open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Uranothauma

***Uranothauma*** slekt av dagsommerfugler som tilhører undergrupper blåvinger i den store familie glansvinger (Lycaenidae).   

## Utseende
Små til middelsstore (vingespenn 27-40 millimeter) blåvinger. Bakvingene har en tynn stjert ved bakhjørnet. Hannenes overside er blålig, hunnene brun med mørkere flekker. Undersiden er brunhvit med brunoransje tverrstriper og mørkbrune ringer.  

## Levevis
De fleste av artene lever i litt høytliggende (montane) skoger.

### Larvene
Larvene lever mest på slektene *Acacia* og *Albizia* (mimosafamilien), men kan også forekomme på planter i vortemelkfamilien.

## Utbredelse
Slekten finnes i Afrika, de fleste av artene i de østlige delene.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppen / overfamilien **[[dagsommerfugler]]** (Papilionoidea)
*** familien **[[glansvinger]]** (Lycaenidae) 
**** delgruppen **[[Lycaeninae]]** (i vid forstand)
***** **blåvinger** (Polyommatinae) 
****** stammen Polyommatini (i snever forstand) 
******* slekten *Uranothauma* Butler, 1895 – 21 arter
******** *[[Uranothauma antinorii]]* (Oberthür, 1883)
******** *[[Uranothauma artemenes]]* (Mabille, 1880)
******** *[[Uranothauma belcastroi]]* Larsen, 1997
******** *[[Uranothauma confusa]]* Kielland, 1989
******** *[[Uranothauma cordatus]]* (Sharpe, 1892)
******** *[[Uranothauma crawshayi]]* Butler, 1895
******** *[[Uranothauma cuneatum]]* Tite, 1958
******** *[[Uranothauma delatorum]]* Heron, 1909
******** *[[Uranothauma falkensteini]]* (Dewitz, 1879)
******** *[[Uranothauma frederikkae]]* Libert, 1993
******** *[[Uranothauma heritsia]]* (Hewitson, 1876)
******** *[[Uranothauma kilimensis]]* Kielland, 1985
******** *[[Uranothauma lukwangule]]* Kielland, 1987
******** *[[Uranothauma lunifer]]* (Rebel, 1914)
******** *[[Uranothauma nguru]]* Kielland, 1985
******** *[[Uranothauma nubifer]]* (Trimen, 1895)
******** *[[Uranothauma poggei]]* (Dewitz, 1879)
******** *[[Uranothauma pseudocrawshayi]]* Kielland, 1980
******** *[[Uranothauma uganda]]* Kielland, 1980
******** *[[Uranothauma usambarae]]* Kielland, 1980
******** *[[Uranothauma vansomereni]]* Stempffer, 1951
******** *[[Uranothauma williamsi]]* Carcasson, 1961

## Kilder
* Butterflies of Africa – *Uranothauma falkensteini* http://www.learnaboutbutterflies.com/Africa%20-%20Uranothauma%20falkensteini.htm
## Eksterne lenker
* 

* Brower, Andrew V. Z. 2007. [''Uranothauma'' in The Tree of Life Web Project, http://tolweb.org/ http://tolweb.org 
* www.funet.fi – ''Uranothauma''
ʿAbd Allāh ibn az-Zubayr

**ʿAbd Allāh ibn az-Zubayr** (arabisk: ; født 624/2 AH i Medina, død 692 AD/73 AH i Mekka) var en arabisk ''ṣaḥābiyy'' og senere motstander av umayyadene.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Hans foreldre var az-Zubayr ibn al-ʿAwwām og Asmāʿ bint Abū Bakr, datteren til den første kalifen Abū Bakr. Slik var han også nevøen til ʿĀʾiša, en annen av Abū Bakrs døtre og Profeten Muḥammads tredje kone.

Ibn az-Zubayr var et medlem av Banū Asad-stammen.

### Stridsmann
Da han var ung tok han del i flere felttog mot det bysantinske og det sasanidiske riket. Han deltok i marsjen til Sbeitla i dagens Tunisia, som var den selverklærte keiseren Gregor Patriarkens hovedstad. Keiser Gregor ble beseiret og drept i slaget ved Sufetula i 647.

Ibn az-Zubayr tok ikke del i politikken i regjeringstiden til Muʿāwiyah I, men da Yazīd I overtok som kalif nektet han å sverge troskap til den nye herskeren. En av hans støttespillere, Muslim ibn Šihāb, var faren til Ibn Šihāb az-Zuhrī, som ble en berømt skriftlærd.

### Kalif
Etter at al-Husayn ibn ʿAlī ble drept i slaget ved Karbala i 680 dro Ibn az-Zubayr tilbake til al-Ḥiǧāz, hvor han erklærte seg som rettmessig kalif og begynte å skaffe seg støttespillere. Siden befestet han makta si ved å sende en guvernør til al-Kūfah. Kort tid etter skaffet han seg makta i dagens Irak, det sørlige Arabia, mesteparten av Syria og deler av Egypt. Han nøt godt av den store misnøyen blant befolkningen mot umayyadenes styre.

Yazīd forsøkte å slå ned ʿAbd Allāhs opprør ved å invadere al-Ḥiǧāz, og han erobret al-Madīnah etter det blodige slaget ved al-Harrah etter først å ha beleiret Makkah, mens hans plutselige død i 683 ble slutten på felttoget og førte umayyaderiket inn i kaos på grunn av borgerkrigen som brøt ut.

Dette delte det islamske riket i to deler styrt av to forskjellige kalifer, men så snart umayyadenes borgerkrig hadde endt gjenerobret de Ibn az-Zubayrs deler av Egypt og Syria, og på grunn av kharijittenes opprør i Irak ble Ibn az-Zubayrs rike redusert til al-Ḥiǧāz.

### Død
Ibn az-Zubayr ble endelig beseiret av ʿAbd al-Malik, som sendte al-Ḥaǧǧāǧ ibn Yūsuf for å gjenforene det islamske riket. Al-Ḥaǧǧāǧ beseiret og drepte Ibn az-Zubayr på slagmarken i 692, og gjenforente slik det umayyadiske riket. Etter å ha blitt drept ble han halshugget, og kroppen hans ble korsfestet.

## Referanser
Stian Flo

**Stian Flo** (født 4. mars 1985) er en norsk friidrettsutøver fra Grimstad som spesialiserer seg på 800 meter. Han startet sin friidrettskarriere i Sørild FIK, og representerer nå Oslo-klubben IK Tjalve. 

## Meritter
Flo ble norsk mester i 2007, med seier på 800 meter. Han har ytterligere fire NM-medaljer, tre på 800 meter og en på 1500 meter. 

I 2012 vant han 1500 meter under NM innendørs i Steinkjer. 

I 2011 var han med på IK Tjalves lag som vant gull under NM i stafetter på 4x1500 meter stafett, sammen med Jan Christian Kaltenborn, Håkon Brox og Hans Kristian Fløystad. 

Flo har også vært med på IK Tjalves herrelag som har vunnet mennenes eliteklasse i Holmenkollstafetten i 2010, 2011 og 2012. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Stian Flos utøverprofil hos tjalve.no
Stephen V. Harkness

**Stephen Vanderburgh Harkness** (født 18. november 1818, død 6. mars 1888) var en amerikansk forretningsmann fra Cleveland, Ohio, som var investor for John D. Rockefeller sr. under stiftelsen av Standard Oil.

## Eksterne lenker
*
Rockefeller University

**The Rockefeller University** er et privat universitet, som grunnleggende fokuserer på forskning i biomedisinske områder. Universitetet ligger på Upper East Side av Manhattan i New York. Det er også kjent for å produsere mange Nobelprisvinnere.

## Nobelpris-vinnere
:2011 Ralph Steinman
:2003 Roderick MacKinnon
:2001 Paul Nurse
:2000 Paul Greengard
:1999 Günter Blobel
:1984 R. Bruce Merrifield
:1981 Torsten Wiesel
:1975 David Baltimore
:1974 Albert Claude
:1974 Christian de Duve
:1974 George E. Palade
:1972 Stanford Moore
:1972 William H. Stein
:1972 Gerald M. Edelman
:1967 H. Keffer Hartline
:1966 Peyton Rous
:1958 Joshua Lederberg
:1958 Edward L. Tatum
:1953 Fritz Lipmann
:1946 John H. Northrop
:1946 Wendell M. Stanley
:1944 Herbert S. Gasser
:1930 Karl Landsteiner
:1912 Alexis Carrel

## Referanser


## Kilder
*Hanson, Elizabeth. *The Rockefeller University Achievements: A Century of Science for the Benefit of Humankind, 1901-2001* (New York: The Rockefeller University Press, 2000).

## Eksterne lenker
* 
* The Rockefeller University Newswire 
* The Rockefeller University Hospital
* The Rockefeller University Press
* Natural Selections (an unofficial Rockefeller University  newsletter)
* Rockefeller Archive Center
* Rockefeller University Archives
Henningsværstraumen

**Henningsværstraumen** er et havstykke som går inn fra Vestfjorden mellom Stamsund i Vestvågøy og Henningsvær i Vågan kommuner i Nordland. Området har sterk strøm. Ved Lyngværet går havstykket over i Gimsøystraumen som fortsetter nordover til Norskehavet.

Tre av Vestfjordens fjordarmer går av fra Henningsværstraumen: Rolvsfjorden og Skifjorden i vestlig retning og Djupfjorden i østlig retning.

## Eksterne lenker
* Havforskningsinstituttet 13.04.2011: Rekordkonsentrasjon av torskeegg i Henningsværstraumen. Besøkt 11.03.2012.
Gimsøystraumen

**Gimsøystraumen** er et 18&nbsp;kilometer langt sund mellom Vestvågøy og Vågan kommuner i Nordland. Den nordlige delen går mellom Gimsøya og Austvågøya og den sørlige går mellom Vestvågøya og Austvågøya. Sundet er en forbindelse mellom Norskehavet og Vestfjorden.

Sundet strekker seg fra Vesterålsfjorden mellom Titsneset i vest og Festvågneset i øst og sørover til  Henningsværstraumen mellom Malnesodden i vest og Nordodden i øst. Sundklakkstraumen på vestsiden av Gimsøya ender omtrent midtveis i sundet. I østlig retning går to forgreininger; den korte Sydalspollen og den noe lengre Olderfjorden.  

På Gimsøya ligger grendene Vinje og Saupstad og en videre spredt gårdsbebyggelse sørover langs Fv861. Moland ligger på Vestvågøy langs Fv815. Langs østsiden ligger de syv Straumanbygdene langs Fv864 og E10. Den tidligere fergeforbindelsen mellom Lyngvær og Smorten ble i 1981 erstattet av Gimsøystraumen bru.

## Referanser
Sundklakkstraumen

**Sundklakkstraumen** er et 13&nbsp;kilometer langt sund, og en sterk tidevannsstrøm, mellom Vestvågøy i vest og Gimsøya i Vågan kommune i Nordland i øst. Sundet avgrenses i nord ved Aurtangen og Hovsund ved Vesterålsfjorden og i sør ved Sandvika og Rabben i overgangen til Gimsøystraumen. 

Dybden i Sundklakkstraumen varierer fra under ti &nbsp;meter i de smalere delene til 33&nbsp;m i den videre delen. Minste bredde er 150&nbsp;m, men avstanden mellom Revsøya og Sundklakkøya, hvor seilingsleden går, er bare 50&nbsp;m. De tre største forgreiningene som går ut fra Sundklakkstraumen er Vikspollen og bukta Årrvågan på Gimsøysiden og Limstrandpollen på Vestvågøysiden.

Spredt gårdsbebyggelse langs E10 på vestsiden. Europaveien krysser over Sundklakkstraumen bru, sør i sundet, til grenden Sundklakk. Langs Fv861, fra Sundklakk videre nordover langs østsiden, er det mer sparsom bebyggelse. 

## Se også
*Gimsøymyrene naturreservat
*Gimsøystraumen
*Henningsværstraumen

## Referanser
Salar Jung Museum

**Salar Jung Museum** er et kunstmuseum i Hyderabad i India. Det er basert på samlingene til adelsmannen og den tidligere hyderabadske statsministeren Yousuf Ali Khan og bærer hans tittel som navn. Museet åpnet i 1951 i en del av Diwan Deodi-palasset, men flyttet i 1968 til en ny bygning reist særskilt for museet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Salar Jung Museum
Hans Kristian Fløystad

**Hans Kristian Fløystad** (født 3. april 1989) er en norsk friidrettsutøver som spesialiserer seg på 1500 meter. Han representerer Oslo-klubben IK Tjalve. 

## Meritter
Fløystad ble norsk mester for første gang i 2011, med seier på 1500 meter under NM i Byrkjelo. Året etter, i 2012, vant han 5000 m i NM i Kristiansand. Han tok sølv på 1500 meter både under NM i Sandnes i 2010 og i Kristiansand i 2012.

I 2012 vant han 3000 meter under NM innendørs i Steinkjer. 

I 2011 var han med på IK Tjalves lag som vant gull under NM i stafetter på 4 x 1500 meter stafett, sammen med Stian Flo, Jan Christian Kaltenborn og Håkon Brox. 

Fløystad har også vært med på IK Tjalves herrelag som har vunnet mennenes eliteklasse i Holmenkollstafetten i 2010, 2011 og 2012.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Sarojini Naidu

**Sarojini Naidu** (født 13. februar 1879 i Hyderabad, død 2. mars 1949) var en indisk forfatter, politiker og kvinnesaksforkjemper. 

Naidu vokste opp i staten Hyderabad, der faren var med i etableringen av Nizam College. Hun skrev lyrikk og ble kjent for diktene hun publiserte i årene 1905 til 1917. Hun huskes særlig for *The golden threshold* (utgitt 1905, på norsk som *Den gyldne terskel* i 1928), *The bird of time* (utgitt 1914) og *The broken wing* (utgitt 1917). På norsk kom også diktsamlingen *I nattens have* (1929).

Naidu var indisk nasjonalist og deltok i Gandhis ikkesamarbeidsbevegelse, satyagrahakampanjer og ikkevoldsbevegelsen. Hun ble valgt til leder i Kongresspartiet i 1925. Hun var partiets første kvinnelige leder. Fra 1930 til 1931 deltok hun ved rundebordskonferansen om India i London. Da India ble selvstendig i 1947, ble Naidu guvernør i Uttar Pradesh.

## Referanser
Spring (skip)

**Spring** er navnet på bøyningen av dekket på et skip. Skip konstrueres slik at de er lavest midtskips og stiger mot begge stevner. Dersom et skip for eksempel har sterkt buet dekkslinje, heter det at skipet har kraftig spring.
Rockefeller, Andrews & Flagler

**Rockefeller, Andrews & Flagler** var et forretningskonsern dannet i 1867 i Cleveland, Ohio og som var en forløper til Standard Oil Company. Deltakerne var John D. Rockefeller, William Rockefeller, Samuel Andrews og Henry M. Flagler. Flaglers kones onkel, Stephen V. Harkness gjorde betydelige investeringer, men var en silent partner og hadde ikke noen aktiv rolle i å drive virksomheten.

I 1868, var Rockefeller, Andrews & Flagler det største petroleumsraffineriet i verden. Partnerne er anerkjent for å se viktigheten av å utnytte og markedsføre alle biproduktene fra raffineringsprosessen, og få marked- og pris-kontroll gjennom fraktprisene. Deres mislykkede Sør Improvement Company-ordning i 1871 i et hemmelig samarbeid med Pennsylvania Railroad førte til at uavhengige produsenter gjorde opprør i vestlige Pennsylvania tidlig i 1872. Dette ga Rockefeller mye dårlig omtale.

## Referanser
Chancellor University

**Chancellor University** var et privat universitet som lå i Cleveland, Ohio. Skolen ble opprinnelig grunnlagt i 1848 som **Folsom's Mercantile College** for å lære grunnleggende bokføring og virksomhetsferdigheter. Den gjennomgikk flere navneendringer og eierskap i løpet av sin historie. Universitetet stengte etter vårsemesteret 2013.

## Eksterne lenker
* Chancellor University
Dhiren Ganguly

**Dhirendra Nath Ganguly**, kjent som **Dhiren Ganguly** (født 26. mars 1893 i Calcutta, død 18. november 1978 samme sted), var en indisk filmprodusent, regissør og skuespiller. Han regnes som en av grunnleggerne av bengalsk film. Ganguly etablerte filmselskaper som Indo-British Film Company (1921), Lotus Film Company (1923) og British Dominion Film Company (1928). Senere var han regissør for filmer laget av New Theatres.

Han mottok utmerkelsen Padma Bhushan og ble tildelt Dadasaheb Phalke Award, den indiske regjeringens filmpris.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Miracle Channel

**Miracle Channel**, ofte omtalt som **Miracle**, er en satellittkanal som sender kristne TV-programmer døgnet rundt på arabisk til Europa, Midtøsten og Nord-Afrika. Sendingene produseres av Troens Bevis Verdens Evangelisering, en norsk misjonsstiftelse etablert i 1965 av Aril Edvardsen og videreført av sønnen Rune Edvardsen. Stiftelsen holder til på eiendommen *Sarons Dal*, i Kvinesdal. 

På 1990-tallet produserte kanalen stort sett programmer på engelsk, som ble dubbet på russisk og arabisk, men har siden konsentrert seg om arabiskspråklige programmer for muslimer.

## Historikk
I 1983 ble TV monopolet opphevet i Norden og et TV-studio for produksjon av TV-programmer ble bygget i Sarons Dal. Det var ingen sendinger til å begynne med, kun produksjon, programmene ble sendt på andre TV-kanaler. I 1985 ble programmet *Ny Dimensjon* sendt på 24 ulike TV-stasjoner i Norden. Etterhvert økte produksjonen av programmer og videokassetter. TV-programmet *Hallo Norden* ble lansert i 1987, og sendt på flere stasjoner i Skandinavia. TV 2 meldte i en nyhetssending i 1996 at *det finnes en TV-stasjon i Sarons Dal med seertall som andre nordiske kanaler bare kan drømme om*. 

I 1997 ble det tatt i bruk en satellitt-bakkesender og sendinger fra Sarons Dal kunne starte. Fra 1. april 2006 ble sendingene utvidet til 24-timer i døgnet. I 2010 begynte *Miracle Channel* å sende på to satellittnettverk samtidig. Den 9. mars 2010 sendte kanalen for første gang direkte på tre satellitter samtidig, dette gjorde at programmet kunne sees også i Nord-Amerika. Det sendes 24 timer i døgnet, men ikke over alle satellittene.

Programmene fra *Miracle Channel* kan streames på Internett. Via internett når Troens Bevis inn i land som er lukket for tradisjonell evangelisk misjon. 

Særlig fra muslimske land har responsen vært stor. 32&nbsp;587 tv-seere kontaktet Troens Bevis i løpet av 2006. Over 80 prosent av dem var muslimer som ville vite mer om Jesus, ifølge tall fra Troens Bevis. De fleste henvendelsene har kommet fra de mest restriktive muslimske landene. I løpet av september 2007 ga nær 7&nbsp;000 arabiske seere respons etter å ha sett TV-programmene. De 10 første månedene av 2007 hadde over 39&nbsp;000 arabere kontaktet oppfølgingskontoret til *Miracle* i Stockholm. Tilsammen 59&nbsp;000 tilbakemeldinger ble registrert i 2007. I 2009 mottok Troens Bevis 120&nbsp;000 seerhenvendelser fra muslimer ifølge egne tall. 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Den syriske frigjøringshær

**Den syriske frigjøringshær** er den viktigste væpnede motstandsgruppen som kjemper mot de syriske regjeringsstyrkene i Idlib-guvernementet under opprøret i Syria i 2011-2012. Hæren består for det meste av væpnede syriske sivile, og ikke av deserterte soldater. Hærens viktigste mål har vært å utvise regjeringsstyrkene fra Idlib. 

Et av hærens problemer er at det har vært vanskeligere og vanskeligere å skaffe seg våpen og ammunisjon, og dette har minsket dens mulighet til å angripe syriske regjeringsstyrker. 

Gruppen har også vært svært kritiske til den frie syriske armé, og har hevdet at det er den syriske frigjøringshæren, og ikke den bedre utrustede frie syriske arméen, som står bak mesteparten av kampene i Idlib. En av koordinatorene til frigjøringshæren sa at den frie syriske arméen var en fasade med det mål å gi inntrykk av at regimemotstanderne har en kommandostruktur, og la til at dens leder Riyaḍ al-Asʿad blir kontrollert av Tyrkia.
Laura Spelman Rockefeller

**Laura Celestia Spelman Rockefeller** (født 9. september 1839, død 12. mars 1915), kjent som **Cettie**, var en amerikansk filantrop og navnegiver til Spelman College, stiftet for å utdanne svarte kvinner i sør. Hun var også gift med John D. Rockefeller, grunnleggeren av Standard Oil. Sammen skapte de Rockefeller-dynastiet.

## Barn
* Elizabeth Rockefeller (1866&ndash;1906)
* Alice Rockefeller (14. juli 1869&ndash;20. august 1870)
* Alta Rockefeller (1871&ndash;1962)
* Edith Rockefeller (1872&ndash;1932)
* John Davidson Rockefeller jr. (1874&ndash;1960)

## Videre lesing
* Chernow, Ron. *Titan: The Life of John D. Rockefeller, Sr*. London: Warner Books, 1998. 
* Stasz, Clarice. *The Rockefeller Women: Dynasty of Piety, Privacy, and Service*. New York: St. Martins Press. (1995). 

## Se også
* Rockefeller-familien
* Rockefeller Foundation 
* Rockefeller University 
* Rockefeller Center 
* Kykuit 
* Jay Rockefeller 
* David Rockefeller 
* Nelson Rockefeller 
* Laurance Rockefeller 
* Filantropi
 
## Referanser


## Eksterne lenker
* Rockefeller Archive Center 
* Chernow, Ron. *Titan: The Life of John D. Rockefeller, Sr.* Warner Books. (1998). ISBN 0-679-43808-4. online review
Rohit Saggi

**Rohit Saggi** (født 31. januar 1992) er en fotball- og tidligere bandydommer fra Drammen. Saggi representerer Ski- og Ballklubben Drafn. Han begynte som fotballdommer i 2008, og dømte samme år finale i Norway Cup. 

Saggi dømte sin første eliteseriekamp 16. oktober 2016, mellom  og . Fra sesongen 2017 dømmer han på øverste nivå i Norge. Han ble valgt ut til FIFA-dommer i 2018-sesongen.

Saggi dømte tidligere også bandy, men ga seg allerede etter tre år for å prioritere fotballen. På disse tre årene rakk han å få med seg flere internasjonale mesterskap, deriblant VM i 2013, der han ble tidenes yngste dommer i et bandy-VM for herrer. Under finalen steppet han inn og dømte de siste ti minuttene da den finske hoveddommeren ble skadet. Saggi dømte også finalen i VM for damer i 2012, i Irkutsk i Russland, og dessuten NM-finalen for herrer samme år.

Saggi er født i Norge, med foreldre fra India.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Norsk internasjonals fotballstatistikk om Rohit Saggi.
EM i skiskyting 2012

**EM i skiskyting 2012** for junior og senior ble arrangert i Osrblie i Slovakia i perioden 25. januar – 2. februar 2012.

## Menn, senior
### 10 km sprint



**Dato:** 28. januar 2012

Øvrige norske plasseringer: Martin Eng kom på 18.-plass. Sprinten dannet grunnlag for jaktstarten dagen etter. 

### 12,5 km jaktstart



**Dato:** 29. januar 2012

Martin Eng stilte ikke til start på jaktstarten.

### 20 km normaldistanse



**Dato:** 31. januar 2012

Henrik L'Abée-Lund kom på 29.-plass og Jan Olav Gjermundshaug på 32.-plass.

### 4 x 7,5 km stafett



**Dato:** 2. februar 2012

## Kvinner, senior
### 7,5 km sprint



**Dato:** 28. januar 2012

Sprinten dannet grunnlag for jaktstarten dagen etter. Ane Skrove Nossum endte på 21.-plass og Ane Sandaker Kvittingen på 26.-plass. 

### 10 km jaktstart



**Dato:** 29. januar 2012

Marie Hov endte på 16.-plass, Ane Skrove Nossum på 21.-plass og Ane Sandaker Kvittingen på 30.-plass. 

### 15 km normaldistanse



**Dato:** 2. februar 2012

Ane Skrove Nossum endte på 17.-plass, og Ane Sandaker Kvittingen på 22.-plass. 

### 4 x 6 km stafett



**Dato:** 2. februar 2012

Slovakia ble tatt igjen med en runde, og ble tatt ut av konkurransen.

## Menn, junior
### 10 km sprint



**Dato:** 27. januar 2012

Sprinten ga grunnlaget for jaktstarten to dager senere. 

### 12,5 km jaktstart



**Dato:** 29. januar 2012

Sprinten to dager tidligere ga grunnlaget for jaktstarten. Aleksandr Loginov gikk forbi Vetle Sjåstad Christiansen og tok gullet, og Johannes Thingnes Bø gikk seg opp til bronse. 

### 15 km normaldistanse



**Dato:** 1. februar 2012

## Kvinner, junior
### 7,5 km sprint



**Dato:** 27. januar 2012

Sprinten ga grunnlaget for jaktstarten to dager senere. 

### 10 km jaktstart



**Dato:** 29. januar 2012

Grunnlaget for jaktstarten var sprinten to dager tidligere. 

### 12,5 km normaldistanse



**Dato:** 1. februar 2012

## Mix
### 2 x 6 km + 2 x 7,5 km stafett



**Dato:** 30. januar 2012

## Eksterne lenker
* Resultater menn, senior 10 km sprint 
* Resultater menn, senior 12,5 km jaktstart 
* Resultater menn, senior 20 km normaldistanse
* Resultater menn, senior 4 x 7,5 km stafett
* Resultater damer, senior 7,5 km sprint
* Resultater damer, senior 10 km jaktstart
* Resultater damer, senior 15 km normaldistanse
* Resultater damer, senior 4 x 6 km stafett
* Resultater menn, junior 10 km sprint 
* Resultater menn, junior 12,5 km jaktstart 
* Resultater menn, junior 15 km normaldistanse
* Resultater damer, junior 7,5 km sprint
* Resultater damer, junior 10 km jaktstart
* Resultater damer, junior 15 km normaldistanse
* Resultater mix, 2 x 6 km + 2 x 7,5 km stafett
Jacob Lindboe

**Jacob Albert Lindboe** (født 3. september 1843 i Christiania, død 4. februar 1902) var en norsk jurist og politiker (V). 

## Bakgrunn og yrkeskarrière
Han ble født i Christiania som sønn av kjøpmann Jacob Wibe Lindboe (1803–1861) og Amalie Margrethe Oxholm (1815–1889), og ble farbror til skiløper Einar Lindboe (1876–1953), svigersønn av kjøpmann Anton Mathias Jenssen (1818–1895), svoger til kjøpmann Anton Jenssen (1850–1927) og svigerfar til direktør Leif J. Moltke-Hansen (1881–).

Jacob Lindboe hadde examen artium fra 1864 og juridisk embedseksamen fra 1867. I 1868 slo han seg ned i Trondhjem, og fra 1869 praktiserte han som overrettssakfører i byen. Lindboe ble senere utnevnt til sorenskriver på Nordmøre i 1891 og lagmann i Eidsivating og Frostating i 1892. Han var medstifter av Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum i 1893 og frimurerlosjen St. Johanneslogen St. Olaf til det gjenreiste Tempel i Trondhjem i 1881. I sistnevnte var han ordførende mester 1888–1891. Han bodde på Nidareid gård i Ila frem til 1899, da han flyttet tilbake til fødebyen.

## Politisk arbeid
Allerede i studietiden var Lindboe en sterk tilhenger av Johan Sverdrup og opposisjonen på Stortinget. Det vakte oppsikt i den konservative bastionen at Lindboe, som var inngift i Jenssen-familien og kom fra det høyere sosiale lag, sluttet opp om opposisjonspolitikken. Han røk senere uklar med den konservative Jenssen-familien på grunn av politikk. Lindboes kone ble eksempelvis nektet adgang til farens begravelse, fordi hun var gift med Lindboe. Han var medstifter og første formann i den radikale velgerforeningen Thrøndernes Grundlovsforening, senere kjent som Trondheim Venstre, fra 1883. De andre grunnleggerne var redaktør Henrik Severin Kjær, direktør Karl Gether Bomhoff, apoteker Johan Brun og kapellan J.B. Ebbesen. I 1884 var Lindboe formann i Søndre Trondhjems Amts Fælles Venstreforening.

Ved dannelsen av Venstre som et landsdekkende parti i 1884, ble Lindboe innvalgt i partiets landsstyre med det nest høyeste stemmetallet, bare forbigått av Sverdrup. Under den senere partisplittelsen fulgte han «det rene Venstre», og ble sittende i landsstyet frem til 1889. Han var innvalgt på Stortinget fra Trondhjem og Levanger 1895–1900, og markerte seg først og fremst i nasjonale spørsmål, blant annet som saksordfører for loven om det rene flagget i både 1896 og 1898. Bjørnstjerne Bjørnson kalte ham visstnok «den rødglødende lagmand fra Trøndelagen». Han gikk inn for allmenn stemmerett for begge kjønn, og ledet komiteen som behandlet forslaget til militær straffelov. Han var også med på å vedta den første loven om kremasjon i 1898, og ble etter eget ønske kremert etter sin død i 1902. Han var medstifter av Norsk Kvinnesaksforening i 1884 og var styremedlem i Trondhjems Kvinnesaksforening fra starten i 1885.

## Utmerkelser
I 1958 ble Lagmann Lindboes vei på Byåsen i Trondheim oppkalt etter ham.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*  Jacob Lindboes privatarkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
Bernt Berggreen

**Bernt Berggreen** (født 26. mai 1933 i Sandefjord, død 18. januar 2018) var utdannet tannlege ved Tannlegehøyskolen i Oslo. Han drev privat praksis i Sandefjord i 23 år før han ble kultur- og kinosjef i Sandefjord kommune. Berggreen har skrevet et utall revyer, musikaler og viser. Han fikk 2.-plass i Melodi Grand Prix 1963 med «Jakteskipperen» – fremført av Jens Book-Jenssen.

Berggreen var leder i Sandefjord Høyre i fem år, leder i kulturutvalget i tolv år, satt i bystyret i åtte år, varaordfører i to år og 1. vararepresentant til Stortinget 1973-77. Han satt også i fylkestinget 1999-2003.
Bernt Berggreen ble tildelt Sandefjord kommunes kulturpris og var æresmedlem i Sandefjord Teaterforening.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Carte du Ciel

**Carte du Ciel** (bokstavelig *kart over himmelen*) var én av to forskjellige, men likevel tilknyttede deler av et stort internasjonalt prosjekt startet av Amédée Mouchez, direktør ved Paris-observatoriet, i 1887. Prosjektet tok for seg å kartlegge og katalogisere posisjonene til millioner av stjerner så svake som 11. eller 12. størrelsesklasse. Tjue observatorier fra rundt om i verden deltok i å avdekke og måle mer enn  fotografiske plater i et enormt observasjonsprogram som gikk over flere tiår. Til tross for, eller på grunn av, den eneorme skalaen var prosjektet bare delvis vellykket &ndash; Carte du Ciel-delen av prosjektet ble aldri fullført og den andre delen ble i stor grad ignorert i nærmere femti år. Publiseringen av Hipparcos-katalogen i 1997 førte imidlertid til en viktig utvikling i bruken av dette historiske platematerialet.

## Observatorier
Deltakende observatorier og stjerner som ble målt i forbindelse med prosjektet inkluderer:

## Referanser
Bombardementet av Homs

**Bombardementet av Homs** (arabisk: ) er en militær operasjon utført av syriske regjeringsstyrker mot opprørere fra den frie syriske armé i byen Homs (*Ḥimṣ*) som en del av beleiringen av Homs under opprøret i Syria i 2011-2012. 

Bombardementet begynte 3. februar 2012 etter at den frie syriske armé hadde angrepet regjeringsstyrkenes sjekkpunkter og drept 10 soldater. Regjeringsstyrkene begynte deretter å bombardere byen ved hjelp av stridsvogner, helikoptere, raketter og bombekastere. Den syriske regjeringen har nektet for å ha angrepet sivile, og hevder «væpnede grupper» er ansvarlige for de sivile tapene, inkludert drepte utenlandske journalister. I løpet av februar utviklet situasjonen i Baba Amr-bydelen i Ḥimṣ seg til en humanitær krise, med høye tapstall både for sivile og opprørssoldater, som 1. mars trakk seg ut av området etter at de begynte å få lite ammunisjon. Selv beskrev de det som en «taktisk tilbaketrekning».

## Eksterne lenker
* «In Cold Blood» , *[[Human Rights Watch]]*, 10. april 2012.
Billy McNeill

**William «Billy» McNeill** (født 3. mars 1940, død 22. april 2019) var en britisk fotballspiller og manager, kjent som kaptein på Celtic FCs «Lisbon Lions»-lag i 1967, og senere trener for klubben i to perioder. Som spiller fikk han 486 ligakamper i Skottland for Celtic, noe som gjør han til den spilleren som har spilt flest ligakamper for klubben. Totalt hadde han spilt 790 kamper for Celtic da han la opp som spiller i 1975.

Han hadde kallenavnet «Cæsar» og var lagets kaptein i perioden 1962–1975.

Han fikk også 29 landskamper for Skottland og scoret tre mål. Som manager jobbet han for Clyde FC, Aberdeen FC, Celtic FC i to perioder, Manchester City FC og Aston Villa FC. Han fungerte også en periode i Hibernian FC.
 
Han ble tildelt prisen SFWA Footballer of the Year da prisen ble innstiftet i 1965 og tilsvarende managerprisen SFWA Manager of the Year i 1988.

10. april 2015 ble det meldt at Celtic hadde til hensikt å reise en statue av ham i området ved Celtic Park, sammen med statuene av broder Walfrid, Jock Stein og McNeills tidligere lagkamerat Jimmy Johnstone.

McNeill døde den 22. april 2019.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Beitostølen Helsesportsenter

**Beitostølen Helsesportsenter** (BHSS) er en re-/habiliteringsinstitusjon innen spesialisthelsetjenesten i Norge. Senteret ligger på Beitostølen i Øystre Slidre kommune. Senteret ble etablert gjennom samarbeid mellom Erling Stordahl og sentrale myndigheter, finansiert av Lions og åpnet i 1970.

BHSS gir re-/habiliteringstilbud til barn, ungdom og voksne med ulike diagnoser, funksjonsnedsettelser og funksjonsnivå. Aktivitet og deltakelse med fokus på muligheter fremfor begrensninger vil alltid være en viktig ledesnor for virksomheten. BHSS kombinerer bruk av tilpasset fysisk aktivitet med medisinsk, pedagogisk og sosialfaglig veiledning og oppfølging.
Hvert år er omkring 850 barn, ungdommer og voksne på re-/habiliteringsopphold på BHSS. Rehabiliteringstilbudet dekkes av helseforetakene og er uten kostnad for brukerne.

Tilbudet organiseres og gjennomføres av et tverrfaglig team bemannet med fysioterapeut, ergoterapeut, idrettspedagog, rideinstruktør/-fysioterapeut, lege, sykepleier og sosionom. I tillegg til det obligatoriske tilbudet på dagtid, legges det til rette for valgfrie aktiviteter og sosialt program på ettermiddag- /kveldstid. Det legges særlig vekt på aktiviteter som er overførbare til brukerens eget lokalmiljø og i egen hverdag. BHSS' moderne aktivitetsfasiliteter og utstyr, kombinert med inspirerende natur, gir fleksibilitet til å kunne tilby et bredt spekter av aktiviteter innendørs og utendørs tilpasset den enkeltes forutsetninger.

## Eksterne lenker
*
Landsforeningen Norske Malere

**Landsforeningen Norske Malere**, forkortet **LNM**, er en norsk forening for billedkunstnere med fokus på maleri i Norge. LNM ble stiftet i 1968 og er en av grunnorganiasjonene under NBK. LNM har ca 600 samtidskunstnere blant sine medlemmer. Foreningen eier og driver galleriet LNM, som i 30 år lå ved Bankplassen i Oslo, men flyttet til Rådhusgata 25b, i muren mot Kontraskjæret våren 2024. Galleriet viser hvert år omkring 7-9 utstillinger av norsk samtidsmaleri.  Daglig leder ved LNM er . Tidligere daglige ledere er  og Gørild R. Skavhaug.

## Eksterne lenker
* 
*
SFWA Manager of the Year

**Scottish Football Writers' Association Manager of the Year**, forkortet til **SFWA Manager of the Year**, er en fotballpris som gis til årets beste manager i Skottland av Scottish Football Writers' Association (SFWA) mot slutten av hver sesong. Alle managere i det skotske seriesystemet, Scottish Football League og Scottish Premier League uavhengig av nasjonalitet, kan vinne prisen. Vinneren blir stemt frem av over 100 journalister som er medlem av SFWA. 

Den første prisen ble utdelt i 1987 til skotske Jim McLean hos Dundee United FC.

## Prisvinnere

### Vinnere etter klubb

### Vinnere etter nasjonalitet

## Se også
* SFWA Footballer of the Year
* SPFA Young Player of the Year
* Premier League Manager of the Season (tilsvarende pris for engelsk fotball)

## Referanser
Numa Morikazu

**Numa Morikazu** (1843–1890) var en japansk politiker og journalist i Meijiperioden.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han ble født inn i en *[[samurai]]*-familie i Edo i 1843, og ble fort en lærd mann. Han lærte engelsk av James Curtis Hepburn i Yokohama, og dro senere til Nagasaki for å studere vestlig militærvitenskap. 

### Offiser
Han oversatte en tekst om engelsk infanterikrigføring i 1866 og ble utpekt til å delta som *hohei-gashira nami* (歩兵頭並; tilsvarende løytnant) i Shogunatets eliteenhet kalt *[[Denshūtai]]*. Numa kjempet på Tokugawa-shōgunatets side i Boshinkrigen. 

Han befant seg i en kort tid i fengsel, men ble løslatt da Meijirestaurasjonen skjedde; han hadde gjort en tjeneste for Itagaki Taisuke. I eftertid ble han ansatt av den nylig innsatte Meijiregjeringen som instruktør i infanterikrigføring for Tosadomenet. Han underviste også i engelsk i Tōkyō. Hans studenter var blant andre Takamine Hideo og Shiba Shirō, sønnene til den tidligere Aizu-samuraien som senere ble kjent innenfor akademia.

### Embedsmann, politiker
Numa ble ansatt i det japanske finansdepartementet i 1872, og jobbet senere for justisdepartementet og andre deler av regjeringen. I 1873 grunnla han sammen med Kono Togama og Itagaki Taisuke det liberale partiet.

Efter å ha blitt desillusjonert over regjeringens innskrenkninger i ytringsfriheten trakk Numa seg fra Genrōin i 1879 og valgte å investere tid og energi i frihet- og menneskerettighetsbevegelsen (*Jiyū Minken Undō*). Han kjøpte i tillegg opp en avis, nemlig *Yokohama Mainichi Shinbun*. Han brukte den som distribusjonskanal for liberale ideer, som han alltid hadde støttet, blant annet ideen om en nasjonalforsamling. I 1881 ble han medlem av *[[Rikken Kaishintō]]* sammen med Ōkuma Shigenobu. På det samme tidspunktet, fra 1882 frem til sin død, var han formann i Tōkyōs prefekturforsamling.

Numa døde av lungebetennelse i 1890, i en alder av 47.

## Fotnoter


## Referanser


## Litteratur
* 2000: Marius Jansen , *The Making of Modern Japan* Cambridge: Harvard University Press. ISBN 0674003349/ISBN 9780674003347; .
* 2005: Louis-Frédéric Nussbaum og Käthe Roth, *Japan encyclopedia* Cambridge: Harvard University Press. ISBN 0-674-01753-6; ISBN 978-0-674-01753-5; .
* 1998: Richard L. Sims, *French Policy Towards the Bakufu and Meiji Japan 1854-1894* London: RoutledgeCurzon. ISBN 978-1-873410-61-5
* 2001: *Japanese Political History Since the Meiji Renovation 1868-2000* New York: Palgrave Macmillan. ISBN 0312239149/ISBN 9780312239145; ISBN 0312239157/ISBN 9780312239152; .
Ove Krak

**Ove Holger Krak** (født 18. desember 1862 i København, død 17. april 1923 samme sted) var en dansk lege og forlegger. Han overtok utgivelsen av Kraks Vejviser i 1898 etter sin far og begynte i 1910 på utgivelsen av *[[Kraks Blå Bog]]* med Hjalmar Gammelgaard som medarbeider.

Kraks Fond (da Kraks Legat) ble opprettet etter Ove Kraks testamente.

Kraks beskjedenhet førte til at han ikke lot seg selv opptre i *Kraks Blå Bog* i de første utgivelsene, men senere ble det for påfallende at redaktøren ikke selv opptrådte i boken, noe som førte til at han allikevel skrev en liten selvbiografi i boken.

## Referanser
Kremtopper

**Kremtopper** er et av Nidars eldste produkter. De kom på markedet i 1920 og het i lang tid Vaniljepraliner. I 1961 fikk de nytt navn og nytt utseende, og har siden da hatt navnet Kremtopper.
John Graham Hewitt

**John Graham Hewitt** (født 15. oktober 1902 i Dunedin, New Zealand, død ?) var en offiser i britiske Royal Navy. Han utmerket seg under andre verdenskrig i kampene i Norge i 1940 og ble tildelt det norske Krigskorset.

## Andre verdenskrig
Ved Tysklands angrep på Norge i 1940 hadde Hewitt kommando på eskortefartøyet HMS «Auckland», som landsatte og senere evakuerte britiske soldater fra Åndalsnes. Evakueringen skjedde til tross for at skipet var truffet av en tysk bombe. Skipssjefens innsats ble belønnet av britene med Distinguished Service Order. I norsk statsråd 21. august 1942 ble Hewitt tildelt Krigskorset på bakgrunn av innstillingen: «For tapperhet og fremragende ledelse av sitt fartøy H.M.S. «Auckland» under tilbaketrekning fra Åndalsnes april 1940.»

Hewitt tjenestegjorde senere under verdenskrigen i Den persiske gulf, Adenbukta og Rødehavet. I 1941 tjenestegjorde han i Middelhavet under evakueringen av Kreta. Han heiste kommando på den lette krysseren HMS «Dauntless» i mai 1941 og tjenestegjorde til oktober 1942 i Stillehavet. Han var deretter med på landgangen på Madagaskar, der han i februar 1943 ble Mentioned in Despatches. Hewitt førte så kommando over HMS «Royalist» og HMS «Frobisher».

## Senere virke
Etter verdenskrigen ble han i 1947 ble han medlem av New Zealand Naval Board, før han fra 1949 til 1952 var skolesjef ved Tatctical School i Norwich. Han gikk av med pensjon i 1952.

## Referanser
Ketwurst

**Ketwurst** (av ketsjup og wurst (tysk for pølse)) er en type bockwurst og serveres på en måte som minner om pølse i brød. Det avlange pølsebrødet blir gjennomhullet fra kortenden ved hjelp av en egen maskin og pølsen som allerede er dyppet i ketsjup, puttes i brødet.

Ketwursten ble utviklet i DDR sent på 1970-tallet av medarbeidere i det statlige DDR-organet *Rationalisierungs- und Forschungszentrums Gaststätten (Rasjonaliserings- og forskningsenteret for vertshus)* og ble et populært innslag i det østtyske gatekjøkkenet, først og fremst i Berlin. Den ble solgt første gang i 1979. Ketwursten er fortsatt populær i østlige deler av Tyskland og har der fått en viss kultstatus. Ketwursten har en ketsjupsaus som det eneste tilbehøret.

## Eksterne lenker
* 
* Ketwurst på YouTube
Siv Thoresen

**Siv Thoresen** (født 5. april 1960) er en norsk bridgespiller. Hun har vunnet en rekke NM-titler. Per 2020 var hun den eneste kvinnen som har vunnet seriemesterskapet.. Thoresen representerte Norge på landslaget i dameklassen i en årrekke.

## Referanser
Roos af Hjelmsäter

**Roos af Hjelmsäter** er en svensk adelsslekt med adelig og kongelig opphav i Norge. Slekten er en av få norske uradelsslekter som fortsatt lever idag.

## Sudreimsætten i Norge

Slekten var opprinnelig del av Norges adel, og dens stamfar, lendmann Åge varg, var gift med en datter av kong Harald IV. 

Åge varg var farfar til Olav mokk, sysselmann på Hedmark, som selv var far til lendmann Ivar på Skedjuhov († om. 1240). Den sistnevntes sønn, baron Jon Ivarsson til Sudreim, var far til baron Havtore Jonsson († om. 1320), som var gift med kong Håkon Vs datter Agnes Håkonsdotter. Deres sønner var Jon Havtoresson til Elingård og Sigurd Havtoresson til Sudreim.

Jon Havtoresson var far til Håkon Jonsson, som ble foreslått som Konge av Norge etter kong Olav Håkonssons død i 1387. En annen sønn av Jon, Ulv, ble stamfar til familien Roos af Hjelmsäter i Sveriges adel.

Sigurd Havtoresson giftet seg med Norges rikeste arving, Ingeborg Erlingsdotter, og kom dermed i besittelse av Giske-Bjarkøygodset. Deres datter var Agnes Sigurdsdotter, som ble gift med den svenske adelsmann Jon Marteinsson (Stjerne) († om. 1400) og som ble mor til Sigurd Jonsson (Stjerne) († 1453) til Sudreim, Giske og Bjarkøy. Sigurd var norsk regent, og han ble som kongelig etterkommer tilbudt tronen, men avslo forslagene. Hans sønn, junker Hans Sigurdsson (Stjerne) († 1466), var slektens siste mann i Norge.

## Roos af Hjelmsäter i Sverige
Ulv Jonsson, sønn av Jon Havtoresson, ble stamfar til den svenske adelsslekt Roos af Hjelmsäter.

Slekten ble i 1625 introdusert på Ridderhuset med navnet *Roos af Hjelmsäter* og som adelig slekt nr. 51. En gren ble i 1705 opphøyet til friherrer med navnet *Roos* og som friherrelig slekt nr. 186. Denne døde ut i 1765.

Roos af Hjelmsäter er en av få norske uradelsslekter som fortsatt lever i dag.

## Slektsvåpen
Slektens våpenskjold er i gull skjold en rød rose. I Norge brukte Sudreimsætten også andre våpen.

## Litteratur
* H.J. Huitfeldt-Kaas m.fl.: *Norske [[segl|Sigiller]] fra Middelalderen*, Oslo 1899-1950
* C. M. Munthe: «Norske slegtsmerker», *[[Norsk Slektshistorisk Forening|Norsk slektshistorisk tidsskrift]]*, bind I, Oslo 1928, side 32 ff og side 155 ff særlig sidene 168-171 og figurene 166-172
* Hallvard Trætteberg: *Norges våbenmerker. Norske [[kommunevåpen|by]]- og adelsvåben*, utgitt av Kaffe Hag, Oslo 1933
* Jan Raneke: *Svensk adelsheraldik*, Malmö 1990 

## Se også
* Norske adelsslekter
* Svenske adelsslekter

## Fotnoter
Luxembourg under Sommer-OL 1900

**Luxembourg under Sommer-OL 1910**. Én sportsutøver fra Luxembourg deltok i friidrett under Sommer-OL 1900 i Paris, Michel Théato som vant maratonøvelsen.

Det ble lenge antatt at Théato var fransk, først mot slutten av 1900-tallet ble det kjent at han faktisk var fra Luxembourg. Dermed er han den første olympiske medaljevinneren fra Luxembourg. I IOKs medaljedatabase var han tidligere registrert som deltaker for Frankrike, men dette ble endret i juli 2021 slik at Théato nå er oppført som gullmedaljevinner for Luxembourg.

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Referanser


## Kilder
* Luxembourg under Sommer-OL 1900: Resultater og profilside  på sports-reference.com
Verdensrekordhistorikk på 5000 m hurtigløp skøyter menn

Oversikt over utviklingen av verdensrekorder på 5 000 m hurtigløp for menn som er godkjent av International Skating Union:

:* = Godkjent av ISU først i 1955.

## Eksterne lenker
* 5000m Men World Record Progression på *International Skating Union*s nettsider
* Utviklingen av Verdensrekordene 1880–2015 – Menn 5 000 m på skoyte.klubb.nif.no
*  Evolution of the world record 5000 meters Men på SpeedSkatingStats.com
Sagaen om forbundsfellene

**Sagaen om forbundsfellene**, tidligere **Sambandsmennenes saga** (norrønt *Bandamanna saga*) er en islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår i Miðfjörður ca. 1050&ndash;1055 og handler om *Oddr Ófeigsson* og faren *Ófeigr Skíðason*. Sagaen er kort, og har blitt beskrevet som «eit av dei største kunstverka i den islandske sogelitteraturen», og som den eneste komedie blant sagaene.

Odd har vunnet mye rikdom, men står i fare for å miste denne gjennom juridiske renkespill, satt i scene av en gruppe på åtte høvdinger, som er tittelens «sambandsmenn». Odd berges to ganger av farens veltalenhet og lovkyndighet. «Hovuddelen i soga og det mest originale er hendingane på Alltinget, der Ófeigs fantastiske retorikk sigrar i dei mest vonlause situasjonar.» Ofeig gjør seg først til venns med hver enkelt av de åtte - med smiger og smisking, før han deretter spiller dem ut mot hverandre.

Sagaen er kjent fra håndskriftet Möðruvallabók fra ca 1340. Det er skrevet på 1200-tallet; en forkortet versjon er kjent fra 1400-tallet. Med sin satire over rettsvesenet har sagaen noen fellestrekk med *[[Soga om Ølhette]]*.

Verket er utgitt på riksmål i Sigrid Undsets oversettelse: *Sambandsmændenes saga* (1923), senere *Sambandsmennenes saga*. Den er oversatt til nynorsk som *Soga um Ofeig den Sløge* ved Gustav Indrebø (1920) og som *Soga om sambandsmennene* ved Hallvard Magerøy (1956, 1976). Magerøy tok også sin doktorgrad på verket. Siste norske utgave *Sagaen om forbundsfellene* ved Arnhild Mindrebø i fembindsverket *Islendingesagaene*, 2014.

## Se også
* Tåtten om Odd Ofeigsson, med den samme hovedpersonen 

## Referanser


## Eksterne lenker

* heimskringla.no, dansk fulltekst
Sommerhielm

**Sommerhielm**, opprinnelig *von Sommer*, er en dansk og norsk adelsslekt. Slekten ble i 1764 adlet med rittmester Otto von Sommer, som deretter het Otto von Sommerhielm. Hans sønn var statsminister Mathias Sommerhielm. Slekten er idag utdødd.

## Historikk
Otto Mathias von Sommer kom i 1748 i dansk militærtjeneste, hvor han steg i gradene. Han ble i 1764 adlet med navnet *Sommerhielm*. Dette var en berikelse av navnet Sommer. Han giftet seg med Anne de Leth, datter av generalløytnant Mathias de Leth til Sanderumsgård og Cathrine Hevedig Brockenhuus von Löwenhielm. Hun nedstammet fra både ny og gammel adel.

Deres eneste sønn var Mathias Otto Leth von Sommerhielm eller bare Mathias Sommerhielm. Han var tre ganger gift, men hadde ingen barn.

## Våpen og slagord
Blasonering: Skjoldet er delt av blått og rødt med i 1. felt tre sølv liljer og i 2. felt en gull krone med tre blad og to perler.

Som ridder av Serafimerordenen hadde Mathias Sommerhielm valgspråket «Semper idem» (alltid den samme).

## Se også
* Danske adelsslekter
* Norske adelsslekter

## Referanser


## Litteratur
* A. Thiset og P.L. Wittrup: *Nyt dansk Adelslexikon*, København 1904
* H. Storck: *Dansk Vaabenbog*, København 1910
* Sven Tito Achen: *Danske adelsvåbener*, København 1973

## Eksterne lenker
* Bilde av Sommerhielms våpen 
* Maleri av Mathias Sommerhielm
Gyldenpalm

**de Gyldenpalm** var en dansk og norsk adelsslekt med opprinnelig navn Hagerup. Hans Hagerup ble den 23. februar 1781, noen dager etter sin død, tatt opp i den dansk-norske adelsstanden. Dette gjorde likeledes hans barn og etterkommere adelige. Slekten døde ut med Hans Hagerup de Gyldenpalms sønnesønn, diplomat Andreas Dedekam Hagerup de Gyldenpalm (1777&ndash;1832).

Den danske adelshistorikeren *Albert Fabritius* anså adelskapet til Gyldenpalm (og Anker) som å være «solgt» av kongen, det vil si tildelt mot innbetaling av betydelige beløp til kongens privatkasse «partikulærkassen» .

## Våpenskjold
Ved adlingen fikk slekten et skjold med gull skjoldbord og skjoldet kvadrert med hjerteskjold; 1. og 4. felt blått med en gull krone, 2. og 3. felt sølv med et rødt mantuakors, hjerteskjoldet har gull skjoldbord og er rødt med to krysslagte gull palmegrener. Hjelmen har krone og hjelmtegnet er to krysslagte gull palmegrener. Skjoldholdere er en naturfarget ulv og en naturfarget gaupe, begge tilbakeseende.

Skjoldets kors og krone er fra Hagerups slektsvåpen, mens hjerteskjoldets våpen og hjelmtegnet er et såkalt talende våpen for Gyldenpalm.

## Litteratur
* Bernt Moe: «Familien Gyldenpalm», *Tidsskrift for den norske Personalhistorie*, 1. hefte, Christiania 1840, side 63 ff
* A. Thiset og P.L. Wittrup: *Nyt dansk Adelslexikon*, København 1904
* H. Storck: *Dansk [[våpenskjold|Vaabenbog]]*, København 1910
* Albert Fabritius: *Danmarks Riges Adel*, København 1946, side 57
* Sven Tito Achen: *Danske adelsvåbener*, København 1973
* Hans Cappelen: *Norske slektsvåpen*, Oslo 1969 (2. opplag 1976) med Hagerups slektsvåpen
* Herman L. Løvenskiold: *Heraldisk nøkkel*, Oslo 1978

## Eksterne lenker
* Bilde av slekten de Gyldenpalms våpenskjold
Estadio Universitario

**Estadio Universitario** er en stadion som tilhører Universidad Autónoma de Nuevo León, som befinner seg i San Nicolás de los Garza i den meksikanske delstaten Nuevo León. Stadionet åpna 30. mai 1967 og har i dag en kapasitet på 42&nbsp;00o tilskuere. Kapasiteten under VM var på 52&nbsp;000. Det er hjemmebanen til blant annet fotballaget Tigres de la UANL. Stadionet har kallenavnet *El Volcán* («Vulkanen»).

Estadio Universitario var en av areanaene under Fotball-VM 1986. Det hevdes at den berømte «bølgen» på tribunen ble oppfunnet på dette stadionet under 1–1-kampen mellom  og  18. september 1984.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Estadio Universitario  på Tigres de la UANLs hjemmesider