John Montagu, 4. jarl av Sandwich

**John Montagu, 4. jarl av [[Sandwich]]** (1718–1792) var en engelsk adelsmann som var statsråd i den britiske regjeringen. Da han var ti år gammel, i 1729, arvet han jarletittelen fra sin bestefar Edward Montagu, 3. jarl av Sandwich.

Sandwich var utdannet ved Eton og Trinity College i Cambridge. Etter utdannelsen la han ut på sin dannelsesreise, slik det var vanlig for unge menn fra de høyere samfunnslag. Foruten å reise rundt på det europeiske kontintentet, som var målet for de fleste dannelsesreiser, besøkte Sancwich også mer uvanlige reisemål som Hellas, Tyrkia og Egypt. Inntrykkene fra landene som den gang var en del av det ottomanske riket inspirerte ham senere til å starte flere «orientalistiske» selskap.   

Da han returnerte til England i 1739 inntok han sin plass i House of Lords, der han markerte seg som tilhenger av John Russell og som en av Walpole-regjeringens krasseste kritikere; blant annet var Sandwich sterkt imot at regjeringen støttet Hanover-regimet på kontinentet og sendte tropper ned for å støtte Hanover-siden i Den østerrikske arvefølgekrig. Sandwich ble snart utnevnt til en post i ledelsen av det britiske imperiets marine, under Russell. Han ble også utnevnt til oberst i hæren.  

Han ble sendt med fullmakt til å forhandle på regjeringens vegne til kongressen i Breda i 1746, og han fortsatte å delta i forhandlingene inntil den andre fredstraktaten i Aachen var underskrevet i 1748. I februar 1748 ble han øverste leder for marinerådet, en stilling han beholdt til 1751. I august 1753 ble Montagu en av de fremste utenriksministrene, og mens han hadde denne stillingen deltok han i rettssaken mot John Wilkes for obskøn oppførsel selv om han var med Wilkes i den beryktede Hellfire Club. John Gays *[[The Beggar's Opera]]* ble spilt i Covent Garden kort tid etterpå, og likheten mellom Montagus oppførsel og Jemmy Twitcher som forrådte Macheath i skuespillet, gjorde at han for alltid ble forbundet med denne rollefiguren.

Lord Sandwich var postminister i 1768, utenriksminister i 1770 og igjen øverste leder av marinerådet fra 1771 til 1782.

Sandwich giftet seg med Dorothy Fane, datter til Charles Fane, 1. markgreve av Fane. De fikk sønnen John Montagu, markgreve av Hinchingbrooke, (1743–1814) som senere ble den 5. jarlen av Sandwich. Sandwich' første personlige tragedie var hans kones sviktende helse. Hun ble til slutt sinnssyk. Mange år senere fant han igjen lykken med den talentfulle operasangerinnen Martha Ray som fødte ham flere barn, blant andre Basil Montagu (1770–1851) som ble forfatter, jurist og filantrop. Tragedien rammet ham igjen i april 1779 da Ray ble myrdet av en sjalu beiler. Montagu kom aldri over sorgen.

## Annet

### Sandwich-øyene
I 1778 oppkalte kaptein James Cook en øygruppe etter lord Sandwich, som hadde bidratt til å finansiere Cooks ekspedisjon. Øygruppen Sandwich-øyene er i dag kjent som Hawaiiøyene.

### Det doble smørbrødet
Sandwich skal ha pleid å be sine tjenere om å få servert et kjøttstykke mellom to skiver brød, slik at han slapp å løsrive seg fra det han holdt på med for å innta et mer formelt måltid. Det er uklart om han utviklet denne vanen for å slippe å forlate kortbordet i sene kvelder, eller om dette var en måte å kunne fortsette arbeidet når han satt fordypet i dokumenter ved sitt skrivebord. Uansett er det den 5. jarlen av Sandwich som har gitt opphav til at et dobbelt smørbrød har fått betegnelsen sandwich. 

## Se også
* Sandwich

## Referanser