open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mafiabrødre

***Mafiabrødre*** (originaltittel: *Goodfellas*) er et amerikansk kriminaldrama fra 1990 regissert av Martin Scorsese. Filmen er basert på en bok av Nicholas Pileggi, som også hadde manus, og er den klassiske historien om løpegutten som jobber seg oppover mot toppen. Hovedrollene som de tre «mafiabrødrene» spilles av Robert De Niro, Ray Liotta og Joe Pesci. 

Filmen regnes som en del Scorseses mafiatrilogi som startet med *[[Mean Streets]]* og sluttet med *[[Casino (film)|Casino]]*.

## Handling
Filmen tar utgangspungt i den irsk-italienske Henry Hill (Ray Liotta). Han vokser opp i New York på 1950-tallet med drømmen om å bli en del av mafiaen. Ved å se på hvordan det italienske familieoverhodet Paulie og hans håndlangere er konger i nabolaget, vil han gjøre alt for å bli som dem. Han blir etterhvert venner med den ustabile Tommy (Joe Pesci) og den allerede legendariske Jimmy Conway (Robert De Niro). De utgjør et godt trekløver, men tidene forandrer seg og det harde livet de lever begynner å sette sitt preg på dem alle. Det tidligere så tette båndet mellom dem begynner å svekkes. 

## Om filmen
Mafiabrødre er basert på boken «Wiseguy», som forteller om den virkelige forbryteren Henry Hills oppvekst og karriere i New Yorks mafia på 1950-, 60-, og 70-tallet. Boken konsentrerer seg i stor grad om Henry Hills beretning om ranet av en Lufthansa-transport ved New York-flyplassen Idlewild. Filmen utelater derimot selve ranet, og fokuserer på oppgjøret blant ranerne etter kuppet.

Filmen høstet mange lovord blant kritikerne og har fått så mye som 97 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den toppscore. ''VG'', ''Dagbladet'' og ''Dagsavisen'' gav den terningkast fem.  

Scorsese fikk prisen for beste regi ved Filmfestivalen i Venezia. Joe Pesci fikk en Oscar for beste birolle. Den ble videre tildelt en BAFTA for beste film. 

Den innbrakte 46,8 millioner i USA.

Filmen ble tildels kontroversiell på grunn av dens voldelige karakter og fikk blant annet 18 års aldersgrense da den gikk på norsk kino.

## I rollene

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norges Croquetforbund

**Norges Croquet Forbund** ble dannet i Moss under Jubileumsturneringen 2004. Croquetspillere hadde møttes i Halden under Rock og Krock-festivalen i flere år. De viktigste organisasjonene var Croquet-selskabet og Jeløy Croquet Club fra Moss, Brevik Croquet Club og Hjulmakeren fra Fredrikstad og Havsø. Forbundet ble samlet i løpet av vinteren.

2007 var første året som NCF sendte spillere til internasjonale turneringer i England. Mitsubishi Cup og EM i engelsk croquet.

## Se også
*Krokket

## Eksterne lenker
* Forbundets hjemmeside
Rossnesbroa

**Rossnesbroa** er ei smal hengebro som forbinder grendene Rossnes og Farestad på Skjernøy i Lindesnes kommune, Agder. Broa er 110 meter lang. Den opprinnelige broa ble innviet den 19. juni 1953, og var 80 cm bred. Vinteren 2010 ble denne revet og erstattet av en noe bredere gangbro, som ble innviet den 27. april samme år. 

## Referanser
Skjævesland bru

**Skjævesland bru** er ei 58 meter lang jernfagverksbru over Mandalselva nordvest for Øyslebø i Lindesnes kommune i Agder. Brua ble bygget i 1895 og er en del av fylkesvei 3976. Brua har tredekke.

## Kilder
*Torfinn Normann Hageland: *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2011072906078 Gamle veger i Vest-Agder]*. Statens vegvesen Vest-Agder, 2000. ISBN 82-995761-0-5 (s. 277, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Dagen H

**«Dagen H»** (H = *[[Høyre- og venstrekjøring|høyre]]*, svensk *höger* etter «Högertrafikomläggningen») betegner den 3. september 1967 da Sverige innførte høyrekjøring i trafikken.

## Historie

I 1955 ble det gjennomført en rådgivende folkeavstemning om innføring av høyrekjøring, og 82,9 % av befolkningen i Sverige stemte da imot innføringen.

Sveriges riksdag fattet likevel den 10. mai 1963 beslutningen om å innføre høyrekjøring. Startpunktet ble satt til 3. september 1967, klokka 5.00 om morgenen, og man startet forberedelsene. Det første som ble gjennomført, var trykking av rikelige mengder utførlig informasjonsmateriale som ble fordelt til alle innbyggere.

## Bakgrunn
Ettersom det ennå fantes veldig liten trafikk over grensene mellom nabostatene, var det nesten betydningsløst på hvilken side på veien man beveget seg. Også i den svensk-norske unionen fra 1814 hadde Norge høyrekjøring (stadfestet i vegloven av 1824), mens Sverige hadde venstrekjøring. På 1900-tallet økte imidlertid mobiliteten, tallet på biler steg og samtidig opplevde man mer trafikk over grensene til nabolandene, områder hvor man hadde høyrekjøring. Også derfra reiste det folk inn i Sverige og det inntraff bilulykker, ettersom de besøkende ikke var vant til venstrekjøring.

## Kjøretøyer i Sverige

De svenske bilene hadde gjennomgående rattet på venstre side, likesom bilene i landene med høyretrafikk, noe som også gjaldt importerte biler fra Storbritannia. Rattet på venstre side, det vil si ut mot siden av kjørebanen, vanskeliggjorde forbikjøringer.

Bussene derimot hadde dørene på venstre og rattet på høyre side. Etter beslutningen om innføring av høyrekjøring begynte man å bygge busser med dører på begge sider slik at de kunne benyttes både ved venstre- og høyrekjøring.

Etter omleggingen ble venstrebussene gitt bort til Pakistan og Kenya.

## Gjennomføring
Allerede en stund før startskuddet den 3. september 1967, klokka 5.00 hadde man begynt å forberede veiene. Ny markering ble lagt på veiene og trafikkskiltene ble plassert på den andre siden, men disse var tildekket inntil Dagen H.

Den 2. september, om ettermiddagen, ble all privat trafikk forbudt. Forbudet varte til 3. september. Hver by bestemte selv tidsintervall for begynnelse og slutt på kjøreforbudet før og etter høyretrafikkomleggingen. Bilene som fikk kjøre i dette tidsrommet skulle stanse der de var klokka 04.50, så forsiktig kjøre over på høyre side av veien og der stoppe igjen. Derefter skulle man vente til klokka 05.00, da man kunne begynne høyrekjøringen innenfor midlertidig nedsatte fartsgrenser.

## Trikker
I mange byer betydde høyrekjøringsomleggingen slutten for sporvognstrafikken. Bare Göteborg og Norrköping beholdt trikkene sine. Stockholm fikk også tilbake noen linjer. I Malmö overlevde sporvognstrafikken til 1973.

## Se også
* Venstrekjøring

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Utsendinger om Dagen H fra arkivet til Sveriges Televison
* Bilder fra veiene i Stockholm om sommeren før Dagen H
Robert Hermansen

**Robert Norman Hermansen** (født 1939) er en norsk tidligere industrileder. I perioden 1999&ndash;2008 var han administrerende direktør for Store Norske Spitsbergen Kulkompani på Svalbard. Han er tilkjent mye av fortjenesten for å ha gjort norsk kullgruvedrift på Svalbard lønnsom, etter flere tiår med produksjonsregulering og statsstøtte.

Hermansen er utdannet sivilingeniør ved berglinjen på NTH i Trondheim, hvor han ble uteksaminert i 1965. Det var i studietiden han fikk tilnavnet «Røde Robert», som delvis kom av hans politiske ståsted som leder av Studentersamfundet i Trondhjem og av den røde hårfargen. Han har senere vært en sentral lederskikkelse i en rekke norske industribedrifter. Blant disse er A/S Sydvaranger, LKAB og Odda Smelteverk.

22. mai 2008 ble han enstemmig valgt til ny styreleder i Troms Kraft. Fra 2009 til 2010 var han styreleder i komposteringsselskapet Hera Vekst på Hornmoen i Elverum.

I 2010 gikk Robert Hermansen av som direktør for Troms Kraft, og trakk seg fra alle offentlige verv, bortsett fra styret i Narvik Havn KF. Dette skyldtes medieoppmerksomheten rundt et privat lån han fikk av en underleverandør til Store Norske da han var direktør der. I 2011 ble Hermansen dømt til 2 år ubetinget fengsel og inndragning av 3,9 millioner kroner av Nord-Troms tingrett for korrupsjon.

I 2003 fikk han *Bergmannstaven,* som er Norsk Bergforenings høyeste utmerkelse.

Robert Hermansen er bror til Tormod Hermansen.

## Litteratur
* 

## Referanser
Westerwald

**Westerwald** hører til Mittelgebirge og Rheinisches Schiefergebirge i Tyskland og er begrenset av elvene Rhinen (vestpå), Lahn i sør, Dill i øst og Sieg i nord. Også området øst for elva Dill til elva Lahn som der flyter fra sin kilde sørover og kommer gjennom den kjente universitetsbyen Marburg, hører egentlig ennå til Westerwald.

## Område
Westerwald strekker seg over tre delstater. Den største andelen har Hessen. Nesten hele resten tilhører Rheinland-Pfalz; en liten snipp lager den sørlige spissen til distriktet *Kreis Siegen-Wittgenstein* i Nordrhein-Westfalen.

## Flate
Westerwald omfatter omkring 3000 km². Det høyeste fjellet er *Fuchskauten* med 656 m i distriktet *Westerwaldkreis* i Rheinland-Pfalz. Deretter følger *Knoten* som har 605 m. Den ligger i distriktet *Lahn-Dill-Kreis* i Hessen.

## Byer i Westerwald
Rundt omkring og inne i fjellkjeden ligger flere historiske byer: I Rheinland-Pfalz finner vi f. e. Koblenz, Diez, Bad Ems, Montabaur, Altenkirchen, Hachenburg. I Hessen har vi Limburg an der Lahn, Weilburg, Wetzlar, Herborn eller Dillenburg.

## Kultur
Westerwald utmerker seg ved sin keramikkindustri som hovedsakelig finnes på området i Rheinland-Pfalz. Dette området kalles på tysk også «Kannebäckerland», ordrett: landet av kannebakere. I Höhr-Grenzhausen mellom Montabaur og Koblenz befinner seg en stor keramikkfabrikk.

## Eksterne lenker
* 

* Informationen für Touristen
* Geschichte und Heimatkunde im Westerwald
* Informationen zum Westerwald, Initiativen und viele Bilder 
* Historische Landkarten des Westerwalds
Olaf K. Bjerke

**Olaf Knutsen Bjerke** (født 6. oktober 1863 på Voss, død 25. november 1931 i Oslo) var en norsk film-pionér.

Olaf K. Bjerke var en instrumentmaker fra Voss som på slutten av 1890-årene hadde hjulpet noen som viste film i Oslo med å løse noen tekniske problemer. Dette fikk ham interessert i film, og han startet å reise rundt i landet med ambulerende kino. I 1905 startet han fast kinodrift i Torggata 17b (Regulator kino). denne gikk ikke godt, og ble flyttet til Tordenskjoldsgate der den ble omdøpt til La Ferme. Bjerke åpnet senere Cordial kino i et brakkebygg. Han drev Cordial kino frem til brakka hvor den holdt til brant i 1918.

Bjerke var også en pionér innen lydfilm, og prøvde tidlig å få en fonograf til å gå synkront med filmprojektoren, men da dette viste seg å være svært vanskelig ga han opp disse forsøkene, og gikk tilbake til stumfilm.

I tillegg til kinodriften drev Bjerke med filmutleie og -produksjon i sitt eget selskap Cordial Filmcompagni. Bjerke var en av de mange som filmet kroningen i Trondheim i 1906, og han produserte en rekke korte fiksjonsfilmer. Hans lengste fiksjonsfilm var *[[Anny – en gatepiges roman]]*, som han selv også fotograferte.

Etter kinobrannen på Cordial i 1918 reiste Bjerke hjem til Voss, hvor han drev som drosjesjåfør, men også filmet lokale begivenheter.

På sine eldre dager dro Bjerke nok en gang til hovedstaden, hvor han bodde til han døde.

## Referanser


## Kilder
* Den store illusjonen – Filmbyråenes historie, Norske Filmbyråers Forening 1997, Ole H. P. Disen

## Eksterne lenker
*
Valvik

**Valvik** er ei grend vest på Skjernøya i Lindesnes kommune, Agder. Grenda ligger sørøst for Dyrstad.

## Referanser
John Hjertås

**John Hjertås** (født 30. mars 1897 på Gjerøy i Rødøy, død 12. mai 1969 i Oslo) var en norsk forfatter og oversetter. Hjertås arbeidet som sykepleier. Han har skrevet tre bøker.

## Bibliografi
* *Under brottskavlen* (1936)
* *Gull i gråstein* (1939)
* *Sjøblomsten*  (1959)

## Referanser


## Eksterne lenker

*  Digitaliserte bøker av John Hjertås hos Nasjonalbiblioteket.
Dyrstad

**Dyrstad** er ei grend vest på Skjernøya i Lindesnes kommune, Agder. Grenda ligger vest for Valvik, ved fylkesvei 230.
Liste over språk etter utbredelse

**Verdens språk etter utbredelse** gir en oversikt over hvor mange brukere de mest utbredte språk i verden har. Data er basert på antall brukere i 1995 og viser til bruk av språket som morsmål eller førstespråk.
Cordial kino

**Cordial** var en tidlig kino i Oslo.

Kinoen ble drevet av vossingen Olaf K. Bjerke, og holdt til i en trebrakke på tomten Stortingsgata 16. Bjerke hadde lang erfaring med kinodrift, og Cordial ble drevet relativt godt fra en gang mellom 1905 og 1912, og frem til brakka brant i 1918.

På tomten ble det senere bygd teaterbygg (Opera Comique (1918&ndash;1921, Det Norske Teateret 1945&ndash;1985, Christiania teater 2006-) hvor det også har vært kinodrift (Filmteateret 1985&ndash;2006).

Cordial hadde premierevisningen av den norske filmen *[[Anny – en gatepiges roman]]* av tidligere nevnte Bjerke.

## Litteratur
* Disen, Ole H. P. (1997): *Den store illusjonen – filmbyråenes historie*, Norske Filmbyråers Forening
AVCHD

**AVCHD** (**Advanced Video Codec High Definition**) er et HD-opptaksformat laget av Sony og Panasonic i 2006. Det bruker H.264 som underliggende videokodek og Dolby AC-3 som underliggende lydkodek.

Versjon 2.0 av formatet kom ut i 2011.

## Referanser
Aappilattoq (Avannaata)

:*Aappilattoq er navnet på to grønlandske bygder, se [[Aappilattoq]].

*'Aappilattoq''' er ei bygd i Avannaata kommune, nordøst på Grønland. Bygda hadde 150 innbyggere i 2018.

De fleste i Aappilattoq livnærer seg av fangst og fiske. I bygda finnes det blant annet en stor butikk (KNI), en kiosk, en fiskefabrikk, et elverk, et vannverk og en skole. Alle institusjoner har moderne fasiliteter som internett, e-post, telefaks og mobiltelefoni. Bygda ligger 25-30 km fra Upernavik, så dersom man på vinterstid mangler varer kan man skaffe forsyninger herfra, med helikopter, snøscooter eller hundeslede. 

Bygdas skole heter Paviap atuarfik. Denne har 37 elever, en utdannet lærer og 5 timelærere.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Historiske bilder fra Aappilattoq
Opera Comique (Oslo)

**Opera Comique** var Norges første permanente operakompani. Kompaniet var i drift fra 1918 til 1921.

## Miljøet
I 1918 var det allerede et etablerte miljø for forlystelser i Stortingsgata. Området hadde bla. 
Musikk, Brødrene Hals (Stortingsgata 22-24, 1880); Total, Tivoli (Stortingsgata 20, 1890); Teater, Nationaltheatret (Stortingsgata 15, 1899); Servering, Theatercaféen ( Stortingsgata 24, 1900); Revy, Chat Noir (Klingenberggata 5, 1912); Kino, Kinematograf-Teatret (Stortingsgata 12, 1904), Bio-Kino (Stortingsgata 14, 1911), Kosmorama (Stortingsgata 4, 1910), Boulevard (Stortingsgata 10)

## Bygget
Stortingsgata 16 ble byggemeldt i 1917, som forretningsbygg med scene. Et stort engasjement førte frem til at det ble bestemt, siden Oslo mangler en opera, så skal scenen i Stortingsgaten 16 være en opera.

Bygget sto ferdig i 1918, etter tegninger fra Henry Coll.

## Scenen
Opera Comique åpnet 29. november 1918 med norgespremieren på *[[Samson og Dalila]]* av Camille Saint-Saëns.
 
Benno Singer, direktøren på Tivoli, hadde tatt ansvar for opprettelsen av scenen, etter at det ble klart. Etableringen av en permanent opera i Oslo ga norske operasangere en mulighet til å utvikle seg på hjemmebane, og blant andre Kirsten Flagstad (1895–1962) opptrådte her. Kunstnerisk leder i disse tre årene var den ungarske tenor Alexander Varnay (1889–1924) som var far til operasangeren Astrid Varnay (1918–2006).  Også hans kone, koloratursopranen Maria Yavor  (1889-1976) var med.

Den norske maler Jens Wang (1859–1926) stod for dekorasjonene. Orkesteret bestod av 36 mann, et kor på 40 og ballett på 20 medlemmer.

## Nedleggelse
Det opprinnelige engasjementet for opprettelsen av en opera viste seg å ikke være nok til å drifte en hel scene, så i 1921 gikk det konkurs og la ned. Virksomheten fortsatte som scene for operetter og revy, under nytt navn, Casino.

## Arv
I løpet av to og et halvt års drift hadde Opera Comique 26 premierer. Det var bl.a. gjestespill med Die Walküre med tyske sangere. Og ellers Tannhäuser, bl.a. Otello med Slezak, Die Zauberflöte, Evangeligemanden, Un Ballo in Maschera, La Juive, Tosca, Die Entfürung aus dem Serail, La Fanciulla del West, Rigoletto, Bruderovet av Schjeldrup, Pagliacci, Cavaleria Rusticana, Samson et Dalila, Den solgte brud, Don Pasquale, Norma. 

## Litteratur
*Oslo kommune, Hentet 2. september 2015 fra https://www.oslo.kommune.no/OBA/2004/Kinogalleri/kino_hundre_aar_siden.asp
*Oslo kommune, Hentet 2. september 2015 fra https://www.oslo.kommune.no/OBA/2004/Kinogalleri/1913_kinoer_adressebok.htm
*Oslo bilder, Hentet 2. september 2015 fra http://oslobilder.no/OMU/OB.Y4650?query=%22Stortingsgata+4%22&count=29&search_context=1&pos=28
*Digitalt museum, Hentet 2. september 2015 fra http://digitaltmuseum.no/011013434159
*Artemisia, Hentet 2. september 2015 fra http://www.artemisia.no/arc/nouveau/oslo/stortingsgaten.4.html
*Underskog, Hentet 2. september 2015 fra https://underskog.no/bilde/114486_boulevardteatret-oslo-oslo-byleksikon 
*Filmteatret hos Byantikvaren

## Referanser
Dag Anckar

**Dag Börje Börjesson Anckar** (født 1940 i Helsingfors) er en finsk statsviter. Anckar er professor emeritus i statsvitenskap ved Åbo Akademi.

Anckar studerte statsvitenskap ved Åbo Akademi der han i 1970 avla lisensiateksamen. I 1971 avla han doktorgraden på en avhandling om *Partiopinioner och utrikespolitik*. Etter først å ha arbeidet som forskningsassistent ble Anckar i 1972 ansatt som dosent ved Åbo Akademi. Allerede året etter tiltrådte han som professor, først som vikar deretter fra 1974 som fast, i lærestolen etter Sven Lindman, som også hadde vært hans veileder. I to perioder,  1975-1978 og 1986-1987, var Anckar dekanus ved Det økonomisk-statsvitenskapelige fakultet. Fra 1994 var Anckar gjesteprofessor ved Mittuniversitetet i Sverige. Anckar har vært særlig aktiv i nordisk statsvitenskap og har i den forbindelse sittet i styret for Nordic Political Science Association (NOPSA). I årene 1984-1987 var han foreningens formann.

Anckar har i sin forskning vist interesse for et bredt spekter av felt innen statsvitenskap, inkludert fagfeltet sammenlignende politikk, med et empirisk nedslagsfelt som både omfatter Finland og andre lands politiske systemer. Han var på 1970- og 1980-tallet engasjert i spørsmålet om presidentembetet i Finland. Fra slutten av 1980-tallet dreide han oppmerksomheten mot politisk geografi, da i særdeleshet mot politikk i små øystater. Han gjennomførte i den forbindelse feltstudier i flere små øystater, blant annet i stillehavsområdet. Sammen med den kanadiske forskeren Barry Bartman fra University of Prince Edward Island utførte Anckar i 2000 en studie i forutsetningene for et selvstendig Åland.

Anckar har vært en sentral skikkelse i finsk statsvitenskap generelt og den finlandssvenske del av fagfeltet spesielt og har vært veileder for flere sentrale finlandssvenske forskere, blant ennet Lauri Karvonen og Marie-Louise von Bergmann-Winberg. Dag Anckar er far til professor Carsten Anckar som etterfulgte sin far som professor i statsvitenskap ved Åbo Akademi.

I 1998 ble Anckar utnevnt til æresdoktor ved Uppsala universitet.

## Bibliografi
* *Partiopinioner och utrikespolitik: en studie av partipolitiska pressopinioner kring ett antal händelser i Finlands utrikespolitik 1955-1963* (1971; doktorgradsavhandling) 
* *Government and administration: three papers on governmental responsiveness and administrative development* (1977)
* *Prospects for neutrality – the case of Finland* (1982)
* *Folket och presidenten: en författningspolitisk studie* (1984)
* *Sven Lindman: hans vetenskapssyn och vetenskapliga gärning* (1986)
* *Rationality and legitimacy: essays on political theory* (1988)
* *Politics and geography: contributions to an interface* (1997)
* *Ett ramverk för ett självständigt Åland* (2000) (med Barry Bartmann)
* *Politik i lilleputtar: mikrostater i komparativ belysning* (2004)

## Referanser
Hans Daalder

**Hans Daalder** (født 4. mai 1928 i Bergen i Noord-Holland, død 4. april 2016 i Haag) var en nederlandsk statsviter.

Daalder tok doktorgraden ved Universitetet i Amsterdam. Han var fra 1963 til 1993 professor i statsvitenskap ved Universitetet i Leiden. Han er særlig kjent for sine arbeider om politiske partier, samt for analyser av nederlandsk politikk. Daalder arbeidet også med andre lands politiske systemer, og regnes som en sentral person i fagfeltet sammenlignende politikk. Han var blant grunnleggerne European Consortium for Political Research.

Daalder holdt i 1991 Stein Rokkan-forelesningen ved Universitetet i Bergen.

## Bibliografi
* redigert med Richard Gunther, José Ramón-Montero og Juan Linz: *Political parties: old concepts and new challenges*, 2002
* *Comparative European politics : the story of a profession*, 1997
* redigert med Galen A. Irwin: *Politics in the Netherlands: how much change?*, 1989
* *Party systems in Denmark, Austria, Switzerland, the Netherlands, and Belgium*, 1987 
* redigert med Peter Mair: *Western European party systems: continuity & change*, , 1983 
* *Parties and political mobilization: an initial mapping*, 1982
* redigert med Edward Shils: *Universities, politicians, and bureaucrats: Europe and the United States*, 1982
* *Cabinet reform in Britain: 1914-1963*, 1963

## Referanser
Ian Curtis

**Ian Curtis** (født 15. juli 1956 i Stretford, England, død 18. mai 1980 i Macclesfield, England) var sanger og låtskriver i postpunk-bandet Joy Division. 

Curtis var sønn av politimannen Kevin og hustru Doreen. Han bestemte seg tidlig for å bli musiker, selv om han aldri la ned noe tid på å lære seg å synge eller spille noe instrument. Han dannet et band sammen med Bernard Sumner, Peter Hook og Stephen Morris i 1976. Til å begynne med kalte de seg for *Warsaw*, men da de begynte å bli kjente ble de tvunget til å bytte navn, for det fantes allerede et punkband i London som het *Warzaw Pact*. Navnet *Joy Division* er tatt fra romanen *The House of Dolls*, der «gledesdivisjonen» var en sex-slave-avdeling i en av nazitysklands konsentrasjonsleirer. 

Ian Curtis begikk selvmord ved henging 18. mai 1980, rett før bandet skulle på Amerika-turné. Det sies at han hadde sett Werner Herzogs film *[[Stroszek]]* hver dag i flere måneder før dette, og Iggy Pops *[[The Idiot]]* snurret på platespilleren hans samme kveld han begikk selvmord.

## Media
Ian Curtis' enke, Deborah Curtis, skrev boken *Exorcise One: Ian Curtis*. Tittelen ble senere forandret til *Touching From a Distance: Ian Curtis and Joy Division*. Det har blitt skrevet mange bøker om Joy Division og Ian Curtis, men dette er nok den mest kjente. 

Anton Corbijn laget filmen * (2007) basert på denne boka. *Den ble vist på Cannes-festivalen den 17. mai 2007 og hadde premiere i Norge den 26. oktober samme året.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Artikkel i Dagbladet: Han som mistet kontroll Besøkt 25. oktober 2007
* In a Lonely Place – svenskt hem för Joy Division-fans
* Ian Curtis och Joy Division Fanklubbar
* http://www.cluas.com/music/features/iancurtis.htm
* https://web.archive.org/web/20150326083233/http://incubation.ch/
* Joy Division central
Mandela

**Mandela** er familienavnet til den sørafikanske politikeren og antiapartheid-aktivisten Nelson Mandela.
Navnet kan imidlertid også vise til

* Winnie Mandela, som er Nelson Mandelas ekskone og en kjent politiker i Sør-Afrika.
* Makgatho Mandela, Nelson Mandelas sønn, som døde av aids.

Det kan også vise til byen Port Elizabeth, som ligger inne i Nelson Mandela storbykommune.
Jens Alber

**Jens Alber** (født 1947) er en tysk sosiolog og statsviter.

Alber startet sine studier ved Universitetet i Konstanz der han i 1972 avla eksamen med fagene sosiologi, statsvitenskap og psykologi. Han arbeidet deretter fra 1973 til 1977 ved Universitetet i Mannheim etterfulgt av en periode fra 1977–1980 ved Universitetet i Köln. Alber disputerte i 1979 ved Universitetet i Mannheim og habiliterte samme sted i 1986. Fra 1980 til 1983 var Alber tilknyttet European University Institute i Firenze. Deretter var han tilbake i Köln da ved Forschungsinstitut für Soziologie. I årene 1986–1991 var Alber ved Max-Planck-Institut für Gesellschaftsforschung i Köln. Fra 1991 til 2002 innehadde han læresetet for sosialpolitikk ved forvaltningsvitenskapelig fakultet ved Universitetet i Konstanz. Siden 1992 har han vært leder for feltet ulikhet og sosial integrasjon ved Wissenschaftszentrum Berlin für Sozialforschung og samtidig professor ved Freie Universität Berlin. 

Alber har særlig arbeidet med sosialpolitikk og velferdsstatsspørsmål, særlig  i komparativt perspektiv, og regnes derfor som en vesentlig bidragsyter til denne siden av sammenlignende politikk. 

Alber holdt i 1994 Stein Rokkan-forelesningen ved Universitetet i Bergen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Presentasjon ved WZB
Avinguda Meridiana

**Avinguda Meridiana** er en stor aveny i Barcelona i Catalonia. 

Den var opprinnelig planlagt av Ildefons Cerdà i 1859 til å bli en av de to viktigste gjennomfartsårene i Barcelona. Avenyens rolle har ikke blitt like viktig som det som var planlagt, men den har uansett blitt en mye brukt vei, som forbinder Parc de la Ciutadella med de nordlige delene av byen. På veien krysser den Plaça de les Glòries, hvor den møter to andre viktige avenyer: Gran Via de les Corts Catalanes og Avinguda Diagonal.

## Eksterne lenker
* Artikkel om opprinnelsen til Avinguda del Paral·lel and Avinguda Meridiana
* Artikkel fra El País om en protest avholdt i Avinguda Meridiana
* Historien til El Clot, en bydel som ligger ved Avinguda Meridiana
Magne Jørgensen

**Magne Jørgensen** (født 10. oktober 1964) er en norsk informatiker og forsker. Jørgensen er professor ved Simula Research Laboratory, og er tilknyttet forskningsgruppen Globale Infrastrukturer ved Institutt for Informatikk ved Universitetet i Oslo.

Jørgensen er diplomingeniør i økonomi fra Universität Karlsruhe (1988). Han har også en Dr.scient.-grad fra Universitetet i Oslo, der han disputerte med avhandlingen «Empirical studies of software maintenance» i 1994. Jørgensen arbeidet som seniorforsker i Telenor Research and Development fra 1989 til 1998, før han gikk over i Storebrand. Han ble førsteamanuensis ved Institutt for Informatikk i 1996, og professor ved Simula i 2001.

Av tidsskriftet *[[Journal of Systems and Software]]* ble Jørgensen fire år på rad kåret til verdens mest produktive forsker innenfor systemutvikling: for periodene 2001-2005, 2002-2006, 2003-2007 og 2004-2008.

Hovedfokus for forskningen til Jørgensen er estimering av IT-prosjekter. Han har også sammen med Tore Dybå og Barbara Kitchenham lansert en metodikk for systematisk gjennomgang av empiriske erfaringer i utviklingen av IT-prosjekter, såkalt Evidensbasert systemutvikling.

## Bibliografi
* D. I. K. Sjøberg, T. Dybå og M. Jørgensen. *The Future of Empirical Methods in Software Engineering Research*. Future of Software Engineering (FOSE '07), IEEE-CS Press, side 358-378. 2007.
* M. Jørgensen og D. Sjøberg. «Expert Estimation of Software Development Work», i Nazim H.Madhavji, Juan Fernandez-Ramli, Dewayne Perry (red.) *Software Evolution and Feedback: Theory and Practice*, side 489-503. 2006. ISBN 0-470-87180-6
* K. J. Moløkken-Østvold og M. Jørgensen. *A Comparison of Software Project Overruns – Flexible vs. Sequential Development Models*. IEEE Transactions on Software Engineering 31(9):754-766. 2005.
* B. Kitchenham, T. Dybå og M. Jørgensen. *Evidence-based Software Engineering*. International Conference on Software Engineering (ICSE'04). IEEE Computer Society, side 273–281. 2004.
* M. Jørgensen. *A Review of Studies on Expert Estimation of Software Development Effort*. Journal of Systems and Software 70(1-2):37--60. 2004.

## Referanser




## Eksterne lenker

* Jørgensens hjemmeside på Simula
* «IT-forskere i verdenstoppen» i Aftenposten
Plaça de les Glòries Catalanes

**Plaça de les Glòries Catalanes**, vanligvis forkorta til **Glòries**, er en stor plass i den katalanske byen Barcelona. Den ble opprinnelig tegna av byplanleggeren Ildefons Cerdà, og var ment for å skulle være sentrum av byen i den originale byplanen (*Pla Cerdà*), men den er i dag ikke like viktig som det den var tenkt å skulle bli. Den ligger i distriktet Sant Martí, ved siden av Eixample. Ved plassen møtes tre av Barcelonas viktigste gjennomfartsårer i en stor rundkjøring: Avinguda Diagonal, Avinguda Meridiana og Gran Via de les Corts Catalanes.

Man har i det siste starta et fornyingsprosjekt for Glòries, som skal gi plassen en ny rolle i byen og gi nytt liv til de nordlige distriktene. Disse planene supplerer andre store prosjekter i Sagrera og Fòrum-området. Den første delen av dette prosjektet var bygginga av den kontroversielle skyskraperen Torre Glòries.
Gunnarn

**Gunnarn** (umesamisk: *Viertá*) er et tettsted der länsväg 987 møter europavei 12 sør for innsjøen Stor-Bastuträsket i Storuman kommune, Lappland i Sverige.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gran Via de les Corts Catalanes

**Gran Via de les Corts Catalanes**, ofte forkorta til **Gran Via**, er en av Barcelonas viktigste avenyer. Den krysser byen fra nordøst, like ved Sant Adrià de Besòs, til sørvest, hvor byen grenser til L'Hospitalet de Llobregat. Avenyen passerer de fleste av byens viktigste plasser: Plaça d'Espanya, Plaça Universitat, Plaça de Catalunya, Plaça de Tetuan og Plaça de les Glòries Catalanes. Den er over åtte kilometer lang.

Gran Via de les Corts Catalanes ble på slutten av 1800-tallet inkludert som en viktig del av byplanleggeren Ildefons Cerdà plan for Barcelona. Avenyen har hatt ulike navn etter hvert som ulike regimer har hatt makta i Spania. Sitt nåværende navn fikk den da Francos diktatur tok slutt i 1979.

## Eksterne lenker
* Bykart over Barcelona
Magne Håland

**Magne Håland** (født 28. juni 1950 i Drammen) er en norsk maler, som hovedsakelig arbeider med olje innen motivkretsen «dyr i landskap». Han maler også motiver som portretter, akter, mytologiske fantasier, skulpturer, grafikk (hovedsakelig litografi), tegning, fotografi og video. Han bruker nasjonalromantikken som en viktig inspirasjonskilde.

## Bakgrunn

Håland er født i Drammen og vokste opp i Modum, Enebakk, Øvre Sandsvær, Vivestad og Høyjord.
### Utdanning
* Stavanger Yrkesskole - tegning og grafikk
* Statens håndverks- og kunstindustriskole, malerlinjen og grafikk 1969–1971.
* Statens kunstakademi, malerklassen v. Reidar Aulie, Knut Rose og Halfdan Ljøsne, !971–1972. 
* Statens Kunstakademi, grafikkavdelingen v. Per Richard Olsen og Arne Malmedal, !973–1976.

Han debuterte på Høstutstillingen i 1972 og har siden hatt en rekke utstillinger i kunstforeninger og gallerier i Norge og utlandet, Han har også illustrert bøker, deltatt på Villmarksmessen og  og hatt tegninger i jakt- og fiskeblader. 

### Medlemskap og tillitsverv
Magne Håland er medlem i foreningene Norske Billedkunstnere, Akershus Bildende Kunstnere og Landsforeningen Norske Malere. Han har hatt tillitsverv som styremedlem i Østlandsutstillingen (1995–1999), leder av  utstillingskomitéen i Lørenskog Kunstforening fra 1988 til 1989) der han samtidig var medlem av kunstnerisk råd. Han har også vært jurymedlem for Romeriksutstillingen og andre utstillinger.

Han er bosatt i Østmarka i Lørenskog. 

## Referanser
Paviap atuarfik

**Paviap atuarfik** er en folkeskole i bygda Aappilattoq i Avannaata kommune, nordvest på Grønland.

Pr 2007 er det 37 elever ved skolen, som er delt inn i 5 «hold» (klassetrinn), der 5. hold dekker 8. klasse. Skolen underviser kun opp til 8. klasse. 

Skolen er et senter for aktivitetene i bygda, og arrangementene her trekker store deler av innbyggerne. F.eks. arrangeres juletrefest, luciatog, teaterforestillinger og fastelavn her. Skolen ble bygd ut og renovert i 1996, og her ligger også bygdas badeanlegg. Folkebiblioteket ligger i en bygning like ved skolen.
Liste over bergarter

**Liste over bergarter** er en oversikt over noen vanlige bergarter, i alfabetisk rekkefølge. Tabellen angir hvorvidt bergarten er eruptiv (E), magmatisk (Ma), metamorf (M) eller sedimentær (S), og deretter hvordan bergarten hovedsakelig ble dannet. For de eruptive størkningsbergartene oppgis det hvorvidt de er felsiske eller mafiske, og om det er tale om dyp-, gang- eller dagbergarter. Videre oppgis vanlig alder i funn på jordoverflaten. Det oppgis de vanligste mineralene bergarten består av, og til slutt hvor den er utbredt og hvilken bruk bergarten har. Engelske navn oppgis i parentes når disse avviker betydelig fra det norske navnet.

## Galleri
Fil:Coalseam 8618.JPG|Antrasitt i steinkullåre i Vest-Virginia
Fil:Skagit-gneiss-Cascades.jpg|Båndgneis med en gang av granittisk ortogneis
Fil:Limestoneshale7342.jpg|Kalkrik skifer overdekket av kalkstein. Cumberland Plateau, Tennessee
Fil:MarbleUSGOV.jpg|Marmor
Fil:PhylliteUSGOV.jpg|Fyllitt
Fil:Quartzite 2 jpg.jpg|Kvartsitt
Fil:Schist.jpg|Manhattanskifer (Manhattan Schist), i sørøstre New York
Fil:SlateUSGOV.jpg|Skifer
Fil:Turbidite 2.JPG|Turbiditt (Gorgoglione Flysch fra miocen, i Sør-Italia
Fil:Amygdaloidal andesite.jpg|Andesitt (mørk grunnmasse) med amygdaloide blærer fylt med zeolitt. Diameter til bildet er 8 cm.

## Se også
* Liste over mineraler
* Mineralogi
* Petrologi
* Metamorf bergart
* Vulkansk bergart
* Sedimentær bergart

## Referanser


## Eksterne lenker
* British Geological Survey
* Igneous rock classification 
* Classification of common rocks and soils
* Metamorphic Rock Classification
* Volcanic rocks
Jeff Blue

**Jeff Blue** (21. november 1967 i Los Angeles) er en producer som er mest kjent for å ha skaffet alternativ metal-bandet Linkin Park platekontrakt hos Warner Bros. Records. Han oppdaget vokalisten Chester Bennington, som fikk en plass i bandet.

Blue er i dag visepresident i Artists and Repertoire (A&R) for Warner California, og er ansvarlig for å rekruttere nye artister til Warner Bros. Records.
Fauskevåg

**Fauskevåg** er ei bygd på Hinnøya i Harstad kommune i Troms. Bygda ligger ved riksvei 83, rundt fem kilometer nord for Tjeldsundbrua.

## Eksterne lenker
* Fauskevag.com
Innaarsuit

**Innaarsuit** (tidligere stavet **Ivnârssuit**) er ei bygd i Avannaata kommune, nordvest på Grønland. Bygda hadde 175 innbyggere i 2018.

Bygda ligger ca. 55 km nord for Upernavik. Det er helistop her, som ligger like ved bygdas søppelplass. Det er anlagt en ganske ny vei gjennom bygda og ut til helistoppen. 

I 1997 fikk de internettcafé her. KNI har dagligvarebutikk her. Bygdas skole, Fiilimuup Atuarfia ble utbygd og renovert i 1992, og har ca. 20 elever. 

Bygda fikk mye internasjonal omtale i juli 2018, da et stort isfjell grunnstøtte rett utenfor kysten. Deler av befolkningen ble evakuert i frykt for at isfjellet skulle kalve, og dermed utløse en flodbølge inn mot bygda. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* www.arktiskebilleder.dk Historiske bilder fra Innaarsuit.
Kevin Kilbane

**Kevin Kilbane** (født 1. februar 1977 i Preston i Lancashire) er en irsk fotballspiller. Han spiller for Coventry City FC. 

Han spiller landslagsfotball for , og han topper listen over høyest antall landskamper for Irland, sammen med Shay Given. Begge har spilt 106 landskamper.

Kilbane har spilt for flere engelske klubber, blant annet West Bromwich Albion, Sunderland og Wigan Athletic.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Naftalen

**Naftalen** (C10H8) er et hvitt krystallinsk stoff og et aromatisk hydrokarbon. I kjemisk industri er naftalen et viktig utgangsstoff og har en karakteristisk lukt. Det er også antiseptisk og blir for eksempel brukt i pissoarer og som møllkuler. I møllkuler er naftalen etter hvert blitt erstattet med paradichlorobenzene på grunn av at naftalen har større brennbarhet.

## Se også
* Benzen

## Referanser
Fiilimuup Atuarfia

**Fiilimuup Atuarfia** er folkeskolen i bygda Innaarsuit i Upernavik kommune, nordvest på Grønland.

Skolen har ca. 20 elever, fordelt på 5 «hold», der 2. og 3. klasse er et hold, 4. til 6. klasse er et hold, og 7. og 8. klasse er et hold. Skolen har 1 utdannet lærer, og 4 timelærere. Skolebygningen ble utbygd og renovert i 1992.
Mickey Rooney

**Mickey Rooney** (født **Joseph Yule jr.** 23. september 1920, død 6. april 2014) var en amerikansk skuespiller og musiker som begynte karrieren sin i underholdningsbransjen i 1922.

Rooney ble belønnet med en Academy Juvenile Award i 1939, for sin innsats som ungdomsskuespiller. Han ble også nominert til to Oscar for beste mannlige hovedrolle, for *[[Mickey svinger opp]]* (1939) og *[[Den menneskelige komedie]]* (1943), og to Oscar for beste mannlige birolle, for *[[Mellom himmel og helvete]]* (1956) og *[[Den svarte hingsten (film)|Den svarte hingsten]]* (1979). I 1983 ble han belønnet med en æres-Oscar for sin innsats innen filmindustrien.

## Filmografi (utvalg)
* 1927 – *[[Ung og forelsket (film)|Ung og forelsket]]*
* 1932 – *[[The Beast of the City]]*
* 1934 – *[[Manhattan Melodrama]]*
* 1934 – *[[Svermere i solen]]*
* 1936 – *[[Riffraff (1936)|Riffraff]]*
* 1937 – *[[På de store banker (film)|På de store banker]]*
* 1937 – *[[Ungdommen raser]]*
* 1938 – *[[Andy Hardy og kjærligheten]]*
* 1938 – *[[Boys Town]]*
* 1938 – *[[Hardys i det vilde Vesten]]*
* 1939 – *[[Andy Hardy blir millionær]]*
* 1939 – *[[Andy Hardy får vårfornemmelser]]*
* 1939 – *[[Mickey svinger opp]]*
* 1939 – *[[Andy på galeien]]*
* 1940 – *[[Vi jazzkonger]]*
* 1941 – *[[Babes on Broadway]]*
* 1943 – *[[Andy Hardys dobbeltliv]]*
* 1943 – *[[Den menneskelige komedie]]*
* 1943 – *[[Folket jubler]]*
* 1943 – *[[Girl Crazy]]*
* 1944 – *[[Over alle hindre]]*
* 1946 – *[[Amor ler av Andy Hardy]]*
* 1946 – *[[Killer McCoy]]*
* 1950 – *[[The Fireball]]*
* 1952 – *[[Hærens svarte får]]*
* 1954 – *[[Broene ved Toko-Ri]]*
* 1956 – *[[Mellom himmel og helvete]]*
* 1956 – *[[Francis i spøkelseshuset]]*
* 1961 – *[[Frokost hos Tiffanys (film)|Frokost hos Tiffanys]]*
* 1962 – *[[Siste runde]]*
* 1963 – *[[For en gal, gal, gal, gal verden]]*
* 1963 – *[[The Judy Garland Show]]* (gjest)
* 1966 – *[[Jungelpatruljen]]*
* 1972 – *[[Skyt ikke på skribenten]]* 
* 1977 – *[[Døden spiller domino]]*
* 1977 – *[[Peter og dragen]]*
* 1978 – *[[Utrolige Lassie]]*
* 1979 – *[[Den svarte hingsten (TV-serie)|Den svarte hingsten]]*
* 1981 – *[[Todd og Copper: To gode venner]]*
* 1989 – *[[Soga om Eirik Viking (film)|Soga om Eirik Viking]]*
* 1990 – *[[Silent Night, Deadly Night 5: The Toy Maker]]*
* 2006 – *[[Natt på museet]]*
* 2014 – *[[Night at the Museum: Secret of the Tomb]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Mosin-Nagant M91/30

**Mosin-Nagant** (russisk: *винтовка Мосина*, *vintovka Mosijna* (Mosins gevær)) er en militær rifle med sylinderlås, med fem skudds magasin. Den er også kjent som *Three-Line Rifle* (russisk: *трёхлинейная винтовка*) grunnet en måleenhet som ble brukt på dets kaliber (7,62 = 3 x liniya).

Rifla ble brukt av de væpnede styrker i Tsar-Russland og senere Sovjetunionen og forskjellige østblokk-land.  Mosin-Nagant M91 var det første våpenet som brukte 7,62 x 54R-patronen.

Den var i bruk i forskjellige former helt fra 1891 og fram til 1960-årene i mange land i Øst-Europa, da den til slutt også ble erstattet i sin siste funksjon som skarpskyttergevær av Dragunov SVD-rifla. Mosin-Nagant-rifla er fremdeles å finne i bruk i mange moderne væpnede styrker og i mange væpnede konflikter verden rundt på grunn av den solide konstruksjonen og de store mengdene våpen som ble produsert under den andre verdenskrig.

## Eksterne lenker
*
Anki King

**Anki King** (født 30. november 1970) er en norsk maler, skulptør og billedkunstner. 

Anki King vokste opp på Harestua på Hadeland og har utdannelse fra Oslo Tegne- og Maleskole og The Art Students League of New York. Hun bor og arbeider i Brooklyn, New York, der hun har vært bosatt siden 1995 og har hatt eget atelier siden 2001. Her ble hun inspirert av friheten og det psykologiske i amerikansk abstrakt ekspresjonisme.  

King debuterte på Høstutstillingen i 1996 og har deltatt i en rekke utstillinger i Norge og USA. Hun er medlem av Norske Billedkunstnere (NBK) og Norsk Billedhoggerforening (NBF).

## Eksterne lenker
* 
* Anki King i Kulturnett
* Anki King hos Kunstnernes Informasjonskontor
Pissoar

**Pissoar**, eller **urinal**, er en anordning i offentlig miljø der en eller flere kan urinere. Det er vanligvis utformet som en skål eller renne i porselen eller metall, noen ganger med skillevegger mellom pissoarene. *Pissoar* og *urinal* brukes også om offentlige toaletter generelt.

I den vestlige verden er det vanlig å finne pissoarer opphengt på vegger på offentlige herretoaletter (tradisjonelt tilpasset mannlig anatomi), mens pissoarer beregnet for kvinnelig anatomi er mye mindre vanlig. 

På utesteder og offentlige bygg finner man ofte pissoarer utformet som en renne. Disse har større kapasitet, og som regel automatisk spyling. Pissoar med spyling spyles enten ved at brukeren trykker på en knapp, eller automatisk. Automatiske systemer går enten på faste intervaller, eller styres av bevegelsessensorer.

Frittstående pissoarer i støpejern, samt egne porselensplater til montering på husvegger, var salgsvare fra tidlig i forrige århundre. Anskaffelse og drift av slike ble ansett å være et kommunalt anliggende. Disse er etterhvert blitt avviklet, av hygieniske hensyn eller på grunn av vandalisme. Den franske humoristiske fortellingen *[[Et forargelsens hus]]* skildrer forøvrig hvordan lokale krefter ble satt i sving, da den lille (fiktive) byen Clochemerle kanskje skulle oppleve å være stor nok by til at et pissoar var nødvendig.

I Norge ble pissoaret fra 1937 i Stensparken i Oslo, som en viktig del av historie om homofile menn i Norge, fredet i 2009.

## Fotnoter


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jacob de Wit

**Jacob de Wit** (døpt 19. desember 1695, Amsterdam, død 12. november 1754 samme sted) var en nederlandsk maler, kjent for religiøse scenerier og som dekoratør av tak og dører. 

Han bodde ved  Keizersgracht i Amsterdam, og mange av husene der har fortsatt dører og tak med hans dekorasjoner. Siden mange av de som bodde der, var velstående, fikk han også maleoppdrag på landstedene i Haarlem og langs elven Vecht. En av dørene, opprinnelig fra Heemstede, er nå plassert på Linné-museet i Uppsala.

Han ble medlem av Sint-Lucasgildet i Antwerpen i 1714.

## Noen arbeider
**Jesu dåp* (1716) &ndash; kritt- og pennetegning
**Hyrdenes tilbedelse* (1726) &ndash; olje på lerret
**Hellig familie og treenighet* (1726) &ndash; olje på lerret
* En tilnærmet komplett liste over hus i Keizersgracht finnes på nederlandsk WP.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kangersuatsiaq

**Kangersuatsiaq** (dansk: **Prøven**) er ei bygd i Avannaata kommune, nordvest på Grønland. Bygda hadde 147 innbyggere i 2018.

Bygda ligger ca. 56 km sør for Upernavik. Den er flere ganger blitt kåret til Grønlands best fungerende by, på grunn av sin renhet, fungerende butikker, lite alkoholforbruk, m.m. Fiskerne her er svært effektive, og folketallet er stigende. Bygda har heliport. 

Skolen i bygda heter Fjordskolen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Historiske bilder fra Kangersuatsiaq
* Bilder fra dagens Kangersuatsiaq
Gerard Greene

**Gerard Greene** (født 12. november 1973 i Kent) er en engelsk profesjonell snookerspiller, som også har representert Nord-Irland da hans foreldre er fra Belfast.

Greene har hatt begrenset suksess på touren og sesongen 2007/2008 er bare hans andre i topp 32. Han har tre ganger kvalifisert seg til verdensmesterskapet i snooker, men har enda tilgode å vinne en kamp i hovedturneringen. To av gangene har han møtt den regjerende mesteren, John Higgins i 1999 og Peter Ebdon i 2003.

## Tidlig karriere
Greene ble profesjonell foran sesongen 1993/1994, i en alder av 20 år. Han klatret raskt på rankingen og vant i 1996 Polish Masters, som ikke er en rankingturnering. Året etter kom han for første gang til kvartfinalen i en rankingturnering, i UK Championship, hvor han tapte for Ronnie O'Sullivan.

## 2003/04
Han startet sesongen 2003/2004 meget bra og kom til kvartfinalen i British Open og til åttendedelsfinalen i UK Championship. På grunn av dette var han provisorisk rangert i topp 16, men dårlige resultater resten av sesongen gjorde at han bare sikret seg en plass i topp 32, som nummer 26.

## 2004/05
Denne sesongen hadde Greene problemer med køen noe som resulterte i meget dårlige resultater. Det eneste lyspunktet var en kvartfinale i Irish Masters, han falt tilbake til en 38.-plass på rankingen

## 2006/07
Sesongen startet bra med åttendedelsfinale i Northern Ireland Trophy, hvor han tapte 5&ndash;4 mot Dominic Dale. Han gjorde det også bra i UK Championship og Welsh Open.

## 2007/08
Greene nådde for første gang en semifinale i en rankingturnering i Grand Prix, etter å ha slått blant annet Steve Davis og Dominic Dale i gruppespillet. Han slo etter dette Ricky Walden og Joe Perry i henholdsvis åttendedels- og kvartfinalene. I semifinalen møtte han Marco Fu og ble slått med knappest mulig margin 5&ndash;6. Fu vant til slutt turneringen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kristen Gislefoss

**Kristen Gislefoss** (født 1954) er en norsk tidligere statsmeteorolog og værmelder på NRK.

Gislefoss er født og oppvokst i Vennesla. Han tok videreregående opplæring ved Kristiansand katedralskole. Han studerte meteorologi og pedagogikk ved Universitetet i Bergen 1973-1980, med et års avbrekk til militærtjeneste.

Han gikk av med pensjon i mai 2021 etter å ha vært værmelder i NRK siden 1990.

Han er far til meteorologen Kristian Gislefoss.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nettmøte hos VG
Ole Morten Geving

**Ole Morten Geving** (1974&ndash;2023) var en norsk politiker (Sp) og kommunikasjonsdirektør.

## Liv og virke
Han vokste opp i Hølen og i Flatanger. Han var sønn av Anny, født Haugen, og Ronald Geving, som var Sp-ordfører og gårdbruker på Nergården på Sitter i Flatanger.

Han var leder for Senterungdommen i Nord-Trøndelag fra 1996 til 1998, medlem av Senterungdommens sentralstyre fra 1998 til 2000. Han satt i Flatanger kommunestyre fra 1999 til 2003.

Geving hadde i løpet av syv år flere rådgiverstillinger i Senterpartiet. Han var statssekretær i Finansdepartementet under Stoltenberg-regjeringen fra 2007 til 2010.

Geving var medlem av Vestby kommunestyre og formannskap fra 2007 til 2019.

I 2011 ble Geving direktør for næringspolitikk i Sparebankforeningen i Norge, senere direktør for kommunikasjon, næringspolitikk og media i Finans Norge. Han sluttet i stillingen med umiddelbar virkning i mai 2020, etter å ha blitt domfelt i en straffesak i Follo tingrett.

Han var cand.polit. med hovedfag i geografi (med hovedvekt på økonomisk geografi) fra NTNU fra 2000.

## Referanser
Terence Winter

**Terence Winter** (født 1960) er en amerikansk manusforfatter og TV-produsent som har arbeidet med tv-serier som *[[Sopranos]]* og *[[Boardwalk Empire]]*.

Winter er utdannet jurist og praktiserte yrket i to år før han i 1991 flyttet til Los Angeles for å forfølge en karriere som manusforfatter. Han hadde før *Sopranos* vært manusforfatter for tv-serier som *[[Sister, Sister]], , The Cosby Mysteries, [[Flipper (TV-serie, 1995)|Flipper]], , Charlie Grace, DiResta* og *The PJ's*. I perioden 2000-2007 hadde han manus på 25 episoder av *[[The Sopranos]]* og produserte i tillegg 51 episoder. Han har også regissert en av episodene ("Walk Like a Man", 2007). Deretter skapte han tv-serien *[[Boardwalk Empire]]* (2010–2014) hvor han i tillegg skrev manus til 15 episoder. Han var deretter medskaper av den kortlivede tv-serien ''Vinyl'' (2016).

Winter skrev også manus til Martin Scorseses film *[[The Wolf of Wall Street]]* (2013).

Han har vunnet fire Emmys for *Sopranos* og ble Oscar-nominert for *[[The Wolf of Wall Street]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Khediv

**Khediv** er persisk for «herre» (arabisk خديوي), og var en tittel som først ble brukt av Muhammad Ali som første visekonge og senere tributtpliktig monark av Egypt og Sudan. Etterkommerne hans brukte tittelen helt frem til Hussein tok tittelen sultan av Egypt etter første verdenskrig. 

## Etymologi

Tittelen er kjent på engelsk siden 1867, og kommer fra det persiske ordet *khidiw*, som betyr «prins», som igjen kommer av *khuda*, «mester, prins», som stammer fra gammelpersisk *khvadata-*, «herre», sammensatt av ordene *khvat* og *data*, bokstavelig «laget av seg selv».

## Referanser
Casa Terrades

**Casa Terrades**, også kjent som **Casa de les Punxes**, «Spikerhuset», er en modernistisk bygning i den katalanske byen Barcelona. Bygningen er tegna av arkitekten Josep Puig i Cadafalch, og befinner seg i Avinguda Diagonal. Den ble bygd mellom 1903 og 1905. Bygningen kalles også «Spikerhuset» på grunn av de spisse tårna. Den modernistiske stilen kommer sterkest fram av blomsterskulpturene på fasaden, bruken av rød murstein og enkelte sentraleuropeiske gotiske trekk. Hele bygningen ble pussa opp på 1980-tallet. Den er i dag stengt for besøkende.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Informasjon om Casa Terrades