open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
I Know

**I Know** kan referere til:

## Sanger

* "I Know", en sang av The Hollywood Flames, 1952
* I Know (Perry Como), en sang av Perry Como, skrevet av Carl Stutz and Edith Lindeman, 1959
* I Know (You Don't Love Me No More), en sang av Barbara George, 1961
* "She's So High/I Know", en dobbel-a-side utgitt av det britiske bandet Blur i 1990
* "I Know", en sang av Dionne Farris, 1995
* "I Know", en sang av Placebo fra albumet *[[Placebo (album)|Placebo]]*, 1996
* "I Know", en sang av Fiona Apple fra albumet *[[When the Pawn...]]*, 1999
* "I Know", en sang av Kylie Minogue innspilt i tiden rundt albumet *[[Ultimate Kylie]]*, 2004
* "I Know", en sang av Drake Bell, 2006
* "I Know", en sang av Se7en, 2006
* "I Know", en sang av Jay-Z, 2008
* "I Know", en sang av John Lennon
* "I Know", en sang av Some Velvet Sidewalk
* "I Know", en sang av Barenaked Ladies fra albumet *[[Born on a Pirate Ship]]*

## Album

* ''I Know'' (Luther Vandross-album), 1998
* ''I Know'' (Tone Damli-album), 2009
De kom ridende

***De kom ridende*** er en musikk-EP med hiphop-gruppa Pen Jakke, utgitt i 1999. Ifølge gruppas medlemmer baserer tekstene seg blant annet på «direkte oversettelser og ironi over den påklistrede glamorøse delen av hiphop». 

En omtale i *[[Moss Avis]]* var positiv, særlig til den norske vokalen: «Den funker så det holder!» Avisa mente ellers at plata var «om ikke grensesprengende, så i alle fall svært morsom musikk». I ''Aftenpostens'' gratisavis *[[Avis 1]]* fikk plata, utgitt på plateselskapet dBut, terningkast 4: «Dette er ingen feilfri debut, men bare de tar tida til hjelp og holder kreativiteten oppe, kommer Jakkenes langspill cd til å bli riktig så bra.»

## Sporliste

# «De kom ridende»
# «Tre inn i dragen»
# «Siste runde»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Guerrilla Girls

**Guerrilla Girls** er en amerikansk kunstnergruppe som bekjemper sexisme og rasisme i kunstverden. Gruppen ble stiftet i 1985 som en reaksjon på utstillingen «the International Survey of Painting and Sculpture» som åpnet på Museum of Modern Art (MoMA) i New York 1984. Utstillingen ga seg ut for å være en internasjonal undersøkelse av samtidens maleri og skulptur, men inneholdt kun 8 prosent kvinnelige kunstnere (13 av 169). 

At man i 1984, i kjølvannet av 1970-tallets kvinnekamp, kunne presentere en internasjonal utstilling med 92 prosent mannlige kunstnere førte til at en gruppe kvinnelige kunstnere spontant demonstrerte utenfor MoMA mot det man oppfattet som en sexistisk og villedende utstilling. Som en forlengelse av dette begynte man også å se over hva de andre galleriene og museene på Manhattan valgte å vise frem for publikum og det viste seg at det var flere steder som favoriserte mannlige kunstnere.

Guerrilla Girls kaller seg for «kunstverdenens samvittighet» og de opptrer anonymt under pseudonymer til historiens kjente kunstnere som Frida Kahlo og Käthe Kollwitz i gorillamasker med budskap mot diskriminering av kjønn og hudfarge. Anonymiteten gjorde at de kunne komme med sterke utspill mot personer og gallerier som de mente var sexistiske uten at det gikk ut over deres individuelle karrierer. Fokus ble lagt på budskapet og ikke budbringeren.

Deres fremste våpen var å bruke humor og se bra ut for å bryte mot 70-tallsfeministene som var blitt stemplet som stygge og humorløse. De ønsket også å frigjøre sitt feministiske budskap fra personifiserte feministkunstnere som Judy Chicago og Miriam Schapiro. I begynnelsen var de aktive med å spre plakater i nedre Manhattan. Plakatene hengte ut personer, gallerier og museer som Guerrilla Girls mente diskriminerte kvinnelige og fargede kunstnere. Etterhvert som budskapet ble spredt ble de også inviterte til å holde foredrag på skoler og universiteter over hele USA.

Etter en stund ble Guerrilla Girls også plukket opp av de samme kunstinstitusjonene de pekte ut og man kan si at de idag bekjemper diskriminering fra innsiden av kunstverden. De har holdt utstilliger på kjente arenaer som for eksempel Veneziabiennalen.

Guerrilla Girls har vært i Norge på Oslo Kunstforening i 1992 og på Landmark / Bergen Kunsthall i 2013.

## Eksterne lenker
*
John Ballance

**John Ballance** (født 27. mars 1839 i Mallusk, Irland, død 27. april 1893) var en newzealandsk politiker som var innsatt som den syvende statsministren i New Zealand fra 1891 til 1893. Han grunnla New Zealands første politiske parti New Zealand Liberal Party.

## Referanser

## Eksterne lenker
* New Zealands statsminister
River Deep – Mountain High

***River Deep – Mountain High*** kan sikte til:

* «River Deep – Mountain High (album)», et album med Ike & Tina Turner
* «River Deep – Mountain High (sang)», en sang med Ike & Tina Turner
Trond Bergh

**Trond Bergh** (født 16. september 1946) er en norsk historiker som har spesialisert seg på økonomisk historie.

## Liv og virke
Bergh ble født i Tvedestrand og tok graden cand.philol. ved Universitetet i Oslo i 1973. Han var direktør for Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek fra 1989 til 1999 og var deretter forskningsleder ved Institutt for innovasjon og økonomisk organisering ved Handelshøyskolen BI.

Bøker om norsk økonomisk historie av Trond Bergh inkluderer *Vekst og Velstand* (1977), *Norge fra u-land til i-land* (1983) og *Foredlet virke: Historien om Borregaard 1889–1989* (med Even Lange, 1989). Han har også skrevet *Storhetstid 1945–1965*, utgitt i 1987 som bind fem i Arbeiderbevegelsens historie i Norge, og i 1998 utga han et tobinds verk om overvåking i Norge, *Den hemmelige krigen: overvåking i Norge 1914–1997* sammen med Knut Einar Eriksen.

Med sistnevnte bok ble Bergh involvert i en uvanlig sak. Tidligere sekretær for Stortingets finanskomité, Haakon Bingen, saksøkte Bergh og Eriksen og utgiveren, Cappelen Akademiske Forlag, fordi det andre bindet av *Den hemmelige krigen* inneholdt informasjon som omtalte Bingen som en nær venn av kommunistlederen Peder Furubotn. Mot slutten av 1999 dømte Høyesterett at dette ikke var tilfelle og salg av boken ble forbudt, inntil referanser til Bingen ble fjernet. Bingen ble også tilkjent 146 975 kroner i omkostninger.

Sammen med Harald Espeli og Knut Sogner har Bergh skrevet *Brytningstider* som tar for seg det norske firmaet Orklas historie fra 1654 til 2005.

Til arbeidstakerorganisasjonen LOs 110-årsjubileum i 2009 skrev Bergh bind 3, *Kollektiv fornuft*, i LOs historie

Bergh har skrevet første bind i et to-binds verk fra 2004 om jernbanens historie i Norge, *Jernbanen i Norge 1854–2004*, første bind dekket perioden fra 1854 til 1940.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Trond Bergh, fra nettsidene til Bedriftsøkonomisk institutt
Butha-Buthe

**Butha-Buthe** eller **Botha‐Bothe** er en by nordvest i Lesotho. Den er hovedstad i distriktet Butha-Buthe. Byen hadde  innbyggere ved folketellingen i 2006.

## Referanser
The Next Day

***The Next Day*** er et album av David Bowie som ble utgitt den 8. mars 2013. Utgivelsen var David Bowies første siden *[[Reality (album)|Reality]]* som kom ut i 2003. Albumet fikk meget god kritikk. Utgivelsen av albumet ble gjort kjent som en overraskelse den 8. januar på Bowies 66. bursdag, på hans hjemmeside. Singelen *«Where Are We Now»* ble opplastet der og umiddelbart gjort tilgjengelig for nedlasting på iTunes. Hele albumet ble gjort tilgjengelig på iTunes noen dager før utgivelsen.

## Sporliste
#«The Next Day»
#«Dirty Boys»
#«The Stars (Are Out Tonight)»
#«Love is Lost»
#«Where Are We Now?»
#«Valentine's Day»
#«If You Can See Me»
#«I'd Rather Be High»
#«Boss of Me»
#«Dancing Out in Space»
#«How Does the Grass Grow?»
#«(You Will) Set the World on Fire»
#«You Feel So Lonely You Could Die»
#«Heat»

## Medvirkende
* David Bowie - vokal, akustisk gitar, keyboard
* Gerry Leonard - gitar 
* David Torn - gitar 
* Earl Slick - gitar (2, 6, 12)
* Tony Visconti - gitar (2, 13), blokkfløyte (3), bass (12)
* Gail Ann Dorsey - bass, koring
* Tony Levin - bass (2, 5, 7, 8)
* Zachary Alford - trommer og perkusjon
* Sterling Campbell - trommer (6, 12)
* Steve Elson - barytonsaksofon og kontrabassklarinett
* Henry Hey - piano (5, 13)
* Janice Pendarvis - koring
* Antoine Silverman, Maxim Moston, Hiroko Taguchi, Anja Wood - strykere
* David Bowie og Tony Visconti - strykearrangement

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kverva

:*For investeringsselskapet, se [[Kverva (selskap)]]*
**Kverva** er ei grend i Frøya kommune i Trøndelag. Den ligger på nordsiden av øya Frøya. Fylkesvei 6460 går gjennom grenda.

## Referanser
Hemsedal Idrettslag

**Hemsedal Idrettslag** (stiftet i 1890) er et idrettslag fra Hemsedal i Buskerud.

Laget har elleve undergrupper, mens idrettslagets hovedlag står ansvarlig for allidrett for alle barn. Fotballaget spiller i 7. divisjon i 2014.

## Undergrupper
* Alpin 
* Langrenn 
* FreeX (Freestyle) 
* Brettklubben 
* Orientering 
* Volleyball 
* Trimgruppa 
* Fotball - Hemsedal/HFK3 
* Kampsport 
* Bordtennis 
* Sykkel

## Kjente utøvere
* Eirik Markegård (fotball)
* Gro Kvinlog (freestyle)

## Eksterne lenker
*
Philippine Welser

**Philippine Welser** (født 1527 i Augsburg, død 24. april 1580 på Schloss Ambras) var gift i morganatisk ekteskap med erkehertug Ferdinand II av Østerrike av huset Habsburg, hersker over Tirol og sønn av tysk-romersk keiser Ferdinand I. Hun tilhørte den mektige bankierfamilien Welser og var niese av Bartholomeus V Welser, som i 1528 fikk kolonien Venezuela som sikkerhet for et lån til keiser Karl V. Hennes far var Franz (Friedrich) Welser (1497–1572), en rik augsburgsk kjøpmann og patrisier. Philippine Welser var allerede som ung kjent for sin lærdhet og skjønnhet; hun var interessert i både naturvitenskap og finans og handel.

Hun ble tildelt titlene baronesse av Zinnenburg, markgrevinne av Burgau, landgrevinne av Mellenburg og grevinne av Oberhohenberg og Niederhohenberg. Hun var mor til kardinal Andreas av Østerrike og general Karl av Østerrike, senere markgreve av Burgau. Etter hennes død giftet hennes mann seg på nytt med Anne Juliana Gonzaga og ble far til Anna av Tirol, som ble tysk-romersk keiserinne.

## Verk
* *De re coquinaria* (kokebok), håndskrift ca. 1545, Ambras slott
* Koke- og medisinbok. håndskrift ca. 1545, Ambras slott

## Referanser


## Litteratur
* Sigrid-Maria Größing: *Kaufmannstochter im Kaiserhaus. Philippine Welser und ihre Heilkunst*, Wien: Kremayr und Scheriau, 1992, 254 sider, ISBN 3-218-00531-0
* Sigrid-Maria Größing: *Die Heilkunst der Philippine Welser. Außenseiterin im Hause Habsburg*. Augsburg: Sankt-Ulrich-Verlag, 1998, 160 sider, ISBN 3-929246-28-7
* Karl Beer: *Philippine Welser als Freundin der Heilkunst*. I: Gesnerus 7 (1950) 80-86

## Eksterne lenker
*
Ceciliengärten

**Ceciliengärten** (norsk: *Ceciliehagene*) er et boligkompleks i Berlins bydel Tempelhof-Schöneberg, oppført i perioden 1922 til 1928. 
Området består av flere boligblokker som omkranser en stor plass med to fontener og dessuten to skulpturer av Georg Kolbe, *Der Morgen* (morgenen) og *Der Abend* (kvelden). Fasader og innganger er prydet med relieffer av både figurative og abstrakte motiver.

## Historie
Anlegget ble planlagt i 1912 av arkitekt Paul Wolf, mens Heinrich Lassen var utførende arkitekt. Ceciliengärten er oppført i art deco-stil, og fulgte dermed ikke Bauhaus-stilen som var den fremherskende i samtiden. Maleren og forfatteren Hans Baluschek arbeidet og bodde i ateliertårnet i Semperstrasse fra 1929 til 1933. Flere av bygningene i Ceciliengärten ble ødelagt under bombardementer i 1943 under den andre verdenskrigen, men samtlige ble siden gjenoppbygget. Hele området Ceciliengärten ble oppført som kulturminne i Berlin i 1995. De grønne arealene hadde vært på listen over kulturminner fra 1977.

## Etymologi
Ceciliengärten ble i 1912 oppkalt etter Cecilie av Mecklenburg (1886–1954), datter av Fredrik Franz III av Mecklenburg-Schwerin og Anastasia Mikhailovna av Russland. Cecilie var gift med Wilhelm av Preussen og ble dermed den siste kronprinsesse i det tyske keiserriket. 

Gatene i området er oppkalt etter byplanleggeren Reinhard Baumeister, maleren Peter Paul Rubens, arkitekt Gottfried Semper, politikeren Albert Traeger og forretningsmannen Johann Christian August Sponholz.

## Bildegalleri

Fil:Georg Kolbe Der Morgen.jpg|*Morgenen* av Georg Kolbe
Fil:Kolbes Der Abend.JPG|*Kvelden* av Georg Kolbe
Fil:Fontäne in den Ceciliengärten.jpg|Fontene i Ceciliengärten
Fil:Philip de Laszlo - Kronprinzessin Cecilie.jpg|Cecilie av Mecklenburg har gitt navn til boligområdet


## Se også
* Cecilienhof i Potsdam, møtested for Potsdamkonferansen som også er oppkalt etter Cecilie av Meklenburg.
* Modernistiske boligområder i Berlin som omhandler andre boligprosjekter i Berlin i begynnelsen 1900-tallet.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* Berlins liste over kulturminner (hele anlegget Ceciliengärten)
* Berlins liste over kulturminner (parkanlegget i Ceciliengärten)
* Ceciliengärtens internettside
Willandrasjøene

**Willandrasjøene** er et av Verdens kultur- og naturarvsteder som dekker 2400 kvadratkilometer i det sørvestlige New South Wales i Australia.

Området inneholder viktige natur- og kulturminner som eksepsjonelle eksempler på tidlige sivilisajoner som verdens eldste kremasjonsplass. En liten del av området er vernet som en del av Mungo National Park.

I 1981 kom regionen på UNESCOs verdensarvliste og Willandrasjøene kom på Australian National Heritage List i mai 2007.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Informasjon fra australske myndigheter
Idavollen

**Idavollen** (norrønt: *Iðavǫllr*) er et mytisk sted i norrøn mytologi hvor gudene (æsene) møtes til lek og brettspill etter at de har skapt ferdig verden, eller etter at «*Kosmos er ferdig innrettet*.»

## Voluspå
Stedet nevnes to steder i diktet Voluspå. Først i vers 7-8, det vil si tidlig i diktet, etter at gudene har skapt verdensordenen:

:7
:Æsene møttes
:på Idavollen,
:de som horg og hov
:høyt tømret;
:esser gjorde de,
:gull hamret de,
:tenger skapte de
:og smidde redskap
:
:8
:Spilte brettspill
:sorgløst i tunet,
:gull i mengder
:manglet de ikke;
:inntil tre kom,
:kraftfulle
:tussemøyer
:fra jotunheim.

Tolkningen av tussemøyenes inntreden i Åsgard er usikker, men freden er brutt og idyllen på Idavollen opphører. Handlingen drives fram mot Ragnarok og verdens undergang. Men Voluspå ser verden som skapes på nytt (vers 59: Ser hun annen gang, jorden komme, opp av havet, all tid grønn). Så nevnes Idavollen igjen i vers 60:

:60
:Æser møtes
:på Idavollen;
:taler om mektige
:Midgårdsormen,
:og minnes der
:maktfulle sagn
:og Fimbul-Tys
:fjerne runer.
:
:61
:Der skal atter
:underfulle,
:gylne brettspill
:i gresset finnes;
:dem de eide
:i urtids dager.

## [[Den yngre Edda]]
Snorre Sturlason omtaler Idavollen flere steder i Gylvaginning som prosaforklaringer på omtalene i Voluspå:

I første del, under kapitlet *Mer om Åsgard*, omtales Idavollen som borggården i gudenes borg Åsgard. Senere, i kapitlet *Livet i [[Valhall]]* nevnes at einherjene (de vikingene som har dødd i kamp og kommet til Valhall) slåss hver kveld i borggården. Denne borggården må også forstås som Idavollen. Til slutt ( i kapitlet *Etter ragnarok*) nevnes Idavollen på nytt i den verden som oppstår etter Ragnarok. Her tar de æsene bolig som fortsatt lever, Vidar, Våle, Mode, Magne, Balder og Hod.

## Etymologi
Flere forklaringer på ordet Iðavǫllr har blitt foreslått, og betydningen av navnet er usikkert. Hvis navnet tolkes som Ið[is]avöllr så kan dette vise til *Idistaviso* som er navnet på det stedet ved elva Weser, sannsynligvis i området rundt Rinteln, hvor Arminius samlet de germanske stammene til et siste og avgjørende slag mot romerne under ledelse av Germanicus i år 16

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Idavollen'' på Store norske leksikon
Claus Peter Knudsen

**Claus Peter Knudsen** (født 17. september 1826 i Trondheim, død 2. april 1896 i Christiania) var en norsk fotograf og anses som den første fotografen i Ålesund. Han var opprinnelig utdannet farmasøyt og fikk ansettelse først ved Aalesunds apothek og senere ved Svaneapotheket i samme by. 

I 1860 kom han til Christiania og hadde senere fotoatelier først på Drammensveien og senere i Stortingsgata. Han var også i Stavanger og fotograferte. 

Billedsamlingen etter Claus Peter Knudsen finnes i flere arkiver, blant dem Oslo Museum, Tromsø bymuseum, Aalesunds Museums billedsamling og Nasjonalbiblioteket. 


Fil:Portrett av Aasmund Olavsson Vinje.jpg|Aasmund Olavsson Vinje på et carte de visite fra ca. 1865 som tilhører Nasjonalbiblioteket
Fil:Brynjulf Bergslien OB.F16136a.jpg|Billedhuggeren Brynjulf Bergslien, fra Oslo Museum
Fil:Edvard Grieg OB.F16136c.jpg|Edvard Grieg, fra Oslo Museum
Fil:Frederik Stang.jpg|Frederik Stang, statsminister. Tilhører Nasjonalbiblioteket


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Frøydis Aasmundseth

**Frøydis Aasmundseth** (født 23. januar 1959) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Hun var varaordfører i Sande kommune i Vestfold fra 2011 til 2015. 

Aasmundseth var også medlem av kommunestyret i perioden før (2007–2011). Hun arbeider som barnehagestyrer. 

## Referanser
Norðanfyri Lokkaskarð

**Norðanfyri Lokkaskarð** (772 moh.) er et fjell på Borðoy på Færøyene.

Fjellet er det høyeste på Borðoy og Færøyenes syttende høyeste totalt.

## Referanser
Trude Viola Nordli

**Trude Viola Nordli** (født **Antonsen**; 1969) er en norsk lokalpolitiker (Ap). Hun var varaordfører i Re kommune i Vestfold fra 2011 til 2015.

Antonsen hadde tidligere sittet én periode i Re kommunestyre (2007–2011) og én periode i kommunestyret i den tidligere Våle kommune. I perioden 2015–2019 var hun menig medlem av kommunestyret i Re. Hun var også medlem av fylkestinget i Vestfold denne perioden.

Da Re og Tønsberg kommuner blei slått sammen fra valget i 2019, blei Antonsen valgt inn i Tønsberg kommunestyre og fikk vervet som leder for utvalg for helse, mestring og velferd.

Antonsen var i periodene 2009–2013 og 2017–2021 Arbeiderpartiets femte vararepresentant til Stortinget for Vestfold. Fra 2021 er hun tredje vararepresentant.

Antonsen var i mange år daglig leder av kjøttprodusenten Grøstad Gris. I 2020 blei hun partner i rådgivnings- og rekrutteringsbyrået People Vestfold.

## Referanser

* TV2s velgerguide; besøkt 14. april 2013.
* Biografi på Stortingets nettsted; besøkt 14. april 2013.
* «Derfor blir det et spennende valg», *Re-avisa* (udatert); besøkt 14. april 2013.
Stavanger 2013

**Stavanger 2013** var en speiderleir på Madla utenfor Stavanger. 

Leiren fant sted mellom 6. juli til 13. juli 2013 og ble arrangert av Norges speiderforbund. 

Mottoet til leiren er «Ganske imponerende» og leirens kjennemerke var et over 30 m høyt tårn bygd av tremaster, tau og treplugger. Leiren var den første speiderlandsleiren med trådløst internett i nesten alle deler av leirområdet og med leirsang på engelsk.

Stavanger 2013 blir den 9. landsleiren som Norges speiderforbund arrangerer. Det var omtrent 10&nbsp;000 deltakere på leiren.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisiell nettside
Permira

**Permira** er et europeisk *[[private equity]]*-selskap, som investerer over hele verden.

## Eksterne lenker
*
Al Wajbah

**Al Wajbah** er et av de eldste forta i Qatar. Det ligger sørvest i hovedstaden Doha. Det var åsted for et viktig slag da sjeik Jassim bin Mohammed Al Thani beseira den osmanske hæren i 1893 f.Kr.

## Eksterne lenker
* Qatar Tourism – Al Wajbah Fort
The Pearl

**The Pearl** (arabisk: جزيرة اللؤلؤة; *jazīrat al-lu'lu'a*) er en kunstig øy i Qatars hovedstad Doha. Den befinner seg et stykke nord for West Bay og Dohabukta. Den har et areal på over 4 km². Øya gir byen over 32 kilometer lengre kystlinje med flere strender. Man regner med at prosjektet vil ha en totalpris på rundt 55 milliarder rijal (15 milliarder amerikanske dollar). innen 2024 hadde den rundt 52 ​​000 innbyggere.[3]

Det engelske navnet *The Pearl*, «Perla», ble valgt fordi området tidligere var et av de viktigste for perledykking i Qatar. Øya var det første landområdet i Qatar som ble tilgjengelig for selveie av utenlandske statsborgere. Det var prosjektert til få over 41&nbsp;00 innbyggere når prosjektet ferdigstilles i 2015. Innen 2024 hadde den rundt 52 000 innbyggere.

## Boligutvikling

Boligutvikling på øya har som mål å innlemme ulike nasjonale og internasjonale temaer, herunder aspekter av arabisk, middelhavs- og europeisk kultur. The Pearl er delt inn i 12 distrikter, som hver har en distinkt arkitektonisk stil.

The Perles «Venezia-lignende samfunn» har et omfattende kanalsystem, fotgjengervennlige torg og plasser samt rekkehus ved stranden. De første beboerne begynte å bo i Qanat Quartier i 2012. Det bygges ikke bare i bredden, men også i høyden med rundt tyvetalls tårnlignende bygningskomplekser.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anna av Tirol

**Anna av Tirol** (født 4. oktober 1585 i Innsbruck, død 14. desember 1618 i Wien) var tysk-romersk keiserinne, dronning av romerne, dronning av Bøhmen, dronning av Ungarn og erkehertuginne av Østerrike fra 1608 til 1618. Hun var gift med keiser Matthias og tilhørte selv huset Habsburg ved fødsel som datter av erkehertug Ferdinand II av Østerrike og hans andre ektefelle Anne Juliana Gonzaga. Hennes far var gift i første ekteskap med Philippine Welser og hun var yngre halvsøster til kardinal Andreas av Østerrike og general Karl av Østerrike, markgreve av Burgau. Hennes farfar var keiser Ferdinand I.

Hun etablerte i 1618 Kapusinerkrypten i Wien og er begravet der.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Arne Berg (stuntmann)

**Arne Berg** (død 2013) var en norsk stuntmann som jobbet i norske spillefilmer, samt TV-serien Helmer og Sigurdsson.

I 1976 hoppet han fra 8. etasje på Økernsenteret, og landet på kartong. Seinere i 1976 skadet Berg hælene sine under et oppvisningsstunt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* https://www.youtube.com/watch?v=TqBkoj0_NfQ
Giovanni Francesco Anerio

**Giovanni Francesco Anerio** (ca. 1567–1630) var en italiensk kapellmester og komponist innen romerskolen i overgangen mellom renessansen og barokken.

## Liv og virke
Anerio virket hovedsakelig i Roma og Verona. I 1624 ble han kormester ved Sigismund III Vasas hoffkapell i Warszawa. Han sluttet i posten i 1628, sannsynligvis av helsemessige årsaker, og døde i Graz på vei tilbake fra Warszawa til Roma. 

Anerio skrev blant annet messer, madrigaler, åndelige dialoger og litanier. Mange av madrigalene hans er monodier inspirert av den florentinske musikkreform. Om madrigalene er fremadskuende, er messene og motettene hans mer konservative og Palestrina-inspirerte, selv om han i motettene tar i bruk den nye generalbassteknikken. En kan finne noe påvirkning fra Lodovico da Viadana i disse stykkene.

Oratoriet *Teatro armonico spirituale* (1619) er et svært tidlig eksempel på formen, om ikke det aller første. Tidsepoken tatt i betraktning er instrumenteringen angitt med omhu, og Anerios oratorium er det første kjente og bevarte eksempelet på bruk av obligate instrumentalstemmer i romerskolen. Vekslingen mellom instrumentale og vokale passasjer fikk stor påvirkning på musikken i årtiene etter.

Den eldre broren Felice Anerio var en langt mer tilbakeskuende komponist enn Giovanni.

## Referanser


## Kilder
*  

## Litteratur
* Artikkelen "Giovanni Francesco Anerio," i *The New Grove Dictionary of Music and Musicians*, red. Stanley Sadie.  20 vol.  London, Macmillan Publishers Ltd., 1980.  ISBN 1-56159-174-2
* Gustave Reese, *Music in the Renaissance*.  New York, W.W. Norton & Co., 1954.  ISBN 0-393-09530-4
* Manfred Bukofzer, *Music in the Baroque Era*.  New York, W.W. Norton & Co., 1947.  ISBN 0-393-09745-5

## Eksterne lenker
*
Marco Scacchi

**Marco Scacchi** (ca. 1605 – 1685) var en italiensk kapellmester og barokk-komponist.

## Liv
Scacchi fikk sin utdannelse hos Giovanni Francesco Anerio i Roma og ble senere fiolinist ved Sigismund III Vasas hoffkapell i Warszawa, der han etterhvert avanserte til kapellmester.

Av helsemessige grunner vendte han tilbake til hjemstedet i 1649 hvor han underviste og skrev musikkteoretiske avhandlinger. Eleven Angelo Berardi siterte Scacchi uttrykkelig og flere steder i sin *Documenti armonici* (1687).

I sin tid i Polen hadde Scacchi utstrakt kontakt med italienske og tyske musikere, som Romano Micheli, Heinrich Schütz, Johann Stobaeus, Ambrosius Profe og særlig med organisten og kapellmesteren Kaspar Förster.

## Musikk
Scacchi var en produktiv komponist som skrev messer, madrigaler og kirkekonserter. Et oratorium og nesten all scenemusikken er tapt. Han benyttet seg flittig av en venetianskinspirert flerkorsteknikk og stilen kan beskrives som en syntese av læreren Anerios romerske stil og stilen til Claudio Monteverdi.

På 1600-tallet var Scacchi kjent som forfatter av  musikkteoretiske skrifter som mye dreide seg om diskusjoner rundt *prima pratica* og *seconda pratica*.  I avhandlingen *Cribrum musicum* (1643) anklaget han kollegaen Paul Siefert for å ha dårlig teknikk, noe som førte til en årelang ordkrig dem imellom.

## Teoretiske verk
**Cribrum musicum ad triticum Siferticum, seu Examinatio succinta psalmorum ...* Venetiis: Alessandro Vincenti, 1643
**Lettera per maggiore informatione a chi leggerà il mio 'Cribrum*' Venice, 1644; lost, survives in two manuscript transcriptions
**Judicium cribri musici* Warsaw c1649; tapt, transkribert manuskript i Civico Museo Bibliografico Musicale Giovanni Battista Martini, Bologna
**Breve discorso sopra la musica moderna, di Marco Scacchi romano, maestro di cappella del serenissimo & potentissimo Giovanni Casimiro rè di Polonia & Svetia, ... * Warszawa: Peter Elert 1649

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Angelo Berardi

**Angelo Berardi** (ca. 1636 – 1694) var en italiensk komponist, fiolinist og musikkteoretiker. Berardi regnes som en av de mest betydelige italienske musikkteoretikerne på 1600-tallet.

## Liv og virke
Berardi ble antagelig født Sant'Agata Feltria ved Pesaro. Han fikk sin tidlige utdannelse under kapellmestereren ved domkirka i Forlì, Giovanni Vincenzo Sarti (1600–1655). Fra 1662 var Berardi selv kapellmester i  Montefiascone og mens han holdt denne posten fikk han undervisning av Marco Scacchi. I 1668 ble Berardi kapellmester ved domkirka i Viterbo. Fra 1673 var han kapellmester og organist ved domkirka i Tivoli og fra 1679 til 1683 i samme post i Spoleto. Fra 1693 var han *kanonikus* og kapellmester ved  *S.Maria in Trastevere* i Roma.

En kopi av avhandlingen *Documenti armonici* (Bologna 1687) befant seg i boet etter Johann Sebastian Bach.

## Verk
* 2 samlinger to- til firestemmige åndelige sanger
* 4 samlinger tre- til seksstemmige salmer
* Rundt 20 flerstemmige messer
* Kammermusikk med ulike besetninger
* *Sinfonia a violino solo con basso continuo Libro primo op.7* (1670)

## Musikkteoretiske verk
**«Discorsi musicali»* (Viterbo 1670)
**«Ragionamenti musicali»* (1681)
**«Documenti armonici»* (Bologna 1687)
**«Arcani musicali svelati amicitia(.....)con un modo facilissimo per sonare trasportato»* (1690)
**«Il perché musicale, overo staffetta armonica»* (1693)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Polisrytteriet

**Polisrytteriet** er det ridende politiet i Sverige. Det har avdelinger i Stockholms, Västra Götalands og Skåne len, men kan rykke ut også i andre deler av landet på begjæring fra andre politimyndigheter.

Hester har vært i bruk i Sveriges politi siden slutten av 1800-tallet. Polisrytteriet har omkring 60 politihester og like mange ryttere, jevnt fordelt på de tre avdelingene. I tillegg har hver avdeling et antall sivilt ansatte hestepassere.

Det daglige arbeidet ved Polisrytteriets avdelinger planlegges og utføres lokalt, men etter et felles, nasjonalt konsept. Det handler blant annet om ved hvilke tilfeller hestene skal anvendes. Rytterne får sin utdannelse ved den avdelingen der de skal arbeide, men utdannelsen bygger på en felles struktur.

Siden 2009 inngår Polisrytteriet i konseptet «*særskilt polititaktikk*».

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Amstel Playwright of the Year Award

**Amstel Playwright of the Year Award**, var en uavhengig ikke-statlig pris, som ble innstiftet i Sør-Afrika i 1978. Den kunne tildeles sørafrikanske dramatikere. Prisen ble tildelt til mange av Sør-Afrikas anti-apartheid dramatikere.  

Prisen opphørte i 1994.

## Vinnere

## Referanser


## Kilder
*National English Literary Museum, Grahamstown, Sør-Afrika
Forordning (Danmark)

En **forordning** svarte i dansk lovgivning, før avskaffelsen av eneveldet i Danmark, til det vi i dag kaller en lov rettet mot hele befolkningen, i motsetning til et reskript som var en befaling som kun var rettet mot kollegier og andre underordnede myndigheter. Dengang brukte man kun ordet «lov» om de aller viktigste som Kongeloven og Danske Lov. Etter innføringen av en demokratisk forfatning med Junigrunnloven i 1849 ble kun lover og anordninger anvendt i dansk lovgivning.

Forordningene, som i første omgang ble trykket og utgitt enkeltvis, ble også utgitt samlet i årganger til bruk for jurister. Juristen Jacob Henric Schou utarbeidet fra 1770-årene et verk som besto av alle utgitte forordninger fra 1660 og frem, heri tilføyet han dessuten de senere endringene i lovgivningen som hadde relevans for de enkelte forordningene. Verket ble etter hans død fortsatt av Janus Lauritz Andreas Kolderup-Rosenvinge og ført frem til 1849. Dessuten ble mange forordninger publisert i tidsskriftet *[[Collegial-Tidende]]*, som begynte å utkomme i 1798.

## Kilder
**Forordning (Historisk):**
* Håndbog for danske Lokalhistorikere

## Eksterne lenker
* Schous forordninger – 1. bind af Schous værk, indeholdende forordningerne udstedt under Christian 5., i digitaliseret udgave.
Forordning

**Forordning** kan vise til:

* Kongelig forordning
* Forordning (Den europeiske union)
* Forordning (Danmark)
* Forordning (Norge under andre verdenskrig)
Morten Kristiansen (1973)

**Morten Kristiansen** (født 14. mars 1973 på Lillehammer) er en tidligere profesjonell fotballspiller og senere trener. Kristiansen la opp som fotballspiller i 2002 og har etter fotballkarrieren jobbet som trener ved Norges Toppidrettsgymnas og senere trener og sportssjef for Kongsvinger Toppfotball i Adeccoligaen og Tippeligaen. Kristiansen ansatte i 2009 Tom Nordlie som hovedtrener i Kongsvinger. Klubben rykket samme år opp igjen i Tippeligaen etter ti års fravær.

Morten Kristiansen har jobbet som talentspeider for blant annet tyske toppklubber i både 2011 og 2012. Han er også ansatt som sportsdirektør for det amerikanske selskapet Rapid Star Inc. som var spesialisert på Major League Soccer. Firmaet er basert i Tampa i Florida.

## Eksterne lenker
*
Lucretia (Britten)

**Lucretia** (engelsk: *The Rape of Lucretia*) er en opera i to akter med musikk av Benjamin Britten. Libretto av Ronald Duncan bygger på André Obeys teaterstykke *Le viol de Lucrèce*.

## Historie
Verket er en kammeropera med veldig liten orkesterbesetning. Den ble uroppført i Glyndebourne 12. juli 1946 med Kathleen Ferrier og Peter Pears i tittelrollene. 

I Sverige ble den spilt først gang den 17. oktober 1949 på Stora Teatern, Göteborg. Det ble gjort et eksperiment i regi av Bengt Peterson, framført 7. juni 1958 på Drottningholmsteatern, der man anvendte dekor fra 1700-tallet og den ble også satt opp på Stockholmsoperan 20. september 1958.  

## Roller
*Tarquinius (baryton)
*Collatinus (bass)
*Junius (baryton)
*Luretia (alt)
*Lucia (sopran)
*Bianca (mezzosopran)
* Kor (sopran og tenor)

## Handlingen
Operaen utspiller seg i Roma i ca. 510 f.Kr. og tar for seg en semihistorisk/legendarisk hendelse i romersk historie hvor sønnen til Romas siste konge Lucius Tarquinius Superbus forgrep seg på en dydig kvinne og bidro til kongens fall og innførelse av den romerske republikken.

## Referanser


## Litteratur
*
* Alessandro, Macchia (2013): «Benjamin Britten» i: *L'Epos*, Palermo, ISBN 978-88-8302-384-2
Djurgårdsandan

**Djurgårdsandan** (norsk: Djurgårdsånden) ble grunnlagt 2006 av blant annet Djurgårdens IF Fotboll. Djurgårdsandan er samlingsnavnet for Djurgårdens sosiale arbeid (CSR).

Djurgårdsandans tre hovedområder:
* Aktiv samfunnsengasjement
* Verdigrunnlagsarbeid
* Arbeid for en positiv supporterkultur

Det mest kjente prosjektet i Djurgårdensandan er Drive-In-Fotball. Dette drevet av Djurgårdsandan i Botkyrka kommune og bydelsområder Spånga-Tensta og Rinkeby-Kista i Stockholm.

I 2013-sesongen av Allsvenskan hadde Djurgårdens IF Djurgårdsandans logo på brystet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Djurgårdsandan
* Djurgårdsandans sportssenter
Årnes (Bodø)

**Årnes** er et strøk i Rønvik bydel i Bodø, plassert i byens nordvestre kant. Årnes er en av bydelskjernene i Rønvik, og strøket huser Rønvik kirke, Rønvik skole og en planlagt videregående skole.

## Referanser
Rundskriv

Et **rundskriv** eller **sirkulære** (fra fransk *lettre circulaire*) er et brev eller annet skriv som ofte inneholder en orientering om en bestemt sak og som sendes til berørte parter.

Rundskriv kan både brukes i det offentlige og i bedrifter og organisasjoner. Statlige rundskriv om lovtolkninger er offentlig tilgjengelige, mens private rundskriv sjelden er ment for offentligheten.

*Rundskriv* er en nyere direkte oversettelse av det tradisjonelle ordet *sirkulære*.

## I offentlig bruk

Rundskriv kan blant annet betegne orienteringer fra en myndighet, typisk et departement eller direktorat, til berørte parter om tolkninger av lover og forskrifter.

Rundskriv inneholder typisk bestemmelser som er rettet til hierarkisk lavere plasserte institusjoner. Slike rundskriv utstedes med hjemmel i det bestående over–underordnelsesforhold som gir adgang til å gi tjenestlige ordrer. Rundskriv kan i motsetning til forskrifter ikke forplikte borgere direkte. Omvendt kan borgere i visse tilfelle i saker hvor det er til borgernes fordel, støtte rett på et rundskriv og dermed gjøre krav på en behandling som beskrevet i det pågjeldende rundskrivet. Særlig gjelder dette der hvor rundskriv er offentlig publisert for borgeren. Men etter norsk rett kan brudd på en instruks gjengitt i et rundskriv som hovedregel ikke medføre at et enkeltvedtak blir ugyldig. 

## Referanser
Retsinformation

**Retsinformation**, i dagligtale simpelthen **Retsinfo**, er den danske statens nettbaserte juridiske informasjonssystem, etablert i 1996.

## Innhold

På Retsinformation er det adgang til alle gjeldende lover, bekjentgjørelser og sirkulærer. Videre er det adgang til Folketingets dokumenter og til Folketingets Ombudsmands beretningssaker samt avgjørelser fra visse andre organer, for eksempel Pressenævnet.

Det foregår ingen utvelgelse av dokumenterne, da formålet med Retsinformation er å sikre at det finnes et system hvor borgere og andre kan få adgang til *alle* normerende rettsforskrifter.

Systemet administreres av Civilstyrelsen, men det er de enkelte ministerier og Folketinget selv som legger lover og andre dokumenter inn på Retsinformation. Retsinformation oppdateres minst en gang i døgnet.

## Bruk

Retsinformation finnes på hjemmesiden www.retsinformation.dk. Det er mulighet for både å søke i systemet og for å finne den relevante lov på lister over gjeldende lover.

Lover og bekjendtgjørelser på Retsinformation gjengis uredigerte. Eventuelle senere lovendringer er ikke alltid skrevet inn i lovteksten, men skal finnes gjennom en henvisning til senere endringslover.

## Se også
* Lovdata

## Referanser


## Eksterne lenker
*
St. Laurentius’ tårer (hørespill)

***St. Laurentius' tårer *** er et norsk kriminalhørespill som gikk som påskekrim på NRK Radio i 2013. Stykket starter med en drept russer som får strupen revet av og etterlater seg en hemmelig rapport om en eksplosjon over Oslofjorden. Journalisten Henrik forsøker å finne ut av mysteriet, men de han snakker med blir myrdet. Etter hvert som han graver dypere, viser det seg at romvesen, ufoer, hemmelig forskning og norsk etterretning er del av mysteriet.. Stykket ble skrevet av Kasper Hoff og produsert av NRK Radioteateret. 

## Medvirkende

## Referanser
Lovtidende

***Lovtidende*** er et elektronisk tidsskrift som utgis av Danmarks regjering (Civilstyrelsen), som et dagblad med det formål å gi den danske stats rettsakter bindende virkning overfor almenheten. Således kan statsmakten ikke støtte rett på en rettsakt før den er blitt offentliggjort (kunngjort) i *Lovtidende*.

*Lovtidende* er blitt utgitt siden 1. januar 1871, da det erstattet *[[Departementstidende]]*, og består av tre avdelinger:
* Avdeling A inneholder alle lover, bekjentgjørelser og anordninger, bortsett fra de som utkommer i avdeling&nbsp;B
* Avdeling B inneholder finanslover, tilleggsbevilgningslover og normeringslover
* Avdeling C inneholder traktater

Det er normalt at lover kunngjøres dagen etter at de stadfestes, liksom bekjentgjørelser og anordninger kunngjøres slik at de aktiverer lover helt eller delvis, likeledes normalt kunngjøres dagen etter utstedelse. Det betyr at *Lovtidende* kan utkomme lørdager, søndager og helligdager. En rekke administrative rettsakter utgis ikke i *Lovtidende* men i *[[Ministerialtidende]]*, herunder sirkulærer og anstaltsanordninger.

## Kilder
*Germer, Peter: *Statsforfatningsret, 3. udgave*. Jurist- og Økonomforbundets Forlag, 2001.

## Eksterne lenker
* Lovtidende
* Retsinformation
* Loven om udgivelsen af Lovtidende
Sorgenfri (Fredrikstad)

**Sorgenfri** er en husklynge i tettstedet Fredrikstad/Sarpsborg mellom Nabbetorp og Sellebakk i Fredrikstad kommune.

Stedet oppsto i andre halvdel av 1800-tallet i forbindelse med industriutbyggingen langs Glomma. Området rundt stedet bærer tydelige preg av stedets industrihistorie. Ruinene av industribedriftene Fredrikstad Dampsag og Sorgenfri og Narnte teglverk er tydelige i terrenget. Stedet strekker seg langs fylkesvei 432. På østsiden av bebyggelsen ligger Sorgenfrigropa, som er oppstått etter uttak av leire i over 100 år. Mellom den gamle leiregropa og bebyggelsen gikk det tidligere en jernbane som fraktet leire mellom Narnte og Sorgenfri teglverk.
Bekjentgjørelse

En **bekjentgjørelse** (tysk: *Urkunde*) har igjennom tiden hatt mange former: En runesten, stele eller en gravsten kan sies å bekjentgjøre noe. Et opprop på et ting var i århundrer en anerkjent måte. Martin Luthers oppslag på en kirkedør i 1517 var en bekjentgjørelse med vide konsekvenser. En vektersang var også en bekjentgjørelse.

Offentlig bekjentgjørelse er oftest forutsetningen for at en rettsakt får gyldighet, enten det skjer i *[[Lovtidende]]*, *[[Statstidende]]* eller «i de på egnen alminnelig utbredte dagblader og ukeaviser».

En bekjentgjørelse er også betegnelse for en administrativ forskrift utstedt av en forvaltningsmyndighet, oftest et departement. En bekjentgjørelse inneholder regler som er bindende både for borgerne og for myndighetene. En bekjentgjørelse utstedes med hjemmel i lov.
Adelsten Sivertsen

**Adelsten Gudvan Sivertsen** (født 7. mai 1925, død 13. mai 2010) var en norsk forretningsmann og jurist fra Alvøen, Laksevåg i Bergen.

Sivertsen tok Cand. jur. grad ved universitetet i 1951, før arbeidet som skattedirektør i Sør-Vågsøy og dermed dommerfullmektig i Gjerpen. Fra 1952 til 1959 arbeidet han som sekretær i Norsk Arbeidsgiverforening. Fra 1959 til 1973 var han sekretær og direktør for GC Rieber & Co, og 1974 til 1990 var han administrerende direktør i Storli.

Sivertsen ledet Norges Rederiforbunds avdeling i Bergen fra 1987 til 1988 hvor han jobbet for å få etablert Norsk internasjonalt skipsregister og å få det lagt til Bergen. Han har også vært med i styret av IS-Banken 1989-1995, og Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap. Han var gift med Anne-Lise Eide Sivertsen som døde av Als i 1996. Han har to barn, Bente Eide og Stig Eide Sivertsen.

Adelsten Sivertsen bodde i Bergen før pensjonsalder, men var de siste årene bosatt i Sandvika.
Sivertsen døde av kreft den 13. mai 2010.
Ding-Dong! The Witch Is Dead

**«Ding-Dong! The Witch Is Dead»** (på norsk gjerne gjengitt som **«Den onde heksa er død»**) er en sang fra den amerikanske musikalfilmen ''Trollmannen fra Oz'' fra 1939. Komponist er Harold Arlen, teksten er ved E. Y. Harburg. Melodien er, på linje med «We're Off to See the Wizard» og «Over the Rainbow», en av de klassiske sangene fra eventyrfilmen.

«The Witch Is Dead» fikk ny aktualitet og ble omstridt da den i april 2013 ble benyttet etter at den tidligere britiske statsministeren Margaret Thatcher døde. En omfattende aksjon på sosiale medier førte til at den seilte opp på engelske platebarometere. BBC fikk et dilemma. Å spille plata ville være særs lite ærbødig, sett i forhold til Thachers bortgang. Å kutte den fra lista ville bli sett på som sensur. BBC valgte en mellomløsning; de spilte en del av melodien, ledsaget av et nyhetsinnslag som forklarte sammenhengen.

Barbra Streisand og Harold Arlen spilte inn duetten på Arlens studioalbum *Harold Sings Arlen (with Friend)* i 1966.

## Referanser


## Litteratur
*
Heinrich Carl Zwilgmeyer

**Heinrich Carl Zwilgmeyer** (født 1761 i Hannover, død 1850 i Christiania) var lærer og forfatter.

Zwilgmeyer deltok i Den amerikanske uavhengighetskrigen. Etter krigen kom han til Danmark som språklærer. Han underviste fra 1791 i engelsk og fransk ved katedralskolen i Christiania fram til 1809, og i geografi, historie og naturfag ved Krigsskolen fra 1797. I tillegg til en tysk språklære utga han en lærebok i fransk grammatikk (1800). Han besvarte to prisoppgaver utlyst av Det kongelige Selskab for Norges Vel: *Hvori adskiller den sande og gavnlige Handelsaand sig fra den skadelige og falske, især med Hensyn paa Norge?* (1811) og *Hvad hører der til en, saavidt muelig fuldkommen Politieindretning paa Landet i Norge?* (1813). Det første skriftet ble utgitt i Historisk-philosophiske Samlinger i 1813, mens det andre ikke ble trykt, men finnes som manuskript i Nasjonalbibliotekets håndskriftsamling.

## Skrifter
* *Tydsk Sproglære til Skolebrug* (Chra., 1798)
* *Udtog af den franske Grammatikk til Skolebrug* (Chra., 1800)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Digitaliserte bøker av Zwilgmeyer hos Nasjonalbiblioteket.
Gjøltroll

**Gjøltroll**, også kjent som **Lykketroll** eller **Damtroll** (dansk: *Gjøl Trolde* og *Dam Trolde*), er en serie leketøystroll som ble utviklet av treskjærer Thomas Dam fra byen Gjøl ved Limfjorden i Jylland. 

Det første trollet så dagens lys i 1959 og ble fremstilt av Dam til datterens fødselsdag. I 1960-årene var figuren blitt så populært at familien Dam måtte bygge en fabrikk hvor man kunne starte en systematisert produksjon. I begynnelsen ble trollene fremstilt av naturgummi fylt med sagspon, og håret ble sydd sammen av små biter saueskinn. Senere ble gummien erstattet av plast. Trollet utviklet seg til det karakteristiske gummitrollet med filttøy og oransje bustehår som ble kjent over store deler av verden. En mindre variant av *Good Luck Trolls* er de såkalte pennetroll som kan festen i enden på en penn eller blyant. 

## Rettighetene selges
I april 2013 kjøpte filmselskapet *[[DreamWorks|DreamWorks Animation]]* rettighetene til å markedsføre trollene over hele verden, bortsett fra Skandinavia. Sistnevnte rettigheter til å selge trollene har virksomheten *Dam Things Holding* i Gjøl beholdt.

Animasjonsfilmen Trolls kom i 2016 og en oppfølger Trolls World Tour kom i 2020.
        
## Referanser

 
## Eksterne lenker
*
5. divisjon fotball for menn (Vestfold)

**[[5. divisjon fotball for menn]] ([[Vestfold Fotballkrets|Vestfold]])** er en regionalliga i fotball under Vestfold Fotballkrets. Fra og med sesongen 2011 vil 5. divisjon være det nest høyeste nivået i det regionale divisjonssystemet.

## Tabeller

### [[5. divisjon fotball for menn 2024|2024]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2023|2023]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2022|2022]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2021|2021]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2020|2020]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2019|2019]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2018|2018]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2017|2017]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2016|2016]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2015|2015]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2014|2014]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2013|2013]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2012|2012]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2011|2011]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2010|2010]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2009|2009]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2008|2008]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2007|2007]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2006|2006]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2005|2005]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2004|2004]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2003|2003]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2002|2002]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2001|2001]]

### [[5. divisjon fotball for menn 2000|2000]]

### [[5. divisjon fotball for menn 1999|1999]]

## Eksterne lenker
* Vestfold Fotballkrets
Avisa Hemnes

***Avisa Hemnes*** er en lokalavis som kommer ut i Korgen i Hemnes kommune, Nordland.

Den første utgaven av Avisa Hemnes kom ut den 1. november 2012, og deretter fulgte fire utgaver i 2012. Fra den 1. januar 2013 gikk avisa over til å bli ukesavis med utgivelse hver torsdag på papir, mens nettavisa oppdateres løpende gjennom uka.

Avisa har Hemnes kommune med knapt 4.500 innbyggere som kjerneområde, som tidligere ble dekket av *[[Rana Blad]]*. Avisa er abonnementsbasert, og i tillegg skjer løssalg på Hemnesberget, på Bjerka, i Korgen og i Bleikvasslia i Hemnes.

Ved grunnleggelsen var det over tretti år siden det sist ble utgitt avis i Hemnes, nemlig *[[Nordlands Avis]]*.

Avisa er medlem i Landslaget for lokalaviser.

## Opplag
Bekreftet opplag fra Norsk Opplagskontroll og Landslaget for lokalaviser:
* 2013: 1&nbsp;449
* 2014: 1&nbsp;572
* 2015: 1&nbsp;552
* 2016: 1&nbsp;561
* 2017: 1&nbsp;569
* 2018: 1&nbsp;430
* 2019: 1&nbsp;470
* 2020: 1&nbsp;408
* 2021: 1&nbsp;426
* 2022: 1&nbsp;434
* 2023: 1&nbsp;488

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Valgbarhedsnævnet

**Valgbarhedsnævnet** er en dansk nevnd nedsatt av Indenrigs- og Socialministeriet som tar stilling til saker hvor det er stilt spørsmålstegn ved folkevalgte politikeres valgbarhet.

Valgbarhedsnævnet vurderer hvorvidt et medlem av en kommunestyre eller et regionsråd er valgbar hvis vedkommende er straffet for kriminalitet. Hovedregelen er at medlemmet mister sin valgbarhet hvis det ved en dom eller bot er straffet for en handling som i alminnelig omdømme gjør medlemmet uverdig til å være politiker. Nevndens avgjørelse kan ikke ankes til annen offentlig myndighet.

Nevnden tar også stilling til valgbarheten for personer som besitter andre offentlige hverv som forutsetter at de pågjeldende er valgbare til kommunestyrer og regionsråd. Spørsmål om valgbarhet for personer innvalgt i Folketinget eller Europaparlamentet avgjøres av Folketinget.

Medlemmene av nevnden er dels utpekt av innenriks- og sosialministeren, dels av KL og Danske Regioner. Formannen er landsdommer eller høyesterettsdommer.

## Kilder
* Om Valgbarhedsnævnet på Indenrigs- og Socialministeriets hjemmeside
Regionsråd

Et **regionsråd** er i Danmark den demokratisk valgte forsamlingen som leder en av Danmarks fem regioner. Regionsrådet ble innført i forbindelse med strukturreformen gjeldende fra 1. januar 2007.

Et regionsråd hadde fra opprettelsen 41 medlemmer hver, men etter Sundhedsreformen 2024 ble det ved  regionsrådvalget i 2025 valgt 47 i Østdanmark, 31 hver i Syddanmark og Midtjylland, og 25 i Nordjylland. Den politiske lederen av regionsrådet tituleres *regionsrådsformann*. 

Regionenes styreform er «fleksibelt forretningsutvalgsstyre», hvilket betyr at forretningsutvalget er det eneste utvalget, foruten regionsrådet, som kan treffe beslutninger og det eneste faste utvalget. Forretningsutvalget skal ha et ulikt antall medlemmer og minst 11 og høyst 19 medlemmer. Regionsrådsformannen er tillike formann for forretningsutvalget.

Det avholdes regionsrådsvalg samtidig med kommunalvalg. Det første valget til regionsrådene fant sted i 2005. Deretter fulgte 2009, 2013, 2017 og 2021.

## Referanser