open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Schausiella

* se systematisk inndeling

***Schausiella*** er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).

## Utseende
Nokså store (vingespenn 80-90 millimeter), mer eller mindre rødbrune påfuglspinnere med avrundede vinger som er smalere og mer tilspisset hos hannene. Forvingen har en mørk lengdestrek som sammen med mørke vingeårer ligner på nervene i et vissent blad. Det er gjerne en liten, hvit flekk ved roten av vingen, men ingen øyeflekker.

## Levevis
Som vanlig hos påfuglspinnere kan larvene finnes på mange forskjellige busker og trær. De spinner ikke noen kokong, men graver seg ned i jorden for å forvandle seg til en puppe i et utgravd kammer. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
************ Familien påfuglspinnere, Saturniidae
************* Underfamilien Ceratocampinae – 15 slekter, Amerika
************** Slekten *Schausiella* Bouvier, 1930
*************** *[[Schausiella arpi]]* (Schaus, 1892)
*************** *[[Schausiella carabaya]]* (W. Rothschild, 1907)
*************** *[[Schausiella denhezorum]]* Lemaire, 1969
*************** *[[Schausiella janeira]]* (Schaus, 1892)
*************** *[[Schausiella longispina]]* (W. Rothschild, 1907)
*************** *[[Schausiella moinieri]]* Lemaire, 1969
*************** *[[Schausiella polybia]]* (Stoll, 1781)
*************** *[[Schausiella santarosensis]]* Lemaire, 1982
*************** *[[Schausiella spitzi]]* Travassos, 1958
*************** *[[Schausiella subochreata]]* (Schaus, 1904)
*************** *[[Schausiella toulgoeti]]* Lemaire, 1969

## Kilder
* Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 9.11. 2012.
* Bilder av artene

## Eksterne lenker
* 
* Saturniidae Web - *Schausiella*. Med bilder av de fleste artene http://www.saturniidae-web.de/Schausiella.htm
Dmitrij av Russland

**Dmitrij Konstantinovitsj av Russland** (; født 13. juni 1860 i Strelna i St. Petersburg, død 28. januar 1919 i Petrograd i Russiske SFSR) var en russisk storfyrste. Han var sønn av storfyrste Konstantin Nikolajevitsj og Alexandra av Sachsen-Altenburg. Han var fetter av Aleksander III. Dmitrij hadde en militær karriere. Selv om han aldri hadde noen politisk rolle, ble han som slektning av Nikolaj II henrettet ved skytning langs murene til Peter-Paulus-festningen under den russiske revolusjon.

## Referanser


## Litteratur
* Alexander, Grand Duke of Russia (1932): *Once a Grand Duke*, Cassell, London.
* Chavchavadze, David (1989): *The Grand Dukes*, Atlantic, ISBN 0-938311-11-5
* Cockfield, Jamie H. (2002): *White Crow*, Praeger, ISBN 0-275-97778-1
* King, Greg & Wilson, Penny (2006): *Gilded Prism*, Eurohistory, ISBN 0-9771961-4-3
* Van der Kiste, John (1999): *The Romanovs 1818-1959*, Sutton Publishing, ISBN 0-7509-2275-3.
* Zeepvat, Charlotte (2000): *Romanov Autumn*, Sutton Publishing, ISBN 0-7509-2739-9
Aad Davidsen Kløve

**Aad Davidsen Kløve** (født 1772, døpt 18. juni, død 13. juni 1841) var en norsk gårdbruker og stortingsrepresentant i 1814 til det første overordentlige Storting. Han representerte Søndre Bergenhus amt. Han var medlem av deputasjonen som møtte Christian Frederik 10. oktober da han reiste tilbake til Danmark.

Kløve var født på Kløve på Voss hvor han drev gården han arvet etter faren. Han var gift med Sigrid Brynjulfsdatter Norheim.

## Referanser


## Kilder
* Tallak Lindstøl: *Stortinget og Statsraadet*, 1814-1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K digital utgave side 485
* 

## Eksterne lenker
*
Sentral

**Sentral** er et adjektiv som vanligvis refererer til å være i sentrum av et sted eller (matematisk) objekt.

Sentral kan også vise til:

* Maekel (norsk: *Sentral*), en region i Eritrea
* Central (departement) (norsk: *Sentral*), et departement i Paraguay
* Telefonsentral, et større koblingsskap eller liten bygning der alle telefonabonnenter i et område er tilkoblet

## Se også
* Sentralen, et kontor- og arrangementshus i den tidligere banksentralen til Christiania Sparebank 
* Sentralisering
* Sentrum
* Central
Vi bygger landet (film)

***Vi bygger landet*** er en norsk film fra 1936, regissert av Olav Dalgard. Filmen er en såkalt «arbeiderfilm», som ble laget på oppdrag fra Arbeidernes Opplysningsforbund for å motivere velgere i byene til å stemme på Arbeiderpartiet i stortingsvalget 1936. Den inngår i den såkalte «arbeiderfilmtrilogien» sammen med *[[Norge for folket]]* (1936) og *[[By og land hand i hand]]* (1937).

## Eksterne lenker
* 
* Om filmen på nettstedet www.arbeiderkultur.no
* Om filmen på nettstedet www.filmfront.no
Norge for folket

***Norge for folket*** er en norsk spillefilm fra 1936, regissert av Helge Lunde. Filmen ble laget på oppdrag fra Arbeidernes Opplysningsforbund for å motivere velgere på landsbygda til å stemme.

Den inngår i den såkalte «arbeiderfilm-trilogien» sammen med *[[Vi bygger landet (film)|Vi bygger landet]]* (1936) og *[[By og land hand i hand]]* (1937).

## Skuespillere
* Tryggve Larssen som Gamle-Knut
* Einar Tveito som Berg, en handelsmann.
* Finn Bernhoft.
* Harald Heide Steen
* Signe Heide Steen	
* Henny Skjønberg
* Eva Sletto.
* Kåre Wicklund.
* Ottar Wicklund

## Eksterne lenker
* 
* Om filmen på nettstedet www.arbeiderkultur.no
* Om filmen på nettstedet www.filmfront.no
By og land hand i hand

***By og land hand i hand*** er en norsk spillefilm fra 1937, regissert av Olav Dalgard.

Filmen omtales gjerne som en «arbeiderfilm», fordi den er en av flere filmdramaer fra 1930-tallet som den norske arbeiderbevegelsen støttet og som skulle gi publikum en forståelse for arbeiderbevegelsens politikk.

## Handling
Den velstående godseieren Hans Bjørnstad blir oppsøkt av sine arbeidere, som ønsker en lønnsøkning. Men han blir sjokkert over deres radikale sosialistiske ideer.

Senere snakker Bjørnstad med en annen grunneier, Nils Tveit, som var mer sympatisk overfor arbeidernes sak. Gjennom samtaler med familie-medlemmer innser de to fordelene som denne politikken har medført, og nødvendigheten av samarbeid mellom by og land for nasjonens velstand.

## Skuespillere
* Rønnaug Alten som Tora Larsen
* Hans Bille som Hans Bjørnstad, en bonde fra Norge
* Kolbjørn Brenda som Anton
* Oscar Egede-Nissen som Ole Larsen.
* Hilda Fredriksen som en kvinne fra Ullern
* Jens Holstad som Larsen
* Tryggve Larssen som Svarte-Pelle
* Georg Løkkeberg som Georg Larsen, en ingeniør
* Ida Rothmann som Sonja.
* Toralf Sandø som Knudsen, en formann
* Gunnar Simenstad som Adolf, en arbeider.
* Eva Steen som Katrina Larsen
* Lars Tvinde som Nils Tveit, en bonde fra Norge.

## Eksterne lenker
* 
* Om filmen på nettstedet www.arbeiderkultur.no
Samhold må til

***Samhold må til*** er såkalt arbeiderfilm fra 1935. Den ble regissert av Olav Dalgard, som også hadde skrevet manuset sammen med Einar Gerhardsen, Haakon Lie og Per Lie. Blant hovedrolleinnehaverne var Alfred Maurstad, Edvard Drabløs og Egil Eide.

## Handling
En ung mann slenger fagforeningsboka i bordet og forteller at han kan takke den for at han er arbeidsløs. Svigerfaren Øyvin Dalen legger fram sine fagforeningsbøker på bordet og forteller om den unge husmannsgutten Øyvin som reiser hjemmefra for å søke arbeid. Han får arbeid i ei smie på et anlegg hvor han blir kjent med smeden Svart-Pelle. Hos ham får den Øyvin høre om den organiserte bevegelsen for første gang. Svart-Pelle abonnerer på avisa *[[Social-Demokraten]]*. Pelle får sparken som én av bråkmakerne og drar på loffen sammen med Øyvin.

Øyvin møter Lisa og hun blir med ham til Oslo hvor Svart-Pelle og Øyvin får arbeid på et mekanisk verksted. Når direktøren vil nekte verkstedsarbeiderne kaffepause, oppstår en spontan streik som etter hvert også kommer til å rette seg mot andre forhold. Arbeiderne lider nederlag, ettersom de fremdeles er for dårlig organiserte. Dette får Øyvin til å kaste seg inn i arbeidet med å organisere arbeiderne i en sterk fagforening. To år etterpå blir det streik igjen, men nå er arbeiderne organiserte og godt forberedt. Streikekassen hjelper dem å holde ut til direksjonen må gi seg.

Øyvin går for fullt inn for organisasjonssamarbeidet, agiterer på ulike arbeidsplasser for organisering og er med på å stifte mange nye fagforeninger.
Gamle Øyvin avslutter sin historie med en formaning til den unge mannen om ikke å oppleve en undertrykt arbeiderklasse mer.

## Rolleliste
* Alfred Maurstad – Øyvin Dalen
* Edvard Drabløs – Øyvins far
* Egil Eide – Direktøren
* Helge Essmar – Karl
* Ingjald Haaland – «Gubben Griner»
* Aase Jacobsen – Marit
* Tryggve Larssen – Svart-Pelle
* Martin Linge – Tilsynsmannen
* Sigurd Magnussøn – Kontorsjefen
* Tordis Maurstad – Lisa Dalen
* Aage Pedersen – Anton
* Toralf Sandø – Knudsen
* Henny Skjønberg – Øyvins mor

## Eksterne lenker
* 
* Om arbeiderfilmene på nettstedet www.arbeiderkultur.no
Jacob Hersleb Sodemann

**Jacob Hersleb Sodemann** (født 11. september 1780, død 17. juli 1849) var en norsk skoleinspektør, lærer, teolog og stortingsrepresentant i 1814  til det første overordentlige Storting. Han representerte Trondhjem.
Sodemann var født på Aure prestegård som sønn av sogneprest Lorns Holst Sodemann og Sara Rebekka Hersleb. Han var utdannet teolog og ble ansatt som lærer ved Trondhjems borgerlige realskole i 1811, var skolens første ansatte inspektør (det vil si rektor) fra 1812 til 1846. I 1815-16 var han sekretær i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab og medlem av samme fra 1811 til sin død. 

Han ble tildelt Vasaorden, men bar den aldri. 

## Referanser


## Kilder
* Tallak Lindstøl: *Stortinget og Statsraadet*, samt tillæg. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø samt tillæg digital utgave side 807-808
* 

## Eksterne lenker
*
Lineær uavhengighet

I lineær algebra er en mengde vektorer **lineært uavhengige** dersom ingen av vektorene kan uttrykkes som en lineærkombinasjon av de andre, det vil si som en endelig vektet sum av de andre vektorene.  En mengde vektorer er *lineært avhengige* dersom de ikke er lineært uavhengige.  
Begreper som dimensjon, basis og matriserang er alle nært knyttet til definisjonen av lineær uavhengighet.

I det tredimensjonale euklidske vektorrommet **R**3 vil fire vektorer alltid være lineært avhengige.  De tre basisvektorene **e**1 = (1,0,0), **e**2 = (0,1,0) og **e**3 = (0,0,1) er lineært uavhengige.

## Definisjon
En endelig mengde vektorer {**v**1, **v**2,...**v***n*} i et vektorrom *V* er lineært uavhengige dersom ligningen

:\sum_{i=1}^n a_i \mathbf{v}_i = 0 \, 

medfører at alle koeffisientene *a<sub>i</sub>*, *i* = 1, ..., *n* er lik null.  Ellers er vektorene lineært avhengige.

## Utspenning, basis og dimensjon
Den lineære utspenningen av en endelig mengde vektorer *S* = {**v**1,**v**2,...**v***n*} er definert som mengden av alle lineærkombinasjoner av vektorene.  Vektoren **u** vil være lineært avhengig med vektorene i *S* hvis og bare hvis **u** er inneholdt i utspenningen til *S*.  Det eksisterer da koeffisienter *b<sub>i</sub>* slik at

: \mathbf{u} = \sum_{i=1}^n b_i \mathbf{v}_i \, 

Den lineære utspenningen vil være et endelig-dimensjonalt underrom.  Dersom vektorene **v**i er lineært uavhengige, så utgjør disse en algebraisk basis for underrommet.  Dimensjonen til underrommet er lik antall vektorer i *S*, det vil si *n*.

## Litteratur

*

*
Arbeiderfilm

**Arbeiderfilm** er en betegnelse på et knippe norske filmer fra 1930-tallet som ble støttet av arbeiderbevegelsen.

## Filmliste
* 1935 – *[[Samhold må til]]*
* 1936 – *[[Vi bygger landet (film)|Vi bygger landet]]*
* 1936 – *[[Norge for folket]]*
* 1937 – *[[By og land hand i hand]]*
* 1938 – *[[Det drønner gjennom dalen]]*
* 1938 – *[[Lenkene brytes]]*
* 1939 – *[[Gryr i Norden]]*

## Eksterne lenker
* Om 1930-tallets arbeiderfilmer på nettstedet www.arbeiderkultur.no
Vidnesbyrd af Kirkefædrene

**Vidnesbyrd af Kirkefædrene** var en serie med oversettelser av utvalg av kirkefedrenes skrifter til norsk. Seiren utkom i 19 bind fra 1880 til 1897 og ble utgitt av P. T. Mallings Boghandel i Kristiania. Oversettelsene, fra gresk og latin, ble utført av en rekke samtidige norske teologer. Knud Karl Krogh-Tonning var pådriver for utgivelse og foresto utvalg.

* I. Cyprianus: *Om Kirkens Enhed* og *Om Herrens Bøn*. Oversatt av J. N. Skaar (1880).
* II. Tertullian: *Forsvarsskrift for de Kristne mod Hedningerne*. Oversaat av C. J. Arnesen (1880).
* III. Augustin: *Bekjendelser*. Oversatt av Stian Vemmestad (1881).
* IV. Clemens Romanus: *1ste Brev til Korinthierne*. Oversatt av J. J. Jansen (1881).
* V. Kyrillus av Jerusalem: *Katekeser*. Oversatt av Johannes Belsheim (1882).
* VI. Cyprianus: *Skrifter*. Oversatt av O. Ugland (1883).
** *Til Donatus*
** *Om Dødeligheden*
** *Om Taalmodighedens Gode*
* VII. Justinus Martyr: *Apologier*. Oversatt av K. Krogh-Tonning (1883).
* VIII. Augustin: *[[Om Gudsstaten|Om Guds Stat]]*. Oversatt av Oscar Moe (1884).
* IX. Augustin: *Enchiridion*. Oversatt av Daniel Thrap (1884).
* X. Chrysostomus: *Udvalgte Skrifter*. Oversatt av Søren Bruun Bugge (1885).
* XI. Ignatius og Polykarpus: *Breve* og *Martyrium*. Oversatt av Søren Bruun Bugge (1885).
* XII. Minucius Felix: *Octavius*. Oversatt av Lars Oftedal (1885).
* XIII. Augustinus: *Mod Donatisterne eller om Kirkens Enhed*. Oversatt av Søren Bruun Bugge (1886).
* XIV. Athanagoras, Tatian: *Brevet til Diognet*. Oversatt av Søren Bruun Bugge (1886).
* XV. Tertullian: *Udvalgte Skrifter*. Oversatt av C. J. Arnesen (1887).
** *Om Sjælens Vidnesbyrd*
** *Om Skuespil*
** *Afvisning af samtlige Kjættere*
** *Om Sjælen*
* XVI. Basilius: *Udvalgte Taler og Breve*. Oversatt av Lars Oftedal (1890).
* XVII. Athanasius: *Ungdomsskrifter*. Oversatt av Andr. Hansen (1891).
* XVIII. Aristides: *Den ældste Kirkeordning* og *Forsvarsskrift for de Kristne*. Oversatt av C. P. Caspari og Johannes Belsheim (1894).
* XIX. Ambrosius: *Om Naadens Hemmeligheder* og *Om Boden*. Oversatt av Stian Vemmestad (1897).

## Referanser
15. serierunde i Tippeligaen 2012

**15. serierunde i [[Tippeligaen 2012]]** startet fredag 13. juli klokken 19:00 med Lillestrøm mot Tromsø. En kamp ble spilt på lørdag 14. juli, før runden fortsatte med fem kamper søndag 15. juli, fire kamper klokken 18:00 og hovedkampen Haugesund mot Rosenborg på Haugesund Stadion klokken 20:00. Runden ble avsluttet mandag 16. juli klokken 19:00 med Strømsgodset mot Sandnes Ulf


__NOTOC__
## Fakta
### Lillestrøm &ndash; Tromsø

### Vålerenga &ndash; Molde

### Aalesund &ndash; Fredrikstad

### Brann &ndash; Odd Grenland

### Sogndal &ndash; Stabæk

### Viking &ndash; Hønefoss

### Haugesund &ndash; Rosenborg

### Strømsgodset &ndash; Sandnes Ulf

## Eksterne lenker
*  *(Mål, kort, bytter etc.)*
* AltOmFotball  *(Spillerbørs)*
* live.tv2sporten *(Lagoppstillinger)*
St. Petersburgsdemningen

**St. Petersburgsdemningen** (offisielt russisk navn: , «kompleks for å beskytte St. Petersburg mot oversvømmelse») er et 25 km langt demningskompleks for flomsikring av St. Petersburg. Demningen strekker seg fra Lomonosov nordover til Kotlin (og byen Kronsjtadt), og deretter nordøstover mot Kapp Lisij Nos nær Sestroretsk. Den skiller dermed Nevabukta fra resten av Finskebukta.

Historisk har oversvømmelser vært et stort problem for St. Petersburg, som er oppført rundt Nevas estuar. Noen oversvømmelser har vært forårsaket av økt vannføring fra Neva i forbindelse med snøsmelting, men de fleste har kommet fra stormfloer fra Nevabukta. En oversvømmelse er i St. Petersburg definert som en situasjon der vannet stiger 160 cm over en definert referansedatum for vannivået i Østersjøen som svarer omtrent til det gjennomsnittlige havnivået ved Kronsjtadt. 295 slike oversvømmelser har blitt registrert siden byen ble grunnlagt i 1703 og frem til 2002. De største var i 1824 (421 cm), 1924 (380 cm), 1777 (321 cm), 1955 (293 cm) og 1975 (281 cm). 

Allerede etter den katastrofale oversvømmelsen i 1824, foreslo ingeniør P. Bazin å bygge en steindemning over bukta, men det var først utover på 1900-tallet at oppføringen en slik demning ble teknisk gjennomførbart. Planleggingen startet på 1960-tallet, etter flommen i 1955, og konstruksjonen av demningen startet i 1979. I 1984 var den første etappen på nordsiden ferdig, men bekymringer for miljøkonsekvensene av prosjektet førte så til en stans i arbeidet. Tre kommisjoner satt til å utrede konsekvensene av prosjektet kom til ulike konklusjoner, og i 1990 ble det så opprettet en internasjonal, uavhengig kommisjon, som konkluderte med at demningens innvirkning på miljøtilstanden i Nevabukta i seg selv ville være minimal, og anbefalte at konstruksjonen skulle fortsette. Sovjetunionens fall førte imidlertid til en økonomisk situasjon som ikke skapte rom for stort mer enn vedlikeholdsarbeid frem til 2002.

Arbeidet ble gjenopptatt i 2003 og høsten 2011 var demningskomplekset endelig helt ferdigstilt. Det har mulighet til å beskytte byen mot opp til 5 meter høye bølger, og har to store åpninger for skip, som kan lukkes ved behov. Demningen fungerer også som bro, og knytter Kotlin til St. Petersburgs ringvei.

## Galleri

Дамба.Выход с Кронштадтского рейда.jpg|Hovedskipsleden C1. En nedsenket caisson kan heves for å stenge passasjen. Ringveien går her i en undersjøisk tunnel.
Zatvor-c2.JPG|Skipsleden C2 med en hevet caisson.
Водопропускные дамбы СПб.JPG|Bilvei over en del av demningen.


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Wandering Camera – Notes about the Saint Petersburg Dam – includes photos
Karl Julius Arnesen

**Karl** (**Carl**) **Julius Arnesen** (født 24. januar 1847, død 5. desember 1929) var en norsk teolog og stortingsrepresentant.

Arnesen var sønn av departementsbud Iver Arnesen. Han ble student fra Nissens Latin- og Realskole i 1865 og tok teologisk embetseksamen i 1870. I 1872 ble han utnevnt til personalkapellan i Balestrand, i 1874 til sogneprest i Bindal og i 1878 til residerende kapellan i Horten. Han var siden sogneprest i Sarpsborg, i Hetland utenfor Stavanger og i Tønsberg.

Arnesen var ordfører i Bindal fra 1877 til 1878 og medlem av bystyret i Sarpsborg. Han ble valgt inn på Stortinget fra Sarpsborg for Høyre i periodene 1886–1888, 1889–1891 og 1895–1897. Han oversatte flere tekster av Tertullian for *[[Vidnesbyrd af Kirkefædrene]]*. I 1905 ble han utnevnt til ridder av St. Olavs Orden.

## Referanser


## Litteratur
* *Kirke-leksikon for Norden*, bind 1. Aarhus: Jydsk forlags-forretning, 1900.
* Jens Braage Halvorsen: *Norske Forfatter-Lexikon* I.
* Tallak Lindstøl: *Stortinget og statsraadet 1814–1914*, bind 1. Kristiania: Steenske bogtrykkeri, 1914.

## Eksterne lenker
*
Den farlige leken

***Den farlige leken*** er en norsk filmkomedie fra 1942, regissert av Tancred Ibsen, som også hadde skrevet manuset basert på Alex Brinchmanns *Karusell - lystspill i 4 akter* fra 1940. Jolly Kramer-Johansen skrev musikken til filmen.

I 1943 ble det laget en svensk versjon av filmen, med tittelen *[[Som du vill ha mej]]*. Den svenske versjonen ble regissert av Gösta Cederlund, og det svenske manuset var ved Tancred Ibsen og Kid Bruncrona.

## Handling
Jean Blom er en anerkjent arkitekt, bosatt i Oslo. Han er gift med Helene, og de har to barn sammen. De bor i en moderne leilighet, og har det godt økonomisk. Jean er en livlig og omgjengelig mann som liker å flørte og feste. Men Helene på sin side er hjemlig av natur, og foretrekker å heller tilbringe tid sammen med familien sin. Forskjellene mellom de to forårsaker ofte irritasjon mellom dem. En dag oppdager Jean at en av hans bekjente, doktor Holm, eksperimenterer med et nytt hormon-preparat. Jean får ideen om at han burde teste dette ut dette stoffet på hans egen kone, for å få litt mer liv i henne.

De forteller ikke Helene at de ønsker å bruke henne som en forsøkskanin, men hun har i all hemmelighet overhørt samtalen deres. Jean insisterer på at hun burde gå til Dr. Holm, noe hun går med på. Når hun skal ta imot stoffet, ber hun ham om et glass portvin. Doktoren forlater rommet for å hente portvin, og hun erstatter deretter væsken med vann. Når Helene får det doktoren mener er en korrekt porsjon, fylles hun av hevnlyst. Resten av kvelden utvikler seg til et virkelig helvete, for både Jean og for doktoren.

## Rolleliste
* Per Aabel – Fredrik Holm, lege
* Finn Bernhoft – sjåfør
* Lauritz Falk – Jean Blom
* Wenche Foss –  Christine Sandemann, hans kone
* Hilda Fredriksen – Tommessen
* Jorunn Groth – lille Gro
* Else Heiberg – Sylvia
* Joachim Holst-Jensen – Joachim Sandemann
* Eva Lunde – Ellinor
* Fridtjof Mjøen – Stefan Dweller, fiolinist
* Jon Lennart Mjøen – Smukkassen
* Thorleif Reiss – herr Holt
* Bjørg Riiser-Larsen – Bjørg, en gjest
* Nanna Stenersen – Helene Blom
* Liv Uchermann Selmer – skurekone
* Else Grieg Halvorsen – Holms assistent
* Kåre Knutsen – en konstabel
* Daniel Løvdal – en pianist
* Haakon Larsen – en hovmester

## Sanger
*«Vår melodi» (foxtrot) –  Mel. og tekst: Jolly Kramer Johansen. Innspilt i Oslo 31. januar 1942. Odeon orkester Dir.: Bjarne Amdahl Refr.: Harald Larsen. Utgitt på 78-platen Odeon ND-3869 AN&nbsp;290373
*«Min Isabell» (tango) –  Mel.: Jolly Kramer Johansen, tekst: Lauritz Falk. Innspilt i Oslo 31. januar 1942. Odeon orkester Dir.: Bjarne Amdahl Refr.: Harald Larsen. Utgitt på 78-platen Odeon ND-3869 AN&nbsp;290373.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Om filmen på nettstedet www.filmfront.no
Stian Vemmestad

**Stian Sigvart Vemmestad** (født 2. juni 1844 i Egersund, død 20. april 1926) var en norsk skolemann.

Vemmestad var sønn av en kirkesanger. Han ble student fra Gjertsens skole i 1863 og *[[cand. theol.]]* i 1869. Han var siden ansatt i skolen. Fra 1872 var han bestyrer av Svelvik høyere almueskole, og fra 1877 bestyrer av Porsgrunns borgerskole, som fra 1879 var middelskole.

Han oversatte Augustins *[[Confessiones]]* og to tekster av Aurelianus i serien *[[Vidnesbyrd af Kirkefædrene]]*. Han oversatte også Kahnis' *Der innere Gang des deutschen Protestantismus*.

## Litteratur
* *Kirke-leksikon for Norden*, bind 4. Aarhus: Jydsk forlags-forretning, 1929.
* Jens Braage Halvorsen: *Norsk Forfatter-Lexikon* VI.

## Referanser
Lorents Aage Nagelhus

**Lorents Aage Nagelhus** (født 18. mars 1935 i Overhalla) er en norsk kunstner, musiker, komponist og forfatter av en rekke bøker om musikk.

Nagelhus var lærer ved Gerhard Schønings skole i Trondheim fra 1958, i lærerutdanninga i Trondheim fra 1962, som førsteamanuensis ved Høgskolen i Sør-Trøndelag, Avd. for lærerutdanning fra 1980 til 2004. Han var fagrettleder for Lærerutdanningsrådet i 8 år. Nagelhus er medlem av Norske Billedkunstnere som maler og grafiker. Han er også medlem av Landsforeningen Norske Malere, og medlem av  Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening.

Nagelhus er omtalt i *[[Norsk kunstnerleksikon]]* og i *Who's Who In International Art* (Lausanne 1994/95). Hans fagbøker er utgitt av Norsk Musikforlag a/s og Akademia Forlag (Tapir akademisk forlag).

Etter debut i Statens Kunstutstilling 1980 har Nagelhus hatt en rekke separatutstillinger med grafikk og malerier, og er innkjøpt av kunstforeninger, mange statsinstitusjoner, kommuner, banker, skoler/høgskoler og helseinstitusjoner. Hans tresnitt er særpreget med trestrukturer. Motivene i hans kunst er nokså forskjellige: Mellom-menneskelige forhold, dyrebilder og naturbilder, videre motiver hentet fra norsk middelalder/vikingtid. Landskapene er ofte hentet fra Trøndelag. Hans oljemalerier viser en ny stil under betegnelsen FRA MALERIETS UNIVERS, som ble lansert med tre malerier under Nasjonalmuseets åpningsutstilling i 2022.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

Forfatterskap

Musikkems epoker. Tapir Akademisk Forlag 2004

Norsk musikk. Tapir Akademisk Forlag 2004

Den store musikkordboka.  Norsk Musikforlag A/S 2008

Komponister i Norge. Norsk Musikforlag 2016
Lisbeth Pettersen

**Lisbeth Pettersen** (født Andersen; 1964) er en norsk tidligere friidrettsutøver fra Nøtterøy som spesialiserte seg på 400 meter. Hun satte tre norske rekorder, to i 1981 og en i 1989 da hun løp på karrierebeste 52,87 sek. Løpet gikk under norgesmesterskapet i Stjørdal og gav henne kongepokalen for 1989. Per 2018 er resultatet nummer fire gjennom tidene i Norge. Hun representerte den lokal idrettsklubben Nøtterøy IF og senere Tønsberg Friidrettsklubb.

Pettersen, da med navnet Andersen, vant 400 meter under NM fire ganger fra 1987 til 1990. Hun er mor til friidrettsutøverne Even Pettersen og Marte Pettersen.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser
Bjørg Riiser-Larsen

**Bjørg Riiser-Larsen** (født 28. september 1916 i Horten, død 13. august 2000 i Oslo) var en norsk skuespiller.

Hun medvirket i flere norske filmer, og i 2006 kåret tidsskriftet Rushprint henne til *Tidenes største norske filmdiva*, og på Rushprints nettsted beskriver forfatteren Kjell Ola Dahl henne som «film noir-diva» og «femme fatale». Hovedrollen i filmen *Døden er et kjærtegn* var sterkt medvirkende til denne bedømmelsen.

## Filmer
* 1949 – *[[Døden er et kjærtegn]]*, regi: Edith Carlmar
* 1943 – *[[Vigdis (film)|Vigdis]]*
* 1942 – *[[Den farlige leken]]
* [[Filmåret 1941|1941]] – *Hansen og Hansen
* 1940 – *[[Bastard]]*, regi: Helge Lunde og Gösta Stevens (svensk-norsk samproduksjon; svensk tittel *Vildmarkens sång*)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Om Bjørg Riiser-Larsen på www.filmfront.no
Namdalspil

**Namdalspil** (vitenskapelig navn: *Salix x smithiana*) er et løvtre og en høyreist eller tidvis mere rund busk av vierfamilien av 2–7 meters høyde, maksimalt 10 meter og da høyreist. Arten likner fløyelsvier, men bladene er kortere og bredere, bladstilken er mere gulbrun og svake behåret, og arret i kapselen er ikke så tydelig splittet og utbøyd som hos fløyelsvier. Den er sjelden i Norge, men relativt vanlig dyrket eller gjenstående langs kysten opptil Bodø. Den foretrekker fuktig grusjord langs bekker, elver og veigrøfter.  Arten blomstrer i mai.

Grenene er lys grønnbrune av farge og snaue eller litt hårete. Den har bredere, mer hengende og bredere elliptiske og 6–13&nbsp;cm lange blader som er bølget i lengderetningen. Bladet er 2–4&nbsp;cm bredt, kan være litt bøyd ytterst mot spissen, og er på undersiden grågrønt og noe hårete. Bladstilken er 9–17&nbsp;mm lang, gulbrun og normalt litt behåret. Det er 10–17 par sidenerver på bladet. Arten har sjelden øreblad.

Raklene har brune skjell og inntil 7&nbsp;mm lang, skaftet kapsel som er grønn, men tett grålodden. Det oppadvendte arret er utbøyd, men kort og nesten ikke spaltet.

## Utbredelse
Namdalspil vokser i Nord-Europa, og er i Norden sjelden og stort sett plantet på det sentrale Østlandet, på Sørlandet og langs kysten opp til Bodø. Den finnes også spredt i hager og parker i Sør-Sverige, rundt Helsingfors, og i hele Danmark.

## Referanser




## Kilder
* Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), *Gyldendals store nordiske flora*, Gyldendal, Oslo 2007, 

## Eksterne lenker
*
Doggpil

**Doggpil** (vitenskapelig navn: *Salix daphnoides* ssp *daphnoides*) er et løvtre og en høyreist busk av pilefamilien (vierfamilien) av 2–5 meters høyde, maksimalt 10 meter. Arten vokser hos oss sjelden og nesten bare på det sentrale Østlandet. Den foretrekker fuktig sand- eller grusjord, strender, kildedrag og veikanter. Under arten hører underarten ***plommepil***. Doggpil er en busk på normalt 2–5 meters lengde, og er høyreist. Den dyrkes tidvis og kan naturaliseres fra hager, da oftest hunntrær.

Årskvistene er gule, brune eller rødaktige, og mer blålodne andre året. Bladene er smalt avlange og glinsende grønne øverst, men hvitgrønne eller grønngrå under. Bladspissen er ikke helt grågrønn på undersiden, i motsetning til resten av undersiden. Bladene er småtannede langs kanten med spiss ytterst og noe avrunding innerst. Bladskaftene er 5–15 mm lange og lodne, og bladene er 5-10 cm lange. Bladet er ikke særlig behåret, ofte helt snaut, og har normalt bare hår på midtnerven med gulgrønne, 8–15 sidenervepar. Arten har øreblad som er bredt eggeformede eller bredt lansettformet, og mangler merkbare ørebladskaft. Blomstring i april, før løvspretten.

Raklene er 2–5 cm lange og er nesten sittende på kvisten. Raklene er svart-brune eller nesten svarte, og har lange hår. Den snaue, gulgrønne kapselen er 4–6 mm lang, og har lang griffel og lange arr.

## Utbredelse
Doggpil er registrert som viltvoksende i Norge i Telemark, Innlandet, Oslo og Akershus. I tillegg blir den plantet i mindre omfang for å produsere råmateriale for kurvmaking.  

### Underarter
Doggpil har en viktig underart:
* **Plommepil** *(Salix daphnoides* ssp *acutifolia)* – høyde 1–3 m, dyrket eller gjenståense, naturaliseres i Sør-Sverige, Sør-Finland, østre Danmark og på Jæren. Likner doggpil, men har øreblad nederst på bladstilken, og fjororskvistene kan være enten blådogget (som doggpil) eller rødlige. Bladskaftet er 6–21 mm og bladet 6–12 cm langt. Spissen er langstrakt og spissere enn hos doggpil. Antall sidenerver er også høyere hos plommepil, med 12–22 par. Blomstrer allerede i mars-april.

## Referanser




## Kilder
* Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), *Gyldendals store nordiske flora*, Gyldendal, Oslo 2007. .

## Eksterne lenker
*
Fløyelsvier

**Fløyelsvier** (vitenskapelig navn: *Salix ×dasyclados*) er et løvtre og en høyreist eller mere rund busk av pilefamilien (vierfamilien) av 2–7 meters høyde. Arten likner kurvpil, men når kvistene blir eldre skifter de til nesten svart farge. Den er svært sjelden hos oss, nesten bare dyrket eller gjenstående langs kysten opptil Sogn og Fjordane. vokser hos oss sjelden og nesten bare på det sentrale Østlandet. Den foretrekker fuktig sandjord og strender.

Grenene er lys brun av farge og lange, jevnt tynne. Eldre kvister derimot blir nesten svarte og har myke hår. Den har bredere, mer hengende, smalt elliptiske og 10–18&nbsp;cm lange blader som er bølget i lengderetningen. Bladet er 2–3&nbsp;cm bredt, kan være litt bøyd ytterst mot spissen, og er på undersiden blågrønt og noe hårete. Bladstilken er 1–2&nbsp;cm lang. Det er 15–28 par sidenerver på bladet. Raklene har brune skjell og inntil 7&nbsp;mm lang kapsel som er grønn, men grålodden. Arret er utbøyd og spaltet.

## Utbredelse
Fløyelsvier vokser i Nord-Europa og er i Norden sjelden og stort sett plantet på det sentrale Østlandet, på Sørlandet og langs kysten opp til Stadtlandet. Den finnes også spredt i hager og parker i Sør-Sverige, rundt Helsingfors, og i hele Danmark.

## Kilder
* Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), *Gyldendals store nordiske flora*, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.

## Eksterne lenker
*
Modul

**Modul** kan vise til:

*Modul (arkitektur) – et begrep for klassisk søylediameter
*Modul (matematikk) – en algebraisk struktur
* Modul – i matematikk absoluttverdi til et komplekst tall
*MODUL University Vienna – et engelskspråklig universitet i Wien
*NTC Modul – et russisk forskningssenter

* Modul kan også betegne (prefabrikerte) elementer eller seksjoner i sammenheng med bygging av for eksempel:
**Romstasjoner
**Boreplattformer
**Skip
**Broer
**Hus
Sheol

**She'ol** eller *Sjeol* (hebraisk: , oversatt som «grav» eller «de dødes bolig», er i den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente) betegnelsen på dødsriket, et sted med mørke som alle de døde reiser til, både de rettmessige og de urettmessige, uavhengig av deres moralske valg i løpet av livet. Det er et sted med stillhet og mørke hvor man er avskåret fra Gud.

Innbyggerne i She'ol er «skygger» (*[[rephaitter|rephaim]]*) uten personlighet eller styrke. Under visse omstendigheter kan de kontaktes av de levende, liksom da heksen av Endor kontaktet skyggen til Samuel for Saul. Slik praksis er likevel forbudt (Femte mosebok, 18.10). Under den andre tempelperiode, fra omkring 500 f.Kr. til 70 e.Kr., utviklet det seg mer varierte forestillinger: I noen tekster er de rettferdige og de syndige delt i to avdelinger, i andre var She'ol et sted for straffedom, ment for de syndige alene. Da de hebraiske tekstene ble oversatte til gresk i Alexandria omkring 200 f.Kr. ble ordet She'ol erstattet med Hades. I Det nye testamente ble Hades benevnelsen på både dødsriket og ondskapen som det representerer.

Norske bibeloversettelser har som regel oversatt det hebraiske ordet med "dødsriket". Ny Verden-oversettelsen utgitt av Jehovas vitner lar den opprinnelige termen stå uoversatt (stavet "Sjeol" i den norske utgaven).

## Referanser
National Council of Churches

**National Council of the Churches of Christ in the USA**, også bare kalt **National Council of Churches** (**NCC**), er et økumenisk fellesskap bestående av 37 kristne trosretninger i USA. Totalt utgjør de mer enn 100,000 lokale menigheter og 45 millioner tilhengere. Foreningen oppstod som *Federal Council of Churches* i 1908, og ble i 1950 utvidet gjennom sammenslåinger med flere andre økumeniske organisasjoner, hvoretter den fikk sitt nåværende navn.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Kjetil Johansen Amundrud

**Kjetil Johansen Amundrud** (født 24. desember 1978) er en norsk skøyteløper og landeveissyklist. Han deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerer Brandbu Idrettsforening og Norge. 

## Personlige rekorder

## Meritter
### Norgesrekorder
Liste over norgesrekordnoteringer gjort av Kjetil Johansen Amundrud.
;Senior herrer

;Junior herrer

:Lagtemporekordene er gjort på lag med Øyvind Gravem og Sigurd Pettersen.
:Begge rekordene er de første som er notert på distansen. Øvelsen ble en offisiell rekord-øvelse etter skøytetinget i 2005.

### Internasjonale mesterskap
Junior-VM på skøyter deltatt i ett VM ved en konkurranse.
:* Roseville 1998 i sammenlagt.
::* Beste resultat 24.-plass sammenlagt i Roseville 1998.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
;Skøyter
*  Kjetil Johansen Amundrud på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*  Kjetil Johansen Amundrud på ISUs offisielle nettsider.
*  Kjetil Johansen Amundrud på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
*  Kjetil Johansen Amundrud på Effesport.nl (noen resultater)
;Bilder
*  Bilder av Kjetil Johansen Amundrud på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Ceratesa

* se systematisk inndeling

***Ceratesa*** er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).

## Utseende
*Ceratesa hemirhodia* er en middelsstor (vingespenn ca. 50 millimeter) påfuglspinner. Hunnen er ensfarget gulbrun, hannens forvinger er brungrå med en rund, mørk flekk i midten, bakvingene mer eller mindre rosa.

## Levevis
Som vanlig hos påfuglspinnere kan larvene finnes på mange forskjellige busker og trær. De spinner ikke noen kokong, men graver seg ned i jorden for å forvandle seg til en puppe i et utgravd kammer. De voksne sommerfuglene tar ikke næring til seg.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, beskrevet fra Bolivia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
************ Familien påfuglspinnere, Saturniidae
************* Underfamilien Ceratocampinae – 15 slekter, Amerika
************** Slekten *Ceratesa* Michener, 1949
*************** *[[Ceratesa hemirhodia]]* (W. Rothschild, 1907)

## Kilder

* Bilde av arten

## Eksterne lenker
* 
* Saturniidae Web - *Ceratesa*. Med bilder av de fleste artene http://www.saturniidae-web.de/Ceratesa.htm
Universidad Nacional de Costa Rica

**Universidad Nacional de Costa Rica** (**UNA**) er ett av fem offentlige universiteter i Costa Rica. Hovedcampusen befinner seg i Heredia. Det ble grunnlagt 15. februar 1973. Med over 12&nbsp;000 studenter er Universidad Nacional landets nest største universitet, etter Universidad de Costa Rica.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arenalsjøen

**Arenalsjøen** (spansk: *Lago Arenal*) er en kunstig innsjø ved vulkanen Arenal i Costa Rica. Den er om lag 30 km lang og nesten 5 km brei, og dekker et areal på 85 km². Den er dermed landets største innsjø. Den er mellom 30 og 60 meter dyp. Innsjøen var opprinnelig naturlig, men svært liten, og den ble utvida i 1979 for å fungere som reservoar for et vannkraftverk. Størsteparten av Arenalsjøen ligger i kantonen Tilarán i provinsen Guanacaste. De nærmeste byene er La Fortuna og Tilarán.

## Bilder

Fil:Lac Arenal Costa Rica 003.JPG|Arenalsjøen
Fil:Lac Arenal Costa Rica 001.JPG|Arenalsjøen
Fil:Lac_Arenal_Costa_Rica_Barrage.JPG|Arenalsjøen
Fil:ARENAL VOLCANO LAKE PANORAMA.jpg|Arenalsjøen med vulkanen Arenal i bakgrunnen
Fil:Panoramica del Lago del arenal.JPG|Panoramabilde av Arenalsjøen


## Eksterne lenker
* 
* Informasjon om Arenalsjøen hos Arenal.net
Rättschef

**Rättschef** (norsk: *rettssjef*) er tittelen på en upolitisk tilsatt embetsmann i det svenske Regeringskansliet som blant annet har ansvar for at forslag til lover og andre dokumenter blir utarbeidet og at de er juridisk korrekte og enhetlige. I visse departementer er samme person både rättschef og ekspedisjonssjef. Utrikesdepartementets rättschef har et særskilt ansvar for å følge folkerettslige saker av vekt og representerer Sverige i saker for internasjonale domstoler der Sverige er part, for eksempel Den europeiske unions domstol, Den europeiske menneskerettsdomstol og de menneskerettighetskomiteene i De forente nasjoner som tillater individuelle klagesaker.
## Referanser
Inger Sonberg Ramstad

**Inger Sonberg Ramstad** (født 29. februar 1932 i Oslo) er en norsk tekstildesigner og tekstilkunstner. 

Hun er utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole fra 1955 til 1959, hvor hun studerte under Kjellaug Hølaas. De to påfølgende årene jobbet hun som lærling/assistent i Synnøve Anker Aurdal sitt vevatelier.
 
Ramstad virket som freelance designer for Berger og Fossekleven fabrikker i Svelvik kommune i årene 1963-1984. Nærmere 300 pleddesign er signert Inger Johanne Ramstad, inkludert merkevarenavnet *Bergerpledd* ble etablert.
 
Ramstad har også deltatt på en rekke kollektivutstillinger som tekstilkunstner.

## Referanser


## Kilder
* Kulturnett.no om Ramstad
Samlingsforvaltningen

**Samlingsforvaltningen** er en fellestjeneste i Vestfoldmuseene IKS. Samlingsforvaltningen bistår Vestfoldmuseenes avdelinger med forvaltning, dokumentasjon og tilgjengeliggjøring av gjenstands- og fotosamlinger. Samlingsforvaltningen driver med forebyggende konservering, dokumentasjon av samlingene og oppbevaring av foto og gjenstander i klimastyrte magasiner.

Samlingsforvaltningen er en videreføring av det tidligere Museumssenteret i Vestfold.

## Historie
Opprettelsen av et fellesmagasin for de fire kulturhistoriske museene i Vestfold (Larvik Museum, Sandefjordmuseene, Vestfold fylkesmuseum og Nord-Jarlsbergmuseene) hadde sin bakgrunn i Museumsplan for Vestfold 1997-2000, som igjen bygde på NOU 1996:7 Museum – mangfald, minne, møtestad. Museumsplanen konkluderte med at mye kunne gjøres bedre når det gjaldt oppbevaring og behandling av samlingene ved museene i Vestfold, og utredningen anbefalte større grad av sentralisering og samhandling mellom museer, og opprettelse av fylkesvise fellestjenester for museer.

På bakgrunn av dette ble Museumssenteret i Vestfold AS (MuVe) stiftet sommeren 2004. Eierne var de fire museene gjennom eierne (dvs Vestfold fylkeskommune, Stiftelsen Vestfold fylkesmuseum, Sandefjord kommune og Larvik kommune). I tillegg hadde senteret samarbeidsavtale med Nord-Jarlsbergmuseene. Selskapet var en ideell organisasjon med formål å styrke og videreutvikle museumsvesenet i regionen. Senteret skulle inneholde felles gjenstandsmottak, klimastyrte magasiner og verksteder for forskjellig arbeid med gjenstands- og fotosamlinger.

1. januar 2009 ble MuVe avviklet som aksjeselskap, og slått sammen med Fylkesarkivet for Vestfold. Den nye enheten fikk navnet Kompetansesenter for Museum og Arkiv (KomMA), og var en enhet under Kultur i Vestfold fylkeskommune. Da Vestfoldmuseene IKS ble etablert 1. juli samme år, gikk KomMA inn som en avdeling i det konsoliderte museet. 1. januar 2011 ble Samlingsforvaltningen skilt ut som en egen avdeling i Vestfoldmuseene IKS, men ble 1. august 2012 igjen slått sammen med Vestfoldarkivet (det tidligere Fylkesarkivet for Vestfold) til én avdeling med felles leder.

## Tilhold
Samlingsforvaltningen har lokaler i på Pindsle i Sandefjord. Her finner man magasiner, mottaksrom, ordningsrom, konserveringsstudio og digitaliseringsrom. I samme bygg finner man Vestfoldmuseenes administrasjon og Vestfoldarkivet.

## Personalet og ledelsen
Samlingsforvaltningen har seks faste stillinger. Samlingsforvaltningen blir ledet av avdelingsdirektør Karianne Schmidt Vindenes.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marius Nyhammer

**Marius Nyhammer** (født 12. juni 1982), er en norsk tidligere syklist med flere seire. Han ble norgesmester i 2007 på 1000m bane. Han har hatt en lang karriere på det norske landslaget og deltatt i europamesterskap og flere world cup løp, med en 7 plass i verdenscupløpet Omloop Vlamse gewesten i 2003. 

Han var av Per-Ivar Bøe beskrevet som den nye Frank Vandenbroucke, og er i dag regnet som ett av de største sykkeltalentene Norge noensinne har fostret.

Nyhammer avsluttet karrieren i 2005, men gjorde comeback i 2007 med blant annet seier i norgescupen og 1.- og 4.-plass i NM bane. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil på Stoltzekleiven Opp
* Profil på Merida Rittranking
Monica Grefstad

**Monica Grefstad Frøynes** (født 1964) er en norsk tidligere friidrettsutøver fra Trondheim som spesialiserte seg på hekkeløp. Hun satte syv norsk rekorder på 100 meter hekk i årene 1993 og 1994, og senket den fra Hilde Fredriksens 13,39 til 13,09, som ble hennes karrierebeste. 

Per 2013 er hun Norges fjerde beste på 100 meter hekk gjennom tidene bak Christina Vukicevic, Lena Solli-Reimann, og Isabelle Pedersen. Under NM i Tønsberg 1993 satte hun sin 4. norske rekord med 13,26 s., og ble belønnet med kongepokalen. Hun representerte den lokal idrettsklubben Ranheim IL, og senere Sportsklubben Vidar og Minerva Friidrett.

Grefstad vant fem norske titler på 100 meter hekk og 400 meter hekk. Hun har også medaljer fra sprint og lengde uten tilløp.

Hun deltok internasjonalt i EM i friidrett 1994 og VM i friidrett 1993, kvalifiserte seg til semifinalene og VM i friidrett 1995, ikke videre fra kvalifiseringsheatene. Fra innendørs-VM 1995 og 1997 gikk hun begge ganger videre til semifinalene uten å nå finalene.
 
Grefstad ble rangert som nummer 180 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa *Nidaros* sin kåring i 2022.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Salhus Turn- & Idrettslag

**Salhus Turn- og Idrettslag** (STIL, stiftet i 11. februar 1918) er et fleridrettslag i Åsane bydel i Bergen.
STIL driver med gymnastikk, turn og med håndball og er tilknyttet Norges Gymnastikk- og Turnforbund og Norges Håndballforbund.

## Turn
Turngruppen har tilbud til alle i alderen 1-100 år enten man vil konkurrere i troppsgymnastikk eller drive mosjon. Treningssteder er Salhus skole, Salhushallen, Marikollen skole, Mjølkeråen skole, Åsanehallen, Flaktveithallen og Turnkassen.

## Håndball
Håndballgruppen har tilbud til gutter og jenter i tillegg til damer, og trener i Salhus skole, Mjølkeråen skole, Åstveithallen og Åsanehallen.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* Hordaland Gymnastikk og Turnkrets 
* Norges Gymnastikk og Turnforbund
* Norges Håndballforbund
Bevaringstenestene

**Bevaringstenestene – Museumssenteret i Hordaland** er det fulle navnet på en fellestjeneste for de konsoliderte museene i Hordaland fylke, knyttet til konservering og bevaring av museenes samlinger.

## Historikk
;1978:
På oppfordring fra museene gav i 1978 Hordaland fylkeskommune sammen med staten midler til opprettelse av en fellestjeneste ved å bevilge midler til den første stilling. Denne var knyttet til tekstil ettersom museene hadde sett hvor sårbart materiale dette var og hvor stort behovet var rundt om på museene. Sammen med tilskudd fra Norsk kulturråd til utstyr, var dermed Tekstilatelieret etablert; lagt administrativt til Vestlandske Kunstindustrimuseum. 

;1992:
Fra september 1992 flyttet Tekstilatelieret til lokaler ved Hordamuseet og ble lagt administrativt til museet, men med eget driftsbudsjett med midler direkte fra Hordaland fylkeskommune og staten.

;2004:
Fra 2004 ble Tekstilatelieret konsolidert med Norsk Trikotasjemuseum, og en prosjektstilling ved Hordaland fylkeskommune, til institusjonen som fikk navnet Museumssenteret i Salhus. Fellestjenesten for museene i Hordaland endret navn til Bevaringstenestene og flyttet inn i nye lokaler i Salhus i 2007. Ved ytterligere konsolidering i 2007 fikk Institusjonen inn nye avdelinger og endret navn til Museumssenteret i Hordaland. Fellestjenesten for museene i Hordaland heter i dag *Bevaringstenestene – Museumssenteret i Hordaland*.

## Eksterne lenker
* Bevaringstenestene
Smørform

**Smørform** er en form til å dekorere smør i. Betegnelsen brukes også om selve smøret når det er tatt ut av formen. Formene er helst laget i tre med skåret dekor. De er gjerne laget som et fire-, seks-, åttekantet eller rundt tårn med pyramideformet topp. Sidene kan være hengslet eller tappet i hverandre. Det har også vært brukt smørformer av hel ved med bolleform, smørformer skåret som fisker og smørformer i metall med annen dekor.

For lettere å kunne løsne smøret fra formen når den skulle åpnes fortelles det fra Budal i Sør-Trøndelag at de kunne legge formen i varmt vann ca. en time og så i kaldt vann natta over før den skulle brukes. Hvis de strødde litt salt i formen før de hadde i smøret, ville det også gå lettere å få det ut når det skulle brukes.

Smørformer har vært brukt utover på bygdene til jul, og til bryllup og begravelser. Til bryllup og begravelser skulle gjestene bidra med en sending med mat, og her var smør en viktig del. Det dekorerte smøret ble tatt ut av formen og satt på en stett på festbordet. En slik smørform kunne variere av størrelse fra omkring en til omkring tre kilo. På gårdene hadde de gjerne flere former i forskjellig størrelse, og størrelsen kunne også varieres med å lage en stor eller liten *fot* av smør under selve formen. Nærmeste slekt hadde de største formene, og det gjeveste smøret ble plassert framfor brudeparet. Noen former hadde skåret årstall og initialer for eieren, og gjestene kjente hvem som hadde levert smøret ut fra dekoren på formen. Smørfisker var ofte brukt til jul.

Noen steder har det vært brukt slike former til ost – særlig til brunost. Disse har også skåret dekor på innsiden som lager avtrykk i osten. Det kan være vanskelig å skille disse osteformene fra smørformer, og noen er trolig brukt både til smør og ost.

Synonymer er smørfisk (fiskeformet), smørfjøl (av hel ved med utskåret fordypning), smørformtre og smørsloga.

## Se også
* Osteform
* Smørkanne
* Smørstett

## Referanser


## Litteratur
* Landsverk, Halvor red. (1976): *Gilde og gjestebud*. Oslo. ISBN 82-521-1117-3
* Visted, Kristofer og Stigum, Hilmar (1952): *Vår gamle bondekultur*. Oslo.
* Østby, Jon Birger (1984): ''Nomenklatur for melkestell. Med tegninger av Torill Sand.'' Oslo.
* Østby, Jon Birger (1991): «Gravøl og gjestebudskost i Budalen». (artikkel i *By og Bygd. Norsk Folkemuseums årbok 1989-91*. Oslo, side 99-110.) ISBN 82-90036-34-5

## Eksterne lenker
* 
* Se smørformer i DigitaltMuseum.