open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nansen-Expressen

Nansen-Expressen er en utforløype for terrengsyklister (downhill). Nansen-Expressen ligger i Stavåsen i Elverum og starter på koordinatene  60°55'17.13"N/ 11°34'31.66"Ø.
Den går 1 km i lettsyklet, til tider litt teknisk krevende skogsterreng og tar deg ned 99 raske høydemeter. Snittfarten i Nansen-Expressen ligger normalt på rundt 25 km/t, og toppfarten rundt 40 km/t.

Nansen-Expressen er delt inn i følgende seksjoner: «Inngangen», «Hogstfeltet», «Løvskogen», «Steinpartiet», «Trollskogen øvre», «Trollskogen nedre», «Lysløypa» og «Flytstien i Gaffa».

Nansen-Expressen har fått sitt navn fra Norges beste Fritjof Nansen-imitator Roy Ripe, en av landets fremste utfor/enduro/sti-syklister. Ripe åpnet segmentet den 17.august 2013, med tiden 2:40. En rekord som for øvrig sto i 5 uker før den den 24.september 2013 ble slått med tiden 2:25. Gjeldende rekord i skrivende stund er 2:15, og Ripes 2:40 står på en 5.-plass. Sterke stemmer hevder at Ripe vil gjøre sitt for å ta tilbake rekorden inneværende sesong (2014).

## Referanser
Thygesons gate (Oslo)

**Thygesons gate** var tidligere navn på den delen av Borger Withs gate som ligger over Brettevilles gate, idet den nedre delen ble regnet som en del av Christies gate.

Navnet ble vedtatt i 1879 og viser til amtmann Nicolai Emanuel de Thygeson (1772–1860). Borger Withs gate fikk sitt nåværende navn i 1952. Thygeson har ellers fått Thygesons vei oppkalt etter seg (i 1917).

## Kilder
* Borger WIths gate i Oslo byleksikon
* Thygesons gate i Oslo byleksikon
420 (jolle)

**420** er en tomanns, planende, seiljolle. Navnet kommer fra båtens lengde, den er 420 cm lang. Båten er utstyrt med spinnaker, genoa og trapes, i tillegg til grunnleggende rigg. Båten kan rigges om til å kunne bli seilt av bare én person.
420 ble konstruert for å være lettere å håndtere enn storesøsteren 470. Begge båtene er konstruert av den franske ingeniøren Christian Maury. 420 er anerkjent av Det internasjonale seilforbundet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 420  hos World Sailing (tidligere ISAF)
2. divisjon fotball for menn 1998

**[[2. divisjon fotball for menn]] 1998** var det tredje nivået i norsk fotball dette året. Ligaen bestod av 96 lag fordelt på åtte avdelinger og med 12 lag i hver avdeling. 

## Opp- og nedrykk
Ett lag fra hver avdeling spilte kvalifisering om opprykk til 1. divisjon, mens de tre siste lagene i hver avdeling rykket ned til 3. divisjon.

Opprykk:  (avd. 1),  (avd. 2),  (avd. 6) og  (avd. 8) 







## Avdeling 1

## Avdeling 2

## Avdeling 3

## Avdeling 4

## Avdeling 5

## Avdeling 6

## Avdeling 7

## Avdeling 8

## Kvalifisering til [[1. divisjon fotball for menn 1999|1. divisjon 1999]]

## Kilder
*Sammendrag av 1998-sesongen i norsk herrefotball for tippeligaen, 1. divisjon og 2. divisjon på www.rsssf.no
Lov om kontroll med post- og telegrafforsendelser og med telefonsamtaler

**Lov om kontroll av post- og teletjenester** (fullt navn: **lov om kontroll med post- og telegrafforsendelser og med telefonsamtaler**) er en norsk lov som gir myndighet til å kontrollere post- og telegrafforsendelser og telefonsamtaler av hensyn til rikets sikkerhet.

Det følger av loven at det kan utferdiges bestemmelser om undersøkelse og tilbakeholdelse av postforsendelser og telegrammer og om kontroll med telefonsamtaler, når dette antas påkrevd av hensyn til rikets sikkerhet. Utenfor krigstid kan kontrollen bare settes i verk overfor personer som mistenkes for overtredelse av lov om forsvarshemmeligheter og visse bestemmelser i Almindelig borgerlig Straffelov, lov om elektronisk kommunikasjon og lov om salg og utførsel av fødevarer. Loven fastsetter dessuten taushetsplikt for tjenestemenn eller andre ansatte som medvirker til kontrollen.

Lov om kontroll av post- og teletjenester ble vedtatt 24. juni 1915 og trådte i kraft umiddelbart.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lovdata
Valgdirektoratet

**Valgdirektoratet** er et norsk direktorat som ble opprettet 1. januar 2016. Direktoratet overtok arbeidet med gjennomføringen av valg i Norge fra Kommunal- og moderniseringsdepartementet.

Valgdirektoratet har ansvar for den praktiske gjennomføringen av valg, informasjon til velgere, opplæring av kommuner og fylkeskommuner, evalueringer og drift og forvaltning av valgadministrasjonssystemet EVA.

Hovedkontoret til direktoratet er i Tønsberg. Direktoratet omfattet ved etableringen omkring 30–35 årsverk, som innebar rundt 20 faste stillinger.

## Direktører
Bjørn Berg ble den 29. april 2015 utnevnt til valgdirektør, med tiltredelse 3. august. Benedicte Bjørnland overtok som valgdirektør i begynnelsen av 2025.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Valgmedarbeiderportalen
* Valgresultater
Hotell 13

**Hotell 13** (tysk originaltittel: *Hotel 13*) er en tysk dramaserie for ungdom som hadde premiere på tyskspråklig Nickelodeon 3. september 2012, med premiere på siste episode i 2014. Serien ble produsert av Studio 100 og Nickelodeon i samarbeid. 

Serien har blitt oversatt til flere språk, og ble første gang sendt med norske stemmer på NRK Super sommeren 2014. Serien ble raskt en av de mest populære seriene på NRK Super . Flere av stemmene har i den norske versjonen fått rogalandsdialekt.

Det er laget to sesonger av serien, som består av henholdsvis 120 og 56 episoder, og Nickelodeon skal ha bekreftet at det ikke er planlagt ytterligere oppfølgere. Det er dessuten laget en spillefilm som binder sammen handlingene i de to sesongene.

## Handling

### Sesong 1
Da hovedpersonen Tom var syv år gammel var han ute i skogen for å begrave gullfisken Eddison. I skogen fant han et skrin med et postkort der det stod at om åtte år måtte han dra til Hotell 13 og finne hotellrom nummer 13, for å redde en viss professor Magelaan fra en stor fare. Etter å ha introdusert dette bakteppet, følger serien 15 år gamle Tom på vei til Hotell 13. Underveis møter han den jevngamle Anna, som har fått seg sommerjobb på Hotell 13.

Snart blir han også kjent med Annas noe klumsete og naive bestevenninne Liv, og sammen starter trekløveret jakten på det hemmelige rommet. Toms interesse for fysikk og teknologi, kombinert med Annas lure ideer og Livs sprudlende engasjement skal vise seg å komme til nytte på leting etter det mystiske rommet, som tilsynelatende ikke eksisterer på Hotell 13.

Hotelldirektør Richard Leopold og hans sønn Jack leter imidlertid også etter rommet, og det blir et kappløp for Tom og vennene hans.

På hotellet arbeider også den litt strenge, dog hjelpsomme og morsomme resepsjonisten Ruth, hotellkokken Lenny og hans magiinteresserte lærling Flo, og dessuten den bortskjemte Victoria von Lippstein. Moren hennes er reiseleder og har en høyt rangert stilling, og hun bestemmer at Victoria skal arbeide på Hotell 13 denne sommeren for å oppdras.

Både kjærlighet og drama blir en del av hverdagen på Hotell 13.

## Roller

## Norsk versjonering
Den norske versjoneringen er gjort av SDI Media.

Den norske introsangen er ved Hans Marius Hoff Mittet. Ellers medvirkende er Marit Synnøve Berg, Per Skjølsvik, Anna Haaland Aano, Christoffer Staib, Johannes Joner, Inger Teien, Martin Vigre, Per Frisch, Johannes Blåsternes, Sigbjørn Solheim, Emilia Steenstrup, Magnus Nielsen, Selome Emnetu, Stian Thorstensen.

Norsk oversettelse er ved Audhild Jerdal og Hilde Skappel. Audhild Jerdal, Lars Dahl Dolva og Åsgeir Knudsen har fungert som instruktører. Miksetekniker var Bård Høvik. Prosjektleder var Hans Hopen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Studio 100

**Studio 100** er et belgisk selskap som står bak flere fjernsynsserier, musikk, filmer, tegneserier og merchandise. I tillegg eier selskapet fem fornøyelsesparker og fire musikalske besetninger.

Studio 100 er i Norge kanskje mest kjent for TV-seriene Stor og Liten, Galakseparken, Hotell 13 og Ghost Rockers, som alle har vært sendt på NRK Super.

Studio 100 ble grunnlagt i 1996 av Gert Verhulst, Danny Verbiest og Hans Bourlon. De samarbeidet første gang i 1989 med programmet "Samson en Gert" (oversatt "Samson og Gert"). Dette var i begynnelsen det eneste programmet Studio 100 produserte, men utvidet snart med flere TV-serier, filmer og musikaler.

Siden 2002 har Studio 100 overtatt ledelsen av den suksessrike popgruppen K3.

Hovedkvarterene til Studio 100 ligger i Schelleog Londerzeel. Studio 100 har videre tilgang til de største opptaksstudioene i Belgia, hvor store begivenheter, som innledende runder i Eurovision Song Contest, gjerne blir holdt.

Den nederlandske avdelingen holder til i mediaparken i Hilversum.

## Fornøyelsesparker
* Holiday Park
* Plopsa Coo
* Plopsa Indoor Coevorden
* Plopsa Indoor Hasselt
* Plopsaland De Panne

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vilonia

**Vilonia** er en by i Faulkner County, Arkansas. I 2010 var innbyggertallet 3815. Byen inngår i metropolen Little Rock–North Little Rock–Conway.

## Historie
I 1938 ble Vilonia offisielt en by med egen kommunal administrasjon og ordfører/borgermester.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Brochmanns gate (Oslo)

**Brochmanns gate** (3-9, 2-14) er en gate på Bjølsen i Oslo. Den går mellom Maridalsveien og Treschows gate.

Gaten fikk navn i 1864 etter Jørgen Wilhelm Brochmann (1766–1829), som i sin tid eide Vøienvolden gård.

Bebyggelsen består av leiegårder og blokker av varierende art. På nordsiden (partallssiden) er et par klassiske bygårder helt i vest. Nr. 6 er en leiegård oppført for USBL i 1992, mens nr. 8-14 er OBOS-blokker fra 1940-årene. På sørsiden er bl.a. høyblokken (12 etasjer) i nr. 7, som på folkemunne ofte kalles *Gulosten*.

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Edvard Griegs allé (Oslo)

**Edvard Griegs allé** (1-27, 6-28) er en gate på Torshov i Oslo. 
fra Hans Nielsen Hauges gate til Johan Svendsens gate, avbrutt av Haarklous plass, som har karakter av et parkområde som bryter opp gateløpet. Nederste del mot Sæveruds plass og Johan Svendsens gate går gjennom en bueportal i bygget med adresse Nordkappgata 21-31.

Gaten fikk sitt navn i 1933 etter pianisten og komponisten Edvard Grieg. I området finnes også en rekke andre gater som er oppkalt etter musikere og komponister.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Kamjanskereservoaret

**Kamjanskereservoaret** (ukrainsk Кам'янське водосховище – *Kam'jans'ke vodoskhovysjtsje*, før 8. november 2017 kalt *Dniprodzerzjynskreservoaret*) er et reservoar i nedre del av Dnipro i Ukraina. Det er oppkalt opp etter byen Kamjanske og dekker 567 kvadratkilometer i Dnipropetrovsk oblast. Det ble dannet i 1963-1965. Reservoaret blir hovedsakelig benyttet til vannenergi, transport og fiske. 

Reservoaret er 114&nbsp;km langt, 5 km bredt (maksimalt 8 km) og er 15 meter dypt. Det inneholder 2,45&nbsp;km³ vann. Om vinteren fryser reservoaret til.

Byene Krementsjuk og Dnepr mineralanrikingskompleks i Horisjni Plavni ligger ved reservoaret. Midt-Dnepr-demningen ble bygd i 1956–1965 ved reservoaret. 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Landsat

**Landsat-programmet** er en rekke satellitter som siden 23. juli 1972 har tatt bilder av jorden. Den første satellitten ble kalt *Earth Resources Technology Satellite*, men navnet ble etter hvert endret til Landsat.  Den nyeste (pr 2014) satellitten, Landsat 8, ble sendt opp 11. februar 2013. Instrumentene på Landsat-satellittene har tatt millioner av bilder. Disse bildene, arkiverte i USA og ved Landsat-stasjoner rundt om i verden, er en ressurs for forsking på globale endringer og blir brukt innen jordbruk, kartografi, geologi, skogbruk, områdeplanlegging, overvåking og utdanning. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Landsat heimeside
* Landsat NASA hjemmeside
* Landsat.org
François Rebel

**François Rebel** (1701–1775) var en fransk fiolinist og komponist.

## Liv
Rebel var sønn av  Jean-Féry Rebel som var komponist og musiker ved  *[[Vingt-quatre Violons du Roy]]*. François var tidlig utviklet som musiker og fikk plass i Pariseroperaens orkester allerede som 13-åring.

Som sin far ble François Rebel medlem av *Vingt-quatre Violons*. I 1742 ble han leder av *[[Concert spirituel]]*. I 1749 ble han utnevnt til *surintendant de la musique du roi* og ledet fra 1757 til 1767 operaensemblet *Académie Royale de Musique* i fellesskap med sin venn François Francœur. Rundt 1772–1773 ble Rebel eneleder av akademiet.

Rebel skrev hovedsakelig kirkemusikk, og i samarbeid med Francœur flere operaer.

## Verk i utvalg
* Te Deum
* De profundis 
* *Pyrame et Thisbé*, 1726 tragedie, skrevet i samarbeid med François Francœur
* *Scanderberg*, tragedie, med François Francœur
* *Le Prince de Noisy*, helteballett i 3 akter, med François Francœur, bok av Charles-Antoine Leclerc de La Bruère, Versailles, 13. mars 1749

## Referanser


## Kilder
* ''François Rebel (1701 - 1775)'', naxos.com

## Eksterne lenker
* 
* Biografi, hoasm.org
* Biografi, speedylook.com
* 
*
Perevolotsjna

**Perevolotsjna** (ukrainsk og russisk: Переволочна) var en liten by i Ukraina. Dette var det sted der den svenske hær kapitulerte etter nederlaget i slaget ved Poltava i 1709. 

Perevolotsjna eksisterte som småby fram til midten av 1960-tallet. Da ble den evakuert, og kom under vann i og med byggingen av Kamjanskereservoaret.
Grådodre

**Grådodre** (*Alyssum alyssoides*) er en ettårig plante, 5–20&nbsp;cm høy med 2&nbsp;cm lange lansettformede blader som ender i en kort stilk. Bladene er grå på grunn av stjernehår på begge sider. Små blomster med 1,5-2,5&nbsp;mm lange, stjernehårete begerblader og 2–4&nbsp;mm lange gule kronblader som blir hvite etter avblomstring. Nesten sirkelrund kortskulpe, 3–6&nbsp;mm stor, tiltrykt håret med 4 frø. Blomstrer fra april til september.
 
## Vekstmiljø
Vokser på solrike, kalkholdige bakker, steinbroer og brakkland.
 
## Utbredelse
Finnes spredt, hovedsakelig i Mellom- og Sør-Europa ellers i tempererte områder av Asia. Er introdusert i Norge og finnes fra Oddernes til Gudbrandsdalen, Ogna og Modalen.

## Galleri
 
Fil:Alyssum alyssoides (Kelch-Steinkraut) IMG 0034.JPG|Grådodre
Fil:Alyssum alyssoides sl2.jpg|Grådodre
Fil:Alyssum allyssoides eF.jpg
Fil:Alyssum alyssoides sl1.jpg|Oversiden av blad med stjernehår.
Fil:Alyssum alyssoides sl5.jpg|Skulpe.
Fil:Alyssum allyssoides alal3 002 shp.jpg|Frø
Fil:Alyssum alyssoides sl4.jpg|Frø
Fil:Alyssum calycinum — Flora Batava — Volume v5.jpg|Fra Flora Batava, volum 5.
Fil:Nsr-slika-183.png|Slika 183. Navadna kámnica fra 1892.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* http://www.kristvi.net/flora/G/graadodre.htm
* https://web.archive.org/web/20140714131213/http://www.artsdatabanken.no/FremmedArt2012/N61033
* http://www.markblomster.com/Markblomster/Flora/G/Graadodre.html
* http://floragutt.com/Graadodre.htm
* http://www.naturephoto-cz.com/gradodre-picture_no-5973.html
* http://www.biopix.org/graadodre-alyssum-alyssoides_photo-21554.aspx
* https://denvirtuellafloran.se/flora/di/brassica/alyss/alysaly.html
Liste over verdens eldste kvinner

**Liste over verdens eldste kvinner** viser en oversikt over de 100 kvinnene i verden som har oppnådd høyest dokumentert levealder.



## Se også
* Liste over verdens eldste personer
* Liste over verdens eldste menn
* Liste over Norges eldste personer

## Referanser
Stora ofreden

**Stora ofreden** (*isoviha* på finsk) var i Finlands historie tiden fra den store nordiske krigs utbrudd i 1700 til freden i Nystad i 1721. I mer snever forstand benyttes uttrytket om den russiske okkupasjonen av landet 1713—1721.  Den gamle forvaltningen sluttet da å fungere og et rent militærvelde ble rådende. En stor del av landets befolkning flyktet fra landet.

Etter den russiske seieren ved slaget ved Poltava i 1709 inntok russerne de finske byene Viborg og Kexholm i 1710, og dette åpnet for fortsatt ekspansjon inn i Finland. Tsar Peter landsteg i Helsingfors i 1713, og de russiske styrkene tok under det følgende år kontroll over hele landet.

Etter den russiske seieren i Isokyrö ble Mikhail Golitsyn guvernør i Finland. Finnene startet geriljakrig mot russerne. Som hevn måtte de finske bøndene betale store skatter til russerne (som var vanlig på den tiden). Plyndringen var omfattende, særlig i Österbotten og i samfunnene nær hovedfartsårene. Kirkene ble plyndret og Isokyrö brent ned til grunnen. Russerne benyttet brente jords taktikk i et flere hundre kilometer bredt belte for å hindre svenske motangrep. Om lag 5&nbsp;000 finner mistet livet og omkring 10&nbsp;000 ble tatt som slaver, og bare noen få tusen av dem kom noensinne tilbake. Tusenvis, særlig funksjonærer, flyktet også til det (relativt) trygge Sverige. De fattigere bøndene gjemte seg i skogene for å unngå okkupasjonsmaktens herjinger og tvangsutskrivninger.. Nådeløsheten var verst mellom 1714 og 1717 da den fryktede svenske greven Gustaf Otto Douglas, som hadde gått over til russene i løpet av krigen, ledet okkupasjonen.

Ved freden 1721 ble landet forlatt av russerne, med unntak av sørlige og sørøstre Karelen med Viborg, Kexholm og Sordavala, som ble avstått til Russland. Etter freden øket befolkningen atter raskt. Skolene og administrasjonen ble gjenopprettet og man fikk betydelige skattelettelser.

## Litteratur
*
* *Svenska slagfält*, 2003, (Wahlström & Widstrand, ISBN 91-46-21087-3)

## Referanser
Guvernementet Astrakhan

**Guvernementet Astrakhan** var et guvernement i østre deler av Keiserdømmet Russland og Sovjetunionen 1717–1929.

Guvernementet var inndelt i fem kretser (Astrakhan, Krasnojar, Jenotajevsk, Chernitar og Tsarev). 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Elton

**Elton** (russisk Эльтон) er en saltsjø i Volgograd oblast i Russland, nær grensen til Kasakhstan. Den har et areal på 150 km² og er bare fra 30 til 60 cm dyp. 
 
Den ligger i en senkning som på dette punkt er 18 m under havnivå.

Salt har vært utvunnet fra Elton siden Ivan den grusommes tid og frem til slutten av 1800-tallet. Før 1865 var det staten som stod for dette, og i 1865-1882 var private interesser engasjert i driften. 

Det var et spa nær sjøen fra 1910 og et fra 1945.

## Bilder

Fil:Elton lake 2009-08 02.jpg|Saltbad
Fil:Elton lake 2009-08 04.jpg|Solnedgang over sjøen
File:Elton_lake_2009-08_01.jpg|Saltsørpe på innsjøen


## Referanser


## Eksterne lenker
* Bilde av Elton
Björn Daníel Sverrisson

**Björn Daníel Sverrisson** er en islandsk fotballspiller som spiller for Fimleikafélag Hafnarfjarðar. Han spiller også for det islandske landslaget.

## Karriere
### Hafnarfjarðar
Sverrisson fikk totalt hele 108 kamper og 32 mål for Hafnarfjarðar i islands toppserie Pepsideild.  Den siste sesongen for klubben var spillerens beste, og klubben kjempet om både ligatittel og kvalifisering til Mesterligaen og Europaligaen. Med overgangen til norsk Tippeliga og Viking, mente spilleren det var økte sjanser for å spille seg inn på det islandske landslaget.

### Viking
Björn Daníel Sverrisson skrev august 2013 under på en treårskontrakt med Viking, gjeldende fra 1. januar 2014. Hafnarfjarðar ønsket å beholde spilleren ut 2013 sesongen for å kjempe om ligatittel og kvalifisering til Europaligaen.
Sverrison fikk sin debut i Tippeligaen borte mot Rosenborg i 1. serierunde, 29. mars 2014, i en kamp som endte 2 - 2. Sverrisson var uheldig i sin første kamp, og var involvert i begge motstanderens mål. Spillerens første mål kom i 6. serierunde borte mot Aalesund 1. mai 2014. Målet ble karakterisert som en kandidat til årets mål.
Sverrisson fikk totalt 29 kamper og 6 mål i sin debutsesong i Tippeligaen. I serieåpningen mot Mjøndalen, 6.april 2015, pådro Sverrisson seg en kneskade. Spilleren mistet dermed hele vårsesongen for klubben. 2016-sesongen startet med Sverrisson tilbake i startoppstilling til viking etter skadeproblemene som ødela forregående sesong. I åpningskampen mot Vålerenga Fotball på Ullevaal Stadion satte islendingen inn 1 - 0 målet på et langskudd som ble omtalt som en kandidat til årets mål. Midtveis i sesongen ble det klart at Sverrisson, som var på utgående kontrakt ville forlate klubben etter endt sesong.

### AGF Fodbold
26. august 2016 ble det offentliggjort på klubbens nettsider at Sverrisson hadde undertegnet en tre-års kontrakt med klubben. Sverrisson fikk sin debut for AGF mot AaB Fodbold på Energi Nord Arena 28. august 2016 i en kamp som endte 2 - 1 til hjemmelaget. Første mål for klubben kom i en 6 - 2 seier mot Esbjerg hjemme på NRGi Arena 31. oktober 2016. August 2017 ble det klart at Sverrisson ville bli lånt ut til 1. divisjons klubben Vejle Boldklub.

## Landslagskarriere
Björn Daníel Sverrisson fikk sin landslagsdebut for Island i en vennskapskamp mot Sverige 21. januar 2014.

## Meritter
 **[[Fimleikafélag Hafnarfjarðar|FH]]**
* Úrvalsdeild: 2008, 2009, 2012
* Valitor-bikar: 2010

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Spillerprofil på viking-fk.no
Guvernementet Olonets

**Guvernementet Olonets** (russisk: Олонецкая губернія) var et guvernement nord i Russland og RSFSR i perioden 1801–1922. Guvernementet omfattet store deler av det som historisk ble kalt Østkarelen og inngår i dag i republikken Karelia.

## Eksterne lenker
*
Tampa Bay Mutiny

**Tampa Bay Mutiny** er en tidligere amerikansk fotballklubb. Klubben ble stiftet i 1995, men ble oppløst allerede i 2001. 6 år etter stiftelsen. De spilte i Major League Soccer hele sin eksistens.
Urtegata (Oslo)

**Urtegata** (9–45, 6A–50) er en gate i Oslo, bydel Gamle Oslo. Den går fra Vahls gate til Platous gate. Navnet vedtatt i 1866, sannsynligvis etter den tidligere gartneri-hagen ved enden av gata (nr. 50).
* Nr 31: Oppført 1902, arkitekt Ole Sverre. Opprinnelig katolsk aldershjem, deretter hospits fram til 1983. Senere ombygd til 53 små leiligheter/hybler. Bygget ble rammet av en storbrann i desember 2008, da seks mennesker omkom. En mann ble siktet etter mordbrannparagrafen, men saken ble etter en tid henlagt.

* Nr. 36: Oslos første «gråbeingård», oppført 1885-86 av murmester Ole Olsen. Renovert 1980, antall leiligheter redusert fra 53 til 32. Modell for «Ulvehiet» i Oskar Braatens roman med samme navn.
* Nr. 39: Leiegård oppført i 1897 for murmester Klepzig, etter tegninger av arkitekt Carl Konopka. Veggene er i frilagt tegl, med dekor rundt vinduene i nyrenessansestil. Alle vinduene er forøvrig originale, mange med originalt glass.
* Nr. 50: Murbolig i en etasje, oppført ca. 1820 av handelsgartner Hansen, som hadde gartneri i hagen. Solgt i 1846 til Julius Siebke, sønn av Johan Siebke som anla Botanisk hage lenger opp på Tøyen.

Ved nr. 50 starter parken Gartnerløkka, som går i bratt terreng opp til Enerhaugen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Studentsamskipnadsloven

**Studentsamskipnadsloven** (**lov om studentsamskipnader**) er en norsk lov som regulerer studentsamskipnader, semesteravgift og høyere utdanningsinstitusjoners ansvar for studentenes velferd.

Loven definerer virksomhetsformen studentsamskipnad og bestemmer at alle institusjoner som omfattes av universitets- og høyskoleloven skal være tilknyttet en studentsamskipnad. Det følger av loven at studentsamskipnadene er egne rettssubjekter og har til oppgave å ta seg av studentenes velferdsbehov ved det enkelte lærested.

Studentsamskipnadsloven ble vedtatt 14. desember 2007 og trådte i kraft 1. august 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lovdata
Kommunereformen

**Kommunereformen** kan vise til:

* Kommunereformen i Norge (1964)
* Kommunereformen i Norge (2014–)
* Strukturreformen i Danmark
Julidagene 1917

**Julidagene 1917** var de hendelser som fant sted i Petrograd (St. Petersburg) i Russland 3.–7. juli 1917 etter den julianske kalender (16.–20. juli etter den gregorianske) der soldater og industriarbeidere begynte å demonstrere mot den russiske provisoriske regjering. Bolsjevikene forsøkte å lede demonstrasjonene, som begynte med en generalstreik.

Militæret angrep de fredelige demonstrasjonene og gikk løs på bolsjevikene.

En demonstrasjon med (angivelig) inntil 500.000 deltagende ble beskutt av regjeringsstyrker (kadetter). Det skal ha vært 400 døde. Dobbeltherredømmet,som bolsjevikene var del av, var dermed i virkeligheten over, til den provisoriske regjerings fordel. Bolsjevikene kunne bare fortsette som illegal gruppering.

Lenin lå i skjul mens andre ledende bolsjeviker ble fengslet.

For bolsjevikene var med dette utsiktene for en fredelig maktovertakelse over og ut. Mot slutten av juli besluttet de seg for å forberede en væpnet oppstand, det vil si det som skulle bli oktoberrevolusjonen.

## Eksterne lenker
*
Andrew Page

**Andrew David Oldnall Page** (født 1967) er en tegneserieskaper og maler bosatt i Norge. Page er opprinnelig fra England og utdannet ved Norwich School of Art & Design, B.A. Illustration og M.A Fine Arts i perioden 1989 til 1994. Han var stipendiat ved Vestlandets Kunstakademi i 1997 og har bodd i Norge siden. Han har primært jobbet innefor malerkunst og har hatt gruppe- og separatutstillinger både i Norge og Storbritannia.

Etter en rekke egne fanzineutgivelser debuterte han høsten 2009 med albumet *Kunsten å knyte en knute*. Serien fikk Sproingprisen for beste debut det året.

Oppfølgeren *Blokk* kom høsten 2010. 

## Utgivelser
* 2009 *Kunsten å knyte en knute* - Jippi forlag
* 2010 *Blokk* - Jippi forlag

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
* Jippi forlag om Andrew Page
* ''Listens'' oversikt over utstillinger med Andrew Page
Apriltesene

**Apriltesene** (russisk: Aпрельские тезисы, *aprelskie tezisy*) var direktiver utferdiget av bolsjeviklederen Vladimir Lenin da han vendte tilbake til  Petrograd (St. Petersburg) fra sitt eksil i Sveits. Han erklærte at februarrevolusjonen var en revolusjon i bevegelse fra et første stadium, der makten ble overlatt til borgerskapet, til et annet stadium, der makten skulle overlates til arbeidere og fattige bønder. Han utpekte liberalerne og sosialdemokratene i den provisoriske regjering som bolsjevikenes motstandere, og mente at målet ikke måtte være en parlamentarisk republikk, men en republikk av sovjeter (arbeiderråd). Sovjetene skulle, som et første steg på veien mot sosialismen, ta kontrollen over samfunnets produksjon og distribusjon.

## Referanser
Brinken (Oslo)

**Brinken** (5-63, 2-54) er en gate på Kampen i bydel Gamle Oslo. Den går fra Åkebergveien og ender som blindvei nær krysset mellom Kjølberggata og Økernveien. Gateløpet har eksistert lenge og hatt forskjellige navn: Underhougsgaten, så Brinken, fra 1879 Brinkens gate og så Brinken igjen fra 1959. Gatenavnet betyr bratt skrent.

Bebyggelsen er langt fra enhetlig. Her er det variasjon i alder og stil. For det meste er det bygget i mur eller tegl, og mye er fra 1900-tallet, med bare noen rester fra 1800-tallet, f.eks. et trehus i nr. 23. I nord ble trehusbebyggelsen revet på 1980-tallet og erstattet med terrasseblokker. Kampens Mekaniske Verksted lå i nr. 50, men er bygget om til hotell og overført til Kjølberggata 29.

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Novoje vremja

***Novoje vremja*** (russisk: Но́вое вре́мя; «Ny tid») var en avis i St. Petersburg, grunnlagt i 1868. Til 1869 kom den ut fem ganger i uken. Deretter kom den hver dag, og fra 1881 hadde den både en morgen- og en kveldsutgave. Fra 1891 tilkom et ukentlig illustrert supplement.

Avisen ble i 1876 overtatt av Aleksej Suvorin som gjorde den til organ for panslavismen med betydelig innflytelse. *Novoje Vremya* støttet entusiastisk opp om keiser Aleksander IIIs regjerings russifiseringstiltak og antijødiske politikk.

Avisen opphørte i Russland efter oktoberrevolusjonen, men ble senere fortsatt i Beograd av en sønn av Suvorin.

## Referanser


## Litteratur
*
St. Edmunds vei (Oslo)

**St. Edmunds vei** (25-67, 58-60) er en vei på Abbediengen ved Skøyen i bydel Ullern i Oslo. Den går fra Bekkefaret til litt forbi St. Georgs vei, der den ender som blindvei. Det meste av veien går langs Lilleakerbanen på nordsiden.

Veien fikk navn i 1926 etter kong Edmund av East Anglia. Klosteret på Hovedøya var viet til Edmund, og det eide det klosteret som stedsnavnet Abbediengen viser til.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Skipperstikk

**Skipperstikk** er en type knute som etterligner håndens grep om et tau eller en påle. Den er særlig nyttig når lasten drar mot en bestemt side, er stabil og lett å løsne. For bruk til klatring finnes det en variant med flere tørn, som er kjent under navnet Michoacan-Martin, en av mange under samlebetegnelsen klemmeknuter.
## Utforming
En måte å utforme skipperstikk er ved å lage en dobbelt halvstikk hvor tampen fortsetter og snur rundt langparten(1), for deretter å ta en ekstra tørn i motsatt retning og stikkes under den første halvstikken  gjerne under eller innenfor der hvor den krysser broen (2).

En annen måte er å starte med mange tørn på motsatt side av draretningen, krysse langparten og objektet slik som broen i en  dobbelt halvstikk gjør, avslutte ved å krysse langparten én gang til(2) før en halvtørn(!) i motsatt retning(3) og til sist stikke tampen under den første tørn nærmest langparten, gjerne under eller innenfor der hvor den krysser broen (4).

Fil:bobmcgrsailorgrip1.jpg|Tampen surres mot høyre en eller fem ganger, dras tilbake krysser langparten for en ekstra turn i samme retning på venstre side,
Fil:bobmcgrsailorgrip2.jpg|Tampen runder langparten, surres en gang i motsatt retning og stikkes under langparten (følger pennen i bildet).
Fil:bobmcgrsailorgrip3.jpg|Strammes...
Fil:bobmcgrsailorgrip4.jpg|Holder uten å skli ved belasning mot venstre. 
Fil:Michoacan-Martin.JPG|Michoacan-Martin er samme knute på vertikalt tau med belastning nedover på begge tampene 
Fil:SalincakBagi.JPG|Svingestikk er samme knute med en full turn på begge sider av langparten


Skipperstikk med 5 turn er det samme som klemmeknutetype med navn Michoacan-Martin. Når den utformes med kun en full tørn på begge sider, kalles den også svingestikk.

Med flere tørn er den ypperlig til å motstå drag parallelt med objektet den er festet til, særlig i retning vekk fra de mange tørn.
Davids bror

***Davids bror*** er en roman av Kjell Askildsen, publisert i 1957.

Tenåringen Frans opplever brorens langsomme ferd mot døden av leukemi, brorens opposisjon mot foreldrenes religiøse hykleri og samfunnskreftenes maktmisbruk. Samtidig blir han mer og mer klar over sine egne, gryende erotiske følelser.

I 1990 ble romanen publisert sammen med *Omgivelser* i en dobbelt-utgave.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bokhylla.no
Vladimir Mesjtsjerskij

**Vladimir Petrovitsj Mesjtsjerskij** (russisk: Владимир Петрович Мещерский, født 23. januar (g.s.: 11. januar) 1839 i St. Petersburg, død 23. juli (g.s.: 10. januar) 1914 i Tsarskoje Selo) var en russisk fyrste og romanforfatter. Han var dattersønn av Nikolaj Karamzin.

Mesjtsjerskij tjenestegjorde i det russiske innenriksdepartementet I 1872 etablerte han avisen *[[Grazjdanin]]*.

## Referanser


## Litteratur
*
Grazjdanin

***Grazjdanin*** (russisk: Гражданин, «Medborgeren») var en russisk politisk-litterær ultrakonservativ ukeavis, etablert i St. Petersburg i 1872 av fyrst Vladimir Mesjtsjerskij (1839–1914). Avisen representerte den russiske adels og hoffkretsenes interesser. Den forsvarte monarkiet og angrep den liberale presse og revolusjonære bevegelser. 

Den var dagsavis 1887–95, ble 1896 atter ukeavis, og opphørte i 1914.

Fjodor Dostojevskij var sjefredaktør for avisen en kortere periode, fra tidlig 1873 til april 1874. I løpet av sin eksistens bragte den bidrag av kjente personer som for eksempel Konstantin Pobedonostsev, Nikolaj Strakhov, Aleksej Pisemski, Nikolaj Leskov, Fjodor Tjuttsjev, Apollon Majkov, Jakov Polonskij, Aleksej Apukhtin og Vasilij Nemirovitsj-Dantsjenko.

## Litteratur
*
Gammelbolsjevik

**Gammelbolsjevik** () er en uoffisiell betegnelse på de som var medlemmer av bolsjevikpartiet før den russiske revolusjon i 1917. Mange av gammelbolsjevikene ble enten dømt og henrettet av NKVD gjennom moskvaprosessene eller døde under mistenkelige omstendigheter.

Vladimir Lenin uttrykte at det man kan kalle «gammel partivakt», et «tynneste lag» hadde en «stor udelt prestisje».

I henhold til en bok fra 1972 av D.A. Tsjugajev var det i 1922 44&nbsp;148 gammelbolsjeviker. Vadim Rogovin siterer statistikk publisert av Sovjetunionens kommunistiske partis 13. kongress at det i 1924 var følgende fordeling blant de 600&nbsp;000 partimedlemmer; 0,6 % blitt medlemmer før 1905, 2%&nbsp; blitt medlemmer i perioden 1906-1916 og
Jakov Polonskij

**Jakov Petrovitsj Polonskij** (1819–1898) var en russisk dikter. Han var en ledende pusjkinistisk poet som skrev dikt trofaste mot tradisjonene i russisk romantisk poesi i glansdagene til realistisk prosa.
__NOTOC__
## Utmerkelser
*   3. klasse av Sankt Vladimirs orden (1883)
*   1. klasse av Sankt Stanislaus-ordenen, fra Huset Romanov (1888)

### Priser
* Pusjkinprisen

## Fotnoter


## Referanser


## Litteratur
*  

## Eksterne lenker
* 
*
Vasilij Nemirovitsj-Dantsjenko

**Vasilij Ivanovitsj Nemirovitj-Dantsjenko** (russisk: Василий Иванович Немирович-Данченко, født 5. januar 1849 (g.s.: 24. desember 1848) i Tbilisi, død 18. september 1936 i Praha) var en russisk forfatter. Han var bror til Vladimir Nemirovitsj-Dantsjenko.

Nemirovitsj-Dantsjenko gav i mange arbeider fengslende reiseskildringer til lands og sjøs, deriblant *Laplandija i laplandtsy*, og utmerkede krigskorrespondanser fra den russisk-tyrkiske krig 1877–78 og fra den russisk-japanske krig 1905. Sine erfaringer omsatte han også kunstnerisk i flere romaner, deriblant *Groza* (Stormen, 1880), *Plevna i Sjipka* (1881) og *Vpered* (Fremadt, 1883). Dessuten forfattet han en biografi om general Mikhail Skobeljev (1882).

## Referanser


## Litteratur
*
Guvernementet Arkhangelsk

**Guvernementet Arkhangelsk**  (russisk: Архангельская губерния, *Arkhangelskaja gubernija*) var det største og nordligste guvernementet i det egentlige Russland.
Vladimir Nemirovitsj-Dantsjenko

**Vladimir Ivanovitsj Nemirovitsj-Dantsjenko** (russisk: Владимир Иванович Немирович-Данченко, født 23. desember (g.s.: 11. desember) 1858 i Ozurgeti i Kaukasus, død 25. april 1943 i Moskva) var en russisk publisist og dramaturg. Han var bror til Vasilij Nemirovitsj-Dantsjenko.

Nemirovitsj-Dantsjenko begynte allerede som student i Moskva sin teaterkritiske virksomhet og forfattet en mengde ofte spilte komedier og dramaer samt mange romaner og noveller. Han grunnla i 1897 sammen med Konstantin Stanislavskij Det kunstneriske teater i Moskva og ledet det til første verdenskrigs slutt. 

Senere ledet Nemirovitsj-Dantsjenko en egen lyrisk teaterscene i Moskva.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Wilhelm Erb

**Wilhelm Heinrich Erb** (født 30. november 1840 i Winnweiler i Pfalz, død 29. oktober 1921 i Heidelberg) var en tysk nevrolog, professor og direktør ved den medisinske og nevrologiske klinikken ved Ruprecht-Karls-Universität i Heidelberg. Gjennom sitt virke ga han viktige bidrag til utviklingen av moderne nevrologi.

## Referanser
Carl Fürstner

**Carl Ludwig Fürstner**, også kalt **Karl Fürstner**, (født 7. juni 1848 i Strasburg i Uckermark, død 25. april 1906 i Strasbourg) var en tysk nevrolog og psykiater. Den pseudovitenskapelige parese «Fürstnersk sydom», som brukes om tremor, er oppkalt etter ham.

I 1878 ble Fürstner den første legen som innehadde et embede i psykiatri ved Universitetet i Heidelberg. Han besatt stillingen inntil 1890, da han ble professor i nervøse og mentale lidelser ved Universitetet i Strasbourg. I Heidelberg ble han etterfulgt av Emil Kraepelin. En av de bedre kjente assistentente til Fürstner var den senere så beryktede eugenikeren Alfred Hoche.

## Referanser
Landkreis Torgau (1816–1952)

**Landkreis Torgau** er en tidligere Landkreis i Regierungsbezirk Merseburg i provinsen Sachsen i Preussen. Kretsen ble opprettet i 1816 i Kongeriket Preussen og var fra 1918 en del av Fristaten Preussen. Etter andre verdenskrig var den fra 1945 til 1952 en del av den sovjetiske okkupasjonssone og Den tyske demokratiske republikk.

Kretsen ble oppløst i 1952 og delvis erstattet av Kreis Torgau innenfor Bezirk Leipzig.
Liz Parnov

**Liz Parnov** (født 9. mai 1994) er en australsk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble utslått i kvalifiseringen i stavsprang. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aleksej Kaledin

**Aleksej Maksimovitsj Kaledin** (russisk: Алексей Максимович Каледин, født 24. oktober (g.s.: 12. oktober) 1861 i Ust-Khopiorskaja i Vojska Donskogo oblast, død 29. januar 1918 i Novotsjerkassk) var en russisk militær. 

Kaledin ble offiser ved et kosakkregiment i 1879 og stabskaptein ved generalstaben i 1889. Han  ble oberst i 1899 og generalmajor i 1907. I 1910 ble han sjef for en kavaleribrigade og 1912 sjef for 12. kavaleridivisjon og generalløytnant. Med denne divisjon inngikk han ved første verdenskrigs utbrudd 1914 i den åttende russiske armé, som rykket inn i østre Galizia. I 1915 ble han armékorpssjef og følgende år i juni sjef for åttende armé, som utførte angrepet mot Kovel og derpå følgende kamper. 

Kaledin var motstander av den russiske revolusjon og ble derfor avskjediget i mai 1917, men ble i juli samme år valgt til hetman for donkosakkene. Han opptrådte på kongressen i Moskva i august samme år, og gikk der kraftig inn for oppløsning av rådsstyrene. 

Etter Lavr Kornilovs mislykkede opprørsforsøk trakk Kaledin seg til det sørlige Russland og bekjempet derfra som alliert del av den hvite armé i spissen for Don-arméen, bestående av kosakker og frivillige fra hele landet, bolsjevikregjeringens styrker. Kaledin hadde umidlertid undervurdert de hjemvendte kosakkenes krigstretthet etter lang tjeneste under verdenskrigen. Etter gjentatte motganger (tapet av Rostov-na-Donu, og ismarsjen), så han utsiktene som håpløse; han sa opp sin kommando og  begikk selvmord.

## Referanser


## Litteratur
* 
* К. А. Залесский: *Кто был кто в Первой мировой войне*. АСТ, Москва 2003, ISBN 5-271-06895-1.
Jean Titelouze

**Jean Titelouze** (1563–1633) var en fransk organist og komponist fra overgangen mellom senrenessansen og tidligbarokken.

## Liv og virke

Titelouze fikk organistopplæring i hjembyen og i  Douai. Han ble presteviet i 1585 og arbeidet først som organist i Saint-Omer-katedralen. Senere samme år flyttet han til Rouen og i 1588 ble han François Josselines etterfølger som organist ved katedralen i Rouen. Han var også orgelkonsulent og bisto under installasjoner og reparasjoner av orgler i flere byer. I 1610 ble han forfremmet til kannik.

Han var dessuten en kjent improvisator og musikkteoretiker. En av Titelouze venner var Marin Mersenne, en betydelig fransk musikkteoretiker, matematiker, filosof og teolog. Titelouze gav Mersenne råd i forbindelse med utarbeidelsen av *L'Harmonie Universelle*, publisert fra 1634 til 1637. 

Samlingen *Hymnes de l'Eglise* er Titelouzes mest kjente verk. Han var den første som skrev spesielt for orgel, og siden han var med å starte spesialiseringen mellom orgelmusikk og musikk for andre klaviaturinstrumenter, regnes han som grunnlegger av den franske orgelmusikken. Selv om hans strenge polyfone stil snart ble umoderne, fortsatte påvirkningen fra ham en god stund etter hans død, eksempelvis skrev Nicolas Gigault en fuge han påførte *à la maniere de Titelouze* (dvs «i Titelouze-stil») i samlingen *Livre de musique pour l'orgue* (1685). Marcel Dupré skrev orgelverket *Le Tombeau de Titelouze*, op. 38 (1942). 

Navnet «Titelouze» kommer sannsynligvis fra *de [[Toulouse]]*.

## Media
:

## Referanser


## Litteratur
* Willi Apel. 1972.  *Geschichte der Orgel- und Klaviermusik bis 1700*, Bärenreiter-Verlag, Kassel. Engelsk utgave ved Hans Tischler (oversetter): *The History of Keyboard Music to 1700*. Indiana University Press. ISBN 0-253-21141-7.
* Amédée Gastoué. 1930. *Note sur la généalogie et la famille de l'organiste Titelouze*, RdM, xi, s.&nbsp;171&ndash;5.
* Almonte Howell og Albert Cohen. "Jehan Titelouze", Grove Music Online, red. L. Macy, grovemusic.com (betalingstjeneste).
* Alexander Silbiger. 2004. *Keyboard Music Before 1700*. Routledge. ISBN 0-415-96891-7

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Li Ling

**Li Ling** er navnet til flere personer:

* Li Ling (stavhopper) (李玲, 1989− )
* Li Ling (kulestøter) (李玲, 1985− )
* Li Ling (seiler) (李玲, 1986− )
Guvernementet Tobolsk

**Guvernementet Tobolsk** var et russisk guvernement i vestre Sibir. Det eksisterte i perioden 1796-1919.

## Eksterne lenker
*
Helleristningene på Åskollen

**Helleristningene på Åskollen** er et felt med veideristninger fra eldre steinalder i Drammen, Buskerud.

På 1850-tallet ble det rapportert om en elgfigur som var hogd inn i berget ved Åskollen. Helleristningen ble gjenfunnet i 1916 på et ganske flatt, østvendt svaberg, ca. 60 moh. Feltet består av 3 figurer hvorav den sentrale figuren er en nesten to meter lang elg. Elgfiguren var lenge ansett som den største avbildningen av elg på veideristninger, fram til den fire meter lange elgen ble funnet ved Utenga i Lier i 2013. Feltet er i dag gjerdet inn med jernstakitt og ligger i parken rett nordvest for Åskollen Bo- og Servicesenter i Nordbyveien. Feltet har Riksantikvarens ID nr. 13191.

## Eksterne lenker
*
Blodknute

**Blodknute** er en pålitelig måte å skjøte to tau sammen. Den er egnet for skjøting av fiskesnører.

## Utforming
Blodknute kan utformes ved å la tampene ta flere turn rundt langparten til det andre tauet for deretter å stikke begge tamp gjennom øyet som ble dannet i midten i motsatte retninger.

## Kilder
* Clifford W. Ashley. *[[Knop_(knute)#Identifisering|The Ashley Book of Knots]]*. Doubleday, New York. ISBN 0-385-04025-3, p.259 knute nr 1413
Guvernementet Jenisejsk

**Guvernementet Jenisejsk** (russisk: Енисейская губерни) var et guvernement i Sibir i keiserdømmet Russland og senere RSFSR. Guvernementet eksisterte årene 1822–1925. Det var beliggende langs med og øst for floden Jenisejs flodområde og tilsvarer i dagens Russland nærmest Krasnojarsk kraj.

Guvernementet var et viktig forvisningssted i tsartiden. Kjente bolsjeviker som Josef Stalin, Lev Kamenev og Jakov Sverdlov, og mensjeviken Julij Martov, var forviste til den nordlige og vanskelig tilgjengelige Turukhansk-kretsen ved tiden før første verdenskrig.

I 1908 fant Tunguska-eksplosjonen sted, et meteorittnedslag omkring elven Steinete Tunguska.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den første ukrainske front

**Den første ukrainske front** var en sovjetisk Front (forband), ca på størrelse med en Armégruppe, under den andre verdenskrig. Fronten skiftet navn fra Voronezjfronten den 20. oktober 1943 til Den første ukrainske front. Denne navne endringen markerte overgangen til en mer offensiv rolle i Den røde armés kamp mot den tyske Wehrmacht, som var i ferd med å trekke seg ut av Russland og inn i Ukraina. Fronten deltok i flere slag i Ukraina, Polen, Tyskland og Tsjekkoslovakia i løpet av 1944 og 1945. Mot slutten av krigen opererte den polske andre armé som en del av fronten. Fronten gikk seirende ut av alle sine operasjoner i løpet av krigen.

## Eksterne lenker
* http://www.unithistories.com/units_index/default.asp?file=../units_russian/000_sta_front.asp?
Inngangskone

**Inngangskone** eller *introdusert barselkvinne* var en kvinne som ble fulgt av presten inn i kirken og introdusert på nytt for menigheten etter en fødsel. I norsk rett var slik introduksjon lovfestet inntil 1754; siden var ordningen frivillig, og med visse geografiske forskjeller falt skikken bort i løpet av hundreåret som fulgte.

I gamle kirkebøker er det oppført når kvinner ble «introduceret» på denne måten.

## Innhold
Det ble holdt takkegudstjeneste når en kvinne for første gang kom til kirken etter en fødsel. Hun og den nyfødte ankom sammen med flere kvinner. Barselkonen holdt et tent lys i hånden - utent om barnet var dødt. Presten hilste henne, sang en av Davids salmer og førte henne i kirken mens han sang: «*Gå inn i Guds tempel og tilbe den salige [[jomfru Maria]]s sønn, som har unt deg å gi barnet livet.*» Så knelte presten og barselkonen foran alteret og ba Fadervår. Deretter ba presten en bønn for mor og barn, og barselkonen ofret sitt lys til jomfru Maria og ble sittende foran alteret under retten av gudstjenesten.

## Bakgrunn
Påbudet om introduksjon av barselkvinner stammer fra Moselovens krav om barselkoners renselse,
 en skikk det òg fortelles at jomfru Maria fulgte da Jesus ble født: «*Da renselsestiden som Moseloven påla dem, var forbi, tok de ham med opp til [[Jerusalem]] for å bære ham fram for Herren.*»

Martin Luther likte ikke skikken med introduksjon av barselkoner. Han mente det var feil å jevnstille barselkonen med en hedning eller se på henne som uren. Skikken stod likevel så sterkt at den overlevde reformasjonen. Kirkeritualet av 1685 presiserte at skikken ikke var knyttet til renselse fra synd eller urenhet, jfr omtalen av skikken med inngangskoner: «… *hvilket skeer ikke for den skyld, at mand skulle agte dem mer syndige og ureene for Gud, end andre Mennisker, eftersom de i det Ny Testamente ere af Gud selv befriede fra den [[Jødisk]]e Renselse* …».

Kristian den femtes norske lov 2-8-9 påla kvinnene å holde seg innomhus i fem-seks uker etter at de hadde født, hvoretter gifte kvinner kunne bli introdusert for menigheten der det var skikken. Det var forbudt for presten å la ugifte mødre være inngangskoner. Slike kvinner måtte i stedet avlegge offentlig skriftemål. I 1754 skrev kong Frederik 5. brev til biskopene om at introduksjon skulle være frivillig for kvinnene. Likevel holdt skikken seg i lang tid, noen steder inn på 1900-tallet. *[[Landstads reviderte salmebok]]* fra  1926 tok med en salme ment for bruk ved «mødres kirkegang»: «*Til dit hus med takkesang / kommer jeg, min Gud, tilbake, holder glad min kirkegang, Du i nåde mot mig take!*» (Nr. 719)

Ved liturgirevisjonen i 1975 ble ordningen fjernet fra det norske kirkeritualet.

## Skam eller ære?
Det er ulike meninger om hvordan kvinner oppfattet skikken med å stå inngangskone. Samtidige kilder kan skildre kirkegangen som en høytidsstund for moren. Innsamlet tradisjonsmateriale tyder på at kvinner oftere så skikken som ydmykende. Samtidig kan reglene om at kvinner skulle holde seg i ro etter fødselen, ha gitt dem tiltrengt ro og hvile.

## Referanser
Saïd Business School

**Saïd Business School** (SBS) er et fakultet ved University of Oxford og universitetets fagmiljø for økonomisk-administrative fag. Skolen ble opprettet i 1996.

## Utdanning
SBS tilbyr studier på bachelor-, master- og doktorgradsnivå. Skolen har totalt ca. 800 studenter fordelt på ca. 300 bachelorstudenter, ca. 450 masterstudenter og ca. 50 doktorgradstudenter.

## Eksterne lenker

* Saïd Business School – nettsted
Helleristningene ved Utenga

**Helleristningene ved Utenga** i Lier i Buskerud er et felt med veideristninger fra eldre steinalder.

Feltet ble meldt inn til Buskerud fylkeskommune i juni 2013, og vakte stor oppmerksomhet. Funn av uregistrerte veideristninger skjer svært sjelden. Helleristningene består av tre figurer som forestiller elger. Den største figuren måler over 4 meter i lengde og er den største helleristningen i Norge som forestiller en elg. Den er sett fra siden, med et stort gevir og flere rektangulære riss i kroppen.

## Beliggenhet
Helleristningene ligger på en vesthellende bergflate på østsiden av og rett ved Ringeriksveien (FV285), ca. 1,5&nbsp;km nord for Lierbyen. Ristningene ligger ca. 65 meter over havet, noe som er bare litt høyere enn helleristningene ved Åskollen og i Skogerveien i Drammen. Det er nærliggende å tro at alle disse feltene har ligget i nærheten av strandlinjen, og at feltene stammer fra samme tidsperiode.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Byrrangafjellene

**Byrrangafjellene** (russisk Горы Бырранга, *Gory Byrranga*) er en fjellkjede midt på Tajmyrhalvøya i Sibir i Russland, som ligger nord og vest for Tajmyrsjøen. Den strekker seg om lag 1&nbsp;100 km og danner en stor sving som går om lag fra sørvest til nordøst. Byrrangafjellene består av siltstein og intrusive bergarter av nøytral sanmensetning, men det er også store områder med kalkstein. Fjellkjeden har dypere kløfter og raviner, samt noen få små isbreer i øst. Fjellene er ikke særskilt høye, om lag 500 meter over havet, men den høyeste toppen strekker seg opp til 1&nbsp;146 meter over havet. 

Elvene Khutadabiga og Tsjetyrekh har kildene sine i Byrrangafjellene. Den nedre delen av elva Tajmyr renner nordover gjennom fjellene. Lavlandet nord og sør for disse fjellene er dekte av tundra, små innsjøer og våtmarker. 

Selv om de ble utforsket i 1746 er Byrrangafjellene et av de minst kjente områder i Arktis. Klimaet er kontinentalt og hardt med mange snøstormer om vinteren. 

Fjellet ligger i Krasnojarsk kraj og er en del av Det store arktiske statlige naturreservatet, det største naturreservatet i Russland. Området er derimot svært fjerntliggende, med nesten ingen bosetninger eller veier. 

## Referanser