open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
2. divisjon fotball for kvinner

**2. divisjon fotball for kvinner** er den tredje øverste divisjonen i norsk fotball for kvinner. Divisjonen består fra 2023-sesongen av 28 lag fordelt på to avdelinger.

Fram til 2000 ble dette nivået administrert av fotballkretsene, men etter at 1. divisjon ble en landsdekkende serie, ble 2. divisjonsavdelingene slått sammen og tok over formen til den gamle 1. divisjon. Fra 1987 til 1995 var dette nivået *3. divisjon*. 

På et ekstraordinært forbundsting i 2021, ble det vedtatt en ny modell for 2. divisjon kvinner. Vedtaket innebar at divisjonen fra og med 2023-sesongen gikk fra åtte avdelinger til to avdelinger med til sammen 28 lag.

Reservelag (andrelag) til Toppserieklubber kan spille i 2. divisjon, men kan ikke rykke opp.

## Historie

Opprykkslagene står i samme rad som de lagene de slo ut i sluttspillet. I 2019 ble antallet lag i Toppserien og 1. divisjon redusert, og bare ett lag fikk anledning til å rykke opp; de måtte i tillegg slå et lag fra 1. divisjon. I 2008 skulle 1. divisjon utvides til tolv lag, og de to dårligste lagene i 1. divisjon ble også invitert til kvalifiseringen. I 2006 ble Toppserien utvidet til tolv lag, og det ble da to ledige plasser i 1. divisjon som ble fylt opp nedenfra.

## Kilder
* RSSSF Norge
Isai

**Isai** (hebraisk:  – *Yišay*, i pausa  – *Yišāy*, «Gud eksisterer» eller «Guds gave»; gresk:  – *Iessaí*; arabisk: يَسَّى‎ – *Yassa*; latin: *Isai* eller *Jesse*) er i Bibelen far til David. Isai var sønn av Obed og sønnesønn av Boas og Rut.

I jødedommen er Isai viktig fordi han var far til den mest berømte kongen av Israel, David. I kristendommen er Isai viktig blant annet fordi han er en del av Jesu stamtavle.

Isai var ifølge beretningen en sauebonde. Samuel kom for å salve en av sønnene hans til konge. Alle sønnene ble en etter en ført frem, men det viste seg at ingen av dem var den som Gud hadde utvalgt. Til sist ble det sagt at den yngste, David, var ute på åkeren. Han ble så hentet og ble salvet av Samuel. (1. Samuel kap. 16)

## Fotnote


## Referanser


## Eksterne lenker
*
BN Bank

**BN Bank** er en norsk internettbasert bank som siden 2008 er eid av SpareBank 1-bankene.

BN Bank har hovedkontor i Trondheim og en avdeling for næringseiendom i Oslo. Til sammen er det litt over 100 ansatte som betjener kunder over hele landet via nettbank og telefon. BN Bank har sine røtter i Næringskreditt AS (stiftet i 1961) og Den Nordenfjeldske Bykredittforening (stiftet i 1907), som ble fusjonert til Bolig- og Næringskreditt AS i 1986.

Banken tilbyr enkle produkter som inngår i folks daglige økonomi: Lån, brukskonto og sparing. Konseptet er at kunden kan bruke de tjenestene de trenger uten å måtte inngå i et kundeprogram. 

Som landets første utviklet BN Bank i samarbeid med EDB muligheten for kunder å skifte bank med BankID.

Fra 2016 til 2019 var BN Bank hovedsponsor for skilaget Team BN Bank.

## Historie
*1907 – Den Nordenfjeldske Bykredittforening etableres.
*1961 – Næringskreditt AS etableres. 
*1986 – Bykredittforeningen og Næringskreditt fusjonerer til Bolig- og Næringskreditt.
*1991 – Selskapet får bankkonsesjon, og skifter navn til BNbank året etter.
*2004 – Íslandsbanki kjøper Kredittbanken og BNbank.
*2006 – Íslandsbanki endrer navn til Glitnir, med påfølgende navneendring på de norske foretakene. 
*2008 – Glitnir Bank ASA (tidligere Kredittbanken) og BNbank fusjonerer.
*2008 – (desember) Sparebank 1-bankene får konsesjon til å kjøpe Glitnir ASA, etter at morbanken på Island ble satt under offentlig administrasjon to måneder tidligere. 
*2008 – (desember) Glitnir Bank ASA skifter navn til BNbank ASA. 
*2009 – (oktober) BNbank ASA skifter navn til BN Bank ASA.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Donau–Svartehavs-kanalen

**Donau–Svartehavs-kanalen** (rumensk: Canalul Dunăre – Marea Neagră) er 64 km lang og går fra Cernavodă til Agigea og Năvodari ved Constanța. Kanalen administreres fra Agigea og forkorter veien fra Cernavodă til Svartehavet med 240 km og til Constanța med ca 400 km.

## Geografi
Kanalen starter ved Cernavodă (300 kilometer fra Donaus munning) og munner ut i Svartehavet ved Agigea, en forstad til Constanța. Ved Poarta Albă deler kanalen seg i to, der én arm svinger nordover mot oljeraffineriet Midia-Năvodari.

## Kanalanlegget
Kanalen er 64,4 kilometer lang, er 60 meter bred og 7 meter dyp. Den minste kurveradius er 3000 meter. Den nordlige armen er 26,6 kilometer lang, 50 meter bred og 5,5 meter dyp. Den minste kurveradius er 1000 meter.

For å utligne høydeforskjellene mellom Donau og Svartehavet er det bygget fire sluser: i Cernavoda i umiddelbar nærhet til Cernavoda kjernekraftverk, ved Agigea, i den nordlige armen ved Ovidiu og ved utløp ved oljeraffineriet Midia-Năvodari. 

Havneanlegg finnes begynnelsen og utløpet av kanalen og i tillegg ved Medgidia og Murfatlar. 

Kanalen er farbar for skip på inntil 5000 tonn, med en lengde på inntil 138,3 meter, inntil 16,8 meter brede og inntil 5,5 meter dype. Skyveforband kan være inntil 296 meter lange, 22,8 meter brede og 3,8 meter dype. Den nordlige armen er åpen for skip og skyveforband som er inntil 119,4 meter lange, 11,4 meter bred og 3,8 meter dype.

## Historie
De første planene for bygging av en kanal fra Cernavodă til Svartehavet ble lagt allerede 1837. Da jernbanen mellom Cernavodă og Constanța ble bygget i 1860 og mulighetene for transport av varer til Svartehavet dermed sterkt forbedret, ble imidlertid kanalprosjektet lagt til side.
 
Et nytt kanalprosjekt ble utarbeidet i 1927 av den rumenske ingeniøren Jean Stoenescu-Dunăre. De første byggearbeidene startet i 1949, bl.a. med hjelp av tvangsarbeidere, herunder politiske fanger. Imidlertid stanset byggearbeidene på grunn av pengemangel i 1953. 

Arbeidet med kanalbyggingen ble gjenopptatt i 1979 og fullført i 1984. Den nordlige armen mot Svartehavet ble fullført i 1987.

## Kjente personer blant tvangsarbeiderne
*Arsenie Boca
*Matei Boilă
*Barbu Brezianu
*George Matei Cantacuzino
*Ion Caraion
*Ion Cârja
*Andrei Ciurunga
*Corneliu Coposu
*Gheorghe Cristescu
*Constantin Galeriu
*Șerban Ghica
*Pyotr Leshchenko
*Ovidiu Papadima
*Aurel Popa
*Pavel Popa
*Ștefan Radof
*Toma Spătaru
*Richard Wurmbrand
*Sabina Wurmbrand

## Bilder

IICCR L117 Ceausescu visits Canal 1979.jpg|Ceausescu besøker kanalen i 1979
Danube-Black Sea Channel divides i two.jpg|Kanalen deler seg i to ved Poarta Alba
Danube-Black Sea Channel.JPG|Skyveforband ved Poarta Alba
Danube-Black Sea Canal.jpg|Sluser ved Constanta


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pierre Harmel

**Pierre Charles José Marie, grev Harmel** (født 16. mars 1911 i Uccle, død 15. desember 2009 i Brussel) var en belgisk advokat, diplomat og kristendemokratisk politiker. Han var landets statsminister fra slutten av juli 1965 til midten av mars 1966 og arbeidet med å omorganisere NATO som utenriksminister.

Harmel var dr.jur. og kandidat i samfunnsvitenskap fra Université de Liège. Han ble medlem av Belgias parlament i 1946 og satt der frem til 1971. I 1958 og i 1960 var han landets justis- og kulturminister, og etter sin tid som statsminister ble han utenriksminister i Paul Vanden Boeynants' liberale regjering. Ved sin død den 15. desember 2009 var Harmel en av Europas eldste tidligere stats- eller regjeringssjefer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Harmels nettprofil hos den belgiske regjering
Terje Strømstad

**Terje Strømstad** (født 1979) er en norsk filmprodusent.

## Filmografi
### Produsent
* 2007: *[[Kill Buljo]]*
* 2009: *[[Død snø]]*
* 2010: *[[Tomme Tønner]]*
* 2010: *[[Kurt Josef Wagle og legenden om fjordheksa]]*
* 2010: *[[Hjelp, vi er russ!]]*
* 2011: *[[Tomme Tønner 2]]*
* 2011: *[[Hjelp, vi er i filmbransjen]]*
* 2011: *[[Hellfjord]]*
* 2012: *[[Tina & Bettina - The Movie]]*
* 2013: *[[Kill Buljo 2]]*
* 2014: *Amnesia*
* 2014: *[[Død snø 2|Død Snø 2]]*
* 2015: *[[Maniac (TV-serie)|Maniac]]*
* 2016: *Huset*
* 2018: *[[Roeng (TV-serie)|Roeng]]*
* 2018: *Oljefondet*
* 2018: *[[Beforeigners]]*

## Eksterne lenker
*
Långan

**Långan** er ei elv i Krokom og Östersund kommuner i Jämtland i Sverige. Den er ei sideelv til Indalsälven, og er 136 km lang, medregnet tilløpselvene. Selve Långan starter fra Landögssjön i Offerdal i Krokom kommune, og renner deretter i sørøstlig retning til den løper sammen med Indalsälven rundt 5 km vest for Lit i Östersund kommune.

I Långan ligger en av Sveriges eldste kraftstasjoner, Långforsen, som den lokale energileverandøren Jämtkraft AB vil utvide og bygge ut. Foreningen «Rädda Långan» er blitt dannet for å hindre planene.

## Eksterne lenker
* Riksintresset Nedre Långan, Länsstyrelsen i Jämtlands län
8. serierunde i Tippeligaen 2010

**8. serierunde i Tippeligaen 2010** startet lørdag 24. april klokken 17 med Viking mot Stabæk. Runden fortsatte med seks kamper søndag 25. april, fem kamper klokken 18 og hovedkampen mellom Rosenborg og Lillestrøm på Lerkendal stadion klokka 20. Runden ble avsluttet mandag 26. april med Molde mot Tromsø klokken 19.


## Fakta
Gyula Kállai

**Gyula Kállai** (født 1. juni 1910 i Berettyóújfalu, død 12. mars 1996 i Budapest) var en ungarsk journalist og kommunistisk politiker, kjent som landets statsminister i perioden juni 1965 til april 1967 og som president for Ungarns parlament i perioden 1967 til 1971.

Kállai var medlem av kommunistpartiets sentralkomité fra 1945, og tjenestegjorde som landets utenriksminister i perioden 1949 til 1951. Han var deretter kulturminister fra 1955 til 1958, og siden visestatsminister under János Kádár fra 1960 til 1965.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  NYTimes.com – Gyula Kallai, 85, Former Premier Of Hungary – Dødsannonse hos The New York Times (Av Wolfgang Saxon)
Tyrifjorden rundt

**Tyrifjorden rundt**
var et norsk sykkelritt arrangert av sykkelklubben IK Hero fra Oslo.
Det var drøyt
200&nbsp;km langt og gikk rundt Tyrifjorden som
har 171&nbsp;km omkrets, med start ved
Ullevaal Stadion og ankomst Rådhusplassen (Oslo).
Etter søndagens ritt var det Torshovsløpet på mandag.
Vinnere av Tyrifjorden rundt var: Rittet er fra 2014 et Turritt med start og mål Sandvika By. Rittet har 64,145 og 245&nbsp;km transe. Rittet arrangeres av BOC/ Rye.
*1949 Erling Kristiansen IK Hero  6:10:13   
*1950 Reidar Nilsen IK Hero
*1951 Lorang Christensen Sagene IF
*1952 Aage Myhrvold Rye
*1953 Erling Kristiansen IK Hero
*1954 Erling Kristiansen IK Hero
*1955 Åge Kjelstrup IK Hero
*1956 Lier Rundt, Per Digerud Rye
*1957 Lier Rundt, Per Digerud Rye
*1958 Per Digerud Rye
*1959 Fredrik Kveil IK Hero
*1960 Fredrik Kveil IK Hero
*1961 Ikke arrangert 
*1962 Per Digerud Rye
*1963 Benny Thorstensson Sverige
*1964 Johan Magne Wiig, Sandnes (5.41.41, ny rekord)
*1965 Sture Petterson (SWE) (5.24 min)
*1966 Jan Åke Eek (SWE)
*1967 Erik Petterson Sverige
*1968 Gösta Pettersson (SWE) (5.13.54)
*1969 Ørnulf Andresen Sagene (TV-dekt)
*1970 Asbjørn Berger, IK Hero
*1971 Arve Haugen, Trondheim
*1972 Tom Martin Biseth
*1973 Åge Wold Størdals Blink  5:19:24
*** Ny løype       
*1974 Thorleif Andresen, Sagene
*1975 Jørgen Emil Hansen (DAN), med hjelp av NRK.
*** Ny Løype
*1976 Svein Langholm
*1977 Jan Georg Iversen
*1978 Verner Blaudsun (DAN)
*1979 Ole Kristian Silseth
*1980 Hans Petter Ødegaard, IK Hero
* 1981 Hans Petter Ødegaard
* 1982 Terje Gjengaar, CK Nor
* 1983 Tom Pedersen Glåmdal SK
* 1984 Atle Pedersen Sandnes
*1985 Atle Pedersen, Glåmdal SK
*1986 Terje Gjengaar, CK Nor (35. gang)
*1987 Arild Andersen, CK Nor
Relansering av Tyrifjorden Rundt fra Sandvika 145&nbsp;km.
* 2014 Martin Paul Hoff, Bærum OCK
* 2015 Sindre Haugsvær IK Hero

## Referanser
Oliver Møystad

**Oliver Cappelen Møystad** (født 15. juni på 1892  Hernes i Elverum, død 28. juni 1956) var en norsk ingeniør, skogeier, politiker i Nasjonal Samling (NS) og hird-leder, dømt for landssvik etter andre verdenskrig.

## Bakgrunn og virke
Han studerte til ingeniør ved Høgskolen i Dresden 1920 og gikk et år på krigsskolen. Med broren Diderich Møystad som var forstmann, drev han et av Trysils og omegns fire store skogeierselskap,  *Diderich og Oliver Møystad*.
Oliver overtok etterhvert faren Hans Møystads (1861–1927) gods.

Møystad var med Nasjonal Samling (NS) fra starten i 1933, en del av «Hedmarksgeriljaen» som besto for en stor del av folk fra skogbruket. Møystad var fylkesfører NS for Hedmark fra 1936 til 1938, da han ble etterfulgt av Ørnulf Lundesgaard. Han var hirdsjef i Hedmark fra starten i 1935.  Han var ansvarlig redaktør av NS-organet *Hedmark Fylkesavis* frem til 1936, i samarbeid med journalisten Odd Melsom. I Møystads lederartikkel fra 11. juli 1935 heter det blant annet: «Nordmenn! Følg oss i kampen og la oss i første omgang kaste av oss det marxistisk-liberalistiske jødetull om klasser. Det er bare to klasser i dette land: nordmenn og jøder.» Til Stortingsvalget 1936 stilte NS med Møystad på førsteplass og Melsom på andreplass.

Møystad deltok i felttoget i Norge i 1940 som kaptein og sjef for 3. kompani i Østoppland infanteriregiment nr. 5 (Kp. 3/IR 5). Under trefningen på Midtskogen mellom norske og tyske styrker i 1940 var Møystad en av to oppsatte troppsjefer i fremste linje, som midlertidig slo tilbake de tyske troppene. Dagen etter da 3. kompani skulle mobilisere med Møystad som sjef, ble han sendt hjem for å hvile på grunn av nervesjokk. Andre kilder hevder at Møystad i denne sammenheng ble kjent som landsforræder. Han var  landshirdsjef i Norge fra 1942 til 1944, og konstituert leder av Statspolitiet. Ifølge Øystein Sørensen ble Møystad hirdsjef 1. oktober 1942 og sjef for Sipo fra oktober 1941. Sørensen skriver at Møystad var sterkt nasjonalistisk orientert og ikke tilhenger av pangermanske ideer. Møystad poengterte overfor Quisling at hirden skulle være en motvekt mot Germanske SS Norge. Han hadde vært medlem av frimurerlosjen og hans motstandere angrep ham ved å kritisere frimurerne i NS-rekker.

Senere var han aktiv NS-byråkrat og sjef for Statspolitiet før han ble erstattet med Karl Marthinsen. I juli 1943 klaget Møystad til Quisling på Marthinsens arbeidsform. Møystad ble da avsatt og erstattet av Marthinsen. I juli 1944 ble Marthinsen også sjef for hirden. Under Møystad kom ordren fra SIPO den 10. januar 1942 om at jødenes legitimasjonskort skulle stemples med J. 

Møystad ble i landssvikoppgjøret dømt til 10 års tvangsarbeid og 150 000 kroner i bot. Han ble løslatt i 1950.

Han var sønn av godseier Hans Møystad (1861–1927) og Marthine Emerentze Cappelen (1859–1938), og gjennom sin mor av slekten Cappelen, bror til motstandsmannen Diderich Cappelen Møystad (1890–1956).

## Referanser




## Eksterne lenker

* «Oliver Møystad», fra Lokalhistoriewiki
Järpströmmen

**Järpströmmen** er ei elv i Jämtlands län i Sverige. Den er ei sideelv til Indalsälven, og renner fra Kallsjön til munningen i innsjøen Liten ved byen Järpen. Elva er rundt 10 kilometer lang. Den har et nedbørfelt på  og middelvannføringen ved munningen er .

Järpströmmen ble utbygget til vannkraftproduksjon av Stockholm by i 1944, og elva har siden da vært tørrlagt store deler av året.

## Referanser
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1998 – 1000 meter damer

**1 000 meter damer** var en øvelse i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1998 og ble avholdt i M-Wave i Nagano den 19. februar 1998. 

40 utøvere fra 14 nasjoner deltok på distansen.

## Medaljevinnere

## Rekorder
Dette var gjeldende verdens og olympisk rekord før Vinter-OL i 1998:

Følgende nye verdensrekorder og olympiske rekorder ble satt under konkurransen:

## Resultater

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Offisiell olympisk rapport
* Speed Skating at the 2002 Salt Lake City Winter Games: Women's 1,000 metres  Resultater på Sports-reference.com/olympics
*  Distance result: Olympic Winter Games 1998 · Ladies · 1.000 Meter - Resultater på SpeedSkatingNews.info
*   Results of the 1998 Olympic Winter Games 1000 meters Women.
*  Results Olympic Games 2001/2002 Ladies - 1000m : 19 Feb 1998 - Nagano på www.ISU.html.infostradasports.com
*  Speed Skating - 2002 Olympic Games - Results Women's 1000 m - 19th February på The-Sports.org
*
Ola O. Furuseth

**Ola Olsen Furuseth** (født 31. mai 1908 i Stor-Elvdal, død 3. oktober 1983 i Kongsvinger) var en norsk frontkjemper under andre verdenskrig.

Furuseth hadde gått på befalskolen og var utdannet flyver. Han var medlem av Nasjonal Samling (NS) fra 1933 til 1937 og meldte seg inn i NS på nytt i oktober 1940. Han deltok blant annet i innbruddet hos Trotskij natten mellom 5.– 6. august 1936 sammen med blant andre Per Imerslund.

Han var sveitfører (kompanisjef) i Nasjonal Samlings Arbeidstjeneste (AT) fra april til august 1941 da han ble dimitert etter å ha kommet i konflikt med sine overordnede. Fra august 1942 var han lærer for Germanske SS Norge på Kongsvinger festning.

Han gjennomgikk deretter  et kurs ved den såkalte førerskolen i Babelsberg i Tyskland og gikk deretter på *[[SS-Junkerschule]]* i Bad Tölz i perioden 16. juni til 1. oktober 1943. Han ble forfremmet til SS-Obersturmführer 25. september 1943 og var fra samme dato sambandsoffiser ved SS-Hauptamt i Berlin hvor han blant annet oversatte tyske SS-publikasjoner til norsk.

I mars 1945 ble han overført til SS-skijegerbataljon Norge. Da freden kom 8. mai befant han seg i frontkjemperleiren i Holmestrand og reiste da til Eggedal hvor han ble arrestert. Under landssvikoppgjøret ble han 3. februar 1949 dømt til 4 1/2 års fengsel.

Hans bror, Birger Furuseth, var også  frontkjemper og to brødre var med i Førergarden.

## Referanser



## Bibliografi
* *Urolig blod* , Kamban, 1945.  
* *Livet bakom skyene : flyverminner*, Kamban, 1942.

## Litteratur
* Geir Brenden, Tommy Natedal og Knut Flovik Thoresen: *Norske offiserer i Waffen-SS*, side 364-365, Forlaget Historie & Kultur 2012, ISBN 978-82.92870-64-8

]
Lemote

**Lemote** (kinesisk: 龙梦; pinyin: lóng mèng; bokstavelig talt "Dragedrøm") er et kinesisk selskap skapt gjennom et samarbeid mellom Jiangsu Menglan-gruppen og Institute of Computing Technology (ICT) hos Chinese Academy of Sciences. Lemote er involvert i et vidt utvalg av maskinvare, programvare, tjenester og andre prosjekter.

Lemote har utmerket seg spesielt for å produsere YeeLoong, verdens første bærbare PC, som kjører fullstendig på fri programvare.

Lemote bidrar til utviklingen av Loongson-prosessoren, som de inkluderer i alle sine produkter. Loongson er en RISC-basert og MIPS-kompatibel prosessor designet av Institute of Computing Technology hos Chinese Academy of Sciences.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Seán Lemass

**Seán Francis Lemass** (født 15. juli 1899 i Dublin, død 11. mai 1971 samme sted) var en irsk politiker kjent som taoiseach (regjeringssjef) i perioden 1959 til 1966. Han representerte partiet Fianna Fáil og var stefar til den senere regjeringssjefen Charles J. Haughey.

Lemass var en av veteranene fra både Påskeopprøret, den irske uavhengighetskrigen og den irske borgerkrigen. Han ble valgt til Dáil Éireann som medlem av Sinn Féin i valgkretsen Dublin South under valget i 1924. Han vant senere valg hver eneste gang til han frivillig trakk seg tilbake i 1969. Lemass var sammen med Eamon de Valera en av grunnleggerne bak partiet Fianna Fáil i 1926. Han tjenestegjorde som forsyningsminister fra 1939 til 1945, og som tánaiste (viseregjeringssjef) i ulike Fianna Fáil-regjeringer i perioden fra 1945 til 1959.

Lemass huskes spesielt for sitt arbeide med å utvikle den irske industrien og for å ha knyttet nye forbindelser mellom republikken og Nord-Irland på 1960-tallet.

## Referanser


## Litteratur
* Brian Girvin og Gary Murphy (red.): *The Lemass Era: Politics and Society in the Ireland of Seán Lemass*, Dublin, 2005
* John Horgan: *Seán Lemass: The Enigmatic Patriot*, Dublin, 1997

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Electionsireland.org – Seán Lemass' valghistorikk hos Elections Ireland
Joseph Luns

**Joseph Marie Antoine Hubert Luns** (1911–2002) var en nederlandsk politiker og diplomat, kjent som generalsekretær i Nato fra 1. oktober 1971 til 25. juni 1984.

## Biografi

Fra 1933 til 1936 var Luns medlem av Den nasjonalsosialistiske bevegelsen i Nederland, til tross for at de nederlandske biskoper hadde forbudt katolikker å bli medlemmer der. Til slutt forlot han den på grunn av sin motstand mot partiets antisemittisme. Han betegnet senere innmeldelsen som et utslag av ungdommelig uforstand.

Han var deretter tilsluttet *[[Roomsch-Katholieke Staatspartij]]* (RSKP) 1938–1945, og etter andre verdenskrig RSKPs politiske arvtaker Det katolske Folkeparti (*Katholieke Volkspartij*, KVP) 1945–1974.

Luns var utdannet jurist og ble ansatt i landets utenrikstjeneste i 1938. Under andre verdenskrig var Luns en sentral aktør i pro-vestlig etterretningsarbeid, og i perioden 1943/1944 var han tilknyttet den nederlandske eksilregjeringen.

I perioden 1952 til 1956 var han viseutenriksminister, før han selv ble utenriksminister i 1956 og tjenestegjorde under hele syv regjeringssjefer, fra Willem Drees til Piet de Jong i 1971. Politisk var Luns engasjert med å styrke det europeiske og det atlantiske samarbeidet, hvor en utvidelse av EF var et sentralt tema.

I 1971 ble han valgt til generalsekretær i NATO som etterfølger av Manlio Brosio. Luns ble i 1984 tildelt Presidentens frihetsmedalje av president Ronald Reagan.

## Priser og utmerkelser (utvalg)
*  1967 – Karlsprisen
*  1971 – Order of the Companions of Honour
*  1984 – Presidentens frihetsmedalje
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nato.int – NATO Secretary General, Joseph Luns
Papua Ny-Guinea under Sommer-OL 1984

**Papua Ny-Guinea under Sommer-OL 1984**. Sju sportsutøvere fra Papua Ny-Guinea deltok i to sporter under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Det var andre gangen som Papua Ny-Guinea deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Eivor Vindenes

**Eivor Vindenes** (født 16. februar 1971) er en norsk forfatter, redaktør og musikkprodusent.

Eivor Vindenes var tidligere tegneserieredaktør i Jippi Forlag der hun i tillegg skrev flere historier til tegneseriebladet *Forresten*. Hun arbeidet også med serier for Schibsted Forlagene i ti år. Vindenes debuterte som forfatter med barneboka *Alt kan reparerast* som ble utgitt på Samlaget i 2009. Året etter mottok hun Guro Sandsdalens litteraturpris for denne boka. I 2010 kom *Den hemmelege vegen til månen*. Eivor Vindens var tidligere også vokalist i rockebandet The Ethnobabes fra Kongsvinger. 

Eivor Vindenes arbeider i dag frilans innen fagfeltet litteratur. Hun er dessuten med i musikkollektivet bak plateselskapet Perfect Pop Records.  Hun gikk på Norsk Barnebokinstitutts forfatterstudium 2007-2009.

Eivor Vindenes vokste opp på Skarnes i Hedmark, men familien kommer fra Vinnes i Hordaland. Hun bor nå i Oslo. 

## Eksterne lenker
* Intervju fra 2009 blant annet om ''Alt kan reparerast''
* Diskografi som vokalist i The Ethnobabes
Crêpe Suzette

**Crêpe Suzette** er en fransk dessert som består av en crêpe (pannekake) med en varm saus av karamellisert sukker, appelsinjuice, appelsinskall og likør eller brennevin som flamberes ved serveringen.

## Kilder
* Gyldendals nye store kokebok (1965) side 446
Josef Klaus

**Josef Klaus** (født 15. august 1910 i Mauthen i Kärnten, død 26. juli 2001 i Wien) var en østerriksk politiker fra det konservative Østerrikske Folkepartiet (ÖVP). Han var Østerrikes kansler fra 1964 til 1970.

## Politisk karriere
Klaus var guvernør i Salzburgprovinsen fra 1949 til 1961 og et fremstående medlem av ÖVP. Da kansler Julius Raab trakk seg, styrket Klaus sin innflytelse som representant for de «unge reformistene». Klaus ble finansminister under kansler Alfons Gorbach,og etterfulgte ham som kansler da Gorbach stilte til valg som Østerrikes president. Klaus dannet en ny storkoalisjon med sosialdemokratene. Den nye koalisjonen startet i 1945 og varte til 1966, da ÖVP med Klaus i spissen vant valget med en klar margin. I juni samme år ble de første skrittene mot et medlemskap i EEC tatt, og endte med østerriksk medlemskap i EU i 1995.

Josef Klaus iverksatte mange reformer, og huskes for et effektivt styre av regjeringen, men han tapte valget mot Bruno Kreisky (SPÖ) i 1970. Klaus kunne ha klart å fortsette i en koalisjon med FPÖ, men valgte å trekke seg like etter valgtapet.

Til tross for sitt "tøffe image" ble Klaus behørig feiret på sin 90-årsdag i hele Østerrike. I september 1971 utga han sine memoarer "Macht und Ohnmacht in Österreich", og fram til 1995 var han ofte brukt som foredragsholder, og ledet seminarer om politiske og samfunnsmessige emner.

## Referanser


## Kilder
* KLAUS, Josef International Who's Who, besøkt 4. september 2006.
Stor ospebukk

**Stor ospebukk** (*Saperda carcharias*) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er funnet nord til Nordland i Norge, men er vanligst på Østlandet.

## Utseende
En ganske stor (20–30&nbsp;mm), middels slank, gulbrun trebukk, kroppen overstrødd med små, opphøyde, svarte flekker. Størrelsen og fargen gjør det lett å kjenne denne arten. *[[Saperda similis]]* er lignende, men mindre og spinklere. Kroppen er sylindrisk og tett kledt med korte, nedliggende, gulbrune hår. Antennene er kraftige og gjerne litt kortere enn kroppen, hvert enkelt ledd gulbrunt med svart spiss. Pronotum er rektangulært sett ovenfra, med rette sidekanter, noe bredere enn langt. Dekkvingene er betydelig bredere enn pronotum, med markerte, rettvinklede skuldre, svakt tilsmalnende fra skuldrene bakover. Beina er middels lange, ganske kraftige og gulbrune. Det tredje fotleddet er dypt og bredt tolappet.

## Levevis
Larvene utvikler seg i levende, spinkle til middels grove osper (opptil 30 centimeter diameter), den kan også gå på poppel-arter. Hunnene legger eggene i lommer som de gnager ved bakkenivå. Larven gnager seg inn i veden, men holder seg nær roten, man kan ofte se larvegangene om man feller angrepne trær. Larveutviklingen tar 2-4 år. Den nyklekte billen forlater treet gjennom et sirkelrundt klekkehull, men dette vokser igjen etter hvert. Man kan finne de voksne billene fra juli til september. De eter gjerne blader på osp. De er mest aktive om kvelden og natten og kommer til lys.
Billens angrep er i seg selv neppe nok til å drepe trærne, men de kan gi innpass for soppangrep som kan ta livet av dem. Dessuten kan gangene gjøre virket fra de nederste delene av stammen ubrukelig.

## Utbredelse
Arten er utbredt over det meste i Europa (men ganske sjelden i sørvest) og videre østover til Korea. I Norge er den forholdsvis vanlig langs kysten til Rogaland, og det er spredte funn nordover til Nordland.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
******* Stammen Saperdini 
******** stor ospebukk, *Saperda carcharias* (Linnaeus, 1758) (synonym *Anaerea carcharias*)

## Referanser




## Kilder
* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
* Norges biller – ''Saperda carcharias''

## Eksterne lenker
*
T. J. Powell

**Thomas (Tom) James Powell** (født 12. oktober 1897 i Tredegar, død 29. januar 1965) var en britisk komponist og korpsdirigent.

Powell er kjent som the *Welsh March King* og blir omtalt som Wales' svar på John Philip Sousa. Han komponerte om lag 50 verker, deriblant et titalls marsjer. Av Powells marsjer er nok *The Contestor*, *Castell Coch*, *The Gay Hussar* og *Casrel Caerffili* mest kjent.

I 1958 ble Tom Powell tildelt Iles-medaljen for betydelige bidrag til brassbandbevegelsen.

Powell døde av hjerteatakk i forbindelse med et oppdrag som gjestedirigent for Cory Band.

## Referanser


## Kilder
* Newsome, Roy: *The Modern Brass Band – From the 1930s to the New Millennium*, Ashgate Publishing Ltd. (2006)
Bjørkebukk

**Bjørkebukk** (*Saperda scalaris*) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er utbredt over hele den palearktiske sone og også over hele Norge.

## Utseende

En middelsstor (11–19&nbsp;mm), slank, grønnliggrå trebukk med karakteristiske, svarte tegninger. Kroppen er kledt med utstående, mørke hår. Antennene er knapt så lange som kroppen, hvert ledd grønnliggrått med svart spiss. Hodet har en svart flekk ved hvert antennefeste og en trekantet, svart flekk bak. Pronotum er nesten kvadratisk, med stor, firkløverformet, svart flekk i midten. Dekkvingene har omfattende svarte tegninger, særlig på sidene.

## Levevis
Larven utvikler seg på levende løvtrær, ikke bare bjørk men også eik, villapal, rogn, selje og or. Den lever mesteparten av tiden i innerbarken, men gnager seg inn i veden for å forpuppe seg. Larveutviklingen tar 1-2 år. De voksne billene kan finnes i mai-juli, av og til på blomster.

## Utbredelse
Arten er utbredt i så godt som hele den palearktiske sone. I Norge finnes den over hele landet.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
******* Stammen Saperdini 
******** bjørkebukk, *Saperda scalaris* (Linnaeus, 1758)

## Referanser




## Kilder
* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7

## Eksterne lenker
* 
* Norges biller – ''Saperda scalaris''
Pleiestiftelsen for spedalske nr.1

**Pleiestiftelsen** eller **Pleiestiftelsen for spedalske nr. 1** ligger i Kalfarveien 31 i Bergen. Bygningen ble bygget som sykehus for spedalske og var en av Norges største trebygninger. Pleiestiftelsen ble tegnet av stadskonduktør Hans Hansen Kaas og oppført i sveitserstil i 1857.

## Sykehuset
Sykehuset hadde opprinnelig plass for 280 pasienter fordelt på 40 sjumannsrom. Sykehuset hadde to fløyer, en for menn og en for kvinner. På sykehuset var det arbeidsstuer, spiserom og et sentralt plassert kapell som er kronet et kvadratisk, diagonalstilt tårn. Sykehuset fikk mye oppmerksomhet og var et av de mest moderne i sin tid. Tegninger av bygningen ble også sendt verden rundt som eksempel på en moderne sykehusbygging. Benevnelsen *Pleiestiftelsen for spedalske nr. 1* har sin bakgrunn i at man ønsket å etablere tre statlige pleiestiftelser for spedalske. Pleiestiftelsen for spedalske nr. 2 og 3 var tenkt lagt til Reknes pleiestiftelse ved Molde og Reitgjerdets pleiestiftelse ved Trondheim, begge etablert i 1861. Disse ble aldri gjennomført.

## Hansens sykdom
Bergen hadde med det gamle St. Jørgen hospital og Lungegaardshospitalet fra 1849, vært midtpunktet for det vitenskapelige arbeidet med leprasykdommen. Pleiestiftelsen var ledet av overlege Daniel Cornelius Danielssen som hadde vært tilsatt ved St. Jørgen i 1840 og dets leder fra 1843. Det var også stedet hvor Gerhard Armauer Hansen drev sin medisinske forskning. Den 28. februar 1873 skal han for første gang ha observert lepra-basillen. Funnet ble publiserte i «Foreløbige Bidrag til Spedalskhetens Karakteristik» i 1874. På tross av at Pleiestiftelsen har gjennomgått en rekke større og mindre endringer gjennom tidene, er Hansens laboratorium og kontor er bevart slik han forlot det. «Armauer Hansens minnerom» ligger i bygningens sydfløy.

## Medisinsk fødselsregister
Siden 2002 har Medisinsk fødselsregister ved Universitetet i Bergen vært leietaker i bygningen. Fødselsregisteret forvalter også det norske lepraregisteret, som er en del av Lepraarkivene i Bergen.

## Bygningen
Kalfarveien 31 eies og forvaltes av Entra eiendom. 
Bygningen er oppført som en to etasjers, H-formet trebygning med en grunnflate på 1249 kvadratmeter fordelt på to etasjer. Bygningen ble fullstendig rehabilitert i 1991. Den største leietagerne i bygget er Universitetet i Bergen. Den 25. juni 2013 fattet Riksantikvaren vedtak om fredning ved forskrift av eiendommen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bergen byleksikon på nett, om Pleiestiftelsen for spedalske No. 1
* Entra eiendoms nettside om bygningen
* Verneplan
* Fredningen
*
Fylkesmannsgården (Steinkjer)

**Fylkesmannsgården i Steinkjer** er en tidligere embedsbolig på Eggesåsen i Steinkjer. Huset ble bygget i 1919 på initiativ av daværende fylkesmann i Nord-Trøndelag Halvor Bachke Guldahl, etter tegninger av trondheimsarkitekten Axel Guldahl. 

Bygningen var embedsbolig for fylkesmannen fra 1919 til 1986. Fram til februar 1945 inneholdt gården både bolig og kontor for fylkesmannen. Siden 1986 har bygningen vært en del av Egge museum.

## Referanser
Saperda octopunctata

***Saperda octopunctata*** er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Arten har en ganske begrenset utbredelse i Mellom-Europa, men det finnes noen gamle funn fra Sverige og Norge.

## Utseende
En middelsstor (12–20&nbsp;mm), slank, blågrønn trebukk, et par små svarte flekker på pronotum og tre par på dekkvingene. Arten er lett å kjenne igjen på fargen. Antennene er ganske mørke og omtrent så lange som kroppen. Ponotum er nesten kvadratisk sett ovenfra (en tanke bredere enn langt). Kroppen er sylindrisk som vanlig for slekten, dekkvingene parallellsidige med tre par små, gjerne mer eller mindre kommaformede, svarte flekker. Beina er samme farge som kroppen.
 
## Levevis
I motsetning til de fleste andre artene i slekten *[[Saperda]]* utvikler denne artens larver seg i døde trær. Den foretrekker nylig døde lindetrær, men kan trolig også finnes i osp og alm. Hunnen legger egg på stammer eller grove greiner, og larveutviklingen tar 2-3 år. De voksne billene er aktive, mest om natten, i mai-august.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Mellom-Europa. Fra Skandinavia kjennes det et par, over 100 år gamle funn fra Sverige (Skåne) og Norge (ved Oslo), men omstendighetene rundt disse er uklare.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
******* Stammen Saperdini 
******** *Saperda octopunctata* (Scopoli, 1772)

## Kilder
* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
* Norges biller – ''Saperda octopunctata''

## Eksterne lenker
*
Saperda perforata

**Prikkospebukk** (*Saperda perforata*) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den finnes langs kysten av Østlandet og Sørlandet i Norge.

## Utseende
En middelsstor (12–20&nbsp;mm), slank, grågrønn eller gråblå trebukk, vanligvis med to par små svarte flekker på pronotum og fem par på dekkvingene. Arten er lett å kjenne igjen på fargen. Antennene er tofargede (hvert ledd grønt med svart spiss) og knapt så lange som kroppen. Ponotum er nesten kvadratisk sett ovenfra (en tanke bredere enn langt), det har to par små, svarte flekker, i tillegg en liten flekk i midten og flekker på sidene. Kroppen er sylindrisk som vanlig for slekten, dekkvingene parallellsidige med fem par små, svarte flekker bakover vingene, i tillegg er det et par svarte striper langs sidene. Beina er samme farge som kroppen.
 
## Levevis
Larven utvikler seg i innerbarken på nylig døde osper, helst i grove stammer. Larvene lever bare i barken og gnager seg ikke inn i veden. Utviklingen tar to år. De voksne billene er aktive i juni, men de er trolig ganske kortlivede og vanskelige å finne. Larvene finnes ofte sammen med larvene til trebukkene *[[Rusticoclytus rusticus]]* og *[[Aegomorphus clavipes]]*.

## Utbredelse
Arten er utbredt i de østlige delene av Europa og i Sibir østover til Stillehavet. I Norge er den funnet langs kysten vest til Kristiansand, dessuten i Møre og Romsdal.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
******* Stammen Saperdini 
******** prikkospebukk, *Saperda perforata* (Pallas, 1773)

## Kilder
* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
* Norges biller – ''Saperda perforata''

## Eksterne lenker
*
Prakash Vir Shastri Avenue

**Prakash Vir Shastri Avenue** er en gate i New Delhi i India som er kjent for å strekke seg over mesteparten av byen og være et klassisk boligsted for parlamentsmedlemmer fra delstaten Uttar Pradesh. I alléen finner man også Gate 35, som er hovedinngang til Rashtrapati Bhavan, det praktfulle hjemmet til Indias president. Gata strekker seg fra Rashtrapati Bhavan til Ram Manohar Lohia Hospital, et sykehus for sentralregjeringen med 937 senger lokalisert i urbane New Delhi og som hovedsakelig tar imot indiske politikere og byråkrater.

Gata ble omdøpt fra North Avenue i november 2002 til ære for parlamentsmedlemmet med samme navn (Prakash Vir Shastri), som bodde her i løpet av sin tid som medlem i Lok Sabha og Rajya Sabha.

## Se også
*Prakash Vir Shastri

## Referanser
Tornerai

**Tornerai** er en italiensk populærmusikksang med melodi av Dino Olivieri og tekst av Nino Rastelli. Den ble skrevet i 1933. Fransk tittel er «J'attendrai». Den franske teksten ble skrevet av Louis Potérat. Sangen ble spilt inn på plate i fransk versjon av Rina Ketty i 1938.

Den har også blitt spilt inn på plate på tysk under tittelen «Komm zurück» og på tsjekkisk som «Vérim vám».

Den oppnådde stor popularitet i sin tid. Sangen har siden kommet til å bli sett på som symbolsk for starten på den andre verdenskrig.

## Andre innspillinger

### Dalida
En nyere versjon har blitt spilt inn på plate av Dalida. Den ble utgitt på hennes album *J'attendrai* i 1975. Året etter gjorde hun en coverversjon av sangen igjen på sitt discoalbum *Coup de chapeau a passé*.

### Andre artister og anvendelser i populærkulturen
Rina Kettys versjon var med i den tyske spillefilmen *[[Ubåten]]* (*Das Boot*) med Jürgen Prochnow i hovedrollen. Kommandanten spilte den over intercomen kort etter at ubåten forlater havnen.

Introen til «J'attendrai» høres også i sovekvarterene i undergrunnsbrakkene i Fort Eben-Emael. Rommet viser besøkende hvordan sovekvarterene til vanlige soldater så ut i 1940, da Belgia ble angrepet av det nasjonalsosialistiske Tyskland.

«J'attendrai» var hovedsangen i *Arch of Triumph*, en film fra 1984 med Anthony Hopkins og Lesley-Anne Down i hovedrollene.

«J'attendrai» har blitt spilt inn på plate av den legendariske jazzgitaristen Django Reinhardt og av Tino Rossi.

En innspilling av «J'attendrai» med Jean Sablon var med i spillefilmen *[[Et godt liv]]* (*A Good Life*) fra 2006.  

Rina Kettys innspilling ble anvendt i begynnelsen av dokumentarfilmen *My Enemy's Enemy* fra 2007, om livet til Klaus Barbie og rettssaken mot ham.

## Norske versjoner
Signaturen A.G. har skrevet en norsk tekst. Victor Skaarup har skrevet en dansk tekst som en annen av de norske bygger på. Begge versjonene bærer tittelen «Kun for deg».

### Innspillinger

## Listeplassering
Dalidas versjon fra albumet *Coup de chapeau a passé* kom på den nederlandske singlelisten 21. februar 1976 og lå der i fire uker. Den lå som best som nummer ni i én uke.

## Fotnoter og referanser
Saperda similis

**Tvillingbukk** (*Saperda similis*) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er bare funnet ved Oslo i Norge.

## Utseende
En middelsstor (14–22&nbsp;mm), slank, grågul (kanskje litt grønnlig) trebukk, kroppen overstrødd med små, opphøyde, svarte flekker. Den kan ligne på stor ospebukk *Saperda carcharias*, men er mindre og spinklere enn denne. Kroppen er sylindrisk og tett kledt med korte, nedliggende, gulbrune hår. Antennene er kraftige og gjerne litt kortere enn kroppen, hvert enkelt ledd gulbrunt med svart spiss. Pronotum er nesten kavdratisk sett ovenfra, med rette sidekanter. Dekkvingene er betydelig bredere enn pronotum, med markerte, rettvinklede skuldre, ganske parallellsidige fra skuldrene bakover. Beina er middels lange, ganske kraftige og gulbrune. Det tredje fotleddet er dypt og bredt tolappet.

## Levevis
Larven utvikler seg i levende seljer, av og til også i osp. Hunnen gnager 5-10 centimeter lange furer i barken i lengderetningen, og gnager også bort ytterbarken rundt desse. De første dagene er disse lysende grønne og lette å se. Hun legger opptil 10 egg i hver fure, helst i stammer som er 3-5 centimeter tykke. Eggleggingsstedene er gjerne noen meter over bakkenivå. Trær som står solfylt til, for eksempel i åkerkanter, er mest attraktive. Larveutviklingen tar 2-3 år. De voksne billene er aktive i juni-juli, men er vanskelige å finne. De gnager på blader av selje. Den letteste måten å påvise arten på er å lete etter de karakteristiske eggleggingsgnagene på ettersommeren.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Europa unntatt de vestligste delene, østover til det vestlige Sibir. I Norge er den bare funnet noen få ganger i nærheten av Oslo, men den kan være noe oversett.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
******* Stammen Saperdini 
******** tvillingbukk, *Saperda similis* Laicharting, 1784

## Referanser




## Kilder
* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
* Norges biller – ''Saperda similis''

## Eksterne lenker
*
Syria under Sommer-OL 1984

**Syria under Sommer-OL 1984**. Ni sportsutøvere fra Syria deltok i fem sporter under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Syria, som deltok for femte gang i et OL, kom på en delt 33.-plass med en sølvmedalje.
 
## Medaljer

## Medaljevinnerne
Kuwait under Sommer-OL 1984

**Kuwait under Sommer-OL 1984**. Tjuetre sportsutøvere fra Kuwait deltok i fem sporter under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Det var femte gangen Kuwait deltok i et OL, de vant ikke noen medaljer 

## Medaljer

     
## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Arrest

**Arrest** har flere betydninger:

* Arrest (sivilrett), et tvangsmiddel for å sikre pengekrav
* Arrestlokale, slik som politiarrest og skipsarrest
* Arrest (straff), herunder militær husarrest eller vaktarrest
* Drukkenskapsarrest, et inngrep overfor berusede
* Husarrest, en avstraffelsesmetode overfor barn

## Se også
* Arrestasjon, fysisk anholdelse/tilbakeholdelse/pågripelse

## Referanser
Sri Lanka under Sommer-OL 1984

**Sri Lanka under Sommer-OL 1984**. Fire mannlige sportsutøvere fra Sri Lanka deltok i tre sporter under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. De vant ingen medaljer.
Liten ospebukk

**Liten ospebukk** (*Saperda populnea*) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er utbredt på Østlandet og Sørlandet i Norge, men det finnes også funn fra andre landsdeler.

## Utseende
En middelsstor (9–15&nbsp;mm), slank, mørk trebukk. Fargen ligner på tistelbukk (*Agapanthia villosoviridescens*), men den er betydelig mer robust bygd enn denne arten, og lever dessuten i et annet habitat. Kroppen er sylindrisk med mørke, utstående hår. Antennene er kortere enn kroppen, hvert ledd er tofarget  med en gråaktig indre del og en svart ytre del. Hodet har en grågul tegning på issen formet som en omvendt V. Pronotum er rektangulært sett ovenfra, litt bredere enn langt, med grågule striper på sidene. Dekkvingene er parallellsidige, bare litt bredere enn pronotum, grågule, tett besatt med mørke flekker bortsett fra i noen områder so står igjen som lyse flekker, gjerne fire på hver vinge. Beina er gråbrune.

## Levevis
Larven utvikler seg under barken på levende osper. Den danner en gallelignende utvekst i veden. Hunnen gnager en hesteskoformet fure i barken og legger et egg i denne. Som en respons på larvens gnaging produserer treet en knapt valnøttstor, galleaktig byll. Utviklingen tar to år. Opp gjennom årene har bestanden av denne arten svinget sterkt. Når den har vært særlig tallrik, har den gjort betydelig skade på tømmer av osp, dels ved larvenes gnag, dels ved at hakkespetter har skadet trærne for å få tak i larvene.

## Utbredelse
Arten er utbredt over det meste av den palearktiske sone, og finnes også i Nord-Amerika. I Norge er den utbredt på Østlandet og Sørlandet, men det finnes spredte funn over det meste av landet.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  – ca. 315 arter i Europa
******* Stammen Saperdini 
******** liten ospebukk, *Saperda populnea* (Linnaeus, 1758) (synonym *Compsidia populnea*)

## Referanser




## Kilder
* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
* Norges biller – ''Saperda populnea''

## Eksterne lenker
*
Kina under Sommer-OL 1984

**Kina under Sommer-OL 1984**. 216 sportsutøvere, 132 men og åttifire kvinner fra Kina deltok i nitten sporter under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Der var andre gangen Folkerepublikken Kina deltok i et sommer-OL, sist gang var under sommer-OL 1952. De ble fjerde beste nasjon med femten gull-, åtte sølv- og ni bronsemedaljer. Basketballspilleren Wang Libin var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
 
## Medaljer

## Medaljevinnerne

     
## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Kypros under Sommer-OL 1984

**Kypros under Sommer-OL 1984**. Ti sportsutøvere fra Kypros deltok i fire sporter, judo, friidrett, sykling og skyting under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Det var andre gangen Kypros deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Giuseppe Saragat

**Giuseppe Saragat** (, født 19. september 1898 i Torino, død 11. juni 1988 i Roma) var en italiensk politiker, kjent som landets femte president i perioden 1964 til 1971.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Saragat kom fra en sardinsk slekt som i sin tid var innvandret fra Spania. Hans far var født i Sassari på Sardinia. Frem til 1920 studerte Saragat. Han sies å ha blitt en ateist.

### Politisk engasjement, eksil
I 1922 trådte han inn i Partito Socialista Unitario (PSU), et moderat sosialistisk parti. Under Benito Mussolinis fascistiske regjering levde Saragat fra 1926 til 1943 i eksil i Østerrike, Frankrike og Sveits, i tett kontakr med Pietro Nenni.

### Etter fascismen
Han ble medlem av Ivanoe Bonomis regjering i 1944, og ble president i den grunnlovgivende forsamlingen i 1946. Saragat brøt siden med Partito Socialista Italiano i 1947 på grunnlag av sin bekymring over dets tette allianse med Partito Comunista Italiano. Han grunnla deretter partiet som til slutt skulle bli det sosialdemokratisk partiet Partito Socialista Democratico Italiano (PSDI), og forble dette partiets ubestridte leder for resten av sitt liv.

### Minister, president
Saragat var visestatsminister i perioden 1947 til 1949 og igjen fra 1954 til 1957. Han var også utenriksminister fra 1963 til 1964, og siden landets femte president fra 1964 til 1971. Hans valg var på sjeldent samarbeidets tidspunkt mellom landets venstrepartier, en enhet som delvis var støttet av rykter om et mulig påtenkte ny-fascistisk kupp under Antonio Segnis presidentskap.

Etter presidentperioden ble han *ex officio* livstidssenator, og satt i senatet frem til sin død den 11. juni 1988.

## Priser og utmerkelser (utvalg)
*  1966 – Elefantordenen (ridder)
*  1967 – St. Olavs Orden (kommandør)

## Referanser


## Eksterne lenker
*