open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Philydraceae

Se teksten

**Philydraceae** er en plantefamilie i ordenen Commelinales. Den omfatter 5-6 arter fordelt på bare 3 planteslekter. Familien omfatter arter i tropene i Asia og det vestlige Australia.

## Slekter
* *[[Helmholtzia]]*
** *[[Helmholtzia acorifolia]]*
** *[[Helmholtzia glaberrima]]*
** *[[Helmholtzia sp. Kress 92-3505]]*
* *[[Philydrum]]*
** *[[Philydrum lanuginosum]] * – Kina, Sørøst-Asia, Australia
* *[[Orthothylax]]* = syn. *Helmholtzia*
* *[[Philydrella]]*
** *[[Philydrella drummondii]]* – Australia
** *[[Philydrella pygmaea]]* – Australia

## Eksterne lenker
* 
* Philydraceae  – beskrivelse i: L. Watson & M.J. Dallwitz (1992–), *The families of flowering plants*.
Vannhyasintfamilien

Se teksten

**Vannhyasintfamilien** (latin: *Pontederiaceae*) er en plantefamilie i ordenen Commelinales. Den omfatter ca. 50 arter fordelt på 9 planteslekter. Familien omfatter også den rask spredende vannplanten vannhyasint. Slekten *[[Heteranthera]]* består også av akvatiske vann- og mudderplanter.

## Slekter
Slektene, og noen utvalgte arter, omfatter:
* *[[Vannhyasintslekten]] ([[Eichhornia]])* – 7 arter
** *[[Eichhornia azurea]]* 
** *[[Vannhyasint]] ([[Eichhornia crassipes]])*
** *[[Eichhornia diversifolia]]*
** *[[Eichhornia paniculata]]* – Brasil
* *[[Eurystemon]]*
* *[[Heteranthera]]*
** *[[Heteranthera dubia]]*
** *[[Heteranthera limosa]]*
* *[[Hydrothrix]]*
* *[[Monochoria]]*
* *[[Pontederia]]*
** *[[Pontederia cordata]]*
* *[[Reussia]]*
* *[[Scholleropsis]]*
* *[[Zosterella]]*

## Eksterne lenker
* 
* Pontederiaceae  – beskrivelse i: L. Watson & M.J. Dallwitz (1992–), *The families of flowering plants*.
Aksai Chin

**Aksai Chin** (kinesisk 阿克赛钦 eller 阿克賽欽) er en region i grenseområdet mellom Kina, Pakistan og India. Regionen beherskes i realiteten av Kina som har tatt den med i prefekturene Hotan og en mindre remse i Ngari, mens India gjør krav på samme som en del av India.; disputten går tilbake til 1962.

Området på rundt 37 tusen km² er så godt som helt ubebodd, men er av strategisk interesse for de innblandede stater. En av de direkte årsaker til Den sino-indiske krig i 1962 var den indiske oppdagelse av en ny kinesisk vei gjennom territoriet. Denne veien sammenbinder Tibet og Xinjiang og passerer gjennom byen Tianshuihai, det eneste egentlige tettstedet i hele Aksai Chin, og som har omkring 1.600 innbyggere.

I juni 2020 døde 20 indiske soldater og 43 kinesiske i en trefning ved Pangongsjøen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nepaltid

**Nepaltid** (**NPT**) er tidssonen for Nepal. Den ligger fem timer og 45 minutter foran UTC, og er den ene av kun to tidssoner som har et annet tidsavvik enn hele eller halve timer i forhold til UTC. Den andre er Chathamøyene, en øygruppe i Stillehavet som tilhører New Zealand, som ligger på UTC+12:45.

## Se også
*UTC+5:45
Stordalstrand

**Stordalstrand** (nordsamisk: *Suortu*) er ei bygd i Tromsø kommune i Troms fylke. Den ligger på vestsida av Sørfjorden (den innerste delen av Ullsfjorden), rundt 15&nbsp;kilometer sør for Sjursnes. Bygda er endepunkt for Fv51. I 2015 var det 20 personer bosatt i bygda.

## Referanser
Haemodoraceae

Se teksten

**Haemodoraceae** er en plantefamilie i ordenen Commelinales. Den omfatter ca. 100 arter fordelt på 14 planteslekter. Familien omfatter urter og busker. Artene vokser i Nord-Amerika, Sør-Amerika, Australia, Ny-Guinea og Sør-Afrika.

## Slekter
* *[[Anigozanthos]]* – «Kangaroo Paws» – Australia
* *[[Barberetta]]*
* *[[Blancoa]]*
* *[[Conostylis]]* – vestlige Australia
* *[[Dilatris]]*
* *[[Haemodorum]]* – «Bloodroots»
* *[[Lachnanthes]]* – Nord-Amerika
* *[[Macropidia]]* – «Black Kangaroo Paw» – sørvestlige Australia
* *[[Phlebocarya]]*
* *[[Pyrrhorhiza]]*
* *[[Schiekia]]*
* *[[Tribonanthes]]*
* *[[Wachendorfia]]* – 25 arter, Sør-Afrika
* *[[Xiphidium]]*

## Eksterne lenker
* 
* Haemodoraceae  – beskrivelse i: L. Watson & M.J. Dallwitz (1992–), *The families of flowering plants*.
Ashrita Furman

**Ashrita Furman** (født 16. september 1954 i Brooklyn i New York er kjent for sine mange guinness-rekorder.

Han har satt til sammen ca. 230 guinness-rekorder siden han satte sin første i 1979. Den første rekorden han tok var 27&nbsp;000 *jumping jacks* («sprellemannhopp»). Pr april 2009 innehar han 100 rekorder, som i seg selv er en guinness-rekord. Dette oppnådde han ved å samle en gruppe mennesker, som framførte et dikt på 111 språk. Diktet «*Precious*», skrevet av Sri Chinmoy, ble framført i *City Hall Park*.

Han har satt rekorder på alle 7 kontinenter, og i over 30 land. Bl.a. har han satt rekorder ved kjente landemerker som pyramidene i Egypt (løpe mens man balanserer en biljardkø), Stonehenge (balansere på treningsball), Eiffeltårnet (flest sit-ups på en time) og Den kinesiske mur (hoppe på hoppeball).

Han er en nær elev av Sri Chinmoy.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Ashrita Furmans offisielle hjemmeside
* Video: Ashrita Furman life story The Record Breaker
* Video: Ashrita Furman interview
Ormyridae

* *[[Eubeckerella]]*
* *[[Ormyrulus]]*
* *[[Ormyrus]]*

**Ormyridae** er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en familie i ordenen vepser. Det er en artsfattig gruppe som omfatter rundt 125 kjente arter fordelt på 3 slekter. Familien er dårlig undersøkt i Norge, men det er trolig at vi har tre arter. 
 
## Utseende
Små til middelsstore (1,1 – 6,7&nbsp;mm), tettbygde snylteveps. Hodet er nokså lite, antennene knebøyde. Beina er spinkle, vingene forholdsvis store, kledt med fine hår (microtrichia). Forvingen har en smal åre langs framkanten i de indre 2/3, denne ender i den ganske kort vingemerke-åre som går skrått bakover og utover. Bakkroppen er stor og høyt hvelvet, tett trykt inntil forkroppen slik at "vepsetaljen" (petiolus) ikke er synlig. På oversiden er den kraftig skulpturert med grove groper. Hunnens eggleggingsrør (ovipositor) er nokså kort og stikker lite ut fra bakkroppen.

## Levevis
Larvene til disse artene er knyttet til galledannende insekter, mest galleveps (Cynipoidea) og båndfluer (Tephritidae). Det er ofte uvisst om de er primære parasitoider, som angriper galledanneren, eller hyperparasitoider, som angriper andre parasitoider.

## Systematisk inndeling

* ordenen vepser, (Hymenoptera)
** gruppen stilkvepser, Apocrita 
*** gruppen Proctotrupomorpha 
**** gruppen Chalcidoidea
***** familien Ormyridae
****** *[[Eubeckerella]]* Narendran, 1999
****** *[[Ormyrulus]]* Bouček, 1986
****** *[[Ormyrus]]* Westwood, 1832 – inkluderer de fleste artene, eneste slekt som finnes i Europa der det er registrert 25 arter

## Kilder
* Natural History Museum, Universal Chalcidoidea Database http://www.nhm.ac.uk/research-curation/research/projects/chalcidoids/ormyridae.html
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr: http://www.faunaeur.org 
* Ottesen, P.S. (1993, revidert 1999) Norske insekter og deres artsantall. NINA utredning 55: 1-40. http://www.entomologi.no/norskeinsekter/NorskeInsektfamilier/index.htm
* van Noort, simon (uten dato) WaspWeb - Ormyrid wasps of the world https://web.archive.org/web/20070823100948/http://www.waspweb.org/Chalcidoidea/Ormyridae/index.htm
## Eksterne lenker
*
Arne Skaug

**Arne Skaug** (født 6. november 1906 i Horten, død 4. mars 1974 i København) var en norsk sosialøkonom, diplomat og politiker (Ap).

Han var statssekretær for utenriksminister Halvard Lange 1948–1949, handels- og skipsfartsminister i Einar Gerhardsens tredje regjering 1955–1962, samt fungerende utenriksminister i 1957. Som handels- og skipsfartsminister var han en sterk talsmann for en omlegging av den økonomiske politikken. Han ønsket mer europeisk og atlantisk samarbeid.

Skaug tok examen artium ved Horten gymnas i 1925. Han tok i tillegg handelsgymnas før han begynte å studere sosialøkonomi ved Universitetet i Oslo. Han ble cand.oecon i 1930. Direktør i Statistisk sentralbyrå fra 1946–1948. Ambassadør til OEEC i Paris fra 1949, og også til NATO fra 1952. Ambassadør til Storbritannia 1962–1968, og ambassadør til Danmark 1968–1974.

Sammen med Aase Lionæs utga han i 1935 boka *Tidens socialøkonomi*, som de selv kalte den første lærebok på norsk skrevet ut fra et klart sosialistisk perspektiv. De skrev også flere bøker sammen.

## Se også

* Cuba-saken

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Arne Skaug i Norsk biografisk leksikon
Perilampidae

* Chrysolampinae
* Perilampinae
* Philomidinae

**Perilampidae** er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en familie i ordenen vepser. Familien omfatter rundt 280 kjente arter fordelt på 17 slekter. Den er dårlig undersøkt i Norge, men det er trolig at vi har ca. 8 arter. Perilampidae er nært beslektet med Eucharitidae og det er sannsynlig at de to gruppene bør slås sammen.
 
## Utseende
Små, som oftest blankt metalliske vepser. De er gjerne blå eller grønne. Forkroppen (mesosoma) er kraftig, særlig prothorax (det første thorax-avsnittet) er sterkt utviklet og mer eller mindre skiveformet. Bakkroppen (metasoma) er vanligvis liten og trekantet. Overflaten er vanligvis kraftig skulpturert.

## Levevis
Denne gruppen er stort sett hyperparasitoider, det vil si at de snylter på insekter som selv er parasitoider, spesielt snyltefluer (Tachinidae) og snylteveps (Ichneumonoidea) som snylter på sommerfugl- og planteveps-larver. De har også blitt funnet på larver av nettvinger, biller og nymfer av gresshopper. Hunnen kan legge opptil 500 små egg på planter. I likhet med Eucharitidae har de et første larvestadium som er såkalte *planula*-larver (navnet er også brukt om helt andre larvetyper hos enkelte marine, virvelløse dyr), knøttsmå og svært aktive larver som leter opp passende verter. Planula-larven finner en sommerfugl- eller planteveps-larve og borer seg inn i denne på jakt etter andre parasitoider. Man vet ikke om de kan skille mellom parasiterte og ikke-parasiterte larver. De voksne vepsene finner man ofte på blomster.

## Systematisk inndeling / europeiske slekter

* ordenen vepser, (Hymenoptera)
** gruppen stilkvepser, Apocrita 
*** gruppen Proctotrupomorpha 
**** gruppen Chalcidoidea
***** familien Perilampidae
****** Chrysolampinae – 63 arter i 6 slekter
******* *[[Brachyelatus]]* Hoffer & Novicky, 1954 – én art i Europa
******* *[[Chrysolampus]]* Spinola, 1811 – 30 arter i Europa
******* *[[Chrysomalla]]* Förster, 1859 – 4 arter i Europa
****** Perilampinae – 202 arter i 6 slekter
******* *[[Euperilampus]]* Walker, 1871 – én art i Europa
******* *[[Perilampus]]* Latreille, 1809 – 28 arter i Europa
******* *[[Steffanolampus]]* Peck, 1974 – én art i Europa
****** Philomidinae – 11 arter i 2 slekter
******* *[[Philomides]]* Haliday, 1862 – to arter i Europa
****** Uplassert til underfamilie: 1 slekt med 1 art

## Referanser


## Kilder
* Natural History Museum, Universal Chalcidoidea Database http://www.nhm.ac.uk/research-curation/research/projects/chalcidoids/perilampidae.html
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr: http://www.faunaeur.org 
* Ottesen, P.S. (1993, revidert 1999) Norske insekter og deres artsantall. NINA utredning 55: 1-40. http://www.entomologi.no/norskeinsekter/NorskeInsektfamilier/index.htm

## Eksterne lenker
*
Django Bates

**Django Bates** 
(født 2. oktober 1960 i Beckenham)
er en engelsk jazzmusiker,
kjent fra flere samarbeid med norske musikere, blant
annet Bendik Hofseth og Sidsel Endresen.
I hjemlandet har han ledet flere grupper siden 1979, herunder Earthworks 
sammen med norgesvennen Iain Ballamy.
Han er professor ved rytmekonservatoriet i København  (2005) og
har ledet *Nordic Youth Improvisers*.
## Premier
* Jazzpar Prize 1997

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Anna Gräber

**Anna Gräber** (født **Anna Henrietta Gräber** 1. oktober 1887 i Göteborg, død 24. mai 1957 i Stockholm) var en  svensk skuespiller, opera- og operettesangerinne og sangpedagog. Hun var søster til skuespilleren Mary Gräber og kunstnerinnen Lilly Gräber.

## Biografi
Anna Gräber gikk på Stockholmsoperans balettskole og studerte sang ved Kungliga Musikaliska Akademien og i Berlin. Hun debuterte på scenen i 1910 på Stora Teatern i Göteborg i rollen som Arabella i operetten *Surcouf*. Fram till 1911 hadde hun sidan engagemang hos Albert Ranft ved dennes turnerende lyriske avdelning og deretter ved forskjellige selskap. Årene 1923–1925 var hun ved operan i Göttingen, der hun blant annet spilte Brünhilde i Valkyrien, men overgikk senere til å virke som sangpedagog.

Anna Gräber var søster til skuespilleren Lilly Gräber (Emeli Signe Wilhelmina "Lilly" Gräber, födt den 6. november 1893 i Stockholm, død der den 21. april 1965) og til revyartisten Mary Gräber (Mary Clementine Theresia Gräber, født 15. desember 1891 i Stockholm, død 27 oktober 1982 i Täby).

Filmen *Eviga länkar* fra 1946 er en romantisert skildring av de tre søstrenes liv. Søstrene Gräber er begravde på Norra begravningsplatsen i Solna kommune i Stockholms län.

## Filmografi

## Referanser


## Kilder
*.
*.

## Eksterne lenker
*
Kristian Solem

**Kristian Håkon Solem** (født 13. mars 1980 i Trondheim) er en norsk turner. Han representerer Trondhjems Turnforening. 

Han har trent sammen Arve Jørgensen. Solem har ingen individuelle NM-gull sammenlagt som senior, men som junior vant han imidlertid 3 NM-gull på rad i 1996, 97 og 98.

Som senior har han deltatt i både EM (2004) og VM (2006). I VM 2006 fikk det norske laget en 34.-plass i lagkonkurransen. 

På nasjonalt nivå har han flere NM-medaljer. I 2001 fikk han bronse sammenlagt, bak Espen Jansen og Arve Jørgensen. I NM 2004 ble det lagsølv på Trondhjems Turnforening, der Solem deltok. 

Ved NM 2006 i Stavanger fikk han 4 medaljer; gull i lagkonkurransen, samt gull i bøylehest, sølv i skranke og bronse i svingstang. 

## Referanser
Momentum – foreningen for arm- og benprotesebrukere

**Momentum** er en norsk organisasjon for amputerte, dysmelister og ortosebrukere, deres pårørende og de som er interesserte i rehabilitering av amputerte, dysmelister og ortosebrukere. 

Organisasjonen ble etablert i 1996, er tilknyttet Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon og har over 800 medlemmer. Momentum er landsdekkende, med syv fylkeslag. 

Interesseforeningen driver med likemannsarbeid for å hjelpe medlemmene, og jobber for at amputerte, dysmelister og ortosebrukere, på tross av sitt tap, skal finne livsglede og evne å se framover. Kontakter utfører besøk blant annet på sykehus og rehabiliteringsinstitusjoner og i hjemmene.

I 2001 lanserte Momentum en livsgledekampanje med bilder av amputerte tatt av fotografen Dag Thorenfeldt. Kampanjen ble åpnet på Rikshospitalet av prinsesse Märtha Louise.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Spildra (Gol)

**Spildra** er ett lite sted i Gol kommune i Buskerud. I nærheten av Spildra ligger også Gol kirke og Gol skisenter. Fylkesvei 223 mellom Spildra og Rotneim begynner her.

Navnet kommer fra elva Spildra som har sitt startsted på Skagaåsen, og renner ut i Heimsil ved Spildra.
Boris Gregorka

**Boris Gregorka** (1906–2001) var en jugoslavisk turner.

Han deltok i to olympiske leker og to verdensmesterskap for Jugoslavia. Dette ga ham til sammen tre bronsemedaljer; i lagkonkurransen under OL 1928, og i lagkonkurransen under verdensmesterskapet i turn 1930 og VM i 1938.

Individuelt kom han på 33.-plass under OL i 1928 og 78.-plass under OL i 1936.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Øystein Hov

**Øystein Hov** (født 10. juni 1950 i Drammen) er en norsk atmosfæreforsker. Han er generalsekretær i Det Norske Vitenskaps-Akademi og tidligere forskningsdirektør ved Meteorologisk institutt.

## Utdanning og karriere

Hov ble cand.real. (meteorologi) ved Universitetet i Oslo i 1975. I 1977 fikk han Kongens gullmedalje for studien «En analyse av et globalt forurensningsproblem. Virkningen av utslipp av hydrokarboner og nitrogenoksider på ozoninnholdet i troposfæren». I 1982 ble han dr.philos. samme sted på avhandlingen «Models of the chemical turnover in the atmospheric boundary layer».

Han var forsker ved NILU – Norsk institutt for luftforskning fra 1981 til 1989 og direktør samme sted fra 1996 til 2003. I perioden mellom var han professor i meteorologi ved Geofysisk institutt ved Universitetet i Bergen. Han var bestyrer 1990–95. Han hadde også bistilling som forskningsdirektør ved Nansensenteret for fjernmåling.

I 2003 blei Hov tilsatt ved Meteorologisk institutt, først som klimadirektør og fra 2004 som leder av instituttets forsknings- og utviklingsdivisjon. Høsten 2013 blei han valgt til president for Kommisjonen for atmosfærevitenskap under Verdens meteorologiorganisasjon. Høsten 2016 blei han valgt til generalsekretær i Det Norske Vitenskaps-Akademi for perioden 2017–20. Han har også hatt bistilling som professor II i meteorologi ved Universitetet i Oslo. 

Høsten 2013 blei Hov utnevnt til æresdoktor ved Stockholms universitet.

## Forskning
Hovs forskning er knyttet til teoretiske modeller for den kjemiske sammensetningen av atmosfæren. I slike modeller tar en utgangspunkt i tilgjengelige data for utslipp, transport og spredning i atmosfæren, kjemiske transformasjoner og avsetnings- og utfellingsprosesser, og ut fra dette søker en å beregne hvordan forurensninger i gass- og partikkelform sprer seg i tid og rom.

Hov har anvendt slike modeller på f.eks. lokale forurensningsproblemer i byer og industriområder, på sur nedbør, på overgjødsling (eutrofiering), på ozondannelse nær bakken og på globale endringer i atmosfæren og dennes innhold av drivhusgasser. Resultatene fra forskninga er tatt i bruk i nasjonal og internasjonal miljølovgivning for å redusere graden av luftforurensninger. 

Hov har publisert over 260 vitenskapelige rapporter og artikler, herunder ca. 90 i internasjonale tidsskrifter. 

## Verv

Hov har hatt tallrike verv innen norsk og internasjonal forskning, blant annet
* leder av den norske hovedkomiteen for Det internasjonale polaråret (2005–)
* medlem av FNs klimapanel første runde (1989)
* leder av Europakommisjonens rådgivende komite for atmosfæreforskning (1992–2003)
* leder av Verdens meteorologiorganisasjons arbeidsgruppe for atmosfærekjemi og forurensninger (1998–)

Han er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi og Norsk vitenskapsakademi for polarforskning.

## Referanser





## Eksterne lenker
Jordskjelvet i Afghanistan 2009

**Jordskjelvet** i østlige del av Afghanistan hadde styrke 5,7 Momentmagnitude den 15.&nbsp;april 2009, 0157 lokal tid (2127 GMT). Jordksjelvet ble to timer senere etterfulgt av et etterskjelv på 5,1 momentmagnitude. Skjelvet rammet 90 km øst for Kabul, nær grensen mot Pakistan. Fire landsbyer i Khogyani i Nangarhar-provinsen ble hardt rammet. En talsmann for regjeringen sa til AP News at skjelvene drepte 15 mennesker, såret 20 og ødela 100 hjem.

Nordlige del av Afghanistan og Pakistan er ofte rammet av jordskjelv. Et jordskjelv målt til 7,6 på Richters skala rammet Pakistan og Kashmir i oktober 2005 da 74&nbsp;000 mennesker døde og 3,5 millioner ble hjemløse.

## Referanser
Lord Howe-øya

**Lord Howe-øya** er ei øy i Australia. Den ligger i Tasmanhavet, rundt 600&nbsp;km øst for Australia. Administrativt tilhører den delstaten New South Wales. Den har et areal på 14,6&nbsp;km² og 350 innbyggere. I tillegg til de faste beboerne kan det maksimalt være 400 turister på øya til enhver tid.

Øya er halvmåneformet, omkring 10&nbsp;km lang og 1,5&nbsp;km bred. Den består av en erodert rest av en 6,9 millioner år gammel vulkan. Et korallrev og en lagune ligger beskyttet til på innsida av øyas halvmåneform.

Lord Howe-øya ble oppdaget i februar 1788 av HMS «Supply», under befal av løytnant Lidgbird Ball, som var på vei til Norfolkøya med fanger for å opprette en bosetning der. Øya var ubebodd, og ble oppkalt etter en engelsk admiral. Den første bosetningen ble dannet i 1833.

Siden 1982 har øya vært på Verdensarvlista, på grunn av sitt sjeldne dyre- og planteliv.

## Eksterne lenker
* 
*  Lord Howe Island subtropical forests (World Wildlife Fund)
*  Jane's Lord Howe Island Page 
*  Pacific Island Travel Lord Howe Island Information
*  UNESCO World Heritage Centre - Lord Howe Island Group
«Jason»

__NOTOC__

**«Jason»** var en norsk selfangstskute på 495 brt som ble bygget ved Rødsverven (Framnæs Mek. Værksted i Sandefjord) i 1881. Den var rigget som bark og hadde en mindre hjelpemotor. Skipet var finansiert av forretningsmannen Christen Christensen fra Sandefjord. Hun ble i 1899 solgt til Italia og omdøpt «Stella Polare».

I 1888 brakte «Jason» Fridtjof Nansen til Grønland i forbindelse med den første dokumenterte kryssingen av øya.

I 1892/93 og 1893/94 ble «Jason» benyttet av Carl Anton Larsen på hvalfangstekspedisjoner til Antarktis for Christensens selskap A/S Oceana for å kartlegge hval- og selforekomster. «Jason» undersøkte i første rekke områdene rundt Sør-Georgia og øst for Antarktishalvøya og nådde 68°10' sørlig bredde, det sørligste punkt noen hadde seilt i dette området. Den første ekspedisjonen var hovedsakelig interessert i fangst av retthval, men observerte bare blåhval, finnhval og knølhval. Disse artene hadde man ikke tilfredsstillende utstyr for å kunne fange. Det ble imidlertid tatt over 6000 pelssel, og året etter reiste man ned med fire skip og over hundre mann for å fange mer sel.

Oberservasjonene fra «Jason»-ekspedisjonene ledet blant annet til at C.A. Larsen i 1904 etablerte hvalfangststasjonen Grytviken på Sør-Georgia.

«Jason» ble i 1899 solgt til den italienske prinsen og oppdageren Luigi Amedeo, hertug av Abruzzi og omdøpt «Stella Polare». Luigi Amedeo ledet en nordpolekspedisjon, og fra Kristiania gikk ferden til Arkhangelsk, der «Stella Polare» ankret opp 30. juni 1899. En overvintringsleir ble etablert på Frans Josefs land, men da hertugen mistet to fingre i løpet av overvintringen, tok kaptein Umberto Cagni over ledelsen av sledeturen som nådde 86° 34’ den 25. april 1900, 35–40 kilometer lenger nord enn Nansens rekord fra 1895. Den 16. august 1900 startet «Stella Polare» returreisen til Norge og ankom Tromsø 16. august. 

I 1902 ble skipet strøket fra Lloyd's Register. Hun ble landsatt i Tiber ved Roma i 1909. 

## Geografiske steder oppkalt etter «Jason»
* Jason Harbour, Sør-Georgia  
* Jason Island, Sør-Georgia 
* Jason Peak,Sør-Georgia  
* Jason Peninsula

## Referanser




## Litteratur
* C. A. Larsen: «Nogle optegnelser af sæl- og hvalfanger Jason's reise i sydishavet 1893–94», i *Det norske geografiske Selskabs Aarbog 1894*, s. 115-151.
* Louis Amédée de Savoie (Duc des Abruzzes): «Expédition de l’Étoile Polaire dans la Mer Arctique 1899–1900», Paris, coll. *Polaires, Économica*, 2004

## Eksterne lenker
*  C. A. Larsens dagbok fra «Jason»s ekspedisjon i 1893/94  Norsk Polarhistorie
*  Modell av «Stella Polare»
Anton Malej

**Anton Malej** (født 1908 i Ljubljana, død 1930) var en jugoslavisk turner.

Han deltok i et OL og et verdensmesterskap for Jugoslavia. Dette ga ham to bronsemedaljer; i lagkonkurransen under OL 1928, og i lagkonkurransen under verdensmesterskapet i turn 1930.

Individuelt kom han på 25.-plass sammenlagt under OL i 1928, og han fikk 15.-plass i skranke og bøylehest som beste enkeltresultater individuelt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stane Žilič

**Stane Žilič** (født 1897 i Ljubljana, død 1980) var en jugoslavisk turner. 

Han deltok i et OL (1924) og et verdensmesterskap for Jugoslavia. Dette ga ham én bronsemedalje; i lagkonkurransen under verdensmesterskapet i turn 1930. 

Jugoslavia kom på 4.-plass i lagkonkurransen under OL i 1924. Individuelt kom han på 29.-plass, og ble med det Jugoslavias tredje beste utøver sammenlagt. Leon Štukelj vant sammenlagt, og Janez Porenta kom på 20.-plass. Žilič' beste enkeltresultat i denne olympiaden var 5.-plass i tauklatring. 

## Eksterne lenker
*
Tore Strindberg

**Tore Strindberg**, født 19. februar 1882 i Stockholm, død 6. februar 1968 var en svensk billedhugger og medaljegravør.

Strindberg studerte under medaljegravøren Adolf Lindberg og deretter på Konstakademien 1902–05. Han er først og fremst kjent for bronseskulpturer i en klassifisert og realistisk stil fra 1920- og 30-tallet. Mest kjent er «Crokus», en skulptur av en ung pike som symboliserer ungdomstidens forgjengelighet.

Tore Strindberg var yngre bror til Nils Strindberg (1872–97), som deltok i Andrées ballongferd  mot Nordpolen i 1897. Tore Strindberg formgav senere et gravmonument for ekspedisjonenes medlemmer på Norra kyrkogården i Stockholm. En annen bror var Sven Strindberg (1874–1957), som blant annet var den første intendenten for Liljevalchs konsthall. August Strindberg var fetter till Tore Strindbergs far.

## Utvalg av verk
* *Yngling* (1904), Thielska galleriet, Stockholm
* *En mor* (1905), Finspång
* Altaruppsats (1909) kalkbruk, Hjorthagens kyrka i Stockholm
* *Hubertus-hjort* forgylt tre, i koret i Hjorthagens kyrka
* Statuer på fasaden til den av Cyrillus Johansson tegnede bygningen Riddaren 17, hjørnet Nybrogatan/Riddargatan (1912)
* *Uppstånden Kristus* (1914), stykkrelieffer i Engelbrektskyrkan i Stockholm
* Krucifix (1917), Åmots kapell i Gästrikland og Över-Luleå kyrka
* Altaruppsats (ca. 1917), Bäckseda kyrka i Småland
* *Crokus* (1925) bronse, Stadshusparken i Stockholm, i Rosengården i Karlshamn, i Kungsparken vid Vasaplatsens nedre del i Göteborg og ved Kapella i Borås
* *Diana* (1925), Moderna Muséet
* Järntorgsbrunnen,«De fem världsdelarna» (1927) støpejern, bronse og granitt, Järntorget i Göteborg
* *Andrée-expeditionen* (1933), gravmonument på Norra kyrkogården i Stockholm
* *Fågelbad* fontänskulptur (1941–42), Hörsalsparken i Norrköping samt i Nässjö og Sandviken
* *Hjalmar Branting*, portrettbyste i granitt (1945) i Folkets Park i Linköping
* *Flicka knyter sitt hår* (1946) bronse, i Olof Palmes park i Kalmar
* *Skogsnuvan och näcken* (1956), Norrköping og Gävle
* *Flicka med docka* (1950) bronse, Högby servicehus, Finspång
* Staty av två barn och en hund (1957) bronse, Dagsbergsvägen i Norrköping
* *S:t Göran* tre, kapellet i Skelleftehamn
* Ett flertal portrettbyster og medaljer

## Ytterligre
* Svenskt konstnärslexikon V, 1967

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ToreStrindberg.se
Romeo Neri

**Romeo Neri** (født 26. mars 1903 i Rimini, død 23. september 1961 samme sted) var en italiensk turner. Han var med i tre OL og et turn-VM for Italia.

Hans første OL var i 1928, her fikk han sølv i svingstang, bak sveitsiske Georges Miez. Sveits vant denne konkurransen. I tillegg kom han på 4.-plass i ringer og sammenlagt. Sammenlagt var han kun 0,125 poeng fra bronsen; Leon Štukelj fikk 244,875, mens Neri fikk 244,750 poeng. Han ble beste italiener sammenlagt. Hans neste OL var i 1932 i Los Angeles, her vant han tre gullmedaljer; i lagkonkurransen, den individuelle mangekampen og i skranke. Han kom på 4.-plass i frittstående. Under OL i 1936 vant han ingen medaljer, men Italia fikk her 5.-plass i lagkonkurransen.

I VM-sammenheng har han to medaljer; sølv i mangekampen, der sveitsiske Eugen Mack vant, og bronse i hopp fra VM i 1934.

På nasjonalt nivå har han fire mesterskap i turn, han ble italiensk mester i 1928 til 1930, samt i 1933.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bilabial nasal

En **bilabial nasal** er en konsonantlyd som brukes i nesten alle språk. Symbolet i det internasjonale fonetiske alfabetet som representerer denne lyden er , og det tilsvarende X-SAMPA-symbolet er . Den bilabiale nasalen forekommer i norsk, hvor den representeres ved «m» i *mann* og *kam*.

## Egenskaper
Den bilabiale nasalens egenskaper:
* Artikulasjonsmåten er plosiv, altså frembringes den ved å stenge for luftstrømmen gjennom taleorganene.
* Artikulasjonsstedet er bilabialt, altså frembringes lyden med begge leppene.
* Fonasjonen er stemt, altså vibrerer stemmebåndene under artikulasjonen.
* Den er en nasal, altså slipper luften ut gjennom nesen.
* Den er en sentral konsonant, altså frembringes den ved at luftstrømmen går over midten av tungen, i stedet for over sidene.
* Luftstrømmen er pulmonisk egressiv, altså frembringes den ved å skyve luft ut av lungene og gjennom strupen, i stedet for fra glottis eller munnen.
Union européenne de gymnastique

**Union européenne de gymnastique** (**UEG**), stiftet i 1982, er én av de fire kontinentale unionene i Fédération internationale de gymnastique (FIG) og representerer Europa med hovedkvarter i Lausanne i Sveits.

## Disipliner
UEG regulerer åtte disipliner innen gymnastikk:

## Medlemmer
I 2017 var 50 nasjonale forbund tilsluttet UEG, med til sammen over 10 millioner medlemmer:

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Walter Bach

**Walter Bach** (født 10. desember 1909, dødsår ukjent) var en sveitsisk turner. Han representerte turnforeningen *Züricher Alte Sektion*.

Han var med i et OL og et VM for Sveits. Han var med i OL i 1936, der han fikk sølvmedalje i lagkampen. Tyskland vant denne konkurransen. Han vant ingen individuelle medaljer, og fikk 11.-plass sammenlagt, 4.-plass i hopp, 5.-plass i bøylehest og 6.-plass i skranke som beste resultater.

I VM-sammenheng har han en gullmedalje; gull i lagkonkurransen i VM i Budapest i 1934.

## Eksterne lenker
*
Junkergylt

**Junkergylt** er en leppefisk, og er en av de mest fargestrålende fiskene som kan påtreffes i nordeuropeiske farvann. Hunnene har en langsgående hvit stripe nede på sidene, og lengre opp en langsgående brun stripe. Hannene har derimot en langsgående rød eller oransje sikksakk-stripe, og en svart eller rød flekk ved brystfinnen. 

Den er utbredt i det østlige Atlanterhavet fra De britiske øyer til Guineabukta. Arten finnes også i Middelhavet og det sørlige Svartehavet. De afrikanske funnene sør for Kapp Verde og Senegal bør sannsynligvis regnes til en annen art, *Coris atlantica*. Junkergylt er fanget noen få ganger i Kattegat, men er aldri observert i norske farvann. 

I likhet med andre leppefisker lever den ved algegrodde klippevegger og steiner. I Middelhavet er den også vanlig i *[[Posidonia oceanica|Posidonia]]*-sjøgras. Arten finnes på 3&ndash;120 m dyp, og står dypest om vinteren. Junkergylten er en hermafroditt som lever i grupper dominert av en hann.

## Litteratur

* 

## Eksterne lenker
* 
*
Emmaste kommune

**Emmaste** er en tidligere landkommune i Hiiu fylke i Estland. Kommunen hadde cirka 1&nbsp;200 innbyggere og et areal på 197&nbsp;km². Kommunen lå sør på øya Hiiumaa som er Estlands nest største øy.

Administrasjonssenteret var Enmaste, og kommunens befolkningstall var svakt stigende.

## Referanser
Kõrgessaare kommune

**Kõrgessaare** er en tidligere landkommune i Hiiu fylke i Estland. Kommunen hadde cirka 1&nbsp;300 innbyggere og et areal på 379,5&nbsp;km². Kommunen lå nordvest på øya Hiiumaa som er Estlands nest største øy.

Administrasjonssenteret var Kõrgessaare, og kommunens folketall var fallende.

Oppe på Kõpu-halvøya som strekker seg vestover i Østersjøen, finner vi Kõpu fyr som per 2011 feirer 480-årsjubileum og er verdens eldste kontinuerlig drevne fyrtårn. Hvert år besøkes det av 30.000 turister, og er et kjent symbol for Estland. De har blitt avbildet av maleren Paul Kamm (1917-1979) og andre estiske kunstnere.

## Referanser
Wiener Neustadt bispedømme

**Wiener Neustadt bispedømme** var et romersk-katolsk bispedømme i Østerrike som eksisterte fra 1469 til 1785. Siden 1990 eksisterer Wiener Neustadt bispedømme (igjen) som titulærbispedømme.

Bispedømmet ble skilt ut fra Salzburg erkebispedømme av pave Paul II og bestod av bare ett sogn. Bakgrunnen var at keiser Fredrik III av Det tysk-romerske rike ønsket et eget bispedømme for sin residensby, Wiener Neustadt. Frem til 1722 var bispedømmet immediat. Dette året ble Wien bispedømme opphøyet til erkebispedømme og fikk tildelt Wiener Neustadt som suffraganbispedømme, som i sin tur ble utvidet med ett ytterlige sogn.

Da Maria Teresia opprettet militærbiskop-embedet, ble dette tildelt biskopen av Wiener Neustadt, siden bispedømmet var så lite. Militærbiskopen beholdt Wiener Neustadt som sitt sete også etter at bispedømmet ble opphevet i 1785 og innlemmet i Wien erkebispedømme. Østerrikes militærbiskop har fremdeles sitt sete i byen, og det er han som siden 1990 igjen bærer tittelen «titulærbiskop av Wiener Neustadt». Innehaveren av tittelen siden 1997 er Christian Werner.
Karl Muru

**Karl Muru** (født 1. januar 1927 i Kaarepere, død 30. mai 2017) var en estisk professor i litteratur.

Han tok lærerutdanning ved Tartu seminar 1945–51, og studerte 1951–58 ved Universitetet i Tartu. Fra 1951 til 1959 underviste han i videregående skole, hvoretter han fra 1962 underviste i estisk litteratur ved TRU. Han tok doktorgraden i 1974 på en studie av 1930-tallslyrikk.

Fra 1974 var han også medlem av den estiske forfatterforeningen.

Hans forfatterskap omfatter hovedsakelig studier av estisk lyrikk. Han skrev og utviklet også undervisningsmateriell til skolebruk. I perioden 1989–95 utga han den årlige diktantologien *Sonár*.

Muru mottok i 1995 Estlands kulturfonds litteraturpris for sitt arbeid med *Sonár*-antologiene. Han fikk i 1997 en medalje fra Universitetet i Tartu og mottok i 2002 Den hvite stjernes orden.

## Referanser
KNM «Helge Ingstad» (F313)

**KNM «Helge Ingstad»** (F&thinsp;313) var en norsk fregatt av Fridtjof Nansen-klassen, navngitt etter oppdageren Helge Ingstad, og ble overlevert fra verftet Navantia i Spania i 2009.

Fregatten sank i Hjeltefjorden i 2018 etter en  skipskollisjon, i ettertid kjent som «Helge Ingstad»-ulykken. Den ble deretter hevet og nødreparert, skipet til kai på Hanøytangen på Askøy, hvor den ble ferdig hugget opp i februar 2022.

## Overlevering og oppdrag
Fregatten ble overlevert 29. september 2009 fra verftet Navantia i Ferrol i Spania til Sjøforsvaret ved Forsvarets logistikkorganisasjon. Fartøyet var nummer fire i serien av fem som i perioden 2006–2011 ble overlevert til Sjøforsvaret. Da fregatten ble anskaffet var prisen rundt 3,78 milliarder kroner.

Fra desember 2013 til mai 2014 deltok KNM «Helge Ingstad» i uttransportering av kjemiske våpen fra Syria i operasjonen RECSYR.

Fregattens siste oppdrag var som deltaker i NATOs stående maritime styrke 1.

## Skjebne

Den 8. november 2018 kolliderte fregatten med tankskipet «Sola TS» og sank nær land i Hjeltefjorden i Hordaland.

Den 2. mars 2019 ble den havarerte fregatten hevet, satt på en lekter, og fraktet til Haakonsvern, hvor den ankom 3. mars 2019.

I perioden 3. mars 2019 til 10. april ble det utført midlertidige reparasjoner slik at fartøyet kunne sjøsettes igjen. Den ble 3. juni 2019 slept til Ågotnes der den lå til kai i påvente av hogging etter at regjeringen i juni 2019 besluttet at skipet ikke kom til å  bli istandsatt. I juli 2020 ble vraket lagt ut på anbud for opphugging. I januar 2021 ble oppdraget tildelt Norscrap West AS, og fregatten var ferdig hugget opp et drøyt år senere.

Forsvarsmateriell donerte en rekke deler til Forsvarsmuseet som skal stilles ut for besøkende. Blant annet ble en mannskapslugar tatt ut og bevart. En gassturbin skal blant annet brukes til undervisningsformål i Forsvaret. Skrapmetallet ble solgt for rett under 18 millioner kroner til et tysk smelteverk for omsmelting til armeringsjern.

## Bilder

KNM Helge Ingstad i Lerøyosen.jpg|KNM «Helge Ingstad» i Lerøyosen i august 2018
Fr Nansen frigates Oslo.JPG|KNM «Helge Ingstad» sammen med KNM «Fridtjof Nansen»  i Fridtjof Nansen-klassen 2010
HNoMS Helge Ingstad at Hanøytangen.jpg|KNM «Helge Ingstad» ved Hanøytangen på Askøy i mars 2019. Kranfartøyene «Rambiz» og «Gulliver» klargør for overføring til den nedsenkbare lekteren BOAbarge 33.


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Forsvarets hjemmeside for Fridtjof Nansen-klassen 
* Omtale i Maritimt Magasin
Pühalepa kommune

**Pühalepa** er en tidligere landkommune i Hiiu fylke i Estland. Kommunen hadde cirka 1&nbsp;700 innbyggere og et areal på 225&nbsp;km². Kommunen lå nordøst på øya Hiiumaa som er Estlands nest største øy.

Kommunesenteret var Tempa, og folketallet i kommunen var svakt stigende.

## Referanser
Wien bispedømme

**Wien bispedømme** eller **Østerrike bispedømme** kan referere til flere bispedømmer som har sitt sete i Wien:
* den augsburgsk-evangeliske kirke i Østerrike
* den gammelkatolske kirke i Østerrike
* det gresk-ortodokse bispedømmet Østerrike
* det koptisk-ortodokse bispedømmet Wien og hele Østerrike
* det romersk-katolske erkebispedømmet Wien
* det russisk-ortodokse eparkiet Wien og Østerrike
* det serbisk-ortodokse eparkiet Østerrike, Sveits og Italia

## Se også
* Wiener Neustadt bispedømme
* Religion i Østerrike
Wien erkebispedømme

**Wien erkebispedømme** er et av Østerrikes to erkebispedømmer (sammen med det mye eldre Salzburg erkebispedømme). Det består av Wien, som også er erkebispedømmets sete, samt den østlige halvparten av delstaten Niederösterreich.

## Historie
Wien og nesten hele Ober- og Niederösterreich lå fra 700-tallet i Passau bispedømme. Helt siden Østerrike hadde gått over til habsburgerne på 1200-tallet, prøvde disse å få opprettet egne bispedømmer på sitt territorium, men ble motarbeidet av biskopene av Passau. Først etter at den østerrikske erkehertugen Fredrik V også hadde blitt tysk-romersk keiser, fikk han 1469 lov av pave Paul II til å opprette to bispedømmer &ndash; ett i hovedstaden Wien og ett i residensbyen Wiener Neustadt. Keiserne fikk til og med innrømmet retten til selv å velge biskopene. Begge bispedømmene omfattet imidlertid bare selve byene, var altså veldig små.

Flere endringer økte etter hvert betydningen av Wien bispedømme:
* 1631 ble biskopen av Wien opphøyet til fyrsterangen (dvs. han fikk tittelen *[[fyrstbiskop]]*, dog uten å kunne opprette et eget høystift; tittelen var i bruk inntil habsburgermonarkiets slutt i 1918).
* 1722 ble Wien opphøyet til erkebispedømme og fikk tildelt Wiener Neustadt som suffraganbispedømme.
* 1729 ble erkebispedømmet utvidet på bekostning av Passau bispedømme med sognene som lå mellom Wien og Wiener Neustadt (distriktet *Unter dem Wienerwald*). 
* 1784/85 gjennomførte keiser Josef II en reform som skulle tilpasse bispedømmene til landegrensene. Passau bispedømme ble derfor tvunget til å avstå de resterende østerrikske områdene sine. Sognene nord for Wien (distriktet *Unter dem Manhartsberg*) ble innlemmet i Wien erkebispedømme. Resten av de niederösterrikske sognene og de oberösterrikske sådanne ble sammenfattet i de to nyoppretta St.&nbsp;Pölten resp. Linz bispedømme. Begge ble lagt som suffraganbispedømmer under Wien. Wien erkebispedømme ble dessuten utvidet med Wiener Neustadt bispedømme, som ble opphevet, samt fem sogn som inntil da hadde ligger under Raab bispedømme.
* 1960 ble Burgenland, som inntil første verdenskrig hadde hørt til Ungarn, opphøyet til Eisenstadt bispedømme og lagt til kirkeprovinsen Wien som Wiens tredje suffraganbispedømme.
## Eksterne lenker
*
Szombathely bispedømme

**Szombathely bispedømme** er et av Ungarns tolv katolske bispedømmer og ligger i kirkeprovinsen Veszprém lengst vest i landet. Bispedømmets skytshelgen er Martin av Tours, som ble født i Szombathely (den gang *Sabaria*) i 316.

## Historie
Området rundt Szombathely hørte opprinnelig til Salzburg erkebispedømme, men ble rundt år 1000 overført til Győr bispedømme. Szombathely bispedømmet ble grunnlagt i 1777 under erkehertuginne Maria Teresia av Østerrike. Sognene kom fra bispedømmene Győr, Veszprém og Zagreb. Området hadde en betydelig andel tysktalende innbyggere, og bispedømmet hadde derfor også det tyske navnet *Bistum Steinamanger*.

Etter første verdenskrig ble i 1922 de vestlige sognene skilt ut som apostolisk administratur Burgenland (Østerrike), mens noen sydlige sogn i 1923 kom til Lavant bispedømme (Jugoslavia).
## Eksterne lenker
*
I Know (Tone Damli-album)

***I Know*** er Tone Damli Aaberges tredje studioalbum, som ble utgitt i 30. mars 2009.

Sangen «Butterflies» har Aaberge også sunget i *[[Melodi Grand Prix 2009]]*, hvor hun kom på andreplass bak Alexander Rybak. Singelen «Butterflies» solgte til platinaplate og lå på VG-lista i 17 uker med andreplass som beste plassering. «I Know» framførte hun blant annet på *[[Påskenøtter]]* og *[[TV 2s artistgalla]]*.

## Sporliste
# «Still» (3:16)
# «Longshot» (3:10)
# «I Know» (3:55)
# «Here I Am (You Got Me)» (3:49)
# «Butterflies» (3:01)
# «Sooner Or Later» (3:41)
# «Parachute» (3:54)
# «Then Comes You» (3:14)
# «Crawl» 3:42)
# «Lets Finish What We Started» (3:09)
# «Little Lies» (4:00)
# «Butterflies» (Remix) (3:10)

## Referanser
Fortrengningspumpe

En **fortrengningspumpe** er en pumpe som lukker en mengde fluid (gass eller væske) inn i et fast volum, for så å presse dette volumet ut gjennom utløpet av pumpa. 

## Typer
Noen vanlige typer fortrengningspumper, er:
* Membranpumpe
* Peristaltisk pumpe
* Plungerpumpe
* Skruepumpe
* Stempelpumpe
* Tannhjulspumpe

## Bruksområder
Fortrengningspumper foretrekkes vanligvis fremfor strømningspumper der hvor man har:
* væsker med høy viskositet
* behov for presis dosering
* behov for høye trykk (men små mengder)
Peristaltisk pumpe

En **peristaltisk pumpe** er en type fortrengningspumpe som brukes for å pumpe en rekke ulike typer væsker. Væsken er innelukket i et fleksibelt rør, plassert inne i et sirkulært pumpehus. En rotor med to eller flere ruller trykker mot det fleksible røret, og lukker på denne måten et lite volum inne i røret. Rullene er festet på en rotor, og den roterende bevegelsen tvinger væsken gjennom røret.

Peristaltiske pumper brukes ofte der hvor man har behov for svært nøyaktig dosering.

## Eksterne lenker
*
Heving

**Heving** kan vise til:

*Heving (jus), en kontraktsrettslig misligholdsbeføyelse som innebærer at en avtale helt eller delvis kanselleres
*Heving (maritim), av noe som har sunket 
*Mekanisk heving, hvori luftbobler røres inn i en deig
*Kjemisk heving, hvori gasser produseres i en deig ved hjelp av et hevemiddel
*Landhevning, heving av jordskorpen i forhold til havnivået
*Orografisk heving, når luftmasser blir tvunget oppover av stigende terreng
Trond Petter Kolset

**Trond Petter Kolset** (1978–2009) var en kaptein i den norske Hæren. Han tjenestegjorde i den norske ISAF-styrken i Afghanistan, hvor han var tilknyttet den norske Etterretningstjenesten. 

Han ble drept i et selvmordsangrep vest for Mazār-e Sharīf nord i Afghanistan 17. april 2009.

## Dødsfallet
Kolset ble drept den 17. april 2009 mens han satt i en upansret Toyota Landcruiser rundt syv kilometer vest for Mazār-e Sharīf. En mann kjørte mot kolonnen i en bil og utløste en bombe. Den norske offiseren ble raskt fraktet ut av området med helikopter til det tyske feltsykehuset i Mazār-e Sharīf, men livet sto ikke til å redde. Han ble erklært død klokken 10:09 fredag morgen norsk tid. Kolset ble den fjerde norske soldaten drept i Afghanistan siden 2004.

Det norske forsvaret opplyste først at det var en veibombe som sprengte den upansrede bilen som den norske offiseren kjørte. Senere bekreftet både afghansk politi og Taliban at handlingen var utført av en selvmordsbomber. Abdul Raouf Taj, visepolitisjef i Balkh-området, uttalte at det var en selvmordsbomber som slo til mot kolonnen som offiseren kjørte i, og det tyske nyhetsbyrået DPA meldte at Taliban påtok seg skylden for angrepet. Ifølge Taliban-talsmann Zabiullah Mujahid var selvmordsbomberen den 18 år gamle Abdul Based og kom fra den sørafghanske byen Kandahar. Mujahid hevdet også at ti NATO-soldater ble drept i angrepet, og at tre stridsvogner ble ødelagt. Ifølge det norske forsvaret ble én person drept og en annen lettere skadet i angrepet.

Dagen etter ble det holdt en minnestund for Kolset i den norske leiren Camp Nidaros i Mazār-e Sharīf, hvor hans medsoldater gav ham en siste hilsen og skrev seg inn i en kondolanseprotokoll, som senere skulle overleveres til hans familie.

Den 21. april ga 1000 soldater honnør til Kolsets båre som ble fraktet langs hovedveien gjennom leiren Camp Marmal i Mazār-e Sharīf. Deretter tok flyet med kisten av fra flystripen i Camp Marmal. Klokken 16 ankom et svensk C-130 Hercules transportfly med båren på Gardermoen militære flystasjon, etterfulgt av en lukket seremoni med Kolsets familie, Forsvarets ledelse, Etterretningstjenesten og andre venner og kolleger.

## Utmerkelser
Kolset mottok Forsvarets operasjonsmedalje i bånd for Afghanistan med markering for to tjenesteperioder, Heimevernets vernedyktighetsmedalje, NATO-medaljen for deltagelse i ISAF og  Forsvarets medalje for falne i strid.

## Se også
* Krigen i Afghanistan (2001–2021)
* Nordmenn drept i tjeneste under krigen i Afghanistan (2001–2021)

## Referanser
Valga

**Valga** er en by i Valga fylke i det sørøstlige Estland. Byen er administrasjonssenter både for Valga kommune og Valga fylke. Den ligger 245 km fra Tallinn, 89 km fra Tartu, 175 km fra Riga og 170 km fra Pskov.
 Byen ligger rundt grenseelva Gauja (estisk: Koiva) som renner videre helt til Riga.

Valga er en grenseby mot Latvia, hvor nabobyen Valka en gang inngikk i samme formelle bydannelse. Den er en middelsstor by med drøyt 13&nbsp;600 innbyggere, hvor folketallet er fallende. Arealet er bare 16,5 km². Derimot har latviske Valka om lag 6&nbsp;150 innbygger på 14,2 km², slik at det totale, urbane folketallet er om lag 20&nbsp;000.

Man kjenner den tyske byen *Walk* fra 1286, og de neste seksti årene led byen under plyndringstokt fra det fremvoksende Litauen, som da var en stormakt. Likevel vokste byen fram og ble 1449 sete for landdagen i den Livonske konføderasjon. Det neste hundreåret var byen stadig i konflikt med Russland. Under Livlandskrigen ble byen helt ødelagt i 1558. Etter hvert fikk stedet byrettigheter og kom under Sverige i 1626. Derimot brakte Store nordiske krig byen og hele resten av  Estland under Tsar-Russland. Katarina II av Russland bekreftet byens status og oppførte flere offentlige bygninger her, inklusive fylkessetet. Byen fikk avis fra 1876 (*Walkscher Anzeiger*) og jernbane-forbindelse i 1896.

I Sovjetunionen var byen base for sovjetisk flyvåpen, med en egen flystasjon som nå er pløyet om til jordbruksmark. Valga er i dag et knutepunkt for jernbane mellom de baltiske land og Russland. Alle grenseposter mellom Valga og Valka ble revet i 2009, da landene ble medlemmer av Schengen. Estisk TV har distriktskontor i byen, og avisen *Valgamaalane* kommer ut tre ganger i uken.

Valga har jernbaneforbindelse nordover til Tartu og videre til den baltiske jernbanes hovedlinje i nordlige del av landet.

Byen er vennskapsby med Haparanda i Sverige og Kalundborg i Danmark, men har ingen norsk vennskapsby.

## Vennskapsbyer

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Valga/Valka bilder og beskrivelser av tiden før Schengenavtalen da byen var delt.
Sool

**Sool** er en region i det nordligere Somalia. Den største byen og administrasjonssenteret i Sool er Las Anod. Regionen Sool er et omstridt område mellom utbryterrepublikkene Somaliland og Puntland. Mellom 2003 og 2007 var Sool kontrollert av Puntland før Somaliland tok kontrollen. Somaliland anser området som deres siden området var del av territoriet til Britisk Somaliland, som Somaliland anser seg som etterfølger-stat til. 

Regionen har et areal på 25 036 km² og 115 000 innbyggere (2007)

Regionen er kjent for Dervish-staten som motsatte seg britiske interesser og gjennomførte en lengre geriljakrig ledet av Sayid Mohammed Abdullah Hassan (kjent som *The Mad Mullah* av britene) mellom 1896 til 1920.
Otepää kommune

**Otepää kommune** er en landkommune i Valga fylke i Estland. Kommunen ligger nordøst i fylket og administrasjonssenteret er Otepää. Kommunen har 6&nbsp;456 innbyggere (2019) og et areal på 523&nbsp;km². Folketallet er fallende.

Den 21. oktober 2017 ble kommunen utvidet gjennom en sammenslåing med Sangaste og deler av kommunene Puka og Palupera. 

De største tettstedene er Otepää med  innbyggere, etterfulgt av Sihva med 370 innbyggere, og vintersportsstedet Arula. Otepää er en by, men ligger i en landkommune og er ikke egen bykommune. Dette er Estlands fremste vinterkommune, med Tehvandi Spordikeskus hvor verdenscupen i langrenn arrangeres hvert år. Her finner vi også landets nasjonalanlegg for skihopp og alpint.

Otepää kommune preges landskapsmessig av høydedraget *Otepää*, som strekker seg fra områder lengre nordvest inne i nabokommunen Puka, og om lag 20 km sørøstover. Området er dekket av barskog og kupert terreng med mange innsjøer. Den mest kjente og største av sjøene er Pühajärv, som regnes som en av landets mest maleriske sjøer. Maleren Johannes Uiga (1918–1998) malte hundrevis av malerier av denne innsjøen. Også Johannes Võerahansu (1902–1980) har malt mange skogsmotiver fra denne kommunen.

Sørvest for byen Otepää ligger landsbyen Kääriku som er kjent som sports- og friluftssenter. Her etablerte Tartu Universitet et treningssenter allerede i 1947, og etter hvert vokste stedet fram som et treningssenter for denne delen av Sovjetunionen, med eget skistadion.

## Referanser


## Eksterne lenker
*