open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Efor

**Efor** var en embetsmann i antikkens Sparta. Der var fem eforer som årlig ble valgt til å sverge å opprettholde styret til de to kongene mens kongene sverget å opprettholde loven.

Historikeren Herodotos hevdet at institusjonen ble opprettet av Lykurg, men den kan ha blitt opprettet fra behovet for guvernører mens kongene ledet hærene i slag. Eforene ble valgt av folkeforsamlingen, Apella, og alle borgere kunne velges. De kunne ikke gjenvelges. De gav balanse for de to kongene som sjelden samarbeidet med hverandre. Platon kalte dem tyranner som styrte Sparta despotisk, mens kongen var ikke mer enn generaler. Opptil to eforer kunne følge en konge på en krigskampanje som et tegn på kontroll, og hadde selv muligheten til å erklære krig ved en del tidspunkter i spartansk historie.

I henhold til Plutark, hver høst ved Krypteia, ville eforene *pro forma* erklære krig mot helotene slik at enhver spartansk borger kunne drepe en helot uten å frykt blodskyld.

Eforene ledet møtene i Gerousia, det oligarkiske rådet av eldre. De hadde ansvaret for sivile søksmål, skattlegging, kalenderen, utenrikspolitikk og unge menns militærtrening. Året ble oppkalt etter en av dem på samme måte som eponyme arkoner i Athen. To eforer fulgte hæren i felten, og de kunne arrestere og fengsle konger for dårlig oppførsel under krigen. Eforene trengte ikke å knele for kongene av Sparta og ble høyt respektert av borgerne grunnet betydningen av deres makt og grunnet den hellige rolle de utøvde ved sine funksjoner. Ettersom beslutninger ble vedtatt ved flertallsbeslutninger, kunne det bety at Spartas politikk kunne endres seg raskt om en efor endret mening. Det skjedde i 403 f.Kr. da kong Pausanias overbeviste tre av eforene om å sende en hær til Attika. Det endret fullstendig politikken til hærføreren Lysandros.

Kleomenes III avskaffet eforene i 227 f.Kr., men de ble gjeninnsatt av den makedonske kong Antigonos III Doson etter slaget ved Sellasia. Stillingen eksisterte til det 100-tallet e.Kr. da den antagelig ble avskaffet av den romerske keiseren Hadrian.

## Fotnoter

## Referanser
Spellemannprisen 2002

**Spellemannprisen 2002** var den trettiførste utgaven av Spellemannprisen og ble delt ut i Oseberg kulturhus i Tønsberg lørdag 22. februar 2003. Röyksopp ble kåret til Årets spellemann og fikk også prisen årets musikkvideo for videoen til sangen «Remind Me». De vant dermed to priser for andre år på rad. 

For første gang ble utdelingen overført på TV 2 etter at Spellemannprisen og NRK ikke ble enige om en ny samarbeidsavtale. Selve sendingen ble produsert av Dinamo. Utdelingen forble på TV 2 fram til og med 2010-utdelingen. Nytt av året var også at arrangementet var uten noen fast programleder. I stedet byttet en rekke av artistene på å selv introdusere artister og prisutdelere.

Det var ellers ingen endringer i klasseinndelingen, med unntak av tidenes norske hit som kun ble delt ut året før. Vinner av årets låt ble igjen bestemt ved publikumsavstemning mens det ikke ble offentliggjort noen nominerte til Årets spellemann. Det var 416 påmeldte bidrag, inkludert musikkvideoer. 

## Vinnere

## Øvrige nominerte
Viser:
* Elias Akselsen – *Hjemlandsklokker*
* Kari Bremnes – *[[11 ubesvarte anrop]]*
* Vamp – *[[Månemannen]]*
* Bjørn Eidsvåg – *[[Tålt (album)|Tålt]]*

Rock:
* Ai Phoenix – *Lean That Way Forwards*
* Gluecifer – *Basement Apes*
* Vidar Vang – *Rodeo*
* JR Ewing – *Ride Paranoia*

Metal:
* Immortal – *[[Sons of Northern Darkness]]*
* Red Harvest – *Sick Transit Gloria Mundis*

Hip-hop:
* Apollo – *Mine damer og herrer*
* Equicez – *Live from Pass It*

Popsolist:
* Maria Mena – *[[Another Phase]]*
* Maria Solheim – *Behind Closed Doors*

Popgruppe:
* Dadafon – *[[Visitor (album)|Visitor]]*
* The Margarets – *What Kept You?*
* Popium – *[[Permanently High]]*
* Minor Majority – *[[If I Told You, You Were Beautiful]]*

Elektronika:
* Biosphere – *Shenzhou*
* Kim Hiorthøy – *Melke*

Åpen klasse:
* Mari Boine – *[[Eight Seasons]]*
* Jaga Jazzist – *[[The Stix]]*
* Ulver – *[[Lyckantropen Themes]]*
* Nils Petter Molvær – *NP3*

Jazz:
* Food – *Veggie*
* Helge Lien Trio – *Spiral Sircle*
* Vigleik Storaas Trio – *Sub Sonic*
* Urban Connection – *French Only*

Blues:
* Kristin Berglund – *Where's the Soul Gonna Go?*
* Norsk Utflukt – *[[Det blå arret]]*

Klassisk musikk:
* Grieg Trio – *Beethoven/Kaipanen*
* Truls Mørk – *Grieg Cello Sonata OP.36. String Quartet*

Samtidsmusikk:
* Truls Mørk – *Dutilleux*
* Oslo Strykekvartett – *The Silver Cord*

Folkemusikk/gammaldans:
* Per Anders Buen Garnås – *Åleine*
* Annbjørg Lien – *[[Aliens Alive]]*

Danseorkester:
* Can Dance – *Vårslepp*
* Gluntan – *[[Flaks (album)|Flaks]]*

Barneplate:
* Øyvind Gravdal/Petter Moen – *Lyriaka*
* Mulle Miktor – *Synger og fantasoferer*

Årets musikkvideo:
* a-ha – «Lifelines»
* Kaizers Orchestra – «Mann mot mann»
* Ralph Myerz and the Jack Herren Band – «Nikita»
* Tungtvann – «Hold kjæft»
 
Årets nykommer:
* Jim Stärk – *Ten Songs and Hey Hey*
* Maria Mena – *[[Another Phase]]*
* The Margarets – *What Kept You?*
* Ugress – *Resound*

Årets låt:
* a-ha – «Forever Not Yours»
* Maria Mena – «My Lullaby»
* Paperboys med Madcon – «Barcelona»
* Röyksopp – «Remind Me»

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 
*
Apella

**Apella** var den offisielle tittelen på folkeforsamlingen i den antikke greske bystaten Sparta som korresponderte til ekklesia i de fleste andre greske stater. Alle spartanske mannlige borgere som hadde fullført sitt trettiende år kunne delta på møtene som ifølge Lykurgs forordning måtte holdes ved hver fullmåne innenfor Spartas grenser.

De fant sannsynligvis opprinnelig sted på agoraen, men ble senere forflyttet til nabobygningen kjent som Skias (Pausanias iii.12.10). De ledende embetsmennene var til å begynne med kongene, men i historisk tid var det eforene som ledet møtene og stemmegivningen foregikk ved roping. Dersom lederen var i tvil om majoriteten i stemmene, ble forsamlingen delt og stemmene talt. Lykurg innsatte at apellaen måtte bare akseptere eller forkaste forslagene som ble lagt frem for den, og selv om denne ordningen ble oversett, ble den praktisk talt innført igjen gjennom lovene til Theopompos og Polydoros som gav kongene og de eldste (Gerousia) makt til å sette «gale» avgjørelser fra folket til side (Plutark *Lykurg* 6). Også i senere tider var den faktiske debatten nesten, om ikke helt, begrenset til kongene, eforene og kanskje de andre magistratene.

Apellaen stemte på krig og fred, avtaler og generell utenrikspolitikk. Den bestemte hvilken av kongene som skulle utføre et felttog og fastsatte bestridte tronsfølgere. Den valgte eldste, eforer og andre magistrater, frisatte heloter og stemte muligens på lovforslag. Der er en referanse (Xenofon *Hell.* iii.3.8) til en «liten forsamling» (ἡ μικρα καλουμενη εκκλησια) i Sparta, men ingenting vites om dens sammensetning eller kompetanse.

Apellaen hadde ansvaret for å velge menn til gerousiaen på livstid. Kandidater ble utvalgt fra aristokratiet og presentert for apellaen. Kandidatene som fikk den høyeste applausen ble medlemmer av gerousiaen.

Apellaen valgte også fem eforer årlig. Eforene ledet møtene i gerousiaen og apellaen. De kunne ikke stille til gjenvalg.

## Litteratur
* Schulz, Raimund (2003): *Athen und Sparta*. Wissenschaftliche Buchgesellschaft, Darmstadt, ISBN 3-534-15493-2, s. 60 f. (Geschichte kompakt: Antike).
* Thommen. Lukas *(2003): Sparta. Verfassungs- und Sozialgeschichte einer griechischen Polis*. Metzler, Stuttgart u. a., ISBN 3-476-01964-0.
* Welwei, Karl-Wilhelm (2004): *Sparta. Aufstieg und Niedergang einer antiken Großmacht*. Klett-Cotta, Stuttgart, ISBN 3-608-94016-2.
Tore Eugen Kvalheim

**Tore Eugen Kvalheim** (født 4. mars 1959) er en norsk tidligere fagforeningsperson. Han var leder i Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS) fra 11. oktober 2006 til 6. februar 2013. Før det var han 1. nestleder fra høsten 2003. Han har sin organisasjonsbakgrunn fra Befalets Fellesorganisasjon. 

Han sluttet i YS for å bli direktør i arbeidsgiverforeningen Spekter.

## Referanser
Taygetos

**Taygetos** (gresk: &#932;&#945;&#944;&#947;&#949;&#964;&#959;&#962;) er en fjellrekke i Peloponnes i det sørlige Hellas som strekker seg rundt 100 km nordover fra den sørlige enden av Kapp Matapan på Manihalvøya. Den har sitt høyeste punkt på Profitis Ilias. Fjellrekken har sitt navn etter fjellnymfen Taygete. Navnet er et av de eldste som er nedtegnet i Europa ved at det står i Homers *[[Odysseen]]*. På bysantinsk tid og  opp til 1800-tallet var fjellene kjent som **Pentedaktylos** (gresk for «fem fingre»). Fjellrekken inkluderer prefekturene Arkadia, Lakonia og Messenia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Greek Mountain Flora 
* «Taygetos (Taygetus)». *Mani.org.gr.*
Norsk Tollerforbund

**Norsk Tollerforbund** er et fagforbund for tilsatte i Tolletaten og ble etablert 1. januar 1980 etter en sammenslutning av to tidligere forbund, Norsk Tolltjenestemanns Forbund av 1904 og Norsk Tolderforening av 1906. Forbundet har ca. 1.800 medlemmer og organiserer de fleste av etatens tjenestemenn over hele landet, samt studenter ved Toll Bachleor-utdanningenn ved Universitetet i Stavanger. Norsk Tollerforbund er tilsluttet Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund og YS-Stat.

Norsk Tollerforbund er bygget opp med et forbundsstyre på 18 medlemmer hvor 9 velges på forbundets landsmøte, som avholdes hvert fjerde år, og 9 velges fra de 8 lokale NT-avdelingene, samt en fra lederkretsen. Forbundet består for tiden av åtte lokale avdelinger, som er bindeleddet mellom medlemmene og forbundets sentrale ledelse.

NT har sentralt tre politiske tillitsvalgte og tre administrative på heltid som alle arbeider ved forbundskontoret. Disse er forbundsleder, nestleder, divisjonstillitsvalgt for Grensedivisjonen samt administrativ leder og to organisasjonsrådgivere. I tillegg er kasserer, kursansvarlig og ulike utvalg for lønn, eiendom og rekruttering knyttet til forbundskontoret på deltid.

Forbundets leder siden 2020 er Karin Tanderø Schaug.

Forbundet har sitt hovedkontor i samme bygg som Tolletaten i Oslo, i Tollbugata 1a 0152 Oslo. 

Forbundet har egen nettside og hyppige nyhetsbrev. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sosialtjenestemennenes landsforbund

**Sosialtjenestemennenes Landsforbund** (STL) var et partipolitisk uavhengig fagforbund som organiserte ansatte innenfor helsevirksomhet og kriminalomsorg i sektor stat, Spekter og kommune. STL arbeidet for å sikre medlemmene trygge arbeidsplasser, god lønn og hjelp ved arbeidskonflikter. STL var medlem av Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS).

I STL inngikk flere organisasjoner, Helseansattes Yrkesforbund (HY), Kriminalomsorgens Yrkesforbund (KY), Kriminalomsorgens Lederforbund (KLF) og Norske Naturterapeuters Hovedorganisasjon (NNH). Helseansattes Yrkesforbund (HY) meldte seg inn i Parat i 2007. Kriminalomsorgens Lederforbund (KLF) meldte seg inn i STAFO mens Kriminalomsorgens Yrkesforbund er direkte tilsluttet YS.

Leder var Knut Are Svenkerud.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sosialtjenestemennenes landsforbund (arkivert side)
Høytid

**Høytid** er et fellesnavn på festdager – for eksempel for de kristne: *[[Jul]]*, *[[påske]]* og *[[pinse]]*; de jødiske: *[[Pesah]]*, *[[sjabu‘ót]]* og *[[rosj hasjaná]]*; og de muslimske: *[[id al-fitr]]* og *[[id al-adha]]*. 

I Norge er 1. og 17. mai ikke-religiøse festdager som kalles *offentlige høytidsdager*. Lov om 1. og 17. mai som høytidsdager fastslår at disse dagene skal være likestilt med søndager med unntak for bestemmelser om kirkelige handlinger og helligdagsfred. Fast ansatte arbeidstakere har som hovedregel krav på fri med full lønn 1. og 17. mai som ikke faller på søndag eller annen helligdag. Arbeidstakere som må arbeide, har krav på minimum femti prosent lønnstillegg disse to dagene.

## Se også
* Merkedag
* Helligdag
* Flaggdager
* Festival
* Nasjonaldag
Paul Delaroche

**Hippolyte Delaroche** (født 17. juli 1797 i Paris i Frankrike, død 4. november 1856 samme sted), vanligvis kjent som **Paul Delaroche**, var en fransk maler.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Delaroche ble født inn i en velstående familie og ble utdannet av Gros, som da malte legemsstore historiemalerier og hadde mange studenter.

### Kunstnerisk karriere
Det første Delaroche-maleri som ble utstilt var det store «Josabeth redder Joas» (1822). Denne utstillingen ledet til hans bekjentskap med Théodore Géricault og Eugène Delacroix, med hvem han ble venner. De tre var den sentrale gruppen av en stor gruppe historiemalere. 

Han besøkte Italia i 1838 og 1843, da hans svigerfar, Horace Vernet, var leder for det franske akademiet i Roma.

Hans arbeidsverksted i Paris var i rue Mazarine. Hans motiver ble malt med en fast, solid, myk overflate. Teksturen var dagens manér og ble også funnet i verkene til Horace Vernet, Ary Scheffer, Louis-Leopold Robert og Jean Auguste Dominique Ingres.

Delaroche kom med tiden å bli betraktet som lederen av det såkalte *juste milieu*-maleriet i Frankrike. *Juste milieu* («den gyldne middelvei») var en betegnelse som i sin politiske betydning ble popularisertav kong Ludvig Filip, som i 1831 kunngjorde sitt ønske å unnvike såvel et overmål av folkelig makt som kongelig maktmisbruk. Genren krevde detaljrikdom - lokalkoloritt i både litterær og kunstnisk mening - og detaljene skulle gjengis med illusjonistisk sannhetstrohet. Kunstnererne måte vie seg til historiske studier for å unngå anakronismer.

Delaroches arbeider var ikke alltid historisk korrekte. «Cromwell løfter kistelokket og beskuer Charles kropp» er en hendelse ifølge en usannsynlig tradisjon, og «Kongen i vaktrommet, med puritanske soldater som blåser tobakkrøk i pasientens ansikt», er heller ikke korrekt. «Dronning Elizabeth dør på bakken» er oppsiktsvekkende; mens «Lady Jane Greys henrettelse» finner sted i et fangehull, noe som er svært unøyaktig. 

Det sistnevnte maleri, «Lady Jane Greys henrettelse», var en av de mest berømte av hans malerier klart komponert og malt med fullendt teknisk dyktighet. Belysningen er dramatisk, konsentrert på heltinnen i skimrende hvit silkekjole. Virkningen kunne jamføres med finalescenens i et skuespill eller en opera, en tragedie som livfullt ble spilt av virkelige mennesker av kjøtt og blod.

## Galleri

DelarocheLadyJaneGrey.jpg|&laquo;Lady Jane Greys henrettelse&raquo; (1833). National Gallery, London.
Joan of arc interrogation.jpg|Jeanne d’Arc blir avhørt av kardinalen av Winchester i fengsel, 1824.


## Referanser


## Litteratur
* Thieme-Becker: *Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart. Bd. 11 (Da–Die)* sammen med Hans Vollmer (utg.): *Allgemeines Lexikon der bildenden Künstler des XX.&nbsp;Jahrhunderts.*, E. A. Seemann (CD-ROM), Leipzig 2008. ISBN 978-3-86502-177-9. (s. 225–227)
* *Delaroche, Paul (eigentl. Hippolyte)* i Harald Olbrich (utg.): *Lexikon der Kunst. Architektur, Bildende Kunst, Angewandte Kunst, Industrieformgestaltung, Kunsttheorie. Band II: Cin–Gree*, E. A. Seemann Verlag, Leipzig 2004. ISBN 3-86502-084-4 (S. 109/110)

## Eksterne lenker
*
ZOG

**ZOG** eller **Zog** har flere betydninger: 
* ZOG (hypertekst), er et tidlig hypertekstsystem utviklet av Carnegie Mellon University på 1970-tallet
* Zionist Occupation Government, høyreekstremistiske grupper

* Zog av Albania, King of Albania from 1928 to 1939.
* **Planeten Zog**, ofte brukt som planetnavn i science fiction som i:
** En av Spaceman Spiffs planeter i Tommy og Tigern
** I *[[Murderous Maths]]* serien til Kjartan Poskitt, hjemmet til de onde Gollarkene 
** Hjemmet Zig og Zag (puppets) 

* Zog (Teenage Mutant Ninja Turtles), Triceraton soldat i *Teenage Mutant Ninja Turtles* Universet.
Climax (sprengning)

**Climax** var en prøvesprengning av en atombombe under Operation Upshot-Knothole. Detonasjonen ble utført på Nevada Test Site (NTS), Area 7 i USA 4. juni 1953. Bomben var på 61 kilotonn  (255 terajoule) og bar et stridshode av typen Mk-7. Climax var den største prøvesprengning av en atombombe på fastlands Amerika fram til denne.

## Se også
*Liste over prøvesprengninger
Manfred Nowak

**Manfred Nowak** (født 26. juni 1950 i Bad Aussee, Østerrike) er en østerriksk jurist og fra 1992 vitenskapelig leder for Ludwig Boltzmann Institut für Menschenrechte ved Universität Wien. Fra 2004 til 2010 var han FNs spesialrapportør for tortur, og var bl.a. en av de fem forfatterne om FNs rapport om Guantánamoleiren. Han var dommer ved den internasjonale menneskerettighetsdomstolen for Bosnia og Hercegovina i Sarajevo fra 1996 til 2003.

Nowak var student av den kjente folkerettsjuristen Felix Ermacora.

Nowak fikk i 2013 Universitetet i Oslos menneskerettighetspris. Han fikk Otto Hahns fredsmedalje i 2014.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Immolation

**Immolation** er et amerikansk death metal band fra New York. 

Bandet startet i 1986 som Rigor Mortis, men skiftet navn etter et år til nåværende navn. *[[Dawn of Possession]]* var deres debutalbum og ble utgitt i 1991. 

## Diskografi
**[[Dawn of Possession]]* (1991)
**[[Stepping on Angels... Before Dawn]]* (1995)
**[[Here in After]]* (1996)
**[[Failures for Gods]]* (1999)
**[[Close to a World Below]]* (2000)
**[[Unholy Cult]]* (2002)
**Bringing Down the World* (DVD, 2004)
**[[Harnessing Ruin]]* (2005)
**[[Shadows in the Light]]* (2007)
**[[Majesty and Decay]]* (2010)
**[[Kingdom of Conspiracy]]* (2013)
**[[Atonement (Immolation album)|Atonement]]* (2017)
**[[Acts of God]]* (2022)

## Medlemmer
*Ross Dolan – Bassgitar, Vokal 
*Bill Taylor – Gitar 
*Robert Vigna – Gitar
*Steve Shalaty – Slagverk

### Tidligere medlemmer
*John McEntee – Gitar 
*Thomas Wilkinson – Gitar
*Neal Boback – Slagverk
*Craig Smilowski – Slagverk
*Alex Hernandez – Slagverk

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Demaratos

**Demaratos**, konge av Sparta fra 515 til 491 f.Kr. av eurypontidelinjen, etterfulgte sin far Ariston. Som konge var han hovedsakelig kjent for sin motstand til den andre spartanske kongen, Kleomenes I.

Da Kleomenes forsøkte å gjøre Isagoras til tyrann i Athen, forsøkte Demaratos forgjeves å ødelegge hans planer. I 501 f.Kr. var Aegina en av statene som ga perserkongens utsendinger symbolene på underkastelse - «jord og vann». (Da de persiske utsendingene forlangte tilsvarende i Sparta, slengte spartanerne dem i en brønn, med opplysning om at «der fant de jord og vann».) Athen appellerte umiddelbart til Sparta om å straffe folk på Aegina, og Kleomenes krysset over til øya for å arrestere de ansvarlige. Hans første forsøk mislyktes på grunn av innblanding fra Demaratos som gjorde sitt beste for å bringe Kleomenes i vanry hjemme.

Som hevn ba Kleomenes Leotykidas II, en slektning og personlig fiende av Demaratos, om å kreve tronen fordi Demaratos angivelig ikke var sønn av Ariston, men av Agetos, sin mors første ektemann. 

Kleomenes stilte spørsmål til Perialla, som da var pythia ved orakelet i Delfi, om Demaratos virkelig var spartanerkongens biologiske sønn. Det lyktes for Kleomenes å vinne for seg en viss Kobon som i sin tur presset Perialla til å gi et orakelsvar som var ufordelaktig for Demaratos. Han tapte dermed sin arverett til kongedømmet Sparta i 491 f.Kr. og slo seg i stedet sammen med perserkongen Darios I; men bedraget ble avslørt, Kobon forvist, og Perialla måtte fratre som orakel.

Etter avsettelsen av Demaratos besøkte Kleomenes øya Aegina på nytt fulgt av sin nye kollega Leotykidas, tok ti av de ledende borgerne og leverte dem til Athen som gisler.

Perserkongen skjenket blant annet Pergamon til Demaratos, og hans etterkommer, Prokles, skal ha vært gift med Aristoteles' datter Pythias. Deres sønner het Prokles og Demaratos.

Demaratos deltok i Xerxes Is invasjon av Hellas i 484 f.Kr., og skal ha advart Xerxes mot å undervurdere spartanerne før slaget ved Thermopylene:
:«*Det samme gjelder spartanerne. En mot en er de så gode som noen i hele verden. Men når de kjemper som en enhet, er de de beste av alle. For selv om de er frie menn, er de ikke helt frie. De aksepterer loven som sin herre. Og de respekterer denne herren mer enn noen undersåtter respekterer deg. Uansett hva han beordrer, gjør de det. Og denne kommandoen endres aldri: Den forbyr dem å flykte i slag, uansett hvilket antall fienden har. Han krever at de skal stå fast, erobre eller dø. O konge, dersom det virker som om jeg snakker tåpelig, er jeg fornøyd med å fra nå forbli stille. Jeg snakker bare nå fordi du beordrer meg. Jeg håper at alt ender nøyaktig slik du ønsker.*» (Herodot vii)

## Referanser


## Litteratur
* Xenofon *Anabasis*, ii. j. 3, vii. 8. 17; ''Hellenica'', iii. I. 6
* Athenaeus i. 29 f 
* Herodot v. 75, vi. 50-70, vii ;
* Pausanias iii. 4, 3-5, 7, 7-8; 
* Diodorus xi. 6; 
* Polyaenus ii. 20; 
* Seneca den yngre, De benefici-is, Vi. 31, 4-12

## Eksterne lenker
* Demaratos om den spartanske livsstilen
Arild Haraldsen

**Arild Haraldsen** (født 1945) er utdannet statsviter fra Universitetet i Oslo i 1972.  

Han har jobbet i Statens Lånekasse (1969 - til 1977), deretter i ulike konsulentfirmaer med strategi, organisasjonsutvikling og IKTm bla annet i Habberstad AS og PA Consulting Group, samt som selvstendig næringsdrivende i StratIT.   

Han var strategidirektør i Cell Network i 1999 - 2000, og administrerende direktør i den private stiftelsen NorStella (2002–2012), og har vært bidragsyter til Digi og  Computerworld.

Haraldsen har skrevet flere lærebøker i strategisk bruk av IT, og også to bøker om norsk og internasjonal IT-historie. Han har undervist ved NITH og BI.

## Utgivelser
* *Den forunderlige reisen gjennom datahistorien* (Aschehoug, 1999)
* *B2B – teori og praksis* (Cappelen, 2001).  Red.
* *IT på norsk : strategisk bruk av IT* (Universitetsforlaget, 2001)
* *50 år – og bare begynnelsen (Norsk IT-, tele og Internett-historie gjennom 50 år*, (Cappelen, 2003)
* *E-strategier på norsk* (Cappelen, 2003)
## Referanser
Mykensk gresk

**Mykensk gresk** er det eldste dokumenterte formen for gresk språk, og det ble brukt på det greske fastlandet, så vel som på Kreta og Kypros av mykenske grekere (anslagsvis fra 1500- til 1100-tallet f.Kr.) og før den hypotetiske doriske invasjonen, ofte sitert som *[[terminus post quem]]* før gresk kom til Hellas. Språket er bevart i inskripsjoner i Linear B, et skriftspråk først bevitnet på Kreta før 1300-tallet f.Kr. De fleste inskripsjoner er på leirtavler avdekket i Knossos i sentrale Kreta, foruten også i Pylos i sørvestlige Peloponnes. Andre tavler har blitt funnet i selve Mykene, Tiryns, og Theben på det greske fastlandet, og ved Khaniá i vestlige Kreta. Språket har navn etter Mykene, en av de fremste sentrene i den mykenske sivilisasjon.

Tavlene med inskripsjoner i Linear B forble lenge ukodet, og alle kjente språk ble hentydet til dem, fram til Michael Ventris tydet dem i 1952 og beviste at språket var en tidlig form for gresk. Tekstene på tavlene er for det meste lister og innholdsfortegnelser. Ingen form for litterære tekster er bevart. Til tross for at det er så lite som er bevart, kan man få et lite glimt av folket som produserte tavlene, og om den mykenske perioden, i demringen av de mørke århundrene i den greske historien.

## Referanser
Radio Luna

**Radio Luna** er en radiostasjon i Montenegro. Hovedkvarteret ligger i byen Plav. Stasjonen er en del av RTV Luna.
George Michael

**George Michael** (født **Georgios Kyriacos Panayiotou**; 1963–2016) var en britisk artist som sang og spilte hovedsakelig pop og funk. Han har solgt 100 millioner plater på verdensbasis.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Georgios Kyriacos Panayiotou var sønn av en gresk kypriotisk far og en engelsk mor. Hans far var Kyriacos Panayiotou, en restauratør som flyttet til England i 1950-årene og skiftet navn til Jack Panos. Michaels mor, Lesley Angold Harrison, var en engelsk danser som døde av kreft i 1997. Michael tilbragte mesteparten av sin barndom i Nord-London, som i 1980-årene huset mange gresk-kyprioter. Han levde i hjemmet hans foreldre hadde kjøpt rett etter hans fødsel. Da han var tenåring flyttet familien til Radlett, og Michael gikk der på Bushey Meads School, der han traff Andrew Ridgeley. De to hadde samme karriereambisjon: De ville bli musikere.

### Karriere
Michael begynte sin karriere med å stifte bandet med navnet The Executive sammen med sine venner David Austin og Andrew Ridgeley, en klassekamerat på Bushey Meads School, men bandet eksisterte bare kort tid.

Det var først da han dannet duoen Wham!, også sammen med Ridgeley, i 1981 at han fikk framgang med bandet. Deres første album, *Fantastic!*, ble en suksess med det samme, og i løpet av mindre enn ett år kom duoens debutsingel «Wham Rap!» og deres annen singel, «Young Guns (Go For It)». Disse ble de første i en rekke topp 10-hits på UK Singles Chart. Kort tid etter kom «Bad Boys», «Club Tropicana», «Wake Me Up Before You Go Go», «Freedom», «Last Christmas/Everything She Wants», «I'm Your Man» og et annet album, *Make It Big*.

George sang også på den første Band Aid-innspillingen av *[[Do They Know It's Christmas?]]* fra 1984.

På grunn av suksess med soloutgivelsene *Careless Whisper* (1984) og *A Different Corner* (1986) oppstod det rykter om snarlig oppløsning av Wham!, og duoen ble oppløst sommeren 1986 etter en avskjedssingel, «The Edge Of Heaven», og et album, samt en utsolgt konsert på Wembley Stadium (over 1 million mennesker søkte om de  billettene.)

Senere gjorde Michael stor suksess som soloartist.

Michael solgte over 100 millioner plater. Han hadde tolv singler og syv album på førsteplass i Storbritannia, og ti singler og ett album på førsteplass i USA.

Alle hans fire studioalbum har ligget som nummer én på hitlistene i Storbritannia og har dessuten blitt store internasjonale suksesser.

Michael ble innvotert i Rock and Roll Hall of Fame i 2023.

Han skal ha gått bort «fredelig i hjemmet sitt» etter antatt hjertesvikt. Obdusjonsrapporten, som ble lagt frem 7.3.2017, viste ifølge NTB at George Michael led av en hjertesykdom og døde av naturlige årsaker.

George Michael sto fram som homofil og var siden 2012 i et forhold med den australske hårstylisten og frilansfotografen Fadi Fawaz. Det var Fawaz som fant Michael død.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Tromsøysundtunnelen

**Tromsøysundtunnelen** er en undersjøisk veitunnel på europavei 8 i Tromsø kommune i Troms. Tunnelen går under Tromsøysundet mellom Tomasjorda på fastlandet og Breivika på Tromsøya. Tunnelen har to løp hvor T2 (retning Tromsøya) er  meter og T1 (retning fastlandet) er  meter. Den når 102 meter under havet, og største stigning er 8,2&nbsp;%. Tromsøysundtunnelen ble åpnet i 1994. Den ga bedre trafikkapasitet over (under) Tromsøysundet etter at kapasiteten over Tromsøbrua ble for liten.

Tromsøysundtunnelen var Norges eneste undersjøiske veitunnel med to løp i 16 år, før Operatunnelen ble åpnet i 2010. Tunnelen har 15 tverrslag mellom løpene. Det er ikke tillatt for fotgjengere og syklister å ferdes i Tromsøysundtunnelen. Fartsgrensen i tunnelen er 60 km/t ved tunnelåpningene, og 80 km/t gjennom tunnelen.

I 2010 fikk tunnelen nye veiskilt med lys i som viser fartsgrensene, dette ble gjort for å gjøre det lettere å se dem selv gjennom alt sotet som legger seg på skiltene.

I 2012 fikk tunnelen automatisk trafikkontroll (fotobokser) med gjennomsnittsmåling, som første veitunnel i Norge.

Fra høsten 2015 til sommeren 2017 ble tunnelen oppgradert til et høyere sikkerhetsnivå. Arbeidet i T1 sto ferdig i 2016, og arbeidet i T2 sto ferdig i høsten 2017.

## Se også
* Veitunneler i Norge
* Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser


## Eksterne lenker
* brannmannen.no - Sinnrikt tunnelsystem i Tromsø
* Tjeneste for å sjekke om Tromsøysundtunnelen er åpen eller stengt
Julian Smith

**Julian Smith** (11. september, 1885 – 5. november, 1975) var en general i De forente staters marinekorps under andre verdenskrig. Han var født i Maryland og utdannet ved University of Delaware.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisiell USMC biografi
Antikvar

**Antikvar** (fra latin «fra eldre tider», av *antiquus*, «gammel») er et ord som har hatt ulike betydninger i historien. 

## Historisk bruk
Romerne brukte i antikken betegnelsen *antiquarius* om dem som brukte foreldete uttrykk (arkaismer), i middelalderen ble det brukt om dem som kopierte gamle manuskripter, mens det fra renessansen ble brukt om en lærd, som beskjeftiget seg med antikviteter eller fornminner, spesielt gamle kunstverk. På dette tidspunkt var det heller ikke noe skille mellom historikere og arkeologer, så det fungerte også som en betegnelse for en bestemt slags historikere. 

Et annet ord for antikvar i visse sammenhenger kan være oldtidsforsker. 

## Norge
I Norge har betegnelsen «antikvar» følgende to betydninger:

### Innehaver av et antikvariat
På norsk kan en innehaver av et antikvariat omtales som *antikvar*. 

### Offentlig tjenestemann
I dag anvendes *antikvar* innen norsk språkbruk om en person som studerer eldre tiders materielle kultur. Stillingsbetegnelsen brukes i Norge i forbindelser som byantikvar og riksantikvar. Antikvar eller bygningsantikvar kalles også vitenskapelig ansatte hos fylkeskonservatoren eller byantikvaren. Disse er rådgivere i spørsmål som gjelder bevaring av antikvarisk verdifulle bygninger, anlegg og bygningsmiljøer. Byantikvar finnes i dag i Oslo, Bergen, Trondheim, Tromsø, Kristiansand, Sandnes og Stavanger. Også Telemark fylkeskommune har (per 2024) en stilling som antikvar i fylkesadministrasjonen.

Antikvaren jobber med bevaring og utvikling av kulturminner og kulturmiljøer. Antikvaren har mye kunnskap om disse temaene, og styrer arbeidet med å bevare og verne bygg, landskap og annet miljø. Antikvar arbeider innenfor rammen av kulturminneloven og plan- og bygningsloven. Det vil si at antikvaren følger etablerte lover og forskrifter i arbeidet med å se til at kulturminner, historisk bebyggelse, kulturlandskap, miljø, arkeologi og at den generelle egenarten blir bevart.

## Referanser


## Se også
*Konservator
Lunningprisen

**Lunningprisen** var en nordisk formgivningspris, oppkalt etter den danskfødte forretningsmannen Frederik Lunning, eieren av Georg Jensen Inc., New York.

Prisen ble opprettet ved Fredrik Lunnings 70-årsdag i 1952 av Kaj Dessau. Den ble utdelt årlig frem til 1970. Hvert år valgte en gruppe sakkyndige fra Danmark, Finland, Norge og Sverige ut to talentfulle og fremstående formgivere eller kunsthåndverkere fra de samme landene.

På 1950-tallet ble Scandinavian design en samlebetegnelse for trender innen nordisk formgiving. Lunningprisen og prisvinnerne ble en del av profilen utenlands for moderne skandinavisk formgivning.

## Vinnere

## Kilder
*Prosjekt Runeberg
*Eileene Harrison Beer – Scandinavian Design, objects of a life style ISBN 0-374-25424-9
*Fredrik Wildhagen: *Norge i Form*
*Mel Byars:* The Design Encyclopedia*. MOMA. New York 2004.
* *The Lunning Prize*. Katalog # 489. Nationalmuseum. Stockholm 1986.
*S.E. Möller:*34 Scandinavian Designers*. Copenhagen.1967.
*K. Hiesinger (ed.), *Design since 1945*. Philadelphia.1983.
Lykurg

**Lykurg** (gresk: Λυκοῦργος, *Lykoûrgos*, som kan oversettes med «Ulve-arbeideren», med mulig underforstått tilknytning til Apollon som hadde «ulvelignende» som ett av sine tilnavn; dateres vanligvis til 7. århundre f.Kr.) var en legendarisk lovgiver i oldtidens Sparta, som etablerte den militær-orienterte reformeringen av det spartanske samfunnet, og rådførte seg med Apollons orakel i Delfi. Han blir omtalt av antikke historikere som Herodot, Xenofon og Plutark. Det er usikkert om han var en virkelig historisk person. 

Han nevnes først av Herodot, som skriver at spartanerne på hans tid hevdet at Lykurgs reformer var inspirert av samfunnet på Kreta. Herodot gjengir et besøk Lykurg angivelig avla i oraklet i Delfi, der han - straks han kom inn i helligdommen - ble hilst slik:
:Hit til min rike helligdom har du kommet, Lykurg,
:kjær for Zevs og alle de olympiske guder.
:Jeg vet ikke om jeg skal erklære deg menneskelig eller guddommelig -
:men jeg er tilbøyelig til å tro, Lykurg, at du er en gud.

Bertrand Russell hevder han er en mytisk person av arkadisk opprinnelse. Likevel mener mange historikere at Lykurg var ansvarlig for de kommunalistiske og militaristiske reformene som forvandlet det spartanske samfunnet. 

## Referanser
Hopseidet

**Hopseidet** (nordsamisk: *Nuorri*) er et eid i Lebesby og Gamvik kommuner i Finnmark. Eidet er lavt og ca. 1 km bredt, og knytter Nordkinnhalvøya til resten av fastlandet. I vest fører Eidsfjorden til Laksefjorden, og i øst fører Hopsfjorden til Tanafjorden.

Veiforbindelsen til Nordkinnhalvøya, fylkesvei 888, passerer Hopseidet. Det er også vei fra Hopseidet til Skjånes på nordsiden av Hopsfjorden.

På slutten av den andre verdenskrig ble stedet kjent for drapene på Hopseidet etter at tyske spesialsoldater gikk til angrep på en observasjonspost og deretter henrettet 6 ubevæpnede fiskere.

## Eksterne lenker
* 
* Hopseidet – For fremme av ve og vel fra Hopseidet til Ytterhop
* NRK Brennpunkt: Drapene på Hopseidet
Hong-Gou-kanalen

**Hong-Gou-kanalen** i Kina var den eldste kunstige vannvei konstruert i menneskehetens historie. Den ble antagelig bygd på 500-tallet f.Kr., to hundre år før de første deler av Keiserkanalen ble bygd.

Kanalen skapte en forbindelse mellom Den gule flod og elven Huai He. Den ble benyttet frem til Yuan-dynastiets tid (1279–1368).

## Litteratur
* Denis C. Twitchett: *The Cambridge History of China*, Cambridge      
* Robert Temple: *Das Land der fliegenden Drachen: Chinesische Erfindungen aus drei Jahrtausenden*, Bergisch-Gladbach 1996

## Eksterne lenker
* The International Canal Monuments List, ICOMOS (PDF)
John Stow

**John Stow** (født ca. 1525 i London, død 6. april 1605 i London) var en engelsk historiker og antikvar, særlig kjent for sine beskrivelser av 1500-tallets London.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Stow var av håndverkerfamilie; faren og farfaren var lysestøpere. Sjøl gikk han i skredderlære, og drev også i perioder som skredder. Hans store lidenskap var imidlertid å studere fortidas London, både i arkivene og gjennom sporene av eldre bygningsrester og anlegg. Han kom etter hvert i kontakt med ledende antikvarer i samtida, bl.a. William Camden.

### Historiker
I 1561 publiserte han sitt første arbeid, *The woorkes of [[Geoffrey Chaucer|Geffrey Chaucer]]*.

I 1565 fulgte *Summarie of Englyshe Chronicles*, som ble trykt i flere opplag i Stows levetid, med små endringer fra gang til gang. Det skal ha vært et eksemplar av førsteutgaven i *Grenville library*. I British Museum er det utgaver fra 1567, 1573, 1590, 1598 og 1604. Stow nevnte i 1567 en rivaliserende publikasjon av Richard Grafton (c. 1500 - c. 1572) i ekstremt bitre ordelag. Begge omskrev i stillhet sin motstanders arbeider.

Som en følge av sin interesse for eldre bøker og manuskripter ble han av myndighetene mistenkt for papisme. I 1568 ble hans hjem ransaket, og det ble laget en fortegnelse over visse bøker som «forsvarte papismen»; men han må ha klart å overbevise sine granskere om sitt korrekte protestantiske sinnelag. Et nytt forsøk på inkriminere ham i 1570 slo også feil. 

Også hans *Annales, or a Generale Chronicle of England from Brute until the present yeare of Christ 1580* fra 1580 ble gjenutgitt i flere opplag. Seinere skrev han en større oversikt over Englands historie, men manuskriptet til denne er gått tapt.

Det verket som Stow er best kjent for, er *Survey of London* fra 1598. Dette gir en detaljert beskrivelse av London på Elisabeth Is tid. Blant annet sørget Stow over den tiltagende bebyggelsen av beitemarkene rundt Tower of London, der han hadde lekt som barn og hentet melk fra budeiene: «...denne allmenningen, som burde være åpen og tilgjengelig for alle...og iblant er byens skjønnhet, er blitt så skjemt av skitne stuer, inngjerdinger og skur...at noen steder er det knapt fremkommelig».    

Foruten egne verker sto han også bak gjenutgivelsen av flere eldre krøniker og historieverk. Stows manuskripter finnes oppbevart i *Harleian collection* ved British Museum. Han ligger gravlagt på St. Andrew Undershafts kirkegård i London. Noen rik mann ble han ikke av sine skrifter - på slutten av sitt liv ble han tildelt en «tiggerlisens» av kong James. Graven hans er markert ved en terrakottaskulptur, og hver år plasserer Londons *[[ordfører|Lord Mayor]]* en ny fjærpenn i skulpturens hånd.

## Verker
**The woorkes of Geffrey Chaucer*, 1561
**Summarie of Englyshe Chronicles*, 1565
**Annales*, 1580
**Survey of London*, 1598

## Referanser


## Litteratur
* Barrett L. Beer: *Tudor England Observed: The World of John Stow*. Stroud: Alan Sutton Publishing, 1998. ISBN 0-7509-1943-4.
* Ian Gadd und Alexandra Gillespie (Hrsg.): *John Stow (1525-1605) and the Making of the English Past*. London: British Library, 2004. ISBN 0-7123-4864-6.
Micah Richards

**Micah Lincoln Richards** (født 24. juni 1988) er en tidligere engelsk fotballspiller.

Han ble født i Birmingham og vokste opp i Leeds og spilte skoleguttfotball der før han ble hentet til Manchester City FC i 2001. Han kan spille både høyreback og midtstopper og debuterte for A-laget som reserve mot Arsenal i oktober 2005. Den 15. november 2006 debuterte han for Englands herrelandslag i fotball mot Nederlands herrelandslag i fotball i en vennskapskamp.

I juni 2015 meldte Richards overgang fra Manchester City til Aston Villa FC etter at kontrakten hans gikk ut. Han skrev under på en fireårskontrakt med Villa. Han var plaget av skader og spilte sin siste kamp for Aston Villa i 2016. Kontrakten ble ikke forlenget sommeren 2019 og Richards annonserte da at han la opp.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Rottekenguruer

* *[[Aepyprymnus rufescens|Aepyprymnus]]*
* *[[Bettongia]]*
* *[[Caloprymnus campestris|Caloprymnis]]*
* *[[Potorous]]*

**Rottekenguruer** (Potoroidae) er en familie av pungdyr som omfatter ti arter i fem slekter. De minner om små kenguruer, og noen ganger regnes de med til kengurufamilien. De har litt andre tenner enn de egentlige kenguruene og er tilpasset en allsidig kost. 

## Eksterne lenker
*
Reidar Djupedal

**Reidar Djupedal** (født 22. mars 1921 i Oslo, død 29. juli 1989) var professor i nordiske språk og litteratur ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet.

Etter eksamen på engelsklinja ved Firda gymnas på Sandane i 1941, studerte Djupedal ved Universitetet i Oslo til høsten 1943. 
Da ble han arrestert og sendt til konsentrasjonsleiren Buchenwald, som én av de såkalte Tysklandsstudentene. Han kom hjem våren 1945, tok opp igjen studiene ved Universitetet i Oslo, og i 1950 tok han språklig-historisk embetseksamen.

I 1950-1951 arbeidet han med *[[Norsk Ordbok]]*. Fra 1951 til 1956 var han lektor i norsk ved Københavns Universitet, og fra 1962 til 1969 var han dosent i nordisk språkvitenskap ved Universitetet i Bergen. I 1969 ble han professor ved Norges lærerhøgskole, og satt i stillingen til han gikk av med pensjon i 1988.

Djupedal er spesielt kjent for arbeidet sitt med Ivar Aasen, blant annet gav han ut Aasens brev og dagbøker i tre bind, og sammen med Johannes Gjerdåker gav han også ut Aasens *Norske ordsprog*, og skrev et langt etterord til verket. Djupedals Aasen-samling er oppbevart på Aasentunet.

Djupedal skrev også mye om færøysk, Aasmund Olavsson Vinje, Dølen, samt norske folkeeventyr og lyrikk. Han var også opptatt av å gi Olea Crøger den oppmerksomheten han mente hun fortjente i innsamlingsarbeidet med norske folkeeventyr.

Reidar Djupedal var far til Øystein Djupedal.

## Bibliografi (utvalg)
* Djupedal, Reidar:  Knud Leem og hans "Beskrivelse over Finmarkens lapper". *Heimen* XI, s. 308-315, 449-473.
* Djupedal, Reidar 1952: *Eitt sindur um V.U. Hammershaimb.* Ringkjøping, 1952. 112 s.
* Djupedal, Reidar 1957-1960: *Brev og dagbøker / Ivar Aasen*. Oslo : Samlaget, . 3 bind.
* Djupedal, Reidar 1992: *Dar finst korkje vind elder væte*. Munnlege folketradisjonar frå Selje etter Emil J. Djupedal. Redigerte av Ingrid Djupedal. H. Aschehoug & Co. (W. Nygaard). Oslo 1992. ISBN 82-03-17234-2 
* Gjerdåker, Johannes og Djupedal, Reidar 1982: *Norske ordsprog / Ivar Aasen*.  Voss : Vestanbok forlag. 366 s.

## Referanser


## Om ham
* Eirik Helleve. «Noko om Reidar Djupedal i åra 1950-1960». I: *[[Syn og Segn]]*, nr 4, 2010
Rundtom (Drammen)

**Rundtom** er et område i bydelen Strømsø/Danvik i Drammen. Det ligger på sørsiden av Drammenselva mellom Strømsø, Tangen og Danvik. Navnet har sin bakgrunn i at området i sin tid var en øy, og at man måtte seile "rundt om" denne øya for å komme til Tangen. Det eneste som minner om dette i dag er et gammelt brorekkverk som er satt igjen. 
Rundtom er et trafikknutepunkt der veien fra Svelvik møter gamle E18, som går sørover ut Kobbervikdalen. En av byens klassiske barneskoler, Brandengen skole, ligger her, samt bensinstasjoner og andre utsalg som betjener biltrafikken.
Fylkesvei 4322

**Fylkesvei 4322** går mellom Søyland i Gjesdal og Byrkjeland i Bjerkreim.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 111 (Rogaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Stine Lise Hattestad

**Stine Lise Hattestad**, senere **Bratsberg**, (født 30. april 1966 i Oslo) 
er en norsk tidligere fristilalpinist i kulekjøring. Hun vant gull i OL på Lillehammer 1994, og bronse i Albertville-OL. Hattestad vant også verdenscupen sammenlagt i 1988 og 1993.

I 1994 mottok hun Porsgrunds Porselænsfabriks Ærespris.

Etter idrettskarrieren utdannet hun seg til siviløkonom ved Handelsakademiet og har arbeidet i konsulentbransjen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Flekkerøytunnelen

**Flekkerøytunnelen** er en undersjøisk veitunnel på fylkesvei 457 i Kristiansand kommune i Agder. Tunnelen går under Vestergapet mellom Kroodden på fastlandet og Flekkerøya. Tunnelen er 2321 meter lang, den når 101 meter under havet, og største stigning er 10 %. Anleggsstart for Flekkerøytunnelen var 1. august 1988, gjennomslag i tunnelen var 6. mars 1989, og tunnelen ble åpnet 15. august 1989. Den avløste fergeforbindelsen mellom Møvig i Kristiansand og Lindebøkilen på Flekkerøya. Dette er den eneste undersjøiske veitunnelen på Sørlandet.

Tunnelen er åpen for gående og syklende, og det er montert varselskilt med blinkende lyssignal som varsler annen trafikk når det er syklende i tunnelen; tunnelen er utstyrt med separate lyssignaler rettet mot gående og syklende, slik at tunnelen kan stenges midlertidig for nevnte trafikantgrupper dersom det skulle være nødvendig. 

Byggekostnadene var på 87 millioner kroner. Det ble krevet bompenger fra åpningen og fram til 14. juli 1998.

Det er fotoboks (automatisk trafikkontroll) i begge retninger i tunnelen, og første halvår 2009 tok de inn over tre millioner kroner, noe som tilsvarer 16 000 kroner hver dag i gjennomsnitt, til tross for at de ikke er aktivert hele tiden. I tillegg kom 22 anmeldelser og 30 beslaglagte førerkort.

## Se også
*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fædrelandsvennen: Advarte om glatt veibane i Flekkerøytunnelen
* Rehabilitering av Flekkerøytunnelen på Veidekkes nettsider
* flekkeroy.no – Kommunikasjon (Blant annet om fergeforbindelsen Møvig – Flekkerøy)
* The World's Longest Tunnel Page
* Flekkerøy Historielag: Flekkerøytunnelen
* Statens vegvesen: Flekkerøytunnelen blir restaurert
* Fekkerøy ferja (video om historien)
Fylkesvei 4310

**Fylkesvei 4310** går mellom Nesjane ved Vikeså og Bjerkreim i Bjerkreim kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 102 (Rogaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker

* Vegvesenets vegkart
Ukhta

**Ukhta** (russisk: Ухта) er en industriby i Republikken Komi nordvest i Russland. Den ligger ved elva Ukhta, rundt 260&nbsp;km nordøst for Syktyvkar. Innbyggertall: 103&nbsp;340 (folketelling 2002), 110&nbsp;548 (folketelling 1989).

## Historie

Oljekilder langs elva Ukhta var kjent allerede på 1600-tallet. På midten av 1800-tallet begynte industrialisten M.&nbsp;K.&nbsp;Sidorov å bore etter olje i området. Det var en av de første oljebrønnene i Russland. Småskala oljefelt var i drift i Ukhta i 1920&ndash;1921. Landsbyen *Tsjibju* ble grunnlagt ved elva Ukhta i 1929, og i 1939 ble navnet endret til det nåværende Ukhta. Bosetningen fikk bystatus i 1943, da den ble tilknyttet Petsjorabanen. 

Byen ekspanderte på 1940- og 1950-tallet, mye på grunn av tvangsarbeidere, som for det meste var politiske fanger som ble sendt dit i Stalintiden i Sovjetunionen.

## Økonomi og næringsliv
Ukhta ligger i Petsjorabekkenet, en viktig olje og gass-produserende region. Oljefeltene ligger like sør for byen. Noe av Ukhtas olje blir raffinert lokalt, men mesteparten blir sendt gjennom rørledninger til oljeraffinerier mellom St.&nbsp;Petersburg og Moskva.

Ukhta lufthavn ligger 5&nbsp;km øst for byen.

## Kjente personer fra Ukhta
*Sergej Kapustin &ndash; tidligere sovjetisk ishockey-spiller
*Roman Abramovitsj &ndash; russisk milliardær, gikk på skole i Ukhta
*Julija Samojlova &ndash; russisk sanger og låtskriver

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Uoffisielt nettsted for Ukhta
*  Bilder fra Ukhta
Fylkesvei 4258

**Fylkesvei 4258** går mellom Bjørnestad i Sirdal og Moi i Lund.

Strekningen ble fastlagt 2019, og består av  de tidligere fylkesvei 985 (Vest-Agder) og fylkesvei 3 (Rogaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Roque González Garza

**Roque González Garza** (født 23. mars 1885, død 12. november 1962) var Mexicos president i en kort periode; fra 16. januar til 9. juni 1915.

## Eksterne lenker
*
Aldersgate

**Aldersgate** er en gate og et område i City of London, nord for St. Paul's Cathedral. Området domineres av det store sykehuset St. Bartholomew's Hospital og kjøttmarkedet Smithfield (Central Markets). I romertida var Aldersgate en port i bymuren (London Wall) mot nord. Den sto omtrent der Aldersgate Street krysser Long Lane. Til porten hørte også et porthus som fungerte som bolig. På grunn av økende trafikk ble porten revet i 1761.

Aldersgate Street strekker seg nord-sør mellom undergrunnsstasjonene St. Paul's og Barbican. 
Det var i et forsamlingshus i Aldersgate Street at John Wesley, som seinere grunnla metodistkirken, under en preken fikk en religiøs åpenbaring 24. mai 1738. På hjørnet av Aldersgate Street og Little Britain ligger 1200-tallskirka St Botolph Aldersgate, som må ikke forveksles med St Botolph Aldgate.

## Toponymi
Navnet Aldersgate er første gang nedtegnet en gang rundt 1000 i form av *Ealdredesgate*, det vil si port + personnavnet Ealdrād. Porten, konstruert av romerne på 100- eller 200-tallet da London Wall (bymur) ble bygget, fikk antagelig sitt navn i sen angelsaksisk tid. Aldersgate er således en forvanskning av det angelsaksiske navnet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* City of London Corporation, kart over Aldersgate administrativ enhet (2003 —)
* Kart fra 1772 av Aldersgates administrative enhet med dens politidistrikt 
* Historic map showing the ward of Aldersgate, its two divisions and the liberty of St Martins
* Kart fra 1700-tallet som viser portens lokalisering  (mot høyre hjørne i bunnen)
* Map of Early Modern London: Aldersgate Ward, historisk kart og *Encyclopedia of Shakespeare's London*
* Aldersgate Ward Club - A Social Club based in the City of London
Aristodemos

**Aristodemos** (gresk: Ἀριστόδημος) var i gresk mytologi en sønn av Aristomakos og bror til Kresfontes og Temenus. Han var tippoldebarn til Herakles og hjalp til med å lede det femte og siste angrepet på Mykene i Peloponnes.

Ifølge Pausanias ble Kresfontes konge i Messenia, mens Aristodemos ble konge i Lakonia. Ettersom hans sønner var tvillinger, dukket det opp to kongehus. Tradisjonen sier at Aristodemos døde ved Delfi før dorerne returnerte til Peloponnes, mens andre hevder at han ble skutt av Apollon for ikke å gå til orakelet etter at han fikk vite av Herakles som møtte ham før han ankom at dorerne ville returnere til Peloponnes. Ifølge Pausanias var den mer korrekte beretningen at Aristodemos ble myrdet av sønnene til Pylades og Elektra. 

Aristodemos sine sønner var Prokles og Eurystenes, og selv om de var tvillinger, var de bitre fiender.

## Referanser