Medeia

:*Se også [[Medeia (skuespill)]]

*'Medeia*' ([[gresk]]: Μήδεια, *Mēdeia*, [[georgisk]]: მედეა, Medea, [[latin]]: Medea; betydningen på gresk er «listig», «lur», avledet av  *mēdomai* «å overveie», «vurdere», «avgjøre», og *mēdein* «å verne», «regjere over», fra den [[protoindoeuropeisk]]e [[rot (ord)|roten]] **med-*, «å ta passende forholdsregler») er i [[gresk mytologi]] en kvinne fra [[Kolchis]] (i dagens [[Georgia]]), datter av kong [[Aietes]], niese av [[trollkvinne]]n [[Kirke (gresk mytologi)|Kirke]], barnebarn av [[solgud]]en [[Helios]], og senere hustru til den greske [[hero|helten]] [[Jason (gresk mytologi)|Jason]] som hun fikk to barn med, Mermeros og Feres. Den eldste fullstendige kilden er [[Evripides]]' [[drama]] *Medeia* hvor det fortelles at Jason forlot Medeia da [[Kreon]], konge av [[Korint]], tilbød ham sin datter Kreusa (eller Glauke) i stedet. Skuespillet skildrer Medeias [[hevn]] over sin ektemanns svik.

Myten om Jason er tolket som del av en gruppe myter om grekernes problemer i en fjern, heroisk tidsalder før [[Den trojanske krig|trojanerkrigen]] i møtet med de førgreske [[Pelasgere|pelasgiske]] kulturene på det greske fastlandet, i [[Egeerhavet]] og [[Anatolia]]. Jason, [[Persevs]] og framfor alt [[Herakles]] er alle i [[antropologi]]sk språkbruk «overgangsskikkelser», som personer som gjennomgår [[overgangsrite]]r eller forholder seg til ulike praksiser, som grekere i et røre av [[sjamanisme]], [[Ktoniske guder|ktoniske]] guddommer og den nye greske [[bronsealder]]kulturen.

Medeia opptrer i myten om [[Jason (gresk mytologi)|Jason]] og [[argonautene]], kjent hovedsakelig fra en sen litterær versjon utarbeidet av [[Apollonios Rhodios]] på 200-tallet f.Kr. og kalt for *Argonautika*. Spor etter arkaiske ord og vendinger ses i dette [[epos]]et, basert på langt eldre, spredt materiale. Medeia skildres i de fleste fortellinger som [[heks]] eller trollkvinne, og avbildes ofte som prestinne for gudinnen [[Hekate]]. Myten om Jason og Medeia er svært gammel, opprinnelig skrevet på den tiden da [[Hesiod]] skrev [[skapelsesmyte|skapelsesberetningen]] *Theogonien*, datert til perioden 750-650 f.Kr. Den var kjent for forfatteren av *Lille-Iliaden*, en del av *Den episke syklus*. Fortellingen om Medeia er hyppig skildret i både billedkunst, musikk og litteratur, som på ent skisse av [[Nicolas Poussin]], og litterært av blant andre [[Evripides]], [[Seneca den yngre]], [[Pierre Corneille]], [[Franz Grillparzer]], [[Pier Paolo Pasolini]], [[Heiner Müller]] og [[Christa Wolf]].

== Jason og Medeia ==
Medeias rolle begynte etter at Jason ankom fra [[Iolkos]] til Kolchis for å kreve sin arv og trone ved å skaffe seg [[det gylne skinn]]. I den mest fullstendige bevarte redegjørelsen, *Argonautika* av Apollonios Rhodios, ble Medeia forelsket i Jason og lovte å hjelpe ham, men kun på den betingelse av at om han lyktes, skulle han ta henne med seg og gifte seg med henne. Jason gikk med på det.

I et velkjent [[Myte|mytisk]] motiv, lovte Aietes av Kolchis å gi ham det gylne skinnet, men kun om han var i stand til å gjøre bestemte oppgaver. Først måtte Jason pløye et jorde med to ildsprutende okser som han selv måtte sele på. Medeia ga ham en salve som han smurte seg inn med for å beskytte seg mot oksenes flammende pust. Deretter måtte Jason så tennene til en [[drage]] i den pløyde marken (sammenlign myten om [[Kadmos]]). Fra disse tennene vokste det opp en hær med krigere. Imidlertid var Jason blitt advart av Medeia og visste at han måtte kaste en stor stein inn i hæren, og da krigerne ikke forsto hvor steinen kom fra, angrep og drepte de hverandre. Til sist krevde Aietes at Jason skulle kjempe mot og drepe den søvnløse dragen som voktet den gylne skinnet. Medeia fikk dragen til å sove ved hjelp av sine bedøvende urter, og Jason tok deretter skinnet og seilte av sted med Medeia som han hadde lovt.

Apollonios forteller at Medeia kun hjalp Jason for at [[Hera]] hadde overbevist [[Afrodite]] eller [[Eros]] til å få Medeia til å bli forelsket i ham. Medeia avledet sin far da de flyktet ved å drepe sin bror [[Absyrtos]]. I en del versjoner er det sagt at Medeia rev hans legeme i stykker og spredte hans kroppsdeler utover en øy da hun visste at hennes far ville stoppe opp for å samle sammen den døde sønnen slik at han fikk en anstendig begravelse. I andre versjoner er det Absyrtos selv som forfølger dem og blir drept av Jason. I løpet av kampen ble [[Atalanta (mytologi)|Atalanta]], den eneste kvinnen blant argonautene, såret, men Medeia leget henne med sine urter.

I en del versjoner av sagnet gjorde Medeia og Jason opphold på hennes tante Kirkes øy, så hun kunne renses mordet på sin bror.

På vegen tilbake til [[Thessalia]] kom Medeia med [[profeti]]en at [[Euphemos]], argonautenes rorsmann, en dag ville herske over hele [[Libya]]. Dette ble virkelighet gjennom Battos, en etterkommer av Euphemos.

Argonautenes nådde deretter fram til [[Kreta]], som var voktet av [[Talos]], en usårbar kjempemann av [[bronse]]. Han hadde en blodåre som gikk fra nakken og til ankelen, stengt av en enkel nagle av bronse. I henhold til Apollonios ble Talos drept enten da Medeia gjorde ham gal med urter, narret ham ved at hun kunne gjøre ham udødelig ved å fjerne naglen, eller han ble drept av [[Poias]]' pil. I henhold til *Argonautika* hypnotiserte Medeia ham slik at han selv trakk ut naglen, blodet strømmet ut fra såret, og han blødde i hjel. Deretter gikk argonautene i land på Kreta.

Mens Jason søkte etter det gylne skinnet, konspirerte [[Hera]], fortsatt rasende på [[Pelias]], for å få ham til å bli forelsket i Medeia slik at hun håpet at det ville føre til Pelias' død. Da Jason og Medeia kom tilbake til [[Iolkos]], nektet Pelias å oppgi sin trone til tross for sine løfter. Medeia sammensverget slik at han ble drept av sine egne døtre. Hun fortalte dem at hun ville forvandle en gammel bukk til en ung bukk ved å kappe opp bukken og koke den. Da hun demonstrerte dette, hoppet en levende, ung bukk ut av gryten. Begeistret drepte døtrene sin far, kappet ham opp i småbiter og la ham i gryten for å koke ham ung igjen. Etter å ha fått Pelias drept, flyktet Jason og Medeia til [[Korint]]. Og her sørget hun for å gjøre mye av det samme med [[Aison]], Jasons far.

== Ulike avslutninger ==


I [[Korint]] forlot Jason sin Medeia til fordel for kong [[Kreon]]s datter Kreusa. Medeia tok sin hevn ved å sende Kreusa en kjole og en gyllen krone som var innsmurt med gift. Resultat var at både prinsessen og kongen døde da han forsøkte å redde henne. I henhold til dramatikeren [[Evripides]] fortsatte Medeia sin hevn, myrdet de to barna hun hadde med Jason og forlot Korint. Hun flyktet til Athen i en hestevogn av gull trukket av drager som hennes bestefar Helios hadde sendt henne.

Før 400-tallet f.Kr. synes det som om det var etablert to varianter av mytens konklusjon. I henhold til poeten [[Eumelos fra Korint]], som det fragmentariske eposet *Korinthiaka* er vanligvis tilskrevet, drepte Medeia sine barn ved en tragisk ulykke. En annen poet, [[Kreofylos fra Samos]], la skylden på mordene på borgerne av Korint som drepte barna som hevn for Medeias forbrytelser. Medeias bevisste og kaldblodige mord på sine egne barn som synes å være en oppfinnelse av Euripides, skjønt en del forskere mener at dramatikeren Neofron skapte denne alternative tradisjonen. Hans barnemord ble senere standard for senere forfattere. Geografen [[Pausanias (geograf)|Pausanias]], som skrev på slutten av 100-tallet, nedtegnet fem forskjellige versjoner av hva som skjedde med Medeias barn etter at han rapporterte at han hadde sett en minnesmerke for dem mens han besøkte byen Korint.

Etter å ha flyktet fra Jason, dro Medeia til [[Theben (Hellas)|Theben]] hvor hun leget [[Herakles]] (den tidligere argonaut) for mordet på Iphitos. Herakles ga henne et sted å være i Theben inntil byens borgere fordrev henne ut av byen i raseri til tross for Herakles' protester.

Hun flyktet deretter til [[Athen]] hvor hun møtte og giftet seg med [[Aigevs]], konge av Athen. De fikk en sønn sammen, [[Medos]] (eller Medeios), skjønt [[Hesiod]] har gjort ham til en sønn av Jason. Hennes hjemlige hygge ble atter ødelagt ved ankomsten av Aigevs' lenge tapte sønn [[Thesevs]], helten som hadde drept [[Minotauros]] på [[Kreta]], men som han ikke gjenkjente. Bestemt på å opprettholde sin sønn Medos' arv, overbeviste Medeia sin ektemann at Thesevs var en trussel som han måtte kvitte seg med. Da Medeia rakte Thesevs en kopp med gift, gjenkjente samtidig Aigevs den unge mannens sverd som sitt eget og som han hadde etterlatt mange år tidligere for å gi til sin nyfødte sønn da han ble gammel nok. Aigevs slo da vekk den forgiftede koppen fra Medeias hånd og omfavnet Thesevs som sin sønn.

Medeia dro deretter tilbake til Kolchis og der fant hun ut at [[Aietes]], hennes far, hadde blitt avsatt av sin bror [[Perses]] (således også en sønn av Helios), og hun drepte øyeblikkelig onkelen og sørget for at hennes far fikk sitt kongedømme tilbake. [[Herodot]] har nedtegnet en annen versjon hvor Medeia og hennes sønn Medos flyktet fra Athen til det [[iran]]ske platå hvor hun levde sammen med [[Indoariere|arierne]] som deretter kalt seg for [[medere]].

== *Personæ* til Medeia ==
Selv om de eldste litterære framstillingene av Medeia har gått tapt, har [[Apollonios Rhodios]] i en redefinering av de episke formler, og [[Evripides]] i en dramaversjon for et athensk publikum, hver for seg utnyttet forestillingene om Medeia. [[Romerriket|Romerske]] [[Seneca den yngre]] kom med ytterligere en tragisk Medeia (Medea) preget av hekseri og giftblandinger, og [[Ovid]] gjenga hennes portrett tre ganger for et forfinet og skeptisk romersk publikum.

Den langt fra statiske evolusjonen som hennes figur gjennomgikk i århundrenes løp har blitt særskilt diskutert i en samling med [[essay]] som ble utgitt i [[1997]].

Andre, ikkelitterære tradisjoner ble benyttet av antikkens vasemalere, og i en lokalisert, [[Ktoniske guder|ktonisk]] tilstedeværelse av Medeia som ble formidlet med emosjonelle overtoner i helligdommen for hennes drepte barn i [[Korint]], dyrket lokalt andre steder som en grunnlegger av byer.

== Referanser ==
<references />

== Litteratur ==

;Primære kilder
* [[Cicero]] - i rettssaken *Pro Caelio*, navnet Medea er nevnt minst fem ganger som en måte å drive gjøn med Clodia, søster av P. Clodius Pulcher, mannen som landsforviste Cicero.
* [[Ovid]] (Ovid skrev også et drama kalt for *Medea*, men hvor kun noen linjer er bevart.)
:: *Heroides (Heltinnene) XII*
:: *Metamorfoser VII, 1-450*
:: *Tristia* iii.9
* [[Evripides]], *Medeia *
* [[Neofron]]: *Medeia* (fragmenter av skuespillet)
* [[Gaius Julius Hyginus|Hyginus]], *Fabulæ* 21-26
* [[Pindar]]os: [http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus:text:1999.01.0162:book=P.:poem=4&highlight=medea Pythiske oder, IV] (engelsk tekst)
* [[Seneca den yngre]]: *Medea* (tragedie)
* *Bibliotheka* I, 23-28
* [[Apollonios Rhodios]], *Argonautika* (epos)
* [[Gaius Valerius Flaccus]] *Argonautika* (epos)
* [[Herodot]]os: *Historier* VII.62i
* [[Hesiod]], *Theogonien* 1000-2

;Sekundære kilder
* Clauss, J. J. & Johnston, S. I. (red.) (1997): *Medea: Essays on Medea in Myth, Literature, Philosophy and Art*, Princeton, Princeton University Press.
* McDermott, Emily (1985): *Euripides' Medea*, University Park, PA, Penn State University Press.
* Smith, William (1873): [http://www.perseus.tufts.edu/hopper/text?doc=Perseus%3Atext%3A1999.04.0104%3Aalphabetic+letter%3DM%3Aentry+group%3D14%3Aentry%3Dmedeia-bio-1 «Medeia or Medea»] i: *Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology*, London.
* Wygant, Amy (2007): *Medea, Magic, and Modernity in France: Stages and Histories, 1553-1797'', Aldershot, Ashgate.

## Eksterne lenker
*