open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lucio Fulci

**Lucio Fulci** (1927–1996) var en italiensk filmregissør, manusforfatter og skuespiller. Han var kjent som en dyktig fagmann med en skarp tunge og sort sans for humor, og som ble særlig berømt sor sine splatterfilmer fra 1970- og 80-tallet.

## Liv og virke
Lucio Fulci var opprinnelig legestudent, med ga dette opp for heller å jobbe i filmbransjen. Han jobbet som manusforfatter og produksjonsassistent på flere filmer før han fikk regissere sin debutfilm, komedien *I Ladri* (*Tyvene*). Han var svært dyktig og kunne hoppe harelett mellom sjangre, som musikaler, westernfilmer og komedier. 

I 1968 lagde han sin første spenningsfilm, *Una sul'altra*, og den var så suksessfull at han kunne finanisere sitt drømmeprosjekt, *Beatrice Cenci*. Denne filmen var basert på en sann historie om en jente, Beatrice Cenci, som i 1599 tok livet av sin misbrukende far, og rettssaken som fulgte. Filmen var et krast angrep på staten og kirken, og viste Fulcis hat overfor den katolske kirke. Filmen ble misforstått når den kom ut og skapte sterke reaksjoner, og Fulcis fremtidige karriere så ut til å henge i en tynn tråd.

Fulcis bestemte seg etter dette for å tone ned sitt politiske budskap og fulgte opp med filmer som var veldig kommersielle. Men i 1971 og 1972 regisserte han to gialli-filmer, *Una lucertolla con la pelle di donna* og *Non si sevizia un paperino*. Den første innholdt mye syretripping og hippier som drepte, og den andre inneholdt perverse katolikker og barnedrap. Begge disse ble veldig kontroversielle, men lønnsomme, og gjorde at Fulci ble svartelistet i en liten periode i hjemlandet Italia.

Men Fulci fant arbeide innen fjernsyn før han slo igjennom internasjonalt med *Zombi 2* i 1979 (en navnmessig oppfølger til George A. Romeros *[[Dawn of the Dead]]*, som het *Zombi* i Italia). Filmen inneholdt modig filming, stemningsfull atmosfære og ikke minst mye blod og gørr. 

Etter dette ble han regnet som en skrekkmester, og fulgte opp med flere filmer som gjorde at han ble sammenlignet med italias andre skrekkmester, Dario Argento. De to jobbet aldri sammen, og Fulci slengte stadig vekk med leppa mot Argento og hans arbeide. Det er disse filmene han er mest kjent for, selv om de ikke kan regnes som hans beste filmmessig. Men under all gørra i filmene, ligger det kommentarer på mye, som religion og livet i USA.

På midten av 80-tallet ble han rammet av diabetes og personlige problemer, og filmene hans bar preg av dette. Men han hadde lysglimt i filmer som *Murder Rock* i 1983 og *The Devil's Honey* i 1986. I en av sine siste filmer , 'Un gatto nel cervello'' fra 1990, spilte han selv hovedrollen som seg selv – en paranoid skrekkfilm-regissør som tror han er gal på grunn av sin store trang til sex og vold i filmene sine. Filmen hadde et begrenset budsjett og ikke den beste filmingen, men er allikevel utrolig komisk. Fulci var en talentfull skuespiller, og han hadde gjerne biroller i sine egne filmer.

I 1996 døde Fulci etter å ikke ha tatt insulindosen før han la seg. Mange har spekulert i om det var bevisst, men ingenting er bevist.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Key West

**Key West** er en by i Florida Keys i Florida i USA. Byen er det sørligste punktet i Fastlands-USA og det vestligste tettstedet i Florida Keys.

## Befolkningsutvikling

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kate Ashfield

**Kate Ashfield** (født 28. mai 1972 i Birmingham i England) er en engelsk skuespiller mest kjent for sin rolle i filmen *[[Shaun of the Dead]]*.

Ashfield utdannet seg på Rose Bruford College, før hun begynte som skuespiller. For et internasjonalt publikum ble hun først kjent i 2004 gjennom den romantiske zombiekomedien *[[Shaun of the Dead]]*, men hadde allerede da rukket å bli nominert som beste skuespillerinne tre ganger for British Independent Film Awards. I 2000 for *[[The Low Down]]*, i 2001 for *[[Late Night Shopping]]* (som hun vant) og i 2004 for *[[This Little Life]]*. I 2004 vant hun også en Royal Television Society Television Award for sistnevnte film. I 2001 ble hun også utnevnt til en Shooting Star av European Film Promotion.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Julia Deakin

**Julia Margaret Deakin** (født 1952 i Gainsborough) er en britisk skuespiller kjent for sine mange TV-roller.

Hun ble født i Lincolnshire i England og hadde sin første TV-rolle i 1979 i TV-filmen *Follow the Star*. Hun ble først allmenn kjent i 1997 da hun spilte en rolle som Alan Partridges kjærlighetsinteresse i en episode av *[[Alan Partridge]]*. Senere oppnådde hun kultstatus som huseieren Marsha i serien *[[Speisa]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nira Park

**Nira Park** (født 1967) er TV- og filmprodusent mest kjent for seriene *[[Ei selsom sjappe]]* og *[[Speisa]]*, og filmen *[[Shaun of the Dead]]*.

Park jobbet i The Comic Strip Limited mellom 1989 og 1995. I juni 1995 dannet hun Big Talk Productions Limited, og begynte å produsere gjennom dette firmaet. Variety omtalte henne som en av «Top Ten Producers To Watch 2005», og hun har blitt kåret til en av «Breakthrough Brits» av UK Film Council.

## Filmer Nira Park har produsert
* *[[Them (film)]]* (2007)
* *[[Scott Pilgrim's Precious Little Life]]* (2006) 
* *[[Hot Fuzz]]* (2006)
* *[[Middle of Nowhere]]* (2006) 
* *[[Shaun of the Dead]]* (2004)

## TV-serier/filmer Nira Park har produsert
* *[[La Traviata (film)|La Traviata]]* (2007) 
* *[[Captain V]]* (2002) 
* *[[Ei selsom sjappe]]* (2000) 
* *[[Citizen Kaye]]* (2000) 
* *[[Speisa]]* (1999) 
* *[[Collectors (TV-film)|Collectors]]* (1999) 
* *[[You Are Here (TV-film)|You Are Here]]* (1998) 
* *[[Festival of Fun]]* (1998) 
* *[[Rock Wives]]* (1996)
* *[[Travels with My Camera]]* (1996) 
* *[[The Glam Metal Detectives]]* (1995)

## Eksterne lenker
* 
*
Hornsikader

**Hornsikader** eller **tornsikader**, (Membracidae), er en familie plantesugerne (Auchenorrhyncha). Bare 1 art i Norge, i verden er det ca. 2&nbsp;500 arter.

Navnet kommer av ryggskjoldet, en spesielle hornlignende bakoverrettet forlengelsen av forbrystets ryggside (*pronotum*), som ofte er lengre enn bakkroppen (*abdomen*). Hos noen arter (ikke norske) ligner ryggskjoldet en torn, som kan være både lang og spiss. Ryggskjoldet er nok en god kamuflasje fordi, når hornsikaden sitter på en grein, kan den være vanskelig å oppdage. Beina er korte, slik at kroppen kommer tett inntil planten den sitter på. Derfor kan den ligne på en liten utvekst på planten. 

I likhet med noen andre plantsugere, utsondrer hornsikadenymfene honningdugg, som er godsaker for maur. Maur og hornsikader lever i mutualisme, en gjensidig fordel av hverandre. Hornsikader får beskyttelse, mauren får honningdugg.

Hornsikader lever på litt lune og soleksponerte steder, der de suger plantesft av urter og trær. 

Plantesugere har ufullstendig forvandling, det er ikke noe puppestadium. Stadiene før voksent individ kalles nymfer.  

## Systematisk inndeling / europeiske arter
Det er bare 1 art i Norge.

* **[[Vingede insekter]]** (Pterygota)
** Nebbmunner (Hemiptera)
*** underorden **[[Plantesugere]]** (Homoptera) (parafyletisk)
**** gruppe **Sikader** (Auchenorrhyncha)
***** Membracoidea
****** Dvergsikader (Cicadellidae)
****** Hornsikader (Membracidae)
******* underfamilien Centrotinae
******** *[[Centrotus chloroticus]]* Fairmaire, 1851
******** **[[Hornsikade]]**, *[[Centrotus cornutus]]* (Linnaeus, 1758) – er den eneste arten i denne familien i Norge og kalles bare for hornsikade.  Den er 7-10&nbsp;mm lang, og er ikke til å forveksle med noe annet, på grunn av det lange ryggskjoldet, det bratte hodet, samt at munnen er stikkende og sugende.  Dette skiller denne plantesugeren fra alle andre plantesugere.
******** *[[Gargara genistae]]* (Fabricius, 1775)
******* underfamilien Darninae
******* underfamilien Endoiastinae – trolig den mest primitive gruppen innen familien
******* underfamilien Heteronotinae
******* underfamilien Membracinae
******* underfamilien Oxyrhachinae
******** *[[Oxyrhachis capeneri]]* Izzard, 1953
******* underfamilien Smiliinae
******** *[[Stictocephalus bisonia]]* Kopp & Yorke, 1977 – nordamerikansk art som har spredt seg i sør- og mellom-Europa
******* tre underfamilier som er tvilsomme
******** Centronodinae – bør kanskje regnes til Centrotinae
******** Nicomiinae – bør kanskje regnes til Centrotinae
******** Stegaspidinae – sannsynligvis en gruppering av arter som ikke er nært beslektet med hverandre

## Eksterne lenker
* 
* Tree of Life - Hornsikader, (Auchenorrhyncha) engelskspråklig
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
* Billedgalleri over nordamerikanske arter
Liste over Nord-Koreas statsoverhoder

**Nord-Koreas president** er en tittel som bare en person har hatt siden den nordkoreanske statens proklamasjon 1948. Formannen for Den øverste folkeforsamlingens stående komité utførte 1948–1972 statsoverhodets seremonielle oppgaver. I perioden 1972-1984 innehadde Kim Il-sung tittelen «president». Etter sin død har Kim Il-sung innehatt tittelen «evig president». Presidentposten var vakant fram til konstitusjonen av 1998 trådte i kraft. Deretter ble presidenten for Den øverste folkeforsamlingens presidium *de facto* seremonielt statsoverhode. 

## 1948–

Kim Il-sungs sønn Kim Jong-il og sønnesønn Kim Jong-un får sin politiske posisjon gjennom sine verv i Den nasjonale forsvarskommisjonen. Etter Kim Jong-ils død i desember 2011 ble lederposisjonen overlatt til hans sønn Kim Jong-un.

## Se også
* Liste over nordkoreanske statsministre
* Liste over Koreas monarker
* Nord-Koreas leder

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over Nord-Koreas statsministre

Under følger en **liste over [[Nord-Korea|Nord-Koreas]] statsministre**:

## Se også
* Liste over Nord-Koreas statsoverhoder
* Liste over Koreas monarker
* Generalguvernør av Korea
* Liste over Nord-Koreas utenriksministre

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sør-Koreas president

**Sør-Koreas president** er landets statssjef. Presidenten blir direkte valgt for en periode på fem år og er landets øverste representant og øverstkommanderende. Statsministeren blir utpekt av presidenten og leder regjeringen, som består av mellom 15 og 30 medlemmer.

Presidentens valgperiode har vært fem år siden 1988. Tidligere var den fire år fra 1948 til 1971 og syv år fra 1971 til 1988.

Presidentresidensen er Det blå huset (Cheongwadae) i Seoul.

## Politisk drama desember 2024–april 2025
Den 3. desember erklærte den sittende presidenten Yoon Suk Yeol unntakstilstand i Sør-Korea med hjemmel i landets militærlov. Han påberopte seg rett til dette fordi Nord-Korea representerte en akutt trussel mot landet. Dette vakte en storm av protester blant sørkoreanere, og folk tok til gatene for å protestere. Den 14. desember 2024 reiste nasjonalforsamlingen riksrettssak mot Yoon, som ble midlertidig avsatt i påvente av gjennomføringen av riksrettssaken. Statsminister Han Duck-soo ble midlertidig utnevnt til president. Han Duck-soo ble selv midlertidig avsatt som følge av at det ble reist riksrettssak mot ham også den 27. desember 2024; da ble visestatsminister Choi Sang-mok utnevnt til fungerende president. Den 24.&nbsp;mars 2025 ble Han Duck-soo imidlertid gjeninnsatt av Sør-Koreas *Constitutional Court*. Den samme domstolen avsatte den valgte presidenten Yoon Suk Yeol den 4.&nbsp;april 2025, i forbindelse med at domstolen stadfestet riksrettstiltalen mot ham. Dette førte til at presidentembetet ble stående ubesatt frem til det ble gjennomført et nytt presidentvalg den 3.&nbsp;juni 2025, da Det demokratiske partiets kandidat Lee Jae-myung ble valgt til ny president. Han tiltråde embetet den 4.&nbsp;juni 2025. 

## Presidenter i eksil (1919–1948)

## Republikken Korea (1948–d.d.)

;Noter
#Koreas eksilregjering var en regjering i eksil i Shanghai i Kina. Dagens sørkoreanske statsdannelse mener å være en forlengelse av denne, men eksilregjeringen ble aldri internasjonalt anerkjent.
#Hong Jin er også kjent som Hong Myun-hui ().
#Heo Jeong (, 1896&ndash;1988) var fungerende regjeringssjef fra 26. april til 13. august 1960, etter at opprøret styrtet regjeringen i april 1960.
#Etter 16. mai-kuppet i 1961 frem til 1962 hadde Park Chung-hee den reelle makten som formann i Rådet for nasjonal gjenoppbygging. Fra 24. mars 1962 til 17. desember 1963 var han fungerende president.
#Var (som statsminister) fungerende president fra 26. oktober til 6. desember 1979
#Fra 13. mars til 13. mai 2004 fungerte statsminister Goh Kun (, 1938&ndash;) som president

## Referanser


## Se også
* Sør-Koreas politiske system
* Valg i Sør-Korea
* Liste over Sør-Koreas statsministre
* Liste over Koreas monarker
* Generalguvernør av Korea

## Eksterne lenker
* 
* Den sørkoreanske presidentens nettsted (engelsk)
* Tidligere presidenter (engelsk)
* Tidligere presidenter (koreansk)
Hornsikade

**Hornsikade** eller **tornsikade**, (*Centrotus cornutus*) er den eneste norske arten i familien hornsikader (Membracidae). Navnet kommer av det lange bakoverrettede ryggskjoldet. Det lange ryggskjoldet og det bratte hodet, skiller denne plantesugeren fra alle andre plantesugere, og den er ikke til å forveksle med noe annet insekt. 

## Utseende
Hornsikade er mellom 7-10&nbsp;mm lang. Brystpartiet (thorax) er nær helt svart på farge og besatt med korte gylne hår. Ryggskjoldet er god kamuflasje, og når hornsikaden sitter på en grein, kan den være vanskelig å oppdage. Fordi beina er korte, slik at kroppen kommer tett inntil planten den sitter på. Derfor kan den ligne på en liten utvekst på planten. Hos noen arter (ikke norske) ligner ryggskjoldet en torn, som kan være både lang og spiss, og dette er nok en god kamufasje. 


Fil:Centrotus cornutus 1.jpg
Fil:Centrotus cornutus 2.jpg
Fil:Centrotus cornutus 3.jpg


Beina virker korte i forhold til resten av kroppen, og mangler iøynefallende særtrekk, som spesielle børster, sporer eller torner. Alle bein har tre fotledd hver (tarsi). De er brunlige, utenom lårene ('coxa) som er mørke. 

Vingene holdes taklagt bakover kroppen i hvile og er gjennomskinnelige. De fremste, brunlig røkfarget med tydelig ribbenett, de bakre vinger er uten farge. 

Fasettøynene er store, sjokoladebrune (på tørt materiale) Fasettøynene, og det er to små punktøyne (*ocelli*) midt i pannen, mellom fasettøynene. 

Munndelene er formet som en sugesnabel (rostrum) og den ligger bakover bøyd, mellom fremste lår, når den ikke er i bruk. 

## Levevis
Hornsikaden lever på litt lune og soleksponerte steder, der det er løvskog, med noen åpne partier. Den suger plantesaft av tistler, timotei, tornebusker, selje, poppel, hassel og osp. Bjørk er heller ikke uvanlig.

Munnen er stikkende og sugende og brukes til å stikke inn i planter og bladnerver av trær, for å suge plantesaft.  

I likhet med noen andre plantesugere, utsondrer hornsikadenymfene honningdugg, som er godsaker for maur. Maur og hornsikader lever i symbiose, et avhengighetsforhold til hverandre. Hornsikaden får beskyttelse, mauren får honningdugg.

Eggene legges på plantevev. Nymfene mangler ryggskjold, men kan ha pigger eller lignende. De har fem hudskift før de er utvokste og kjønnsmodne (imago). I Norge ser det ut til at nymfene overvintrer kanskje et par ganger før de er utvokst. Hornsikaden har ufullstendig forvandling. 

## Eksterne lenker
* 
* Tree of Life - Hornsikader, (Auchenorrhyncha) engelskspråklig
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
British European Airways

**British European Airways**, eller **BEA**, var et britisk flyselskap

BEA ble stiftet ved lov («Act of Parliament») i 1946. Selskapet hadde sine ruter på det europeiske kontinentet og til byer i Nord-Afrika foruten på en rekke britiske byer. BEA var den gang det største, innenlandske flyselskapet.

Selskapet var også den første kunden for mange britiskbygde fly på 1950- og 1960-tallet, bl.a Vickers VC.1 Viking,Vickers Viscount, Vickers Vanguard, BAC 1-11 og Hawker-Siddeley Trident. BEA opphørte i 1973 da det ble slått sammen med British Overseas Airways Corporation, BOAC, og dannet British Airways.

## Referanser


## Eksterne lenker
* BEAs rutetabeller 1946-1963
Daniel Haakonsen

**Daniel Haakonsen** (1917–1989) var en norsk litteraturviter og professor ved Universitetet i Oslo fra 1966. I 1951 tok han doktorgrad på en avhandling han kalte *Skabelsen i Wergelands diktning*.

I studietiden konverterte Haakonsen til katolisismen; han ble opptatt i kirken av dominikanerpater Ambrosius J. Lutz i 1942.  Han var den ene av to norske legmannsutsendinger til Det andre Vatikankonsil i Roma i 1960-årene.

Han var den første redaktøren i Universitas, mens Henrik Ibsens liv og forfatterskap preget meget av hans akademiske virksomhet.

Han var gift med litteraturviteren Vigdis Ystad.

## Bibliografi

## Referanser


## Eksterne lenker
* Daniel Haakonsen i Norsk biografisk leksikon
* Daniel Haakonsen i Store norske leksikon
* Daniel Haakonsen på Bokhylla
Gloucester Road undergrunnsstasjon

**Gloucester Road** er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den betjener linjene Circle, District, og Piccadilly. Stasjonen ligger i kollektivsone 1. Vest for Gloucester Road skilles Circle- og District-linjene lag etter å ha delt spor fra Tower Hill.

Området rundt stasjonen har et godt utvalg av restauranter, puber og turisthotell.

|}
## Eksterne lenker
* Gloucester Road Underground Station  Transport for London  (Engelsk)
Spread Your Wings

«**Spread Your Wings**» er en sang av det britiske rockebandet Queen, fra plata deres fra musikkåret 1977, *[[News of the World]]*. Den ble utgitt som A-siden på singelen «Spread Your Wings/Sheer Heart Attack» i musikkåret 1978. Sangen er en rockeballade skrevet av bassist John Deacon. Deacon spiller i sangen piano og bassgitar, Freddie Mercury synger, Brian May spiller gitar og Roger Taylor spiller trommer. Når Queen framførte sangen på konserter var det imidlertid Mercury som spilte piano.

Sangteksta beskriver en ung mann ved navn Sammy som var vaskehjelp på «Emerald Bar». Han er i ei krise og vurderer sjølmord, muligens på grunn av sjefen hans, som alltid gjør narr av drømmene hans. Sangens forteller (sangeren) prøver å få ham i godt humør, og sier han skal «spre sine vinger og fly vekk».
Hammer to Fall

«**Hammer to Fall**» er en hardrocksang fra 1984 av det britiske rockebandet Queen, skrevet av gitarist Brian May. Den blei utgitt på plata *[[The Works]]*.

Sangteksta refererer til den kalde krigen, tiden da bandets medlemmer vokste opp:

:*For we who grew up tall and proud*
:*In the shadow of the mushroom cloud*
:*Convinced our voices can't be heard*
:*We just wanna scream it louder and louder and louder*

Sangen inneholder også referanser til døden og at det er uunngåelig:

:*Rich or poor or famous*
:*For your truth it's all the same (oh no oh no)*
:*Lock your door the rain is pouring*
:*Through your window pane (oh no)*
:*Baby now your struggle's all in vain*

Dette ble endelig avklart etter at Brian May skreiv på sin nettside at «Hammer to Fall er egentlig om liv og død, og at døden egentlig er en del av livet. […] Hammeren er bare et symbol på mannen med ljåen som gjør jobben sin!»

Sangen var populær på konserter, og blei spilt blant annet på Live Aid og Wembley-konserten i 1986. I 2005 blei den framført av Queen + Paul Rodgers der første del av sangen var en sakte ballade.

## Referanser
BMD

**BMD** kan blant annet sikte til:

* BMD-1, russisk stridsvogn fra 1969.
* BMD-2, russisk stridsvogn fra 1985.
* BMD-3, russisk stridsvogn fra 1990.
* ISO 4217-koden til bermudisk dollar.
Bergen-Hardanger-Voss Billag

**Bergen-Hardanger-Voss Billag AS** (BHV) ble stiftet 1. januar 1978. Det nystartede selskapet overtok konsesjonene til Bergen-Hardanger Billag, Bergen-Dale-Voss Billag, Voss-Stalheim-Gudvangen Automobillag og konsesjonen som NSB hadde på strekningen Voss-Granvin. Fra 1980 overtok selskapet også Teigdalen Billag.

Selskapet drev bilruter på strekningene Bergen – Hardanger over Kvamskogen (i samkjøring med H.S.D. Bilane), Bergen – Voss over Dale, og strekningen Bergen – Tysse – Eikelandsosen. 

BHV var et velrenommert selskap med gjennomgående høy standard på bussmateriellet. Derfor var de hvitstripete blå bussene populære å leie for selskap og grupper som skulle på tur i inn- og utland. En periode samarbeidet BHV og Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap om turkjøring under paraplyen Unitur, men BHV valgte etterhvert å stå utenfor dette samarbeidet.

Hovedkontoret lå på Kronstad i Bergen, med lokalavdelinger i Arna og kommunene Samnanger, Kvam, Vaksdal og Voss. I tillegg til vanlig rute-, skole- og turkjøring, var BHV involvert i noe godstransport. 

Selv om NSB var største aksjonær i selskapet, klarte de aldri å få full kontroll med det. I 1997 ga de opp og solgte aksjene sine til den nest største aksjonæren, HSD. Som heleid datterselskap skiftet BHV navn til HSD Buss, og etterhvert ble all busstrafikken i HSD-konsernet overført til det «nye» selskapet. 

## Omgang av selskapets virksomhet
Ved oppstarten i 1978 hadde selskapet 102 busser, 7 lastevogner, 3 kombinertbusser, og 3 andre vogner. Det var i alt 150 heltidsansatte.

## Galleri

Fil:Bergen-Hardanger-Voss Billag As.jpg
Fil:Bergen–Hardanger–Voss Billag (BHV) uniform og pengetaske.jpg|Uniform og pengetaske fra BHV, utstilt på Antons Kulturhistoriske Senter.


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Info frå Bergen Hardanger Voss Billag
NRK Rogaland

**NRK Rogaland** er NRKs distriktskontor i Rogaland fylke. Kontoret har hovedkontor på Ullandhaug i Stavanger, og lokalkontor i Haugesund. Distriktsdirektør er fra 2008 Ragnar Christensen. NRK Rogaland har i dag 60 ansatte og driver daglige radio- og tv-sendinger. Distriktskontoret ble opprettet i 1934. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Historia til NRK Rogaland
Statiner

**Statiner** (HMG-CoA-reduktasehemmere) er betegnelsen på legemidler som benyttes for å redusere blodets innhold av kolesterol med formål å forebygge aterosklerose (åreforkalkning). Nyere norsk forskning viser at behandlig med statiner øker levetiden for pasienter med kronisk obstruktiv lungesykdom (KOLS).. 

Statiner hemmer virkningen av enzymet hydroksymetyl-glutaryl-koenzym A-reduktase som er det hastighetsbestemmende enzym i kolesterolsyntesen. Kolesterolsyntese foregår i alle kroppens celler, men det kolesterol som tilføres blodbanen stammer hovedsakelig fra leveren. Statiner tilføres i tablettform. De brukes hovedsakelig av personer med arvelig forhøyet kolesterolnivå i blodet og personer med tidligere gjennomgått hjerte- og karsykdom eller med økt risiko for å utvikle slik sykdom. Statiner må forskrives av lege. Det er vist i flere kontrollerte studier at statiner forsinker utviklingen av arterisklerose og derved virker livsforlengende. Forskningen er imidlertid ikke entydig. Ifølge en metastudie fra det anerkjente Cochrane Library, mangler det vitenskapelige bevis for at slike medisiner reduserer risikoen for å dø av hjerte/karsykdommer - med mindre man har påvist hjerte/karlidelser. Forskerne har gjennomgått 14 publiserte studier med tilsammen 34&nbsp;272 deltakere .

Ettersom produksjonen av kolesterol skjer når man sover, blir effekten av statiner størst dersom de tas på kvelden.

400&nbsp;000 mennesker i Norge bruker i 2008 ulike typer statiner, blant dem simvastatin. Om lag 10&nbsp;000 bruker Ezetrol som kom på markedet cirka i 2002, men statiner har vært på markedet i 20 år.. Det amerikanske legemiddelverket (FDA) gikk i 2011 ut med en advarsel om at simvastatin som alle andre legemidler kan gi bivirkninger, i sjeldne tilfeller alvorlige. De uttalte også at det var manglende bevis for reduksjon av dødsrisiko for pasienter uten hjerte- og karlidelser
I forbindelsen med dette uttalte Professor ved Oslo universitetssykehus at det var liten grunn til å frykte medisinen og at bruken var bra for folkehelsa. 

Ezetrol blokkerer absorberingen av kolesterol i magen, statiner blokkerer produksjonen av kolesterol i leveren og øker antall LDL-reseptorer i lever. Det er meningen å kombinere Ezetrol med statiner i en eventuel behandling.

## Eksempler på statiner
*Atorvastatin
*Fluvastatin
*Lovastatin
*Pravastatin
*Simvastatin

## Referanser
Vigo (internettportal)

**Vigo** er en internettportal for søking til videregående opplæring i skole og bedrift, fagskoleutdanning og videregående opplæring for voksne og realkompetansevurdering.

Vigo er eid av Vigo IKS som er et interkommunalt selskap, og er et samarbeid mellom alle fylkene i Norge i tillegg til Oslo kommune. Selskapet ble stiftet i 2012, og har 4 ansatte og hovedkontor i Skien.

10. juli 2012 ble nettstedet trolig utsatt for et tjenestenektangrep mot de sentrale serverne som har kontroll over distribusjon av resultatene for inntaket til videregående opplæring.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vigo.no
* Vigo IKS
MF «Haram»

**MF** **«Haram»**, tildligere **«Austevoll»,** er en bilferge bygget i 1979 for Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap / HSD og i ettertid/2022 ble solgt til Torghatten Nord. 

Haram med navnen Austevoll i Sunnmøre har gått i rutefart på sambandet Skjeltene–Lepsøya–Haramsøya, og Larsnes-Kvamsøy-Åram-Voksa, plus Årvika-koparneset for Norled.

I 2022 ble fergen solgt til Torghatten Nord og byttet navn til *«*Haram*»* og er per desember 2025 i drift på ferjesambandet Brattvåg–Dryna.

## Historie
*1979: Juni: Levert som «Austevoll» for HSD, Bergen
*1994: September: Ommålt: 769 BT, 253 NT
*2001: Juni: Rederiet omdøpt HSD Sjø AS, Bergen
*2006: November: HSD ASA fusjonerer med Gaia Trafikk og tar navnet Tide
*2007: Fjerna hengedekk gjort 65 Pbe om til 50 Pbe
*2012: Rederiet omdøpt til Norled
*2022: Solgt til Torghatten Nord. Nytt navn *«*Haram*»*.
*2023: Brattvåg -Dryna

## Skipet
MF *«Haram»* var byggnummer 657 ved Båtservice Verft AS i Mandal og ble overlevert i juni 1979. Ved overlevering var tonnasjen 483 bruttoregistertonn og 208 nettoregistertonn. I september 1994 ble hun ommålt til 769 bruttotonn og 253 nettotonn. Hovedmaskinen er en firesylindret totakts EV dieselmotor bygd av Wichmann Motorfabrikk AS på Rubbestadneset.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 

* Skipsregistrene om fartøyet
Inger Margrethe Gaarder

**Inger Margrethe Gaarder** (1926–1993) var en norsk forfatter, rektor og pedagog. 

Gaarder arbeidet som lærer i Oslo og var øvingslærer ved Sagene lærerskole. Hun skrev lærebøker og flere barne- og ungdomsbøker, blant annet om barn i fremmede kulturer. Den første skjønnlitterære barneboken, *Nikolai begynner på skolen*, kom i 1977. Gaarder mottok Cappelenprisen i 1986 og IBBY Norges Askeladdprisen i 1991.

Gaarder var medlem av Kringkastingsrådet.

Inger Margrethe Gaarder var gift med rektor Knut Gaarder. Hun var mor til forfatteren Jostein Gaarder og musikeren Helge Gaarder.

## Bibliografi (utvalg)
* 1970 – *Skoledemokrati i praksis*
* 1970 – *Gud og verden*
* 1977 – *Nikolai begynner på skolen* (skjønnlitterær debut)
* 1978 – *Du er stor gutt nå Nikolai*
* 1979 – *Sagn og eventyr fra Sri Lanka*
::- *Seks indiske eventyr*
::- *Barna i Sri Lanka*
::- *Barna og kokospalmen*
* 1981 – *Gud og verda*	
:: – *Med blomsterkrans i håret*
:: – *En uke med Savitri*
* 1982 – *Flytte nå igjen?*
* 1983 – *«Allahu akbar» .. Gud er størst*
::- *Jesus – Guds sønn*
* 1984 – *Hvem kan glemme dette – barn i Terezin 1941-45*
* 1986 – *Aldri mer!*
* 1987 – *Fortelleren i landsbyen nærest jungelen*
* 1988 – *Oppbrudd*
* 1992 – *Trollskap og draugemål*
:: – *Tilbake til Tarzan*
* 1993 – *Den forheksede selen*

## Referanser
Gran Paradiso

**Gran Paradiso** (fransk: *Grand Paradis*) er det høyeste fjellet i Gran Paradiso-massivet, som hører til De grajiske Alper. Fjellet ligger i regionen Aostadalen (Valle d'Aosta), nordvest i Italia. Fjelltoppen er nær Mont Blanc og grensen til Frankrike, men hele fjellet ligger på italiensk side.

Fjellets høyeste tind på 4061&nbsp;moh. ble besteget for første gang 4. september 1860 av *J. J. Cowell, W. Dundas, J. Payot og J. Tairraz*. I dag blir fjellet ansett som forholdsvis enkelt å bestige, bortsett fra de siste 60 metrene før toppen. Klatringen starter som oftest enten fra *Rifugio Chabod* eller *Rifugio Vittorio Emanuele*. Sistnevnte har fått navnet sitt fra Viktor Emanuel II av Italia, som opprettet *Gran Paradiso royal reserve* i 1856, det som i dag er Nasjonalparken Gran Paradiso.

## Eksterne lenker

* Gran Paradiso på Distantpeak.com
* Fotogalleri (tysk)
* Panorama over Gran Paradiso
* Utsikt til de Graianske Alper med Gran Paradiso, fra Petite Chenalette
Narmacil II

**Narmacil II** var en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard.

Han var den 29. kongen av det store landet Gondor og var sønn av kong Telumehtar. Narmacil overtok tronen av Gondor i året 1850 i det tredje tidevervet.

I de 6. året av hans korte regjeringstid var det en føderasjon av austringer, som ble kalt *Vognfolket*, som angrep Gondors og terroriserte på den østre banken av elva Anduin. Narmacil marsjerte til Rhovanion for å kjempe mot inntrengerne, men ble slått av dem og drept. 

Han ble etterfulgt av sin sønn Calimehtar, i året 1856 T.T.
MF «Sunnhordland»

**MF «Honningsvåg»**, **MF «Sunnhordland»** (2000–2008), nå **MF «Gökçeada I»** er en bilferge bygget i 1993 for Finnmark Fylkesrederi og Ruteselskap, Hammerfest. Det er søsterferge til MF «Vikingen», MF «Hardingen», MF «Svanøy» og MF «Møysalen». Fergen er eid av rederiet Unicorn Petrol Ve Kimya Tic Sa i Tyrkia.

## Tidslinje
*1993  - Levert som **MF «Honningsvåg»** for Finnmark Fylkesrederi & Ruteselskap. Det var Radio Nordkapps lyttere som bestemte navnet etter en avstemning. Flaggstat:  Hammerfest
*1995 - Rederiet omdøpt Finnmark Fylkesrederi og Ruteselskap AS.
*1999 - Nordkapptunnelen åpnet.
*2000 - Solgt til Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap, og omdøpt til **MF «Sunnhordland»**. Flaggstat:  Bergen
*2000 - Satt inn i Halhjem - Sandvikvåg.
*2001 - Rederiet omdøpt til HSD Sjø AS.
*2001 - Forsatt på Halhjem - Sandvikvåg.
*2006 - Rederiet omdøpt til Tide Sjø AS.
*2006 - Lagt i opplag.
*2007 - Var i kort periode mellom Valevåg – Skjersholmane mens Bømlafjordtunnelen var stengt.
*2007 - Lagt i opplag. Rederiet, Tide Sjø, la den senere ut til salgs.
*2008 - Solgt til det tyrkiske rederiet Unicorn Petrol Ve Kimya Tic Sa, og omdøpt til **MF «Gökçeada I»**. Flaggstat:  Istanbul
*2020 - Fortsatt i drift; trafikkerer i Istanbul.

## Skipet

MF «Honningsvåg» var byggnummer 47 ved Slipen mekaniske verksted i Sandnessjøen. Skroget ble bygd ved Brevik Construction i Brevik. Ved overlevering var tonnasjen 3&nbsp;780 bruttotonn, 797 nettotonn, og lasteevnen var 700 dødvekttonn. Hovedmaskinen er en sekssylindret firetakts dieselmotor bygd av Ulstein Bergen i Bergen. Oppgitt ytelse er 3&nbsp;000 hestekrefter.

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Telumehtar

**Telumehtar** var en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard.

Han var den 28. kongen av Gondor, og etterfulgte sin far, kong Tarondor, i år 1798 i det tredje tidevervet.
Hans regjeringstid var totalt uten spesielle hendelser, med unntak av den overraskende gjenerobrelsen av Umbar i 1810 T.T.. Etter dette tok han tittelen **Umbardacil** (*seirer over Umbar*).

Han ble etterfulgt av sin sønn, Narmacil II, i 1850 T.T..
Harold Wilson

**James Harold Wilson**, baron Wilson av Rievaulx, (født 11. mars 1916 i Huddersfield i West Yorkshire, død 24. mai 1995 i London) var en britisk politiker fra Labour Party som var  statsminister i Storbritannia fra 1964 til 1970 og igjen fra 1974 til 1976.

## Biografi
Wilson studerte økonomi ved University of Oxford og begynte i studietiden å interessere seg for politikk. Etter å ha arbeidet som statstjenestemann under annen verdenskrig ble han i 1945 innvalgt for valgkretsen Ormskirk i det britiske underhuset. Etter en valgreform i 1950 representerte han valgkretsen Hoyton ved Liverpool.

Han var medlem av Underhuset i årene 1945–1983. I 1947 ble Wilson handelsminister i Clement Attlees regjering. Han forlot regjeringen i 1951 som en protest mot Attlees sosial- og forsvarspolitikk. Han ble sentral i Labour venstrefløy, og var medlem av partiets sentralstyre fra 1952. Han var medlem av Labours skyggekabinett, som tiltenkt finansminister. Fra 1963 til 1976 var han formann i Labour, etter at Hugh Gaitskell overraskende døde i 1963. 

Labour vant ved parlamentsvalget 16. oktober 1964 et knapt flertall, og Wilson ble statsminister første gang. Etter en kort, men vellykket regjeringstid vant Labour en komfortabel majoritet på 99 mandater.

Hans første periode som statsminister innebar avskaffelse av dødsstraff, og mer liberale lover rundt sensur, homoseksualitet, abort og skilsmisse. Samtidig var det økonomiske vansker, med devaulering og i andre periode et ydmykende kriselån fra IMF.

Utenrikspolitikken under Wilson ble preget av kriser i de tidligere koloniene, spesielt i Rhodesia og Sør-Afrika. Wilson motstod presset fra USA om å sende styrker til Vietnam. Etterhvert som økonomien i Storbritannia forverret seg, sank imidlertid oppslutningen fra velgerne. Da meningsmålingene gikk bedre, skrev Wilson ut nyvalg. Labour tapte valget den 19. juni 1970, og Wilson ble etterfulgt som statsminister av Edward Heath. Tross det bitre nederlaget fortsatte Wilson som partileder og ble 6. mars 1974 statsminister på nytt, etter at Heath heller ikke hadde lykkes i å føre en politikk som førte til forbedring i landets økonomi.

16. mars 1976 erklærte Wilson overraskende sin avgang som statsminister og at han ville trekke seg helt fra politikken. Utenriksminister James Callaghan etterfulgte Wilson som statsminister den 5. april 1976. Wilson var likevel frem til 1983 innvalgt i parlamentet og ble deretter utnevnt til life peer som *Baron Wilson of Rievaulx*. Medlemskap i Hosebåndsordenen hadde han fått i 1976. Etter 1985 trakk han seg nesten fullstendig bort fra offentligheten.

## Se også
* Harold Wilsons bibliografi

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Postkolonialisme

**Postkolonialisme** er en betegnelse på et tverrfaglig studiefelt innenfor humaniora og samfunnsvitenskap.

«Postkolonialt» kan forstås som et beskrivende og temporært begrep, som betegner forholdene i tidligere kolonier etter avviklingen av kolonistyret. De fleste som beskjeftiger seg med fagfeltet vil imidlertid forholde seg til en videre definisjon:

Termen «postkolonialisme» betegner studiet av forhold som angår såvel tidligere kolonier, som tidligere kolonimakter – og ikke minst samspillet mellom de ulike partene. Studiene avgrenses ikke til tiden etter kolonialismens sammenbrudd.

Slike postkolonialistiske perspektiver knytter an til poststrukturalisme og postmodernisme, der Michel Foucaults diskurs-begrep og komplekse forståelse av makt, og Jacques Derridas dekonstruksjon er sentrale elementer.

Denne formen for postkolonialisme har møtt kritikk fra mer tradisjonelle (f.eks. marxistiske) fagkretser, der man ønsker klarere «frontlinjer» og distinksjoner mellom «undertrykker» og «undertrykt». Enkelte søker en mellomvei, der kompleks forståelse brukes til etablering av bevisst forenklede motsetningsforhold (s.k. «strategisk essensialisme»).

Som foregangsmenn innenfor postkoloniale studier nevnes ofte psykiateren Frantz Fanon og forfatteren Chinua Achebe. Etter at fagfeltet ble etablert, har litteraturviterne Edward Said, Gayatri Chakravorty Spivak og Homi Bhabha, og sosiologen og medieviteren Stuart Hall vært blant de mest markante bidragsyterne.

## Litteratur
*Stuart Hall: «When was the "Post-Colonial"? Thinking at the Limit», i  Chambers, Iain & Lidia Curti (red.): *The Post-Colonial Question. Common Skies, Divided Horizons*. London 1996
*Leela Gandhi: *Postcolonial Theory. A Critical Introduction*. New York 1998
*Ania Loomba: *Colonialism/Postconlonialism*. London 1998

## Eksterne lenker
* 
* Postkolonialisme; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
M42 Duster

**M42 Duster** er en amerikansk selvdrevet luftvernkanon.  Kjøretøyet bruker mange deler fra M41 Walker Bulldog lett stridsvogn, men er utstyrt med doble 40 mm maskinkanoner.  Det ble utviklet tidlig på 1950-tallet, og var i produksjon til 1956.  Siktingen foregår optisk, og det er ingen mulighet for å bruke radarsiktemidler.

Den har vært i tjeneste med Østerrike, Hellas, Guatemala, Jordan, Libanon, Taiwan, Thailand, Tunisia, Tyrkia og Venezuela.

I amerikansk tjeneste ble det etterfulgt av M163 Vulcan.  Produsenten var General Motors, og det ble laget over 3&nbsp;700.

## Varianter
* M42
* M42A1 – bruker AOSI-895-5 direkteinnsprøytet motor.

## Kilder
Foss, Christopher; *Jane's AFV Recognition Handbook*, Jane's, ISBN 0-7106-1043-2

## Eksterne lenker
*
Bergen Rød Valgallianse

**Bergen Rød Valgallianse** var et lokallag av Rød Valgallianse i Bergen kommune.

RV stilte første gang til kommunevalget i Bergen i 1975. Partiet har vært representert i Bergen bystyre siden 1979. Tradisjonelt har partiets liste fått størst oppslutning i noen av sentrumskretsene i Bergen. Partiet gjorde sitt beste lokalvalg i 1999, da listen fikk 6,4 % av stemmene. Ved kommunevalget i 2007 fikk partiet en oppslutning på 4,5 % og vant tre representanter i bystyret. Etter en splittelse i lokallaget, ble bystyregruppen i 2008 redusert til to. Lokallaget hadde da skiftet navn til Rødt Bergen.

Torstein Dahle har i en årrekke vært Bergen Rød Valgallianses fronfigur. Blant tidligere lokallagsledere er Aslak Sira Myhre.

## Eksterne lenker
* Valgresultat for kommunestyrevalgene 1975-2003 , Bergen kommune
* Rødt Bergen, lokallagets hjemmeside
* Bergen Rødt revner, Klassekampen, 11. april 2008
Brodd (Rosso)

**Brodd** er et blad som ble formelt utgitt av ROSSO, *[[ROSSO|Radikale og Sosialistiske Studenters Organisasjon]]*, i Bergen 1997-2000 og fra 2000 til 2005 som egen utgiver. Tidsskriftet var redigert av ulike redaksjonskollektiver. Bladet ble distribuert via post til Rossos medlemmer og abonnenter samt solgt ved større og mindre demonstrasjoner.

Brodd gikk i 2001 sammen med magasinet Ikkevold (utgitt av FMK) om å danne et alternativt mediesenter i Bergen. etter modell av Independent Media Center, og ut av dette mediesentersprang prosjektet Radio Ropert. Med verken det alternative mediesenteret eller Radio Ropert klarte å etablere seg som permanente institusjoner.
Liste over Russlands presidenter

**Liste over Russlands presidenter** er en liste over presidenter (russisk: Президент России) og statsledere med lignende posisjoner i Russland siden 1917.

Etter den russiske revolusjon i 1917 ble Sovjetunionens kommunistiske parti tildelt en «ledende rolle» som styrende organ i Sovjetunionen. Politbyrået var kommunistpartiets øverste ledelse, og hadde den utøvende makten. Kommunistpartiets generalsekretær ble derfor i Europa og USA omtalt som «Sovjetunionens leder». Kommunistpartiets «ledende rolle» som styrende organ ble opphevet av Mikhail Gorbatsjov den 13. mars 1990.

Formannen av det øverste sovjet i Sovjetunionen ble utnevnt av Politbyrået, med varierende titler. Tittelen «Sovjetunionens president» ble tatt i bruk av Mikhail Gorbatsjov den 15. mars 1990. Av denne grunn tilsvarte formannen av det øverste sovjet av Den russiske SFSR embetet president. Den siste formann av det øverste sovjet, Boris Jeltsin, ble også den første president av Den russiske føderasjon etter Sovjetunionens oppløsning.

## [[Liste over formenn av kommunistpartiet i Den russiske SFSR|Formenn av Kommunistpartiet i Den russiske SFSR]] (1956-1991)
Kommunistpartiet i Den russiske SFSR hadde en «ledende rolle» som styrende organ, og dets formann var derfor leder av Den russiske SFSR.

## Formenn av den [[Russiske SFSR]] (1917-1991)

I perioden 25. oktober &ndash; 9. november 1917 brukte  kommunistene vekselvis to forskjellige navn, på det som etter hvert ble hetende «det øverste sovjet»:
*«Den militære revolusjonskomité av Petrograd-konsilet for arbeidernes og soldatenes stedfortredere» (russisk: Военно-революционный комитет Петроградского Совета рабочих и солдатских депутатов og Всероссийский съезд Советов рабочих, Voenno-revolyutsionnyj komitet Petrogradskogo Soveta rabochikh i soldatskikh deputatov og Vserossijskij s'ezd Sovetov rabochikh)
*«Den all-russiske kongress for arbeidere, soldater og bøndenes stedfortredere» (russisk: Всероссийский съезд Советов рабочих, солдатских и крестьянских депутатов, Vserossijskij s'ezd Sovetov rabochikh, soldatskikh i krest'yanskikh deputatov)

## Presidenter av [[Russland|Den russiske føderasjon]] (1991&ndash;)

Russisk: Президент Российской Федерации (Prezident Rossijskoj Federatsii)

a  I perioden 10. juli 1991 – 25. desember 1991 tjente Jeltsin som president for Den russiske sovjetiske føderative sosialistrepublikk i Sovjetunionen.

## Se også
* Liste over Russlands statsministre
Spike (Buffy)

**Spike**, også kalt *William the Bloody*, er en fiktiv figur som ble skapt av Joss Whedon til TV-seriene *[[Buffy, vampyrenes skrekk]]* og *[[Angel (TV-serie)|Angel]]*. Figuren spilles av skuespilleren James Marsters.

## Figurens bakgrunnshistorie
Spike ble født i London i 1860 med fornavnet William (uautorisert etternavn: Pratt). I 1880 var William en sjenert gentleman som levde sammen med sin mor Anne og skrev mer eller mindre vellykket poesi, noe som gav ham kallenavnet *William the Bloody* ("bloody awful poetry"). Etter å ha fått kurven av den unge aristokraten Cecily møtte William mystiske *Drusilla*, som viste seg å være en vampyr og som forvandlet ham til det samme. William "vampet" etterpå sin egen dødssyke mor for å redde henne fra døden. Da moren som vampyr gjorde narr av William og ikke ville ha noe mer med ham å gjøre, ble han fortvilet og drepte henne. 

William og Drusilla dro fra London og ut i verden, i begynnelsen sammen med vampyrene Angelus og Darla. William slo om til et røffere språk og fikk en leken, fandenivoldsk holdning til jakt og drap. Snart begynte han å kalle seg Spike ("spiker"); han skal visstnok ha torturert sine ofre med togbanespikre. Drapet på to *vampyrjegere* gav ham et imponerende rykte. Den siste drepte han i New York i 1977.

## Spike i Sunnydale og L.A.

I 1997 (sesong 2 av *Buffy the Vampire Slayer*) kom Spike og Drusilla til den lille, kaliforniske byen Sunnydale, der Spike fikk et nytt prosjekt: å drepe sin tredje vampyrjeger, Buffy Summers. Flere mislykkede forsøk gjorde ham bare mer ivrig, men i 1999 (sesong 4) ble han tatt til fange av en hemmelig forskningsgruppe (The Initiative) som implanterte en brikke i hjernen hans. Alle senere angrep på mennesker førte til intense hodesmerter. Han kunne fremdeles skade monstre og demoner, og dette gjorde at han av og til valgte å kjempe på det godes side. Hatet til Buffy utviklet seg til en annen slags besettelse.     

Mot slutten av sesong 5 ble Spike et mer eller mindre godtatt medlem i Buffys "Scooby Gang" og fikk spesielt ansvar for å beskytte søsteren hennes. I sesong 6 innledet vampyren og vampyrjegeren et kort, men intenst, seksuelt forhold. Buffy avsluttet dette forholdet. For å "gi henne det hun fortjente" skaffet Spike seg en sjel og ble sentral i den siste kampen mot *The First Evil*. Han brant opp og døde, men ble gradvis levende igjen i sesong 5 av serien *Angel*. Selv om Spike og Angel (tidligere Angelus) så på hverandre som rivaler klarte de to til slutt å samarbeide i kampen mot det onde i L.A.

Spike blir i Buffy-universet regnet som en utradisjonell vampyr, følsom og romantisk til og med i sjelløs tilstand. I løpet av Buffy- og Angel-seriene var han både tøff og brutal storskurk, forførersk kjekkas, modig helt og komisk figur. Han ble veldig populær  blant fansen, og Joss Whedon kalte ham sin mest fullt utviklede karakter.

* Første opptreden: *School Hard* (Buffy)
* Siste opptreden:  *Not Fade Away* (Angel)

## Referanser
Howard Kendall

**Howard Kendall** (født 22. mai 1946 i Ryton-on-Tyne, død 17. oktober 2015 i Southport) var en engelsk fotballmanager og tidligere fotballspiller. Han spilte for Preston North End i FA-cup-finalen I 1964 og var den gang den yngste som hadde spilt en FA-cup-finale. 

## Spillerkarriere
Han ble solgt fra Preston til Everton FC for £80&nbsp;000 i 1967. Der ble han flyttet opp fra forsvar til midtbanen og dannet en fryktet trio sammen med Alan Ball og Colin Harvey. Med denne knallsterke midtbanen hadde Merseyside-klubben en rekke gode sesonger med seriemesterkapet i 1969/70 som det absolutte høydepunktet.

De påfølgende tre sesongene var Howard Kendall kaptein på Everton.

Han ble solgt til Birmingham City I 1974 og spilte senere også for Stoke City.

På tross av sitt, til tider, glimrende spill over en periode på 18 år fikk Kendall utrolig nok aldri sjansen på .

## Trenerkarriere
I 1979 ble Kendall ansatt som spillende manager for Blackburn Rovers. Der gjorde han sine saker godt og rykket blant annet opp til andre divisjon. Dette gjorde storklubbene interessert og i 1981 ble han ansatt som spillende manager i gamleklubben Everton. Han spilte imidlertid kun fire kamper før han la opp og ble manager på heltid.

I begynnelsen opplevde Kendall mye motgang, men i 1984 snudde tingene seg og Everton vant FA-cupen med 2-0 over Watford og tapte finalen i Ligacupen knepent mot byrivalen Liverpool FC.

Sesongen 1984/85 var Kendalls store år med Everton som vinnere både i serien og Cupvinnercupen samt tap i FA-cupfinalen mot Manchester United. Sesongen 1985/86 kom Everton på andreplass i serien og tapte FA-cupfinalen mot Liverpool

I 1986/87 var Everton nok en gang seriemestre og Kendall gikk inn i historien som tidenes mest suksessrike Evertonmanager.

På grunn av dødsfallene på Heysel Stadion var engelske klubber utestengt fra spill i Europacupene. Dette var årsaken til Kendall forlot Everton til fordel for Athletic Bilbao. Dette var ingen stor suksess og i 1989 var han tilbake på øyriket. Nå som manager for Manchester City. I november 1990 inntok han managerstolen i Everton for andre gang, men nå var magien borte og etter tre magre år trakk han seg fra stillingen i 1993.

Han ble ansatt som manager i Notts County i 1995, men fikk sparken etter mindre enn tre måneder. Ferden gikk videre til Sheffield United, men i 1997 gjorde han et tredje forsøk på å vinne heder og ære med Everton. Han greide å styre skuta unna nedrykk med et nødskrik, men i 1998 var også denne perioden på Goodison Park over.

Kendall er en av kun ni menn som har blitt engelsk seriemester i fotball både som spiller og som manager.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Neil Kinnock

**Neil Gordon Kinnock**, baron Kinnock of Bedwellty in the County of Gwent, (født 1942) er en britisk politiker. Han var leder for det britiske arbeiderpartiet, Labour Party, i perioden 1983–1992; i perioden 1995–2004 var han medlem av Europakommisjonen.

Mellom 1999 og 2009 var han president for University of Cardiff og mellom 2004 og 2009 ledet han British Council. 

## Biografi
Etter studier i historie og pedagogikk ved universitetet i Cardiff ble Kinnock i 1970 innvalgt i det britiske underhuset for Labour. Han var formann for en rekke utvalg i parlamentet. I 1980 ble han medlem av Labours skyggekabinett. Han ble leder for opposisjonen i Underhuset og formann for Labour i 1983, mens Roy Hattersley ble nestleder. Etter å ha tapt to valg, sist i 1992 mot John Major, trakk han seg som opposisjonsleder.

I 1995 ble Kinnock medlem av Europakommisjonen, og hadde frem til 1999 ansvar for transport. Fra 1999 var han visepresident og hadde ansvar for administrasjon og forvaltning.

Neil Kinnock er nestleder i Den sosialistiske internasjonale. Han er gift med europapolitikeren Glenys Kinnock og har to barn. Deres sønn Stephen Kinnock er gift med den tidligere danske statsministeren, Helle Thorning-Schmidt, som også var leder for det danske sosialdemokratiske partiet. I 2005 ble Neil Kinnock utnevnt til *[[life peer]]* som baron Kinnock.

Kinnock ble i 2014 utnevnt til 2. klasse (sølv) av den sørafrikanske Ordenen O.R. Tambos følgesvenner for sin innsats mot apartheid.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*