open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Howard Carter

**Howard Carter** (født 9. mai 1874 i Kensington i London i England, død 2. mars 1939 i London) var en britisk arkeolog og egyptolog som er mest kjent for å ha funnet KV62, gravkammeret til Tutankhamon i Kongenes dal i Luxor i Egypt.

## Liv og virke
### Tidlig arbeide
I 1890, i en alder av 16 år, begynte Carter å kopiere inskripsjoner og malerier i Egypt. Han arbeidet på utgravningen av Beni Hasan, gravplassen for prinser fra det sentrale Egypt omkring 2000 f.Kr. Senere kom han til å arbeide for William Flinders Petrie.

Han er også kjent for å finne restene av den kvinnelige farao Hatshepsuts gravplass i Deir el-Bahri. 

I 1899 ble Carter tilbudt en stilling hos «Egyptian Antiquities Service». Han forlot stillingen etter en strid mellom egyptiske vakter og en gruppe berusede franske turister i 1905.

### Tut Ankh Amons grav

Carter ble i 1907 introdusert for George Herbert, også kjent som lord Carnarvon. Han var en ivrig amatørarkeolog som var beredt til å støtte Carter økonomisk, slik at han kunne fortsette sitt arbeide. Etter kort tid ble Carter hovedansvarlig for alle lord Carnarvons utgravninger.

Lord Carnarvon finansierte Carters leting en ukjent faraos grav, Tut Ankh Amons, hvis eksistens Carter hadde oppdaget. Etter et par måneders resultatløs leting begynte Carnarvon å bli utilfreds med Carters manglende resultater. I 1922 gav han Carter en siste sjanse til å finne graven. Den 4. november 1922, etter ti års leting, fant Carter og Carnarvon endelig det som skulle føre ham til Tut Ankh Amons grav.

Graven viste seg å være den den best bevarte og mest intakte grav som noensinne er funnet i Kongenes dal. Han kontaktet straks Carnarvon og bad ham komme, og den 26. november 1922 ankom Carnarvon sammen med sin datter og andre interesserte for å se graven. Carter fikk laget en smal åpning i toppen av døren, slik at han var i stand til å skubbe inn et stearinlys, hvorpå han kunne se at mye av gullet og øvrige verdigjenstander stadig var på plass.

På dette tidspunkt var Carter ennå ikke klar over om det var gravkammeret eller et forkammer han hadde funnet, men han så en forseglet dør mellom to statuer. Da Carnarvon spurte om han kunne se noe, svarte han «Ja, vidunderlige ting».

De neste uker ble møysommelig brukt på å katalogisere innholdet av kammeret. Den 16. februar 1923 åpnet Carter den forseglede dør og fant ut av at den førte til selve gravkammeret, hvor han fikk det første glimt av Tut Ankh Amons sarkofag.

### Senere arbeide, død
Etter sitt funn sluttet Carter sitt arbeide som arkeolog, og ble samler. Han besøkte USA i 1924, der han gav en rekke velillustrerte forelesninger i New York City som fikk stor oppmerksomhet av den store skare av tilhørere.

Han døde av lymfekreft i England den 2. mars 1939, i en alder av 64 år. Hans død, mange år etter åpningen av Tut Ankh Amons grav, er det mest benyttede argument blant skeptikere for å motbevise idéen om at en forbannelse skulle ramme de folk som åpnet Tut Ankh Amons grav.

Carter er begravet på Putney Vale Cemetery i det vestlige London. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Crystalinks: Tut-ankh-Amon's tomb
*  Five Years' Explorations at Thebes
*
Langangen kirke

**Langangen kirke** er en trekirke i tettstedet Langangen i Porsgrunn kommune i Telemark fylke. Den er tegnet av Haldor Larsen Børve og ble innviet i 1891.

Kirken hører inn under Agder og Telemark bispedømme, Skien prosti og Porsgrunn kirkelige fellesråd.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* Kåre Thorstensen og Inger Auen: Langangen kirke 1891-23. mars 1991: jubileumsskrift
* Langangen kirke
* 
*
Flynneffekten

**Flynn-effekten** (engelsk *The Flynn effect*) er betegnelsen på det fenomen at resultatene som oppnås på intelligenstester har vist seg å bli høyere over tid. Fenomenet kan i ulik grad observeres over hele verden, og er oppkalt etter den newzealandske statsviteren James R. Flynn, som oppdaget det. Den gjennomsnittlige økningen i IQ-verdi synes å være ca. 3 poeng per tiår. I den utviklede delen av verden har effekten opphørt eller til og med reversert.

Flynn-effekten er et brysomt fenomen for de som tror at intelligenstester gir en objektiv synsvinkel på en persons intelligens, ettersom det skulle bety at dagens mennesker er mer intelligente enn tidligere generasjoner. Flynn anser selv at dette ikke er tilfellet, men mener at det isteden er mulig at noe i det moderne samfunn (større krav til abstrakt tenkning, tilgang til datamaskiner, mer visuelt orientert kultur etc.) er årsaken.

Bedre ernæring er også en teori. Data fra Skandinavia viser at IQ-nivået økte til og med i de heller dårlige årene under og rett etter andre verdenskrig.

## Noter



## Eksterne lenker
* Marguerite Holloway: «Flynn's effect», *Scientific American*, Januar 1999; online  
* – Increasing intelligence: the Flynn effect
Norges Handels og Sjøfartstidende

**Norges Handels og Sjøfartstidende** har flere betydninger:

* Konsernet Norges Handels og Sjøfartstidende
* Tidligere navn på avisen Dagens Næringsliv fram til 1987.
DN Media Group

**DN Media Group AS**, tidligere **NHST Media Group AS,** er et norsk mediekonsern som dekker samfunn og næringsliv i Norge, og shipping, sjømat og energi globalt. Den største avisen er *[[Dagens Næringsliv]],* som ble etablert i 1889 under navnet *Norges Sjøfartstidende*. Konsernet annonserte navneendringen fra NHST Media Group til DN Media Group 13. februar 2023. Navnet NHST er en forkortelse for *Norges Handels- og Sjøfartstidende*, som fram til 1987 var navnet på avisen *Dagens Næringsliv*. 

Konsernsjef i DN Media Group har siden 2021 vært Trond Sundnes.

Selskapet har hovedkontor i Oslo, men også ansatte i blant annet Bergen, London, Singapore, Stamford, Shanghai, Seattle og Houston. 

DN Media Group er eid av NHST Holding, og styreleder er Anette S. Olsen. 

## Publikasjoner eid av DN Media Group
*Dagens Næringsliv
**[https://www.fiskeribladet.no/ Fiskeribladet,]* 
**[https://www.tradewindsnews.com/ TradeWinds]*
**[https://www.upstreamonline.com/ Upstream]*
**[https://www.europower.no/ Europower]*
**[https://www.intrafish.no/ Intrafish.no]*
**[https://www.intrafish.com/ Intrafish.com]*
**[https://www.rechargenews.com/ Recharge]*
**[https://www.hydrogeninsight.com/ Hydrogen Insight]*
**[https://www.kystens.no/ Kystens Næringsliv]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
George Clooney

**George Timothy Clooney** (født 1961) er en amerikansk og fransk skuespiller, regissør og produsent. Han ble fransk statsborger i 2025.

George Clooney gjorde sin skuespillerdebut på TV i 1978, men fikk ikke sitt store gjennombrudd før han spilte rollen som dr. Douglas Ross på den langvarige dramaserien *[[Akutten]]* fra 1994 til 1999. Mens han arbeidet på denne TV-serien fikk han en rekke ledende roller i filmer som *Batman & Robin* (1997) og *Out of Sight* (1998). I 2001 kom hans største kommersielle suksess, *[[Ocean's Eleven (2001)|Ocean’s Eleven]]*, den første filmen i en lønnsom filmtrilogi.

Clooney gjorde sin debut som regissør i 2002 med den biografiske thrilleren *Confessions of a Dangerous Mind* og han har siden regissert *Good Night, and Good Luck* (2005) og *Leatherheads* (2008). Han vant Oscar for beste mannlige birolle i 2006 for sitt arbeid med thrilleren *Syriana* (2005) hvis handling er lagt til Midtøsten.

Clooneys humanitære arbeid omfatter hans lange kamp for å finne en løsning for Darfur-konflikten, skaffe midler til befolkningen på Haiti etter jordskjelvet i 2010, ofrene etter tsunamien i 2004 og etter terrorangrepet 11. september 2001. Clooney har dukket opp i reklamer utenfor USA for produkter som Fiat og Nespresso, samt at han lånte bort stemmen sin til flere andre reklamer.

Clooney ble av *[[Time Magazine]]* kåret til en av de 100 mest innflytelsesrike mennesker i verden, både i 2007, 2008 og 2009. Clooney ble nevnt i *[[South Park]]*-episoden «Smug Alert!» og han ble nevnt i *American Dad*-episoden «Tears of a Clooney».

Politisk er han kjent som motstander av Donald Trump. Ved presidentvalget i 2016 støttet han Hillary Clinton og i 2020 Joe Biden. 

## Bakgrunn og familie
Amal Clooney (fødenavn Amal Alamuddin), hans ektefelle, er en profilert advokat og ekspert på folkerett. Hun har vært nominert til Nobels fredspris. Hun ble født i Libanon og vokste opp i London. Barna deres er født i London. Fransk myndigheter offentliggjorde i desember 2025 at Clooney og familien var tildelt fransk statsborgerskap. Det er uklart om han samtidig beholdt statsborgerskap i USA. Paret kjøpte en eiendom i Frankrike i 2021.

## Filmografi
### Skuespiller

### Regi

### Produsent

### Manus

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Mollusker

**Mollusker** kan referere til:  

* Bløtdyr (Mollusca), en stor dyregruppe.
* Mollusker (hudsykdom), ufarlig hudinfeksjon hos mennesker forårsaket av Molluscum Contagiosum-viruset.
Lhuntse

**Lhuntse** (eller **Lhuentse**; tidligere **Lhuntshi**), er et av de 20 fylkene (dzongkhag) i Bhutan. Befolkning: 2 506 husstander. Lhuntse er et av de minst utviklede fylkene i Bhutan. Det er få veier, få husstander har innlagt strøm, og det vanskelige terrenget gjør det vanskelig å utbre offentlige tjenester, og hindrer samtidig at landsbruksvarer kan føres ut for salg. Klimaet er ellers gunstig for landbruk, men få naturlige markeder for landbruket har dempet utviklingen. 

Lhuntse består av åtte underdistrikt (*[[gewog]]*):
*Gangzur Gewog
*Jaray Gewog
*Khoma Gewog
*Kurtoe Gewog
*Menbi Gewog
*Metsho Gewog
*Minjay Gewog
*Tsenkhar Gewog

## Eksterne lenker
* Dzongkhag profil med kart  over gewog
* Femårsplan 2002-2007
* Windhorsephotography: Lhutse billedgalleri
* Kuensel Online: 23. sept 2005. Lhuntses første bensinstasjon
Jarl av March

**Jarl av March** er en skotsk og engelsk adelstittel som har blitt opprettet flere ganger. Navnet på tittelen kommer fra *marches*, som betyr «grense», det vil si grensen mellom England og enten Skottland eller Wales. Den innebar først en maktposisjon i et av disse grenseområdene, men ble etterhvert en ærestittel uten noen spesiell makt knyttet til seg.

## Den skotske tittelen

Jarlene av March ved den skotske grensen nedstammet fra Crinan, hvis sønn Maldred giftet seg med Algitha, datter av Ughtred, jarl av Northumberland og Elgiva, som var datter av Ethelred den rådville. Maldreds sønn Gospatric (eller Cospatrick) ble utnevnt til jarl av Northumberland av Vilhelm Erobreren. Da han etter kort tid ble fratatt tittelen flyktet han til Skottland, hvor han ble tatt imot av Malcolm III av Skottland, som gav ham Dunbar og omegn. Det var først den åttende jarl av Dunbar som begynte å bruke tittelen jarl av March. Den siste av hans etterkommere fra den ellevte jarlen av Dunbar og fjerde av March, som ble henrettet etter falske anklager om høyforræderi. Titler og eiendom ble inndratt av kronen. 

Den andre opprettelsen, i 1455, var for Alexander Stewart, 1. hertug av Albany. Da hans etterfølger John Stewart døde uten arvinger, døde tittelen ut med ham. Den ble gjenopprettet for Robert Stuart, men også han døde uten arvinger. 

Den siste skotske opprettelsen var i 1697, for William Douglas, en yngre sønn av William Douglas, 1. jarl av Queensberry. Den tredje jarlen i denne opprettelsen, William Douglas, 4. hertug av Queensberry, var både hertug og marki av Queensberry og jarl av March. Etter hans død ble titlene igjen splittet opp. Jarledømmet gikk til Francis Wemyss Charteris Douglas, 8. jarl av Wemyss, og den skotske tittelen har siden dette vært en subsidiær tittel for jarlen av Wemyss. 

## Skotske jarler

### Første opprettelse

### Andre opprettelse - 1455

### Tredje opprettelse - 1580

### Fjerde opprettelse - 1697

*For senere skotske jarler av March, se [[jarl av Wemyss]].*

## Den engelske tittelen

Jarlene av March ved den walisiske grensen nedstammet fra Roger Mortimer. Han mistet sin tittel i 1330 på grunn av høyforræderi, men atten år senere klarte hans etterkommer Roger Mortimer å få den tilbake. Slekten døde ut med den femte jarlen, og tittelen gikk til Richard Plantagenet, 3. hertug av York. De gikk så videre til hans sønn Edward, hertug av York, og da han ble kronet som Edvard IV ble tittelen underlagt kronen. 

I 1479 ble tittelen opprettet på nytt for Edward Plantagenet, hertug av Cornwall. Han ble kronet som Edvard V i 1483, og tittelen ble igjen underlagt kronen. Senere det åre ble Edvard avsatt og sperret inne i Tower of London, og ble aldri sett igjen. 

Tredje opprettelse var for Esmé Stewart, 3. hertug av Lennox. Med den sjette hertugen døde begge titler ut. 

Siste engelske opprettelse kom i 1675 for Charles Lennox, 1. hertug av Richmond og Lennox, og hans etterkommere har fortsatt jarletittelen som subsidiær tittel.

## Engelske jarler

### Første opprettelse - 1328

### Andre opprettelse - 1479

### Tredje opprettelse - 1619

### Fjerde opprettelse - 1675

*Se [[hertug av Richmond og Lennox]].*
Einar Schanke

**Einar Leonard Schanke** (1927–1992) var en norsk musiker, komponist, kapellmester, teatersjef og produsent, kjent for å ha ledet de viktigste revyscenene i Oslo.

Einar Schanke var sønn av Engeline Vindenes og bakermester Einar Schanke, og ble i 1960 gift med Karin Anne Brit Andreassen («Lollo»). 
Bakermester Schanke var sønn av maleren Christian Krohg gjennom hans forhold til enken Mathilde Nicoline Schanke, f. Halvorsen.

Artisten Guri Schanke er niese av Einar Leonard Schanke.

Han innledet i studietiden sitt livslange samarbeide med Bjørn Sand og Alfred Næss, samt figurerte på jazz-scenen med eget orkester (1955–1959). Engasjert på revysjef og iscenesetter på Chat Noir i 1959–1962, og i 1962–1975 var han direktør, kunstnerisk leder, tekstforfatter og kapellmester samme sted. 

Han stiftet plateselskapet «Cat Music» (1964–). Schanke tok over Edderkoppen Teater i 1967, døpte det til ABC-Teatret (1967), og drev det frem til 1992. 

Han var forfatter for jazzpregede revyklassikere som *[[Kjære lille Norge]]*, *[[Syng og vær glad]]* og *[[Nå går det rett på dunken]]*. Schanke medvirket også som jazzmusiker, på en rekke utgivelser i Oslos jazzmiljø. Hans mest markante komposisjoner er samlet på *[[Einar Schanke's nevergreens]]* (Cat Music, 1996), med opptak fra hans «Big Band» av 1976.

## Priser og utmerkelser (utvalg)
* 1977 – Leonardstatuetten
* 1972 – Spellemannprisen i åpen klasse

## Referanser


## Eksterne lenker
*
MOWAG Eagle

**Eagle** er et lettpansret kjøretøy med firehjulstrekk fra sveitsiske MOWAG.  Det er beregnet til bruk som feltvogn, til oppklaring eller lignende.  Av utseende ligner den på AM General sin HMMWV, og er bygget på samme plattform.  Fram til 2004 var 500 eksemplarer solgt.

Eagle har en 6,5 liter V8 dieselmotor på 159 hk fra amerikanske General Motors. Den driver kjøretøyet gjennom en firetrinns Hydramatic automatisk girkasse og en totrinns New Venture fordelingskasse. Dekkdimensjonen er 37/12.50R16.5.  Kjøretøyet kan utstyres med den fjernstyrte våpenstasjonen Protector RWS fra Kongsberg Defence & Aerospace.

Eagle er i bruk i Danmark (36 stykker 1995-96) og i Sveits.  

## Konkurrenter
Konkurrenter til Eagle er pansrede varianter av HMMWV, franske Panhard VBL og andre.

## Eksterne lenker
* 
* Produsentens beskrivelsesside (engelsk)
Richard, hertug av York

**Richard, hertug av York** kan vise til flere personer:

*Richard Plantagenet, 3. hertug av York
*Richard av Shrewsbury, 1. hertug av York
Stephen Malkmus

**Stephen Malkmus** (født 30. mai 1966) var tidligere medlem av Pavement og er også medlem av gruppen The Silver Jews, sammen med poeten/tekstforfatteren David Berman, og han holder nå på med sin solokarriere støttet musikalsk av bandet The Jicks.

Pavement, og Malkmus spesielt, ble sett på som foregangsfigurer i indiebevegelsen på 90-tallet. Pavement, sammen med bandet Sebadoh var pionerer i lo-fi «sounden». I 2001, to år etter at Pavement ble oppløst i 1999, ga Malkmus ut sin første soloutgivelse, kalt opp etter han selv.

Malkmus bor pr. 2006 i Portland med sin samboer, artisten Jessica Jackson Hutchins. I 2005 fikk paret sitt første barn.  

Albumet Mirror Traffic kom i 2011 på topp-ti-listen over årets album hos musikknettstedet Panorama.no.

## Diskografi

#### Med Silver Jews
* *Dime Map of the Reef* (1992) 7"ep
* *The Sabellion Rebellion & Old New York* (1993) 7"
* *The Arizona Record* (1993) 12"
* *[[Starlite Walker]]* (1994)
* *[[American Water (album)|American Water]]* (1998)
* *Hot as Hell – Live 1993* (1999) CD/7" Singel
* *[[Tanglewood Numbers]]* (2005)
* *[[Lookout Mountain, Lookout Sea]]* (2008)

#### Med The Crust Brothers
* *[[Marquee Mark]] * (1998)

#### Med The Jicks
* *[[Stephen Malkmus (album)|Stephen Malkmus]]* (2001)
* *[[Pig Lib]]* (2003)
* *[[Face the Truth (Stephen Malkmus album)|Face the Truth]]* (2005)
* *[[Real Emotional Trash]]* (2008)
* *[[Mirror Traffic (Stephen Malkmus album)|Mirror Traffic]]* (2011)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Borghild Tenden

**Borghild Tenden** (født 23. juni 1951) er en norsk politiker (V). Hun satt på Stortinget for Akershus fra 2005 til 2013 hvor hun ikke tok gjenvalg og var parlamentarisk nestleder i Venstres stortingsgruppe fra 2009 til 2013. Hun var vararepresentant i perioden 1997–2001. Som stortingspolitiker var hun spesielt opptatt av en effektiv kollektivtrafikk og sikrere veier. Helt fra hun ble valgt inn var hun den eneste blant Venstres stortingsrepresentanter som gikk klart inn for norsk EU-medlemskap. Fra 2011 sitter hun i sentralstyret i Europabevegelsen i Norge.

Tenden er universitetsutdannet innen idrett, pedagogikk og rettsvitenskap (1971–1977) og ble cand.polit. i sosiologi i 2000. Hun har arbeidet som lærer ved Valler videregående skole 1978–1993, som konsulent i Venstres stortingsgruppe 1993–1996, og som rådgiver i Stortingets informasjonsseksjon 1996–2005. 

Hun var medlem av fylkestinget i Akershus 2003–2007 og medlem av fylkesutvalget 2005–2007. Hun var leder av Bærum Venstre 1998–2001.

## Stortingskomiteer
* 2009–2013: medlem av finanskomiteen
* 2005–09: første nestleder i transport- og kommunikasjonskomiteen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Borghild Tenden hos Venstre
Baguette

**Baguette** (fr.) eller **bagett** (no.), som uttales *baget't* og kalles både **pariserloff** og (i bredere forstand) **franskbrød** på norsk, er en klassisk fransk brødtype som er kjent for sin lange, slanke form og sprø skorpe. 

Bagetten er tradisjonelt rundt 65 cm lang og omkring 5–6 cm bred. Skorpen er sprø og gyllenbrun, ofte med karakteristiske skrå snitt på toppen. Innsiden er myk og luftig med uregelmessige huller. Smaken er mild, lett syrlig og nøtteaktig, avhengig av hevetid og meltype.

Bagetter kan brukes til mangt, for eksempel som tilbehør til ostefat, spekefat, salater, supper, pastaretter og mye annet, inkludert som en enkel appetittvekker («amuse-bouche») med urtesmør og drikke til. Mange bruker også bagetten til middagsretter, spesielt om når de serveres med sauser til. Bagett er dessuten populært til syltetøy og annet pålegg.

## Historie
Bagetten ble populær i Frankrike på 1920-tallet, etter at nye arbeidsbestemmelser forbød franske bakere å begynne før kl. 4 om morgenen. Den moderne bagetten regnes å ha oppstått i Paris rundt 1920, men den skal ha utviklet seg fra lange, tynne brød som har eksistert i Frankrike i århundrer. Bagettens raske hevetid gjorde den derfor ideell.

I 2022 ble den franske bagetten anerkjent av UNESCO som en del av verdens immaterielle kulturarv.

## Innhold
En tradisjonell bagett lages med bare fire ingredienser: hvetemel, vann, gjær og salt. Verken fettstoffer eller sukker tilsettes i den klassiske versjonen.

Det klassiske hvetemelet til baking av bagetter er fransk og kalles T55. Melet har et proteininnhold på cirka 10–11&nbsp;%, som altså er noe lavere enn typisk pizzamel, for eksempel italiensk tipo 00 og tipo 0. Dette er avgjørende for resultatet. For en litt grovere og mer smaksrik bagett regnes fransk T65 hvetemel som best egnet. Norske Kvelde Mølle tilbyr florsiktet hvetemel inspirert av fransk T55, som ellers blant annet produseres av de franske møllene Minoterie Viron (*Retrodor Tradtion Française T55/T65*) og Foricher Les Moulins (*Foricher Perbelle Organic T65*).

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Gunvald Ludvigsen

**Gunvald Laurits Ludvigsen** (født 15. februar 1949 i Leirfjord i Nordland) er en norsk offentlig tjenestemann og politiker for Venstre. Han var ordfører i Eid kommune fra 2003 til 2005 og stortingsrepresentant for Sogn og Fjordane fra 2005 til 2009.

Han er utdannet cand.oecon. fra Universitetet i Oslo fra 1977. Han var førstesekretær i Husbanken, deretter økonomikonsulent og økonomisjef i Levanger kommune fra 1978 til 1983, rådmann i Eid kommune fra 1983 til 1990, banksjef i DnB på Nordfjordeid fra 1990 til 1993 og direktør ved Nordfjord sykehus fra 1993 og frem til han ble ordfører i 2003.

Han ble første gang valgt inn i kommunestyret i Eid kommune i 1991. Han ble medlem av formannskapet i 1999 og ordfører i 2003. I 2005 ble han innvalgt på Stortinget på et utjevningsmandat, som Venstres første stortingsrepresentant fra Sogn og Fjordane siden 1969. Ludvigsen satt i Stortingets helse- og omsorgskomité. Han var på nytt Venstres stortingskandidat i 2009, men sikret seg ikke et distriktsmandat, og hadde ingen mulighet til å gjenvinne utjevningsmandatet da Venstre nasjonalt falt under sperregrensen.

Han var varaordfører i Eid kommune fra 2011 til 2015.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Croissant

En **croissant** er et sprøtt bakverk av smørdeig, med form som en halvmåne.

Det sies at bakverket ble oppfunnet i byen Wien for å feire slutten på Det osmanske rikes andre beleiring av byen i 1683. Bakverk av denne arten kalles «Viennoiseries» i Frankrike. Mens fienden forberedte seg til å angripe midt på natten ble de oppdaget av Wiens bakere, som allerede var oppe. For å minnes denne seieren ble croissanten eller «Hörnchen» (lite horn) oppfunnet, med en form som skal minne om osmanenes flagg. En variant av legenden hevder at historien fant sted i Budapest (den gang en del av Østerrike-Ungarn). 

Marie Antoinette, som kom fra Wien, introduserte og populariserte bakverket i Frankrike i 1770. Det var imidlertid ikke første gang croissanten ble introdusert i Frankrike. Det nasjonale senteret for kulinarisk kunst (Centre national des arts culinaires) nevner «førti kaker med halvmåneform» («croissant» på fransk) servert under et festmåltid holdt av den franske dronning i 1549 i Paris.

Tross den nevnte legenden er det ingen som vet med sikkerhet hvor bakverket kommer fra. Croissant ble først nevnt som bakverk i franske ordbøker i 1863, og den første oppskriften ble utgitt i 1905. Den er imidlertid forskjellig fra dagens. 

Nå er croissanten en naturlig del av frokosten i Frankrike og andre områder med romansktalende befolkning. Et annet bakverk som ofte er å finne på franske frokostbord heter «Petit pain au chocolat». Denne minner mye om croissanten, men har en annen form og har sjokolade i seg. Tradisjonelt dyppes disse i kaffe eller varm sjokolade.  

Når croissanten tas ut av ovnen må den behandles svært forsiktig. For mye varme eller røff behandling kan gjøre at den «kollapser» og blir mer deigete. Den sprø skorpen vil forsvinne hvis den blir lagret for varmt. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Hvordan bake croissant, fra bloggen matlidenskap
*  Croissanter oppskrift
William de la Pole, 1. hertug av Suffolk

**William de la Pole** (født 16. oktober 1396 i Cotton i Suffolk, død 2. mai 1450) var første hertug og fjerde jarl av Suffolk. Han var en av de fremste engelske kommandantene i hundreårskrigen. Han var Lord High Admiral, riksadmiral av England, fra 1447 og til 1450. Hans tilnavn var «Jackanapes». I tillegg til hans tittel som jarl av Suffolk, ble han i tillegg gitt titlene som marki av Suffolk (1444), jarl av Pembroke (1447) og hertug av Suffolk (1448). Han var den engelske forhandleren av ekteskapsalliansen mellom Margaret av Anjou og Henrik VI av England, men fikk rett eller galt skylden for tapene av engelske territorier i Frankrike, dårlig regnskapshåndtering, samfunnsmessig uro og generelt alle vanskeligheter under styret til kong Henrik VI. Han ble arrestert med den hensikt å bli henrettet, men kongen lot ham kun bli forvist. På sjøreisen til Calais, ble skipet bordet av en rasende folkemengde som hengte ham.

Han har en framtredende del i William Shakespeares drama *Kong Henrik IV – Del I, II* (1596-98).

## Liv og virke
Han ble alvorlig såret under beleiringen av Harfleur i 1415, hvor hans far Michael de la Pole, 2. jarl av Suffolk falt. Senere samme år falt hans bror Michael i slaget ved Agincourt, og han tok over jarletittelen. Under beleiringen av Orléans i 1429 ble han medkommandant for de engelske styrkene etter at jarlen av Salisbury falt, men bare få dager etter ble han tatt til fange av franskmennene. Han ble kjøpt fri i 1431.

Etter å ha vendt tilbake til England knyttet han seg til hoffet, og var en nær alliert av kardinal Henry Beaufort. Hans fremste bedrift i denne perioden var å forhandle frem ekteskapet mellom Henrik VI av England og Margaret av Anjou i 1444. Dette førte til at kongen eleverte ham til marki. Han giftet seg selv i samme periode med Alice Chaucer, som var barnebarn av poeten Geoffrey Chaucer.

Da både Humphrey, hertug av Gloucester og kardinal Beaufort døde i 1447 ble Suffolk den fremste adelsmannen bak den svake Henrik VI. Han ble utnevnt til Lord Chamberlain, Lord High Admiral og fikk også andre viktige embeter. I 1448 ble han elevert til hertug.

I løpet av de neste tre årene mistet England nesten alle sine besittelser i Frankrike, og Suffolk kunne ikke unngå å bli holdt til ansvar for dette. 28. januar 1450 ble han arrestert og plassert i Tower of London. Han ble forvist for fem år, men under overfarten til Frankrike ble skipet bordet og han ble drept. Det er uklart hvem som sto bak dette.

En historie som er bevart i et samtidig manuskript forteller at han dagen før han ble tatt til fange av franskmennene i 1429 forførte han Malyne de Cay, etter sigende en nonne og gikk til sengs med henne. Hun ble gravid og fødte en datter, Jane de la Pole.

## Referanser
Føderalistpartiet

**Føderalistpartiet** (engelsk: *Federalist Party* eller *Federal Party*) var et politisk parti i USA fra 1790- til 1820-årene. Partiet oppstod i løpet av George Washingtons presidentperiode til støtte for Alexander Hamiltons ekspansive finanspolitikk. Opposisjonen dannet Det demokratisk-republikanske parti.

Grunnlovsfedrene var skeptiske til partier, men klare politiske skillelinjer kom snart til syne innad i George Washingtons regjering. Alexander Hamilton gikk inn for økonomisk modernisering, tollvern av amerikansk industri, etableringen av en sentralbank og en romslig grunnlovstolkning med en sterk sentralmakt.

Alexander Hamilton organiserte Føderalistpartiet til forsvar for sin politikk. Washington holdt seg utenfor partipolitikk, men var utvilsomt føderalist. Washingtons visepresident John Adams, som etterfulgte ham som president i 1797, regnet seg selv til Føderalistpartiet. Da Adams og Hamilton skilte lag, ble også partiet splittet.

Thomas Jefferson vant over Adams i presidentvalget i 1800, og Det demokratisk-republikanske parti vant valgene til Kongressen. Føderalistpartiet stod fortsatt sterkt lokalt i det industrialiserte nordøstre USA. I 1820-årene hadde gamle føderalister gått over til både Det demokratiske parti og Whigpartiet.

## Referanser
Åge Starheim

**Åge Starheim** (født 23. mai&nbsp;1946 i Eid) er en norsk politiker (FrP). Han ble innvalgt på Stortinget fra Sogn og Fjordane i 2005 og gjenvalgt i 2009. Starheim var den første FrP-representanten som ble valgt på Stortinget fra Sogn og Fjordane. Han var formann i Selje FrP og Sogn og Fjordane FrP fram til 2010.

Starheim har vært medlem av Selje kommunestyre siden 1976, og var ordfører i Selje fra 1984 til 1989. Han representerte da Høyre. 

## Stortingskomiteer
* 2005–: medlem av kommunal- og forvaltningskomiteen
* 2005–2009: medlem av valgkomiteen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Anaximander

**Anaximander** (gresk: Ἀναξίμανδρος, *Anaximandros*; født 610 f.Kr., død ca. 546 f.Kr.) var en gresk filosof som regnes blant før-sokratikerne. 

Anaximander kom fra byen Milet, og har antakelig utvekslet mange tanker og meninger med sin medborger Thales. Deres forestillinger gikk imidlertid i ulike retninger, og i den begrensede mengde bevart litteratur (faktisk utelukkende henvisninger fra andres tekster), opplever vi hvordan Anaximander argumenterer mot Tales' virkelighetsforståelse, og for sin egen. 

Anaximander mente nemlig ikke at vann var opphavet til alt. Han lette etter noe mer overordnet, fordi, som han sa, «vann kan bare være vått». Hans teori skiller seg ikke så mye fra Tales', idet han også bare trodde på ett urstoff. Men for å forstå Anaximander, må vi tenke mer abstrakt enn det Tales gjorde. 

Ifølge Anaximanders teori består alt av et enkelt uendelig, ubestemt stoff som han kalte *apeiron*. Dette tildeler alle ting deres egenskaper, noe som lar seg gjøre fordi det selv besitter dem. Apeiron forener motsetningene i verden, men kan ikke selv iakttas direkte. Den senere Plutark tolket dette slik at for eksempel varme og kulde skaper vann: Apeirons motsetninger frembringer altså alt det vi ser omkring oss.

Anaximander var interessert i både astronomi og geografi. Han oppfattet jorden som en stor sylinder som ikke beveger seg noe sted, fordi den befinner seg like langt fra alt i et kuleformet univers. Stjerne skulle komme fra luften, som inneholder ild. Derfor opplever vi også torden fra skyene, som er luft som har steget opp til himmelen fra jordoverflaten.

Han forestilte seg solen som en krets med form som et vognhjul. Den skulle ha en hul felg, som inneholder ild. Når solens ild tørker ut hav, oppstår det sumper der dyrene blir nødt til å utvikle egenskaper som gjør dem i stand til å klare seg på landjorden. Ifølge Anaximander er dette akkurat hva menneskene har vært «utsatt for».

Man mener også at han, med denne ideen i bakhodet, har vært personen bak det første greske sjøkart og den første oversiktlige modellen av verden.

Han tillegges å ha skrevet noe slik noe (fritt oversatt til norsk):

*Det hvorav de værende ting oppstår, er det samme som det hvori de forgår, etter nødvendighetens lov. For det lider straff og betaler erstatning til hverandre for den urett de begår ifølge tidens forordning.*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Internet Encyclopedia of Philosophy'' — Anaximander (engelsk)
* ''Encyclopædia Britannica'' - Anaximander (engelsk)
Edzard Schmidt-Jortzig

**Edzard Schmidt-Jortzig** (født 8. oktober 1941 i Berlin) er en tysk høyreliberal politiker (FDP) og professor i offentlig rett. Mellom 1996 og 1998 var han Tysklands justisminister.

## Bakgrunn og utdannelse
Etter abitur (artium) i 1961 ved Johanneum i Lüneburg studerte Schmidt-Jortzig jus i Bonn, Lausanne og Kiel, som han avsluttet 1966 med den første og 1969 med den andre juridiske statseksamen. I 1969 tok han også den juridiske doktorgrad med avhandlingen *Die Auswirkung der Forderungsüberweisung zur Einziehung (§ 835 Abs. 1 ZPO)*. Han arbeidet først som kommunaljurist, før han ble vitenskapelig assistent ved Institut für Völkerrecht ved Universität Göttingen. Her habiliterte han seg i 1976. I 1977 fikk han et kall som professor ved Westfälische Wilhelms-Universität i Münster og 1984 ved Christian-Albrechts-Universität i Kiel. Mellom 1983 og 1989 var han dommer ved overforvaltningsdomstolen i Lüneburg, og fra 1989 til 1990 ved overforvaltningsdomstolen i Schleswig. Fra 1992 til 1994 var han så dommer ved forfatningsdomstolen i Sachsen. Han er medlem av Corps Hansea Bonn.

## Familie

Edzard Schmidt-Jortzig er gift og har fire barn.

## Parti
Han har vært medlem av FDP siden 1984.

## Parlamentsmedlem
Mellom 1994 og 2002 var han medlem av det tyske parlamentet. Han var formann for FDPs arbeidsgruppe for innenriks- og justispolitikk.

Han var innvalgt over Schleswig-Holsteins landsliste.

## Minister
Den 17. januar 1996 ble han utnevnt til Tysklands justisminister i Helmut Kohls regjering. Etter valget i 1998 måtte regjeringen trekke seg.

## Referanser
Ottomar Schreiber

**Ottomar Schreiber** (litauisk *Otomaras Sreiberis*) (født 1889, død 6. februar 1955) var en tysk politiker.

## Bakgrunn og utdannelse
Schreiber studerte filosofi, historie og nyere språkvitenskaper og tok den filosofiske doktorgrad. Under første verdenskrig tjenestegjorde han som soldat, og etter krigen ble han i 1922 formann for den memellandske arbeidsgiverforeningen (til 1932) og deretter Syndikatus (til 1939). Mellom 1924 og 1937 var han formann for tilsynsrådet ved Deutsch-Litauische Tabaksyndikat.

Etter krigen kom han som fordrevet til Bayern, og var mellom 1948 og 1951 formann for Landsmannschaft Ostpreussen, deretter frem til sin død ærespresident. Sammen med Axel de Vries hadde han hovedansvaret for utformingen av Charta der Heimatvertriebenen, som ble undertegnet i august 1950. Fra september 1944 til april 1945 arbeidet han frivillig i *Abteilung Rüstungshandel der Reichsgruppe Handel* i Berlin.

## Parti
Etter den tyske reanneksjonen av Memelland tilhørte Schreiber Memelländische Volkspartei, som var forbundet med det høyreliberale DVP.

## Parlamentsmedlem
På 1920- og 1930-tallet var Schreiber medlem av landdagen i Memelland, som først hadde vært forvaltet av Folkeforbundet og etter 1924 hadde vært en autonom region underlagt Litauen.

## Offentlige verv
Den 6. juni 1932 ble Schreiber valgt av landdagen til landspresident (statsminister) i Memelland. 19. mars 1934 ble han avsatt av den litauiske sentralregjeringen, som mente han satte interessene til de overveiende tyske memellenderne over Litauens interesser. Etter den tyske reanneksjonen ble Schreiber gjeninnsatt som regjeringssjef, men ble på nytt avsatt i 1942.

Fra 1949 til 1953 var Schreiber statssekretær i det tyske ministeriet for fordrevne, flyktninger og krigsskadede.

## Publikasjoner
* *Die Personal- und Amtsdaten der Hochmeister des Deutschen Ordens von seiner Gründung bis zum Jahre 1525*, i: *Oberländische Geschichtsblätter*, Jg. 1913, Seiten 615-762.
* *Die Anomalie der deutschen Ostgrenzen*, 1947.
* med Alfred Brust, Rudolf G. Binding, *Ostpreußen. Unvergessene Heimat*, 1952
* *Erbe und auftrag des deutschen Ostens*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ottomar Schreiber beim VVN-BdA
Axel de Vries

**Axel de Vries** (født  i Wredensitz/Estland, død 24. januar 1963 i Bonn) var en tysk liberal politiker.

## Liv og bakgrunn
De Vries var av yrke journalist, og stammet fra Estland. Han var utgiver og sjefredaktør for den (tyskspråklige) estiske avisen Revaler Zeitung. I 1918 ble han fengslet av de bolsjevikiske troppene, men etter at Estland vant sin uavhengighet fra Russland ble han fri igjen. Etter annen verdenskrig ble den betydelige tyske befolkningen i Baltikum fordrevet av de sovjetiske okkupantene, og han kom som *Heimatvertriebener* til Vest-Tyskland.

## Parlamentsmedlem
Mellom 1924 og 1926 var Axel de Vries medlem av Estlands parlament. Fra 1924 til 1932 var han dessuten formann for det liberale Deutsche Baltische Partei. Han var formann for sitt partis fraksjon i byrådet i Tallinn (tysk: Reval) mellom 1923 og 1924.

Som flyktning i Vest-Tyskland sluttet han seg til FDP, og tilhørte det tyske parlamentet fra 5. januar 1953 og ut den inneværende perioden, da han rykket opp som følge av at hans partifelle og mandatinnehaver Ernst Mayer døde.

## Arbeid for fordrevne

På 1950-tallet var Axel de Vries talsmann for Deutsch-Baltische Landsmannschaft. I denne funksjonen var han en av hovedforfatterne av Charta der deutschen Heimatvertriebenen av 5. august 1950.

## Referanser


## Litteratur
* Vries, Axel de, David Shub, Margret Zedtwitz: *Lenin*, Limes Verlag, 1957
Ground zero

**Ground zero** er den engelske betegnelsen på det nøyaktige punktet på bakken som markerer detonasjonspunktet for en bombe. For bomber som er ment å detonere i luften refererer *ground zero* til punktet på bakken rett under bomben i detonasjonsøyeblikket. Siden dette er nedslagsstedet for bomben, er det naturligvis området med størst skade.

Betegnelsen har vært mest brukt i forbindelse med atombomber, spesielt Hiroshima og Nagasaki, men brukes også utvidende i forbindelse med jordskjelv, epidemier, orkaner og terrorangrepet 11. september 2001.

## Se også
* Ground Zero (World Trade Center)
Agostino Carracci

**Agostino Carracci** (eller **Caracci**) (født 16. august 1557 i Bologna i Kirkestaten, død 22. mars 1602 i Parma) var en italiensk maler og grafiker som mot slutten av renessansen var med og la grunnlaget for barokken. Han var med og etablerte kunstskolen *[[Accademia degli Incamminati]]* sammen sin bror Annibale og søskenbarn Ludovico. Denne skolen hjalp malere innen Bolognaskolen med å få fart i karrieren sin. 

Selv om han jobbet i perioden etter Konsilet i Trient, der bruken av nakenhet i offentlige bilder ble innskrenket, vant han mye på sine kobberstikk som viste eksplisitte og seksuelle bilder fra blant annet mytologien. I Roma fullførte hans bror Annibale den forseggjorte fresken «Loves of the Gods» i Palazzo Farnese, der bildene fra Ovids *[[Metamorfoser]]* antyder seksuelt samkvem, men avbilder det ikke direkte. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Commons: Carraccis avbilding av historiske og mytologiske personer i seksuelle handlinger
* Catholic Encyclopedia: Carracci
* Erotica in Art – Agostino Carracci i "History of Art"
Dikt underveis

**Dikt underveis** er tittelen på en lyrikkampanje i Oslo hvor kollektivtrafikk er brukt som forum for å formidle poesi. Kampanjen har sitt utspring fra den engelske «Poems on the Underground», som ble startet i London i 1986. Bakgrunnen for kampanjen var å skape en motvekt til t-banereklame ved og gi passasjerene en positiv kulturopplevelse på et uvant sted, samt vekke interesse for lyrikk.

Dublin, Paris, Praha, St. Petersburg, New York, St. Louis, San Francisco, Athen og Toronto, er blant byene som har lignende lyrikkampanjer etter modellen fra London. 

I Oslo er «Dikt underveis» et samarbeidsprosjekt mellom Norsk kulturråd, Ruter, Den norske Forleggerforening, Den norske Forfatterforening og De norske Bokklubbene. Lyrikkampanjen startet i 1995. Omtrent 24 diktere blir presentert på plakater på t-bane, trikk og buss gjennom et år. 

Som del av kampanjen ble «Poesitrikken» satt på skinner for første gang samme år. Dette er et arrangement hvor forfattere blir engasjert til å lese sine dikt for passasjerene mens trikken svinger seg gjennom bygatene. «Poesitrikken» ble etterhvert et fast innslag på Verdens bokdag 23. april, men har i de senere år blitt arrangert på Poesidagen 21. mars. 

Diktene fra de første årene er samlet i antologien *[[Dikt underveis. 1995-1999]]*  utgitt av Den norske lyrikklubben i 1999. I 2006 kom antologien Dikt Underveis 10 år

En lignende kampanje er «Mellom linjene», som er ungdommens eget diktforum. «Mellom linjene» formidler en blanding av etablerte tekster, der bl.a Ravi og Lars Lillo-Stenberg har bidratt, og tekster skrevet av helt vanlig ungdom.

## Referanser


## Eksterne lenker
Fylkesvei 848

**Fylkesvei 848** (**Fv848**) går mellom Harstad og Myre i Salangen. Veien gir Ibestad kommune fastlandsforbindelse. Veien (unntatt fergestrekningen) er 51,5 km lang.

## Historie
Riksveistrekningen mellom Myre og Sørvika på Andørja ble åpnet i 1994. Ibestadtunnelen mellom øyene Andørja og Rolla ble åpnet i 2000. Før Mjøsundbrua og veien på Andørja ble åpnet, gikk riksvei 848 fra Tennevoll i Lavangen, med ferge fra Myrlandshaug i Gratangen til Hamnvik på Rolla. Fram til Ibestadtunnelen åpnet var det også fergeforbindelse mellom Hamnvik og Sørvika på Andørja.

Veien mellom Hamnvik og Sørrollnes ble bygd på slutten av 1950-tallet. Fergetrafikken mellom Sørrollnes og Harstad begynte i 1966.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter

###### 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kartverkets norgeskart
* Vegvesenets vegkart 
* 
* Fergeinfo Sørrollnes-Stangnes
* YouTube: På tur på riksvei 848 på Andørja, til Sørvika og Ibestadtunnelen
Lord Protector

***Lord Protector*** er en tittel som ble brukt i England i middelalderen og i Det engelske samveldet. På norsk er den vanligvis oversatt som riksforstander, og benyttet av ikke-kongelige personer med utøvende makt som en konge. Det er sammensatt av to ledd, *lord*, «herre», og *protector*, «beskytter». Det mest kjente eksempelet er Oliver Cromwell (1653–1658).

## I middelalderen
Tittelen ble brukt av prinser og adelsmenn som fungerte som regenter mens monarken var mindreårig. Blant de mest kjente som har hatt tittelen er Richard, hertug av Gloucester under Edvard V og Edward Seymour, 1. hertug av Somerset under Edvard VI. Et spesielt tilfelle er Richard Plantagenet, som var Lord Protector under Henrik VIs sinnssykdom.

## I samveldet
Statsoverhodet i den perioden som senere har fått navnet Protektoratet tok tittelen Lord Protector. Den første som hadde den var Oliver Cromwell (desember 1653&ndash;september 1658), som ble fulgt av sin sønn Richard Cromwell (september 1658&ndash;mai 1659). Den fulle tittelen var *Lord Protector of the Commonwealth of England, Scotland and Ireland*.

## I moderne tid
Tittelen har ikke vært i bruk siden restaurasjonen, og det er svært lite sannsynlig at den blir tatt i bruk i overskuelig fremtid. I TV-serien *[[The New Statesman (TV-serie)|The New Statesman]]* antydet Alan B'Stard (spilt av Rik Mayall) at han kunne tenke seg å bli Lord Protector dersom han ikke oppnådde å bli statsminister.

## Referanser
Design

**Design** er et internasjonalt begrep som både betegner skaperprosessen av en gjenstand eller et produkt med tanke på formgiving og funksjon, og selve resultatet av denne prosessen. Betegnelsen brukes ofte innen håndverk, industri og kunstindustri, og den kan deles opp i blant annet klesdesign, møbeldesign, industridesign, interaksjonsdesign, tjenestedesign og grafisk design. Design har tradisjonelt blitt plassert i grenselandet mellom håndverk og kunst. Betydningen av design som konkurransevirkemiddel avspeiles i begrepet strategisk design, som er utviklet etter år 2000.

En *designer* er en som har design som profesjon. I Norge kan man utdanne seg innen designfag ved flere læresteder, blant andre Arkitektur- og designhøgskolen AHO og NTNU (industriell design), Kunsthøgskolen i Oslo KHIO og Kunst- og designhøgskolen i Bergen KHiB (møbel- og klesdesign), Oslomet (produktdesign) og flere andre læresteder innen andre designretninger. Det er også mulig å gå yrkesrettet videregående skole i utdanningsprogrammet Design og håndverk, der man går to år på skole fulgt av to år i lære i en bedrift.

Designmetodikk er et sett av metoder og tilnærminger man benytter i designprosessen for å utvikle en løsning eller produkt. Slik metodikk undervises ved design- og ingeniørstudier og blir spesielt viktig for tverrfaglige, komplekse prosjekter med mye koordinering, der flere aktører er involvert.

## Designloven
Norge har en egen lov av 14. mars 2003 nr. 15 om beskyttelse av design, ofte kalt *[[designloven]]*. Der er design definert i § 2 nr. 1 som «utseendet til produkt eller en del av et produkt som særlig følger av de karakteriserende trekkene ved linjene, konturene, fargene, formen, strukturen eller materialet til produktet eller produktets ornamentering.»

Enerett og rettsvern for design kan oppnås for en tidsperiode ved designregistrering hos Patentstyret. Registrering kan nektes blant annet av design som inneholder offentlig våpen eller tegn, statsflagg og lignende.

Designloven avløste den tidligere lov av 29. mai 1970 nr. 33 om mønster, og den nye loven har sammenheng med Norges forpliktelser etter EØS-avtalen.

## Eksterne lenker
* Beskrivelse av designeryrket på nettstedet Utdanning.no
* Designloven på nettstedet Lovdata
* Søknad om design til Patentstyret – elektronisk skjema i Altinn
* Digital bokkopi av ''Det 20. århundrets design'' (Schibsted, 1999)
Senepoken i Egypt

**Senepoken i det gamle Egypt** dekker tiden mellom den siste oppblomstringen av innfødte egyptiske herskere etter den tredje mellomepoke og før de persiske erobringer. Epoken varte fra 664 f.Kr. til 332 f.Kr.

## Dynastiene i senepoken
**[[26. egyptiske dynasti|Det 26. dynasti]]**, også kjent som **saite-epoken.** Områdene ved Memfis og Nildeltaet ble gjenstand for gjentatte angrep fra assyrerne frem til Psammetikhos forente Nedre og Midtre Egypt og skapte det 26. dynasti, som markerer begynnelsen på den siste epoken i egyptisk oldtid. Med tiden utvidet han sin makt til å omfatte hele Egypt, i 656 f.Kr. Han anså seg mektig nok til å bryte alle bånd med Assyria, og assyrerne mistet all kontroll over Egypt. Dette dynastiet, som også kalles Saite-epoken, var en tid med gjenvunnet storhet for Egypt. Farao Apries sendte hjelpetropper til Libya for å ødelegge den greske kolonien Kyrene, som led et knusende nederlag, fulgt av borgerkrig og Apries avgang. Den nye faraoen, Amasis II, var ifølge greske samtidige tekster mest opptatt av innenrikspolitikk og gode forhold til sine naboer. Han døde i 525 f.Kr.

**[[27. egyptiske dynasti|Det 27. dynasti]]** kunne mer presist kalles **den første persiske okkupasjon**, for på denne tiden var Egypt en del av det store persiske rike under Kambyses II.

**[[28. egyptiske dynasti|Det 28. dynasti]]** hadde bare én konge, fyrst Amyrteaus av Sais, som gjorde opprør mot perserne.

**[[29. egyptiske dynasti|Det 29. dynasti]]**, regjert fra Mendes.

**[[30. egyptiske dynasti|Det 30. dynasti]]** var preget av den 26. dynastis konstneriske stil. Det varte fra 380-343 f.Kr., og var det siste innfødte dynasti i Egypt. Under farao Nektanebos foregikk det en hektisk byggevirksomhet i hele landet, men da perserne på nytt invaderte, klarte ikke egypterne å holde stand. Nektanebos flyktet til Nubia, og med hans avgang slutter den egyptiske oldtidshistorien. 

**[[31. egyptiske dynasti|Det 31. dynasti]]** er dermed **den andre persiske okkupasjon**, en periode som også kalles Akemenide-dynastiet.