open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tin Machine II

***Tin Machine II*** er det andre albumet fra gruppen Tin Machine, som var et prosjekt David Bowie var involvert i fra 1988 til 1992, sammen med brødrene Tony og Hunt Sales og Reeves Gabrels. Albumet ble spilt inn før og etter David Bowies «Sound+Vision»-turné i 1990. Albumet ble spilt inn på Victory Music etter at EMI og Bowie skilte lag grunnet kunstneriske og markedsmessige uenigheter.

## Sporliste
#«Baby Universal»  (Bowie, Gabrels) – 3:18 
#«One Shot»  (Bowie, Gabrels) – 5:11 
#«You Belong in Rock 'n' Roll» (Bowie, Gabrels) – 4:07 
#«If There Is Something»  (Ferry) – 4:45 
#«Amlapura»  (Bowie, Gabrels) – 3:46 
#«Betty Wrong»  (Bowie, Gabrels) – 3:48 
#«You Can't Talk»  (Bowie, Gabrels) – 3:09 
#«Stateside»  (Bowie, Sales) – 5:38 
#«Shopping for Girls»  (Bowie, Gabrels) – 3:44 
#«A Big Hurt»  (Bowie) – 3:40 
#«Sorry»  (Sales) – 3:29 
#«Goodbye Mr. Ed»  (Bowie, Sales, Sales) – 3:24 
#«Hammerhead»  (Bowie, Sales) – 0:57 
:*«Hammerhead», en kort instrumental, var ikke listet på coveret. 
## Singler
«You Belong in Rock 'n' Roll» ble utgitt med fire spor i ulike versjoner. Den andre singelen var «Baby Universal».

## Andre utgivelser
Albumet ble reutgitt i 1995 på Virgin Records med en live-versjon av «Bus Stop» spilt inn i Paris i 1989 under bandets verdens-turné.

## Musikere
* David Bowie – vokal, gitar, piano, saksofon
* Reeves Gabrels– sologitar, bakgrunnsvokal, vibrator, orgel
* Hunt Sales – trommer, perkusjon, vokal
* Tony Sales – bassgitar, bakgrunnsvokal
* Kevin Armstrong – rytmegitar på «If There Is Something», piano på «Shopping for Girls»
* Tim Palmer – perkusjon, piano

## Plasseringer
**Album**

**Singel**

## Eksterne lenker
*
Øystein Olsen (samfunnsøkonom)

**Øystein Olsen** (født 8. januar 1952) er en norsk samfunnsøkonom. Fra 2011 til 2022 var han Norges sentralbanksjef, og fra 2005 til 2010 administrerende direktør i Statistisk sentralbyrå. 

Olsen er cand.oecon. fra Universitetet i Oslo i 1977 og hadde både Trygve Haavelmo og Leif Johansen som forelesere. I 1985-1986 hadde han et forskningsopphold ved University of California, Berkeley. Fra 1993 til 1998 var han professor II ved Handelshøyskolen BI. 

Han har også tidligere arbeidet i SSB og kjenner organisasjonen godt fra stillinger som forsker, seniorforsker og leder for Olje- og energigruppa i tiden 1977–1990.

Etter ett år i ECON, Senter for økonomisk analyse, kom han tilbake til SSB som forskningssjef i årene 1991–1994. Fra 1996 til 1999 var han ansatt som forskningsdirektør og leder av Forskingsavdelingen samme sted. Fra 1999 til han ble direktør i SSB var han ekspedisjonssjef i Økonomiavdelingen i Finansdepartementet, og Olsen er en av arkitektene bak handlingsregelen.

Han ble opprinnelig utnevnt som sentralbanksjef for en åremålsperiode på seks år. Olsen ble i statsråd i mai 2016 gjenoppnevnt til sentralbanksjef og leder for Norges Banks hovedstyre for en ny åremålsperiode. 

I 2024 utgav han memoarboka «*Lykkelandet: En fortelling fra innsiden av det norske oljeeventyret*»

Øystein Olsen spilte i eliteserien i basketball for Eikeli basketballklubb i 1970-årene. Han er bror av journalisten Knut Olsen (1953–2011).

## Referanser




## Litteratur
* 
* 
*  

## Eksterne lenker
*  Øystein Olsen vert ny administrerande direktør i SSB
Høsthalvspinner

**Høsthalvspinner** (*Cymatophorina diluta*) er en sommerfugl som tilhører familien halvspinnere (Drepanidae). Den er bare funnet to ganger i Norge. De kan kjennes fra de andre grå halvspinnerne på at vingene har to, vanligvis ganske tydelige, brune tverrbånd, dessuten flyr den senere på året enn de andre aktuelle artene.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 33 – 36&nbsp;mm), grå spinner. Kroppen er slank, men noe kraftigere enn for eksempel bjørkehalvspinner (*Tetheella fluctuosa*) og punkthalvspinner (*Ochropacha duplaris*). Antennene er trådformede. Forvingen er avrundet trekantet, forholdsvis smal, grå med to svartkantede, brunlige tverrbånd, disse er vanligvis ganske markerte selv om arten, i likhet med de andre grå halvspinnerne, er ganske variabel i fargen.

## Levevis
Arten finnes bare i eikeskog, og larvene lever på eik (*Quercus* spp.). Ulikt andre nordiske sigdvinger flyr den på høsten, i august – september. Den overvintrer som egg.

## Utbredelse
Høsthalvspinneren forekommer i Europa og Lilleasia. Selv om det eneste norske funnet ligger såpass langt tilbake i tid som 1956, er det ikke utenkelig at arten fortsatt kan finnes i eikeskog ved Oslofjorden. Den ble først funnet i Norge på Jeløya i Moss i 1956. På tross av at det har blitt samlet svært aktivt på Jeløya i hele perioden fram til i dag, har arten ikke blitt gjenfunnet. Først i 2013 ble arten gjenfunnet sør for Halden. Artens sjeldenhet skyldes sannsynligvis at Artsdatabanken befinner oss helt på artens nordgrense. Artsdatabanken finner det derfor vanskelig å angi en spesifikk rødlistekategori for arten, og gir den NA i stedet.

## Referanser




## Kilder
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/c/cymatophorima_diluta.html
* Nettsiden *Norges sommerfugler*: http://www.nhm.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/drepanidae/diluta.html
## Eksterne lenker
*
Nils-Reinhardt Christensen

**Nils-Reinhardt Christensen** (født 13. april 1919 i Skien, død 8. november 1990) var en norsk teatermann, skuespiller og filmskaper. Han er blant annet kjent fra Stompa-serien som han oversatte og regisserte.

Han var instruktør ved Nationaltheatret (1940–47), der han også var med i flere oppsetninger (1946–47). Videre har han ved  Radioteatret og ble sjef ved Trøndelag Teater (1950–51).  Han filmdebuterte 1957, og var formann i Norske Dramatikeres Forbund (1973–85).

Han er bror til pressemannen Christian A. R. Christensen.
## Utmerkelser
* Aamotstatuetten 1964.

## Verk
* 1945: *Men barna – ?* (hørespillmanus) *–* om krigsbarnas skjebne
* 1950: *[[Min kone er uskyldig]]* (spillefilm, Danmark).  Skuespiller.
* 1950: *Ringen om Bastian* - om adferdsvansker). Manus. Hørespill
* 1956: *[[Roser til Monica]]* (Manus)
* 1957: *[[Selv om de er små]]* (Manus)
* 1961: *[[Line (film)|Line]]* (spillefilm).  Regi
* 1961: *[[Et øye på hver finger]]* (spillefilm).  Regi.
* 1962: *[[Stompa & Co.|Stompa & Co]]* (spillefilm)
* 1963: *[[Stompa, selvfølgelig!]]* (spillefilm)
* 1965: *[[Stompa forelsker seg]]* (spillefilm)
* 1967: *[[Stompa til sjøs]]* (spillefilm)
* 1969: *[[Psychedelica Blues|Psychedelica blues]]* (spillefilm)
* 1974: *Den store dagen* (skuespill).  Regi.
* 1977: *Dobbeltstreken* (skuespill)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Martin Lodewijk

**Martinus Spyridon Johannes Lodewijk** (født 30. april 1939 i Rotterdam) er en nederlandsk tegneserieskaper.

Han fikk publisert sin første tegneserie i den nederlandske avisen Het Parool i 1959. I 1966 skapte han tegneserien Agent 327 for bladet PEP. Tegneseribladene Sjors og PEP ble senere slått sammen til bladet Eppo som Lodewijk ble sjefredaktør for.

I 1978 fikk Lodewijk Stripschapprijsen for sitt arbeid med tegneserier i Nederland.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Thorkild Aschehoug

**Thorkild Aschehoug** (født 27. august 1756 på Askehaug i Ås på Follo, død 26. oktober 1838) var en norsk prest og stortingsmann.
Han var sønn av lensmann Halvor Baltzersøn Askehaug på gården Askehaug i Ås på Follo, ble student 1775 og cand. theol. 1779. Siden var han i tre år huslærer på Moss, før han i 1784 ble residerende kapellan i Rakkestad. I 1792 ble han sogneprest samme sted, og beholdt stillingen til han tok avskjed i 1835. 1805&ndash;1824 var han prost.

Aschehoug var forlikskommissær i 27 år. Han representerte Smaalenenes amt på det overordentlige Storting i 1814 og på Stortingene i 1821 og i 1822. I 1812 var han blitt utnevnt til konsistorialråd og ridder av Dannebrogordenen; i 1821 ble han også ridder av Nordstjerneordenen.

Han ble gift i 1784 med Anne Kathrine Olsen (død 1839), og var far til Halvor Aschehoug samt farfar til rettsfilosofen Torkel Halvorsen Aschehoug.

## Referanser


## Kilder
* 
* Tallak Lindstøl: *Stortinget og Statsraadet*, 1814-1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K  digital utgave side 46

## Eksterne lenker
*
Litcast

**Litcast** er et digitalt lydbokformat beregnet på nedlasting av forhåndsinnspilte lydbøker til mobile enheter. Konseptet ble først lansert av det norske forlaget Grieg Lyd i 2008, i samarbeid med telekommunikasjonsselskapet Telenor.

*Litcast* er et teleskopord etter modell av *[[podkasting|podcast]]*, og er satt sammen av de engelske ordene *literature* (litteratur) og *broadcasting* (kringkasting).

## Se også
*Lydbok

## Eksterne lenker
* Litcast på grieglyd.no
* Artikkel i ''Aftenposten''
Oresigdvinge

**Oresigdvinge** (*Drepana curvatula*) er en sommerfugl som tilhører familien halvspinnere (Drepanidae). Denne brunrøde arten er kanskje den vanligste representanten for Drepaninae på Vestlandet, men mangler over mye av Østlandet.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 30 – 39 mm), slank sommerfugl med markert sigdformede forvinger. Den kan kjennes på at begge vingepar er brunrøde på farge. Antennene er fjærformede hos hannen, trådformede hos hunnen. Begge vingepar er brunrøde med fire smale, mørke siksak-tverrlinjer, dessuten en kraftigere linje som løper fra forvingespissen til forvingens bakkant litt innefor bakhjørnet og fortsetter over bakvingen. Forvingen har to mørke flekker nær fremkanten, bakvingen to små flekker rundt midten. Larven har noen korte, stive børster.

## Levevis
Oresigdvingen er knyttet til or (*Alnus* spp.), som er larvenes næringsplante. Den flyr i rene oreskoger og løvskoger med innslag av or. På Sørlandet og i Rogaland har den to generasjoner hver sommer, i mai-juni og i juli-august. Lenger nord har den bare en generasjon, i juni – juli. De voksne sommerfuglene flyr om natten og kommer gjerne til lys.
## Utbredelse
Oresigdvingen finnes i Europa og videre østover til Korea og Japan. I Norge er den mest å finne på Vestlandet, fra Vest-Agder i sør til Nordmøre i nord, men den er også funnet i Vestfold og Aust-Agder.
## Kilder
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3

* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/d/drepana_curvatula.html

* Nettsiden *Norges sommerfugler*: http://www.nhm.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/drepanidae/curvatula.html
## Eksterne lenker
*
Guttormur Andrasson

**Guttormur Andrasson** (død 1572 i Bergen) var fra 1544 til 1572 lagmann på Færøyene.

Han var sønn av tidligere lagmann Andras Guttormsson fra Sumba, og var far til senere lagmann Ísak Guttormsson.

## Litteratur
*G.V.C. Youngs standardverk Færøerne – fra vikingetiden til reformationen, 1982 
**Løgtingið 150 – Hátíðarrit*. Tórshavn 2002, Bind 2, S. 366. (Avsnitt *Føroya løgmenn fram til 1816*) (PDF-Download )
Stjerneskudd

**Stjerneskudd** er «lysende stripe på natthimmelen dannet av et himmellegeme som blir glødende når det kommer inn i atmosfæren». Det er en alminnelig betegnelse for meteornedfall (kan også være fra kometer eller menneskeskapt romsøppel) som vises på nattehimlen i form av en lysende stripe som forsvinner i løpet av kort tid når den brenner opp i atmosfæren. Uttrykket *stjernerap* (sørlandsk: *stjernerab*) forekommer også brukt for begge betydningene av stjerneskudd som nevnt over. Samme ordet benyttes også i nynorsk.

Stjerneskudd er også varenavn på en type fyrverkeri som består av en pinne av metall der nesten hele pinnen er dekket av et stoff som inneholder glødemateriale og jernfilspon. Når dette antennes, vil jernfilsponet smelte og sprute små gnister til det ikke er mer igjen. Resten forblir varmt en tid etter bruk. En hjemmelaget variant var å bruke (såpefri) stålull i en snor som ble sveivet rundt.

I overført betydning kan et stjerneskudd henvise til nykommer, som en popsanger eller en fotballspiller, som er i ferd med å etablere seg og bli berømt.

## Referanser
Erik Røring Møinichen

**Erik Røring Møinichen** (født 15. desember 1797 i  Trondhjem, død 7. februar 1875 i Dresden) var en norsk statsråd og amtmann.

## Biografi
Erik Røring Møinichen var sønn av fogd og sorenskriver Thomas Møinichen og Ingeborg Birgitte Røring. Han ble gift i Kristiania 24. januar 1833 med Laura Emilie Sørenssen.

Møinichen tok examen artium i 1816 og ble cand.jur. i 1824. Etter å ha bekledt forskjellige funksjoner i departementene ble han i 1842 utnevnt til amtmann i Akershus. Han var ordfører i Kristiania 1842&ndash;1843. Fra 1851 var han stortingsmann, og fra 1855 statsråd. Han bekledte en lang rekke ministerposter i årene frem til 1870:
* Revisjonsdepartementet fra 15/1-1855 til juni 1855.
* Statsrådsavdelingen i Stockholm fra  juni 1855 til  juni 1856.
* Finansdepartementet fra 26. juni 1856 til august 1857.
* Justisdepartementet fra august 1857 til 11/9-1857 og igjen fra oktober 1857 til september 1858.
* Finansdepartementet fra september 1858 til oktober 1859.
* Statsrådsavdelingen i Stockholm fra oktober 1859 til 18/10-1860.
* Postdepartementet fra november 1860 til 12/8-1861 og igjen fra 25/8 til 2/10 1861.
* Finansdepartementet fra september 1861 til september 1862.
* Midlertidig førstestatsråd fra 12. til 17. desember 1861.
* Statsrådsavdelingen i Stockholm fra september 1862 til 1/10-1863.
* Marinedepartementet fra 1/10-1863 til oktober 1864.
* Statsrådsavdelingen i Stockholm fra oktober 1864 til oktober 1865.
* Finansdepartementet fra oktober 1865 til oktober 1866.
* Justisdepartementet fra oktober 1866 til oktober 1867.
* Statsrådsavdelingen i Stockholm fra oktober 1867 til 17/6-1868.
* Revisjonsdepartementet fra juni 1868 til oktober 1869.
* Finansdepartementet fra oktober 1869 til 1/2-1870.

Erik Røring Møinichen ble utnevnt til Ridder av St. Olavs orden 21. august 1849 for «fortjenestefull Embedsvirksomhed».

## Referanser



 

 


## Eksterne lenker
* 
*
Ísak Guttormsson

**Ísak Guttormsson** var fra 1583 til 1588 lagmann på Færøyene.

Guttormsson bodde på Suðuroy på Færøyene, hvor han hadde land i Nes og Vágur. Guttormsson var sønn av Guttormur Andrasson, tidligere lagmann på Færøyene. Lite er ellers kjent om Ísak Guttormsson fra historien.

## Litteratur
*G.V.C. Youngs standardverk Færøerne – fra vikingetiden til reformationen, 1982 
**Løgtingið 150 – Hátíðarrit*. Tórshavn 2002, Bind 2, S. 366. (Avsnitt *Føroya løgmenn fram til 1816*) (PDF-Download )
Jógvan Justinusson

**Jógvan Justinusson** var fra 1629 til 1654 lagmann på Færøyene.

Justinusson kom fra Hattarvík på Fugloy. Før han ble lagmann hadde han også en tid sittet som medlem av det færøyske lagtinget.

## Litteratur
*G.V.C. Youngs standardverk Færøerne – fra vikingetiden til reformationen, 1982 
**Løgtingið 150 – Hátíðarrit*. Tórshavn 2002, Bind 2, S. 366. (Avsnitt *Føroya løgmenn fram til 1816*) (PDF-Download )
Lunner stasjon

**Lunner stasjon** er en jernbanestasjon på Gjøvikbanen ved Lunner i Akershus fylke. Stasjonen ble opprettet som en betjent jernbanestasjon for ekspedering av tog, reisende og gods i 1900, to år før Gjøvikbanens åpning i 1902. Ekspedisjonsbygget er oppført i dragestil etter tegninger av arkitekten Paul Due.

Stasjonen ble gjort utbetjent i 1985, og fikk ny status som holdeplass med lastespor i 1987. Alle persontog på Gjøvikbanen i begge retninger stopper for øvrig på Lunner i dag. Stasjonen ligger 280,9 moh og 61,13&nbsp;km fra Oslo S. Fylkesvei 17 i Innlandet starter også ved Lunner stasjon.

Innen utgangen av 2023 vil Lunner stasjon være den siste stasjonen på Gjøvikbanen innenfor Ruters takstsone for Oslo og Akershus i takstsone 2Ø.

## Galleri

Lunner-1.jpg|Lunner stasjon, juli 2022
Lunner stasjon, Inngangsparti.jpg|Lunner stasjon, Inngangsparti
Stasjonsbygning, baksiden.jpg|Stasjonsbygningen, bakside



## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*
John Candy

**John Franklin Candy** (født 31. oktober 1950, død 4. mars 1994) var en canadisk komiker og skuespiller.
Blant hans filmer er komediene *[[Onkel Buck]]* (*Uncle Buck*, 1989), *[[Neste stopp, Chicago?]]* (*Planes, Trains and Automobiles*, 1987) og *[[Hjemme alene]]* (*Home alone*, 1990), alle skrevet av John Hughes, som også regisserte to av dem.  

## Bakgrunn og arbeid
John Candy ble født og vokste opp i forstadsbyen Newmarket i Ontario i Canada. Han studerte ved idrettslinja på Neil McNeil High School og drev med fotball.

Den eldre broren Jim døde 64 år gammel av hjerteinfarkt. Også faren døde tidlig av samme årsak.

På 1980- og begynnelsen av 1990-tallet var Candy blant de mest populære skuespillerne i amerikanske filmkomedier, ofte i morsomme roller som sympatisk og godmodig, men også ensom og overvektig. 

John Candy slet med depresjoner, og røykte og drakk tett. Han gikk ned i vekt, men ble innlagt på sykehus med hjerteinfarkt 1. mars 1994. Candy døde tre dager senere, 43 år gammel.

### ''Second City Television''
John Candy slo tidlig gjennom i karrieren gjennom tv-serien *[[Second City Television]]*. En av hans mest kjente rollefigurer i denne serien var *Johnny LaRue*.

I *Second City Television* spilte Candy blant annet med Eugene Levy, Joe Flaherty, Martin Short, Rick Moranis, Dave Thomas, Andrea Martin og Catherine O'Hara. Han spilt også i mange filmer med disse skuespillerne senere. Eugene Levy og Joe Flaherty spilte blant annet *[[Going Berserk]]*, *[[Speed Zone!]]* og *[[Heavy Metal]]* med John Candy.

### Biografi
Det er blitt skrevet en biografi om John Candy av Martin Knelman. Den heter *Laughing on the Outside, The Life of John Candy*. Boken skildrer livet til John Candy på både godt og vondt. Den forteller en historie om John Candy som den morsomme og joviale komikeren som alle likte, men også om den deprimerte og tilbaketrukne John Candy som var paranoid og som trakk seg unna folk.

## Filmer

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Joonas Ikonen

**Joonas Ikonen** (1987–2024) var en finsk skihopper som representerer Puijon Hiihtoseura. Han deltok i verdenscupen fra 2005. Da han debuterte i Kuopio ble han nr. 3 i lagkonkurransen i Junior-VM, og vant det individuelle normalbakkerennet. Etter det deltok han i flere verdenscuprenn, med syvendeplass fra Sapporo som beste plassering. Etter det første rennet i 2008, på hjemmebane i Kuusamo, ble han vraket fra det finske laget, og deltok resten av sesongen bare i FIS-Cup og i Continentalcup. Hans beste plassering fra begge cupene er fjerdeplass, begge fra Kuopio. Han ble tatt ut til Torino-OL i 2006.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sundaastrild

**Sundaastrild** (*Taeniopygia guttata*) er en art i astrildfamilien (Estrildidae), også kjent som *sebrafink*.

Sundaastrild er en nomadisk standfugl som er utbredt i Indonesia og storparten av Australia. Den forekommer helst ved savannelignende biotoper, i nærheten av vann og busker. Til og med i åpent åkerlandskap. Den har dog blitt introdusert andre steder, blant annet Portugal, Puerto Rico og USA hvor det finnes forvillede populasjoner av sebrafink.

Sundaastrild har et rødfarga konisk finkenebb, et hvitt og svart vertikal strek under øyet, gråblå isse og bryst, brungrå vingeoverside, og hvitt- og svartbåndet stjert.

Den lever hovedsakelig av frø, men også frukt. Arten driver dessuten med hekkeparasittisme.

Denne arten er bare kjent under navnet sebrafink i Norge. 

## Som burfugl
Sundaastrild er en populær burfugl, men kalles nesten utelukkende for sebrafink i miljøet. Den regnes som enkel å ha med å gjøre, men må alltid holdes i grupper på minst to individer for å trives. Det regnes som vanskelig å temme dem, og de vil ikke kunne lære å snakke eller gjøre triks som andre burfugler som undulater. 

## Underarter
Det er beskrevet to underarter av sundaastrild:
* *T. g. guttata* (Vieillot, 1817) – forekommper på De små Sundaøyer.
* *T. g. castanotis* (Gould, 1837) – forekommer i Australia.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Birdlife Species Factsheet: ''Taeniopygia guttata''. Hentet ut 31. august 2013.
Muddus

**Muddus** (lulesamisk: *Muttos*) er en nasjonalpark i Lappland i Sverige. Den ble opprettet i 1942 og utvidet i 1984. Parken ligger sørvest for Gällivare, mesteparten av parken ligger i Gällivare kommune, mens resten ligger i Jokkmokk kommune. Parken verner en del av den svenske taigaen, et område med store myrområder og uberørt urskog med kjempefuruer. Andre severdigheter er fossen i Muttosjåhkå og parkens dyreliv. Området er i sin helhet forbundet med mange fortellinger om samisk kultur og sagn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Terrorangrepet i Parachinar 16. februar 2008

**Terrorangrepet i Parachinar 16. februar 2008** skjedde da en selvmordsbombe eksploderte i Parachinar, Pakistan. Parachinar ligger 290 km vest for hovedstaden Islamabad.

## Bakgrunn
Den lange rekke med selvmordsaksjoner i Pakistan startet etter at politi og soldater stormet Den røde moské i Islamabad i juli 2007, noe som førte til at over hundre islamittiske studenter ble drept i kampene.

Militante grupper har de siste årene vært ansvarlig for flere voldelige aksjoner mot både politivesenet og hæren, som har slått hardt ned på militante i de nordvestlige provinsene i Pakistan.

## Angrepet
Angrepet var rettet mot en politisk samling av tilhengere til opposisjonspartiet Pakistan Peoples Party. Øyenvitner fortalte at bomben ble detonert da partiets valgarbeidere var på vei inn på kontoret igjen etter en valgkampmønstring. Terrorangrepet skjedde 2 dager før parlamentsvalget i Pakistan ble avholdt 18. februar. Angrepet var rettet mot mennesker som stod og ventet på mat utenfor Riaz Shahs hus. 

### Skader
47 ble drept og 150 såret i angrepet.

## Ansvar
Ingen tok på seg ansvaret for angrepet.

## Se også
* Terrorangrepet i Lahore 10. januar 2008
* Parlamentsvalget i Pakistan 2008
* Terrorangrepene i Lahore 11. mars 2008

## Referanser
Luca Barla

**Luca Barla** (født 29. september 1987) er en italiensk profesjonell landeveissyklist.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Harald Lindow

**Harald Lindow** (født 11. juni 1886, død 1972) var en dansk jurist og embedsmann.

Han ble utdannet cand.jur. i 1910, og begynte året etter å jobbe som assistent for Nordgrønlands Inspektorat. Fra 1912 var han konstituert fullmektig for Den Kongelige Grønlandske Handel (KGH). 

Han ble konstituert som inspektør for Nordgrønland i 1913, og ble formelt utnevnt i 1915. Etter hans periode ble stillingen endret og gjort om til landsfogd. 

## Bøker
* 1923 – *Sekinermiut : Labradorime inuit akornáne angalanermik nalunaerut*
* 1948 – *Kongefærden til Grønland 1921*

## Kilder
* Arktiskebilleder.dk
* Tidsskriftet Grønland

## Eksterne lenker
* Bilde av Lindow
* Arktiskebilleder.dk - bilde av Lindow i kajakk
* Arktiskebilleder.dk - bilde av Lindow med hundeslede
Dyrøyhamn

**Dyrøyhamn** er ei bygd i Dyrøy kommune i Troms, beliggende ved Dyrøysundet sørøst på Dyrøya. Arkeologiske funn viser at det har vært mennesker her helt siden yngre steinalder. Bygda het opprinnelig Hamn og var kirkested fram til 1770, da kirka her (første gang nevnt i 1589) ble revet. Det er fortsatt tydelige spor etter middelalderkirkegården i Dyrøyhamn. Kirkestedet på Dyrøya er siden 1777 Holm, som ligger lenger nord på øya.

Selv om det i dag er få fastboende igjen på stedet, er det fortsatt noe næringsvirksomhet, i hovedsak innen turistnæringa. Dyrøyhamn Gjestehus leier ut rom og har også konferanselokaler. Gjestehuset samarbeider med Vertshuset Den Glade Heksa, som ligger like ved. Her er det kafé, overnattingsmuligheter og diverse opplevelsestilbud.

Dyrøyhamn er endepunkt for fylkesvei 212 som går nordover langs sundet og via Dyrøybrua over til kommunesentret Brøstadbotn. Til Brøstadbotn er det denne veien 17 kilometer. Fra Dyrøyhamn går det dessuten lokale veier sørover til Mikkelbostad og sydspissen av øya, og vestover, tvers over øya, til Vinje.

## Dyrøyhamn grunnkrets
**Dyrøyhamn grunnkrets** omfatter hele den sørlige delen av Dyrøya, helt fra sydspissen (Hagenes) til Forsåelva på østsiden og Storvika på vestsiden. Grunnkretsen dekker et areal på 23,23&nbsp;km². De største grendene er Forså, Dyrøyhamn, Mikkelbostad og Vinje.

Dyrøyhamn har landegrense i nord til Merkesnes og Espejord. Over sundet i øst ligger Hundstrand og Kastnes. Sør for Dyrøya ligger Andørja i Ibestad kommune og over Tranøyfjorden i vest ligger Senja.

Innbyggertall i grunnkretsen:

## Eksterne lenker
* Historie
* Dyrøyhamn Gjestehus
* Vertshuset Den Glade Heksa
Tomas Dahl

:*Kallenavnet «Caddy» har også [[Caddy|andre betydninger]]*

**Tomas Dahl** (født 1977) er en norsk musiker, og var blant annet trommeslager i Turboneger i en periode.

Siden 2005 har han hatt sitt eget enmannsprosjekt **Caddy** hvor han selv synger og spiller alle instrumentene. Under dette pseudonymet ga han i 2006 ut albumet *Go Slow*. Han var dessuten en av finalistene til Årets Urørt i 2006. Han har tidligere vært trommeslager og bassist i The Yum Yums og vokalist og gitarist i The Wonderfools. I mars 2008 erstattet han Christer Engen som trommeslager i det norske bandet Turboneger og var medlem av bandet fram til vokalist Hans-Erik Dyvik Husby forlot bandet i 2010. Han har dessuten medvirket på album med Vibeke Saugestad og bidratt som korist på tidligere album med Turboneger. Tomas spilte også trommer i bandet The Vikings sammen med blant andre Turboneger-medlemmene Thomas Seltzer og Knut Schreiner hvor de blant annet lagde sangen «Good Head» som er på Turbonegers største plate *[[Apocalypse Dudes]]*.
 
## Eksterne lenker
* 
* Caddy på MySpace
Kstovo

**Kstovo** (russisk: Ксто́во) er en by i Nizjnij Novgorod oblast i Russland. Byen ligger på Volgas høyre bredd, 20&nbsp;km sørøst for Nizjnij Novgorod. Innbyggertall: 66&nbsp;944 (folketelling 2002), 62&nbsp;414 (folketelling 1989).

## Historie
Landsbyen Kstovo ble første gang nevnt allerede på 1300-tallet. Med byggingen av Novogorkovskij Oljeraffineri (russisk: Новогорьковский нефтеперерабатывающий завод) på 1950-tallet ble det bygget en ny by noen få kilometer sørøst for den gamle landsbyen Kstovo, på det høyereliggende landet mellom elvene Volga og Kudma. 

Siden da har den vestlige delen av byen sentrert seg rundt den opprinnelige landsbyen, og er fremdeles landlig i karakter, og blir vanligvis kalt Gamle Kstovo (*Staroje Kstovo*), mens den nyere østlige delen av byen, som ble bygget på 1950-tallet og fremdeles ekspanderer, kalles Nye Kstovo (*Novoje Kstovo*). Nye Kstovo har gjennom sin ekspansjon helt eller delvis tatt opp i seg flere mindre landsbyer. 

Kstovo fikk status som bymessig bosetning i 1954 og bystatus i 1957.

## Økonomi
Byens viktigste arbeidsgiver, og historisk sett årsaken til byens eksistens, er *[[LUKOIL]]-Nizjegorodnefteorgsintez* (tidligere *NORSI-Oil* og *Novogorkovskij Oljeraffineri*). 

Det er også et asfaltverk, et spritdestilleri, en fabrikk for regummiering og resirkulering av dekk, og ellers den vanlige samlingen av lokale matindustrivirksomheter. Et kraftvarmeverk forsyner det lokale nettet med elektrisitet, og varmt vann til byens leilighetsbygninger.

Byen har et stort marked for jordbruksprodukter, og et anstendig utvalg av supermarkeder og andre butikker. 


С0100-Kstovo-beach.JPG|Strand ved bredden av Volga nær Kstovo
Kstovo-CPH-1354.jpg|Kraftvarmeverket i Kstovo


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Forum for Kstovo (russisk)
* Uoffisielt nettsted for Kstovo (russisk)
* Informasjon og fotos fra Kstovo (russisk)
* Zemlyaki (Kstovos lokalavis) (russisk)
* Byen webomrade Kstovo  (russisk)
Gorodets

**Gorodets** (russisk: Городе́ц) er en by i Nizjnij Novgorod oblast i Russland. Byen ligger på Volgas venstre bredd, rundt 50&nbsp;km nordvest for Nizjnij Novgorod. Innbyggertall: 32&nbsp;442 (folketelling 2002).

## Historie
Gorodets ble grunnlagt i 1152 av fyrst Jurij Dolgorukij som en stor festning ved Volga, og den første russiske festningen i dagens Nizjnij Novgorod oblast. Den var startpunkt for mange av Vladimir-Suzdals kampanjer mot Volga Bulgaria. I 1216 ble Jurij II kastet fra tronen og sendt i eksil her. I 1239 ble byen brent ned til grunnen av Batu Khans arme under mongolenes invasjon av Russland. Folketradisjoner identifiserer Gorodets med Lille Kitezj, en legendarisk by som ble ødelagt av mongolene.

I 1263 døde Aleksander Nevskij i Gorodets på vei tilbake til Novgorod fra Den gylne horde. Hans sønn, Andrej av Gorodets gjorde byen til sin hovedresidens. Prokhor, en berømt middelaldersk ikonmaler, ble født her. På midten av 1300-tallet ble byen overskygget av den nærliggende Nizjnij Novgorod, men var fortsatt den tredje største byen i Fyrstedømmet Nizjnij Novgorod helt til 1408, da Edigu jevnet den med jorden.

De neste to århundrene var byen kjent som Gorodets Pustoj (dvs. «Gorodets den tomme»). Noen krøniker hevder at hele byens befolkningen flyttet nedstrøms til dagens Balakhna). Innen 1800-tallet var Gorodets gjenreist som en velstående landsby bosatt av gammeltroende handelsmenn og kjent for sine dekorative håndverk, som treskjæring og maleri.

I 1875 blir Gorodets beskrevet som et større senter for handel med korn og husgeråd i tre.

I 1922 ble Gorodets igjen bystatus. Mellom 1948 og 1959 ble demningen til Gorkij vannkraftverk (nå Nizjnij Novgorod vannkraftverk) bygget noen få kilometer oppstrøms fra Gorodets.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Gorodets historie og fortidsminner (russisk)
Ringshaug ungdomsskole

**Ringshaug ungdomsskole** er en ungdomsskole på Ringshaug i tettstedet Tolvsrød i Tønsberg kommune. Skolen mottar elever fra Volden og Ringshaug barneskoler. Karlsvika Alternative Skole ligger administrativt under Ringshaug ungdomsskole. Skolen ble oppført i 1977.

Skolen gjennomgikk renovering og utvidelse av eksisterende bygningsmasse fra januar 2012 til august 2013. 

## Referanser
Volden skole (Tønsberg)

**Volden skole** er en barneskole som ligger mellom Tolvsrød og Åsgårdstrand i Tønsberg kommune. Elevene fra skolen går videre til Ringshaug ungdomsskole.

Skolen ble bygget i 1954. Den overtok elevene fra Rom og Tverrved skoler da disse ble nedlagt, Tverved skole samme år mens Rom skole fortsatte til våren 1964 før også den ble nedlagt og elevene derfra ble overført mest til Volden, men også noen til Åsgårdstrand skole. I årene vra 1964 hadde Volden skole ca 150 elever fordelt på 1. til 6. trinn, eller klasse som det dengang het.

## Referanser
Raewyn Connell

**Raewyn Connell** (tidligere (før kjønnsskifte) **Robert William Connell**, kjent som **R. W. Connell**, født 1944) er en australsk samfunnsviter, kjent for sitt arbeid innenfor både sosiologi, pedagogikk, kjønnsforskning, statsvitenskap og historie. Connell er professor i pedagogikk ved University of Sydney.

Hun har spesielt beskjeftiget seg med kultur, medier og herskende klasser, og har senere i økende grad orientert seg mot kjønnsforskning. Hun er i dag en av de mest kjente forskerne innen mannforskningen.

## Referanser
Barkåker skole

**Barkåker skole** er en barneskole som ligger på Barkåker i Tønsberg kommune. Elevene fra skolen går videre til Kongseik ungdomsskole. Skolen ble grunnlagt i 1974.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
David Paterson

**David Alexander Paterson** (født 20. mai 1954 i Brooklyn, New York) er en amerikansk politiker. Paterson er tilidgere guvernør i New York.

## Biografi
David Paterson ble født i Brooklyn i New York. Som liten ble han rammet av en infeksjon som førte at han ble nesten blind. Til tross for handikappet gjorde Paterson det svært bra på skolen. Paterson er engasjert i sport og spiller selv basketball. Han fullførte i 1999 New York City Marathon.

## Politisk bakgrunn
Patersons far, Basil Paterson, var en framtredende politiker, og David bestemte seg raskt for å gå i hans fotspor. Bare 31 år gammel ble han valgt inn i New York States senat. I 2002 ble han demokratenes mindretallsleder. Paterson la grunnlaget for at demokratene kunne komme til makten i New York State, til tross for at han innledet samarbeid med flere republikanske politikere. Han ble i 2006 valgt til viseguvernør i delstaten New York, for så 17. mars 2008 å avløse Eliot Spitzer som guvernør etter at sistnevnte ble avslørt som kunde hos en prostitusjonsring. På dette tidspunktet var det kun én annen sort guvernør i USA. Til tross for at David Paterson er nesten blind har han klart å oppnå en høy politisk posisjon. David Paterson, som har en juridisk utdannelse, var delstatssenator 1985–2006.

## Avsløringer februar 2010
I begynnelsen av februar 2010 begynte det å gå rykter om at *[[The New York Times]]* satt på et stort skup om Paterson som ville føre til at han ville slutte. 9. februar, før *New York Times* hadde publisert noe, holdt han en pressekonferanse hvor han blant annet klaget på at *Times* ikke gjorde noe for å stoppe ryktene. Avsløringene kom lenge etter ryktene, og førte til at Paterson annonserte at han ikke ville stille til gjenvalg. Han skulle blant annet ha fått en kvinne til å ikke vitne mot Patersons venn, og avgitt falsk forklaring under ed.

Etter avsløringene sluttet flere av Patersons viktige medarbeidere. Det ble et stort press på at Paterson måtte trekke seg, blant annet brukte *[[New York Post]]* forsiden sin på å skrive «Time to go, Dave». Også andre medier mente han burde trekke seg. Det gjorde også New York-senatoren Kirsten Gillibrand, med forbehold om at ryktene stemte. Gillibrand ble i 2009 innsatt av Paterson.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stor vannkalv

**Stor vannkalv**  (*Dytiscus marginalis*) er en bille og tilhører familiegruppen vannkalver. I Norge finnes den nord til Nordland. Det finnes flere lignende arter, og en litt mindre art, *[[Dytiscus lapponicus]]*, finnes over hele landet. Vannkalver er rovdyr.

## Utseende

Stor vannkalv  har en oval fasong slik som hos alle vannkalver. Hode, bryst og bakkropp danner én kurve, noe som reduserer vannmotstanden når de svømmer. Hodet er bredt og noe skovlformet (med en mer eller mindre skarp fremkant). Brystet (pronotum) er bredere enn langt. Kroppen er nokså flattrykt, mye bredere enn høy. Hannene har glatt overflate på dekkvingene, mens hunnen har langsgående riller. Fasettøynene er relativt små og ikke utstående. Antennene er trådformede.

Den er mellom 30 og 35&nbsp;millimeter lang som voksen. Larven er i sine siste larvestadier omtrent dobbelt så stor.

Fargen er svart med gule sidekanter langs kroppen. Brystskjoldet (pronotum) er kantet med gult hele veien rundt.

Hunnen har almindelige framføtter, mens hannen har brede framføtter.  De er utvidet med noen sugeskåler den bruker under paring, for å holde seg fast på hunnens rygg. Bakbeina er typiske for vannkalver. Leggene (tibiae) og fotleddene (tarsene) er avflatet og utstyrt med tette frynser av lange hår som virker som årer.

## Levevis
De voksne billene, og særlig larvene, er grådige rovdyr. De lever av andre mindre dyr, som insekter, men også små fisker.  Larvestadiene er i ferskvann. De voksne vannkalvene flyr godt og kan derfor påtreffes et stykke fra vannet. Vannkalvene svømmer raskt med symmetriske bevegelser, det vil si at begge beina i et par går framover og bakover samtidig.

Stor vannkalv finnes i stillestående ferskvann, både i mer næringsfattige myrdammer og i vegetasjonsrike (næringsrike) dammer. De har ikke gjeller og er avhengige av å hente oksygen fra luften. Man kan se både voksne og larver hengende fra vannoverflaten, der bare bakkroppsspissen bryter overflatehinna. De voksne billene lagrer luft under dekkvingene.

Stor vannkalv tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie,  en hvileperiode, der vannkalvens indre og ytre organer endres.  Stor vannkalv lever i ferskvann både som larver og som voksne. Det eneste stadiet som er på land er puppestadiet. Når larven er fullt utvokst i juli, kryper den på land, graver ut et kammer i løs jorden eller lignende, hvor puppestadiet tilbringes.

Stor vannkalv kan leve flere år.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sem skole (Tønsberg)

**Sem skole** er en barneskole i Tønsberg kommune i Vestfold. Skolen har elever fra 1. til 7. trinn som bor på eller nær tettstedet Sem.

Sem skole ble bygd og grunnlagt i 1912. Den overtok elevene fra Manum og Grette, to skoler som da ble nedlagt. Skolen hadde 234 elever i 1940.

Sem skole hadde tidligere elever fra 1. til 10. klasse.

## Referanser


## Bilder

File:Sem skole2.jpg|
File:Sem skole3.jpg|
File:Sem skole4.jpg|
De frie kunstene

**De frie kunstene** eller **de syv frie kunstene**, på latin *septem artes liberales* eller bare *artes liberales*, er et begrep som stammer fra oldtidens fundament for de teologiske studiene. De syv frie kunster var de akademiske fagene som fantes i antikken og i middelalderen frem til renessansen. I enkelte land tales det fortsatt om «de frie kunstene», på engelsk for eksempel som *liberal arts*, i motsetning til de yrkesinnrettede fagene.

## De syv frie kunster
De syv frie kunstene er grammatikk, retorikk, dialektikk, musikk, aritmetikk, geometri og astronomi.

De ble delt i to hovedgrupper: grammatikk, retorikk og dialektikk inngikk i skolens første avdeling, *[[trivium (utdanning)|trivium]]* («den trefoldige vei»). Denne avdelingen ble verdsatt spesielt høyt da den var forutsetningen for de videre studiene. Disse var alle sentrert rundt språk og talekunst. Høyest av alt var grammatikken verdsatt.

Den øvre avdelingen, *quadrivium* («den firfoldige vei»), bestod av de øvrige fagene astronomi, geometri, aritmetikk og musikk. Quadrivium henledes av logikken og omfatter kunnskap som eksisterer uten synsinntrykk. Inndelingen er kjent siden pytagoréerne, men beskrives mest utførlig først av Seneca.

Den tidligere opptakseksamenen ved universiteter i Danmark og Norge, examen artium, betyr «eksamen i (de frie) kunstene». Den akademiske tittelen magister artium betyr «lærer i (de frie) kunstene», og uttrykket brukes også i den nyere tittelen doctor artium. «Artium» er genitiv av «artes».

## Symbolsk fremstilling
Den romerske forfatter Martianus Capella skrev på 300-tallet den omfattende encyklopedien *[[De nuptiis Philologiae et Mercurii]]*, som skulle bli selve læreboken om de syv fri kunster i flere århundrer. I denne tradisjon ble de syn kunster personifisert i form av kvinnelige allegorier, og ofte fremstilt med de følgende atributter:
* Grammatikk&nbsp;– Bjerkeris
* Retorikk&nbsp;– Tavle og griffel; eller også laurbærkrans
* Dialektikk&nbsp;– Slange eller hundehode
* Aritmetikk&nbsp;– Regnebrett eller knuterep
* Geometri&nbsp;– Sirkel, støvtavle eller trekantlinjal
* Musikk&nbsp;– Musikkinstrument
* Astronomi&nbsp;– Astrolabium

## Referanser


## Litteratur
* Blanshard, Brand (1973): *The Uses of a Liberal Education: And Other Talks to Students*. Open Court. ISBN 0-8126-9429-5
* Joseph, Sister Miriam (2002): *The Trivium: The Liberal Arts of Logic, Grammar, and Rhetoric*. Paul Dry Books Inc.
* Parker, H. (1890): «The Seven Liberal Arts» i: *The English Historical Review*, Vol. V.
* Kitao, T. Kaori; Kenan, Jr., William R. (27. mars 1999): ''The Usefulness Of Uselessness'' (PDF). Keynote Address, The 1999 Institute for the Academic Advancement of Youth's Odyssey at Swarthmore College.
* Tubbs, N. (2011): «Know Thyself: Macrocosm and Microcosm» (sammendrag) i: *Studies in Philosophy and Education*, Volume 30, no.1.

## Eksterne lenker
*
Eik skole

**Eik skole** (tidligere **Mortenåsen skole**) er en barneskole som ligger på Eik i Tønsberg kommune i Vestfold. Skolen har over 430 elever. Skolen ligger nær skogen, Eikhallen, en arbeidskirke og fotballbaner.

Skolen ble bygget i 1978 som avlastning for daværende Eik skole som ble bygd i 1958 og lå i bygningene som frem til 2008 var en del av Høgskolen i Vestfold avdeling Eik. Den nye barneskolen på Eik fikk navnet *Mortenåsen skole*. I 1993 ble Mortenåsen utvidet slik at den også kunne ta imot elevene fra den gamle barneskolen som da ble nedlagt. Mortenåsen  skole skiftet samtidig navn til Eik skole.

Skolens rektor er Håkon Follesø


Fil:Eik skole2.jpg|Eik skole
Fil:Eik skole3.jpg|Eik skole


## Eksterne lenker
* 
* ''Sem og Slagen  bygdebok'' fra 1959 om gamle Eik skole som ble bygd 1958
* ''Vestfoldskolen gjennom 250 år'' (1991)
* Skråfoto av Eik skole
Tramlink

**Tramlink** er et nettverk av trikkelinjer i Sør-London. Trikkene kjører fra Wimbledon i vest, til Beckenham Junction, Elmers End og New Addington i øst. Nettverkets hovedtyngde ligger i byen Croydon, og var tidligere kjent som *Croydon Tramlink*.

Trikkene drives av selskapet FirstGroup på vegne av Stor-Londons transportetat Transport for London.

## Galleri

Tramlink roundel (no text).svg|London Trams' logo
Tramlink Wimbledon 01.jpg|Trikk ved Wimbledon stasjon
TramlinkMap.svg|Rutekart for Tramlink


## Eksterne lenker
*
Könskriget

***Könskriget*** (norsk: «Kjønnskrigen») er en svensk tv-dokumentar i to deler, hver på en time, skapt av journalisten Evin Rubar. Dokumentaren handler om det Rubar omtaler som ekstremfeminisme og dens innflytelse i svensk politikk, og fokuserte særlig på den svenske krisesenterbevegelsen ROKS, den senere oppløste organisasjonen Bellas vänner, tidligere likestillingsminister og visestatsminister Margareta Winberg og professor Eva Lundgren. Dokumentaren ble produsert av Nordisk Film og sendt i programserien *Dokument inifrån* på Sveriges Television i 2005 (15. og 22. mai). Dokumentaren førte til betydelig debatt i Sverige og Norge.

Den første delen av dokumentaren ble felt for partiskhet av Granskningsnämnden för radio och TV i mars 2006. Rubar klaget avgjørelsen inn for Justitieombudsmannen og beskyldte nemdlederen, Lena Adelsohn Liljeroth (Moderaterna), for å være partisk fordi hun på 80-tallet hadde hatt befatning med krisesenterbevegelsen. Justitieombudsmannen avviste klagen fra Rubar og avgjørelsen fra granskningsnemnda ble dermed stående.

Til tross for at dokumentaren ble felt for uhederlighet av den statlige granskningsnemnda, fikk Rubar både journalistprisen Kristallen og SVTs likestillingspris for den.

## Se også
* Misandri

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Könskriget del 1
*  Könskriget del 2
*
Gunilla Ekberg

**Gunilla Ekberg** er en kanadisk-svensk jurist, som fra 2002 til 2006 var ansatt i det svenske Näringsdepartementet som regjeringens ekspert på menneskehandel og prostitusjon.

Hun er utdannet sosionom ved Lunds universitet og jurist ved University of British Columbia i Canada. Hun har vært canadisk statsborger siden 2003.

## Könskriget

Ekberg ble utsatt for sterk kritikk etter at hun i 2005 i forbindelse med dokumentaren «Könskriget» truet programskaperen Evin Rubar med at Rubar ikke ville få hjelp ved krisesentre fordi hun var en «sviker». Mange krevde Ekbergs avgang, men likestillingsminister Jens Orback uttalte at Ekberg hadde hans fulle tillit. Ekberg ble intervjuet i forbindelse med at hun etter en samtale med Alexa Wolf hadde hjulpet fem kvinner fra foreningen Bellas vänner med å flykte fra Sverige til Norge og gjemme seg på ulike krisesentre.

## Referanser
Avdelningen för samhällsvetenskaplig genusforskning

**Avdelningen för samhällsvetenskaplig genusforskning** er en avdeling ved Uppsala universitet som driver samfunnsvitenskapelig kjønnsforskning. Siden opprettelsen ved årsskiftet 2003 har avdelingens forskningsleder vært professor Eva Lundgren.

Avdelningen för samhällsvetenskaplig genusforskning var opprinnelig en frittstående avdeling ved Uppsala universitet, men har siden 1. januar 2007 organisatorisk vært en del av Sociologiska institutionen.

## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20100822183146/http://www.samgenus.uu.se/
Michael Kimmel

**Michael Scott Kimmel** (født 1951) er en amerikansk sosiolog og mannsforsker. Han har siden 1980-tallet vært en av verdens mest innflytelsesrike og siterte forskere på menn og maskulinitet, og er blant verdens mest siterte nålevende sosiologer.

Han er «fremragende professor» (*distinguished professor*) i sosiologi ved State University of New York at Stony Brook i New York og har vært redaktør for tidsskriftet *[[Men and Masculinities]]*. Kimmel er også talsmann for organisasjonen NOMAS (*The National Organization For Men Against Sexism*). Kimmel identifiserer seg som profeminist. Kimmel har også vært professor II ved Universitetet i Oslo.

## Publikasjoner (utvalg)
* Changing Men: New Directions in the Study of Men and Masculinity, SAGE Publications, 1987.
* Absolutism and its Discontents: State and Society in 17th Century France and England. Transaction, 1988.
* Revolution: A Sociological Perspective. Temple University Press, 1990.
* Men Confront Pornography. Crown, 1990; New American Library, 1991.
* Against the Tide: Pro-Feminist Men in the U.S., 1776-1990, Beacon, 1992.
* Men's Lives (with Michael Messner). Macmillan, 1989, 1992, 1995.
* The Politics of Manhood. Temple University Press, 1995.
* Manhood in America: A Cultural History. Free Press, 1996.
* The Gendered Society. Oxford University Press, 2000
* Men & Masculinities: A Social, Cultural, and Historical Encyclopedia, ABC-CLIO, 2003 (Michael Kimmel, Amy Aronson)
* Handbook of Studies on Men and Masculinities, SAGE Publications, 2004 (red., med Jeff Hearn og Robert Connell)
* The Gender of Desire: Essays on Masculinity. State University of New York Press, Albany. 2005

## Referanser
Bjørn Jenseg

**Bjørn Erling Jenseg** (født 28. juli 1932 i Sarpsborg, død 4. mars 2008) var en norsk skuespiller. Fra 1968 til han gikk av med pensjon i 2003 var han knyttet til Det norske teatret. Bjørn Jenseg var gift med Grete Randsborg Jenseg. 

## Karriere
Jenseg startet sin skuespillerkarriere på Folketeatret i 1956.  I perioden 1959&ndash;1960 turnerte han sammen med Odd Furøy i et eget eksperimentteater, Studiescenen.  Deretter var han fem år på Trøndelag Teater, siden kom han til Rogaland Teater og var der fra 1965 til 1968 før han kom til Det Norske Teatret. Han var en karakterskuespiller som behersket klassisk dramatikk og psykologisk realisme så vel som musikkteater og moderne poetisk og absurd teater.

## Roller og stykker
* *[[Onkel Toms hytte]]* 1956
* Timmy i *[[Se deg om i vrede]]* av John Osborne 
* George i *[[Hvem er redd for Virginia Woolf?]]* av Edward Albee
* Tittelrolle Macbeth av William Shakespeare 
* Tittelrolle Brand av Henrik Ibsen
* Krogstad i Et dukkehjem av Ibsen
* Flere roller i Keiser og Galileer av Ibsen
* Tulio i *Stiftelsen* av Antonio Buero Vallejo
* Obersten i *Spøksonaten* av August Strindberg
* Tittelrolle i Undin av Jean Giraudoux
* *Heimkomin son* av Arne Garborg tilrettelagt som kabaret for videregående skole.

## Filmer
Bjørn Jenseg er registrert som medvirkende i 29 filmer i IMDb. Her nevnes noen av dem:
* *[[Bobbys krig]]* (1974)
* *[[Den siste Fleksnes]]* (1974)
* *[[Over grensen]]* (1987)
* *[[Svampe]]* (1990)
* *[[Salmer fra kjøkkenet]]* (2003)
* *[[O' Horten]]* (2007)

## Referanser


## Kilder
* Svein Erik Brodal: Minneord i Aftenposten kultur mandag 17. mars 2008

## Eksterne lenker
*
Judith Butler

**Judith Pamela Butler** (født 1956) er en amerikansk filosof, litteraturteoretiker og kjønnsforsker. Hen er professor i retorikk og sammenlignende litteraturvitenskap ved University of California, Berkeley og med en bistilling ved European Graduate School. Hens arbeid har vært innflytelsesrikt i politisk filosofi, etikk, feminisme og skeiv teori.

Butler er særlig kjent for bøkene *[[Gender Trouble|Gender Trouble: Feminism and the Subversion of Identity]]* (1990) og *Bodies That Matter: On the Discursive Limits of Sex* (1993), som utfordret det som til da hadde vært konvensjonell tenkning om kjønn, introduserte begrepet «performativitet» og la grunnlaget for skeiv teori. Denne teorien fikk stor innflytelse i feminisme og kjønnsforskning fra 1990-årene og etablerte Butler som en av de mest kjente og siterte forskerne innen kjønn.

Butler har også lenge støttet LHBT+-bevegelsen, og engasjert seg i flere politiske saker. Hen har kritisert islamofobi og Israels behandling av palestinerne, med utgangspunkt i sitt eget jødiske ståsted og en langvarig interesse for jødisk etikk. Butler har i denne forbindelse opplevd kritikk for å anerkjenne de islamistiske terrororganisasjonene Hamas og Hizbollah som en del av den globale venstreorienterte bevegelse, men uten å utfordre deres syn på kvinner, skeive og jøder.

Hen fikk Adornoprisen i 2012.

## Notiser

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Judith Butler / European Graduate School 
*