Giuseppe Sarti

**Giuseppe Sarti** (døpt 1. desember 1729 i Faenza, død 28. juli 1802 i Berlin i kongedømmet Preussen) var en italiensk komponist, kapellmester og musikkpedagog. Han virket  flere år i Danmark.

Sarti debuterte som operakomponist i Italia da han var 21 år gammel og fikk snart et navn, særlig i Pesaro. Pietro Mingotti forsynte København med italiensk opera, ble kjent med Sarti og fikk ham med til København som kapellmester. 

Sarti kom til København i 1753 og gjorde raskt karriere. Med kortere eller lengre avbrytelser ble han værende i en årrekke inntil 1775. Han ble snart populær ved det danske hoff både med sine operaer og sine tallrike
instrumentalkomposisjoner. Han ble i 1755 utnevnt til kongelig kapellmester og ble også lærer for kronprinsen, den senere Christian VII. 

Etter et utenlandsopphold i perioden 1765—68 returnerte Sarti til København. Her avanserte han til overkapellmester og satte musikk til de første danske syngespill; *Soliman II*, 1770, *Tronfølgen i Sidon* 1771 av Bredal og som fikk en hard medfart av Peder Rosenstand-Goiske i *Den dramatiske Journal*.  Senere
satte han musikk til *Deucalion og Pyrrha*, *Aglaé ell. Støtten* og *Kærlighedsbrevene* mens han fortsatte
med sine italienske operaer og komponerte små franske syngespill for det franske hoffteateret. 

I 1770 overtok han Nationalteatret «den kongelige danske Skueplads» i entreprise. 

## Økonomiske problemer og landsforvisning
Med ganske betydelige tap måtte han trekke seg tilbake etter to sesongers forløp. Det ble nedsatt en kommisjon for å ordne hans ødelagte pengeforhold. Imidlertid hadde Sarti forsøkt å hjelpe seg selv ved å benytte sin innflytelse ved hoffet ved å skaffe et par embetssøkere fra Norge ansettelser. Dette hadde han mottatt penger for. 

Forholdet ble oppdaget og vakte stor skandale da en mengde personer var innblandet i affæren. Ved kommisjonsdommen i 1775 ble Sarti dømt til å ha «forbrutt bestilling og gods», men ble benådet med landsforvisning.

;Til Italia og Russland
Sarti dro tilbake til Italia, ble først direktør for konservatoriet Ospedaletto i Venezia som etterfølger av Sacchini og senere 1779—84 kapellmester ved domkirken i Milano. Fra denne perioden stammer Sartis berømmelse som operakomponist, operaene *Le gelosie villane, Farnace, Fra due litiganti il terzo gode, Giulio Sabino, Dorina* etc. 

I 1784 ble han kalt til Petrograd som hoffkapellmester hos Katharina II.  Etter en periode ble han opphøyet i adelsstanden og innrettet et italiensk konservatorium i Jekaterinoslav. Av helbredshensyn forlot han Russland i 1802 for å reise til sitt fedreland, men døde underveis i Berlin. 

Tallet på Sartis samtlige kjente operaer er langt over 50, dertil kommer en stor mengde kirkemusikk, deriblant et russisk *[[Te Deum]]* og salmer, instrumentalverker og et rekviem over Ludvig XVI av Frankrike.

## Referanser


## Kilder
* Oppslag av professor Angul Hammerich i Salmonsen  
:Litteratur benyttet av Angul Hammerich i Salmonsen:
:V.C. Ravn i *Biografisk Leksikon*, XIV; 
:Carl Thrane i *Sammelbände der internationalen Musik-Gesellschaft.*, 1902, III; 
:Findeisen i *Musikalische Altertümer*, Petrograd 1903; 
:G. Pasoloni: *Giuseppe Sarti*, Firenze, 1883.

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* 
*