Rabarbra

**Rabarbraplanten** (*Rheum rhabarbarum*) er en gammel, hardfør, mat- og medisinplante (staude) som opprinnelig kommer fra de nordlige og sentrale deler av Asia (Sør-Sibir og Kina). Planten ble dyrket i Europa fra 1600-tallet og kom til Norge på 1700-tallet.

Den sure smaken av rabarbra skyldes hovedsakelig malonsyre (eplesyre), men stilkene inneholder også en del oksalsyre som kan gi økt risiko for nyrestein. Melk kan forhindre dette til en viss grad. Rabarbra kan også virke som avføringsmiddel.

Rabarbra kan brukes til å lage desserter som suppe eller grøt ved koking sammen med sukker og jevning. Saften kan brukes som en aromatisk og syrlig ingrediens i drikke som brus og saft. Det finnes også flere kommersielle alkoholholdige drikker med rabarbra. Avhengig av landsdelen, høstes rabarbraen vanligvis frem til omkring Sankthans. Etter Sankthans blir planten stadig mer trevlete når den bygger opp næring til neste sesong.

Bladene inneholder særlig mye oksalsyre og regnes som giftige ved at oksalsyren hindrer kroppens evne til opptak av kalsium og jern. Etter at rabarbrablader ble anbefalt brukt som grønnsak i England under første verdenskrig, ble de spist i betydelige mengder, og det skal ha kommet inn rapporter om akutte forgiftninger, og til og med dødsfall.

## Utvalgte typer av rabarbra
* Early sunrise
* Elmsblitz
* Elmsfeuer
* Marshalls Early Red
* Prince Albert
* Rosenhagen
* Spangsberg
* Valentine
* Victoria  

## Dyrking
Rabarbra dyrkes vidt, og takket være drivhusproduksjon er den tilgjengelig store deler av året. For god vekst trenger den nedbør og en årlig kjølig periode på 7-9 uker ved en temperatur på 3 °C (37 °F), kjent som "kjølingsenheter". Planten utvikler et betydelig underjordisk lagringsorgan (rabarbrakroner), og kan brukes til tidlig produksjon ved å flytte feltodlede kroner til varme forhold. Rabarbra dyrket i oppvarmede drivhus kalles "drivhus-rabarbra" og kommer vanligvis i salg på forbrukermarkeder tidlig på våren, før utendørsdyrket rabarbra er tilgjengelig. Drivhus-rabarbra er vanligvis en lysere rødfarge, mer delikat og søtere i smaken enn utendørs rabarbra. Etter forsert vekst for kommersiell produksjon kastes vanligvis kronene. I land med temperert klima er rabarbra en av de første matplantene som høstes, vanligvis midt til sent på våren, og vekstsesongen for feltplanter varer til slutten av sommeren.  

Rabarbra som er skadet av sterk kulde bør ikke spises, da den kan inneholde mye oksalsyre som migrerer fra bladene og kan forårsake sykdom.  

Rabarbra vil vokse på de fleste jordtyper med en pH på 5,25 til 6,75, enten i full sol eller halvskygge, men må være godt drenert, og jorda skal ikke være for våt.
 
Kineserne kaller rabarbra for "den store gule" (dà huáng) og har brukt rabarbrarot til medisinske formål. Den er nevnt i "Den guddommelige bondens klassiker om urter og røtter", som antas å ha blitt samlet for rundt 1800 år siden.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Bioforsk Rabarbra Eit litteraturoversyn med vekt på innhald av eplesyre og oksalsyre (pdf) av Gunhild Børtnes
* Stor variasjon i norsk rabarbra
* The Rhubarb Compendium, Poison Information 
* The Canadian Poisonous Plant Information System, Rhubarb
* Rabarbrarot brukt i urtemedisin (engelsk) 
* TINE: rabarbraoppskrifter