open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Trolltindan

:*For andre fjell med samme navn, se [[Trolltindan (andre betydninger)]].*

**Trolltindan** (også skrevet *Trolltindene* og *Trolltindane*) er et fjellmassiv i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Det består av en rekke spisse og bratte tinder mellom Romsdalen i øst og Isterdalen i vest. Den høyeste toppen i Trolltindan er Breitinden () som ligger sør i massivet. Store Trolltinden () ligger lengre nord, og nord for Trollryggen.

Mot Romsdalen domineres fjellmassivet av store vegger og pilarer, hvorav Trollveggen, som er nordveggen på Trollryggen (), er den mest kjente. Den er tusen meter høy og er Europas høyeste loddrette fjellvegg, og en av Norges mest dramatiske fjellformasjoner. 

Trolltindan og Trollveggen er et kjent mål for fjellklatrere fra hele verden og det dramatiske fjellmassivet har mange forskjellige klatreruter. Fra vestsiden kan Trolltindan også nås uten klatreutstyr og er en fin dagstur fra Trollstigen. På 1980-tallet ble Trollveggen mye brukt til BASE-hopping, men etter en rekke dødsfall ble BASE-hopping i 1987 forbudt fra Trollveggen. Carl Boenish, en av BASE-hoppingens frontfigurer, omkom i 1984 da han hoppet fra Stabben sør for Trollryggen. 

Spiret «Brura» (der Bruraskaret er nå) falt ned i 1941 og raset skal etterlatt en sky av steinstøv i dalen slik at folk i dalen måtte vaske støv av vinduene. I forlengelsen av Trolltindan mot sørøst ligger det ustabile fjellpartiet ved Mannen.

Minst 19 klatrere og basehoppere har omkommet i Trolltindan siden 1966.

Den tyske geologen Carl Friederich Naumann (fra universitetet i Jena) besøkte Romsdalen i 1822 og han skrev om Trolltindene: «Ikke den mest utsvevende fantasi kan utpønske mere fantastiske former. Man skulde vente at hvert stormpust skulde feie disse søiler, horn og obelisker ned i dalen.» Naumann mente formasjonen skyldtes frostprenging og forvitring, og han mente at de ikke kunne skyldes vannstrømmer som han mente hurtig vil ødelegge «den fint ophakkede klippeside». Den tyske forfatteren Theodor Mügge besøkte Romsdal omkring 1840 og skrev poetiske beskrivelser av opplevelsen (*Skizzen aus dem Nord*), Trolltindenes «eventyrlige klippeslott» var ifølge Mügge «av en så rik fylde og selsom skjønnhet at kun få steder på jorden kan opvise maken. Uforlignelig dristig og vakker stiger den uhyre dobbeltkjelge Romsdalshorn op fra dalgrunnen og fyller en med angst og beundring.»
Fil:Norge fremstillet i Tegninger - no-nb digibok 2008112511001-289.jpg|Illustrasjon hentet fra boken "Norge fremstillet i Tegninger" (1848)
Fil:Nordiska taflor - no-nb digibok 2014031426011-117.jpg|Fra *[[Nordiska taflor]]* (1865)
Fil:Trollveggen - NB MS G3 0107.jpg|Trolltindan fotografert av Marthinius Skøien omkring 1900 før mesteparten av Brura falt ned


## Referanser
Irsk setter

**Irsk setter** (FCI #120) er også kjent som **rød setter** og tilhører de klassiske stående fuglehundene, i likhet med irsk rød og hvit setter. Den er mindre populær enn de engelske setterene, men mange kaller den «verdens vakreste fuglehund».

## Opprinnelse og alder

Rasen ble trolig først formet i Irland et godt stykke innpå 1800-tallet. Man tror den er et resultat av selektiv avl på rødt innslag i irsk rød og hvit setter, som regnes som eldre. På gaelisk heter denne hunden *modder rhu*. Den skal ha fått sitt endelige navn i 1876. I 1882 ble *The Irish Red Setter Club* dannet i Irland, som den første raseklubben. Rasestandarden ble fastlagt 29. mars 1885 i Dublin. Oberst *J. K. Millner*, som var en av personene bak rasestandarden, drev selv med oppdrett og eksporterte flere hunder til Skandinavia. Han dømte bl.a. rasen på en hundeutstilling i Sverige i 1911 og 1913.

## Utseende, anatomi og fysikk
Irsk setter ligner engelsk setter og gordon setter av type, men var opprinnelig noe mindre enn disse. I dag er de omtrent like i størrelse. Irsk setter er en middels stor, langhåret, harmonisk bygget fuglehund. Den har god reisning og  virker edel, og gir inntrykk av evne til stor fart og utholdenhet. 

Irsk setter skiller seg fra andre settere gjennom å være ensfarget rødbrun. Pelsen er lang og glatt. Kort og fin på hodet og framsiden av beina, middels lang ellers på kroppen, og lang og fin på baksiden av beina. Undersiden av halen og buken skal ha såkalt *fanepels* (lang). Foran i brysten er også pelsen noe lengre enn ellers og silkeaktig. En ung hund har 28 melketenner, mens en voksen hund har 42 tenner.  

Kroppen er middels lang og brystkassen skal ikke være for bred, men dyp. Kort rygglinje og bred og lett velvet lende. Hodet skal være høyere enn bred og ha tydelig markert stopp. Hannene veier typisk 20-30 kg, mens tispene gjerne er lettere. Det finnes imidlertid typer som kan veie noe mer. Skulderhøyden varierer normalt fra ca. 55-67 cm.

* Tispe (55-62 cm)
* Hann (58-67 cm)

## Bruksområde
Irsk setter er en typisk jakthund på fugl, og da spesielt på storfugl. Den søker gjerne mer vidstrakt enn gordon setter, og regnes som dyktig og energisk fuglehund som passer i alle typer terreng, selv om den opprinnelig var avlet for å jakte på våtmark og sumplignende terreng. Den er også er ypperlig familiehund, spesielt for folk som er glade i å ferdes mye ute i naturen.

## Lynne og væremåte
Irsk setter er normalt en godlynt, energisk og svært utholdende hunderase som trenger mye mosjon for å trives maksimalt. Den er forholdsvis rolig av natur, regnes som lett å håndtere og skal være flink med barn. Pelsen krever normalt vedlikehold, men må undersøkes jevnlig for flått o.l. De aller fleste avlslinjene på irsk setteren er rolige.

## Se også
* Irsk rød og hvit setter

## Eksterne lenker
* Norsk Irsksetterklubb
Fakultet

**Fakultet** kan sikte til

*Fakultet (utdanning) &ndash; en fagavdeling ved et universitet
*Fakultet (matematikk) &ndash; en matematisk funksjon
Masseødeleggelsesvåpen

**Masseødeleggelsesvåpen** er ikke-konvensjonelle våpen som har evnen til å medføre store, ukontrollerbare tap. Begrepet ble formentlig brukt første gang i 1937 med referanse til masseødeleggelsen av Guernica i Spania ved luftbombing. Deretter ble det brukt om bombingen av Hiroshima og Nagasaki. Under den kalde krigen endret begrepet betydning og ble kun brukt om såkalte ikke-konvensjonelle våpen. Under opptakten til invasjonen av Irak i 2003 fikk begrepet stor utbredelse og ble flittig anvendt i pressen.

Betegnelsen masseødeleggelsesvåpen anvendes vanligvis primært blant sivilister. I militær terminologi anvendes i stedet begrepet CBRN-våpen. CBRN er en engelsk forkortelse for *chemical, biological, radiological, nuclear *(norsk: kjemiske, biologiske, radioaktive og nukleære). CBRN er således en militær betegnelse for alle typer masseødeleggelsesvåpen eller kampstoffer som anvender ett eller flere av de fire elementene. CBRN er en nyere betegnelse, som delvis har avløst norsk og NATOs eldre betegnelser ABC (*atomic, biological, chemical*) og den senere NBC (*nuclear, biological, chemical*). 

Forkortelsen NBC-våpen (på norsk: nukleære, biologiske og kjemiske våpen) ble introdusert etter oppfinnelsen av hydrogenbomben, som ikke er en atombombe, men et nukleært våpen, da det anvender isotoper av hydrogen som fusjonsmateriale. CBRN inkluderer, til forskjell fra de eldre betegnelsene, radiologiske våpen, som er våpen som er konstruert til å spre radioaktivt materiale uten en egentlig fisjon. En såkalt skitten bombe er nettopp en sådan type radiologisk våpen, hvor det radioaktive stoffet spres ved hjelp av konvensjonelt sprengstoff – det er altså ikke tale om en egentlig atombombe i alminnelig forstand.

Det tales i blant også om *CBRN-hendelser.* Dette omfatter både egentlige kamphandlinger, men også hendelser som har karakter av, og kan ha samme følgeskader som, egentlige kamphandlinger begått med våpen innenfor ovenstående kategorier, men som er å betrakte som uhell. Begrepet kalles også ROTA (*r**eleases other than attack*).

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Onega (by)

**Onega** (russisk: Онега) er en by i Arkhangelsk oblast i Russland, ved munningen av elva Onega.

Stedet begynte som bosetningen *Ust-Onega*, og fikk bystatus den 19. august 1780.

Onega er en liten havn i Onegabukta i Kvitsjøen. Om vinteren er Onegabukta som regel tilfrosset. Jernbanelinjen mellom Arkhangelsk og Murmansk har stasjon her. 

Litt utenfor byen ligger øya Kij, der det en gang lå et kloster.  Onega var en av Kvitsjøhavnene som hadde handelsforbindelser med Norge ved pomorhandelen. 

## Demografi
Befolkningsutvikling:
:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Foreningen !les

**Foreningen !les** er en ideell medlemsorganisasjon som har til hensikt å spre leselyst blant blant barn og unge. Foreningen ble etablert i 1997 og har 39 medlemsorganisasjoner fra norsk bibliotek og litteraturbransje. 

Foreningen mottar prosjektstøtte fra blant annet Nasjonalbiblioteket og Utdanningsdirektoratet. Foreningen står blant annet bak litteraturprisene Ungdommens kritikerpris, Uprisen og Bokslukerprisen, prosjektene tXt, Rein tekst og Tid for ti, sakprosamagasinet Faktafyk, Lesekiosk og Bokstart. 

I 2017 fikk Foreningen !les bokbransjens hederspris, *Gullegget*. Foreningen !les har vært nominert til verdens største barnelitteraturpris, Litteraturpriset till Astrid Lindgrens minne (ALMA), seks ganger, sist i 2022. Uprisen - årets ungdomsbok er nominert til ALMA for 2023. Foreningen !les mottok LNU-prisen fra Landslaget for norskundervisning for 2021.

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Bokstart
Europavei 30

**Europavei 30** går mellom Cork i Irland og Omsk i Russland, omtrent 5800 km lang.

Hele traséen: Cork – Waterford – Wexford – Rosslare ... Fishguard – Swansea – Cardiff – Newport – Bristol – London – Colchester – Ipswich – Felixstowe ... Hoek van Holland – Haag – Gouda – Utrecht – Amersfoort – Oldenzaal – Osnabrück – Bad Oeynhausen – Hannover – Braunschweig – Magdeburg – Berlin – &#346;wiebodzin – Poznań – Warszawa – Biała Podlaska – Terespol – Brest – Minsk – Smolensk – Moskva – Rjazan – Penza – Samara – Ufa – Tsjeljabinsk – Kurgan – Isjim – Omsk

## Knutepunkter

}

|}

## Eksterne lenker
Onega (elv)

**Onega** (russisk: *Онега*) er ei elv i Arkhangelsk oblast i Russland. Den begynner i  Latsjasjøen og renner ned mot Kvitsjøen, men deler seg i to (Store Onega og Lille Onega) rundt 75 km før munningen, og danner et lite delta. Den fryser som regel til i november og blir ikke isfri før månedsskiftet april/mai. Elva er 416 kilometer lang, og har et nedbørfelt på .

Byene Kargopol og Onega ligger ved Onegaelven.

## Referanser
Kunstløp under Vinter-OL 1956

**Kunstløp under Vinter-OL 1956** ble arrangert fra 29. januar til 3. februar. Under Vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo ble det arrangert tre øvelser i kunstløp.

## Medaljefordeling

## Medaljevinnere

## Resultater
### Menn
#### Singel







### Kvinner
#### Singel






### Parløp






## Eksterne lenker
* 
* Cortina d'Ampezzo 1956 Figure skating Results på olympics.com
* Figure Skating at the 1956 Winter Olympics på olympedia.org
*  Figure Skating at the 1956 Cortina d'Ampezzo Winter Games  på Sports-reference.com/olympics
Diftong

En **diftong** (fra gresk *δίφθογγος*; *«diphthongos»*; «med to lyder/toner») eller **tvelyd** er to vokaler uttalt etter hverandre i samme stavelse. 
 
Norske eksempler på diftonger er: ei, au, øy, ai og oi. Diftonger må uttales i samme stavelse. «Ei» er således en diftong i ordet «stein», men ikke i «protein».

## Skriftbilde for diftonger
Den vanlige måten å representere diftonger på i skriftspråket (for språk med latinsk alfabet) er å skrive bokstavene for de to vokallydene en oppfatter diftongen som, ved siden av hverandre. Slik blir ei-diftongen i norsk – [æɪ̯] – skrevet og oppfattet som vokalen e og vokalen i.  

På grunn av nedarvede rettskrivingsregler er det også mange andre skrivemåter som er vanlige. For eksempel er det i engelsk vanlig at diftongen [aɪ̯] blir skrevet som  *-igh* (som i *light*).

### Norske skrivemåter og uttale
I norsk skriftspråk er det særlig tre diftonger som brukes – nemlig *ei*, *øy* og *au*.  Andre diftonger, som *ai*, *oi* og *eu*, forekommer blant annet i utrop og i lånord. Sistnevnte, *eu*, blir oftest uttalt likt som diftongen *au* (som i *sau* og *Europa*).  Uttalen av diftongene varierer imidlertid fra person til person, alt etter målføre og målform. 

Hver av bokstavene i en diftong blir gjerne uttalt annerledes i diftongen enn når de samme bokstavene uttales hver for seg. I østnorsk uttale, blir for eksempel *e*-en til *æ* i *ei*-diftongen 

I tillegg til de typiske skrivemåtene for diftonger, har norsk skriftspråk også eksempler på at vokal med etterfølgende konsonant blir uttalt som diftong – for eksempel lyden *-eg* i ordet *jeg* som i østnorsk uttale oftest høres ut som *æi*  (*jæi*), eller  lyden *-edj*  i ordet *tredje* som i en del dialekter uttales *ei* (*treie*).

#### Orddeling og forkortelser
I norsk kan man ikke dele et ord midt i en stavelse. Derfor er det alltid feil med orddeling inne i en diftong. Men siden det er snakk om én vokal, er det også feil å lage forkortelser som deler vokalen i to. For eksempel vil det i en kalender på nynorsk ikke være riktig å forkorte *laurdag* til bare *la* – utfra en tankegang om at alle de andre ukedagene jo kan forkortes ned til to bokstaver. I stedet bør man skrive *lau*.

## Diftonger i lydskrift

I IPA-lydskrift skal de rene vokalene (monoftongene) transskriberes med kun ett tegn, som for u-en i det engelske *sum*, som blir transkribert til [sʌm]. Diftongane skal imidlertid transskriberes med to bokstaver, som i det engelske «eye» som blir transskribert [aɪ̯]. Transkribering skal ha det diakritiske tegnet  under den minst promininente  lyden for å vise at tegnet er med i en diftong og ikke er en selvstendig vokal.

### Norsk lydskrift
Diftongene i østnorsk talemål blir transskribert til IPA-lydskrift slik:

*  som i *lei*
* som i *øy*
* som i *sau*
* som i *hai*
* som i *joik* eller *soya*
* bare i *hui* (*hui og hast*)
Diftongene i nordnorsk talemål blir transskribert til IPA-lydskrift slik:
*  som i *lei*
* som i *øy*
* som i *sau*
* som i *hai*
* som i *joik* eller *soya*
* bare i ordet *hui* (*hui og hast*)
*  bare i ordet *nei*

## Eksterne lenker
* Diftongøvelser
Europavei 35

**Europavei 35** går mellom Amsterdam i Nederland og Roma i Italia. Veiens lengde er 1817 km.

Trasé fastlagt av UNECE: Amsterdam – Utrecht – Arnhem – Emmerich – Oberhausen – Köln – Frankfurt am Main – Heidelberg – Karlsruhe – Offenburg – Basel – Olten – Luzern – Altdorf – St. Gotthard – Bellinzona – Lugano – Chiasso – Como – Milano – Piacenza – Parma – Modena – Firenze – Arezzo – Roma.

## Knutepunkter

}

 

|}

## Eksterne lenker
Seksuell seleksjon

**Seksuell seleksjon** (eller det *seksuelle utvalg*) er en evolusjonsfaktor som i likhet med naturlig seleksjon fører til tilpasninger hos arter.
Dette skjer ved at de individene som er best egnet til å tiltrekke seg kjønnspartnere, får mest paringer (og dermed mest avkom) og/eller paringer med partnere av høyest kvalitet. Siden egg er mer kostbare å produsere enn sperma, er det hos de fleste arter hunnen som velger og hannen som blir valgt.

Faktorer som fører til seksuell seleksjon er således (1) partnervalg, (2) konkurranse med individer av det egne kjønn og (3) kurtiseatferd som imponerer det motsatte kjønn. Konkurranse kan innebære fysiske kamper mellom konkurrentene eller felles «fremvisninger», såkalt lekatferd. Eksempler på kurtiseatferd er fuglesang, «bryllupsgaver» hos edderkopper eller «danseoppvisninger» hos fisk. Både kolibrier og paradisfugler er i så måte typiske eksempler på seksuell seleksjon. I tillegg kommer konflikt interessekonflikt mellom hunn og hann (kjønnskonflikt).

Resultatet av den seksuelle seleksjonen er bl.a. evolusjonen av sekundære kjønnskarakterer. De sistnevnte kan til og med være så store og/eller påfallende (f.eks. påfuglens hale eller den utdødde kjempehjortens gevir) at de representerer dårlige tilpasninger til miljøbetingelsene; de kan f.eks. tiltrekke fienders oppmerksomhet eller redusere bevegeligheten. Derfor pleier man å betrakte seksuell seleksjon som en evolusjonsfaktor som er adskilt fra naturlig seleksjon, selv om begge prosessene foregår etter det samme mønsteret (se naturlig seleksjon).

Teorien om seksuell seleksjon blir ofte kalt «Darwins andre teori». Charles Darwin publiserte den i 1871 som del 2 i tobindsverket *[[The Descent of Man, and Selection in Relation to Sex]]*, hvor Darwin skriver om både menneskets evolusjon og seksuell seleksjon.

## Se også
* Naturlig seleksjon
* Partnervalg
* Sekundær kjønnskarakter
* Handikapprinsippet

## Litteratur
* Charles Darwin, *The Descent of Man, and Selection in Relation to Sex*, Princeton, 1871
* Carl Zimmer, *Evolution*, Harper Collins, 2001
* Mark Ridley, *Evolution*, Blackwell 1996, 2.nd ed.
* Zahavi og Zahavis, *The Handicap Principle: A Missing Piece of Darwin's Puzzle*, Oxford University Press, 1999
* Goeffrey Miller, *The Mating Mind*, 2001

## Eksterne lenker
* 
* Forskning.no: Hva skal påfuglen med den flotte halen? ved Erik Tunstad
* Sexual selection affects local extinction and turnover in bird communities
EFL League Two

**EFL League Two** (ofte kalt **League Two** som forkortelse eller **Sky Bet League Two** av sponsorårsaker, tidligere **Football League Two**) er den tredje høyeste divisjonen i The Football League, og det fjerde høyeste nivået i det engelske ligasystemet. 

## Ligastruktur
Divisjonen har 24 lag. Alle lagene møter hverandre to ganger i løpet av sesongen, en gang på hjemmebane og en gang på bortebane (dobbelt round robin). Seier gir 3 poeng, uavgjort gir 1 poeng og tap gir 0 poeng. På slutten av sesongen rykker de tre beste klubbene direkte opp til EFL League One (nivå 3). Lagene som havner på 4. til 7.-plass spiller kvalifisering om en fjerde opprykksplass. Her spiller lag nr 7 mot lag nr 4 og lag nr 6 mot lag nr 5. Klubbene spiller semifinaler med en hjemme- og en bortekamp. Den klubben som var lavest plassert i det ordinære ligaspillet åpner med hjemmekamp. Vinnerne av semifinalene møtes i en finale på Wembley Stadium (Millennium Stadium ble brukt fra og med 2001 til og med 2006, mens Wembley ble revet og bygget opp igjen). Vinneren av finalen får den tredje opprykksplassen. De to dårligste klubbene rykker ned til National League (nivå 5).

## Historie
*4. divisjon ble opprettet i 1958/59
*Etter at FA Premier League ble opprettet i 1992/93 ble navnet endret til 3. divisjon
*I 2004/2005 ble Football League Two navnet på divisjonen
*Fra og med 2016/17 heter divisjonen EFL League Two

Fra sesongen 1958/59 til og med sesongen 1985/86 måtte de fire lavest plasserte klubbene søke om å få fortsette i Ligaen. Før sesongen 1986/87 ble det endret til nåværende system med opp- og nedrykk mellom denne divisjonen og National League.

## Vinnere av nivå 4 i engelsk fotball
### Vinnere av 4. divisjon

*1958/59: Port Vale
*1959/60: Walsall
*1960/61: Peterborough United
*1961/62: Millwall
*1962/63: Brentford
*1963/64: Gillingham
*1964/65: Brighton & Hove Albion
*1965/66: Doncaster Rovers
*1966/67: Stockport County
*1967/68: Luton Town
*1968/69: Doncaster Rovers
*1969/70: Chesterfield
*1970/71: Notts County
*1971/72: Grimsby Town
*1972/73: Southport
*1973/74: Peterborough United
*1974/75: Mansfield Town
*1975/76: Lincoln City
*1976/77: Cambridge United
*1977/78: Watford
*1978/79: Reading
*1979/80: Huddersfield Town
*1980/81: Southend United
*1981/82: Sheffield United
*1982/83: Wimbledon
*1983/84: York City
*1984/85: Chesterfield
*1985/86: Swindon Town
*1986/87: Northampton
*1987/88: Wolverhampton Wanderers
*1988/89: Rotherham United
*1989/90: Exeter City
*1990/91: Darlington
*1991/92: Burnley

### Vinnere av 3.divisjon

*1992/93: Cardiff City
*1993/94: Shrewsbury Town
*1994/95: Carlisle United
*1995/96: Preston North End
*1996/97: Wigan Athletic
*1997/98: Notts County
*1998/99: Brentford
*1999/00: Swansea City
*2000/01: Brighton & Hove Albion
*2001/02: Plymouth Argyle
*2002/03: Rushden & Diamonds
*2003/04: Doncaster Rovers

### Vinnere av Football League Two og EFL League Two

## Toppscorere i Football League Two og EFL League Two

## Eksterne lenker
* Offisiell nettside (engelsk)
Kung fu

**Kung fu** (kinesisk: 功夫, pinyin: *gōngfu*), er som kampsport bedre kjent som *[[wushu]]* - en vanlig misforståelse i vesten. 

*Wushu* er den rekke kampstiler som har utviklet seg gjennom århundrene i Kina. Disse kampstilene er ofte klassifisert etter fellestrekk, identifisert som «familier» (家, *jiā*), «sekter» (派, *pài*) eller «skoler» ((門, *mén*) i kampsport. Eksempler på slike egenskaper inkluderer fysiske øvelser som involverer dyremimikk, eller treningsmetoder inspirert av kinesiske filosofier, religioner og legender. Stiler som fokuserer på qi manipulasjon er kategorisert som interne (内 家 拳, *nèijiāquán*), mens andre konsentrerer seg om å forbedre muskler og helse og er kategorisert som eksterne (外家 拳, *wàijiāquán*). En populær metode for kategorisering av stilarter er «nordre» (北 拳, *běiquán*) og «søndre» (南拳, *nánquán*).

## Wushu i Norge
Den første Hung Gar "Kung Fu" skolen i Norge ble grunnlagt av Tony Brown i Porsgrunn, februar 1986. Skolen eksisterer fremdeles i Porsgrunn den dag i dag, sammen med Tony Browns andre skole i Norge som holder til i Lyngen. Tony Brown, som har drevet aktivt med Hung Gar "Kung Fu" i over 40 år, er i tillegg den eneste vestlige i verden som innehar 8. tuan. I tillegg til å instruere, er han også en internasjonalt anerkjent dommer, og i en eldre alder deltar han fortsatt i konkurranser, også som utøver. 

## Se også
* Wushu
Erik Valkendorf

**Erik Valkendorf** (også stavet *Walckendorf(f)*) var erkebiskop av Nidaros (1510–1522). Han var tidligere biskop i Odense, foreslått og i praksis utnevnt til erkebiskop av Nidaros av kong Hans under dennes reise til Nidaros i 1510.

Valkendorf hadde teologisk utdannelse fra Tyskland, og omkring 1490 ble han ansatt i det danske kanselli. Senere ble han kansler, og fulgte med den senere kong Christian II til Norge, da han ble sendt dit som visekonge. Valkendorf var en av Christians mest betrodde menn og fremste rådgivere. Han ble som Christians favoritt utnevnt til erkebiskop av Nidaros i 1510 etter erkebiskop Gautes død, og dermed sikret Christian seg stor innflytelse over den norske kirke.

Erkebiskop Valkendorf tok initiativet til *[[Missale Nidrosiense]]*  og *[[Breviarium Nidrosiense]]*, som var de første liturgiske bøker for hele Norge, og er kjent for en omfattende beskrivelse av Finnmark i form av et brev til pave Leo den 10. Bøkene ble sendt som et brev til paven. I tillegg til dette utførte han omfattende reparasjons- og restaureringsarbeider på Nidarosdomen, og som tegn på dette er våpenskjoldet hans hugget inn i katedralen flere steder.

Til tross for det fortrolige forholdet mellom Christian og Valkendorf kom det etter hvert til konflikt om emner som kirkelig handel, skattefrihet og geistlig domsmyndighet. Valkendorf døde i Roma, trolig av en pest som herjet byen, mens han var på vei for å legge frem sin sak for paven. Valkendorfs gate ved Øya i Trondheim er oppkalt etter ham.

## Referanser
Bobsleigh under Vinter-OL 1952

**Bobsleigh under Vinter-OL 1952** ble arrangert fra 14. til 22. februar. Under Vinter-OL 1952 i Oslo ble det arrangert to øvelser i bobsleigh, toer og firer for menn.

## Medaljefordeling

## Medaljevinnere
 

## Eksterne lenker
* Oslo 1952 Bobsleigh Results på olympics.com
* Bobsleigh at the 1952 Winter Olympics på olympedia.org
*  Bobsleigh at the 1952 Oslo Winter Games  på Sports-reference.com/olympics
Settere

:*[[Setter (fag)|Setter(e)]] kan også vise til en håndverker som lager [[sats (trykk)|skriftsats]] til bruk i [[boktrykk]]*.

**Settere** (entall = *setter*, av eng. *setting*, som betyr å *stivne* eller *fryse til*) er en betegnelse som brukes om en liten gruppe stående fuglehunder som trolig oppsto på De britiske øyer på 1600-tallet.

## Historien bak
Opphavet er uklart, men man tror at en gamle spanske pointertyper og spaniels finnes i de tidlige blodslinjene. I 1576 skrev *[[John Caius]]* (født *John Kaye*) om en spesielt langbent hund som ble benyttet til å jakte rapphøns i boken *Of Englishe Dogges: The Diuersities, the Names, the Natures, and the Properties*, og han beskrev den som «setter». Denne hunden tok stand og markerte fuglens posisjon på settervis, i motsetning til mer kortbente spaniels som snarere jaget fuglen inn i et fangstnett. Dette er trolig den første beskrivelsen man har av en såkalt *setter*, men det er lite trolig at denne hunden kunne kalles en egen hunderase. Man kan imidlertid tenke seg at slike hunder må ha dannet grunnlaget for dagens settere.

Settere og spaniels ble opprinnelig brukt til såkalt *nettjakt*. Når jegeren skulle kaste nettet over byttet, som enten var fugl eller småvilt, var det preserende at hunden la seg ned, slik at den ikke kom i veien for kastet. Det er derfor overveiende sannsynlig at uttrykket *setter* har en sammenheng med denne egenskapen.

## Egenskaper
Alle settere har utmerket luktesans. De søker (i motvind) etter fugl på såkalt *overvær* (luktmolekyler som svever fritt i luften). Søket disse hundene gjør er forholdsvis vidstrakt, selv om det varierer noe mellom rasene og individene. For setteroppdrettere har det gjennom årene også vært viktig at selve søket skal være så estetisk som mulig, men uten at det går for mye utover effektiviteten. Når den oppdager fugl som trykker mot marken gjør den stand, dvs. stopper opp og fryser til, med nesen pekende mot fuglen. Slik vet jegeren hvor fuglen befinner seg, og kan være klar når hunden bes om å reise den.

## Setterrasene
* Engelsk setter
* Irsk rød og hvit setter
* Irsk setter
* Gordon setter

## Se også
* Stående fuglehunder

## Referanser
Side Brok

**Side Brok** er ei norsk rap-gruppe fra Hovdebygda i Ørsta. Navnet kommer fra et lokalt dialektuttrykk som betyr «saggebukse». Medlemmene i Side Brok var Sjef R (Runar Gudnason, som også benytter artistnavnet Thorstein Hyl III), Skatebård (Bård Aasen Lødemel), Oddgeir "Odd G" Kristensen) og Knut Sævik.

De debuterte i 1999 som oppvarmingsband for en polsk stripper i et forsamlingshus i Ørsta. I februar 2004 ble de kåret Årets Urørt for låten «Ein likandes kar» av NRK P3 og Lydverket, og samme år ble de kåret til Årets nynorskbrukar av Nynorsk kultursentrum.

Høsten 2009 hadde en dokumentarfilm om bandet premiere. Filmen het *Heimegutar* og var regissert av Turid Rogne. Den følger Side Brok fra oppstarten i 2002 til utgivelsen av albumet *Ekte Menn* i 2009. I forbindelse med filmpremieren i 2009 opplyste gruppens medlemmer at de kom til å oppløse gruppen etter å ha gitt ut albumet de da jobbet med.

## Diskografi
* 2002: *Side Brok EP* (egenutgitt, 3 spor)
* 2004: *[[Høge brelle]]*
* 2005: *[[Side Brooklyn EP]]*
* 2006: *[[Kar me kjøme frå]]*
* 2009: *[[Ekte menn (album)|Ekte menn]]*
* 2013: *[[H.O.V.D.E.B.Y.G.D.A.]]*
* 2025: *All verda*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Det internasjonale energibyrået

**Det internasjonale energibyrået** (**IEA**) er en internasjonal organisasjon opprettet i november 1974 for å sikre stabil oljeforsyning og produsere informasjon og statistikk om det internasjonale oljemarkedet og andre energityper. Subsidiært arbeider IEA med å fremme og utvikle alternative energikilder, rasjonell energipolitikk og multinasjonalt samarbeid om energiteknologi. 

IEA har en kombinert oljereserve på 4 milliarder fat hvorav 1,4 milliarder kontrolleres av medlemsregjeringene for nødssituasjoner. IEA trådte inn i forbindelse med gulfkrigen i 1991 og orkanen «Katrina» i 2005.

Hver uke offentliggjøres mengden lagret olje og gass i USA. Lagertallene har stor innvirkning på oljeprisen. Balansen mellom tilbud og etterspørsel av olje er en viktig faktor i verdensøkonomiens utvikling.

## Medlemsland
Organisasjonen har 30 medlemsstater (per 2021) og hovedkvarter i Paris i Frankrike. IEA er en autonom internasjonal organisasjon under OECDs vinger.

#Australia
#Belgia
#Canada
#Danmark
#Estland
#Finland
#Frankrike
#Hellas
#Irland
#Italia
#Japan
#Luxembourg
#Mexico
#Nederland
#New Zealand
#Norge
#Polen
#Portugal
#Slovakia
#Spania
#Storbritannia
#Sveits
#Sverige
#Sør-Korea
#Tsjekkia
#Tyrkia
#Tyskland
#Ungarn
#USA
#Østerrike

## Rapport i 2021
I 2021 publiserte IEA en rapport om hvordan verden kan nå målet i Parisavtalen om maksimalt 1,5 grad oppvarming. Mange land har sagt de skal nå målene, men har ikke tatt de beslutninger som gjør dette mulig. Blant tiltakene i IEAs rapport er umiddelbart å slutte å investere i nye felt eller gruver for utvinning av fossil energi og det samme med nye kullkraftverk. I henhold til rapporten skal det i 2035 være slutt på å selge passasjerbiler med forbrenningsmotor.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Too Fast for Love

***Too Fast for Love*** er Mötley Crües debutalbum. Det ble utgitt i november 1981 på Leathür Records.
Albumet er kjennetegnet ved en upolert produksjon, hvor påvirkningene fra bandets store inspiratorer New York Dolls og Mott the Hoople virkelig kommer fram.

## Sporliste

# «Live Wire»              3:14
# «Come on and Dance»      2:47
# «Public Enemy #1»        4:21
# «Merry-Go-Round»         3:22
# «Take Me to the Top»     3:43
# «Piece of Your Action»   4:39
# «Starry Eyes»            4:28
# «Too Fast for Love»      3:22
# «On with the Show»       4:07

Det ble utgitt på nytt i 1999 med bonusspor på Mötley Records og igjen i 2003 på Hip-O Records / Mötley Records med disse sporene:

* «Toast of the Town»         (bonusspor)                   3:35         
* «Tonight» (bonusspor)       (The Raspberries)             4:27
* «Too Fast for Love»         (alternativ innspilling)      4:19
* «Stick to Your Guns»        (bonusspor)                   4:23
* «Merry-Go-Round»            (live i San Antonio, Texas)   3:56
* «Live Wire»                 (multimediespor)             12:18

## Personell
*Vince Neil – vokal
*Mick Mars – gitar
*Nikki Sixx – bass
*Tommy Lee – trommer

## Eksterne lenker
*
Peter Bardens

**Peter Bardens** (født 19. juni 1944, død 22. januar 2002) var en keyboardspiller og en av grunnleggerne av den britiske progrockgruppen Camel. Bardens spilte keyboards i tillegg til å bidra med vokal og var medlem av gruppen fra 1971 til 1978.

Sammen med Andrew Latimer på en fremstående gitar formet de en musikkstil som påvirket generasjoner, hvor albumene *[[The Snow Goose]]* (1975) og *[[Moonmadness]]* (1976) var de mest markante. Før han kom til Camel var han medlem av gruppen Peter B's Looners eller Peter B's, som inkluderte flere musikere som senere startet opp gruppen Fleetwood Mac.

Sent på 1980-tallet og tidlig på 90-tallet ga han ut mange «catchy» og velproduserte soloalbum av sjangeren elektronisk musikk hvorav de mest kjente albumet var *[[Seen One Earth]]* fra (1986).

I 1970 gav han ut sin første plate, "The Answer" (gjenutgitt i 1976 som "Vintage '69") som han produserte selv. Gitarist på dette albumet var Peter Green fra Fleetwood Mac.

Bardens spilte med mange rockemusikere, og han var medlem i blant annet The Cheynes (med Mick Fleetwood), Shotgun Express (med Rod Stewart), Long John Baldry, The Mike Cotton Sound, Them (band), Van Morrison, Keats og Mirage.

Bardens døde av lungekreft 22. januar 2002 i Los Angeles i California.

## Utgivelser i eget navn
* 1970 &ndash; *The Answer*
* 1971 &ndash; *Write My Name In The Dust*
* 1976 &ndash; *Vintage 69* (retitled re-release av "The Answer")
* 1979 &ndash; *Heart To Heart*
* 1987 &ndash; *Seen One Earth*
* 1988 &ndash; *Speed Of Light*
* 1989 &ndash; *Peter Bardens*
* 1991 &ndash; *Water Colors*
* 1993 &ndash; *Further Than You Know*
* 1995 &ndash; *Big Sky*
* 2000 &ndash; *Speed Og Light: Live*
* 2002 &ndash; *Art Of Levitation*
* 2002 &ndash; *Live: Germany 1996*
* 2005 &ndash; *Write My Name In The Dust: Anthology*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Harry Potter: Rumpeldunk Verdensmesterskap

***Harry Potter: Rumpeldunk Verdensmesterskap*** (engelsk: *Harry Potter: Quidditch World Cup*) er et videospill utviklet av Electronic Arts, og utgitt den 7. november 2003 til  Windows, PlayStation 2, GameCube, Xbox og Game Boy Advance. I spillet kan man delta i magikersporten rumpeldunk, kjent fra Harry Potter-serien som er skrevet av J.K. Rowling.

## Handling
Spillet begynner på Galtvort, der man kan spille for et av huslagene (Griffing, Håsblås, Ravnklo eller Smygard). Senere vil man kunne avansere til nasjonale lag (USA, England, Frankrike, Tyskland, Norden, Japan, Spania, Australia eller Bulgaria), og være med i VM. Reglene er ganske enkle, og man kan spille alle fire posisjonene på et rumpeldunklag (Keeper, Knakker, Speider og Jager).
## Mottagelse

Spillet fikk blandede anmeldelser.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Splinter (album)

***Splinter*** er et album av gruppa The Offspring, utgitt 9. desember 2003. Den opprinnelige tittelen for *Splinter* var *Chinese Democracy – You Snooze, You Lose*, som ble annonsert som en trussel mot Axl Rose, etter hans lenge påventet album *[[Chinese Democracy]]* ble satt på venteliste. Holland er blitt sitert på å ha sagt «Axl stjal mitt hår så jeg stjal hans albumtittel».

## Sporliste
# «Neocon» (1:06)
# «The Noose» (3:18)
# «Long Way Home» (2:23)
# «Hit That» (2:49)
# «Race Against Myself» (3:32)
# «(Can't Get My) Head Around You» (2:15)
# «The Worst Hangover Ever» (2:58)
# «Never Gonna Find Me» (2:39)
# «Lightning Rod» (3:20)
# «Spare Me the Details» (3:24)
# «Da Hui» (1:42)
# «When You're in Prison» (2:33)

En utvidet utgave av CD har to skjulte spor: «The Kids Aren't Alright (Island Mix)» og en instrumentalversjon av «When You're in Prison».

## Personell
* Dexter Holland – gitarer, synthesizere, kor
* Noodles – gitarer, synthesizere
* Greg K. – bassgitarer
* Josh Freese – trommer (Atom Willard ble senere med bandet på permanent basis)

## Eksterne lenker
*
Conspiracy of One

***Conspiracy of One*** er et album av The Offspring som ble utgitt i november 2000. Det inneholder karaokevideoene til «Original Prankster» og «One Fine Day», og de tidligere MTV-musikkvideoene fra albumet *Americana*. 

The Offspring har gitt sin støtte til fildeling, og hevder at det ikke skader salget. De hadde planlagt å lansere dette albumet direkte på nettstedet før det kom i salg, men planene ble stoppet da plateselskapet truet med å gå til søksmål.

## Sporliste
# «Intro» &ndash; 0:05
# «Come Out Swinging» &ndash; 2:47
# «Original Prankster» &ndash; 3:42
# «Want You Bad» &ndash; 3:23
# «Million Miles Away» &ndash; 3:40
# «Dammit, I Changed Again» &ndash; 2:49
# «Living in Chaos» &ndash; 3:28
# «Special Delivery» &ndash; 3:00
# «One Fine Day» &ndash; 2:45
# «All Along» &ndash; 1:39
# «Denial, Revisited» &ndash; 4:33
# «Vultures» &ndash; 3:35
# «Conspiracy of One» &ndash; 2:17
# «Huck It» &ndash; 3:30 (skjult spor)

## Personell
* Dexter Holland &ndash; vokal og gitar
* Noodles &ndash; gitar
* Greg K. &ndash; bass
* Ron Welty &ndash; trommer

## Eksterne lenker
*
Bøelva

**Bøelva** er navnet på flere elver i Norge:

* Bøelva (Bø) – i Bø kommune i Telemark
* Bøelva (Skien) – i Skien kommune i Telemark
* Bøelva (Drangedal) – i Drangedal kommune i Telemark
* Bøelva – et annet navn på Rjørelva i Halden kommune i Østfold
* Bøelva (Radøy) – i Radøy kommune i Hordaland
* Bøelva (Naustdal) – i Naustdal kommune i Sogn og Fjordane
* Bøelva (Leirfjord) – i Leirfjord kommune i Nordland
* Bøelva (Ballangen) – i Ballangen kommune i Nordland
* Bøelva (Sortland) – i Sortland kommune i Nordland
* Bøelva (Andøy) – i Andøy kommune i Nordland
Gråtass

**Gråtass** har flere betydninger:
#Traktoren Ferguson TE20, populært kalt Gråtass i Norge
#Den lille traktoren Gråtass, norsk barnefilmfigur
#Noanavn for ulv i norske sagn og eventyr
Falkumelva

**Falkumelva** er ei elv i Skien kommune i Telemark. Den dannes ved samløpet mellom Bøelva og Hoppestadelva ved Venstøp i nord. Den munner ut i Hjellevannet ved Falkum i Skien by, som deretter renner ut i Skienselva. Systemet er en del av Skiensvassdraget

Selve Falkumelva er bare  lang, men den er også siste del av et vannløp med samlet lengde på . Den drenerer et nedbørfelt på , og middelvannføringen ved munningen er .

## Skjønnlitteratur
### ''Et Gytjebad'' (1893)
I 1893 utga Mons Klingenberg Gjerløw boken *Fra Skridt til Gallop* under pseudonymet GEIR. Boken inneholder blant annet fortellingen *Et Gytjebad*, som handler om å dra til Sandefjord for å gå i bad. Gjerløw var redaktør i Skiensavisen «Fremskridt», og *Et Gytjebad* åpner med en henvisning både til Falkumelven som renner gjennom Skien, og til Sandefjord Kurbad som regional attraksjon:Petersen stak Næsen ind gjennem Kontordøren og sagde: „Jeg gaar til Sandefjord med Hurtigtoget, Hans.“ „Jeg gaar med! Hvad skal vi forresten bestille derborte, Petersen?“ „Bade – begribeligvis.“ „Det kunde vi nu forresten gjøre billigere i Falkumelven.“Petersen havde allerede slaaet Døren i. Han taaler ikke høre tale om Falkumelven, siden han tidlig i Sommer svømmede ind i noget flydende Tornekrat derude og – sank paa tre Fod Vand. Det saa ilde ud for Petersen den gang, og han vilde nu rimeligvis forlængst være solgt som Krabbastømmer, om han ikke havde paalidelige Venner ved Haanden.Våren 2011 sørget Torkel Fagerli i Sandar Historielag for å trykke opp historien på nytt i heftet «Kulturminner», og Sandefjord bibliotek har siden gjort heftet digitalt tilgjengelig.

## Referanser
Bøelva (Skien)

**Bøelva** er en elv i Skien kommune i Telemark. Elva har sine øverste kilder ved Våtkleivvatn (510&nbsp;moh), bare 5&nbsp;km sørøst for Nordagutu, og renner herfra i sørlig retning. Den skifter navn flere ganger underveis, og kalles blant annet Eikstulbekken, Gardvasselva og Sagtjernelva, før den til slutt blir kalt Bøelva ved utløpet av Røyvatnet (82&nbsp;moh) ved Nisterud. Bøelva løper ved Fossum sammen med Hoppestadelva og danner Falkumelva, som munner ut i Skienselva i Skien by.

Elva er  lang ( fra Røyvatnet), og har et nedbørfelt på . Middelvannføringen ved munningen er .

## Referanser
Sadisme

**Sadisme** i klassisk forstand betegner en egenskap ved mennesker som opplever lyst eller tilfredsstillelse ved å ydmyke eller undertrykke andre eller å påføre dem smerte.

## Etymologi
Begrepet «sadisme» ble først brukt av den tyske psykiateren og rettsmedisineren Richard von Krafft-Ebing. Det fikk navn etter forfatteren Marquis de Sade som skrev flere pornografiske romaner som var blandet med voldsfantasier. Sadisme har et motstykke i «masochisme», som på sin side henter navnet fra forfatteren , som i flere noveller har skildret underkastelse i forhold med kvinner.  Sigmund Freud var den første som så en sammenheng mellom sadisme og masochisme, og satte ordene sammen til begrepet sadomasochisme.

## I frivillige forhold
I nyere tid brukes begrepet også i forbindelse med blant annet BDSM og en sadomasochistisk minoritetskultur, som bygger på gjensidig frivillighet, hvor den ene part finner en masochistisk glede i å bli ydmyket, dominert eller påført smerte av sadisten.

## Kilder
* 
*  sadisme i Den Store Danske Encyklopædi
*  sadism i Encyclopædia Britannica

## Litteratur
* Marquis de Sade: *Les Cent-Vingt journées de Sodome ou l’école du libertinage* (1785).
Masochisme

**Masochisme** betyr at et menneske opplever lyst eller tilfredsstillelse ved å bli ydmyket eller undertrykt eller ved å bli tilføyet smerter. Den kan være seksuelt motivert eller ha andre motiver som for eksempel for å kompensere for psykisk trykk.

Begrepet masochisme ble først brukt 1886 av den tyske psykiateren og rettsmedisineren Richard von Krafft-Ebing, det fikk navn etter forfatteren Leopold von Sacher-Masoch, som i flere noveller har skildret underkastelse i forholdet til kvinner.

Begrepet masochisme har et motstykke i sadisme.

## Litteratur
*Leopold von Sacher-Masoch: Venus i pels (1870)
Stewart Menzies

**Stewart Menzies** var sjef for Secret Intelligence Service under andre verdenskrig.

Det fantes en mengde britiske hemmelige organer i 1940, men bare én skulle samle opplysninger i utlandet (spionasje): *Secret Intelligence Service (SIS)*, ofte kalt *Secret Service*. Et annet navn var *MI 6* (Military Intelligence 6. kontor), egentlig bare et underkontor av SIS. Tjenesten var underlagt Foreign Office, og sjefen ble alltid bare kalt *C* — under hele krigen generalmajor Stewart Menzies.

## Referanser
Hoppestadelva

**Hoppestadelva** er en elv i Skien kommune i Telemark. Elva starter ved utløpet av Slettevann, og løper sammen med Bøelva ved gamle Fossum Jernverk. Etter samløpet heter elva Falkumelva, som munner ut i Hjellevannet. Den er utbygd til kraftproduksjon i kraftverkene Fossum, Aas og Slettevann.

## Referanser
Jiří Trnka

**Jiří Trnka** (1912–1969) var en tsjekkisk billedkunstner, illustratør, animatør, dukkemaker og filmskaper. 

Jiří Trnka lagde flere populære, kunstneriske tegne- og dukkefilmer, for eksempel *[[Keiserens nattergal]]* (1948) etter H. C. Andersens eventyr *Nattergalen*, Shakespeares *[[En midtsommernattsdrøm]]* (1959) og kortfilmene *Præriens sang* (1949) og den satiriske *Hånden* (1965). Han illustrerte også en rekke eventyrbøker for barn, blant annet Jan Karafiáts *Billefolket*. 

Jiří Trnkas tegninger er preget av sikker strek, varm og folkelig stil samt karakteristiske figurer med runde ansikter. 

## Filmografi (utvalg)
*1947: *Spalicek*
*1949: *Præriens sang*
*1949: *[[Keiserens nattergal]]*
*1962: *Den kybernetiske bestemor*
*1965: *Hånden*

## Priser (utvalg)
* 1968 – H.C. Andersen-prisen for illustrasjon

## Bildegalleri

Fil:Pomník Ruka 01.jpg|I Bory-parken i Plzeň står "Hånd-monumentet" (tsjekkisk: *Pomník Ruka*), som er tilegnet Jiří Trnka og kunstens kamp mot totalitære regimer. Skulpturen er utformet av Josef Mištera. 
Fil:Památník Jiřího Trnky na Mikulášském náměstí 1.JPG|Jiří Trnka-minnesmerket på adressen Mikulášské náměstí 1 


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Engelskpråklig artikkel om Jiří Trnka
ISO 639

**ISO 639** er en av flere internasjonale standarder for *språkkoder*. Den består av fire sett med språkkoder. Settene tilsvarer språkkodene definert under de nå tilbaketrukne standardene ISO 639-1, ISO 639-2 og ISO 639-3 og ISO 639-5.

I Norge anbefaler staten å bruke ISO 639 for deklarering av språkkoder for offentlige nettsider (i HTML).

De eksisterende standardene er:
*ISO 639, Set 1: Koder for navn på språk, *alfa-2-kode* (to bokstaver):*Eksempler:*
** `nb` = Norsk bokmål, 
** `nn` = Nynorsk, 
** `se` = Davvisámegiella (Nordsamisk)
*ISO 639, Set 2: Koder for navn på språk, *alfa-3-kode* (tre bokstaver):*Eksempler:*
** `nob` = Norsk bokmål, 
** `nno` = Nynorsk, 
** `sme` = Davvisámegiella (Nordsamisk)
*ISO 639, Set 3: Koder for navn på språk:`nob` = Norsk bokmål

ISO 639, Set 2, har to forskjellige koder for 22 språk, én for bibliografisk bruk (ISO 639, Set 2/B), og én for terminologisk bruk (ISO 639, Set 2/T). 

Tidligere hadde ISO 639 også følgende deler:

* ISO 639-4: Retningslinjer for implementering og generelle prinsipper for språkkoding (publisert 2010).
* ISO 639-5: Koder for språkfamilier og -grupper (publisert 2008).
* ISO 639-6: Koder for navn på språk, alfa-4-kode, omfattende dekning av språkvariasjoner (publisert 2009), som senere er trukket tilbake.

## Se også
* Liste over ISO 639-1-koder

## Referanser
Norges kronregalier

**Norges kronregalier**, også kalt **riksregalier**, er en norsk statseid kunstsamling med kronregalier som utgjør kongemaktens verdighetstegn. 

## Beskrivelse
Samlingen består av ni regalier. De omfatter tre kroner, *kongekrone*, *dronningkrone* og *arvefyrstekrone* (kronprinskrone). Videre inngår et *[[salvingshorn]]*, et *rikssverd*, *kongens septer*, *dronningens septer*, *kongens rikseple* og *dronningens rikseple*. Dessuten oppbevares noen andre skatter sammen med dem, blant annet et riksbanner og en marskalkstav. Kongens og dronningens regalier er laget i Sverige, og det er også salvingshornet. Rikssverdet tilhørte Carl Johan, og arvefyrstekronen er laget i Norge. Kongekronen ble brukt under Carl Johans kroning 1818, Karl IVs i 1860 og Oscar IIs i 1873. De siste som bar regaliene var Haakon VII og dronning Maud. Arvefyrstekronen har faktisk aldri vært brukt. Noen av regaliene har imidlertid vært tatt frem og utstilt i forbindelse med dødsfall i kongefamilien og ved signingene av Olav V og Harald V. Regaliene er utstilt i Riksregalieutstillingen i Erkebispegården i Trondheim.

## Historikk

## Oppbevaring
Karl Johan ønsket at kronregaliene skulle oppbevares i Nidarosdomen. Her ble de oppbevart i det som i dag kalles Kvinnenes Minnekapell fram til 1825. Kirken var imidlertid fuktig og i dårlig forfatning, og regaliene ble da flyttet til det såkalte regalierommet i Erkebispegården, like ved domkirken. Etter noen få år ble de imidlertid flyttet til Munks tårn på Akershus festning i Oslo hvor de ble oppbevart øverst i «Regalierommet», før de ble overført til Finansdepartementet og flyttet til hvelvet i Norges Banks hovedkontor (fra 1897 avdelingskontor) i Trondheim. I dag huser denne bygningen Vitensenteret i Trondheim. Her lå regaliene i nesten 150 år uten å bli vist fram for offentligheten unntatt ved offentlige seremonier. Såvidt man vet, lå regaliene der også under andre verdenskrig, tilsynelatende uten at den tyske okkupasjonsmakten var klar over dette. 

I 1988 ble regaliene flyttet til Nidarosdomen, der de under betydelige sikkerhetstiltak har vært utstilt for turister og besøkende i nordvestre tårnfot. Omplasseringen til Nidarosdomen markerte domkirkens stilling som Norges kroningskirke.

Imidlertid var konserveringsvilkårene ikke ideelle, og regaliene ble til slutt flyttet til en permanent Riksregalieutstilling i Erkebispegården som ble åpnet ved 100-års-markeringen for kroningen av kong Haakon og dronning Maud i juni 2006. Her er også riksbanneret utstilt, etter at dette ble gjenfunnet på Akershus festning etter å ha vært forsvunnet i mange år.

I 2003 ble ansvaret for riksregaliene overført til Kultur- og kirkedepartementet. Det utøvende ansvaret for regaliene ivaretas av Nidaros domkirkes restaureringsarbeider.

## Referanser


## Litteratur
* Suul/Søreide (red.) *Kroninger og regalier* (Nidaros domkirkes restaureringsarbeiders Forlag, 1988)

## Eksterne lenker
* 
* Riksregaliene.no 
* Kongehuset.no om riksregaliene
* Trondheim.no om de norske riksregaliene
* Nidarosdomens side om riksregaliene
Andy Ward

**Andrew John «Andy» Ward** (født 28. september 1952 i Epsom, England) var trommeslager for progrock–gruppen Camel. Han var medlem i gruppen fra 1971–1982. *Ward* ble betegnet som teknisk god og hadde en stilart som var tungt jazz–inspirert. Dette, sammen med Andrew Latimers egenartede gitar og Peter Bardens lyriske keyboards, gjorde at bandet ble populært.

Han fikk med seg åtte album med Camel før han angivelig sommeren 1981 fikk et problem med alkohol– og narkotikamisbruk samt at han forsøkte å begå selvmord, noe som ble forsøkt dekket over ved at man fra bandet sin side annonserte at han hadde fått en håndskade. Ward ble tvunget til å forlate bandet og Camel ble i en kort periode oppløst på grunn av dette. Ward ble deretter medlem av Marillion i en kort periode og han bidrar i musikkvideoen til låten «Garden Party», dette til tross for at han ikke bidro med noe innspilling med gruppen. Han er forøvrig ført opp på «special thanks»–listen til deres album «Fugazi» (1984).

Ward er forøvrig blitt en kjent musiker fra Canterburys progressive musikkscene, hvor han blant annet spilte trommer i Richard Sinclairs band på 1990-tallet og bidrar på Sinclairs album *«Caravan of Dreams»*, *«R.S.V.P»* og *«An Evening of Magic»*. Ward og Sinclair bidro også på Todd Dillinghams album, *«The Wilde Canterbury Dream»*. Ward har også vært medlem av The Brew, Skaboosh, FF, Yukio Yung, John's Children og Bevis Frond. Til tross for hans musikalske talent, tvang avhengigheten han til å avslutte samarbeidet med disse gruppene.

Ward har i dag delvis trukket seg tilbake, men han bidrar med innspilling med gruppene Bevis Frond, The Brew og flere andre lokale band.

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Andy Wards personlige hjemmeside