open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Riddarhuset

**Riddarhuset** i Stockholm er en praktbygning som bl.a. er lokale for møter som holdes av representanter for de svenske adelsslektene. *Riddarhuset* kan også betegne sammenslutningen av de slektene som utgjør Sveriges såkalte «ridderskap og adel».

## Bakgrunn
Huset ble tegnet av den fransk-svenske arkitekten Simon de la Vallée og påbegynt i 1641. Året etter ble de la Vallée drept, og den tyske arkitekten Heinrich Wilhelm overtok for ham. Ti år senere ble den nederlandske arkitekten Justus Vingboons engasjert, for å fullføre bygningens fasader. Den siste arkitekten som arbeidet med bygningen, var Simon de la Vallées sønn, Jean de la Vallée. Bygningen sto ferdig i 1674. 

Det tilhører kollektivt drøyt to tusen svenske adelsslekter. Bygningen anvendes mest til utleie for fester og selskaper for medlemmer av adelige slekter, men iblant også til arrangementer som konserter o.l. Det holdes omvisninger i bygningen og turister kan få se de flott utstyrte rommene og samlingene av kunstgjenstander, bl.a. porselen og gamle signeter. 

Riddarhuset forvalter et stort antall stiftelser. Avkastningen fra disse går til stipender, gratifikasjoner og pensjoner. Rundt 2&nbsp;000 personer får årlige utdelinger, og disse personene er nesten utelukkende medlemmer av adelsslektene.

Pr. 2004 består den svenske adelen av 705 levende slekter, hvorav 49 grevelige, 137 friherrelige og 519 adelige. Nålevende og utdødde slekter som er såkalt «introdusert på Riddarhuset», har kopperplater med malte våpenskjold på veggene i den store møtesalen. De nålevende adelsslektene har omkring 26&nbsp;200 medlemmer bosatt i Sverige, og registre over disse føres av riddarhus-genealogen. 

Siden 1869 samles representanter for den svenske adelen i Riddarhuset til «adelsmøte» hvert tredje år. Hver slekt har en stemme som utøves av dens såkalte «hovudmann» (eldste sønns linje). Ved adelsmøtet velges for den kommende treårsperioden, en ledelse som har ansvar for administrasjon og forvaltning av Riddarhuset og dets virksomhet.

## Se også
*Ointroducerad adels förening

## Referanser


## Litteratur
*

## Eksterne lenker
*
Europacupen i fotball for landslag 1964

**Europamesterskapet i fotball 1964**, den gangen kalt **Den europeiske nasjonscupen** var det andre europamesterskapet som ble arrangert. Som i det forrige mesterskapet, ble turneringen spilt etter cupmetoden, hvor semifinalene, finalen og bronsefinalen ble spilt i et sluttspill.

Denne gangen deltok de fleste nasjonene i Europa, men  glimret også denne gangen med sitt fravær. 29 land meldte seg på turneringen. Trekningen ga , Østerrike og  walkover til andre runde.  trakk seg fra turneringen da de ble trukket mot den gamle fienden .

 falt også denne gangen i første runde ved å tape 3-1 sammenlagt mot . Ellers skapte Luxembourg, som alltid har vært en av Europas svakeste fotballnasjoner, en sensasjon da de slo ut . Luxembourgerne spilte også jevnt med  i kvartfinalen, og var faktisk ikke langt unna å kvalifisere seg til sluttspillet.

Sluttspillet ble spilt i Spania. De andre nasjonene som kvalifiserte seg til sluttspillet var Danmark,  og de regjerende mesterne fra Sovjetunionen. I semifinalene tok Sovjetunionen en relativt enkel 3-0-seier over danskene, mens  trengte ekstraomganger for å slå Ungarn. Dermed møttes Sovjetunionen og Spania i finalen. Fire år tidligere hadde Spania nektet å spille mot sovjeterne, og trukket seg fra turneringen. Denne gangen ble det kamp, hvor vertsnasjonen til slutt vant 2-1.

## Kvalifisering

### Første runde

### Åttendedelsfinaler

### Kvartfinaler

## Sluttspill

### Semifinaler

17. juni 1964

### Bronsefinale

20. juni 1964

### Finale
21. juni 1964

## Kilder
* Resultater og statistikk www.uefa.com
Katalog

**Katalog**, fra gresk *katalogos*, av *katalegein*, i betydningen «lese nedover», å opptelle, er en ordnet fortegnelse over personer, bøker, malerier eller andre gjenstander, i et bibliotek, galleri, auksjon, varehus og andre steder. En katalog kan være en trykt bok, en samling arkivkort, eller et digitalt register. 

Innenfor bibliotek er utviklet komplekse systemer med alfabetiske, systematiske og ordbokskataloger som alle kan på hvert sitt vis tjene ulike formål og er bestemt etter fastlagte og detaljerte regler.

Bokhandlere og forlag lager også kataloger i salgsøyemed.

I dataverden er kataloger database-baserte tjenester hvor det er mennesker som vurderer hvilke sider som skal lagres i databasen. I noen kataloger er det gratis å registrere seg, for eksempel Open Directory Project, mens andre tar betalt, for eksempel som Kvasir.

## Eksterne lenker
* odp.no En emnekatalog som består av World/Norsk fra Open Directory Project.
Grimoire

**Grimoire** («hemmelig trolldomsbok») er en bok som beskriver magisk tro og trolldomskunster, skrevet fra slutten av middelalderen fram til 1700-tallet. Slike bøker inneholdt lister over engler og demoner, trylleformular og forbannelser, oppskrifter på medisiner og talismaner, og hvordan en kunne kalle på åndevesener fra andre verdner .

Ordet *grimoire* kommer fra gammelfransk *gramaire* og har samme språkrot som både «grammatikk» og «glamour». Latinsk grammatikk i senmiddelalderen var grunnleggende i undervisiningen på skoler og på universiteter, læreanstalter som var kontrollert av kirken. For det store flertallet av analfabetr ble alle ikke-kirkelige bøker ansett som tvilsomme, magiske eller begge deler. En grammatikk var for både analfabeter og skriftlærde en lærebok i kunsten å kombinere symboler for å skape korrekte setninger. Tilsvarende ble en skyggebok eller grimoire en beskrivelse av et sett magiske symboler og hvordan man skulle sette disse sammen på riktig måte for å oppnå det man ønsket. 

På slutten av 1800-tallet ble flere av tekstene fra trolldomsbøkene, deriblant *[[Abra-Melin]]*-teksten og *Salomos nøkler*, gjenkrevet av magiske organisasjoner med fantasifulle navn som *[[Golden Dawn|Hermetic Order of the Golden Dawn]]* og *[[Ordo Templi Orientis]]*. Den engelske mystikeren og fantasten Aleister Crowley, som førte seg i begge organisasjoner, framhevet både gamle tekster og skrev sine egne, noe som har inspirert wicca, satanisme og tilsvarende alternative trosbevegelser i nyere tid.

## Se også
* Svarteboka

## Eksterne lenker
* http://www.hermetics.org/library/Library_Grimoires.html  Tekst fra de viktigste grimoirer her.
Svingvoll (Gausdal)

**Svingvoll** er et bygdelag i Gausdal kommune i Innlandet fylke. Det ligger 10 kilometer nord for kommunens administrasjonssenter Segalstad bru. Svingvoll regnes som siste stopp før man kommer til Skeikampen og Peer Gynt-veien. Skeiselva med badeplassen Norliefossen renner her sammen med Killielva og danner Gausa, som kommunen og dalen er oppkalt etter.

Svingvoll har hatt både butikk og bensinstasjon, men begge er nå nedlagt. 

## Andre verdenskrig
Under andre verdenskrig kom krigen også til Svingvoll. Det finnes en minnestein over trefningene i april 1940.

## Eksterne lenker
*
Kvalvik

**Kvalvik** eller **Hvalvik** (av norrønt «hvalr» (*kval*) og «vík» (*vik*)), ofte i bunden form **Kvalvika**, **Kvalviki** eller **Hvalvika**, er et stedsnavn som finnes mange steder i Norge:

## [[Finnmark]]
* Kvalvik (Måsøy)

## [[Troms]]
* Kvalvik (Balsfjord)
* Kvalvik (Lyngen)

## [[Nordland]]

### [[Vesterålen]]
* Kvalvika (Andøy)
* Kvalvika (Bø i Vesterålen)
* Kvalvika (Hadsel)
* Kvalvika (Sortland)
* Kvalvika (Øksnes)

### [[Lofoten]]
* Kvalvika (Flakstad)
* Kvalvika (Moskenes)
* Kvalvik (Vestvågøy)
* Kvalvika (Vestvågøy)
* Kvalvika (Vågan)

### [[Ofoten]]
* Kvalvika (Lødingen)
* Kvalvika (Narvik)

### [[Salten]]
* Kvalvik (Bodø)
* Kvalvika (Bodø)
* Kvalvika (Gildeskål)
* Kvalvik (Hamarøy)
* Kvalvika (Hamarøy)
* Kvalvika (Steigen)
* Kvalvika (Sørfold)

### [[Helgeland]]
* Kvalvika (Hemnes)
* Kvalvika (Rødøy)
* Kvalvika (Sømna)

## [[Nord-Trøndelag]]
* Kvalvika (Flatanger)
* Kvalvika (Nærøy)
* Kvalvika (Osen)
* Kvalvika (Vikna)

## [[Sør-Trøndelag]]
* Kvalvika (Bjugn)
* Kvalvik (Hitra)
* Kvalvika (Hitra)
* Kvalvika (Roan)
* Kvalvika (Snillfjord)
* Kvalvika (Åfjord)

## [[Møre og Romsdal]]
* Kvalvika (Aukra)
* Kvalvik (Frei)
* Kvalvika (Haram)
* Kvalvika (Midsund)
* Kvalvika (Sandøy)
* Kvalvika (Vestnes)

## [[Sogn og Fjordane]]
* Kvalvika (Solund)
* Kvalvika (Flora)

## [[Hordaland]]
* Kvalvika (Bergen)
* Kvalvika (Fedje)
* Kvalviki (Radøy)
* Kvalvika (Sund)

## [[Rogaland]]
* Kvalvika (Karmøy)
* Kvalvik (Utsira)

## [[Vest-Agder]]
* Hvalvika (Kristiansand)

## Telemark
* Hvalvik (Bamble)
* Hvalvika (Bamble)
Inger S. Enger

**Inger Sofie Enger** (født 6. juli 1948 i Trøgstad, Østfold) er en norsk politiker (Sp). Hun satt to perioder på Stortinget fra Oppland, fra 2001 til 2009. Hun var leder for Senterkvinnene og sentralstyremedlem i Senterpartiet 2000–2005.

Enger var ordfører i Gausdal kommune 1994–2001, og hun var varaordfører fra 1991. Etter at hun gikk av som stortingsrepresentant høsten 2009 tiltrådte hun som rektor på Gausdal videregående skole.

Hun er søster til tidligere partileder Anne Enger. Hun er skilt, og har tre barn.

## Stortingskomitéer
* 2005–2009 medlem i Kirke-, utdannings- og forskningskomitéen.
* 2005–2009 varamedlem i Valgkomitéen.
* 2001–2005 medlem i Energi- og miljøkomitéen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Olav Olstad

**Olav Olstad** (født 24. august 1957) er en norsk politiker (Senterpartiet). Han er gårdbruker. 

Han var ordfører i Gausdal fra 2001 til 2007, da han overtok som følge av at daværende ordfører Inger Enger ble stortingsrepresentant.

Olstad tok i 2010 overgang til Venstre, og var varaordfører fra 2011 til 2015.

## Referanser
Brynhild Marie Foss

**Brynhild Marie Foss** (født 12. april 1978) er en norsk lokalpolitiker (Senterpartiet) fra Svatsum. Hun er utdannet sosionom.

Foss ble valgt inn i kommunestyret i Gausdal i 1999, og ble gjenvalgt ved valget i 2003. Hun stilte ikke til valg i 2007, og er dermed for tiden ikke aktiv politiker.

## Referanser
Fylkesvei 713

**Fylkesvei 713** (**Fv713**) går mellom Vollen og Sandstad i Hitra.

Veien tar av fra fylkesvei 714 ved Sandstad og følger Hitras sørvendte kyst langs Trondheimsleia til Forsnes, derfra nordover til Kvenvær, videre østover til Straum ved Straumfjorden. Her forlater veien kysten og går østover mot Barmanfjorden og vegdelet på Vollen der den møter fylkesvei 714 igjen.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

 

 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Attilio Nicora

** Attilio Nicora ** (født 16. mars 1937 i Varese, Italia, død 22. april 2017 i Roma, Italia) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var inntil pave Johannes Paul IIs død den 2. april 2005 president for forvaltningen av Vatikanstaten.

Attilio Nicora mottok etter filosofiske, teologiske og kirkerettslige studier prestevielsens sakrament i juni 1964. Før bispevielsen var han bl.a. kirkerettsdosent og rektor ved presteseminaret i Milano. I 1977 ble han hjelpebiskop i erkebispedømmet Milano.

I 1992 ble han biskop av Verona. I  2002 ble han kalt til Roma der han ble president for forvaltningen av Vatikanstaten. Pave Johannes Paul II gjorde ham til kardinal i oktober 2003.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
* Pave Pius XII (1835-1958) *1917 
* Kardinal Eugène-Gabriel-Gervais-Laurent Tisserant (1884-1972) *1937 
* Pave Paul VI (1897-1978) *1954
* Kardinal Giovanni Umberto Colombo (1902-1992) *1960
* Kardinal *Attilio Nicora* (1937-2017) *1977

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Fylkesvei 716

**Fylkesvei 716** (**Fv716**) er en vei som går mellom Hellesvik og Hammarvika i Frøya. Veiens lengde er 32,6&nbsp;km.

Den går mellom Hammarvika vestover langs Frøyfjorden og Storhallaren, så nordover tvers over øya til Nordskaget, videre retning nordøst langs kysten til Hellesvik.

## Historikk
Opprinnelig gikk veien mellom Hellesvik via Flatval til Titran. Fra Flatval gikk ferjeforbindelsen Flatval–Kjerringvåg til Hitra.  

Da Frøyatunnelen ble åpnet 2000 ble strekningen mellom Hellesvik og Flatval del av riksvei 714, og Rv716 fikk ny trasé bortsett fra strekningen Hammarvika–Nordskaget.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
* 
*
Operasjon Chastise

**Operasjon Chastise** var det offisielle navnet for Royal Air Forces angrep på tyske demninger 17. mai 1943. Angrepet ble utført av No. 617 Squadron som senere ble kjent under navnet **Dam busters**.

## Bakgrunn for operasjonen

Operasjonen ble planlagt rundt en ny bombe designet av Barnes Wallis. Bomben ble sluppet fra 9 meters høyde og ved en spesiell vinkel, dette gjorde at bomben spratt på vannoverflaten, på denne måten kunne man ramme demningen fra siden, der den var svakest.

For operasjonen ble det opprettet en ny skvadron, ledet av veteranen Guy Gibson. Dessuten ble en rekke Avro Lancaster bombefly modifisert til oppgaven, blant annet ble større deler av pansringen og midtskytteren fjernet.

Målene var tre demninger i Ruhrområdet, Möhne, Sorpe og Eder. Ødeleggelsene av disse demningene ville medføre tap av strøm og vann for et av Tysklands viktigste industriområder.

## Oppsummering

Vannmassene fra de ødelagte demningene forårsaket store skader i Ruhr-området, 1294 mennesker døde (blant dem 749 ukrainske krigsfanger fra en krigsfangeleir like nedenfor demningen). 
Sprengningen av demningene fikk ikke den ønskede langtidseffekten, etter en måned var strømnettet og vannforsyningen oppe igjen. Men aksjonen hadde en effekt for de alliertes moral.

## Eksterne lenker
* The Night vom 16th. To 17th. May 1943 - «Operation Chastise»: The Destruction of the Möhne-Talsperre (tysk tekst)
Westminster erkebispedømme

**Westminster erkebispedømme** er et katolsk erkebispedømme med sete i Westminsterkatedralen i Westminster i London. Det dekker Londons bydeler nord for Themsen, mellom elven Lea i øst, Hillingdon i vest og inkludert grevskapet Hertfordshire i nord, og distriktet Spelthorne i grevskapet Surrey i syd, og er delt i 216 sogn. Den nåværende erkebiskopen er Vincent Nichols, som ble utnevnt til embetet i 2009.

Det er et metropolitanerkebispedømme, med bispedømmene Brentwood, Northampton, Nottingham og East Anglia som suffraganer. Westminster er etter areal et av de minste av katolske bispedømmene i England, men i antall katolikker, og i antall prester, er det et av de største. 

## Historie
Westminster erkebispedømme begynte sin historie som det apostoliske vikariat *England*, grunnlagt i 1622. I 1688 ble dette delt i fire, og den delen som etterhvert ble Westminster fikk navnet *London District of England*. I 1850 ble det oppgradert til metropolitanerkebispedømme og fikk navnet Westminster. Senere har størsteparten av det opprinnelige området blitt utskilt i nye bispedømmer.

## Biskoper

## Erkebiskoper

Samtlige erkebiskoper har også blitt utnevnt til kardinaler. Den nåværende erkebiskopen er den tiende i rekken.

## Eksterne lenker
*
Heimdal bydel

**Heimdal bydel** er en av fire administrative bydeler i Trondheim. Bydelen ble opprettet som en administrativ enhet 1. januar 2005, og er den største av de administrative bydelene.

Bydelen omfatter områdene

*Heimdal, det tettstedet som bydelen er oppkalt etter. Tettstedet vokste frem som stasjonsby etter at Dovrebanen ble åpnet, og var kommunesenter for de  tidligere herredene Tiller og Leinstrand.
*Byneset, et gammel og fruktbar jordbruksbygd. Byneset kirke også kjent som Mikalskirken på Stein, er en steinkirke fra 1100-tallet, en av de eldste i Trøndelag. 
*Tiller, et av Trondheims nyere boligområder, der det også er store næringsarealer, med blant annet kjøpesentre og industriområder.
*Kattem, et boligområde bebygget på starten av 1970-årene. 
*Kolstad og Saupstad, også boligområder fra slutten av 1960-tallet.
*Klett, et større jordbruksområde. Navnet er fra gården Klett som på 1500-tallet tilhørte Elgeseter kloster og som i 1647 var krongods.
*Lundåsen, et boligområde bebygget fra 1980-årene til 1990-årene, med flere nye bygg de seneste årene.

## Litteratur
*

## Eksterne lenker
*
Norberto Rivera Carrera

**Norberto Rivera Carrera** (født 1942) er en katolsk kardinal, og erkebiskop av Mexico.

Norberto Rivera Carrera studerte filosofi og katolsk teologi ved presteseminaret i Durango. Etter utdypende studier tok han doktorgrad ved Det pavelige universitet Gregoriana i Roma og ble presteviet i juni 1966 av pave Paul VI. Deretter virket han i 18 år som professor i dogmatikk ved presteseminaret i Durango. Han underviste også i andre fag, var aktiv i menighetssjelesorgen og engasjert i sosiale spørsmål.

I 1985 utnevnte pave Johannes Paul II ham til biskop av Tehuacan. I 1995 ble han erkebiskop i hovedstaden Ciudad de México (Mexico by). Han ble kardinal i 1998, med *[[San Francesco a Ripa]]* som tittelkirke.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil, B. (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Biskop Joaquín Fernández de Madrid y Canal (1801-1861) *1834
* Biskop Clemente de Jesús Munguía y Núñez (1810-1868) *1852
* Erkebiskop Pelagio Antonio de Labastida y Dávalos (1816-1891) *1855
* Erkebiskop Eulogio Gregorio Clemente Gillow y Zavalza (1841-1922) *1887
* Erkebiskop José Othón Núñez y Zárate (1867 -1941) *1909
* Erkebiskop José María González y Valencia (1884 -1959) *1922
* Erkebiskop Antonio López Aviña (1915-2004) *1955
* Kardinal * Norberto Rivera Carrera* (1942-) *1985

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Nicolás de Jesús López Rodríguez

**Nicolás de Jesús López Rodríguez** (født 1936) er en av Den katolske kirkes kardinaler og erkebiskop av Santo Domingo i Den dominikanske republikk.

## Liv og virke
### Prest
Nicolás de Jesús López Rodríguez studerte filosofi og katolsk teologi ved Presteseminaret i Santo Domingo, og ble presteviet i 1961 i La Vega, av viskopen der Francisco Panal Ramírez O.F.M. Cap. 

Deretter virket han i menighetssjelesorgen. Ved siden av fortsatte han med fordypningsstudier, og ble etterhvert sendt til Roma der han spesialiserte seg innen pastoralsosiologi, sosialvietenskaper und kirkerett. Deretter fikk han forskjellige verv i forvaltningen av sitt hjembispedømme La Vega, og ble i 1970 generalvikar for dette bispedømmet. 
### Biskop av San Francisco de Macorís
I 1978 ble han første biskop av det nyopprettede bispedømmet San Francisco de Macorís. Hovedkonsekrerende var kardinalerkebiskop Octavio Antonio Beras Rojas; medkonsekrerende var biskop Juan Antonio Flores Santana av La Vega, og Jesús María de Jesús Moya, hjelpebiskop i Santiago de los Caballeros.

Han var rektor for universitetet Nordestana i San Francisco de Macorís fra desember 1979 til mai 1984.

### Erkebiskop av Santo Domingo
I 1981 ble han promovert til erkebiskop av Santo Domingo. Mellom 1984 og 2002 var han formann for bispekonferansen. 
### Kardinal
Pave Johannes Paul II tok ham opp i kardinalskollegiet i juni 1991.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1887
* Kardinal Antonio Vico (1847-1829) *1898
* Erkebiskop George Joseph (Jorge José) Caruana (1882-1951) *1921
* Kardinal Manuel Arteaga y Betancourt (1879-1963) *1942
* Kardinal Octavio Antonio Beras Rojas (1906-1990) *1945
* Kardinal *Nicolás de Jesús López Rodríguez* (1936- ) *1978

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
Marius Borg Høiby

**Marius Borg Høiby** (født 1997) er sønn av kronprinsesse Mette-Marit og Morten Borg.

## Bakgrunn og oppvekst
Høiby bodde i Kristiansand frem til 1999, ble konfirmert i 2012 i Asker kirke og var deretter elev ved Wang videregående skole i Oslo.

I 2017 begynte han å studere «business» ved Santa Monica College i USA, men sluttet samme semester. Han arbeidet som praktikant i et motefirma, som selger i et firma som utviklet en «party-app», og som motorsykkelmekaniker i Lier en kort periode.

## Offentlig oppmerksomhet
Høiby har ifølge kongehuset ingen offentlig rolle. Hans forhold til influensere som Juliane Snekkestad og Nora Haukland, med tilhørende deltakelser på kjendistreff og arrangementer, har imidlertid åpnet for økt offentlig interesse.

## Siktelser og tiltale i 2025
Den 4. august 2024 ble Høiby pågrepet av politiet og siktet for kroppskrenkelse mot en ung kvinne, omtalt som hans kjæreste, og for utøvd skadeverk i hennes leilighet. Siktelsen fikk omfattende presseomtale i norske og utenlandske medier. 

Etter senere siktelser og ny etterforskning, ble Høiby den 18. august 2025 tiltalt for 32 ulike lovbrudd, hvorav fire voldtekter. I januar 2026 kom et tillegg i tiltalen, for frakt av 3,5 kg marihuana, brudd på vegtrafikkloven og brudd på besøksforbud. Mandag 1. februar 2026 kom en ytterligere siktelse, for kroppskrenkelse, trusler med kniv og brudd på besøksforbud. Dette skal ha skjedd i løpet av foregående helg. Høiby ble fengslet for fire uker. Den 3. mars 2026 ble tiltalen utvidet slik at den ble på 40 punkter.

Rettssaken startet 3. februar 2026 i Oslo tingrett, med berammet avslutning 13. mars 2026.

På rettssakens nest siste dag i mars 2026 la påtalemyndigheten ned påstand om syv år og syv måneders fengsel. Aktoratet mente Høiby burde dømmes for 39 av de 40 tiltalepunktene, og dom var ventet senere.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Surbiton

**Surbiton** er en forstad innenfor distriktet Kingston upon Thames i sørvestlige London. Det ligger ved siden av elven Themsen, i under av 18&nbsp;km sørvest for sentrale London.

Tidlig på 1800-tallet besto Surbiton av rundt 40 bolighus og et vertshus, men da jernbanen kom fikk stedet en jernbanestasjon tidlig. Kingston-on-Railway, som den da het, åpnet i 1838, og løpet av de neste tiårene kom det raskt kostbare hus i den nye forstaden som ble kalt for Kingston New Town og New Kingston. Surbiton jernbanestasjon, som den ble hetende, ble fullstendig ombygd i 1937-38 i en modernistisk arkitektur under ledelse av James Robb Scott. Den ble verneverdig i klasse II i 1998 og i 2005 utnevnte London Transport Surbiton stasjon som årets jernbanestasjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kingston Borough Council
Udmurtia

**Udmurtia** er en republikk i den russiske føderasjonen beliggende ved Uralfjellene 1325 km øst for Moskva. 

I sovjettiden var Udmurtia en viktig del av det militær-industrielle komplekset og stengt for utlendinger. Disse restriksjonene er nå fjernet.

## Eksterne lenker
* 
* Kommersant artikkel
* NUPI-artikkel
«Høegh Aronde»-forliset

**«Høegh Aronde»-forliset** inntraff den 21. mars 1963 utenfor vestkysten av Marokko. 19 av et mannskap på 32 omkom. Forliset skjedde da fartøyet sprang lekk i et lasterom og sank. Skipet seilte for rederiet Leif Höegh & Co i Oslo.

MS «Høegh Aronde» ble bygget i 1945 ved Pennsylvania Shipyards Inc., Beaumont, TX (US), var på  bruttoregistertonn ( dwt), 15,2 meter bredt og 103,2 meter langt. Skipet het opprinnelig «Rolling Hitch». Skipet ble kjøpt av Fred Olsen Line i 1946 fra *U.S. War Shipping Admin.* og omdøpt «Bursa». I 1954 ble det solgt til Leif Höegh og omdøpt «Høegh Aronde». Höegh solgte i 1961 skipet til Ocean Transport i Bergen, men befraktet det tilbake.

På sin siste tur kom skipet fra Sassandra i Elfenbenskysten og skulle til Valencia i Spania. Det sprang lekk 21. mars utenfor Marokko i posisjon ca. 31.30N/10.45W, nord for Agadir. Det var da lastet med  tonn fosfat og  tonn tømmer. Gibraltar mottok en SOS-melding kl 0112 med «sinking fast, help». Så ble det stille. Skip og fly ble satt inn i en stor leteaksjon og tolv timer senere ble overlevende og døde plukket opp mellom drivende tømmerstokker. Av mannskapet på 32 ble 13 tatt opp i live av det italienske skipet «Vega», det greske «Penelope» og det franske «Joliette». Fire døde ble tatt opp, mens 15 personer forsvant. Førstestyrmannen fortalte at skipet i sterk kuling fikk en alvorlig lekkasje og fikk raskt en slagside på 30–40 grader slik at bare den ene livbåten kunne sjøsettes. Skipet sank etter kort tid.

## Referanser


## Eksterne lenker
* M/S Høegh Aronde hos Sjøhistorisk database
* 1961 MS Høegh Aronde (BRG547196101) hos skiphistorie.net
* M/S Høegh Aronde (+1963) hos wrecksite.eu
The Blue Album

***The Blue Album*** er et album fra 1994 av den amerikanske gruppen Weezer.

## Sporliste
# «My Name Is Jonas»
# «No One Else»
# «The World Has Turned and Left Me Here»
# «Buddy Holly»
# «Undone (The Sweater Song)»
# «Surf Wax America»
# «Say It Ain't So»
# «In the Garage»
# «Holiday»
# «Only in Dreams»

## Besetning

* Rivers Cuomo – Gitar og vokal
* Brian Bell – Gitar
* Matt Sharp – Bass
* Patrick Wilson – Trommer

## Eksterne lenker
*
Bernhard Langer

**Bernhard Langer** (født 27. august 1957 i Anhausen i Bayern) er en tysk profesjonell golfspiller.

Langer ble profesjonell i 1972 og har vunnet mange turneringer i Europa og USA, deriblant The Masters i 1985 og 1993. Han var den første øverst på verdensrankingen i golf da denne ble introdusert i 1986, og ble medlem av World Golf Hall of Fame i 2001. Han ledet det europeiske Ryder Cup-laget til seier i 2004.

Gjennom store deler av karrieren har Langer slitt med muskelrykninger når han putter. Han har endret grep på putteren flere ganger for å avhjelpe denne tendensen, og selv om han i stor grad har lykkes, har problemet preget karrieren hans. Langer forbindes nesten like mye med én bestemt putt som for hans mange seire. I Ryder Cup i 1991 bommet han på en fem-fots putt som ville ha gitt det europeiske laget uavgjort, og dermed anledning til å beholde trofeet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Stephen Kim Sou-hwan

**Stephen Kim Sou-hwan** (koreansk: 김수환; 1922–2009) var en sørkoreansk, katolsk geistlig. Han var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var tidligere erkebiskop av Seoul.

Stephen Kim Sou-hwan studerte filosofi og katolsk teologi i Tae Gu og i Tokyo, og mottok i 1947 prestevielsens sakrament. Deretter ble han personlig sekretær for biskopen av Tae Gu, menighetsprest, og redaktør av bispedømmets kirkeblad. 

I 1966 utnevnte pave Paul VI ham til biskop av Masan. Han ble bispeviet av erkebiskop Antonio del Giudice, internuntius til Sør-Korea; medkonsekratorer var John Baptist Sye Bong-Kil, erkebiskop av Daegu {Taegu}, og John A. Choi Jae-seon, biskop av Busan {Pusan}.

I 1968 ble han utnevnt til erkebiskop av Seoul. Året etter ble han opptatt i kardinalskollegiet.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
* Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
* Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
* Erkebiskop Antonio del Giudice (1913-1982) *1962
* Kardinal *Stephen Kim Sou-hwan* (1922–1909) *1966

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fyldig biografi på norsk – katolsk.no
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
EM i fotball 1968

**Europamesterskapet i fotball 1968** var det tredje europamesterskapet som ble arrangert, og det første som ble arrangert under navnet «Europamesterskap». Formatet ble noe endret fra de to foregående mesterskapene. Denne gangen foregikk kvalifiseringen i grupper, lik kvalifiseringen til VM. De åtte gruppevinnerne møttes deretter i kvartfinaler som ble spilt hjemme og borte, og sammenlagtvinnerne gikk til sluttspillet.

Sluttspillet ble holdt i Italia. De andre landene i sluttspillet var ,  og . Semifinalen mellom  og Sovjetunionen endte uavgjort, og vertsnasjonen gikk videre på myntkast! I den andre semifinalen vant Jugoslavia over England etter en sen scoring. 

Også finalen endte uavgjort etter 120 minutter, men denne ble heldigvis ikke avgjort på myntkast. I stedet ble det spilt omkamp to dager senere, og der vant Italia i en kamp hvor italienerne gjorde mange bytter fra den første finalen &ndash; og de uthvilte italienerne ble for sterke for slitne jugoslaver.

## Sluttspillarenaer

*Stadio San Paolo, Napoli – Kapasitet: 72 800
*Stadio Comunale, Firenze – Kapasitet: 47 000
*Stadio Olimpico, Roma – Kapasitet: 86 500

## Kvalifisering

### Gruppespill
**Gruppe 1**

**Gruppe 2**

**Gruppe 3**

**Gruppe 4**

**Gruppe 5**

**Gruppe 6**

**Gruppe 7**

**Gruppe 8**

### Kvartfinaler

## Sluttspill

### Semifinaler

5. juni 1968

### Bronsefinale

8. juni 1968

### Finale
8. juni 1968


**Omkamp**

10. juni 1968

## Kilder
* Resultater og statistikk www.uefa.com
Berthold av Baden

**Berthold Friedrich Wilhelm Ernst August Heinrich Karl av Baden** (født 24. februar 1906 i Karlsruhe, død 27. oktober 1963 i Spaichingen) var markgreve av Baden.

Han var eneste sønn av prins Maximilian av Baden, tysk rikskansler, og Maria Louise av Hannover, prinsesse av Storbritannia og Irland m.v.

Han giftet seg 17. august 1931 med prinsesse Theodora av Hellas og Danmark, datter av prins Andreas av Hellas og Danmark. De hadde følgende barn
* *Margarete* Alice Thyra Viktoria Marie Louise Scholastica (f. 1932)
* *Maximilian* Andreas Friedrich Gustav Ernst August Bernhard (f. 1933)
* *Ludwig* Wilhelm Georg Ernst Christoph (f. 1937)

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Ein Regent in der Republik'', zeit.de. Besøkt 1. august 2016
Liste over Sveriges monarker

**Listen over Sveriges monarker** begynner med Erik Seiersæl (død ca. 995) av Munsöætten; han er den første historisk belagte konge. Landsnavnet Sverige er imidlertid yngre. Sverige bestod tidligere av flere riker; Vestergøtland, Østergøtland, Svitjod, Södermanland, Värmland og Hälsingland. En del av kongene i listen var regenter over kun en eller flere av områdene.

Navnet *Sverige* er første gang dokumentert i det anglosaksiske episke diktet Beowulf (manuskript på vestgermansk basert på eldre kvad nedskrevet på 1000-tallet) under navneformen *Swēorice*. Fra slutten av 1200-tallet er det dokumentert under formen *Swerike* langs bottenviken, og ble senere et vanlig navn på *Svearnas rike*. Kalmarunionen (1389–1523) ble avløst av Huset Vasa, og dets første konge Gustav Vasa. Ordningstall på konger ble innført i Sverige med Erik XIV, Gustav Vasas etterfølger.

Regentnummer på konger ble innført av Erik XIV i 1560. Historisk kilde var Johannes Magnus' bok *[[Historia de omnibus Gothorum Sveonomque regibus]]*, som startet med en kongerekke fra syndfloden. Det var ren diktning. Kong Erik kom fram til at han skulle ha nummer 14. eller XIV med romertall. Det samme problemet gjelder konger med navnet Karl der Karl Sverkersson er den første historiske konge med dette navn, men den sjuende i hehold til Johannes Magnus' kongerekke. Stortinget kjente til dette og ønsket at unionskongene brukte ordenstall fra den norske kongerekka. Både Karl II og Karl III Johan brukte det svenske ordenstallet. Oscar I brukte tittelen *konge av Norge og Sverige*, ikke *konge i Sverige og Norge* som tidligere.

Dagens konge Karl XVI Gustav er den syvende regent fra Huset Bernadotte, som kom til Sverige i 1818 med Karl XIV Johan.

Avvik fra kongelisten er markert med annen farge.

## [[Munsöætten]]

## [[Stenkilætten]]

## [[Sverkerætten]] og [[Erikætten]]

## [[Bjälboætten]]

## [[Huset Mecklenburg]]

## [[Kalmarunionen]]

## [[Huset Vasa]]

## [[Huset Pfalz-Zweibrücken-Kleeburg]]

## [[Huset Hessen]]

## [[Huset Holstein-Gottorp]]

## [[Huset Bernadotte]]

## Referanser


## Litteratur
* Lagerqvist, Lars O. & Åberg, Nils, *Litet lexikon över Sveriges regenter*, Vincent bokförlag, 2004 (5:e rev. upplagan). 
* Ohlmarks, Åke, *Alla Sveriges kungar*, AWE/GEBERS / Almqvist & Wiksell Förlag, 1979 (2:a upplagan). 

## Eksterne lenker
* Sveriges monarker 1521-1973
* Sveriges monarker og deres valgspråk
* Sveriges regenter från 1497 – Historiesajten 
* Statsoverhoder i Sverige (konger og riksforstandere) hos Store norske leksikon
Likebehandling

**Likebehandling** er den ideologiske ideen om at alle, uansett kjønn, sosial bakgrunn, funksjonsevne, etnisitet, religion, seksuell orientering, kjønnsidentitet og -uttrykk eller andre liknende vesentlige forhold, skal ha samme muligheter og behandles likt. Dette innebærer bl.a. at:

* Det er ikke mulighet til å *diskriminere* personer basert på kjønn, sosial bakgrunn, funksjonsevne, etnisitet, religion, seksuell orientering, kjønnsidentitet og -uttrykk eller andre liknende vesentlige forhold.
* Ved ansettelser skal den kandidaten med de beste kvalifikasjonene foretrukkes, uansett  kjønn, sosial bakgrunn, funksjonsevne, etnisitet, religion, seksuell orientering, kjønnsidentitet og -uttrykk eller andre liknende vesentlige forhold på kandidaten.

## Se også
*Likestilling
*Menneskerettigheter
*Likestillingsloven av 1978
Shannon Rutherford

**Shannon Rutherford** er en rollefigur i den amerikanske TV-serien Lost.

## Figurinformasjon

* **Skuespiller:** Maggie Grace

* **Tilbakesynsepisoder:** Hearts and Minds, Abandoned

* **Reisegrunn:** Skulle hjem fra Sydney sammen med Boone.

Shannon er Boones stesøster. Før ulykken var hun en tid au pair, senere bodde hun sammen med samboeren sin Bryan i Sydney. Boone reiste til Australia for å betale Bryan for å gi slipp på henne – noe han hadde gjort med flere av kjærestene hennes tidligere. Men han visste ikke at Shannon var klar over dette selv, og at det hele var en plan for å lure ham. Etter at Boone ble lurt, lurte Bryan igjen Shannon og forlot henne med pengene i egne lommer. Hun hadde sex med Boone natta før de dro fra Australia. Shannon har etter hvert begynt å utvikle et kjærlighetsforhold med Sayid.

Shannon ble skutt av Ana-Lucia da hun trodde hun så Walt og løp etter ham inn i jungelen.

## Se også
*Liste over rollefigurer i Lost
Sayid Jarrah

**Sayid Jarrah** var en fiktiv figur i den amerikanske TV-serien *[[Lost]]* som ble framstilt av engelske skuespilleren Naveen Andrews.

Sayids bakgrunn var som kommunikasjonsoffiser i Iraks hær under Saddam Hussein og var en trenet radio- og maskiningeniør, men senere tjenestegjorde hans under tvang som forhørsleder av fanger. Ved et tidspunkt ble han beordret til avhøre en opprører som viste seg å være en barndomsvenn av ham, Nadia. I løpet av deres forhold ble de forelsket, og da han ble beordret å henrette henne, hjalp han henne å flykte.

Senere i England ble Sayid plukket opp av Australias hemmelige sikkerhetstjenester (ASIS) og tilsvarende amerikanske (CIA) og som gjorde en avtale med ham: om Sayid infiltrerte en terroristcelle i Sydney, medlemmer som han allerede kjente, og gjenvant en stjålet plastisk sprengstoff, ville de fortelle ham hvor Nadia er.

Sayid aksepterte og ble sendt til Australia hvor han møtte sin tidligere klassekamerat Essam fra Universitet i Kairo. Sayid overtalte Essam til å bli selvmordsbomber for at etterretningsvesenet skal kunne ta hånd om de stjålne eksplosivene, men i siste øyeblikk innrømmer Sayid at han arbeider for ASIS og CIA. Essam innser at Sayid har forrådt ham på grunn av en kvinne og dreper seg selv. CIA forteller Sayid om Nadia og gir ham en flybillett til Los Angeles. Han havner på flyet som krasjer i Stillehavet og han blir en del av de overlevende i *Lost*.

I samtlige episoder deltar Sayid som blant de faste deltagerne, handlingskraftig og noe plaget av sin fortid.

## Referanser


## Se også
*Liste over rollefigurer i Lost
Michael Dawson (Lost)

**Michael Dawson** er en fiktiv figur i den amerikanske TV-serien *[[Lost]]*, spilt av Harold Perrineau. Etter å ha tapt en sak om foreldremyndighet med Susan Lloyd (spilt av Tamara Taylor), får Michael ikke se sin sønn Walt (spilt av Malcolm David Kelley) på rundt ti år. 

De blir forent idet hun dør, men på reisen hjem styrter deres fly på en mystisk øy i Stillehavet. Her blir Walt kidnappet av øyas tidligere innbyggere som blir referert til som «de andre», og Michael tilbringer all sin tid på å få sønnen tilbake. Til sist greier han det og de forlater øya sammen, men skylden over å de mordene han har begått for å oppnå dette, før det fremmedgjøring overfor sønnen og et selvmordsforsøk. Han drar tilbake til øya, men blir drept da en bombe eksploderer. Michael dukker derimot opp igjen som et spøkelse og unnskylder til Hurley (spilt av Jorge García) for å ha drept Libby Smith (spilt av Cynthia Watros).

Selv om Perrineau var skeptisk til rollen innledningsvis, tok han den etter Lost-skaperen J. J. Abrams fortalte ham mer om den. Store deler av første sesong ble omskrevet for Michael. Han var opprinnelig ment å ha vært en del av kjærlighetstriangel med det koreanske paret Sun (spilt av Yunjin Kim) og Jin (spilt av Daniel Dae Kim), men positiv respons fra seerne førte til denne handlingsgangen ble ikke aktuelt. Isteden forlot Michael øya i sesong to, men Perrineau fikk vite at han ville komme tilbake til *Lost* ved et senere tidspunkt. Reaksjonen for rollefiguren han framstilte var blandet, men Perrineaus skuespill fikk godt skussmål.

## Se også
*Liste over rollefigurer i Lost
Concepción

**Concepción** er en by i midtre del av Chile og hovedstaden i Region VIII Biobío. Den har om lag 218&nbsp;000 innbyggere (2003) og ble grunnlagt av Pedro de Valdivia. Byen er den nest største i Chile og har mye tungindustri, blant annet et stort jern- og stålverk samt petrokjemisk industri.

Concepción er sete for et katolsk erkebispedømme. Byen har to universiteter. I 1919 ble Universidad de Concepción grunnlagt. I 1958 tilkom nok et universitet, Universidad del Bío-Bío. Det finnes flere internasjonale privatskoler, et teater (som mest benyttes som kino eller konserthus), og et museum. 

## Historie
Byen ble grunnlagt i 1550 av Pedro de Valdivia nord for elva Biobío. Den fikk da navnet *Concepcion del Nuevo Extremo*. To år senere fikk den formelt bystatus av spanske myndigheter.

Byen har blitt ødelagt av flere jordskjelv og tsunamier opp gjennom årene. Den ble ødelagt i 1570, 1657, 1687, 1730 og 25. mai 1751. Etter dette ble byen flyttet litt inn i landet, til sin nåværende plass. Under Jordskjelvet i Chile 2010 var det likevel Concepción som ble hardest rammet.

## Norsk industri
Fiskemel- og sjømatprodusenten Cermaq har hoveddelen av sin virksomhet i Concepción. Fiskemelfabrikken Ewos som ligger der, fikk bare begrensede skader av jordskjelvet. Fabrikken ble imidlertid plyndret for 2000 tonn hvetemel.

All produksjon ved Norske Skogs fabrikk i Concepción stoppet opp etter jordskjelvet den 27. februar og anlegget fikk mye skader.

## Vennskapsbyer
*  Cascavel, Brasil
*  Bethlehem, Palestina
*  Guayaquil, Ecuador
*  Rosario, Argentina
*  La Plata, Argentina
*  Auckland, New Zealand
*  Sucre, Bolivia
*  Caracas, Venezuela

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Concepcions hjemmeside (spansk) 
* Encyclopædia Britannica — Concepción (engelsk)
Ojos del Salado

**Ojos del Salado** (6&nbsp;893 moh) er verdens høyeste vulkan og det høyeste fjellet i Chile. Fjellet ligger i Atacamaørkenen på altiplano og direkte på grensen mellom Chile og Argentina. Det høyeste fjellet i Argentina er Aconcagua, som også er det høyeste i hele Amerika.

Ojos del Salado har to topper som er nesten like høye (det skiller mindre enn en meter), den såkalte chilenske- og argentinske toppen. Grensen mellom landene går midt imellom toppene, som har fått kallenavnene fordi bestigningen av dem skjer fra henholdsvis chilensk og argentinsk side.

Det er lenge siden fjellet hadde noe større utbrudd, men man regner med at noe vulkansk aktivitet fant sted der i 1993.

## Se også
* Llullaillaco

## Referanser


## Eksterne lenker
*
TotalEnergies

**TotalEnergies SE** er et fransk oljeselskap etablert i 1924, som er et av de fire største oljeselskapene i verden, sammen med Royal Dutch Shell, BP og ExxonMobil.

Selskapet har sitt hovedkvarter i Paris og utgjør del av aksjeindeksen CAC 40. Aksjen er også notert på New York-børsen. De opererer i 130 land og har 96&nbsp;000 ansatte.

Statens pensjonsfond eier pr. 2005 0,18 % av aksjene i selskapet. I 2004 eide fondet 0,68 % av aksjene men solgte flere av dem etter anbefaling fra etikkrådet. Dette skyldes selskapets virksomhet i Myanmar.

Selskapet ble i oktober 2007 partnere med daværende Statoil og russiske Gazprom om gassutvinning i Nordishavet, med prosentfordeling på respektive 25 %, 24 % og 51 %.

## Historikk
Etter første verdenskrig ville den franske statsministeren Raymond Poincaré opprette et eget fransk oljeselskap, i stedet for å samarbeide med Shell. Ernest Mercier, som hadde studert elektrisk industri ved École polytechnique i Paris, samlet støtte fra 90 banker og selskaper til å starte Compagnie française des pétroles (CFP) i mars 1924.

I 1985 skiftet selskapet navn til Total CFP. Selskapet ble slått sammen med belgiske Petrofina i 1999 og endret navn til Total Fina. Senere kjøpte selskapet franske Elf Aquitaine og skiftet navn til TotalFinaElf, før det ble endret tilbake til Total i 2003. I mai 2021 annonserte selskapet ny navneendring til TotalEnergies, for å markere overgangen til fornybar energi.

I desember 2022 sendte de frivillige organisasjonene Friends of the Earth, Survie og fire ugandiske frivillige organisasjoner oljekonsernet for retten og anklaget de for å ha brutt loven om store franske selskapers årvåkenhetsplikt når det gjelder menneskerettigheter og miljø.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Elf Aquitaine

**Elf Aquitaine** var et fransk oljeselskap som ble fusjonert med TotalFina. TotalFinaElf skiftet i 2003 navn til Total.

Det er særlig kjent for omfattende korrupsjonsskandaler. Selskapet finansierte den franske presidenten François Mitterrands politiske venner i bl.a. Tyskland. Nordmannen Eva Joly har ledet etterforskningen.

## Referanser
Akkad

**Akkad** (eller Agade) er en historisk by på venstre bredde av Eufrat som muligens lå mellom byene Sippar og Kisj (i dag i Irak, ca. 50 km sørvest for Bagdads sentrum (33,1°N 44,1°Ø). Akkad er også betegnelsen på en hel region og kulturområde i det nordlige Mesopotamia, det akkadiske rike. Dette riket besto i tiden omkring 2300-2200 f.Kr. og omfattet da hele Mesopotamia. Akkaderne var et semittisk folk. Akkadisk er det eldste semittiske språket som er kjent som litteraturspråk.
De bevarte tekstene fra byen viser at skip fra Persiabukten la til havn ved Akkad, som da må ha hatt en havn ved elven. Akkads herskere styrte mellom Uruks 3. dynasti og Urs 3. dynasti, det vil si mellom 2371 f.Kr. og 2191 f.Kr. Riket falt sammen under stridighetene mellom Akkad og restene av Sumer, og ble deretter erobret av et folk som ble kalt for gutiere. Byen Akkad ble nevnt helt fram til 1100-tallet f.Kr. hvor den stadig hadde stattholdere.

Akkad var hovedstad i det landskap som var dominert av akkadere. Til tross for at byen ble omtalt i oldtidens tekster er den ennå ikke blitt positivt identifisert av arkeologer. Flere steder har blitt foreslått: Babylon, Sippar eller muligens Kisj, der Sargon (Šarrum-kin, 2334-2279 f.Kr.) først grep makten.

## Se også
* Det akkadiske rike

## Litteratur
* Liverani, Mario (red.) (1993): *Akkad, the first World Empire*. Padua: History of the Ancient Near East Studies – HANES 5.
* Roaf, Michael (1990): *Cultural Atlas of Ancient Mesopotamia and the Ancient Near East*. New York: Facts on File.
Donatister

**Donatistene** var en gruppe eller bevegelse innen tidlig kristendom som gikk imot at en prest som ikke fulgte en god livsførsel likevel skulle kunne forrette sakramenter. De var særlig utbredt i Afrika. Donatistene ble til på 300-tallet og opponerte mot det som var den gjeldende oppfatningen innen kirken på den tiden. De hevdet at sakramentenes gyldighet var avhengig av prestens oppførsel.

Under den diokletianske kristenforfølgelse 303–305 hadde mange kristne falt fra, og spørsmålet gjaldt hvem som kunne gjenopptas i kirkens sakramentale fellesskap etter at de hadde angret og forholdene var blitt bedre. Ifølge donatismen kunne ikke frafalne prester lengre forrette gyldige sakramenter, ettersom de anså at presten måtte være ubesudlet av slik alvorlig synd. Man forkastet den offisielle kirkes mildhet mot de en gang frafalne og dannet en motkirke som anså seg å være den ene rette. De ble sterke i Nord-Afrika, fremst blant berberne.

Augustin argumenterte imot donatistene ved å hevde at kirken alltid ville omfatte en blanding av rettferdige og syndere, og at dåpen er gyldig uavhengig av den døpende prests personlige kvaliteter.

Donatistene ble utsatt for forfølgelse på 400-tallet fordi de falt utenfor de godkjente doktrinene fra konsilet i Nikea. De hevdet seg allikevel mot motstanden, og eksisterte helt frem til den islamske erobringen på 600-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Donatists», *Catholic Encyclopedia*, går i en del detaljer om politikken i den tidlige kirke som var bakgrunn for donatismens framgang.
* Donatism. Online Dynamic Bibliography
Æresgalleri

**Æresgalleri** (fra Hall of Fame) er en type museum som er tiltenkt personer som har gjort en spesiell innsats på et bestemt område; et yrke, et fagfelt, en sport eller liknende. Ofte er et æresgalleri knyttet til en bestemt bygning eller museum som gjør ære på medlemmene. I andre tilfeller er det mer symbolsk og består simpelthen i en liste med betydningsfulle personer. Begrepet har opphav i USA. 

Det første æresgalleri som ble opprettet var *Hall of Fame for Great Americans*, grunnlagt av New York University i 1900.

I Norge finnes Rockheim Hall of Fame som ble opprettet i 2011. I tillegg har man Norsk Idretts Æresgalleri.

## Se også
* Rock and Roll Hall of Fame
* Country Music Hall of Fame
* Gospel Music Hall of Fame
* National Aviation Hall of Fame
* World Golf Hall of Fame
* Naismith Memorial Basketball Hall of Fame