open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hauerseter leir

**Hauerseter leir** er en militærleir i Akershus som er standkvarter for Forsvarets hundeskole, men som også blir mye benyttet av ulike avdelinger i Heimevernet. Leiren ligger sentralt til like nord for Jessheim, like ved jernbanen og E6.

Hauerseter har siden slutten av 1800-tallet blitt benyttet som militært øvingsfelt. Leiren med betydelige bygningsmassen ble anlagt av tyske styrker under 2. verdenskrig, som lager for sprengstoff og ammunisjon for forsyning av Gardermoen militære flyplass. Fortsatt finnes det tallrike gamle bygg fra tyskerne i området, men mange er også blitt revet. I det ytre leirområde finnes det flere områder hvor tyskerne la brostein, langt ute i skogen. Tilgangen på arbeidskraft synes derfor å ha vært stor.

Etter nazistenes kapitulasjon overtok den norske forsvaret anlegget, og det var i bruk som ammunisjonslager frem til 1994 da virksomheten ble nedlagt.

I 1996 startet en prosess med å restaurere bygningsmassen på Hauerseter, og deler av leiren ble i 2004 fredet av Riksantikvaren som kulturminne. Vedtaket omfatter 52 små og store bygninger.

## Referanser
Hanekam (frisyre)

**Hanekam** er en frisyre der man har barbert bort det meste av håret på sidene av hodet, slik at det står igjen en smal stripe hår på midten fra pannen og bakover til nakken, omtrent som hanekammen på hønsefugler. Håret kan være langt eller kort, men står gjerne opp som en vifteformet børste langsetter hodet. Ikke sjelden er frisyren løftet og formet med hårgele, og håret farget med hårfarge.

Hanekamfrisyre i litt ulike varianter var vanlig blant punkere i 1970- og 1980-årene, og har holdt seg som «punkehår» siden. En liknende hårstil var også utbredt hos de nordamerikanske cherokee- og mohawk-indianerne. De kunne i tillegg pryde hårtoppen med fjær.

Frisyren kalles gjerne *mohawk* på amerikansk-engelsk og *mohican* på britisk-engelsk. Begge ordene betyr «mohikaner». Den tyske betegnelsen er *Irokesenschnitt*, «irokeser-snitt».

## Liknende hodeplagg
Imponerende hodekammer forekommer ikke bare på mennesker og fugler, men også på flere hodeplagg i ulike kulturer opp gjennom historien. Antikke hjelmer kunne for eksempel ha en høy, børste- eller vifteformet fjær- eller hårkam som kan minne om hanekamfrisyren. Det samme gjelder for de ofte gule vinaya-hattene som blir båret av gelug-buddhister i seremonier og prosesjoner; disse har høy, buet frynsekam nesten som manen på en hest.

## Se også
* Hårpisk
* Khokhol, glattbarbert kosakkfrisyre med hårtopp

## Eksterne lenker
*
Hanekam (andre betydninger)

**Hanekam** har flere betydninger:

* Hanekam (zoologi), en (rød) brusk- og kjøttdannelse på toppen av issen hos jungelhøns
* Hanekam (frisyre), en hårfrisyre
* Hanekam (plante), *Lychnis flos-cuculi*, en flerårig urt i nellikfamilien
Jolly Jumper

**Jolly Jumper** er en fiktiv hest fra tegneserien *[[Lucky Luke]]*, skapt av den belgiske tegneserietegneren Morris. Jolly Jumper blir beskrevet som «den smarteste hesten i verden», og er i stand til å spille sjakk og balansere på slakk line. Han reiser sammen med sin eier igjennom ville vesten.

## Publikasjonshistorikk
Jolly Jumper opptrådte for første gang sammen med Lucky Luke i historien *Arizona 1880*, publisert i et nummer av tegneserieheftet *Spirou* den 7. desember 1946

## Figuren
Jolly Jumper er en hvit hest med en brun flekk på venstre side. Han misliker hunder, og spesielt hunden Rattata, en uintelligent fengselshund som av og til opptrer i Lucky Luke-historiene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lucky Luke official site 
*  ''Lucky Luke''-publikasjoner i ''Sprint''  og ''Pilote''  BDoubliées
Dømmende makt

**Dømmende makt** utøves av domstolene og hvor høyesterett er landets øverste domstol.

## Uavhengighet
I middelalderen og tidlig moderne tid var det som oftest ikke entydig hvem som hadde endelig dømmende myndighet. I de fleste føydale samfunn hadde godsherrene domsmyndighet over egne bønder. Maktbruken kunne da bli helt vilkårlig. Statsmakten strakk seg ikke ned til innbyggerne, men til det enkelte gods. Hver adelsmann var "høyesterett" for innbyggerne på sin eiendom. Forskjellige typer saker hadde forskjellige organ for domsmyndighet. Brudd på kirkeretten ble påtalt av kirka, visse andre typer konflikter ble oppgjort innbyggerne  tingene. Dette førte til at retten var svært fragmentert, og at rettigheter og rettssikkerhet avhang av stand, tittel, borgerskap, privilegier og så videre. På 16- 1700-tallet forsøkte enevoldskonger å konsolidere domsmakt innen statsapparatet, men møtte i de fleste land motstand fra adelen, som ville verne om sin økonomiske og politiske makt, som domsmakten førte med seg.

## Dømmende makt i Norge

### Danmark-Norge
I Danmark-Norge hadde kongen som enevoldsmonark i prinsippet også høyeste domsmakt. Derfor kunne innbyggerne appellere direkte til kongen (*[[petisjon]]*), noe som fungerte som en sikkerhetsventil mot lokal maktmisbruk. Fra og med den franske revolusjon kom det en reaksjon mot fragmentert domsmakt. Etter inspirasjon fra opplysningsfilosofene ble domsmakten samlet sentralt, med ankemuligheter fra lokale domstoler. 

### Norge etter 1814
I Norge har det siden 1814 vært en tredeling av makten, der den dømmende makt tilligger domstolene som frie og uavhengige. Det vil blant annet si at verken Stortinget, regjeringen eller andre myndigheter kan gripe inn i dømmende virksomhet, eller påvirke domstolenes avgjørelser. Dette er en av de viktigste rettssikkerhetsgarantier i en rettsstat som Norge, og andre land i vår kulturkrets.

### Domstolene
Tingrettene er lokalisert svært mange steder i Norge og dekker som regel flere kommuner hver. De fleste saker starter for tingretten. I sivile saker er det en fagdommer som avgjør saken, mens i straffesaker er det en fagdommer og to legdommere. Legdommere oppnevnes av kommunestyret hvert fjerde år, og alle over 18 år er i utgangspunktet valgbare.

Lagmannsrettene finnes på flere steder i Norge (Agder, Gulating, Frostating, Borgarting, Eidsivating og Hålogaland). Alle har navn etter gamle historiske rettssteder, eksempelvis sto det gamle Eidsivating ved Eidsvoll kirke. Lagmannsrettene behandler anker over tingrettenes avgjørelser.

### Høyesterett
Høyesterett dømmer i siste instans. Høyesterett består av 19 dommere som er utnevnt av Kongen i statsråd. Det er begrenset adgang til å få prøvet sin sak i Høyesterett, og saken må ha betydning for også andre saker for å bli prøvet. Om en anke fra Lagmannsretten skal behandles i Høyesterett avgjøres av et organ som kalles kjæremålsutvalget. Høyesterett har lokaler ved regjeringskvartalet i Oslo.

## Se også
*Dømmende makt (Norge)

## Eksterne lenker
*
Morris (serieskaper)

**Maurice de Bevere** (født 1. desember 1923 i Courtrai i Belgia, død 16. juli 2001 i Brussel), bedre kjent som **Morris**, var en belgisk tegneserieskaper og mannen bak Lucky Luke.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Ellerede da han var seks år gammel og leste *[[tintin|Tintins eventyr]]* visste den unge Maurice de Bevere hva han ville gjøre i framtiden. 

Maurice tilbrakte all sin tid til å tegne. *«Foreldrene mine ble snart klar over at det var tegner jeg ville bli. Og tenkte jeg ville bli illustratør eller noe i den retningen. Siden, da de fant ut at jeg ville begynne med tegneserier, fryktet de det verste for meg, for det yrket var jo ikke noe man kunne leve av...»* har han fortalt om sin barndom. Han ble sendt til jesuittenes velkjente kollegium i Aalst. Hans matematikklærer fortalte hans foreldre at ungdommen dessverre neppe ville gjøre stor karriere i livet, ettersom han ikke konsentrerte seg i timene men satt og regnet i margen av mattebøkene. Studentuniformene på skolen inspirerte imidlertid senere hans valg av uniformer til begravelsesagentene i *Lucky Luke*.  Som ung studerte han senere også ved universitetet i Leuven.

### Tegneserier
Ved siden av serietegning laget han skjemtetegninger, men ble senere nødt til å fatte et valg. Da ble det serier han satset på. Morris begynte sin karriere i serieskaperen Joseph «Jije» Gilliains ateliér.

Morris skapte Lucky Luke i 1947. Lucky Luke er en ensom cowboy som reiser omkring i Det ville vesten og hjelper mennesker i nød. Han har hjelp av sin trofaste hest Jolly Jumper. Den første Lucky Luke-historien, *Arizona 1880*, ble trykt i *«L'Almanach Spirou 1947»*. Morris bodde i USA i seks år, der han samlet materiale til flere eventyr med figuren sin. 

Maurice de Bevere lød for belgisk syntes han, så derfor begynte han å kalle seg *Morris*, som lød mer amerikansk.

Det var i år 1949 Morris og René Goscinny møttes. Goscinny ble i 1955 manusforfatter til *Lucky Luke*, og Morris kunne deretter konsentrere seg helt på å tegne.

I motsetning til mange av sine samtidige arbeidet Morris aldri på andre serier, skjønt han gjorde en god del illustrasjoner til fortellinger på 1940- og 1950-tallet. På 1990-tallet gjorde han *Rantanplan*, en avlegger-serie fra *Lucky Luke*, om den dummeste hunden i ville vesten, Rattata.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Arbeids- og velferdsetaten

**Arbeids- og velferdsetaten**  er en norsk statlig etat under Arbeids- og sosialdepartementet. Etaten er en sammenslåing av trygdeetaten og arbeidsmarkedsetaten. Etaten inngår, sammen med sosialtjenesten i kommunene, i arbeids- og velferdsforvaltningen (NAV). Etaten ledes av Arbeids- og velferdsdirektoratet, et statlig direktorat lokalisert i Oslo. Lederen for både direktoratet, etaten og NAV-forvaltningen forøvrig har tittelen arbeids- og velferdsdirektør.

Arbeids- og velferdsetaten har cirka 14&nbsp;000 ansatte over hele landet, og har nesten hele befolkningen som brukere. Etaten forvalter en tredel av statsbudsjettet gjennom ordninger som arbeidsledighetstrygd, attføring, pensjon, barnetrygd, kontantstøtte, med mer.

I samarbeid med alle landets kommuner har etaten etablert lokale NAV-kontorer over hele landet. Lokalkontorene skal tilby tjenester fra den statlige arbeids- og velferdsetaten og den kommunale sosialtjenesten. Dette er en av de største endringer i nyere tid i velferdsordningene i Norge. Et sentralt mål med reformen er å få flere i arbeid og færre på stønad.

## Referanser


## Eksterne lenker
* NAV.no – offisielt nettsted
* ''Aftenposten'': «Barnet skal hete NAV»
* ''Aftenposten'': «Gullkantet domene» – etter kjøpet av domenet nav.no for 4,75 millioner kroner.
Minejaktfartøy

Et **minejaktfartøy** er en minerydder, et fartøy for å rydde sjøminer.  I motsetning til en minesveiper, bruker den sonar for å lete etter miner. Når de finner en mine uskadeliggjøres den ved sprengning, enten ved hjelp av miniubåt eller dykkere.

Siden minejaktfartøyer ofte opererer nærme miner, er de laget for å ha minst mulig akustisk og magnetisk signatur, to kjennetegn som sjøminer ofte bruker for å detektere skip.  Ofte har de lyddemping for maskineriet og bruker stillegående dieselelektrisk framdrift, og skroget er ofte av treverk, glassfiber eller ikke-magnetiske metaller, eller de er behandlet  for å redusere den magnetiske signaturen.

Minejegere stikker sjelden dypt i vannet, siden de ofte må operere i trange og grunne farvann slik som skipsleder og havner.  Stillbare thrustere brukes ofte for å gi større manøvrerbarhet.  Et antall moderne fartøyer har katamaran-skrog.

I det norske Sjøforsvaret finnes minejaktfartøyer av «Oksøy»-klassen.  De er organisert i 1. minerydderskvadron sammen med minesveiperne.  Minejaktfartøyene har navn etter øyer og heter KNM «Karmøy» (M341), KNM «Måløy» (M342) og KNM «Hinnøy» (M343).  Skvadronenen stiller en styrke med høy beredskapsgrad for NATO Response Force (NRF) og deltar i NATOs stående minerydderstyrke SNMCMG1.  For tiden (2009) oppgraderes fartøyene også med mye nytt utstyr.

## Referanser
Minesveiper

:*For videospillet, se [[Minesweeper]]*

**Minesveiper** er et krigsskip konstruert for å uskadeliggjøre sjøminer. Prinsippet er eldre enn det som ligger til grunn for den nær relaterte skipstypen minejaktfartøy, som har samme bruksområde, men som retter seg mot mer avanserte miner.

Minesveipere er først og fremst ment til bruk mot forankrede sjøminer, som er ment å eksplodere ved kontakt med passerende fartøyer. Til dette bruker de et sveip som slepes bak båten for å kutte av ankerfestene til slike miner, som så blir uskadeliggjort med kanonild eller på annen måte.
Sveipere bruker også et influenssveip som trigger "smarte" miner ved å etterligne den magnetiske og akustiske signaturen til de fartøy som minen er ment å gå av mot.

## Se også
* Räumboote

## Eksterne lenker
*
Alta-klassen

**Alta-klassen** er en skipsklasse norske minesveipere. De er oppkalt etter norske elver og ligner Oksøy-klassen minejaktfartøyer. Det ble bygget fem fartøyer i perioden 1990–1997 ved Kværner Mandal.
Fartøyene kan både sveipe forankrede kontaktminer og miner som er satt til å gå av på akustikk (støy fra fartøy) og magnetisme (magnetfeltet et fartøy representerer). I fredstid benyttes fartøyene til oppøving og deltakelse i NATOs stående minerydderstyrke, SNMCMG1 (Standing NATO Response Force Minecountermeasures Group 1)

KNM «Glomma» ble allerede i 1999 lagt i opplag, og i 2009 ble hun, sammen med KNM «Oksøy», lagt ut for salg. I sin tjenestetid har hun vært i aktiv tjeneste i kun 25 dager.

## Fartøy

## Referanser
Arnaud d’Aux de Lescout

**Arnaud d'Aux de Lescout** (død 14. august 1320)  var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Poitiers i Frankrike.

Han ble kreert til kardinal 23. desember 1312 av pave Klemens V.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Guillaume Godin

** Guillaume Godin** (1260–1336)  var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han ble kreert til kardinal 23. desember 1312 av pave Klemens V, med *[[Santa Cecilia in Trastevere|Santa Cecilia]]* som tittelkirke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Posten (andre betydninger)

**Posten** har flere betydninger:

*Posten Norge
*Posten Norden
*Posten Finland
*Posten Sverige

## Se også
*Postvesen
Oksøy-klassen

**Oksøy-klassen** er en skipsklasse av minejaktfartøyer. De er oppkalt etter norske øyer: Oksøy, Karmøy, Måløy og Hinnøya. Fartøyene ble bygget i perioden 1990&ndash;1995 og ligner på Alta-klassen minesveipere.
Fartøyene er ca. 55 meter lange, og hele 13,6 meter brede. De har løftevifter, som sammen med gummiskjørt foran og akter danner en luftpute mellom skrogene. Dette gir mindre akustisk signatur i vannet, og dermed mindre sannsynlighet for å utløse miner. Fremdriftslinjene består av to hovedmotorer koblet til hver sin vannjet. 
Et minejaktfartøy har som oppgave å finne og uskadeliggjøre miner en og en, i motsetning til minesveipere som uskadeliggjør hele minefelt uten å lokalisere hver enkelt mine.
Minejaktfartøyene og minesveiperne tilhører alle 1. minerydningsskvadron, som er stasjonert ved Haakonsvern Orlogsstasjon

## Fartøy

## Referanser
Tim Montgomery

**Timothy Montgomery** (født 25. januar 1975 i Gaffney, South Carolina) er en  amerikansk tidligere friidrettsutøver. Han ble i 2005 funnet skyldig i dopingmisbruk, og utestengt fra all idrett i to år.

Montgomery var sprinter, og var i verdenseliten fra han vant bronse under VM i friidrett 1997 i Athen til han ble utestengt i 2005. Under VM i 2001 i Edmonton tok han sølv på 100&nbsp;meter og gull for USA på 4&nbsp;x&nbsp;100&nbsp;m stafett. Han hadde sitt sportslige høydepunkt under et Grand Prix-stevne i Paris i 2002, da han satte ny verdensrekord på 100 meter med 9,78. Denne rekorden stod til 14. juni 2005, da Asafa Powell fra Jamaica forbedret rekorden med ett hundredels sekund.

Montgomerys resultater på idrettsbanen kom i 2004 i skyggen av mistanker bruk av designer-dopet  THG (BALCO-skandalen). Montgomery kvalifiserte seg ikke til OL i Athen i 2004. Den 13. desember 2005 ble Tim Montgomerys dømt til utestengelse i to år. Samtidig ble alle resultater oppnådd etter 31. mars 2001, inklusive hans tidligere verdensrekord, strøket fra statistikkene. Hans beste godkjente løp på 100 meter er etter dette 9,92, oppnådd i 1997.

Han var samboer med den kvinnelige sprinteren og lengdehopperen Marion Jones. Sammen fikk paret en sønn, Tim jr., i 2003.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
KNM «Alta» (M314)

**KNM «Alta»** er en norsk minesveiper av Sauda-klassen, som var i bruk i det norske sjøforsvaret fra 1966 til 1996. Skipet var utelukkende bygget i tre eller ikke-magnetiske metaller. (Med unntak av jernblikk i elektriske magneter og motorer, samt utstyr beregnet til å være i sjøen under sveiping slik som otere, flottører, kuttere mv.)

Etter at KNM «Alta» ble tatt ut av tjeneste ble den gjort om til et museumsskip. Det eies av Forsvarsmuseet, men blir driftet av den frivillige organisasjonen Venneforeningen For M314alta.

## Eksterne lenker
*
Oberscharführer

**Oberscharführer** var en paramilitær grad i Schutzstaffel (SS) og Sturmabteilung (SA). Graden tilsvarte Feldwebel (sersjant) i Wehrmacht. 

Den ble opprettet i SA i 1932, som en følge av veksten i organisasjonen, og innført i SS på samme tid, for at det skulle være likhet mellom de to organisasjonene. Etter de lange knivers natt i 1934 endret strukturen seg, slik at de to gradene SS-Oberscharführer og SA-Oberscharführer ikke lenger var på samme nivå; en SS-Oberscharführer tilsvarte en SA-Truppführer. Hvilken rolle en SS-Oberscharführer hadde varierte mellom de forskjellige grener av organisasjonen, slik at en i Allgemeine-SS kunne ha en helt annen autoritet enn en i Waffen-SS.

Insigniene var opprinnelig en sølvknapp og en stripe på venstre jakkeslag. Etter endringen i 1934 begynte SS-Oberscharführere å bære to sølvknapper i stedet. Etter 1938 bar SS-Oberscharführere i Waffen-SS også skuldermerket for en Feldwebel i Wehrmacht.
Gideon Hausner

**Gideon Hausner** (født 26. september 1915 i Lviv, død 15. november 1990 i Jerusalem) var juridisk rådgiver for Israels regjering, og hovedanklager under rettssaken mot Adolf Eichmann i 1961.

Hausner ble født i Lemberg (senere kjent som Lviv) i det østlige Galicja i det daværende Østerrike-Ungarn. Faren var rabbiner og sionist som flyttet med familien til Palestina-mandatet i 1927. Hausner forlot farens ortodokse variant av den jødiske religionen. Under rettssaken mot Eichmann skiftet han lett mellom de holocaust-overlevendes språk: Jiddisch, polsk, tysk, engelsk og hebraisk. Hausners egen bakgrunn var nokså lik det store antallet ofre for holocaust.

Hausner ble kjent for sin dyktige utspørring av Eichmann under saken. Eichmanns hovedforsvar var at han bare var en kontorarbeider som fulgte ordre, hvilket Hausner dels møtte med presedensen som var satt under Nürnbergprosessen hvor det ble slått fast at dette ikke er et forsvar for alvorlige handlinger som forbrytelser mot menneskeheten, og dels med provoserende spørsmål som «var du en Obersturmbannführer eller en kontorpike?». Eichmann ble kjent skyldig på alle punkter og dømt til døden.

Et av Hausners viktigste grep under rettssaken var å la de overlevende komme til orde og opptre som verdige individer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
6. divisjonskommando

**6. divisjonskommando** var en mobil divisjonskommando i den norske Hæren som var operativ  i tidsrommet 2002–2009. 

## Oppgaver
Denne kommandoen dannet et ledelsesnivå over brigade for operasjoner i Norge og kunne også fungere som en kjerne for et divisjonshovedkvarter i samarbeid med allierte i operasjoner utenfor Norges grenser. Hovedoppgaven til kommandoen i fredstid var å koordinere all styrkeproduksjon ved Hærens utdanningssentre i Troms og Vest-Finnmark.

## Historie
6. divisjonskommando har vært en del av hærstrukturen i Nord-Norge gjennom flere perioder, med særlig vekt på forsvar av landsdelen under den kalde krigen. Den første divisjonskommandoen ble opprettet i Harstad i 1909, men ambisjonen om en hel divisjon ble senere redusert til én brigade. Etter andre verdenskrig anbefalte allierte rådgivere at felthæren skulle deles i tre divisjoner. Stortinget vedtok imidlertid bare to kommandoer: 1. og 6.divisjonskommando. 

I 1953 ble 6. divisjonskommando gjenopprettet som et mobilt taktisk ledelsesledd i Troms, parallelt med etableringen av Brigaden i Nord-Norge (Brig N). Kommandoen ble midlertidig lagt til Elvegårdsmoen i 1954. I 1959 ble 6. divisjonskommando og Brig N slått sammen til Troms landforsvar (TLF). Kommandoen ble oppløst i 1963, men gjenopprettet som mobil divisjon i 1971. I 1991 ble TLF og 6. divisjonskommando slått sammen, og i 1995 ble den en videreføring av Brig N. 6. divisjon ble nedlagt i 2002, reorganisert som mobil kommando, og til slutt lagt ned i 2009 da Hærstaben flyttet til indre Troms.

## Avdelinger
* Stridstrenbataljonen (CSS, tidl. Logistikkbataljonen)
* Sambandsbataljonen
* Artilleribataljonen
* Panserbataljonen 
* Etterretningsbataljonen
* Sanitetsbataljonen 
* 2. bataljon («Infanteribataljonen»)
* Ingeniørbataljonen
* Luftvernbataljonen
* Kavaleribataljonen  (nedlagt)
* Militærpolitibataljonen (gjenopprettet)
* Jegerbataljonen (nedlagt, omdannet til kompaninivå)
* Teknisk kompani

## Referanser
Johnnie Walker Classic

**Johnnie Walker Classic** er en golfturnering på Europatouren som spilles i Asia. Den ble arrangert for første gang i 1990 under navnet *Johnnie Walker Asian Classic* i Hongkong.

Turneringen tiltrekker seg flere av verdens beste golfspillere ved å betale ut store summer for oppmøte. Ni av de 14 første utgavene ble vunnet av spillere som har toppet verdensrankingen i golf (Nick Faldo, Ernie Els og Tiger Woods to ganger hver; Ian Woosnam, Greg Norman og Fred Couples én gang hver).

## Vinnere
*2009: Danny Lee, New Zealand
*2008: Mark Brown, New Zealand
*2007: Anton Haig,    USA
*2006:  Kevin Stadler,  USA
*2005: Adam Scott, Australia
*2004: Miguel Angel Jiménez, Spania
*2003: Ernie Els, Syd-Afrika
*2002: Retief Goosen, Syd-Afrika
*2001: Tiger Woods, USA
*2000: Michael Campbell, New Zealand
*1999: *flyttet til neste sesong*
*1998: Tiger Woods, USA
*1997: Ernie Els, Syd-Afrika
*1996: Ian Woosnam, Wales
*1995: Fred Couples, USA
*1994: Greg Norman, Australia
*1993: Nick Faldo, England
*1992: Ian Palmer, Syd-Afrika
*1991: *ingen turnering*
*1990: Nick Faldo, England

## Eksterne lenker
*
Open de France

:*For tennisturneringen, se [[French Open]]*

**Open de France** er en golfturnering på Europatouren. Den ble arrangert for første gang i 1906 og er det eldste åpne nasjonale mesterskapet på det europeiske kontinentet. Turneringen har vært del av Europatouren siden starten i 1972.

Det franske golfforbundet har lagt inn store ressurser for å øke turneringens status. Turneringen har ikke lenger noen tittelsponsor, noe som er uvanlig blant golfturneringer, men vanlig blant ''major''-turneringene. I 2004 ble det for første gang arrangert kvalifiseringsturneringer for profesjonelle og amatører etter modell av The Open og US Open. Premiepotten er blitt mangedoblet fra 850&nbsp;000 euro i 1999 til 4&nbsp;000&nbsp;000 euro i 2006. Selv om denne potten ble redusert til 3 millioner euro i 2010, er det likevel en av de største premiepottene på Europatouren. 

Turneringen ble tidligere spilt på forskjellige baner, men spilles siden 2002 på Le Golf National utenfor Paris.

## Vinnere siden 2000

## Eksterne lenker
* 
* Profil på Europeantour.com
European Open (golf)

**Smurfit European Open** er en golfturnering på Europatouren som arrangeres årlig på The K Club i Irland.

## Vinnere
*2009: Christian Cévaër
*2008: Ross Fisher
*2007: Colin Montgomerie
*2006: Stephen Dodd
*2005: Kenneth Ferrie
*2004: Retief Goosen
*2003: Phillip Price
*2002: Michael Campbell
*2001: Darren Clarke
*2000: Lee Westwood
*1999: Lee Westwood
*1998: Mathias Grönberg
*1997: Per-Ulrik Johansson
*1996: Per-Ulrik Johansson
*1995: Bernhard Langer

## Eksterne lenker
* 
* Profil på Europeantour.com
KLM Open

**[[KLM Open]]** (**Internationaal Open Golf Kampioenschap van Nederland** (no.: Internasjonalt åpent nederlandsk golfmesterskap)) er en golfturnering på Europatouren som spilles i Nederland. Den har vært del av Europatouren siden starten i 1972. Den gikk opprinnelig under navnet *Dutch Open*, og har hatt flere forskjellige tittelsponsorer gjennom årene. Siden 2003 er flyselskapet KLM hovedsponsor. Fra 1981 til 1990 ble *KLM Open* avholdt, og KLM var da et meget kjent navn innen golfsporten. I 2003 ble turneringens navn igjen forandret til KLM Open, fordi KLM da kom tilbake som hovedsponsor.

Den første turneringen ble holdt i 1912, på banen til *de&nbsp;Haagse Golf & Country Club* i Haag. Dermed er turneringen en av de eldste på Europatouren. Briten George Pannell vant den første turneringen. Frem til 1933 spilte man 36 hull, mens man anno 2005 spiller 72.

Premiepotten for 2005 var 1,5 millioner euro, som er nokså lite for en europatourturnering i Europa. Turneringen har vært spilt på flere forskjellige baner, men har vært arrangert på Hilversumsche Golf Club hvert år siden 2001.

I 2006 holdes turneringen fra 10. til og med 13. august på banen til Kennemer Golf & Country Club ved Zandvoort i Noord-Holland for 87. gang. Blant deltagerne er Colin Montgomerie, Ian Woosnam, Gonzalo Fernandez-Castaño, Thongchai Jaidee, Maarten Lafeber og Robert Jan Derksen. Ifølge KLM Opens nettsider er det ikke umulig at flere sterke spillere vil melde sin ankomst. Totalt vil 150 spillere delta, 144 profesjonelle og 6 amatører. Av de profesjonelle vil de 70 beste gå videre etter de første 36 hullene, mens enhver profesjonell spiller med samme score som den 70. spilleren går videre til tredje og fjerde runde. Amatørene faller utenfor denne ordningen, men er kvalifisert for videre spill etter de første 36 hullene om de har den samme eller bedre score enn den profesjonelle som kommer inn som nr. 70.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil på Europeantour.com
Aa Saint-Omer Open

**Aa Saint Omer Open** er en profesjonell golfturnering på Challenge-touren, første gang arrangert i 1997. Turneringen inngikk på Europatouren mellom 2003 og 2013, og spilles på Aa Saint-Omer Golf Club i Pas-de-Calais i Frankrike.

## Vinnere

## Eksterne lenker
* 
* Profil på Europeantour.com
* Aa Saint Omer Golf Club
Uluru

**Uluru**, også kjent som **Ayers Rock** eller bare **The Rock**, er en fjellformasjon som ligger i Nordterritoriet, i det sentrale Australia. Den ligger innenfor Uluṟu-Kata Tjuṯa nasjonalpark. Den er verdens nest største monolitt etter Mount Augustus, som også ligger i Australia. Uluru er ca 3,6&nbsp;km lang og 1,9&nbsp;km bred med en omkrets på 9,4&nbsp;km. 

Uluru er ca. 600 mill. år gammel og er et særegent geologisk fenomen, dannet av konglomerat som skifter farge etter solens stilling. 

Fjellet regnes som et hellig sted for aboriginerne.

## Navn
De lokale aboriginene (pitjantjatjara) kaller fjellet for Uluru. Ordet har ingen bestemt mening i deres språk.

19. juli 1873 navngav landmåleren William Gosse fjellet Ayers Rock etter daværende kolonisekretær for Sør-Australia, Henry Ayers. Siden da har begge navnene vært i bruk, selv om Ayers Rock navnet har vært mest kjent inntil nylig.

I 1993 vedtok man å kalle fjellet for «Ayers Rock/Uluru». I 2002 ble det offisielle navnet snudd til «Uluru/Ayers Rock» etter forespørsel fra turistnæringen i Alice Springs.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Paolo Savoldelli

**Paolo Savoldelli** (født 7. mai 1973 i Clusone) er en italiensk tidligere profesjonell syklist. Han er kjent for å være en av de aller raskeste syklistene i utforkjøringer, og kalles derfor «Il Falco» (falken).

I 2002 vant Savoldelli Giro d'Italia selv om han ikke tok noen etappeseire. På denne tiden syklet han for det lille italienske laget Index Alexia og måtte stort sett klare seg alene i fjellene, noe som gjør prestasjonen hans enda større. Savoldelli overtok ledelsen helt mot slutten av rittet, etter at sammenlagtrytterne endelig klarte å passere Jens Heppner, som hadde trøyen takket være et vellykket brudd. På den avgjørende fjelletappen sprakk den nye lederen, Cadel Evans, og takket være et rykk mot slutten av etappen og en fantastisk utforkjøring avgjorde han praktisk talt Giroen.

Den påfølgende sesongen gikk Savoldelli til Team Telekom, men dette ble en to års lang nedtur for italieneren. Begge årene var svært preget av skader og velt. Vendepunktet kom i Giro d'Italia 2005, da han temmelig uventet vant en etappe og seiret totalt.

Savoldelli var tiltenkt en kapteinsrolle foran Giro d'Italia 2007, men allerede på den første virkelige fjelletappen måtte han slippe tetgruppen med blant andre Danilo di Luca. Heldigvis for Astana gav de Eddy Mazzoleni lov til å sitte med teten, slik at laget hadde en rytter i toppen. Senere i Giroen ble Savoldelli hjelperytter for Mazzoleni, og ved hjelp av sine utforferdigheter skaffet han ved to anledninger luke til resten av feltet ned fjellsidene. Dette skulle vise seg å være avgjørende for at Mazzoleni ble nummer 3 sammenlagt.

## Meritter
* Nr.1 sammenlagt i Giro d'Italia 2005 
* Nr.1 sammenlagt i Giro d'Italia 2002
* Nr.1 sammenlagt i Romandiet rundt 2000
* Nr.2 sammenlagt i Giro d'Italia 1999
* Nr.1 sammenlagt i Trentino Rundt 1999
* Nr.1 sammenlagt i Trentino Rundt 1998 
* Nr.1 sammenlagt i Tour de Vendée 1998
* Vinner av 17. etappe i Tour de France 2005
* Vinner av én etappe i Giro d'Italia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
SFT

**SFT** kan referere til

* Sørensen formoltitrering

* Sogn og Fjordane Turlag
* Statens forurensningstilsyn
* Samlet fruktbarhetstall
* IATA-koden til Skellefteå lufthavn i Sverige
ICE

**ICE** eller **Ice** har flere betydninger:

*Ice Norge, norsk leverandør innen telekommunikasjon
*InterCityExpress, en type høyhastighetstog som finnes hovedsakelig i Tyskland
*U.S. Immigration and Customs Enforcement, en amerikansk etat
*Intercontinental Exchange, et amerikansk finansselskap
*Instituto Costarricense de Electricidad, det statlige costaricanske elektrisitets- og telekommunikasjonsselskapet
*Intrusion Countermeasures Electronics, fiktivt datasikkerhetssystem
*International Cometary Explorer
Finnskogen

**Finnskogen** (offisiell skrivemåte), eller **Finnskogene** (finsk: *Suomalaismetsät*), er et stort sammenhengende skogområde som strekker seg langs begge sider av riksgrensen mellom Solør i Norge og Värmland i Sverige, der Trysil Finnskog danner nordgrensen. Lokalt uttales navnet *fiɳɳ`skoga* hvilket er en stivna dativform av navnet. Eidskog Finnskog, Vinger Finnskog, Brandval Finnskog, Grue Finnskog, Hof Finnskog, Åsnes Finnskog og Våler Finnskog finnes brukt om deler av området i henhold til tidligere kommunegrenser. Området er spredt befolket. Svullrya i Grue kommune danner et slags uoffisielt senter for den norske delen av Finnskogen.

## Utstrekning

Området ligger i kommunene Eidskog, Kongsvinger, Grue, Åsnes, Våler, Elverum og Trysil i Innlandet i Norge og i Torsby kommun i Värmland i Sverige. Det kan grovt sett avgrenses av bebyggelsene ved Glåma i vest, Klara i øst, Eidskog (Skotterud og Magnor) i sør og Trysilvegen (Rv 25) i nord.

Vegetasjonsmessig er Finnskogen preget av skrinn morenejord med furu og lyngmoer. Jordbruket er preget av små gårdsbruk med dyrehold og lite kornproduksjon.

## Historie
Områdene har navn etter de finske innvandrerne, såkalte skogfinner, som reiste fra Finland til Sverige på 1570-tallet og ebbet ut i 1630-årene. Erik Pontoppidan skrev i 1752 at de første finnene kom til Norge allerede i 1624, men det er neppe riktig. Først fra 1640-tallet foreligger det skriftlige opplysninger om finsk bosetning på Finnskogene. Kjerneområdet for den norske «finnekulturen» ligger i Grue og Åsnes. Innvandringen kom i overveiende grad fra området Savolax i Finland. Det finnes også tilsvarende «finnskoger» eller «finnemarker» andre steder på Østlandet, både mellom Hedmark og Akershus og mellom Akershus, Oppland, Oslo og Buskerud (se Finnemarka der). Også i Sverige finnes det slike isolerte «finnskoger», blant annet Orsa Finnmark i Dalarna og i Tiveden i Västra Götalands län.

Skogfinner er i dag anerkjent som en av de fem nasjonale minoriteter i Norge. Den årlige festivalen Finnskogdagene feirer proklameringen av Republikken Finnskogen.

## Konflikt mellom utbyggingsplaner og verneinteresser
Utover på 2000-tallet har det vært økende bekymring for at viktige naturområder på Finnskogen skal gå tapt på grunn av regulering til ulike formål. Blant annet ble det på begynnelsen av 2020-tallet lansert planer om å bygge vindturbiner over et stort område av Finnskogen. Motstandere av planene påpekte at et slikt tiltak ville gå utover den uberørte naturen både rundt selve turbinene, og i nærområdet rundt.

## Se også
*Finnemarka
*Svedjebruk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Turforslag til Finnskogen på DNT og NRKs nettsted ut.no  
* Visit Finnskogene
* Finnskogen Turistforening 
* Norsk Skogfinsk Museum
* FINNSAM – Finnbygder i samverkan
* Trysilfinnskog
Gauscelin Jean d’Euse

** Gauscelin Jean d'Euse ** (død 3. august 1348) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han ble født i den franske byen Cahors, og via en ekteskapsallianse var han beslektet med pave Johannes XXII. I 1312 ble han erkediakon av Paris, men like etter pavevalget utdøpte John XXII ham til Visekansler av Den hellige romerske kirke, en stilling han holdt til 1319. Han ble kreert til kardinal 17. desember 1316 av sin onkel, pave Johannes XXII. Ved hans første konsistorium ble han også valgt til kardinalprest av SS. Marcellino e Pietro. Sammen med kardinal Luca Fieschi prøvde han i 1317 å mekle (som pavelig legat) mellom Skottland og England. I Skottland ble legatene anholdt for deres påståtte partiskhet til England. I 1319 lyktes han bedre med å mekle en våpenhvile mellom det franske folk og flamlenderne.

Han døde i den franske byen Avignon.

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Bertrand du Pouget

**Bertrand du Pouget** (født ca. 1280, død 3. februar 1352)  var en av Den katolske kirkes kardinaler.

Han ble kreert til kardinal 17. desember 1316 av sin onkel pave Johannes XXII, og kardinal med *[[San Marcello al Corso]]* som tittelkirke.

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Mike Myers

**Michael John Myers** (født 1963) er en canadisk skuespiller, særlig kjent for sine Austin Powers-filmer, og at han ofte spiller flere av rollene i filmene sine.

Begge hans foreldre kommer fra Liverpool i Storbritannia og han har også britisk statsborgerskap. Han har ved flere anledninger uttalt at han ser på seg selv om britisk. Den 22. mai 1993 giftet han seg med Robin Ruzan. De søkte om skilsmisse 23. desember 2005.

TV-karrieren hans startet for fullt i 80-årene som ung skuespiller i Canada og litt senere i 1988, ble han fast ansatt i det amerikanske humorshowet *[[Saturday Night Live]]* hvor han var med i seks sesonger. Han har gitt liv til mange minneverdige karakterer, som «Dieter» og «Wayne Campbell». Han har fått en stjerne på Canadas Walk of Fame i Toronto.

Myers ble i 2017 utnevnt til offiser av Order of Canada.

## Filmografi
* 2022 *Canterbury Glass*
* 2022 *Austin Powers 4*, Austin Powers
* 2018 *[[Bohemian Rhapsody (film)|Bohemian Rapsody]]*, Ray Foster
* 2010 *[[Shrek – Lykkelig alle sine dager]]
* [[2009]] *Inglourious Basterds*, General Ed Fenech
* [[2008]] *How to Survive a Robot Uprising* 
* [[2008]] *The Love Guru*, Pitka
* [[2007]] *Shrek den tredje*, Shrek (stemme) 
* [[2004]] *Shrek 2*, Shrek (stemme)
* [[2003]] *Katten* (orig. *The Cat in the Hat*), Katten
* [[2003]] *A View From the Top*
* [[2002]] *Austin Powers in Goldmember, «Austin Powers», «Dr. Evil», «Goldmember» (også produsent og manusforfatter)
* 2001 *[[Shrek]]*, «Shrek» (stemme)
* 1999 *[[Austin Powers – Spionen som spermet meg]]* (orig. *Austin Powers: The Spy Who Shagged Me*),  «Austin Powers», «Dr. Evil», «Fat Bastard» (også produsent og manusforfatter)
* 1999 *Mystery, Alaska*
* 1998 *Pete's Meteor*, Pete
* 1998 *[[Studio 54]]*, Steve Rubell
* 1997 *[[Austin Powers: Agenten som kom ut av fryseren...]]* (orig. *Austin Powers: International Man of Mystery*), «Austin Powers», «Dr. Evil» (også produsent og manusforfatter)
* 1993 *[[Saken er biff]]* (orig. *So I Married an Axe Murderer*), «Charlie Mackenzie», «Stuart Mackenzie» (også manus)
* 1993 *[[Wayne's World 2]]*, Wayne Campbell
* 1992 *[[Wayne's World]]*, Wayne Campbell (også manus)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vidalen

**Vidalen** er et dalføre (fjelldal) som ligger høyt i landskapet mellom Vikerfjell i Ringerike kommune, Bukollen i Flå kommune og Storrustefjell og Middagsknatten i Sør-Aurdal kommune. Dalen, som inngår i Vassfaret/Vidalen landskapsvernområde og Vikerfjell naturreservat, danner fylkesgrense mellom Buskerud og Innlandet. I bunnen av dalføret renner grenselva Vidøla ned mot Hedalssiden, der den renner ut i Urula, som drenerer til Sperillen i Ådal (alle inngår i Begnavassdraget).

Dalen er en vid bredal med omfattende moreneavsettinger. På grunn av de vide flate områdene stopper vannet opp og en får store flate myrer.

Vidalen er kjent gjennom Mikkjel Fønhus, som ofte skrev om dette landskapet.

Et sagn sier at området tidligere var bebodd, og fogd Iver Wiel (1711–1756) sier i sine beskrivelser at det skal ha stått ei kirke eller et kapell på eller ved den såkalte *Kyrkjemyrhaugen* ved Kyrkjemyra (). Oppe i fjellsidene mot Storrustefjell og Nautskardfjellet ligger også henholdsvis Prestputtane (tre små tjern) og Øvre- og Nedre Prestgardstjernet. Det er foretatt befaringer på stedet uten at det er gjort funn som støtter sagnet.

Under Storofsen, et forferdelig uvær 20. &ndash; 23. juli 1789, ble *Mansætra* tatt av flom. Mennesker som ble begravd av massene som kom med flomvannet er aldri gravd frem.

Det er mulig å ta seg gjennom Vidalen med bil via bomvei. Tilkomst går enten via Sokna og Strømsoddbygda i Ringerike, eller via Rv243 fra Nes i Ådal (Ringerike) til Hedalen (Sør-Aurdal). Det finnes også en tilkomst via Rv223 fra Nesbyen i Hallingdal til Hedal i Hedalen og videre via Rv243 mot Nes i Ådal.

## Referanser
Gaillard de la Mothe

**Gaillard de la Mothe** eller ** Lamotte ** (død 20. desember 1356)  var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var kannik i Narbonne, og nevø av pave Klemens V.

Han ble kreert til kardinal 17. desember 1316 av pave Johannes XXII.

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Ornitologi

**Ornitologi** (gresk όρνις [*ornis*] = «fugl») er læren om fugler, og utgjør dermed en gren av zoologien.

## Eksterne lenker
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av ornitolog
* Norsk Ornitologisk Forening
* Søkefunksjon for alle verdens fuglenavn – norske, engelske og vitenskapelige.
* Tveit, B. O. 2010. Guide til Norges fugleliv  Håndbok med informasjon om hvor man finner alle norske fuglearter
Vikersund

**Vikersund** er et bypreget tettsted og administrasjonssenter i Modum kommune i Buskerud fylke. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar  og ligger lengst sørvest i Tyrifjorden, der utløpet av fjorden går over i Bergsjøen gjennom Vikerfossen.

## Stedet
Vikersund ligger 30 kilometer sør for Hønefoss og 40 kilometer nordvest for Drammen. Stamveien riksvei 35 passerer forbi Vikersund, mens Vikersund stasjon er tilknyttet Bergensbanen via Randsfjordbanen. Mellom Vikersund og tettstedet Krøderen går Norges lengste museumsjernbane, Krøderbanen.

Historisk har Vikersund vært viktig i treforedling og papirindustrien. Tømmer ble fløtet på Tyrifjorden, videre ut Vikerfossen og ned Drammenselva fra Vikersund. I dag er de største arbeidsgiverne i Vikersund Modum kommune, Modum Bad og entreprenørselskapet Albert Kr. Hæhre. 

Vikersund har en barneskole – Vikersund barneskole, og en ungdomsskole – Nordre Modum ungdomsskole. Elevene på NMU kommer fra Vikersund skole, Sysle barneskole og noen kommer også fra Stalsberg skole (Geithus).

## Kultur og idrett
Vikersund er kanskje mest kjent for sin skiflygingsbakke, Vikersundbakken. I april 2010 startet utbygging slik at bakken ble verdens største hoppbakke. Den ble for første gang tatt i bruk under prøve-VM i februar 2011, og arrangerer jevnlig verdenscup i skiflyging.  Johan Remen Evensen satte ny bakkerekord og verdensrekord under prøve-VM i 2011 med to hopp på 243 og 246,5 meter, i henholdsvis den 2. prøveomgangen og kvalifiseringen. I februar 2012 ble VM i skiflyging arrangert der. Bakken ble ytterligere utbygd før verdenscuprennene i 2013. Stefan Kraft satte ny bakke- og verdensrekord 18. mars 2017 med et hopp på 253,5 meter.

Modum kommune har mange kultur- og idrettsanlegg. I Vikersund ligger blant annet Vikersund Hoppsenter med sju hoppbakker, alpinbakke og Modum Kulturhus.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Enfrøbladete planter

* kalmusrotordenen (Acorales)
* palmeordenen (Arecales)
* vassgroordenen (Alismatales)
* aspargesordenen (Asparagales)
* dagblomordenen (Commelinales)
* yamsrotordenen (Dioscoreales)
* liljeordenen (Liliales)
* Pandanales
* Petrosaviales
* grasordenen (Poales)
* ingefærordenen (Zingiberales)

**Enfrøbladete planter**, eller **enfrøbladinger**, er en stor delgruppe av blomsterplanter. I APG IV-systemet regnes de som en uformell klade med det engelske navnet *monocots*. 

## Beskrivelse
De enfrøbladete plantene er kjennetegnet ved at de bare har ett frøblad når planten spirer. Videre har de fleste enfrøbladete plantene blomster med tretallig symmetri og likenervede blader. Roten har flere små røtter i stedet for en stor slik det er hos de tofrøbladete plantene. Stengelen mangler kambium, noe som medfører begrensninger på sekundær breddevekst og vanntransport. De fleste enfrøbladete planter er derfor lave og lite forgrenede urter, men noen er busker og trær, for eksempel palmer, bambus og *[[Yucca]]*. Gruppen har også mange flytende eller neddykkede vannplanter i både ferskvann og sjøvann. I ananas- og orkidéfamiliene er det mange epifytter.

De to største familiene er orkidéfamilien (ca. 28&nbsp;000 arter) og grasfamilien (ca. 12&nbsp;000 arter). Grasfamilien har størst økonomisk betydning. Den omfatter ikke bare kornsortene (ris, hvete, mais osv.), men også beitegras, sukkerrør og bambus. Andre viktige enfrøbladete planter i jordbruket er ulike palmer, banan, ananas, yams, ingefær og løk. Mange viktige hage- og stueplanter tilhører de enfrøbladete, for eksempel vårblomstrende løkplanter som tulipan og krokus.

## Systematikk
I eldre systematikk var de enfrøbladete den ene av de to gruppene som blomsterplantene ble delt inn i. De ble ofte gitt rang av klasse med det vitenskapelige navnet Liliopsida. Den andre gruppa var de tofrøbladete. Det har vist seg at de enfrøbladete stammer fra de tofrøbladete, noe som innebærer at de tofrøbladete i tradisjonelt omfang er en parafyletisk gruppe. Moderne systematikk anerkjenner derfor ikke de tofrøbladete i tradisjonelt omfang, mens de enfrøbladete er en naturlig gruppe som opprettholdes.

De enfrøbladete ble beskrevet av John Ray allerede i 1674. Carl von Linné anvendte ikke gruppene enfrøbladede og tofrøbladede i sitt system, som var basert på blomsterbygningen. Avgrensningen av de enfrøbladede har vært svært stabil helt siden de botaniske systemene til Antoine Laurent de Jussieu og Augustin Pyramus de Candolle tidlig på 1800-tallet. Systematikken innenfor gruppen har derimot endret seg mye. APG IV-systemet anerkjenner én uformell klade (commelinider), 11 ordener og 77 familier.

Kladogrammet nedenfor viser antatte slektskapsforhold innenfor de enfrøbladete plantene:

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Finner

:*For flere betydninger, se [[finne]].*

**Finner** er en østersjøfinsk folkegruppe med opphav i Finland. Mer enn 90 % av innbyggerne i Finland har finsk som morsmål.

Den svenskspråklige minoriteten i Finland kalles finlandssvensker.

Folkenavnet «finner», som brukes på germanske språk, antas å komme av proto-germansk **fanþian-*, «vandrere» eller «jegere». Historisk har begrepet «finner» også vært brukt om samer. Det er derfor ikke sikkert hvem *fenni* og *phinnoi* som den romerske historikeren Tacitus nevner i *[[Germania (Tacitus)|Germania]]* 100 år e.Kr., eller *phinnoi*, som geografen Ptolemaios nevner i *Geographia* 150 år e.Kr., egentlig viser til.

Finnenes egennavn er *suomalaiset*, dannet av landskapsnavnet *Suomi*. Det siste leddet, avledet av finsk *-lainen*, uttrykker en tilhørighet.

På norsk har «finne» tradisjonelt blitt brukt om enhver fra Finland. Finlandssvenskene foretrekker å bruke «finner» utelukkende om de finsktalende, og «finlendinger» om alle fra Finland.

## Se også
* Finnifisering
* skogfinner
* Finnemarka og Finnskogen

## Referanser
Skau (andre betydninger)

**Skau** har flere betydninger:

* Skog
* Skau, sted langs Landegodefjorden i Bodø kommune i Nordland
* *[[Skau (gitar)|Skau]]*, norsk fabrikant av gitarer og gitarforsterkere på 50-tallet.

Personer med *Skau* som etternavn:
* Annie Skau Berntsen, misjonær
* Bjørn Skau, politiker
* Christian F. Skau, matematiker
* Kristoffer Skau, ishockeyspiller
* Leif Skau, fagforeningsleder
* Oscar Skau, gitarist
* Per Skau, politiker

Se også: Schau
Glitre

**Glitre** eller **Glittre** kan sikte til
*Glitre (innsjø) &ndash; en innsjø i Finnemarka
*Glitre (flaskevann) &ndash; kildevann produsert av Aass Bryggeri
*Glitre stadion &ndash; idrettsanlegg i Gol kommune
*Glittre sanatorium &ndash; tidligere sanatorium i Nittedal
*Glitre Energi – et tidligere energiselskap
*Glitre Nett - norsk nettselskap eid av Å Energi
Glitre (innsjø)

**Glitre** er den største innsjøen i Finnemarka i Buskerud. Det meste av vannet ligger i kommunene Modum og Lier, men litt av det ligger også i Øvre Eiker og Drammen. Vannspeilet ligger 360,5 moh og den har et areal på 3,69 kvadratkilometer. Innsjøen har et volum på 112 millioner kubikkmeter.

Glitre er drikkevannskilde for flere av de omkringliggende kommunene. Glitre vannverk kom i drift i 1981. Aass Bryggeri i Drammen har Glitre som sin vannkilde og selger dette vannet også som flaskevannet Glitre.

## Historie
Før Glitrevannverket kom i drift, fantes en rekke kommunale vannverk i de kommunene som besluttet å delta i samarbeidet. I Drammen kommune på slutten av 1800-tallet økte byens vannbehov betraktelig, i den sammenheng gikk kommunen til innkjøp av flere nye vannkilder som Landfalltjern i 1868, Blektjern i 1877, Skapertjern i 1899 og Vivelstadvassdraget i 1915. Landfalltjern ble regulert og vannet ble ført videre til en inntaksdam i Blåsteinbakkene, derfra gikk det videre i rør til Landfalløya. Også Blektjern, som hadde tilhørt Austad gård, ble utbygd som et inntaksdam rundt 1880, for å utbedre vannforsyningen til de østre deler av Strømsø og Tangen. I 1932 ble tjernet demmet opp for å lagre mer vann. I 1900 ble Skapertjern vannverk  bygget for å forsyne Brakerøya og nordøstlige deler av byen. Etter oppkjøpet av Vivelstadvassdraget ble det anlagt inntaksdam ved Årkvisla, og kommunen bygde ut og regulerte Hvalsdammen og Eikdammen mellom 1922 og 1930. Fra Årkvisla ble vannet ført til Frydenbergdammen. Landfalltjern, Hvalsdammen, Eikdammen, Svarttjern og Myrdammen ble senere en del av dette vannverket. I 1941 kjøpte Drammen kommune Solbergvassdraget med kildene: Solbergvann, Mellomdammen og Nerdammen, samlet hadde det et nedbørsfelt på 12 Km². Vannverket ble tatt i bruk i 1943 som hovedvannverk for gamle Drammen kommune.

## Referanser




## Eksterne lenker

* Glitrevannverket
Glitre (flaskevann)

**Glitre** er drikkevann på flaske levert av Aass Bryggeri i Drammen. Vannet kommer fra innsjøen Glitre i Finnemarka.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Produktpresentasjon på aass.no
Glitre vannverk

**Glitre vannverk** forsyner kommunene Drammen, Lier, Nedre Eiker, Røyken og Frogn og kom i drift i 1981. Glitre vannverk renser vannet fra innsjøen Glitre i Finnemarka.

## Referanser
Finne

**Finne** kan sikte til:

* Finne (biologi) – styre- og fremdriftsorgan hos fisk og sjøpattedyr
** Ryggfinne
*Finner – egentlig en finskspråklig finlender, men i moderne språk brukes ordet om alle finlendere. Det beslektede ordet *finn* er en foreldet betegnelse på samer og kvener.
*Finne (høyde) – et høydedrag i Thüringen i Tyskland
*Finne (karosseridetalj) – en utløper av karosseriet på biler
*Finne (medisin) – det samme som kvise 
*Finne (slekt) – en norsk slekt
**Henrik Finne (1836–1906), embetsmann
**Gabriel Finne (1866–1899), forfatter
**Henrik Finne (kunstner) (1898-1992), bildekunstner
**Ferdinand Finne (1910–1999), maler, grafiker, scenograf og forfatter
*Finne (styreinnretning) – en innretning for å styre en gjenstand i væske eller gass