentant og prest Nils Nilssøn Dahl og hustru Christopha Kirstine Rønneberg. I 1872 ble han gift med Beret (Bella) Rebekka Stokkeland (1852–1902).

## Utgivelser

* *Landdistrikternes Kommunalforfatning. En Haandbog for kommunale Ombudsmænd*, Christiania, 1878. E-bok
* *Norges Landnæringsret. En systematisk Fremstilling*, Kristiania, 1882. E-bok
* *Biskop Nikolas Arnessøn. En kritisk historisk Fremstilling*, Kristiania, 1884
* *Einar Tambarskjelve. Et stykke norsk historie*, Kristiania, 1884
* *Haakon Ladejarl. En historisk Skildring*, Bergen, 1887
* *Den norske Vasdragsret*, Kristiania, 1888
* *Folkedommeren i Straffesager. En Vejleder for Lagrettemænd og Domsmænd*, Bergen, 1892
* *Landdistrikternes Kommunalforfatning*, 3. omarb. og utv. utgave, Kristiania, 1894. E-bok
* *Johan Sverdrups Liv og Virksomhed*, Kristiania, 1899&ndash;1904

## Referanser


## Litteratur
* *Den Kongelige norske Sankt Olavs orden 1847-1947*, utgitt av ordenskanselliet ved O. Delphin Amundsen, Grøndahl & Søns Forlag, Oslo, 1947

## Eksterne lenker
*
Liste over ordførere i Sem

**Liste over ordførere i Sem** viser navn, parti og funksjonsperiode for ordførere i Sem kommune i Vestfold fra innføringen av formannskapslovene i 1837 til sammenslåingen med Tønsberg i 1988.

## Se også

* Liste over ordførere i Tønsberg

## Referanser

* Oscar A. Johnsen: ''Sem og Slagen bygdebok'', 1963
* ''Tønsbergs Blad'', 1975
* ''Tønsbergs Blad'', 1975
Spissvingedvergmåler

**Spissvingedvergmåler** (*Eupithecia lanceata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (*Eupithecia*) og er funnet nord til Sør-Trøndelag i Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 17 – 21 mm), slank, lyst gråbrun måler. Den kan kjennes igjen på at forvingen er noe tilspisset med et bredt, svartkantet, lysbrunt tverrbånd i midten som har et markert, V-formet innhakk på innerkanten. **Forvingen** er brunhvit, gulbrun ved roten. Det brede tverrbåndet midt i vingen har en oval, svart flekk nær ytterkanten. Utenfor dette er det et smalere, brunt tverrbånd. **Bakvingen** er gråhvit. Larven er naken, lysbrun med lyse lengdestriper og en smal, brun ryggstripe.

## Levevis
Larven lever på ulike slags bartrær, både gran, furu, edelgran og lerk er brukbare vertsplanter. De voksne målerne flyr om natten i mars – mai og kommer gjerne til lys.

## Utbredelse
Arten finnes i Europa, unntatt lengst i sør, og i det nordlige Asia.
I Norge er den funnet på Østlandet og Sørlandet, det finnes dessuten funn fra Hordaland og Sør-Trøndelag.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site: http://www.kolumbus.fi/silvonen/lnel/g13/Euplance.htm
Køller

**Køller** er en type redskaper som i dag brukes innen rytmisk gymnastikk, og som tidligere også har inngått som et apparat innen herreturn. 

## Historie
Trening ved å svinge køller antas å ha oppstått blant soldater i India, for å styrke kroppen. Storbritannia, som tidligere koloniserte India, adopterte denne treningsformen, og innførte disse *indian clubs* til Europa. Flere land tok i bruk disse, og tyske immigranter innførte dem til USA på midten av 1800-tallet. Både skolevesenet og militæret tok dette i bruk.  

Øvelsen var en del av konkurransen i turn under sommer-OL 1904 og 1932. 

Utover 1900-tallet avtok interessen for denne trenings- og konkurransemetoden, men i rytmisk gymnastikk konkurreres det fortsatt med 2 køller, ikke ulikt den opprinnelige treningsformen. Disse køllene er i dag ca. 50 cm lange, og veier 200-300 gram, atskillig lettere enn de som tidligere ble brukt. Køllene skal svinges, rulles, kastes og tas imot på ulike måter. Hodet har maks diameter på 3 cm. 

Den dag i dag finnes det treningsklubber som praktiserer denne typen trening, dvs trening ved å svinge køller av ulik tyngde i bestemte formasjoner og bevegelser for å styrke musklene.

## Referanser
Bad Wiessee

**Bad Wiessee** er en kurby ved innsjøen Tegernsee i Bayern i Tyskland. Stedet ligger omtrent 50 km rett sør for München. Navnet «Wiessee» kommer fra «vestsjøen», altså fra den vestlige siden av sjøen.

Bad Wiessee er kjent for sitt helbredende svovelvann. Stedet er også populært som feriested.

Bad Wiessee er mest berømt for å være åstedet for De lange knivers natt, 30. juni 1934, da Adolf Hitler og SS arresterte og drepte ledelsen i SA som befant seg på dette stedet da de ble arrestert.

## Galleri

Fil:Bad Wiessee Maria Himmelfahrt.jpg|Maria Himmelfart-kirken i Bad Wiessee
Fil:2008-05-25 Bad-Wiessee2.JPG|Oversiktsbilde
Fil:BadWiessee.JPG|Oversiktsbilde


## Eksterne lenker
*
Sophus Tromholt

**Sophus Tromholt** (1851–1896) var en dansk nordlysforsker og dyktig amatørfotograf, og regnes som en av pionerene i norsk etnografisk fotografi. Tromholt var realfagslærer av utdanning, og kom til Bergen i 1875 hvor han underviste ved Tanks skole. Hans store interesse var nordlys-undersøkelser og som norsk statsstipendiat oppholdt han seg i Kautokeino i Finnmark for å studere nordlys i perioden 1882–1883. 

## Tromholts bøker og fotografier
Tromholt var en dyktig fotograf som på sin reise tok en rekke bilder av landskaper, folkeliv og samer, og publiserte ved tilbakekomsten til Bergen en fotografisk portefølje under tittelen «Billeder fra Lappernes Land» (Bergen 1885). Han publiserte i 1885 også en reisebok på dansk og engelsk fra sin tid i Kautokeino: «Under Nordlysets straaler» (København 1885) og *«Under the Rays of the Aurora Borealis»* (Boston 1885). Fotografiene befinner seg i dag ved Billedsamlingen til Universitetsbiblioteket i Bergen. Samlingen etter Tromholt består av 231 glassnegativer og 189 originalkopier. I 2013 ble fotosamlingen en del av UNESCOs Memory of the World liste over historisk viktige samlinger.

## Referanser


 


## Eksterne lenker
* 
* Billedsamlingen ved UB-UiB (Universitetsbiblioteket i Bergen)
* Sophus Tromholts digitale samling på Billedsamlingens database Marcus
* Sophus Tromholt Collection på UNESCO
Omelett

**Omelett** er en eggebasert matrett som både kan være enkel og innviklet. Ordet kommer fra fransk *omelette*; av latin *lamella* (tynn plate). Man regner gjerne to egg per porsjon, men dette kan variere etter eggenes størrelse og etter hvor mye annet som skal tilsettes. Omeletter blir ofte regnet som en del av det klassiske franske kjøkkenet.

Den enkleste typen omelett er vispede egg tilsatt salt og evt. krydder stekt i en panne. For å gjøre måltidet fyldigere kan en tilsette andre ingredienser, som melk, fløte, grønnsaker, ost, kjøtt, og smakstilsetninger. Hvordan røren blir vispet har mye å si for den ferdige omelettens konsistens. Det skal være bedre å bruke en gaffel enn en visp for å piske eggene, slik at eggehviten holder seg sammen og omeletten blir luftig.

## Se også
* Frittata
* Østersomelett

## Eksterne lenker

*
Den gresk-tyrkiske krigen 1919–1922

**Den gresk-tyrkiske krigen 1919–1922** også kalt **krigen i Lilleasia** eller det greske felttoget i den tyrkiske uavhengighetskrigen var en rekke militære hendelser som oppsto under oppdelingen av Det osmanske riket etter den første verdenskrigen mellom mai 1919 og oktober 1922. Krigen ble utkjempet mellom Hellas og styrkene til den tyrkiske nasjonalbevegelsen, som senere etablerte republikken Tyrkia på ruinene av Det osmanske rike.

Det greske felttoget ble innledet ettersom vestlige allierte, særlig den britiske statsministeren David Lloyd George, hadde lovet Hellas områder fra Det osmanske rike. Det endte med at Hellas ga opp alle landområdene de hadde fått under krigen, og grensene gikk tilbake til slik de hadde vært før krigen. Et resultat av krigen var også folkeutvekslingen mellom Tyrkia og Hellas gjennom Lausannetraktaten. 

De mislykkede militære operasjonene til Hellas, og ententemaktenes tap i den tyrkisk-armenske og den fransk-tyrkiske krigen mot de tyrkiske revolusjonsstyrkene tvang dem tilbake til forhandlingsbordet, og de måtte gi opp Sèvrestraktaten til fordel for den nye traktaten i Lausanne samt godkjenne selvstendigheten til republikken Tyrkia og suvereniteten deres over Øst-Trakia og Anatolia (Lilleasia).

## Litteratur
*
*
*
Seljeløvmåler

**Seljeløvmåler** (*Cyclophora pendularia*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Den er funnet på Sørlandet og det sørligste Østlandet i Norge.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 26 – 29&nbsp;mm), slank, grå- eller brunspraglete måler. Begge vingepar er spraglete med en liten, mørk ring midt på vingen (hvit i midten). Utenfor denne er det en tverr-rad av små, svarte flekker og ofte et diffust, rødbrunt tverrbånd. Larven er naken, slank, grønn med brune og rosa flekker.

## Levevis
Arten har larver som lever på busker og trær i vierslekten, mest på selje (*Salix caprea*) og ørevier (*Salix aurita*). Den trenger frittstående, 1 – 3 meter høye busker, trolig fordi larvene er avhengige av god soloppvarming. Den har to generasjoner hvert år, de voksne målerne flyr i mai – juni og i juli – august.

## Utbredelse
Arten finnes i hele Europa unntatt lengst i sørøst. I Norge er den funnet en del steder langs Oslofjorden og i Aust-Agder.

## Referanser




## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* UK moths, ''Cyclophora pendularia''
* Engelskspråklig faktaark fra Butterfly Conservation
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Raua kraftverk

**Raua kraftverk** er et vannkraftverk i Gausdal kommune i Innlandet fylke.

Kraftverket utnytter fallet i elva Rauda på 390 m mellom Raudsjøen og dalbunnen ved Østre Gausdal.

Det har en ytelse på 1 MW.  Årsproduksjon i et normalår er på rundt 6 GWh.

Aggregatet består av en peltonturbin.

Kraftverket ble satt i drift i 1941.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Hafslund E-CO
* Eidsiva energi (arkiv)
*
Tegernsee (innsjø)

**Tegernsee** er en innsjø i De bayerske alpene i Bayern i Tyskland. Innsjøen er et populært ferie- og rekreasjonssted for hele Tyskland, særlig for storbyen München som ligger i nærheten. Den har en gate oppkalt etter sjøen, Tegernseer Landstrasse.

Byer ved innsjøen er Tegernsee, Bad Wiessee, Gmund og Rottach-Egern.
Marcus Selmer

**Marcus Selmer** (1819–1900) var en dansk fotograf som virket i Norge. Han ble Bergens første fast etablerte fotograf i 1852 og drev frem til sin død i 1900. 

Det eldste kjente Bergensbilde er et daguerreotypi tatt av ham fra 1854. Selmer er mest kjent for sine landskapsbilder, Bergensprospekter og folkedraktsbilder. Hele hans negativarkiv ble ødelagt ved hans død. 

## Utmerkelser
I 1862 mottok han den danske medaljen Ingenio et arti.
Fil:Marcus_Selmer_En_Kone_fra_Qvams_i_Hardanger,_Bergens_Stift.jpg|En Kone fra Qvams i Hardanger
Fil:Marcus_Selmer_Piger_fra_Exingedalen_i_Voss._Bergens_Stift..jpg|Piger fra Exingedalen i Voss
Fil:Marcus_Selmer_En_Mand_fra_Ladevik_i_Yttre_Sogn,_ældre_Dragt.jpg|En Mand fra Ladevik i Yttre Sogn, ældre Dragt
Fil:Marcus_Selmer_En_Brud_fra_Lardal_i_Sogn..jpg|En Brud fra Lardal i Sogn
Fil:Marcus_Selmer_En_Kone_fra_Valdres,_Christians_Amt.jpg|En Kone fra Valdres


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Billedsamlingen – Universitetsbiblioteket i Bergen
* Norsk biografisk leksikon