open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ottar

**Ottar** kan referere til:

* Ottar (navn), mannsnavn
* Kvinnegruppa Ottar
** Ottar (tidsskrift fra Kvinnegruppa Ottar)
* Ottar (svensk tidsskrift)
* Elise Ottesen-Jensen, kvinnesakspioner, kalt «Ottar» 
* Ottar fra Hålogaland, vikinghøvding, sjøfarer og handelsmann 
* Ottar (tidsskrift), populærvitenskapelig tidsskrift fra Tromsø Museum
* Ottar Vendelkråka, svensk Uppsala-konge
* Od (Odr), norrøn gudeskikkelse; på engelsk form Ottar 
* Ótr eller Odder, norrøn dverg; på engelsk form Ottar
Brennemerking (straff)

**Brennemerking** er en straffemetode som kombinerer fysisk avstraffelse, permanent merking av dømte og ofte også offentlig ydmykelse. Metoden har blitt brukt i svært mange europeiske land og i deres kolonier. Den ble utført ved at et rødglødende brennjern ble presset mot huden. 

Ved brennemerkingen kunne alle dømte bli gitt samme symbol, slik det var vanlig i for eksempel Frankrike, eller det kunne bli brukt bokstaver som viste hva forbrytelsen bestod av, som i for eksempel Storbritannia. Det varierte også hvor man plasserte merket, fra steder hvor den kunne skjules, som i armhulen, til steder som var svært synlige, som kinn eller panne. 

I oldkirken ble prester som ble avsatt fra sitt embete ofte brennemerket i hendene, slik at de ikke kunne utføre liturgiske handlinger uten at menigheten så at de var avsatt.

I Storbritannia brukte man i en del tilfeller en spesiell metode, kalt «merking med kaldt jern». Jernet ble da kjølt ned i vann, normalt uten at den dømte visste om det, før det ble presset mot huden. Dette ble brukt som en siste advarsel i tilfeller hvor man av spesielle årsaker ønsket å vise nåde, slik som i saker hvor den dømte var svært ung.

Det er i dag ingen land som offisielt bruker brennemerking som straff, men uoffisielt kan det inngå blant torturmetoder. Det brukes da også elektriske brennjern og gassbrennere.

## Liknende straffemetoder og merking
Sosial stigmatisering av grupper og individer har i historien også foregått gjennom konkret merking på kropp og klær hos personer som et samfunn har villet advare mot eller gi en vanærende skamstraff. Eksempler på slike stigma er i tillegg til brennmerking påbud om jødedrakter i middelalderen og jødestjerner under andre verdenskrig, indianernes skalpering av fiender, skamklipping av tyskertøser, oppsiktsvekkende fangedrakter, bruk av dumrianhatter i skolen, hånende plakater i inkvisisjonen og under kulturrevolusjonen og tatovering, amputasjon og lemlesting av dømte. Også stempler i pass og annet har hatt samme funksjon. I tillegg kan grupper få nedsettende navn og betegnelser.

Brennemerking og tatoveringer har også blitt brukt som frivillig, internt kroppssymbol for eksempel av soldater og medlemmer av visse grupper. I moderne tid har enkelte også fått dekorert kroppen med brennemerker som en type kroppsmodifikasjon.

## Se også
* Æresstraff, skamstraff
* Stigmatisering
* Kroppsmodifikasjon
Barnsley

**Barnsley** er en by i South Yorkshire, England. Den ligger ved elven Dearne omkring 20 kilometer nord for Sheffield, og er administrasjonsby for distriktet Barnsley. Byen ligger mellom kryss 36 og 37 på motorveien M1. Historisk lå den i West Riding av Yorkshire. Den er omgitt av flere mindre bosetningen som til sammen utgjør distriktet Barnsley har en befolkning på  innbyggere (oppdatert for 2014), mens Barnsleys urbane område har en befolkning på  i 2011.

Barnsley er kjent som en tidligere industriby sentrert rundt kullgruvedrift og glassproduksjon, skjønt det få fabrikker igjen, kun glassarbeid. Selv om industriene fikk en nedgang på 1900-tallet, står Barnsley kulturelle røtter dypt i dens industrielle fortid; Barnsley har en tradisjon i hornorkester, opprinnelig opprettet som sosiale klubber for gruvearbeiderne.

Byen er tilknyttet motorveien M1 via knutepunktene 36, 37 og 38, og har en jernbanestasjon på linjene Hallam og Penistone. Fotballklubben er Barnsley FC som spiller i Football League Championship.

## Vennskapsbyer
Barnsley har følgende vennskapsbyer:

*  Schwäbisch Gmünd, Tyskland
*  Horlivka, Ukraina

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Barnsley Metropolitan Borough Council
* Barnsley Development Agency
* Barnsley & Rotherham Chamber Of Commerce
* Barnsley and Surrounding Villages History
Osaka

**Osaka** (大阪市, Ōsaka-shi) er Japans tredje største by. Byen ligger i Kansairegionen på Japans største øy Honshu, og er blant Japans viktigste industriområder og havner.

Historisk sett har Osaka vært den kommersielle hovedstaden i Japan. Dette gjenspeiles i dag ved hvor mange som har sitt arbeid i Osaka. Selve Osaka by har ca. 2,7 millioner innbyggere om natten, men 3,7 millioner har sitt daglige virke i byen. 

Byregionen Keihanshin består av byene Osaka, Kobe og Kyoto, med Osaka som viktigste by. Samlet har byområdet et innbyggertall på 17&nbsp;375&nbsp;000, og er nest størst i Japan etter byområdet Tokyo. Etter Tokyo og Yokohama (som begge ligger i Tokyo byområde) er Osaka Japans tredje største by. 

Konohana-broen i Osaka er en av verdens lengste hengebroer.

## Bydeler
Osaka har 24 bydeler:
*Abeno-ku
*Asahi-ku
*Chuo-ku
*Fukushima-ku
*Higashinari-ku
*Higashisumiyoshi-ku
*Higashiyodogawa-ku 
*Hirano-ku
*Ikuno-ku
*Joto-ku
*Kita-ku
*Konohana-ku 
*Minato-ku
*Miyakojima-ku 
*Naniwa-ku 
*Nishi-ku
*Nishinari-ku
*Nishiyodogawa-ku 
*Suminoe-ku
*Sumiyoshi-ku 
*Taisho-ku
*Tennoji-ku
*Tsurumi-ku
*Yodogawa-ku

### Vennskapsbyer
Osaka er vennskapsby med følgende byer:

* San Francisco, USA (siden 1957)
* São Paulo, Brasil (siden 1969)
* Chicago, USA (siden 1973)
* Shanghai, Kina (siden 1974)
* Melbourne, Australia (siden 1978)
* St. Petersburg, Russland (siden 1979)
* Milano, Italia (siden 1981)
* Hamburg, Tyskland (siden 1989)

Osaka har også annen slags vennskapsforbindelser med følgende byer:
* Buenos Aires, Argentina (siden 1998)
* Budapest, Ungarn (siden 1998)
* Busan, Sør-Korea (siden 2008)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Offentlig tjenestemann i Norge

En **offentlig tjenestemann**, eller **bestillingsmann**, er i Norge en arbeidstaker som er tilsatt i statens tjeneste og som ikke er embetsmann, statsråd eller statssekretær. Med tjenestemann regnes også innleide arbeidstakere i statlig virksomhet, der hvor dette uttrykkelig er sagt.

Offentlige tjenestemenn er særlig beskyttet med gunstigere ansettelsesforhold og fysiske angrep straffes med strengere straffer enn generelt for andre. Til gjengjeld har offentlige tjenestemenn plikter og begrensninger ansatte i privat sektor ikke har, bl.a. plikt til å overta annen stilling, plikt til å motta ordensstraff eller suspensjon samt forbud mot å motta gave, provisjon, tjeneste eller annen ytelse som kan påvirke hans tjenestlige handlinger.

Tjenestemann skal tilsettes fast, med mindre:
* Tjenestemannen trengs bare for et bestemt tidsrom eller for å utføre et bestemt oppdrag
* Arbeidet ennå ikke er fast organisert og det derfor er usikkert hvilke tjenestemenn som trengs
* Tjenestemannen skal gjøre tjeneste i stedet for en annen (vikar)
* Tjenestemannen skal være aspirant eller elev ved etatsskole
* Tjenestemannen skal tjenestegjøre i utdanningsstilling
* Tjenestemannen skal tjenestegjøre i åremålsstilling
Åremålstilsetting kan også nyttes.

## Eksterne lenker
* Tjenestemannsloven
Millbank

**Millbank** er et område og ei gate i bydelen City of Westminster i sentrale London. Området har navn etter en mølle som tilhørte Westminster Abbey i middelalderen, og som stod ved Great College Street. Millbank er lokalisert ved elven Themsen, øst for Pimlico og sør for Westminster. Millbank er kjent for å være lokaliseringen av viktige regjeringskontorer, hovedkvarteret til motehuset Burberry, skyskraperen Millbank Tower, og framstående kunstinstitusjoner som Tate Britain og Chelsea College of Art and Design.

## Historie
Dette landområdet tilhørte Westminster Abbey da det første gang ble nedtegnet i 1546. Navnet refererte til tilstedeværelsen av vannmøller ved elvebredden. De siste av disse møllene, som sto ved nordenden av Millbank, ble revet ned tidlig på 1700-tallet.

På 1700-tallet ble området dominert av fengselet Millbank Penitentiary, som ble brukt til fanger som skulle transporteres til koloniene. Fengselet lå der det store kunstmuseet Tate Britain ligger i dag.

Hovedveien gjennom området, A3212, heter også Millbank og går fra Vauxhall Bridge til Abingdon Street rett sør for Parliament Square. Mange parlamentsmedlemmer har sine kontorer langs denne veien. Veien ble anlagt som en del av Thames Embankment på midten av 1800-tallet, og ligger over et stort kloakkanlegg som tar imot overskuddsvann fra Themsen. Den følger omtrent stien langs Themsen som i middelalderen forbandt Westminster med fiskerlandsbyen Chelsea lengre opp langs elva.

Før valget i 1997 tok Labour Party over to etasjer i Millbank Tower som partihovedkvarter. Leien var på hele én million pund i året, og allerede i 2001 måtte partiet finne nye lokaler. «Millbank Machine» og «Millbank Tendency» har gått inn i den politiske sjargongen i Storbritannia som referanse til Labours ledelse som gapte over for mye.

Et annet ruvende bygg i Millbank er Thames House, som fra 1937 har vært hovedkvarter for den britiske regjeringas avdeling for indre sikkerhet, MI5.

## Kollektivtransport

De nærmeste undergrunnsstasjonene er:

*Westminster undergrunnsstasjon
*Pimlico undergrunnsstasjon
*Victoria stasjon

Sistnevnte betjener også jernbanen til Kent, Surrey og Sussex.

## Referanser
Ippolito Antonio Vincenti Mareri

**Ippolito Antonio Vincenti Mareri** (1738–1811) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet det pavelige diplomati, blant annet som nuntius i Spania, og senere tilknyttet Den romerske kurie.

Han ble kreert til kardinal den 21. februar 1796 av pave Pius VI.

Han deltok ved konklavet 1799–1800 som valgte kardinal Chiaramonti til pave Pius VII.

Han presiderte over bryllupet mellom Napoléon Bonaparte og Maria-Louise av Østerrike i Paris i 1810.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Giovanni Battista Bussi de Pretis

**Giovanni Battista Bussi de Pretis** (født 11. september 1721 i Urbino i Italia, død 27. juni 1800 i Iesi) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Iesi fra 1794.

Han ble kreert til kardinal den 21. februar 1796 av [pavePius VI.

Han deltok ved konklavet 1799-1800 som valgte kardinal Chiaramonti til pave Pius VII.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
* Kardinal *Giovanni Battista Bussi de Pretis* (1721-1800) *1794

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Andrej Belyj

**Andrej Belyj** (russisk: Андрей Белый; egentlig *Boris Nikolajevitsj Bugajev* [russisk: Борис Николаевич Бугаев]; født  i Moskva, død 8. januar 1934 samme sted)  var en russisk forfatter. Han søkte en tilnærming mot musikken, som for ham var den fremste kunstarten. Han arbeidet gjerne med gjentakende motiv og uttrykk, og interesserte seg meget for klangen i språklyden.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Boris Nikolajevitsj Bugajev var sønn av den betydelige matematiker og tidvis universitetsdekanus Nikolaj Vasiljevitsj Bugajev. Fra 1899 til 1903 studerte han ved den naturvitenskapelige avdeling i det fysikalsk-matematiske fakultet ved universitetet i Moskva. Men han avbrøt studiene for helt å vie seg til litteraturen.

Han tok som ong mann inntrykk fra blant annet Vladimir Solovjov, Arthur Schopenhauer, buddhismen og Friedrich Nietzsche. Fra 1903 til hans død i 1921 var han nær venn med dikteren Aleksander Blok.

### Forfatter
Belyj var en teoretisk skolert forfatter som gjennom forfatterskapet eksperimenterte med ulike skrivemåter. Han regnes først og fremst som en framtredende representant for symbolismen. Den store romanen Petersburg regnes som hovedverket hans. Her foregriper han en form for modernistisk prosa som noe seinere utfolder seg hos bl.a. James Joyce. Belyj virket også som litteraturkritiker og -teoretiker.

Andrej Belyj  var gift i noen få år med Assya Turgenieff, og han tilbragte fire år i Tyskland fra 1912 til 1916. I løpet av denne tiden gikk han til så mange av Rudolf Steiners foredrag han kunne. Belyj var med på flere av Steiner sine foredragsreiser rundt i Europa, blant annet til München, Kristiania (Oslo) og København. Norgesbesøket i 1913 har han beskrevet i sin memoarbok «Verwandeln des Lebens». Etter den russiske revolusjonen var han istand til å komme tilbake til Vesten på et midlertidig visum, men han ble pålagt å vende hjem igjen i 1923. 

Han døde i 1934, før Stalins verste utrenskninger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi Andrej Belyj på tysk 
* Andrei Belyjs portrett av Rudolf Steiner
Petersburg

**Petersburg** kan vise til:
*En bykommune i Alaska, se Petersburg Borough
*Et tidligere statistikkområde i Alaska, se Petersburg Census Area
*En by i Alaska, se Petersburg (Alaska)
*En by i Illinois, se Petersburg (Illinois)
*En by i Indiana, se Petersburg (Indiana)
*En by i Iowa, se Petersburg (Iowa)
*En by i Michigan, se Petersburg (Michigan)
*En by i Nebraska, se Petersburg (Nebraska)
*En by i Ohio, se Petersburg (Ohio)
*En by i Virginia, se Petersburg (Virginia)
*En by i West Virginia, se Petersburg (West Virginia)
*En roman av Andrej Belyj, se *[[Petersburg (roman)|Petersburg]]* 
*St. Petersburg, en by i Russland
Liste over norske byer regnet etter grunnleggelse

**Liste over norske byer regnet etter grunnleggelse eller kongelig status som kjøpstad eller ladested** regner norske byer etter (antatt) årstall for grunnleggelse, eller det årstall byen fikk status som ladested, bergstad eller kjøpstad.

Bybegrepet har endret seg over tid. For middelalderbyene først i listen mangler oftest eksakte opplysninger, slik at det er viktig å oppgi historisk kilde for antatt tidspunkt for byens første eksistens. I Historia Ecclestiastica fra rundt 1130 er det nevnt seks byer, Nidaros, Bergen, Oslo, Tønsberg, Konghelle og Borg. I verket Historien om danenes ferd til Jerusalem fra 1191 er de tre viktigste byene Bergen, Nidaros og Oslo. Tønsberg og Konghelle blir også omtalt.

I unionstiden med Danmark er det kongemakten som gir byene status som kjøpsteder, ladesteder eller bergstad; denne retten overtok den "nye" norske staten fra 1814. Ladesteder og bergstader som hovedregel er å betrakte som byer. Fra 1666 til 1814 var det et hierarkisk ordnet system av byer: Øverst sto hovedstaden (København), deretter fulgte stiftstadene før de andre kjøpstadene og ladestedene.

I 1952 ble begrepene kjøpstad og ladested avskaffet og erstattet med begrepet by. Kommunene ble nå klassifisert som bykommuner eller herredskommuner (eller landkommuner). I 1960-årene ble mange byer slått sammen med sine nabokommuner. For å godkjennes av Kommunaldepartementet som bykommune måtte kommunen ha et større tettsted, og mange små byer mistet nå sin bystatus.

Kommuneloven fra 1993 gjorde alle kommuner like for loven, og begrepene bykommune, landkommune og herredskommune forsvant. Loven  åpner for at enhver kommune, under visse forutsetninger, etter eget vedtak kan kalle seg by. I 1997 kom et regelverk som definerer forutsetningene: 5000 innbyggere i kommunen og et markant bymessig sentrum. På fire år - fra 1996 til 2000 - fikk Norge 35 nye byer.

Det er per 2014 offisielt 103 byer&nbsp; og en bergstad (Røros) i Norge.

### Liste

#### De grunnleggende byene (byer fra før 1996)

#### Kommuner som har erklært seg selv som byer fra 1996 og senere

## Se også

* Liste over norske byer (alfabetisk)
* Urbaniseringen av Norge
* Liste over Norges største tettsteder

## Referanser
Petersburg (roman)

***Petersburg*** (Петербург) er tittelen på den russiske forfatteren Andrej Belyjs mest kjente roman fra 1913.

Handlingen foregår over en periode på ti dager i St. Petersburg omkring 1905. I en epilog får vi høre hvordan det går med hovedpersonene fram til 1913.

Vi møter far og sønn «Ableuchov» – «Apollon» og «Nikolai» – som i løpet av noen oktoberdager gjennomgår en krise i sine liv. «Apollon»s kone («Nikolai»s mor) kommer i løpet av handlingen tilbake fra et årelangt opphold i Vest-Europa, etter å ha reist av gårde med en kunstner.

«Apollon» er jurist og en høytstående embetsmann i det keiserlige byråkratiet, med makt til å sende ut dekreter over hele det russiske imperiet. Etter som sønnen har vokst til, har faren utvikla et korrekt, men fjernt og kjærlighetsløst forhold til sønnen, som i godt voksen alder fortsatt bor hjemme og ikke tar seg noe større til enn å lese Kant og drive med filosofiske funderinger. Faren nærer en forakt for sønnens ørkesløse liv og utsvevende livsstil.

I sin tiltaksløshet har «Nikolai» kommet i kontakt med revolusjonære grupper i byen, og i et ubetenksomt øyeblikk sier han seg villig til å utføre et bombeattentat mot tsarregimet. Senere får han utlevert en tidsinnstilt bombe der urverket alt er aktivert, med ordre om å bruke den mot sin egen far. En god del av romanen befatter seg med «Nikolai»s kvaler i denne forbindelse, og om de forviklingene som oppstår i løpet av de 24 timene han har på seg til bomben springer. Først oppbevarer han den i sin egen skrivebordsskuff, deretter bestemmer han seg for å kaste den i Neva. Men når han endelig kommer for å hente den, er skuffen tom.

Handlingen utspiller seg i en dyster, tåkete og klam St. Petersburg der det har begynt å murre i arbeiderkvarterene mot undertrykkelse og klasseforskjeller. Anarkistene organiserer i det skjulte, men det gjør også tsarens hemmelige politi, og det er ikke godt å vite hvem som er venn og hvem som er fiende. Den store bronsestatuen av Peter den store til hest hersker over byen og menneskene, og utgjør et kraftfullt gjennomgangsmotiv i romanen.

Belyj eksperimenterer i *Petersburg* med romansjangeren, og benytter virkemidler som først seinere blir tatt i bruk i vestlig litteratur. Her er lange passasjer med bevissthetsstrøm, med en særegen oppbrutt, repetitiv prosa. Handlingen skrider ikke jevnt framover; flere parallelle handlingsløp gir romanen et kaleidoskopisk preg. Forvirring råder i personenes indre, i forholdet mellom personene, og i det språklige uttrykket.
Aurelio Roverella

**Aurelio Roverella** (født 21. august 1748 i Cesena i Kirkestaten, død 6. september 1812 i Bourbon-les-bains i Frankrike) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var pro-datar i Den romerske kurie.

Han ble kreert til kardinal den 21. februar 1796 av pave Pius VI, med *[[Santi Giovanni e Paolo (Roma)|Santi Giovanni e Paolo]]* som tittelkirke.

Han deltok ved konklavet 1799-1800 som valgte kardinal Chiaramonti til pave Pius VII.

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Antonio de Sentmenat y Castella

** Antonio de Sentmenat y Castella** (født 21. april 1734 i Barcelona i Spania, død 14. april 1806 i Aranjuez) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Ávila 1783&ndash;1784, og patriark av Vestindia fra 1784.

Han ble kreert til kardinal den 30. mars 1789 av pave Pius VI.

Han deltok *ikke* ved konklavet 1799-1800 som valgte kardinal Chiaramonti til pave Pius VII.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Tupolev Tu-160

**Tupolev Tu-160** (NATO-kallenavn: *«Blackjack»*) er et russisk supersonisk bombefly med variabel vingegeometri. Tu-160 ble utviklet i Sovjetunionen, som et motstykke til den amerikanske B-1A, og prototypen fløy første gang 19. september 1981. Det er laget for atomvåpen, men kan også frakte konvensjonelle våpen. Tupolev Tu-160 blir av russerne omtalt som en «ubåt-dreper».

Det var det siste strategiske bombeflyet som ble laget i Sovjetunionen og det tyngste kampflyet som er laget. Omkring 30 fly ble produsert før produksjonen stanset i 1992, noen få fly har blitt bygget senere også, og etter at Sovjetunionen ble oppløst har bare Russland brukt flytypen. Ukraina overtok en del av flyene, men disse er overført til Russland eller skrapet.

I 2007 gjenopptok Russland flyvningene med de strategiske bombeflyene Tupolev Tu-160, etter at de fra 1990-årene hadde vært stanset grunnet mangel på penger til drivstoff. 

Tupolev Tu-160 har en rekkevidde på mer enn 12&nbsp;000 kilometer uten etterfylling av drivstoff.  og en kapasitet på 50 tonn med missiler.

Antall fly er fjorten&ndash;seksten.

## Bilder

Tu-160 profile 06.svg
Tupolev Tu-160 Pichugin-1.jpg
Tu-160 at MAKS 2007.jpg
Tupolev Tu-160 in 1993.jpg
DD-ST-89-11765.JPEG
Kremlin Tupolev Tu-160.jpg
Tupolev Tu-160 overflying Moscow fix.jpg


## Se også
* Rockwell B-1 Lancer
* Avro Vulcan

## Referanser
Sentrum videregående skole

**Sentrum videregående skole** er en videregående skole i Kongsvinger. Skolen er et resultat av en sammenslåing av Kongsvinger tekniske fagskole på Rasta og Sentrum videregående skole i Strandvegen.

For å samlokalisere de to skolene ble det satt i gang en utbygging i området ved gamle Sentrum videregående skole. Skoleutbyggingen var et samarbeid mellom Kongsvinger kommune og tidligere Hedmark fylkeskommune, og omfattet også området til den tidligere barneskolen Sentralskolen (nedlagt fra 1. august 2005). Det nye skoleområdet, tatt i bruk i 2009, inkluderer foruten ny videregående skole også nytt folkebibliotek i Kongsvinger og en utvidelse av parkområdet i Kongsvinger sentrum.

I 2025 ble også mange av tilbudene til tidligere Skarnes Videregående Skole flyttet til Sentrum etter nedleggelsen. Flere av klassene holder til på den gamle skolen på Skarnes, fram til utbyggingen på Kongsvinger er ferdigstilt. 

Sentrum videregående skole er den største skolen i Glåmdalen, og hadde i begynnelsen av skoleåret 2025/2026 omtrent 700 elever.

Skolen har utdanningstilbud innenfor programområdene Frisør, blomster, interiør og eksponeringsdesign (FBIE), Elektro og datateknologi (ED), Helse- og oppvekstfag (HO), Informasjonsteknologi og medieproduksjon (IM), Kunst, design og arkitektur (KDA), Medier og kommunikasjon (MK), Restaurant- og matfag (RM), Teknikk og industriell produksjon (TIP), Salg, Service og Reiseliv (SSR), Bygg- og anleggsteknikk

## Referanser




## Eksterne lenker
* Sentrum videregående skole
Kongsvinger tekniske fagskole

**Kongsvinger tekniske fagskole** var en videregående skole på Rasta i Kongsvinger, nå slått sammen med og en del av Sentrum videregående skole. I 2009 stod de nye skolebyggene ved Sentrum VGS sitt område ved Strandvegen klare og aktiviteten ved fagskolens gamle lokaler på Rasta ble flyttet dit.

## Se også
*Sentrum videregående skole

## Eksterne lenker
* Sentrum videregående skoles hjemmeside
Rasta

**Rasta** kan sikte til:

Et sted; det et stedsnavn flere steder i Norge:
* Rasta (Lørenskog)
* Rasta (Stor-Elvdal)
* Rasta (Kongsvinger)

Drakt: Rasta (drakt), en hvit drakt brukt i religiøs sammenheng i mandeismen

Firma: Rasta (kjede), en svensk veikro- og motellkjede

* *Rasta* er også en kortform av rastafarianerne.
Stefano Borgia

**Stefano Borgia** (født 3. desember 1731 i Velletri i Italia, død 23. november 1804 i Lyon) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han var tilknyttet Den romerske kurie. Han var nuntius i Flandern og Kirkestatens statssekretær 1796–1797.

Han ble kreert til kardinal den 30. mars 1789 av pave Pius VI, med San Clemente som tittelkirke.

Under den franske okkupasjon av Roma 1797–1798 gav paven ham ansvar for byen. Etter proklamasjonen av republikk i 1798 ble han arrestert men snart satt fri. Da paven ble bortført av franskmennene, fulgte kardinal Borgia med i eksil til Valence i Sør-Frankrike.

Han deltok ved konklavet 1799-1800 som valgte kardinal Chiaramonti til pave Pius VII.

Han var prefekt for Indekskongregasjonen 1801–1802 og deretter for Kongregasjonen for troens utbredelse fra 24. august 1804.

Han døde den 23. november samme år i Lyon, mens han ledsaget pave Pius VII til Paris for å krone Napoleon.

Han var en fjern slektning av den spanske slekten Borja.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
8. etappe i Tour de France 2005

## Pforzheim – Gérardmer
***Etappe:** 8
***Dato:** 9. juli 
***Lengde:** 235&nbsp;km
***Norske resultater:**
:119. Kurt Asle Arvesen + 12:59 min
:140. Thor Hushovd + 17:41 min

## Info
En hard og lang etappe med flere klatringer de første milene. Etterhvert gikk det et brudd som blant annet inneholdt vinneren Pieter Weening. Thor Hushovd var også med i starten av dette bruddet og sikret seg verdifulle sprintpoeng i den nest siste mellomsprinten. Dermed  tok Hushovd inn 6 poeng på Tom Boonen og etter denne etappen var han bare 5 poeng bak i sammendraget om den grønne trøyen. I den siste bakken stakk Weening fra resten av bruddet og opparbeidet seg en såpass solid ledelse at det bare var Klöden fra hovedfeltet som klarte å ta ham igjen. Lance Armstrong ble sterkt utfordret av både T-Mobile Team og Team CSC etter at laget hans gikk i oppløsning underveis i den siste klatringen og Armstrong sto igjen som den eneste rytteren i Discovery. Armstrong sto imot presset og lot ikke sine antatt nærmeste konkurrenter Ivan Basso, Jan Ullrich og Alexandre Vinokourov få et forsprang. Dermed ble forandringen i sammendraget små om vi ser bort i fra at Klöden klatret til 9.-plass i sammendraget, 01:50 min bak Armstrong.

## Innlagte spurter
**1. mellomsprint** i Sasbach (64,5&nbsp;km)

**2. mellomsprint** i Kenzingen (125,5&nbsp;km)

**3. mellomsprint** i Illhaeusern (162&nbsp;km)

## Klatretrøye

**[[Dobel]]** Kategori 3 (14,5&nbsp;km)

**[[Bad Herrenalb]]** Kategori 3 (27&nbsp;km)

**[[Nachtigal]]** Kategori 3 (38,5&nbsp;km)

**[[Zimmerplatz]]** Kategori 3 (48&nbsp;km)

**[[Col de la Schlucht]]** Kategori 2 (216&nbsp;km)

## Eksterne lenker
* Etappebeskrivelse og recap på cyclingnews.com
Ignazio Busca

**Ignazio Busca** (født 31. august 1731 i Milano i Italia, død 12. august 1803 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var blant annet nuntius i Flandern og Kirkestatens statssekretær 1796&ndash;1797.

Han ble kreert til kardinal den 30. mars 1789 av pave Pius VI, med *[[Santa Maria della Pace]]* som tittelkirke.

Hans avvisende politikk overfor Frankrike førte til den første franske invasjon, som endte med Tolentino-traktaten 15. mars 1797. Under den andre franske invasjon av Roma ble hans eiendommer plyndret og hans bibliotek ført til Frankrike.

Han deltok ved konklavet 1799–1800 som valgte kardinal Chiaramonti til pave Pius VII.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
* Erkebiskop *Ignazio Busca* (1731-1803) *1775

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Pieter Weening

**Pieter Weening** (født 5. april 1981 i Harkema, Nederland) er en tidligere profesjonell nederlandsk syklist.

Hans største seire er 8. etappe i Tour de France 2005, 5. etappe av Giro d'Italia 2011 og sammenlagtseieren i Polen rundt 2013.

Han la opp etter 2020-sesongen.

## Meritter

;2005
:8. etappe i Tour de France
:6. etappe i Polen rundt
;2009
:3. etappe i Østerrike rundt
;2011
:5. etappe i Giro d'Italia
;2013
:Sammenlagt, Polen rundt
;2014
:9. etappe av Giro d'Italia
:Giro di Toscana
;2016
:2. etappe og sammenlagt, Tour of Norway
:6. etappe, Sveits rundt
;2017
:3. etappe av Tour of Norway
;2018
:5. etappe, Østerrike rundt
;2019
:2. etappe, Luxembourg rundt

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Andreas Klöden

**Andreas Klöden** (født 22. juni 1975 i Mittweida, Tyskland), bosatt i Kreuzlingen i Sveits, er en tysk syklist. Hans fremste resultat er andreplassen sammenlagt i Tour de France i 2004.

Fra 1998 til 2006 syklet han for T-Mobile Team, tidligere *Team Telekom*. T-Mobile-ledelsen ønsket å signere en ny kontrakt med ham på sensommeren 2006, og prøvde å lokke ham med penger og lovnader om en kapteinsrolle. Klöden takket allikevel nei og forlot laget. I dagboken sin skrev han at avgjørelsen først og fremst skyldtes det faktum at Astana er et svært sterkt lag med ryttere som Alexander Vinokourov og Andrej Kasjetsjkin, og at han og laget dermed kunne oppnå mye i den kommende sesongen. Det ryktes også at noe av grunnen ligger i måten Jan Ullrich ble behandlet av T-Mobile-ledelsen da dopingskandalen begynte sommeren 2006. På det tidspunktet var det heller ikke slått fast at Ullrich virkelig var innblandet. Klöden skal blant annet ha vært skuffet over at Ullrich ble avskjediget via faks. Etter at Klödens avgjørelse ble kjent, uttalte T-Mobile-ledelsen at de ikke kunne skjønne hvorfor Klöden forlot T-Mobile Team, hvor han ville vært kaptein, for å være hjelperytter for Alexander Vinokourov, men at de allikevel respekterte beslutningen.

I 2000 vant Andreas Klöden to viktige etapperitt, Paris&ndash;Nice og Baskerland rundt. Høsten samme år kom han på tredjeplass i landeveisrittet under OL i Sydney, bak lagkameratene Jan Ullrich og Alexandre Vinokourov.

## Beste resultater
* Bronse i VM i landeveissykling U23 (1996) 
* Nr. 1 sammenlagt Niedersachsen rundt (1998)
* Nr. 1 sammenlagt Paris&ndash;Nice (2000) 
* Nr. 1 sammenlagt Baskerland rundt (2000)
* Nr. 2 sammenlagt Deutschland-Tour (2000)
* Bronse i landeveisrittet i OL 2000
* Nr. 1 sammenlagt Bayern-Rundfahrt (2004)
* Tysk mester (2004)
* Nr. 2 sammenlagt i Tour de France 2004
* Nr. 2 sammenlagt i Tour de France 2006 (Etter at Floyd Landis ble fradømt seieren på grunn av doping.)
* Nr. 1 sammenlagt Tirreno-Adriatico 2007
* Nr. 1 sammenlagt Romandiet rundt 2008
* Nr. 1 sammenlagt Baskerland rundt 2011

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Joseph Franz von Paula von Auersperg

** Joseph Franz von Paula von Auersperg ** (født 31. januar 1734 i Wien i Østerrike, død 21. august 1795 i Passau, fyrstbispedømmet Passau (i dagens Bayern, Tyskland)) var en av Den katolske kirkes kardinaler. 

Han var biskop av Lavant, fratrådte etter et halvt år og ble senere biskop av Gurk og i 1784 biskop av Passau. I 1784 hadde Habsburgmonarkiets josefinisme sin storhetstid, og hans overtakelse av dette nyopprettede bispedømme Passau hadde sammenheng med det, og han fulgte der den josefinistiske kirkepolitikk. 

Han ble kreert til kardinal den 30. mars 1789 av pave Pius VI.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Biskop Josef Maria von Thun und Hohenstein (1713-1763) *1742
* Erkebiskop Siegmund Christoph von Schrattenbach (1698-1771) *1753
* Kardinal *Joseph Franz von Paula von Auersperg* (1734-1795) *1763

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Transkritisk prosess

En **transkritisk prosess** er en kretsprosess hvor arbeidsmediet (kuldemediet) har tilstander både over og under kritisk punkt.

Når karbondioksid (CO2) brukes som arbeidsmedium, er det ofte nødvendig å kjøre prosessen transkritisk. Professor Gustav Lorentzen (1915–1995) utviklet på 80-tallet en transkritisk krets som dannet grunnlaget for en rekke nye, miljøvennlige anvendelser av CO2 som arbeidsmedium.
Kritisk punkt

**Kritisk punkt** er det tilstandspunktet (kombinasjonen av tilstandsvariable) for et stoff hvor væske- og gassfasene går sammen i *en* fase. I dette punktet har en kritisk temperatur, kritisk trykk (også kalt Krikondenbar) og kritisk tetthet. Under kritisk trykk har stoffet distinkte væske- og gass-faser. Over kritisk trykk har stoffet tettfase.

Eksempel på bruk av dette er i naturgassindustrien, hvor man gjerne vil holde trykket i rørledninger over kritisk trykk for gassen, slik at man unngår tofase-strøm (med blanding av gass og væske).
Louis-Joseph de Laval-Montmorency

**Louis-Joseph de Laval-Montmorency** (født 11. desember 1724 på slottet Baillet ved Angoulême i Frankrike, død 17. juni 1808 i eksil i Altona i Tyskland) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Orléans, fratrådte etter fire år, ble senere biskop av Condom i to år, deretter biskop av Metz.

Han ble kreert til kardinal den 30. mars 1789 av pave Pius VI.

Under den franske revolusjon dro han i eksil til Tyskland.

Han deltok *ikke* ved konklavet 1799-1800 som valgte kardinal Chiaramonti til pave Pius VII.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
* Pave Sixtus IV (1414-1484) *bispeviet 1471
* Pave Julius II (1443-1513) *1481
* Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
* Pave Leo X (1475-1521) *1513
* Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
* Kardinal Alessandro Farnese (1468-1549) *1519
* Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
* Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
* Pave Klemens VIII (1536-1605) *1592
* Kardinal Pietro Aldobrandini (1571-1621) *1604
* Biskop Laudivio Zacchia (1565-1537) *1605
* Kardinal Antonio (Marcello) Barberini (sr.) (1569-1646) *1625
* Kardinal Marcantonio Franciotti (1592-1666) *1637
* Kardinal Nicolò Guidi di Bagno (|583-1663) *1644
* Erkebiskop François de Harlay de Champvallon (1625-1695) *1651
* Kardinal Louis-Antoine de Noailles (1651-1729) *1679
* Biskop Jean-François Salgues de Valderies de Lescure (1644-1723) *1699
* Erkebiskop Louis-Jacques Chapt de Rastignac (1690-1750) *1722
* Erkebiskop Christophe de Beaumont du Repaire (1703-1781) *1741
* Kardinal *Louis-Joseph de Laval-Montmorency* (1724-1808) *1754

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Michael Rasmussen

**Michael Rasmussen** (født 1. juni 1974 i Holbæk, Danmark) er en tidligere dansk syklist. Han var regnet som en av verdens beste terrengsyklister, før han satset på landeveissykling og gjorde suksess i Tour de France. Rasmussen ble regnet som en spesielt god klatrer. 

## Kallenavn
Rasmussen gikk under tilnavnet «kyllingen». Det verserer forskjellige historier om hvordan han fikk tilnavnet, med utgangspunkt i hans lette kroppsbygning. Under et intervju med dansk TV2 (Tour de France, 2005), forklarte han at det oppsto under en fest, hvor en av deltagerne ble kalt «bamse» og han «kylling», etter det populære danske barne-TV-programmet *Bamse og Kylling*.

## Karrière

Rasmussen var en av favorittene til å vinne klatretrøyen i Tour de France 2005. I det samme løpet vant han sin hittil største seier i karrièren da han utklasset konkurrentene på den harde 9. etappen. Han vant også klatretrøyen sammenlagt dette året.

I Tour de France 2006 vant Rasmussen den meget kuperte 16. etappen, denne seieren gav grunnlaget for at han også vant klatretrøyen dette året.

### Dopingtatt
19. juli 2007 ble det kjent at Rasmussen er utestengt fra det danske sykkellandslaget for brudd på meldeplikten til dopingkontrollørene. Rasmussen fikk dermed ikke delta i VM i Stuttgart i september eller OL i Beijing i 2008. Da Rasmussen hadde den gule ledertrøyen mens løpet pågikk, uttalte presidenten for Touren, Patrice Clerc, at han ikke syntes Rasmussen fortjente å lede løpet, at han ikke var et forbilde og at det var uheldig at han deltok i løpet. Michael Rasmussen ble den 25. juli trukket fra Tour de France av Rabobank. Han er også kastet ut av laget, som uten Rasmussen fullførte touren. Rasmussen ble i juli 2008 tilkjent en erstatning på 5,6 millioner kroner etter at han ble sparket fra Rabobank i 2007.

Rasmussen innrømmet i januar 2013 å ha brukt ulovlige prestasjonsfremmende midler i perioden 1998–2010.

### Største seire
* 4. etappe i Vuelta a Burgos (2002)
* 7. etappe i Vuelta a España 2003
* 6. etappe i Dauphiné Libéré (2004)
* 9. etappe i Tour de France 2005
* Klatretrøyen sammenlagt i Tour de France 2005 og Tour de France 2006
* 16. etappe i Tour de France 2006
* 8. etappe i Tour de France 2007

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Profil på Danmarks Cykle Union
Tommaso Antici

**Tommaso Antici** (født 10. mai 1731 i Recanati i Kirkestaten, død 4. januar 1812 i Recanati) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var den dyktig diplomat, og var også prefekt for Kongregasjonen for det tridentinske konsil 1795&ndash;1798.

Han ble kreert til kardinal den 30. mars 1789 av pave Pius VI.

Han fratrådte som kardinal den 7. mars 1798 på grunn av kronisk sykdom og ønske om en rolig alderdom, ifølge den offisielle versjon. Paven aksepterte hans fratreden i september. Han deltok *ikke* ved konklavet 1799-1800 som valgte kardinal Chieregati til pave Pius VII. Noen kilder mener at den virkelige grunnen var at han ville slippe besværligheter i forhold til Den romerske republikk.}

Senere ønsket han å bli gjeninnsatt som kardinal, og prøvde forgjeves å bli mottatt som deltaker på konklavet 1799-1800 i Venezia. I et brev til kardinalkollegiet skrev han at han var blitt tvunget av de revolusjonære til å gå av. Men kardinalene bekreftet den avdøde paves beslutning. Den 3. september 1800 henvendte han seg til den nye pave, Pius VII, for å få tilbake kardinalsverdigheten. Det gikk heller ikke. Da trakk han seg tilbake til Recanati der han gjorde meget godt for de fattige.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Justitieombudsmannen

**Justitieombudsmannen** (**JO**), eller **Riksdagens ombudsmän** som er det offisielle svenske navnet, ble opprettet ved forfatningen av 1809. Justitieombudsmannen fører kontroll med at ingen blir urettmessig behandlet innen offentlig forvaltning.

## Historie
Ved innføringen av forfatningen av 1809 anså man at det var nødvendig med en uavhengig part som kunne kontrollere kongemakten og se etter at borgerne ikke ble urettmessig behandlet. Den svenske Riksdagen valgte derfor en ombudsmann og gjør så fremdeles. Den første Justitieombudsmannen ble utnevnt i 1810.

## Dagens JO
Selv etter nesten 200 år arbeider Justitieombudsmannen etter stort sett samme retningslinjer som da embetet ble opprettet. JO er en person valgt av Riksdagen som skal sørge for at domstoler, andre myndigheter og tjenestemenn gjennomfører sitt arbeide i henhold til lov. 

## Eksterne lenker
* Offisiell nettside for Riksdagens ombudsmän – JO
Étienne-Charles de Loménie de Brienne

** Etienne-Charles de Loménie de Brienne ** (født 9. oktober 1727 i Paris i Frankrike, død 19. februar 1794 i Sens) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Condom 1761–1793, erkebiskop av Toulouse 1763–1788 og ble erkebiskop av Sens i 1788.

Blant hans venner var filosofene Jean Le Ronde d'Alembert og André Morellet, og politikere som Robert Turgot. De fikk ham til å gå inn i politikken, gå imot og avløse Charles-Alexandre Calonne i finansdepartementet. Han var også fransk statsminister i 1788. 

Han ble kreert til kardinal den 15. desember 1788 av pave Pius VI.

Han aksepterte sivilkonstitusjonen for kleresiet  den 30. januar 1791 og ble utnevnt av den franske regjering til biskop av Yonne. Den 23. februar 1791 ble han i et pavelig skriv skarpt kritisert for denne illojaliteten. Lomenie de Brienne svarte med å frasi seg kardinalsverdigheten, og paven avsatte ham som kardinal i september 1791. 

I november 1793 apostaserte han for sin egen sikkerhets skyld. Han ble likevel arrestert av de revolusjonære den 18. februar 1794. Dagen etter ble han funnet død i sin fengselscelle.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Biskop Giovanni Battista Scanaroli (Scannaroli) (1579-1664) *1630
* Kardinal Antonio Barberini, jr. .S.Il.Hieros. (1607-1671) *1655
* Erkebiskop Charles-Maurice Le Tellier (1642-1710) *1668
* Erkebiskop Jean-Baptiste-Michel Colbert de Saint-Pouange (1640-1710) *1675
* Biskop Olivier Jégou de Kervilio (1763-1731) *1694
* Erkebiskop Louis de La Vergne-Montenard de Tressan (1670-1733) *1718
* Kardinal Paul d'Albert de Luynes (1703-1788) *1729
* Kardinal *Étienne-Charles de Loménie de Brienne* (1727-1794) *1761

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Lomenie de Brienne, Etienne-Charles de», The Cardinals of the Holy Roman Church, Biographical Dictionary
Romoaldo Braschi-Onesti

** Romoaldo Braschi-Onesti** (født 19. juli 1753 i Cesena i Italia, død 30. april 1817 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1786 av sin onkel pave Pius VI, med *[[San Nicola in Carcere]]* som tittelkirke.

Han deltok ved konklavet 1799-1800 som valgte kardinal Chiaramonti til pave Pius VII.

## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
UNOSOM

**UNOSOM**, formelt **United Nations Operation in Somalia**, var to separate fredsbevarende FN-operasjoner, begge i Somalia. Bakgrunnen var den pågående borgerkrigen i landet og sult på grunn av interne kamper.

## UNOSOM I
UNOSOM I ble opprettet ved en resolusjon av FNs sikkerhetsråd i 1992 og var aktiv fra april 1992 til mars 1993. Misjonens mandat var å overvåke våpenhvilen i hovedstaden Mogadishu og eskortere humanitære forsyninger til distribusjonssentra i byen. Misjonens mandat og styrker ble senere utvidet til å omfatte beskyttelse av humanitære konvoier og distribusjonssentra i hele Somalia.

## UNOSOM II
UNOSOM II ble etablert i mars 1993, hensikten var å sikre forholdene i Somalia for humanitære bistand. For å oppnå det, gjennom avvæpning og brobygging, skulle de fortsette arbeidet Unified Task Force hadde begynt. UNOSOM II representerte en meget ambisiøs satsing fra FN, men fikk sitt banesår da 18 amerikanske soldater ble drept. UNOSOM II ble trukket ut tidlig i mars 1995.

## Eksterne lenker
* Uoffisiell FN side, oversikt over UNOSOM I og II
Giuseppe Garampi

** Giuseppe Garampi** (født 29. oktober 1725 i Rimini i Kirkestaten, død 4. mai 1792 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie. Han var også nuntius i Østerrike og ble senere erkebiskop av Montefiascone.

Han ble kreert til kardinal den 14. februar 1785 av pave Pius VI, med *[[Santi Giovanni e Paolo (Roma)|Santi Giovanni e Paolo]]* som tittelkirke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Vincenzo Ranuzzi

**Vincenzo Ranuzzi** (1726–1800) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var nuntius i Venezia, og senere i Portugal, og ble erkebiskop av Ancona i 1785.

Han ble kreert til kardinal den 14. februar 1785 av pave Pius VI.

Han deltok *ikke* ved konklavet 1799-1800.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Kardinal Carlo Vittorio Amedeo delle Lanze (1712-1784) *1747
* Kardinal *Vincenzo Ranuzzi* (1726-1800) *1757

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Carlo Livizzani Forni

**Carlo Livizzani Forni** (født 1. november 1722 i Modena i Italia, død 1. juli 1802 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie.

Han ble kreert til kardinal den 14. februar 1785 av pave Pius VI.

Da franskmennene okkuperte Roma i 1798 ble han beordret til Modena, og kunne ikke vende tilbake til Roma før etter pavevalget.

Han deltok *ikke* ved konklavet 1799-1800 som valgte pave Pius VII.

Han var nevøen til kardinal Giuseppe Livizzani Mulazzani (kreert 1753).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Ascoli Piceno

**Ascoli Piceno** er en by i Marche-regionen i Italia, hovedstad i provinsen av samme navn. Den hadde i 2001 50.135 innbyggere.
I 2012 var den sammen med byen San Benedetto del Tronto vertskap for VM på rulleskøyter.

Ascoli ble grunnlagt av picenerne 1600 år før Roma ble grunnlagt. I 299 f.Kr. allierte Ascoli Piceno seg med Roma under den tredje samnitterkrigen, men ble i 91 f.Kr. arnestedet for opprøret mod romerne i forbundsfellekrigen.

Ascoli Piceno er en av Italias monumentale byer: Dens historiske sentrum utgjør litt over 150 hektar (1,5 km²). Den er bygget av en kalkstein, som utvinnes fra steinbrudd i umiddelbar nærhet, og det utgjør det samlende element i bygninger, som er oppført over en periode på ca. 2.500 år.

Byen har to viktige plasser: Det første er renessanseplassen Piazza del Popolo, hvor noen av de viktigste bygningene ligger, bl.a. Palazzo dei Capitani del Popolo, den historiske Caffè Meletti og San Francesco-kirken.

Det andre er byrommet på Piazza Arringo, Ascolis eldste og største plass, hvor det middelalderlige dåpskapellet San Giovanni og katedralen Sant'Emidio, som omslutter en krypt, som også er dedikert til skytshelgenen, står. Der er også biskopens palass og Arengo-palasset, som huser byens kunstgalleri og noen kommunale kontorer.

En annen plass med stor arkitektonisk verdi er Piazza Ventidio Basso, en uregelmessig plass omgitt av bygninger som Sankt Vincents og Sankt Anastasius' kirke med sin karakteristiske fasade oppdelt i firkanter, Sankt Petrus Martyrs kirke, ombyggede bygninger fra perioden og noen eksempler på adelige tårn, både intakte og forfalne eller inkorporert i bygninger. Det historiske opptoget tilQuintana-ridderturneringen starter hvert år fra denne plassen.

Blant monumenter, som er verd å nevne, er: den romerske bro Solestà, en av de få i Italia, som også kan besøkes innvendig, Malatesta-festningen, Pia-festningen, ruinene av det romerske teater, Annunziata-hulene, det lombardiske palasset med Ercolani-tårnet, et av de overlevende tårnene blant de omkring 200, som er omtalt i middelalderlige krøniker, og som har gitt Ascoli tilnavnet Byen med de hundrede tårnene. Ascoli Piceno var omgitt av en bymur med 7 porter av hvilke Porta Romana anses for å være en av de eldste og viktigste byportene i Ascoli; gjennom dens bueganger kom Via Salaria inn i byen fra Roma. Med sin monumentalitet kan den arkitektonisk klassifiseres som en typisk romersk konstruksjon fra det 1. århundre f.Kr.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rasta (Kongsvinger)

**Rasta** er et område i Kongsvinger. Området ligger på begge sider av riksvei 2 sørøst for Kongsvinger sentrum og omfatter både boligområder og rene industrifelt.

Rasta har eget fotballag, Rasta IL, i 5. divisjon.

Statistisk sentralbyrås avdeling i Kongsvinger ligger på Rasta.
Paris–Nice

**Paris–Nice** er et etapperitt på sykkel som arrangeres i mars hvert år.

Det ble første gang arrangert i 1933. Syklisten som har vunnet flest ganger er Seán Kelly, som vant sju ganger på rad i årene 1982–1988.

Selv om rittet heter Paris–Nice, starter det ikke alltid i Paris, men starter ofte i byer nær eller sør for Paris. Den siste etappen avsluttes vanligvis på Promenade des Anglais i Nice eller Col d'Eze, en fjellovergang nær Nice.

Paris–Nice arrangeres av ASO (Amaury Sport Organisation). ASO organiserer også andre sykkelritt, blant annet Tour de France og Paris–Roubaix.

## Vinnere

## Eksterne lenker
*