open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Skatteetaten

**Skatteetaten** er en norsk statlig etat underlagt Finansdepartementet. Skatteetaten har ansvar for folkeregistrering og fastsettelse og innkreving av skatt og merverdiavgift. Den har over 7 500 ansatte.

## Organisering
Skatteetaten består av Skattedirektoratet og seks fagdivisjoner med landsdekkende ansvar: informasjonsforvaltning, brukerdialog, innsats, innkreving, utvikling og IT. Skattekontorene løser oppgaver på etatsnivå og for hele landet.

Skatteetaten ledes av skattedirektøren. Nina Schanke Funnemark ble i statsråd 11. september 2020 utnevnt til skattedirektør for en periode på seks år.

Fra 1. januar 2015 ble Statens innkrevingssentral (SI) en del av Skatteetaten, og fra 1. januar 2016 overtok etaten ansvaret for særavgifter og merverdiavgift ved innførsel av varer fra Toll- og avgiftsetaten. Fra 1. november 2020 overtok Skatteetaten ansvaret for skatteoppkreving fra kommunene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Skattedirektoratet @ Store Norske Leksikon
Per Oskar Kjølaas

**Per Oskar Alfred Kjølaas** (født 25. mai 1948 i Kirkenes) er en norsk teolog som fra 2002 til 2014 var biskop i Nord-Hålogaland. Han er den første samiske biskopen i Den norske kirke.

Kjølaas har teologisk utdannelse fra Menighetsfakultetet i Oslo, og ble cand.theol. i 1974. Fra 1975-78 var han kapellan i Sortland, før han ble sokneprest i Kautokeino og videre stiftskapellan i Nord-Hålogaland. Da han i 2002 ble utnevnt til biskop av Nord-Hålogaland var han prost i Indre Finnmark prosti. På 1990-tallet jobbet han for Det Norske Bibelselskap med den nordsamiske bibeloversettelsen.

Kjølaas var medlem av Gjønnes-utvalget som utredet forholdet mellom kirke og stat i Norge, og la fram sin innstilling 31. januar 2006.

Kjølaas har skrevet boken *Bibelen på samisk* (Oslo, 1995), og har også oversatt bl.a. Luthers lille katekisme til nordsamisk. Han var også sentral i nyoversettelsen av Det nye testamente til samisk, og har siden 2002 vært leder for Prosjektgruppen for Samisk bibeloversettelse.

I oktober 2013 offentliggjorde han at han hadde søkt avskjed for å gå av med pensjon, og han gikk av 1. september 2014. I 2018 ble Kjølaas utnevnt av Stortinget som medlem av Kommisjonen for å granske fornorskingspolitikk og urett overfor samer, kvener og norskfinner.

## Referanser
Laila Riksaasen Dahl

**Laila Riksaasen Dahl** (født 7. mars 1947 i Oslo) er en norsk teolog som fra 2003 til 2014 var Den norske kirkes biskop i Tunsberg bispedømme (Buskerud og Vestfold).

Hun har teologisk utdannelse fra Menighetsfakultetet (MF) i Oslo 1986–1991. Før dette har hun lærerutdannelse og -praksis, både i skoleverket (1970&ndash;80), som kateket i Nittedal (1980&ndash;84), som fakultetslektor (1984&ndash;86) og amanuensis (1990&ndash;95) ved Det teologiske menighetsfakultet. Hun hadde i 1995&ndash;2002 prestestillinger i Nittedal, frem til hun ble utnevnt til biskop.
 
I Den norske kirkes sammenheng er hun andre kvinne som har blitt utnevnt til biskop. Dahl har likevel gitt uttrykk for at likestillingsloven bør gi unntak for trossamfunn som ønsker det. Dahl har også argumentert for at kirken bør miste sin vigselsrett, og at ekteskapsinngåelse deles i en obligatorisk offentlig del og en valgfri religiøs del.

Dahl ble innsatt som biskop 9. februar 2003 i Tønsberg Domkirke. I desember 2005 ble hun midlertidig valgt som biskopenes *preses* i Finn Wagles sykdomsfravær. Dahl var en av to biskoper som ga til kjenne at hun hadde skiftet syn på homofile partneres mulighet til å ha vigslet tjeneste i Den norske kirke, da kirkens lærenemnd la fram sin uttalelse om dette i januar 2006.

Hun ble etterfulgt som biskop av Per Arne Dahl.

Dahl er gift med tidligere generaladvokat Arne Willy Dahl.

Riksaasen er født i Oslo og vokste opp på Grünerløkka.

## Referanser


## Kilder
* Laila Riksaasen Dahl CV kirken.no
* Laila Riksaasen Dahl SNL.no
Skålpund

**Skålpund** (også kjent som **pund** i Skandinavia) er en gammel vektenhet for kommersielle varer som tilsvarte 0,4981 kg  på 1800-tallet (fram til det nye målesystemet ble tatt i bruk i 1875). 

Vekten av et skålpund har variert gjennom tidene. Sent i norrøn tid regner man at vekten utgjorde omkring 0,43 kg. I Sverige er skålpundet 0,425 kg og i Danmark var det ca. 0,471 kg, men der ble det omdefinert til 0,500 kg på 1800-tallet.

Som vektenhet for edelmetaller (helst gull og sølv) utgjorde skålpundet 0,468 kg (også kalt *[[prøyssisk pund]]* eller «prøysserpund»), og som medisinalvekt (apotekervekt) ca. 0,3576 kg (også kalt «apotekerpund» og «medisinalpund»). I Sverige var medisinalpunder 0,35628 kg.

Skålpundet ble inndelt i 2 merker (også kalt *pundsmerker*), 16 unser, 32 lodd, 128 kvintiner, eller 512 ort. Det utgjorde dessuten 1/12 bismerpund. Medisinalpundet ble delt inn i 12 unser.

Ett internasjonalt pund (*lbs*) er 0,45359237 kg. Enheten ble brukt i store deler av det britiske imperiet. Når man finner enheten i bruk idag er det hovedsakelig denne man støter på, da den er standard i Amerika (USA).
Den ble først kalt for Avoirdupois pund og ble en standard i lauget av handelsmenn i London i 1303.

Pundet deles forøvrig inn i sekstendeler. En sekstendels pund er én unse. Ett britisk pund er forøvrig nøyaktig vekten av 7000 grain.

## Se også
* Mark
* Bismerpund
* Lispund
* Skippund
* Pund
Ostrø-saken

**Ostrø-saken** var en sak der den norske turisten Hans Christian Ostrø (1968–1995) sammen med fem andre vestlige turister i Kashmir ble kidnappet 4. juli 1995. De fem øvrige var amerikanerne Donald Hutchings og John Childs, britene Keith Magan og Paul Wells samt tyskeren Dirk Hasert. Childs klarte å rømme og unnslapp. Ostrø ble funnet halshugd 13. august 1995. Levningene etter Paul Wells ble funnet i 1997. De tre øvrige er aldri funnet og antas å være omkommet.

Det ble i ettertid hevdet at Forsvarets spesialkommando (FSK) ble sendt ut for å befri Ostrø, men 13. august 1995 ble Ostrø halshugd. Den islamske terrororganisasjonen Al Faran tok på seg ansvaret for drapet.

Ostrø har fått en minnepris oppkalt etter seg, Hans Christian Ostrøs minnepris. Den går til personer som bygger bro mellom ulike kulturer, og deles ut i tilknytning til Ostrøs fødselsdag 23. november.

## Referanser
Skjeppe

**Skjeppe** er et gammelt hulmål for tørre varer. En skjeppe tilsvarer 17,4 liter. Det går to skjepper på en fjerding (34,7 l) og åtte skjepper på en tønne (139 l).

Måleenheten mindre enn skjeppe har betegnelsen setting og tilsvarer 8,7 liter eller en halv skjeppe.

En skjeppe var også tidligere en bøtte eller et kar. Uttrykket «å stille/sette sitt lys under en skjeppe» betyr å skjule sitt lys, altså å være (falsk) beskjeden.

## Hermeneutikk
Etter Det nye testamente, Bergprekenen, Matteus 5, 15. Synes i første omgang handle om det meningsløse i å sette et lys under en skjeppe eller en beholder og på den måten skjule det, og følgelig kvele det. I nyere oversettelser er ordet skjeppe erstatta med kar, eller bøtte, hvormed idiomet mister den mer direkte forbindelsen til den rikere flertydigheten idiomet opprinnelige har hatt. Som ordet 'skjeppe', speiler også de latinske og greske ordene det er oversatt fra et tilsvarende begrep om en gjenkjennelig hulromsenhet, mye anvendt, før den metriske revolusjonen gjorde dette allegoriske laget, hermeneutisk sett, mindre tilgjengelig. Ordspillet fremstår dermed som en advarsel mot å måle sitt lys, eller gradere andres(jf. forklaring i Wiktionary). 

## Se også

* Norske måleenheter
Greenwich (distrikt)

**Royal Greenwich** er en bydel i det sørøstlige London i England. Den ble opprettet i 1965 ved at de tidligere valgkretsene Greenwich og Woolwich ble slått sammen. 

Royal Greenwich var en av fem bydeler som var vertskap for Sommer-OL 2012.

Bydelen skiftet navn fra Greenwich etter at Dronning Elisabeth II ga kongelig status ved kongelig dekret 3. februar 2012.

## Steder i Greenwich

* Abbey Wood
* Blackheath
* Charlton
* Deptford (nordøstlig del)
* Eltham
* Greenwich
* Kidbrooke
* New Charlton
* Plumstead
* Shooter's Hill
* Thamesmead (West)
* Woolwich

## Eksterne lenker
*
IATA-kode

**IATA-koder** kan vise til et av tre kodesett publisert av IATA:

*IATA flyplasskode – en unik kode for hver flyplass og lufthavn i verden (eks. *OSL* for Oslo lufthavn)
*IATA flyselskapskode – en unik kode for hvert flyselskap (eks. *SK* for SAS)
*IATA flytypekode – en unik kode for hver flytype (eks. *738* for Boeing 737-800)

## Se også
*ICAO-kode

## Eksterne lenker
* IATA (International Air Transport Association)
Bismerpund

**Bismerpund**  er en gammel måleenhet for vekt. Ifølge landsloven av 1277 ble et bismerpund inndelt i 24 bismermerker. På den tiden tilsvarte et bismerpund ca. 5,14 kg, men vekten økte med årene. Et bismerpund tilsvarte på 1800-tallet ca. 5,977 kg. Tre bismerpund utgjorde en vog (våg).

## Forskjellige verdier

Fra 1683 var 1 bismerpund = 12 pund (= 24 merker) = 5,997 kg. Lov av 28. juli 1824 satte 1 bismerpund =5,977 kg.

## Se også

* Norske måleenheter

## Referanser
Tower Hamlets

**Tower Hamlets** er en bydel i London, øst for City of London og nord for Themsen. Den inkluderer området kjent som *East End*. 

Navnet har vært i bruk i flere århundrer, da bydannelsen i området oppsto som små landsbyer (*hamlets*) nær Tower of London. Landsbyene måtte ifølge en lov fra det 16. århundre stille med vaktmannskaper til Tower. Bydelen i moderne forstand ble opprettet i 1965 ved at de tidligere valgkretsenen Bethnal Green, Poplar og Stepney ble slått sammen. 

Bydelen omfatter store deler av havneområdet Docklands, inkludert West India Docks og Canary Wharf. 

Tower Hamlets er en av fem bydeler som var vertskap for Sommer-OL 2012.

## Steder i Tower Hamlets

* Bethnal Green, Blackwall, Bow, Bromley-by-Bow
* Cambridge Heath, Cubitt Town
* Globe Town
* Isle of Dogs
* Limehouse
* Mile End, Millwall
* Old Ford
* Poplar
* Ratcliff
* Shadwell, Spitalfields, Stepney
* Wapping, Whitechapel
* Altab Ali Park

## Eksterne lenker
* 
* Tower Hamlets Borough Council
Liste over Tysklands visekanslere

**Tysklands** **visekansler** eller **Stedfortreder for forbundskansleren** utnevnes av forbundskansleren. Vervet innehas vanligvis av lederen for regjeringssjefens koalisjonspartner.

## [[Det tyske keiserrike]] 1871–1918

## [[Weimarrepublikken]] 1918–1933

## [[Det tredje rike]] 1933–1945

## [[Forbundsrepublikken Tyskland]] 1949–

## Fotnoter

## Referanser
Logtun kirke

**Logtun kirke** er en steinkirke som ligger på halvøya Frosta i Trøndelag, like ved stedet hvor Frostatinget ble holdt. Man tror at både Frostatingets segl og lovbok&nbsp;&ndash; Frostatingsloven&nbsp;&ndash; har vært oppbevart i en kiste i kirken. Kirken har en spesiell altertavle som ble utskåret i 1652, og malt i 1655.

Ifølge Frostatingsloven var det en kirke her allerede på slutten av 1100-tallet, men den nåværende bygningen er trolig oppført omkring 1500-tallet. Den var hovedkirke på bygda frem til 27. desember 1862, da den ble vedtatt nedlagt pga. byggingen av nye Frosta kirke på Presthus. Denne kirken ble innviet 24. oktober 1866.

I  1903 ble kirken gitt til Fortidsminneforeningen&nbsp;&ndash; mot at de «holdt murene ved like»&nbsp;&ndash;. Murene ble restaurert og nytt tak ble lagt. Kirken blir brukt til bryllup og gudstjenester, og er om sommeren åpen for besøkende.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Fortidsminneforeningen: Logtun kirke 
* 
* 
*
Fjøsanger

**Fjøsanger** (trolig opprinnelig et navn på Nordåsvannet, der 1. ledd ha sammenheng med norrønt *fjón*, kanskje et forblåst sted, eller kanskje *fausk*, «morkent tre»; 2. ledd er *angr*, «fjord», jfr Hardanger) er et område i Bergen, på grensen mellom bydelene Fana, Fyllingsdalen og Årstad. Fjøsanger ligger ved foten av Løvstakken og den nordlige enden av Nordåsvannet, og hørte opprinnelig til Fana kommune.

På Fjøsanger ligger Fjøsanger hovedgård og Langeskogen, som er et populært turområde, med treningsbane for Bergens bueskyttere. Området har også en del småhusbebyggelse og næringsvirksomhet. Like ved ligger kongeboligen Gamlehaugen.

Under utgravninger i 1975–77 fant geologer fra universitetet i Bergen lag fra siste mellomistid («Eem»), ca. 115&nbsp;000 til 130&nbsp;000 år gamle. «Fjøsanger-lokaliteten» ble oppdaget i 1968 da selknokler, skjell og planterester i morenejord kom for dagen under veibygging langs Straumeveien ovenfor Fana roklubb. Disse fossilene var skrapt opp av isbreen; men under morenen fantes uforstyrrete mellomistidslag som geologene boret seg ned til. Egentlig lette geologen Jan Mangerud etter «bergensleire» avsatt i yngre dryas (kuldeperiode for 12 800 og 11 600 år siden), men på Fjøsanger var det små klumper gytje i leiren. Da Mangerud talte opp pollenkorn i mikroskopet, fant han hovedsakelig pollen fra gran. Funnet måtte dermed være langt eldre; fra siste mellomistid, da klimaet i Europa var mye varmere enn nå.

Boringer ble iverksatt, ti meter ned til fast fjell som var dekket av morene, avsatt under nest siste istid. Over morenen ble det funnet et tykt lag silt full av haneskjell som i dag er vanligst fra Troms opp til Svalbard. Pollen skrev seg fra planter som i dag vokser i høyfjellet. Etter hvert som klimaet ble varmere, kom den hardføre bjørken og deretter eik, og det var hele skoger av eik og hassel i området. Østers og kamskjell trivdes, og skjell og kalkalger som ikke lenger lever nord for den engelske kanal. Mot slutten av Eem-perioden kom granen, som til forskjell fra dagens plantede gran på Vestlandet nådde Bergensdalen ved egen hjelp. Da kulden kom tilbake, og siste istid tiltok, ble det avsatt 3 meter breslam på Fjøsanger. Det virker som om en isbre bygget seg opp i Arna og kalvet i Nordåsvatnet. 

Fjøsanger er et trafikknutepunkt hvor hovedinnfartsåren til Bergen fra sør (Fjøsangerveien og motorveien Fritz C. Riebers vei) forenes med kryssende hovedveier (Straumeveien og Statsminister Michelsens vei).  

Fjøsanger er en del av grunnkretsene Kråkenes (Fyllingsdalen bydel) og Storetveit (Fana bydel) i Bergen kommune.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bergen byleksikon på nett, om Fjøsanger
Franca Rame

**Franca Rame** (født 18. juli 1929 i Villastanza, død 29. mai 2013 i Milano) var en italiensk skuespiller som hele sitt liv arbeidet nært sammen med sin ektemann, dramatikeren og skuespilleren Dario Fo.

Hun var også kjent som tradisjonsbærer av den gamle italienske improviserte teaterform *[[commedia dell'arte]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Svene Idrettslag

**Svene IL**, stiftet 7.juni 1931, er det lokale idrettslaget i Svene i Numedal, Buskerud. Svene IL har om lag 650 medlemmer, fordelt på ski-/skiskyttergruppe og fotballgruppe, i tillegg klubbdommere i fotball. A-laget i fotball spiller i dag i 7. divisjon. Fotballaget spiller sine hjemmekamper på Svene Gress og Stevningsmogen Kunstgress. Denne ligger ved klubbhuset og hoppbakken hvor Per Bergerud, tidligere verdensmester i skihopp, og Odd Grette, tidligere kongepokalvinner i hopp, boltret seg i sine yngre dager. Ski og skiskyting foregår på Stevningsmogen på Lampeland. Der finnes det også en flunkende ny kunstgressbane på Stevningsmogen på Lampeland.

## Hovedlandsmesterskap
* HL 2015 i skiskyting ble avholdt på Stevningsmogen arrangørklubbene var Svene IL og IL Bever`n.

## Kretsmesterskap
* Svene gutter 15 år ble kretsmestere i 2015.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
* Svene Idrettsplass - Nordic Stadiums
* Stevningsmogen Fritidspark - Nordic Stadiums
Svene

**Svene** er et tettsted i Flesberg kommune i Buskerud. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger i Numedal omtrent fem kilometer sør for kommunesenteret Lampeland, og 17 kilometer nord for Kongsberg.

Bygda har eget idrettslag, Svene IL, med fotballbane. Bygda hadde også egen hoppbakke, Svenekollen, som i flere år var helt grodd til, men som nå er delvis ryddet opp og brukes blant annet som akebakke. Tidligere verdensmester i skihopp, Per Bergerud, var medlem av Svene IL.

## Referanser
Numedalslågen

**Numedalslågen** er med sine 352&nbsp;km Norges femte lengste elv. Elven har sitt utspring på Hardangervidda og renner derfra gjennom Sæterdalen til Dagali og videre nedover Numedal til Kongsberg og gjennom Lågendalen ned til Larvik, hvor elven munner ut i sjøen.

Elven er også hovedelv i Numedalsvassdraget, med et nedbørsfelt på &nbsp;km².

Elven ble tidligere brukt til tømmerfløting. Strekningen fra sjøen og opp til Hvittingfoss er lakse- og sjøørretførende, og årlig rangeres Numedalslågen gjerne som en av Norges fire beste lakseelver. I 2020 ble det innmeldt fangst av 4&nbsp;069 laks med en samlet vekt på nær 17,5&nbsp;tonn, hvorav den største veide 16,6&nbsp;kg, samt 150 sjøørret med en samlet vekt på 158&nbsp;kg.

Sommeren 2007 hadde Numedalslågen en storflom, som førte til relativt store ødeleggelser langs hele vassdraget. Vannføringen var rundt 5 meter høyere enn vanlig i juli.

Størsteparten av kraftpotensialet i hovedelva er utbygget, bortsett fra strekningen mellom Hvittingfoss og Larvik, samt Godfarfossen i Dagali. Det første kraftverket som ble bygget var Nore I, som sto ferdig i 1928, og utnyttet Norefallene mellom Tunhovdfjorden og Rødberg.

### Numedalslågen renner gjennom
* Buskerud fylke:
** Hol
** Nore og Uvdal
** Rollag
** Flesberg
** Kongsberg
* Vestfold fylke:
** Larvik

## Grønn Dal-samarbeidet
Grønn Dal-samarbeidet arbeider med prosjekter og tiltak på en rekke områder for forvaltning og utnyttelse av ressurser og muligheter som er tilknyttet Numedalslågen.

Samarbeidet består av kommunene Larvik, Kongsberg, Flesberg, Rollag samt Nore og Uvdal.


Laksefiske.jpg|Laksefiske på Stubben i Numedalslågen.
Norefallene Numedalslågen.jpg|De vanligvis tørrlagte Norefallene i Numedalslågen under flommen i juli 2007
DJI0025.jpg|Hvittingfoss kraftverk.


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vog

**Vog** eller **VOG** kan referere til:

* Våg (måleenhet), ca. 18-23 kg
* Vulkansk smog, luftforurensning
* Voyager Airlines, ICAO-flyselskapskode VOG
* Volgograd internasjonale lufthavn, IATA-kode VOG
Lampeland

**Lampeland** er et tettsted og administrasjonssenteret i Flesberg kommune i Buskerud. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger ved Numedalslågen omtrent 22 kilometer nord for Kongsberg sentrum.

Tettstedet har sitt navn fra gården Lampeland som ligger sentralt i tettstedet. Navnet antas å være fra 1400-tallet. På den tiden lå gården under Mariakirken i Oslo og gården ble leid ut. En som leide en gård ble kalt en landbu og navnet ble Landbuland som etter hvert ble forenklet til Lampeland.

Lampeland Hotell driver kurs/konferansevirksomhet og har kafeteria og gatekjøkken.

Den amerikanske astronomen Carl Otto Lampland var andre generasjons utvandrer fra Flesberg. Det finnes oppkalt etter ham Lampland-kratere på både månen og Mars og asteroiden 1767 Lampland.

## Referanser
Fredrikshalds teater

**Fredrikshalds teater** ble oppført i 1838 på initiativ fra Det dramatiske Selskab. Teateret ble tegnet av Balthazar Nicolai Garben. 

Haldens teatergrupper setter opp stykker her, blant annet Brageteateret som var fast inventar fra 1910. Teateret drives og eies i dag av stiftelsen Halden historiske Samlinger, den samme stiftelsen som også drifter museene på Fredriksten festning og herregården Rød herregård i Halden. 

## Eksterne lenker
* 
* Halden historiske samlinger

## Kilder
* Parmer, Vidar. Teater på Fredrikshald
Kjølevæske

**Kjølevæske** er en betegnelse på en væske (freon) som har til oppgave å transportere termisk energi fra et sted til et annet. For å oppnå dette, bør det være en innstilt vannmengde som gjør at den klarer å varme/kjøle til riktig innstilt temperatur spesifikk varmekapasitet. Mens for freon så bruker man en ekspansjons-ventil som går inn til en fordamper som spruter inn freon og dermed kjøler, aggregattilstanden er da væske helt til den har blitt varmet opp å blir damp. Fordi vann er den væsken med høyest spesifikk varmekapasitet som er flytende ved normalt trykk og temperatur, er dette det mest brukte mediet i  kjølemaskiner/varmepumper som kjøler ned eller varmer opp vannet og transporterer dette videre.

Begrepene kjølevæske og **frostvæske** brukes litt om hverandre. Begge er ofte blandinger av vann og glykol, men frostvæske brukes oftest som frostsikring, mens kjølevæske kan ha tilsetninger for smøring.

## Tilsetninger
Mediet (væsken) skal holde flytende aggregattilstand ved lav temperatur, vanligvis også ved høy temperatur. Derfor er det vanlig å tilsette stoffer som senker frysepunktet, for eksempel alkoholer (glykol). Vann som fryser til is ekspanderer og kan føre til frostsprengte rør/radiatorer. Varmetransporten stopper også hvis kjølemediet fryser, og kjølemaskinen/varmepumpen vil ikke fungere.

## Formål
Kjølevæske brukes til å oppnå et av følgende 4 mål:
* Jevne ut en temperaturforskjell mellom steder eller tidspunkt.
* Utnytte den ovennevnte temperaturforskjellen til å gjøre mekanisk arbeid, for eksempel med en stirlingmotor eller en dampmotor. Dette vil også bidra til å utjevne temperaturforskjellen.
* Lage en temperaturforskjell ved hjelp av mekanisk arbeid. Det gjøres med en såkalt varmepumpe, slik som finnes i kjøleskap.
* Transportere varme bort fra noe som trenger kjøling. For eksempel en bilmotor, båtmotor, eller prosessor i en datamaskin.

## Referanser
Mossos d’Esquadra

**Mossos d’Esquadra** er politistyrken i Catalonia. *Mossos d’Esquadra* betyr «Gutta i (politi)styrken». Dette er den eldste sivile politistyrken i Europa. Den ble opprettet i det 17. århundre for å beskytte folket i Catalonia. Gjennom tidene har styringen av styrken skiftet mellom de katalanske selvstyremyndighetene og det spanske militære. Siden 1980 har det vært styrt av de katalanske myndighetene. Denne styrken erstatter de spanske politistyrkene i Catalonia. Utskiftningsprosessen startet i 1994 og ble fullført i 2008. Den spanske politistyrken vil fortsatt ha noen betjenter i området, i arbeidet med terrorisme, immigrasjon og andre begrensede saker.

## Distinksjoner

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Offisiell hjemmesiden til den katalanske politistyrken
Ertzaintza

**Ertzaintza** er politistyrken i Baskerland, en av de spanske autonomas. Den tilsvarer Mossos d'Esquadra i Catalonia.

## Grader

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Ulla Procopé

**Ulrika Eleonora Matilda «Ulla» Procopé** (født 17. november 1921 i Helsingfors, død 21. desember 1968 i Tenerife) var en finsk formgiver.

## Utdanning
Procopé var utdannet ved Taideteollinen keskuskoulu/Konstindustriella läroverket i Helsingfors, og ble uteksaminert derfra i 1948.

## Designer ved Arabia
Hun arbeidet ved Arabia fra 1948 til hun døde i 1968. Hun var spesialist på brukskeramikk, og formgav mange serviser – både modeller og dekorer. Blant hennes særlig kjente serviser er det rustikke, brune steingodsserviset *Ruska*.

## Servise og modeller (utvalg)

* *S-modellen*:
** *Ruska* steingods med brun spettete glasur. Satt i produksjon i 1961 og var fremdeles i produksjon i 1999. Ruska kaffekoppen er Arabias mest solgte kaffekopp gjennom tidene. Ulla Procopé utarbeidet både modellen og glasuren.
** *Anemone* med håndmalt blå blomsterdekor. 
** *Rosmarin* med håndmalt blomsterdekor i rustrødt og brunt. 
* *Liekki*, en serie ildfaste kar og fat. Brunglasert steingods.
* Tekanne modell *GA*, i to størrelser og med flere glasurutføringer, blant annet matt svart, matt brun og matt hvit. 
* Tekanne modell *GD* med sukker- og fløtesett, også den med tekanne i to størrelser, og med ulike glasurer: 
** *Kaarna*, matt brun. 
** *Mahonki*, blank brun.
** *Matt hvit*.
* Modellen *ND*
** *Valencia*, håndmalt koboltblå dekor på hvit bunn. Serviset var i produksjon fra 1961 til 2002. Til 1979 ble det laget i fajanse, etterpå i hvitt steingods.
** *Purpuri-jenkka*, en annen håndmalt Ulla Procopé dekor på *ND*-modellen.

Hun formgav også modellen til de velkjente marmeladekrukkene modell *FA* som Raija Uosikkinen laget dekoren *Pomona* til. Hun fomgav også en annen velkjent marmeladekrukke, modell *AL* med basthank. Den ble glasert i samme glasurfarger som Kaj Francks Kiltaservise.

## Samlinger hun er representert ved
* Arabia Museo, Helsingfors
* Victoria and Albert Museum, London

## På verdensveven
* Arabia Museo
* Design Addict

## Referanser


## Kilder
* S.E. Vingedal – Porslinsmärken ISBN 91-37-07996-4
* Red. Erik Zahle – Brukskunst i hjemmet 
* Arabias produktkatalog 1967.
Hermann Bongard

**Hermann Bongard** (født 19. november 1921 i Christiania, død i	20. januar 1998 i Bærum) var en norsk tegner, brukskunstner og formgiver.

## Virksomhet
Bongard ble utdannet ved Statens håndverk- og kunstindustriskole i Oslo 1938&ndash;1941.

Fra 1947 til 1955 var han glasstegner for Christiania Glasmagasin. Han formga der gravyrer for vaser og fat, men etterhvert også egnet emne for disse dekorene, altså ulike vaser, fat, pokaler og annet som ble fremstilt ved Hadeland Glassverk. Da Hadeland Glassverk begynte K-glasserien i 1952 utnyttet Bongard muligheten til å begynne å ekperimentere med farger og teknikker og han formga en del svært bra kunstglassbiter. Han tegnet også noen drikkeglasserier, for eksempel *Hermann*, *Ambassadør*, *Liqueur* og *Tullik*.

Fra 1955 til 1960 arbeider han freelance som brukskunst- og industriformgiver. Han arbeider blant annet som konsulent for Figgjo Fajanse og formga modeller og dekorer for dem, mellom annet serviset *A la carte*. For Oslo sølvvareverksted tegnet han sølvbestikket *Taffel*.

Fra 1960 til 1964 var han kunstnerisk leder for Brukskunstorganisasjonen PLUS i Fredrikstad. Fra 1966 til 1968 var han formgivningssjef hos Cappelen forlag.

I 1968 ble han ansatt som lærer ved Grafisk avdeling på Statens håndverk- og kunstindustriskole, fra 1971 til 1985 var han førsteamanuensis samme sted. Han fikk også statens arbeidsstipend for kunstnere 1971.

Han arbeidet også med tre, stål, smijern, tinn, manilarør og annet. Han tegnet pengesedler og formga firmaemblemer og han arbeidet med grafikk.

I 1956 designet han Vinmonopolets symbol. 

## Priser og utmerkelser
* 1950 Vant åpen konkurranse om porselensservise utlyst av Stavanger Fayancefabrik AS
* 1954 Gull- og sølvmedalje på Triennalen i Milano
* 1956 Vant åpen konkurranse om formgiving av rustfritt stål utlyst av Polaris Fabrikker, Sandnes
* 1957 Lunningprisen
* 1969 Den norske Bokkunstprisen
* 1982 Jacobprisen

Hans arbeider er representert i Glasmuseet i Växsjö, Sverige; Kunstindustrimuseet i Oslo; Nordenfjeldske kunstindustrimuseum; Smithsonian Institute, USA; The Whyte Gallery, Washington, USA; Utenriksdepartementes faste samling av brukskunst og Victoria and Albert Museum, London, Storbritannia

## Referanser


## Litteratur
* *Tegneren Hermann Bongard*. Kunstindustrimuseet i Oslo, 1971. 107 sider. (Navn i norsk brukskunst; 1) 
* Mats Linder. «Hermann Bongard : en norsk multidesigner» I: *Samler & antikkbørsen*, nr 7, 2010

## Eksterne lenker
* 
* Objekter av Hermann Bongard i samlingen til Nasjonalmuseet
Kaj Franck

**Kaj Gabriel Franck** (født 9. november 1911 i Viborg, Finland, død 26. september 1989 på Santorini, Hellas) var en finsk formgiver.

Han ble utdannet ved kunstindustriskolen i Helsingfors på 1930-tallet, der han studerte møbeldesign. Etter skolen tok han arbeid ved en tekstilforretning, ved siden av arbeidet der formgav han noen få møbler som skulle vise seg å bli storparten av hans møbelproduksjon. I 1937 ble han ansatt som leder ved tekstilbedriften Yhdistyneet Villatehtaat Oy, kort tid etterpå byttet han arbeidssted til Artek. 

I 1945 begynte han ved Arabia. Året etter, i 1946, ble han med i en konkurranse som Iittala lyste ut i dekorativ glasformgiving. Der vant han både andre- og tredjepremien, mens Tapio Wirkkala vant førstepremien. Etter dette arbeidet han for Iittala et par år før han ble overført til Nuutajärvi i 1950, der han formga både bruksglass og kunstglass. 

Samtidig med arbeidene for Iittala og Nuutajärvi fortsatte han arbeidet som formgiver og kunstnerisk leder for Arabia. I 1953 ble den nye serien Kilta lansert derfra. Det var ikke et vanlig servise, tanken var at folk ikke skulle kjøpe et helt servise, de skulle kjøpe akkurat de delene de trengte i akkurat de fargene de ville ha, og gjerne blande dem med deler fra andre serviser. Delene i Kilta ble lagd slik at de kunne brukes til flere formål, slik at en ikke trengte så mange forskjellige deler som skulle ta opp den dyrebare plassen i de trange kjøkkenskapene i moderne boliger. Unødvendige håndtak var det heller ikke på Kilta-delene, og bremmen på tallerknene ble også forminsket. Delene skulle være stablevenlege. Kilta ble lagd i ildfast fajansegods og kom i ulike ensfargede utgaver (blant annet gul, grønn, svart, hvit og blå). 

Kaj Franck arbeidet også som lærer ved Universitetet for kunst og design i Helsingfors.
__NOTOC__
## Priser (utvalg)
* 1951 Gullmedalje ved Triennalen i Milano
* 1954 Diplome d'honneur, Triennalen i Milano
* 1955 Lunningprisen
* 1957 Grand Prix, Triennalen i Milano
* 1957 Compasso d'Oro

## Innkjøpt av museer o.l. (utvalg)
* Arabian museo, Helsingfors
* Cooper-Hewitt Museum, New York
* Corning Glass Museum, Corning NY, USA
* Musée des Arts Decoratifs, Paris
* The Museum of Modern Art, New York
* Nuutajärven lasimuseo, Nuutajärvi, Finland
* Stedelijk Museum, Amsterdam
* Suomen lasimuseo, Riihimäki, Finland
* Victoria and Albert Museum, London

## Referanser


## Kilder
* Arabia Museet

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Design Addict
Plasmaskjerm

Et plasmaskjermpanel (PDP) er en type flatskjerm som bruker små celler som inneholder plasma: ionisert gass som reagerer på elektriske felt. Plasmaskjermer har ingenting å gjøre med LCD-skjermer, selv om begge er flatskjermer. Plasmaskjermen har fått navnet sitt fra lysrørets virkemåte: den ioniserte strømførende gassen i et lysrør kalles nemlig et plasma.

Plasma-TV-en kom på markedet i 1999, men teknologien har vært kjent siden 1964. De første plasmaskjermene var ikke annet enn små punkter med lys som ble startet som laboratorieeksperimenter. Teknologien ble utviklet og forbedret, og på slutten av 60-tallet var den avansert nok til å konstruere geometriske former. I dag har teknologiske fremskritt innenfor høyhastighets digital databehandling, materialer og avanserte produksjonsmetoder muliggjort lyssterke, kontrastrike plasmaskjermer.

Plasmaskjermer bruker mye energi sammenlignet med LCD- og billedrørskjermer. Det er teknisk mulig å lage 4K- eller 8K-plasmaskjermer, men da ville energiforbruket bli svært høyt. Plasmaskjermer kan heller ikke lages så slanke som moderne LCD-skjermer. Kuro-skjermene fra Pioneer regnes som de beste plasmaskjermene som er laget, men Pioneer la ned produksjonen i 2009. Panasonic fortsatte å produsere plasmaskjermer fram til 2013, og i 2014 la LG og Samsung som de siste ned produksjonen.

## Ulemper
Før var innbrenning av bilde en fare i plasmaskjermer, men nå er ikke det et stort problem.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jüdisches Museum Berlin

**Jüdisches Museum Berlin** er et museum i Berlin som dokumenterer 2 000 års jødisk historie i Tyskland.

Det jødiske museet i Berlin ble første gang åpnet i 1933 i Oranienburger Straße, men ble stengt i 1938. Idéen om å gjenopprette museet ble først lagt fram i 1971, og en «forening for et jødisk museum» ble grunnlagt i 1975. Etter at Berlins bymuseum hadde vist en utstilling om byens jødiske historie i 1978, ble det åpnet en egen jødisk avdeling i bymuseet. I 1999 ble denne avdelingen gitt status som selvstendig museum. En egen bygning av Daniel Libeskind ble fullført i 1998 og offisielt åpnet i 2001. Museet har blitt et levende senter for jødisk historie og kultur i Europa.

Direktøren for museet er professor W. Michael Blumenthal, som opprinnelig er fra Berlin og var amerikansk finansminister under president Jimmy Carter.

## Litteratur
* Schneider, Bernhard, *Daniel Libeskind, Jewish Museum Berlin*, Pestel forlag, ISBN 3-7913-2075-0

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bilder fra museet
Lindisfarne Castle

**Lindisfarne slott** er en forhenværende borg og nåværende lystslott på øya Lindisfarne i Northumberland i England. Øya er for det meste ganske flat, men domineres av en fjelltopp eller høy klippe kalt Beblowe Crag. Slottet er bygd på denne.

Da klosteret på Lindisfarne ble nedlagt på 1500-tallet ble bygningene brukt som depot for den engelske marinen. I 1542 ga Henrik VIII jarlen av Rutland i oppdrag å befeste anlegget i tilfelle angrep fra Skottland. Det ble imidlertid ikke bygget noen anlegg på Beblowe Crag før i 1549. I 1570-71 ble det bygget et lite fort her oppe. I og med personalunionen mellom England og Skottland i 1603 forsvant betydningen av å ha en militærbase på Lindisfarne, og anleggene forfalt. 

I 1901 ble fortet kjøpt av forleggeren Edward Hudson, som fikk arkitekten Edwin Lutyens til å bygge det om til et lystslott. Fortets grønnsakhage ble omgjort til et hageanlegg i tidens stil. I dag er slottet, hagen og kalkbrenneriet like ved overtatt av The National Trust, og er åpent for publikum.

## Referanser
Filippinenes regioner

Filippinene er inndelt i 18 regioner, inkludert hovedstadsområdet og noen områder med særskilt politisk-rettslig status. Regionene er igjen inndelt i provinser.
## [[Luzon]]

## [[Visayas]]

## [[Mindanao]]

## Nedlagte regioner
Følgende er regioner som ikke eksisterer, og forklaringer på disse regionenes status følger den enkelte regions navn.
*Southern Tagalog (delt inn i CALABARZON eller Region IV-a og MIMAROPA eller Region IV-B)
*Western Mindanao (nå Zamboanga Peninsula, ennå betraktet som Region IX)
*Central Mindanao (nå SOCCSKSARGEN, ennå betraktet som Region XII)
*Southern Mindanao (nå Davao, ennå betraktet som Region XI)
## Se også
* Filippinenes provinser
## Referanser


## Eksterne lenker
* National Statistical Coordination Board 
* Philippines-Archipelago (Political Map)
* National Statistics Office
Daniel Gabriel Fahrenheit

**Daniel Gabriel Fahrenheit**, eller Gabriel Daniel Fahrenheit (født 24. mai 1686 i Danzig, død 16. september 1736 i Haag) var en tysk fysiker og instrumentmaker. Temperaturenheten fahrenheit (F) er oppkalt etter ham. Denne enheten var lenge i bruk i Tyskland, og brukes fremdeles i USA.   
    
## Referanser


## Litteratur
    
* Grigull, Ulrich (1987): *Daniel Gabriel Fahrenheit: Leben und Werk*; C.H. Beck Verlag; ISBN 3-7696-4721-1

## Eksterne lenker
    
* https://web.archive.org/web/20050207031815/http://www.weltchronik.de/bio/cethegus/f/fahrenheit.html
Stoke Newington

**Stoke Newington** er et området i distriktet Hackney i nordøstlige London. Det ligger 8 km nordøst for Charing Cross. Clissold Park og den historiske kirkegården Abney Park Cemetery ligger i Stoke Newington. Stedet er også kjent som fødestedet til forfatteren Daniel Defoe. Gaten Stoke Newington Church Street var stedet for den opprinnelige grenden eller landsbyen Stoke Newington, som igjen ga navn til det gamle sognet. Lokalbefolkningen kaller sitt område for «Stokey».

## Historie
Det har vært bosetning ved stedet i over tusen år, og det har blitt funnet levninger av hva som tolkes som angelsaksere ved elven Lea. I middelalderen og tudortiden var stedet en liten landsby i utkanten av London, og mange reisende stoppet der for forfriskninger før de fortsatte reisen nordover eller inn til byen.  Middelalderlandsbyen vokste opp rundt to like steder, Newington Green og krysset Church Street som nå heter Stoke Newington High Street.

Mange som kom utenfra har blitt nedtegnet her fra og med 1400-tallet: to menn fra Flandern bodde her i 1436; en prest ble fengslet for å ha gjentatt sladde om dronningen i 1562, og et skudd ble fyrt mot kongen fra et hus i Stoke Newington i 1675; og i 1709 bygget sognet fire hus for protestantiske flyktninger fra Rheinland-Pfalz i dagens Tyskland.

I løpet av 1700- og 1800-tallet ble landsbyen absorbert av London, og opphørte å eksistere som en selvstendig enhet. Flere store hus ble bygget der for å huse nyrike londonboere. 

Under den andre verdenskrig ble mye av området ødelagt i blitzen, og mange ble hjemløse. Flere av de historiske bygningene overlevde mirakuløst nok. Etter krigen ble det anlagt store boligområder i de utbombede områdene. Disse ble regnet som gode steder å bo i de første årene etter krigen, men ble etterhvert hjemsøkt av fattigdom og kriminalitet. 

Stoke Newington er nå et multikulturelt område, med store asiatiske, tyrkiske og vestindiske samfunn. Senere har det kommet flere polske og somaliske innvandrere.

## Kommunikasjon
De nærmeste undergrunnsstasjonene er

*Manor House undergrunnsstasjon
*Finsbury Park stasjon
*Highbury & Islington undergrunnsstasjon

Nærmeste jernbanestasjoner:

*Rectory Road jernbanestasjon
*Stoke Newington jernbanestasjon

## Referanser
Magma

**Magma** er smeltet stein som befinner seg under jordskorpen. Magmaen er lett og befinner seg under høyt trykk, og kan derfor trenge opp til overflaten blant tyngre skorpebergarter og strømme ut som følge av jordskjelv og vulkanutbrudd (erupsjon) eller gjennom sprekker og ganger i jordskorpen (intrusjon). Når magma kommer opp til overflaten som flytende steinmasse av 800 - 1250 graders varme, kalles den lava. Ordet "magma" er gresk og betyr grøt eller deig. 

Magmaen er lettere enn de nedre, størknede bergartene i jordskorpen, og stiger derfor oppover. Grunnlaget for at jordskorpen åpner for magmaen er ofte enten at det finnes et varmepunkt (diapir) som magmaen stiger opp langs, eller at jordskorpen sprekker som følge av platetektonikk. Av magma dannes magmatiske bergarter som kan størkne allerede under overflaten (dypbergarter), på overflaten (dagbergarter), eller i sprekker som siden blottstilles (gangbergarter). Når magma størkner i sprekker og ganger stivner den sakte, slik at *intrusive* gangbergarter ofte er grovkornede. Når magmaen trenger helt opp til den kalde jordoverflaten som dagbergarter stivner den raskt og får en mer finkornet sammensetning. I begge tilfeller vil bestandige mineraler krystalliseres i smeltemassen.

Magma består av tidligere utkrystalliserte mineraler, vanndamp, og en rekke ufarlige eller farlige gasser som eksempelvis karbondioksid, metan og klor. Vulkansk erupsjon av magma (lava) kan føre til gassutslipp som fører til død blant mennesker og dyr.

## Referanser
Serra da Capivara

**Serra da Capivara** er en nasjonalpark sørvest i delstaten Piauí i Brasil. 

Området er rikt på hellerisninger og hulemalerier som ble oppdaget på 1960-tallet. Nasjonalparken ble oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv i 1991. Utgravninger viser at det var bosetninger i området for 25 000 år siden. Dette funnet står i kontrast til den aksepterte teorien om at det amerikanske kontinent ble bosatt av nomader som kom over Beringstredet for 12 000 år siden.

## Eksterne lenker
* UNESCOs beskrivelse av Serra da Capivara
* Brasils ambassade i London, informasjon om Serra da Capivara
Stender

:*For samfunnsklassebegrepet, se [[stand]]*

En **stender** er det primære vertikale konstruksjonselementet i vegger i trehus bygd med bindingsverk. Både innvendig og utvendig kledning er som oftest festet til stenderne.

## Avstander
Stenderne er plassert med jevne mellomrom langsetter veggen og bærer de vertikale lastene fra overliggende konstruksjoner. I Norge er avstanden senter-til-senter (cc) mellom stendere vanligvis 450 mm eller 600 mm siden dette går opp med standardiserte platebredder på 900 mm og 1200 mm.

## Stålstendere
I noen nybygg brukes stålstendere som et rimeligere og ikke-brennbart alternativ til trestendere, særlig til ikke-bærende veggger i kontor- og næringslokaler. De er dårlig egnet som spikerslag for oppheng av gjenstander. For eksempel er det mulig å benytte blindmutter, eller anker i form av vippeanker, selvborende plugg eller ekspanderplugg som ligner på de som brukes til gipsvegger.

Stålstendere lages i galvanisert tynnplatestål, altså blikk. Typisk tykkelse er 0,56 mm. Stålet valses til U-formede profiler, som benyttes til stenderverk i ytter- og innervegger. I Norge blir stålstendere brukt i alle typer bygg unntatt eneboliger, hytter og andre småbygg. Den største aktøren i Norge er Europrofil, som også har utviklet løsninger for brannskille og lyddemping ved bruk av stålstendere i kombinasjon med gipsplater. Det finnes også noen mindre utenlandske aktører i det norske markedet, som Lindab og Ruukki.

## Referanser


## Se også
* Bjelke
* Bindingsverk
* Drager
* Spikerslag, et solid forankringspunkt for å henge opp noe av en viss belastning

## Eksterne lenker
* Stender i BoligABSs ordliste
Shannon-Weaver-modellen

**Shannon-Weaver-modellen** er en kommunikasjonsmodell utviklet av matematikeren Claude Elwood Shannon og Warren Weaver, som ble lansert i boken *The Mathematical Theory of Communication* i 1949. Modellen er en av de mest kjente overføringsmodellene. Modellen forutsetter at all utveksling av informasjon må inkludere minst seks elementer; en kilde, en koder, ett budskap, et medium, en omkoder, og en mottaker. Modellen er teknologisk orientert, noe den har blitt kritisert for. Den fokuserer i stor grad på avsending og mottak av informasjon, og ser på kommunikasjon som en enveisprosess.

## Eksterne lenker

* The Mathematical Theory of Communication
Richard Codey

**Richard James Codey** (1946–2026) var en amerikansk politiker (D) som var midlertidig guvernør i New Jersey, USA, etter at guvernør James McGreevey trakk seg i november 2004, og til januar 2006 da perioden tok slutt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Atommasseenhet

**Atommasseenheten** er enheten som bruker til å uttrykke størrelsen av atommasser. Den blir betegnet med bokstaven u  og er tilnærmet lik massen til et nukleon i atomkjernen. Idag defineres den som nøyaktig 1/12 av massen til den nøytrale karbon-isotopen 12C når dette atomet er i sin grunntilstand:

:  1\mathrm{u} = \frac{1}{12}m\left({}^{12}\mathrm{C}\right)

Denne enheten blir også brukt for massen av molekyler og kalles ofte i slike sammenhenger for 1 Dalton med symbol Da, oppkalt etter den engelske fysikeren John Dalton (1766–1844), som var utvikleren atomteorien for et stoff.

Massen til 12C  definerer også Avogadros konstant *N<sub>A</sub>* ved at 12&thinsp;g (0.012 kg) av denne isotopen er 1&thinsp;mol og skal inneholde   atomer.  Derfor er *N<sub>A</sub>*(12 u) = 12&thinsp;g/mol som er den molare massen til  12C. Herav følger at

:  1\mathrm{u} = {1\, \mathrm{g} \over 6,0221413\times 10^{23}} = 1,660539\times 10^{-27}\, \mathrm{kg}  = 931,494 \mathrm{MeV/c^2} 

Fra definisjon følger at atommassen  til 12C er 12&thinsp;u. For andre isotoper eller atomer er atommassen *m* ikke heltallig når den måles i enheten u, men alltid omtrentlig lik summen av antall nukleoner i atomet eller molekylet. Dette skyldes primært bindingsenergien som holder nukleonene sammen. For eksempel er  *m*&thinsp;(14C) = 14,003242&thinsp;u og  *m*&thinsp;(56Fe) = 55,934939&thinsp;u, mens   *m*&thinsp;(4He) = 4,002603&thinsp;u og  *m*&thinsp;(1H) = 1,007825&thinsp;u. I noen sammenhenger trenger man også massen til et proton *m*(p) = 1,007276&thinsp;u,  et nøytron *m*(n) = 1,008665&thinsp;u, og et elektron *m*(e) = 0,000549&thinsp;u. Man ser at *m*&thinsp;(1H) = *m*(p) + *m*(e) da bindingsenergien 13,6&thinsp;eV til hydrogenatomet 1H er neglisjerbar i forhold masseenergiene til elektronet og protonet.

SI-enheten mol for stoffmengde er definert ved at 1&nbsp;mol av stoffet skal inneholde *N<sub>A</sub>* fundamentale enheter, atomer eller molekyler. Molar masse  *M* er massen til 1 mol av stoffet, det vil si *M = N<sub>A</sub>&thinsp;m* og får dermed enheten g/mol med en numerisk verdi som er like stor som atommassen målt i u. For eksempel er den molare massen for jern *M*&thinsp;(56Fe) = 55,934939&thinsp;g/mol, mens for helium *M*&thinsp;(4He) = 4,002603&thinsp;g/mol.

I praksis benytter man ofte midlere atommasser for et stoff som vil avhenge av hvilke isotoper som inngår. Dette er vanligvis tilfelle i kjemi hvor man ofte sløyfer betegnelsen u, særlig i tabeller. Der angis den molare massen på samme måte som for de rene substanser.

## Litteratur

* 
*
Unit

**UNIT** kan referere til
* Universitetet i Trondheim, nå Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
* Unit – Direktoratet for IKT og fellestjenester i høyere utdanning og forskning
* Atommasseenhet
Guarani (folk)

**Guarani** er en urbefolkningsgruppe som lever i Paraguay samt enkelte regioner av Argentina, Brasil og Bolivia. De aller fleste medlemmene av folkegruppa snakker språket guarani.

Guaranifolket er en del av en større urbefolkningsfamilie i Sør-Amerika med flere kulturelle og språklige fellestrekk (tupí-guaraní). De første europeerne som koloniserte Sør-Amerika, traff disse urfolkene på flere ulike steder på østkysten av kontinentet. Guarani er også det opprinnelige språket til denne gruppen og ett av to offisielle språk i Paraguay. Landet har også kalt myntenheten sin guarani.

De bolivianske guaraníene har sitt eget parallelle rettssystem, som er anerkjent i grunnloven, og som brukes av folket som et supplement til det vanlige rettssystemet.

## Eksterne lenker
* 
* World Monuments Watch
* Guarani, The Language of the People

## Referanser
Per Bredesen

**Per Bredesen** (født 22. desember 1930, død 3. oktober 2022) var en norsk fotballspiller. Han var proffspiller i Italia i mange år, og regnes som en av Norges beste spillere gjennom tidene av NFFs tidligere generalsekretær Nicken Johansen. Hans posisjon på banen var indre høyre, som grovt sett tilsvarer offensiv midtbanespiller etter dagens begreper.

Bredesen startet karrieren i Ørn-Horten på slutten av 1940-tallet, og ble raskt anerkjent som et av de største talentene i norsk fotball. Han debuterte på  allerede som 18-åring i 1949. Totalt spilte Bredesen 18 A-landskamper, og scoret sju landslagsmål, før han i 1952 ble signert av den italienske klubben SS Lazio.

Bredesen spilte tre sesonger i Lazio, og spilte senere for Serie A-klubbene Udinese Calcio, AC Milan, AS Bari og FC Messina Peloro. I 1957 ble han som første, og inntil 2023 eneste nordmann, italiensk seriemester med Milan. Totalt spilte Bredesen 212 kamper, og scoret 50 mål i italiensk fotball. Han la opp som profesjonell spiller, og returnerte til Norge i 1961, der han fortsatte karrieren på Ørn.

Da Bredesen ble Italia-proff, ble han også uaktuell for landslagsspill på grunn av Norges Fotballforbunds selvpålagte amatørbestemmelser, som sa at enhver spiller som mottok betaling for å spille fotball, ble utestengt fra landslagsspill. Denne særnorske regelen ble opphevet i 1969, men da hadde Bredesen spilt sin siste sesong for Ørn Horten.

I 1962 ga han ut boken med tittelen *Fotballen er rund* på 146 sider på Aschehougs forlag.

## Karriere som spiller

 Kun seriekamper.

## Bibliografi
*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Per Bredesen på worldfootball.net
*  Per Bredesen eu-football.info
*  Per Bredesen - Et italiensk proffeventyr på fotballmuseet.blogspot.no, Publisert 7. august 2009.
*  Per Bredesen – den glemte legenden på www.trenerforeningen.no, Publisert 14. november 2013 av Øyvind Johannessen.
*  Solstrålen fra Horten på www.fotballsonen.com, Publisert 9. februar 2013 av Kasper Meidell.
Julie Nixon Eisenhower

**Julie Nixon Eisenhower** (født 5. juli 1948 i Washington, D.C. i USA) er en amerikansk forfatter. Hun er yngste datter av den tidligere amerikanske presidenten Richard Nixon og Pat Nixon, og gift med David Eisenhower, barnebarnet til den 34. presidenten, Dwight D. Eisenhower.

Eisenhower har sin utdannelse fra Smith College og Catholic University of America. Hun har skrevet flere bøker, og arbeidet som redaksjonssekretær i magasinet Saturday Evening Post. 

Siden hun er i nær familie med to tidligere republikanske presidenter vakte det oppsikt i USA da hun i 2008 ga økonomisk støtte til demokraten Barack Obamas kampanje ved presidentvalget.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Son (buddhisme)

**Son** eller **seon** er en retning innen buddhismen som praktiseres i Korea. Son har utviklet seg slik som zen i Japan fra chan-buddhismen i Kina og er en del av Mahāyāna-buddhismen.

I son legges det vekt på dhyāna (meditasjon).

## Litteratur
*
Son (andre betydninger)

**Son** betyr sønn på nynorsk, islandsk, norrønt og engelsk. Det kan også vise til:

*Son, tettsted i Vestby kommune i Akershus
*SON &ndash; forkortelse for Straffedes organisasjon i Norge
*Son (buddhisme), koreansk zen-buddhisme
*Son (navn), koreansk og vietnamesisk mannsnavn
*Kubansk musikk og danseform