open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Yeah yeah yeahs

**Yeah Yeah Yeahs** er et New York-basert indieband med tre medlemmer, med Karen O i fronten som vokalist, Brian Chase på trommer og Nick Zinner som gitarist. Bandet har gitt ut to studioalbum, med et tredje ventende i 2009. Andrealbumet Show Your Bones som ble sluppet i 2006 ble av NME kåret til årets nest beste album.

## Diskografi
### Album
* *[[Fever to tell]]* (2003)
* *[[Show Your Bones]]* (2006)
* *[[It's Blitz]]* (2009)
* *[[Cool It Down]]* (2022)

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Stortingets valgkomité

**Stortingets valgkomité** er en fast komité på Stortinget. Komiteens hovedoppgave er å fordele Stortingets representanter på de faste komiteene, og foreta forhandlinger mellom partigruppene om disse. Valgkomiteen trer også i funksjon ved fordelingen av vervene i Stortingets presidentskap. Valgkomiteen brukes også ellers i forbindelse med valg Stortinget skal foreta.

Valgkomiteen består av 37 stortingsrepresentanter. Ved sammensettingen tas hensyn til partigruppenes størrelse, samt geografi. Det er også vararepresentanter som innkalles etter behov.

## Eksterne lenker
*
Stortingets utvidede utenriks- og forsvarskomité

**Stortingets utvidede utenriks- og forsvarskomité** er en fast komité på Stortinget som består av medlemmene av Utenriks- og forsvarskomiteen samt Stortingets president og lederne i partigruppene.

Den utvidede utenriks- og forsvarskomité har til oppgave å drøfte med regjeringen viktige utenrikspolitiske, handelspolitiske og sikkerhetspolitiske spørsmål *før* beslutninger fattes. Komiteen fungerer altså ikke primært som saksforberedende organ for Stortinget, men som rådgivende organ overfor regjeringen. Forhandlingene holdes normalt hemmelige og det er referatforbud fra møtene. Andre utenrikspolitiske saker hører inn under den alminnelige Utenriks- og forsvarskomiteen.

## Eksterne lenker
*
Stortingets arbeids- og sosialkomité

**Stortingets arbeids- og sosialkomité** er en fagkomité på Stortinget. Den behandler saker om arbeidsmarked og arbeidsmiljø, arbeidsrettede ytelser, pensjoner, sosiale stønader og politikk overfor personer med nedsatt funksjonsevne.

Komiteen ble opprettet i 2005 ved at den tidligere sosialkomiteen fikk tilført arbeidslivssaker fra den tidligere kommunalkomiteen. Sosialkomiteen ble etablert i 1894.

Marian Hussein (SV) har vært leder av arbeids- og sosialkomiteen siden 14. oktober 2025.

## Medlemmer
Arbeids- og sosialkomiteen har 12 medlemmer i perioden 2025–2029:

*Marian Hussein (Oslo, SV) – **leder**
*Alf Erik Andersen (Vest-Agder, FrP) – **første nestleder**
*Elise Waagen (Østfold, Ap) – **andre nestleder**
*Amalie Gunnufsen (Vest-Agder, H)
*Per Vidar Kjølmoen (Møre og Romsdal, Ap)
*Bjørnar Laabak (Østfold, FrP)
*Marie Sneve Martinussen (Akershus, R)
*Anna Molberg (Hedmark, H)
*Morten Sandanger (Rogaland, Ap)
*Bjørn-Kristian Svendsrud (Vestfold, FrP)
*Agnes Nærland Viljugrein (Oslo, Ap)
*Morten Wold (Buskerud, FrP)

## Historikk
Før 2005 var inndelingen mellom helse-, sosial- og arbeids-politikk noe annerledes. Forberedelse av saker til Arbeids- og administrasjonsdepartementet ble hovedsakelig gjort i Sosialkomiteen og Kommunalkomiteen, mens til saker til Helse- og omsorgsdepartementet ble gjort av Sosialkomiteen.

### Tidligere ledere
Tidligere ledere av Sosialkomiteen (1945–2005) står oppført under Helse- og omsorgskomiteen.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Komiteens nettside
Stortingets transport- og kommunikasjonskomité

**Stortingets transport- og kommunikasjonskomité** er en fagkomité på Stortinget. Den behandler saker om innenlands transport, post, telekommunikasjon, elektronisk kommunikasjon og oppgaver under Kystverket. Transport- og kommunikasjonskomiteen var tidligere kjent som **samferdselskomitéen**.

## Nåværende medlemmer

Transport- og kommunikasjonskomitéen har 14 medlemmer i perioden 2025–2029:

* Bård Hoksrud (Telemark, FrP), **Leder**
* Kamzy Gunaratnam (Oslo, Ap), **Første nestleder**
* Trond Helleland (Buskerud, H), **Andre nestleder**
* Jone Blikra (Telemark, Ap)
* May Helen Hetland Ervik (Rogaland FrP)
* Mats Henriksen (Nord-Trøndelag, FrP)
* Oda Indgaard (Nord-Trøndelag, MDG)
* Tom Einar Karlsen (Troms, Ap)
* Geir Inge Lien (Møre og Romsdal, Sp)
* Anne Kristine Linnestad (Akershus, H)
* Dagfinn Henrik Olsen (Nordland, FrP)
* Anniken Refseth (Sør-Trøndelag, Ap)
* Frank Edvard Sve (Møre og Romsdal, FrP)
* Remi Sølvberg (Østfold, R)

## Historie
I 2005 ble komiteen opprettet, der man tok over porteføljen til Samferdselskomiteen, samt kystforvaltning som lå i Fiskeri- og kystdepartementet og elektronisk kommunikasjon. Utbygging av elektronisk kommunikasjon ble behandlet av både næringskomiteen, justiskomiteen og familie-, kultur- og administrasjonskomiteen frem til 2005. 

### Ledere av transport- og kommunikasjonskomiteen (2005–)

### Ledere av samferdselskomiteen (1950–2005)

### Tidligere medlemmer av Transport- og kommunikasjonskomiteen (2005–2025)

#### 2021–2025

#### 2017–2021

#### 2013–2017

Transport- og kommunikasjonskomiteen hadde 15 medlemmer i perioden 2013–2017.

* Nikolai Astrup (H), fra desember 2015, leder
* Eirik Sivertsen (Ap), fra 17. juni 2015, 1. nestleder
* Abid Raja (V), 2. nestleder
* Torill Eidsheim (H)
* Ingebjørg Godskesen (Frp)
* Hans Fredrik Grøvan (KrF)
* Nils Aage Jegstad (H)
* Kjell-Idar Juvik (Ap)
* Ingvild Kjerkol (Ap)
* Åse Michaelsen (Frp)
* Sverre Myrli (Ap)
* Janne Sjelmo Nordås (Sp)
* Helge Orten (H)
* Magne Rommetveit (Ap)
* Roy Steffensen (Frp)
* Karianne O. Tung (Ap), fra 17. juni 2015

Eirin Sund og Ingvild Kjerkol (begge Ap) var medlem av komitéen til 17. juni 2015. Sund var også 1. nestleder.

#### 2009–2013

Transport- og kommunikasjonskomiteen hadde 15 medlemmer i perioden 2009–2013:

*Knut Arild Hareide (KrF), leder
*Anne Marit Bjørnflaten (Ap), 1. nestleder
*Bård Hoksrud (FrP), 2. nestleder
*Susanne Bratli (Ap)
*Freddy de Ruiter (Ap)
*Jan-Henrik Fredriksen (FrP)
*Ingebjørg Amanda Godskesen (FrP)
*Øyvind Halleraker (H)
*Gorm Kjernli (Ap)
*Hallgeir Langeland (SV)
*Lars Myraune (H)
*Janne Sjelmo Nordås (Sp)
*Magne Rommetveit (Ap)
*Ingjerd Schou (H)
*Arne Sortevik (FrP)
*Tone Merete Sønsterud (Ap)

#### 2005–2009

* Per Sandberg (FrP), leder
* Borghild Tenden (V), første nestleder
* Torstein Rudihagen (Ap), andre nestleder 
* Karita Bekkemellem (Ap)
* Eirin Faldet (Ap)
* Svein Gjelseth (Ap)
* Øyvind Halleraker (H)
* Trond Helleland (H)
* Bård Hoksrud (FrP)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stortingets kommunal- og forvaltningskomité

**Stortingets kommunal- og forvaltningskomité** er en fagkomité på Stortinget. Den behandler saker relatert til kommunal forvaltning, regional- og distriktspolitikk, innvandringspolitikk, boligforhold, bygningssaker, nasjonale minoriteter, samiske spørsmål, saker om organisering og virkeområde for statlig forvaltning, statens fellesadministrasjon, statlig personalpolitikk – herunder lønns- og pensjonsforhold, og partistøtte.

## Medlemmer
Kommunal- og forvaltningskomiteen har 15 medlemmer i perioden 2025–2029:

* Hanne Stenvaag (Troms R), leder
* Erlend Wiborg (Østfold Frp), første nestleder
* Sigurd Kvammen Rafaelsen (Finnmark Ap), andre nestleder
* Konstanse Marie Alvær (Telemark Ap)
* Isak Veierud Busch (Sør-Trøndelag Ap)
* Marius Langballe Dalin (Sogn og Fjordane MDG)
* Bengt Fasteraune (Oppland Sp)
* Anne Lise Fredlund (Oppland SV)
* Mudassar Kapur (Oslo H)
* Bjørn Larsen (Nordland Frp)
* Rune Midtun (Rogaland Frp)
* Helge André Njåstad (Hordaland Frp)
* Tage Pettersen (Østfold H)
* Solveig Vestenfor (Buskerud Ap)

## Historikk
Det har vært mye endringer i porteføljene der kommunalsakene har ligget. Følgende perioder og komiteer har kommunalsakene vært en del av porteføljen siden 1945:

* 1945–1969: Kommunalkomiteen
* 1969–1993: Kommunal- og miljøvernkomiteen
* 1993–2005: Kommunalkomiteen 
* 2005–nå: Kommunal- og forvaltningskomiteen
**Endringer i 1993**

Kommunal- og miljøvernkomiteen ble nedlagt i 1993. Man opprettet Kommunalkomiteen, som videreførte kommunal-porteføljen fra Kommunal- og miljøvernkomiteen utenom miljøvernsakene. Miljøvernsakene ble lagt til en ny komite, Energi- og miljøkomiteen, sammen med energidelen i Energi- og industrikomiteen. Da energi gikk ut av Energi- og industrikomiteen ble resten (industridelen) samlet i en ny komite, Næringskomiteen, sammen med porteføljene fra Landbrukskomiteen og Sjøfarts- og fiskerikomiteen (som da også begge ble nedlagt i 1993).

**Endringer i 2005**

Frem til 2005 het komiteen *Kommunalkomiteen.* I 2005 ble Kommunalkomiteen splittet, slik at arbeidssaker og porteføljen fra Sosialkomiteen ble slått sammen til en ny komite, *[[Stortingets arbeids- og sosialkomité|Arbeids- og sosialkomiteen]].* Kommunalsakene ble grunnlaget for en ny komite, *Kommunal- og forvaltningskomiteen* (denne siden)*.* I praksis ble Kommunalkomiteen nedlagt i 2005 og en ny komite (kommunal- og forvaltningskomiteen) ble opprettet.

### Tidligere ledere av Kommunal- og forvaltningskomiteen (2005–)

### Tidligere ledere av Kommunalkomiteen (1945–1972 og 1993–2005)
Tabellen under er en oversikt over tidligere ledere i Kommunalkomiteen (1945–1972 og 1993–2005).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Komiteens nettside
Stortingets justiskomité

**Stortingets justiskomité** er en fagkomité på Stortinget. Den behandler saker relatert til Norges domstoler, Politi- og lensmannsetaten, Kriminalomsorgen, Påtalemyndigheten, sivile vernepliktige, billighetserstatninger, alminnelig forvaltningslovgivning, straffelovgivning, prosesslovgivning og alminnelig sivillovgivning.

## Medlemmer
Justiskomiteen har 13 medlemmer i perioden 2025–2029:

*Jon Engen-Helgheim (Buskerud, FrP) - **Leder**
*Even H. Eriksen (Hedmark, Ap) - **1. nestleder**
*Julie Estdahl Stuestøl (Vestfold, MDG) - **2. nestleder**
*Hans Edvard Askjer (Telemark, KrF)
*Bent-Joacim Bentzen (Nordland, Sp)
*Anette Carnarius Elseth (Akershus, FrP)
*Mahmoud Farahmand (Telemark, H)
*June Trengereid Gruer (Hordaland, Ap)
*Finn Krokeide (Oppland, FrP)
*Mari Holm Lønseth (Sør-Trøndelag, H)
*Farukh Qureshi (Oslo, Ap)
*Kristine L. Solli (Sør-Trøndelag, Ap)
*Stian Storbukås (Vest-Agder FrP)

## Historie
Det første ordentlige storting (i 1815) hadde en fast «komite for juridiske gjenstande» og en rekke midlertidige komiteer på justis- og lovfeltet. Det andre storting (1818) hadde 16 spesialkomiteer innen feltet, og det tredje storting (1821) hadde 17. Fra og med 1824 etablerte Stortinget et fastere system for fagkomiteer, og vi fikk da den første «komite for justis- og politivæsen». 

Fra 1842 hadde Stortinget to komiteer på feltet. Hensikten med dette var å redusere arbeidspresset og få til raskere saksbehandling. Den ene komiteen behandlet i hovedsak kriminallovgivning og tilsvarende saker (kriminalkomiteen), mens den andre ble tildelt øvrige saker som vedkom justis- og politivesenet (komiteen for justis- og politivesenet). Fra 1845 fikk disse betegnelsene justiskomite nr. 1 og nr. 2. 

Fra 1875 gikk en tilbake til en felles komite, noe som skyldtes at oppgavene ble færre. Dette var det vanlige i noen tid framover, med unntak for perioden 1886–1888, da det – på grunn av arbeidet med ny jurylov – igjen oppstod behov for to justiskomiteer. Også i de to periodene 1913–1915 og 1916–1918 var det to justiskomiteer.

I de påfølgende årene var det hyppig diskusjon om behovet for en egen lovkomite, og denne ble opprettet i 1931. Den fikk oppgaver knyttet til Stortingets forretningsorden, kommunallovgivningen, valglovene og skattelovene pluss bevilgningssaker som gjaldt Stortinget og statsrevisjonen. Fra 1934 fikk lovkomiteen betegnelsen kommunalkomiteen og etter hvert et saksfelt som samsvarte med dette navnet.

### Ledere siden 1945

## Referanser


 
 



## Eksterne lenker
* Komiteens nettside
Stortingets forsvarskomité

**Stortingets forsvarskomité** var en fagkomité i Stortinget. Den behandlet forsvarspolitiske saker, herunder militært forsvar samt saker om sivil beredskap.

Forsvarskomiteen hadde åtte medlemmer. Den ble opprettet ut fra Stortingets militærkomité i 1965, og ble avløst av Utenriks- og forsvarskomiteen 1. oktober 2009.

## Tidligere ledere

## Eksterne lenker
* Komiteens nettside
Medalje

**Medalje** er et metallstykke med relieff, ofte på begge sider, som kan markere personer, institusjoner eller begivenheter. Lignende arbeider i kantet form kalles plaketter. Medaljer deles ut i de fleste samfunn og brukes i nyere tid særlig som belønning og anerkjennelse for sivil, militær, vitenskapelig, humanitær, idrettslig eller kunstnerisk innsats.

Medaljer bæres gjerne i bånd, som kan utstyres med tegn i metall, som sverd, kors eller stjerner. Det finnes også miniatyrutgaver og særskilte kampanjemedaljer for militære operasjoner.

Den største offentlige samlingen av medaljer i Norge finnes i Universitetets myntkabinett i Oslo.

## Historikk
Medaljens forløpere finnes i gresk og romersk myntkunst. Enkelte multipler fra romersk keisertid har hatt medaljepreg uten å være del av myntsystemet. Kunstmedaljen som selvstendig uttrykk oppstod i renessansens Italia, med Pisanello (1397–1455) som den fremste pioneren. På 1500- og 1600-tallet ble medaljekunsten videreutviklet i Tyskland og Frankrike, og spredte seg senere til hele Europa.

I Danmark-Norge på 1700-tallet markerte medaljører som Magnus Gustav Arbien (1716–1760) og Mikkel Røg (ca. 1679–ca. 1737) seg internasjonalt. I Norge på 1800- og 1900-tallet var Ivar Throndsen, Gregorius Middelthun og Brynjulf Bergslien sentrale, mens Gustav Vigeland står bak medaljen til Nobels fredspris.

Etter andre verdenskrig har den frie medaljekunsten hatt en oppblomstring internasjonalt, særlig i Italia og Frankrike. Siden 1949 har FIDEM (*Fédération internationale de la médaille*) arrangert internasjonale utstillinger annet hvert år.

## Se også
* Liste over dekorasjoner godkjent til bruk på norsk militær uniform
* Merke
* Orden
* Priser og utmerkelser omtalt på Wikipedia

## Referanser
Stortingets energi- og miljøkomité

**Stortingets energi- og miljøkomité** er den stortingskomiteen som behandler saker om miljøvern, forurensning, vassdrag, olje og gass, klimaspørsmål og regional planlegging.

Energi- og miljøkomiteen ble opprettet i 1993, og avløste Energi- og industrikomiteen og Kommunal- og miljøvernkomiteen.

## Medlemmer
Energi- og miljøkomiteen har 20 medlemmer i perioden 2021–2025:

* Marianne Sivertsen Næss (Finnmark Ap), leder 2022–2024
* Ingvild Kjerkol (Nord-Trøndelag Ap), leder fra 2024
* Lan Marie Berg (Oslo MDG), første nestleder til 2022
* Sofie Marhaug (Hordaland R), andre nestleder
* Nikolai Astrup (Oslo H)
* Ola Elvestuen (Oslo V)
* Terje Halleland (Rogaland FrP)
* Lars Haltbrekken (Sør-Trøndelag SV)
* Mani Hussaini (Akershus Ap)
* Birgit Oline Kjerstad (Møre og Romsdal SV)
* Stein Erik Lauvås (Østfold Ap)
* Linda Monsen Merkesdal (Hordaland Ap)
* Siv Mossleth (Nordland Sp)
* Ole André Myhrvold (Østfold Sp)
* Gro-Anita Mykjåland (Aust-Agder Sp)
* Marius Arion Nilsen (Aust-Agder FrP)
* Kjell Ingolf Ropstad (Vest-Agder KrF), første nestleder fra 2023
* Hadia Tajik (Rogaland Ap)
* Bård Ludvig Thorheim (Nordland H)
* Ove Trellevik (Hordaland H)
* Mathilde Tybring-Gjedde (Oslo H)
## Tidligere ledere
Tabellen under viser komiteens ledere siden opprettelsen i 1993.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Øya (Trondheim)

**Øya** er en bydel i Trondheim kommune, Trøndelag. Bydelen ligger på ei halvøy dannet av en elveslynge, syd for Nidelva, nær sentrum. I sørøst grenser Øya mot bydelen Elgeseter. St. Olavs hospital, Øya stadion og flerbrukshallen Trondheim Spektrum  (tidligere Nidarøhallen) ligger alle på Øya. Klostergaten strekker seg gjennom hele bydelen. To gangbruer over Nidelva, Gangbrua og Nidareid bru og forbinder Øya med henholdsvis Kalvskinnet og Ila. 

## NTNU Campus Øya
Fakultet for medisin og helsevitenskap (tidligere Det medisinske fakultet), ved NTNU holder til i bydelen, på NTNU Campus Øya. Fakultet for medisin og helsevitenskap er samlokalisert med St. Olavs hospital i integrerte sykehus- og universitetsarealer som benyttes til pasientbehandling, utdanning og forskning. 

Bibliotek for medisin og helse, som tjener studenter og ansatte ved NTNU og Høgskolen i Sør-Trøndelag, er lokalisert i bygget Kunnskapssenteret på sykehusområdet.  Kunnskapssenteret huser også Medisinsk museum.

## Bildegalleri

Øya Trondheim map 1898.jpg|Kart over Øya fra 1898
Trøndelagsutstillingen - Utstillingsområdet (1930).jpg|Trøndelagsutstillingen 1930 på Nidarø med midlertidig gangbru til Ilen kirke og fiskeriutstilinga på Skansen.
Øya stadion Trondheim 01.jpg|Øya stadion
Gangbrua Kalvskinnet.jpg|Gangbrua mellom Øya og Kalvskinnet
Trondheim Spektrum 2019.jpg|Trondheim Spektrum
St._Olav_Kunnskapssenteret.jpg|Kunnskapssenteret


## Referanser
Herbert Blomstedt

**Herbert Blomstedt** (født 1927) er en svensk dirigent.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han er sønn av svenske foreldre, pastor i syvendedagsadventistene Adolf Blomstedt og hans hustru Alida Thorson. De flyttet til Finland da Herbert var et par år gammel, og bodde der i fem år.

Han ble utdannet ved Kungliga Musikhögskolan i Stockholm og ved universitetet i Uppsala. Deretter studerte han orkesterledelse ved Juilliard School of Music i New York City blant annet for Leonard Bernstein, samtidsmusikk i Darmstadt samt renessanse- og barokkmusikk ved Schola Cantorum i Basel. 

Han arbeidet senere som assistent for Igor Markevitsj i Salzburg og for Leonard Bernstein i Tanglewood.

### Karriere
I 1954 debuterte han som dirigent med Kungliga Filharmoniska Orkestern i Stockholm og arbeidet som sjefdirigent for en rekke skandinaviske ensembler. Han var dirigent for Norrköpings symfoniorkester 1954-62, professor ved Kungliga Musikhögskolan i Stockholm 1962-71 og sjefdirigent for Oslo Filharmoniske Orkester fra 1962 til 1968. Han var sjefdirigent for DR SymfoniOrkestret. fra 1967 til 1977. 

Fra 1975 til 1986 var han sjefdirigent for Øst-Tysklands ledende orkester Staatskapelle Dresden, og arbeidet samtidig som første kapellmester i Sveriges Televisions symfoniorkester (1977–82) og deretter som sjefdirigent for San Francisco Symphony Orchestra (1985–95). Etter å ha vært sjefdirigent for Norddeutscher Rundfunks symfoniorkester (1996/1997), ble han den 18. kapellmesteren for Gewandhausorchester Leipzig. Han gikk av som kapellmester for Gewandhausorchester høsten 2005 og ble etterfulgt av italieneren Riccardo Chailly. Som kapellmester for Leipzig-orkesteret besøkte han Norge da Gewandhausorchester holdt konsert i Oslo konserthus i anledning hundreårsmarkeringen.

Blomstedt er både kjent som en fremragende tolker av skandinaviske symfoniske verker. Spesielt Franz Berwald, Wilhelm Stenhammar og Carl Nielsen er komponister hvis verker ofte har klinget under Blomstedts taktstokk. Han er også en ledende tolker av verker av Anton Bruckner og Richard Strauss. Han dirigerte også uroppførelsene av Manfred Weiss' 3. symfoni og John Harbisons 2. symfoni.

Han har foretatt tallrike innspillinger på Decca med San Francisco Symphony Orchestra og Gewandhausorchester Leipzig. Til hans utgivelser hører ved siden av verker av Carl Nielsen blant annet Richard Strauss' «Also sprach Zarathustra» med San Francisco Symphony Orchestra,  Brahms' «Sinfonie Nr. 4 e-moll», Paul Hindemiths «Symphonia Serena» og Mendelssohns «Klavierkonzerte 1& 2» (med Jean-Yves Thibaudet) med Gewandhausorchester. 

Blomstedt er medlem av Kungliga Musikaliska Akademien. Han ble i 2012 tildelt Serafimermedaljen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Václav Neumann

**Václav Neumann** (født 29. september 1920 i Praha i Tsjekkoslovakia, død 2. september 1995 i Wien) var en tsjekkisk dirigent og fiolinist.

## Liv og virke
Neumann studerte ved hjembyens musikkonservatorium. 

Han var førstefiolinist og en av grunnleggerne av Smetana-kvartetten, før han fikk sin første post som dirigent i Karlsbad og Brno. 

I 1956 ble han dirigent ved Komische Oper i Berlin, og i 1965 ble han sogar dirigent for det verdensberømte Gewandhausorchester Leipzig. Denne stillingen innehadde han til 1968, da han ble førstedirigent for den tsjekkiske filharmonien (frem til 1990). 

Ved avslutningen av sin karrière opplevet han den demokratiske revolusjonen i Tsjekkoslovakia, og ble selv et av revolusjonens viktigste kunstneriske symboler. I samarbeide med borgerrettsforumet OF (Občanské Fórum) ble revolusjonen feiret med en festkonsert med Beethovens 9. symfoni, som Neumann dirigerte.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Jomfru

Ordet **jomfru** kommer opprinnelig av det tyske «Jungfrau», det vil si «ung kvinne eller frue», og kan bety flere ting:

# Seksuelt uberørt person, tradisjonelt en kvinne, se jomfrudom
# Ung, ugift adelsdame eller pike av fornem stand i middelalderen
# Ugift kvinne av den alminnelige borgerstand på 1800-tallet (da «frøken» var forbeholdt ugifte kvinner av høyere stand)
# Kvinnelig hushjelp, serveringsdame o.l. på 1800-tallet, nå kun i ord som koldjomfru og husjomfru)
# Kiste med pigger på innsida brukt som torturredskap i middelalderen, også kalt jernjomfru
# Stamperedskap  til bruk f.eks. ved brolegging
# Rund trekloss til tau for stramming av vant og barduner på seilskip
# Stjernetegnet Jomfruen
# Grafisk figur omtalt som Jomfrua
# Jomfru (gammel måleenhet for volum)
# Jomfru er innen typografi en trykkside som er fri for feil
# Gammel jomfru er et kortspill
# Jomfrutur: et fartøys første rundtur etter siste prøvetur og eiers overtakelse. 
## Etymologi
Ordet jomfru kommer av det tyske «Jungfrau», det vil si «ung kvinne eller frue».  Ordet kom til Norden i middelalderen som begrep for en fornem pike eller uberørt jente, jamfør jomfru Maria. Ordet ble etter hvert også tittel for ugifte adelsdamer eller unge, borgerlige jenter, omtrent med samme betydning som «frøken» fikk siden.

Et eldre og ofte litt mer litterært synonym til jomfru er ordet mø eller møy, fra det norrøne *mey*. Ungmøy betyr ungjente, festemøy trolovede.

## Eksterne lenker
* Oppslagsordet «jomfru» i ''Ordbog over det danske sprog 1700-1950'' (ordbakgrunn og bruk på dansk)
Tøyhus

Et **tøyhus** er en betegnelse for et hus hvor våpen og militær utrustning lagres, et depot.

Historisk ble tøyhus ofte bygget i nærheten av byens residens. Bygningene er ofte meget store og brukes idag gjerne til museer eller lignende formål. Tøjhusmuseet i København er et forhenværende arsenal og er i dag et stort museum for militært utstyr.

## Tøyhus i Tyskland og Østerrike
Kjente tyske og østerrikske tøyhus (tysk: Zeughaus) inkluderer:
#Tøyhuset i Berlin
#Tøyhuset i Augsburg
#Tøyhuset i Graz
#Tøyhuset i Innsbruck
#Gewandhaus i Leipzig, opprinnelig bygget som tøyhus
Distriktsrepresentant

En **distriktsrepresentant** er en stortingsrepresentant som er valgt inn på Stortinget direkte fra et valgdistrikt (fylke). Antall representanter som blir fordelt på valgdistriktene blir bestemt hvert åttende år basert på folketall og areal. Fra 2005 er 150 av de totalt 169 stortingsrepresentantene som velges under stortingsvalget distriktsrepresentanter.

## Se også
*Mandatfordeling på valgkretser ved stortingsvalg
* Utjevningsrepresentant
Samiske partier og lister

Liste over partier og lister som stiller til valg, eller har som mål å stille til valg, til det norske Sametinget.

*Det norske Arbeiderparti
*Finnmarkslista
*Flyttsamelista
*Fremskrittspartiet
*Høyre
*Kautokeino Fastboendes Liste
*Midtre Nordland Sijdda
*Midtre Nordland Tverrpolitiske Liste
*Nordkalottfolket
*Norske Samers Riksforbund
*Samenes Folkeforbund
*Samenes valgforbund
*Samer bosatt i Sør-Norge
*Salten sameforening-NSR
*Samisk Rød Valgallianse
*Senterpartiet
*Sosialistisk Venstreparti
*Sørsameland-lista
*Åarjel læstoe
*Árja
*Šiella
Baksi’a

**Baksia**, også kjent som **Baksi'a** og **Baksia Blues Band**, er et norsk band. Det ble startet i 1975 på Harpefoss i Sør-Fron. Bandets musikalske stil beskrives ofte som bygderock, og er særlig kjent fordi tekstene er på gudbrandsdalsdialekt.

Baksi'a er et populært band i Gudbrandsdalen som siste årene har opplevd et løft på publikumsfronten, men er lite kjent utenfor dette distriktet.

## Medlemmer

Mange bandmedlemmer har kommet og gått i løpet av Baksi'as levetid, men dette er dagens besetning:

*Trond Halle – gitarer, munnspill og hovedvokalist
*Bent Bredeveien – gitarer, mandolin og kor
*Syver Fossen/Steinar Flatemo–  Piano, orgel og kor
*Pål Erik Jensen – bass og kor
*Kai Harald Skriubakken – trommer og perkusjonsinstrumenter

## Diskografi

**Dølalåt* (1979)
**Sveittluft* (1981)
**Bygdatrall frå Sør-Fron* (1988)
**Uppi Baksiun* (1991 – nyutgitt i 2003)
**Den siste døl* (1993)
**Fest på Folkets hus* (2000)
**Fortsatt liv e Baksiun* (2005)
**LAIV* (2008)
**Midt e ver'n* (2010)
*Bli der e e (2017)
*Baksia Spelle Asbjørn (2020)

## Referanser
Trond Halle

**Trond Halle** (født 11. juni 1952, død 7. oktober 2020) var en norsk artist. Han er mest kjent som vokalist og gitarist i bandet Baksi'a, men opptrådte også som trubadur enten alene eller sammen med andre, blant andre Arild Skar. Trond Halle etablerte den lille sjangeren dølarock, som henter inspirasjon fra rock, blues, viser og country.

Halle bodde på Harpefoss i Sør-Fron.
## Diskografi
### Baksi'a
**[[Sveittluft]]* (1981)
**[[Bygdatrall frå Sør-Fron]]* (1988)
**[[Uppi baksiun]]* (1991)
**[[Den siste døl]]* (1993)
**[[Fest på Folkets hus]]* (2000)
**[[Fortsatt liv e Baksiun]]* (2005)
**[[Laiv (Baksia-album)|Laiv]]* (2008)
**[[Midt e ver'n]]* (2010)
*Bli Der E E (2017)

;Singler
**Uppi baksi'un/Night Driver* (1981)

### Popgruppa Asbjørn
**[[Dølalåt]]* (1979)

### Deltar på
* Hans Løkken: *[[Augun dine]]* (1987)
* Arild Skar: *[[Langt frå by'n]]* (2002)

## Referanser
Dronning

**Dronning** er tittelen til en kvinnelig monark. Ordet *dronning* eller *drottning* er femininformen av «drott», som opprinnelig var en leder for krigsmakten. Ordet *dronning* forekommer kun i nordiske språk. Det tyske ordet er *Königin* (hunkjønn av *konge*), og det engelske *queen* er beslektet med ordet *kvinne*.

Ektefellen til en regjerende konge kalles også dronning.

Den nåværende norske dronningen er dronning Sonja. Etter en endring av Grunnloven i 1990, kan for fremtiden også kvinner arve tronen i Norge. Når og hvis Haakon blir konge, vil hans eldste barn, Ingrid Alexandra, bli tronarving.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dronning (andre betydninger)

**Dronning** kan vise til

**Titler**
*Dronning, kvinnelig monark, ektefelle til sittende konge eller enke til tidligere konge
**Elisabeth II av Storbritannia
**Margrethe II av Danmark
**Beatrix av Nederland
**Nåværende dronning i Norge: Sonja av Norge

**I spill**
*Dronning, sjakkbrikke
*Dame, kort nummer 12 i en kortstokk. Av og til også kalt *dronning*.

**Fjelltopper**
*Dronninga (Rauma) et fjell lengst sør på vestsiden av Isterdalen i Møre og Romsdal.
*Dronninga (Trollheimen), et fjell i Trollheimen.
*Dronningen, et fjell i Askøy kommune.
**[[Den sovende dronning]]* &ndash; et navn på fjellet Skjomtind ved Narvik. 

**Annet**
*Den eggleggende hunnen i et insektsamfunn
*Dronningen er klubb- og selskapslokalet til Kongelig Norsk Seilforening
*Dronningen er en kjørebro i Oslo

## Se også
*Queen (andre betydninger)
Protoktister

Protoktister sammen med flercellede dyr, flercellede sopper og landplanter, utgjør eukaryoter. I tradisjonell systematikk brukt om en parafyletisk samling av mange grupper, for eksempel:
* Alveolata
* Amoebozoa
* Cercozoa
* foraminiferer
* gulbrune alger
* krageflagellater
* kransalger
* mikrosporidier
* radiolarier
* øyeflagellater

**Protoktister** eller **protister** brukes som samlebetegnelse for de eukaryote organismene som verken er flercellede dyr, flercellede sopper eller planter. De aller fleste protister er encellede (unntak er flere algetyper). 

Betegnelsen protist ble første gang bruk av Ernst Haeckel i 1866 som en betegnelse på encellede organismer. Etter Whittakers introduksjon av femrikesystemet i 1969 ble protistene etablert som et eget rike innen biologisk systematikk. Gruppen er svært uensformet både morfologisk (fra encellede organismer til meterstore koloniorganismer), systematisk (i og med at gruppen er parafyletisk) og økologisk (dvs. i levevis).

## Protistenes plassering
Protister regnes innenfor tradisjonell systematikk som et av rikene av liv innenfor biologien. Ofte opererer man med følgende evolusjonære hovedgrupper eller riker i den taksonomiske systematikken:

****[[Prokaryoter]]:***
** Bakterier *(Bacteria, Eubacteria)*
** Arkebakterier *(Archaea)*
****[[Eukaryoter]]:***
** Protoktister *(Protista)*
** Planter *(Plantae)*
** Sopp *(Fungi)*
** Flercellede dyr *(Animalia)*

Dette systemet med «riker» er fortsatt omstridt. Den svenske *Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna* opererer med 5 riker, mens en gruppe europeiske biologer observerer 3 basale grupper hvor bakterier og arkebakterier utgjør to, og den siste gruppen av eukaryoter siden gir opphav til protister, planter, sopp og dyr. Systematikkens «riker» representerer et forsøk på å forene behovet for oversikt med behovet for å dele livsformene opp i mest mulig naturlige grupper.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gewandhausorchester Leipzig

**Gewandhausorchester Leipzig** er et symfoniorkester med sete i Leipzig i Sachsen. Det er et av verdens mest kjente orkestre.

## Historie

Orkesterets historie går tilbake til 1400-tallet, og det regnes som det eldste borgerlige konsertorkesteret i verden (da i motsetning til orkestre av fyrstelig eller kirkelig opprinnelse). Det har vært kjent under dagens navn siden 1781, da det begynte å holde sine konserter i Leipziger Gewandhaus, byens tøyhus. Mens orkesteret opprinnelig var en forening, er det siden 1840 en offentlig institusjon underlagt byen Leipzig. Svært mange betydningsfulle, musikalske verk, blant annet av Beethoven, har blitt uroppført av Gewandhausorchester Leipzig.

Idag spiller Gewandhausorchester i Gewandhaus, i Leipziger Oper (operaen), samt i Thomaskirche. Dessuten foretar det tallrike turnéer over hele verden. I 2005 spilte orkesteret i konserthuset i Oslo, og konserten ble overført i NRK. Denne konserten var en gave fra den tyske stat til Norge i anledning hundreårsmarkeringen. Verker av norske og tyske komponister ble oppført.

## Kapellmestre
*1781–1785 Johann Adam Hiller
*1785–1810 Johann Gottfried Schicht
*1810–1827 Johann Philipp Christoph Schulz
*1827–1835 Christian August Pohlenz
*1835–1847 Felix Mendelssohn Bartholdy (ofte representert av Niels Wilhelm Gade og Ferdinand Hiller)
*1848–1860 Julius Rietz
*1860–1895 Carl Reinecke
*1895–1922 Arthur Nikisch
*1922–1928 Wilhelm Furtwängler
*1929–1933 Bruno Walter
*1934–1945 Hermann Abendroth
*1946–1948 Herbert Albert
*1949–1962 Franz Konwitschny
*1964–1968 Václav Neumann
*1970–1996 Kurt Masur
*1998–2005 Herbert Blomstedt
*2005–2016 Riccardo Chailly
*2018– Andris Nelsons

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Gewandhausorchester Leipzig
Emil Victor Langlet

**Emil Victor Langlet** (født 28. februar 1824 i Borås i Sverige, død 10. mars 1898) var en svensk arkitekt som i flere år virket i Norge og utformet flere offentlige byggverk her. Det mest kjente er Stortingsbygningen, ferdig i 1866.

Langlet var utdannet ved Chalmers tekniska högskola i Göteborg, ved Kungliga Konsthögskolan, Stockholm, og ved École des beaux-arts i Paris. Mot slutten av et studieopphold i Italia 1853&ndash;56 utarbeidet han et utkast til ny bygning for Stortinget i Christiania. Han kom for sent til å få det bedømt i arkitektkonkurransen om Stortingsbygningen, utlyst i 1855. Da resultatet forelå i 1857, ble arkitektene Heinrich E. Schirmer og Wilhelm von Hanno kåret til vinnere. Men da Langlet kort tid etter kom fra Italia med sitt utkast, vakte det straks oppmerksomhet og fikk mange innflytelsesrike tilhengere. Etter langvarig strid bestemte Stortinget til slutt i 1860 at Langlets utkast skulle realiseres.
 
Mens han frem til fullførelsen i 1866 arbeidet i Norge, leverte Langlet tegningene til Nissens Pikeskole i Øvre Vollgate i Oslo, til *Børsbygningen* og Drammens Teater i Drammen, og til rådhuset i Fredrikstad.

Etter hjemkomsten til Sverige ble han redaktør for *Tidskrift för byggnadskonst och ingeniörvetenskap*. Han gjorde seg særlig bemerket som kirkearkitekt og tegnet tolv kirkebygninger i Sverige, alle oppført som sentralkirker. I 1879 utga han plansjeverket *Protestantiska kyrkobyggnader enligt centralsystemet*. Han underviste i bygningskunst ved Kungliga Tekniska Högskolan og Konstakademien, ledet arbeidet med bevaring av ringmuren rundt Visby, og var fra 1886 til 1893 byggeleder for restaureringen av domkirken i Uppsala.

## Byggverk i Norge (utvalg)
* 1860: Bokhandelens hus (tidligere Nissens Pikeskole), Oslo
* 1861: Fredrikstad rådhus
* 1863: Sygehuset og Hospitalet, Fredrikstad
* 1866: Stortingsbygningen, Oslo
* 1867: Drammens Børs
* 1869: Drammens teater

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Emil Victor Langlet i *Svenskt biografiskt handlexikon*
Johannes von Miquel

**Johannes von Miquel** (født 21. februar 1829 i Neuenhaus, død 8. september 1901 i Frankfurt am Main) var en prøyssisk politiker og statsmann.

## Liv og virke

### Bakgrunn
Johannes von Miquel ble født 1829 som sønn av en fransk emigrantfamilie. Han studerte fra 1846 til 1849 jus i Heidelberg og Göttingen og ble dr.jur. 

### Politisk karriere
I 1848 deltok han i den demokratiske studentbevegelsen, og i denne tiden ble han overbevist liberalist. Han skaffet seg et navn som advokat i Göttingen, og begynte å delta i det politiske liv. I 1859 var han medgrunnlegger av den tyske Nasjonalforeningen, og ble i 1864 innvalgt i kongeriket Hannovers annetkammer. Med tiden ble hans politiske synspunkter stadig mer høyreorientert. Fra 1865 til 1870 var han borgermester og overborgermester i Osnabrück. Mellom 1867 og 1882 var han leder for høyrefløyen blant de nasjonalliberale i Preussens parlament, landdagen. I 1867 grunnla han Nationalliberale Partei og ble innvalgt i det prøyssiske parlamentet og i Riksdagen. Som riksdagsmann var han en av de mest fremstående i utarbeidelsen av rikslovgivningen, og sammen med Eduard Lasker foreslo Miquel utarbeidelsen av en felles sivil lovbok for Tyskland, Bürgerliches Gesetzbuch (se lex Miquel-Lasker).

I 1880 ble han som etterfølger etter Daniel Heinrich Mumm von Schwarzenstein valgt til overborgermester i Frankfurt am Main. Gjennom sin vellykkede sosiale finanspolitikk gjorde han den ærverdige keiserbyen til en oppadstrebende metropol og la grunnlaget for byens økonomiske suksess. I hans regjeringstid ble det foretatt en rekke viktige utbyggelser, bl.a. kanaliseringen av Main og oppføringen av Frankfurts hovedjernbanestasjon (1888).

1890 ble Miquel kalt til Berlin som prøyssisk finansminister. Han fikk igjennom reformen av de direkte skattene, og var en av de mest innflytelsesrike ministrene. Han utviklet et revolusjonerende beskatningssystem (inntektsskatt og formuesskatt), som også dagens tyske skattesystem i det vesentlige er bygget på. I 1897 ble han visestatsminister i Preussen (visepresident for statsministeriet). Han ble adlet samme år.

## Referanser


## Litteratur
* Thorsten Kassner: *Der Steuerreformer Johannes von Miquel*. Universitätsverlag Rasch, 2001 ISBN 3-935326-14-9
András Báthory

** András Báthory ** (født 1566 i Szilágysomlyó ved Erdély i Ungarn, nå i Romania; myrdet i 28. oktober 1599 i Csíkszentdomonkos) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han vokste opp i Polen og ble biskop av Ermland.

Han ble kreert til kardinal den 4. juli 1584 av pave Gregor XIII, med *[[Sant'Adriano al Foro]]* som tittelkirke.

Báthory ble senere greve av Transilvania.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  The Cardinals of the Holy Roman Church
Alessandro Damasceni Peretti

**Alessandro Damasceni Peretti** kalt **Montalto** (født 1571 i Montalto i Kirkestaten; død 2. juni 1623 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han ble kreert til kardinal den 13. mai 1585 av sin grandonkel pave Sixtus V, i en alder av bare 14 år.

Han var onkel til kardinal Francesco Peretti di Montalto (kreert 1641).
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
* Pave Sixtus IV (1414-1484) * bispeviet 1471
* Pave Julius II (1443-1513) *1481
* Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
* Pave Leo X ( 1475-1521) *1513 
* Pave Paul III (1468-1549) *1519
* Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
* Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
* Pave Paul V (1523-1621) *1597
* Kardinak *Alessandro Damasceni Peretti* (1571-1623) *1620

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Canadian Open

**Canadian Open** er en canadisk golfturnering på PGA-touren, arrangert for første gang i 1904.

Som et nasjonalt åpent mesterskap &ndash; og spesielt som det mest tilgjengelige utenlandske mesterskapet for amerikanske spillere &ndash; hadde turneringen en spesiell stilling i årene før det profesjonelle tour-systemet ble dominerende i golf. I mellomkrigstiden ble den ofte regnet som golfsportens mest prestisjetunge turnering etter British Open og US Open. Turneringen har etter hvert mistet mye av sin spesielle status, men den er fortsatt en velansett konkurranse på PGA-touren.

Canadatouren har et begrenset antall plasser tilgjengelig i Canadian Open. Premiepengene teller ikke på Canadatourens pengeliste.

Blant de mest berømte spillerne som har vunnet turneringen er Walter Hagen, Sam Snead, Arnold Palmer, Lee Trevino, Greg Norman og Tiger Woods. Canadian Open regnes som den mest prestisjetunge turneringen som aldri ble vunnet av Jack Nicklaus, som endte på annenplass flere ganger.

## Vinnere

## Eksterne lenker
* 
* Profil på PGATOUR.com
Spesialsykehuset for epilepsi

**Spesialsykehuset for epilepsi (SSE)** (fram til 1. januar 2002 **Statens senter for epilepsi**) på Valler i Bærum var ett av 4 somatiske sykehus eid av staten. 

Senteret ble etablert av diakonene i 1905 og flyttet til Solberg gård i Bærum i 1912. Fra 1922 har stedet vært i Statens eie. I 1954 åpnet en ny klinikk for epileptiske barn på området; klinikken var bygget av Norges Røde Kors, som overrakte den det ferdige anlegget til Staten. Ved åpningen i 1954 hadde kurklinikken plass til 36 barn, fordelt på to paviljonger.

Fra 2002 ble institusjonen en del av Helse Sør. Fra 1. juli 2005 ble senteret en del av **Nevroklinikken** på Rikshospitalet-Radiumhospitalet og etter 2009 en del av **Klinikk for kirurgi og nevrofag** i Oslo universitetssykehus. I dag er navnet **Avdeling for kompleks epilepsi - SSE**.

Sykehuset har ca. 250 ansatte og 80 senger. I tillegg er det en egen enhet med 10 senger for langtidsmonitorering av pasientenes hjerneaktivitet. For diagnostikk og behandling av epileptiske og epilpesiliknende anfall mottar **SSE** pasienter fra hele landet. I tillegg får pasientene en tverrfaglig vurdering og behandling av de mange uheldige følger epilepsi kan ha. 

SSE har følgende godkjente nasjonale behandlingstjenester (landsfunksjoner)  

* Landsfunksjon for preoperativ utredning ved epilepsikirurgi. Av de pasienter som ikke oppnår anfallskontroll ved bruk av legemidler, kan ca. 30 % hjelpes med epilepsikirurgi. I Norge opereres ca. 25 personer hvert år. SSE har et tett samarbeid med Nevrokirurgisk avdeling ved Rikshospitalet i dette pasientløpet og har ansvar for denne landsfunksjonen sammen med Nevrokirurgisk avdeling.  
* Landsfunksjon for utredning og behandling av komplekse epilepsier.  
* Nasjonal behandlingstjeneste for kompleks epilepsi med behov for høyspesialisert behandling:  
** PNES (psykogene ikke-epileptiske anfall). Diagnostikk og psykologisk/psykiatrisk utredning, behandling og oppfølging av pasienter med epilepsiliknende anfall uten hjerneorganiske årsak.
**Multiprofesjonell, medisinsk, pedagogisk og psykologisk utredning av pasienter som i tillegg til epilepsi har problemer av nevrologisk, kognitiv, psykiatrisk, pedagogisk og/eller psykososial art.
**Ketogen eller modifisert ketogen diett - behandling
**Epilepsi og autisme

SSE har også ansvar for Regionalt kompetansesenter for epilepsi og autisme. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Epilepsisenteret - SSE
*  Regionalt kompetansesenter for epilepsi og autisme
* Oslo universitetssykehus HF
*
Lex Miquel-Lasker

**Lex Miquel-Lasker** er en forfatningsendrende tysk rikslov gitt 20. desember 1873. Gjennom denne endringen av den tyske forfatningen ble den føderale lovgiverkompetansen utvidet til å gjelde hele det borgerlige rettsområdet. Loven ble foreslått av de nasjonalliberale representantene Johannes von Miquel og Eduard Lasker.

Før den ble vedtatt, hadde Miquel og Lasker allerede foreslått den fire ganger. Før lex Miquel-Lasker hadde Riksdagen på det sivilrettslige området bare lovgiverkompetanse innen formuerett. De øvrige rettsområdene hadde de enkelte forbundsstater beholdt sin kompetanse over. Lex Miquel-Lasker førte til at arbeidet med en felles borgerlig lovbok for Tyskland kunne begynne, og Bürgerliches Gesetzbuch ble vedtatt i 1896 etter mange års arbeide.
## Referanser
MR

**MR**, **mR** eller **mr** kan ha flere betydninger:

## MR
* Magnetisk resonans, herunder:
** magnetresonanstomografi (MRI), en teknikk for medisinsk bildediagnostikk
** Kjernemagnetisk resonans (NMR), en fysikalsk-kjemisk teknikk for strukturbestemmelse av kjemiske forbindelser
* McCune-Reischauer, system for romanisering av koreansk
* *Meet record*, betegnelse innen sport for Stevnerekord, tidenes beste resultat innen gjentakende sportsarrangement
* Magyar Rádió, radiokanal i Ungarn 
* Bilmodeller med midtstilt motor og bakhjulsdrift (Mid engine, Rear wheel drive)
* megarøntgen (1&nbsp;000&nbsp;000 R), måleenhet for ioniserende stråling
* Menneskerettigheter

## mR
* millirøntgen (0,001 R), måleenhet for ioniserende stråling

## Mr
* *Mister*, engelsk for herre, skrives både med og uten punktum Mr / Mr.
Enrico Caetani

**Enrico Caetani** (født 6. august 1550 i Sermoneta i Italia, død 13. desember 1599 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Etter å ha vært latinsk patriark av Alexandria ble han kreert til kardinal den 18. desember 1585 av pave Sixtus V.

Han var i slekt med kardinalene Niccolò Caetani di Sermoneta (kreert 1536), Bonifacio Caetani (1606), Antonio Caetani (1621) og Luigi Caetani (1626).

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) *bispeviet 1566
* Kardinal *Enrico Caetani* (1550-1599) *1566

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
György Draskovics

**Juraj II. Drašković Trakošćanski** (ungarsk:**György Draskovics de Trakostyán**;født 5. februar 1525 i Bilina i det som nå er Kroatia, død 31. januar 1587 i Wien i Østerrike) var en kroatisk biskop og en av Den katolske kirkes kardinaler.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Juraj Drašković stammet fra den kroatiske adelsfamilie Drašković. Faren var Bartol Drašković (* ca.1500; † 1538), en lavadelsmann fra sørlige del av Kroatia. Moren Ana *neé* Utješinović, født i Kamičak, var søster av kardinalen og statsmannen *Juraj Utješinović Martinušević*, beddre kjent som György Martinuzzi.

### Prest
Han utdannet til prest i Kraków, Wien, Bologna og til slutt i Roma. Han gjorde en god karriere som prest og bidrog med en anselig del til familiens rikdommer.

### Biskop, visekonge
Han var biskop av Pécs i Ungarn i 1557, og var som sådan en av Ungarns sendebud ved Tridentinerkonsilet (1545–1563). I år 1563 ble han forflyttet til bispestolen i Zagreb, og i år 1576 ble hans Kroatias *ban* (visekonge). Senere ble han biskop av Győr (Ungarn) og til slutt, i 1586, erkebiskop av Kalocsa-Bács.

Under sin regjering som *ban* var den politiske og sosiale situasjon i Kroatia svørt komplisert, med invasjon fra det osmanske rikes styrker, konflikter innen adelsstanden, protestantisk fremmars, og bondeoppstander. György Draskovics viste seg som både en klok teolog og dyktig politiker, var alltid på rett sted til rett tid, og løste de fleste av vanskelighetene.

### Kardinal
Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1585 av pave Sixtus V. Han ble da også riksstattholder av Ungarn. Han dro aldri til Roma for å få sin røde kardinalshatt og bli tildelt en tittelkirke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Canadatouren i golf for menn

**Canadatouren** er en tour i golf for profesjonelle herrespillere i Canada. Den fikk sin oppstart i 1970 og arrangeres av Canadian Professional Golfers' Association. Den er ikke blant de seks ledende tourene som er medlem av den internasjonale føderasjonen av PGA-tourer, men er en av de tre andre tourene som gir poeng til verdensrankingen i golf. De beste canadiske golferne spiller som regel på PGA-touren fremfor Canadatouren.

Canadian Open er den største og rikeste golfturneringen i Canada, og har offisiell status på PGA-touren. Canadatouren har et begrenset antall plasser tilgjengelig i turneringen, men premiepengene teller ikke på tourens pengeliste. Canadatouren har også reserverte plasser i noen få turneringer på Challenge-touren.

De første turneringene i sesongen på Canadatouren arrangeres i USA på grunn av det kalde vinterværet i Canada.

## Eksterne lenker
*
Sagittalplan

**Sagittal** er et av tre hovedplan brukt i romlig beskrivelse i medisin. Det er planet som går forfra – bakover og ovenfra – nedover. Det vil altså kunne dele kroppen i to hovedsakelig like, symmetriske deler. De andre planene er axial (transverse) og coronal (frontal).
Hanau

**Hanau** er en by i den tyske delstaten Hessen. Den ligger i Rhein-Main-området, nærmere bestemt der elven Kinzig løper ut i Main ca. 10 kilometer øst for Frankfurt am Main.

Hanau har i overkant av 90&nbsp;000 innbyggere, og er Hessens sjette største by. Den huser en rekke kjente teknologibedrifter.

## Severdigheter

Kjente severdigheter er Goldschmiedehaus (tidliger Altstädter Rathaus), Schloss Philippsruhe og kurstedet Wilhelmsbad med park. Wildpark Alte Fasanerie er en tradisjonsrik viltpark.

På markedsplassen står nasjonalminnesmerket for Brødrene Grimm, rett foran Neustädter Rathaus. I nærheten ligger Wallonisch-Niederländische Kirche, hvor Deutsche Turnerbund ble grunnlagt.

Den såkalte *[[Deutsche Märchenstraße]]* (eventyrruten) begynner i Hanau og ender i Bremen. Hanau er også utgangspunkt for den hessiske eplevinruten.

I adventstiden kan Hessens største adventskalender sees i Hanau, da de 24 vinduene i Neustädter Rathaus
utsmykkes av kunstnere med strålende bilder som avdekkes et og et i løpet av adventstiden.

På onsdager og lørdager arrangeres det marked på Marktplatz med bondeprodukter fra nærliggende Wetterau og Spessart.

Schloss Philipsruhe ved Mainbredden er stort slott som kan besøkes.

## Sønner og døtre
Hanau er fødested for følgende personer:
* Johann Christian Hundeshagen (1783), landbruksvitenskapsmann
* Brødrene Grimm, Jacob (1785) og Wilhelm Grimm (1786)
* Moritz Daniel Oppenheim (1800–1882), maler
* Wilhelm Carl Heraeus (1827), industrimann
* Reinhard von Scheffer-Boyadel (1851), tysk general
* Georg von Küchler (1881) generalfeltmarskalk
* Paul Hindemith (1895), komponist
* Renate Schmidt (1943), SPD-politiker
* Harald Schmid (1957), friidrettsutøver
* Rudi Völler (1960), fotballspiller
* Daniela Schadt (1960), journalist
* Thomas Berthold (1964), fotballspiller
* Dirk Raufeisen (1966), jazzpianist 
* Angelo Barletta (1977), fotballspiller

## Vennskapsbyer

Hanau er vennskapsby med Dartford (Storbritannia), Tottori (Japan), Jaroslavl (Russland), Conflans-Sainte-Honorine (Frankrike), Francheville (Frankrike) og Doorn (Nederland), samt Waltershausen (Thüringen) og Pays de Hanau (Frankrike).

## Bilder

Fil:Hanau 5.JPG|Hanau sentrum
Fil:Hanau Neust.Rathaus Grimm.jpg|Rådhuset
Fil:Goldschmiedehaus Hanau 856-Lh.jpg|Gullsmedhuset
File:Hanau-Kesselstadt Schloss Philippsruhe 20101209.jpg|Philippsruhe slott
Fil:MK Südseite2.jpg|Mariakirken


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Museen in Hanau
Kinzig

**Kinzig** er navnet på to elver i Tyskland:

*Kinzig (Hessen) &ndash; munner ut i Main ved byen Hanau øst for Frankfurt
*Kinzig (Schwarzwald) &ndash; munner ut i Rhinen ved Kehl