Norsk romani

**Romani**, også kalt **romani rakripa** og **norsk romani**, er et av Norges nasjonale minoritetsspråk. Sammen med **svensk romani** utgjør det **skandoromani**, et språk med hovedsakelig skandinavisk grammatikk og indisk-basert ordforråd som tradisjonelt blir brukt av romanifolket (sigøynere, tatere, romanoer, romanisæl) i det vestlige Sverige, på Østlandet og i Trøndelag.

Romani er i Norden kjent som romanifolkets (taternes) språk. Romani og romanes har mye til felles, men på grunn av skille i tid og geografi, har de utviklet seg ulikt, Romani kan derfor kalles et nordisk indoarisk språk, siden det i stor grad bruker den skandinaviske grammatikken med hensyn til lyd- og bøyningsmønster.

Hvor mange som snakker/behersker norsk romani i Norge er uklart, men det antydes å være mellom noen få hundre og noen få tusen mennesker.

Den 10. november 1993 ratifiserte Norge som første land Den europeiske pakt om regionale språk eller mindretallsspråk. Pakten trådte i kraft som konvensjon fra 1. mars 1998, som følge av at fem europeiske land da hadde ratifisert avtalen. Romani er derfor å forstå som et fullt ut anerkjent minoritetsspråk i Norge. Etter vedtak i den svenske Riksdagen den 2. desember 1999 fikk romani i alle sine varianter (sammen med samisk, finsk, tornedalsfinsk og jiddisch) offisiell status som nasjonalt minoritetsspråk også i Sverige.

Språkloven som kom i 2020 fastslo at det offentlige Norge har ansvar for nynorsk og bokmål, norsk tegnspråk, samiske og de nasjonale minoritetsspråkene– kvensk, romanes og romani.

I 1944 ga Ragnvald Iversen ut boken *Secret Languages In Norway – Part I – The Romany Language In Norway*.

## Ordtilfang

Ordtilfanget i romani bærer sterkt preg av romanifolkets historie. Kjernen av ordtilfanget kommer fra de indoariske språkene omkring Panjab i Pakistan og det nordvestlige India. Mange ord ligner på tilsvarende ord i hindi &mdash; slik som tallene fra én til fem. Andre vesentlige kilder er gresk, slaviske språk, romanske språk og germanske språk. Det finnes også enkelte hebraiske og finske ord i romani.

Mange ord som er innlånte fra skandinavisk er omformet med suffiks som -(d)ra, -us, -is og lignende.

## Grammatikk
Grammatikken står i sterk motsetning til ordtilfanget i romani rakripa; både syntaksen (setningsoppbygningen) og morfologien (systemet av bøyningsendinger) er i det store og hele av sentralskandinavisk type.

### Morfologi

#### Substantiv

Substantivene i romani tar vanligvis *-(a/e)r* i ubestemt form flertall, og de har etterhengt bestemt artikkel som i de fleste nordgermanske språk og målfører. Endingsvokalen i ubestemt form opprettholds i bøyde former. Typiske endingsvokaler er hankjønnsendingen *-o* og hunkjønnsendingen *-i*.

Avledningsendinger inkluderer *-ipa* (*rakra* = ‘tale’, *rakripa* = ‘språk’, ‘tale’; *nak* = nese, *nakkipa* = ‘snus’) og *-ar* (*tradra* = ‘reise’, *tradrar* = ‘bil’).

#### Verb

Verbene har oftest a-infinitiv på romani. De fleste verb bøyes som nynorsk *kasta*. Enstavingsverb blir oftest bøyet omtrent som nynorsk *ha*. Perfektum blir oftest dannet med hjelpeverbet *kamma* (ha). Mange verb, inkludert ord fra germanske språk, har suffikset -(d)ra: *bidra* (vent), *bodra* (bo), *dindra* (tjene), *dragra* (dra, reise).

### Syntaks
Den grunnleggende setningsoppbygningen i romani er stort sett av SVO-type (Subjekt-Verb-Objekt): *Vårsnus rakrar romani* (SVO) svarer ordrett til «Vi snakker romani». Ved tilføying av adverb først i setningen får vi, som i all skandinavisk, reverseringen SV > VS:  *Ninna rakrar vårsnus romani* (AVSO) «Nå snakker vi romani.»

## Tatervise
Språket i sangen *Romano rakklo* veksler mellom romani og norsk. I venstre kolonne står sangen i original form på en blanding av romani og norsk. I høyre kolonne er den oversatt, ord for ord, til norsk.

## Litteratur
* Hancock, Ian: «The Social and Linguistic Development of Scandoromani», i: E.H. Jahr (ed.): *Language Contact: Theoretical and Empirical Studies.* Berlin: Mouton de Gruyter, 1992.
* Hyltenstam, Kenneth *(red.)*: *Sveriges sju inhemska språk : ett minoritetsspråksperspektiv.* Lund (Studentlitteratur), ca. 1999. (366 s. : ill.) ISBN 91-44-00777-9 (hf.) 
* Iversen, Ragnvald: *The Romany language in Norway.* (Skrifter / utgitt av det Norske videnskapsakademi i Oslo. II. Historisk-filosofisk klasse ; 1944:3 1) 1944. (275 s.)
* Karlsen, Hermann: *Romani-norsk ordbok.* Fredrikstad (Stiftelsen Roma), 2000. (90 s.; ill.) 
* Karlsen, Hermann: *Vandriar : et enkelt innføringskurs i romani : ved undervisning, skriftlig og på CD.* Fredriksstad (Stiftelsen Roma), 2001. Hefte (28 s.) + CD. 
* Karlsen, Ludvig [...] *et.al.*: *Romani-folkets ordbok : Tavringens rakripa = de reisendes språk.* 1993. ISBN 82-992363-1-2. 
* Mac Mathúna, Séamus & Ó Corráin, Ailbhe *(red.)*: *Minority languages in Scandinavia, Britain and Ireland.* (Studia Celtica Upsaliensia ; 3) Uppsala (University of Uppsala); Stockholm (Almqvist & Wiksell International), 1998. (220 s. : ill.) ISBN 91-554-4111-4 (hf.) 
* *Sveriges officiella minoritetsspråk : finska, meänkieli, samiska, romani, jiddisch och teckenspråk : en kort presentation.* (Skrifter utgivna av Svenska språknämnden ; 86) Stockholm (Norstedt), 2003. (76 s. : ill.) ISBN 91-7297-611-X (hf.) 

## Se også
* Romanés
* Rodi

## Referanser


## Eksterne lenker
* Utdrag fra ''Tavringens rakripa : romanifolkets ordbok'' av Ludvig Karlsen
* Norske nyheter på romani rakripa (Pre Drommen te Romani-Manuset)
* «Ethnologue Report: Romani, Tavringer : a language of Sweden»