open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stangholmen fyr

**Stangholmen fyr** (Stangholmen) ligger i Risør, ved innseilingen til havna. Fyret ble første gang tent 27. oktober 1855. Stangholmen-navnet forteller at det fra gammel tid har stått et sjømerke her ute – en stang fundamentert i stein, med en arm på toppen som viser rett vei. Men dette var dagmerker. I mørket netter kunne bare fyrlys hjelpe den sjøfarende.

Fyrdirektøren uttalte i et skriv av 16. april 1850 at et innseilingsfyr på Stangholmen var særdeles viktig, og i 1854 ble det søkt Stortinget om bevilgning av 3400 spesidaler til oppfæring av fyr Stangholmen. Det ble vedtatt å bygge fyret uten vederlag, og i mai 1855 ble det opprettet en "fyrvokterpost av 6. orden" Fyrvokterens årslønn ble satt til 300 spesidaler, men av denne lønna hadde han plikt til å holde fyrkar. Det ble i tillegg til fyrbygningen oppført et lite uthus, båtnøst, båtopptak og brygge.

Inntil 1890 var alle bygninger på fyrene malt okergule. Etter hvert ble selve forbygningene malt hvite, mens uthusene på Stangholmen beholdt den gamle fargen helt til 1930. En meter bred, loddrett rød stripe mellom vinduene på forbygningenes sørside ble fjernet året før.

Den merkelige "bunkeren" nær fyrbygningen er ikke noe krigsminne. Den er bygd i -20-årene som et forsøk på å gi fyrvokterfamiliene en brukbar kjeller, men den fikk en skiftende historie ; som redskapsskur, dokkestue, hønsehus og sauefjøs.

Fram til 1959 hadde 8 fyrvokterfamilier sitt hjem på Stangholmen kortere eller lengre tid. En av fyrvokterne, Theodor Neumann og hans familie, bodde på Stangholmen fra 1929. Fyret ble lagt ned i 1959.

I dag tjener bygningsmassen som en av Risørs mest særegne restauranter. Tusenvis av mennesker besøker øya hver sommer.

I 2008 får driftselskapet for Stangholmen og Risør Kammermusikkfest et tilskudd på 2,5 millioner kroner for å bygge sceneanlegg på Stangholmen. Anlegget sto ferdig til Kammermusikkfesten, sommeren 2008.

## Eksterne lenker
* Stangholmen Fyr
Elżbieta

**Elżbieta** er et polsk kvinnenavn som er dannet av ledd som betyr «Gud» og «ed». Navnet er i dag vanlig i Polen. En navnebærer er den polske skuespilleren Elżbieta Czyżewska.

## Etymologi
*Elżbieta* er den polske formen av *[[Elisabeth]]*. Navnet går tilbake til det bibelske hebraiske navnet אֱלִישֶׁבַע (*ʾElishevaʿ*), sammensatt av *ʾel*, «Gud», og *shavaʿ*, «å sverge, ed». 
Via gresk (*Elisabet*) og latin (*Elisabētha*) ble navnet tatt opp i europeiske språk, hvor det i polsk utviklet seg til formen *Elżbieta*.

## Utbredelse
*Elżbieta* er i dag et vanlig kvinnenavn i Polen.

|}

## Navnedag
*Elżbieta* har navnedag i Polen.

## Kjente personer med navnet

Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Elżbieta Łokietkówna (1305–1380), polsk dronning av Ungarn og Kroatia
* Elżbieta Rakuszanka (1436–1505), polsk‑østerriksk dronning av Polen
* Elżbieta Czyżewska (1938–2010), polsk‑amerikansk skuespiller

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Otnes

**Otnes** kan vise til:

## Steder
*Otnes (Rendalen) – et tettsted i Rendalen kommune i Hedmark
*Otnes (Halsa) – ei bygd i Halsa i Heim kommune i Trøndelag

## Personer
*Jon Bratt Otnes – en norsk operasanger.
*Per Otnes – en norsk sosiolog
*Ragnar Otnes – en norsk programleder

## Annet
*Otnes kirke (Valsøyfjord kirke) – ei kirke i Halsa  i Heim kommune i Trøndelag
*Otnes live – et tidligere underholdningsprogram på TV3
Claudia

**Claudia** er et kvinnenavn med opprinnelse i det romerske familienavnet *Claudius*, som betyr «lam» eller «forkrøplet». Navnet er svært vanlig blant annet på Cuba og i Chile, Østerrike og Romania. Variantene *Gladys* og *Claudine* er også svært utbredt.

## Etymologi
*Claudia* er dannet av mannsnavnet *Claudius*, som har opphav som romersk familienavn og var avledet av det latinske *claudus* som betyr «lam» eller «forkrøplet».

## Utbredelse
Navnet er nevnt i Bibelen, i den norske oversettelsen i formen *Klaudia*. I Sverige var navnet mest brukt i perioden 1980&ndash;1999.

Navnet *Claudia* var mest brukt i Norge i 1970-årene og hadde en popularitetstopp med 0,1 % i 1977.

|}

## Navnedag
*Claudia* har navnedag i flere land, oftest 20. mars, men har ikke noen norsk navnedag.

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Claudia Olsen (1896&ndash;1980), norsk politiker
* Claudia Scott (f 1957), norsk sanger og musiker
* Claudia Schiffer (f 1970), tysk supermodell og skuespillerinne
* Claudia Black (f 1972), australsk skuespiller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Louise Piëch

**Louise Piëch** (tidl. *Porsche*, født 29. august 1904, død 10. februar 1999) var en østerriksk forretningskvinne, og datter av Ferdinand Porsche, mannen bak det tyske bilmerket Porsche. 

I 1928 giftet hun seg med Anton Piëch, en advokat fra Wien, og paret fikk fire barn; Ernst, Ferdinand, Hans Michel og Louise.

## Referanser
Oh, By the Way

***Oh, By the Way*** er en samleboks inneholdende alle Pink Floyd sine studioalbum som en del av markeringen av bandets 40-årsjubileum. Albumene er pakket som mini-LP'er. I tillegg til CD-ene inneholder boksen en plakat laget av Storm Thorgerson med mye av illustrasjonene som er benyttet på album-innpakningene. Boksen ble lansert 11. desember 2007. Tittelen er en referanse til sangen «Have a Cigar» på albumet *[[Wish You Were Here (Pink Floyd-album)|Wish You Were Here]]* hvor en del av teksten kommenterer det faktum at platesjefene ikke skjønte at det ikke var noen enkeltperson i bandet som het Pink (*The band is just fantastic, that is really what I think / Oh by the way, which one's Pink?*).

## Innhold
* *[[The Piper at the Gates of Dawn]]*
* *[[A Saucerful of Secrets]]*
* *[[Music From the Film More]]*
* *[[Ummagumma]]*
* *[[Atom Heart Mother]]*
* *[[Meddle]]*
* *[[Obscured by Clouds]]*
* *[[The Dark Side of the Moon]]*
* *[[Wish You Were Here (Pink Floyd-album)|Wish You Were Here]]*
* *[[Animals]]*
* *[[The Wall]]*
* *[[The Final Cut]]*
* *[[A Momentary Lapse of Reason]]*
* *[[The Division Bell]]*

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Junoniini

* *[[Hypolimnas]]*
* *[[Junonia]]*
* *[[Precis]]*
* *[[Protogoniomorpha]]*
* *[[Salamis (sommerfugl)|Salamis]]*
* *[[Yoma]]*

**Junoniini** er en gruppe av sommerfugler som hører til den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). De lever i tropiske og subtropiske områder over hele Jorden, mangler i Europa.

## Utseende
Middelsstore til store (vingespenn 40 – 110&nbsp;mm) sommerfugler med brede vinger. Noen av artene kan være svært variable i fargen. Vingenes ytterkant er flikete. De har ofte store, blå flekker eller bånd på vingene. Noen arter etterligner giftige sommerfugler i andre gruppen (blant andre Acraeini) og har derfor et ganske avvikende utseende. De store, mørkfargede artene i slekten *Hypolimnas* etterligner ofte monarksommerfugler (Danaini). Hos de afrikanske slekten *Precis* og *Salamis* er bakvingene ofte trukket ut til en spiss. De amerikanske *Junonia*-artene er brune med oransje og blå flekker og ligner medlemmer av Nymphalini. Larvene er tornete.

## Levevis
Junoniini er gode flygere og kan vandre en god del. Larvene lever på mange forskjellige planter, blant andre kjempe (*Plantago*). Mange av artene kan forekomme i flere fargeformer (morfer). Hos den afrikanske slekten *Precis* ser generasjonene som flyr i regntiden og i tørketiden ofte ganske ulike ut innen samme art, de har derfor før blitt regnet som ulike arter.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
************** Underfamilien Nymphalinae Swainson, 1827
*************** **Junoniini** Reuter, 1896
**************** Slekten *[[Precis]]* Hübner, 1819 – 17 arter, Afrika og Asia
**************** Slekten *[[Hypolimnas]]* Hübner, 1819 – 25 arter, tropiske områder i den gamle verden
**************** Slekten *[[Protogoniomorpha]]* Wallengren, 1857 – to arter
***************** Perlemorflikvinge, *[[Protogoniomorpha parhassus]]* (Drury)
**************** Slekten *[[Yoma]]* Doherty, 1886 – to arter, Sørøst-Asia og Australia
**************** Slekten *[[Junonia]]* Hübner, 1819 – 30 arter, Amerika og Afrika
***************** Bukkeøye, *[[Junonia coenia]]* Hübner – Nord-Amerika
***************** Påfuglflikvinge, *[[Junonia orithya]]* (Linnaeus) – Afrika, Asia, Australia
**************** Slekten *[[Salamis (sommerfugl)|Salamis]]* Boisduval, 1833 – seks arter, Afrika

## Kilder
* Carter, D. (1994) *Sommerfugler fra hele verden.* Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0438-0
* Wahlberg, N. og Brower, A.V.Z. (2006) *[http://tolweb.org/Junoniini Junoniini]* på Tree of life

## Eksterne lenker
* 
* The Nymphalidae Systematics Group: The Subfamily Nymphalinae
Billerud

**Billerud** er en gard i Østlia i Østre Toten (gnr. 89). Eiendommen var fra 1767 til 1882 embetsgard, med eierne generalmajor Michael Darre, amtsfysikus Ernst Fredrik Eckhoff, sorenskriver Christopher Christian Weidemann og oberst Carsten Anker.

På Billerud er et av Totens få private gravsteder. Dette ble oppretta av generalmajor Darre for ham og hans familie.

Hovedbygningen ble alt i 1923 freda, etter at antikvar Anders Bugge hadde vært på befaring i storgardsmiljøet på Toten. Bugge uttalte at bygningen «muligens (er) den av bygdens hus som eier den største harmoni og balanse i proportionerne». Det var sorenskriver Weidemann som ga bygningen dens nåværende utseende, med blant annet å bygge på andreetasjen.

I Weidemanns tid, i 1833/34, ble også salen dekorert av Peder Balke. Dette er bakgrunnen for at garden nå er kunst- og kultursenter, Peder Balke-senteret. Senteret drives av Østre Toten kommune. Østre Toten kommune hadde alt i 1902 kjøpt garden som fattiggard. Fram til 1985 var det aldershjem på Billerud.

I det andre hovedhuset på Billerud er det etablert flere firmaer innen design, inventar, innredning og kafedrift. Dette huset har tidligere blitt brukt som selskapslokale, kommunalt møtelokale og asylmottak.

I 2015 mottok Østre Toten kommune et betydelig pengebeløp fra Sparebankstiftelsen DNB, som skulle gå til antikvarisk restaurering og infrastruktur ved Peder Balke-senteret. Arbeidet er per oktober 2016 i gang.

Galleriet viser temporære utstillinger i sommerhalvåret – fra omkring mai til september. I samme periode formidles veggmaleriene av Peder Balke – som er kjernen i kommunens virksomhet på garden.

## Eksterne lenker
* 
* Allium, skulptur av Sverre Wyller
Milan Damnjanović (filosof)

**Milan Damnjanović** (serbisk kyrillisk Милан Дамњановић; født 1924, død 1994) var en serbisk filosof og professor ved fakultetet for fin kunst ved Universitetet i Beograd.

Milan Damnjanović var grunnlegger og president for det *[[estetikk|estetiske]] samfunn av [[Serbia]]* (1980–1994), visepresident for det *internasjonale estetikk samfunnet*, medlem i den *internasjonale komité av gresk humanistisk samfunn for filosofi* i Athen, et medlem av varakomitéen for det *internasjonale samfunn for dialektisk filosofi* (Societas Hegeliana), medlem av det *amerikanske estetikksamfunnet*.

## Verk
* *Aesthetics and Disappointment* (1970)
* *An outline of a Philosophy of Poetry* (1971); 
* *The Essence and the History* (1976);
* 'La Sens de la Morale Esthétique', *Revue d'esthétique* 3 (1980). På fransk.
* *Creating and Understanding Technological Art*, *(regisøør)* (1983)
* *Rationality Against Rationalism* (1984)
* *Tendencies in modern aesthetics* (1984)
* *Phenomenon Film* (1985)
* *Dealing With Multiplicity* (1990)

## Videre lesning
Ved estetikkdepartementet ved det filosofiske fakultetet i Moskva statsuniversitet «V.M. Lomonosov», forsvarte Jevgenija Viktorovha Aljehina læreboken *Aesthetics Views of Milan Damjanović* i 1983 – mens kunstuniversitet i Beograd og det *estetiske samfunn av Serbia* dediserte boken *Towards Philosophy of Arts* til filosof og estetikker av verdenskjent rykte, Milan Damjanović. Dette minnet, forberedt av Branislava Milijić og publisert i 1996, inneholder artikler fra 15 utenlandske forfatter og 27 forfattere fra Jugoslavia.

## Referanser
Milan Damnjanović (fysiker)

**Milan Damnjanović** (serbisk: Милан Дамјановић; født 1953) er en professor spesialisert innen kvantemekanikk og matematisk fysikk ved Universitetet i Beograd og korresponderende medlem av det *serbiske akademiet for forskning og kunst*.

## Eksterne lenker
* University of Belgrade
* Fakultet for fysikk, University of Belgrade
* Milan Damnjanovićs personlige hjemmeside

### Bøker
* Kvantemekanikk – Milan Damnjanović
* Symmetri innen kvante ikkerealistisk fysikk
* ELEMENTI DIFERENCIJALNE GEOMETRIJE I OPŠTE TEORIJE RELATIVNOSTI – på serbisk
* O SIMETRIJI U KVANTNOJ NERELATIVISTIČKOJ FIZICI – på serbisk
Damnjanović

**Damnjanović** er et serbisk etternavn som kan vise til:

*Milan Damnjanović (filosof)
*Milan Damnjanović (fysiker)
*Sanja Damnjanović, håndballspiller
Milan Damnjanović

**Milan Damnjanović** er navnet til flere personer:

*Milan Damnjanović (filosof)
*Milan Damnjanović (fysiker)
TM-XML

**Trade Mark Extensible Markup Language** er en åpen XML-standard for varemerkebransjen for utveksling av varemerkeinformasjon mellom myndighetene for industrielt rettsvern og deres samarbeidsparter eller brukere.

## Mål
I utgangspunktet var målet å definere en XML-standard for utveksling av varemerkeinformasjon. Under arbeidet med spesifikasjonene og etter innføringen av WIPO-standard ST.66 er følgende andre mål kommet til:

*Definere XML-standarder for varemerkemyndigheter og varemerkebransjen 
*Foreslå nyttige resultater som grunnlag for nye WIPO-standarder 
*Definere standarder for varemerkerelaterte nettjenester 
*Gi eksempler på implementeringer og verktøy 
*Dele erfaringer, praksis og kunnskap 
*Fremme samarbeid og harmonisering med hensyn til varemerkeinformasjon og kunnskapsrepresentasjon 
*(Nytt) Utarbeide det nye semantiske nettet for varemerkeområdet i en immaterialrettslig sammenheng 

## Historikk
TM-XML ble definert av en arbeidsgruppe nedsatt av Kontoret for harmonisering i det indre marked i juni 2003. 
Åtte utkast ble sendt ut på høring (versjon 0.1 til 0.7 og 1.0 Draft) før den endelige versjonen, 1.0 Final, ble offentliggjort 26. mai 2006 på nettstedet TM-XML.org.
 
TM-XML versjon 1.0 Final er foreslått som grunnlag for WIPO-standard ST.66, som ble vedtatt av Den faste komité for informasjonsteknologi / arbeidsgruppen for standarder og dokumentasjon (Standing Committee on Information Technologies / Standards and Documentation Working Group – SCIT/SDWG) på dens 8. sesjon i Genève 19.-22. mars 2007.

## Veikart 2008-2010

## Se også
DS-XML: XML-standard for design / industriell design

## Eksterne lenker
* TM-XML hjemmeside
** TM-XML spesifikasjoner
** TM-XML ordliste

** TM-XML implementeringer
** TM-XML verktøy og eksempler

* WIPO-standarder, anbefalinger og retningslinjer
** WIPO-standard ST.66 – Anbefaling om behandling av varemerkeinformasjon
** WIPO-standard ST.66 – Vedlegg

* OHIM, Kontoret for harmonisering i det indre marked (varemerker og design)
** OHIM CTM-Download service versjon 3 i TM-XML
Hundeskolen

***Hundeskolen*** er et norsk dyreprogram og reality-TV-serie med Gaute Grøtta Grav som gikk på TV 2 fra 2007 til 2008. Serien handler om ti hunder og ti hundeeiere som gikk på skole for å lære å kjenne hverandre bedre, slik at hundene bedre lystret eierne. I hvert program ble ett lag sent hjem av en fagjury, før én eier med hund sto tilbake som vinner. Fagjuryen besto av Geir Marring og Thale Svenneby, begge kjent fra hundemiljøet i Norge. Programmet gikk på søndager.

Seieren gikk til Ingvild Dahl (24) og bullterrieren Lotta.

Premieren ble sett av 350 000. 

## Referanser
Liste over freda hus på Østre Toten

**Liste over freda hus på [[Østre Toten]]** 

*Auren (hovedbygning)
*Billerud (hovedbygning)
*Dyrin (hovedbygning, brant i 1978)
*Haugen (hovedbygning)
*Kjørkje-Balke (hovedbygning)
*Rognstad (hovedbygning)
*Rognstad (drengestuebygning)
*Skipsvollen (hovedbygning fra Kvem, nå på Mjøsmuseets anlegg på Steinberg)
*Vang (hovedbygning)
*Vester-Balke (hovedbygning)

Disse husa ble freda i 1923, etter at en representant fra Riksantikvaren to år tidligere hadde vært på befaring i storgardsmiljøet i bygda. 

## Litteratur
*Bugge, Anders: Byggeskikk og arkitektur på Toten, i årboka Totn 1981, s. 14-28.
*Gjestrum, John Aage: Kulturlandskap, museum og bygningsvern, i årboka Totn 1981, s. 6-13.
Kallimini

* *[[Catacroptera]]*
* *[[Doleschallia]]*
* *[[Kallima]]*
* *[[Mallika]]*

**Kallimini** er en gruppe av sommerfugler som hører til den store familien flikvinger (Nymphalidae). De er store og kraftige, tropiske sommerfugler. Den mest kjente arten er indisk bladsommerfugl (*Kallima inachus*), som med lukkede vinger har en slående likhet med et vissent blad.

## Utseende
Middelsstore til store (vingespenn 60 – 120&nbsp;mm) sommerfugler. Forvingenes fremhjørner og bakvingenes bakhjørner er trukket ut til spisser, og når vingene er lukket ligner sommerfuglen sterkt på et vissent blad. Vingenes underside er brun, med en falsk "midtribbe" og til og med falske "råteflekker" – dette gir sommerfuglen meget effektiv kamuflasje. Oversiden er derimot ofte ganske fargerik, med svart, oransje og metallisk blått som de dominerende fargene. Det er ofte markert forskjell mellom kjønnene i oversidens farge. Noen arter har også noe ulike tørketids- og regntidsformer. **Larvene** er tornete og ofte ganske fargerike.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
************** Underfamilien Nymphalinae Swainson, 1827
*************** **Kallimini** Doherty, 1886 – 22 arter, Afrika og Asia
**************** Slekten *[[Doleschallia]]* Felder & Felder, 1860 – ti arter, fra India i vest til Ny-Caledonia i øst
**************** Slekten *[[Kallima]]* Doubleday, 1849 – ti arter, Asia
***************** Indisk bladsommerfugl, *[[Kallima inachus]]* (Boisduval) – utbredt fra India i vest til Taiwan i øst
**************** *[[Mallika jacksoni]]* (Sharpe, 1896) – Øst-Afrika, ligner *Kallima*
**************** *[[Catacroptera cloanthe]]* (Stoll, 1781) – Afrika

## Kilder
* Carter, D. (1994) *Sommerfugler fra hele verden.* Teknologisk Forlag. 
* Wahlberg, N. og Brower, A.V.Z. (2006) *[http://tolweb.org/Kallimini Kallimini]* på Tree of life

## Eksterne lenker
* 
* The Nymphalidae Systematics Group: The Subfamily Nymphalinae
Castell de Montjuïc

**Castell de Montjuïc** er et militært slott på høyden Montjuïc i Barcelona. Det huser i dag blant annet et militærmuseum.

## Historie

Den første befestninga på Montjuïc ble reist i 1670. Inntil da hadde det stått et vakttårn på stedet. Den lille befestninga ble ombygd til et slott i 1694. Det ble okkupert både i 1705 (under den spanske arvefølgekrigen) og i 1808 (av Napoleons tropper). I 1842, under styret til Baldomero Espartero, ble byen bombardert fra Castell de Montjuïc for å stoppe et revolusjonistisk oppgjør. Året etter ble byen bombardert på nytt, etter ordre fra general Prim.

Fra og med slutten av 1800-tallet ble slottet brukt som fengsel for politiske fanger, særlig tilhengere av anarkistbølgen på 1890-tallet. Rettsprosessen som fulgte kalles for Montjuïc-prosessen og er kjent for den utstrakte bruken av tortur. Slottet fungerte som militærfengsel helt fram til 1960. 24. juni 1963 åpna Franco militærmuseet i bygningskomplekset.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Victorinini

* *[[Anartia]]*
* *[[Metamorpha]]*
* *[[Napeocles]]*
* *[[Siproeta]]*

**Victorinini** er en liten gruppe av sommerfugler som tilhører den store familien flikvinger (Nymphalidae). De finnes bare i Nord- og Sør-Amerika. Disse artene etterligner ofte giftige sommerfugler fra ulike grupper, og nærtbeslektede arter kan derfor se svært forskjellige ut.

## Utseende
Middelsstore (vingespenn 60–80&nbsp;mm) sommerfugler med smale vinger med bølgete ytterkant. Den store arten *Napeocles jucunda* danner et unntak ved at den har brede vinger og ligner sterkt på gruppen Kallimini, som alle Victorinini inntil nylig ble regnet til. På farge er de gjerne brunlige, rødaktige eller brunaktige, men *N. jucunda* er vakkert metallisk blå på oversiden, og *Siproeta stelenes* har grønne flekker.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
************** Underfamilien **Nymphalinae** Swainson, 1827
*************** Victorinini Scudder, 1893 – 10 arter, Amerika
**************** *[[Metamorpha elissa]]* Hübner, 1819 – Sør-Amerika
**************** Slekten *[[Anartia]]* Hübner, 1819 – fem arter, sørlige Nord-Amerika, Mellom- og Sør-Amerika
**************** Slekten *[[Siproeta]]* Hübner, 1823 – tre svært ulike arter, Sør-Amerika
**************** *[[Napeocles jucunda]]* (Hübner, 1808) – ligner et vissent blad, Sør-Amerika

## Kilder
* Carter, D. (1994) Sommerfugler fra hele verden. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0438-0
* Wahlberg, N. og Brower, A.V.Z. (2006) *[http://tolweb.org/Victorinini Victorinini]* på Tree of life

## Eksterne lenker
* 
* The Nymphalidae Systematics Group: The Subfamily Nymphalinae
Catherine

**Catherine** er et fransk og engelsk kvinnenavn med stor utbredelse. Navnet har opprinnelse i greske *Aikaterine*, som har usikker betyding.

## Etymologi
*Catherine* er en engelsk og fransk form av *[[Katharina]]*. Dette navnet har opprinnelse som en latinsk form av greske *Aikaterine* (Αικατερινη), som har usikker opprinnelse. Det kan være dannet av:
* greske *hekateros* (‘εκατερος), «begge to»
* greske *aikia* (αικια ), «tortur»
* greske *hekas* (‘εκας), «langt unna»
* greske *hekaton* (ἑκατόν), «hundre»
Senere har navnet biltt assossiert med det greske ordet katharos (καθαρος), «ren».

*Katherine* er en alternativ engelsk form av samme navn.

## Utbredelse
*Catherine* var et svært vanlig navn i England på 1500- og 1600-tallet.

*Catherine* er kjent brukt i Sverige første gang i 1795 og var mest brukt på 1880- og 1890-tallet og igjen på 1960-tallet.

I USA var *Catherine* et populært navn på 1800-tallet og fram til 1950-årene. Formen *Katherine* har vært populær siden 1980-årene.

Navnet har stor utbredelse og er svært mye brukt blant annet i Irland, Frankrike, Canada, Malawi, Namibia og Peru.

*Catherine* har franske navnedager 24. mars, 29. april og 25. november.

|}

## Kjente personer med navnet

Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Catherine Cookson (1906&ndash;1998), britisk forfatter
* Catherine Mann (f. 1943), amerikansk forfatter
* Catherine Hall (f. 1946), engelsk historiker
* Katherine Pancol (f. 1954), marokkansk-fransk forfatter
* Catherine Ryan Hyde (f. 1955), amerikansk forfatter
* Catherine Ashton (f. 1956), britisk politiker
* Catherine Malandrino (f. 1963), fransk klesdesigner
* Catherine Zeta-Jones (f. 1969), walisisk skuespiller
* Catherine Feeny (f. 1976), amerikansk sanger
* Katherine Webb (f. 1977), britisk forfatter
* Katherine Heigl (f. 1978), amerikansk skuespiller
* Katherine Jenkins (f. 1980), walisisk sopran
* Catherine McKenzie, canadisk forfatter

## Annen bruk av navnet
* Catherine wheel, fyrverkeri
* Katherine Pierce, rollefigur i TV-serien The Vampire Diaries.

## Referanser


## Eksterne lenker
Karen (navn)

**Karen** er et fornavn som brukes mest som kvinnenavn. Navnet har flere opprinnelser og betydninger. Kvinnenavnet er vanlig i mange land, blant annet USA, Canada og Filippinene, mens mannsnavnet er vanlig i Armenia.

## Etymologi
*Karen* er en en opprinnelig dansk kortform av kvinnenavnet Katharina som kommer av det greske ordet *katharos*, «ren».

*Karen* er også et japansk kvinnenavn dannet av 華 (ka), «blomst», og and 蓮 (ren), «lotus, vannlilje».

*Karen* er også et armensk mannsnavn, dannet som en kortform av det eldre armenske navnet *Garegin*, som har ukjent opprinnelse og betydning.

## Utbredelse
*Karen* er mest utbredt som kvinnenavn, men i Armenia er det et svært vanlig mannsnavn. *Karen* har norsk navnedag 2. august.

### Kvinnenavn
Kvinnenavnet *Karen* er kjent brukt i Danmark fra rundt år 1500, i Norge fra begynnelsen av 1600-tallet og i Sverige fra 1882. 
Varianten *Karenn* var et vanlig kvinnenavn i Norge på 1500-tallet. Over 20 personer med navnet er nevnt i Norske Lensrekneskapsbøker 1548-1567.
I Norge var navnet svært vanlig under hele 1700- og 1800-tallet. På begynnelsen av 1900-tallet var navnet mest brukt i Nord-Trøndelag og Nord-Norge, og i 1990-årene i Rogaland. 

I Sverige var navnet mest populært i 1880- og 1890-årene og igjen i 1920-årene. I Danmark var *Karen* et svært populært navn på jentebarn født på første halvdel av 1900-tallet.

Navnet har vært vanlig i engelskspråklige land siden 1940-årene. I USA var navnet mest populært i 1950- og 1960-årene.

*Karen* var et populært navn i England fra 1950-årene til 1970-årene.
	

|}

### Mannsnavn

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Karen Blixen (1885–1962), dansk forfatterinne.
* Karen-Marie Ellefsen (f 1950), norsk sportsjournalist
* Karen Jo Fields (f 1973), norskamerikansk artist

## Se også
* Karen (slang), en typekarakteristikk av hvite, middelaldrende kvinner

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Haslemoen leir

**Haslemoen** er en nedlagt militærleir i Våler kommune i Innlandet. Her var fram til 2004 både artilleriets våpenskole SSFA, rekruttskolen, befalsskolen og befalsskoleopptaket til Feltartilleriet, i tillegg til et selvstendig feltartilleribatteri tilhørende Brigade Sør. Virksomheten ble flyttet til Rena leir på Rena. 

I dag har flere ulike organisasjoner og bedrifter tilhold på Haslemoen, blant annet Våler ungdomsskole, Grenseløs Grønn Finnskog, Haslemoen Hotell og Rally Norway. Her finnes også Norges største transittmottak, Haslemoen transittmottak, med en kapasitet på 800 asylsøkere.

## Referanser
Kolbjørnrud

**Kolbjørnrud** er en gard i Nordlia i Østre Toten (gårdsnummer 123). Garden har ca. 200 mål dyrka jord og 600 mål skau. En del av skauen er tilkjøpt fra nabogarden Øver-Fjell. Husa på Kolbjørnrud ligger særs høgt og fritt. Fra garden er det unnasolgt jord til blant annet gamle Nordli skole og til småbruket Mekket. Disse to eiendommene er nå (2007) helt utparsellert og framstår som et sammenhengende byggefelt, som regnes med til tettbebyggelsen i Nordlia. Bebyggelsen på gamle Nordli skole er i dag grendehus og barnehage.

Garden er også kjent for hoppbakken Kolbjørnrudbakken. Denne ble anlagt på 1920-tallet og er fortsatt i bruk, nå av Østre Toten Skilag. I mellomkrigsåra var det en populær danseplass på Kolbjørnruds grunn, Kolbjørnrudtrampen.

Navnet tolkes av Rygh som norrønt *Kolbjarnarruð*, altså Kolbjørns rydning.

## Husmannsplasser
*Frydenlund (utskilt som sjølstendig småbruk i 1904)
*Kolbjørnrudstuggua
*Sveom

## Eksterne lenker
Norske Gaardnavne
Corona Extra

**Corona Extra** er et meksikansk ølmerke produsert av Grupo Modelo. Produksjonen av Corona startet i 1925 i Mexico by. I dag blir Corona produsert på bokser og glassflasker i varierende størrelser. De vanligste er glassflasker på 325 ml med en alkoholstyrke på 4,5&nbsp;%. Den lille 250 ml-utgaven av Corona Extra blir kalt for «Coronita». Den større flasken på 940 ml kalles for «Familiar». Nasjonalt produseres det også Corona Extra på 355 ml-flasker.

## Corona Extra
Den mest kjente ølypen i Corona-serien internasjonalt er Corona Extra. Den blir eksportert til over 150 land. Eksportutgaven av Corona Extra kommer i 330 ml glassflasker og inneholder 4,6&nbsp;% alkohol. Ølet er fremstilt av byggmalt, antioksidanter E300 og stabilisator E405.

## Corona Light
Corona Light ble introdusert på slutten av 80-tallet og var det første «light»-øl av typen lager som ble produsert av Grupo Modelo. Corona Light er et lavkaloriøl og består av omtrent 30&nbsp;% mindre kalorier enn Corona Extra.

## Drikkemåte
Corona drikkes ofte «gjennom» en båt lime eller sitron. Dette gjorde de tidlig i Mexico, for å hindre at fluer skulle komme ned i flasken. Dette har blitt en viktig del av Corona, grunnet den friske smaken.

## Gluten
Selv om Corona inneholder lite gluten, er det ikke merket glutenfritt eller lisensiert med Crossed Grain-symbolet. Norges Cøliakiforbund anbefaler de som er diagnostisert med cøliaki eller glutenintoleranse å holde seg til glutenfrie ølsorter.

## Bildegalleri

Cerveza corona.jpg|En 325 ml flaske av Corona Extra (4,5&nbsp;% alkoholstyrke)
Corona-bier1441.JPG|En tom flaske av eksportutgaven av Corona Extra, (4.6&nbsp;% alkoholstyrke) et av de mest kjente meksikanske produktene internasjonalt
Corona truck.jpg|En trailer som frakter øl


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Afrikansk bladsommerfugl

**Afrikansk bladsommerfugl** (*Kallimoides rumia*) er en sommerfuglart som tilhører den store familien flikvinger (Nymphalidae). Den ligner sterkt på gruppen Kallimini, men nye fylogenestiske undersøkelser tyder på at den tilhører underfamilien Nymphalinae, men ikke er nært beslektet med noen andre undergrupper i denne underfamilien. Arten finnes i tropisk Øst- og Vest-Afrika.

## Utseende
En middels stor (vingespenn 55 – 75&nbsp;mm) sommerfugl med brede vinger. Kroppen er kort og kraftig. Antennene er tynne og ca. halvparten så lange som forvingene, labialpalpene forholdsvis lange og rettet fremover som et nebb. Forvingene er trekantede med markerte, rettvinklede forhjørner, brune med et bredt, hvitt og lilla tverrbånd i den indre halvparten. Hannen har også at vinklet, oransje tverrbånd utenfor dette. Bakvingene er ensfarget brune hos hannen, med et stort, lyst midtparti hos hunnen. Bakkanten er trukket ut til en spiss (falsk bladstilk). Mønsteret på undersiden ligner et vissent blad, men med falsk midtnerve bare på bakvingen.

Larven er rødaktig grå med svarte linjer

## Levevis
Sommerfuglen lever i skog. Larvens næringsplante ser ut til å være ukjent.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
************** Underfamilien **Nymphalinae** Swainson, 1827
*************** Afrikansk bladsommerfugl, *Kallimoides rumia* (Westwood, 1850) – Afrika

## Kilder
* Carter, D. (1994) Sommerfugler fra hele verden. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0438-0
* Wahlberg, N. og Brower, A.V.Z. (2006) *[http://tolweb.org/Kallimoides Kallimoides rumia]* på Tree of life

## Eksterne lenker
* 
* The Nymphalidae Systematics Group: The Subfamily Nymphalinae
* Bilde av arten
Sala de les Cent Columnes

**Sala de les Cent Columnes** (katalansk for *De hundre søylers sal*) er et stort rom støtta opp av søyler i Parc Güell i Barcelona. Stedet var planlagt å bli en markedsplass, men den ble ikke gjort ferdig. Arktitekten bak det hele var Antoni Gaudí. Rommet ligger like ved parkens hovedinngang, rett bak den populære fontena *Font del Drac*.

Søylene er stilt opp på en slik måte at det minner om såkalt dorisk søyleorden. I taket er det festa flere store medaljonger som er dekorert med porselen. 

På oversida av taket er det en stor plass, med en lang benk av porselen langs kanten. Denne benken er lagd av Gaudís lærling Josep Maria Jujol.
Rhinopalpa polynice

***Rhinopalpa polynice*** er en sommerfugl som tilhører underfamilien Nymphalinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Den lever i Sørøst-Asia og ser ikke ut til å være i nær slekt med noen andre medlemmer i denne gruppen.

## Utseende
En ganske stor sommerfugl (vingespenn 70 – 80&nbsp;mm) med brede, sterkt flikete vinger som er ganske store sammelignet med den korte kroppen. Antennene er tynne, markert kølleformede og omtrent halvparten så lange som forvingene. Labialpalpene er nokså lange og fremstrakte som et nebb. På oversiden er den brunoransje med brede, svarte kanter, på undersiden brun med flere fine, bølgete, hvite tverrlinjer. Forvingenes for- og bakhjørner et uttrukne, bakvingen har en kort stjert ved ytterhjørnet. På oversiden av bakvingen er det noen runde, svarte flekker langs ytterkanten. På undersiden har den brune øyeflekker langs kanten av både for- og bakvingen.

## Levevis
Larven oppgis å leve på planten *Poikilospermum suavolens* (usikker plassering, ofte regnet til neslefamilien (Urticaceae)).

## Unik sommerfugl
Nyere fylogenetiske studier basert på DNA tyder på at *R. polynices* nærmeste slektning er den afrikanske arten *[[Vanessula milca]].* Men disse artenes forfedre skilte trolig lag for så mye som 45 millioner år siden. *R. polynice* mangler altså nære slektninger i dag.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
************** Underfamilien **Nymphalinae** Swainson, 1827
*************** *Rhinopalpa polynice* (Cramer, 1779) – Sørøst-Asia

## Kilder
* Carter, D. (1994) *Sommerfugler fra hele verden.* Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0438-0
* Wahlberg, N. (2006) *[http://tolweb.org/Rhinopalpa_polynice *Rhinopalpa polynice*]* på Tree of life

## Eksterne lenker
* 
* The Nymphalidae Systematics Group: The Subfamily Nymphalinae
Vanessula milca

***Vanessula milca*** er en afrikansk sommerfugl som tilhører underfamilien Nymphalinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Denne lille, røde og svarte arten etterligner giftige arter i gruppen Acraeini. Dens nærmeste slektning er den asiatiske *[[Rhinopalpa polynice]],* men disse to artenes forfedre skilte trolig lag for så mye som 45 millioner år siden.

## Utseende
En ganske liten (vingespenn ca. 40&nbsp;mm) rød og svart sommerfugl med avrundede vinger. Kroppen er slank, antennene markert kølleformede om omtrent halvparten så lange som forvingene. Vingene er på oversiden svarte med et bredt, rødt tverrbånd og ligner dermed sterkt på giftige arter av slekten *Bematistes* i gruppen Acraeini. Den kan skilles på disse på at kroppen er kraftigere, hodet har lange labialpalper og forvingene har et mer markert forhjørne.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
************** Underfamilien Nymphalinae Swainson, 1827
*************** *Vanessula milca* (Hewitson, 1873) – Afrika, etterligner *Acraea* (Acraeini)

## Kilder
* Wahlberg, N. og A.V.Z. Brower (2006) *[http://tolweb.org/Vanessula_milca *Vanessula milca*]* på Tree of life

## Eksterne lenker
* 
* The Nymphalidae Systematics Group: The Subfamily Nymphalinae
Villach

**Villach** (slovensk: *Beljak*) er en by i delstaten Kärnten i sørlige Østerrike, nær grensa til Slovenia. Byen er framfor alt vokst opp som et jernbane- og veiknutepunkt hvor jernbanelinjene og veiene fra Slovenia, Wien, Italia og Tyskland møtes. Villach ligger ved elven Drau.

## Historie
De eldste spor av mennesker omkring Villach stammer fra yngre steinalder. Det er gjort mange funn i traktene fra romertiden (fra 15 f.Kr.), særlig ved de varme kildene i den sørlige bydelen Warmbad. Rundt år 600 innvandret slaviske stammer, og den senantikke sivilisasjonen gikk under.

Omkring 740 kom Karantania (det opprinnelige navnet på Kärnten) under hertugdømmet Bayerns herredømme. Navnet Villach nevnes første gang i et dokument fra 878.

Fra 1007 til 1759 var Villach i erkebispedømmet Bambergs besittelse. I 1060 fikk Villach rett til å avholde marked, og vokste gradvis til en by. Den har hatt bystatus minst siden 1240. 25. januar 1348 og 4. desember 1690 ble byen påført store skader av jordskjelv.

Jordskjelvet i januar 1328 førte til et steinras som blokkerte elven, slik at stedet i tillegg ble ramt av en voldsom oversvømmelse. 

Hovedveier krysset hverandre i Villach, som dermed ble et knutepunkt ved utbredelsen av nye tanker, og ved reformasjonen rundt 1526 ble Villach sentrum for Kärntens protestanter. Under motreformasjonen rundt 1600 utvandret mange protestanter, noe som førte til en økonomisk tilbakegang.

I 1759 ble Villach oppkjøpt av Maria Theresia sammen med de øvrige bambergske besittelsene i Kärnten.

Under napoleonskrigene (1809-13) var Villach kretsby i den franske «illyriske provins». Byen ble tilbakeerobret av Østerrike i 1813.

Under andre verdenskrig gjennomførte de allierte 37 luftangrep på Villach. Rundt 42.500 bomber skadet 85 % av byens bygninger. Etter Wiener Neustadt var Villach den mest bombeskadete i Østerrike.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Villachs historie fra oldtid til i dag
Great Glen

**Great Glen** er en serie daler i Skottland, som strekker seg 10 mil mellom Inverness og  Fort William. Great Glen følger en stor geologisk forkastning kjent som **Great Glenforkastningen**. Den deler det skotske høylandet inn i Grampian-fjellene i sørøst til Inverness i nordvest.

Det er en naturlig reiserute på høylandet, og benyttes av både Caledoniakanalen og A82-veien.

Great Glen var strategisk viktig for å kontrollere de skotske høylandsklanene, spesielt under Jakobittopprørene i det attende århundre, noe som har gitt grunnlag for byene Fort William i sør, Fort Augustus midt i Great Glen, og Fort George, rett nord for Inverness.

Mye av Great Glen består av en serie innsjøer med elver som forbinder dem. Caledoniakanalen bruker også innsjøene som en del av ruten, men elvene er ikke fremkommelige.

## Geologi
Great Glenforkastningen ble dannet ved slutten av kaledonsk orogenese (fjellkjededannelse) ved kollisjon mellom Laurentia og det baltiske skjold tektoniske plater ved slutten av silurtiden og begynnelsen av devontiden (430-390 millioner år). Bevegelsen på denne tiden var sinistral (venstre-lateral). Den andre hovedfase av forkastning var i karbontiden, denne gang med dekstral (høyre-lateral) bevegelse. Great Glen Fault hadde siste fase fra slutten av karbon til begynnelsen av tertiærtiden.

## Litteratur
* Stewart, M.; Strachan, R. A.; Martin, M. W.; og Holdsworth, R. E. (2001): «Constraints on early sinistral displacements along the Great Glen Fault Zone, Scotland: structural setting, U-Pb geochronology and emplacement of the syn-tectonic Clunes tonalite» i: *Journal of the Geological Society*; 158: 821 – 830.
* Rogers, D. A.; Marshall, J. E. A.; og Astin, T. R. (1989): «Devonian and later movements on the Great Glen fault system, Scotland» i: *Journal of the Geological Society*; 146: 369-372.
Fjellsmelle

**Fjellsmelle** (*Silene acaulis*) er en flerårig fjell- og polarurt i smelleslekta *(Silene)* i nellikfamilien. Den blir 2-8 cm høy, og blomstrer i juli-august. 

Blomstene er rosa og bladene er smale. Vokser tett og lavt, 2 til 5 cm, og danner små tuer.

## Utbredelse
I Norden finnes den på Svalbard, hele Island, og i fjellstrøk og polare strøk i Norge samt hele Nord-Norge. Ellers er den også vanlig i de fleste høyereliggende fjellområdene i Europa.

Den trives godt på kalkrik grunn. I Jotunheimen går fjellsmelle opp til 2150 moh., mens den i Sund i Hordaland går helt ned til 50 moh.

Røttene er blitt spist som tilskudd i kosten på nordvest-Grønland.

## Referanser
 

## Eksterne lenker
*
Mezen (elv)

**Mezen** (russisk: Мезе́нь) er ei elv i Komi og Arkhangelsk oblast. Elva er 966 kilometer lang, og drenerer et nedbørfelt på .

Mezen har sine kilder i myrområdene på vestsiden av Timanhøydene i republikken Komi. Elva renner i de øvre delene først sørover, før den snur mot vest og deretter nordover. Etter at den har krysset grensen til Arkhangelsk oblast snur den gradvis mot vest, men etter samløpet med Vasjka, snur den skarpt mot nord igjen. Elva løper ut i Mezenbukta i Kvitsjøen ved byen Mezen.

Ved kildene i Timanhøydene er elva steinete, men stort sett er Mezen en buktende, sakteflytende elv. I det nedre løpet, nedenfor samløpet med Vasjka, er elveløpet fullt av sandbanker og endrer seg stadig vekk, noe som vanskeliggjør båttrafikken. 

Tidevannet er merkbart inntil 64 km oppstrøms fra munningen. Middelvannføringen ved utløpet er 886 m3/sek, maks flomvannføring er 9530 m3/sek. Vårflommen er i mai og juni, men regn om sommeren og høsten kan også medføre flommer. Nedbøren i området kommer dog hovedsakelig om vinteren, som sne. Elva fryser over rundt månedsskiftet oktober-november, og isen blir vanligvis liggende til månedsskiftet april-mai. 

Elva er farbar opp til 201 km fra munningen (til samløpet med Vasjka). Ved munningen foregår et betydelig fiske. 

## Sideelver
Mezens viktigste sideelver, regnet oppover fra munningen, er:
*Peza – fra høyre, ved Ust-Peza
**Tsema – fra venstre, ved Jezevets
**Bludnaja – fra venstre, 30 km øst for Safonovo
*Kimzja – fra venstre, ved Kimzja
*Vasjka – fra venstre, ved Lesjukonskoje
*Kyma – fra høyre, ved Ust-Kyma
*Sula – fra høyre, ved Zasulje
*Mezenskaja Pizjma – fra høyre, ved Rodoma
*Pyssa – fra venstre, ved Bolsjaja Pyssa
*Bolsjaja Loptjuga – fra venstre, ved Butkan
*Irva – fra venstre, ved Glotovo

## Referanser
Den norske krigshospitalkasse

**Den norske krigshospitalkasse** ble opprettet i 1679 under navnet **Den norske kvesthuskasse**. Formålet var å etablere et «kvesthus», et krigshospital eller hvilehjem for skadede soldater.

Hospitalet ble imidlertid ikke bygd, og i 1688 ble kassen omgjort til et pensjonsfond for offiserer og soldater i hæren. Den ble finansiert ved en avgift fra alle soldater, og sto under direkte tilsyn av stattholderen, senere av hærsjefen. Etaten skiftet navn til *krigshospitalkasse* i 1814 og ble i 1818 omgjort til en enhet i Armédepartementet.

Etatens arkiv opphørte i 1937.

## Kilder
* arkivverket.no: ''Håndbok for Riksarkivet''
Frank Jørstad

**Frank Jørstad** (født 21. mai 1970 i Alta i Finnmark) er en kvensk-norsk skuespiller og teatersjef. Han er mest kjent for sin rolle i den norske filmen *[[Svidd neger]]* og som blånissen Storm fra NRKs julekalender *[[Jul på Månetoppen]]*.

I april 2021 ble Jørstad, som både har kvenske og samiske aner, tilsatt som teatersjef ved det kvenske nasjonalteateret Kvääniteatteri.

Den 16. mars 2024, på Kvenfolkets dag, ble Jørstad tildelt prisen «Årets kven.» Dette var tredje gang Norske kveners forbund/Ruijan kvääniliitto og Ruijan Kaiku delte ut prisen.

## Større roller
* *[[Jul på Månetoppen]]* (2002) som Storm
* *Svidd neger* (2003) som Normann Hætta Bongo Utsi Saus

## Andre opptredener
* *[[Mammon (TV-serie)]]* (2014)
* *Seks som oss* (2007)
* *Credo* (2006)
* *Når mørket er forbi* (2000)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Morzjovetsøya

**Morzjovetsøya** (russisk: *Моржовец*) er ei øy i Arkhangelsk oblast i Russland. Den ligger ved inngangen til Mezenbukta, 23 kilometer nord for det russiske fastlandet. Øya har et areal på 110 km².

Landskapet på øya er flatt og med mange små innsjøer og bekker. Vegetasjonen er tundrapreget. Mot øst og sørøst finnes store sandbanker. Nordvest på øya ligger et fyr og en meteorologisk stasjon, og i tilknytning til disse en bosetning med 12 innbyggere.

## Referanser
D.U.C.K

**D.U.C.K** er akronym for **D**edicated to **U**nca **C**arl from **K**eno, som er en hilsen fra Donaldserieskaper Don Rosa (hvis fornavn er Keno) til den legendariske tegneren Carl Barks. Selv om Barks nå er død fortsetter Don Rosa med dedikasjonene sine. Dedikasjonene er alltid godt gjemt i plakater eller andre store tegninger, og en del av Don Rosas tegneserier inneholder også denne dedikasjonen, ofte på første side. Et eksempel på en bortgjemt dedikasjon er en tilpasning av mønsteret i en murvegg.
Setegård

En **setegård** var en adelsmanns hjemsted eller hovedeiendom, det sted hvor han hadde sitt *sete*. 

Setegårdene hadde flere økonomiske fordeler, som fritak for skatt og tiende. Anno 1639 var det anslagsvis 100 setegårder i Norge. Ordningen med setegårder ble faset ut fra 1821, i henhold til Adelsloven. Ordningen er også kjent i Danmark *"sædegård",*  Finnland *"säteriratsutila"* og i Sverige *"sätesgård"* eller *"säteri".*

## Setegårder i Norge
Et utvalg norske gårder:

* Ask, Askøy
* Akselvoll, Hordaland
* Austrått, Ørland
* Berby, Halden
* Bertnes, Bodø
* Biltsgård, Hordaland
* Birkesvoll, Telemark
* Bjelland, Hordaland
* Bleken, Lillehammer
* Borregård, Sarpsborg
* Brandstorp, Sarpsborg
* Brunla, Larvik
* Søndre Bø, Østfold
* Disen, Hamar
* Dønnes, Dønna
* Søndre Eid, Kongsberg
* Eide, Sunnhordland
* Elingård, Fredrikstad
* Evje, Moss
* Falkensten, Horten
* Finne, Voss
* Nedre Fiskum, Fiskum
* Folberg, Nes
* Fossesholm, Vestfossen
* Fosser, Rakkestad
* Fossnes, Stokke
* Fritzøe, Larvik
* Giske, Giske
* Gjemsø, Skien
* Gjeresvik, Hordaland
* Gloppe, Larvik
* Grefsheim, Ringsaker
* Hafslund, Sarpsborg
* Halsnøy, Kvinnherad
* Hananger, Farsund
* Hatteberg, Kvinnherad
* Helle, Stjørdal
* Herrebrøden, Halsen
* Herløy, Herløy
* Holla, Heim
* Holleby, Sarpsborg
* Horne, Stange
* Hovinsholm, Nes
* Hovland, Tysnes
* Hustad, Fræna
* Håland, Håland
* Inndyr, Gildeskål
* Jarlsberg, Tønsberg
* Jordanger, Luster
* Kambo, Moss
* Kanestraum, Tingvoll
* Kaupanger, Sogndal
* Kjølberg, Fredrikstad
* Ytre Kroken, Luster
* Kvåle, Sogndal
* Kårhus, Vindafjord
* Lade, Trondheim
* Landvik, Grimstad
* Laurvig, Larvik
* Losna, Solund
* Lunde, Kristiansand
* Lundestad, Halden
* Lungegården, Bergen
* Lysekloster, Bergen
* Malkenes, Tysnes
* Manvik, Larvik
* Mel, Kvinnherad
* Mellø, Færder
* Melsom, Alstahaug
* Møhus, Alver
* Mindnes, Alstahaug
* Nes, Østfold
* Nesøya, Asker
* Nordvi, Stange
* Nygård, Fredrikstad
* Nørholm, Grimstad
* Os, Halden
* Onarheim, Tysnes
* Orningsgård, Stord
* Reins kloster, Indre Fosen
* Sakslund, Stange
* Samsal, Ringsaker
* Sande, Sarpsborg
* Sandviken, Bergen
* Seim, Kvinnherad
* Sem, Øvre Eiker
* Skapal, Ringsaker
* Skjelbred, Øvre Eiker
* Herre-Skjelbred, Sandefjord
* Skjersnes, Sandefjord
* Skredshol, Ringsaker
* Stedje, Songdal
* Stend, Fana
* Storfosen, Ørland
* Storhamar, Hamar
* Strøm, Vestfold
* Stumberg, Halden
* Sørum, Lillestrøm
* Tisle, Kongsberg
* Tjerne, Ringsaker
* Tomb, Råde
* Torsnes, Jondal
* Tose, Fredrikstad
* Tronstad, Asker
* Tønnøl, Ørland
* Tøyen, Oslo
* Ulefos, Nome
* Ulven, Ringsaker
* Ulleland, Øvre Eiker
* Vatne, Vatne
* Veen, Halden
* Vestnes, Romsdal
* Værne kloster, Moss
* Yttersø, Larvik
* Åker, Hamar

## Referanser


## Se også
* Herregård

## Eksterne lenker
* vigerust.net: ''Adelens setegårder, hovedgårder og jordegods i Norge til ca. 1800''