open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antonio López

**Antonio «Ñico» López** (født 1932, død 8. desember 1956) deltok sammen med 25 andre revolusjonære i angrepet på Batistas militærleir i Bayamo, 26. juli 1953 (se kart http://www.cubamapa.com/province-map-santiago-de-cuba-map.htm  http://www.latinamericanstudies.org/moncada2.htm). Dette skjedde samtidig som Fidel Castro og hans revolusjonære angrep Moncada militærleir i byen Santiago de Cuba. Ved å angripe også Bayamo håpet de revolusjonære å forhindre at troppeforsterkninger ble sendt for å forsvare Moncada. 

Etter at de revolusjonæres angrep var blitt nedkjempet, flyktet López til Guatemala. Her møtte han Ernesto Che Guevara som han i 1956 introduserte for Raúl og Fidel Castro under deres landflyktighet i Mexico. 

López var en av de revolusjonære ombord i båten Granma som ankom Los Coloradas i provinsen Oriente, Cuba, 2. desember 1956. Han overlevde det plutselige overfallet fra Batista-soldater ved *Alegria del Pio* 5. desember (se kart http://www.cubamapa.com/province-map-granma-map.htm), men ble skutt og drept 8. desember 1956 i en trefning ved en bro i *Boca del Toro* ved foten av fjellene Sierra Maestra https://web.archive.org/web/20011202020738/http://www.granma.cu/ingles/noviem4/48bermudez-i.html.

## Kilder
* Ches nedtegnelser om overfallet ved Alegria de Pío (engelsk)
* Om kampen der López ble drept, på www.granma.cu (engelsk)

## Eksterne lenker
* Kart på www.cubamapa.com
Mehmet I

**Mehmed I Çelebi** (født mellom 1379 og 1389, død 26. mai 1421) ble også kjent som *Kirisci*, Henretteren. Han var sultan av Det osmanske rike fra 1413 til 1421. Han stod igjen som seierherre etter det osmanske interregnum, og kronet seg selv som sultan og gjenopprettet riket. Han var sønn av Bayezid I.

## Referanser
VM i ishockey for menn 2004

**[[Ishockey-VM|Verdensmesterskapet i ishockey]] i [[2004]] for herrer** var det 68. verdensmesterskapet og ble arrangert på tre nivåer. I alt var det 45 deltakende nasjoner i mesterskapet, hvilket var en ny rekord. VM for toppdivisjonen (tidligere kjent som «A-VM») spilt i Praha og Ostrava i Tsjekkia fra 24. april til 9. mai. VM på lavere nivåer ble arrangert på forskjellige terminer i mars og april 2004.

## Oversikt

## Sluttplassering

Kilde: IIHF.com

## Toppdivisjonen

VM i ishockey for toppdivisjonen blir arrangert i Praha og Ostrava i Tsjekkia fra 24. april til 9. mai 2004. Kampene ble spilt i Sazka Arena i Praha og ČEZ Aréna i Ostrava.  Turneringen hadde ekstra betydning da lagene rangert mellom 1. til 8. plass på IIHF-verdensrankingen i etterkant av VM var direkte kvalifisert til ishockeyturneringen under vinter-OL 2006 i Torino og seedingen i kvalifseringsturneringerne i forkant av OL. Regjerende olympisk og verdensmester Canada vant sin 23. tittel etter å ha slått Sverige 5–3 i finalen. USA vant bronse etter å ha slått Slovakia 1–0 etter straffeslag.

Kilde: IIHF.com

## Divisjon I

Divisjon I er det andre nivået i VM-hierarkiet og ble arrangert mellom 12. til 18. april 2004.  Deltakerne var delt inn i to grupper med seks lag hver. Gruppe A ble spilt i Jordal Amfi i Oslo i Norge mens gruppe B ble spilt i Hala Olivia i Gdańsk i Polen. Både Belarus og Slovenia gikk ubeseiret gjennom turneringen og rykket opp til toppdivisjonen på bekostning av vertsnasjonene, mens Belgia og Sør-Korea rykket ned til divisjon II.

### Gruppe A

### Gruppe B

## Divisjon II

Divisjon II er det tredje nivået i VM-hierarkiet og ble arrangert mellom 12. til 18. april 2004. Deltakerne var delt inn i to grupper med seks lag hver. Gruppe A ble spilt i Jaca i Spania mens gruppe B ble spilt i Elektrėnai i Litauen. Kina og vertsnasjonen Litauen rykket opp til divisjon I mens Luxembourg og Sør-Afrika rykket ned til divisjon III.

### Gruppe A

### Gruppe B

## Divisjon III

Divisjon III er det fjerde nivået i VM-hierarkiet og ble arrangert mellom 16. til 21. mars 2004. Turneringen bestod av fem lag og ble spilt i Reykjavík i Island. Vertsnasjonen Island og Tyrkia rykket opp til divisjon II.

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*
Kienzle Computer

**Kienzle Computer** var en tysk produsent av datautstyr. Selskapet ble fusjonert med  Mannesmann som Mannesmann-Kienzle, og Digital Equipment GmbH som Digital-Kienzle Computer Systeme.

## Eksterne lenker

* Kienzle computer models  (look under K)
* Kienzle Automotive
Bayezid II

**Bayezid II** (født 3. desember 1447, død 26. mai 1512) var sultan i Det osmanske rike fra 1481 til 1512. Etter sønnens opprør mot ham, abdiserte han 22. april 1512 til fordel for sin sønn Selim I.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Beyazit var sønn av Mehmet II. Hvem som var moren, er ikke helt klart. Det er to teorier - at det var Emine Gülbahar Hatun, eller at det var Sitti Mükrime Hatun.

### Sultan
Etter farens død kom Bayezid med janitsjarernes hjelp på tronen. 

Beyatiz foretok krigstog mot Italia, Bosnia, Dalmatia og Ungarn. Han erobret Hercegovina, Moldavia og Bessarabia, men led et avgjørende nederlag mot de egyptiske mamelukkene i 1488. Deretter vendte han seg mot sør, beseiret den venetianske flåte ved Sapienza i 1498 og erobret størstedelen av Peloponnes. Men han måtte vike for den koalisjon som ble etablert mot ham av Ungarn, Venezia og paven som var støttet av Spania og Frankrike, og måtte slutte fred i 1502.

Beyazit var sufist og gjorde seg kjent som byggherre for moskéer og broer. Av stor politisk betydning var den tyrkiske flåtes enorme oppsving under hans regjering.

På denne tid fikk også tusentalls sefardiske jøder, som i 1492 flyktet fra Spania, fristed i riket. Bayezid II sendte ut erklæringer over hele riket om at disse flyktningene skulle ønskes velkommen. Han gav dem bosettingstillatelse og lot dem bli osmanske borgere. Han gjorde narr av de spanske monarker Ferdinand II av Aragon og Isabella I av Castilla for at de utviste en nyttig befolkningsklasse: «Dere beskriver Ferdinand en vis hersker», sa han til sine hoffolk&nbsp;— «han, som har utarmet sitt eget land og beriket mitt!»"

De spanske monarker utviste også muslimer, blant dem mange svært ressurssterke fra Andalucía. De ble likeledes integrert i Det osmanske rike.

Beyazits siste regjeringsår ble plaget av suksesjonsstrider mellom hans sønner Ahmed og Selim. Den sistnevnte gjorde opprør mot sin far og klarte med bistand fra khanen av Krim og fra janitsjarene i 1512 å tvinge sin far til fratreden. Få dager etter døde Bayezid, muligens forgiftet.

## Referanser


## Litteratur
* Richard F. Kreutel: *Der fromme Sultan Bayezid. Die Geschichte seiner Herrschaft (1481–1512) nach den altosmanischen Chroniken des Oruç und des Anonymus Hanivaldanus* (= *Osmanische Geschichtsschreiber.* Band&nbsp;9). Styria, Graz/Wien/Köln 1978, ISBN 3-222-10469-7.
* Hedda Reindl: *Männer um Bāyezīd. Eine prosopographische Studie über die Epoche Sultan Bāyezīds II. (1481–1512).* Schwarz, Berlin 1983, ISBN 9783922968221 (Digitalisat).
Selim I

**Selim I** (født 10. oktober 1456 i Amasya, død 22. september 1520 i Çorlu) var sultan i Det osmanske rike fra 1512 til 1520. Selim I kom til tronen ved å likvidere sine brødre og nevøer, lik hans bestefar Mehmed II.

Selim førte under sin regjering et stort erobringsfelttog i Midtøsten, og utvidet enormt sitt rikes omfang.

I Persia beseiret han shah Ismail I i slaget ved Chaldiran den 23. august 1514 og erobert Armenia, vestre del av Aserbajdsjan, Kurdistan og Mesopotamia. Han vendte seg deretter mot mamlukkene i Egypt og slo dem i Syria i 1516 og inntok så Syria, Palestina og Egypt. Etter slaget ved Heliopolis marsjerte Selim 1517 inn i Kairo.

Ved anlegget av et arsenal i Konstantinopel grunnla han det osmanske riket sjømakt og som beskytter av de hellige byer Mekka og Medina tok han seg tittelen kalif.

## Referanser


## Litteratur
* Nicolae Iorga: *Geschichte des Osmanischen Reiches. Nach den Quellen dargestellt.* 5 Bände, Verlag Perthes, Gotha 1908–1913, Nachdruck Frankfurt/Main 1990.
* Richard Franz Kreutel (Übersetzer): *Der fromme Sultan Bayezid. Die Geschichte seine Herrschaft [1481–1512] nach den altosmanischen Chroniken des [[Oruç]] und des [[Anonymus Hanivaldanus]].* (= *Osmanische Geschichtsschreiber*; Band 9). Verlag Styria, Graz/Wien/Köln 1978, ISBN 3-222-10469-7.
* Ferenc Majoros, Bernd Rill: *Das Osmanische Reich 1300–1922. Die Geschichte einer Großmacht.* Pustet, Regensburg / Styria, Graz 1994, ISBN 3-7917-1369-8
* K. Schwarz: *[http://www.biolex.ios-regensburg.de/BioLexViewview.php?ID=1642 Selim I. Yavuz]*. In: *Biographisches Lexikon zur Geschichte Südosteuropas*. Band 4. München 1981, S. 107–109
STS-6

**STS-6** var en romferd med den amerikanske romfergen Challenger.

## Mannskap

*Paul J. Weitz, Commander 
*Karol J. Bobko, Pilot 
*Donald H. Peterson , Mission Specialist
*Story Musgrave, Mission Specialist

## Høydepunkter fra ferden

STS-6 sitt oppdrag het «Tracking and Data Relay Satellite-1 (TDRS-1)/First Shuttle Space Walk».

Romfergen skulle egentlig skytes opp 20. januar, men dette ble utsatt på grunn av hydrogenlekkasjer. Flere sprekker ble oppdaget under sjekker i januar, og alle motorene ble fjernet og skiftet ut etter dette, noe som utsatte ferden ytterligere. En storm skadet deler av nyttelastet, og flyttet oppskytingen tilbake til 4. april.

**Nyttelast:**
*Satellitten «Tracking and Data Relay Satellite-1(TDRS-1)».
**En feil ved raketten til satellitten resulterte i at den endte i en upassende, men stabil bane. Ekstra brennstoff i satellitten ble brukt for å plassere den i riktig bane.
*Continuous Flow Electrophoresis System (CFES)
*Monodisperse Latex Reactor (MLR)
*Radiation Monitoring Experiment (RME)
*Night/Day Optical Survey of Lightning (NOSL)
*3 Get Away Special canisters.

### Romvandringer (EVA)

**EVA Nr. 1** 
*Varighet: 4 timer, 17 minutter 
*Dato: ?
*Utført av: Peterson og Musgrave
*Oppdrag: Den aller første romvandringen i romfergeprogrammet.

### Bilder

Fil:STS-6 - Weitz i Bobko. S82-41374.jpg|Weitz (venstre) og Bobko snakker med mannskapet på STS-6, i en pause i treningen ved Johnson Space Center
Fil:Donald Peterson i Paul Weitz na pokładzie Challengera..jpg|Peterson og Weitz ombord på Challenger under STS-6


## Eksterne lenker
* NASA's in-depth-side om STS-6
Røed

**Røed** har flere betydninger:

Steder:
*Røed (Arendal)
*Røed (Asker)
*Røed (Froland)

Personer med etternavnet Røed:
*Fritz Røed, norsk billedhugger
*Per Røed, norsk motstandsmann og sivilingeniør
*Knut Jørgen Røed Ødegaard, en norsk astrofysiker
*Harald Røed, Norges Bygdeungdomslags første formann
*Tor Røed, journalist
*Tonje Røed, forfatter
*Knut M. Røed, fallskjermhopper
*Erling Røed Larsen, professor, forfatter, forsker og debattant

Se også:
* Rød (andre betydninger)
Selim II

**Selim II** (født 28. mai 1524, død ca. 12. desember 1574) (arabisk: سليم الثاني) var sultan av Det osmanske rike fra 1566 til sin død. I motsetning til faren, Suleiman I den store, var Selim II ansett som drikkfeldig og uinteressert i politikk. Det var under Selim II at Det osmanske rike tapte slaget ved Lepanto. Hans ettermæle er blant annet at han ikke kunne kontrollere sine janitsjarer, og at selv konene i hans harem kontrollerte ham.

## Referanser
Murat III

**Murat III** (1546–1595) var sultan av Det osmanske rike fra 1574 til sin død. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mehmet III

**Mehmet III**, født 26. mai 1566 i Manisapalasset i Manisa i Det osmanske rike, død 22. desember 1603 i Topkapı-palasset i Istanbul, var sultan i Det osmanske rike fra 1595 til sin død.

## Liv og virke
### Tronbestigelse
Mehmed III var sønn av sultan Murad III som døde i 1595 og hans albanske kone Safiye Sultan. For å forhindre fremtidig strid om arveretten og tronen lot han sine nitten yngre søsken og halvsøsken drepe da han kom til makten. De fleste var fortsatt mindreårige. Han tok også livet av en av farens elskerinner som var gravid. 

Denne praksis ble ikke fulgt av hans etterfølgere på tronen. I stedet for å myrde søsken som kunne tenkes å ville gripe makten ble de senere holdt i streng husarrest resten av livet. På denne måten ble Ahmed Is potensielle tronfølgere holdt i et «prinsefengsel» i Seraglio (seraljet), og senere ble de forvist til de såkalte Prinseøyene (Demonesøyene, tyrkisk *Adalar*), en øygruppe i Marmarahavet som fikk navn etter denne funksjonen.

### Regentskap
Mehmed III levde et rolig og avslappet liv, og overlot regjeringsforretningene til andre, sannsynligvis sin mor Safiye eller vekslende storvesirer som var administrasjonens ledere («statsminister») i riket.

I hans regjeringstid pågikk «den lange tyrkerkrig» fra 1593 til 1606, der Mehmed som første sultan siden Suleiman Is tid personlig overtok den militære kommandoen. I 1596 erobret den osmanske hær det nordungarske Eger og beseiret habsburgerne i slaget ved Mezőkeresztes nær ved Mezőkeresztes (nå i komitat Borsod-Abaúj-Zemplén i Ungarn), hvor Mehmed i det pågående slaget måtte overtales til ikke å rømme fra slagfeltet.

## Referanser


## Litteratur
* Nicolae Iorga: *Geschichte des Osmanischen Reiches. Nach den Quellen dargestellt.* 5 Bände, Perthes, Gotha 1908–1913; Nachdruck: Frankfurtam Main 1990.
* Ferenc Majoros, Bernd Rill: *Das Osmanische Reich 1300–1922. Die Geschichte einer Großmacht*. Marix, Wiesbaden 2004, ISBN 3-937715-25-8.
* Josef Matuz: *[http://www.biolex.ios-regensburg.de/BioLexViewview.php?ID=1321 Mehmed III.]*. In: *Biographisches Lexikon zur Geschichte Südosteuropas*. Band 3. München 1979, S. 140 f.
* Josef Matuz: *Das osmanische Reich. Grundlinien seiner Geschichte*. 4. Auflage, Wissenschaftliche Buchgesellschaft, Darmstadt 2006, ISBN 3-534-20020-9.
* Gabriel Effendi Noradounghian: *Recueil d’actes internationaux de l’Empire Ottoman 1300-1789.* Band I. Paris/ Neufchâtel 1897. Reprint: Kraus, Nendeln 1978, ISBN 3-262-00527-4.
James Van Der Beek

**James David Van Der Beek** (1977–2026) var en amerikansk skuespiller, mest kjent for sin rolle i TV-serien *[[Dawson’s Creek]]*.

Van Der Beek ble født i Cheshire i Connecticut. Foreldrene var James Van Der Beek, en regnskapsfører i et mobiltelefonselskap og tidligere pitcher i Los Angeles Dodgers, og Melinda, en helsestudioeier og tidligere Broadway-danser. Som ung gikk han på privatskolen Cheshire Academy, der han måtte gi opp en fotballkarriere etter en hjernerystelse hindret ham i å spille aktivt et helt år. Han fikk konstatert dysleksi, men avsluttet allikevel som en av de beste studentene i årskullet sitt.

Som 13-åring fikk Van Der Beek sin første skuespillerrolle, som Danny Zuko i en skoleoppsetning av *[[Grease (musikal)|Grease]]*, og i de tre neste årene spilte han i flere lokale oppsetninger. Som 16-åring begynte han å gå på auditioner i New York og fikk seg en agent. Han fikk stipend til å gå på Drew University der han valgte engelsk som hovedfag.

I 1995 fikk Van Der Beek sin første filmrolle, i filmen *[[Angus (film)|Angus]]*. Men det var ikke før han fikk hovedrollen i serien *[[Dawson's Creek]]* i 1998 at han fikk et større publikum. Han droppet college for å spille inn serien, men har sagt han har planer om å fullføre studiet. Serien varte frem til 2003, og bidro til å gjøre Van Der Beek til et ungpikeidol verden over.

I 1999 hadde han en rolle i filmen *[[Varsity Blues]]*, som en footballspiller på en high school i Texas. Filmen spilte inn 52 millioner dollar, og ble regnet som en suksess. Hans neste filmer, *[[Texas Rangers (film)|Texas Rangers]]* fra 2001 og *[[The Rules of Attraction (film)|The Rules of Attraction]]* fra 2002 ble derimot innen kassasuksesser.

I 2003 giftet Van Der Beek seg med skuespilleren Heather McComb. De ble skilt i 2010. Senere samme år giftet han seg med Kimberly Brook. De fikk seks barn sammen.

James Van Der Beek døde 11. februar 2026, 48 år gammel, etter å ha fått diagnosen tykktarmskreft i 2023.

## Filmografi (utvalg)
;Filmer
* 1995 *[[Angus (film)|Angus]]* – Rick Sandford
* 1996 *[[I Love You, I Love You Not]]* – Tony
* 1998 *[[Harvest (film)|Harvest]]* – James Peterson
* 1999 *[[Varsity Blues]]* – Jonathon 'Mox' Moxon
* 2001 *[[Texas Rangers (film)|Texas Rangers]]* – Lincoln Rogers Dunnison
* 2002 *[[The Rules of Attraction (film)|The Rules of Attraction]]* – Sean Bateman
* 2005 *[[Standing Still]]* – Simon

;TV-serie
* 1998 *[[Dawson’s Creek]]* – Dawson Leery
* 2005 *[[Three (TV-serie)|Three]]* – John-O
* 2025 *[[Overcompansating]]* – Charlie

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Tyggegummi

**Tyggegummi** er en type godteri som tygges, men ikke er ment å svelges. Sukkerfri tyggegummi stimulerer spyttproduksjonen og hjelper med å rense tannoverflatene. De fleste moderne tyggegummier er laget av plast basert på råolje og søtes med xylitol. Da masseproduksjon av tyggegummi begynte i USA på 1800-tallet, ble den laget av den naturlige lateksen *[[chicle]]* søtet med sukker.

Når tyggegummi spyttes på fortauet, klistrer den seg fast og blir svært vanskelig å fjerne.
På grunn av dette er tyggegummi forbudt i Singapore. Fra 2004 er visse former for tyggegummi tillatt, for eksempel nikotintyggegummi.

## Kjente merkevarenavn
### Merker i handelen i Norge
* Big Red
* Bugg
* Extra
* Hubba Bubba
* Juicy Fruit
* Stimorol
* Mentos

### Utgåtte merker
* Kip 
* SweetMint
* Toy
* SorBits

### Medisinsk tyggegummi
* Caroxin
* V6

## Referanser
Henry Every

**Henry Every** (ca. 1659–1699) var en pirat, og var også kjent som Henry Avery, John Avery, Long Ben og Benjamin Bridgeman. Every er en av få større piratkapteiner som sannsynligvis trakk seg tilbake med sitt tyvgods uten å ha blitt arrestert eller å ha falt i kamp.

I løpet av sin tidlige karriere tjente han på forskjellige skip i the Royal Navy, men tok etter hvert til piratvirksomhet. I 1694 bordet Every og hans menn skuta «Charles II» ved Coruña i Spania. De døpte om båten til «Fancy» og satte seil for Det indiske hav. Her angrep de i 1695 skipet «Ganj-i-Sawai» som tilhørte Aurangzeb, stormogulen av India.

Etter å ha seilt til Karibia ble seks av mannskapet tatt til fange, og fem av dem hengt etter en rettssak i Old Bailey. Hva som skjedde med Every er noe uvisst, men ifølge legenden flyttet han tilbake til Devon, ble rundlurt av kjøpmenn, og døde i fattigdom i Bideford i 1696.

## Referanser
Geir Karlsen

:*For næringslivslederen, se [[Geir Karlsen (næringslivsleder)]]*

**Geir Sigurd Karlsen** (1948–2024) var en norsk fotballkeeper. Idrettsforeningen Skidar (stiftet 1916) var Geir Karlsens klubb i Skien.

Han debuterte allerede som 17-åring for Odd i 1966, og ble i klubben til han i 1970 dro til Rosenborg. Han fikk sin landslagsdebut mot  13. november 1969. Selv om han allerede hadde én landskamp var det i Rosenborg han først og fremst ble kjent. Han ble kåret til årets keeper i 1971, samme år som klubben vant «The Double». Han ble også kåret til Årets spiller i norsk fotball av *[[VG]]* i 1971. Han spilte 76 seriekamper, tre NM-kamper og sju europacupkamper på de fire sesongene han var i RBK, før han i 1980 vendte tilbake til moderklubben var han innom skotske Dunfermline Athletic FC og Vålerengens Idrettsforening. Da han la hanskene på hylla i 1984 hadde han fått 32 landskamper.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Burot

**Burot** er en art i malurtslekta. Det er en plante som er brukt som medisinplante siden oldtiden og kan være giftig i større mengder. Giftvirkningen er omtrent den samme som hos malurt, den har også blitt kalt falsk malurt. Som andre i malurtslekta er burot vindpollinert og pollen fra denne planten gir mange pollenallergikere plager.

## Beskrivelse
Planten blir vanligvis mellom 1-2 meter høy, men kan i sjeldne tilfeller vokse seg opptil 2,5 meter. Bladene er mellom 5-20 cm lange, mørkegrønne og har hår på undersiden. Den oppreiste stengelen er ofte rødlig i fargen. Korgene er ganske små, omtrent 5 mm lange, og består utelukkende av rørkroner. Planten blomstrer fra juli til september.

## Utbredelse
Burot er vanligst på Østlandet, men finnes over store deler av landet. Den trives godt på nitrogenrik jord, for eksempel veikanter, åkerkanter og brakkjord. Noen arter sommerfugler spiser bladene og blomstene på burot.

## Referanser





## Eksterne lenker
* 
*
Jiří Hlinka

**Jiří Hlinka** (født 1944) er en norsk pianist og klaverpedagog av tsjekkisk opprinnelse. Han ble født i Praha og ble norsk statsborger i 1982.

## Biografi
I sin ungdom studerte Hlinka med professorene Frantisek Rauch og Josef Pálenícek ved Musikkakademiet i Praha. I 1964, da Henryk Neuhaus besøkte Praha, fikk Hlinka spille for ham ved en privatkonsert. Neuhaus fikk i stand «mesterklasser» mellom Hlinka og pianistene Svjatoslav Richter og Emil Gilels. Som et resultat av dette fikk Hlinka spille med flere av Europas ledende symfoniorkestre. Han fikk også gjort LP-innspillinger av et par klaversonater av Prokofjev og av Liszts h-moll-sonate. Om Prokofjev-sonatene skal Emil Gilels i 1967 ha uttalt at «dette er den beste innspilling som noengang er gjort av Prokofiev's pianosonater».

Hans lovende solokarriere ble avbrutt da han i 1969 plutselig fikk en kronisk sykdom i begge armene. En operasjon ble gjennomført, men viste seg å være mislykket. I 1970 tok Hlinka derfor opp en stilling ved Konservatoriet i Praha, før han i 1972 flyttet til Norge for å undervise ved Grieg-akademiet i Bergen. Her underviste han blant annet pianister som Leif Ove Andsnes, Håvard Gimse og Christian Ihle Hadland. Siden 1994 har han vært tilknyttet Barratt Due musikkinstitutt som hovedlærer på klaver.

## Utmerkelser
Hlinka har mottatt flere priser, blant annet et klaverdiplom fra Musikkakademiet i Praha. I 1966 var han en av finalistene under Pjotr Tsjajkovskij-konkurransen i Moskva. Hlinkas pedagogiske arbeid har også gitt ham Lindemanprisen 1992 og Griegprisen 1995. Han ble utnevnt til statsstipendiat i 1995. I 2004 fikk Hlinka Kongens fortjenstmedalje i gull for sin innsats for norsk musikkliv.

## Elever i utvalg
* Leif Ove Andsnes
* Ingrid Andsnes
* Dag Arnesen
* Geir Botnen
* Håvard Gimse
* Christian Ihle Hadland
* Steffen Horn
* Jan Hovden
* Anne Nitter Sandvik
* Helge Kjekshus
* Einar Røttingen
* Gunnar Sama
* Øyvind Sørum
* Andrijana Vuckovic

## Referanser


## Eksterne lenker
* Jiří Hlinka på nettstedet til Barratt Due musikkinstitutt.
* Jiří Hlinkas klaverakademi
Tor Gunnar Johnsen

**Tor Gunnar Johnsen** (født 1971) er en norsk tidligere fotballspiller. Som aktiv spiller spilte han for Nardo, Rosenborg, Molde, Kongsvinger og Odd Grenland, og vant cupen med Molde og Odd. I forbindelse med sistnevnte cupseier i 2000 skadet Johnsen seg og la deretter fotballstøvlene på hylla. Johnsen er kjent som den eneste Odd-spilleren gjennom tidene med egen fanklubb.

Johnsen er far til fotballspillerne Dennis Tørset Johnsen og Mikael Tørset Johnsen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Roger Engh

**Roger Engh** (født 1965) er en norsk tidligere fotballspiller. 

Engh startet sin karriere i Eidanger Idrettslag, men dro til Odd Grenland i 1987 og var en av bærebjelkene i laget de neste ti årene. Han avsluttet karrieren sin i Pors Grenland, men er den dag i dag å finne i oppstillingen til Odds fjerdelag. 

Han jobber i dag med Barn og Ungdom med adferd problemer
Per Jacobsen (fotballspiller)

**Per Jacobsen** (født 20. mars 1924, død 12. desember 2012) var en fotballspiller som spilte for Odd. Han er spilleren med flest A-lagskamper for Odd gjennom tidene med 500 kamper. Han debuterte i 1945, og spilte 20 år for klubben. Han ble, som foreløpig eneste Odd-spiller, toppscorer i Hovedserien 1952-53, da han scoret 15 av klubbens 34 mål. Han  klarte også (den sesongen) å bli en av få i Norge som har scoret fem mål i samme toppkamp, da Odd slo Lillestrøm SK 7-1 den 7. juni 1953. Jacobsen spilte til sammen rundt 500 kamper for Odd (klubbrekord), og scoret til sammen 76 mål i toppdivisjonen. Etter spillerkarrieren overtok han som trener for Odd, men ga seg etter nedrykket til 3. divisjon i 1969.

Utenfor fotballbanen var Jacobsen lærer. Han jobbet først på Gimsøy skole, og senere ved Lunde ungdomsskole i hjembyen Skien, hvor han jobbet fram til han gikk av med pensjon i 1986. Han satt også en periode i Skien bystyre som representant for Sosialistisk Folkeparti.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Knut Seland

**Knut Seland** (født 1965) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte for Odd. Han begynte i klubben allerede som 6-åring, og som 16-åring i 1982 fikk han sin A-lagsdebut. Han fikk også med seg 5 kamper for U-landslaget. Seland, som forlot klubben for å trappe ned i Skotfoss i 1993 er tidenes toppscorer i serien for Odd med 86 mål. Han er gift med Siri Eftedal og har to barn.

## Referanser
Thaulow Goberg

**Thaulow Goberg** (født 3. mai 1897, død 17. november 1962) var en norsk fotballspiller fra Skien, kjent som en av landets beste backer.

Som ung spilte han i Storms Ballklubb, men i det vesentlige spilte
han hele karrieren sin i Odd (1918–34), med unntak av 14 dager som spillende trener for Molde Fotballklubb i 1930.
Han ble cupmester med Odd i 1919, 1922, 
1924, 1926 og 1931.
Goberg tok over som venstre back på  etter Per Skou og spilte i perioden 1924–32 tjuefem landskamper.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tor Erling Hogstad

**Tor Erling Hogstad** (født 29. mars 1961 i Skien) er en norsk tidligere fotballspiller. Han spilte for Odd i perioden 1979&ndash;1992 og fikk med seg 265 kamper. Han jobber i dag som miljøterapeut.
Steffen Horn

**Steffen Kjetland Horn** (født 13. november 1976) er en norsk klassisk pianist.

Horn har studert med professor Jiří Hlinka ved Barratt Due musikkinstitutt i Oslo, hvor han avsluttet sitt solistdiplom med høyeste utmerkelse. Hans debutkonsert i Universitetets aula i Oslo høstet strålende kritikker, og han gjode også en svært vellykket solodebut i Wigmore Hall i London.

Foruten Ungdommens Pianomesterskap, er Horn vinner av Smetana Internasjonale Pianokonkurranse i Tsjekkia. Han har vært solist med Hradec Králové Filharmoniske Orkester i Tsjekkia, og med de fleste profesjonelle symfoniorkestrene i Norge, inkludert Kringkastingsorkestret og Oslo Filharmoniske Orkester. Han har gitt konserter, både som solist og kammermusiker, ved en rekke festivaler, bl.a. Festspillene i Bergen, Ultimafestivalen, Fartein Valen-dagene, Hardanger Musikkfest og Den internasjonale kammermusikkfestivalen i Stavanger. Horn har også holdt klaver-recitals i byer som Warszawa og Teheran.

Steffen Horn samarbeider med Statoil.

## Eksterne lenker
*
Ola Larsen

**Ola Larsen** er en norsk tidligere fotballmålvakt som spilte for Odd Grenland. Han kommer opprinnelig fra Båtsfjord, men kom til Odd allerede som 16-åring i 1981. Han fikk sin debut to år senere, og da Geir Karlsen la opp i 1984 var det duket for Larsen, som, med flere avbrudd, spilte i klubben til og med opprykkssesongen 1998. Han har også ett mål på samvittigheten. 1989-sesongen spilte han for .

Larsen jobber i dag i DnB NOR og sitter i styret for Odd Grenland. Han spiller også på klubbens fjerdelag.

## Eksterne lenker
* Profil hos altomfotball.no
* Profil hos Norges Fotballforbund
Novus Homo

***Homo novus*** (latin for «ny mann»; flertall, *homines novi*) var et uttrykk under Romerriket for en mann som var den første i sin familie til å oppnå et viktig magistrat, spesielt konsul. Eksempel på slike menn er Cicero og Gaius Marius. Når en mann gikk inn i offentlig liv i en høy posisjon uten sidestykke, ble begrepet *novus civis* (flertall: *novi cives*) benyttet.

## Referanser
Rolf Holmberg

**Rolf Johan Aas Holmberg** (født 24. august 1914 i Gjerpen, død 5. juli 1979 i Skien) var en norsk fotballspiller som spilte på bronselaget fra OL i 1936 og som også deltok i VM i fotball i 1938, der Norge ble slått ut i første runde av turneringens vinnerlag . Han spilte totalt 26 landskamper i perioden 1936–1939, de aller fleste som venstre half.

Holmberg debuterte for Odd i 1933, og var med på å tape cupfinalen i 1937. Da Norge ble okkupert i 1940 ble det fotballpause, og etter krigen spilte Holmberg en sesong for Moss før han vendte hjem til moderklubben. En skade førte imidlertid at han måtte legge støvlene på hylla i 1946. Senere var han blant annet styreformann i Odd.

Han var også kretsmester i boksing og skøyter.

## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  Bronse i fotball (Norge)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Chandrasekhars grense

**Chandrasekhars grense** er den største mulige massen til en hvit dverg, en type stjerne med ca. 3 × 1030 kg som er ca. 1,44 ganger solens størrelse. Tallet varierer noe blant forskerne, fra 1,2 til 1,46 i forhold til solen. Dette er også avhengig av kjemiske sammensettingen av stjernen. Grensen ble oppdaget og regnet ut av den indiske fysikeren Subrahmanyan Chandrasekhar. I samarbeid med den brasilianske fysikeren Mário Schenberg oppdaget han i 1942 en grense, kjent som *[[Schenberg-Chandrasekhars grense]]*.

Varmen som blir generert av kjernefysisk fusjon av lette grunnstoffatomer til tyngre atomer dytter atmosfæren til stjernen utover. Når stjernen går fritt for drivstoff, vil atmosfæren kollapse mot kjernen av sin egen gravitasjon. Hvis massen er under grensen blir kollapsen begrenset av elektron-degenerasjonstrykket som resulterer i en stabil hvit dverg. Om stjernen har en masse som er høyere enn grensen, kan stjernen kollapse forbi hvit dverg-stadiet og bli en nøytronstjerne, et svart hull eller i teorien en kvarkstjerne. Hvis en stabil hvit dverg i en tvillingstjerne med en stor stjerne sluker nok masse til å komme over grensen, vil stjernen kollapse og dra med seg den store stjernen i en la supernova. Restene av kollapsen blir tvilsomt en nøytronstjerne fordi eksplosjonen er kraftig nok til å knuse dvergen og fjerne hele stjernen.
Martin Sköld

**Martin Sköld** (født 2. oktober 1970 i Sparreholm i Flens kommun) er en svensk musiker kjent fra bandet Kent. 

Han er et av de to opprinnelige medlemmene som grunnla bandet under navnet navnet Jones & Giftet. Det skiftet senere navn til Havsänglar og til slutt til Kent. Sköld spiller bassgitar og keyboard. Ved siden av Kent har han startet prosjektet Peking Laundry sammen med Martin «Nåid» Landqvist.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Osterland

**Osterland** er et historisk landskap i det østlige Thüringen og vestlige Sachsen i Tyskland. Navnet oppsto i middelalderen, og området har siden da hatt en noe skiftende avgrensing. Saale har alltid vært grensa mot vest, og vanligvis har Mulde avgrensa området østover. Vanligvis forstås Osterland som trekanten mellom byene Gera, Altenburg og Zwickau.

Osterland ligger i det noe høyereliggende området sør for låglandet omkring Leipzig (Leipziger Tieflandsbucht), men nord for Erzgebirge. Området ble kolonisert og for en stor del oppdyrka i løpet av 1300-tallet.

Etter Tysklands samling er navnet igjen kommet hyppigere i bruk. Leipziger Volkszeitungs lokalutgave for Altenburg har sia 1990-tallet hett Osterländer Volkszeitung. I Gera finnes et Osterlandgymnasium, og Osterland brukes også som varemerke for meieriprodukter.
Jüri Ratas

**Jüri Ratas** (født 1978) er en estisk politiker. Han var Estlands statsminister fra 2016 til 2021 og representerte da Det estiske senterpartiet.

## Liv og virke
Han er oppvokst i Tallinn som sønn av biologiprofessor, miljøaktivist og politiker Rein Ratas.

Han har mastergrad i økonomi fra Tallinns teknologiske høyskole fra 2002, bachelorgrad i jus fra Universitetet i Tartu fra 2005 og påbegynte doktorgradsstudier i økonomi. Han har arbeidet som markedsanalytiker og forsikringsselger.

### Politiker
Ratas kom inn i politikken som økonomisk rådgiver for Tallinns borgermester Edgar Savisaar i 2002. I 2003 ble Ratas selv valgt til viseborgermester, og fra 2005 til 2007 var han Tallinns borgermester. I 2007 ble han valgt inn i Estlands nasjonalforsamling, Riigikogu.

I 2016 gikk Savisaar av som leder for Det estiske senterpartiet og ble erstattet av Jüri Ratas som en yngre og mer moderat leder. Dermed stod ikke lenger partilederen i veien for at Det estiske senterpartiet kunne komme i regjeringsposisjon.

Få dager etter at han ble partileder, gikk Taavi Rõivas’ høyreregjering i oppløsning, og Ratas klarte å skape enighet med sosialdemokratene og partiet Fedreland om et regjeringssamarbeid med seg selv som statsminister. Han fortsatte som statsminister etter valget i 2019, da med Fedreland og Det estiske konservative folkepartiet (EKRE) som regjeringspartnere. Samarbeidet med EKRE, som opposisjonen mente var regjeringsudyktig, var en belastning.

Ratas trakk seg som statsminister 13. januar 2021 etter mistanke om korrupsjon i forholdet til forretningsmannen Hillar Teder. Ratas hevdet at han ikke hadde kjennskap til saken og erkjente ingen skyld, men tok det overordnede politiske ansvaret.

Ratas var president i Riigikogu fra 2021 til 2023.

Ratas gikk av som partileder i Det estiske senterpartiet i 2023. Han ønsket tidligere helseminister Tanel Kiik som sin etterfølger, men Kiik tapte ledervalget mot Tallinns borgermester Mihhail Kõlvart fra partiets russiskvennlige fløy. Ratas og mange av hans støttespillere forlot så partiet. I januar 2024 meldte han overgang til Fedreland.

## Referanser
Purépecha

**Purépecha** er en av Mexicos 62 etnolingvistiske grupper. Purépecha-folket bor i staten Michoacán, først og fremst i området rundt Pátzcuaro-sjøen. I dag snakkes purépecha-språket av ca. 120&nbsp;000 mennesker. 

## Navnet
I kolonitiden og fremover var Purépecha-folket kjent som tarascoene. Ordet «tarasco» betyr svigersønn på purépecha, og flere historier forteller hvordan tarasco ved en misforståelse ble navnet på folket. Naboene i øst, aztekerne, kalte dem michoaque, dvs. «de som har fisk», som er opprinnelsen til delstatsnavnet Michoacán. Men selv kaller de seg purépecha, som nå mer og mer blir navnet som brukes i Mexico.

## Språk
De fleste språk i verden, og også de fleste innfødte språkene i Mexico, tilhører en språkfamilie. Purépecha er derimot et språk som ikke viser slektskap med noe annet, så langt man har kunnet fastslå til nå. Av og til dukker det opp teorier om at de er i slekt med f.eks. zuni-språket i sørvestre USA eller andre språk, men hittil har ikke dette blitt bevist.

## Historie
I århundrene før den spanske erobringen var purépechaene en selvstendig nasjon med hovedstad i Tzintzuntzan ved Pátzcuaro-sjøen. Her finnes ennå ruinene etter yácatas, pyramidene deres. Deres kunsthåndverk var spesielt fremstående innenfor metallarbeider, samt innen produksjonen av dekorative plagg av kolibrifjær. Purépecha-folket klarte å motstå angrepene fra aztekerne, det alvorligste invasjonsforsøket fant sted i 1479, først og fremst fordi de hadde våpen av kopper som var bedre enn steinvåpnene til aztekerne. 

I 1525, etter å ha hørt om aztekerrikets fall, og etter at befolkningen var blitt sterk desimert av en koppeepidemi, gikk den siste kongen Tangaxoan II med på å underlegge seg spanjolene uten motstand. I 1530 kom den spanske conquistadoren Nuño Beltrán de Guzmán til området på jakt etter gull og rikdommer, noe som førte til plyndringer og massakrer, og kongen ble torturert til døde for å oppgi hvor de angivelige rikdommene skulle være. I 1532 kom den spanske munken Vasco de Quiroga til området, og han administrerte området på en helt annen måte. «Tata», som han ble kalt, bygde videre på purépechaenes tradisjoner, levemåte, felles eiendomsrett til jorda og språk, og fremmet bl.a. håndverk, noe som skulle gi levebrød for purépechaene i århundrer.

## Kultur og tradisjoner
Purépecha-kulturen har bevart mange trekk fra den førkolumbiske kulturen, samtidig som katolsk religion har forandret deres syn på verden på viktige punkter. Overalt i deres hjemland ser man kors, men sjelden et krusifiks med Kristus på korset. I den tidlige misjonsperioden spurte nemlig purépechaene misjonærene: Hvorfor kan ikke vi ofre mennesker, når Jesus ble ofret? 1. og 2. november, som er allehelgensdag og alle sjelers dag, feires med stemningsfullt nattevåk på kirkegården, med mat, drikke og lys. Spesielt stemningsfullt er det på øya Janitzio ute i Pátzcuaro-sjøen. Maskedansen er en av folkedansene, og den etteraper de hvite menneskene, som purépechaene syntes så ut som oldinger.

Turister på båttur på Pátzcuaro-sjøen får ofte demonstrert de spesielle sommerfuglformede håvene som brukes til fiske i sjøen.
Harju fylke

**Harju**, eller **Harjumaa** (estisk: *Harju maakond*, tidligere også **Harrien**), er et av 15 fylker i Estland. Fylket ligger i det nordlige Estland, på sørkysten av Finskebukta. Nabofylker er Lääne-Viru i øst, Järva i sørøst, Rapla i sør og Lääne i sørvest. 

Landets hovedstad, Tallinn, ligger i fylket. Mer enn en tredjedel av Estlands befolkning bor i Harju.

## Kommuner
Fylket er inndelt i kommuner. Etter en omfattende kommunereform i 2017 består fylket av fire bykommuner (estisk: linnad) og tolv landkommuner (estisk: vallad).

**Bykommuner:**
* Keila
* Loksa
* Maardu
* Tallinn

**Landkommuner:**
* Anija
* Harku
* Jõelähtme
* Kiili
* Kose
* Kuusalu
* Raasiku
* Lääne-Harju
* Rae
* Saku
* Saue
* Viimsi


Harju municipalities 2017.png|Kommuner i Harju (2017–)
Harju municipalities.png|Kommunene i Harju før reformen i 2017.


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Richard Curtis

**Richard Whalley Anthony Curtis** (født 8. november 1956) er en New Zealand-født manusforfatter kjent for TV-seriene *[[Sorte Orm]]* og *[[The Vicar of Dibley]]*, samt filmene *[[Fire bryllup og en gravferd]]* og *[[Notting Hill (film)|Notting Hill]]*. Han debuterte som filmregissør i 2003 med filmen *[[Love Actually]]*. 

Faren hadde en lederstilling i Unilever, og familien bodde i mange land (inklusive Sverige og Filippinene), før de foreløpig slo seg ned i England da Curtis var elleve år. Curtis gikk på Christ Church college i Oxford, der han studerte engelsk og litteratur. Det var også der han møtte Rowan Atkinson, som han kom til å jobbe mye med senere.

Sammen med Philip Pope skrev han sangen «Meaningless Songs» til gruppen Hee Bee Gee Bees i 1980, som var en parodi på Bee Gees sine mange diskohits. Etter dette begynte han å skrive for film og fjernsyn. Den første TV-serien han var involvert i var *[[Not the Nine O'Clock News]]*, før han skapte *[[Sorte Orm]]* sammen med Atkinson i 1983. Selv om den første sesongen ikke ble noen umiddelbar suksess, men de tilsammen fire sesongene med serien regnes i dag som klassikere innen britisk TV-humor.

I 1985 var han med på å starte Comic Relief, en veldedighetsorganisasjon som jobber mot fattidom og sult i Afrika. Han var også en av grunnleggerne av Make Poverty History.

Curtis har skrevet manus til flere filmer, der de største suksessene har vært *[[Fire bryllup og en gravferd]]*, *[[Notting Hill (film)|Notting Hill]]* og senest *[[Love Actually]]* (som han også regisserte).  

Han er kommandør av Order of the British Empire.

Curtis er gift med Emma Freud, som har jobbet mye med Curtis på manusene hans, og sammen har de fire barn.

## Utvalgt filmografi

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Osvaldo Dorticós Torrado

**Osvaldo Dórticos Torrado** (1919–1983) var Cubas første president etter revolusjonen i 1958/1959. Han innehadde dette embedet fra 1959 og fram til 1976. I samme periode var Fidel Castro statsminister. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Dórticos stammet fra en velstående familie i Cienfuegos. Faren var advokat og lege, og en av hans forfedre var Tomas Terry, en kjent venezuelanskfødt entreprenør som på farssiden hadde irske aner og som hadde bygd opp en formue på 25 millioner dollar da han døde i 1886. 

Etter en kortere tid som lærer, studerte Dorticós rettsvitenskap og filosofi ved Universitetet i Havanna, og tok avslutningseksamen i jus i 1941. Han ble en velstående jurist.

### Poilitisk virke
Han sluttet seg til Castros 26. juli-bevegelse og ble fengslet i 1958 under Fulgencio Batista styre. Han flyktet fra fengslet og gikk i eksil i Mexico, men dro tilbake til Cuba sent i 1958 eller i begynnelsen av 1959. 

Etter de revolusjonæres maktovertakelse i 1959 ble han utnevnt til justisminister og president, og spilte en betydelig rolle i utformingen av cubansk lovgivning og politikk. På Cuba omtales Dórticos gjerne som en intelligent og kompetent leder som hadde svært stor innflytelse i årene han var justisminister og president. I 1976 ble den cubanske konstitusjonen av 1940 endret og etstattet av en ny konstitusjon. Denne endringen førte blant annet til at Castro overtok presidentembedet. 

I løpet av sin presidentperiode besøkte Dórticos blant annet Jugoslavia, Kina og Sovjetunionen. Han spilte en aktiv rolle under Cubakrisen i oktober 1962, og i en tale i FN forsikret han at Cuba kun hadde til hensikt å bruke de sovjetiske atomrakettene til forsvar og ikke til offensive formål. Rakettene var med andre ord ment å beskytte Cuba fra et langt større militært angrep fra USA i kjølvannet av CIAs og eksilcubanske gruppers mislykkede invasjon i Grisebukta (*Bahia de Cochinos*) i 1961. 

Etter sin presidentperiode i 1976 fortsatte Dórticos å ha sentrale verv i det cubanske statsapparatet fram til sin død i 1983. 

### Partitilknytning
Dórticos' partitilhøringhet startet i 1961 da han gikk inn i Organizaciones Revolucionarias Integradas, som i 1962 ble til Partido Unido de la Revolución Socialista de Cuba, som igjen ble til Partido Comunista de Cuba 3. oktober 1965.

## Referanser
Cellemembran

**Cellemembranen** er en halvgjennomtrengelig hinne av fosfolipider som omslutter alle celler. Den inneholder en rekke forskjellige molekyler, men består primært av lipider, proteiner og karbohydrater.

Noen proteiner i cellemembranen opptrer som transportmolekyler, andre proteiner fungerer som vannporer som lar noen molekyler passere fritt ved diffusjon, andre opptrer som signalmottakere.

## Funksjon
I likhet med andre biologiske membraner er cellemembranen halvgjennomtrengelig. Det vil si at enkelte molekyler kan trenge gjennom, mens andre forhindres. På denne måten skilles cellens indre fra miljøet rundt og membranen markerer grensen mellom intracellulært og ekstracellulært rom. Transport over membranen kan enten skje ved passiv transport, uten at noe av cellens energi forbrukes, eller ved aktiv transport der cellen forbruker energi for å transportere stoffer forbi membranen. Cellemembranen kontrollerer derfor hva som kommer inn i, og slipper ut av, cellen.
## Struktur
### Lipid dobbeltlag
Cellemembranen er sammensatt av en rekke molekyler, men selve membranen er bygget av et tynt lag av amfipatiske lipider, særlig fosfolipider. At de er amfipatiske betyr at molekylet består av en del som er vannavvisende (hydrofobe) og en side som blander seg med vann (hydrofile).

I et vannholdig miljø vil slike molekyler spontant danne et dobbeltlag. I dette laget vil de hydrofobe «halene» peke inn mot hverandre mens de hydrofile «hodene» tiltrekkes mot vann. Membranen har derfor en hydrofob kjerne, mens innsiden og utsiden er hydrofil.

### Membranproteiner
Alle biologiske membraner inneholder ulike proteiner som fungerer som transport-, kommunikasjon- eller adhesjonsmolekyler.

En gjennomsnittlig plasmamembran inneholder omtrent ett protein for hvert 25 fosfolipid. Dette kan variere veldig mellom ulike membraner med ulike funksjoner og være så lavt som 1 per 70 i myelin eller så høyt som 1 per 15 i indremembranen til mitokondriene.

### Den flytende mosaikkmodellen
Strukturen i membranen er stabil, med svært fleksibel. De ulike molekylene membranen består av har ikke en fast plassering men er «flytende» ved at de enkelte molekylene kan flytte seg i forhold til hverandre. Likevel kan de bare bevege seg sidelengs, noe som kalles «lateral diffusjon». Denne modellen som forklarer membranens egenskaper, kalles en «flytende mosaikk» av molekyler.

### Annen transport
Eksocytose og endocytose er ord som brukes om transport av større molekyler ut og inn av cellen. Cellemembranen folder seg omkring molekyler og danner en blære som så avsnøres på andre siden av membranen. 

## Kilder
* *Life, the Science of Biology*, eighth edition, volume: 1 (2006) ISBN 978-0-7167-7673-4 
## Referanser
Filip V av Spania

**Filip V** (født 19. desember 1683 i Versailles i Frankrike, død 9. juli 1746 i Madrid) var konge av Spania fra 1700 til 1746 med et kort avbrudd fra januar til september 1724. Han var den første spanske konge av Bourbon-dynastiet. Hans totale regjeringstid på 45 år er den lengste i Spanias historie.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var opprinnelig fransk prins, og sønnesønn av Ludvig XIV. Han ble født som den andre sønnen til Ludvig, le Grand Dauphin og Victoria av Bayern. Han var en yngre bror av Ludvig, hertug av Burgund og var farbror til den kommende Ludvig XV. Fra sin fødsel og til han ble konge av Spania bar han tittelen *Hertug av Anjou*.

### Konge
Han ble ved testamentet til Karl II arving til Spania i 1700 og ble kronet i Madrid i 1701. Omstendighetene skulle imidlertid utløse den spanske arvefølgekrigen. I Karl IIs testamente var det et premiss at den franske prinsen ikke skulle være arving til den franske tronen dersom han ble konge av Spania. Filips bestefar, Ludvig XIV, valgte imidlertid å se bort fra denne klausulen, og erklærte at Filip fremdeles var arveberettiget til Frankrikes trone. Få var i tvil om at han med det håpet at de to kongedømmene med tiden skulle få en felles konge. I årene 1707 til 1716 utstedte han de såkalte Nueva Planta-dekretene, hvor han blant annet fjernet Catalonias selvstendighet, som han gjorde med andre provinser i resten av Spania.

I 1713 måtte Filip oppgi besittelsene i Nederland og Italia, men beholdt områdene i Amerika.

I 1724 abdiserte han til fordel for sin sønn Ludvig I, men han døde bare sju måneder senere av kopper, og da ble Filip igjen konge. 

I 1731 anerkjente han, i bytte mot at sønnen Karl fikk arverett til Parma og Piacenza, keiser Karl VIs pragmatiske sanksjon av 19. april 1713. Under den polske arvefølgekrig (1733-1738) og den østerrikske arvefølgekrig hjalp Filip sine bourbonske slektninger med å vinne landområder, blant annet ved å sende 30&nbsp;000 mann til Italia og vinne tilbake Napoli og Sicilia i 1735. 

På slutten av sin regjeringstid var han manisk depressiv. Samtidig kom likevel Spania seg på fote igjen etter årene med stagnasjon under det tidligere habsburgske dynastiet.

## Familie
Gift i 1701 med Maria Louise av Savoia (1688–1714), datter av Viktor Amadeus II av Sardinia

**Barn** 
*Ludvig I av Spania
*Ferdinand VI av Spania

Gift i 1714 med Elisabet Farnese (1692–1766), datter av hertug Odoarde Farnese av Parma; hun var den siste ætlingen til den italiense fyrsteætten Farnese

**Barn**
*Karl III av Spania
*Mariana Victoria av Spania (1718–1781), gift med Josef I av Portugal og mor til Maria I Franciska av Portugal
*Filip (1720–1765), regent i Parma
*Maria Theresia Rafaela (1726–1746), gift med Ludvig Ferdinand av Frankrike, sønn av Ludvig XV
*Maria Antonia (1729–1785), gift med Viktor Amadeus III av Sardinia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Erling Ragnar Eriksen

**Erling Ragnar Eriksen** (født 21. desember 1955 i Kråkstad) er en norsk klassisk pianist og professor ved Universitetet i Stavanger. Fra 2009-2013 var han også professor ved Barratt Due musikkinstitutt i Oslo. Mesterklasser i Nanjing, Guangzhou, Weimar, Stockholm,  Roma, Pescara og Paris.
Konserter i en rekke europeiske byer, samt i Kina, USA, Canada og Japan.

## Diskografi (utvalg)
*Johann Sebastian Bach : Das Wohltemperierte Klavier (UiS 2007),
*Adolf Jensen : Piano Music (Toccata Classics 2015),
*Eyvind Alnæs : Piano Music (Toccata Classics 2011),
*Eyvind Alnæs : Songs (med Ann-Beth Solvang  mezzosopran Toccata Classics 2012).

## Eksterne lenker
Joe Frazier

**Joseph «Smokin' Joe» William Frazier** (født 12. januar 1944 i Beaufort, Sør-Carolina i USA, død 7. november 2011 i Philadelphia i Pennsylvania) var en amerikansk bokser som var verdensmester i tungvektsboksing fra 1970 til 1973.

Frazier tok OL-gull i Tokyo i 1964.

## Kamper med Frazier
* *[[Fight of the Century]]*, mot Muhammad Ali, mars 1971
* *[[Thrilla in Manila]]*, mot Muhammad Ali, oktober 1975

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*