open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kristian Auberts vei (Oslo)

**Kristian Auberts vei** (1A–39, 2–50D) er en vei på Røa i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Vækerøveien til Harald Løvenskiolds vei.

Veien het opprinnelig Holtehagen og så Sportsplassveien etter Røa idrettsplass, som veien går forbi. Dagens navn er fra 1946 og viser til motstandsmannen Kristian Aubert (1909–42), som ble torturert til døde av Gestapo under forhør. Det står et minnesmerke over ham ved sportsplassen.

Veien har villabebyggelse.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Kristian Bogneruds vei (Oslo)

**Kristian Bogneruds vei** (1–43, 2–30) er en vei på Rødtvet/Ammerud i bydel Grorud i Oslo. Den går fra Rødtvetveien til Ammerudveien.

Veien fikk navn i 1961 etter Kristian Bognerud (1872–1957), som var lærer og sosialsjef i Aker.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Kristins vei (Oslo)

**Kristins vei** (1–43, 2–42) er en vei på Tveita i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Sigrid Undsets vei.

Veien fikk navn i 1965 etter Sigrid Undsets romanfigur Kristin Lavransdatter. I området er også flere andre veier med tilknytning til Sigrid Undsets bøker.

I veien er 15 lamellblokker i OBOS-borettslaget Lohøgda.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Kåres vei (Oslo)

**Kåres vei** (3–31, 6A–34) er en vei på Karlsrud i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som en fortsettelse sørover av Håvalds vei (men enveiskjørt nordover) og ender i Raschs vei.

Veien fikk navn i 1926 etter mannsnavnet Kåre.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Konglerudtoppen (Oslo)

**Konglerudtoppen** (1–55, 2–56) er en vei på Abildsø i bydel Østensjø i Oslo. Det er en blindvei på vestsiden av Enebakkveien.

Veien fikk navn i 1986 etter plassen Konglerud (under Abildsø). Den lå der veien er anlagt.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Kransen (Oslo)

**Kransen** (1–15, 2B–14B) er en vei på Nordstrandshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei østover og nordover fra Ekebergveien.

Navnet ble vedtatt i 1917.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Liaveien (Oslo)

**Liaveien** (1–27, 2–18) er en vei på Lofthus i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Lofthusveien til Aschehougs vei. Navnet ble vedtatt i 1915.

## Kilder
*  

## Eksterne lenker
*
Kværnerveien (Oslo)

**Kværnerveien** (1–5, 6) er en vei på Kværner i bydel Gamle Oslo. Den går fra St. Halvards gate i retning Kværnerbyen. Ved en rundkjøring forgrener den seg til en tilførselsvei opp til E6 og en gren som er adkomstvei til Kværnerbyen bort til krysset med Turbinveien og Freserveien.

Østre del av veien fikk navnet Kværnerveien i 1962 etter Kværner Brug, som tidligere hadde adresse Kværnerveien 10. På 2000-tallet ble vestre del av veien (såkalte forenklet Galgebergforbindelse) innlemmet i Kværnerveien.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes gateoversikt
Kyhns vei (Oslo)

**Kyhns vei** (1–21, 2–14) er en vei på Nordstrandshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Birgitte Hammers vei til Midtåsen.

Veien fikk navn i 1954 etter Kristian Kyhn Gløersen (1915–43), som ble skutt av tyskerne under fluktforsøk i april 1943. Før dette var veien regnet som en del av Birgitte Hammers vei.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Kvernfaret (Oslo)

**Kvernfaret** (1–17, 2–48) er en vei på Øraker i bydel Ullerni Oslo. Den begynner og slutter i Lysehagan, og går delvis parallelt med denne på nordsiden.

Navnet ble vedtatt i 1952 og er inspirert av Ullern mølle, som var i drift 1850–1913.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Kvernkallveien (Oslo)

**Kvernkallveien** (1–11, 2–14B) er en vei på Øraker i bydel Ullern i Oslo. Den går fra Myntfunnveien til Kvernveien.

Navnet ble vedtatt i 1953 og er inspirert av Ullern mølle, som var i drift 1850–1913.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Kvernstien (Oslo)

**Kvernstien** (2–20; ingen oddetallsadresser) er en vei på Vinderen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Ivar Aasens vei langs Sognsvannsbekken.

Navnet ble vedtatt i 1938 og skal komme av en gammel kvern som stod ved bekken.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Normaveien (Oslo)

**Normaveien** er en vei på Løren i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Peter Møllers vei, inn i Lørenparken og til Kanonhallveien.

Veien fikk navn i 2005 etter Norma Projektilfabrik, som lå i Lørenveien 36. Fabrikkens navn henger i sin tur sammen med eierens operainteresse, og det dreier seg da om Bellinis opera *Norma*.

Ingen hus har adresse Normaveien.

## Referanser


## Kilder
*
Låveveien (Oslo)

**Låveveien** (1–55, 2–70) er en vei på Skøyenåsen i bydel Østensjø i Oslo.

Den begynner ved Tvetenveien (som det ikke er gjennomkjøring til) og går til Haakon Tveters vei.

Veien fikk navn i 1917 etter en gammel låve på Nordre Skøyen hovedgård.

Veien har for det meste villabebyggelse.

## Kilder
*  

## Eksterne lenker
* 
*
Kvernveien (Oslo)

**Kvernveien** (1A–19, 2–32) er en vei på Øvre Ullern/Øraker i bydel Ullern i Oslo. Den gikk opprinnelig nordvestover fra Vækerøveien, men det er nå stengt for gjennomkjøring til denne. Der veien møter Bjørnerabben i nordvest, dreier den mot nordøst og ender etterhvert som blindvei.

Navnet er inspirert av Ullern mølle (i drift 1850–1913) og ble trolig vedtatt i 1937.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Slaget om Linz-Urfahr

**Slaget om Linz-Urfahr** fant sted 17. mai 1809 mellom tyske styrker fra Kongeriket Württemberg og Kongeriket Sachsen, alliert med Frankrike, mot styrker fra Keiserdømmet Østerrike. Et østerriksk korps under kommando av feldzeugmeister Johann Kollowrat angrep württembergske styrker under divisjonsgeneral Dominique Vandamme som holdt et forsterket brohode på nordbredden av elven Donau, med byen Linz på motsatt side. Etterhvert som kampene utviklet seg ble Vandammes styrker forsterket av saksiske tropper under marskalk Jean Baptiste Bernadotte. Dette fikk Kollowrat til å beordre retrett, noe som ble fulgt opp av de tyske styrkene alliert med Frankrike.

Den østerrikske øverstkommanderende, erkehertug Karl, hadde avgitt Kollowrats III armékorps fra hovedstyrken for å forsvare Böhmen. Etterhvert beordret Karl sin underordnede styrkesjef til å true Napoléon Bonapartes lange og utsatte forsyningslinje som fulgte Donaudalen. I henhold til dette angrep Kollowrat brohodet ved Linz, men tilstedeværelsen av en slagkraftig styrke stoppet hans planer. Slaget ble utkjempet under den femte koalisjonskrigen, som var del av Napoleonskrigene. Urfahr er en del av nåtidens by Linz, på Donaus nordlige elvebredd.

## Litteratur

*Arnold, James R. *Napoleon Conquers Austria*. Westport, Conn.: Praeger Publishers, 1995. ISBN 0-275-94694-0
*Bowden, Scotty & Tarbox, Charlie. *Armies on the Danube 1809*. Arlington, Texas: Empire Games Press, 1980.
*Epstein, Robert M. *Napoleon's Last Victory and the Emergence of Modern War*. Lawrence, Kansas: University Press of Kansas, 1994.
*Petre, F. Loraine. *Napoleon and the Archduke Charles*. New York: Hippocrene Books, (1909) 1976.
*Smith, Digby. *The Napoleonic Wars Data Book*. London: Greenhill, 1998. ISBN 1-85367-276-9

## Eksterne lenker

* «Battle of Linz, 17 May 1809», fra nettstedet historyofwar.org (engelsk)
Verdensmesterskapet i vektløfting

**Verdensmesterskapet i vektløfting** ble arrangert første gang i 1891 i London, og arrangeres hvert år. 

## Mesterskap
### Menn

### Kvinner
I fire mesterskap holdt kvinnene til for seg selv, før det i 1991 ble et samlet mesterskap.

### Samlet

## Medaljestatistikk

## All-time medal table (Big and Small Table)
All-time **Big** (total) and **Small** (Snatch and Clean & Jerk and Press) medal count below is until the 2017 World Weightlifting Championships.

* Source :
* http://www.iwf.net/doc/statistics/WORLD_CHAMP_SENIOR_001_146.PDF  - Page 80 - 82
* From 2009 to 2017 medals add from wikipedia pages (IWF Results Page).
Sofja Tikhonova

**Sofja Dmitrijevna Tikhonova** (født 1998) er en russisk skihopper. Hun ble juniorverdensmester i normalbakke i 2015, og fikk gull i kombinert mikslag i Vinter-OL for ungdom 2016 på Lillehammer. 

## Idrettskarriere
7. desember 2013 debuterte hun i verdenscupen i skihopping i Lysgårdsbakkene på Lillehammer, hvor hun akkurat ikke nådde finaleomgangen med en 33.-plass.

Tikhonova tok individuelt gull og lagsølv i European Youth Olympic Festival i Vorarlberg i januar 2015, og under en uke senere fulgte hun opp med individuelt gull i Junior-VM på ski 2015, foran østerrikerne Elisabeth Raudaschl og Chiara Hölzl.

Hun deltok i Vinter-OL for ungdom 2016, der hun fikk to medaljer. I øvelsen kombinert mikslag, der to langrennsløpere, to skihoppere og en kombinertløper utgjorde et lag, tok hun gull med Russland og hoppkollega Maksim Sergejev, langrennsløperne Maja Jakunina og Igor Fedotov, og kombinertutøveren Vitalij Ivanov. Individuelt kom hun på 2.-plass, bak slovenske Ema Klinec.

Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 26 i normalbakkerennet.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil hos ungdoms-OL 2016
Elisabeth Raudaschl

**Elisabeth Raudaschl** (født 7. november 1997) er en østerriksk skihopper.

25. januar 2014 debuterte hun i verdenscupen i skihopping i Bloudkova velikanka i Planica, hvor hun akkurat ikke nådde finaleomgangen med en 31.-plass.

Under Junior-VM på ski 2015 tok Raudaschl sølvmedalje, mellom russiske Sofja Tikhonova og lagvenninnen Chiara Hölzl.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anfo (Lombardia)

**Anfo** er en kommune i Val Camonica, provinsen Brescia, i regionen Lombardia, Italia. Kommunen har 482 innbyggere (2013) og grenser til kommunene Bagolino, Idro og Lavenone.

## Befolkningsutvikling
Tall fra ISTAT


Colors=
  id:lightgrey value:gray(0.9)
  id:darkgrey  value:gray(0.8)
  id:sfondo value:rgb(1,1,1)
  id:barra value:rgb(0.6,0.7,0.8)

ImageSize  = width:455 height:303
PlotArea   = left:50 bottom:50 top:30 right:30
DateFormat = x.y
Period     = from:0 till:1200
TimeAxis   = orientation:vertical
AlignBars  = justify
ScaleMajor = gridcolor:darkgrey increment:200 start:0
ScaleMinor = gridcolor:lightgrey increment:200 start:0
BackgroundColors = canvas:sfondo

BarData=
  bar:1861 text:1861
  bar:1871 text:1871
  bar:1881 text:1881
  bar:1901 text:1901
  bar:1911 text:1911
  bar:1921 text:1921
  bar:1931 text:1931
  bar:1936 text:1936
  bar:1951 text:1951
  bar:1961 text:1961
  bar:1971 text:1971
  bar:1981 text:1981
  bar:1991 text:1991
  bar:2001 text:2001
  bar:2011 text:2011
  bar:2013 text:2013

PlotData=
  color:barra width:20 align:left

  bar:1861 from: 0 till:774
  bar:1871 from: 0 till:880
  bar:1881 from: 0 till:798
  bar:1901 from: 0 till:683
  bar:1911 from: 0 till:1187
  bar:1921 from: 0 till:785
  bar:1931 from: 0 till:674
  bar:1936 from: 0 till:670
  bar:1951 from: 0 till:632
  bar:1961 from: 0 till:582
  bar:1971 from: 0 till:539
  bar:1981 from: 0 till:480
  bar:1991 from: 0 till:429
  bar:2001 from: 0 till:434
  bar:2011 from: 0 till:472
  bar:2013 from: 0 till:482

PlotData=

  bar:1861 at:774 fontsize:S text: 774 shift:(-8,5)
  bar:1871 at:880 fontsize:S text: 880 shift:(-8,5)
  bar:1881 at:798 fontsize:S text: 798 shift:(-8,5)
  bar:1901 at:683 fontsize:S text: 683 shift:(-8,5)
  bar:1911 at:1187 fontsize:S text: 1187 shift:(-8,5)
  bar:1921 at:785 fontsize:S text: 785 shift:(-8,5)
  bar:1931 at:674 fontsize:S text: 674 shift:(-8,5)
  bar:1936 at:670 fontsize:S text: 670 shift:(-8,5)
  bar:1951 at:632 fontsize:S text: 632 shift:(-8,5)
  bar:1961 at:582 fontsize:S text: 582 shift:(-8,5)
  bar:1971 at:539 fontsize:S text: 539 shift:(-8,5)
  bar:1981 at:480 fontsize:S text: 480 shift:(-8,5)
  bar:1991 at:429 fontsize:S text: 429 shift:(-8,5)
  bar:2001 at:434 fontsize:S text: 434 shift:(-8,5)
  bar:2011 at:472 fontsize:S text: 472 shift:(-8,5)
  bar:2013 at:482 fontsize:S text:  482 shift:(-8,5)


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Breno

**Breno** er en kommune i provinsen Brescia, i regionen Lombardia, Italia. Kommunen har  innbyggere (2011) og grenser til kommunene Bagolino, Bienno, Braone, Ceto, Cividate Camuno, Condino, Daone, Losine, Malegno, Niardo og Prestine.
Breno har følgende frazioni: Astrio, Pescarzo, Mezzarro, Gaver, Campogrande, Degna, Montepiano og Ponte della Madonna.

## Befolkningsutviklingen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Prolocobreno
Brione (Lombardia)

**Brione** er en *[[kommune]]* i provinsen Brescia i Lombardia, Italia. Kommunen har følgende frazioni: Aquilini, Barche, San Zenone, Vesalla, Silviane, Gazzane, Cugno og Riviere. Det bor 715 innbyggere i kommunen (2013).

## Befolkningsutviklingen

## Referanser
Følelseshistorie

**Følelseshistorie** (følelsenes historie) er et forholdsvis nytt forskningsområde innen historiefaget, som er i stor vekst. Følelseshistorie er å spore og analysere endring av normer og regler for følelser i tidligere tiders samfunn. Ego-dokumenter, som private breve, jounaler, selvbiografier og erindringer, er opplagte historiske kilder i følelseshistorie.

## Følelser i andre tider
Eksempler på ulike emner som kan inngå i følelseshistorie er kjærlighet, vrede, misunnelse, melankoli og skam.

## Referanser


## Litteratur
Barbara Rosenwein, Problems and Methods in the History of Emotions. Passions in Context: Journal of the History and Philosophy of the Emotions 1 (2010) 

## Eksterne lenker
* The History of Emotions Blog
Krokliveien (Oslo)

**Krokliveien** (1–69D, 2–66) er en vei på Risløkka i bydel Bjerke i Oslo. Den går fra Oreliveien til Refstadveien.

Navnet ble vedtatt i 1927.

I veien er ni blokker fra 1957 i Bjerkedalen borettslag.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Krokstien (Oslo)

**Krokstien** (1–11, 2A–20) er en vei på Hellerud i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei østover fra Rundtjernveien.

Navnet ble vedtatt i 1933 og henspiller på veiens form.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Kronveien (Oslo)

**Kronveien** (1A–11B, 2–16B) er en vei på Øvre Ljanskollen i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Ljabruveien til Storåsveien. Navnet ble vedtatt i 1947.

Blant bebyggelsen kan nevnes Villa Sole i nr. 1A, tegnet av Carl Michalsen og oppført i 1909–10.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Krossveien (Oslo)

**Krossveien** (1A–3, 4) er en vei på Korsvoll i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Maridalsveien til Korsvoll terrasse.

Navnet ble vedtatt i 1933 og viser til veiskillet (krossen) ved Tåsenveien og Maridalsveien.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes gateoversikt
Cividate Camuno

**Cividate Camuno** er en kommune i  Val Camonica, provinsen Brescia, i regionen Lombardia i Italia. Kommunen har  innbyggere (2013) og grenser til kommunene Berzo Inferiore, Bienno, Breno, Esine, Malegno, Ossimo og Piancogno.

Civitade Camuno het opprinnelig *Civitas Camunnorum* og var camunernes hovedstad.

## Befolkningsutvikling

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ome

**Ome** er en kommune i provinsen Brescia, i regionen Lombardia, Italia. Kommunen har  innbyggere (2013) og grenser til kommunene Brione, Gussago, Monticelli Brusati, Polaveno og Rodengo-Saiano. Kommunen inneholder følgende frazioni: Cerezzata, Maglio, Prato og Valle. Stefanus er skytsengel for Ome.

## Befolkningsutviklingen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kruttveien (Oslo)

**Kruttveien** (1A–15C, 2A–12) er en vei på Løren i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Normaveien til Børsteveien.

Navnet ble vedtatt i 2005 og viser til aktiviteten ved Løren leir.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Kryssveien (Oslo)

**Kryssveien** (1AS–19, 2–34) er en vei på Risløkka i bydel Bjerke i Oslo. Den går fra Risløkkalleen til Brobekkveien.

Veien het tidligere Korsveien, men fikk den nåværende navneformen i 1952.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Kurlandstien (Oslo)

**Kurlandstien** (2–58; ingen oddetallsadresser) er en vei på Furuset i bydel Alna i Oslo. Den begynner ved en gangvei 40–50 meter nordvest for Jerikoveien og går nordøstover til Vesterstien.

Veien fikk navn i 1979 etter gården Kurland (også kalt Furuset nordre) (gnr./bnr. 105/2), hvis våningshus fortsatt stod i Ulsholtveien 64. (26) Etter en brann i 2002, ble restene av det plukket ned i 2008/2009. 

En kuriosa er at gnr./bnr. 105/2 er dagens postnr på Furuset (1052)

Kurlandstien har 9 blokker og 7 rekkehus i OBOS-borettslaget Kurland, fullført 1978–79.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Lindeberglia (Oslo)

**Lindeberglia** (3–25, 6–36) er en vei på Lindeberg i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Tevlingveien.

Veien fikk navn i 1956 etter Lindeberg-gårdene.

## Kilder
*  

## Eksterne lenker
*
Kneppebakken (Oslo)

**Kneppebakken** var en vei på Bekkelaget i bydel Nordstrand i Oslo. Den gikk fra en tidligere del av Mosseveien ved nedlagte Bekkelaget stasjon via en undergang under Mosseveien og til Løvliveien. Veien har blitt mye endret ved utbygging i havneområdet. I dag er det igjen et stykke som går parallelt med Kongshavnveien og ender i en parkeringsplass i sør.

Veien fikk navn i 1917 etter plassen Kneppe, som senere ble egen gård med navn Lille Bekkelaget (gnr. 153). Den er imidlertid revet. Ingen hus har i dag adresse Kneppebakken.

## Referanser


## Kilder
*
Kolleveien (Oslo)

**Kolleveien** var en vei i bydel Nordstrand i Oslo. Den gikk opprinnelig i en sving rundt nordsiden av Bekkelagskollen ved Bekkelaget stasjon. Etter at kollen ble sprengt bort på 1960-tallet, ble navnet brukt om veien mellom Bekkelagskaia og Ormsundveien.

Veien er senere blitt faset ut til fordel for Kongshavnveien, som fra 2010 brukes som navn på parallellveien til Mosseveien fra Alnaelvas utløp til Ormsundveien.

Ingen hus har i dag adresse Kolleveien.

## Referanser


## Kilder
*
Kongshavnveien (Oslo)

**Kongshavnveien** (5–37, 20–40) er en vei i bydelene Gamle Oslo og Nordstrand. Den går i havneområdet fra Alnas utløp i nord til Ormsundveien i sør. Veien går parallelt med Mosseveien (E18) og har dels fått overta gamle veiløp (f.eks. Bekkelagskaia og Kolleveien) i et område i rivende utvikling.

Navnet ble vedtatt i 2010.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Valborgs vei (Oslo)

**Valborgs vei** (1–3, 4) er en vei på Østensjø (bydel Østensjø) i Oslo. Den går fra Østensjøveien til  Østensjø gård.

Veien fikk navn i 1955 etter kvinnesaksforkjemperen Valborg Tveter (1881–1954), datter av Haakon Tveter og en av eierne av Østensjø gård.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Karlukker

**Karlukkene** (gammeltyrkisk:  *qarluq*, farsi: خَلُّخ *khallokh*, arabisk قارلوق *qārlūq*) var en nomadisk tyrkisk stammekonføderasjon i området ved Kara-Irtysj og Tarbaghatay-fjellene vest for Altaifjellene i Sentral-Asia. De var nært beslektet med uighurene. Karlukkene har gitt navn til den sørøsttyrkiske språkgruppen av de tyrkiske språkene, som også omfatter uigursk, usbekisk og ili-tyrkisk.

## Referanser
Chad Cromwell

**Chad Cromwell** (født 14. juni 1957 i Paducah, Kentucky er en trommeslager fra USA.

Han arbeider både som studiomusiker, og er også kjent for sitt samarbeid med Neil Young, Mark Knopfler og Joe Walsh. Som studiomusiker har han deltatt på innspillinger med blant andre Diana Krall, Willie Nelson, Marty Stuart, Emmylou Harris, Bonnie Raitt, Jackson Browne, Joss Stone, Boz Scaggs, Peter Frampton, The Beach Boys og Crosby, Stills, Nash & Young.

## Bakgrunn
Cromwell ble født i Paducah i Kentucky, men familien flyttet da han var tre år gammel til Memphis i Tennessee. I 1990 flyttet han til Nashville, hvor han ble etablert som musiker, og bor der i dag med sin ektefelle og barn.

Han startet å spille trommer da han var åtte år gammel, da han øvde hjemme ved å høre på musikk gjennom høretelefoner og spilte med på rommet sitt hjemme hos foreldrene. Da han var 12 år begynte han å spille i garasjeband i nabolaget.

## Karriere
Cromwell første innspillinger, med tilhørende turneer var med Joe Walsh i 1986, da han var med på de to albumene *Got Any Gum?* og *Ordinary Average Guy*.

I 1987 innledet Cromwell samarbeidet med Neil Young og de første arbeidene ble Neil Young & The Bluenotes. Siden da har han vært med på en rekke innspillinger og turneer med Young ved flere anledninger, og deltar på *[[Freedom (album)|Freedom]]* (1989), *[[Prairie Wind]]* (2005) *[[Living with War]]* (2006) og *[[Chrome Dreams II]]* (2007). Han deltar også i *[[Neil Young: Heart of Gold]]*, en dokumentar som inneholder den første framføringen av Neil Youngs album, *Prairie Wind* (sammen med en rekke av Youngs klassiskere). Filmen ble tatt opp i Ryman Auditorium og regissert av Jonathan Demme.

Cromwell er også kjent for sine bidrag til Mark Knopflers soloalbum *[[Golden Heart]]* (1996), *[[Sailing to Philadelphia]]* (2000), *[[The Ragpicker's Dream]]* (2002) og *[[Shangri-La]]* (2004). Han var også en del av Knopflers band på turneene til hans første album.

Cromwell deltok også på turneen med Crosby, Stills, Nash & Young sommeren 2006. og på verdensturnene med Neil Young som en del av His Electric Band, og besøkte blant annet Norge i Oslo Spektrum og Koengen i Bergen 11. august og 26. august 2008, samt på Norwegian Wood i Oslo med His Electric Band 11. juni 2009.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Spjelkavikelva

**Spjelkavikelva** (også kalt *Gamleelva*) er ei elv i Ålesund kommune i Møre og Romsdal. Den har utspring fra Brusdalsvatnet (26 moh.), og renner derfra mot vest til munningen i Åsefjorden ved Spjelkavik. Elva er  lang. Den har et nedbørfelt på  og middelvannføringen ved munningen er .

Elven ble utnyttet til kraftproduksjon fra 1917. Se Spjelkavik kraftstasjon.

## Referanser
Ekeberg Camping

**Ekeberg Camping** er en av Oslos to store campingplasser. Campingarealet på Ekeberg er på om lag 70 mål, og har oppstillingsplass for ca. 600 campingenheter. Det fins ingen campinghytter, men 200 plasser er tilrettelagt med strømuttak for caravan eller bobil. Liksom Bogstad Camping ble Ekeberg Camping tidligere drevet av NAF camping, men i 2016 ble plassene overtatt av ny eier, Topcamp.

Ekeberg Camping ligger i utkanten av idretts- og friarealene på Ekebergsletta, helt nordvest på Ekebergplatået. Fra campingplassen skråner terrenget med Ekebergskogen bratt mot byen, omtrent der Ekebergskråningen og Ekebergskrenten møtes. I vest grenser campingarealet opp mot skulpturparken på Ekeberg, med gangveier gjennom parken ned mot byen. 

I uken det årlige arrangementet Norway Cup avvikles fyller deltakere og besøkende både Ekebergsletta og campingplassen.   

## Historie
Under teltplassen er det gjort flere historiske funn, både bosettingsspor og et skålgropfelt er påvist. 

Før campingplassen ble etablert var arealet en del av Ekeberg gårds grunn, og på begynnelsen av 1960-tallet beitet sauer på jordene. 18. april 1963 vedtok Oslo kommune plan for utbygging og drift av et areal på ca. 50 mål til campingplass, og arbeider med selve terrenget på plassen ble fullført i 1964. Ekeberg gårds uthus ble revet, men våningshuset ble bevart og står rett ved innfarten. (Utvendig restaurert, men uferdig innvendig og ikke i bruk pr 2014)  

I januar 1965 var Oslo kommune innstilt på å prioritere campingutbyggingen på Ekeberg, men budsjettet for å ferdigstille plassen var oppe i «nær 1 million kroner». Derfor vedtok man at driften skulle settes bort til en organisasjon som var villig til å ta en del av kostnadene, ved å investere i bygninger og sanitæranlegg.
Det var bare NAF som var villig til å oppfylle investeringskravet og 13. mai 1965 vedtok Oslo kommune å overlate driften av Ekeberg Camping til NAF, som hadde sagt seg villig til å investere kr 300&nbsp;000 i toalettanlegg.
Ekeberg camping ble offisielt åpnet 21. juni 1965.

Plassen var fullsatt alt første driftsåret, blant annet fordi NAF utvidet og bygde om på Bogstad Camping denne sommeren, og henviste mange Bogstad-gjester til Ekeberg. Noen innkjøringsproblemer hadde man imidlertid: I august måtte man stenge «for å verne våre gjester mot de mange lyssky elementer som holder til i Ekebergskogen». De siste gjestene måtte sendes til Bogstad.

Åpningen på Ekeberg og utbyggingen på Bogstad skjedde få år etter at bilrasjoneringen i Norge ble avviklet. Etter frislippet av personbilsalget i 1960 steg antall biler raskt, og Oslo trengte nye campingtilbud til bilturistene. Da Samferdselsdepartementet ved «Hotell- og Turistdirektoratet» i 1973 listet Ekeberg med topp rating var kravene for «tre stjerners» campingplasser blant annet at de skulle ha «utstyr for vask og stryking av tøy under tak» samt «mulighet for bilvask».

## Referanser



## Eksterne lenker
* Ekeberg Campings nettsider
Ikke-stridende

**Ikke-stridende** (*non-combatants* på engelsk) er et juridisk begrep fra internasjonal humanitærrett, og beskriver personer som ikke kan angripes i en militær konflikt. Begrepet brukes om sivile som ikke deltar i konflikten, medisinsk personell (leger, sykepleiere og sanitetssoldater), som har mandat etter folkeretten til å ta vare på sårede og syke i krigssoner (beskyttelsen gjelder også medisinsk personell som er medlemmer av de væpnede styrkene), stridende som er *[[hors de combat]]*, og nøytrale personer som ikke deltar i striden. Ikke-stridende kan ikke angripes, og sivile, medisinsk personell eller nøytrale parter kan helles ikke tas som krigsfanger, og i tillegg har medisinsk personell rett etter folkeretten til å utføre sitt humanitære arbeid i krigssoner uten å bli forhindret. Det er et brudd på krigens lover, dvs. en krigsforbrytelse, å angripe ikke-stridende.

## Medisinsk personell

Beskyttelsen av medisinsk personell går helt tilbake til den første Genèvekonvensjonen fra 1864 og beskyttelsen av ikke-stridende har blitt utdypet i senere konvensjoner og protokoller. I den første Genèvekonvenjonen ble det bestemt at sårede skulle behandles humant, at medisinsk personell, både militære og sivile, skulle anses som nøytrale, og at enhver som hjalp sårede skulle respekteres og «forbli fri». Medisinsk personell, og medisinske bygninger og kjøretøy, har rett til å bruke Røde Kors-bevegelsens emblemer, det røde korset, den røde halvmånen eller den røde krystallen, som beskyttelsesmerke (*protective sign*). Personell bærer også ofte identitetskort som identifiserer dem som «beskyttede personer» (*protected persons*) etter Genèvekonvensjonene. I praksis består medisinsk personell i dag ofte av sanitetspersonell innenfor sitt lands forsvar, i Norge av personell fra Forsvarets sanitet. Historisk spilte også den frivillige sykepleien, organisert bl.a. av nasjonale Røde Kors-foreninger, en viktig rolle. Det er forbudt etter krigens folkerett for sanitetspersonell som tjenestegjør som og er identifisert som dette å delta i krigshandlinger, og bygninger og kjøretøy identifisert som del av saniteten kan heller ikke brukes til militære operasjoner. Dette forbudet er en forutsetning for at personellet har status som beskyttede personer etter krigens folkerett.

## Referanser
Kjærlighet (sang)

**«Kjærlighet»** er en sang sunget på norsk av Sissel Kyrkjebø. Sangen ble gitt ut i 1986 på hennes debutalbum *[[Sissel (album)|Sissel]]*. 

Den engelske originalversjonen heter «Only Love» og ble skrevet av Vladimir Cosma til tv-serien *Mistral`s Daughter*. Nana Mouskouri fikk en stor hit med låten i 1986 og Rolf Tofte oversatte sangen til norsk. Den ble en stor landeplage med 16 uker på Norsktoppen-listen med to uker på førsteplass. 

Idag regnes sangen som en av de store klassikerne i norsk pop, og den ble også spilt inn på svensk (”*Kärleken”)* til den svenske utgaven av Sissel i 1987. I 2001 spilte Sissel inn en ny live-versjon av «Kjærlighet» med KORK på albumet *[[Sissel in Symphony]]*.
Mona Ringvej

**Mona Renate Ringvej** (født 1970) er en norsk historiker. Hun har særlig forsket på utviklingen av demokrati i antikken og på 1700-/1800-tallet. Hennes bøker om vikingtiden, som *Dronning Ingerids land*, tar sikte på å formidle for et bredt publikum, fordi «bred og kritisk formidling vil gjøre historien mindre sårbar for forenklinger». 

Hun tok hovedfag ved Universitetet i Oslo i 1996 og har doktorgrad fra 2004 om antikkens greske demokrati. I 2011 utgav hun en bok om forholdet mellom politisk teori og demokratiets utviklingshistorie, *Makten og ordene. Demokrati og ytringsfrihet fra Athen til Eidsvoll*. I 2014 utgav hun en bok om Marcus Thrane som la vekt på årene 1849–1851 I Thrane-biografien avviste hun tidligere tolkninger av arbeiderforeningene som en sosialistisk bevegelse, og hun regnet den som en demokratisk reformbevegelse. Hun omtalte arbeiderforeningene som «demokratiets glemte forkjempere».

Ringvej har hatt en spalte i Klassekampen og vært frilans sakprosaanmelder i Aftenposten. 

## Bibliografi (utvalg)
* 2014 *Marcus Thrane. Forbrytelse og straff* Oslo: Pax ISBN 978-82-530-3542-0
* 2011 *Demokrati og ytringsfrihet fra Athen til Eidsvoll* ISBN 978-82-92622-74-2
* 2014 Ellen Krefting, Aina Nøding & Mona Ringvej *En pokkers skrivesyge : 1700-tallets dansk-norske tidsskrifter mellom sensur og ytringsfrihet* ISBN 978-82-304-0104-0
* 2016 *Christian Fredriks tapte rike* ISBN 9788241910937
*2020 *[https://spartacus.no/boker/landet-mot-nord-1 Landet mot nord : 1000 år – 22 personer – én historie]* ISBN 9788243011717

## Referanser


## Eksterne lenker

* Mona Ringvejs hjemmeside ved Universitetet i Oslo
Vallefaret (Oslo)

**Vallefaret** (1–23, 2–22) er en vei nordvest for Valle Hovin i bydel Gamle Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Grenseveien og danner en løkke helt i nordøst.

Veien fikk navn i 1952 etter gården Valle, ilbant kalt Øvre Valle (gnr./bnr. 130/86, i nr. 14).

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Øystein Ravner

**Øystein Ravner** (født **Olsen**; 1893–1975) var en norsk industrileder.

Han var utdannet kjemiingeniør fra NTH fra 1916. Han var ingeniør i Elektrokemisk og Norsk Hydro før han ble avdelingssjef i ulike gruveselskaper, sist i Titan Co. i Paris fra 1927. Ravner kom tilbake til Norge i 1935, da han ble direktør i det statlige organet Norges økonomiske selvhjelpsråd og styreformann i Den norske industribank som ble grunnlagt i 1936. Han var medlem og konsulent for flere statlige utvalg om vareforsyning, og ble salgsdirektør i Norsk Hydro i 1938.

25. september 1940 ble Ravner oppnevnt til å bestyre Forsyningsdepartementet som en av Josef Terbovens «kommissariske» statsråder i det tyskokkuperte Norge under andre verdenskrig. Ravner var ikke medlem av Vidkun Quislings fascistparti Nasjonal Samling (NS), og møtte derfor ikke på de ukentlige torsdagsmøtene med Quisling. Ravner fratrådte som kommissarisk statsråd 1. februar 1942 da regjeringsmedlemmene under «Statsakten» fratrådte sine embeter og isteden ba Terboven om å utnevne Quisling til «ministerpresident» (statsminister) som så dannet sin «nasjonale regjering». 

I rettssaken mot Ravner i «landssvikoppgjøret» etter krigen frikjente lagmannsretten ham for embedsgjerningen, men dømte ham til et halvt års fengsel for å ha tatt imot statsrådsposten, noe Høyesterett senere frifant ham for. Høyesterettsadvokat Sigurd Fougner ytret her tvil om Nasjonal Samlings tiltak *bare* hadde vært til skade for Norge, og uttalte i oktober 1947 også at Ravner som sjef for forsyningsdepartementet «*i rikt monn hadde gavnet land og folk økonomisk og forsyningsmessig*». 

Ravner ble teknisk konsulent ved Herøya Elektrokjemiske Fabrikker (HEFA) i 1948 og ved Den norske Creditbank i 1950.

Ravner var kommandør av Vasaordenen og ridder av Dannebrogordenen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Christopher Mbamba

**Christopher Tangeni Nangolo Mbamba** (født 30. april 1992 i Harare i Zimbabwe) er en svensk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Port Vale FC.

## Klubbkarriere
Mbamba spilte ungdomsfotball hos Hellas FC i Zimbabwe før han i 2009 ble en del av ungdomsakademiet til den svenske klubben IFK Göteborg. Klubbens juniortrener Eijlert Björkman karakteriserte ham blant annet som løpsvillig, teknisk og rask. Mbamba spilte enkelte treningskamper for klubben og deltok på treninger for førstelaget, men fikk ingen seriekamper for førstelaget til IFK Göteborg. Mbamba var for øvrig ubenyttet reserve under Svenska Supercupen mellom AIK og IFK Göteborg i mars 2010 (1–0). I februar 2012 gikk han vederlagsfritt til Qviding FIF, som da spilte i division 1 södra på tredje nivå i svensk fotball. Her spilte han 35 seriekamper og scoret tre mål fordelt på to sesonger.

I januar 2014 meldte han overgang til Medkila Idrettslag, som da spilte i 2. divisjon, avdeling 4. Her noterte han seg for to mål på 14 seriekamper i vårsesongen, før han i august 2014 gikk vederlagsfritt til Alta Idrettsforening i 1. divisjon. I høstsesongen 2014 spilte han ti seriekamper og scoret ett mål for Alta. Den 26. januar 2015 skrev Mbamba under på en toårskontrakt med Hamarkameratene. I juli 2016 meldte Mbamba overgang til den engelske klubben Port Vale.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Spillerprofil hos Soccerway.com 
* Spillerprofil hos Svenskfotboll.se
Samuel Adegbenro

**Samuel Adeniyi Adegbenro ** (født 1995) er en nigeriansk fotballspiller som spiller for .

## Karriere
### Viking
Etter å ha imponert på prøvespill vinteren 2015 signerte Adegbenro en 4-årskontrakt med klubben 5. februar 2015.

Adegbenro fikk sin debut i Tippeligaens 1. runde, 6. april 2015. Kampen ble spilt borte på Isachsen Stadion mot Mjøndalen Idrettsforening, og endte 1–0 til Mjøndalen Idrettsforening. Han scoret sitt første mål for klubben 4. mai 2015 i 6. runde mot Molde FK, hjemme på Viking Stadion. Viking vant kampen til slutt 2–1, etter å ha ligget under. Adegbenro opplevde stor suksess i sin debutsesong for klubben. Ved flere anledninger ble spilleren sammen med landsmann Suleiman Abdullahi utslagsgivende for Vikings gode resultater. Adegbenro spilte totalt 24 kamper i løpet av 2015-sesongen og noterte seg for 5 mål og 5 målgivende pasninger.

På Vikings årsmøte den 15. mars 2016 ble Adegbenro tildelt «William Danielsens minnepokal» av klubbens æresmedlemkollegium, for god sportslig utvikling igjennom 2015-sesongen.

I 2016-sesongen spilte Adegbenro totalt 28 tippeligakamper for Viking; han skåret 3 mål i sesongen og ble notert for 1 målgivende pasning. I Eliteseriens 2017-sesong spilte han 15 kamper, og bidro med 6 mål og 2 målgivende.

### Rosenborg
Den 15. august 2017 skrev han kontrakt med Rosenborg; kontrakten ble inngått for fire og et halvt år. Den 17. august 2017 spilte han sin første kamp for Rosenborg, mot Ajax Amsterdam. Han ble matchvinner ved å score sitt første mål for Rosenborg i samme kamp. Den 20. august 2017 fikk han sin Eliteserie-debut for Rosenborg mot Haugesund.

Den 24. august 2017 ble han matchvinner i returoppgjøret på hjemmebane mot Ajax. Han scoret de to avgjørende mål da Rosenborg gikk videre til Europaligaen. Den 10. september 2017 scoret han sitt første Eliteserie-mål for Rosenborg. I sesongen 2017 var han med å vinne Eliteserien. Han ble kåret til Årets spiller i norsk fotball av *[[VG]]* i 2017.

I sesongen 2018 var han med å vinne Eliteserien og Cupfinalen.

## Meritter
#### Rosenborg
* Seriemester Eliteserien: 2017, 2018
* Norgesmester Cupen: 2018

** Individuelt:**
*  **[[Kwara United FC]]**
* Årets spiller 2014 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Offisiell statistikk for Rosenborg Ballklub Samuel Adegbenro
Suleiman Abdullahi

**Suleiman Abdullahi** (født 1996) er en nigeriansk fotballspiller som spiller for den svenske klubben IFK Göteborg.

## Karriere
### Viking FK
Spilleren undertegnet en 4-årskontrakt med klubben februar 2015 etter å ha imponert på prøvespill. Abdullahi fikk sin debut i Tippeligaens 1. runde, 6. april 2015, da han ble byttet inn for Jón Daði Böðvarsson etter 78 minutter. Kampen ble spilt borte på Isachsen Stadion mot Mjøndalen Idrettsforening, og endte 1 - 0 til MIF. Første tippeligamål kom hjemme mot Rosenborg BK i seriens 4. runde, 25. april 2015. Tross din unge alder etablerte Abdullahi seg for fullt i førsteellveren på et lag som lenge var med i medaljekampen igjennom 2015-sesongen, og som også hadde suksess i NM med en semifinaleplass. Spilleren noterte seg for 8 mål og 5 målgivende igjennom tippeligasesongen. Suksessen førte også til oppmerksomhet fra større utenlandske klubber. Allerede i løpet av sin første sesong i klubben takket viking nei til et bud på mellom 10 og 15 millioner kroner fra en ukjent tysk klubb. Spekulasjonene rundt den unge nigerianske angriperen fortsatte utover vinteren, og januar 2016 meldte ledelsen i Viking at det var økt interesse rundt spilleren, og at klubben hadde gått i forhandlinger om et eventuelt salg. Abdullahi ble likevel værende i klubben etter at det internasjonale overgangsvinduet ble lukket 31. januar.  2016-sesongen startet med Abdullahi som et selvskrevent valg på topp for klubben, hvor han blant annet avgjorde med det kampavgjørende målet mot IK Start på Sør Arena i 3. runde. Utover vårsesongen startet på ny spekulasjonene om en eventuell overgang for det nigerianske talentet.

### Eintracht Braunschweig
Den 17. juni 2016 ble det offentliggjort at Abdullahi hadde undertegnet en 4-årskontrakt med den tyske 2. Bundesliga klubben frem til 30. juni 2020. Medier spekulerte i om størrelsen på overgangen lå i underkant av 10 millioner kroner. Sportdirektør i Eintracht, Marc Arnold, uttalte til klubbens nettsider at de så et stort utviklingspotensial i den unge spilleren. Etter å ha imponert i sesongoppkjøringen for Eintracht, var Abdullahi uheldig i siste treningskamp før sesongen startet, og røk menisken i høyre kne. Spilleren mistet dermed flere måneder av sesongen for sin nye klubb. Abdullahi fikk sin debut for klubben 17. desember 2016 i en kamp borte mot Karlsruher SC på Wildparkstadion. Spilleren erstattet Christoffer Nyman etter 65 minutter, i en kamp som endte 0 - 0. Første mål for klubben kom i en kamp mot FC St. Pauli hjemme på Eintracht-Stadion 5. februar 2017. Abdullahi reduserte til 1 - 2 på overtid, noe som også ble sluttresultatet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Spillerprofil på viking-fk.no
Karol Mets

**Karol Mets** (født 1993) er en estisk fotballspiller som spiller for den tyske klubben . Han spiller også for det estiske landslaget.

## Karriere
### FC Flora
Mets representerte det estiske laget FC Flora 115 ganger i den estiske toppserien Meistriliiga. Spilleren vant ligaen med klubben i 2011, samt den estiske cupen i 2011 og 2013. Mets representerte klubben i Europa ved flere anledninger, blant annet mot sveitsiske FC Basel i kvalifisering til Mesterligaen 2012/2013. Karol Mets var sommeren 2013 på prøvespill hos danske FC København, uten at det resulterte i kontrakt.

### Viking
Mets signerte en tre-års kontrakt med klubben 5. desember 2014. Overgangsummen ble spekulert i å ligge på rundt 1,5 millioner kroner. Spilleren ble oppdaget ved en tilfeldighet som 16-åring av vikings sjefsspeider Gary Goodchild, da han var i Estland for å speide på Flora Tallinns Henri Anier, som klubben senere hentet.Mets fikk sin debut i Tippeligaens 1. runde, 6. april 2015. Kampen ble spilt borte på Isachsen Stadion mot Mjøndalen Idrettsforening, og endte 1 - 0 til MIF. Mets ble hentet til klubben som midtstopper, men har hovedsakelig frekventert på midtbanen hos de mørkeblå i sin første sesong hos klubben. Trener Kjell Jonevret har beskrevet spilleren som dyktig til å tette rom og balansere midtbanen, og i tillegg bidrar med en god pasningsfot. Mets spilte totalt 28 kamper i sin debutsesong hos klubben, spilleren gikk glipp av to kamper etter suspensjon etter for mange gule kort.Foran 2016-sesongen ble Mets flyttet ned til forsvaret hvor spilleren dannet midtstopperduo med amerikanske Anthony J. Soares. Da Soares byttet klubb midtveis i sesongen, ble hovedsakelig Joackim Jørgensen og Michael Haukås benyttet som makker i midtforsvaret. Mets spilte totalt 29 kamper, alle fra start, i løpet av sesongen. Mets mottok i den 28. runden et direkte rødt kort i en kamp mot AaFK hjemme på Viking Stadion, da han felte Mustafa Abdellaoue innenfor 16-meteren. Situasjonen ble sett på som kontroversiell, da dommer Kai Erik Steen først ga gult kort, for deretter å ombestemme seg, og så gi direkte rødt. Mets mistet dermed den påfølgende kampen borte mot Bodø Glimt.

### NAC Breda
Den 31. juli 2017 ble det bekreftet at Mets var klar for en overgang til den nederlandske klubben Nac Breda. Mets fikk sin debut for klubben i en kamp borte mot Vitesse på GelreDome 12. august 2017, da han ble byttet inn for Arno Verschueren etter 46 minutter.

## Landslagskarriere
Mets fikk sin landslagsdebut i en vennskapskamp borte mot  Liechtenstein 19. november 2013. Karol Mets spilte samtlige 90 minutter i 10 påfølgende kamper under kvalifiseringen til EM 2016 gruppe E. Estland endte på en 4.-plass i gruppen, mens England tok gruppeseieren med 10 strake seiere.

## Meritter
### Klubb
*  **[[FC Flora]]**
** Meistriliiga: 2011
** Estisk Cup: 2011, 2013

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Osita Henry Chikere

**Osita Henry Chikere** (født 1991) er en Nigeriansk tidligere fotballspiller med kamper som spiss for blant andre  og .

## Karriere
### Norge
Chikere signerte for Viking sommeren 2013 og fikk sin debut i Tippeligaen mot Sogndal 24. august 2013. Hans første mål kom borte mot  i ligaens 18. runde sesongen etter. I januar 2015 var Chikere på prøvespill hos , uten at det resulterte i kontrakt.  I 2015-sesongen fikk Chikere begrenset med spilletid og i august ble han enig med Viking om å avslutte kontrakten.

I august 2015 ble Chikere presentert som sogndalspiller på klubbens hjemmesider. De hadde signert en avtale med en varighet ut 2015-sesongen. Spilleren fikk kun 8 kamper for klubben som rykket opp til Tippeligaen, derav én fra start. Det ble imidlertid ingen forlengelse av kontrakten for Chikere.

### Senere
I oktober 2016 undertegnet Chikere en kontrakt med den New Zealandske klubben Eastern Suburbs, hvor han spilte én sesong. Han var deretter klubbløs i halvannet år før han signerte for den Nigerianske klubben Rivers United i januar 2019. Sommeren 2020 la Chikere fotballskoene på hylla.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Spillerprofil på viking-fk.no
* Spillerprofil på sogndalfotball.no
Hilde Sofie Pettersen

**Hilde Sofie Pettersen** (født 25. april 1984) var redaktør for tidsskriftet *[[Fett (tidsskrift)|Fett]]* 2012-15 Hun bor i Bergen, er utdannet i medievitenskap og russisk språk fra Universitetet i Bergen. Hun kommer opprinnelig fra Gildeskål kommune.

## Referanser
Torsvatnet

:*For innsjøen i Skjåk, se [[Tordsvatnet]].*

**Torsvatnet** er en innsjø i Inderøy kommune i Trøndelag. Den ligger 273 meter over havet i Sliper og Høyfoss statsalmenning sør i Mosvik; øst for Meltingvatnet og Storknuken, med utløp ned til Trondheimsfjorden gjennom Torsvassbekken, som munner ut i Kalddalselva.

Vatnet er sentralt i det planlagte Torsvatnet naturreservat, som inngår i vern av barskog på statens grunn.

## Referanser
Sergei Hohlov-Simson

**Sergei Hohlov-Simson** (født 22. april 1972 i Pärnu) er en estisk tidligere fotballspiller og trener.

## Klubbkarriere
Hohlov-Simson startet sin klubbkarriere hos FC Flora Tallinn i 1992, hvor han spilte to sesonger uten at han fikk spille seriekamper. I 1995 meldte han overgang til serierivalen JK Tervis Pärnu, før han i 1997 dro tilbake til Flora Tallinn. I sin andre periode i klubben spilte han 49 seriekamper og noterte seg for seks scoringer, og var med på å vinne Meistriliiga både i 1997 og 1998, samt den estiske cupen Eesti Karikas i 1998. I 2000 meldte han overgang til JK Viljandi Tulevik, hvor han noterte seg for syv seriekamper, før han samme år dro videre til FC Kuressaare. 

I 2000 ble Hohlov-Simson utenlandsproff da han skrev under på en kontrakt med den israelske klubben Hapoel Kfar Saba. Her slet han med på å få spilletid, og ble følgelig lånt ut til Hapoel Tayibe hvor han noterte seg for 20 seriekamper ut 2000/2001-sesongen. Høsten 2001 ble han tilbudt kontrakt av Hamarkameratene, som da spilte i 1. divisjon. Han debuterte for klubben den 9. september 2001 i en seriekamp borte mot Hødd (2–2), da han kom inn som innbytter for Per Sören Johansson i andre omgang. I januar 2002 vendte han tilbake til hjemlandet og skrev under en toårskontrakt med FC Levadia Tallinn. Han spilte 90 seriekamper, og fikk med seg ett seriemesterskap og to cupmesterskap frem til han la opp ved sesongslutt 2006.

## Landslagskarriere
Hohlov-Simson fikk sin debut for  i en vennskapskamp borte mot  den 10. juli 1992 (2–1). Hans første landslagsmål kom i en VM-kvalifiseringskamp hjemme mot  den 5. oktober 1996 (1–0). Han fikk totalt 58 landskamper for Estland og noterte seg for to landslagsmål frem til 2004.
 
## Trenerkarriere
Den 26. juli 2011 ble Hohlov-Simson ansatt som trener for Levadia Tallinn, hvor han ledet klubben i 21 kamper før han i januar 2012 ble ansatt i klubbens administrasjon.

## Meritter
;FC Flora Tallinn
* Meistriliiga (3): 1993/1994, 1997/1998, 1998
* Eesti Karikas (1): 1998

;FC Levadia Tallinn
* Meistriliiga (1): 2004
* Eesti Karikas (2): 2004, 2005

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Spillerprofil hos Altomfotball.no 
* Spillerprofil hos National-football-teams.com
Audun Østerås

**Audun Erling Østerås** (født 1947) er en norsk tidligere rådmann og politiker (Sp).

Han er utdannet siviløkonom fra NHH fra 1972 og handelslærereksamen ved NHH 1973. Han har drevet gård i 20 år og undervist i den videregående skolen i 10 år. Østerås var rådmann i Høylandet kommune 1987–1994, fylkesrådmann i Nord-Trøndelag fylkeskommune 1994–2003 og administrasjonssjef i fylkeskommunen 2003–2008.

Han var medlem av Høylandet kommunestyre 1976–1983, i én periode som varaordfører, og medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 1978–1987. Østerås har vært styremedlem ved Riksteatret og Sparebanken Midt-Norge samt styreleder ved Namdals folkehøgskole.

## Referanser
Parque Harriague

**Parque Harriague** er en park i Salto by i det nordvestlige Uruguay.

Parken avgrenses av Av. Juan Harriague, Treinta y Tres, Rincón og Misiones. I parken finnes en dyrehage, markeder og et teater.

Parken ble i 12. desember 1951 oppkalt etter Juan Harriague.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kristoffer Haugen

**Kristoffer Haugen** (født 1994) er en norsk fotballspiller som spiller for .

## Karriere
### Viking FK
Haugen debuterte i Tippeligaen mot  3. november 2013. I forkant av 2014 sesongen ble Haugen sett på som en utfordrer til mer etablerte Trond Erik Bertelsen på venstreback. Spilleren fikk 22 kamper i Tippeligaen for klubben i løpet av sesongen. Med mer spilletid økte også interessen fra andre klubber, august 2014 la Molde FK inn bud på spilleren, men Viking ønsket ikke å selge sin unge lokale spiller. Viking valgte videre å tilby ny kontrakt til Haugen, men spilleren valgte å takke nei til en forlengelse. 2. oktober 2015 ble det offentliggjort at Viking og Haugen likevel hadde blitt enig om en forlengelse av kontrakten. Haugen knyttet seg dermed til klubben frem til og med 2018-sesongen. Haugen spilte samtlige 30 kamper for klubben i løpet av 2015-sesongen. Laget var lenge med i medaljestriden, men endte tilslutt på en 5.-plass.
Mai 2016 ble det i media spekulert i om at flere utenlandske klubber ønsket Haugens tjenester. Den tyske 2. Bundesliga klubben 1860 München, samt én klubb fra Nederland ble nevnt i forbindelse med spilleren. Vikings vanskelige økonomiske situasjon tilsa at klubben ville takke ja, om det skulle komme et seriøst bud på venstrebacken. Kristoffer Haugen spilte totalt 26 kamper for klubben i Tippeligaen igjennom 2016-sesongen, og bidro i tillegg med 4 målgivende pasninger.Like før overgansvinduet stengte 31. mars 2017, la Vålerenga inn et bud som ble spekulert i å ligge på rundt 2 millioner kroner på venstrebacken. Viking avslo budet, og Haugen spilte første serierunde mot nettopp Vålerenga på Ullevaal Stadion 3. april 2017. Etter endt 2017-sesong, og nedrykket til OBOS-ligaen, ble det klart at Haugen ønsket nye utfordringer.

### Molde FK
Den 10. januar 2018 ble det offentliggjort at Haugen var klar for en overgang til Molde, og hadde undertegnet en kontrakt med 3 års varighet. Debuten kom i Eliteseriens 1. runde hjemme på Aker Stadion mot Sandefjord Fotball 11. mars 2018.

## Landslagskarriere
Kristoffer Haugen debuterte for Norges U17-landslag i en kamp mot Hellas 3. mars 2011. Spilleren har senere også representert Norge på U18- og U19-nivå. Debuten på U21-landslaget kom i en kamp mot Spania på Estadio Cartagonova arena 26. mars 2015. Haugen ble byttet inn for Fredrik Aursnes etter 78 minutter i en kamp som endte 2 - 0 til hjemmelaget.

## Referanser


## Eksterne lenker
*