open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ansgarskolen

**Ansgarskolen** i Kristiansand eies av Misjonskirken Norge og omfatter **Ansgar Bibelskole** og **Ansgar Høyskole**.

## Historie
Skolen har sine historiske røtter i *Det Norske Misjonsforbunds Missionsskole*, en predikant- og misjonærskole som ble opprettet i Oslo i 1913. Skolen ble nedlagt i 1951, men gjenoppsto i 1959 under navnet Ansgar Bibel- og Misjonsskole på Slemdal i Oslo. Skolen ble i 1966 flyttet til Vettakollen i Oslo, I 1988 flyttet skolen videre til Kristiansand, da det ble bygget helt ny skole i bydelen Hånes. Bygget rommet da to skoler: Ansgar Bibelskole og Ansgar Høgskole. 

Ansgar Teologiske Høgskole har senere endret navn til Ansgar Høyskole, og er blitt en større og mer tverrfaglig høyskole de siste årene. Begge skolene deler samme campus, men er organisert hver for seg. Om sommeren drives det sommerhotell på campus.

## Ansgar Bibelskole
**Ansgar Bibelskole** er en norsk bibelskole, som ble opprettet i Oslo i 1913 og som siden 1988 har ligget i Kristiansand. Skolen eies av Misjonskirken Norge.

## Ansgar Høyskole for teologi, musikk og psykologi
**Ansgar Høyskole (AHS)** er en privat akkreditert høgskole som eies av Misjonskirken Norge. Skolen ligger i på Hånes Kristiansand. Ansgar Høyskole tilbyr studier på bachelornivå i musikk, psykologi, teologi og interkulturelle studier, samt mastergrad i ledelse og menighetsutvikling, og et årsstudium i miljøterapi i et mangfoldig samfunn. Skolen utdanner mennesker til arbeid i organisasjonsliv og helsevesen, kulturliv, skole og samfunn, og til kirke og misjon. Skolen har i 2024 ca. 375 studenter.

Ansgar Høyskole er en økumenisk åpen skole med ansatte fra hele bredden av det norske kirkelandskap. De siste årene (fra 2008) har Ansgar Høyskole hatt høy publiseringsrate per vitenskapelig ansatt. I 2013 var de best av samtlige universiteter og høgskoler i Norge i denne kategorien, og i 2017 var Ansgar Høyskole på fjerdeplass av samtlige universiteter og høgskoler med hensyn til publisering per faglig ansatt.

Skolen har også de siste årene utvidet med nye undervisningsbygg, bibliotek og kantine samt 40 nye studenthybler. Dermed har skolen god kapasitet til 500 studenter, hvorav 140 kan bo på campus. I 2020 bygde skolen ytterligere ut campus for om lag 53 millioner, og investerte i solceller og varmestyring som sparer energi og miljø. 

## Referanser

 


## Eksterne lenker
* Ansgar Høyskole
* Ansgar Bibelskole
Nikolaj Pentsjev

**Nikolaj Pentsjev** (født 22. august 1992) er en bulgarsk volleyballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der laget hans ble nummer 4.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Holocephalus

***Holocephalus*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Store (20-40 millimeter), blankt rødbrune til svarte skarabider. Kroppsformen er kort, bred og høyt hvelvet. Hodet er bredt skovlformet med en spiss knøl midt i pannen, i alle fall hos hannene. Munndelene er tett kledt med korte, rødbrune børster. Pronotum har rundede sider og en lengdefure i midten. Forbeina er kraftig utvidete gravebein, leggene med butte tenner på utsiden. Mellom- og bakbeina har også legger som er kraftig utvidete i spissen. Dekkvingene har dype lengdefurer.

## Levevis
Ulikt de fleste andre Coprini som lever på møkk er disse billene trolig myrmekofile, det vil si at de er knyttet til maur. For øvrig er lite kjent om biologien deres.

## Utbredelse
Slekten har en begrenset utbredelse i Paraguay og det sørlige Brasil.

## Systematisk plassering

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
****** Slektsgruppen Coprini
******* Slekten *Holocephalus* Hope, 1838
******** *[[Holocephalus cristatus]]* Gillet, 1907
******** *[[Holocephalus eridanus]]* (Olivier, 1789)
******** *[[Holocephalus julieni]]* Smith & Génier, 2001
******** *[[Holocephalus sculptus]]* Gillet, 1907
******** *[[Holocephalus simoni]]* Smith & Génier, 2001

## Kilder
* Smith, A. og Génier, F. (2001) Revision of the genus *Holocephalus* (Coleoptera: Scarabaeinae: Coprini). The Canadian Entomologist 133: 777-792 https://web.archive.org/web/20151028213037/http://digitalcommons.unl.edu/cgi/viewcontent.cgi?article=1013&context=entomologypapers

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Holocephalus eridanus''
*
Dag Arnesen (fotballspiller)

:*Se [[Dag Arnesen]] for musikeren *
**Dag Arnesen** (født 1966) er en norsk tidligere fotballspiller og tidligere leder i samme idrett. Styremedlem i Raufoss Fotball, Styreleder i FK Gjøvik-Lyn, Administrasjonssjef i Vålerenga, Sportssjef i Kongsvinger Toppfotball og nestleder i KIL Fotball. Arnesen har tidligere spilt i eliteserien for Kongsvinger(86-90), Sander, Vinger og KFUM Oslo. Han ble toppscorer for Kongsvinger i 1988, og oppnådde 3. plass i eliteserien både i 1986 og 1987(bronse)

Arnesen er utdannet Markedsøkonom. Som yrkesaktiv har han en bred erfaring, og hatt sentrale roller i organisasjoner som blant annet Brother, Xerox, Ibas, Kongsvinger kommune, Klosser Innovasjon, Byen Vår Gjøvik, IDT Solutions, og Østre Toten kommune.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Dag Arnesen på fozzum.com/kil/
Fritz Aagesen

**Fritz Karloff Aagesen** (født 11. juni 1935 i Kvæfjord, død 26. oktober 1998 i Tromsø) var forfatter av to bøker med spøkelseshistorier.

Aagesen flyttet som ung fra Kvæfjord til Tromsø, hvor han fikk arbeid i veietaten. På fritiden skrev han dikt og noveller, med en forkjærlighet for grøssere/spøkelseshistorier. Mange av disse ble trykt i magasiner og blad. En bok ble utgitt i 1985, og en utkom etter hans død. Ved utgivelsen av den første boka skrev Sissel Lange-Nielsen i Aftenposten: «'Spøkelseshistorier fra NordNorge' har Grøndahl Forlag satt som undertittel på Fritz Aagesens debutbok, 'Timen før daggry'. Og spøkelseshistorier er det, men så godt fortalt at jeg synes de kommer i klassen noveller. Fritz Aagesen kan fortelle en historie. Landskap og mennesker spiller sammen i en knapp og levende stil som gir seg akkurat nok tid til å skildre situasjonen slik at leseren lever med.»

## Bibliografi
* *Timen før daggry* &ndash; spøkelseshistorier, Grøndahl & Søn Forlag, 1985
* *Skarvholmen* &ndash; spøkelseshistorier, Nordnorsk Forlag, 2008
## Referanser
Asbjørn Moen

**Asbjørn Moen** (født 21. februar 1944) er en norsk botaniker med vegetasjons- og naturvernforskning som spesialfelt. Han er professor emeritus i økologi og naturvern ved NTNU Vitenskapsmuseet, Seksjon for naturhistorie. Hans faglige arbeid kan deles i tre felter: 
*Vegetasjons- og populasjonsøkologi i kulturlandskap. Langtidsstudier med hovedvekt på utmarkas kulturlandskap (slåttemyr, kystlynghei)
*Regionale studier og vern av myr. Nasjonalt og internasjonalt arbeid med kunnskapsheving og vern av myr
*Vegetasjonskartlegging. Metodeutvikling og praktisk bruk av økologisk kartlegging i ulike nivåer av naturtyper, fra samfunn til region  

I 1970 ble han cand.real ved Universitetet i Trondheim (UNiT), og i 1971 ansatt som amanuensis i økologi og plantevern samme sted. Dette var den første stillingen ved noe norsk universitet, der naturvern var en viktig del av fagprofilen. Professor Olav Gjærevoll hadde tatt initiativ til stillingen, med begrunnelsen at det var behov for biologisk medvirkning i det offentlige naturvernarbeidet.

I 1991 ble Moen dr.philos. med avhandlingen *The plant cover of the boreal uplands of Central Norway, 1, Vegetation ecology of Sølendet nature reserve : haymaking fens and birch woodlands* (1990).

Han fortsatte sin yrkeskarrière ved UNiT, senere NTNU, og ble utnevnt til professor i 1992. Denne stillingen hadde han til han ble professor emeritus i 2014.

Han har ledet mer enn 100 prosjekter, nasjonale og internasjonale, der gode metoder i naturvernarbeidet, kartlegging av naturressurser og økt kunnskap om naturtyper, samfunn og arter har vært sentralt.

Moen var en av pådriverne for å få etablert Artsdatabanken.

Moen har gjennom hele karrieren lagt vekt på formidling, og leder fortsatt ekskursjoner, blant annet i Sølendet naturreservat, et gammelt myr- og engslåttlandskap på Brekken ved Røros. 

__NOTOC__
## Bibliografi (utvalg)

Moen har en omfattende publiseringsaktivitet. Listen gir noen eksempler.

**Sølendet naturreservat i Røros : forskning, forvaltning og formidling i 40 år* – med Dag-Inge Øien m.fl. (2012) 
**The plant cover of the boreal uplands of Central Norway, 1, Vegetation ecology of Sølendet nature reserve : haymaking fens and birch woodlands* – Doktoravhandling (1990)

## Verv
*Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (DKNVS) – innvalgt medlem i 1993. Han har vært medlem av styret og leder av faggruppen i biologi i mange år.
*Det finske vitenskapsakademiet – innvalgt medlem i 2006.
*British Ecological Society – innvalgt medlem i 1993.
*International Mire Conservation Group (IMCG) – Initiativtager da gruppen ble opprettet i 1984. Medlem av styret fra starten til 2008.
*International Peat Societyhttp – medlem i to underkomiteer (vernegruppe, regional gruppe).

## Utmerkelser (utvalg)

* I 2014 ble han utnevnt til Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sin innsats innen økologi og naturvern.
* I 2017 ble han tildelt Bonnevieprisen, blant annet på grunn av arbeidet han og fagmiljøet innen økologi og naturvern ved NTNU Vitenskapsmuseet gjør, knyttet til kulturlandskap.

## Referanser og fotnoter


## Kilder
*Anon. (2014) «Gratulasjon til Asbjørn Moen» Lest 17. september 2014
Litocopris

***Litocopris*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Middelsstore til store, kraftige, svarte skarabider. Kroppen er høyt hvelvet, pannen har vanligvis horn i alle fall hos hannene. Hodet er skovlformet. Dekkvingene har kraftige lengdefurer.

## Utbredelse
Disse billene har larver som lever på møkk som de voksne billene har gravd ned.

## Systematisk plassering
Artene blir noen ganger plassert i slekten *[[Copris]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
****** Slektsgruppen Coprini
******* Slekten *Litocopris* Waterhouse, 1891
******** *[[Litocopris muticus]]* (Boheman, 1857)
******** *[[Litocopris punctiventris]]* Waterhouse, 1891
******** *[[Litocopris ruandanus]]* Balthasar, 1961
******** *[[Litocopris simplex]]* (Harold, 1869)

## Eksterne lenker
*
Lilleba Lund Kvandal

**Anbjørg Helene «Lilleba» Lund Kvandal** (1940–2016) var en norsk koloratursopran, sangpedagog og forfatter. 15 år gammel vant hun talentkonkurransen «Med lys og lykte».

Lund Kvandal sang i NRKs pikekor og ble utdannet ved Musikkonservatoriet i Oslo, i Zagreb og i Hamburg, der hun var elev av Erna Berger.

Hun debuterte i Augsburg i 1963 og hadde engasjement i byen til 1965, hvoretter hun fikk kontrakt i Würzburg. I 1967 til 1970 var hun engasjert i Dortmund. Hun har hatt gjesteoppdrag i Wiener Volksoper og i Oslo.

Lund Kvandal har sunget flere koloratur-roller, som Nattens Dronning i Wolfgang Amadeus Mozarts *[[Tryllefløyten]]* og Rosina i Rossinis *[[Barbereren i Sevilla]]*. I andre Mozart-operaer har hun sunget Susanna i *[[Figaros Bryllup]]*, Zerlina i *[[Don Giovanni]]* og Despina i *[[Così fan tutte]]*. Hun har også opptrådt i *[[Rhingullet]]*, *[[Don Pasquale]]*, *[[Maskeballet]]*, *[[Bortførelsen fra Seraillet]]* og *[[Hoffmanns eventyr]]*.

Hun har også vært musikkpedagog og er forfatter av boka *Norske folkeviser gjennom tusen år*.

Lund Kvandal var gift med komponisten Johan Kvandal. Ekteparet fikk to barn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bilde av Lund Kvandal, folkedans.com
* Lund Kvandal synger ''Michelangelo-poem'',  op. 49 av Johan Kvandal, youtube.com
*  Hør og se henne her, ca 30 minutter inne i programmet
John Fitzpatrick

**John Herbert Norton Fitzpatrick** (1946–2020) var en britisk fotballspiller. Fitzpatrick, som var forsvarsspiller, spilte hele karrieren i Manchester United FC.

## Karriere
Fitzpatrick, som ble rekruttert gjennom Manchester Uniteds ungdomsakademi, spilte første kamp for Manchester United 24. februar 1965, da Manchester United møtte Sunderland FC på bortebane i The Football League. Fitzpatrick ble den første innbytteren til å spille i serien for klubben, da han ble satt inn for Denis Law mot Tottenham Hotspurs i oktober 1968.

Til tross for at Fitzpatrick spilte i en periode hvor Manchester United vant flere titler, står Fitzpatrick igjen uten individuelle medaljer for laget. Fitzpatrick bidro imidlertid til at Manchester United vant FA-cupen for ungdomsspillere i 1964.

Fitzpatrick var kjent som en fysisk spiller, hvis karriere ble forkortet på grunn av skadeproblemer. Etter flere operasjoner ble Fitzpatrick tvunget til å legge opp i 1973, i en alder av bare 26 år.

## Referanser


## Litteratur
* 

* 

## Eksterne lenker
* «John Fitzpatrick», spillerstatistikk fra StretfordEnd.co.uk
A Place With No Name

**«A Place With No Name»** er en sang skrevet av Michael Jackson, Dewey Bunnell og Dr. Freeze og ble spilt inn av Michael Jackson i 1998 og utigtt på albumet *[[Xscape]]* i 2014. Sangen ble gitt ut på singel senere samme år.

Et utdrag av låten ble publisert av TMZ i 2009. Den henter elementer fra «A Horse With No Name» som America ga ut i 1971. Bandmedlemmene Dewey Bunnell og Gerry Beckley sendte etter publiseringen ut en pressemelding hvor de roste Jacksons bruk av deres sang og uttrykte håp om at låten skulle offentliggjøres i sin helhet.

## Sporliste

# «A Place With No Name» (Radio Edit) - 3.58
# «A Place With No Name» - 5.35
# «Slave to the Rhythm» (Audien Remix Radio Edit) - 3.15

## Referanser
HellermannTyton

**HellermannTyton** er en britisk produsent og leverandør av produkter for kabelinstallasjoner, med virksomheter i 40 land. Selskapet har hovedkontor i Crawley, Storbritannia. Selskapet har 18 fabrikker og sysselsetter globalt over 7000 personer.
## Historie
Firmaet ble grunnlagt i 1935 og var fra 2006 eiet av Doughty Hanson & Co, et britisk privat kapitalfond. I 2013 ble selskapet notert på London Stock Exchange.
Den 18. desember 2015 ble selskapet kjøpt av Delphi Automotive  og HellermannTyton ble en del av   Delphi's Electrical/Electronic Architecture divisjon.  I desember 2015 endrer Delphi navn på den delen av virksomheten som fokuserer på automatisert kjøring og elektrifisering, og kaller den nye enheten Aptiv.

Navnet HellermannTyton er en kombinasjon av grunnleggerens etternavn, Paul Hellermann, og Tyton.  År 1999 ble navnet HellermannTyton globalt varemerke for alle virksomhetene som tilhører gruppen.

Fra 1969 til 1990-tallet etablerte firmaet virksomheter i Argentina, Østerrike, Brasil, Kina, Japan, Singapore, Norge, Sverige, Spania og USA. Siden 2006 har gruppen øket sin produksjonkapasitet og distribusjonskjede og opprettet virksomheter i Syd- og Sentral-Amerika samt Asia.

HellermannTyton i Norge ble grunnlagt i 1980, og har sitt hovedkontor på Bryn i Oslo.
Virksomheten er sertifisert iht ISO 9001:2015, og Achilles Felles Kvalifikasjonsordning for oljeindustrien i Norge.

## Fabrikker
HellermannTyton produserer sine produkter i tolv produksjonsanlegg. Tre fabrikker ligger i Storbritannia (Manchester, Plymouth, Northampton). De øvrige i Frankrike (Trappes), Tyskland (Tornesch), Syd-Afrika (Johannesburg), Singapore (Yishun), Kina (Wuxi), Japan (Hyogo), USA (Milwaukee), Brasil (Jundiai) samt Polen (Zagorow).

## Produkter og kundesegment
HellermannTyton lager og leverer produkter for  bunting, festing, merking, kobling og beskyttelse av kabel og ledning.

Selskapet produserer produkter for markeder og bransjer innen: OEM for personbiler, jernbane- og flyindustri, skips- og offshoreindustrien og produkter som benyttes i elektronikk, telekommunikasjonsutstyr, apparater og bygg- og anlegg. DataCom: produkter og løsninger for datakommunikasjon, LAN og WAN leverandører.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisielt nettsted for firmaets norske avdeling
Thyregis

***Thyregis*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Små, blankt svarte skarabider. Hodet er skovlformet med litt uthulet panne, uten påfallende horn eller knøler. Hode og pronotum er nokså tett og kraftig punkterte. Pronotum er stort og høyt hvelvet. Dekkvingene har kraftige, fordypede rader av grove punkter.

## Levevis
Disse billene har larver som lever på møkk som de voksne billene har gravd ned.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia. Den blir regnet som er reliktgruppe, en rest av en tidligere mye større gruppe.
I alle fall *Thyregis relictus* har sterkt begrenset utbredelse og er regnet som truet.

## Systematisk plassering

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
****** Slektsgruppen Coprini
******* Slekten *Thyregis* Blackburn, 1904
******** *[[Thyregis kershawi]]* Blackburn, 1904
******** *[[Thyregis monteithi]]* Matthews, 1976
******** *[[Thyregis relictus]]* Matthews, 1976
******** *[[Thyregis tarsatus]]* Paulian, 1933
## Eksterne lenker
* Deakin University, med bilder av ''Thyregis kershawi''
*
Kjærlighetens slør

***Kjærlighetens slør*** (orig. ***The Painted Veil***) er en amerikansk dramafilm fra 2006, regissert av John Curran. Manus er skrevet av Ron Nyswaner, og er basert på en roman fra 1925 med samme tittel av W. Somerset Maugham. Edward Norton, Naomi Watts, Toby Jones og Liev Schreiber har hovedrollene. Dette er den tredje filmatiseringen av Maughams bok, etter en film fra 1934 med Greta Garbo og Herbert Marshall, og en film fra 1957 kalt *The Seventh Sin* med Bill Travers og Eleanor Parker i hovedrollene.
 
## Sammendrag
I London i 1925 blir bakteriolog Walter Fane (Edward Norton) forelsket i Kitty Garstin (Naomi Watts). De gifter seg, og paret reiser på bryllupsreise til Venezia. Walter blir senere stasjonert i Shanghai hvor han skal studere smittsomme sykdommer, men Kitty er mer interessert i fester og det sosiale livet. Kitty møter Charles Townsend (Liev Schreiber), den gifte britiske visekonsulen i Shanghai, og de to innleder en hemmelig affære. Walter oppdager sin kones utroskap, og han truer med å skille seg fra henne hvis hun ikke blir med ham til en liten landsby i et avsidesliggende område av Kina hvor han har meldt seg frivillig til å behandle ofre for en kolera-epidemi.

Kitty ber om å få skille seg fra ham i all stillhet og han går med på dette, forutsatt at Townsend går fra sin kone og gifter seg med Kitty. Når Kitty foreslår denne muligheten til kjæresten sin nekter han å gå med på dette, til tross for at han tidligere hevdet sin kjærlighet til Kitty, og Kitty må reise til det fjellrike innlandet sammen med sin mann. De legger ut på en krevende, to uker lang reise for å komme frem til det fjerne området hvor de skal bo. Deres nærmeste nabo, Waddington, en britisk visekommissær, bor sammen med en ung kinesisk kvinne i relativ overflod. Walter og Kitty snakker knapt med hverandre, og Kitty blir værende helt alene i mange timer hver dag mens Walter arbeider. 

Kitty begynner som frivllig ved et barnehjem drevet av franske nonner. Etterhvert begynner hun å se ektemannen i et nytt lys når hun ser hvilken uselvisk og omsorgsfull person han kan være. Når Walter ser henne sammen med barna, innser han at hun ikke er den egoistiske kvinnen han trodde at han var. Deres ekteskap begynner å blomstre midt under epidemien. Kitty oppdager snart at hun er gravid, men hun vet ikke hvem faren er. Walter – som er blitt forelsket i Kitty igjen - forsikrer henne om at det ikke spiller noen rolle. Kolera-epidemien krever mange ofre, men den kommer etterhvert under kontroll. Walter blir smittet med sykdommen, og Kitty tar vare på ham. Men Walter dør, og hun blir sønderknust. Kort tid senere forlater hun Kina og reiser til London. Fem år senere er Kitty på handletur med sønnen Walter. De møter Townsend ved en tilfeldighet på gaten, og han spør unge Walter om hvor gammel han er. Ut fra svaret hans innser Townsend at gutten kan være sønnen hans. Men Kitty avviser hans tilnærmelser og går sin vei sammen med sønnen sin.

## Rolleliste
* Edward Norton som Walter
* Naomi Watts som Kitty
* Toby Jones som Waddington
* Liev Schreiber som Charles Townsend.

## Eksterne lenker
*
Xinidium

***Xinidium*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Middelsstore (ca. 10 millimeter), korte og kraftige, litt matt svarte skarabider. Hodet er bredt skovlformet, hannen har gjerne et par tenner på forkanten. Pronotum er stort og hvelvet, fint og ganske tett punktert. Dekkvingene har kraftige lengdefurer. Beina er, som vanlig hos gjødselbiller, utviklet til kraftige gravebein,

## Levevis
Disse billene har larver som lever på møkk som de voksne billene har gravd ned.
Artene lever på høytliggende, fuktige gress-sletter.

## Utbredelse
Slekten har en relativt begrenset utbredelse i det sørøstlige Afrika (Swaziland, KwaZulu-Natal og Zimbabwe).

## Systematisk plassering

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
****** Slektsgruppen Coprini
******* Slekten *Xinidium* von Harold, 1869
******** *[[Xinidium davisi]]* Cambefort, 1985
******** *[[Xinidium dentilabris]]* von Harold, 1869
******** *[[Xinidium dewitzi]]* von Harold, 1878
******** *[[Xinidium howdeni]]* Cambefort, 1993

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av ''Xinidium dentilabris'', hann
* Bilde av ''Xinidium dentilabris'', hunn
Isocopris

***Isocopris*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Kraftige, svarte gjødselbiller.

## Levevis
Disse billene har larver som lever på møkk som de voksne billene har gravd ned.
Slekten kjennes både fra amazonisk skog og frå åpne områder (campo, cerrado).

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Sør-Amerika (Brasil, Bolivia, Paraguay og Argentina).

## Systematisk plassering

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
****** Slektsgruppen Coprini
******* Slekten *Isocopris* Pereira & Martínez, 1960
******** *[[Isocopris foveolatus]]* (Luederwaldt, 1931)
******** *[[Isocopris inhiatus]]* (Germar, 1824)
******** *[[Isocopris tarsalis]]* (Luederwaldt, 1931)

## Eksterne lenker
*
Pseudocopris

***Pseudocopris*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Middelsstore (ca. 10 millimeter), svært kraftige, svarte gjødselbiller.
Hodet er bredt skovlformet, gjerne med et par tenner på forkanten, med kraftig, rynket mikroskulptur. Pronotum og dekkvinger er ganske fint punkterte og nokså blanke.
Dekkvingene har markerte lengdefurer.

## Levevis
Disse billene har larver som lever på møkk som de voksne billene har gravd ned.

## Utbredelse
Slekten lever i tropisk Afrika (Kenya og Zambia).

## Systematisk plassering
Artene blir ofte regnet til slekten *[[Copris]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
****** Slektsgruppen Coprini
******* Slekten *Pseudocopris* Ferreira, 1960
******** *[[Pseudocopris lunaticeps]]* (Gillet, 1910)
******** *[[Pseudocopris tubericollis]]* (Felsche, 1910)

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Pseudocopris tubericollis''
*
Tømmerhoggaren

**«Tømmerhoggaren»** er en amerikansk folkevise med tittelen **«The Frozen Logger»** skrevet av James Stevens. Hartvig Kiran oversatte den til norsk og gav den ut i boka *[[Tom Duley og andre viser]]* (1962). Visa er også trykt i Den gule store viseboka (1970).
Norges ambassade i Nicosia

**Norges ambassade i Nikosia** gir tilhold til en norsk ambassadør til landet Kypros der den todelte Nikosia er hovedstad.

Diplomatiske forbindelser ble etablert i 1963. Her har aldri vært stedlig ambassadør. Frem til 2005 var ambassadøren sideakkreditert fra Norges ambassade i Tel Aviv og bodde på kysten av Israel.
*1967 Kaare Ingstad
*1971 Petter Graver
*1975 Odd Gerhard Jakobsen
*1980 Knut Aars
*1984 Torleiv Anda fra Tel Aviv
*1989 John Egil Grieg fra Tel Aviv
*1993 Herman Pedersen fra Tel Aviv
*1995 Sven Erik Svedman fra Tel Aviv
*1997 Svein Ole Sæther fra Tel Aviv
*2001 Mona Juul fra Tel Aviv
Fra 2005 fulgte sideakkrediteringen fra Norges ambassade i Aten i Hellas, og man endret skrivemåte til Nikosia. Årsaken lå i at Kypros i 2004 hadde blitt med i EU.
*2005 Finn Kristen Fostervoll fra Aten
*2006 Sverre Stub fra Aten
*2011 Sjur Larsen fra Aten
## Referanser
Paisley Abbey

**Paisley Abbey** var  et benediktinerkloster tilknyttet Cluny-klosteret. Etter reformasjonen i Skottland i 1560 gikk anlegget over til Den skotske kirke og er i dag en sognekirke i Paisley i Renfrewshire i Skottland.

## Historie
St. Mirin grunnla en kommunitet på dette stedet på 600-tallet. I årene etter hans død ble hans helgenskrin etter hvert et pilegrimsmål og sted for tilbedelse. Navnet Paisley kan stamme fra det brytonske ordet *Passeleg*, som kan komme fra det greske *basilica*, altså en viktig kirke. Dette kan tyde på at området tidlig har hatt en viktig kirkelig funksjon, men dette er ikke dokumentert.

I 1163 utstedte Walter fitz Alan, den første High Steward of Scotland, et charter for et kloster som skulle etableres på eiendommer han hadde fått direkte fra kronen en eiendom på den østlige/venstre bredden av Leader Water.. Klosteret skulle vies til de hellige jomfru Maria, apostelen Jakob, Mirin og Milburga av Wenlock. Rundt 13 munker kom fra Cluny-ordenens hus, klosteret Much Wenlock i Shropshire i England, som var Walters hjemtrakter. 

Paisley vokste så raskt at klosteret fikk en høyere status, som *abbey* i 1245. Munker fra Paisley grunnla Crossraguel Abbey i Carrick i Ayrshire i 1244. I 1307 sørget Edvard I av England at klosteret ble brent, men det ble gjenoppbygget senere på 1300-tallet. William Wallace ble født i Elderslie ikke langt unna, og det blir antatt at han fikk deler av sin utdannelse som ung gutt i Paisley Abbey.

I 1316 var Marjorie Bruce, datter av Robert I av Skottland hustru til Walter Stewart, 6. High Steward av Skottland på ridetur ved klosteret. Hun var langt ute i en graviditet på den tiden, da hun falt fra hesten og ble tatt med til Paisley Abbey hvor hun fødte den framtidige kong Robert II. Imidlertid døde Marjorie Bruce som følge av fødselen og er begravet i klosteret. I klosteret er det funnet tegn som tyder på at barnet ble forløst med keisersnitt, lenge før anestesi var tilgjengelig. En varde på hjørnet av Dundonald Road og Renfrew Road, rundt 1,5 kilometer nord for klosteret markerer stedet hvor hun skal ha falt av hesten.

I 1491 ga abbed George Shaw, på vegne av paven og i nærvær av relikviene absolusjon til Jakob IV av Skottland og andre som var involvert i drapet på Jakob III under slaget ved Sauchieburn i 1488. I 1499 hadde Shaw fått bygget et nytt og større pilegrimskapell og fått laget steinfrisen som fortsatt kan sees i dag, og som viser scener fra St. Mirins liv. Den var opprinnelig malt i sterke farger og kan ha vært en del av det bakre panelet for et alter før det ble hengt opp på veggen som en frise. Klosteret var til munkenes disposisjon helt fram til reformasjonen i Skottland i 1560.

En rekke branner og sammenrasing av tårnet på 1400- og 1500-tallet gjorde at bygningen etter hvert framsto delvis som en ruin. Selv om den vestlige fløyen fortsatt ble benyttet til messer, ble stein fra den østlige fløyen plyndret. Fra 1858 til 1928 ble den nordlige tårnbygningen og det østlige koret gjenoppbygget på grunnlag av de raserte veggene av arkitekten Macgregor Chalmers. Etter hans død ble koret ferdigstilt av sir Robert Lorimer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aleutian Islands Census Area

**Aleutian Islands Census Area** er et tidligere statistikkområde i den amerikanske delstaten Alaska. I 1960 hadde området et areal på  kvadratkilometer, og omfattet landområdene på den vestlige halvdelen av Alaskahalvøya og øygruppene Aleutene og Pribilof. 

Ved folketellingen i 1980 ble landområdene som ligger mellom Cape Kumnik i øst og Kupreanof Point i vest overført til statistikkområdet Dillingham, og Aleutian Islands areal ble redusert til  kvadratkilometer. 

Den 23. oktober 1987 ble Aleutian Islands delt opp i bykommunen Aleutians East og statistikkområdet Aleutians West.

## Befolkningsutvikling

* I 1960: Aleutian Islands Election District (valgdistrikt #14). I 1970: Aleutian Islands Census Division.

## Referanser


## Kilder
* U.S. Bureau of the Census, ''Population of States and Counties of the United States: 1790 to 1990. From the Twenty-one Decennial Censuses''. Mars 1996. (Del III side 11-12) 
* Kartdata fra The Newberry Library: *[http://publications.newberry.org/ahcbp/pages/Alaska.html Alaska Atlas of Historical County Boundaries] *. Interactive Map.
Bute House

**Bute House** (skotsk-gælisk: *Taigh Bhòid*) den offisielle residensen til Skottlands førsteminister, som er leder av den skotske regjeringen, nasjonens devolverte styre som ble etablert i 1999. Før dette var bygningen den offisielle residensen til Ministeren for Skottland.

Bute House har adresse 6 Charlotte Square, i Edinburghs New Town, og er det midtre huset på nordsiden av plassen, designet av Robert Adam.

## Historie
Landområdet til nr. 6 ble solgt under en offentlig auksjon i 1792 til Orlando Hart, en skomaker fra Edinburgh, for 290 GBP. I 1806 kjøpte Sir John Sinclair, Bart. fra Ulbster i Caithness huset for 2&nbsp;950&nbsp;GBP.

Huset ble solgt på nytt i 1816 og litt over et århundre senere, etter å ha vært på flere hender, ble eiendommen tilhørende den 4. markien av Bute. I 1966 ble huset sammen med nummer 5 og 7 overført til National Trust for Scotland som betaling av arveavgift for arven etter den 5. markien som døde i 1956.

Bute House er ikke i offentlig skotsk eie, men eies fortsatt av National Trust for Scotland, en veldedig organisasjon som er dedikert til bevaring av historiske bygninger og steder av naturlig betydning over hele landet. Eiendommen er også lovlig under tilsyn av Bute Hus Trustees, en gruppe hvis eksistens ble fastsatt i den opprinnelige forvaltningsfullmakten som overførte eierskapet fra Bute-familien.

## Myndighetsbruk
Fra 1970, etter at huset var blitt pusset opp etter at de tidligere eierne hadde gitt det og de to inntil liggende husene til National Trust for Scotland, ble Bute House «grace-and-favour»-residensen i Edinburgh for Skottlandministeren, den britiske regjeringens minister med ansvar for å passe på interessene til Skottland i Westminster, og var dennes residens inntil devolusjonen i 1999.

Den skotske regjeringen møter ukentlig i denne bygningen. De møter i det som tidligere var Ministeren for Skottlands arbeidsrom. Førsteministeren tar også imot myndighetspersoner samt avholder offentlige mottakelser. I tillegg finnes det også i bygningen ett privat arbeidsrom så vel som kontorer, kjøkken og overnattingsmuligheter. Bute House er også der hvor førsteministeren avholder pressekonferanser samt ansetter og avskjediger regjeringens ministre, på lik linje med den britiske statsministeren i Downing Street 10.

## Eksterne lenker
* The Scottish Government
* The Scotland Office 
* The Scottish Parliament
* http://historyatrandom.wordpress.com/2012/11/23/the-history-of-bute-house-home-to-the-first-minister-of-scotland/
Charlotte av Cornwall og Cambridge

**Charlotte Elizabeth Diana** (født 2. mai 2015 i London) er prinsesse av Storbritannia og datter til William, prins av Wales og hans kone, Catherine, prinsesse av Wales.

Clarence House kunngjorde 8. september 2014 at hertugparet ventet sitt andre barn. Charlotte er nummer tre i arvefølgen til den britiske tronen, bak storebror og far. Som barn av hertugen og hertuginnen av Cambridge har Charlotte tittelen Hennes Kongelige Høyhet prinsesse Charlotte av Cambridge.

I april 2015 meldte *US Magazine* at arbeidet med å tilrettelegge området rundt sykehuset hvor hertuginne Catherine skulle føde sitt andre barn hadde startet. Hertugparet ankom St. Mary's Hospital 2. mai 2015. Barnet ble født klokken 08.34 vesteuropeisk sommertid og veide 3,71&nbsp;kg.

Barnet ble gitt navnet Charlotte Elizabeth Diana. Tittelnavnet Charlotte er et navn som har vært båret av mange kongelige og det er den feminine formen av prinsessens farfars navn, Charles. I tillegg er dette mellomnavnet til Catherines søster, Philippa «Pippa» Charlotte Middlethon. Elizabeth er etter dronning Elizabeth II, barnets oldemor. Og både Catherine og hennes mor bærer dette navnet som mellomnavn. Williams mor, prinsesse Diana, hadde også fått navnet sitt med i rekken.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
High Steward of Scotland

**High Steward of Scotland** er en tittel som ble gitt til Walter fitz Alan på 1100-tallet. Han var fra slekten Stuart som senere ble et kongehus, først i Skottland og senere også i England. Tittelen tilsvarer *[[major domus]]* eller rikshovmester. Den syvende innehaveren av tittelen ble kongen under navnet Robert II og deretter har tittelen blitt gitt sammen med tittelen *[[hertug av Rothesay]]* og blitt båret av den britiske tronfølgeren. Derfor er dagens *[[Prince of Wales]]* også High Steward of Scotland, kan også bruke tittelen *Prince and Great Steward of Scotland*.

## High Stewards of Scotland, fra rundt 1150 til idag
*Walter fitz Alan, 1. High Steward av Skottland c. 1150–1177
*Alan fitz Walter, 2. High Steward av Skottland 1177–1204
*Walter Stewart, 3. High Steward av Skottland 1204–1246
*Alexander Stewart, 4. High Steward av Skottland 1246–1283
*James Stewart, 5. High Steward av Skottland 1283–1309
*Walter Stewart, 6. High Steward av Skottland 1309–1327
*Robert Stewart, 7. High Steward av Skottland (Robert II av Skottland) 1327–1371
*David Stewart, hertug av Rothesay 1398–1402
*James Stewart, hertug av Rothesay (Jakob I av Skottland) 1402–1406
*Alexander Stewart, hertug av Rothesay 1430
*James Stewart, hertug av Rothesay (Jakob II av Skottland) 1430–1437
*James Stewart, hertug av Rothesay (Jakob III av Skottland) 1453–1460
*James Stewart, hertug av Rothesay (Jakob IV av Skottland) 1473–1488
*James Stewart, hertug av Rothesay 1507–1508
*Arthur Stewart, hertug av Rothesay 1509–1510
*James Stewart, hertug av Rothesay (Jakob V av Skottland) 1512–1513
*James Stewart, hertug av Rothesay 1540–1541
*James Stuart, hertug av Rothesay (Jakob VI & I) 1566–1567
*Henry Frederick Stuart, hertug av Rothesay (prins av Wales) 1594–1612
*Charles Stuart, hertug av Rothesay (Karl I) 1612–1625
*Charles Stuart, hertug av Rothesay (Karl II) 1630–1649
*James Francis Edward Stuart, hertug av Rothesay 1688–1689
*George Augustus, hertug av Rothesay (Georg II) 1714–1727
*Frederick Louis, hertug av Rothesay (prins av Wales) 1727–1751
*George, hertug av Rothesay (Georg IV) 1762–1820
*Albert Edward, hertug av Rothesay (Edvard VII) 1841–1901
*George, hertug av Rothesay (Georg V) 1901–1910
*Edward, hertug av Rothesay (Edvard VIII) 1910–1936
*Charles, hertug av Rothesay (Charles III) 1952–2022
*William, hertug av Rothesay (Prins av Whales) 2022-
Sprint-NM på skøyter junior 1985

**Sprint-NM på skøyter junior 1985** ble avholdt 26. og 27. januar 1985 på Flatmoen idrettspark, Hundorp i Sør-Fron.Teknisk arrangør var Sør-Fron Idrettslag.

Juniornorgesmestere ble Hanne Eriksson, Verdal IL for damene. Jørn Ludahl, IF Fram for herrer yngre junior og Ove Løvåsen, Oslo IL for herrer eldre junior.

## Sammenlagt damer junior

## Sammenlagt herrer eldre junior

## Sammenlagt herrer yngre junior

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
*  
*
Joseph Boxhall

Kommandørkaptein **Joseph Groves Boxhall** (1884–1967) var fjerdestyrmann ombord på RMS «Titanic» under jomfruturen i 1912 hvor den sank etter en kollisjon med et isfjell. Boxhall overlevde selv forliset, og tjenestegjorde som offiser under første verdenskrig. Da han døde i 1967 ble han kremert, og asken ble spredd utover området der «Titanic» forliste.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Boxhall på Encyclopedia Titanica
*  Informasjon fra den amerikanske havarikommisjonen
Operasjon Avonmouth

**Operasjon Avonmouth** var under Vinterkrigen en britisk-fransk plan for bistand til Finland med utgangspunkt i landgang i Narvik. Styrkene skulle gå i land i Narvik, sikre Ofotbanen/Malmbanan og etablere seg i Nord-Sverige som grunnlag for å støtte Finland. Styrkene skulle unngå kamp med norsk og svensk forsvar, men skulle heller ikke la seg skremme av motstand. Bare «besluttsom» motstand skulle avholde dem fra å gå i land og de skulle kreve fritt leide til Luleå. De første båtene ble sendt nordover 12. mars, 13. mars inngikk Finland våpenhvile og operasjonen ble avblåst. To divisjoner tiltenkt Finland ble i stedet overført til Frankrike. Fifth Scots Guards som drev skitrening i Frankrike, ble oppløst.

Et viktig motiv for operasjonen var kontroll over malmfeltene i Sverige og utskipningshavnen i Narvik. Ifølge Tamelander og Zetterling var hjelp til Finland i realiteten bare et påskudd for å ta kontroll over Narvik og de svenske malmfeltene. Malmbanan var den sikreste måten å overføre styrkene til Finland. De allierte håpet at hjelp til Finland ville gjøre ekspedisjonen politisk akseptabel i Norge og Sverige.

## Operasjon Stratford
Operasjon Stratford var en operasjon planlagt for å støtte operasjon Avonmouth. Fem britiske brigader skulle gå i land ved Trondheim, Bergen og Stavanger. Bergen og Trondheim skulle brukes som baser. Sola flyplass, som er nærmest Scapa Flow, skulle kunne ødelegges i tilfelle tysk svar på allierte operasjoner i Norge.

## Operasjon Plymouth
Operasjon Plytmouth var en operasjon planlagt for å støtte operasjon Avonmouth. Planen var at en styrke skulle gå inn i Sverige via Trondheim og Trøndelag i tilfelle et tysk angrep mot Sør-Sverige.

## Referanser
Pombia Safari Park

**Pombia Safari Park** er en safaripark, dyrehage og fornøyelsespark i Pombia, Italia, som ble grunnlagt av Angelo Lombardi i 1976. Den strekker seg over et område på  kvadratmeter.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Valmyndigheten

**Valmyndigheten** er et svensk statlig forvaltningsorgan med ansvar for gjennomføringen av valg, folkeavstemninger og innbyggerinitiativer. Valmyndigheten ble opprettet 1. juli 2001 og overtok sine oppgaver fra Riksskatteverket.

Valmyndigheten er underlagt Justitiedepartementet, men vedtak kan klages inn for Valprövningsnämnden.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Polen under EM i friidrett 1938

Polen deltok med 15 utøvere under EM i friidrett 1938 som ble arrangert for menn 3.&ndash;5. september 1938 i Paris og for kvinner 17.&ndash;18. september 1938 i Wien. Polen tok seks medaljer under mesterskapet.

## Medaljevinnere

## Referanser
Polen under EM i friidrett 1950

Polen deltok med 3 utøvere under EM i friidrett 1950 som ble arrangert 23.&ndash;27. august 1950 i Brussel. Polen tok ingen medaljer under mesterskapet.

## Referanser
Dracula Untold

***Dracula Untold*** er en amerikansk action- og eventyrgrøsser fra 2014. Filmen er regissert av Gary Shore, og har Luke Evans i hovedrollen som Vlad Tepes, mannen som blir den mytiske Dracula.

Filmen er løst basert på romanen *[[Dracula]]* av Bram Stoker.

## Handling
Filmen tar for seg forhistorien til mannen som blir den mytiske vampyren Dracula. På 1400-tallet er Vlad Drăculea prins av Valakia og Transilvania. Som barn begynte Vlad som myndling ved palasset til det osmanske rikets sultan, og han ble opplært som en av sultanens janitsjar, hvor han etter hvert ble deres mest fryktede kriger. Han fikk kallenavnet "Vlad the Impaler" etter å ha slaktet tusenvis av mennesker.

## Rolleliste
* Luke Evans som Vlad Tepes
* Sarah Gadon som Mirena
* Dominic Cooper som Mehmed
* Samantha Barks som Baba Yaga
* Charlie Cox
* Charles Dance
* Noah Huntley som Captain Petru
* Paul Kaye som Brother Lucian
* Zach McGowan som Shkelgim
* Art Parkinson
* William Houston som Cazan
* Mish Boyko som Radu
* Thor Kristjansson som Bright Eyes
* Ferdinand Kingsley som Hamza Bey
* Joseph Long som General Omer
* Arkie Reece som General Ismail

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
OnklP & De Fjerne Slektningene

**OnklP & De Fjerne Slektningene** er et band som er en videreføring av et samarbeid mellom Onklp og Oslo Ess. Bandet har en musikalsk stil som blir beskrevet som "en beinhard hybrid av rap og melodiøse rock elementer som ikke har blitt gjort før." Temaer som kjærlighet, dop, død og håp blir berørt i bandets musikk.

For sitt andre album ble de nominert til Spellemannprisen 2014 i klassen urban. I tillegg ble låten «Styggen på ryggen» nominert til årets hit. «Styggen På Ryggen» ble kåret til «Årets Låt», og OnklP & De Fjerne Slektningene ble kåret til «Årets Liveartist» under P3 Gull 2014.

1. oktober 2016 hadde OnklP & De Fjerne Slektningene urpremiere på TV3 av låten «Endelig Hjemme» som ble laget til ære for Cecilia Brækhus som bokset for første gang på norsk jord under arrangementet The Homecoming i Oslo Spektrum.

## Medlemmer
*OnklP - rap  (sanger)
*Johan Larsson - produsent/gitar
*Tommy Manboy - trommer
*Knut-Oscar Nymo - bass/vokal
*Åsmund Lande - gitar/vokal
*Simen Stensland - keyboard

## Diskografi
### Album
*  *[[OnklP & De Fjerne Slektningene (album)|Slekta]]* (2014)
*  *[[Slekta II]]* (2014)
*  *[[Slekta III]]* (2015)
*  *[[Sorry for i går]]* (2021)
*  *[[Slekta VI]]* (2023)

### Singler/Promo
*  «Panderosa»/«Gæærn» (2014) Vinylsingel
*  «Panderosa» (2014)
*  «Gæærn» (2014)
*  «Myk landing» (2014)
*  «Styggen På Ryggen» (2014)
*  «Endelig Hjemme» (2016)
*  «Den Hellige Gral» (2017)
*  «Ett Skritt» (2017)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Camille Krantz

**Camille Krantz** (fullt navn *Charles Camille Julien Krantz*, født 24. august 1848 i Dinozé i departementet Vosges, død  30. april 1924 i  Paris) var en fransk politiker.

Camille Krantz ble uteksaminert fra École polytechnique (X 1868), og ble professor for administrativ rett ved École nationale des ponts et chaussées. Han var med på å organisere verdensutstillingene fra 1878.

Han var deputert fra Vosges fra 1891 til 1910, og Offentlig bygg- og anleggsminister fra 1. november 1898 til 6. mai 1899 i Charles Dupuys ministerier i denne perioden, og så krigsminister fra 6. mai til 22. juni 1899 i Dupuys femte ministerium.

I 1905 stemte han forgjeves imot loven om skille mellom kirkene og staten.

## Papirer
Camille Krantz' papirer er bevart i de franske nasjonalarkiver under 587AP.

## Referanser
Chalcocopris

***Chalcocopris*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor (ca. 10 millimeter), kraftig skarabide. Den skiller seg fra de fleste beslektede grupper ved at fargen er metallisk grønn, ikke svart. Hodet er bredt og skovlformet met en skarp knøl i midten, dekkvingene er hvelvede med dype lengdefurer. Pronotum er tett og kraftig punktert.

## Levevis
Disse billene har larver som lever på møkk som de voksne billene har gravd ned.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Argentina, Brasil og Paraguay.

## Systematisk plassering

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien gjødselgravere (Scarabaeinae) Latreille, 1806
****** Slektsgruppen Coprini
******* Slekten *Chalcocopris* Burmeister, 1846
******** *[[Chalcocopris hesperus]]* (Olivier, 1789)

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Chalcocopris hesperus''
*
Polen under EM i friidrett 2014

Polen deltok med 62 utøvere under EM i friidrett 2014 som ble arrangert 12.&ndash;17. august 2014 i Zürich. Polen tok en medalje under mesterskapet.

## Medaljevinnere

(*) Bare forsøksheat.

## Eksterne lenker
*
Agadirkrisen

**Agadirkrisen**, også kalt **den andre marokkokrisen** eller **Panterspranget**, var en internasjonal krise som oppstod etter at den tyske kanonbåten «Panther» ble sendt til den marokkanske havnebyen Agadir den 1. juli 1911.

## Forløp
Etter at franske myndigheter hadde rapportert om uroligheter i den marokkanske byen Fez ble franske styrker sendt til byen for å gjenopprette orden. Franskmennene inntok Fez den 21. mai 1911, og likeså Rabat. Den tyske utenriksministeren Alfred von Kiderlen-Waechter mente at dette var et brudd mot Algecirastraktaten, og sendte – muligens uten å rådføre seg med resten av regjeringen - kanonbåten SMS «Panther» til Agadir, som la fram de tyske kravene den 1. juli. Kiderlen-Wächter regnet med at Frankrike skulle bli isolert og komme til å kompensere Tysklands eventuelle aksept av fransk herredømme over hele Marokko med overdragelse av store landområder i Afrika, fremfor å risikere en krig om Marokko.

SMS «Panther»s påskudd for å ankomme Agadir var forsvaret av tyske handelsinteresser. En tysk sivilist, som befant 100&nbsp;km nordenfor, ble sendt til byen og den offisielle linjen skulle så være at «Panther» skulle komme for å «redde» ham. Men sivilisten ble forsinket og ankom ikke Agadir før tre dager etter at «Panther» var ankommet.  Etter få dager ble SMS «Panther» erstattet av to andre tyske krigsskip, hjelpekrysseren SMS «Berlin» og kanonbåten SMS «Eber».  

Frankrike fikk imidlertid støtte både av Storbritannia og Russland, mens Tysklands allierte Østerrike-Ungarn og Italia ikke gav Tyskland noe bifall. Tyskland ble nødt til å rygge ut av situasjonen. 

Ved Marokko-Kongo-traktaten 4. november 1911 aksepterte Tyskland Frankrikes stilling i Marokko i bytte mot territorium under den franske ekvatorialafrikanske kolonien Mellomkongo (Neukamerun). I tyske øyne var kompensasjonen utilstrekkelig. Den konservative tyske politikeren Ernst von Heydebrand und der Lasa (1851-1924) kritiserte rikskansler Theobald von Bethmann Hollweg for ikke å være tilstrekkelig aggressiv i sin utenrikspolitikk. Heydebrand uttalte skjebnesvangert i riksdagen: «Tyskland vet nå hvem som er vår virkelige fiende.» Det var England han utpekte.

I mars 1912 måtte så Marokko formelt oppgi sin suverenitet til fordel for Frankrike i Fez-traktaten.

## Krisen og stormaktsalliansene
Agadirkrisen viste at landene i trippelententen sannsynligvis ville komme til å støtte hverandre i tilfelle en stor internasjonal konflikt, men at Østerrike-Ungarn og Italia trolig ikke ville komme Tyskland til hjelp med mindre de selv ble angrepet først.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Christian Preuße: ''Die zweite Marokko-Krise 1911'' im LeMO (Deutsches Historisches Museum und Haus der Geschichte)
* Konstantin Sakkas: ''Der Panthersprung nach Agadir''. *Kalenderblatt* des Deutschlandfunk vom 19. April 2011.
* Gerd Fesser: *[http://www.zeit.de/2011/27/Panthersprung/komplettansicht Der Panthersprung nach Agadir]*. I: Zeit Online, 1. Juli 2011.
Catharina Elmsäter-Svärd

**Catharina Sabine Maria Laurine Elmsäter-Svärd** (født 1965) er en svensk politiker for partiet Moderaterna. Hun var statsråd og infrastrukturminister i Näringsdepartementet i Fredrik Reinfeldts regjering fra 2010 til 2014.

Hun var riksdagsmedlem som erstatter i 1996, deretter ordinært medlem fra 1997 til 2008 og i 2014.
## Referanser

 



## Eksterne lenker
* 
*