open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nikolas V

Pave **Nikolas V**, opprinnelig **Tommaso Parentucelli** (født 15. november 1397 i Sarzana i Liguria i Italia, død 24. mars 1455 i Roma) var pave fra 1447 til sin død.

## Liv og virke
Tommaso Parentucelli var før sitt pavevalg visekansellist fra 1443, erkebiskop av Bologna fra 1444 og kardinal fra 1446, med *[[Santa Susanna]]* som tittelkirke. Etter et konklave i Roma på bare to dager og 18 deltakende kardinaler ble han valgt til pave den 6. mars 1447, og kronet 19. mars.

Hans første store fremgang var da det store skisma ble endelig overvunnet da den (mot)pave som Baselkonsilet hadde innsatt, Felix, trakk seg i 1449. Så fulgte det meget vellykkede Hellige År 1450, og keiserkroningen av Fredrik III i 1452. Alt dette bidro til å styrke pavedømmets prestisje etter mange tiårs nærmest ynkelige omdømme.

Samtidig representerer Nikolas V slutten på den såkalte konsiliarismen. Pavens autokratiske selvforståelse og regjeringsstil utløste motstand i Kirkestaten, og i 1453 brøt det ut et opprør i Roma som snart slo feil. Samme år erobret de osmanske tyrkerne Konstantinopel, noe som gjorde det klart for paven at kirkens oppfordring om en europeisk enhet for å forsvare den kristne europeiske kultur mot muslimene hadde slått feil.

Som byggherre, kunstmesen og fremmer av den humanistiske bevegelse utrettet pave Nikolas store ting. Han går for å være den første virkelig humanistisk dannede pave og grunnla Vatikanbiblioteket.

Humanisten Giannozzo Manetti gjengir i sin pavebiografi fra 1455 den talen Nikolas V holdt for kardinalene fra sitt dødsleie. Der fremlegger paven sine beveggrunner for sin energiske innsats for vitenskap og kunst. Den romerske kirkes autoritet og vesen kan kun forstås rett hvis man benytter disse vitenskaper som redskap for å studere dens opprinnelse og vekst. For de udannede massers tro var det dessuten nødvendig å frembringe ytre tegn for kirkens storhet, ved kunst og praktutfoldelse.
Hans «åndelige testamente» var dermed en oppfordring til det ettertiden kjenner som humanismen.

Manetti skildrer i sin Nikolas-biografi pavens omfattende program for Romas fornyelse, et program som han bare fikk begynt på: Restaurering av alle 40 stasjonskirker, gjennomgripende ombygginger av Vatikanet og utvidelser av dets festningsverker. Han begynte også på en utvidelse av Peterskirken. Nikolas V tenkte ikke bare på kirker og palasser, men forbedret også gater, broer, vannledninger, brønner og befestningsverker. Blant malerne begunstiget han flere med oppdrag, ikke minst Fra Angelico.

## Nikolas V og Norge
Nikolas V var involvert i striden om valg av erkebiskop av Nidaros etter Aslak Bolts død. Både han, domkapitlet og kong Christian I av Danmark og Norge hadde hver sin kandidat til embete. Pavens kandidat var Henrik Kalteisen, domkapitlets kandidat var Olav Trondsson, og kongens kandidat var biskop Marcellus av Skálholt. Pavens mann vant valget, og Kalteisen ble valgt til erkebiskop av Nidaros, 28. februar 1452. Han var en upopulær erkebiskop, og frasa seg embetet i 1458.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Deus Caritas Est

***Deus Caritas Est*** (latin: «Gud er kjærlighet») var pave Benedikt XVIs første encyklika. Dokumentet ble signert i desember 2005 og  promulgert den 25. januar 2006. Det er inspirert av Johannes' første brev og er et 71 siders dokument som omhandler konseptene eros (seksuell kjærlighet), agape (åndelig/uselvisk kjærlighet) og logos (ordet) og deres forhold til Jesu Kristi lære. Paven skrev dokumentet sommeren 2005. Deler av det skal være hentet fra uferdige dokumenter som Johannes Paul II etterlot seg. 

Originalen er skrevet på tysk og er oversatt til syv språk, deriblant latin. Problemer med oversettelsen til latin eller uenighet om de presise formuleringene er rapportert å være årsaken til at publisering ble utsatt en måned. 

## Eksterne lenker
* ''Deus Caritas Est'', fullstendig tekst på engelsk
* Norsk sammendrag av ''Deus Caritas Est''

## Omtale
* Pope on love? Not the topic of alleged hardliner – Newsweek
* Pope gives views on modern love – BBC
* Love according to Pope Benedict XVI – Monsters and Critics
* Pope's first encyclical is disquisition on love and sex  – The Times Online
Markhumle

**Markhumle** *Bombus pratorum* er en vanlig humleart over det meste av landet. Den er liten og har kort tunge.

## Kjennetegn
Markhumla sort med  gulbrun på ryggsiden av brystet og gjerne på de første leddene på bakkroppen. Hannene har gul pels på hodet, oppå hodet og foran i ansiktet, noe hunnene ikke har. Både hunner og hanner kan variere mye i utseende, og da i sær hannene som finnes i svært mange fargevarianter.

## Størrelse
Målene kan variere, og særlig lengden er unøyaktig da bakkroppen kan trekkes sammen eller strekkes ut.

Dronninger: Lengde 15–17&nbsp;mm, Vingespenn: 28–32&nbsp;mm
Arbeidere:  Lengde 9–14&nbsp;mm, Vingespenn: 18–26&nbsp;mm
Hanner: Lengde 11–13&nbsp;mm, Vingespenn: 23–26&nbsp;mm

## Bolet
Markhumla kan bygge sine bol på veldig mange steder. Det ligger ofte i moselaget i et gammelt musebol like under overflaten. Men det kan også plasseres i en fuglekasse, i en husvegg og mange andre egnede steder. Bolene er små og har kort syklus. Derfor forekommer det en sjelden gang at de har to generasjoner med bol løpet av en sommer da noen få av årets dronninger kan etablere et nytt bol i stedet for å gå i dvale og starte overvintringa.

## Utbredelse
Vi finner markhumla over hele Norge.

## Litteratur
* Løken, Astrid. 1985. *Humler, tabeller til norske arter* (nøkkel for å bestemme arter). Norsk entomologisk forening. (Norske Insekttabeller; 9). 39 sider.

## Eksterne lenker
*
Operahuset i Sydney

**Operahuset i Sydney** (*Sydney Opera House*) ligger i Sydney, New South Wales i Australia, og er en av de mest særpregede og berømte bygninger fra 1900-tallet, og et av de mest berømte arenaer for kunstneriske oppførelser i verden.

Operahuset er tegnet av den danske arkitekten Jørn Utzon og er plassert på Bennelong Point i havnen i Sydney, med en park i sør og nær den enorme broen Sydney Harbour Bridge. Bygningen og dens omgivelser er et ikon for Australia. For noen minner de runde skjell-seksjonene om en flåte av hvite seilskip som man ofte ser i Sydneys havn. Turister som for det meste ikke har noen interesse for opera trykker på mot bygningen i tusentall for å se den. Operahuset ble offisielt åpnet 20. oktober .

Foruten å sette opp teater, ballett og musikaler huser Operabygningen kontorene for Opera Australia, Sydney Theatre Company og Sydney Symphony Orchestra. Bygningen blir administrert av Opera House Trust, under New South Wales (NSW) Ministry of the Arts.

## Beskrivelse

Operahuset i Sydney har omtrent 1000 rom, inkludert fem teatersaler, fem øvelsesstudioer, to hovedhaller, fire restauranter, sju barer og tallrike souvenirbutikker.

Taket er konstruert av 1 056 000 hvit-glaserte granittfliser, importert fra Sverige. Til tross for deres selvrensende natur trenger de stadig periodisk vedlikehold. Bygningens interiør er komponert av lyserød granitt importert fra Tarana, New South Wales, og tre og kryssfinér kommer fra nordlige New South Wales. Og den var oppgradert i 2004 av Peter Michel Smelzer.

## Kulturkanonen

Operahuset i Sydney inngår i Danmarks kulturkanon under kategorien arkitektur. I sin begrunnelse sier blant annet Kanonutvalget:

«Bygningen fremstår som en let svævende, bevæget formation af gigantiske hvide skaller, der, i forskellige størrelser, løfter sig op over en terrasseformet bastion, knejsende mod havet, himlen og horisonten... Bygningen er Jørn Utzons hovedværk og er med sin enkle og levende form, sin klare geometri og sine gennemtænkte detaljer dansk arkitekturs væsentligste bidrag til verdensarkitekturen.»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lys jordhumle

**Lys jordhumle** (*Bombus lucorum*) er en vanlig humleart over det meste av landet. Om den ikke er vår vanligste humleart, så er den ganske sikkert vår best kjente humleart med sine gule og sorte bånd. Den er stor til middels stor og har kort tunge.

## Kjennetegn
**Lys jordhumle** er sort med  to sitrongule bånd, et på brystet og et på bakkroppen. Bakkroppsspissen er hvit. Noen ganger er det første gule båndet redusert eller helt fraværende. Liten jordhumle kan forveksles med en rekke arter som mørk jordhumle (*B. terrestris*), Taigahumle (*B. sporadicus*), Kragehumle (*B. magnus*) og blåklokkehumle (*B. soroensis*). Men har normalt mer rufset pels og mer sitrongul pels enn mørk jordhumle. Liten jordhumle har lysere og kortere vinger enn taigahumlen og er større enn blåklokkehumla. Arten skiller seg fra kragehumlen som har bredere gule striper, og kragehumlens første bånd går mye lengre ned under vingeknutene enn hos liten jordhumle.

## Størrelse
Målene kan variere, og særlig lengden er unøyaktig da bakkroppen kan trekkes sammen eller strekkes ut.

Dronninger: Lengde 18–21&nbsp;mm, Vingespenn: 36–39&nbsp;mm
Arbeidere:  Lengde 9–16&nbsp;mm, Vingespenn: 20–33&nbsp;mm
Hanner: Lengde 14–16&nbsp;mm, Vingespenn: 29–33&nbsp;mm

## Bolet
Lys jordhumle bygger nesten alltid sine bol nede i jorda i et musebol nede i en musegang. Men vi kan finne bolet på andre steder også, men det helt typiske er nede i jorda, og derfor har den fått navnet lys jordhumle.

## Utbredelse
Vi finner lys jordhumle over hele Norge.

## Referanser




## Litteratur
* Løken, Astrid. 1985. *Humler, tabeller til norske arter* (nøkkel for å bestemme arter). Norsk entomologisk forening. (Norske Insekttabeller; 9). 39 sider.

## Eksterne lenker
*
Mørk jordhumle

**Mørk jordhumle** (*Bombus terrestris*) er én av flere arter av jordhumle. Dronningene er store. Mørk jordhumle har kort tunge. Dette er den vanligste humlearten som blir brukt  i veksthus og lignende for å pollinere veksthusplanter som tomat, paprika og jordbær. Mørk jordhumle har utvidet sitt utbredelsesområde de senere år og blitt en svært vanlig art mange steder i Norge og også ellers i verden.

## Kjennetegn
**Mørk jordhumle** er sort med  to svovelgule bånd, et på brystet og et på bakkroppen. Pelsen er kort og jevn. Bakkroppsspissen er hvit. Noen ganger er det første gule båndet redusert eller helt fraværende. Mørk jordhumle kan forveksles med en rekke arter som liten jordhumle (*B. lucorum*), taigahumle (*B. sporadicus*), kragehumle (*B. magnus*) og blåklokkehumle (*B. soroensis*). Men vil først og fremst kunne skille fra disse med de klart mørkere og svovelgule båndene. Det er også større størrelsesforskjell mellom dronning og arbeidere hos mørk jordhumle enn hos de andre humlene i «jordhumlegruppa».

## Størrelse
Målene kan variere, og særlig lengden er unøyaktig da bakkroppen kan trekkes sammen eller strekkes ut.

Dronninger: Lengde 20–23&nbsp;mm, Vingespenn: 38–43&nbsp;mm
Arbeidere:  Lengde 11–17&nbsp;mm, Vingespenn: 22–34&nbsp;mm
Hanner: Lengde 14–16&nbsp;mm, Vingespenn: 30–33&nbsp;mm

## Bolet
Mørk jordhumle bygger nesten alltid sine bol nede i jorda i et musebol nede i en musegang. Men vi kan finne bolet på andre steder også, men det helt typiske er nede i jorda, og derav navnet. Bolene kan av og til bli svært store, noen ganger flere tusen arbeidere.

## Utbredelse
Vi finner mørk jordhumle i Sør-Norge fra Lillehammer til Stavanger.

## Bilder

Fil:Bombus terrestris01.jpg|Mørk jordhumle *Bombus terrestris*
Fil:Komischehummel.jpg|Mørk jordhumle fotografert i Black Forrest
Fil:Gewone aardhommel koningin vliegend (Bombus terrestris).jpg|Flyvende mørk jordhumle


## Referanser




## Litteratur
* Løken, Astrid. 1985. *Humler, tabeller til norske arter* (nøkkel for å bestemme arter). Norsk entomologisk forening. (Norske Insekttabeller; 9). 39 sider.

## Eksterne lenker
*
Storseil

**Storseilet** er det nederste seilet på stormasten. Det er ikke nødvendigvis skipets største seil, selv om det nesten alltid er tilfellet.
Quo vadis

***Quo vadis*** er en historisk roman av den polske forfatter Henryk Sienkiewicz, første gang utgitt i 1896.

Tittelen er latin og betyr «Hvor går du hen?» Den hentyder til Johannesevangeliet kapittel 13, vers 36, såvel som til legenden fra det apokryfe skriftet *[[Peters gjerninger]]* hvor apostelen Peter under en flukt fra Roma i et syn ser Jesus og spør ham: *«Quo vadis, Domine?»* (Hvor går du hen, Herre?).

Sienkiewicz' roman foregår i Roma under Keiser Neros forfølgelser av den spredte kristne menighet og skildrer kjærligheten mellom den unge kristne kvinnen Lygia og den romerske offiser Marcus Vinicius, som nylig er kommet seirende fra England. Konfrontert med det enkle, kristne levesett og åndelige kraft sammenlignet med den romerske verdslige dekadente luksus, velger Marcus Vinicius kristendommen.

Henryk Sienkiewicz ble tildelt Nobelprisen i litteratur i 1905, vesentlig på bakgrunn av boken.

## Film
Romanen er filmatisert minst syv ganger. Den mest kjente versjonen er *[[Quo Vadis (film fra 1951)]]* med Robert Taylor som Marcus Vinicius og Deborah Kerr som Lygia. Andre filmatiseringer er Quo Vadis fra 1913, og Quo Vadis fra 1924

## Eksterne lenker
* [ftp://ftp.ibiblio.org/pub/docs/books/gutenberg/etext01/quvds10.txt *Quo vadis?*] (på engelsk)
* ''Quo vadis?''  (på polsk)
Palo Alto

**Palo Alto** (fra spansk, *palo*, bokstavelig «kjepp/pinne», i dagligtale «tre», og *alto*, «høy», betydning «høyt tre») er en by nord i California, USA, midt på vestsiden av San Francisco-bukta. Byen deler grenser med East Palo Alto, Mountain View, Los Altos, Los Altos Hills, Stanford, Portola Valley, og Menlo Park. Byen har navn etter redwoodtreet kystsequoia som kalles El Palo Alto.

Palo Alto ble etablert av Leland Stanford da han grunnla Stanford-universitetet som ligger her. Byen omfatter deler av Stanford og er en sentral del av Silicon Valley. Mange av de toneangivende amerikanske teknologiselskapene har, eller har hatt sitt utspring her, for eksempel Hewlett-Packard, Cisco Systems, Facebook, Inc., Yahoo!, Sun Microsystems, Google Logitech, og Apple.

## Demografi
I henhold til folketelling av 2010 hadde byen da en befolkning på  innbyggere. Palo Alto var samtidig en av de dyreste byer i USA, og byens innbyggere hadde høyest utdannelse i landet.

## Søsterbyer
Palo Alto har åtte søsterbyer (per februar 2025) som ledd i byens medlemskap i organisasjonen Sister Cities International:

* Frankrike: Albi, Tarn departement, Occitanie, siden 1994
* Sverige: Linköping, siden 1987
* Mexico: Oaxaca by, Oaxaca, siden 1964
* Enschede, Overijssel, siden 1980
* Filippinene: Palo, Leyte, siden 1963
* Japan: Tsuchiura, siden 2009
* Tyskland: Heidelberg, Baden-Württemberg, siden 2017
* Kina: Yangpu-distriktet, Shanghai

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Barb Wire

***Barb Wire*** er en tegneserie satt til en post-apokalyptisk verden. Serien ble publisert av Comics Greatest World, et under-forlag av Dark Horse Comics.

I 1996 ble en filmversjon av tegneserien lansert, med Pamela Anderson i hovedrollen.

## Handlingsreferat
Historien om Barb Wire foregår i en alternativ versjon av dagens samfunn, med mer avansert teknologi. I denne versjonen av historien ankommer en fremmed enhet kalt Vortex til jordkloden i 1931, og begynte å gjennomføre hemmelige eksperimenter. I 1947 detonerte en atombombe-test i en ørken i nærheten av romvesenets eksperimenter. Resultatet var at det oppstod et transdimensjonalt ormehull referert til som *Vortex* eller *Malstrømmen* som frigjorde energi som ga forskjellige mennesker over hele jorden supermakter i mange år fremover.

Ett par tiår senere vokser Barbara Kopetski opp i Steel Harbor, når denne byen fremdeles var en blomstrende by - hovedsakelig på grunn av den store stål-industrien i området. Barbara og hennes bror Charlie bor sammen med deres foreldre og bestemor. Moren deres arbeider innenfor politiet, og faren deres var en tidligere sjømann som senere fikk seg jobb i byens økende stål-industri. Etter foreldrenes død forlater Barbara byen etter at byens økonomi begynner å gå nedover, og kriminaliteten begynner å øke. Snart blir store deler av byen kontrollert av kriminelle gjenger som slåss mot hverandre. Flere år senere returnerer Barbara til Steel Harbor, nå som en erfaren dusørjeger som opererer under navnet Barb Wire. Hun gjenforenes med broren Charlie, og bestemmer seg for å bli værende i hjembyen og bli eier av baren Hammerhead. Men hun fortsetter fremdeles som dusørjeger, og samarbeider ofte med politiet eller kausjonist Thomas Crashell.

Etter hvert som tiden går, blir Steel Harbor farligere og farligere, ofte beskrevet som en by beleiret av narkotika, kriminalitet, forurensning og gjeng-krig. I 1993 utløses en ny amerikansk borgerkrig, når Golden City kunngjør sin løsrivelse fra resten av unionen. Kunngjøringen fører til protester og opptøyer i en rekke byer. Enorme opprør over hele Steel Harbour gjør at enkelte nabolag blir liggende igjen bokstavelig talt i ruin, med hundrevis av bygninger ødelagt eller forlatt i området som får kallenavnet Metal City. Mange innbyggere blir tvunget til å forlate byen, eller bli hjemløse. 

Gjengene (som alle har overmenneskelige medlemmer) forsøker å ta over mer kontroll. Barb Wire forsøker til tider å gripe inn når politiet ikke kan eller vil. Hun slåss ofte sammen med Wolf Gang, ofte mot de kriminelle Mace Blitzkriegs forsøk på å bringe alle gjengene under hans ledelse og kontrollere hele byen. Barb Wire er flink til nærkamp, og dyktig med mange forskjellige skytevåpen. Hennes bar Hammerhead har blitt ansett som nøytral møteplass for de aller fleste Steel Harbor-gjengene. Barb får også hjelp fra Avram Roman Jr. En cyborg som noen ganger bare kalles for Maskinen. Selv om hun har flere lojale allierte, inkludert broren Charlie, er Barb Wire en veldig privat person som ser på verden med stor mistenksomhet og kynisme, og betrakter seg selv som ensom.
XXX korps

**XXX korps** (***XXX Corps***) var et korps i den britiske hæren under annen verdenskrig. Det spilte en stor rolle under felttoget i Nord-Afrika og mange operasjoner i det nordvestlige Europa, inkludert Arnhem-operasjonen, da det ble anført av generalløytnant Brian Horrocks.
Trygve Reenskaug

**Trygve Mikkjel Heyerdahl Reenskaug** (1930–2024) var en norsk informatiker. Han var professor ved Institutt for informatikk ved Universitetet i Oslo, og sto bak model-view-controller-prinsippet for programvarearkitektur.

Reenskaug formulerte model-view-controller-prinsippet for design av programvare for brukergrensesnitt i 1979, mens han oppholdt seg hos Xerox PARC i Palo Alto i California. Han var involvert i forskning rundt objektorienterte metoder i en årrekke, og utviklet OOram rollemodelleringsmetode og -verktøy i 1983. Han stiftet IT-selskapet Taskon i 1986, som utviklet verktøy for OORam-metoden.

Reenskaug skrev boken *Working With Objects: The OOram Software Engineering Method* sammen med P. Wold og O.A. Lehne.

Han arbeidet også med utvikling av Unified Modeling Language.

## Utmerkelser
Reenskaug ble i november 2015 tildelt Rosing-prisen for sitt arbeid innen objektorientert programmering.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

* 30 år i objektenes verden (arkivert utgave)
Pioneer Corporation

**Pioneer Corporation** er et japansk selskap som produserer elektroniske underholdningssystemer. Selskapet har hovedkontor i Tokyo, der det ble grunnlagt i 1938 som et radio- og høyttalerverksted.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Late Captain Pierce

**The Late Captain Pierce** er en episode fra TV-serien M*A*S*H.

## Overblikk
Dette var fjerde episode i fjerde sesong og sendt første gang 3. oktober 1975. Episoden ble skrevet av forfatterbrødrene Glen Charles og Les Charles og regissert av Alan Alda.

Gjesteroller i denne episoden var Richard Masur som løytnant «Digger» Detmuller, Eldon Quick som kaptein Pratt, Sherry Steffens som sykepleier Able og Kellye Nakahara som sykepleier Baker.

En byråkratisk feil gjør at hæren tror at «Hawkeye» er død, og han nyter mangelen på ansvar som kommer av situasjonen, mens han forsøker å få sin far på tråden hjemme i Maine for å forsikre han at han er i live.

## Eksterne lenker
* ''M*A*S*H'' episode guide fra ''TV Tome'': Sesong 4
Dixie Dean

**William Ralph Dean** (født 22. januar 1907, død 1. mars 1980), populært kalt **Dixie Dean**, var en engelsk fotballspiller. Han begynte karrieren i Tranmere Rovers, før han ble solgt til Everton for £3,000 i 1925. Han kom i 1926 ut for en stygg ulykke, der de fleste trodde han aldri ville ha mulighet til å sette sine ben på fotballbanen igjen, men etter å ha vært ute en sesong kom han sterkt tilbake. 

Dixie Dean er den eneste spiller i engelsk fotball som har scoret 60 ligamål i én sesong (1927/28). Han spilte i 39 av Evertons 42 kamper den sesongen. Ingen av dagens spillere i Premier League har slått denne rekorden. Everton scoret totalt 102 mål i ligaen i 1927-28.

Dean spilte 16 landskamper for , hvor han scoret 18 mål.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Bartolomeo Platina

**Bartolomeo Platina**, egentlig **Bartolomeo Sacchi** (født 1421 i Piadena, lat. Platina, ved Cremona i Lombardia i Italia, død 21. september 1481 i Roma) var en italiensk humanist og bibliotekar.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Bartolomeo Platina hadde studert i Mantova fra 1449. Han virket først som soldat i condottieriers tjeneste, før han begynte å arbeide for Gonzaga-familien, hvis slektshistorie han forfattet. Fra 1453 vare han huslærer for Ludovico Gonzagas barn.

I 1457 flyttet han til Firenze. Han studerte der under den bysantinske humanistiske filosof Johannes Argyropulos, og der hadde han omgang også med andre humanister og med medlemmer av familien Medici.

Platinas verk *De honesta voluptate et valetudine*, som anses som renessansens første kokebok. utkom i 1474 i Venezia, og året etter i Roma. Den ble meget populær og ble oversatt til flere språk. Ved siden av matresepter gir den anbefalinger om kjøkkeninnredning og -utstyr.

I 1462 flyttet han til Roma.

### Bibliotekar for Vatikanet
Pave Sixtus IV utnevnte han i 1475 til Vatikanbibliotekets første bibliotekar. 

På pavens oppdrag forfattet Platina en pavekrønike som senere skulle bli høyt skattet ikke bare av kayolikker, men også av protestanter. Den er av stor kildeverdi særlig hva gjelder Platinas egen samtid. Den ble trykket i 1479. Denne kronikken inneholder blant annet den uriktige påstand at det i tilfellet pave Johannes VIII ikke dreide seg om en pave, men om pavinne Johanna. I 1580 ble denne kronikken satt på den katolske kirkes indeks over forbudte bøker. Allerede i 1546 var den blitt oversatt til tysk av den strassburgerske reformator Kaspar Hedio, og trykket sammen med den første tyske oversettelse av Philipp Melanchthons gravtale over Martin Luther.

Da Platina satte opp en bestandsfortegnelse i 1481, kom den på over 3500 enkeltposter. Dermed stod det fast at biblioteket allerede da var det største i den vestlige verden. Omkring 1587 gav pave Sixtus V arkitekten Domenico Fontana i oppdrag å konstruere en ny bygning for biblioteket. Denne bygningen er fremdeles i bruk. Bøkene var lenket til og utstilt på benker.

## Referanser


## Litteratur
* 
* Stefan Bauer: *The Censorship and Fortuna of Platina's Lives of the Popes in the Sixteenth Century.* Brepols, Turnhout 2006, ISBN 978-2-503-51814-5 (mit ausführlicher Biographie)
Lifjell (Seljord)

**Lifjell** er et fjell som ligger i nord i Seljord kommune i Telemark fylke, vest for Sandsetvatn. Det har en høyde på  meter over havet.

## Se også
* Lifjell (fjellområde)

## Referanser
Harry Magdoff

**Henry Samuel Magdoff** (født 21. august 1913, død 1. januar 2006) var en amerikansk sosialistisk skribent. Han holdt flere administrative stillinger i regjeringen i Franklin D. Roosevelts presidentperiode og ble senere redaksjonsmedlem i det marxistiske tidsskriftet *[[Monthly Review]]*. 

## Referanser
Polyteknisk Forening

**Polyteknisk Forening** er en norsk organisasjon stiftet i Christiania 23. juni 1852.

Foreningen ble etablert som et møtested for personer med interesse for naturvitenskap, teknologi og industri, som har utviklet seg til bredere fokus på teknologi, samfunn og bærekraft. Polyteknisk Forening er uavhengig og ikke-kommersiell, og har omkring 3300 privatmedlemmer og 70 medlemsbedrifter (2026).

## Historie
Grunnleggeren Anton Rosing var utdannet ved Københavns Polytekniske Anstalt og ønsket å fremme naturvitenskap og teknisk kunnskap i Norge. Blant de tidlige medlemmene var Oluf Nicolai Roll, Peter S. Steenstrup og Fredrik Christian Schübeler. Fra 1854 utga foreningen *Polyteknisk Tidsskrift*, som senere utviklet seg til *[[Teknisk Ukeblad]]*.

Formålet var opprinnelig «utbredelsen av naturvitenskapelige og tekniske kunnskaper», senere utvidet til et bredere samfunnsperspektiv. Siden 2003 har vedtektene lagt vekt på bærekraftig teknologi- og samfunnsutvikling.

## Virksomhet
Foreningen arrangerer møter, seminarer og digitale arrangementer om teknologi, ledelse og samfunnsspørsmål. Den produserer også en podkast*,* webcast-serie, og en bokbadserie.

## Organisasjon
Foreningen ledes av president Nils Øveraas og generalsekretær Mette Vågnes Eriksen (fra 2018). Polyteknisk Forening har 13 fagnettverk og en direksjon med representanter fra næringsliv, akademia og offentlig sektor.

H.M. Kong Harald V og H.K.H. Kronprins Haakon er æresmedlemmer i Polyteknisk Forening, og H.M. Kongen tar imot foreningens President og Generalsekretær i audiens på Slottet årlig. 

## Presidenter og generalsekretærer

**Presidenter**


**Generalsekretærer**



## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bassas da India

**Bassas da India** er en fransk atoll i Indiahavet, beliggende i den sørlige delene av Mosambikkanalen, midtveis mellom Madagaskar og Mosambik. Øyas posisjon er .

Atollen er for det meste dekket av vann ved høyt tidevann, kun noen klipper på atollens nordside når over havoverflaten. Atollen har ingen vegetasjon.

Området rammes av sykloner.

Madagaskar krever suverenitet over atollen.

## Historie
Bassas da India ble først oppdaget av portugisiske oppdagere tidlig på 1500-tallet.

I 1897 ble atollen annektert av Frankrike.

Atollen ble fra 1968 og frem til 3. januar 2005 administrert av den franske regionen Réunion, men er nå underlagt Îles éparses i De franske sørterritorier (fransk: *Terres australes et antarctiques françaises – TAAF*)
Max Bolkart

**Max Bolkart** (1932–2025) var en vesttysk skihopper. Han vant, som første vest-tysker, den tysk-østerrikske hoppuka i 1960, og ble flere ganger vesttysk mester. Ved siden av Helmut Recknagel og den norske verdensmesteren i kombinert, Arne Larsen, var han en av svært få som hoppet med armene strukket fremover. På den tiden var finnestilen den dominerende, der løperne lå strukket aerodynamisk med samlede, parallelle ski, og armene strukket bakover langs kroppen.

## Utmerkelser
*  Fortjenstkors med bånd av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden (1977)
*  Silbernes Lorbeerblatt (2002)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gazeta Express

***Gazeta Express*** er en avis som utgis i Kosovo og ble etablert i 2004.

## Eksterne lenker
* Gazeta Express
Breve

**Breve** (** ˘ **) eller breve-tegn er et diakritisk tegn, det brukes vanligvis over en vokal for å markere at denne skal ha kort uttale; den står, slik sett, i et motsetningsforhold til makron.

## Se også
*Diakritisk tegn
*Akutt aksent
*Cedille
*Cirkumfleks
*Grav aksent
*Tilde
*Trema
Sjette armé (USA)

**Sjette armé** (***Sixth Army***) var en armé i den amerikanske hæren under annen verdenskrig. Armeen ble opprettet i januar 1943 under generalløytnant Walter Krueger. Med kodenavn *Alamo Force* fikk den kontroll over mesteparten av de amerikanske styrkene i Operasjon Cartwheel, felttoget som skulle isolere den japanske basen i Rabaul i New Britain. Etter Operasjon Cartwheel sluttet armeen seg sammen med australske og andre amerikanske styrker på nordkysten av Ny-Guinea. I likhet med øyhoppingsoperasjonene i det sentrale Stillehavet, var målet med angrepene å lande, etablere en garnison og flyplass som kunne støtte neste angrep, og deretter fortsette til neste angrepsmål.

I september 1944 ble Sjette armé avløst fra operasjonene i Ny-Guinea av Åttende armé. 20. oktober samme år invaderte X korps og XXIV korps, under Sjette armé, øya Leyte i Filippinene. I løpet av desember var Leyte så godt som sikret, og Sjette armé ble igjen avløst av Åttende armé, for å forberede seg til invasjonen av Luzon. Som en opptakt til invasjonen av Luzon ble øya Mindoro tatt av 19. og 503. regimentsstridsgrupper. Luzon ble inntatt 9. januar 1945 av I&nbsp;korps og XIV korps. Sjette armé kjempet sydover inntil den møtte de avdelingene under Åttende armé som avanserte fra området rundt Manila. Sjette armé fortsatte deretter å sikre området nord for Luzon frem til krigens slutt.

Sjette armé var tiltenkt rollen som landstyrke i den første fasen av invasjonen av Japan, men da japanerne overgav seg, ble armeen i stedet brukt som okkupasjonsstyrke i en kort periode, før den returnerte til USA. Armeen fikk deretter ansvar for utdannelse av hærens styrker i deler av USA inntil den ble deaktivert som ledd i reduksjoner i hærens størrelse.
MS «Berge Vanga»

**«Berge Vanga»** var et Oil/Ore skip eid av rederiet Sig. Bergesen d.y. Skipet var registrert i Liberia, og ble bygget i 1974 ved Uljanik skipsverft, Pula, Jugoslavia, nå Kroatia, som byggenummer 300.

Undervegs fra Brasil til Japan med jernmalm mistet man fra 29. oktober 1979 kontakten med skipet, som da befant seg i det sørlige Atlanterhavet. En større leteaksjonen var resultatløs. 40 mann mistet livet, av disse ni nordmenn.

Noen vrakrester som kunne ligne deler av skipet ble funnet, men ingen mennesker. Selv i dag er lite omkring ulykken kjent, og en sjøforklaring ble foretatt for lukkede dører. Den fremste teorien går ut på at oljerester i et av lasterommene forårsaket eksplosjoner. Søsterskipet «Berge Istra» forsvant på samme måte fire år tidligere. Etter disse to forsvinningene ble det ikke bygget flere OBO-skip, og Bergesen fikk bygget om sine gjenværende skip til rene bulkskip.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Tilfellet MS «Berge Vanga»
*
Kibataro Oki

**Kibataro Oki** (født 10. mai 1848 i Hiroshima, død 29. mai 1906) var en japansk ingeniør, som grunnla i 1881 Meikosha Ltd i Tokyo, som i 1889 ble endret til Oki Electric Industry, et verdensomspennende telekommunikasjonsselskap. I Europa er Oki Printing Solution det mest kjente datterselskapet av Oki Electric Industry, med sin ledende teknologi innen matrise- og fargelaserskrivere.

## Referanser
I korps (USA)

**I korps** (***I Corps***) er et korps i den amerikanske hæren, med hovedkvarter på Fort Lewis i Washington. Korpset har sin historie helt tilbake til den amerikanske borgerkrigen og ble opprettet i mars 1862 som en del av den føderale unionshæren.

## Eksterne lenker
*
Mosambikkanalen

**Mosambikkanalen** (portugisisk: *Canal de Moçambique*, fransk: *canal du Mozambique*, engelsk: *Mozambique Channel*) er sundet mellom Madagaskar og Mosambik, og regnes som en del av Indiahavet. Kanalen er 460 km bred på sitt smaleste punkt mellom Angoche i Mosambik og Tambohorano på Madagaskar.

Kanalens dypeste punkt ligger 230 km fra Mosambiks kyst, og er på  meter.

En varm havstrøm, Mosambikstrømmen, passerer gjennom kanalen fra nord til sør.

## Øyer i kanalen
### Komorene
*Grande Comore
*Mohéli
*Anjouan

### Frankrike
*Mayotte
*Îles éparses
**Glorieusesøyene
**Juan de Nova
**Europaøya
**Bassas da India

### Mosambik
* Primeiras og Segundas-arkipelet
* Bazaruto-arkipelet

### Madagaskar
* Nosy Be
* Nosy Komba
* Nosy Mitsio
## Fransk tilstedeværelse i Mosambikkanalen
Frankrike er til stede gjennom Mayotte og de spredte øyene, og opprettholder en militær tilstedeværelse via Réunion, med marinestyrker som patruljerer ganske regelmessig. Disse øygruppene utgjør eksklusive økonomiske soner (EEZ-er), rike på fiskeressurser og potensielt hydrokarboner. For Frankrike er den virkelige utfordringen å bevare sin suverenitet over Mayotte, vis-à-vis Komorene, og spesielt over de spredte øyene, i møte med trusler fra Madagaskar. Madagaskerne bestrider juridisk den franske tilstedeværelsen, i den tro at disse øygruppene var underordnede Madagaskar, og at når uavhengigheten var oppnådd, burde de ha blitt tilbakeført til Madagaskar, ikke til Frankrike.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Partikkelakselerator

En **partikkelakselerator** er en innretning som benytter elektrisk kraft for å drive frem elektrisk ladede partikler til høye hastigheter. En bilderør-TV er en enkel form for en slik akselerator. Det er to grunnleggende typer: lineære og sirkulære akseleratorer.

Hensikten med de største partikkelakseleratorene er å kunne studere kjernefysiske reaksjoner i det partiklene kolliderer med hverandre. Mindre kraftige varianter blir brukt i produksjonen av radioaktive isotoper til bruk i medisin og forskning. Syklotroner brukes til å produsere radioaktive isotoper for bruk i positronemisjonstomografi (PET-scanning).

Verdens største partikkelakselerator, Large Hadron Collider, ligger i forskningssenteret CERN i Sveits/Frankrike.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
City

**City** kan vise til:

*En betegnelse på byer i engelsktalende land, se bystatus

*City of London
*Stockholms city

Flere fotballklubber fra byer med status som *city*, særlig i England:
*Birmingham City
*Bradford City
*Bristol City
*Chester City
*Coventry City
*Exeter City
*Hull City
*Leicester City
*Lincoln City
*Manchester City
*Norwich City
*Stoke City
*York City

*Cardiff City (Wales)
*Swansea City (Wales)

*Brechin City (Skottland)
*Elgin City (Skottland)

*Derry City (Nord-Irland)
Glorieusesøyene

**Glorieusesøyene** (fransk: *Îles Glorieuses*) er en gruppe franske øyer og holmer på totalt 5 km² som ligger i nordlige del av Mosambikkanalen, 80 km nordvest for Madagaskar. Høyeste punkt er 12 meter over havet.

Øygruppen består av to øyer *Grande Glorieuse* og *Ile du Lys*, samt tre holmer. Øya Grande Glorieuses er sirkelformet og 3 km bred. Øya har tett vegetasjon, hovedsakelig kokosnøttpalmer som er rester etter en nedlagt plantasje. Øya har en 1 300 meter lang flystripe.

Ile du Lys som ligger nord for Grande Glorieuses er omtrent 600 meter lang og består av sanddyner. Tidligere utvinning av fosfat (guano).

## Historie
Glorieusesøyene ble navngitt og bebodd i 1880 av franskmannen Hippolyte Caltaux, som anla en kokosnøtt- og maisplantasje. Tolv år senere ble øygruppen annektert av Frankrike. I perioden mellom 1914 og 1958 ble det utdelt konsesjoner til selskaper fra Seychellene for bruk av øyene kommersielt.

Øygruppen var frem til 3. januar 2005 administrert som en del av Réunion, men administreres nå som en del av Îles éparses, som inngår i De franske sørterritorier.

Øyene er i dag et naturreservat med en værstasjon. Øyene har en fransk garnison. 

Både Madagaskar og Komorene krever suverentitet over øygruppen.
Andreaskorset

:*For korset, se [[Andreaskors]]*

***Andreaskorset*** er en norsk erotisk thriller som hadde premiere i 2004. Filmen fikk lunkne anmeldelser, men er kanskje mest husket som en av 2004s minst besøkte filmer. Kun litt over 3&nbsp;000 mennesker så filmen, og ved slutten av året utnevnte samtlige blad og aviser filmen til «årets største flopp». Dette henger også sammen med at kjente navn som Martin Asphaug og Eirik Ildahl var tilknyttet prosjektet.

Filmen handler om Andreas (Trond Fausa Aurvaag), en mann i begynnelsen av 30-årene som blir paralysert fra livet og ned etter en bilulykke. Kona, Liv (Stine Hoel Varvin), drar fra ham, og han blir sittende fanget i sitt eget hus inntil Wagner (Svante Martin), en finne fra hjelpemiddelsentralen, tar Andreas under sine vinger. Liv kommer tilbake, men føler seg tiltrukket av finnen mens Andreas på sin side føler seg tilsidesatt og oversett i sin handicappede tilværelse.

## Rolleliste
* Trond Fausa Aurvaag – Andreas (som Trond Fausa Aurvåg) 
* Stine Varvin – Liv (som Stine Hoel Varvin) 
* Svante Martin – Wagner 
* Sverre Anker Ousdal – onkel Carl 
* Marit Andreassen – dr. Vibeke Holt 
* Martin Asphaug – mann på tog 
* Harald Dal – politimann 2 
* Mats Mogeland – politimann 1 
* Eirik Ildahl – mann i forsamling (cameo, ikke kreditert) 
* Ulf Norström – mann på tog #2 (ikke kreditert) 
* Robert P. Olsson – mann på tog #1 (ikke kreditert)

## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 852

**Fylkesvei 852** (**Fv852**) går mellom Brøstadbotn og Evertmoen i Dyrøy. Veiens lengde er 3,6 km.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Borgå

**Borgå** (finsk: *Porvoo*) er en by og kommune i landskapet Nyland sør i Finland. Den grenser til kommunene Sibbo, Borgnäs, Askola, Mörskom og Lovisa. Borgå hadde .

Byen ligger i den østligste finlandssvenske regionen, og var tidligere enspråklig svensk. Nå har imidlertid byen finsktalende flertall (ca. 64&nbsp;%).

1. januar 1997 ble byen Borgå slått sammen med Borgå landkommune.

Borgå er Finlands nest eldste by og ble grunnlagt av den svenske kongen Magnus Eriksson i 1346. Byen er bispesete for alle svenskspråklige menigheter i Finland. 

Etter at Finland ble russisk storfyrstedømme i 1809 ble Borgå lantdag avholdt i byen. Her ble landets religion stadfestet. Likeledes ble Finlands rett til å bibeholde svensk lov slått fast. 

Finlands nasjonalskald Johan Ludvig Runeberg levde i Borgå i 40 års tid fra 1837 fram til sin død i 1877. 

Blant severdighetene i Borgå er domkirken og de gamle trehusene som ligger rundt.
Gamlebyen i Borgå utgjør sammen med Borgå ådal et av de 27 offisielle nasjonallandskapene i Finland.

## Vennskapsbyer
*  Dinkelsbühl, Tyskland
*  Hamar, Norge
*  Hancock, Michigan, USA
*  Lund, Sverige
*  Tyresö, Sverige
*  Viborg, Danmark
*  Ventspils, Latvia
*  Viimsi, Estland
*  Viljandi, Estland
*  Kamień Pomorski, Polen

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* ''Uppslagsverket Finland'', Borgå
* Borgå stad
* ''Miljöministeriet'', Finlands 27 nationallandskap
Dag Wiese Schartum

**Dag Wiese Schartum** (født 11. juni 1956) er en norsk jurist og professor ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo.

## Utdannelse og yrke
Schartum tok den juridiske embedseksamen ved Universitetet i Oslo i 1983. Han arbeidet som forsker og stipendiat ved Senter for rettsinformatikk frem til 1993, da han tok den juridiske doktorgrad med avhandlingen *Rettssikkerhet og systemutvikling i offentlig forvaltning*. Samme år ble han utnevnt til professor ved Det juridiske fakultet. Han fikk i ansvar å etablere hovedfaget i forvaltningsinformatikk og har vært bestyrer for Avdeling for forvaltningsinformatikk fra begynnelsen.

Schartum har vært medlem av Personregisterlovutvalget, Programkomiteen for forskningsprogrammet Informasjonsteknologi og samfunn (Norges forskningsråd), medlem av referansegruppen for ny lov om helseregistre, nestleder i Nasjonalt fagråd for informasjonsvitenskap og koordinator for det sentrale satsningsområdet «Kommunikasjon: Teknologi og Kultur» (KTK) ved Universitetet i Oslo. Han var leder for Nettnemnda.

## Referanser


## Eksterne lenker
Johannes van der Burg

**Johannes van der Burg** (1898–1981) var en katolsk sekularprest (dr. theol.) av nederlandsk opphav som tjenestegjorde i Norge fra 1924 til han døde i 1981.
## Liv og virke
Pastor Johannes A. van der Burg ble født i Nederland. Etter å ha avsluttet sine teologiske studier i Roma med doktorgrad i teologi, ble han presteviet den 12. januar 1924. 

Han kom til Norge den 12. september 1924 og begynte sin tjeneste som kapellan i St. Hallvard menighet i Oslo, der han 1928 ble sogneprest. Han virket fra 1. mai 1929 sogneprest i Tromsø. 

I 1931 ble det apostoliske vikariat *Norge og Spitsbergen* delt i tre. Nord-Norge og Midt-Norge ble utskilt som egne enheter, og to prestekongregasjoner fikk det sjelesørgeriske ansvar for hver sin del især. Dermed ble sekulærpresten van der Burg i 1932 bragt sørover til det som da var blitt til det apostoliske vikariat Oslo. 

Da ble han først en kortere tid *vicarius* i Porsgrunn. Fra den 27. oktober 1932 var han sogneprest i Stavanger. Han satte i gang med både bygningsmessige forbedringer, og med styrking og fordypning av trosundervisning og andaktsliv. 

Krigsårene var vanskelige, og pastor van der Burg kom selv fra et land som ble angrepet og okkupert av tyskerne. Det var utstedt arrestordre på sognepresten, men ordren ble trukket tilbake den 17. april 1940. Selv mente van der Burg at dette skyldtes hans nederlandske bakgrunn.

Pastor van der Burg var først og fremst katolsk sjelesørger. Han besøkte flittig menighetens familier, uten hensyn til deres politiske anskuelse. Etter krigen fortsatte han å besøke menighetens familier, og var spesielt oppmerksom på alle dem som satt igjen mens noen i familien sonet straff etter rettsoppgjøret etter krigen.

Den 1. desember 1957 ble han sogneprest i Arendal, til han ble emeritert den 15. september 1973. Han ble etterfulgt der av den unge engelske prest Alan Littlewood.

Johannes van der Burg skrev en rekke bøker og småskrifter med forklaringer av katolsk kristendom. Mange av dem hadde også et sterkt apologetisk preg. Teologisk var van der Burg hele sitt liv konservativ. De siste årene tilbragte han som pensjonist og prest på Marias Minde i Bergen. Her døde han 3. mars 1981, på minnedagen for den salige Johannes Scalvinoni (Innocent av Berzo).

## Eksterne lenker
* Johannes van der Burg (katolsk.no)
Gud er død

«**Gud er død**» () er en frase gjort berømt av Friedrich Nietzsche. Han brukte den for å få frem ideen at folk i en stadig industralisert og opplyst verden hadde stadig et mindre behov for religion og å tro på en gud. Nietzsche brukte også frasen for å få frem ideen om at en heller burde skape sin egen mening i livet fremfor at gud er opphavet til den meningen som finnes.

Nietzsche tok frasen først opp i *[[Die fröhliche Wissenschaft]]*, men frasen dukker opp tidligere med lignende betydning i Philipp Mainländers *Die Philosophie der Erlösung*.

## Referanser
Halden Basketballklubb

**Halden Basketballklubb** (stiftet i 1982) er den ledende basketballklubben i Østfold. I sesongen 95-96 spilte herrelaget i toppserien, men etter å ha tapt alle kampene rykket de rett ned igjen til nasjonal førstedivisjon, hvor de ble helt til 2005. Klubben har hatt spillere både på junior- og seniorlandslag.
Knutna Nävar

**Knutna Nävar** var et svensk proggband som eksisterte på 1970-tallet. Flere av gruppens medlemmer hadde sin bakgrunn i De förenade FNL-gruppernas sanggruppe Fridom Singers. Knutna Nävar var kjennetegnet av sterkt politiske tekster, blandet med fengende visesang. Politisk sto partiet KPML(r) nært, og sangene deres handlet om behovet for et kommunistisk parti, om ville streiker, om sosialdemokratenes svik og så videre.

Bandet ga ut to plater, *[[Internationalen och Andra Revolutionära Arbetarsonger]]* og *[[De Svarta Listornas Folk]]*, samt singlene *[[Dom ljuger]]* og *[[Vi slåss för vår framtid]]*, og deltok på flere samleplater. Disse utgivelsene er i dag til dels svært mye verdt.

## Eksterne lenker
* Uoffisiell side
*
McCarthyisme

***McCarthyisme*** er et begrep som ble tatt i bruk om tilhengere av den amerikanske senatoren Joseph McCarthys linje under den kalde krigen. McCarthy forfulgte nådeløst kommunister og personer mistenkt for å ha kommunistiske sympatier. Dette skjedde særlig i perioden fra 1950 til 1954, da det rådet en sterk antikommunistisk stemning i USA, i en periode da den amerikanske regjeringen og det parlamentariske flertallet aktivt motarbeidet kommunismen i USA, ofte på ulovlige måter.

*McCarthyisme* har også blitt brukt som begrep utenfor USA om antikommunisme, særlig med bruk av «harde» virkemidler som overvåking, yrkesforbud, internering og lignende.

Blant de mange kjente personer som ble rammet av *McCarthyisme* var skuespilleren Charles Chaplin, dirigenten Leonard Bernstein, forfatteren Dashiell Hammett, sangerinnen Lena Horne, dramatikeren Arthur Miller, fysikeren Robert Oppenheimer, kjemikeren Linus Pauling, aktivisten Paul Robeson, musikeren Pete Seeger, journalisten William L. Shirer og regissøren Orson Welles.

## Eksterne lenker
* 
*  Om ''McCarthyisme'' fra nettstedet Spartacus schoolnet
*  Om ''McCarthyisme'' fra ''PBS''
Oki

**Oki** kan referere til

*Oki Electric Industry &ndash; et japansk selskap
*Kibataro Oki &ndash; grunnleggeren av Oki Electric Industry
*Okiøyene &ndash; en japansk øygruppe
Kommunistiska Partiet

**Kommunistiska Partiet** er et svensk parti som ble grunnlagt i 1970 av utbrytere fra Kommunistiska Förbundet Marxist-Leninisterna (KFML) under navnet Kommunistiska Förbundet Marxist-Leninisterna (revolutionärarna) – KFML(r). Utbruddet var først og fremst konsentrert til Göteborg, der det store flertallet gikk ut, men de fikk også med seg medlemmer fra andre deler av landet.

Årsakene bak bruddet var flere – de mente at KFML manglet riktig klasseinnretting, ikke klarte å ta et endelig oppgjør med sosialdemokratiet og var for opptatt av splittelsene i den internasjonale kommunistiske bevegelsen. For (r) var det viktig å være ett med arbeiderklassen, ikke heve seg over den kulturelt, samtidig som man forkastet sosialdemokratiet og alle dets organisasjoner – blant annet forkastet man de eksisterende fagorganisasjonene og gikk inn for en strategi for ville streiker. I 1976 skiftet partiet navn til *Kommunistiska Partiet Marxist-Leninisterna (revolutionärarna)*, før de i 2005 fikk det navnet de har i dag.

Leder fra starten til 1998 var Frank Baude. Siden den tid har Anders Carlsson vært partileder. Partiet gir ut avisen *[[Proletären]]* som for tiden er ukeavis, men som i perioder har kommet oftere. Partiet har også stått for forlagsdrift og musikkutgivelser gjennom selskapet Proletärkultur.

Etter at Sveriges Kommunistiska Parti, Sveriges Kommunistiska Arbetarparti og Kommunistiska Partiet i Sverige gikk i oppløsning mot slutten av 1980-tallet og begynnelsen av 1990-tallet har partiet vært enerådende innen den anti-revisjonistiske bevegelsen i Sverige, men har bare i begrenset grad vært i stand til å rekruttere medlemmer fra disse partiene.

Komunistiska Partiet kritiseres ofte for en ukritisk holdning til undertrykkende regimer som Cuba, Nord-Korea og Zimbabwe. De er klare på at disse landene ikke representerer noe ideal for Sverige, men de forsvarer dem på sine egne vilkår. Mye på grunn av dette ble partiets ungdomsorganisasjon Revolutionär Kommunistisk Ungdom fratatt all offentlig støtte.

Partiet har folkevalgte i Karlshamn, Lysekil og Gislaved. De stiller ikke til valg til Riksdagen eller Europaparlamentet.

Partiets mest kjente medlem er skuespilleren Sven Wollter (død 2020), som ved flere tilfeller var listetopp i Stockholm.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 860

**Fylkesvei 860** (**Fv860**) gikk mellom Islandsbotn i Lenvik og Stonglandseidet i Tranøy. Veiens lengde var 42,9 km.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

2019 ble veien del av fylkesvei 8600.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser
 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Monier Monier-Williams

**Monier Monier-Williams** (født 12. november 1819 i Bombay, død 11. april 1899 i Cannes) studerte og underviste i asiatiske språk i England, og satte sammen en de mest brukte sanskrit-engelsk-ordbøkene.

Han ble utdannet ved University College i Oxford og underviste asiatiske språk ved East India Company College fra 1844 til 1858, da kompaniets styre i India opphørte etter opprøret.

Monier-Williams var den andre innehaveren av lærestolen i sanskrit ved University of Oxford, og etterfølger av Horace Hayman Wilson, som hadde begynt universitetets innsamling av sanskrit-manuskripter i 1831. Monier-Williams utformet en sanskrit-engelsk ordbok som fortsatt trykkes. Han ble adlet i 1886.

## Referanser
I korps

**I korps** (*første korps*) har flere betydninger:

*I korps (Storbritannia)
*I korps (USA)
*I Anzac-korps (Australia og New Zealand)
Det sjette Fantomet

**Det sjette [[Fantomet (figur)|Fantomet]]** (født 1646, død 1682) var i tegneserien *[[Fantomet]]* den sjette personen som svor Hodeskalleeden. Han overtok etter sin far, Det femte Fantomet, i 1662. I 1664 overvinner han piraten Rødskjegg og tre av hans beste menn, og de går med på å starte Jungelpatruljen med ham. I 1665 gifter han seg med Natala, som var tidligere dronning av Navarra, og hun føder ham en sønn samme år. Han reiser Bengals keiser Joonkar fra slaveri, som til takk får Fantometklippen hogd ut. Han døde i 1682 etter skader fra et skuddsår.

## Se også
*Liste over historier med det sjette Fantomet

## Kilder
**Det sjette Fantomet*, redaktør Hege Høiby. ISBN 82-429-1998-4
*«6. Fantomet», fra Fantomet.org
*«Historia, Den 1:e - 18:e Fantomen», fra Fantomen.com