Sebastião Salgado

**Sebastião Salgado** (1944–2025) var en brasiliansk økonom, dokumentarfotograf, fotojournalist og miljøaktivist. Han er omtalt som en av verdens fremste fotografer. Han dokumenterte særlig sosiale forhold, miljøødeleggelser og natur og var kjent for dramatiske svart-hvite-fotografier og for fotografier fra Amazonas. Noen av hans mest kjente fotografier er fra gullgravere i dagbrudd i Brasil og av innfødte i Amazonas. Salgado ble ansett som en av verdens fremste dokumentarfotografer. Fotografiene kjennetegnes ved rike toner i svart-hvitt og følelsesmessig ladete motiver, med både brutalitet og skjønnhet. Bildene hans har vært trykket i *[[Life (magasin)|Life]]*, *[[Time (magasin)|Time]]*, i andre ledende tidsskrifter og i flere bøker han har gitt ut, og har vært jevnlig vist på museer. 

Han var UNICEF-ambassadør fra 2001. Han besøkte 130 land og etterlot seg et arkiv på 500.000 fotografier. Salgados arbeider omfattet blant annet folkemordet i Rwanda, hungersnød i Sahel i 1984 og ettervirkning av Gulfkrigen i 1991. Han var klimaaktivist og tydelig kritiker av Jair Bolsonaro på grunn av hans åpning av Amazonas for gruvedrift og nydyrking.

## Bakgrunn og utdanning
Han ble født i byen Aimores i delstaten Minas Gerais. Han bodde lange perioder i Frankrike. Salgado utviklet leukemi etter å ha blitt smittet av malaria i Indonesia i 2010. Han døde 23. mai 2025 i Paris.
Han vokste opp på familiens gård i Minas Gerais. Salgado reiste hjemmefra 15 år gammel for å gå på internatskole i Vitória. På 1960-tallet sluttet han seg til en marxistisk gruppe. Han giftet seg med Lelia og flyttet til São Paulo. Han studerte økonomi et fag han trodde ville kunne løse Brasils problemer.
Salgado utdannet seg opprinnelig til å bli økonom og fikk en mastergrad i økonomi fra Universitetet i São Paulo i Brasil. Han forlot Brasil i 1969 fordi den politiske aktivismen skapte problemer under militærdiktaturet og slo seg ned i Paris hvor han begynte på en doktorgrad i økonomi. Salgado var selvlært som fotograf.

## Karriere som økonom
Han begynte å arbeide som økonom for International Coffee Organization og reiste derfor ofte til Afrika på oppdrag for Verdensbanken. Han oppholdt seg blant annet flere måneder i Rwanda som han ble særlig betatt av. Hans kone Lélia kjøpte deres første kamere, et Pentax Spotmatic II, som hun skulle bruke i forbindelse med arkitektstudiene.  Han ble opptatt av fotografering, laget eget mørkerom og begynte å ta sine første bilder i Afrika. 

## Fotograf
I 1973 valgte han  å forlate sin karrière som økonom og byttet fagområde til fotografering. Han arbeidet først som nyhetsfotograf før han i 1975 begynte arbeidet med dokumentarbilder for fotobyrået Gamma i Paris.

I 1979 begynte han det internasjonale samarbeidet med fotobyrået Magnum Photos. I 1993 utga han boken *Workers*, en illustrasjon av den industrielle utviklingen i åtte land. Han forlot Magnum i 1994 og startet deretter sitt eget fotobyrå som han kalte Amazonas Images.

I arbeidet som fotograf var han ofte borte fra familien i flere måneder i strekk. På 1980-1990-tallet fotograferte han de mest utfordrende situasjonene i verden og oppholdt seg blant folk rammet av krig og hungersnød. Susan Sontag kritiserte Salgado for å lage vakre fotografier av lidelse og for at personene han fotograferte er navnløse.

Wim Wenders laget i 2014 dokumentaren *Salt of the Earth* om Salgados liv og virke. Filmen fikk spesialprisen (*Prix special un Certain Regard*) ved filmfestivalen i Cannes, 2014. *New York Times* skriver at Wenders tydelig beundrer Salgado og skriver at Salgado i dokumentaren fremstår med en stillferdig karisma og at dokumentaren ikke etterlater noe tvil om Salgados talent, anstendighet og rettskaffenhet.. Boken *Gold* om gullgraverne i Serra Pelada beskrives av *Spectators* anmelder som Dantes *Inferno* med assosiasjon til byggingen av pyramidene i Egypt. Salgado var over en måned i Serra Pelada i 1986 for å fotografere aktivitetene der. Bildene er i svart-hvitt som på den tiden var gått av moten og magasinene ville ha fargebilder.

## Gårdsdrift
Rundt 2004 la han stort sett bort fotograferingen, engasjerte seg i naturvern og de før-moderne innfødte folkegruppene i Amazonas, og begynte å plante skog på gården han overtok etter faren. Salgado uttalte seg kritisk til Jair Bolsonaro for å ødelegge Amazonas og de institusjonene som er opprettet for å beskytte området.

Familiens gård i Minas Gerais dekket et areal på rundt 7000 dekar og besto opprinnelig bare av skog som faren ryddet for å gi plass til storfe. Salgado arvet området på 1990-tallet og han lot det åpne området bli plantet med trær. Området ble senere gjort om til naturreservat.

## Priser og utmerkelser

Han mottok Fyrsten av Asturias' pris for kunst i 1998. Juryen skrev at Salgado har visst hvordan man skildrer den menneskelige tilværelsen og gjengir ulikhetene i den moderne verden med en kunstnerisk behandling som er personlig, engasjert, poetisk og teknisk avansert.

I 2019 mottok Salgado De tyske bokhandlernes fredspris. Han er den første fotografen som har mottatt prisen. Den tyske filmskaperen Wim Wenders fremhevet i sin tale til prisvinneren særlig tre faser av Salgados karriere: Den første var boken *Workers* (Arbeidere). Den andre var Salgados interesse for temaet migrasjon, og den tredje hans interesse for planeten Jorden, og alle dens deler.

Sony World Photography Awards' Outstanding Contribution to Photography i 2024. Han var medlem av Academie des Beaux-Arts (del av Institut de France) fra 2016 og æresmedlem USAs Academy of Arts and Sciences fra 1992.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Gullgruven i Serra Pelada, foto av Salgado