open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Koreansk won

**Koreansk won** (圓) var en valuta som ble benyttet i Korea mellom 1902 og 1910. En won ble oppdelt i 100 *chon* (錢).

## Etymologi

**Wŏn** er et kognat fra kinesisk yuan og japansk yen. Alle de tre ordene betyr «rund form». En wŏn er delt i 100 chŏn (전; 錢; McCune-Reischauer: *chŏn*; Revidert romanisering: *jeon*), som betyr «penger».

## Historie

Koreansk won ble benyttet som den koreanske valutaen fra 1902 og erstattet den tidligere yang til kursen 1 won = 5 yang. I 1909 ble Koreas sentralbank (韓國銀行) opprettet i Seoul og begynte å utstede moderne valuta. Won var lik japanske yen og ble erstattet av denne i 1910 da Japans kolonisering av Korea startet. I 1910 ble sentralbanken gitt navnet Bank of Joseon (朝鮮銀行), og begynte i stedet å utstede sedler i Koreanske yen og *sen*.

Da andre verdenskrig tok slutt i 1945, ble Korea delt i to okkupasjonssoner, henholdsvis sør og nord for den 38. breddegrad. Dermed ble det også benyttet ulike valutaer i de to landene. Med en gang erstattet begge okkupasjonssonene yen med nye koreanske won. I den amerikansk-okkuperte sørsonen ble sørkoreansk won tatt i bruk, mens nordkoreansk won ble tatt i bruk i nord av den sovjetiske okkupasjonsmakten. I sør ble det bare benyttet sedler som til å begynne med sirkulerte sammen med sedler pålydende både japanske og koreanske yen, samt japanske mynter.

## Mynter
Mynter ble preget i verdiene ½, 1, 5, 10 og 20 chon, ½, 5, 10 og 20 won. Alle hadde statens navn, Daehan (대한; 大韓), og det koreanske æranavnet, Gwangmu (광무; 光武) og Yunghui (융희;隆熙), mens spesifikasjonene ellers var like de tilsvarende myntene for japansk yen.

## Sedler
Det ble ikke utstedt sedler i won. Sedler i koreanske yen ble utstedt av Dai Ichi Ginko (First National Bank (of Japan), 株式會社第一銀行).
Kunståret 1331

**Kunståret 1331** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1331.

## Hendelser

## Verk

## Fødsler
* ca. 1330-1333: Wang Yi - kinesisk maler av menneskelige figurer under Yuan-dynastiet (død ca. 1362)
*fl.; 1331 – Aghinetti (Guccio del Sero eller Marco di Guccio), italiensk maler

## Dødsfall
…
Kunståret 1333

**Kunståret 1333** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1333.

## Hendelser

## Verk

*Simone Martini maler «*Maria Budskapsdag med St. Margaret og St. Asano*», tempera på tre

## Fødsler
* ca. 1330-1333: Wang Yi - kinesisk maler av menneskelige figurer under Yuan-dynastiet (død ca. 1362)

## Dødsfall
…
Knut Johannes Sverre

**Knut Johannes Sverre** (født 1989) var tidligere leder av Røde Kors Ungdom. 27. juni 2010 - 8. juli 2012 etter Camilla Helgesen, hvor han under hennes styre satt som politisk nestleder. I 2012 overtok Charlott Nordström ledervervet.
Rhein-Main-områdets regionalbaner

**Frankfurts regionalbaner** utgjør sammen med S-Bahn og delvis også Frankfurts undergrunnsbane (*U-Bahn*) regionen Frankfurts offentlige transportnett. I tillegg kommer undergrunns-, trikk- og bussnett i byene.

## Linjer

## Eksterne lenker
* Oversikt over Frankfurts regionallinjer
Heavy rock

**Heavy rock** kan vise til:

*Heavy metal – sjanger innen rockemusikk - begrepet oppstod sent på 1960- og begynnelsen av 1970-tallet
*Hardrock – betegnelse for en «hardere» form for rock
Mr. Bojangles

**«Mr. Bojangles»** er en populær amerikansk countrysang som ble skrevet av og innspilt med countryartisten Jerry Jeff Walker (født 1942) i 1968. Sangen har seinere blitt tolket av en mengde andre sangere og band, ofte i jazz- eller folkrockstil, og regnes av mange som en moderne klassiker, evergreen eller standardlåt. Versjonen med The Nitty Gritty Dirt Band oppnådde en 9. plassering på Billboards salgslister over poplater i 1971. 

## Bakgrunn
«Mr. Bojangles» ble direkte inspirert av livshistorien til en hjemløs, alkoholisert gateartist og steppedanser som Walker møtte tilfeldig i et fengsel i New Orleans etter en massearrestasjon i 1965 knyttet til en mordetterforskning. Politiet hadde gitt denne personen kallenavnet «Mister Bojangles», trolig etter den afro-amerikanske danseren Bill Robinson (1878–1949) som var kjent fra flere filmer og sceneopptredener i USA, særlig på 1930-tallet, under artistnavnet «Bojangels». Slangordet «bojangles» har blitt forklart med både «sorgløs» og «kranglefant».

## Coverversjoner
Blant berømte artister som har spilt inn «Mr. Bojangles», kan nevnes Sammy Davis jr., Chet Atkins, Whitney Houston, Billy Joel,Bob Dylan, Don McLean, The Byrds, Harry Belafonte, Frank Sinatra, Elton John, Arlo Guthrie, Nina Simone,  John Denver, Neil Diamond, Robbie Williams, Jim Croce, Michael Jackson og Cat Stevens. I Norge er versjonen med jazzsangeren Radka Toneff (1952–1982) særlig kjent. Den er med på hennes debutalbum *Winter Poem* fra 1977. I Sverige hadde Family Four en versjon med svensk tekst på 1970-tallet.

## Se også
* Bill «Bojangles» Robinson (1878–1949), afro-amerikansk danser
Varier furniture

**Variér Furniture** er en norsk stolprodusent som ble etablert som eget selskap sommeren 2006. Produktene som idag kjennes som Variér-produkter ble tidligere solgt under Stokke-merket, kjent for blant annet Tripp Trapp-stolen. 

I 2006 ble Stokke-selskapet solgt til Credo Partners, med en eierandel på 51%. Rune Stokke, eier av Stokke beholdt 40 % eierandel, mens det resterende er eiet av de ansatte. Varier Furniture har en eksportandel på over 90 %. Italia og Tyskland er de største markedene, men stolene er å få kjøpt i alle verdensdeler ettersom de selger i mer enn 50 land. 

Stolene i kolleksjonen *Human design* har vunnet flere anerkjente priser, blant annet Merket for god design i Norge. Stolene i denne kolleksjonen er tegnet at den japanske designeren Kita og de to norske designerne Olav Eldøy og Peter Opsvik, hvorav flest er tegnet av Eldøy. Opsvik har designet kolleksjonen *Human Instrument*.

Hovedkontoret ligger på Moa i Ålesund og produksjonen finner sted i Polen.
Kunståret 1337

**Kunståret 1337** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1337.

## Hendelser

## Verk

## Fødsler

## Dødsfall
* 8. januar: Giotto di Bondone - italienskmaler og arkitekt fra Firenze (født 1267)
* Tino di Camaino - italiensk billedhugger (født 1280)
Kunståret 1339

**Kunståret 1339** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1339.

## Hendelser
* Den italienske middelalder maleren og arkitekten Taddeo Gaddi rammes av en alvorlig øyenskade når han studerer en solformørkelse.

## Verk

## Fødsler
* Silvestro dei Gherarducci - italiensk maler (død 1399)

## Dødsfall
* ca. 1339: Giovanni di Balduccio - italiensk billedhugger fra middelalderperioden (født 1290)
Solløkka

**Solløkka** er et område som ligger på Helgerød innerst i Lahellefjorden ca.5 kilometer fra Sandefjord. 
Strandområdet ligger i sørlig retning med utsikt over Stauperøyene som ligger ytterst i Vestfjorden mellom Tjøme og Sandefjord.

Fjellet Oksås ligger rett ved. Helgerød Idrettsplass ligger også rett i nærheten, med fotballbaner, BMX løype, Tarzanløpe og skatebane.
Boksing under Sommer-OL 2008 – Fjærvekt

Dette er resultatene fra **fjærvekt**-klassen i boksing under Sommer-OL 2008. Konkurransen er den fjerde letteste klassen som det ble konkurrert i under lekene, og klassen er for de bokserne som veier mellom 54 og 57 kg. Det ble ikke bokset noen bronsefinale, så det ble delt ut to bronsemedaljer.

28 boksere var kvalifisert til konkurransen etter Verdensmesterskapet i boksing 2007, og ni andre kvalifiseringsturneringer.

## Medaljer






## Kalender
Alle tidspunkt er China Standard Time (UTC+8)

## Resultater
### Finaler

### Første del

### Andre del

## Eksterne lenker
* AIBA 
* Resultater
Kunståret 1336

**Kunståret 1336** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1336.

## Hendelser

## Verk

*Francesco Petrarcas Virgil et forgylt manuscript av Simone Martini som befinner seg på Biblioteca Ambrosiana i Milano.

## Fødsler

## Dødsfall
...
Kunståret 1338

**Kunståret 1338** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1338.

## Hendelser

## Verk
 

*Taddeo Gaddi fullfører malingen av*«[[Kunngjøring til hyrdene | Englenes kunngjøring til hyrdene]]»* (1332-1338) en freske i Cappella Baroncelli Santa Croce i Firenze.
*Tang Di maler *«Fiskere vender tilbake til en rimkledd strand»*.

## Fødsler

## Dødsfall
...
Maximilianstraße undergrunnsstasjon

**Maximilianstraße** er en undergrunnsstasjon på Nürnbergs undergrunnsbanenettverk. Maximilianstraße er på linjen U1 og forsterkerlinjen U11.

## Eksterne lenker
*
Gostenhof undergrunnsstasjon

**Gostenhof** er en undergrunnsstasjon på Nürnbergs undergrunnsbanenettverk. Gostenhof er på linjen U1 og forsterkerlinjen U11.

## Eksterne lenker
*
Weißer Turm undergrunnsstasjon

**Weißer Turm** er en undergrunnsstasjon på Nürnbergs undergrunnsbanenettverk. Weißer Turm er på linjen U1 og forsterkerlinjen U11. Fra den åpnet i 1978 og frem til Bärenschanze åpnet i 1980 var stasjonen endestasjon for U1.

Stasjonen har navnet sitt fra tårnet Weißer Turm (det hvite tårnet) som var del av Nürnbergs bymur.

I nærheten av Weißer Turm ligger kirkene St. Elisabeth og St. Jakob samt fontenen Ehekarussell.

## Eksterne lenker
*
Lorenzkirche undergrunnsstasjon

**Lorenzkirche** er en undergrunnsstasjon på Nürnbergs undergrunnsbanenettverk. Lorenzkirche er på linjen U1 og forsterkerlinjen U11. 

Stasjonen har navnet sitt fra kirken St. Lorenz som ligger i nærheten av stasjonen. 

## Eksterne lenker
*
Aufseßplatz undergrunnsstasjon

**Aufseßplatz** er en undergrunnsstasjon på Nürnbergs undergrunnsbanenettverk. Aufseßplatz er på linjen U1 og forsterkerlinjen U11. Fra den sto ferdig i 1975 og Weißer Turm sto ferdig i 1978 var stasjonen endestasjon for U1.

Stasjonen har navnet sitt fra plassen Aufseßplatz som den ligger under.

## Eksterne lenker
*
Arnstein Mykletun

**Arnstein Mykletun** (født 3. april 1973 i Bergen) er en norsk psykolog, sosiolog og folkehelseforsker som er leder for Senter for populasjonshelse i Divisjon psykisk helsevern i Helse Bergen HF, seniorforsker ved Område for helsetjenester ved Folkehelseinstituttet, professor ved Institutt for samfunnsmedisin ved UiT Norges arktiske universitet, forskningsleder ved Kompetansesenter for arbeid og psykisk helse ved Nordlandssykehuset, og gjesteprofessor ved Institute of Psychiatry, Psychology and Neuroscience, King's College London.

Mykletun ledet ekspertgruppen oppnevnt av regjeringen som den 3. februar 2010 gav råd om reduksjon i sykefravær. Tiltakene dannet grunnlag for den nye IA-avtalen. 

Han er utdannet dr. psychol. (2006), psykolog (cand. psychol., 2002) og sosiolog (cand. polit., 2000) fra Universitetet i Bergen og har publisert innen epidemiologi, psykiatri, arbeidsmedisin og folkehelse. 

Mykletun har mottatt Meltzerprisen for yngre forskere  og Åse Gruda Skards pris for popularisering av psykologisk kunnskap. Mykletun har deltatt i samfunnsdebatten med innlegg om arbeids- og velferdsspørsmål,     i den senere tid også om terrorspørsmål.     

## Referanser


## Eksterne lenker
* Oversikt over vitenskapelige publikasjoner
Tomas’ gjerninger

***Tomas' gjerninger*** eller ***Apostelen Thomas' gjerninger*** (*Acta Thomae*) er et apokryfisk skrift fra oldkirken, skrevet på gresk ca år 220-240, enten i Roma eller i Lilleasia. Det tilhører de apokryfe apostelgjerningene, en sjanger som skildrer de kristne apostlenes liv og gjerningene i tiden etter det som skildres i Bibelens skrift *[[Apostlenes gjerninger]]*. Det skildrer apostelen Thomas' liv, misjonsvirksomhet og martyrdød i India.

Verket begynner med å skildre Jesu møte med apostlene etter oppstandelsen, hvor han gir dem misjonsbefalingen. Thomas blir tildelt ansvaret for India. Thomas vegrer seg, og kommer ikke avgårde før Jesus selger ham til en indisk handelsmann. Når han kommer til India får Thomas i oppdrag å bygge et palass til Kong Gundafor. Selv om teksten i noen henseende har et legendepreg, har det hatt stor betydning for de indiske Thomaskristne, som kilde til deres tidlige kirkehistorie. Selv om handlingen angivelig skal finne sted i India knytter navn og andre ting skriftet til persisk eller romersk miljø, og mange forskere antar at det har blitt skrevet i et syrisk områrde, muligens i Edessa i nord. 

Fortellingen skildrer tretten *gjerninger* og fortellingen om Tomas' martyrdød. Noen elementer er Tomas' forkynnelse, omvendelse, kvinner som velger kyskhet, forfølgelse og fengsling. Det er mange skildringer av dåp og nattverd, og flere liturgiaktige hymner og bønner er flettet inn i teksten.

Et innskutt element i skriftet er det gnostiske diktet «Sangen om perlen», som Thomas framfører mens han sitter i fengsel. Diktet er av syrisk opphav og har antagelig hatt et frittstående liv; det inneholder flere typiske eventyrelementer. Skriftet er skrevet av den jødisksyriske gnostikeren og sektgrunnleggeren Bardaisan (154–222).

På konsilet i Trient ble det endelig avgjort at skriftet ikke skulle tilhøre den bibelske kanon.

Teksten er oversatt til norsk i antologien *[[Tidligkristne apokryfer]]*, 2011. «Sangen om perlen» er også oversatt i antologien  *[[Gnostiske skrifter]]*, 2002.

## Referanser
Melinda Elvenes

**Melinda Victoria Elvenes** (født 1986 i Maun i Botswana) er en av de to vinnerne av Frøken Norge-konkurransen i 2010. Hun representerte Norge i Miss Universe-finalen i Las Vegas i USA den 23. august 2010. Den andre vinneren, som representerte Norge i Miss World, var Mariann Birkedal fra Stavanger.

Elvenes er født i byen Maun i Botswana i det sørlige Afrika. Hennes far er norsk og hennes mor er botswansk. Hun flyttet til Larvik i 1998 og har i flere år danset hos Studio Nille. Elvenes har fullført en bachelorgrad i utviklingslære, samtidig som hun arbeider som modell og servitør. Elvenes er den første kvinnen med afrikansk opphav som har vunnet Frøken Norge-konkurransen.

Hennes farfar er skøyteløper Hroar Elvenes.

## Kilder
*Østlands-Posten 26. juni 2010.
*VG Nett: De er Norges vakreste

## Eksterne lenker
* Melinda Elvenes' Miss Universe-profil
Queen: The Singles Collection Volume 2

***The Singles Collection, Volume 2*** er en samleboks med CD-er av det engelske rockebandet Queen. Det ble utgitt i et begrenset opplag i 2009.  Samleboksen inneholder remastrede versjoner av de neste tretten topp-40 listeplasserte singlene utgitt av Queen etter de i første bind.

Samlingen er kjent for å inneholde spor som aldri før har blitt offisielt utgitt på CD, nemlig «A Human Body» (tidligere bare tilgjengelig som en 7" vinyl b-side) og «Back Chat» (som ble remikset for singelutgivelse, og som bare har vært tilgjengelig på den originale 7"). Liveopptakene er hentet fra Queens *[[Live Killers]]* album.

## Sporliste

**Disk 1**
#«Love of My Life» (Live)
#«Now I'm Here (Live)»

**Disk 2**
#«Crazy Little Thing Called Love»
#«We Will Rock You» (Live)

**Disk 3**
#«Save Me»
#«Let Me Entertain You» (Live)

**Disk 4**
#«Play the Game»
#«A Human Body»

**Disk 5**
#«Another One Bites the Dust»
#«Dragon Attack»

**Disk 6**
#«Flash Theme»
#«Football Fight»

**Disk 7**
#«Under Pressure» (med David Bowie)
#«Soul Brother»

**Disk 8**
#"Body Language"
#«Life Is Real»

**Disk 9**
#«Las Palabras de Amor»
#«Cool Cat»

**Disk 10**
#«Calling All Girls»
#«Put Out the Fire»

**Disk 11**
#«Back Chat» (singel remiks)
#«Staying Power»

**Disk 12**
#«Radio Ga Ga»
#«I Go Crazy»

**Disk 13**
#«I Want to Break Free»
#«Machines» (or Back To Humans)

## Eksterne lenker
* 
* Album Website
Sveti Vlas

**Sveti Vlas** (bulgarsk: Свети Влас, navn etter St. Blasius) er en mindre by i Bulgaria ved Svartehavet. Sveti Vlas er en del av Nesebâr kommune i Burgas oblast. Byen ligger om lag 37 km fra Burgas internasjonale lufthavn ved Burgas, og kun 5 km nord for Slântsjev Brjag på kysten. Det fins et par mindre strender, noen restauranter og hoteller.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hover Sogn

**Hover Sogn** er et sogn i Ringkøbing-Skjern kommune i Danmark. Inntil kommunalreformen i 1970 lå det i Hind Herred (Ringkjøbing amt).

Hover kirke ligger i Hover Sogn.

## Kilder
*Sogneportalen
Svindinge Sogn

**Svindinge Sogn** er et sogn i Nyborg Provsti (Fyens Stift) i Danmark. Sognet ligger i Nyborg kommune. Inntil kommunalreformen i 2007 lå det i Ørbæk kommune (Fyns Amt) og inntil kommunalreformen i 1970 lå det i Gudme Herred (Svendborg Amt). 

Herregården Glorup og Svindinge Kirke ligger i Svindinge Sogn.

## Kilder
*Sogneportalen
Johannes’ hemmelige bok

***Johannes' hemmelige bok*** eller ***Johannes-apokryfeen*** er et gnostisk skrift fra 100-tallet. 

Skriftet skildrer en dialog mellom Jesus og apostelen Johannes etter oppstandelsen. Johannes spør, og Jesus forklarer skapelsen, syndefallet, menneskets plass i skaperverket, mulighetene for frelse og sjelenes plass etter døden. Teksten regnes som «et særlig viktig skrift. Det er blitt kalt «den gnostiske bibelen par excellence», og gir en utførlig fremstilling av den setianske grunnmyten». Setianisme er en moderne samlebetegnelse på en gruppe gnostiske skrifter fordi «Adam og Evas sønn Set der regnes som stamfar til gnostikernes åndelige slekt, og også opptrer som frelser. Et annet fellestrekk er at mange av tekstene gir alternative tolkninger til Første Mosebok.» 

I *Johannes' hemmelige bok* skildres et dualistisk gudehierarki hvor *Faderen* er den høyeste. Han skaper, gjennom sin Tanke (Moderen/Barbelo) en verden av guddommelige vesener, eoner. Av disse er Sønnen den fremste, og Sofia (Visdommen) den laveste. Det er Sofia som, uten Faderens samtykke og uten den høyere mannlige medvirkning, skaper et misfoster kalt *Jaldabaoth*, en karikatur av Jahve. Jaldabaoth blir deretter verdens skaper, og fanger sjelelige mennesker i jordiske kropper. 

Et skrift med samme navn blir omtalt i Irenaeus' verk *Adversus Haereses* – «Mot kjetterne» – fra 185, og dersom det er det samme skriftet må det altså være eldre enn dette. Det er kjent i fire ulike varianter, to korte og to lange, deriblant tre versjoner blant Nag Hammadi-skriftene. Alle disse versjonene er fra 300-tallet, og er koptiske oversettelser av en opprinnelig gresk tekst. At det fantes hele tre eksemplarer i Nag Hammadi-samlingen er et indisium på tekstens betydning. Teksten er gjengitt på norsk i samlingen *[[Gnostiske skrifter]]*, 2002.

## Referanser
Klampenborg

**Klampenborg** er en forstad til København som ligger ved Øresund mellom Taarbæk og Skovshoved og opp mot Dyrehavsbakken. 
Klampenborg hører til Gentofte kommune.
I byen finnes blant annet Bellevue strand, Bellevue Teatret, Klampenborg Galopbane og bebyggelsen Bellavista tegnet av Arne Jacobsen.

Klampenborg har egen stasjon på Kystbanen, med forbindelse til S-banen. Stasjonen åpnet i 1864.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Store Lars og Litle Lars

***Store Lars og Litle Lars*** er en humoristisk norsk tegneserie, tegnet og skapt av Bjarne Restan. Den gikk i *[[Det Røde Magasin]]* fra nummer 22 i 1927 til nummer 25 i 1929. Serien er av de aller tidligste norske helsides tegneseriene som gikk i samme avis sammenhengende i mer enn 1 år. 

Serien *Store Lars og Litle Lars* består av totalt over 50 hele avissider med ni bilder per side med tekst under hvert bilde.
Ole-Hermann Gudim Lundberg

**Ole-Hermann Gudim Lundberg** (født 16. juli 1964), er en norsk regissør og skuespiller fra Fredrikstad.

I 1986 var han gründer av Fredrikstad Barne- og Ungdomsteater, og i 2007 startet han «Plankebyen Ungdomsteater». I 2008 startet han «Sceneteppe Ung Kultur», en sammenslutning av etablerte barne- og ungdoms-teatre i Fredrikstad. Han har vært kunstnerisk leder for de aller fleste oppsetningene til Fredrikstad Barne- og Ungdomsteater (som blant annet «Oliver», «Olsenbanden på Sirkus», «Olsenbanden på Rockern», «Jungelboken», «Pinocchio», «Sjørøverøya», «Ronja Røverdatter m.m».

I 1995 spilte han rollen som Pysa pirat i forestillingene om Kaptein Sabeltann

Som regissør har han flere titals større produksjoner bak seg. men arbeider mest med store musikkteater-produksjoner og historiske spel i Brottet Amfi på Hvaler med  "Frihets-spranget", "Brottsjø", "Musikal-komedien Jeppe", "Midtsommernatts Drøm", og "Sommer-drømmen".

Ole-Hermann Gudim Lundberg er medlem i Norsk Sceneinstruktørforening og samarbeider med Svein Gundersen (1949) (komponist) og Hans-Petter Thøgersen (dramatiker).

I tillegg til å være produsent og sceneinstruktør benyttes han også som skuespiller i alt fra farser, revyer, teater, musikaler, events, film og TV.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dream Street

***Dream Street*** er Janet Jacksons andre album, utgitt på plateselskapet A&M Records, utgitt den 22. september 1984. Jackson valgte på dette albumet og gå bort fra «tyggegummi-pop»-preget fra hennes første album, og gikk i retning av den rene pop-sjangeren. På denne tiden var Jackson fast skuespiller i den populære TV-serien *[[Fame]]* i USA. Dette er Jacksons siste album før hun i 1986 nådde toppen av salgslisten verden rundt med albumet *[[Control (album)|Control]]*.

## Bakgrunn
Jackson delte tiden sin mellom innspilling av episodene til *Fame* og innspillingen av sitt andre album. Hun uttalte senere at hun ikke var særlig fornøyd med TV-serien, og sluttet etter en sesong. På denne tiden var hun også kjæreste med James DeBarge som hun senere i 1984 skulle gifte seg med. I motsetning til Jacksons første album, var nå flesteparten av brødrene hennes med på enten produseringen av låtene eller som korist. 

## Sporliste
#«Don't Stand Another Chance» (John Barnes, Marlon Jackson, Janet Jackson) – 4:14
#«Two to the Power of Love» (Peter Beckett, Steven A. Kipner) – 3:06
#«Pretty Boy» (Jesse Johnson) – 6:32
#«Dream Street» (Giorgio Moroder, Bellotte) – 3:52
#«Communication» (Paul Bliss) – 3:12
#«Fast Girls» (Jesse Johnson) – 3:18
#«Hold Back the Tears» (Chris Eaton) – 3:14
#«All My Love to You» (Marlon Jackson, Anthony Patler) – 5:44
#«If It Takes the Night» (David A.Bryant, Jay Gruska) – 4:09

## Mottakelse
Albumet ble enda en skuffelse for Jackson, da albumets plassering ikke nådde høyere enn 147.-plass i USA, Jacksons dårligste album-plassering noensinne. Igjen var mottakelsen fra kritikerne blandet, med de samme synspunktene fra forrige album. Albumets første singel var «Don't Stand Another Chance» som var produsert og skrevet av Marlon Jackson nådde 101.-plass i USA, som Jackson framførte under Fame-turneen med seriens skuespillere i 1984. Den andre singelen var en duett med Cliff Richard ved navn «Two to the Power of Love» som nådde en skuffende 83.-plass i Richards hjemland, England, men var en topp 10 – hit i Sør-Afrika. Den siste singelen fra albumet var «Fast Girls» som ikke nådde singel-listen i USA.

## Singler
* 1984 – *«Don't Stand Another Chance»* (#101 USA)
* 1984 – *«Two to the Power of Love»* (#83, England)
* 1984 – *«Fast Girls»* (#)

## Eksterne lenker
*
There Is a Life in a Look

**«There Is a Life in a Look»** er en amerikansk salme med tekst av Amelia Mathilda Hull. Den ble først publisert i *Pleasant Hymns for Boys and Girls* av Miss H.W. Soltau i 1860. Melodien ble skrevet av Edward G. Taylor i 1860.

Erik Nyström oversatte den til svensk i 1875 under tittelen «Et blick på den korsfäste livet dig ger».

## Norsk versjon
Den norske tittelen er «Det er liv i et blikk».

### Innspillinger (i utvalg)
*Maran Ata-musikken med Aage Samuelsen. Opptak fra møte i Skien 4. august 1961. Den ble utgitt på singlen Harmoni HS&nbsp;191.

## Eksterne lenker
*There Is a Life in a Look
Blake McGrath

**Blake McGrath** (født 21. november 1983) er en kanadisk profesjonell danser, koreograf, skuespiller og popartist, mest kjent for å ha vært med i MTV-serien DanceLife, og vært blant de 6 beste i *[[So You Think You Can Dance]]*. Han har også opptrådt for Michael Jackson i 2001, og danset med andre artister som Madonna, Britney Spears, Janet Jackson, Ashanti, Destiny's Child, Jewel og P!nk.

Han har også koreografert mye for *[[So You Think You Can Dance Canada]]*, i tillegg til at han er en tredje dommer for programmet. McGrath har også vært med i filmer som Chicago, Rent, Butterbox og Life with Mikey. Han har nettopp gitt ut sin første singel som popartist, «The Night».

## Eksterne lenker
*
Ylva

**Ylva** er et svensk kvinnenavn, dannet som en feminin form av *[[Ulf]]*, en moderne form av det norrøne navnet *Ulfr*, som betyr «ulv».

*Ylva* har norsk og svensk navnedag 11. april. Finlandssvensk navnedag er 13. september.

## Utbredelse
Navnet *Ylva* har vært vanlig i Norge siden 2000-årene og hadde en popularitetstopp med 0,5 % i 2025.

*Ylva* er i dag mest brukt i Sverige, men er ikke blant de vanligste navnene. 

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Ylva Eggehorn (f. 1950), svensk forfatter, oversetter og poet
* Ylva Maria Thompson, (f. 1960), svensk programleder og kunstner
* Ylva Lindberg (f. 1974), norsk forretningskvinne
* Ylva Ogland (f. 1974), svensk bildekunstner
* Ylva Lindberg (f. 1976), svensk ishockeyspiller
* Ylva Ellneby, svensk spesialpedagog og forfatter
* Ylva Franzén, svensk sexpedagog og forfatter
* Ylva Sjaastad, norsk historieforteller
* Ylva Steiner, svensk skogbrukskandidat
* Ylva Johnsen Olaisen, kjent under artistnavnet YLVA (f. 2000)

## Referanser


## Eksterne lenker
Sigurd Haanes

**Sigurd Clausen Haanes** (født 1. august 1913 i Oslo, død 3. april 1943) var en norsk skihopper og pilot.

Han var sønn av Thorgny Haanes og Hedvig Kristine Clausen og var bror av tennisspiller Johan Haanes. Sigurd Haanes kom på fjerdeplass i hopp i VM på ski i 1937 i Chamonix og hadde bakkerekorden i Holmenkollen i 1940. Han representerte Sportsklubben Njård fra Oslo og var klubbens formann i 1935.

Etter den tyske invasjonen var Haanes del av et skikompani. I 1941 flyktet han til Sverige. Han reiste senere til Storbritannia og ble med i luftvernet som pilot. Haanes døde i en flyulykke i Calverley i 1943.

## Litteratur
* Erling Ranheim (red.): *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2010120606059 Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Sør]*. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1956 (s. 632, digitalisert av Nasjonalbiblioteket).
* *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2007020801076 Våre falne 1939-1945. Annen bok]*. Grøndahl, Oslo 1950 (s. 395, digitalisert av Nasjonalbiblioteket).
* Reidar Haanes (red.): *Njård 1924–1974*. Oslo 1975 (s. 57, 79–81).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Peder Bjerve

**Peder Bjerve** (født 23. mai 1896 i Stjørdal, død 30. august 1988 samme sted) var en norsk mølleeier, gårdbruker og politiker (V).

Han var sønn av Petter Jakob Bjerve og Kristine Arnstad. Familien drev gårdsbruk og møllebruk for korn, bein- og fiskemel på Gråbrek i Stjørdal, hvor farfaren hadde slått seg opp i 1860. Etter middelskolen gikk han teknisk fagskole i Porsgrunn, og i 1933 overtok han gården og møllene på Gråbrek. I noen år var han også formann i Trøndelag mølleeierforening. Han giftet seg med Karen Husby, og de fikk fire barn. I 1973 overlot de familievirksomheten til sin sønn Petter Jakob.

Han var medlem av Stjørdal kommunestyre for Venstre 1935–1941, 1945–1951 og 1956–1959. Han var Stjørdals ordfører fra 1938 til han i september 1941 ble avsatt av okkupasjonsmyndighetene. Ved frigjøringen i mai 1945 ble Bjerve konstituert som ordfører av fylkesmannen i Nord-Trøndelag, og satt ut året. Fra 1946 var Bjerve varaordfører. Peder Bjerve var formann i både Stjørdal venstrelag og Nord-Trøndelag venstrelag etter krigen.

Han viste stor interesse for skyttervesenet som konkurranseskytter og organisator. Han satt som formann i Stjørdal skytterlag i sammenhengende 30 år, og som formann i Uttrøndelag skyttersamlag i 15 år. I 1962 ble han tildelt Det frivillige Skyttervesens fortjenstmedalje.

Han var bror av Petter Jakob Bjerve, direktør i SSB og finansminister under Einar Gerhardsen. Deres mor var niese av Nedre Stjørdal og Skatvals ordfører John O. Arnstad og kusine av Skatvals ordfører John Arnstad.

## Referanser
ASF

**ASF** kan ha flere betydninger:

* Aktive Studenters Forening, en studentforening i Bergen 
* Apache Software Foundation, en ideell organisasjon som støtter prosjekter basert på åpen kildekode
* Aksjon Soningstegn Fredstjeneste, en ideell tysk organisasjon som arbeider for forsoning mellom det tyske folk og andre folk som ble rammet av tysk krigføring.
Reidar Foss

**Toralf Reidar Foss** (1891–1972) var en norsk pressemann.

Han var sønn av Jens og Bergitte Oline Foss i Stjørdal. Han gikk i lære som journalist og typograf hos farfaren Johan Brynjulfsen Foss og farbroren Johan Foss i *[[Stjørdalens Blad]]*. Han arbeidet også noen år i *[[Nidaros (avis)|Nidaros]]*. Da *[[Stjørdalingen]]* ble etablert i 1924, som et organ for Norges Bondelag, ble Foss ble ansatt som disponent og redaktør.

Foss var fra 1925 engasjert i oppbyggingen av Fedrelandslaget i Stjørdal. Foss meldte seg inn i Nasjonal Samling etter at hele landet var okkupert. Han var presseleder for NS i Stjørdal krets fra november 1940, videre gruppeleder og kretspropagandaleder og leder i NS Hjelpeorganisasjon i Stjørdal. Han ble oppnevnt som ordfører i Stjørdal av NS-styresmaktene sommeren 1942, og satt frem til 1944. Etter krigen ble han avsatt av eierne som redaktør i *Stjørdalingen* og erstattet av Johan Arnstad.

Foss ble under landssvikoppgjøret dømt til 2,5 års fengsel og tap av rettigheter i 10 år, samt å betale saksomkostninger.

Reidar Foss var journalist i *Stjørdalens Blad* fra 1953 til årsskiftet 1970/1971, da han var nærmere 80 år gammel.

## Referanser
Jon Haarberg

**Jon Marius Sæland Haarberg** (født 1953) er en norsk litteraturviter og professor i allmenn litteraturvitenskap ved Universitetet i Oslo.

## Faglig arbeid
Haarberg arbeidet i perioden 1984–1992 som redaktør og sjefredaktør i Universitetsforlaget, før han i 1992 ble ansatt som stipendiat, senere førsteamanuensis, ved Universitetet i Oslo. Han ble professor i allmenn litteraturvitenskap ved Universitetet i Oslo i 2003. 

Han har utgitt flere bøker, bl.a. *Vinje på vrangen* (1985), *Parody and the Praise of Folly* (dr.avh. 1997), *Verdenslitteratur. Den vestlige tradisjonen* (m. Tone Selboe og Hans Erik Aarseth, 2007) og *Nei, vi elsker ikke lenger. Litteraturen og nasjonen* (2017).

Som litteraturforsker har Haarberg arbeidet i grenselandet mellom filologi og litteraturvitenskap, og i flere sammenhenger problematisert skillet mellom de to disiplinene. Som hans hovedverk regnes den historisk-kritiske utgaven av Petter Dass' Katekismesanger (2013); det ligger fritt tilgjengelig på nett. Haarberg var en av grunnleggerne av *Norsk Litteraturvitenskapelig Tidsskrift*, og var redaktør i perioden 1998–2009.

## Utmerkelser

Han har siden 2009 vært medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.

Han fikk Universitetsforlagets pris Årets tidsskriftartikkel i 2012 for artikkelen «Hvorfor trompet? Om tittelen på Peter Dass’ nordlandsbeskrivelse».

## Bibliografi

*Historien om Norges viktigste bok: Katekismen, Universitetsforlaget, 2022, ISBN 9788215050911

## Referanser


## Eksterne lenker
* Jon Haarberg, ''Petter Dass. Katekismesanger.''
* Jon Haarberg (Universitetsforlaget). 
* https://web.archive.org/web/20071028054036/http://www.universitetsforlaget.no/informasjon/forfatter/alfabetisk/vis?contentItemId=753521
Zhongyuanmandarin

**Zhongyuanmandarin** (tradisjonell kinesisk: 中原官話, forenklet kinesisk: 中原官话, pinyin: *Zhōngyuán guānhuà*) er en dialektgruppe innen det kinesiske språket mandarin. Det er talemålet i Henan, de sentrale deler av Shaanxi og den sørlige del av Shandong, de områder som utgjør den sentralkinesiske slette. 

Språket tales også i store deler av Xinjiang vest i Folkerepublikken Kina, ettersom en stor del av den kinesiske tilvandring dit er skjedd fra den sentralkinesiske slette.

Zhongyuanmandarin betraktes som en av røttene til moderne standard mandarin.

## Underdialekter
*Guanzhongdialekt (关中话)
*Luoyangdialekt
*Henandialekt (河南话)
Guanzhongdialekt

**Guanzhongdialekt**, eller *Guanzhong hua* (kinesisk: 关中话), er en dialekt av zhongyuanmandarin.  Den tales i Guanzhongregionen i provinsen Shaanxis  midtre regioner, blant annet i provinshovedstaden Xi'an. Dialektvarianten i Xi'an anses som den normerende. og dialekten kalles også *Shaanxi hua* (陕西话) eller *Xi'an hua* (西安话).

Dialektene i det sørlige og i det nordlige Shaanxi er vesentlig forskjellig fra guanzhongdialekten. 

Guanzhongdialekten gjennomgår (2010) en vedvarende assimilering til standard mandarin, men bibeholder fremdeles mye grammatikk og uttale som stammer fra klassisk kinesisk.

## Referanser


## Litteratur
*
Erik Møller

**Erik Møller** (født 7. november 1909 i Aarhus, død 24. mars 2002) var en dansk arkitekt. Han er særlig kjent for Århus rådhus som han tegnet sammen med Arne Jacobsen. Århus rådhus er tatt opp i Kulturkanonen.

Et annet av Møllers hovedverker er Industriens Hus på Rådhuspladsen i København.

Møller var ansatt hos Arne Jacobsen og de samarbeidet i konkurransen om Århus rådhus, som de vant. Arne Jacobsen hadde andre oppdrag i København på dette tidspunktet, slik at det ble Møller som flyttet til Århus for å lede prosjektet med oppføringen. Innbyggerne i Århus rettet sterk kritikk mot bygningsprosjektet og ville blant annet ha et rådhustårn. Dette kravet måtte arkitektene bøye seg for til syvende og sist. 

Fra slutten av 1930-årene hadde han eget arkitektfirma og inngikk senere partnerskap med to andre arkitekter. 

## Priser og utmerkelser
* De Bielkeske Legater 1933 og 1935 
* Akademiets reisestipendium 1937 
* Den lille gullmedalje 1937 
* Eckersbergmedaljen 1940 for Nyborg Folkebibliotek 
* C.F. Hansen-medaljen 1998 
* Zacharias Jacobsens legat 1946 
* Emil Bissens Legat 1949 
* Træprisen 1975 

## Verker - utvalg
* Enebolig i Ordruphøjvej 17, Ordrup i 1935, sammen med Viggo Boesen, 1. premie i Politikens konkurranse om eneboliger
* Paneler og inventar, Salle no. 8, Folkeforbundets bygning i Genève, 1935, sammen med Orla Mølgaard-Nielsen
* Århus rådhus (1937-44, sammen med Arne Jacobsen, 1. premie, fredet)
* Nyborg Folkebibliotek (1938-40, sammen med Flemming Lassen
* Eget hus, Irisvej 5, Århus (1940)
* Adventskirken (Ungdommens Kirke) i Vanløse (1942–44)
* Mosegårdsskolen i Gentofte (1943)
* Solbakkevej 50 i Gentofte (premiert i 1956)
* Tilbygg til Magasin du Nord i København (1959)
* Danmarks paviljong på verdensutstillingen i New York (1964)
* Kapell i Verdenskirkerådets hovedsete i Genève (1965)
* Bella Center, Bellahøj, nå Grøndal Centret, København (1965, bygget om i 1975
* Industriens Hus, Rådhuspladsen, København (1977–78)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Puxian

:*[[Putian|Hinghua]], som omdirigeres hit, er et gammelt navn bor det nåværende byprefekturet [[Putian]] i Kina.*

**Puxian** (forenklet kinesisk: 莆仙话, tradisjonell kinesisk: 莆仙話, pinyin: *Púxiānhuà*) er et språk tilhørende den kinesiske språkgruppe min. Det tales i byprefekturet Putian nordøst i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina, og dessuten godt representert i provinshovedstaden Fuzhou. Det har vært en stor utvandring fra disse kinesiske kystområdene, og språket er også godt representert i land som Malaysia og Singapore. 

Språket er også kjent under navnevariantene *henghua*, *hinghua*, *hingwha* og *xinghua*.

## Eksterne lenker
* 
* Klassifisering av minspråkene
Shaojiang min

**Shaojiang min**, eller **Shaojiang** (tradisjonell kinesisk: 邵將, forenklet kinesisk: 邵将, pinyin: *Shàojiàng*) er et av de kinesiske språk tilhørende språkgrunnen min. Det anslås at det tales av om lag 870&nbsp;000 personer (2000). Det er talemål hovedsakelig i områdene Shaowu, Guangze, Jiangle og Shunchang, alle i den nordvestlige del av provinsen Fujian, vest for elven Futunxi.

## Eksterne lenker
* Kart over minspråkenes utbredelse
Hurdal Glassverk

**Hurdal Glassverk** (*Hurdal Glasværk*) var et glassverk i Hurdal som ble etablert i 1755 og var i drift til 1895. Glassverket er sentralt plassert i Hurdal kommune og brukes nå av *Hurdal Verk folkehøyskole*. 

I 1789 kom Frantz Ferdinand Landgraff (1754-1817) til Hurdal hvor han hadde fått i oppdrag av De Kongelige Norske Glassverk å bygge en ny glassovn. Sammen med sine assistenter Lorentz, Joseph og Bertel Laumann anla han og drev den nye glasshytten. Her ble det for første gang i Norge fremstilt vindusglass i bedre kvalitet. (Notater om hans arbeid med glass er i overenstemmelse med det som står i "De gamle privilegerte norske glassverk") 

## Glassverkets produkter
Glassverket var fra starten til det ble nedlagt spesialisert i å produsere kronglass til vinduer.
Det produserte også drikkeglass I perioden 1778 til 1808 ble det også laget finere husgeråd som karafler og vinglass.   

## Eierne
Fra 1842 en del av *Interessentskapet for Hurdal, Biri og Hadeland Glasværker*, selskapet som seinere ble Christiania Glasmagasin. 

## Råvarene
Glassverket foredlet en lokal kiselforekomst, Glassberget i Skrukkelia. Pottaske ble produsert ved Minnesund, brensel kom fra skogene rundt Hurdal og vannkraft som via blåsebelger ga blæst og tilstrekkelig høy varme til å smelte kvartsen kom fra en liten foss midt i bygda.

## Historien etter glassverket
Etter at glassproduksjonen stanset og frem til 2. verdenskrig ble stedet brukt som herregård og turisthotell. 

Under krigen brukte tyskerne det som Mutterheim i sitt Lebensbornprogram. Over 600 Lebensborn-barn startet livet i Hurdal.  

Da krigen var slutt kjøpte Norsk Luthersk Misjonssamband Hurdal Verk og startet Hurdal Verk folkehøgskole. 

## Referanser


## Se også
* Krystallglass
* Liste over norske glassverk

## Litteratur
* Ada Polak: *Gamle glass fra Hurdal og Gjøvik*, C. Huitfeldt forlag

## Eksterne lenker
* 
* Hurdal Glassverk
One for the Thumb

**One for the thumb** var et lokalt Pittsburgh-uttrykk og kamprop i påvente av Pittsburgh Steelers femte Super Bowl seier. Vinnerlaget får en ring etter en seier i Super Bowl, og uttrykket spiller på det. «One for the thumb» ble først uttalt av Steelers' defensive tackle «Mean» Joe Greene da han sa «One for the thumb in '81» etter Steelers' seier i Super Bowl XIV i 1979 (Super Bowl spilles tidlig i januar det påfølgende år). Steelers måtte likevel vente i 26 år fra de vant Super Bowl i 1979 til neste gang i 2005. Greene, som la opp etter 1981 sesongen fikk likevel sin tommelring, da han var ansatt som *special assistant for player personnel* i Steelers. Han fikk også en i 2008, og er dermed en av bare fire stykker utenfor Rooney-familien (Pittsburgh Steelers' eiere) med ringer fra alle Steelers' seks Super Bowl seiere.
Brunpelikan

**Brunpelikan** (*Pelecanus occidentalis*) er en art i pelikanfamilien (Pelecanidae) og én av i alt åtte pelikanarter i den monotypiske slekten *[[Pelecanus]]*. Fem underarter anerkjennes tentativt.

## Biologi
Brunpelikan er den minste av pelikanene, men det allikevel en relativt stor fugl, med en lengde på , en vekt rundt , og vingespenn på cirka  . Brunpelikanen finnes først og fremst ved kysten, men også ved store sjøer sør i Nord-Amerika, og i Mellom-Amerika, Karibien og nord i Sør-Amerika.

Den har lang hals, stort nebb, en sekk i undernebbet og korte føtter med svømmehud mellom tærne. I hekketiden er den gul på hodet og hvit på halsen. Når den ikke hekker er hodet gulspraglete. Reiret bygges på bakken eller i et tre, av pinner og vegetasjon, ofte på øyer. Eggene er hvite, vanligvis to eller tre i tallet. Brunpelikanen ruger på de i omtrent en måned.

Brunpelikanen jakter først og fremst på fisk i havet ved kysten. Den dykker med hodet først for å fange fisk. Vannet blir deretter tømt ut av nebbsekken, som kan romme 13 liter, før fisken svelges. Det hender at måker prøver å stjele fisken ut av nebbet til pelikanen mens den tømmer ut vannet.

## Inndeling
Inndelingen av pelikanfamilien følger HBW Alive og er i henhold til Elliott & Bonan (2016). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008).

* Pelecanidae, pelikanfamilien
** Pelecanus, pelikaner
*** *[[krøllpelikan|P. crispus]]*, krøllpelikan
*** *[[flekknebbpelikan|P. philippensis]]*, flekknebbpelikan
*** *[[rosenpelikan|P. rufescens]]*, rosenpelikan
*** *[[australpelikan|P. conspicillatus]]*, australpelikan
*** *[[hvitpelikan|P. onocrotalus]]*, hvitpelikan
*** *[[brunpelikan|P. occidentalis]]*, brunpelikan
**** *P. o. californicus*, fra California i USA og sørover til Guatemala, sjelden også El Salvador
**** *P. o. carolinensis*, fra Maryland i USA til Honduras, Costa Rica og Panama
**** *P. o. occidentalis*, Bahamas, Antillene, kysten av Vest-Karibia, Colombia og Venezuela  til Trinidad og Tobago
**** *P. o. murphyi*, fra Vest-Colombia til Ecuador
**** *P. o. urinator*, Galapagos 
*** *[[humboldtpelikan|P. thagus]]*, humboldtpelikan
*** *[[amerikapelikan|P. erythrorhynchos]]*, amerikapelikan

## Flere bilder

Fil:Brown Pelican21K.jpg|En voksen
Fil:Brown pelican splash.JPG|En brunpelikan som akkurat har dykka etter mat
Fil:Pelecanus occidentalis at Bodega Harbor.jpg|En ungfugl


## Referanser




## Eksterne lenker
*
Otto Weitling

**Otto Weitling** (født 12. januar 1930 i Haderslev) er en dansk arkitekt som sammen med Hans Dissing stiftet arkitektfirmaet Dissing+Weitling som en videreføring av Arne Jacobsens arkitektkontor. De har blant annet tegnet Storebæltsbroen, som er tatt opp i Danmarks kulturkanon.

Weitling ble uteksaminert fra Kunstakademiets Arkitektskole i København i 1956. Fra 1964 var han i kompaniskap med Arne Jacobsen og etter hans død i 1971 med Hans Dissing. Deres modernistiske verker er berømte både innen og utenfor Danmarks grenser.

Weitling mottar Statens Kunstfonds hædersydelse.

## Utmerkelser
Sammen med Dissing har han mottatt følgende utmerkelser: 
* Aluminiumprisen 1975 
* BDA-Preis Niedersachsen 1976 
* Eckersbergmedaljen 1978 
* ID-prisen 1981 og 1989 
* Træprisen 1988 
* BDA-Preis Nordrhein-Westfalen og Schleswig- Holstein 1990 
* C.F. Hansen-medaljen 1991 
* Utnevnt til æresmedlem av Bund Deutscher Architekten 1992

## Referanser
Yinhai

** Yinhai** (kinesisk: 银海区, pinyin: *Yínhǎi Qū*) er et bydistrikt i byprefekturet Beihai i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina. 

Det har et areal på 423 km² og et folketall på 130.000.

## Asministrative enheter
**Storkommuner:**
* Gaode (高德), Xitang (西塘), Xiantian (咸田), Qiaogang (侨港), Fucheng (福成) 

## Eksterne lenker
*  
* Kart
Den namibiske selvstendighetskrigen

**Den namibiske selvstendighetskrigen**, som varte fra 1966 til 1988, var en geriljakrig hvor det nasjonalistiske South-West Africa People's Organization (SWAPO) og enkelte andre kjempet mot Apartheid-regimet i Sør-Afrika.

Under Første verdenskrig hadde Sør-Afrika erobret Tysk Sørvest-Afrika fra Det tyske keiserriket, og annekterte dette området. I 1966 vedtok FN en resolusjon som avviklet Sør-Afrikas mandat over området, og plasserte det under administrasjon av FN. Sør-Afrika anerkjente ikke denne resolusjonen, og fortsatte å styre over regionen. Som et resultat av dette valgte nasjonalistbevegelsen SWAPO å gå til krig mot Sør-Afrika. 

Den 26. august var den første store trefningen, da SWAPO gjennomførte et angrep på sørafrikanske styrker i Omugulugwombashe. Slaget markerte det første slaget i Namibias kamp for selvstendighet, og er idag en allmenn fridag i Namibia. FN kaller datoen «Namibia-dagen», men i Namibia blir den referert til som «Heltenes dag».

Krigen var i stor grad asymmetrisk, og SWAPO var hele tiden underlegen de sørafrikanske styrkene i både teknologi og militær styrke. Til tross for dette, greide organisasjonen i lyktes i krigen, delvis på grunn av at krigen i Angola bidrog til at kapasiteten til de sørafrikanske styrkene ble spredt, og delvis på grunn av folkelig støtte og støtte fra andre land. Angola, Zambia, Cuba og USSR var hele tiden direkte involvert, og SWAPO brukte Angola som en base for sine angrep. Norge støttet SWAPO aktivt fra 1974.

Krigen endte med Namibias selvstendighet den 21. mars 1990, og valg ble avholdt. SWAPO vant 55 av 72 seter i nasjonalforsamlingen, og kunne dermed danne regjeringsmakt med klart flertall.

Til tross for at Namibia ble selvstendig, beholdt Sør-Afrika kontrollen over den viktige havnebyen Walvis Bay, som tidligere var blitt grunnlagt av britene i deres forsøk på å komme tyskerne i forkjøpet i regionen. Sør-Afrika fortsatte også å kontrollere flere småøyer langs kysten av Namibia, de såkalte «Pingvinøyene». Dette innebar at farvannene utenfor store deler av Namibias kyst forble under sørafrikansk suverenitet. Først i 1994 ble suvereniteten overført til Namibia.

## Referanser
Marien Ngouabi

**Marien Ngouabi**, også stavet **N'Gouabi** (født 31. desember 1938, Ombellé, Cuvette, Mellomkongo, Fransk Ekvatorial-Afrika, myrdet 18. mars 1977, Brazzaville, Folkerepublikken Kongo) var en brazzavillekongolesisk offiser og sosialistisk politiker fra kouyou-folkegruppen som styrte Republikken Kongo, som han omdøpte til Folkerepublikken Kongo (fransk: *République Populaire du Congo*), som han erklærte som Afrikas første marxistisk-leninistiske stat, som landets første militære president fra 1. januar 1969 til han ble myrdet 18. mars 1977. Da han hadde tatt makten i landet grunnla han Parti Congolais du Travail, Det kongolesiske arbeiderparti, som ble landets eneste lovlige parti fram til 1990. Ngouabis folkerepublikk knyttet nære økonomiske og politiske bånd til Sovjetunionen, og ble en del av landets innflytelsesfære, men landet beholdt også et nært politisk forhold til den tidligere kolonimakten Frankrike (se *[[Françafrique]]*).

Til tross for at Ngouabi styrte landet som diktator og undertrykte opposisjonen, blir hans dødsdag 18. mars feiret som Marien Ngouabi-dagen i Kongo-Brazzaville, mens landets eneste universitet er Marien Ngouabi-universitetet (Université Marien Ngouabi) i Brazzaville.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dødsmaskinen

***Dødsmaskinen*** (originaltittel: *Silent Rage*) er en amerikansk actionthriller og sciencefictionfilm fra 1982 med Chuck Norris i hovedrollen. Andre sentrale roller spilles av Brian Libby og Ron Silver. Regi er ved Michael Miller.

## Handling
John Kirby (Brian Libby) har problemer med nervene, og en dag bryter han sammen, går amok og dreper to mennesker med øks. Under den etterfølgende arrestasjonen blir han livstruende skadet av politiet. En lege, Philip Spires, redder imidlertid livet hans med et nytt forsøksmedikament. Bivirkningen er at medikamentet endrer hans cellestruktur slik at han nærmest blir usårlig. Sinnssykdommens hans forsterkes ytterligere, og helt uten kontroll over egne handlinger rømmer han fra sykehuset og begynner å myrde for fote. Byens sheriff, Dan Simmens (Chuck Norris), får i oppgave å stoppe ham. En oppgave som synes meget vanskelig.

## Om filmen
Filmen ble dårlig mottatt av *[[Variety]]s* filmanmelder.

*Dødsmaskinen* ble ikke satt opp på norske kinoer, men ble utgitt på video av VCM rundt 1983-84. Denne videoutgivelsen var en klippet versjon på rundt 95 minutter som fikk tittelen *Dødsmaskinen*.

Filmen ble i 2009 nyinnspilt som *Indestructible*. Denne ble lansert direkte på video i USA og er svært lite kjent.

## Rollebesetning
* Chuck Norris: Sheriff Dan Stevens 
* Ron Silver: Dr. Tom Halman 
* Steven Keats: Dr. Phillip Spires 
* Toni Kalem: Alison Halman 
* William Finley: Dr. Paul Vaughn 
* Brian Libby: John Kirby («Dødsmaskinen»)
* Stephen Furst: Charlie 
* Stephanie Dunnam: Nancy Halman 
* Joyce Ingle: Mrs. Sims

## Referanser


## Eksterne lenker
*