open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Olav Hagesæther

**Olav Hagesæther** (født 25. august 1909 i Bergen, død 7. mars 1999 i Stavanger) var en norsk teolog og biskop i Stavanger.

Olav Hagesæther var far til Ole Danbolt Hagesæther, senere biskop i Bjørgvin.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var sønn av fabrikkarbeider Andreas Hagesæther (1880-1962) og Karen Sandvik, (f. 1882), og gift 1934 Johanna Sophie Danbolt (1909-1999), datter av garverieier Ole Dominicus Danielsen (1863-1941) og Gesine Gauslaa (1866-1964). 

Han studerte teologi ved Menighetsfakultetet i Oslo fra 1928 og oppnådde graden cand.theol. i 1932. 

### Karriere
Hagesæther var ved siden av sitt yrke en sanger og spilte inn kristelige sanger for His Master's Voice i 1930-årene. Han arbeidet som lærer ved Nordhordland ungdomsskole og Indremisjonsselskapets bibelskole, og lærer ved Indremisjonsselskapets bibelskole fra 1939. I 1939 ble han residerende kapellan i Haus. Han Han har blant annet tjenestegjort som sokneprest i Rjukan fra 1945, og så res.kap. (1958) og deretter sogneprest (1964) ved Johanneskirken i Bergen.

### Biskop
Han etterfulgte Fridtjov Birkeli som biskop i Stavanger i 1968, og gikk selv av som biskop i 1976.

## Verker
### Bibliografi
* *Kirken og tiden* 1991 
* *Fortolkning til første og andre brevet til Timoteus, Brevet til Titus* 1979 
* *Søndagens evangelium* 1978 
* *Hva tror vi?* 1977 
* *Norsk preken fra Reformasjonen til om lag 1820* 1973 
* *Om tvil og tro* 1970 
* *Hva tror vi?* 1961 
* *Søndagens evangelium* 1960 
* *Har Gud talt?* 1948 
* *Kristen tro i tidens krise* 1947 
* *Medaljen* 1941 
* *Hvorledes skal jeg lese min bibel* 1937 
* *I troens rike* 1938 
* *Seier i fristelsene* 1937 
* *Hvorledes skal jeg lese min bibel* 1937 
* *Det det gjelder* 1936

### Diskografi
* *Ser du dig svart og uren*/B-siden m. Pastor Fr. Wisløff (His Master's Voice A.L.&nbsp;2310) (1936)
* *Min bønnevrå*/*Nærmere o, Jesus Krist* (His Master's Voice A.L.&nbsp;2311) (1936)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hagesæther, Olav - Hvem er Hvem? 1973: 200-201
Moiraine Damodred

**Moiraine Damodred** er en fiktiv person Tidshjulet-serien skrevet av Robert Jordan. Hun er Aes Sedai og er fra Den blå ajah. Hun stammer fra Cairhien, og er av adelig blod. Hun har dedikert mesteparten av livet hennes av å finne Rand al'Thor, Den gjenfødte dragen, og veilede han. Hennes Vokter, eller Gaidin som det heter i det gamle tungemålet, er Lan al'Mandragoran.
Luis Fernández

**Luis Miguel Fernández Toledo** (født 1959) er en fransk fotballtrener. Luis Fernández har også trent lag som Paris Saint-Germain FC og Athletic Bilbao. Luis Fernández har en fortid som fotballspiller hvor han også har spilt for .

Fotballbladet *[[France Football]]* tildelte ham prisen Etoile d'Or for hans innsats i 1985/86-sesongen. Prisen ble gitt den spilleren i fransk fotball som oppnådde det høyeste poengsnittet på bladets spillerbørs.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Luis Fernandez – Fédération Française de Football
*  Luis Fernandez – France Football
Paul Ifill

**Paul Ifill** (født 20. oktober 1979) er en engelsk fotballspiller. Han har tidligere spilt for  League One klubben Brighton & Hove Albion FC, men spiller for tiden i The Championship klubben Crystal Palace.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 5352

**Fylkesvei 5352** går mellom Dokken og Nygård i Bergen kommune.

Før 1. januar 2010 hadde fylkesveien også en trasé mellom riksvei 555 og Bergen havn, denne har blitt omklassifisert til riksvei.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 272 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Bowes Park

**Bowes Park** er et område i London, som er delt mellom bydelene Enfield og Haringey. Det ligger ved grensene av Wood Green, Palmers Green og Bounds Green. «Landsbyen» Bowes Park er definert som et trekantområde mellom veiene Bounds Green Road / Brownlow Road i vest, Green Lanes i øst ned til Trinity Road i sør, og motorveien  A406 som går nordover.

Hovedgaten er Myddleton Road, som har en del butikker. Tidligere var det en svært livlig handlegate, men fordi de fleste i området er pendlere er det mindre lokal handel enn tidligere. Stedet er preget av en blanding av viktorianske hus og terrassehus fra mellomkrigstiden. Bowes Park stasjon betjener linjer fra Hertford til det sentrale London. Bounds Green undergrunnsstasjon ligger nær Bowes Park. 

I henhold til folketellingen for 2011 hadde valgkretsen Enfield en befolkning på 14 051 innbyggere. Det er et stort gresk innslag i områdets befolkning. 

## Historie
Området utviklet seg på 1880-tallet og har fått navn etter et eldre herskapshus kalt Bowes 1396, markert som «Bowes Farm» og «Bowes (Manor)» på kart fra Ordnance Survey fra henholdsvis 1822 og 1877. Dette er «eiendommen til en familie kalt Bowes»; en John de Arcubus (latin for «av buene eller hvelvingene») opptrer i et lokalt dokument fra 1274.  John de Arcubus var en av mange med etternavnet de Arcubi som bodde rundt kirken St. Mary-le-Bow («Sancta Maria de arcubus») i City of London.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Bowes Park Community Association
*History of Bowes Park and Bounds Green, Hornsey historielag
Bulls Cross

**Bulls Cross** er en vei og et område i Enfield i nordlige London, og er en del av storbyens grøntområde. Det er lokalisert vest for hoveveien A10 Great Cambridge Road og sør for motorveien M25. Crews Hill ligger i vest, Bury Green (nær Cheshunt) i nord, og Bullsmoor i øst. Bulls Cross er i hovedsak en landbruksbosetning beliggende sørvest for krysset for M25 og A10.

## Etymologi
Bulls Cross er nedtegnet som Bedelscrosse i 1465. Det ble dokumentert med dette navnet også i tiden rundt 1580 og på kartet til Ordnance Survey for 1822. Grenden ble også nedtegnet i 1540 som Bullyscrosse i betydningen «veikryss assosiert med familie kalt Bolle eller Bull», som er nevnt i juridiske dokumenter fra 1200-tallet.

## Capel Manor

Capel Manor står på stedet til en tidligere herregård fra slutten av 1200-tallet og har sitt navn fra familien Capel, senere jarlene av Essex, som bodde her på 1400- og 1500-tallet. Det nåværende herrehuset ble bygget på 1750-tallet. Det huser i dag lærestedet Capel Manor College med et omfattende hageanlegg som er åpen for offentligheten. Huset er bygget i rød murstein, men det opprinnelige huset fra 1700-tallet ble ombygget i 1908 i en stil fra 1600-tallet for James Warren, en rik teplansjeeier. Bak huset er det gruppe bygninger i oransje murstein, stall og hus for hestevogn med klokketårn fra slutten av 1800-tallet. Stallene huser Clydesdales arbeidshester som benyttes på eiendommen.

## Myddelton House Gardens
Myddelton House Gardens er et stort hageanlegg i Bulls Cross. Etter å ha forfalt en tid ble det renovert i 1980-årene og er siden jevnlig vedlikeholdt. Det ble bygget på 1810-tallet av Henry Carington Bowles og i 1865 ble Edward Augustus Bowles født her og ble siden en av de ledende hageeksperter tidlig på 1900-tallet. Hageanlegget er åpen for offentligheten. Huset i seg selv er benyttet av parkmyndigheten Lee Valley.

## Referanser
Johannes Smidt

**Johannes Smidt** (1887–1973) var Den norske kirkes biskop for Agder i perioden 1951&ndash;1957.

Smidt ble cand.theol. i 1912. Han var sekretær i Norges Kristelige Studenterbevegelse fra 1912 til 1914, var hjelpeprest i Sandefjord fra 1921, sjømannsprest i London fra 1923, kallskapellan og senere sokneprest i Ullern i perioden 1934&ndash;51.

I 1951 ble han utnevnt til biskop i Agder etter Johannes Smemo. Han gikk av som biskop i 1957, og ble etterfulgt av Kaare Støylen.

## Bibliografi
* *Hva livet har lært meg* 1972 
* *Lov om trossamfunn sett fra kirkelig synspunkt* 1962 
* *Konflikter i ekteskapet* 1948 (ny utgave 1961)
* *Fredsfyrsten* 1945 
* *Det hender i dag* 1936 
* *Fotefar* 1927 
* *Vor arv* 1922 (ny utgave i 1945)
* *Bli med!* 1919 (nye utgaver i 1937 og 1946)
* I samarbeid med Thorvald Kjerland: *Hvad vi gjør for vore sjømænd i fremmede havner* 1931 

## Referanser
Château de Tariquet

**Château de Tariquet** er et armagnachus. De har nesten 1&nbsp;000 hektar vinmarker utenfor Eauze i Bas-Armagnac. 

## Historie
Château de Tariquet ble bygd i 1863. Familien Grasse kjøpte Tariquet i 1912, og huset er fortsatt i familiens eie. Fra 1972 er det Yves og Maïté som driver gården, etter at de tok over etter deres foreldre, Helene og Pierre. De produserer i dag både vin og armagnac, til sammen ca. 10 millioner flasker i året. 

## Utvalg - armagnac
**Hovedutvalg**
* Classique (***)
* VSOP
* XO
* Hors d'Age
* Le Légendaire
* Folle Blanche – minimum 3 års fatlagring
* Folle Blanche 1990
* Folle Blanche 1992
* Millésime 1994 
* Millésime 1993 
* Millésime 1988
* L'Armagnac du Tariquet
* Blanche AOC – hvit armagnac  

**Serien Color collection**
* Orange – 8 års fatlagring, 52,2% alkohol
* Purple – 12 års fatlagring, 52,1% alkohol
* Green – 15 års fatlagring, 51,9% alkohol 
Alle tre er lagd 100% av druetypen folle blanche.

**Serien Les Degrés Naturel** 
En serie cognacer som har blitt naturlig redusert til det alkoholvolumet de selges med. Alle disse er et begrenset opplag. Ingen tilsettingsstoffer er tilsatt. 

* Le 49,5% – XO, tapping fra 45 kontrollerte tønner
* Le 53,3% – XO, tapping fra 5 kontrollerte tønner; nr.5, 6, 7, 43, 44 og 75
* Le 53,4% – Hors d'Age, tapping fra 5 kontrollerte tønner; nr. 23, 24, 25, 26 og 27. 
* Le 52,8% – Hors d'Age, kun 857 flasker produsert
* Le 54,9% – XO, kun 571 flasker produsert

**Karafler**
* Le bas-armagnac du Cocktail – minimum 3 års fatlagring
* Carafe VSOP zen – minimum 7 års fatlagring, 60% Ugni Blanc og 40% Baco
* Carafe VSOP classic  
* Carafe VSOP comète – minimum 7 års fatlagring, 60% Ugni Blanc og 40% Baco
* Carafe réserve – minimum 7 års fatlagring, 60% Ugni Blanc og 40% Baco
* Carafe XO équilibre – minimum 15 års fatlagring, 60% Ugni Blanc og 40% Baco
* Carafe folle blanche classique 
* Le bas armagnac du Tariquet – minimum 30 års fatlagring, 85% Baco-druer og 15% Ugni Blanc

## Utvalg - andre drikker
**Vin**
* Ugni Blanc Colombard
* Chenin Chardonnay
* Sauvignon
* Chardonnay 
* Les 4
* Chardonnay "Tête de Cuvée"
* Côté de Tariquet
* Premières Grives
* Petit Manseng "Dernières Grives
* Rosé

**Aperitif**
* Tariquet l'Apéritif

## Eksterne lenker
*
Emondsmark

**Emondsmark** er en fiktiv landsby i Tidshjulet-serien skrevet av Robert Jordan. 

Emondsmark ligger i den vestlige delen av landet Andor. Til tross for dette er ikke innbyggerne i landsbyen kjent med at de er en del av en større nasjon i begynnelsen av serien. 

De sentrale karakterene i serien Rand al'Thor, Egwene al'Vere, Nynaeve al'Meara, Perrin Aybara og Mattrim Cauthon kommer alle fra Emondmark.
Fylkesvei 5210

**Fylkesvei 5210** går mellom Leirvikåsen og Loddefjord i Bergen.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 194 (Hordaland). Den kommunale veien til Brønndalen var tidligere del av fylkesveien.

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Kartverkets norgeskart
* Vegvesenets vegkart 
*
Brentford

**Brentford** er et forstadsområde i distriktet Hounslow i vestlig London, der Themsen og Brent møtes omkring tretten kilometer vest-sørvest for Charing Cross. Navnet viser til et krysningssted (*ford*) i elven Brent. Det har utgjort en del av Stor-London siden 1965. New Brentford er tilstøtende med nabolaget Osterley i Isleworth og Syon Park. I henhold til folketellingen i 2011 har Brentford en befolkning på 27 907 innbyggere.

## Toponymi
Stedet er først dokumentert som *Breguntford* i 705 i et angelsaksisk charter, og har betydningen «krysningspunkt/vadested over elven Brent». Navnet på elven er keltisk og betyr «den hellige» + tillegget *-ford* («krysningspunkt») som er angelsaksisk. Krysningspunktet var antagelig lokalisert der hvor hovedveien krysset elven. New Brentford er nedtegnet som *Newe Braynford* i 1521 og var tidligere kjent som *Westbraynford*. Old Brentford er nedtegnet som Old Braynford i 1476 og var tidligere kjent som *Estbraynford*.

## Historie
Det var bosetning her før den romerske okkupasjonen, og således eldre enn grunnleggelsen av London. Det er avdekket en rekke før-romerske gjenstander, blant annet keramikk fra bronsealderen og brent flint på adskilte steder i Brentford. Mengden av funn tyder på at Brentford var et møtested for flere før-romerske stammer, og at det ble utført ritualer der. Et viktig funn fra jernalderen, fra rundt 100 f.Kr.–50 e.Kr., var en seremoniell del fra en stridsvogn, tilhørte opprinnelig den lokale oldtidssamleren Thomas Laytons samling og er nå utstilt i Museum of London. Gjenstanden er dekorert med et keltisk knutemønster kjent som *Brentford Knot*. 

Det har blitt fremmet en teori om at det også var et krysningssted i Themsen ved Brentford, og at det var der Julius Cæsar krysset elven da han invaderte Britannia. Et slag mellom Cæsars styrker og catuvellaunerne skal ha stått der, uten at det finnes beviser som støtter dette. To senere slag er dokumentert, i 1016 og 1642. 

Brentford er hjemstedet til Brentford FC og lagets hjemmebane Griffin Park. 

Et lokalt marked og festival, Brentford Festival, har blitt arrangert i Brentford hver eneste september siden 1900.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Brentford, Chiswick & Isleworth Times online
James Maroni

**James Maroni** (født 15. juni 1873 i Kristiansand, død 12. juli 1957) var Den norske kirkes biskop for Agder i perioden 1930&ndash;46.

Maroni ble cand.theol. ved Det teologiske fakultet, Universitetet i Oslo, i 1898. Han var personellkapellan ved Bragernes kirke fra 1899, prest ved Vaterland småkirke i Oslo fra 1905, residerende kapellan ved Oslo domkirke fra 1913 og domprost i Oslo fra 1926.

I 1930 ble han utnevnt til biskop i Agder etter Bernt Andreas Støylen. Han gikk av som biskop i 1946, og ble etterfulgt av Johannes Smemo.

Under krigen var han medlem av Den midlertidige kirkeledelse.  Maroni satt også i Oslo bystyre og var suppleant til Stortinget der han møtte én gang.
## Familie
Han var sønn av Nikolai Ambrosius Maroni (1834–1900) og Maria Catharina Weisser (1842–1922). Faren var skipsreder og av en italiensk slekt fra Firenze. Mora kom fra ei Holstein-slekt. James  ble gift i Drammen i 1904 med Wilhelmine Margrethe Bang (1885-1965).  Også sønnen Thomas Wilhelm Maroni (1905–41) ble prest.
__NOTOC__
## Bibliografi
* *Den store glede* 1950 
* 
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 5216

**Fylkesvei 5216** går mellom Bjørndalsøyra og Håkonsvern i Bergen. Sammen med Fv558 danner den en ringvei.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 197 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Broad Green

**Broad Green** er et lite bo- og butikkområde i Croydon i London. Det regnes ofte som en del av West Croydon, men har tradisjonelt vært regnet som et eget område og har gitt navn til valgkretsen det meste av West Croydon ligger i.

Området er sentrert omkring et trekantet grøntareal omgitt av små butikker og hus., som ble utviklet på slutten av 1800-tallet. Det fremste landemerket var kinoen Safari Cinema som ble revet i 2005. Den nye kino med samme navn, som kun viser Bollywood-filmer, er ved Station Road i Harrow.

Broad Greens stedsnavn, som er selvforklarende, et bredt grøntområde, er datert tilbake til minst 1500-tallet. Croydon Lodge var trolige det eldste storhuset. Det ble beskrevet som å ha beleilige kontorer, stall hestvogn og hester, og hageanlegg da det ble solgt i 1802 med ytterligere 25 acre med land.

## Referanser
Coombe (Croydon)

**Coombe** er et område i distriktet Croydon i London. Det ligger mellom grøntarealene Addington Hills, Lloyd Park, Ballards og Coombe Wood. 

Området skiller seg fra de fleste andre steder i det sørlige London ved at det nesten ikke har blitt urbanisert. Det er fortsatt et landlig preg, med et gammelt vanntrau i et veikryss, store hus og skog tett inntil bebyggelsen. Trikken Tramlink betjener området, og går gjennom Coombie. Coombe Lane, fortsettelsen av Coombe Road, er hovedveien. Veien Conduit Lane er en gammel rute uten brolegging som nå er en skogssti.

Det var en herregård i Coombe, dokumentert i 1221, nedtegnet holdt av en Richard av Coombes eie. I elisabethansk tid fikk den navnet Broad Coombe, og på 1600-tallet tilhørte den brødrene til William Harvey, den første som beskrev blodsirkulasjon. I dag er Coombe Wood en frodig park og hageanlegg som ble åpnet for offentligheten i 1948. Den var da det tidligere hageanlegget til  Coombe Wood House. Det skaffet vann til Coombe-eiendommen via tre ledninger som rant langs veien som har fått det beskrivende navnet Conduit Lane. Stallen ble plassert i utsynet til Coombe Wood House ved å bygge den i et mindre grustak. Rett foran stallens gårdsplass er det en mindre bygning kalt Pond Cottage som er eldre enn de andre.

## Referanser
A-VM i ishockey for menn 1990

Verdensmesterskapet i ishockey i 1990 ble arrangert i Sveits 16. april til 2. mai. Kampene ble spilt i Bern og Fribourg. Åtte lag deltok, det ble først spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. De fire beste lagene møttes deretter på nytt en gang. Det var det 54. verdensmesterskapet og samtidig var turneringen også det 65. europamesterskapet i ishockey. Sovjetunionen ble verdensmestere for 22. gang og Sverige vant sitt tiende europamesterskap. I europamesterskapet telte kampene mellom de europeiske lagene i den innledende serien.

## Medaljer VM

## Medaljer EM

### Innledende runde
Kampene ble spilt i Bern og Freiburg i Sveits.

## Kilder
* Resultater www.hockeyarchives.info
Tilapia zillii

***Tilapia zillii*** er en ferskvannsfisk som kan bli opptil 40 cm og 300 g. Den har en vid utbredelse i det nordlige Afrika, der den til og med finnes i oasene i Sahara. I tillegg lever den i den asiatiske elva Jordan.

Slekten *[[Tilapia]]* omfatter nå bare arter som legger egg på bunnen. De munnrugende artene er flyttet til slektene *[[Oreochromis]]* og *[[Sarotherodon]]*.

Denne cikliden har stor økonomisk betydning. Der den lever vilt fiskes det mye etter den; den brukes som akvariefisk; og den er den viktig i akvakultur.

## Eksterne lenker
* 
*
Fylkesvei 209 (Hordaland)

**Fylkesvei 209 i Hordaland (Fv209)** gikk mellom Vågo og Knarrevik kai i Fjell kommune. Veiens lengde var 8,7&nbsp;km.

2019 ble veien erstattet av fylkesvei 5239 og fylkesvei 5240.

## Kommuner og knutepunkter

*Endepunkt Vågo

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Brenningsabborer

se teksten

**Brenningsabborer** er en fiskefamilie, som bare finnes langs kystene rundt det nordlige Stillehavet fra Japan til Californiahalvøya. Alle artene, med to unntak, lever på grunt vann langs havstrender. De to unntakene hører begge hjemme i California, og er ferskvannsarten *[[Hysterocarpus traskii]]*, og *[[Zalembius rosaceus]]*, som er funnet ned til 229 m dyp i havet.

## Slekter

* *[[Amphistichus]]*
* *[[Brachyistius]]*
* *[[Cymatogaster]]*
* *[[Ditrema]]*
* *[[Embiotoca]]*
* *[[Hyperprosopon]]*
* *[[Hypsurus]]*
* *[[Hysterocarpus]]*
* *[[Micrometrus]]*
* *[[Neoditrema]]*
* *[[Phanerodon]]*
* *[[Rhacochilus]]*
* *[[Zalembius]]*

## Eksterne lenker
* 
*
Bernard Barrow

**Bernard Barrow** (født 30. desember 1927 i New York City i New York, død 4. august 1993) var en amerikansk skuespiller, best kjent for sin rolle som Johnny Ryan i såpeoperaen *[[Ryan's Hope]]*. I *Ryan's Hope* (1975&ndash;1989) spilte Barrow patriarken i en stor irsk-amerikansk familie. 

Barrow var født i New York City, og begynte sin skuespillerkarriere i 1963. Før rollen i *Ryan's Hope* spilte han rollen som Dan Kincaid i *[[The Secret Storm]]* fra 1970 til 1974. Tidlig på 1990-tallet returnerte han til fjernsynet i rollen som Louie Slavinsky i *[[Loving (TV series)|Loving]]*, og han fortsatte i rollen også etter at han ble diagnostisert med lungekreft. Barrow spilte rollen helt frem til sin død.

## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 5336

**Fylkesvei 5336** går mellom Kolltveit og Bildøyna i Øygarden.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 258 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Kartverkets norgeskart
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 198 (Hordaland)

**Fylkesvei 198 i [[Hordaland]] (Fv198)** gikk mellom Skogsvatnet og Klokkarvik i Sund kommune. Veiens lengde var 7,3&nbsp;km.

2019 ble veien erstattet av fylkesvei 5218.

## Kommuner og knutepunkter

* Skogsvatnet
*Arm fra Litle Sangolt til Skaganeset (1,7&nbsp;km)
* Klokkarvik

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Tatt av kvinnen

***Tatt av kvinnen*** er Erlend Loes debutroman fra 1993. Boka introduserer Loes naivistiske stil og humoristiske observasjoner av situasjoner fra hverdagslivet, som også går igjen i hans gjennombruddsroman *[[Naiv.Super.]]* fra 1996.

I *Tatt av kvinnen* harselerer Loe med dagens mannsrolle etter kvinnefrigjøringen, illustrert ved en tafatt ung mann som får livet sitt invadert av en dominerende kvinne som snur opp ned på tilværelsen hans. Jeg-personen gjør sitt beste for å forstå både kvinnen og kjærligheten, uten helt å lykkes.

Tatt av kvinnen ble satt opp som teaterstykke på Centralteatret i august 2001, og høsten 2007 kom filmen, begge i regi av Petter Næss.

## Referanser
Fylkesvei 5222

**Fylkesveg 5222** går mellom Hamre og Hummelsund, og mellom Steinsland og Hammaren i Øygarden kommune.

Traséer: Hamre – Hummelsund 6,2&nbsp;km, Steinsland – Hammaren 0,5&nbsp;km.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 200 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Vasaordenen

**Vasaordenen** (svensk: *Kungliga Vasaorden*, opprinnelig skrevet *Wasaorden*) er en svensk ridderorden innstiftet av Kong Gustav III i 1772. Ordenen var hvilende fra 1975 til 1. februar 2023.

Vasaordenen blir tildelt som belønning for «fortjenester av jordbruk, bergvergsdrift, kunst, handel, industri, håndverk og undervisning, for nyttige skrifter i disse emner og for vel utførte allmene verv og oppdrag.» Vasaordenen bæres i grønt bånd og har fem klasser. I tillegg kommer «Vasatecknet» og «Vasamedaljen» som ble innstiftet i 1895. 

## Referanser
Dysnomia (mytologi)

**Dysnomia** (gresk: Δυσνομία; «lovløshet») er en marginal kvinnelig figur eller daimon i gresk mytologi, med sjeldne opptredener sammen med andre figurer i poetiske sammenhenger, men fikk en sentral posisjon i konteksten av gresk filosofi, se Platons *Lover*.

Hesiod forestilte seg Dysnomia som en av døtrene til «forhatte Eris» («strid/ufred»),

I et bevart fragment av Solons dikt er det gjort en kontrast til Eunomia, et navn som andre steder er gitt til en av *horererne* (Ὥραι, *Horai*), gudinner som var legemliggjøringen av orden. Begge var figurer innenfor retorikk og poesi; ingen figurerte i myter eller i greske, religiøse kulter — skjønt andre figurer kunne gjøre det, som *Harmonia*, «Enighet»; men om Harmonia kan betraktes som en personifisering er diskutabelt.

I 2005 ble Dysnomia valgt som navnet til en nyoppdaget måne til dvergplaneten Eris.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Dysnomia», *Theoi.com*
Valladolid

:*For den meksikanske byen se: [[Valladolid (Yucatán)]]*

**Valladolid** er en by ved elva Pisuerga i Spania med ca. 320&nbsp;000 innbyggere. Byen er hovedstad i den autonome regionen Castilla y León og i provinsen Valladolid.

## Idrett
Fotballklubben Real Valladolid, som pr.&nbsp;2023 spiller i La Liga, kommer fra byen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liechtensteins geografi

**[[Liechtenstein]]** ligger øverst i Rhindalen i de europeiske Alpene. Hele den vestlige grensen til landet er dannet av denne elven. Fra nord til sør er landet bare 24 km langt. Landet ligger ganske høyt over havet, spesielt i øst hvor landets høyeste punkt når 2&nbsp;599 meter. Til tross for de alpine forholdene gjør de dominerende sørlige vindene at klimaet i landet er relativt mildt. Om vinteren er fjellsidene et yndet sted for vinteridrett. 

Nye oppmålinger av landets grenser i 2006 ga landet et areal på 160,475 km², og viste at landet har 77,9 km grense. Nye målemetoder, som gjorde det enklere å måle nøyaktig i fjellregioner, avslørte dermed at landets grense var 1,9 km lenger enn man tidligere hadde trodd. Liechtenstein er et av bare to land i verden som er «dobbelt omgitt av land», altså det grenser bare til land som heller ikke grenser til havet. Det andre landet er Usbekistan.

Til tross for at det tyske språket dominerer i Liechtenstein deler ikke landet grense med Tyskland.  Liechtenstein er det sjette minste uavhengige landet i verden etter areal.  

## Klima
Klimaet i Liechtenstein er sterkt preget av Alpene som omgir landet i alle retninger. Her finnes mange dype og små daler, og klimaet i dalene er ofte ganske forskjellig fra klimaet i høyden. Dalene og fjellsidene som vender mot nord er ofte kalde med mye skyet vær om vinteren. Av og til kan kraftig fønvind presse temperaturene opp i 10ºC og høyere, mens sørvendte sider ofte har mer sol om vinteren. Nettene holder seg kalde til ut i mai, men fra da av kan ettermiddagene ofte by på behagelige temperaturer med unntak av enkelte regnbyger nå og da. Varmen fra sommersolen fører ofte til tordenvær om sommeren. September og tidlig oktober er den tørreste og mest tempererte tiden på året. 

## Natur og miljø
**Naturfarer:** 
:Snøras
**Miljøproblem:** 
:Ukjent
**Internasjonale miljøavtaler:**	 
:Delaktig i avtaler som omhandler:	Luftforurensning, biologisk mangfold, klimaendringer, ørkenspredning, utrydningstruede dyrearter, miljøfarlig avfall, vern av ozonlaget, våtmarksområder
:Signert, men ikke ratifisert:	Luftforurensning ved persistente organiske stoff, Kyotoavtalen, havrett.

## Ytterpunkter
* Nord - Rhinen 
* Sør - toppen av Mazerakopf (2452&nbsp;m) 
* Øst - Nenzinger Himmel 
* Vest - Rhinen 
* Høyeste punkt - Vorder Grauspitz (2599 m) 
* Laveste punkt - Bangserfeld (429 m) 

## Eksterne lenker
*
Det Norske Kammerkor

**Det Norske Kammerkor** var et kammerkor som eksisterte fra slutten av 70-tallet og fram til 1992. Koret oppstod i studentmiljøet ved Volda lærerhøgskole og ble dirgert av Per Oddvar Hildre. Koret ga ut fem album og vant Spellemannprisen 1986 i åpen klasse for albumet *Vinjesvingen*. De samarbeidet blant andre med Geirr Lystrup som tekstforfatter og med Ytre Suløens Jassensemble.

## Diskografi
* *Dalilas Barbershop* (Kirkelig Kulturverksted, 1978)
* *Til Oslo for å gjere seg feit* (Kirkelig Kulturverksted, 1980) – med Ytre Suløens Jassensemble
* *Jonas Ørstavik – World Tour I* (Kirkelig Kulturverksted, 1982) 
* *Vinjeswingen* (Kirkelig Kulturverksted, 1986) 
* *Bound for bygda* (Kirkelig Kulturverksted, 1989) 

## Eksterne lenker
*
Intellipedia

**Intellipedia** består av tre wikier som er tilgjengelig over sikrede nettverk. Intellipedia er tilgjengelig for personer med nødvendig sikkerhetsklarering innen en av USAs 16 ulike etterretningsorganisasjoner og andre føderale myndigheter med behov av informasjonen. Intellipedia er ikke tilgjengelig for publikum.

Intellipedia er et prosjekt initiert av U.S. Director of National Intelligence og hadde i oktober 2006 totalt 28&nbsp;000 sider som 3&nbsp;600 brukere redigerte og oppdaterte. Intellipedia bruker Mediawiki, samme programvare som Wikipedia benytter.

## Referanser
A-VM i ishockey for menn 1991

Verdensmesterskapet i ishockey i 1991 ble arrangert i Finland 19. april til 4. mai. Kampene ble spilt i Åbo, Helsingfors og Tammerfors. Åtte lag deltok, det ble først spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. De fire beste lagene møttes deretter pånytt en gang. Det var det 55. verdensmesterskapet og samtidig var turneringen også det 66. og siste europamesterskapet i ishockey. Sverige ble verdensmestere for femte gang og Sovjetunionen vant sitt 27. europamesterskap. I europamesterskapet telte kampene mellom de europeiske lagene i den innledende serien.
 
## Medaljer VM

## Medaljer EM

### Innledende runde

## Kilder
* Resultater www.hockeyarchives.info
Den egyptiske bro

**Russiske buebroer**
**Beliggenhet:**
 St. Peterburg 
**Brotype:**
 buebro og samvirkebro
**Buelengde:**
 44  m
**Totalbredde:**
 27 m.
**Åpning ny bro:**
 1955

**Den egyptiske bro**  er en bro over Fontankaelven  i St. Petersburg i Russland. 
Broen var den første metallbroen i Russland. 

Den ble bygd som en hengebro med ett spenn, konstruert for fotgjengere og hestetrafikk. Byggingen foregikk i perioden fra 1825&ndash;1826. Den ble konstruert av ingeniørene Von Traitteur og Christianowicz. 

Landkarene på begge sider er utsmykket med skulpturer av sfinkser og heksagonlanterner, plassert på store granittsteiner.
Broen er også utstyrt med et par støpejernssøyler med inngraverte egyptiske hieroglyfer.

Den originale hengebroen brøt sammen da en militær eskadron marsjerte over broen i 1905. 
Til alt hell ble de fire statuene av sfinxene i støpejern reddet, og de ble montert på den nye broen som sto ferdig i 1955.

Planleggingen av denne nye broen tok altså 50 år, og i alt 17 ulike prosjektbeskrivelser forelå før den endelige planen til arkitekten, P. A. Areshev og ingeniør V. V. Demchenko ble vedtatt.
Den nye broen er ikke en hengebro, men en buebro bygd i stål med dekke av plasstøpt betong. Siden av brobygningen  er utsmykket med bøyler og rosetter.

## Bilder av den egyptiske bro

Fil: Sphinx on Egyptian Bridge.jpg|Bildet er tatt ved inngangen til broen 
Fil: Egipetmost.jpg |Gammel bro fra det 19. århundre
Fil: Egyptian bridge catastrophy.jpg |Bilde av katastrofen i 1905


## Eksterne lenker
* Den Egyptiske broen
* Den Egyptiske broen – structurae.
London Biggin Hill lufthavn

**London Biggin Hill Airport**, tidligere **RAF Biggin Hill**, er en internasjonal lufthavn i Bromley i London.

Den ble åpnet i 1917 som en kommunikasjonsbase. Under andre verdenskrig ble den en base for Royal Air Force, og den ble brukt som kommandobase under slaget om Storbritannia. 

Etter krigen ble Biggin Hill et treningssenter for RAF. Fra 1956 begynte man å overføre mye av den lette siviltrafikken fra London Airport i Croydon, som skulle legges ned, og Biggin Hill fikk dermed en sivil del. I 1959 ble flyplassen i Croydon stengt, og Biggin Hill ble primært en sivil flyplass, med minimal militær trafikk. I 1992 ble RAFs base nedlagt, og funksjonene flyttet til RAF Cranwell. 

Biggin Hill er blant de mindre flyplassene i London, men har betydelig trafikk. Det pågår pr 2007 diskusjoner, som har gått over flere år, om hvorvidt man skal tillate ruteavganger fra flyplassen. Flere flyskoler holder til på flyplassen. 
## Eksterne lenker
*
Tor Aukrust

**Tor Aukrust** (1921–2007) var en norsk teolog, prest og forfatter. Han var sønn av Paal O. og Torlaug Aukrust.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Tor Aukrust avla teologisk embetseksamen i 1949 ved Universitetet i Oslo og tok praktikum året etter. På 1950-tallet jobbet han som stipendiat ved universitetet, men hadde også studieopphold i København (1952), Göttingen (1955) og Basel (1957). I 1958 disputerte han for doktorgraden med avhandlingen *Forkynnelse og historie*. 

### Karriere
I 1959 ble han forskningsleder ved Norsk Menighetsinstitutt, og fra 1964 til 1971 var han residerende kapellan på Hamar. Fra 1972 var han dosent i kristendomskunnskap ved UiO, og i 1978 ble han rektor ved det praktisk-teologiske seminar, en stilling han hadde til han ble pensjonist i 1988.

:**Mennesket i samfunnet:** Dette tobindsverket regnes som hans hovedverk og ble et viktig dokument for kirken til å formulere en sosialetikk. Det ble viktig også for å møte de sosialistiske strømningene i samfunnet og var inspirasjonskilde både for kristensosialistene, Arbeiderpartiets nyorientering i kirkepolitikken (Aukrust skrev det meste av utredningen som ble lagt frem i 1974 om forholdet mellom kirken og Arbeiderpartiet) og for Kjell Magne Bondeviks arbeid for å utvide Kristelig Folkepartis tenkning til å omfatte mer enn de tradisjonelle hjertesakene. 

Aukrust er blitt stående som en av de store nasjonale strategene, ifølge Rune Slagstads bok *De nasjonale strateger*, men selv om han deltok i samfunnsdebatten blant annet som kritiker og kronikør, er det mange som ikke er oppmerksom på hans store innsats. Samtidig var han levende opptatt av forkynnelse og prestens oppgaver:


”Evangeliet skal ikke oppbevares som relikvium i gullskrin i Jerusalems tempel. Evangeliet skal tvert om gjennom forkynnere slynges ut av det hellige tempel, det skal kastes ut på torget, ut over jorden helt til dens utkanter” (Tor Aukrust) 


### Familie
Tor Aukrust var nevø av dikteren Olav Aukrust og fetter av sosialøkonomen Odd Aukrust og humoristen Kjell Aukrust.

Hans barnebarn, Arbeiderparti politikeren Åsmund Aukrust, har vært bistands- og utviklingsminister i Støre regjeringen siden 2025.

## Priser
* Brobyggerprisen 1990 
** Begrunnelse: *«Fordi han gjennom sitt betydelige og brede forfatterskap, sin prestegjerning og øvrige virke har vært en brobygger av stort format mellom kirke og kultur- og samfunnsliv.»*

## Bibliografi
* *Mennesket, kulturen og samfunnet. Festskrift til Tor Aukrusts 80-årsdag* 2001 ISBN 82-91925-06-2
* *Exodus : om forkynnelsens krise* 1984 ISBN 82-05-15047-8
* *Tilbake til det ukjente* 1982 ISBN 82-05-13277-1
* *Mennesket i samfunnet : En sosialetikk.* 2 bind 1965 og 1966 
* *Mennesket i kulturen* 1958
* *Forkynnelse og historie : En studie i spørsmålet om Kristi realpresens* 1956 Doktorgradsavhandling.
* *Kristendom og verdensbilde : Teologiens forhold til den komplementære virkelighetsoppfatning* 1953

## Referanser


## Eksterne lenker
* Brobyggerprismottakere
* APs husteolog vekket Bondevik
* Kirkelige strateger med nasjonal betydning
VM i ishockey for menn 1992

**VM i ishockey 1996** var det 56. verdensmesterskapet i ishockey og ble arrangert på fire nivåer. Det egentlige VM (pulje A, eller «A-VM») med deltagelse av tolv land ble arrangert i Praha og Bratislava i Østerrike og kampene spilt i perioden Tsjekkoslovakia i perioden 28. april til 10. mai 1992. VM på lavere nivåer ble arrangert på forskjellige terminer i mars og april 1992. I alt var det 32 deltakende land ved mesterskapet.

I forhold til året før hadde C1-puljen og C2-puljen fått tilbake deres opprinnelige navn (pulje C og D). C-puljen ble redusert fra ni til åtte land og D-pulje redusert fra ti til åtte hold. Derfor ble kvalifikasjonen til D-gruppen gjeninnført.

## Ishockey-VM 1992 pulje A

Ishockey-VM 1992 pulje A ble arrangert i Tsjekkoslovakia i perioden 28. april til 10. mai. Kampene ble spilt i Praha og Bratislava. Tolv lag deltok, det ble først spilt gruppespill med seks lag i hver gruppe der de fire beste lagene gikk videre til  kvartfinaler. Det var det 56. verdensmesterskapet, og Sverige forsvarte sitt VM-gull fra året før. De beseiret Finland med 5-2 i finalen og ble verdensmestere for sjette gang.



## Ishockey-VM 1992 pulje B

Ishockey-VM 1992 pulje B ble arrangert i Klagenfurt i Østerrike i perioden 2. til 12. april 1992. Østerrike gikk ubeseiret gjennom turneringen og returnerte til A-puljen for første gang siden 1958.

## Ishockey-VM 1992 pulje C1

Ishockey-VM 1992 pulje C1 ble arrangert i Hull i Storbritannia i perioden 18. til 24. mars 1992. Storbritannia gikk ubeseiret gjennom turneringen og returnerte til B-puljen, mens Sør-Korea rykket ned til pulje C2.

## Ishockey-VM 1992 pulje C2

Ishockey-VM 1992 pulje C2 ble arrangert i Johannesburg i Sør-Afrika i perioden 21. til 28. mars 1992. Spania dominerte turneringen med en målforskjell på 114–5 og gikk ubeseiret gjennom turneringen og returnerte til C1-puljen. Nesten alle andre lag i puljen var fra nye ishockeynasjoner med unntakelse av Sør-Afrika, som deltok for første gang siden 1966.

## Eksterne lenker
*  International Ice Hockey Federation (IIHF) − offisielt nettsted
*  Ishockey-VM 1992 på SFRP's Hockey Archive
*  Ishockey-VM 1992 på Passionhockey
Domaine de Boingnères

**Domaine de Boingnères** er et armagnachus. De ligger utenfor Le Frêche i departementet Landes. Den ligger i armagnacregionen Bas-Armagnac. Eiendommen eies av familien Lafitte.

## Historie
Huset ble etablert i 1807. Léon Lafitte overtok eiendommen i 1953, da hans svigerfar døde. Samme år kjøpte han også mer vinmarker fra naboeiendommen. Léon lafitte drev gården, og var også ordfører i byen Labastide i 18 år. 

Léon Lafitte startet med produksjon av armagnac på flasker, og fikk innpass hos mange restauranter. På slutten av 1950-tallet samlet han produksjonen omkring 3 druetyper, som han kalte "Cépages Nobles", dvs. Folle Blanche, Colombard og Ugni Blanc. 

I 1975 etablerte de sin egen *alambic* (destillasjonsapparat), med gassbrenner. 

Léon døde i 1994, da overtok hans kone, Marguerite, og hans datter Martine. I 2004 døde også Marguerite, og Martine Lafitte overtok hele gården. Hun har sluttført prosessen med å fokusere utelukkende på druetypen Folle Blanche. 

Deres eldste armagnac på fat pr 2007 er 1964-årgangen. Til fatlagring bruker de en del nye eiketønner, og kjøper 10-15 nye tønner pr år. Halvparten av produksjonen får et år på nye tønner før de tappes over i eldre tønner, og halvparten får sitt andre lagringsår på disse nye fatene. 

De produserer 30-40 tønner armagnac pr år, og bruker ingen tilsettingsstoffer som boisé og karamell.

## Utvalg
* 5 ans
* 52°
* Folle Blanche 48° – årgangene 1993, 1984, 1979, 1978
* Cépages Nobles 48° – årgang 1984, 1980
* Ugni Blanc 48° – årgang 1976
* Cépages Nobles 48° – årgang 1973
* Baco 48° – årgang 1970, 1964 
* 4 Cépages 48° – årgang 1968

Utvalget vil variere over tid, siden de stort sett produserer årgangsarmagnacer. 

## Eksterne lenker
* Informasjonsside hos Charles Neal Selections
Per Alf Brodal

**Per Alf Brodal** (født 1944) er en norsk lege og professor i medisin.

Han ble utdannet ved Universitetet i Oslo (UiO) i 1971 og tok den medisinske doktorgraden (dr.med.) i 1972. Etter turnustjeneste på Stord og i Sykkylven og forskningsopphold ved Oxford University ble han ansatt ved Det medisinske fakultet ved Universitetet i Oslo. I 1985 ble han utnevnt til professor i medisin (anatomi) ved UiO.  Han har drevet eksperimentell forskning på nervesystemets koplingsmønster og skrevet flere lærebøker og utviklet studieopplegg.  

I yngre år var Brodal aktiv konkurranseroer og vant ni Norgesmesterskap. 

Han er sønn av hjerneforsker Alf Brodal (1910–1988).

## Bibliografi
* *Sentralnervesystemet. Bygning og funksjon*. Tano, Oslo 1995.

## Referanser


## Eksterne lenker
Bob Siebenberg

**Bob Siebenberg**, (født **Robert Layne Siebenberg** 31. oktober 1949 i Glendale, California) også kjent som **C. Benberg**, er medlem av det britiske pop/rock-bandet Supertramp, hvor han spiller trommer. Forøvrig var han den eneste amerikaner i Supertramp i gruppens suksessperiode.

Siebenbergs sønn Jesse har også spilt med Supertramp siden utgivelsen av livealbumet *[[It Was The Best Of Times]]* (live; 1999) og medvirker ved flere av de seneste konserter og album.

Bob Siebenberg utgav soloalbumet *[[Giants in Our Own Room]]* i 1984, hvor han synger halvparten av sangene og spiller keyboard og trommer.
På *Giants in Our Own Room* spiller Siebenberg sammen med Scott Gorham fra Thin Lizzy, Steve Ferris fra Mister Mister, Procol Harum-trommeslageren B.J. Wilson, Kerry Hatch fra Oingo Boingo og John Helliwell. Derek Beauchemin, en av Siebenbergs gamle venner, hjalp til med å skrive sanger og spille keyboard.

Siebenberg spilte også i et band kalt *Heads Up*, som utgav albumet *The Long Shot* i 1989. På dette album medvirket Siebenberg, Dennis O'Donnell, Mark Hart, Brad Cole, John Helliwell, Marty Walsh og Scott Gorham på gitar.

I 1989 ble Siebenberg den første kjente artist til å komponere musikk til et videospill i Sierra On-line's Space Quest III: The Pirates of Pestulon.

Soloalbumet *Glendale River* ble utgitt i 2015.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Siebenberg på MySpace
Andreas Fleischer

**Andreas Fleischer** (født 5. november 1878 i Stjørdal, død 23. november 1957 i Vindafjord) var en norsk teolog, misjonær, sakprosaforfatter og biskop i Den norske kirke. Han var biskop i Bjørgvin bispedømme fra 1932 til 1948.

Fleischer tok artium i Trondheim i 1896 og ble cand.theol. ved Det teologiske fakultet i 1902. I 1903 ble han ordinert prest i Trondheim av biskop Skard. Han var misjonær i Hunan i Kina fra 1904 til 1912. Han ble sokneprest i Fitjar i 1912, Stord i 1917 og Brunlanes i 1922. I 1932 etterfulgte han Peter Hognestad som biskop i Bergen. Han var biskop der til 1948. Etter sin tid som biskop virket han i en periode som reisetaler for det norske misjonsselskap. 

Flesicher skrev flere bøker, mange av dem på kinesisk.
## Familie
Han var sønn av sogneprest Carl Edvard Fleischer (1843–85) og Johanne Sofie Fergstad (1850–1926).  Faren var prest  da han druknet på hjemreise fra Osen annekskirke i Sør-Trøndelag Allehelgens søndag 1. november 1885. Både farfaren Andreas Jørgen Fleischer og morfaren Sivert Andreas Fergstad var sogneprester. Broren Carl Gustav Fleischer (1883–1942) ble general.  Andreas giftet seg i 1908 med  prestedatteren Petra Amalie Margreta Ulsaker (1881–1963) fra Skedsmo. Bryllupet fant sted i Kina.

## Bibliografi (norske utgivelser)
* 
* 
* 
* 
* 

## Referanser
Niacin

**Niacin**, også kjent som **nikotinsyre** eller **vitamin B<sub>3</sub>**, er et vannløselig vitamin hvis derativer som NADH, NAD, NAD+ og NADP har viktige roller i energimetabolismen i den levende celle og DNA-reparasjon. Betegnelsen *vitamin B<sub>3</sub>* inkluderer også det korresponderende amidet nikotinamid, eller **niacinamid**, hvis kjemiske formel er C6H6N2O.

## Referanser
Jomfrufisker

* Lepidozyginae
* Stegastinae
* Chrominae
* Abudefdufinae
* Pomacentrinae

**Jomfrufisker** (Pomacentridae) er en stor familie av saltvannsfisker, som stort bare lever i tropiske strøk.

Kroppen er som regel flattrykt fra sidene. Nesten alle arter har bare ett nesebor på hver side, en egenskap de kun deler med ciklidene. Munnen er liten, og sidelinjen er usammenhengende. De har én ryggfinne. Gattfinnen har 2, eller svært sjelden 3, piggstråler. Svelgtenner forekommer ikke. De er fargerike, og fargene varierer mellom ulike individer og lokaliteter hos samme art. Maksimal lengde er 30&nbsp;cm.

Jomfrufiskene er en dominerende gruppe på tropiske korallrev, men finnes også i andre grunne farvann med klart vann. De er utbredt i alle tropiske havområder med størst mangfold i det indopasifiske området. Noen få arter finnes i brakk- og ferskvann, og det er også enkelte i tempererte strøk. Den største arten, garibaldifisk (*Hypsypops rubicundus*), lever utenfor kysten til California og nordvestlige Mexico. I Middelhavet finnes arten *[[Chromis chromis]]*.

Gruppen er svært mangfoldig når det gjelder valg av habitat, ernæring, morfologi og adferd. Mange har territorier der de aktivt jager bort andre fisker, mens andre lever i grupper med et hierarki der de største individene dominerer. Lydsignaler spiller en stor rolle i det sosiale samspillet mellom individer hos mange arter jomfrufisker. Hannen vokter eggene etter gyting. Klovnefiskene lever i symbiose med sjøanemoner. 

Disse fargerike fiskene er forholdsvis lette å holde i saltvannsakvarium.

## Kilder
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Odacidae

* *[[Haletta]]*
* *[[Noodax]]*
* *[[Odax]]*
* *[[Siphonognathus]]*

**Odacidae** er en gruppe piggfinnefisker som bare finnes rundt Australia og New Zealand. 

## Anatomi

Artene i gruppen kjennetegnes blant annet av følgende:

* 14-27 piggstråler og 9-22 bløtstråler i ryggfinnen.
* 1 piggstråle og 4 bløtstråler i bukfinnene. (*[[Siphonognathus argyrophanes]]* mangler bukfinner)
* 31-54 ryggvirvler

Artene blir inntil 40&nbsp;cm lange.

## Eksterne lenker
* 
*
Landkar

**Landkar** (også **endeopplegg**) er endestøtten for en brobane mot land. Et landkar består som oftest av fundamentplate. Her kobles veioverbygningen og brobanen sammen.

Landkaret må blant annet dimensjoneres for :
* Jordtrykk, terrenglast og trafikklast.
* Vertikale og horisontale krefter fra overbygningen.

Landkaret er som oftest bygd opp av såle (fundament), vinger, tverrbærer, lageravsats, front-og bakmur.

For norske forhold har Statens vegvesen har utarbeidet egne håndbøker som benyttes ved prosjektering av landkar. Ved større broer må det nødvendigvis foretas spesielle beregninger og analyser for å finne fram til nødvendige dimensjoner.

## Eksterne lenker
* Støttemurer og landkar
Transmitter

**Transmitter**, eller *gjennom-sender*, kan ha flere betydninger:

* Radiosender som transmitterer radiosignaler.
* Nevrotransmitter, kjemisk substans som formidler nerveimpulser.
Papegøyefisker

* *[[Bolbometopon]]*
* *[[Calotomus]]*
* *[[Cetoscarus]]*
* *[[Chlorurus]]*
* *[[Cryptotomus]]*
* *[[Hipposcarus]]*
* *[[Leptoscarus]]*
* *[[Nicholsina]]*
* *[[Scarus]]*
* *[[Sparisoma]]*

**Papegøyefisker** (Scaridae) er en familie av saltvannsfisker.

Kroppen er avlang og litt sammentrykt fra sidene. Hodet er avrundet lengst framme. De har en lang, sammenhengende ryggfinne med 9 piggstråler og 10 bløtstråler. Gattfinnen har 3 piggstråler og 9 bløtstråler. Skjellene er store og cycloide. Lengden hos de fleste artene er 30–50&nbsp;cm, men én art kan bli 1,3&nbsp;m.

Navnet på familien skyldes at tennene på kjevene er vokst sammen så de minner om et papegøyenebb. Dette «nebbet» brukes til å raspe alger fra koraller. I svelget sitter et annet sett med tenner som maler opp koraller og kalkalger. Mye av den hvite sanden på korallrev har gått igjennom tarmsystemet til papegøyefisker. 

De fleste lever på korallrev i tropiske strøk, med størst mangfold i det indopasifiske området. Noen få lever i kaldere klima, for eksempel vanlig papegøyefisk (*Sparisoma cretense*) fra Middelhavet. Alle arter er planteetere og finnes på forholdsvis grunt vann der de kan finne fastsittende alger og sjøgras. Om natta sover noen arter i en pose av slim som de selv skiller ut. De er svært fargerike og har ofte utpreget kjønnsdimorfisme. Alle papegøyefisker er hermafroditter som starter livet som hunner, men seinere kan de skifte kjønn og bli hanner.

## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Johan Willoch Erichsen

**Johan Willoch Erichsen** (1842–1916) var en norsk teolog og biskop i Den norske kirke. Han var biskop i Bjørgvin bispedømme fra 1899 til 1916.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Johan Willoch Erichsen ble født den 15. februar 1842 i Kristiansand og oppvokst samme sted. Hans far, Hans Erichsen, var teolog og tjenestegjorde som klokker ved domkirken. Faren døde i 1860, året etter at Johan W. Erichsen hadde blitt uteksaminert fra katedralskolen. Erichsen fulgte i farens fotspor og studerte teologi ved Det teologiske fakultet ved Universitetet i Oslo, og kom slik til å tilhøre den generasjonen prester som hadde Gisle Johnson som lærer. Erichsen tok teologisk embetseksamen i desember 1864. 

Han arbeidet noen år som lærer før han begynte sin prestegjerning, han var ansatt ved Nissens skole i Kristiania og senere ved sin tante, Katinka Willochs, pikeskole i samme by.

### Prest
I 1868 ble han personellkapellan i Eidsvoll, først hos prosten *Nils Vogt* og fra 1870 hos Eilert Sundt. Samarbeidet mellom Sundt og Erichsen skal ikke ha vært av de beste, og ved årsskiftet 1873/74 forlot han Eidsvold for å bli personellkapellan hos Kristian Vilhelm Koren, som var sokneprest i Bragernes og prost i Drammen. Han ble imidlertid ikke lenge i Drammen heller, i mai 1875 ble han oppnevnt til residerende kapellan i Skien etter Fredrik Petersen som var blitt ny professor i systematisk teologi. Han ble i Skien i 15 år, til han i 1890 ble oppnevnt til sokneprest i Gjerpen (nå Skien). 

Blant tidligere sokneprester i Gjerpen var det flere biskoper, som Knud Gislesen, Johannes Nilssøn Skaar og Andreas Grimelund. Erichsen skulle få følge dem også i den tjenesten. Den tidligere minister Jakob Sverdrup var blitt utnevnt til biskop i Bergen etter Fredrik Waldemar Hvoslef, men grunnet sykdom hadde han ikke tiltrådt tjenesten. 
### Biskop
Sverdrup døde i 1899, og den 30. september samme år ble Erichsen utnevnt til ny biskop i Bergen. 

Han fikk avskjed som biskop den 1. mai 1916 på grunn av sviktende helse, og døde 22. august samme år i Gol.

### Utmerkelse
Erichsen ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i januar 1900, og forfremmet til kommandør av 1. klasse i januar 1904 «for fortjenstfuld Embedsvirksomhed».

## Familie
Erichsen ble i 1869 gift med Kristiane Sofie Rogstad Boeck, født 17. november 1833. Kristiane døde i 1873, og i 1877 giftet han seg på nytt, med hennes yngre søster Helga Marie Margrete Boeck, født 1847. I sitt første ekteskap fikk han to døtre, i sitt andre fem døtre og en sønn.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Jon L. Quisling. ''Gjerpen, en bygdebok''. 1917 Erichsens biografi i kapitler om bygdens prester. Fulltekst fra slekt.org.