open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Coelostomidiidae

* *[[Coelostomidia]]*
* *[[Cryptokermes]]*
* *[[Mimosecerya]]*
* *[[Paracoelostoma]]*
* *[[Ultracoelostoma]]*

**Coelostomidiidae** er en familie med plantelus som hører til gruppen skjoldlus, Coccoidea. De er insekter med sugende munndeler og hører til i den store gruppen nebbmunner. 

## Utseende
Hunner av Coelostomidiidae har vanligvis et avrundet, hvelvet, tykt skall av hard voks. Fra bakenden stikker det oftest ut et hvitt voksrør. Slekten *[[Coelostomidia]]* og *[[Mimosecerya]]* har velutviklede bein og antenner, hos de øvrige er beina redusert til kjegleformede knopper.

## Levevis
Denne familien kan leve på en rekke ulike planter, men helst på busker og trær. Hunnene utvikler seg gjennom fire stadier, hannene gjennom fem. Artene som lever på New Zealand er forholdsvis godt kjente. Hos i alle fall noen av disse legges eggene under hunnens skjold, og hun skrumper inn ettersom eggene blir lagt. De nyklekte nymfene kryperut gjennom en åpning i den bakre enden av skjoldet, finner seg en barksprekk og slår seg ned der og begynner å suge plantesaft. De danner et voksrør i den bakre enden og skiller ut et tykt lag av bomullsaktig voks som etter hvert herdes. De voksne hunnene har reduserte munndeler og tar ikke til seg næring, men lever på reserver fra nymfetiden. Hannene utvikler seg temmelig likt hunnene i det to første stadiene, det tredje stadiet er ganske aktivt, men det fjerde stadiet er et hvile- ("puppe")  stadium. De voksne hannene er igjen bevegelige og aktive.

## Utbredelse
Familien forekommer i Mellom- og Sør-Amerika og på New Zealand.

## Systematisk inndeling

* ordenen Nebbmunner, Hemiptera
** underordenen Plantelus, Sternorrhyncha
*** overfamilien Skjoldlus, Coccoidea
**** familien Coelostomidiidae
***** slekten *[[Coelostomidia]]* – 6 arter
***** slekten *[[Cryptokermes]]* – 3 arter
***** slekten *[[Mimosecerya]]* – én art
***** slekten *[[Paracoelostoma]]* – én art
***** slekten *[[Ultracoelostoma]]* – 3 arter

## Kilder
* Liste over alle beskrevne arter
* Coelostomidiidae på ScaleWeb

## Eksterne lenker
*
Marchalinidae

* *Marchalina azteca*
* *Marchalina caucasica*
* *Marchalina hellenica*

**Marchalinidae** er en liten familie med en eneste slekt med plantelus som hører til gruppen skjoldlus, Coccoidea. De er insekter med sugende munndeler og hører til i den store gruppen nebbmunner.

## Utseende
Store (opptil 11&nbsp;mm) skjoldlus, vanligvis gule. Kroppsformen er avlangt-oval. Beina er fullstendige, men korte, antennene ganske korte. Hunnene produserer en hvit eggsekk på underisden.

## Levevis
Disse skjoldlusene lever bare på bartrær i slekten furu (*Pinus*), edelgran (*Abies*) og gran (*Picea*). Hunnene utvikler seg gjennom fire stadier, hannene gjennom fem. I alle fall *M. caucasica*, som lever i stor høyde i Kaukasus, bruker to år på utviklingen.

## Utbredelse
De tre kjente artene forekommer henholdsvis i Nord-Amerika, i Kaukasus og i Hellas.

## Systematisk inndeling
Tidligere har artene blitt regnet til Margarodidae, eventuelt til Coelostomidiidae eller Monophlebidae.

* ordenen Nebbmunner, Hemiptera
** underordenen Plantelus, Sternorrhyncha
*** overfamilien Skjoldlus, Coccoidea
**** familien Marchalinidae
***** slekten *[[Marchalina]]*
****** *[[Marchalina azteca]]* Ferris – Nord-Amerika
****** *[[Marchalina caucasica]]* Hadzibeyli – Kaukasus
****** *[[Marchalina hellenica]]* (Gennadius) – Hellas

## Kilder
* Liste over alle beskrevne arter
* Marchalinidae på ScaleWeb
* Fauna europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr 
* Hogdson, C. og Gounari, S. (2006) Morphology of *Marchalina hellenica* (Gennadius) (Hemiptera: Coccoidea: Marchalinidae) from Greece, with a discussion on the identity of *M. caucasica* Hadzibeyli from the Caucasus. Zootaxa 1196: 1-32. http://www.mapress.com/zootaxa/2006f/z01196p032f.pdf
## Eksterne lenker
*
Beiyang

**Beiyang** (kinesisk: 北洋; pinyin: *Běiyáng*; Wade-Giles: *Peiyang*; som betyr «Nordlige hav») er et uttrykk som ble tatt i bruk mot slutten av Qing-dynastiets tid i Kina, og det betegnet de kystnære regionene i provinsene Zhili, Liaoning og Shandong i det nordøstre Kina.
Rachel Grepp

**Rachel Catharina Helland Grepp** (1879–1961) var en norsk journalist og  politiker, kjent fra kvinnekampen.

## Liv og virke
Hun var datter av skipsreder Peter Helland (1847–1935) og Marie Elise Wiesener (1847–1935). Faren var fetter av Amund Helland. Etter examen artium 1899 studerte hun filosofi i København og fransk i Paris og tok kurs i pedagogikk ved Det Kongelige Frederiks Universitet (dagens Universitetet i Oslo) i 1902. Hun virket som lærervikar før hun i 1904 giftet seg med politikeren Kyrre Grepp, og fikk fem barn, deriblant skuespiller Ole Grepp (1914–1976), journalisten Gerda Grepp (1907–1940) og politikeren Asle Grepp (1919–1945).

På Kominterns 4. kongress i Moskva i 1922 holdt hun tale til  delegater fra hele verden, deriblant Lenin og Trotskij. Samme året ble hun enke, da Kyrre døde av tuberkulose. Også fire av sine barn overlevde hun. Tre av dem døde av tuberkulose, også det ene barnebarnet, ett av to hun som eldre kvinne måtte ta til seg, da datteren Gerda i 1940 døde av sykdommen. Samme år satt Grepp fengslet i to måneder da hun kom i konflikt med den tyske okkupasjonsmakten.

I tiden frem til mannens bortgang i 1922, skrev hun for hans *[[Vor Tid]]* og for *[[Arbeiderkvinnen]]*. I perioden 1922–49 skrev hun for *[[Arbeiderbladet]]* og satt i samme periode i Oslo Bystyre for Arbeiderpartiet, innvalgt i formannskapet 1935 og vararepresentant til Stortinget 1928–1936.  Hun var en kort periode med i Mot Dag. For Norsk Film A/S satt hun i styret fra 1935, og hun var medlem og formann i styret for Oslo Kino. Hun satt i representantskapet for Oslo Filharmoniske Orkester, Nationaltheatret og Folketeatret. Hun hadde også mange av andre verv. Hun ga i 1967 posthumt navn til Rachel Grepp Heimen Familiesenter (nedlagt 2012).

Oslos ordfører Rolf Stranger kalte Grepp «Oslos fremste kvinne» da han tildelte henne den første St. Hallvard-medaljen i 1956, for hver gang hun stilte til valg for Arbeiderpartiet, fikk hun ved kumulasjon flest stemmer av alle som stilte til valg i Oslo. På Arbeiderpartiets liste over de viktigste personer i partiets historie, står to kvinner oppført: Gro Harlem Brundtland og Rachel Grepp. Da Einar Gerhardsen overrakte henne *Arbeiderbladets* gullnål, var det med ordene: «Du er ett av de få mennesker som har den egenskap at de bare ved sin tilstedeværelse er med på å høyne nivået.»

## Premier
* Kongens fortjenstmedalje i gull
* 1956: Den 1. St. Hallvard-medaljen for sitt bidrag til helsestell og kulturliv.

## Referanser
UFC 102

**UFC 102: Couture vs. Nogueira** var et MMA-arrangement i regi av promotøren UFC i Portland, Oregon USA 29. august 2009. Hovedkampen var mellom tidligere Heavyweight og Light Heavyweight tittelholder Randy Couture og tidligere PRIDE Heavyweight tittelholder og tidligere UFC Interim Heavyweight tittelholder Antônio Rodrigo Nogueira.

## Resultater

### Innledende kamper
***Lettvekt kamp:  [[Marcus Aurelio]] vs.  [[Evan Dunham]]**
:Dunham beseiret Aurelio med delt avgjørelse (29-28, 28-29, 30-27). Denne kampen ble vist under direktesendingen.
***Middelvekt kamp:  [[Nick Cione]] vs.  [[Mark Munoz|Mark Muñoz]]**
:Muñoz beseiret Cione med delt avgjørelse (28-29, 30-27, 29-28).
***Tungvekt kamp:  [[Tim Hague]] vs.  [[Todd Duffee]]**
:Duffee beseiret Hague med KO (slag) 0:07 i runde 1.
::Med seieren satte Duffee ny rekord for den raskeste KO i UFC. Denne kampen ble vist under direktesendingen.
***Tungvekt kamp:  [[Justin McCully]] vs.   [[Mike Russow]]**
:Russow beseiret McCully med enstemmig avgjørelse (29-28, 30-26, 30-27).
***Tungvekt kamp:  [[Gabriel Gonzaga]] vs.  [[Chris Tuchscherer]]**
:Gonzaga beseiret Tuchscherer med TKO (slag) 2:27 i runde 1.
***Middelvekt kamp:  [[Ed Herman]] vs.  [[Aaron Simpson (fighter)|Aaron Simpson]]**
:Simpson beseiret Herman med TKO (injury) 0:17 i runde 2. Denne kampen ble vist under direktesendingen.

### Main card
***Lett Tungvekt kamp:  [[Brandon Vera]] vs.  [[Krzysztof Soszynski]]**
:Vera beseiret Soszynski med enstemmig avgjørelse (30-27, 30-27, 30-27).
***Middelvekt kamp:  [[Chris Leben]] vs.  [[Jake Rosholt]]**
:Rosholt beseiret Leben med submission (arm triangle choke) 1:30 i runde 3.
***Middelvekt kamp:   [[Nate Marquardt]] vs.  [[Demian Maia]]**
:Marquardt beseiret Maia med KO (slag) 0:21 i runde 1.
***Lett Tungvekt kamp:  [[Keith Jardine]] vs.  [[Thiago Silva]]**
:Silva beseiret Jardine med KO (slag) 1:35 i runde 1.
***Tungvekt kamp:  [[Randy Couture]] vs.  [[Antônio Rodrigo Nogueira]]**
:Nogueira beseiret Couture med enstemmig avgjørelse (30-27, 30-27, 29-28).

## Utbetalte bonuser

Utøverne ble tildeld $60,000 i bonuser.

***Fight of the Night:  Randy Couture vs.  Antônio Rodrigo Nogueira**
***Knockout of the Night:  Nate Marquardt**
***Submission of the Night:  Jake Rosholt**

### Referanser
Río Coatzacoalcos

**Río Coatzacoalcos** er ei elv i Mexico. Den har sitt utspring i Sierra de Niltepec, krysser Oaxaca ved Tehuantepec-eidet, og renner deretter gjennom den sørlige delen av Veracruz. Elva er 282 kilometer lang og renner ut i Mexicogolfen ved byen Coatzacoalcos.

Ifølge legenden seilte den aztekiske guden Quetzalcoatl nedover Río Coatzacoalcos på en flåte av slangeskinn helt til han ble borte i horisonten. Denne hendelsen er opprinnelsen til navnet Coatzacoalcos, som betyr «Slangens gjemmested» på nahuatl.

## Eksterne lenker
*
Gerda Grepp

**Gerda J. Helland Grepp** (1907–1940) var en norsk journalist.

## Familie
Hun var datter av Kyrre Grepp og Rachel Grepp.

Hun var gift med den italiensk-sveitsiske keramiker Mario Mascarin (1901–1966). De fikk sønnen Olav Kyrre (Ping) Grepp (født 19. mai 1926, død 1992) og  datteren Solveig Marie Alexandra «Sacha» Grepp (født 4. desember 1933, død 2022). Datteren var oppkalt etter revolusjonspolitiker og familievenn Aleksandra Kollontaj, og bodde i årene 1935–1945 på Fjøsanger utenfor Bergen der Helland-familien har bodd fra ca. 1875.

## Yrkesliv
Hun arbeidet som moren Rachel Grepp, som journalist i *[[Arbeiderbladet]]*. 

Hun ble den første norske journalist som rapporterte fra den spanske borgerkrigen, hvor hun jobbet med Arthur Koestler, Nordahl Grieg og Lise Lindbæk. Hun representerte det franske *Agence Espagne* i Paris 1937–1938.

## Sykdom og død
Gerda Grepp døde av tuberkulose, i likhet med sin far Kyrre Grepp (1922) og broren Peter Andreas Grepp (1933).

## Ettermæle
I 2018 ble et auditorium ved Oslomet – storbyuniversitetet gitt navnet Gerda Grepps auditorium.

## Bibliografi
* Axel Wedding, *Gutten og sigøynerpiken* (1934).  Oversettelse av  *Ede und Unku*
* Hermynia Zur Mühlen, *De tok våre døtre* (Tiden, 1934).  Oversettelse av *Unsere Töchter, die Nazinen*
* *Kvinnen i det tredje rike* (Arbeidernes oplysningsforbunds kvinnekomite, 1935). Oversettelse (23 sider).

## Referanser


## Litteratur

* Jo Stein Moen, Rolf Sæther: *Tusen dager*, Gyldendal, Oslo (2009) ISBN 9788205393516
* Elisabeth Vislie: *Ved fronten - Gerda Grepp og den spanske borgerkrigen*, Pax, Oslo (2016) ISBN 9788253038667

## Eksterne lenker

* «Hun var den dristigste av alle», artikkel om Gerda Grepp i ''Dagsavisen''
* Omtale av Gerda Grepps innsats som krigskorrespondent i Spania på nettstedet for boken ''Tusen dager''
Asle Grepp

**Asle Helland Grepp** (1919–1945) var en norsk student som engasjerte seg i politikk og motstandsarbeid, sønn av Kyrre Grepp (1879–1922) og Rachel Grepp (1879–1961). 

Faren hans var leder i Arbeiderpartiet fra 1918 til sin død, mens moren var journalist i *[[Arbeiderbladet]]* og toneangivende innenfor Arbeiderpartiets kvinnebevegelse. Han var bror til blant andre journalisten Gerda Grepp (1907–1940) og  skuespiller Ole Grepp (1914–1976).

## Krigen
Da andre verdenskrig brøt ut, studerte Asle Grepp medisin og satt i ledelsen for Norges Kommunistiske Parti. Han engasjerte seg i motstandskampen som skribent i en illegal avis.

I juni 1943 ble det klart at tyskerne var i ferd med å peile inn NKPs ledelse som lå i dekning i Valdres, og ledelsen forflyttet seg til Sollia ved Hov i Land, der de fant et pensjonat på to etasjer med plass til hele følget på rundt 30 personer. Indre strid førte til at folk brøt opp; Asle Grepp slo seg ned på gården Skriulægret, Peder Furubotn på Buahaugen ved Vangsjøen, andre på Rabalden i Øystre Slidre. I juni 1944 dro Peder Furubotn og flere andre til Rabalden for et avtalt møte med to utsendinger fra Oslo. Det gikk da rykter om at Gestapo planla en razzia innover i fjellene. 13. juni brøt Aksjon Almenrausch løs da to grupper - den ene tysk ordenspoliti, den andre norsk statspoliti, ti mann i hver - dro mot Vangsjøen og Rabalden.  Asle Grepp var blant de 38 arresterte, mens Peder Furubotn rakk å komme seg unna.

Grepp fikk skrive et avskjedsbrev til sin mor som begynte slik: «*Ja, mor! Dette hadde du vel ikkje du trudd da du såg meg siste gangen. Og ikkje trudde eg at det det skulle gå slik da eg så deg siste gangen. - Nett nå er eg dømt til dauden, og advokat Bergsjø er i ferd med å diktera nådesøknad for meg.*»

Flere steder oppgis at Asle Grepp var blant dem som ble skutt på Trandum.

Grepp er sentral i NRK-Filmen *Rød og illegal*, laget av Forsvarsdepartementets medieavdeling i 2002, basert på boken *Død over de tyske okkupanter* fra 1998.

## Referanser
Paul Otto Johnsen

**Paul Otto Johnsen** (født 12. september 1924 i Haugesund, død 13. februar 2012) var ordfører i Kristiansand fra 1978 til 1991. Han representerte Høyre og hadde før han ble ordfører vært informasjonssjef i Hansen-Tangens rederi fra 1975.

## Biografi
Johnsen vokste opp i Haugesund og engasjerte seg i Unge Høyre i hjembyen i tiden etter andre verdenskrig. Han var medlem av bystyret i Haugesund og ble fylkessekretær i Rogaland Høyre, siden i Akershus Høyre. Fra 1954 til 1958 var han redaktør av Fjordenes Tidende i Måløy, og i 1966 flyttet han til Kristiansand for å bli redaktør av Christianssands Tidende. I hans tid byttet avisen navn til Sørlandske Tidende, men i 1975 måtte avisen gå inn. 

### Verv
Johnsen hadde en rekke styreverv og vært engasjert på mange områder i samfunnet: Norsk Havneforbund, Norsk Flyktningeråd, Kontaktforum for innvandrere og regjeringen, Jernbanerådet, KLPs forsikringsutvalg, Sparebanken Sør, Sparebanken Pluss, Christianssands Byselskab, Vest-Agder krets av Norsk Pensjonistforbund, Vest-Agder fylkes eldreråd, rådet for Strømmestiftelsen og Kristiansand havnevesen er noen av hans mange styreverv.

## Bibliografi
I forbindelse med sitt engasjement i Christianssands Byselskab skrev Johnsen flere artikler i Christianssands Byselskabs Årsskrift:

* 1998: Herman Wedel Major 
* 1999: «Stort og smått om aviser»
* 1999: Om rikdom, fattigdom og justis i hine hårde dager
* 2000: «....største bondehøvding... siden sagatiden»
* 2001: Da Gabriel Scott møtte Knut Hamsun i Kristiansand
* 2002: Kristiansandsskolen i hine hårde dager
* 2003: Om parykksalg og sosial rang
* 2004: Dengang Posebyen sto for fall
* 2004: Rabinowitz – Mannen som også elsket Kristiansand

## Referanser


## Kilder
* Lars Hollerud: *Høyre for alltid*. Omtale i forbindelse med 85-årsdagen i Fædrelandsvennen I dag 10. september 2009 side 16.

## Eksterne lenker
* Christianssands Byselskab – Årsskrifter
Nick Willis

**Nicholas Ian «Nick» Willis** (født 1983) er en friidrettsutøver fra New Zealand som konkurrerer i mellomdistanseløping.

Han kom på fjerdeplass i junior-VM i 2002. I de to første store seniormesterskapene Willis deltok i (OL 2004 i Athen og VM 2005 i Helsingfors) ble han slått ut i semifinalen. 

Han vant sin første store tittel i Samveldelekene 2006, da det ble gull på 1500 meter. I VM 2007 gikk han til finalen, men endte på 10.-plass.

Willis tok sølv under OL 2008 i Beijing, det var New Zealands første mannlige OL-medalje siden 1976. Han var flaggbærer under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.

Willis ble i 2008 utnevnt til medlem av New Zealands fortjenstorden.

Han representerte New Zealand under Sommer-OL 2020 i Tokyo på 1500 meter og hadde 19. beste tid  i semifinalen, men kvalifiserte seg ikke til finalen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sergej Mikhalkov

**Sergej Vladimirovitsj Mikhalkov** (Сергей Владимирович Михалков) (født  i Moskva, død 27. august 2009 samme sted) var en russisk barnebok-forfatter og dramatiker.

I løpet av en sekstiårsperiode, skrev han teksten til nasjonalsangen hele tre ganger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Anna Jesień

**Anna Marta Jesień-Olichwierczuk** (født 10. desember 1978) er en polsk friidrettsutøver (hekkeløper) som har spesialisert seg på 400 meter hekk.

Jesień har deltatt i tre OL, Sydney 2000, Athen 2004 og Beijing 2008. Hun kom ikke til finalen i 2000 og 2004, men i 2008 endte hun på femteplass i finalen med tiden 54,29.

Hun har bedre resultater fra verdensmesterskap, der hennes beste plassering er en tredjeplass fra VM 2007 i Osaka. I VM 2005 ble hun nummer fire.

Jesień tok bronse på 400 meter hekk i EM 2002 i München, og i EM 2002 og 2006 løp hun for det polske stafettlaget som ved begge anledninger tok bronsemedaljene på 4 x 400 meter.

## Personlige rekorder
* 400 meter – 51,74
* 400 meter hekk – 53,86

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Charles Hubert Millevoye

**Charles Hubert Millevoye** (født 4. desember 1782 i Abbeville i Frankrike, død 12. august 1816) var en fransk lyrisk dikter med betydelig suksess i sin tid. Levde et liv i relativ luksus, delvis understøttet av Napoleon. Mest kjent for sine elegier, særlig «Fallende løv» («La chute des feuilles»). Gjenstand for et dikt av Herman Wildenvey om berømmelsens forgjengelighet («Charles Millevoye» i *Ildorkesteret*, 1923).

## Referanser
IFK Mariehamn

**IFK Mariehamn** (forkortet **MIFK**) er en finsk fotballklubb som hører hjemme i byen Mariehamn på Åland. Klubben spiller for tiden i Finlands øverste divisjon, Veikkausliiga. Klubbens fotballtrener heter Pekka Lyyski, og laget spiller sine hjemmekamper på Wiklöf Holding Arena, som er en multisportsarena oppført i 1932 med plass til 4 000 tilskuere.

## Sesonger

## Kjente spillere med en fortid i klubben

## Referanser


## Eksterne lenker
* IFK Mariehamn fotboll.com
* Supporterklubben Grean Mean Machine
* Spillerstall - Transfermarkt
FC Inter Åbo

**FC Inter Åbo** (finsk: *FC Inter Turku*) er en fotballklubb fra Åbo i Finland. Inter spiller i Veikkausliiga, som er den øverste divisjonen i Finland.

Klubben ble grunnlagt 1990, og allerede i 1996 spilte laget for første gang i Veikkausliiga. Klubben rykket ned året etter, men var tilbake i 1999 og har oppholdt seg i den øverste divisjonen for herrer siden. Klubben vant for øvrig Veikkausliiga i 2008, og ble dermed finsk seriemester for første gang. Inter Åbo deltok også i Mesterligaen 2009/2010, hvor de røk ut av turneringen i andre kvalifiseringsrunde etter et sammenlagttap mot FC Sheriff Tiraspol.

## Meritter
***[[Veikkausliiga]] (1):** 2008
***[[Suomen Cup]] (1):** 2009
***Liigacup (1):** 2008

## Sesonger

## Kjente spillere med en fortid i klubben

## Referanser


## Eksterne lenker
* FC Inter Turkus offisielle nettsider 
* Spillerstall - Transfermarkt
Brittney Reese

**Brittney Reese** (født 1986), er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i lengdehopp. Hun er regjerende verdensmester i lengde både innen- og utendørs. 

## Karriere
Hun fikk sitt internasjonale gjennombrudd da hun kom til finalen i VM 2007 i Osaka, der hun ble nummer åtte etter et hopp på 6,60. Hun vant NCAA-mesterskapet utendørs i 2007 og 2008, og ved USAs uttakningskonkurranse til sommer-OL 2008 satte hun ny personlig rekord med 6,95 meter, og ble kvalifisert til OL 2008 i Beijing. Der ble hun nummer fem etter å ha hoppet 6,76 meter i finalen.

Reese vant gull i VM i friidrett 2009 i Berlin og VM i friidrett 2011 i Daegu, og hun vant VM innendørs både ved VM innendørs 2010 og 2012. Hun ble med det den første kvinnen i historien som vant VM innendørs to mesterskap på rad. 

Hun er USA-mester utendørs i årene 2008 til 2011, og innendørs i 2009 og 2010.

Hun tok sølv under Sommer-OL 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil hos USA Track & Field
FF Jaro

**FF Jaro JS** (Fotbollsföreningen Jaro Jalkapalloseura) er en finsk fotballklubb som spiller i den øverste divisjonen Veikkausliiga og som hører hjemme i den lille tospråklige kystbyen Jakobstad. Klubbnavnet *Jaro* kommer fra *JA-RO* (*Jakobstads rostfria*), som er en lokal metallindustri og som var hovedsponsor i foreningens tidlige år.

Klubben har hatt den største fremgangen i de to siste tiårene, hvor klubben sammenlagt har spilt 16 sesonger (1989, 1991-98, 2002-) i den øverste divisjonen. Den beste tabellplasseringen klubben har hatt var en fjerdeplass i 1991. FF Jaro har også spilt to cupfinaler i 1992 samt i 1999.

## Kjente spillere med en fortid i klubben

## Eksterne lenker
* FF Jaros offisielle nettsider
Brian Lewis

**Brian Lewis** (født 5. desember 1974) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver som konkurrerte på sprintdistansene, hovedsakelig 100 meter.

Lewis deltok i VM 1999, men han ble utslått i semifinalen på 100 meter. I det samme mesterskapet løp han for USAs stafettlag som tok gull på 4 x 100 meter.

Sammen med Jon Drummond, Bernard Williams og Maurice Greene løp han også 4 x 100 meter stafett under OL 2000 i Sydney, der USA igjen gikk til topps.

## Personlig rekord
* 100 meter – 9,99

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jyväskylän Jalkapalloklubi

**JJK** eller **Jyväskylän Jalkapalloklubi** er en finsk fotballklubb fra byen Jyväskylä stiftet i 1923. JJK er den første klubben fra Jyväskylä som har spilt i den høyeste divisjonen Veikkausliiga. Laget tok steget opp til den høyeste divisjonen gjennom å vinne førstedivisjon Ykkönen i 2008–sesongen.

Fotballen i Jyväskylä fikk sitt startskudd i 1923 da idrettsforeningen Jyväskylän Palloilija ble grunnlagt. Foreningen drev med både ishockey og fotball, men i 1977 gikk disse grenene fra hverandre og fotballen fortsatte under det nye navnet *JyP-77*. Dette laget spilte hovedsakelig i den finske andredivisjonen, men hadde også korte opphold i Ykkönen. 

Da JyP-77 rykket ned til tredjedivisjon i 1992 grunnla man en ny fotballklubb i byen, og denne var en sammenslutning av JyP-77 og JyPKs representasjonslag under navnet JJK. Klubben rykket opp igjen til Ykkönen i 2006, og sesongen etter endte laget på en tredjeplass før de i 2008 rykket opp til Veikkausliiga for første gang.

## Kjente spillere med en fortid i klubben

## Eksterne lenker
* 
* Supporterklubben til JJK
Pia mater

**Pia mater** (årehinnen) finnes på hjernen og ryggmargens overflate og følger alle innbuktninger. Små kar går fra pia og inn i hjernen og forsyner overfladiske deler av hjernen med blod.
Minusinskgropen

**Minusinskgropen** eller **Khakass-Minusinskgropen** (russisk: Минусинская (Хакасско-Минусинская) котловина) er den sørlige delen av den vidstrakte **Minusinsksenkningen** i Khakasia, Krasnojarsk kraj, Russland som befinner seg langs fjellene i det sørlige Sibir. Området grenser til Kuznetsk Alatau i vest, og til Sajanfjellene i øst. Høyden varierer mellom 200 og 700 meter over havet, og består av en slette med spredte småhauger og enkelte daler.

Elven Jenisej og dens større tilførselselver Abakan, Oya og Tuba renner gjennom dalen. De to større byene i området er Minusinsk og Abakan. Minusinskgropen inneholder mange innsjøer, deriblant ennkelte med saltvann. Gropen er et viktig jordbruksområde, og inneholder også kull-forekomster.

## Referanser
Sverre Årnes

**Sverre Årnes** (født 14. mai 1949 i Surnadal) er en norsk serieromanforfatter og tegneserieskaper som også gir ut romaner under psevdonymet **Sigrid Lunde**.

## Lærerutdannelse og serieromaner
Årnes er utdannet lærer, og underviste i noen år inntil han i 1979 ble forfatter på heltid. Han er mest kjent for sine serieromaner, hvorav den mest kjente er serien *Jordmoren*, (CappelenDamm), (2007&ndash;2013). Han brukte da psevdonymet Sigrid Lunde.  

I 2013 utkom miniserien *Lokketoner* , som en historisk innledning til *Jordmoren*. I 2014 utkom en forløper til *Jordmoren*, *Hjertets røst*. Til sammen ble dette serietrilogien *Storset saga*.

Våren 2018 vant Årnes en serieromankonkurranse gjennom Bladkompaniet/Wigmostad&Bjørke, og oktober 2019 ble serien *Storgårdsfruen* introdusert.  

Blant forfatterens mer kjente serier er *Blodsbånd*, som anga starten på det som senere ble *NorskeSeriebøker* i *CappelenDamm* (1994&ndash;1997), *Vaterlandsjenta* (16 bind, 2003&ndash;?) og flere bøker om Knut Gribb og Clay Allison. Han har også skrevet ungdomsbøker, *Hjelp jeg har 5 søstre!* (CappelenDamm) og barnebøker , *Olsenbanden Jr.*. 

## Tegneserier
Ved siden av bokutgivelsene er Årnes også aktiv som forfatter av tegneseriemanus. I perioden 1991&ndash;1998 skrev han manus til 19 *[[Fantomet]]*-serier. Fra 1986 skrev han manus til *Olsenbanden*-bladene, og i perioden 2011–2014 skrev han manus til tegneserien om *Vangsgutane*.  

## Film og hørespill
Han har også skrevet filmmanus og hørespill for NRK Radioteatret, og laget dokumentarfilm. Som skaper av kortfilmer har han vunnet internasjonale priser, blant andre *Daily Mail Trophy*, Best Film i London 1986 (manus og regi på amatørfilmen *[[Velkommen hjem, Anders]]*), og fikk gullmedalje i *Euro-Film festival* i *Bludenz* 2004 (manus/regi/redigering).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tone Norum

**Tone Monika Norum** (født 18. september 1965 i Vardø) er en svensk sanger og låtskriver.

Norum var aktiv med musikkalbumutgivelser på 1980- og 1990-tallet, innen sjangeren pop / rock. Sin nye stil definierer hun selv som "en blandning mellom irsk folkemusikk og country". Noen av hennes hitlåter er «Stranded», «Can't You Stay», «Don't Turn Around» og Tommy Nilsson-duetten «Allt som jag känner».

Tone Norum opptrådte 9. august 2008 i TV4:s Nyhetsmorgon, for å markedsføre sine to nya album, et med cover på klassiske svenske låter og et med selvskrevne engelskspråklige låter. Sin nye stil definierte hun selv som "en blandning mellan irländsk folkmusik och country"

Hun er søster til John Norum kjent fra hardrock-bandet Europe. Foreldrene kommer fra Norge. Hun vokste opp i Upplands Väsby. Hun var tidigere gift med musikeren Max Lorentz, men har siden januar 2007 vært gift med Magnus Andersson.

## Diskografi
**Album**
* *One of a Kind* – 1986
* *This Time...* – 1988
* *Red* – 1990
* *Don't Turn Around!* – 1992
* *Stepping Out* – 1996

**EP**
* *Can't You Stay* – 1985

**Singler**
* «Can't You Stay» – 1985
* «Give A Helpin' Hand» (med Swedish Metal Aid) – 1985
* «Stranded» – 1986
* «Built On Dreams» – 1986
* «Allt Som Jag Känner»/ «My Summer With You» (duett med Tommy Nilsson – 1987
* «Love Me» – 1988
* «Point Of No Return» – 1988
* «This Time» – 1988
* «Running Against The Wind» – 1988
* «Ett Annat Hav» (med Valkören) – 1989
* «How Does It Feel?» – 1990
* «Ordinary Girl» – 1990
* «10 Times Out Of 1» (duett med Mikael Rickfors)-  1990
* «Who Needs A Broken Heart» – 1992
* «Don't Turn Around» – 1992
* «Still In Love» – 1992
* «You Ain't Going Nowhere» – 1996
* «Stepping Out/Under a Lucky Sign» – 1996
* «Trust Me» – 1996
* «To Be Your Man» (Peter Jezewski  & The Chiefs – 1998
* «When Love Says Goodbye» (med Jonas Otter) – 2007
* «Om Du Har Ett Hjärta» – 2011 (fra minnealbumet *Till Alf Robertson Med Kärlek*)

## Melodier på Svensktoppen
* «Allt som jag känner» (duett med Tommy Nilsson) – 1987-1988
* «When Love Says Goodbye» (med Jonas Otter) – 2007

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Kuopion Palloseura

**Kuopion Palloseura** (**KuPS**) er en finsk fotballklubb fra Kuopio. Klubben ble grunnlagt i 1923 og er per 2011 i den øverste divisjonen Veikkausliiga.

KuPS holder for øyeblikket den finske rekorden for flest antall sesonger i den øverste divisjonen gjennom 1949 til 1992. Klubben spiller hjemme på Magnum Areena og supporterklubben heter Banzai.

## Sesonger

## Kjente spillere med en fortid i klubben

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kuopion Palloseuras offisielle nettsider
* Supporterklubbens nettsider 
* Spillerstall - Transfermarkt
Saunders Island (Falklandsøyene)

**Saunders Island** (spansk: *Isla Trinidad*) er den fjerde største av Falklandsøyene, beliggende nordvest for Vest-Falkland. På østkysten av øya finnes en liten bosetning som driver sauehold.

Øya har en kompleks form, og strekker seg 21 kilometer fra øst til vest, og omtrent like mye fra nord til sør. Tre høylandsområder er adskilt fra hverandre med smale eid. Sauders Island har et variert landskap med våtmarksområder, innsjøer og sanddyner, samt steile klipper på den nordre og den vestlige kysten.

Den første britiske bosetningen på Falklandsøyene, Port Egmont, ble etablert av John Byron på Saunders Island i 1765. I 1770 ble britene drevet vekk av spanjoler, men året etter fikk de komme tilbake. I 1776 forlot britene stedet, men etterlot en plakett der de krevde suverenitet over Falklandsøyene.

Dagens bosetning kalles **Saunders Island Settlement** og består av et tyvetalls bygninger og en flystripe. Én bygning, *The Stone Cottage*, er vernet.

Sauders Island har et rikholdig dyreliv, som blant annet omfatter klippehopperpingvin, bøylepingvin, magellanpingvin, kongepingvin, svartbrynalbatross, brunhodegås og om lag 40 andre fuglearter. Både elefantsel, søramerikansk sjøløve og søramerikansk pelssel forekommer på strendene. 

På 1990-tallet ble det registrert 176 forskjellige plantearter, hvorav åtte endemiske.

Stadig flere turister besøker øya, og 200–500 passasjerer fra forbipasserende cruiseskip er innom Saunders Island årlig. Det er overnattingsmuligheter i ubetjente hytter ved Saunders Island Settlement og ved «The Neck», en times kjøretur fra bosetningen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kirkjuliga Heimamissiónin í Føroyum

**Kirkjuliga Heimamissiónin í Føroyum** (norsk oversettelse: «Den kirkelige heimemisjon på Færøyene»), ofte bare kalt **Heimamissiónin**, er en lavkirkelig vekkelsesbevegelse innenfor den evangelisk-lutherske Fólkakirkjan på Færøyene.

Den danske Indre Mission sendte i 1904 den unge presten Axel Frederik Moe til Færøyene. Moes forkynnelse førte til en stor vekkelse. Bedehus ble bygget i alle de største bygdene, det første i Vágur i 1916.

I 1921 ble Heimamissiónin (da under navnet «Indre Mission») formelt tatt opp i det danske Indremisjonsselskapet med et eget rådgivende råd for Færøyene. I 1990, da Færøyene ble et eget bispedømme, ble Heimamissiónin en selvstendig organisasjon uavhengig av Indre Mission.

Heimamissiónin driver i dag blant annet søndagsskolearbeid, sjømannshjem og regelmessige forkynnelsesmøter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Silvio Leonard

**Silvio Leonard Sarría** (født 20. september 1955 i Cienfuegos) er en cubansk tidligere friidrettsutøver (sprinter). Han var nummer to i verden til å løpe 100 meter under 10 sekunder med elektronisk tidtaking, da han i Guadalajara 11. august 1977 løp på 9.98. Den første var olympisk mester fra OL i 1968 Jim Hines. Leonard løp den raskeste 200 meteren i verden i 1977, med tiden 20.08. Hans fremste meritt er sølvmedaljen på 100 meter fra OL 1980 i Moskva.

## [[Panamerikanske leker]]
Leonard var tre ganger panamerikansk mester, 1975 på 100 meter og i 1979 på 100- og 200 meter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Leading Marks by Year
FC Lahti

**FC Lahti** er en finsk fotballklubb fra Lahtis i Finland. Klubben ble grunnlagt i 1996 og har siden 1999 hatt et representasjonslag i landets øverste fotballserie for herrer kalt Veikkausliiga. Lagets beste plassering i Veikkausliiga er en bronseplassering de oppnådde i 2008, etterfulgt av en femteplass fra 2003.

Fotballklubben ble grunnlagt gjennom en sammenslutning av klubbene *Lahden Reipas* og *Kuusysi*, som begge var fra Lahti. I den første sesongen spilte klubben i den nest øverste divisjonen i Finland. Klubben vant for øvrig den finske ligacupen (Liigacup) i 2007.

## Sesonger

## Kjente spillere med en fortid i klubben
:*Se også [[:Kategori:FC Lahti-spillere]].*

## Referanser


## Eksterne lenker
* FC Lahti (Klubbens offisielle nettsider)
* Spillerstall - Transfermarkt
Petăr Petrov

**Petăr Nikolov Petrov** (bulgarsk: , født 17. februar 1955 i Svisjtov) er en bulgarsk tidligere friidrettsutøver som hovedsakelig konkurrerte på 100 meter. Hans fremste meritt er bronsemedaljen på 100 meter under OL 1980 i Moskva, bak vinneren Allan Wells og Silvio Leonard.

## Junior-EM
I 1973 vant han sølvmedaljer på 100 og 200 meter.

## Personlig rekord
* 100 meter - 10.13 (bulgarsk rekord).

## Referanser
* sports-reference 


## Eksterne lenker
*
Den internasjonale bank for økonomisk samarbeid

**Den internasjonale bank for økonomisk samarbeid** var en institusjon som lå under Comecon. Dens oppgave var å lette det økonomiske samvirket mellom medlemslandene. Den ble stiftet i 1964. 

## Referanser


## Kilder

* Helmut Dietrich: Die Bank für Wirtschaftliche Zusammenarbeit der sozialistischen Staaten. I: Deutsche Außenpolitik 10. Jahrgang, o.O. 1965, S. 187-195.

## Eksterne lenker
*
Frank Schaffer

**Frank Schaffer** (født 23. oktober 1958 i Eisenhüttenstadt) er en østtysk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg på 400 meter.

Karrierens høydepunkt var medaljene under OL 1980 i Moskva. Etter å ha satt personlig rekord med 44.87 s på 400 meter tok han bronsemedalje bak Viktor Markin (vinner) og Rick Mitchell. På langstafetten ble det sølvmedalje sammen med lagkameratene Klaus Thiele, Andreas Knebel og Volker Beck.

Per 1. september 2006 holder 44.87 s til åttendeplass blant tyske 400 meter-løpere, bak Thomas Schönlebe, Erwin Skamrahl, Ingo Schultz, Karl Honz, Hartmut Weber, Mathias Schersing og Jens Carlowitz.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Regnbed

Et **regnbed** er en nedsenkning i terrenget, plantet med naturlig og stedstilpasset vegetasjon, som fremmer oppsamling, fordrøyning og infiltrasjon av overvann i små nedbørsfelt ved å etterlikne det naturlige hydrologiske kretsløpet, samt behandle urbant overvann ved å utnytte fysiske, kjemiske og biologiske prosesser som naturlig foregår i grunnen. 

Regnbed er et av flere tiltak for å avlaste tradisjonelle avløpssystemer, håndtere økende mengde nedbør i form av styrtregn og hindre skadelig oversvømmelse. Regnbed er ikke en transportvei for overvann, som en gresskledd forsenking (*swale* eller ''wadi''), og har ikke permanent vannspeil som en våtmark. Begrepet ble utviklet i USA på 1980-tallet i form av *raingardens* og *bioretention*. 

## Regnbed i Norge
I 2013 var regnbed fremdeles lite benyttet i Norge. Fire pilotbed var anlagt for forsking og utvikling, to i Oslo, ett i Melhus og ett i Trondheim. I boligområder kan regnbed brukes til å håndtere vann fra taknedløp på eiendommene. Private hager tilrettelagt med regnbed kalles også regnhage. I 2023 ble Norges lengste regnbed etablert på Mindemyren i Bergen.

## Se også
*Grønne tak
*Grunnvann
*Bærekraftig infrastruktur

## Referanser
Falkland Islands Government Air Service

**Falkland Islands Government Air Service (FIGAS)** er et flyselskap som er basert i Stanley på Falklandsøyene. Det opererer fem Britten-Norman BN2B Islander, hvorav tre i innenrikstrafikk og to til kystovervåkning. Hovedbasen er Stanley lufthavn.

Flyselskapet ble etablert i 1948, med første flygning 24. desember samme år. Det kom i stand for å bedre tilbudet av legetjenester og postdistribusjon til utkantstrøk. Før Falklandskrigen ble det benyttet en flåte med de Havilland Canada DHC-2 Beaver, som alle ble ødelagt i krigshandlingene. Etter krigen ble flygningene tatt opp igjen, først med et erobret argentinsk Bell UH-1 Iroquois, deretter ble dagens Islander-flåte bygget opp.

Ruteplanene bestemmes avhengig av passasjerenes behov, og ankomst og avgang annonseres over radio kvelden i forveien. Ved de fleste bosetningene finnes det mindre rullebaner med gressdekke. Selskapet opererer på tilsammen 29 destinasjoner.

I tillegg til FIGAS, opererer British International (BRINTEL) to Sikorsky H-3 Sea King helikoptre for UK Ministry of Defence, hovedsakelig for transport av militært personell, utstyr og forsyninger omkring på øyene.

## Eksterne lenker
* 
* Internal Flights (FIGAS) Falkland Islands Tourist Board
Brøðrasamkoman

**Brøðrasamkoman** (Brødremenigheten) er det nest største trossamfunnet på Færøyene etter Fólkakirkjan. Ettersom forsamlingen ikke registrerer medlemmer, er det ikke mulig fastslå nøyaktig hvor mange som tilhører Brøðrasamkoman. Ved folketellingen i 2011 oppgav rundt 15 % av øyenes befolkning over 15 år, 5&nbsp;400 personer, at de regnet seg til Brøðrasamkoman, og ytterligere 700 personer til både Fólkakirkjan og Brøðrasamkoman. På Norðoyar var tilslutningen nesten 40 %.

Brøðrasamkoman har røtter i den internasjonale kristne vekkelsesbevegelsen kjent som Plymouth Brethren som oppsto på De britiske øyer på begynnelsen av 1800-tallet. Til Færøyene spredde vekkelsen seg gjennom arbeidet til den skotske evangelisten William Gibson Sloan som var aktiv på Shetland, Orknøyene og Færøyene fra 1860-tallet. 

I 1879 bosatte Sloan seg på Færøyene og lot oppføre et forsamlingshus hvor han hadde regelmessige vekkelsesmøter. I løpet av 1880 lot de første av tilhengerne hans seg døpe, og 12. november 1880 da forsamlingen for første gang feiret nattverd regnes som brødreforsamlingens fødselsdag. 

Den nye forsamlingen møtte sterk motstand, blant annet holdt Fólkakirkjans sokneprest i Tórshavn en serie foredrag hvor han advarte mot Sloans virksomhet, likeså var den rekke leserbrev i avisene fra prester og andre lutheranere. Forsamlingen vokste likevel sakte, men sikkert, og ble etterhvert spredt på alle øyene. I dag finnes det et 30-talls menigheter med egne forsamlingshus rundt om Færøyene.

Frelsesbudskapet står sentralt i Brøðrasamkomans forkynnelse. Brøðrasamkoman har ikke noen egne bekjennelsesskrifter, men holder Bibelen som den eneste autoritet. Menighetens lære regnes likevel å være i tråd med den apostoliske trosbekjennelse. Ettersom de praktiserer voksendåp med full neddykking i tråd med det baptistiske dåpssyn blir de på folkemunne på Færøyene ofte kalt «baptister», selv om de ikke har noen direkte forbindelse til baptismesamfunnene. Brøðrasamkoman har snarere kalvinistiske trekk.

Forsamlingen er prinsipielt i mot enhver sentral organisasjon og medlemsregister. De har derfor ikke søkt om status som registrert trossamfunn, og har følgelig ikke vigselsrett. Det er en lekmannsbevegelse uten pastorer eller andre ansatte, og de forskjellige lokale forsamlingene er selvstendige. Den største lokale forsamlingen er Betesda i Klaksvík.

## Referanser


## Litteratur
*
*
*

## Eksterne lenker
* Ebenezer i Tórshavn
Nikolaj Kirov

**Nikolaj Ivanavitsj Kirov**, belarusisk Мікалай Іванавіч Кіраў - *Mikalaj Ivanavitsj Kiraw* (født 22. november 1957 i Homel oblast) er en belarusisk tidligere friidrettsutøver som representerte Sovjetunionen. Han konkurrerte hovedsakelig på 800 meter. 

I OL 1980 i Moskva vant han en bronsemedalje på 800&nbsp;metersdistansen; britiske Steve Ovett vant løpet og Sebastian Coe tok sølvmedaljen. På 1500 meter under EM 1982 i Athen ble Kirov kun slått av Steve Cram.

## Personlig rekord
* 800 meter – 1:45.11 (1981)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arbeiderkvinnen

***Arbeiderkvinnen*** (etablert 1. desember 1909, nedlagt 1957) var et tidsskrift utgitt av Arbeiderpartiets kvindeforbund. 
Bladet ble det første utgitt under navnet ***Kvinden***. I redaksjonen satt
Nina Haugen, Inger Kristiansen, Helga Nitteberg og Gunhild Ziener.
Journalist var Fernanda Nissen som manet til deltakelse i politikken.
En strid i 1918 gjorde at Nissen og Ziener forlot redaksjonen.

I 1919 ble navnet endret til *Arbeiderkvinden* og med Rachel Grepp og Sigrid Syvertsen som redaktører 
ble det en mer marxistisk linje og stoff fra Clara Zetkin. Etter Grepp kom Thina Thorleifsen inn som redaktør,  Aase Lionæs var det 1936-1954, etterfulgt av Elsa Rastad Bråten og Randi Bratteli.

Bladet ble nedlagt i 1957, men visse elementer fortsatte i tidsskriftet *Kvinnen* etablert i 1957.

## Referanser
Afanasjevokulturen

**Afanasjevokulturen** var en sivilisasjon som blomstret i det indre av Sentral-Asia mellom 3500 f.Kr. og 2500 f.Kr., fra slutten av kobberalderen frem til begynnelsen av bronsealderen. 

## Utforskning og levninger
Kulturen ble første gang oppdaget i 1920 under en arkeologisk utgravning av tre gravhauger ved Afanasyevskaya-fjellet i Minusinsksenkningen i Krasnojarsk kraj i det sørlige Sibir. Senere ble det avdekket at kulturens horisont også omfattet det som idag utgjør det vestlige Mongolia, den nordlige delen av Xinjiang, de østlige og sentrale delene av Kasakhstan, Aral og 
Tadsjikistan.

Kulturens økonomi var halvveis nomadisk, og baserte seg på bufe som sauer og geiter, hester og tamfe. En rekke bosetninger er også oppdaget, og det er funnet en rekke objekter av metall, sammen med rester av vogner med hjul. 

Kulturen er kjent for sine karakteristiske gravhauger. Ved fjellet Afanasyevaskaya er det funnet 238 gravhauger på 19 funnsteder, mens det lenger østover ved fjellkjeden Altaj er avdekket 17 gravhauger på 8 funnsteder, tilhørende denne kulturen. Gravene inneholder kun en eller to personer. Den avdøde ble lagt på rygg eller på siden (med bøyde knær) med hodet i en nordøstlig eller sørvestlig retning. 

Gravene var koniske eller rektangulære innhengninger, en gravskikk som også er kjent fra Yamnakulturen. Gravene bærer også likhetstrekk med de som er avdekket fra Sredny Stog kulturen, katakombekulturen og poltavkakulturen. De tre siste kulturene ble av Marija Gimbutas satt i sammenheng med det urindoeuropeiske språket i hennes kurgan-hypotese.

Afanasjevokulturen er noen ganger blitt antatt å ha vært en indoeuropeisk kultur, og forfedrene til talerne av Tokariske språk.

Det er vanskelig å fastslå forbindelsen mellom Afanasjevokulturen og den mer vestlige Andronovokulturen.

Afanasjevokulturen ble fortrengt av Okunevkulturen og Karasuk-kulturen.

## Se også
* Russisk arkeologi

## Referanser


## Litteratur
*H. P. Francfort, *The Archeology of Protohistoric Central Asia and the Problems of Identifying Indo-European and Uralic-Speaking populations* (sammendrag )
*Kozshin, P, "O psaliach is afanasievskih mogil", *Sovetskaya Archeologiya* 4, 189–93 (1970)
**Einführung in die Ethnologie Zentralasiens* Marion Linska, Andrea Handl, Gabriele Rasuly-Paleczek (2003) (.doc versjon)
* T.A.Chikisheva, M.A.Gubina, I.V. Kulikov, T. M. Karafet, M. I. Voevoda, A.G.Romaschenko: *A paleogenetic study of the prehistoric populations of the Altai*, Archaeology, Ethnology and Anthropology of Eurasia, MAIK Nauka/Interperiodica distributed exclusively by Springer Science+Business Media LLC, Volume 32, Number 4, desember 2007, side 130-142, ISSN 1563-0110
*Bouakaze C, Keyser C, Amory S, Crubezy E, Ludes B.: *First successful assay of Y-SNP typing by SNaPshot minisequencing on ancient DNA*, Institute of Legal Medicine, EA3428, Strasbourg, Frankrike, 30. mai 2007
Vor Tid

***Vor Tid*** (1908&ndash;1922) var et ukentlig magasin med Kyrre Grepp som redaktør og hans kone Rachel Grepp blant skribentene. Det hadde i sine beste år, før 1920, et opplag på .
Coca-Cola Europacific Partners Norge

**Coca-Cola Europacific Partners Norge AS**, tidligere **Coca-Cola Enterprises Norge AS**, har siden 1997 hatt ansvar for produksjon, salg og distribusjon av Coca-Cola-produkter i Norge. Selskapet er i dag landets største leverandør av alkoholfrie drikkevarer og er heleid av Coca-Cola Enterprises.

Hovedkontoret og produksjonsanlegget ligger på Robsrud i Lørenskog utenfor Oslo. På dette anlegget produseres rundt 70 prosent av selskapets årlige salgsvolum. Selskapet har regionale salgskontor i Trondheim, Bergen, Stavanger, Stokke og Tromsø, og mer enn ti distribusjonssteder rundt om i landet. Selskapet har rundt 700 ansatte.

CCEN har avtaler med Macks Ølbryggeri. Telemark Kildevann tapper mineralvannet Bonaqua Silver i Fyresdal i Telemark.

Selskapets produkter selges hovedsakelig via dagligvarebutikker, kiosker, bensinstasjoner, service og serveringssteder. Det er Coca-Cola Norge som har hovedansvar for markedsføring av produktene samt beskyttelse av merkevarene i Norge.

Blant sine ansatte har selskapet rundt 40 ulike nasjonaliteter fordelt på 5 religioner i Norge og det har derfor lagt store ressurser i å bli en moderne mangfoldsbedrift med en omfattende strategi for integrering og brobygging. I 2010 vant selskapet Mangfoldsprisen.

## Historikk

I 1998 etablerte The Coca-Cola Company sitt eget norske tapperi på Robsrud i Lørenskog kommune utenfor Oslo, selskapet het Coca-Cola Drikker AS. 

I oktober 2010 ble Coca-Cola Drikker AS kjøpt av Coca-Cola Enterprises, som er et eget selskap separat og uavhengig av The Coca-Cola Company som var den tidligere eieren. Selskapet skiftet navn til Coca-Cola Enterprises Norge AS.

## Produkter
*Coca-Cola
*Coca-Cola Zero
*Coca-Cola Light
*Fanta
*BonAqua
*Sprite
*TAB X-Tra
*Urge
*Urge Intense
*Powerade
*Nestea
*Minute Maid
*Kuli

## Referanser
Coca-Cola Norge

**Coca-Cola Norge AS** skal ivareta merkevareinteressene til The Coca-Cola Company i Norge, mens søsterselskapet Coca-Cola Drikker har ansvar for salg, produksjon og distribusjon av selskapets produkter i Norge.

Coca-Cola Norge ble etablert i desember 1979, og er heleid av The Coca-Cola Company. Det norske selskapet har ansvar for utviklingen av store nasjonale markedsføringsaktiviteter. Coca-Cola Norge har en tapperiavtale med Coca-Cola Enterprises Norge.

Selskapet har rundt ti ansatte, men er nært knyttet opp mot hovedkontoret for den nordiske regionen som ligger i København, og som har cirka 80 ansatte.

## Referanser
Leif Atle Viken

**Leif Atle Viken** (født 1966) er en norsk forretningsmann som var administrerende direktør i Coca-Cola Drikker AS i Norge. Viken hadde jobbet i selskapet siden 1998.

Viken er styremedlem i Bryggeri- og drikkevareforeningen, vararepresentant i styret for NHO Mat og Drikke, samt styremedlem i Coca-Cola Drikker AS. Leif Atle Viken har tidligere vært aktiv syklist, og syklet blant annet på det norske juniorlandslaget.

## Referanser
Jürgen Straub

**Jürgen Straub** (født 3. november 1953 i Weitersroda) er en tysk tidligere friidrettsutøver som konkurrerte for Øst-Tyskland, hovedsakelig på 1500 meter.

Han overrasket stort ved å vinne sølvmedalje på 1500 meter i OL 1980 i Moskva, da han splittet den britiske duoen Sebastian Coe (vinner) og Steve Ovett. Straub fikk tredjeplass under Verdenscupen i friidrett i 1977 og 1979.

Tiden 3:33.68 plasserer han på sjetteplass på den tyske adelskalenderen (per 1. september 2006), bak Thomas Wessinghage, Harald Hudak, Jens-Peter Herold, Dieter Baumann og Rüdiger Stenzel.

Straub hevdet seg også stort på 3000 meter hinder, hvor han vant tre nasjonale titler. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pinsebevegelsen på Færøyene

**Pinsebevegelsen på Færøyene** er en sammenslutning av fire frie menigheter på Færøyene, to i Tórshavn og en hver i Skopun og Vestmanna. Menighetene deler lære og fellesskap med den nordiske og internasjonale pinsebevegelsen.

Pinsevekkelsen kom først til Færøyene gjennom Petra Andersen, som hadde bodd i Norge og deltatt i pinsebevegelsens møter der. Hun kom tilbake til Færøyene sommeren 1924, og begynte å holde bønnesamlinger med sine venner i sitt eget hjem. Ved et slikt bønnemøte andre juledag 1924 ble hun og noen av hennes venner åndsdøpt og begynte å tale i tunger.

I 1936 mellomlandet den norske forkynneren Thomas Ball Barratt på Færøyene underveis fra Norge til Island, og under hans besøk ble den første pinsemenigheten på Færøyene grunnlagt med 21 medlemmer. Ved hjelp av tilreisende predikanter fra Norge og Danmark vokste vekkelsen, og det første forsamlingshuset, Evangeliihúsið, ble bygget like etter.

I 1972 ble menigheten i Tórshavn splittet, og den nye menigheten «Filadelfia» ble grunnlagt.

Pinsebvegelsen er det tredje største trossamfunnet på Færøyene etter Fólkakirkjan og Brøðrasamkoman, men talte i 1991 likevel bare 1,5 % av øyenes innbyggere. Ved folketellingen i 2011 svarte 1&nbsp;262 personer, 3,7 % av de som svarte, at de var tilknyttet karismatiske menigheter (ingen tall for pinsemenighetene alene).

## Referanser


## Litteratur
* Johansen, Oddvar; Hagen, Kjell; Nyen, Astrid Neema; Kolbjørnsrud, Paul og Filberg, Trond. 2010. *I all verden. Pinsemisjon i 100 år. PYM 100 år 1910-2010* (jubileumsskrift) De norske pinsemenigheters ytremisjon (PYM).