open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Monument Bineothean

***Monument Bineothean*** (utgitt 2006) er debutalbumet til det norske progressiv metal-bandet Benea Reach.

Albumet kom ut den 29. mai 2006 på Tabu Recordings i Europa og 20. mars 2006 på Candlelight Records i USA. 

## Sporliste
# «Ground Slayer» (6:56)  
# «Inheritor» (3:25)  
# «Transmitter» (5:24)  
# «Purge» (5:06)  
# «Pandemonium» (4:30)  
# «River» (3:53)  
# «Torch» (4:42)  
# «Conflux» (3:56)  
# «Emperor» (5:59)  
# «Immaculate» (6:10)  
# «Venerate» (12:18)  
# «Drapery» (4:47)

## Artister
*Marco Storm &ndash; Slagverk, trommer, Synthesizer, låtskriver, piano, bassgitar og design av plateomslaget
*Ilkka Volume &ndash; Vokalist og låtskriver
*Christer Espevoll &ndash; Gitar, låtskriver og bakgrunns vokal i «Inheritor»
*Håkon Sagen &ndash; Gitar
*Martin Sivertsen &ndash; Gitar
*Håkon Nakken &ndash; Bassgitar

## Gjesteartister
*Peter Espevoll fra Extol &ndash; bakgrunns vokal i «Inheritor» og «Chorus» bakgrunns vokal i «Emperor»
*Ole Halvard Sveen fra Extol og Lengsel &ndash; bakgrunns vokal i «Inheritor» og «Chorus» bakgrunns vokal i «Emperor»
*Betty Brunick &ndash; Vokal i «Conflux»
*Remi Kristiansen &ndash; Pedal steelgitar i «Drapery»

## Andre medvirkende
*Johnny Skalleberg &ndash; Lydtekniker and Lydmiksing
*Espen Høydalsvik &ndash; Lydtekniker and Lydmiksing
*Rolf Yngve Uggen &ndash; Co-produsent
*Tonje Storm &ndash; Plateomslag bilde

## Kilder
*Monument Bineothean hos Encyclopaedia Metallum

## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 1802

**Fylkesvei 1802** går mellom Skjesetengen og Ingeberg i Hamar.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 106 (Hedmark).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker

* Vegvesenets vegkart
Barthold Halle

**Barthold Johan Halle** (1925–2025) var en norsk teaterinstruktør, dramatiker og teatersjef.

## Kunstnerisk virke
Barthold Halle startet sin karriere ved Studioteatret i 1947 og etablerte seg raskt som en betydningsfull og moderne instruktør. Fra 1949 arbeidet han som instruktør ved flere teatre, blant annet Studioteatret, Rogaland Teater, Folketeatret, Riksteatret og Nationaltheatret. I tillegg hadde han oppdrag innen radio, fjernsyn og film. I 1967 begynte han som instruktør ved Oslo Nye Teater, og fra 1978 til 1984 var han teatersjef samme sted.

Barthold Halle skrev sju egne stykker og satte iscene nærmere 150 forskjellige oppsetninger, også opera og dukketeater. Til hans store iscenesettelser hører blant annet *Peer Gynt* på Riksteatret i 1960, Shakespears *Helligtrekongersaften* på Oslo Nye Teater i 1963 og Ibsens *Brand* på Nationaltheatret i 1966. Han laget også flere viktige oppsetninger for Festspillene i Bergen, i samarbeid med Edith Roger.

Barthold Halle var regissør for Oslo Nye Teaters figurteaterversjon av Henrik Ibsens drama *[[Hedda Gabler]]*, som hadde premiere i 1994. NRK Fjernsynsteatret viste denne forestillingen i 1996. Samme år vant stykket prisen for beste scenografi på Baltic House International Theatre Festival i St. Petersburg. Scenografien var ved Lisbeth Narud, som også hadde designet dukkene.

Da han fylte 90 år i 2015 hadde Barthold Halle hatt regiansvaret for over 150 oppsetninger og var stadig i virksomhet som regissør.

## Priser og utmerkelser
I 1999 mottok Halle Tyrihansprisen for figurteateroppsetninger av Astrid Lindgrens *[[Mio, min Mio]]*, Henrik Ibsens *[[Hedda Gabler]]* og William Shakespeares *[[Stormen]]*.

## Familie
Barthold Halle var gift med skuespiller Wenche Medbøe, og far til dramatikeren Jesper Halle, jazzsaksofonisten Morten Halle, og jazzsaksofonisten Klaus Ellerhusen Holm. Han var farfar til filmskaperen Mariken Halle.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Kort biografi og bilde
*  Barthold Halle  hos Norske Dramatikeres Forbund
*  Figurteaterpris til Barthold Halle 1999
Imsdalen

**Imsdalen** er en sidedal til Østerdalen fra vest. I dalen renner elva Imsa, som har et nedbørsfelt på 506 km². Imsroa ligger i Imsdalen, og 7 km fra Imsroa ligger Norwater, kilden som brukes i produksjonen av Imsdal kildevann. 

## Eksterne lenker
* Om Imsdalen i en oppgave om naturressursforvaltning på UiO
* Imsdalen
Jonathan Richman

**Jonathan Richman** (født 16. mai 1951 i Natick i Massachusetts) er en amerikansk protopunk-musiker og en av forfedrene til indie-rock. Han er kjent for sine nærmest barnlige naive tekster, og musikken som er rotfestet i 1950-talls rock and roll-strukturer, men kan bli vilt eklektisk.

Han var sterkt influert av The Velvet Underground og grunnla et garasjerockband i Boston med navnet The Modern Lovers. Her spilte også Jerry Harrison og David Robinson.

I 1972 spilte de inn en samling spor som ble utgitt i 1976 med tittelen *Modern Lovers*. Denne musikken har trekk som få år senere ble allment brukt i punkgsjangeren.

Kort tid etter innspillingene ble gruppen oppløst. Siden har Richman i prinsippet arbeidet alene, selv om han lagde flere plater i 1970-årene under navnet «Jonathan Richman and The Modern Lovers». Besetningene på disse platene var imidlertid forskjellige fra gang til gang, og de fungerte mest som Richmans backinggrupper. Karakteristisk for disse tidlige års album er enkle og korte sanger med naive tekster, instrumenteringer og melodier.

I de senere år har han beveget seg innenfor mange musikalske sjangre, blant annet country.

## Diskografi
### The Modern Lovers
* *[[The Modern Lovers (album)|The Modern Lovers]]* (1976)
* *Rock 'n' Roll With The Modern Lovers* (1977)
* *The Original Modern Lovers* (1981)
* *Live At The Longbranch Saloon* (1992)
* *Precise Modern Lovers Order* (1994)
* *Live At The Longbranch And More* (1998)

### Jonathan Richman and The Modern Lovers
* *Jonathan Richman & The Modern Lovers* (1977)
* *Modern Lovers 'Live*' (1977)
* *Back In Your Life* (1979)
* *Jonathan Sings!* (1983)
* *Rockin' And Romance* (1985)
* *It's Time For* (1986)
* *Modern Lovers 88* (1988)

### Jonathan Richman
#### Album
* *Jonathan Richman* (1989)
* *Jonathan Goes Country* (1990)
* *Having A Party With Jonathan Richman* (1991)
* *I, Jonathan* (1992)
* *¡Jonathan, Te Vas A Emocionar!* (1994)
* *You Must Ask the Heart* (1995)
* *Surrender To Jonathan* (1996)
* *I'm So Confused* (1998)
* *Her Mystery Not of High Heels and Eye Shadow* (2001)
* *Not So Much To Be Loved As To Love* (2004)
* *Because Her Beauty Is Raw and Wild (2008)
* *O Moon, Queen of Night on Earth* (2010)
* *Ishkode! Ishkode!* (2016)

==== Diverse ====
* *Our Dog Is Getting Older Now''; på veldedighetsalbumet Colours Are Brighter – oktober 2006

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Sikling

**Sikling** av tysk *ziehklinge* (dra-klinge eller trekke-egg) er et snekkerverktøy brukt til finpuss av overflater. En sikling er typisk laget av en 0,6 til 1,0&nbsp;mm tykk stålplate, og kan fås i flere former. En rektangulær sikling kan for eksempel ha størrelse rundt 60 x 180&nbsp;mm. En annen vanlig form er «svanehals/griseøre», som ofte brukes av fiolinbyggere, og har en lik og en konveks kant.

Siklinger kan brukes til siste finpuss av finere trearbeider etter sandpapirbehandling som etterlater seg fine «hår» på overflaten. Siklinger kan også brukes til å skrape ned overflater og fjerne tynne lag av lakk og maling. Slike kalles «lakksikling», og er gjerne laget av herdet stål og har bare en slipt kant.

Sikling kan også brukes av skomakere til pussing av lær. Siklinger var også benyttet til preparering av langrennsski da de første skiene av kunstmateriale kom i bruk.

## Sliping

På en sikling som ikke er skjerpet er alle sider stilt i 90 graders vinkel til hverandre. En sløv sikling slipes først til et slikt utgangspunkt, slik at kantene er nøyaktig rette og uten ujevnheter. For at siklingen skal kunne brukes må så kantene deformeres (på engelsk kjent som *burnishing*) ved hjelp av et et verktøy i glanspolert hardt stål. Deformeringen utføres på en kontrollert måte slik at en grad/leppe dannes, en såkalt råegg. Graden som oppstår kan brukes til å høvle treverk.

Den tradisjonelle måten å sette opp en sikling på er ved å bruke et siklingstål. Metoden egner seg best for siklinger som er 1&nbsp;mm tykke. Et siklingstål består ofte av en sylindrisk stang med håndtak, og er laget av hardt stål med høyt karboninnhold (karbidstål). Det er viktig at siklingstålet er hardere enn selve siklingen. Hardheten til siklinger kan variere noe mellom produsenter. En hard sikling kan være vanskeligere å skjerpe, men vil holde seg skarp lengre. Det er viktig at siklingstålet har så glatt overflate som mulig, ettersom ujevnheter potensielt vil overføres til siklingen. (Av denne grunnen er slipestål ikke egnet som skjerpeverktøy, til tross for at de to verktøyene til forveksling ser veldig like ut). Det er også mulig å bruke improviserte skjerpeverktøy så lenge det har en rett flate uten hakk. For eksempel er det ikke uvanlig å bruke den runde delen på et hardt bor for å skjerpe en sikling.

Sliping med flatfil er en alternativ metode som ofte går mye raskere. Metoden brukes ofte på tynnere siklinger (f.eks 0,8&nbsp;mm) som kan være vanskeligere å sette opp med siklingstål på den tradisjonelle måten. Ulempen med å bruke flatfil er at graden ofte blir noe ujevn, hvilket kan føre til riper i arbeidsemnet. Likevel er sliping med flatfil et fullgodt alternativ til mange bruksområder.

## Bruk
Sikling brukes ved at en legger et jevnt press og trekker redskapen mot seg. Siklingen må stilles i en bestemt vinkel i forhold til arbeidsstykket for å fungere, og kan sette stygge riper ved uvøren bruk.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Quadruplex

**Quadruplex** (også kalt **2&Prime; quad** eller bare **quad**) var det første praktiske og kommersielt suksessrike videobåndformatet. Formatet ble utviklet for kringkasting i 1956 av Ampex, et amerikansk selskap med hovedkontor i Redwood city i California. Dette formatet revolusjonerte produksjon og kringkasting av TV-programmer siden det eneste mediet tilgjengelig for TV-industrien var film og kinescope, som var mye dyrere å bruke, hadde dårligere bildekvalitet enn videobånd og tok lengre tid å fremkalle.

Siden de fleste TV-nettverkene på vestkysten i USA brukte kinescope for å vise programmer som ikke ble sendt direkte, ville de ha en mer praktisk, kostnadseffektiv og raskere måte å spille inn programmer for senere visninger. Dette var blant grunnene til å lage en video-opptaksteknologi som bruker magnetbånd.

Formatet tar navnet sitt fra det faktum at det er fire hoder på lesehodet som leser båndet på tvers med en fart på 14 000 omdreininger per minutt på NTSC-bånd og 15&nbsp;000 omdreininger per minutt på PAL-bånd. Denne lesemetoden kalles kvadraturskanning (i motsetning til skrueskanning, som brukes på nyere videobåndformat). Båndet gikk i en fart på enten 190 eller 380 mm/s. Lyden vart spilt inn ytterst på hver kant av båndet, et spor for hver kanal. Det var òg lagt inn referansepunkt på kanten av båndet slik at det var mulig å legge inn «innslag» som avleseren kunne spole frem til.

En typisk 1500&nbsp;m rull med 2&Prime; Quadruplex-bånd inneholder rundt én time med innspilt materiale ved 380&nbsp;mm/s.

Hvert innspilte sideliggende spor med video inneholdt en sekstendedel av videofeltet. Med andre ord brukte formatet segmentinnspilling. Det betyr at en ikke kunne lure spilleren med pause, sakte film o.l., men formatet hadde helt kurant bildekvalitet for kringkasting og var en standard som ble brukt til langt ut på 1980-tallet, da mindre og mer effektive innspillingsbånd tok over.

Det finnes tre forskjellige variasjoner av quadruplex-bånd:

* low-band, som var den første standarden som ble utviklet av Ampex i 1956,
* high-band, som brukte en større båndbredde for å få et bedre bilde og
* super high-band, som brukte en pilottone for bedre å synkronisere bilde og lyd.

I dag er en gått bort fra 2&Prime; Quadruplex i kringkasting og videoproduksjon, da standarden er blitt byttet ut med mer moderne og bedre format.

## Eksterne lenker

* En god side om video-teknikk 
* Quadruplex Park, et online-museum av 2 inch Quad VTRs 
* Videoinnspilling blir til
Azumanga Daioh

|}

 er en japansk komisk manga (tegneserie) av Kiyohiko Azuma.

Serien er basert på fire tegneserieruter som blir trykket i japanske aviser. Disse ble etter hvert samlet sammen og deretter utgitt til fire bøker som forteller hovedpersonenes liv gjennom deres tre år på skolen. Avisstripene ble trykket fra april 1999 og frem til mars 2002.

Tegnefilmutgaven, anime, er bygget opp rundt det japanske standardprinsippet med 26 episoder plassert over to sesonger (en sesong tilsvarer ett semester i den japanske skolen, og som varer fra april til september). Totalt er serien bygget opp av 130 5-minutters episoder, dette fordi at serien skulle ligne mest mulig på avisstripene den var basert på. Disse 130 korte episodene ble senere samlet opp i 26 episoder, hver med en lengde på ca. 25 minutter.

Mangaserien ble utgitt i *[[Dengeki Daioh]]* av Mediaworks i Japan, og serien blir publisert på engelsk av ADV Manga.

## Handling
*Azumanga Daioh* handler om hverdagen til seks skolejenter i Tokyo gjennom deres tre år på en navnløs skole. Hver av jentene har en unik og fargefull personlighet og det er deres forskjellige, og ofte humoristiske, måte å takle hverdagen på som er det vesentligste i serien.

## Rollefigurer
### Chiyo Mihama
Chiyo Mihama (美浜 ちよ) er en lystig og geniale 10-åring som får 100 prosent (på japanske skoleprøver teller en alltid resultatene i prosenter) på nesten alle prøver og som derfor har fått hoppe rett opp til på et høyere klassetrinn, selv om hun egentlig gikk på barneskolen.

### Tomo Takino
Tomo Takino (滝野 智) er en hyperaktiv og skadefro slappfisk som ikke følger med på skolen og ofte irriterer andre. Hun kommer seg gjennom skolegangen ved å skrive av notatene til Chiyo og Yomi. Hun er også meget impulsiv og tenker sjelden over konsekvensene av det hun sier og gjør.

### Koyomi «Yomi» Mizuhara
Koyomi Mizuhara (水原 暦) er den mest seriøse og voksne i gruppen. Hun har gått i samme klasse som Tomo siden barneskolen og er hennes mobbeobjekt nummer en.

### Sakaki
Sakaki (榊) er høy, mørk og mystisk. Hun snakker sjelden og har et steinhardt ytre. Hun er også en meget god atlet, men viser ingen interesse for sport annet enn når hun deltar på skolens årlige idrettsdag. Hun er også ganske god på skolen, men får middels karakterer i de fleste fag.

### Ayumu «Osaka» Kasuga
Ayumu Kasuga (春日 歩) kommer egentlig fra Osaka, men ble overført til Tokyo i første skoleår. Tomo erklærte fort at kallenavnet hennes skulle være «Osaka». Ayumu kan virke treg og dum, og hun sover ofte i timene og har lange filosofiske tankerekker som ender i ingenting. Hun er blant annet meget god på en helt spesiell type gåter.

### Kagura
Kagura (神楽) går opprinnelig i parallellklassen til de andre, men etter det første året byttet hun klasse og havner sammen med de andre. Hun er ikke flink på skolen, og sammen med Tomo og Ayumu danner hun «Bonkuraazu» (idiot eller dumskalle), en gruppe av de dårligste elevene i klassen. Hun er god i sport og ser på Sakaki som sin store rival.

## Eksterne lenker
* ''Azumanga Daioh'' – Everyone's goin' blonklers!!!, den offisielle engelske nettsteedt ved ADV Films
Hale-Bopp

**Hale-Bopp** (også kalt «Stor komet av 1997») er en komet som ble oppdaget av Alan Hale og Thomas Bopp uavhengig av hverandre den 23. juli 1995. Den kunne sees fra Jorden med det blotte øye i 18 måneder i 1996 og 1997, hvilket er rekordlang tid for en komet. Hale-Bopp betegnes formelt **C/1995 O1**.

Hale-Bopp har en omløpstid rundt solen på mellom 2520 og 2533 år som fører til at kometen ikke vil sees igjen før en gang på midten av det 4. årtusen.

## Heavens Gate
Kometen var et viktig innslag da 39 medlemmer av sekten Heaven's Gate begikk masseselvmord den 26. mars 1997.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Om Hale-Bopp på Cometography.com
*  Om Hale-Bopp på NASA
Hans Bagger

**Hans Bagger** (1646–1693) var en dansk teolog, prest og biskop.

## Skolegang og studier
Hans Baggers foreldre var Ole Bagger og Maria Lauridsdatter. Han ble født i Lund i Skåne, som på den tiden var dansk, og begynte i 1656 på latinskolen i byen. I 1663 studerte han videre på Københavns Universitet, men ble oppfordret av Peder Winstrup til å studere videre på universitetet i Greifswald, som den gang ble styrt av Sverige. Etter et halvt år reiste han videre og fortsatte sine studier ved universitetet i Rostock. Han fikk reisestøtte av professor Hans Wandal og drog i 1666 til Wittenberg for å studere under Abraham Calovius. 

Deretter (i 1669) reiste han hjem til Lund, hvor han tok magistergrad. Han fikk så en professorstilling i filosofi, og han ble konrektor ved universitetet i Lund. I 1672 reiste han på ny ut for å studere. Denne gang til Oxford og Cambridge i England for å studere østerlandske språk. Han hadde også studier i Holland.

## Biskop over Sjælland
I 1674 ble han kalt hjem for å bli stiftsprost og prest ved Vår Frue kirke i København av Christian V. Han giftet seg 12. november 1674 med Margrethe Schumacher, søster til Peder Griffenfeld. Året etter ble han utnevnt til biskop over Sjællands stift, 29 år gammel.

## Administrator og liturg
I hele sin virksomhet ivret Hans Bagger for en streng luthersk rettroenhet, og for at Danmark-Norge skulle være et rent luthersk land. Da katolikkene forsøkte å få innpass i landet, stod Hans Bagger i spissen for motstanden. Han brevvekslet med kardinal Albani, som seinere ble Clemens XI. Han motarbeidet også de reformerte.

Som biskop deltok han i arbeidet med revisjon av «Danske Lovs 2. bog», og han var med i en ny revisjon av kirkeritualet som kom ut i 1685. På hans tid var det mange bededager i kirkeåret, og han fikk samlet dem til en felles bededag på 4. fredag etter påske. Det var Hans Bagger som skrev bededagsbønnen. 

I 1688 utgav han ny alterbok, en håndbok for prestene. I fortalen forsvarer han nødvendigheten av et kirkelig ritus.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Runebergprosjektet: Salomonsens konversationsleksikon
Kristian Hauger

**Kristian «Hauer'n» Asbjørn Hauger** (1905–1977) var en norsk pianist, komponist og orkesterleder, kjent for å ha skrevet over tusen pop-låter, deriblant *[[Når kastanjene blomstrer i Bygdø Allé]]*, *[[Gudskjelovkvelden]]* og *[[Blåklokker]]*.

## Orkesterleder
Han spilte på 1920-tallet i Le Jazzbandette, Famous Players og Pan Jazzorkester, før han ble orkesterleder for Casino Danceband og Bristolorkesteret (1928–30).  I hans Kristian Haugers Jazzorkester (1929) spilte Haakon Buntz trompet, Trygve Fjelddalen trombone, Jules de Vries og Erling Gammleng saksofon, Ernst Olsen banjo og Harald Jaang trommer. Vokalisten het Walfred Andresen.

Han ble viden kjent for sitt Kristian Haugers Radiodanseorkester, som på 1930-tallet ble et mye brukt studioorkester. Med dette orkesteret spilte han også inn en lang rekke av sine egne komposisjoner, blant annet med Steinar Jøraandstad som vokalist. Kristian Hauger var også den første kapellmesteren ved Regnbuen.

## NOPA
Sammen med blant andre Bjarne Amdahl, Willy Johansen, Thode Fagelund og Jolly Kramer-Johansen tok Hauger initiativet til å opprette en forening for å ivareta opphavsrettighetene til slagerkomponister og -tekstforfattere. «NOPA» ble stiftet i 1937; akronymet tar utgangspunkt i ordene «norske populærautorer». Hauger var formann for foreningen i mange år.

## Schlagere (utvalg)
Etter lengre studier i klaver utga han i 1927 sin første schlagermelodi, *[[Charleston i Grukkedalen]]*.
* *[[Når kastanjene blomstrer i Bygdø Allé]]*
* *[[Gudskjelovkvelden]]*
* *[[Blåklokker]]*
Flere av hans slagere er presentert på utgivelsen *Når kastanjene blomstrer* (Philips, 1975).

## Filmmusikk
Hauger skrev også filmmusikken til *[[En herre med bart]]*, *[[Syndere i sommersol]]*, *[[Bør Børson Jr. (norsk film 1938)|Bør Børson Jr.]]* (1938-versjonen) og *[[Den forsvundne pølsemaker]]*. Sistnevnte film bød på slageren *[[Pølsemaker, pølsemaker]]* fremført av Leif Juster.

## Bokutgivelser
* 1962: *Tono's populærkomponister Tono's populærkomponister, 1937-1962 : festskrift utgitt i anledning av 25-årsjubiléet* 
* 2005: *Hauer'n i hundre* (Musikkhusets Forlag)
Haugers liv og flere verker er beskrevet i biografien *Hauer'n i hundre* (Musikkhusets Forlag, 2005), med hjelp av datteren Else-Marie Hauger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Lydklipp  av *Norsk Jazzfantasi no. 1* (1929) og *Mr. Rhythm man* (1936) fra Norsk jazzarkiv, fremført av Haugers orkestre.
Grimo

**Grimo** er ei bygd i Ullensvang kommune i Vestland. Bygdesamfunnet ligger på vestsiden av Sørfjorden innerst i Hardangerfjorden nær Folgefonna.

Grimo grenser i nord mot Utne og i sør mot Aga. Bygda er en viktig del av jordbrukskommunen Ullensvang. Ca. 10 % av innbyggerne i kommunen bor i Grimo. Barne- og ungdomsskolen for vestsiden av Sørfjorden, Hauso barne- og ungdomsskule, ligger i Grimo.

Klimatiske forhold sammen med det rike jordsmonnet gir grunnlag for dyrking av frukt av høy kvalitet. Moreller, epler, plommer og pærer er de viktigste, mens jordbærproduksjonen har hatt en tilbakegang.

På Haustveit er det registrert viktige helleristninger fra steinalderen, cirka 100 meter over dagens vannstand. Nesten all næring i dag er fruktbasert mens det tidlig på 1900-tallet var registrert en rekke næringer som ysteri, hotell og bryneproduksjon.

Frå sør til nord består Grimo av disse grendene: Velure (under Velurenuten 1&nbsp;335 moh.), Hetleflot, Jåstad (Jåstadnuten 1&nbsp;393 m), Brandstveit (under Hausanutvatnet 1&nbsp;010 m), Haustveit, Hauso, Årekol, Grimo (under Grimsnuten 1&nbsp;233m), Langesæter og Trones.

I den brattlendte bygda er det en rekke bekker og elvefar som viktige element i den pittoreske naturen. God og spredd vanntilførsel er også viktig for produksjon av kvalitetsfrukt. Elvefara  har lokale navn som Grimelva, Skotabekken, Nordalsbekken, Hauselva, Haustveitelva, Frederiksbekken, Branstveitelva og Mearebekk.

## Referanser
Kristineberg (Stockholm)

**Kristineberg** er en bydel i Kungsholmen bydelsområde i Stockholms innerstad. Den ligger på øya Kungsholmens nordvestlige del, og grenser i øst mot Stadshagen, i vest mot Traneberg, i sør mot Fredhäll og i sørøst mot Marieberg, samt til Huvudsta i Solna kommune.
## Eksterne lenker
* Statistikk - Kristineberg
Västberga

**Västberga** er en bydel i bydelsområdet Hägersten-Liljeholmen i Söderort i Stockholm kommune. Bydelen grenser til Hägerstensåsen, Midsommarkransen, Liljeholmen, Östberga og Solberga.
Jerry Harrison

**Jerry Harrison** (født 21. februar 1949 i Milwaukee, Wisconsin) er mest kjent for å ha vært keyboardist og gitarist i den innflytelsesrike gruppen Talking Heads.

## Karriere
Harrison spilte opprinnelig med Jonathan Richman i The Modern Lovers, først i Boston hvor han studerte arkitektur, senere i Berkeley, California.

Harrison var den siste av de fire Talking Heads-medlemmene som ble med i gruppen; de hadde allerede en singel ute da han forlot The Modern Lovers for å bli med dem.

Harrisons soloalbum er *The Red and the Black*, *Casual Gods* og *Walk on Water*. Sistnevnte album er egentlig kreditert til «Jerry Harrison: Casual Gods», tydeligvis i et forsøk på å skape en ny band-identitet koblet til det forrige albumet.

Etter bruddet med Talking Heads, begynte Harrison å produsere, og har jobbet med album fra grupper som Violent Femmes, Foo Fighters, The Von Bondies, General Public, Live, Crash Test Dummies, The Verve Pipe, Rusted Root, Black 47, Of a Revolution og No Doubt.

## Diskografi
* *The Red and the Black* (1981)
* *Casual Gods* (1988)
* *Walk on Water* (1990)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Metallisitet

**Metallisitet** brukes innen astronomi og astrofysikk, for å beskrive den andel materie (for eksempel  en stjerne) som består av andre grunnstoffer enn hydrogen og helium. Metaller brukes som et samlebegrep for alle atomer med atomnummer større enn 2. I denne sammenheng bidrar f.eks karbon til metallisiteten selv om det ikke er et metall i vanlig definisjon.

Metallisiteten av et objekt kan gi en pekepinn om dets alder. Hydrogen og helium utgjorde henholdsvis 76&nbsp;% og 24&nbsp;% av all vanlig materie etter Big Bang, med kun spor av tyngre grunnstoffer som litium og beryllium. Alle tyngre grunnstoffer er senere produsert ved nukleosyntese i stjerner og supernovaer. Derfor vil høy metallisitet tilsi at objektet er dannet relativt senere enn et objekt med lav metallisitet. Høy er et relativt begrep &ndash; metallisiteten i unge stjerner er sjelden over 2 (%). Solen er en tredjegenerasjonsstjerne (populasjon I) og har en metallisitet på 1,6. De eldste førstegenerasjonsstjernene (populasjon III) har en metallisitet nær 0.

Et annet mål som brukes ved spektroskopi måler forholdet mellom jern og hydrogen i spekteret som (Fe/H) for stjernen eller stjernetåken. Forholdet uttrykkes i forholdet til verdien for solen som normal og oppgis logaritmisk. En (Fe/H)-metallisitet på 0 er derfor det samme som for solen mens (Fe/H)-metallisitet på -1 er en tiendedel av solens.

## Referanser


## Eksterne lenker
Metallsitet på answers.com
Løren stasjon

**Løren stasjon** er en T-banestasjon i Oslo som åpnet 3. april 2016. Den ligger i tilknytning til Lørenbyen i bydel Grünerløkka, mellom stasjonene Sinsen og Økern. Stasjonen, som er i underjordisk utførelse, ble bygget i forbindelse med Lørenbanen. Stasjonsområdet ligger på det som hadde adressen Lørenveien 39. De to utgangene vender mot henholdsvis Peter Møllers vei og Kanonhallveien.

Byggingen av Løren stasjon og Lørenbanen var en del av Oslopakke 3, og kostet totalt 1,33 milliarder kroner. Anleggsperioden var fra juni 2013 til april 2016. Det er beregnet at Løren stasjon vil få  passasjerer hver dag og dermed bli en av de ti største stasjonene i Oslos T-banenett. Stasjonen er også den nyeste i Oslos T-banenett.

## Utforming
Selv om stasjonen/prosjektet strengt tatt ikke var endelig vedtatt, kom det tidlig i prosessen inn arkitektforslag. Kristin Jarmund Arkitekter leverte inn et forslag (illustrert av Mir) på oppdrag av daværende Oslo Sporveier. Forslaget til utforming av stasjonen hadde mye til felles med Nydalen stasjon, som i sin tid ble nominert til Mies van der Rohe-prisen.

Til slutt ble stasjonen et samarbeidsprosjekt mellom Arne Henriksen Arkitekter og MDH Arkitekter. De leverte et felles forslag til arkitektkonkurransen i 2012.

Sverre Wyller har laget et nær 30 m2 freskomaleri kalt *En blå stasjon* som henger over plattformen.

## Bildegalleri

Løren subway station, Oslo, Norway 15.JPG|Løren stasjon, fra rulletrappen ned til plattform.
Den nye T-banestasjonen.jpg|Nede ved perrong for banen.
Løren subway station, Oslo, Norway 04.JPG|Rulletrapp opp fra perrong.
Løren stasjon plattform hovedoppgang mot Peter Møllers vei.jpg|Plattform og hovedoppgang mot Peter Møllers vei.
Løren stasjon utgang Kanonhallveien.jpg|Utgang mot Kanonhallveien.


## Referanser


## Eksterne lenker
* Sporveien.com  - *Lørenbanen*

*
Kulehop

**Kulehoper** er tette kuleformede ansamlinger av stjerner. Slike hoper har en diameter på omkring 100 lysår og inneholder mellom 10 000 og 10 mill stjerner. Kulehoper finnes i Melkeveien og andre galakser og inneholder vanligvis metallfattige stjerner som derfor er blant de eldste stjernene som ble dannet i universet. Kulehoper dannes fremdeles.

## Referanser
Fredhäll

**Fredhäll** er en bydel i Kungsholmen bydelsområde i Stockholms innerstad. Den ligger på øya Kungsholmens sørvestlige del. Bydelen grenser i øst mot Marieberg og i nord mot Kristineberg.
United Methodist Church

**United Methodist Church** er det største metodistiske kirkesamfunn i verden, og har rundt 14 millioner medlemmer verden over. Kirkesamfunnet er representert i blant annet Skandinaviske metodistkirker. Kirken er representert i World Methodist Council.

## Bakgrunn
Flere metodistsamfunn gikk sammen om å bli forent på slutten av 1800-tallet. I 1939 ble The Methodist Church dannet, ved en sammenslåing av Methodist Episcopal Church, The Methodist Episcopal Church South og The Methodist Protestant Church. I 1968 gikk The Methodist Church sammen med Evangelical United Brethren, og den nåværende United Methodist Church ble offisielt dannet i Dallas i Texas.

## Organisasjon
United Methodist Church er organisert med biskoper, pastorer og diakoner, som vanligvis har gjennomgått en form for opplæring. Både menn og kvinner kan ha alle disse vervene. De nordiske landene og Baltikum utgjør et bispdømme i kirken.

## Medlemskap
Kirken opererer med tre grader av medlemskap. 
* En som skal regnes for *fullt medlem*, har blitt døpt som barn, og må også som voksen komme med en erklæring ved en offentlig kunngjøring i en menighet. 
* En som har blitt døpt som barn og fortsatt er medlem, med ikke har kommet med noen slik bekreftelse, blir også regnet med i medlemsantallet. 
* En som ikke er døpt i kirken, kan være med i en del av kirkens arbeid. De blir regnet som *tilknyttet* kirken, men de tas ikke med i medlemsantallet.

## I Norge

I Norge teller Metodistkirken 13 000 medlemmer (2006) i omkring 50 metodistkirker.

Metodistkirken i Norge har inngått en avtale med Den norske kirke om at de to kirkene skal godta hverandres embeder, dåp og nattverd.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Chandigarh

**Chandigarh** er en by i India og hovedstaden i de nordlige delstatene Punjab og Haryana. Chandigarh er fra 1966 forbundsterritorium. Byen ligger 200 km nordvest for Delhi, og omfatter et areal på 114 km² med  innbyggere (2011).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Crash Test Dummies

**Crash Test Dummies** er en canadisk musikkgruppe dannet i Winnipeg i 1989. Medlemmer i gruppen er Brad Roberts (gitar, sang), Ellen Reid (sang), Benjamin Darvill (mandolin), Dan Roberts (bass), og Mitch Dorge (trommer). De er mest kjent for hitlåten «Mmm Mmm Mmm Mmm» (1993). 

## Diskografi
* *The Ghosts that Haunt Me* (1991)
* *God Shuffled His Feet* (1993)
* *A Worm's Life* (1996)
* *Give Yourself a Hand* (1999)
* *I Don't Care That You Don't Mind* (2001)
* *Jingle All The Way* (2002)
* *Puss 'n' Boots* (2003)
* *Songs of the Unforgiven* (2004)
* *Oooh La La*  (2010)

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Marieberg

**Marieberg** er en bydel på øya Kungsholmen i Stockholms innerstad.

Marieberg tilhører Kungsholmen stadsdelsområde. Den ligger vest for Fridhemsgatan/Norr Mälarstrand, sør for Drottningholmsvägen og øst for Essingeleden/Viktor Rydbergs gata. 

Bydelen mangler tunnelbanestasjon, men det er kort avstand til stasjonen Thorildsplan i Kristineberg. Området trafikkeres av mange busser.
Bagger

**Bagger** er et dansk etternavn.

## Personer
* Erik Bagger (f. 1949), en dansk industridesigner.
* Hans Bagger (1646–1693), en dansk teolog, prest og biskop.
* Stein Bagger (f. 1967), en bedrageridømt dansk forretningsmann, administrerende direktør for det danske firmaet IT Factory.
Britta Johansson Norgren

**Britta Johanna Helena Johansson Norgren** (født 30. mars 1983 i Bälinge i Uppsala) er en svensk tidligere langrennsløper. Fra 2014 til hun la opp i 2022 satset hun på Ski Classics der hun fikk seks sammenlagtseire.

## Karriere
Hun deltok under OL i 2006 i Torino, med ellevteplass på 10 km som sitt beste resultat. Hun var med på stafettlaget, der Sverige endte på fjerdeplass. I sprinten ble hun slått ut i kvartfinalen.

Hennes beste individuelle plassering i verdenscupen er to fjerdeplasser i sprint i 2013, men i stafett har hun to verdenscupseire fra 2007.

Hun vant Ski Classics sammenlagt sesongen 2015/16, 2016/17, 2017/18, 2018/19 og 2019/20. Hun vant også Visma Nordic Trophy Women i Ski Classics sesongen 2016/17. I La Diagonela i januar 2021 fikk hun frostskader, og sesongen 2021 ble ødelagt.

Hun avsluttet langrennskarrieren etter å ha vunnet Ski Classics 2021/22.

## Resultatoversikt

### Podiumplasser i verdenscupen lag

### Resultater i verdenscupen sammenlagt

### Seire i verdenscupen i rulleski

### Seire i Worldloppet

### Seire i Ski Classics-renn

### Resultater i Ski Classics sammenlagt

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Visma Ski Classics - Britta Johansson Norgren
Live (andre betydninger)

**Live** kan referere til:

* Live, kvinnenavn
* Liv, *«i live»*, levende

;Innen musikk

* Live (band)
* Konsertalbum – Konsertalbum
* ''Live'' (album), konsertalbum av AC/DC.
* ''Live'' (Alice in Chains), musikkalbum av Alice in Chains.

;Annet
* Direktesending
* Laiv, levende rollespill
Elvis-imitator

**Elvis-imitator** er betegnelsen på en som imiterer eller kopierer Elvis Presley enten som en hobby, eller profesjonell levevei innenfor underholdning. 

Elvis Tribute Artist (ETA) er en riktig benevnelse for denne typen artister.

* Kjell Elvis (fullt navn Kjell Henning Bjørnestad er en norsk Elvis-imitator fra Farsund som ble kåret til Europas beste Elvis-imitator i 2006. 
* Morgan Vøien i dElvis Morgan Band fra Bud ble kåret til Europas beste Elvis Tribute Artist i 2018.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tord Bertinussen

**Tord Magne Bertinussen**, (født 1956) er en norsk journalist og kommunikasjonsrådgiver som var ansatt en årrekke i NRK. Han var senere ansatt i Bodø kommune. 

Bertinussen er født og oppvokst i Sortland i Nordland.

Han ble ansatt i NRK Nordland i 1979. Deretter var han noen år i NRK TV-sporten før han i 1998 returnerte til NRK Nordland. 

Han var kommunikasjonssjef i Bodø kommune fra 2011 og til han pensjonerte seg i 2023.

## Referanser
Bots- og bededag

**Bots- og bededag**, eller **bots- og bønnedag**, er siste søndagen i oktober.

## Historie
Bots- og bededagene ble avskaffet ved reformasjonen, men gjeninnført litt etter litt. 

I 1626 fikk Christian IV innført en ukentlig bededag, i byene om fredagen og på landet om onsdagene. Tanken var å holde befolkningen i stramme tøyler mens Danmark-Norge deltok i trettiårskrigen. Ved freden i Lübeck i 1629 ble bededagene delvis opphevet, men gjeninnført i 1631. Da bad prestene i kirkene for fred, og man fastet.

Disse ble slått sammen til store bededag av biskop Hans Bagger i mars 1686. I løpet av sine første år som biskop i Roskilde fikk han innført tre faste- og bededager. Den midterste av dem ble lovfestet ved kongelig forordning 27. mars 1686 og plassert på fjerde fredag etter påske. På denne måten kunne Christian V rekke å holde bededag i København før han drog ut på sine årlige reiser.

Ved lov 28. mai 1915 ble den i Norge vedtatt flyttet, og dernest vedtatt lagt til fredag før allehelgenssøndag (første søndag i november) ved kongelig anordning 12. mai 1916. Ved lov 22. desember 1950 (etter stortingsvedtak 8. desember 1950) flyttet til søndag før allehelgensdag. Dagen heter nå **bots- og bønnedag**.

Den store bededagen var en «ekstraordinær, alminnelig bededag» og ble varslet kvelden før ved at man ringte i kirkens største klokke, stormklokken. Det var et signal om at skjenkesteder skulle lukke, og det var ikke lenger tillatt å drive handel. På den måten håpet man å få folk til kirke både i rett tid og at de var edru. Man skulle faste til gudstjenesten var over, og man måtte avholde seg fra arbeid, reiser, lek, spill og annen «verdslig forfengelighet» til man var ferdig med dagens kirkelige handlinger – gudstjeneste, høymesse, «tolvpreken» (middagspreken kl 12) og aftensang. Helligdagspåbudet gjorde at bakerne ikke kunne levere nystekt brød neste dag. I stedet laget de *tvebakker* (= kavringer, jfr *[[tvebaksbudding]]*) som folk fikk til dagen etter, og som eventuelt kunne varmes opp.

## Referanser


## Se også
*Store bededag
*Kirkeåret

## Eksterne lenker
* Historie-online.dk: Hvorfor holder vi Bededag?
Palestina (andre betydninger)

**Palestina** kan vise til:

## Geografi
### Midtøsten
* Palestina (region) – en geografisk og historisk region i Midtøsten
* Palestina – Staten Palestina med observatørstatus i FN
** De palestinske territoriene
** Den palestinske selvstyremyndigheten (PNA)
** Det palestinske folk – et arabisk folkeslag
* Palestinamandatet (1923–1948)

### Sør-Amerika
* Palestina (São Paulo) – en brasiliansk kommune i delstaten São Paulo.
* Palestina (Alagoas) – en brasiliansk kommune i delstaten Alagoas.

## Annet
* ''Palestina'' – norsk musikkalbum
Martin Peder Vangli

**Martin Peder Vangli** (født 1. februar 1903 i Osen, Åmot, død 5. juni 1976) var en norsk langrennsløper, kombinertløper og skytter som konkurrerte på 1930-tallet. Vangli representerte Osen Idrettslag. I skytterhuset til Osen Skytterlag er Vanglis premiesamling utstilt.

Han er begravet ved Nordre Osen kirke i Åmot, Hedmark.

## Meritter
* VM 1930 &ndash; 5.-plass på 50 km
* VM 1931
** Sølv på 50 km og 6.-plass på 18 km
** 6.-plass i kombinert (hopp/18 km)
* Holmenkollmedaljen 1937 (sammen med Olaf Hoffsbakken og Birger Ruud)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Holmenkollenvinnere (PDF)
Robert Drinan

**Robert Frederick Drinan** (1920–2007) var en katolsk prest tilhørende jesuittordenen, jurist, menneskerettighetsaktivist og tidligere kongressmann for Det demokratiske parti. 

## Bakgrunn
Robert Drinan vokte opp i Hyde Park i Massachusetts og var sønn av Ann Mary (Flanagan) og James John Drinan. Han ble uteksaminert fra *Hyde Park High School* i 1938.
### Prest i jesuittortdenen
Han trådte inn i jesuittordenen i 1942, som fikk han presteviet i 1953. Han fikk juridisk utdannelse ved Georgetown University i Washington D.C., tok juridisk doktorgrad der i 1950, og ble professor i jus ved flere læreanstalter. Han hadde også studert i Firenze og ved Pet pavelige universitet Gregoriana i Roma (med doktorgrad i teologi i 1954).  Han ble senere dekanus ved det juridiske fakultet ved ordenens Boston College Law School. 
### Politiker
I 1970 stilte han, mot sin ordens ønsker, til valg til kongressen for Det demokratiske parti som representant fra Massachusetts. Den katolske kirkelov godtar ikke at prester går inn i for eksempel partipolitikk. 

Han ble valgt inn, tiltrådte og satt i fire perioder etter gjentatte gjenvalg (1971–1981). Han markerte seg som motstander av Vietnamkrigen og var den første kongressmann som formelt reiste krav om riksrett mot president Richard Nixon. Han spilte en sentral rolle ved kongressens undersøkelser av Watergateskandalen. Men det var ikke det som var det eneste utgangspunktet for hans riksrettsforslag, det var også det han oppfattet som Nixon-administrasjonens uerklærte krig mot Kambodsja. Som han sa senere: 

I 1980 krevde pave Johannes Paul II at prester i alle land skulle avholde seg fra politiske verv. Drinan bøyde seg, og stilte ikke til gjenvalg. 

Under og etter sin politiske karriere uttalte han seg til fordel for abortrettigheter, og så sent som i 1996 gjorde han seg bemerket for sin støtte til president Bill Clintons veto mot Partial-Birth Abortion Ban Act.

Pater Robert Drinan underviste ved *Georgetown University Law Center* i Washington D.C. fra 1981 til 2007, der hans akademiske arbeid konsentrerte seg særlig om rettsetikk og internasjonale menneskerettigheter.  Drinan gav også støtte til menneskerettighetsforkjemperes granskningsreiser til land som Chile, Filippinene, El Salvador og Vietnam. Han bidro regelmessig til juridiske tidsskrifter og forfattet flere bøker, sist *The Mobilization of Shame: A World View of Human Rights* i 2001.

Han mottok en rekke utmerkelser for sitt arbeid.

Robert Drinan døde av lungebetennelse og hjertesvikt den 28. januar 2007 i Washington, D.C.

## Litteratur
*Lapomarda, Vincent A.: «A Jesuit Runs for Congress: The Rev. Robert F. Drinan, S.J. and His 1970 Campaign.» *Journal of Church and State 15*, no. 2 (1973): 205–22. http://www.jstor.org/stable/23914637.
*LEVENTMAN, PAULA GOLDMAN, and SEYMOUR LEVENTMAN. «Congressman Drinan S.J., and His Jewish Constituents.», *American Jewish Historical Quarterly 66*, no. 2 (1976): 215–48. http://www.jstor.org/stable/23880289.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cavognathidae

* *[[Cavognatha]]*
* *[[Neocercus]]*
* *[[Taphropiestes]]*
* *[[Zeonidicola]]*

**Cavognathidae** er en artsfattig familie av biller som bare er kjent fra Australia og New Zealand. De lever i fuglereir, særlig hos sjøfugler som skarver og stormfugler, men også hos spurvefugler. I sjøfuglkolonier kan de også finnes på bakken og mellom rusk og rask. Det er beskrevet fem arter, men flere ubeskrevne er nevnt i litteraturen. Man vet ikke med sikkerhet hva billene lever av, men det har blitt antatt at de kan være ektoparasitter på fugleungene.

## Systematisk inndeling
Etter den nyeste klassifikasjonen blir alle artene plassert i slekten *Taphropiestes*, med de andre slektsnavnene som synonymer til denne.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien glans- og flatbiller, Cucujoidea
***** Familien **Cavognathidae**
****** *Cavognatha pullivera* Crowson, 1965  – Australia
****** *Neocercus electus* Broun, 1919  – New Zealand
****** Slekten *Taphropiestes* Reitter, 1875  
******* *Taphropiestes australis* Slipinski & Tomaszewska, 2010
******* *Taphropiestes fusca* Reitter, 1875
******* *Taphropiestes magna* Slipinski & Tomaszewska, 2010
******* *Taphropiestes plaumanni* Slipinski & Tomaszewska, 2010
******* *Taphropiestes watti* Slipinski & Tomaszewska, 2010
****** *Zeonidicola chathamensis* Watt, 1980  – Chathamøyene
****** *Zeonidicola dumbletoni* Watt, 1980  – New Zealand

## Eksterne lenker
*
Adiel Paananen

**Adiel Arthur Paananen** (født 3. januar 1897 i Saarijärvi, død 25. juli 1968) var en finsk langrennsløper som konkurrerte på 1920- og 1930-tallet.

Han deltok på 50&nbsp;km under OL 1928 i St. Moritz, men brøt underveis. Under verdensmesterskapet i Oslo to år senere tok han bronse på femmila, slått av gullvinneren Sven Utterström med om lag fire og et halvt minutt, og av sølvvinneren Arne Rustadstuen med tre og et halvt minutt. I det samme mesterskapet ble han nr. 13 på 18&nbsp;km.

## Meritter
* Ski-VM 1930 – bronse på 50&nbsp;km

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oksana Khvostenko

**Oksana Jurijivna Khvostenko** (ukrainsk: Оксана Юріївна Хвостенко, født 27. november 1977 i Tsjernihiv) er en ukrainsk tidligere skiskytter.

Khvostenko debuterte i verdenscupen i 1996, da hun havnet på 80.-plass i sprinten i Östersund. Den første topplasseringen oppnådde hun med det ukrainske stafettlaget, da de kom på andreplass i Lake Placid i 1999. 

I sesongen 2002/03 kom Khvostenko for første gang blant de ti beste i et verdenscuprenn (10.-plass på jaktstart) i Khanty-Mansijsk. Hun vant sitt første verdenscupseieren 21. januar 2007 i Pokljuka i Slovenia, der hun vant fellesstarten. Fra før hadde hun en tredjeplass på 15&nbsp;km fra Hochfilzen i desember 2006.

Under VM 2008 i Östersund tok Khvostenko sin første medalje i et internasjonalt mesterskap, bronsemedalje på sprintøvelsen (7,5 km). Hun tok også bronse på normaldistansen (15 km) og sølv på stafetten sammen med Oksana Jakovleva, Vita Semerenko og Valentyna Semerenko.

Sammen med sin mannlige ukrainske lagkamerat Andrij Deryzemlja vant Khvostenko showrennet i Gelsenkirchen i desember 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Statistikk fra ''Biathlonworld''
Jori Mørkve

**Jori Mørkve** (født 29. desember 1980 på Voss) er en norsk skiskytter som reprensietrer IL Eldar

Jori Mørkve debuterte i verdenscupen i 2001 i Oberhof (hun kom i mål på 77.-plass). Hun fikk ikke fornyet tillit før i 2005, da hun kom på 49.-plass på 15&nbsp;km i Antholz. Hennes beste prestasjon i verdenscupen er en tredjeplass med det norske stafettlaget fra Hochfilzen sesongen 2006/07.

Etter flere gode stafettetapper ble hun tatt ut på det norske laget i mixed stafett under VM 2007 i Antholz. Sammen med Tora Berger, Emil Hegle Svendsen og Frode Andresen gikk det norske laget inn til bronsemedalje. Hun fikk også bronse med det norske laget i 4 × 6&nbsp;km stafett sammen med Tora Berger, Ann Kristin Flatland og Linda Grubben.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Statistikk hos ''Biathlonworld''
Finn Bø

**Finn Valdemar Johan Bø** (1893–1962) var en norsk vise- og revyforfatter, journalist og instruktør. 

Finn Bø ble utdannet ingeniør i 1916. Han begynte som journalist og skribent i 1920 og var tilknyttet revyteateret Chat Noir i Oslo fra 1927 til 1940. Han skrev 600 viser, blant annet tekstene til de populære sangene «Norge i rødt, hvitt og blått» (1945) og «Nå går'n på gummisåler» (Einar Rose, 1961).  

Filmsuksessen *[[En herre med bart]]* fra 1942 er basert på Finn Bøs lystspill *Det store spørsmål*. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Finn Bø i *Norsk pop- og rockleksikon* fra 2005
Stora Essingen

**Stora Essingen** er en øy i Mälaren som utgjør en egen bydel i Stockholms innerstad. Øyas areal er 0,73 kvadratkilometer. Den er kraftig kupert. Øya het tidligere *Hessingen*. Bydelen tilhører Kungsholmen bydelsområde og grenser til Fredhäll, Lilla Essingen, Gröndal, Smedslätten, Äppelviken og Alvik.

Omkring 1870 begynte man å bygge arbeiderboliger og sommerhytter her. I 1907 begynte man å selge tomter, men først i 1928, da Stora Essingebron ble innviet, ble det fart på salget. I den sentrale delen av bydelen, omkring Essingetorget, finnes det leilighetsbygg, ellers består det meste av bebyggelsen av eneboliger.
Fred Lange-Nielsen

**Fred Lange-Nielsen** (født 28. september 1919, død 28. desember 1989) var en norsk lege og jazzmusiker (bass, vokalist), kjent i det tidlige Oslo-miljøet og fra flere innspillinger.

Han spilte i String Swing (1937–41), kvartetten Hot Dogs, i Rowland Greenbergs orkester (1941), i Oslo Swingklubbs orkester, i studiogruppen Syv Muntre, samt med Cecil Aagaards «Swingsters» og kvintetten Sy-We-La (1950–53).

Som lege virket han i Tønsberg, og ble med Anton Jervell kjent for å ha oppdaget «Jervell og Lange-Nielsens Syndrom» (JLNS) i 1953.

Spesiallege Ullevål sykehus 9. avdeling fra 1965 til 1989 i fagområdet allergologi. Spesialist i indremedisin og lungesykdommer. Flere publikasjoner innen allergologi, astma og psykosomatikk.

## Referanser
Leif Skagnæs

**Leif Skagnæs** (født 20. november 1903 i Norderhov, død 1. juli 1955) var en norsk kombinertløper som konkurrerte på slutten av 1920-tallet og begynnelsen av 1930-tallet. 

Skagnæs arbeidet som politimann i Oslo-politiet. Fra 1939 til 1951 hadde han permisjon fra jobben i politiet for å drifte Løvlia. Under andre verdenskrig var han aktiv i motstandsarbeid, og satt fengslet både i «Nummer 19», Buchenwald og Flossenbürg.

## Meritter
* Vinter-OL 1928 &ndash; gull i militært patruljeløp (demonstrasjonsgren)
* Ski-VM 1930 &ndash; sølv i kombinert (hopp / 18 km)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Juhani

**Juhani** er en opprinnelig finsk variant av mannsnavnet Johannes, som kommer fra det greske navnet *Ioannes* som betyr «Gud er nådig».

Juhani har navnedag 24. juni i Finland.

## Utbredelse
Juhani er det mest brukte mannsnavnet i Finland. Navnet er svært sjeldent i Norge.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Juhani Aho (1861&ndash;1921), finsk forfatter
* Juhani Linnovaara (1934&ndash;), finsk maler
* Juhani Pallasmaa (1936&ndash;), finsk arkitekt
* Juhani Peltonen (1941&ndash;98), finsk forfatter
* Juhani Lagerspetz (1959&ndash;), finsk pianist
* Juhani Silvola, gitarist

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Knut Lunde

**Knut Lunde**  (født 22. februar 1905 i Asker, død 31. mai 1960 i Arendal) var en norsk kombinertløper som konkurrerte på begynnelsen av 1930-tallet.

Han var løytnant i militæret, og konkurrerte også i militært patruljeløp, forløperen til dagens skiskyting. 
Han utdannet seg til lege, og bosatte seg senere i Arendal.

## Meritter
* Ski-VM 1930 &ndash; bronse i kombinert (hopp/18&nbsp;km)

## Referanser


## Eksterne lenker
*