Kanto-jordskjelvet

**Kanto-jordskjelvet** i 1923 (japansk: 関東大震災 *Kantō daishinsai*) rammet Kantoregionen på den japanske øya Honshu kl. 11.58 den 1. september 1923. Skjelvet ble senere vurdert til å ha tilsvart 7,9 på Momentmagnitudeskalaen, med episenteret under Sagamibukta. 

Ifølge beretninger hadde skjelvet en varighet på mellom 4 og 10 minutter. Jordskjelvet ødela store deler av Tokyo, havnebyen Yokohama, de omliggende prefekturene Chiba, Kanagawa og Shizuoka, og forårsaket omfattende skader gjennom hele Kantoregionen. Minst 105&nbsp;385 mennesker døde. En stor del av dødstallene skyldtes branner som brøt ut etter skjelvet.

## Død og ødeleggelse
### Branner og ildstormer
Ettersom jordskjelvet rammet ved middagstid, mens mange mennesker var i gang med tilberedelsen av måltider over ildsteder, så utbrøt det mange branner som kostet mange mennesker livet. Noen branner utviklet seg til ildstormer som bredte sig gjennom byen. Mange mennesker døde mens deres føtter satt fast i smeltet tarmac (et takmateriale). 

Det største enkelte tap ble forårsaket av en ildtornado som oppslukte åpne arealer omkring Rikugun Honjo Hifukusho (et tidligere militært tøydepot der mange jordskjelvsofre hadde søkt tilflukt i) i midtbyen i Tokyo, hvor i alt 38.000 mennesker brant ihjel. Jordskjelvet ødela vannforsyningen overalt i byen og slukningsarbeidet tok omkring to hele dager inntil 3. september. Da var ca. 140.000 mennesker døde og 447.000 hus var ødelagte av brannene alene.

### Tyfon
En kraftig tyfon rammet Tokyobukten omkring samtidig med jordskjelvet, vindene fra tyfonen fikk brannene til å spre seg raskere.

### Jordskred
Mange hjem ble begravd av jordskred i de fjellrike og kuperte kystområder i det vestlige Kanagawa-prefekturet, jordskredene drepte dessuten omkring 800 mennesker. En kollapset fjellskrent i landsbyen Nebukawa vest for Odawara, skubbet hele landsbyen, et passagertog med over 100 passasjerer og en jernbanestasjon i havet.

### Tsunami
En tsunami med opptil 10 meter høye bølger rammet kysten ved Sagamibukta, Bosohalvøya, Izuøyene og østkysten av Izuhalvøya i løpet av minutter. Tsunamien drepte mange, blant annet omkring 100 mennesker langs Yuigahamastranden i Kamakura og omkring 50 mennesker på Enoshima-demningsveien. Over 570.000 hjem ble ødelagt, noe som gjorde omkring 1,9 millioner hjemløse. Evakuerte ble transportert med skip så langt vekk som til Kobe i Kansai-regionen. Det ble talt 57 etterskjelv.

Alt i alt med jordskjelv, tyfon og branner var det 99.300 registrerte døde, mens ytterligere 43.500 var rapportert savnede.

## Fremmedfiendlige etterspill
Etter skjelvet erklærte innenriksdepartementet unntakstilstand og beordret politiet til å opprettholde offentlig orden. Instruksen advarte eksplisitt mot brannstiftelse og plyndring fra koreanske immigranter, uten noen begrunnelse. Med dette skulle slike rykter om koreanerne spre seg raskt i den engstlige befolkningen og førte til en rekke alvorlige angrep mot koreanere og de japanerne (f.eks. innbyggere i Okinawa) som ble forvekslet med det på grunn av aksenten.

I noen tilfeller ble opptøyene tolerert eller til og med støttet av politiet og militæret. I andre tilfeller ble koreanere beskyttet mot sinte folkemengder av offiserer på politistasjoner, og en overordnet politimann skal offentlig ha drukket vann fra en brønn som angivelig ble forgiftet av koreanere.

Ifølge en undersøkelse fra innenriksdepartementet ble 293 mennesker drept i opptøyene, inkludert 231 koreanere, 3 kinesere og 59 japanere. Imidlertid anslår anslag at antallet ofre er opp til 6.600. Det var senere 362 siktelser for drap, drapsforsøk, drap eller kroppslig skade, hvorav ingen var rettet mot medlemmer av politiet eller hæren, og de fleste resulterte i bare mildere straffer.

## Referanser