Clémence Royer

**Clémence Royer** (født 21. april 1830 i Nantes, Loire-Atlantique, død 6. februar 1902) var en selvlært fransk forsker som foreleste og skrev om økonomi, filosofi, vitenskap og feminisme. Hun er best kjent for sin franske oversettelse av Charles Darwins *[[Artenes opprinnelse]]* i 1862.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Augustine-Clémence Audouard ble født 21. april 1830 i Nantes som eneste datter av Augustin-René Royer og Joséphine-Gabrielle Audouard Da hennes foreldre giftet seg sju år senere, ble navnet hennes endret til Clémence-Auguste Royer. Hennes mor var syerske fra Nantes, mens faren kom fra Le Mans og var kaptein og en legitimistisk rojalist. Etter at et opprør i 1832 ikke kunne gjenopprette Bourbon-monarkiet, ble familien tvunget til å flykte til Sveits hvor de tilbrakte 4 år i eksil før de returnerte til Orléans. Der ga faren seg til myndighetene og ble stilt for retten for sin del i opprøret, men ble til slutt frikjent.

Royer ble hovedsakelig utdannet av sine foreldre til hun fylte 10 år, da hun ble sendt til Sacré-Coeur-klosterets skole i Le Mans. Hun ble veldig hengiven, men var ulykkelig, og tilbrakte bare en kort tid på skolen før hun fortsetter sin utdannelse hjemme Da hun var 13 flyttet hun med foreldrene til Paris. Som tenåring utmerket hun seg med håndarbeid og likte å lese skuespill og romaner.

Faren hennes skilte seg fra moren og kom tilbake for å bo i hjembyen hans i Bretagne, og etterlot mor og datter i Paris. Hun var 18 år på tidspunktet for den franske revolusjonen i 1848 og ble sterkt påvirket av de republikanske ideene og forlot farens politiske overbevisninger. Da hennes far døde et år senere, arvet hun en liten del av eiendommen. De neste 3 årene av sitt liv ble tilbrakt i selvstudier som ga henne vitnemål i aritmetikk, fransk og musikk, og kvalifisering til å jobbe som lærer i en videregående skole.

I januar 1854 da hun var 23 år gammel, fikk hun opp en undervisningsstilling ved en privat pikeskole i Haverfordwest i sør-Wales. Hun tilbrakte et år der før hun returnerte til Frankrike i løpet av våren 1855, hvor hun i utgangspunktet underviste på en skole i Touraine, og deretter sent på våren 1856 ved en skole nær Beauvais. Ifølge selvbiografien hennes, var det i denne perioden hun begynte å stille spørsmål ved sin katolske tro.

### Lausanne
I juni 1856 forlot Royer sin karriere som lærer og flyttet til Lausanne i Sveits, hvor hun levde av inntektene av den lille arven hun hadde fått fra sin far. Hun lånte bøker fra folkebiblioteket og tilbrakte sin tid på å studere, først på opprinnelsen til kristendommen og deretter på ulike vitenskapelige temaer

I 1858, inspirert av et offentlig foredrag av den svenske forfatteren Frederika Bremer, ga Royer en serie på fire foredrag om logikk som kun var åpne for kvinner. Disse forelesningene ble veldig vellykket. Omtrent på denne tiden begynte hun å møte en gruppe landsforviste franske fritenkere og republikanere i byen. En av disse var Pascal Duprat, en tidligere fransk nestleder som levde i eksil, som lærte statsvitenskap ved Académie de Lausanne (senere universitetet) og redigerte to tidsskrifter. Han var 15 år eldre enn Royer, var gift og hadde et barn. Han skulle senere bli hennes elsker og far til hennes sønn.

Hun begynte å hjelpe Duprat med hans avis* Le Nouvel Économiste,* og han oppmuntret henne til å skrive. Han hjalp henne også med å annonsere hennes forelesninger. Da hun begynte på en ny serie foredrag for kvinner, denne gangen på naturfilosofi vinteren 1859-1860, trykte Duprat sin Lausanne-utgiver, hennes første forelesning* Innføring i filosofi for kvinner.* Dette foredraget gir en tidlig registrering av hennes tanker og hennes holdninger til kvinners rolle i samfunnet. Duprat flyttet snart til Genève med familien sin, men Royer fortsatte å skrive anmeldelser av bøker for avisen hans, og bodde selv i Genève for en periode i løpet av vinteren 1860-1861.

Da den sveitsiske kantonen Vaud tilbudt en premie for beste essay om inntektsskatt i 1860, Royer skrev en bok som beskrev både historien og praksisen til skatten, og hun ble tildelt andrepremie. Hennes bok ble utgitt i 1862 med tittelen* Théorie de l'impôt ou la dîme social.* Den inkluderte en diskusjon om kvinners økonomiske rolle i samfunnet, og kvinners forpliktelse til å produsere barn. Det var gjennom denne boken at hun først ble kjent utenfor Sveits.

Våren 1861 besøkte Royer Paris og ga en rekke foredrag. Disse ble ledsaget av grevinnen Marie d'Agoult som delte mange av Royer sine republikanske synspunkter. De to kvinnene ble venner og begynte å korrespondere. Royer sendte lange brev med artikler som hun hadde skrevet for* Journal des Économistes.*

### Oversettelse av ''Artenes opprinnelse''
#### Første utgave

Det er ikke nøyaktig kjent hvordan Royer endte opp med å oversette Charles Darwins *[[Artenes opprinnelse]]*. Darwin var ivrig etter å få sin bok utgitt på fransk. Hans førstevalg av oversetter var Louise Belloc, men hun avslo hans tilbud da hun betraktet boken for å være alt for teknisk. Darwin hadde også blitt kontaktet av franskmannen Pierre Talandier, men Talandier hadde ikke vært i stand til å finne en utgiver for å håndtere boken. Royer var kjent med tekstene til Jean-Baptiste Lamarck og Thomas Malthus, og innså betydningen av Darwins arbeid. Hun kan også ha blitt involvert på grunn av sine nære forbindelser med en fransk forlegger, Guillaumin. Vi vet fra et brev datert 10. september 1861 at Darwin ba sin engelske forlegger Murray, om å sende en kopi av den tredje utgaven til *Mlle Clémence-Auguste Royer, 2 Place de la Madeline, Lausanne, Sveits*. Hun hadde ifølge brevet avtalt med en fransk utgiver om en fransk oversettelse.
René-Édouard Claparède, en sveitsisk naturforsker som foreleste ved Universitetet i Genève, tilbød seg å hjelpe henne med formalitetene i biologi.

Royer gikk ut over sin rolle som oversetter og inkluderte et langt forord (60 sider) og detaljerte forklarende fotnoter. I forordet hennes utfordret hun troen på religiøs åpenbaring og drøftet anvendelsen av naturlig utvalg til den menneskelige rase, og hva hun så på som de negative konsekvensene av å beskytte de svake og syke. Disseeugeniske ideene skulle få henne kjent. Forordet fremmet også hennes begrep om progressiv evolusjon som hadde mer til felles med ideene til Lamarck enn med de av Darwin. I juni 1862, kort tid etter Darwin hadde mottatt en kopi av oversettelsen, skrev han i et brev til den amerikanske botanikeren, Asa Gray:

Jeg fikk for to eller tre dager siden, en fransk oversettelse av *Artenes opprinnelse* ved en Madelle. Royer, som må være en av de flinkeste & underligste kvinner i Europa: er ildfull deist og hater kristendommen, og erklærer at naturlig utvalg og kampen for livet vil forklare all moral, menneskets natur, politisk & C & C!. Hun lager noen veldig nysgjerrige og god innspill, og sier hun skal utgi en bok om disse temaene, og en merkelig produksjon blir det.

Men Darwin synes å ha hatt tvil en måned senere, i et brev til den franske zoologen Armand de Quatrefages skrev han: «Jeg ønsker at oversetteren hadde kjent mer til *Natural History*, hun må være en smart og enestående dame, men jeg har aldri hørt om henne, til hun foreslo å oversette boken min». Han var misfornøyd med Royer sine fotnoter og i et brev til botanikerJoseph Hooker skrev han: «Nesten overalt i *Artenes opprinnelse*, når jeg uttrykker stor tvil, legger hun ved et notat som forklarer vanskeligheten eller sier at det ikke er noen! Det er virkelig rart hvor innbilske folk det er i verden, ...»

## Referanser