open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anomalacra

* se systematisk inndeling

***Anomalacra*** er en slekt av biller som hører til gruppen praktskarabider (Rutelinae) i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
En middelsstor, avlang, blankt gulbrun skarabide, ikke påfallende hårete og uten metallisk glans. Snuten er noe ovalt forlenget.
## Levevis
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det sørvestlige Nord-Amerika (Arizona, det nordlige Mexico).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
***** Underfamilien Praktskarabider, Rutelinae MacLeay, 1819
****** Stammen Anisopliini
******* Gruppen Anisopliina
******** Slekten *Anomalacra* Casey, 1915 
********* *[[Anomalacra clypealis]]* (Schaeffer, 1907) (synonym *Anomalacra werneri* Howden, 1955)

## Eksterne lenker
* Bilde av arten
* Tegning av arten
*
Callirhinus

***Callirhinus metallescens*** er en bille som hører til gruppen praktskarabider (Rutelinae) i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
En middelsstor, metallisk farget skarabide uten påfallende hårkledning. Arten er ganske variabel i fargen. "Snuten" (clypeus) er trukket ut og oppbøyd i spissen. Pronotum er gjerne svart med metallglans, med lyse sidekanter. Dekkvingene kan være gulbrune i den fremre delen. Ellers har den ofte et stort innslag av metallisk grønt.

## Levevis
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. De kan gjøre skade på sukkerrør der de etterlater seg ruller av sammenrullede bladfibre etter å ha spist de bløtere delene av bladet. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.

## Utbredelse
Arten har en ganske begrenset utbredelse i det sentrale Mexico.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien Praktskarabider, Rutelinae MacLeay, 1819
****** Stammen Anisopliini
******* Gruppen Anisopliina
******** Slekten *Callirhinus* Blanchard, 1851 
********* *[[Callirhinus metallescens]]* Blanchard, 1851

## Kilder
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Callirhinus metallescens*: http://museum.unl.edu/research/entomology/Guide/Scarabaeoidea/Scarabaeidae/Rutelinae/Rutelinae-Tribes/Anomalini/Anomalini-generic-pages/Callirhinus/Callirhinus.html
* Morón, Miguel-Angel & Hernández-Rodríguez, Salvador (1996). Observaciones sobre la variación cromática y los hábitos de 
*Callirhinus metallescens* Blanchard (Coleoptera: Melolonthidae, Rutelinae). Med tegninger av fargevarianter.http://gidearchive.blogspot.no/2014/03/n-43-miguel-angel-moron-y-salvador.html

## Eksterne lenker
*
Långströms bauta

**Långströms bauta** er et minnemerke i Fordalsmarka ved veien til Forradal, en sidedal til Stjørdalen. Bautaen ble i 1931 reist til minne om kaptein Peter Långström i karolinergeneral Carl Gustaf Armfeldts hær, som inntok Trøndelag i 1718.

Etter at hæren ikke klarte å innta Trondheim høsten 1718, ble Långström sendt tilbake som ordonnans til svenskekongen med bud om forsterkninger til Armfeldt. Långström og hans ryttere slo leir ved Fordal den 4. desember, i påvente av å krysse den islagte elva Forra neste morgen. Samtidig gikk det bud mellom gårdene, og da morgenen kom, lå 62 bønder klare bak forhugninger i Fordalsmarka. Långström ble skutt av bjørnejegeren Peder Fornes. Han ble ført til Leirfall, der han døde noen timer senere. Långströms postveske ble overlevert til general Vincents Budde i Trondheim. Noen historikere har ment at karolinernes dødsmarsj over Tydalsfjellene kunne ha vært unngått, om Långström hadde kommet frem til Sverige.

Peter Långström kom fra Savolax i Finland. Minnesmerket ble bekostet av det finske Självständighetsförbundet. 

## Referanser
Patrick Groetzki

**Patrick Groetzki** (født 4. juli 1989) er en tysk handballspiller som spiller for Rhein-Neckar Löwen. Han spiller også på det tyske landslaget.

## Meritter
* **[[DHB-Pokal]]**:
** *Finalist*: 2010
* **[[EHF Champions League]]**:
** *Semifinale*: 2009, 2011
* **[[EHF Cupvinnercup]]**:
** *Sølv*: 2008
* **[[EHF Cup]]**:
** *Semifinale*: 2012
* **[[Junior-VM i håndball for menn|Junior-VM]]**:
** *Gull*: 2009
* **[[Junior-EM i håndball for menn|Junior-EM]]**:
** *Finalist*: 2008

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Profile at Rhein-Neckar Löwens hjemmeside
Myravatnet

**Myravatnet** kan vise til flere innsjøer i Norge:

*Myravatnet (Gaular) – i Gaular kommune i Sogn og Fjordane
*Myravatnet (Bergen) – i Bergen kommune i Hordaland
*Myravatnet (Tingvoll) – i Tingvoll kommune i Møre og Romsdal
*Stora Myrvatnet – i Gjesdal kommune i Rogaland
Leptohoplia testaceipennis

***Leptohoplia testaceipennis*** er en bille som hører til gruppen praktskarabider (Rutelinae) i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
En liten, blank, ensfarget blek gulbrun skarabide. Oversiden er ikke påfallende hårete.

## Levevis
Arten lever i sanddyner, der billene graver i sanden.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det nordlige California.

## Systematisk inndeling
Slektens systematiske plassering er noe usikker.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien Praktskarabider, Rutelinae MacLeay, 1819 eller oldenborrer, Melolonthinae
****** Stammen Anisopliini eller Hopliini
******* Gruppen Leptohopliina
******** Slekten *[[Leptophoplia]]* Saylor, 1935
********* *Leptohoplia testaceipennis* Saylor, 1935

## Kilder
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Leptohoplia* http://museum.unl.edu/research/entomology/Guide/Scarabaeoidea/Scarabaeidae/Rutelinae/Rutelinae-Tribes/Anomalini/Anomalini-generic-pages/Leptohoplia/Leptohoplia.html

## Eksterne lenker
* Bilde av arten
*
Myravatnet (Bergen)

**Myravatnet** er en innsjø ved Tveiterås i bydelen Fana i Bergen kommune i Vestland. Det er en del av Nesttunvassdraget, og har utløp mot vest gjennom en liten bekk som renner ned til Hopsvannet i hovedelva. Vatnet ligger 32 meter over havet og har et areal på .

Myravatnet er en del av Rambjørga landskapsvernområde, som ble opprettet i 1981 for å ta vare på en sjelden kombinasjon av flere særegne naturtyper, og å bevare sjeldne plante- og dyrearter. Gjedde som er ulovlig satt ut i vatnet har utryddet den naturlige bestanden av aure, og i 2007 ble det også oppdaget at det er satt ut abbor i vatnet.

## Skøytearena
Myravatnet var tidligere en skøytearena på vinterstid, og man kjenner til arrangerte stevner med offisielle tider i perioden februar 1947 til og med mars 1958. Vatnet var vertsarena for allround-NM på skøyter for junior herrer 1948 den 21. og 22. februar. Arrangøren var Fana Idrettslag og juniornorgesmester ble Gunnar Sormbroen som representerte Hamar Idrettslag. I de første dagene av mars i 1954 var det nye løp, med blant andre Hjalmar «Hjallis» Andersen, Sverre Haugli og Finn Hodt.

## Noter



## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Leirbogelva

**Leirbogelva** er ei elv på Ringvassøya i Karlsøy kommune i Troms. Den er  lang og har et nedbørfelt på .

Elva har utspring fra fjellområdene mellom indre Dåfjorden i øst og Skogsfjordvatnet i vest. Den renner derfra i vest-nordvestlig retning i et rolig løp gjennom den åpne Leirbogdalen, og passerer gjennom en rekke små vatn underveis. På den siste strekningen blir fallet sterkere idet elva renner ned den skogkledte lia ned mot fjorden. Elva munner ut i Leirbogen, ei bukt på østsida av Skogsfjorden.

## Referanser
Trond Egil Nilsen

**Trond Egil Nilsen** (født 11. desember 1961) er en norsk-samisk samtidskunstner og smed.

I 2010 mottok han og Hanne Grete Einarsen, Finnmark fylkes kulturpris for sitt formidlings arbeide rettet mot blant annet barn og unge.

I dag (2015) bor han i Snefjord i Måsøy kommune i Vest-Finnmark hvor han arbeider med sin kunst og driver «Circus Snefjord 889» sammen med sin kone.

## Referanser
Bente Andersen

**Bente S. Andersen** (født 1964) er en norsk regissør, skuespiller og daglig leder ved Samovarteateret. Hun er utdannet skuespiller ved Skandinavisk Teaterskole i København. Hun har tidligere vært tilknyttet Hålogaland amatørteaterselskap og Hålogaland Teater. Hun  var også med på å starte Pikene på Broen i Kirkenes i 1996. 

Gjennom sitt kunstneriske virke har Andersen hatt stor innflytelse på scenekunstmiljøet i nordområdene. Andersen har hele tiden utviklet scenekunst med et bevisst forhold til samfunnet rundt seg, menneskene og historiene som finnes i nord, ofte på tvers av landegrenser. Arbeidet har skapt møteplasser hvor likeverd, forståelse og respekt for hverandre og hverandres kultur og uttrykk har vært drivkraften.  Siden 2005 har Andersen hatt et tett samarbeid med forfatter Ingeborg Arvola, noe som har resultert i ny scenedramatikk med utgangspunkt i historier fra nord. Gjennom arbeidet i Samovarteateret har hun startet og drevet teaterundervisning for barn og unge siden 1991. Arbeidet har også resultert i en egen metodikk, *Samovarmetoden,* som er forankret i møtet med barn og unge, utøvere med ulikt språk, faglig bakgrunn, religion og politisk forankring. 

Andersen står bak mer enn 65 profesjonelle scenekunstproduksjoner. Hun har gjennom sitt arbeid med Samovarteateret skapt et særegent og sjangeroverskridende scenekunstutrykk i krysningspunktet mellom tekst, bevegelse og musikk. Forestillingene er ofte flerspråklige og har turnert i Norge, Asia, Barentsregionen og Europa.

I 2023 blei Sør-Varanger kåret til årets kulturkommune, mye takket være Andersen og Samovarteaterets langvarige arbeid. 

Andersen ble tildelt Finnmark fylkes kulturpris i 1999 og Gammleng-prisen i klassen skuespiller i 2021.  

I 2023 ble Andersen utnevnt til æresmedlem av Norsk Skuespillerforbund.

## Referanser
Phyllopertha

* se Systematisk inndeling

***Phyllopertha*** er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
Små til middelsstore (7-12 millimeter) skarabider med avlang kroppsform, oversiden sparsomt, men nokså langt hårete. Pronotum er noe smalere enn dekkvingene, beina forholdsvis lange. På farge er de mørke, mer eller mindre metalliske, dekkvingene ofte rødlige.

## Levevis
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Noen arter kan gjøre betydelig skade ved å beite ned løvverk. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den palearktiske sone. Det er beskrevet én art fra Honduras, men typematerialet for denne synes å være forsvunnet, og det er svært usikkert om arten hører hjemme i denne slekten.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien Praktskarabider, Rutelinae MacLeay, 1819
****** Stammen Anomalini Mulsant, 1842
******* Slekten *Phyllopertha* Stephens, 1830
******** hageoldenborre, *Phyllopertha horticola* (Linnaeus, 1758)- eneste art i Europa, vanlig i Sør-Norge
******** *[[Phyllopertha abullosa]]* Lin, 1988
******** *[[Phyllopertha bifasciata]]* Lin, 1966
******** *[[Phyllopertha brevipilosa]]* Lin, 1988
******** *[[Phyllopertha carinicollis]]* Ohaus, 1905
******** *[[Phyllopertha chalcoides]]* Ohaus, 1925
******** *[[Phyllopertha diversa]]* Waterhouse, 1875
******** *[[Phyllopertha euchroma]]* Fairmaire, 1891
******** *[[Phyllopertha fasciolata]]* Ohaus, 1925
******** *[[Phyllopertha formosana]]* Nijima & Kinoshita, 1927
******** *[[Phyllopertha glabripennis]]* Medvedev, 1949
******** *[[Phyllopertha horticoloides]]* Lin, 1965
******** *[[Phyllopertha humeralis]]* Fairmaire, 1887
******** *[[Phyllopertha intermixta]]* (Arrow, 1913)
******** *[[Phyllopertha irregularis]]* Waterhouse, 1875
******** *[[Phyllopertha latevittata]]* Fairmaire, 1889
******** *[[Phyllopertha latitarsis]]* Nonfried, 1891 - Honduras, usikkert hva denne er
******** *[[Phyllopertha obscuricolor]]* Fairmaire, 1891
******** *[[Phyllopertha puncticollis]]* Reitter, 1888
******** *[[Phyllopertha punctigera]]* Fairmaire, 1888
******** *[[Phyllopertha sublimbata]]* Fairmaire, 1899
******** *[[Phyllopertha suturata]]* Fairmaire, 1887
******** *[[Phyllopertha suzukii]]* Sawada, 1943
******** *[[Phyllopertha taiwana]]* Li & Yang, 1997
******** *[[Phyllopertha virgulata]]* Fairmaire, 1889
******** *[[Phyllopertha wassuensis]]* Frey, 1971
******** *[[Phyllopertha yangi]]* Kobayashi & Li, 1995
******** *[[Phyllopertha zea]]* Reitter, 1903

## Kilder

* Generic Guide to New World Scarab Beetles - ''Phyllopertha''

## Eksterne lenker
* 
* Bilder som viser fargevariasjon hos hageoldenborre
Jørgen Størling

**Jørgen Størling** (født 1926, død 1998) var en dansk forretningsmann og kjent for å ha grunnlagt charterselskaper Sterling Airways sammen med Tjæreborgpresten Eilif Krogager. Størling kom fra en stilling som ingeniør i SAS og han var administrerende direktør for selskapet fra det ble opprettet i 1962 og frem til 1992, da ha trakk seg tilbake for å få mer tid med familien.
Han fortsatte imidlertid med ulike jobber, blant annet hos Electrolux. Han ble etterfulgt i Sterling av Anders Helgstrand.
Veinticinco de Agosto

**Veinticinco de Agosto** (spansk for «25. august») er en by i Florida-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har om lag 1 849 innbyggere. Veinticinco de Agosto ble grunnlagt i 11. september 1873 av Ramón Álvarez.

## Historie
«Veinticinco de Agosto» er den uruguayanske nasjonaldagen og datoen den uruguayanske uavhengighet, 25. august 1825.

## Befolkning
Veinticinco de Agosto har 1 849 innbyggere *(Beregning 2011)*

Kilde:

## Transport
 Ruta 77 forbinder Veinticinco de Agosto med Florida by.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Florida, offisielle sider (spansk)
* Kart over Veinticinco de Agosto (INE)
Kaja Nylund

**Kaja Lotte Nylund** (født 1982) er en norsk serieforfatter. Hun er født og oppvokst i den lille bygda Ørsnes i Vågan kommune i Lofoten, og bor nå i Paris.

## Bibliografi
* 2013–2021: Serien *Rebekka*, 55 bøker utgitt av Bladkompaniet
* 2015–2019: Serien *Perlemor*, 32 bøker utgitt av Bladkompaniet
* 2020–2025: Serien *Nordavind*, 30 bøker utgitt av Bladkompaniet
* 2021–2023: Feelgood-serien *Madame Blonde*, 5 bøker utgitt av Pitch forlag
* 2024-: Serien *Lavendelpiken*, utgitt av Bladkompaniet

## Referanser


## Eksterne lenker
* Forfatterens hjemmeside
Paaskiviikko

**Paaskiviikko** (kvenske kulturdager i Nord-Troms), en ukelang festival som arrangeres hvert år i juni måned, med arrangementer i kommunene Lyngen, Storfjord, Kåfjord, Skjervøy, Nordreisa og Kvænangen. 

Festivaluka er et ledd i arbeidet til Halti kvenkultursenter IKS, som driver med revitalisering av kvensk språk og formidling av kvensk kultur og historie. Gjennom blant annet utstillinger, forestillinger, foredrag, konserter, kurs o.l. har Paaskiviikko et særlig fokus på kvensk språk, kultur og historie. Kvenkultursenteret planlegger, administrerer og koordinerer det som skal skje i løpet av de kvenske kulturdagene, sammen med en rekke ulike samarbeidspartnere.

## Bakgrunn
Festivalen ble startet i Nordreisa i 2007, under navnet *Baaskifestivalen*, med Nordreisa kommune som arrangør.   

Navnet *Paaskiviikko* ble tatt i bruk i 2010, etter at Halti kvenkultursenter overtok styringen og festivalen ble utvidet til en regional kulturuke i Nord-Troms. Navnet er en sammensetning av de kvenske ordene *paaski* og *viikko*. På norsk kan ordene oversettes til henholdsvis *bask*og* uke.* En *bask* er en liten og lett trebåt som tradisjonelt har blitt brukt både på fjord og i elv. Den er lett gjenkjennelig med sin flate bunn. Lokalt bruker man ikke ordet *bask*, men en fornorsket versjon av det kvenske ordet *paaski*, nemlig *baaski* med lang -a.  

Til den første festivalen i 2007 rekonstruerte Halti nasjonalparksenter en paaski på grunnlag av funn av et paaskiskjelett i  i Nordreisa.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Jan Anders Presthus

**Jan Anders Presthus** (født 9. mai 2000 i Bergen) er europamester i steppdans (2014) i sin klasse. Som landets første konkurrerende steppdanser prøver han å utvikle norsk steppdans fra en kunstform til også å bli en konkurranseidrett.

Alt som åtteåring deltok han i flere talentprogrammer på TV, i likhet med sin eldre søster Tina Presthus. Hans tema i Kvitt eller dobbelt (NRK, 2008) var «Romkappløpet mellom USA og Sovjetunionen 1957-75». Og i Norske talenter (TV2, 2009) kom han til semifinalen, hvor han steppet til «Singing in the Rain». Fra 2013 har han representert Norge ved de årlige mesterskapene (EM og VM) i regi av International Dance Organization (IDO). Fra 2016 av stiller han i seniorklassen.

Norges Danseforbund kåret Presthus til «årets nykommer» i Dance Awards 2014. Han fikk opptre som steppdanser og prisutdeler i «åpen klasse» på Idrettsgallaen 2015. Og i 2016 ble han tildelt Drømmestipendet av Norsk tipping og Kulturskolerådet.

Presthus bor på Stord og undervises i dans av Jorunn Whittaker ved Stord kulturskule og Magdalena From Delis og Nathanael Larsson i Spinae Company.

## Referanser
Lena Roer

**Lena Merete Roer** (født 28. april 1969) er en norsk skjønnlitterær forfatter og indieforfatter.

Roer er utdannet tekstforfatter fra Westerdals Reklameskole i 1993. Hun har vært frilans siden 2007.

i 2014 debuterte hun med den skjønnlitterære romanen *Ringrosen. Jakten på en sannhet* på Juritzen Forlag, som er basert på hennes egen bestemor, Randis, oppveksthistorie i Kragerø på begynnelsen av 1900-tallet. I desember 2016 utkom oppfølgeren *Tideverv*. Romanen ble utgitt på Roers eget forlag, Calendula forlag og formidling. Valget om å bli indieforfatter springer ut fra et ønske om skape seg et større formidlingsrom, da hun også er en aktiv foredragsholder. Calendula forlag og formidling har også overtatt rettighetene for *Ringrosen*. *[[Ringblom|Calendula]]* er det latinske navnet for ringblom, ringrose.

I *Tideverv* følger leseren ungjenta Randi videre gjennom tro, tvil og tøffe valg, i en historie om kvinnekamp og hverdagsmot i den svært omskiftende tiden etter første verdenskrig. I disse årene skjedde et tidsskifte, et ''tideverv''. Omstendighetene fører Randi i kontakt med en rekke sterke medsøstre, blant dem Elise Ottesen-Jensen, den norske kvinneforkjemperen som har gitt opphavet til «Ottar»-navnet, og som i sin tid også grunnla RFSU i Sverige.

## Bibliografi
* *Ringrosen. Jakten på en sannhet –* Roman (2014) Juritzen
* *Tideverv* – Roman (2016) Calendula

**Annet**
* Roer er en av forfatterne som er intervjuet i boken *Slik gjør de det: Forfattere,* der 20 forfattere deler sine beste skrivetips (2015) Raw Forlag
* Som foredragsholder er Lena Roer tilknyttet *WomenTalk*, en ressurs for kvinnelige foredragsholdere, inspiratorer og gründere. Konseptet har blitt til gjennom en idé og et initiativ fra John John Bruseth, i samarbeid med Norsk foredragsformidling.

## Priser
* 2014 – «Litteraturprisen 2014» av Fredrik Halvorsens legat og Fredrikstad Næringsforening for *Ringrosen*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Forfatterpresentasjon på Juritzen forlags nettsider
* Lena Roers hjemmeside
* Bloggen ''Da Siam sank'', om jakten på historien i ''Ringrosen''
* Intervju i ''Kragerø Blad Vestmar''
* Artikkel i ''Moss Avis'' om «Litteraturprisen 2014»
* Artikkel i ''Fredriksstad Blad'' i forbindelse med lansering
* Radiointervju, NRK Østfold om familiehemmeligheter og ''Hvem tror du at du er''
* Salonghistorie i radioprogrammet Salongen på NRK P2, om bestemorens sorg og hemmeligheten i Riksarkivet
Exomala

* se Systematisk inndeling

***Exomala*** er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
Små til middelsstore, blanke, brunlige skarabider. Noen av artene er sterkt hårete. De har ikke metallisk glans. Kroppsformen er litt bredere enn hos de lignende slektene *[[Blitopertha]]* og *[[Phyllopertha]].*

## Levevis
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Noen arter kan gjøre betydelig skade ved å beite ned løvverk. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den palearktiske sone, flest arter i Asia.

## Systematisk inndeling
Artene i slekten blir noen ganger også ført til *[[Blitopertha]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien Praktskarabider, Rutelinae MacLeay, 1819
****** Stammen Anomalini Mulsant, 1842
******* Slekten *Exomala* Reitter, 1903
******* Europeiske arter:
******** *[[Exomala adriatica]]* (Petrovitz, 1968)
******** *[[Exomala arenicola]]* (Mulsant & Pellet, 1870)
******** *[[Exomala campestris]]* (Latreille, 1804)
******** *[[Exomala hirtella]]* Brullé, 1832)
******** *[[Exomala leonii]]* (Luigioni, 1933)
******* Andre arter:
******** *[[Exomala bileki]]*
******** *[[Exomala conspurcata]]* (Harold, 1878)
******** *[[Exomala ohdaiensis]]* (Sawada, 1941)
******** *[[Exomala okinawaensis]]* (Ohaus, 1925)
******** *[[Exomala orientalis]]* (Waterhouse, 1875)
******** *[[Exomala pallidipennis]]* Reitter, 1903
******** *[[Exomala tarowana]]*

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Exomala campestris'', hann og hunn
* [Bilde av ''Exomala hirtella''](http://insects2.botgard.uran.ru/sites/default/files/images/(D.doychev)Exomala%20hirtella.jpg)
* Bilde av ''Exomala orientalis''
*
Maddan Yran

**Margareta «Maddan» Doris Yran** (født 1955 i Sverige) er en svensk treningsleder. Hun var med på å starte Friskis&Svettis i Oslo i 1983,  fem år etter at bevegelsen startet i Sverige. Frisksis&Svettis er en ideell idrettsorganisasjon, og har per 2014 41 lokallag over hele Norge, med 23 000 medlemmer og 1700 frivillige.

Yran har studert til idrettslærer i Zürich. Hun tok siden videreutdanning i idrett for funksjonshemmede på Idrettshøgskolen i Oslo.

I 2014 fikk Yran Karl Evang-prisen for å spre treningsglede.

## Referanser
We Are the World (andre betydninger)

***We Are the World*** kan sikte til:

* «We Are the World», en singel fra 1985
* «We Are the World (album)», et album fra 1985
* «We Are the World (video)», en video fra 1985
Blitopertha

* se Systematisk inndeling

***Blitopertha*** er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
Middelsstore skarabider med forholdsvis lange bein. Slekten ligner sterkt på den nærstående slekten *[[Phyllopertha]]* men kan kjennes på at dekkvingene har svarte lengdestreker. Pronotum, hode og bein er svarte med mer eller mindre tydelig metallisk glans, pronotum er betydelig smalere enn dekkvingene. Pronotum kan også være brungult med svarte flekker. Dekkvingene har lys brunlig eller rødlig grunnfarge med svarte lengdestreker.

## Levevis
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Noen arter kan gjøre betydelig skade ved å beite ned løvverk. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i den palearktiske sone, flest arter i Asia.

## Systematisk inndeling
Artene i slekten *[[Exomala]]* blir noen ganger også ført til Blitopertha.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien Praktskarabider, Rutelinae MacLeay, 1819
****** Stammen Anomalini Mulsant, 1842
******* Slekten *Blitopertha* Reitter, 1903
******* Europeiske arter:
******** *[[Blitopertha lineata]]* (Fabricius, 1798)
******** *[[Blitopertha lineolata]]* (Fischer von Waldheim, 1824)
******** *[[Blitopertha nigripennis]]* (Reitter, 1888)
******* Andre arter:
******** *[[Blitopertha fulvicornis]]*
******** *[[Blitopertha ganglbaueri]]*
******** *[[Blitopertha gracilipedes]]*
******** *[[Blitopertha massageta]]*
******** *[[Blitopertha mlokosiewiczi]]*
******** *[[Blitopertha nazarena]]* (Marseul, 1878)

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Blitopertha lineolata''
* Bilde av ''Blitopertha nigripennis''
* Bilde av ''Blitopertha'' sp.
*
Irak i Tyrkvisjonens sangkonkurranse

**Irak i Tyrkvisjonens sangkonkurranse**, eller **irak-turkmenere**, er en oversikt over Iraks, eller irak-tyrkmenernes, deltakelser og resultater i Tyrkvisjonens sangkonkurranse. Irak debuterte i den første utgaven av konkurransen i 2013, og har senere deltatt i alle konkurransen som har blitt arrangert.

## Bakgrunn

Irak er ett av landene som har deltatt alle de årene Tyrkvisjonens sangkonkurranse har blitt arrangert siden den første konkurransen i 2013. I de tre første årene ble deltakerne presentert med landets navn og flagg, og i 2020 ble deltakeren presentert som en representant for Iraks tyrkiske befolkning under det irakiske og irak-turkmenernes uoffisielle flagg.

De irakiske turkmenerne, eller tyrkerne, utgjør mellom seks og ti prosent av Iraks befolkning, og de er i hovedsak bosatt i Turkmeneli-regionen i den nordlige delen av landet. Språket deres, oghuz-tyrkisk, blir betraktet som en aserbajdsjansk dialekt, men skriftspråket er det samme som det som benyttes i Tyrkia.

Türkmeneli TV i Kirkuk har siden 2013 vært organisator for landets deltakelser og kringkaster sangkonkurransen i deler av Irak.

## Historie
I løpet av de tre første årene Irak deltok i Tyrkvisjonens sangkonkurranse, oppnådde landet en 17.-plass som sin beste plassering. Ahmed Duzlu, som deltok både i 2013 og i 2014, kvalifiserte seg ikke videre fra delfinalen de to årene han representerte landet. I 2015 ble det ikke arrangert delfinale, da den tyrkiske vokalisten Oğuz Sırmalı representerte landet. I de fire påfølgende årene ble sangkonkurransen avlyst. I 2020 returnerte konkurransen, og Sarmad Mahmood ble da valgt til å representere Irak.

## Deltakere
;Tabellforklaring

## Kringkastere og jurymedlemmer

## Referanser


## Eksterne lenker
* Türkmeneli TV 
* Irak på turkvizyon.tv
Alejandro Gallinal (Uruguay)

**Alejandro Gallinal** eller **Cerro Colorado** er en by i Florida-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har om lag 1 357 innbyggere. Alejandro Gallinal ble grunnlagt i 1915.

## Befolkning
Alejandro Gallinal har 1 357 innbyggere *(Beregning 2011)*

Kilde:

## Transport
 Ruta 7 forbinder Alejandro Gallinal med Melo og Fraile Muerto (øst).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Florida, offisielle sider (spansk)
* Kart over Alejandro Gallinal (INE)
Zdzisław Beksiński

**Zdzisław Beksiński** (født 24. februar 1929, død 21. februar 2005) var en polsk maler, fotograf og billedhugger som spesialiserte seg innen dystopisk surrealisme. Beksiński utførte sine malerier og tegninger på en måte han kalte «barokk eller gotisk». Hans verk oppsto hovedsakelig i to perioder. Den første perioden av arbeidet er generelt ansett for å inneholde ekspresjonistiske farger med en sterk stil, «dystopisk realisme» og surrealistisk arkitektur, som et dommedagsscenario. Den andre perioden inneholdt mer abstrakt stil, med hovedtrekkene i formalisme.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Arven etter onkel Rin-Tin-Tei

***Samson og Roberto – Arven etter onkel Rin-Tin-Tei*** er en barnebok fra 1998 skrevet av Ingvar Ambjørnsen og illustrert av Per Dybvig. Dette er den første boka i en serie på fire bøker om hunden Samson og katten Roberto, to fattige venner fra byen. 

## Handling
I *Arven etter onkel Rin-Tin-Tei* arver Samson et pensjonat etter sin onkel, og sammen med Roberto flytter han dit for å drive stedet, som viser seg å romme mange underlige figurer.

## Oppfølgere
De etterfølgende bøkene i serien er:
* 1999: *Krakilske kamerater*
* 2000: *Pater Pietros hemmelighet*
* 2013: *Kaptein Nero*

## Referanser
Idafjellet

**Idafjellet**, «gudinnens fjell», er i gresk mytologi to hellige fjell med samme navn: Idafjellet på Kreta som i dag kalles for Psilorítis, og Idafjellet i oldtidsregionen Troas i nordvestlige Anatolia (i dagens Tyrkia). Sistnevnte var også kjent som «Frygiske Ida» i antikken ved at det lå i Frygia og for å adskille det fra fjellet på Kreta. Dette fjellet ble omtalt i Homers *[[Iliaden]]* og Vergils *[[Æneiden]]*. Begge fjell er knyttet til modergudinnen dypt i de ur-greske myter. Idafjellet i Anatolia var hellig for Kybele, som stundom ble kalt for *Mater Idea* («Idaiske mor»), mens Rhea (som ofte ble identifisert med Kybele) ga Zevs som spedbarn til oppfostring hos Amaltheia ved Idafjellet på Kreta. Deretter var dette stedet hellig også for Zevs, gud for alle guder i gresk mytologi.

## Etymologi
Det gresk navnet Ida (Ἴδη) er av ukjent opprinnelse. Eksempler på *i-da* i linear A er ofte antatt å referere til enten dette fjellet eller det med samme navn på Kreta.

## Idafjellet på Kreta
Idafjellet på Kreta, også kalt for Psilorítis, er det høyeste fjellet på øya, og er hellig for gudinnen Rhea, og hvor det er en legendarisk grotte som det ble sagt at Zevs som spedbarn ble holdt skjult for sin far Kronos i. Det er en av en rekke grotter som er tenkt å ha vært fødestedet eller skjulestedet for Zevs. På siden av fjellet er Amaridalen, stedet hvor oldtidsbosetningen Faistos lå. Det omliggende området og fjellet var en gang meget skogrikt.

## Idafjellet i Anatolia
Legenden sier at fra Idafjellet i Anatolia bortførte Zevs ynglingen Ganymede til Olympos. Den høyeste toppen er Gargaros som er omtalt i *Iliaden*. Zevs var lokalisert ved Zevsalteret (i nærheten av dagens Adatepe i Ayvacık, Çanakkale) under Trojakrigen. Det moderne tyrkiske navnet for Idafjellet er Kaz Dağı. I *Æneiden* faller et stjerneskudd på fjellet som svaret på en bønn til Zevs fra Ankises (far til Aineias).

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Ida», Perseus-prosjektet
Iran i Tyrkvisjonens sangkonkurranse

**Iran i Tyrkvisjonens sangkonkurranse** er en oversikt over Irans deltakelser og resultater i Tyrkvisjonens sangkonkurranse. Landet deltok for første gang i den andre utgaven av sangkonkurransen i 2014, og har hittil deltatt to ganger.

## Bakgrunn
Den aserbajdsjansktalende delen av befolkningen, som er bosatt i området Iransk Aserbajdsjan i den nordvestlige delen av landet, blir representert i Tyrkvisjonens sangkonkurranse.

Irans nasjonale kringkastingsselskap (IRIK) ble oppgitt som kringkaster og organisator for bidraget i 2014, men på grunnlag av opplysninger som har fremkommet i ettertid om landets deltakelse, er det er lite trolig at IRIK har hatt noe med deltakelsen å gjøre. Musikerne som har representert Iran har deltatt etter å ha fått en invitasjon eller forespørsel fra TMB TV.

## Historie
Iran debuterte i sangkonkurransen i 2014 da gruppa Barış fra Tabriz fremførte rockelåten «Heydər Baba». Melodiens tekst var fra verket «Heydar Babaya salam» som ble utgitt av poeten Shahriar i 1954. Etter deltakelsen ble Barış qrupu ilagt et forbud mot å holde konserter fordi deres deltakelse og aktiviteter ble ansett som promotering av . I 2015 ble landet representert av Reza Esbilani som er født i Tabriz og bosatt i Istanbul.

## Deltakere og resultater
;Tabellforklaring

## Kringkastere og jurymedlemmer

## Referanser


## Eksterne lenker
* Iran på turkvizyon.tv
Holmelva (Balsfjord)

**Holmelva** er ei elv i Balsfjord kommune i Troms. Den renner fra Josefvatnet til Balsfjorden, rundt tre kilometer nord for kommunesenteret Storsteinnes. Elva er  lang ( medregnet Jarelva), og har et nedbørfelt på . Middelvannføringen ved munningen er .

## Referanser
Najaf (provins)

**Najaf**  (arabisk: النجف) er en av atten provinser i Irak. Provinsens areal er 28&nbsp;824&nbsp;km². I 2008 hadde Najaf 1&nbsp;200&nbsp;600 innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Najaf. 

Najaf ligger sørvest i Irak og grenser til provinsene Anbar, Muthanna, Karbala, Babil og Al-Qadisiyya og i sør grenser den til Saudi-Arabia.

## Distrikter
Provinsen Najaf består av tre distrikter:
*Kufa
*Al-Manathera
*Najaf

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* The NGO Coordination Committee for Iraq Iraq Governorates Profiles - Najaf
Epectinaspis

* se Systematisk inndeling

***Epectinaspis*** er en slekt av biller som hører til underfamilien praktskarabider (Rutelinae) i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, blanke, rødlige skarabider.

## Levevis
Larvene lever i jorda av røtter, mens de voksne insektene kan finnes gnagende på blader. Noen arter kan gjøre betydelig skade ved å beite ned løvverk. Disse billene flyr godt og er mest aktive om dagen.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og det nordligste Sør-Amerika, fra Mexico i nord til det nordvestlige Venezuela i sør.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien Praktskarabider, Rutelinae MacLeay, 1819
****** Stammen Anomalini Mulsant, 1842
******* Slekten *Epectinaspis* Blanchard, 1851
******** *[[Epectinaspis ambigens]]*
******** *[[Epectinaspis bisyrica]]*
******** *[[Epectinaspis chalconota]]*
******** *[[Epectinaspis chelifera]]*
******** *[[Epectinaspis guatemalensis]]*
******** *[[Epectinaspis mexicana]]*
******** *[[Epectinaspis moreletiana]]*
******** *[[Epectinaspis opacicollis]]*
******** *[[Epectinaspis pictipennis]]*

## Kilder
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - ''Epectinaspis''

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Epectinaspis opacicollis''
*
Tyrkia i Tyrkvisjonens sangkonkurranse

**Tyrkia i Tyrkvisjonens sangkonkurranse** er en oversikt over Tyrkias deltakelser og resultater i Tyrkvisjonens sangkonkurranse. Landet har deltatt i konkurransen siden den første utgaven av konkurransen i 2013 og har senere deltatt i alle de påfølgende konkurransene. 

Tyrkia har vært vertsland for sangkonkurransen tre ganger. I 2013 ble konkurransen arrangert i Eskişehir. Istanbul var arrangørby i 2015 og i 2020. 

## Organisatorer og kringkasting
Tyrkvisjonens sangkonkurranse blir kringkastet av ulike TV-kanaler i Tyrkia, deriblant Türk Müzik Birliği (TMB TV) og Kral TV. Landets representanter har siden 2013 blitt valgt internt.

## Bakgrunn og historikk
Tyrkia oppnådde sitt beste resultat i sangkonkurransen i 2015 da Görkem Durmaz' bidrag havnet på tredjeplass. I 2014 kom Funda Kılıçs fremføring av popmelodien «Hoppa» på en andreplass i delfinalen og hun var dermed regnet som en av favorittene til å vinne finalen. I finalen ble Kılıç tildelt lavere poengsummer og hun havnet på sisteplass. De lave poengsummene var en reaksjon på at Tyrkias jurymedlem, Sinan Akçıl, ga gjennomgående lave poengsummer til konkurrentene i delfinalen, trolig for å styrke egne sjanser i finalen. Akçıl ga samlet ut 94 poeng i delfinalen, noe som var femti mindre enn landet som ga ut nest færrest poeng. Ifølge Akçıl selv trodde han ikke at det ville være en åpen stemmegivning. Deler av tyrkisk media beskyldte Akçıl for å ha ødelagt landets sjanser i konkurransen.

## Deltakere
;Tabellforklaring

## Kringkastere og jurymedlemmer

## Arrangerte år

## Se også
* Tyrkia i Eurovision Song Contest

## Referanser


## Eksterne lenker
* TMB TV
* ATV Avrupa
* TRT
Andy Williams

**Andy Williams** (født **Howard Andrew Williams** 3. desember 1927 i Wall Lake i Iowa, død 25. september 2012 i Branson i Missouri) var en popsanger fra USA. 
Williams spilte inn 44 album i løpet av karrieren og var programleder for The Andy Williams Show fra 1962 til 1971. The Moon River Theatre i Branson, Missouri er oppkalt etter sangen han er mest kjent for: «Moon River» av Johnny Mercer og Henry Mancini.

Williams gikk til topps på hitlisten Billboard Hot 100 i USA med singelen Butterfly i 1957. Dessuten fikk han også førsteplasser på Billboards Adult Contemporary chart med singlene «Can't Get Used To Losing You» (1963), «In The Arms Of Love» (1966), «Happy Heart» (1969) og «(Where Do I Begin?) Love Story» (1971).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
McGoohan’s Blues

**McGoohan's Blues** er en låt på Roy Harpers album fra 1969. I en artikkel i The Independent i 2002 het det at Harper «*was the first to recognize a kindred spirit in The Prisoner [en britisk TV-serie]. In 1969, he included the epic "McGoohan's Blues", "inspired by the actor's depiction of the establishment rebel," on his Folkjokeopus album*». (Skuespilleren som sitatet viser til er Patrick McGoohan.)

Boka, *The International Who's Who in Popular Music 2002* nevner denne låta og seks av hans andre komposisjoner.

Sangen er en av hans to som nevnes i Izzy Youngs bok  fra 2013, *The Conscience of the Folk Revival: The Writings of Israel "Izzy" Young*.
## Referanser
Maithripala Sirisena

**Pallewatte Gamaralalage Maithripala Yapa Sirisena** (singalesisk: පල්ලෙවත්ත ගමරාලගේ මෛත්‍රීපාල යාපා සිරිසේන; tamilsk: பல்லேவத்தை கமரலாலாகே மைத்திரிபால யாப்பா சிறிசேன; IPA: [pallewat̪t̪ə ɡaməraːləlaːɡeː majt̪ɾiːpaːlə jaːpaː siɾiseːnə]; født 3. september 1951 i Yagoda, Gampaha District) er en srilankisk politiker for Ny demokratisk front (fra 2014) og tidligere for Sri Lankas frihetsparti. Etter å ha slått Mahinda Rajapaksa i det srilankiske presidentvalget i 2015 har han tjent som Sri Lankas syvende president.

## Politisk virke
Sirisena er landbruksutdannet og tilhører ikke den tradisjonelle politiske eliten i landet. Han er fra det vestre Sri Lanka, men representerte den nordlige, tamil-dominerte provinsen i parlamentet siden 1989. Han har hatt flere ministerposter, som landbruksminister fra 2004 og som fungerende forsvarsminister under borgerkrigens to siste år. Han var helseminister til november 2014, da han kunngjorde sitt kandidatur som opposisjonskandidat mot Rajapaksa.

Sirisena var opprinnelig en alliert og medarbeider av Rajapaksa, men stod vinteren 2014–15 i spissen for en svært bred koalisjon mot den sittende presidenten. Opposisjonen favnet både tamiler, muslimer, buddhister, og enkelte ytterliggående singalesiske nasjonalister som ønsket avløsning av det stadig mer autoritære styret under Rajapaksa. 
Valgseieren 9. januar ble likevel karakterisert som overraskende. I valget fikk Sirisena 80 % av stemmene blant muslimer og tamiler, men samtidig hele 45 % av stemmene blant singalesere.

Få dager etter at han overtok presidentvervet reverserte Sirisena noen av sin forgjengers beslutninger. Han gjeninnsatte høyesterettsjustitiarius Shirani Bandaranayake og rehabiliterte tidligere hærsjef Sarath Fonseka. Han kom også med lovnad om å innføre pressefrihet.

I oktober 2018 utnevnte han tidligere president Mahinda Rajapaksa som ny statsminister uten å først formelt avskjedige regjeringen til Ranil Wickremesinghe. Dette utløste en konstitusjonell krise i landet, og nasjonalforsamlingen vedtok hurtig mistillit mot Rajapaksa.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Finn Mæle

**Finn Inge Mæle** (1941–2022) var en norsk maler og skulptør. Han har deltatt i flere kollektive utstillinger og kunstauksjoner i Stavanger, Sandnes og Bryne.

## Utstillinger
* Separatutstillinger ’Galleri KIM’ Stavanger 1973
* Vestlandsutstillingen 1974
* Skulptur på ’53 D.L.G. Ausstellung’ Frankfurt 1974
* Vestlandsutstillingen 1975
* 8 Rogalandskunstnere ved åpningen av ’Galleri Intim’ Sandnes 1975
* Separatutstilling i Flekkefjord Kunstforening 1976
* 4 norske kunstnere i Køge Kunstforening København 1976
* Vestlandsutstillingen 1977
* Separatutstilling i Arendal Kunstforening 1977
* Separatutstilling i Larvik Kunstforening 1977
* Separatutstilling i Sandefjord Kunstforening 1978
* 3 Rogalandskunstnere ved åpningen av ’Galleri G’ Sandnes 1978
* Separatutstilling i Moss Kunstgalleri 1979 (Moss Kunstforening)
* Separatutstilling i ’Galleri G’ Sandnes 1986
* Separatutstilling i ’Galleri G’ Sandnes 1996
* 3 Rogalandskunstnere ved åpningen av ’Galleri G’ Stavanger 1999
* Separatutstilling ’Galleri G’ Sandnes 2003 30-årsjubileum
* Separatutstilling «Galleri 1897» i Kristiansand 2004
* Finn Mæle & Frank Franzen, Meleri & Skulptur i galleri Thrane Gård Sandnes 2010
* Innkjøpt av Flekkefjord Faste Galleri
* Innkjøpt av Larvik Kunstforenings Faste Samling
* Innkjøpt av Sandefjord Kunstforenings Faste Galleri
* Utsmykking Hetland Sparebank, Hinna
* Fasadeutsmykking Kirkegaten 4 Sandnes
* Norsk kunstnerleksikon

## Referanser
Brannmaur

**Brannmaur** eller *ildmaur* og tilsvarende på andre språk (f.eks. engelsk *fire ant* og spansk *hormiga de fuego*) brukes om maur hvis stikk etterlater en brennende smerte. *Brannmaur* er ingen taksonomisk gruppe, men de fleste artene tilhører underfamilien Myrmicinae. Navnet brukes til dels synonymt med slekten *Solenopsis*, selv om artene i slekten ikke har spesielt smertefulle stikk sammenlignet med en del andre maur. Mest kjent er antagelig *[[Solenopsis invicta]]*, som siden 1930-årene er innført en rekke steder og har spredt seg svært hurtig, og som enkelte steder finnes i enormt antall (*invicta* betyr *den uovervinnelige*). Den hører opprinnelig hjemme i Sør-Amerika, men forekommer også i bl.a. USA (hvor den har spredt seg til alle sørlige delstater), Australia, Taiwan og Kina. I Norge kalles småeitermaur også ildmaur.
Viktor Olsen (redaktør)

**Viktor Ole Olsen**  (født 23. januar 1908, død 5. august 1981) var en norsk politiker og redaktør, på 1930-tallet sentral i Norges Kommunistiske Parti og en periode redaktør for partiets avis *[[Ny Tid (1899–1947)|Ny Tid]]* i Trondheim. 

Midt på 1920-tallet var Olsen en av de unge partiet hadde stor tro på, og som ble gitt plass på Kominterns såkalte Lenin-skole i Moskva. Fra 1926 til 1928 gikk han som en av de første norske elevene på *Mezjdunarodnaja Leninskaja Sjkola*.

Da han vendte hjem til Norge var han tiltenkt en plass i ledelsen i Norges Kommunistiske Ungdomsforbund, men endte isteden opp i stillingen som omreisende instruktør for partiledelsen og etter hvert distriktssekretær for partiet i Trøndelag. Han hadde også jobben som redaktør for avisen *Arbeidernes Enhetsfront*, organet til den revolusjonære fagopposisjonen (RFO). Olsen bidro dessuten med stoff til NKPs teoretiske tidsskrift *[[Kommunisten]]*.

Etter den berømmelige Menstad-konflikten ble Olsen sammen med NKPs Johan Strand Johansen tiltalt for å ha ledet kommunistenes virksomhet i forbindelse med konflikten. Olsen ble idømt sju måneders fengselsstraff, Strand Johansen ti.

I 1934 overtok Olsen redaktørtittelen i NKPs Trondheimsavis *Ny Tid*. Han etterfulgte partiveteranen Knut Olai Thornæs, og Olsen satt som redaktør fram til 1936.

Han beholdt imidlertid kontakten med undervisningsinstitusjonen i Moskva, og begynte etter hvert å fungere som lærer ved Lenin-skolen. Han underviste i flere ulike emner, og var tilknyttet skolen helt til den skandinaviske seksjonen ble nedlagt våren 1937.

Olsen brøt med NKP og Sovjet etter at hans daværende kone, den polske kommunisten Lola, ble rammet i forbindelse med Moskvaprosessene på slutten av 1930-tallet. Hun ble henrettet sammen med hele den illegale ledelsen for det polske kommunistpartiet, som på det tidspunkt
befant seg i Moskva.

## Referanser
Parykkbusk

**Parykkbusk** (*Cotinus coggygria*) er en løvfellende busk i sumakfamilien.

Den blir tre–fem meter høy og dufter. Bladene er ovale, helrandede, blågrønne og har lang stilk. De blekgrønne blomstene sitter i 15–20&nbsp;cm store kvaster. Blomsterstanden har mange sterile grener som etter hvert blir dekket av rødaktige hår, slik at blomsterstandene kan minne om en parykk. Busken vokser i åpen skog, kratt og på tørre, steinete steder. Den er utbredt i de varmt tempererte delene av Eurasia fra Sørøst-Frankrike til Kina.

Parykkbusk er en populær hageplante i mange land. Det er flere kultivarer, blant annet noen med purpur bladverk.


თრიმლი Cotinus coggygria Smoke Bush.JPG|Vekstform
1024 Perückenstrauch (Cotinus coggygria)-2882.jpg|Bladverk
Costigiola-scotano-4.jpg|Blomster
Cotinus coggyria.jpg|Blomsterstand og purpur bladverk
CotinusCoggygria3.jpg|Høstfarger


## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Flachau

**Flachau** er en kommune i distriktet St. Johann im Pongau i delstaten Salzburg i Østerrike. Kommunen har et areal på 117,3 km² og ca. 2&nbsp;700 innbyggere (2013). Flachau kommune består av landsbyene Feuersang og Flachau, samt bygdene Reitdorf og Höch. Landsbyen Flachau ligger 920 meter over havet.

Turisme er hovednæring. Kommunen er knyttet til turistsamarbeidet Ski amadé, ett av de største skiområdene i Østerrike. Verdenscupen i alpint arrangerer konkurranser i Flachau årlig fra 2010. Alpinisten Hermann Maier kommer fra Flachau. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Flachau.com
Capilla del Sauce

**Capilla del Sauce** eller **Sauce del Yí** er en by i Florida-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har om lag 835 innbyggere.

## Historie
Capilla del Sauce ble grunnlagt i 1860.

## Befolkning
Capilla del Sauce har 835 innbyggere *(Beregning 2011)*

Kilde:

## Transport
 Ruta 6 Joaquín Suárez forbinder Capilla del Sauce med Montevideo (sør) og Vichadero (nord).

## Referanser
Trafikkforum

**Trafikkforum** er Norges nest største trafikkskoleforbund. Organisasjonens formål er å ivareta medlemmenes interesser gjennom kompetanseutvikling, opplysningsarbeid og bistand til hver enkelt trafikkskole, samt å være premissleverandør for utviklingen av bransjens rammevilkår gjennom påvirkning av myndigheter og opinion. Daglig leder i Trafikkforum er samtidig daglig leder i Trafikkforum servicesenter as, og er ansatt av styret i Trafikkforum og generalforsamlingen i Trafikkforum servicesenter as. Organisasjonens høyeste instans er landsmøtet. 

## Historie
Trafikkforum A/L ble stiftet i 1983, med "innkjøp og utvikling av materiell og annet til fordeling og salg blant medlemmene samt løsning av fellesoppgaver for disse" som formål. I 1999 ble Trafikkforum servicesenter as stiftet som et heleid datterselskap med formål å administrere den forretningsmessige delen av virksomheten, deriblant utvikling av undervisningsmateriell og forlagsvirksomhet. I 2001 ble Trafikkforum registrert som ideell interesseorganisasjon i Brønnøysundregistrene. Trafikkforum har i dag som oppgave å organisere medlemsmassen og å legge til rette for kompetanseutvikling, i tillegg til å holde kontakt med myndigheter og å delta i tverrfaglig samarbeid med andre aktører innenfor fagfeltet trafikksikkerhet. Forum for trafikkpedagogikk er et formalisert tverrfaglig samarbeid hvor organisasjonen spiller en aktiv rolle. Til å begynne med hadde andelslaget kun én ansatt; advokat Jan S. Arvesen var ansatt i andelslaget som sekretær, for å ta seg av administrative oppgaver. Da datterselskapet Trafikkforum servicesenter as ble stiftet, ble det ansatt daglig leder i selskapet. 
### Styreledere i Trafikkforum

* 1983–1991: Kai Hamang
* 1991–1999: Lars Ødegård Teigen
* 1999–2003: Arno Rasmussen
* 2003–2006: Morten Fransrud
* 2006–2011: Stig Arne Graven
* 2011–2013: Jan Georg Fiske
* 2013–2022: Erik Steinbråten
* 2022–: Inge Jonstrøm

### Daglig leder/administrerende direktør

* 1987–2003: Alf M. Harstad
* 2003–2006: Lars-Inge Haslie
* 2006–2011: Morten Fransrud
* 2011–2014: Stig Arne Graven
* 2014–2022: Stig Anders Ohrvik
* 2022–: Kine Osan

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*Brønnøysundregistrene
*Trafikkforums nettsted: Om Trafikkforum  besøkt 21. august 2016