Borgtårn

**Borgtårn** eller *kjernetårn* er en form for befestet tårn bygd innenfor festninger i løpet av middelalderen. Et borgtårn er et sentralt tårn innenfor en borg som ofte er den mest beskyttede delen av borgen. I kjernetårnet var det matlagre, våpenrom, vannbrønner og andre kritiske funksjoner for en borg, men også boligkvarter for borgherren og hans familie. De første borgtårn ble gjort i tømmer og utgjorde en hovedbestanddel av festningsverk av typen *[[motte-and-bailey]]* som oppsto i Normandie og Anjou i løpet av 900-tallet. Denne typen innførte normannerne i England som et resultat av den normanniske erobringen i 1066, og deretter til Wales i andre halvdel av 1000-tallet, og til Irland på 1170-tallet. Anglo-normanniske og franske herskere begynte å bygge borgtårn av stein i løpet av 900- og 1000-tallet; disse omfattet normanniske borgtårn, enten runde eller kvadratiske form, og med sirkulært tak på toppen. Borgtårn hadde like mye politisk som militær betydning og kunne ta opp til et tiår å bygge ferdig.

I løpet av 1100-tallet ble en ny design innført – i Frankrike ble det bygd firkløverformete borgtårn mens i England ble det bygd polygonale (mangekantede) tårn. Ved slutten av århundret begynte franske og engelske design å avvike fra hverandre: Filip II av Frankrike bygde en rekke av sirkulære borgtårn som en del av hans satsing på å etablere sin kongelige autoritet i nye områder, mens i England ble festninger bygd uten borgtårn. I Spania ble borgtårn i økende grad opptatt i både kristne som islamske festninger. I Tyskland ble høye tårn kalt for *bergfriede* og bygget i den vestlige formen. I den andre halvdelen av 1300-tallet ble det fornyelse i å bygge borgtårn. I Frankrike satte borgtårnene i Vincennes i gang en mote med høye tårn forsynt med mange skåldehull, en retning som ble tatt opp i Spania hovedsakelig gjennom Valladolidskolen for spansk festningsformgivning. I mellomtiden ble borgtårn i England populært blant de rikeste av adelen: disse store borgtårn, hver av dem unikt designet, utgjorde en del av de største festningene som ble bygget i løpet av perioden.

Ved 1500-tallet begynte borgtårn gradvis å bli mindre populært som befestning og som boliger. Mange ble ødelagt i løpet av borgerkrigene på 1600- og 1700-tallet, eller inkorporert i hageanlegg som alternativ til dekorative liksomfestninger (engelsk: *follies*). På 1800-tallet i romantikken ble borgtårn på nytt populære i England og Frankrike som dekorative element. Et antall ble restaurert eller ombygd av gotiske arkitekter. Til tross for ytterligere ødeleggelse av mange franske og spanske borgtårn i krigene på 1900-tallet, utgjør borgtårn i dag en vesentlig del av kulturarven og som interesse for turisttrafikken i Europa.

## Etymologi

På engelsk kalles et borgtårn for *keep*, et begrep som siden 1500-tallet har referert til store tårn i festninger. Ordet har sin opprinnelse fra rundt 1375-1376, og kommer fra mellomengelske *kype*, i betydningen «kurv» eller «tønne», og var et begrep som ble gitt til det sirkulære borgtårnet ved Guînes, som det ble sagt minnet om en tønne. Begrepet kom til å bli benyttet for andre runde, tønnelignende borgtårn på 1400-tallet. Ved 1600-tallet hadde ordet mistet sin opprinnelige referanse til kurver eller tønner, og ble populært antatt å ha kommet fra det mellomengelske ordet *keep* i betydningen å holde på eller beskytte.

Fra tidlig av kom begrepet keep til å bli assosiert med oppfatningen av et tårn i en festning som burde både tjene som en befestet, privat bolig av høy status, og som et tilfluktsted ved siste utvei. Dette ble mer komplisert ved byggingen av befestede renessansetårn i Italia som ble kalt for *tenazza* som ble benyttet som forsvar ved siste utvei og som også ble navngitt etter det italienske begrepet for å holde eller å beskytte. Ved 1800-tallet konkluderte viktorianske historikere feilaktig at etymologien av ordene *keep* og *tenazza* var forbundet med hverandre, og at alle borgtårn hadde denne militære funksjonen.

Som et resultat av denne evolusjonen i betydningsinnhold er bruken av det engelske begrepet i historisk analyse problematisk, Det norske begrepet «borgtårn» er mer nøytralt og refererer til et tårn alene eller innenfor en festning, uansett design eller tidsepoke. Samtidens skribenter i middelalderen benyttet ulike betegnelser for bygningsstrukter som nå vil kalles borgtårn. På latin ble de på ulikt vis beskrevet som *turris*, *turris castri* eller *magna turris*, det vil si et tårn, et festningstårn, eller et stort tårn. 100-tallets franskmenn benyttet begrepet *donjon*, fra det latinske *dominarium*, «adelskap», noe som knyttet borgtårnet til føydal autoritet. På tilsvarende vis refererte middelalderens spanske skribenter til slike bygninger som *torre del homenaje*, «sted for hyllest» (sammenlign med engelske *homage*) I England ble det franske ordet *donjon* til begrepet *dungeon* i betydning "stort tårn i festning" før det senere fikk betydningen et sted for å holde fanger fengslet.

Denne tvetydighet i engelsk terminologi har gjort historiske analyser av bruken *keep* problematisk. Mens begrepet fortsatt benyttes i vanlig akademisk bruk, er det en del akademikere som foretrekker å benytte begrepet *donjon*, og de fleste moderne historikere advarer mot å benytte begrepet *keep* i forenklet betydning. De borgtårn som i dag blir kalt for *keep* på engelsk utgjorde ikke nødvendigvis en del av en forent middelalderstil, heller ikke var de alle benyttet på likt vis gjennom perioden.

## Referanser


## Litteratur
* DeVries, Kelly (2003): ''Medieval Military Technology''. Toronto, Canada: University of Toronto Press. ISBN 978-0-921149-74-3.
* Dixon, Philip (2002): «The Myth of the Keep» i: Meirion-Jones, Gwyn; Impey, Edward; Jones, Michael, red.: ''The Seigneurial Residence in Western Europe AD c800-1600''. Oxford: Archaeopress. ISBN 978-1-84171-466-0.
* Durand, Philippe (1999): ''Le Château-fort''. Paris: Gisserot. ISBN 978-2-87747-435-1.
* Gomme, Andor & Maguire, Alison (2008): ''Design and Plan in the Country House: From Castle Donjons to Palladian Boxes''. Yale: Yale University Press. ISBN 978-0-300-12645-7.
* Gondoin, Stéphane W. (2005): ''Châteaux-Forts: Assiéger et Fortifier au Moyen Âge''. Paris: Cheminements. ISBN 978-2-84478-395-0.
* Hanser, David A. (2006): ''Architecture of France''. Westport, US: Greenwood Press. ISBN 978-0-313-31902-0.
* Kenyon, J. & Thompson, M.W. (1995): «A Note on the Word 'keep'» i: *Medieval Archaeology* **38**, s. 175–176.
* Kenyon, John R. (2005): ''Medieval Fortifications''. London: Continuum. ISBN 978-0-8264-7886-3.
* King, D. J. Cathcart (1991): ''The Castle in England and Wales: An Interpretative History''. London: Routledge. ISBN 0-415-00350-4.
* Liddiard, Robert, red. (2003): ''Anglo-Norman Castles''. Woodbridge, UK: Boydell Press. ISBN 978-0-85115-904-1.
* Liddiard, Robert (2005): ''Castles in Context: Power, Symbolism, and Landscape, 1066 to 1500''. Macclesfield, UK: Windgather Press. ISBN 0-9545575-2-2.
* McNeill, Tom. (2000): ''Castles in Ireland: Feudal Power in a Gaelic World''. London: Routledge. ISBN 978-0-415-22853-4.

## Eksterne lenker
*