open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Frem fra Glemselen kap. 8

***Frem fra Glemselen kap. 8*** er det åttende albumet i serien Frem fra Glemselen med Rita Engebretsen og Helge Borglund. Det ble utgitt i desember 1979, og lå på VG-lista i 21 uker, med 20.-plass som beste plassering. Albumet solgte rimelig godt, og har et samlet opplag på rundt 70&nbsp;000 eksemplarer. Som på det sjuende albumet i serien, *[[Frem fra Glemselen kap. 7]]*, var arrangementet overlatt til Ottar Johansen, denne gangen med hjelp fra Ole Petter Berger og Arve Sigvaldsen. Om forrige album hadde fått et snev av disco, fikk *Frem fra Glemselen kap. 8* et preg av country over seg. Platen ble imidlertid godt mottatt, og Engebretsen og Borglund hadde også TV-opptredener med denne. Her er publikumsfavoritter som «Tom Dooley», samt den mye radiospilte sangen «Jeg har hørt om en stad». På denne platen hadde Engebretsen og Borglund hele fire duetter.

## Sporliste
#«ABCD vise» (Ukjent), sunget av Rita Engebretsen & Helge Borglund
#«Tom Dooley» (Ukjent), sunget av Rita Engebretsen & Helge Borglund
#«Margareth» (Ukjent), sunget av Rita Engebretsen
#«Stenka Rasin» (Ukjent), sunget av Helge Borglund
#«Det vinker til meg i denne kveld» (Trad/Hans Andersen Foss), sunget av Rita Engebretsen
#«Blant de svarta høga fjellan» (Johan Göran Berger/Ukjent tekst), sunget av Helge Borglund
#«Han ville ut fra den mørke kroken» (Ukjent), sunget av Rita Engebretsen
#«Mor hvor du er kjærlig» (Ukjent), sunget av Rita Engebretsen & Helge Borglund
#«Vesle Per» (Erling Stordahl), sunget av Rita Engebretsen & Helge Borglund
#«Jeg har hørt om en stad» (Ukjent), sunget av Helge Borglund
#«Ingen er så trygg i fare» (Trad/Lina Sandell), sunget av Rita Engebretsen

## Andre medvirkende
*Idé og opplegg: Per Johan Skjærstad
*Produsenter: Asbjørn Krogtoft, Arve Sigvaldsen
*Bearbeidelse og orkesterledelse: Ottar Johansen, Ole Petter Berger, Arve Sigvaldsen
*Spesialarrangement for strykere: Ole Petter Berger
*Innspilt i Talent studio sept./okt. 1979
*Teknikere: Asbjørn Krogtoft, Petter Hox
*Forlag på samtlige sanger: Talent Music, unntatt «Vesle Per», forlagt på Carl M. Iversens musikkforlag
*Gitar: Freddy Lindquist, Ottar Johansen, Gard «Dutte» Christensen
*Klaviatur, trekkspill: Ole Petter Berger
*Bass: Erik Østerås
*Trommer: Allan Graves
*Kor: Iselin Alme, Fia Quale, Helge Lindeman, Dag Eriksen
*Strykere: Kai Angel Næsteby, Harald Skogrand, Olav Bjørgaas, Sissel Barth, Odd Wentzel-Larsen, Mette Steen, Tone Stenmarck Johannesen, Åsta Jørgensen, Malcolm Dodd, Gunnar Fjeldheim, Jan Rudge, Levi Hindar
*Foto: Arne J. Furseth

## Utgivelser
* 1979 LP/MC Talent Produksjon TLS 4026
* 2002 CD Nidelven Grammofon/ Universal NCD 0202

## Eksterne lenker
*
Det vinker til meg i denne kveld

**«Det vinker til meg i denne kveld»** eller **«Kristine Valdresdatter»** som den også kalles, er en vise fra romanen *Kristine Valdresdatter* skrevet av den norsk-amerikanske forfatteren Hans Andersen Foss. Romanen kom først ut i Decorah, Iowa, men ble også svært populær i Norge. Romanen ble filmatisert *[[Kristine Valdresdatter]]* i 1930.

Grunnstykkene i boka skal være sanne. Kristine Valdresdatter fra Vang i Valdres og en venninne, som var seterjente, fikk tilbud om å reise til England. Der skulle de få en utdannelse, og bo sammen med det fine borgerskapet av den engelske Lord Wakefield. Jentene var da 17 år. Wakefield prøvde å få Kristine gift inn i det fine lag av engelsk storstand, men Kristine hadde en ungdomsvenn Harald som hun hadde mistet kontakten med, men ikke kunne glemme. Hun trodde han var død i et skipsforlis, men Harald hadde kommet til England og oppdaget at Lord Wakefield gjorde kur til jenta hans. Kristine trivdes ikke i England, og en kveld sto hun ute og sang «Det kling i mot meg i denne kveld, en tone fri, det er et vårbud i fra Valdres fjell». Harald hørte dette, og ga seg til kjenne, og fridde til henne. De bestemte seg for å reise tilbake til Norge. De engelske storfolkene fikk nærmest sjokk når de innså at Kristine var sammen med kusken til en av lordene. Men Harald gikk frem til sine høye herrer, og ba om Kristines hånd. Harald og Kristine tok båt til Bergen, og reiste så videre til Vang i Valdres. Der bygde de seg hus og levde godt.

Visa er innspilt på *[[Frem fra Glemselen kap. 8]]* med Rita Engebretsen.

## Teksten
#Det vinker til meg i denne kveld en blomst så skjønn,det er vårbud fra Valdres fjell, fra granen grønn,det er et pust ifra Hugatinden, der sendes over med nordøstvindenfra Valdres skjønn, til meg i lønn.
#Det hvisker til meg i denne kveld så ømme ord,det er vårbud fra Valdres fjell i høye nord.Skal tro de vet at jeg sukker, greder, det lyder fromt som når barnet beder,sitt Fader vår hos far og mor.
#Det lyder for meg i denne kveld en sang så mild,det er vårbud fra Valdres fjell, en fugletrill.Og så en lyd i fra seterluren, fra berget rett over Mindeurenå Gud hvor rart, hvor lyst og klart.
#Å fikk jeg flytte i denne kveld til hjemmets dal,og blott et pust ifra Valdres fjell så frisk og sval.Ja, tenk om blott jeg nu kunne flytte til arvestuga, den simple hyttefor gyldne hall og gullpokal.
#Men uff jeg ønsker meg hjem ikveld til gamle Vang,jeg glemmer visst han har sagt farvel for siste gang.Jeg glemmer visst han er død, begravet, blant tang og siv ut på ville havet,foruten sang og klokkeklang.
#Men hvorfor lenges jeg hjem just nu, når klart jeg ser,at han som fylte min hele sjel, han er ei mer.Å nei da ønsker jeg heller døden, og møter oppe i morgenrødenblant englehær min Harald kjær.
#Hva jeg da ønsker i denne stund, du, Herre vet,det er der ute på havets bunn jeg vil gå ned,der vil jeg finne den plass han sover, og dermed er mine lengsler over,da har jeg fred i evighet.

## Kilder
*De gamle visene med Alf Prøysen, Forlaget For alle, 1972
*«Sangene i våre hjerter» av Elin Prøysen, Damm 2007
Blant de svarta høga fjellan

**«Blant de svarta høga fjellan»** er en skillingsvise fra 1902, og stammer fra byggingen av Ofotbanen mellom Narvik og Kiruna. Selv om visa kalles for «Pelle Tordenbrags vise» står det alltid «forfatter ukjent» på skillingstrykkene. Melodien er den velkjente «Ved Idas grav» og er laget av Johan Göran Berger. Visa er innspilt på *[[Frem fra Glemselen kap. 8]]* med Helge Borglund.

## Teksten
#Bland de svarta fjällan uppi höga norr,vart de villa forsar störtar sig mot fjord,sjungar jag min rallartrall mens feislen hamrar bergets lag,och mitt namn är Pelle Karlson Tordenbrag.
#Inni fjället knogar jag till varje dag,feislen klinger mellan dynamitens brag,och jag svinger stenen rundt med långa stenger och med spett,och kvar kväll i brakkan tar vi tjugo-ett.
#Och när så ett halvt års tid jag knogat har,jag med sedlaboken full til byen drar,tusen jävlar, gula, blå, hur jäkligt trävlig jag står i,av flickor har jag två på fang, om halsen ti.
#Och när så jag så ingen flera pengar har,jag med klokkor, byksor, vest til onkel drar,och när här finns ingen grunkar mer på Herrens gröna jord,loffar jag på foten hem till höga norr.
#Bland de svarta fjällan uppi höga norr,vart de villa forsar störtar sig mot fjord,sjungar jag min rallartrall mens feislen hamrar bergets lag,och mitt namn är Pelle Karlson Tordenbrag.
Cary Hill

**Cary Hill** er et skihoppanlegg i Fox River Grove, nordvest for Chicago i Illinois, USA. Anlegget består av fem hoppbakker med størrelse K70, K44, K22, K10 og K5. Den første bakken ble åpnet i 1907, og anlegget er det eldste i USA som har vært i kontinuerlig drift (med årlige renn). Hoppanlegget er eid av Norge Ski Club.

De tre største bakkene har plastmatter til sommerbruk. Bakkerekorden i K70-bakken er 83 meter, satt av Davey Edlund og Kyle Kessler 17. januar 2004. Rekorder i de andre bakkene: K44 – 46 meter, Mike Glasder. K22 – 24 meter, Katie Lynn. K10 – 14 meter, Jimmy Schroeder. K5 – 7 meter, Kelly Prescott.

## Historie
Skiklubben ble stiftet av norske immigranter i 1905. En av stifterne, Karl Hovelsen, fant området der hoppbakken skulle bygges, og konstruerte den.

Cary Hill var i 1933 den første amerikanske bakken norske Johanne Kolstad hoppet i, etter at hun var blitt invitert til USA av Norge Ski Club for å delta i oppvisningsrenn. Hun hoppet siden i en mengde bakker over store deler av Nord-Amerika fram til 1938.

I 1937 og 1954 bygde skiklubben en midlertidig hoppbakke på stadionet Soldier Field i Chicago (i dag hjemmebanen til amerikansk fotball-laget Chicago Bears), og arrangerte oppvisningshopprenn der. Bakken var bygd av tre, og skal ha hatt K-punkt 50 meter. Til underlag i bakken ble det brukt knust is.

Den største bakken i Cary Hill ble i 2003 utbygd fra K60 til K70. K72-bakken Hidden Valley Ski Jump i Ely, Minnesota ble revet, og tårnet i bakken ble flyttet til Fox River Grove og satt opp der.

USAs nasjonale mesterskap i skihopping er blitt arrangert i Cary Hill seks ganger, i 1912, 1918, 1922, 1931, 1934 og 1962.

## Kilder
*Skisprungschanzen-Archiv: Fox River Grove
*Skisprungschanzen-Archiv: Chicago (Soldier Field)
*Skisprungschanzen-Archiv: Recycling of an inrun tower (7. januar 2004)
*Skisprungschanzen-Archiv: Ely
*Norge Ski Club: How to build a better jump.....
*Norge Ski Club: Who We Are
*Karin Berg: *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2008090500007 Hopp, jenter, hopp!: Historien om Johanne Kolstad og Hilda Braskerud – et annerledes skieventyr]*. Schibsted, Oslo 1998. ISBN 82-516-1720-0, s. 42-47 (digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
*Eastern Ski Jumping & Nordic Combined Foundation, Inc.: United States National Ski Jumping Champions 1904-1980
Vesle Per

**«Vesle Per»** er en vise skrevet av Erling Stordahl i 1953.

På *Frem fra Glemselen kap. 8* forteller Erling Stordahls kone Anna at det ikke lå noen spesiell bakgrunn for sangen om «Vesle Per». Han fikk bare plutselig inspirasjon til den.

## Innspillinger
*G. Engedahl og E. Stordahl, duett, med Fritz Austins Ensemble. Utgitt på 78-platen Odeon ND-7061 
*Rita Engebretsen og Helge Borglund. Utgitt på *[[Frem fra Glemselen kap. 8]]*
Jeg har hørt om en stad

**«Jeg har hørt om en stad»** er en skillingsvise med kristent preg fra Sverige. Teksten skal være skrevet av Lydia Lithell

Melodien er den gamle russiske folkemelodien «Enstonig ringer den lille klokken», og er kjent i mange land. 

En nynorsk versjon av sangen står i Norsk Salmebok 2013: «Eg har høyrt om ein stad i det høge», oversatt av Åge Haavik. 

## Innspillinger
Sangen er innspilt på *[[Frem fra Glemselen kap. 8]]* med Helge Borglund.

Den er også spilt inn av Carola på albumet *[[Störst av allt (album)|Störst av allt]]* i 2005 og den var svært populær i en innspilling med Curt og Roland gjort i Nashville i 1973.

Den finsk-russiske kosakken Victor Klimenko har også spilt inn en versjon som var svært populær.

## Kilder
*Per Johan Skjærstad: *Gode gamle viser frem fra glemselen*. Gyldendal 1982. ISBN 9788205140691
Sofiakatedralen i Harbin

**Sofiakatedralen** (kinesisk: 哈尔滨圣·索非亚大教堂, pinyin: *Ha'erbin Sheng Sufeiya dajiaotang*) i Harbin i Kina ble bygget som katedral for den russisk-ortodokse kirke i 1932. Den ligger i bydistriktet Daoli. 

Kirken er den største ortodokse kirkebygning i byen, som hadde en stor befolkning av såkalte harbinrussere. De aller fleste av dem flyttet fra byen senest i 1950-årene.

Kirken  ble renovert i 1997.

Katedralen er nå (2010) et arkitekturmuseum. med blant annet historiske fotografier fra Harbin. Både katedralen og mange av de eldre bygningene ellers i byen er preget av russisk arkitektur. 

Katedralen ble i 1996 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. 


Image:ソフィスカヤ寺院・聖索菲亜教堂.jpg‎|
Image:The Impressive St. Sophia.jpg|
Image:Saint Sofia Church.jpg|
Image:ソフィスカヤ寺院・聖索菲亜教堂天井.jpg‎|
Image:ソフィスカヤ寺院・聖索菲亜教堂最後の晩餐.jpg‎|
Image:ソフィスカヤ寺院・聖索菲亜教堂合唱団.jpg‎|
Image:ソフィスカヤ寺院・聖索菲亜教堂あ.jpg‎|
Image:ソフィスカヤ寺院・聖索菲亜教堂結婚式記念写真.jpg‎|


## Eksterne lenker
* Православный Софийский собор в центре Харбина
Frem fra Glemselen kap. 9

***Frem fra Glemselen kap. 9*** er det niende albumet i serien Frem fra Glemselen med Rita Engebretsen og Helge Borglund, og kom på markedet bare 6 månender etter *[[Frem fra Glemselen kap. 8]]*. I boken «Frem fra glemselen - hele historien», forteller Per Johan Skjærstad at en av musikerne på plata, Iver Kleive, ba arrangøren Ole Petter Berger om å lage et «ABBA-preg» på denne niende utgaven, og det kom spesielt frem i visa «Jeg går i tusen tanker». Platen lå 10 uker på VG-lista med 14.-plass som høyeste plasseringer, og inneholder klassikere som «Bjørkens vise» og «Sommersol til siste stund». Robert Levin bidro med informasjon til artistene angående visa «Klagesang ved graven», og teamet bak «Frem fra Glemselen» syntes det var morsomt at en slik kulturkapasitet som Levin bidro til samlingen av kulturarven som skillingsvisen var. Også på *Frem fra Glemselen kap. 9* synger Engebretsen og Borglund flere duetter sammen. Også på dette albumet trykket plateselskapet full oversikt over alle de 8 tidligere utgavene av *Frem fra Glemselen*, med visekartotek.

## Sporliste
#«Klagesang ved graven» (Ukjent), sunget av Rita Engebretsen & Helge Borglund
#«Jeg går i tusen tanker» (Ukjent), sunget av Rita Engebretsen
#«Sommersol til siste stund» (Hart Peace Danks/Erich Anthon Ericsen), sunget av Helge Borglund
#«Hils til dem der hjemme» (Elith Worsin/Fredrik Friis), sunget av Rita Engebretsen & Helge Borglund
#«Spillemannsvise» (Ukjent), sunget av Helge Borglund
#«Tiggerpiken» (Victor Jernberg/Ukjent tekstforfatter), sunget av Rita Engebretsen
#«Farvel Finnmark» (Juul Strømme/Rolf Holst), sunget av Rita Engebretsen & Helge Borglund
#«Bjørkens vise» (G. A. Raab/Zacarias Topelius), sunget av Rita Engebretsen
#«Blind-Fredrik» (Trad/Fredrik Øvrevold), sunget av Helge Borglund
#«Kom lytt til din moders formaning» (Ukjent), sunget av Rita Engebretsen
#«Grensevakten 1905» (Ukjent), sunget av Helge Borglund

## Andre medvirkende
*Idé og opplegg: Per Johan Skjærstad
*Produsent: Arve Sigvaldsen
*Musikalsk ledelse/arr.: Ole Petter Berger
*Tekniker: Petter Hox
*Innspilt i Talent Studio, Oslo, mai 1980
*Foto: Arne J. Futseth
*Akustisk og elektrisk gitar: Freddy Lindquist
*Akustisk gitar: Nipe Nyrén
*Elektrisk piano: Iver Kleive
*Trommer: Thor Andreassen
*Trommer på «Blind-Fredrik», «Spillemannsvise», «Grensevakten 1905»: Gunnar Aas
*Fløyte: Jan Thoresen
*Munnspill: Sigmund Groven
*Klaviatur, trekkspill: Ole Petter Berger
*Kor: Iselin Alme, Shari Gerber, Dag Eriksen, Helge Lindeman
*Fiolin: Kai Angel Næsteby, Arne Monn-Iversen, Wanda Beck, Zygmunt Sprus, Wanda Michalska, Arild Solum, Helge Stang Aas, Alf Årdal
*Cello: Normann Beijer, Gunnar Groth-Hanssen

## Utgivelser
* 1980 MC/LP Talent Produksjon TLS 4034
* 2002 CD Nidelven Grammofon/Universal NCD 0203

## Eksterne lenker
*
Klagesang ved graven

**«Klagesang ved graven»** er en skillingsvise fra begynnelsen av 1800-tallet. Typisk av sin tid åpner den glad og optimistisk, og ender tragisk. Visa er innspilt på *[[Frem fra Glemselen kap. 9]]* med Rita Engebretsen og Helge Borglund.

## Teksten
#Si holder du av meg han spurte så stilt,ja lød det atter så kjærlig og mildt.Og rosene duftet, småfuglene sang,og solstråler lekte på sommergrønn vang.
#Si holder du av meg han spørger igjen,ja, lød det atter, min elskede venn.Da lo han av glede den vårdagen ut,og kjærlig han favnet sin rødmende brud.
#Da kornet var høstet da lå hun i muld,dekket av roser og høstsolens gull.Alene ved graven han klaget og gret,han ønsket å dele sin elskedes fred.
#Da fór det forbi ham en susende vind,den hvisket så ømt i hans sorgfulle sinn:Der gives et gjensyn bak himmelens sky,hvor glede og lykke kan møtes på ny.
Jeg går i tusen tanker

**«Jeg går i tusen tanker»** er en dansk skillingsvise fra første halvdel av 1800-tallet. De eldste trykkene av denne visa utkom mellom 1823 og 1827, og i 1834 finnes den på svensk. Ludvig M. Lindeman nedtegnet visa i 1862 etter Ole Kristoffersen Ringerike i Sørkedalen. Teksten har blitt sunget til ulike melodier, og en av dem er nedtegnet for piano av Edvard Grieg i «19 hidtil utrykte norske Folkeviser» (Opus 66.1896). Visa er innspilt på *[[Frem fra Glemselen kap. 9]]* med Rita Engebretsen.

## Kilder
*Sangene i våre hjerter, Elin Prøysen, Damm 2007

## Teksten
#Jeg går i tusen tanker, jeg elsker den jeg ei kan få,skjønt han i gleden vanker jeg derfor sørge må,stor sorg var det jeg ei deg fikk som jeg har hatt så kjær,så mange falske mennesker årsaken dertil er.
#Og hadde jeg ei skuet ditt ansikt og dine øyne blå,og hadde jeg ei kommet til landet hvor du var,da hadde jeg vært lykkelig og fri for sorg og hat,den dag kan aldri komme da jeg kan blive glad.
#Se blomstene så skjønne på vårens mark så deilig stå,jeg sørger meg til døde for den jeg ei kan få.Ja, om jeg enn i døden går da bliver sorgen din,men aldri ut i verden går du dog av mitt sinn.
#Langt heller vil jeg reise den lange vei med stort besvær,enn om jeg ville være blant falske mennesker.Til øde mark jeg reise vil og der mitt telt oppslå,for hvert ett ord jeg taler av skogen svar jeg får.
#Akk av min hårde skjebne, mitt hjerte er med sorg beklemt,jeg hadde meg en venn utvalgt, han har meg helt forglemt.Jeg ingen andre have vil enn den som jeg har kjær,jeg sørger og studerer så jeg er nesten kvalt.
#Nå slutter jeg min vise og sier her et tungt adjø,jeg kan ei lenger skrive min penner bleven tørr.Min hals er hes min sorg er stor, min venn har meg forlatt,Gud fader ut i himmelen han gjør meg sorgen lett.
Kjeld Vibe

**Kjeld Vibe** (født 1927–2011) var en norsk diplomat. Han var Norges ambassadør i USA og ved NATO.

Vibe var utdannet jurist med spesialisering i folkerett. Han ble i 1954 cand.jur.. Etter endt utdannelse gikk han inn i utenrikstjenesten, der hans første utenlandsstasjoneringer var som attaché ved Norges faste delegasjoner til NATO og Organisasjonen for økonomisk samarbeid og utvikling. I årene 1962 til 1965 var Vibe sekretær for utenriksminister Halvard Lange. Han var senere tilknyttet departementets politisk avdeling, der han i 1969 ble underdirektør og i 1972 ekspedisjonssjef. I 1977 ble Vibe ambassadør ved Norges faste delegasjon til NATO i Brussel, der han var til 1984, da han ble utenriksråd. I 1989 ble han ambassadør i Washington, DC. Perioden som ambassadør i USA varte til 1996. 

Vibe var medlem av Ytringsfrihetskommisjonen.

Vibe var kommandør med stjerne av St. Olavs Orden. Han mottok Forsvarsmedaljen med laurbærgren.

## Referanser
Sommersol til siste stund

**«Sommersol til siste stund»** er opprinnelig en amerikansk vise med tittelen «Silver Threads Among the Gold», skrevet av sanger og komponist Hart Pease Danks i 1873. Danks var født i New Haven i 1834, og døde i Philadelphia i 1903. Teksten som i dag er kjent som «Sommersol til siste stund», ble skrevet i 1895 av Erich Anthon Erichsen, født i Vejle i Danmark i 1870. Før Erichsen ble forfatter, praktiserte han som advokat. Fra 1906 til 1918 var han redaksjonssekretær i avisa «København», deretter skiftet han yrke til politifullmektig. Det er som forfatter han har gjort seg bemerket, og fortellinger som «Jul på Birkelund», «Lykkelige mennesker», «En moders hjerte» og «Pastor Stefanus» er også kjent i Norge. Visa er innspilt på *[[Frem fra Glemselen kap. 9]]* med Helge Borglund.

## Kilder
**Frem fra Glemselen*, Per Johan Skjærstad, Stokke Forlag 2000

## Teksten
#Jeg blir gammel kjære du og mitt hår det gråner nu,sølverstenk om issen står, det går mot de gamle år,Men du kjære selv er du, er du, ung og smukk for meg ennu,ja det kjære selv er du ung og smukk for meg ennu.
#Når ditt hår får sølverlød og ditt smil har tapt sin glød,kysser jeg dog ømt ditt kinn mens det nynner i mitt sinn.Du er kjær for meg ennu, ennu, gammel blir nok aldri du,du er kjære for meg ennu, gammel blir nok aldri du.
#Kjærlighet blir aldri grå selv om håret gråner nå,blek om kinn mens tiden ler er en sjel som elsker mer.Aldri, aldri vinterfrost og blund, sommersol til siste stund,aldri vinterfrost og blund, sommersol til siste stund.
Harbinbryggeriet

**Harbinbryggeriet**, som produserer **Harbinøl** (kinesisk: 哈尔滨啤酒, pinyin: *Hā'ěrbīn Píjiǔ*) er et stort kinesisk bryggeri i byen Harbin nord i Folkerepublikken Kina. Det ble grunnlagt av harbinrusseren *Ulubulevskij* (Wróblewski) i 1900, og dermed er dette Kinas eldste ølbryggeri. 

Harbinbryggeriet har hatt stor fremgang i det innenlandske marked og eksporterer dessuten flere av sine merker til de europeiske og nordamerikanske markeder.

## Referanser
Hils til dem der hjemme

«**Hils til dem der hjemme**» er en norsk versjon av den danske skillingsvisen «Hils fra mig derhjemme» skrevet av danske Elith Worsing (melodi) og Ludvig Brandstrup (tekst) til Tivolirevyen i København i 1922. Fredrik Friis har bearbeidet den danske teksten til norsk. «Hils til dem der hjemme» ble populær blant sjøfolk, og er innspilt på *[[Frem fra Glemselen kap. 9]]* med Rita Engebretsen og Helge Borglund.

## Teksten
#I den store tause natt står jeg her ved skipets ratt,under himmelens stjernehær ene og forlatt,under himmelens høye tak høres fjerne vingeslag,fugletrekket atter går mot nord, mot lys, mot vår.Hils til dem der hjemme, hils til far og mor,hils de grønne skoger, hils den blanke fjord.Mine beste ønsker følger deg på vei,når du flyr mot hjemmet, hils det, hils fra meg.
#Uten uro, uten jag, dag og natt og natt og dag,bringer deg til målet frem med brede vingeslag.Og så tenk en gang på meg, gjerne fløy nok jeg med deghjemme står vel skogen grønn og svale hør min bønn.Hils til dem der hjemme, hils til far og mor,hils de høye fjelle hils den blanke fjord,om jeg hadde vinger fløy nok jeg med degtil de lyse netter, hils dem, hils fra meg.
#Langt mot syd og høyt mot nord, øst og vest hvor palmer gror,lever unge norske menn som ut fra hjemmet fór.Hundretusener av mil skiller oss fra venners smil,svale fly fra sted til sted og ta en hilsen med.Hils til dem der hjemme, hils og bring dem bud,be dem aldri glemme oss som reiste ut,intet har vi elsket høyt som hjemmets navn,si dem det og hils dem, hils til hjemlig havn.
Spillemannsvise

**«Spillemannsvise»**, eller **«Herr Baltersons vise»**, ble skrevet i Sverige rundt 1850. I 1903 ble den bearbeidet av J. Jeppson fra Skåne og ble en meget populær vise i rallarmiljøet. Jeppson betegner den som «En eldre folkelig vise om en bondedrengs vedermodør». I Norge er visa kjent fra 1933. Visa fikk ny vår i Norden, da gruppa Hootenanny Singers, med Björn Ulvaeus i spissen sang den inn på plate i 1970. Visa er også innspilt på *[[Frem fra Glemselen kap. 9]]* med Helge Borglund.

## Teksten
#Jeg er kommet hit til verden for å tjeneog jeg har hverken fader eller mor,jeg får vandre her på jorden helt alene,men min glede ut i spilleverket bor.For jeg spiller på harmonika så herlig og så glad,ja jeg spiller til jeg blekner og dør.
#En gang hadde jeg en pike så fager,men av falskhet dro hun bort i fra meg.Det var da jeg ble så syk og akk så mager,men med spilleverket slukker jeg min sorg.For jeg spiller på harmonika så herlig og så glad,ja jeg spiller til jeg blekner og dør.
#Tenk når en gang jeg til himmelen skal fareog jeg slutte skal mitt jordiske livda vil sikkert englene bli veldig gladenår jeg kommer med mitt vakre håndklavér.For jeg spiller på harmonika så herlig og så glad,ja jeg spiller til jeg blekner og dør.
#Så adjø da til min fader og min moder,og adjø til min falskeste venn.Og adjø da til min søster og min broder,vi skal nok treffes en gang i himmelen.For jeg spiller på harmonika så herlig og så glad,ja jeg spiller til jeg blekner og dør.
#Når jeg videre inn mot himmelen skal stige,og jeg da hos Sankt Peter banker på,kommer gubben sjøl ut til meg for å si det:Vær så god herr Balterson, stig nå på.Spill nå opp her til en Kinavals på himmelhvelven blå,så skal englene for deg bestandig stå.
Giorgio Borg Olivier

**Giorgio Borg Olivier** (maltesisk: *Ġorġ Borġ Olivier*, også kalt *George Borg Olivier*) (født 5. juli 1911, død 29. oktober 1980) var en maltesisk politiker for Nasjonalistpartiet. Han var landets statsminister 1950–1955 og 1962–1971.

Borg Olivier var utdannet jurist med doktorgrad fra universitetet på Malta i 1937. I 1947 ble han innvalgt i den lovgivende forsamling og ble i 1950 minister. I desember 1950 ble han leder av Nasjonalistpartiet. Borg ble første gang statsminister i 1951. Han ble sittende til 1955. Etter en periode i opposisjon ble han igjen statsminister i 1962. Borg Olivier spilte en sentral rolle i prosessen som ledet til Maltas uavhengighet fra Storbritannia i 1964. Han var statsminister til 1971. 

Borg Olivier gikk av som leder for Nasjonalistpartiet i 1977 og ble etterfulgt av Edward Fenech Adami. Han satt som medlem av nasjonalforsamlingen til sin død i 1980.

## Referanser
Margareth

**«Margareth»** er en skillingsvise fra 1915, som kommer fra Kristiania. Den er innspilt på platen *[[Frem fra Glemselen kap. 8]]* med Rita Engebretsen.

## Teksten
#Ensom jeg vandrer og vet ei hvor hen, moder er død og jeg har intet hjem,ingen nei ingen om det seg brød om stakkars Margareth også var død.Hele den lange dag rastløs jeg gikk, barfotet, hungrig men intet jeg fikk,hørte man ei at jeg klaget min nød, far er en dranker og moder er død. REF: *Mor, hvorfor lot du meg blive igjen, ene og hjelpeløs uten en venn,<br />reddsom er natten i uværets larm, Gud hjelpe Margatreh drankerens barn.*
#En gang vi levde i lykke og fred det var så godt, men det varte ei ved,fader han lyttet til fristerens røst, så var det forbi med vår glede og trøst.Så kom det mangel og sorg i vårt hjem, mor og den lille har Gud taget hjem,ensom tilbake i gråt jeg utbrøt, far er en dranker og moder er død.
#Siden den dag har jeg vandret omkring, tigget om brød, men ikke fått noen ting,hvor er min fader hva har med ham hendt, har han sitt arme barn nå helt forglemt.Å gid der en venn ville tage ham ut, tale til ham og hans synd i mot Gud,kjærlig han minne om Margareths nød og at han er en dranker og moder er død.
Mor hvor du er kjærlig

**«Mor hvor du er kjærlig»** er en skillingsvise fra det gamle Kristiania skrevet i 1896. Den er innspilt på en rekke plater i Norge, blant annet på *[[Frem fra Glemselen kap. 8]]* med Rita Engebretsen og Helge Borglund, på *[[Frem fra Glemselen kap.21]]* med Espen Hagen Olsen og på *[[De syngende husmødre]]* med De Syngende Husmødre.

## Kilder
**Frem fra glemselen – hele historien*, Per Johan Skjærstad, Trysilforlaget 2007

## Teksten
#Mor hvor du er kjærlig, mor hvor du er god,aldri aldri noen bedre meg forsto.Du kan tørre tårer, du kan tenne smil,lindre alt som sårer, drepe angst og tvil.
#Aldri kan jeg glemme glansen i ditt blikk,og den milde stemmen som til hjertet gikk.Du lærte meg å bede, du lærte meg å tro,på din bønn jeg bygger himmelens perlebro.
#Hvor jeg ønsker takke deg for alt du mor,men jeg makter ikke fattig blir hvert ord.I mitt hjertes tanker, de forsto du mor,du den aller beste på vår vide jord.
#Når du en gang hviler og din dag er endt,enn jeg ser deg smile til meg mildt og kjent,alle dine bønner, alle dine ord,vil stå vakt omkring meg, minne meg om mor.
Tiggerpiken

**«Tiggerpiken»** er en skillingsvise fra første halvdel av 1800-tallet fra Kristiania. En del trykk oppgir melodiforfatter til Viktor Jernberg, mens tekstforfatter er ukjent. Den er innspilt på platen *[[Frem fra Glemselen kap. 9]]* med Rita Engebretsen.

## Teksten
#Uff det er så kaldt,så kaldt her utemine klær de neppe skjuler meg.Og den sulten det med meg er ute,er det ingen som forbarmer seg.I som har mat og varme, I skulle Jer forbarme,gi en stakkars tiggerpike blott et stykke brød.
#Og min stakkars moder hjemme ligger,og min lillebror hos henne er,derfor er det jeg nu Eder tigger,derfor er det jeg er kommet her.Glad jeg skulle blive om I ville giveen stakkars liten tiggerpike blott et stykke brød.
#Når jeg inn av stuedøren ilerjubler jeg så glad: Her har jeg brød.Intet svar det lød til mine ører,mor har slumret inn fra all sin nød.Endt er hennes smerte, stilt er hennes hjertenå behøver hun ei lenger bede meg om brød.
#Ene står jeg her i verden lille,uten far og mor og uten venn,for min lillebror har slumret stillehan har fulgt med mor til himmelen.Og på kne jeg beder, la meg følge eder,så behøver jeg ei lenger tigge noen om brød.
Farvel Finnmark

**«Farvel Finnmark»** er en norsk skillingsvise, skrevet av Rolf Holst, med melodi av Juul Strømme. «Farvel Finnmark» ble skrevet i Nord-Trøndelag i 1944, etter at Rolf Holst var kommet dit sammen med mange andre flyktninger fra Finnmark som under tyskerne evakuerte Finnmark og halve Nord-Troms i 1944. Sangen var ment som en hyllest til Finnmarks befolkning. Presten Johan Svendsen tok vare på sangen for Rolf Holst og Juul Strømme. Svendsen hadde tidligere tjenestegjort i Kistrand i Porsanger. På den tiden var det strengt forbudt å samles og like forbudt å synge nasjonalpatriotiske sanger. Kirken var det stedet med størst frihet, og presten tok sjansen på å fremføre den der. Sangen ble også illegalt trykket i Stavanger Aftenblad. På frihetssommeren kunne man høre sangen sunget i 17. mai-togene landet over. Visa er innspilt på *[[Frem fra Glemselen kap. 9]]* med Rita Engebretsen og Helge Borglund.

## Teksten
Farvel Finnmark

Så ligger du, Finnmark, ensom, forlatt

Med stjerneklar himmel og vinterkvit natt.

Og over din vidde et vemodsfullt skjær

hviler, – for folket ditt landflyktig er.

Nei, aldri var sorgen så knugende stor

Blant folket ditt, Finnmark, som nu da det for.

En avskjed ble sendt deg så inderlig varm

Fra hjerter som blør i hver finnmarkings barm.

Hvert solstreif, hvert minne i hjertet blir gjemt,

Hvert savn og hvert offer så hurtig blir glemt.

Vi ser deg idag, kun solglans så skjønn,

Og hjertet vårt fylles av takk og av bønn.

Ha takk for hver høytid da klokkene klang

Og kalte Guds folk i fra vidde og vang

til samvær om sakramenter og ord

som fløt til oss gjennom din kirke i nord.

Så ber vi til Gud for vårt land opp mot nord,

for folket som elsket dets karrige jord.

Vi minnes deg alltid i ve og i vel -

vi tror på et gjensyn - ha takk og farvel.
Bjørkens vise

**«Bjørkens vise»** er skrevet av Zacharias Topelius (1818–1898) i 1853, under den fulle tittelen «Bjørken som berettet hva som hendte i måneskinnet». Sangen skrev han i Ruovesi i Finland. Topelius, som i enkelte trykk står som *Cacarias med bokstaven C i stedet for Z*, var redaktør i den finske avisa «Helsingfors Tidningar», og senere professor i historie ved Helsingfors universitet fra 1854-1878. Komponisten og politikeren G. A. Raab (1844–1914) satte melodi til visa noen år senere, og etter at den kjente sangeren August Westling tok den med i sitt repertoar i 1892, ble den kjent over hele Norden. Topelius var en produktiv herre og skrev prosa, barnebøker, og holdt en mengde foredrag. Visa er innspilt på *[[Frem fra Glemselen kap. 9]]* med Rita Engebretsen.

## Teksten
#Ved det klare vann på en stille strandsang en bjørk iblant sine vakre viser,og jeg hørte da jeg ved bjørken stoog en gang så sang den så.
#Akk jeg vet jeg vet mang en hemmelighetmange piker gråt under mine grener,mange gutter med gjorde også det,det har ingen andre sett.
#Månen skinte ned på min grønne grenog så kom der en som skar navn i barken.Og det var blott ett og han kysset det,det har ingen andre sett.
#Neste kveld så kom der en jente somså seg hurtig om og skar navn i barken.Og det var blott ett og hun kysset det,det har ingen andre sett.
#Neste kveld igjen under fullmånenkom der atter en og så kom den andre.Risset inn sitt savn under vennens navni min stammes hvite favn.
#Siden hendte det som så ofte skjerdet ble slutt med dem, de rørte aldri ved meg mer.Lille venn hvor lett hender ikke det,det har ingen andre sett.
#Det er høst igjen, over løv og grenfaller sneen lett, skogen går til hvile.Men til neste år blir det atter vår,da kommer andre hit igjen.
Kom lytt til din moders formaning

**«Kom lytt til din moders formaning»** eller** «Moders farvel»** som den også kalles, er en skillingsvise skrevet i Jessheim i 1897. Den ble ofte sunget i kristelige forsamlinger. Blant andre Aage Samuelsen har spilt den inn. Visa er også sunget inn på platen *[[Frem fra Glemselen kap. 9]]* med Rita Engebretsen.

## Kilder
*Bakgrunnstoffet til platen *Frem fra Glemselen kap. 9*, Per Johan Skjærstad, Talent 1980

## Teksten
#Kom lytt til din moders formaning min sønnmens ennu i hjemmet du står.Jeg vet du skal ut og kan hende det blirden siste formaning du får.
#Her har du en bibel på reisen min sønn,se til at dens omslag er slitt.Men les i den flittig hver eneste kveldden til himmelen deg fører til sist.
#Jeg kunne ha gitt deg på reisen min sønn,en gave av sølv eller gull,men ta denne bibel og les den hvert blad,den av herlige løfter er full.
#Snart vokser det mose på min gravhøy min sønnden arm som deg løftet er stiv.Men husk at en moders formaning og bønnde lever om moder er død.
#Se inn i mitt dødsbleke ansikt min sønnse til at det visnet jo er,et skjønnere ansikt du visstnok får semen ingen som har deg så kjær.
#Kom ennu en gang la oss bede min sønnkom bøy dine kne før du går.Allmektige fader i tusende foldla lammet før ulven det når.
Jazeera Airways

**Jazeera Airways K.S.C** () er et lavprisselskap i Kuwait. Jazeera betyr halvøy på arabisk.

Jazeera opererer ruter til Afrika, Midtøsten og Europa. Hovebasen er på Kuwait internasjonale lufthavn. Selskapet har vokst siden starten i 2005 til å bli Kuwaits nest største nasjonale selskap og har vært dynamisk i å popularisere lavprisselskapen i Midtøsten.

I juni var hver fjerde flybevegelse på Kuwait internasjonale lufthavn et Jazeera-fly og en av hver fjerde passasjer som reiste til og fra Kuwait valgte Jazeera Airways. Det er flyplassens største operatør.
Selskapet startet med flyvninger 30. oktober 2005 med en flåte helt nye Airbus A320-fly.

## Flåte
Jazeera Airways fåte består  pr. mai 2010 av følgende fly:, august 2010.

Siste A320s ble levert fra Airbus 9 . januar 2010.

Selskapet flåte har alle  CFM56-5B motorerer. Jazeera har kontrakt med Lufthansa Technik om vedlikehold av flyparken. Alle Jazeera Airways fly har 165 skinnseter, og har In-flight Entertainment, og er delt i to klasser, Jazeera og Jazeera Plus. 

Jazeera Airways plasserte under flystevnet i Paris i juni 2007 en ordre på 30 Airbus A320.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Blind-Fredrik

**«Blind-Fredrik»** er en skillingsvise om Fredrik Øvrevold, født på Vestvågøy i Lofoten i 1878. I sin ungdom var han kjent som en spilloppmaker. 21 år gammel dro han til Birtavarre for å prøve lykken som anleggslusk og rallar i gruvene. Han hadde ikke arbeidet der så lenge før ulykken skjedde. Eldre og mer erfarne gruvearbeidere som var sammen med ham der, kunne senere fortelle at Fredrik hadde tent lunten med en lampe. Vanligvis brukte man fakkel. Da eksplosjonen kom var Fredrik like i nærheten, og han mistet synet samtidig som han ble sterkt forbrent på deler av kroppen. Etter dette reiste Fredrik Øvrevold rundt og livnærte seg på å selge skillingsviser. I sine viser tok han alltid anleggsarbeiderens parti. Visa «Blind-Fredrik» som han skrev like etter ulykken, ble faktisk forbudt enkelte steder fordi Fredrik ga klar beskjed om hvor hjelpe- og rettsløse gruvearbeiderne egentlig var. Han har skrevet en rekke viser som «Tragedien i Beiarfjorden», «Den forlatte yngling» og «Den siste vise». Blind-Fredrik døde i 1954, og visa om han er sunget inn på platen *[[Frem fra Glemselen kap. 9]]* med Helge Borglund.

## Kilder
**Viser på vandring*, Per Johan Skjærstad, Aschehoug 1978
Grensevakten 1905

**«Grensevakten 1905»** er en skillingsvise som ble skrevet rett etter unionsoppløsningen 7. juni 1905. Det var i tiden etterpå spent stemning blant grensevaktene på hver side av grensa, og det var visstnok nært flere ganger at det braket løs. I alt lå det 26&nbsp;000 mann postert langs grensen på norsk side i tiden etter unionsoppløsningen. Størsteparten av mannskapet ble dimittert i begynnelsen av oktober, og de fikk av Stortinget en særskilt «Minneto-kroning» som utmerkelse for innsatsen. Skillingsvisa «Grensevakten 1905» er innspilt på *[[Frem fra Glemselen kap. 9]]* med Helge Borglund.

## Teksten
#Det var i juli måned i nittenhundre og femvi lå i leir på Værnes og lengtet bare hjem,vi ellers hadde ventet at nåtte ligge deri åtteogtyve dager og mange mange fler.
#Ja vi ble overrasket og gleden den var storvi skulle dimiteres og hjem til far og mor,men jula pleier sjelden til påske vare utsåledes at vår glede den hastig tok sin slutt.
#Thi ikke lenge etter at vi sikker ordre fåren ordre som gikk ut på at kompaniet gårtil grensen snarest mulig for der å holde vaktdet kan nok ikke nektes vi ble litt uopplagt.
#Men alle sammen vet nu at Annet Kompanibestår av brave gutter med rolighet ut i.Vi gjorde oss nu ferdig fra leiren ut det bar,med hurrarop som kraftig igjennom luften bar.
#I nattens mulm og mørke vi gikk i toget innmens mange rare tanker fór gjennom våre sinn.Det bar avsted mot grensen og toget stanset såi grupper ble vi avsatt og snart på post vi lå.
#Vi har i uker ligger på vakt og passet påat kun de norske broer for nordmenn være må,og at tunneler trange og skjæringer og passog får vi se en fiende er alle mann på plass.
#Mon tro om ikke lenge vi ryggen vender tilog at en ny avdeling oss snart avløse vilså vi kan herfra drage til hjem og arnestedog hvile ut oss våre i hjemlig ro og fred.
#Vi gjorde kanskje lite for Moder Norges gavndog håper vi nå derfor hun tar oss i sin favn.Det lille som vi gjorde for henne legges nedså tar hun nok imot oss med moderkjærlighet.
#Om denne tur vi fletter til minnekransen våret lite blad så fagert som over ordre går.Når historien en gang melder om dette frihetsår,kan hende grensevakten en liten plass oppnår.
Harald L. Tveterås

**Harald Ludvig Tveterås** (1904–1991) var en norsk biblioteksmann og sakprosaforfatter. Han var riksbibliotekar fra 1969 til 1974.

Harald L. Tveterås tok examen artium ved Kongsgaard skole i Stavanger i 1925. Tveterås studerte ved Universitetet i Oslo, der han i 1932 ble cand.philol. I 1966 avla han dr.philos.-graden.

Fra 1929 var Tveterås ansatt ved Universitetsbiblioteket i Oslo, der han i 1953 ble sjef. I 1969 ble han utnevnt til den første riksbibliotekar, en stilling som fikk særlig ansvar for utviklingen av den vitenskapelige bibliotekstjeneste i Norge. Han satt i embetet til 1974.

Tveterås utga arbeider om folkelesning, forfattet bøker om viktige norske forlag og om historien til norsk bokhandelvirksomhet.

Tveterås var ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Han var storoffiser av Den islandske falkeorden, kommandør av Republikken Italias fortjenstorden og ridder av 1. klasse av Dannebrogordenen.

## Bøker (utvalg)
* *Olaf Norlis forlag: 1890-1990*, Oslo: Aschehoug, 1990
* *Bokens kulturhistorie: formet av forfattere, forleggere, bokhandlere og lesere: 1850-1900*, bind tre i *Den norske bokhandels historie*, Oslo: Den norske bokhandlerforening m.fl., 1986
* *I pakt med tiden: Cappelen gjennom 150 år: 1829-1979*, Oslo: Cappelen, 1979
* *Et norsk kulturforlag gjennom hundre år: Aschehoug 1872-1972*, Oslo: Aschehoug, 1972

## Referanser
Mudanjiang

**Mudanjiang** kan sikte til:
*Byprefekturet Mudanjiang i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina,
*Elven Mudanjiang i det nordlige Kina.
EM i friidrett 2010 – Stavsprang kvinner

**Kvinnenes stavsprang** under EM i friidrett 2010 ble gjennomført den 30. juli på Estadi Olímpic Lluís Companys i Barcelona. 

## Medaljer

## Rekorder før mesterskapet

## Kalender

## Resultater
### Kvalifikasjon

Kvalifiseringskravene var på 4,40 m eller blant de 12 beste.
**Q = Kvalifisert via høyde, q = Kvalifisert via plass, DNF = Fullførte ikke, DSQ = Diskvalifisert, SB = Sesongbeste, PB = Personlig rekord, EB = Årsbeste i Europa, NR = Nasjonal rekord**

### Finale

## Kilder
* Qualification Results 
* Final Results
Per Fritzson

**Trygve Fritz Per Fritzson** (1922–2011) var en norsk biokjemiker og professor emeritus. 

Fritzson studerte organisk kjemi, og alt i 1951 ble han hyret av daværende overlege L. Eldjarn som studentforsker ved Det norske radiumhospital. Han tok magistergraden i organisk kjemi i 1953, og doktorgraden i 1964. Ett år var han gjesteforsker ved Wenner-Grens Institut i Stockholm. 

Etter 18 år ved Radiumhospitalet ble han dosent ved Institutt for medisinsk biokjemi, i 1969, og i 1985 professor ved samme institutt. En periode var han også valgt styrer for instituttet. Han arbeidet deretter som kreftforsker. Han analyserte omsetningen av den radioaktive komponenten i hvilende og voksende vev og ved kreftutvikling. Blant annet viste han at vev i sterk vekst reduserte nedbrytingen av denne byggesteinen som cellene trenger bl.a. til overføring av informasjon. Han forsket videre på et enzym som fjerner fosforsyre fra byggesteinene deres, og fant et ukjent enzym med helt nye egenskaper, som han arbeidet med i 25 år.

Fritzson kartla en seksjon av vårt stoffskifte. Resultatene ble publisert i en rekke artikler.

## Bibliografi (utvalg)
* Fritzson P, Eldjarn L. The synthesis of beta-alanine labeled with radioactive carbon in position 1, 2, or 3. Scand J Clin Lab Invest 1952; 4: 375–6. 
* Pihl A, Fritzson P. The catabolism of C14-labeled β-alanine in the intact rat. J Biol Chem 1955; 215: 345–51. 
* Fritzson P. The relation between uracil-catabolizing enzymes and rate of rat liver regeneration. J Biol Chem 1962; 237: 150-–6. 

## Eksterne lenker
* Tidsskriftet for Den norske legeforening, nr. 24, 15. desember 2005: Lorentz Eldjarn – ein katalysator for kjemi i norsk medisin (Artikkelen nevner også Fritzson.)
* BIBSYS: 
* Pubmed: Publikasjoner av Per Fritzson (engelsk)
Mudan Jiang (elv)

**Mudanjiang** (kinesisk: 牡丹江, pinyin: *Mǔdānjiāng*; mandsjuisk: , *Mudan bira*), er en elv i provinsen Heilongjiang i Kina. Den er en høyre bielv til elven Songhua.

Det moderne kinesiske navnet kan oversettes som «Peonelven». Tidligere var den kjent som  **Hurka** eller **Hurha** (瑚爾哈).

Elven renner gjennom Jingposjøen og deretter videre nordover, gjennom fylket Ning'an og prefekturet Mudanjiang (som er oppkalt etter elven), og den munner ut i Songhua i fylket Yilan (tidligere kjent som *Sanxing)*.
Corneille Heymans

**Corneille Heymans** (født 28. mars 1892 i Gent i Flandern, død 18. juli 1968 i Knokke-Heist i Flandern) var en belgisk fysiolog. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin for 1938 for oppdagelsen av rollen til sinus- og aortamekanismer i reguleringen av respirasjon. Han viste hvordan blodtrykk og oksygeninnhold i blodet blir målt av kroppen og overført til hjernen.

Under utvelgelsesprosessen i 1938 besluttet Nobelkomiteen for fysiologi eller medisin at ingen av årets nominerte tilfredsstilte kriteriene som var skissert i Alfred Nobels testamente. I henhold til Nobelstiftelsens statutter kan prisen i slike tilfeller bli tilbakeholdt til neste år, og denne regelen ble benyttet i dette tilfellet. Heymanns mottok dermed prisen for 1938 ett år senere, i 1939.

Heymans ble innvalgt som utenlandsk representant av Kungliga Vetenskapsakademien i 1963.

## Referanser


## Eksterne lenker
Nibelungen

Det tyske navnet **Nibelungen** og de norrøne navneformene **niflung** og **niflungr** er i germansk og norrøn mytologi navnet på den burgundiske kongeslekten som bosatte seg i Worms. Navnet betyr «tåkens barn» (norrønt: *nifl* = «tåke» eller «dis», *ungar* betyr barn, jfr latin: *[[nebula]]* = «tåke»), og kan tolkes som den første burgundiske nasjon som forsvant inn i tåken, etter å være utslettet av huniske leiesoldater i året 436. 

Burgundiske stammer er noen ganger omtalt som «niblung» eller «niflung», mens navnet *Nibelung* er brukt om kongene. **Nybling** er det navnet på en dverg. I Richard Wagners opera *[[Nibelungenringen]]* er navnet *Nibelung* brukt om en dverg, eller en mytologisk rase av dverger.

## Waltharius
Den tidligste kjente bruken av navnet, finnes i det latinske diktet *[[Waltharius]]* fra 900-tallet. I manuskriptet **, som vanligvis anses som den eldste versjonen av teksten, heter det:
:*Non assunt Avares hic, sed Franci Nivilones,
:*cultures regionis.
Oversatt: «Det er ikke avarer, men frankiske niviloner, som befolker dette området.» I andre manuskripter er «nivilones» erstattet av «nebulones». I middelalderen var det vanlig å bytte på bokstavene *b* med *v*; «nivilones» var derfor trolig en latinisering av det germanske ordet *Nibilungos.

Dette er den eneste teksten som knytter Nibelungen til [[franker]]ne. Etter at [[kongedømme]]t [[Burgund]] ble erobret av frankerne i året [[534]], kunne burgunderne lett forveksles med frankerne. Navnet Nibelunc ble et frankisk etternavn i det 8. og 9. århundre, i alle fall blant [[etterkommer]]ne av Childebrand (død i 752), presentert som en frankisk kriger og i gamle [[krønike]]r som bror til [[Karl Martell]] og deltager da [[sarasener]]ne ble jaget ut av [[Frankrike]].

==Referanser==
<references/>

==Litteratur==
* Dronke, Ursula: *«Arfr Niflunga»* i *The Poetic Edda: Volume I: The Heroic Poems'', Oxford: Clarendon Press, 7. august 1969, ISBN 0198114974, ISBN 978-0198114970
Gerhard Domagk

**Gerhard Johannes Paul Domagk ** (1895–1964) var en tysk patolog og bakteriolog. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1939 for oppdagelsen av de antibakterielle effektene av prontosil. Domagk ble imidlertid nektet av den tyske regjeringen å motta prisen, på lik linje med Adolf Butenandt som ble tildelt Nobelprisen i kjemi samme år og Richard Kuhn som ble tildelt prisen i kjemi året før. Alle tre senere tildelt Nobelprisdiplomet og medaljen, men ikke pengene. 

Gerhard Domagk jobbet ved Bayer AG.

## Referanser




## Eksterne lenker
Edward Adelbert Doisy

**Edward Adelbert Doisy** (født 3. november 1893 i Hume i Edgar County i Illinois, død 23. oktober 1986 i St. Louis i Missouri) var en amerikansk biokjemiker. Han ble tildelt Nobelprisen i fysiologi eller medisin i 1943 sammen med Henrik Dam, for deres oppdagelser av Vitamin K og dens kjemiske struktur.

Doisy fullførte en bachelor ved University of Illinois at Urbana-Champaign i 1914 og en mastergrad samme sted i 1916. Han fullførte sin doktorgrad i 1920 ved Harvard University.

## Referanser


## Eksterne lenker
Sneiseil

**Sneiseil** er en benevnelse på seil som står i fartøyets lengderetning, i motsetning til råseil, eller skværseil hvor seilet er rektangulært og festet til tverrsstående horisontale rær.

Tradisjonelt er sneiseilet et spriseil eller gaffelseil, som regel kombinert med fokk og ev en eller flere klyvere.

Moderne bermudarigg er sneiseilrigg med bermuda storseil og fokk eller genoa som stagseil.

Sneiseil er mindre mannskapskrevende mer effektivt på kryss enn råseil. Det dominerer derfor i kystfart og seilsport.

Unnavind har storseilet den ulempen at det må jibbes ved kursendring og fokken den ulempen at den må spris.
Fil:Sprit (PSF).png|Spriseil som storseil med spri, og fokk foran masten.
Fil:Gaff (PSF).png|Gaffelstorseil med fokk
Fil:Sail plan bermuda.svg|Bermudastorseil og fokk
Fil:EB1911 Ship, Schooner, Helen W. Martin.jpg|Skonnert med sneiseil (gaffelseil) på alle 5 mastene
Fil:Brod vo Solunsko pristaniste.jpg|Skonnertbrigg (Brigantin) er blandingsrigg: Råseil på formasten og sneiseil (gaffelseil) på aktermasten.