open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Byhaven

**Byhaven** er et kjøpesenter i sentrum av Trondheim i Olav Tryggvasons gate 28. Senteret har til sammen 37 butikker og spisesteder. 

## Eksterne lenker
* Byhaven.no – Senterets nettsider
Bugg

**Bugg** kan vise til:

* Bugg (tyggegummi), et tidligere tyggegummimerke produsert av Freia
* Bugg (dans), en svensk swingdans
* Fyra Bugg & en Coca Cola, et musikkalbum med Lotta Engberg
* Fyra Bugg & en Coca Cola (sang), en svensk sang
* Programvarefeil, også kalt bugg

## Se også
* Bug (pekerside)
Basellaceae

Se teksten

**Barbeuiaceae** er en plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales), som er en gruppe av basale, egentlige tofrøbladete planter. Den omfatter 25 arter av urter, noen av dem klatrende, fordelt på 4 planteslekter. Plantene vokser i tropene i Madagaskar, østlige Afrika, sørlige Asia og i Sør-Amerika.

## Slekter
* *[[Anredera]]* – Sør-Amerika
* *[[Basella]]* – Asia, Afrika, Madagaskar
* *[[Boussingaultia]]* 
* *[[Ullucus]]* 

## Eksterne lenker
* 
* Basellaceae, i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – ''The families of flowering plants''
Småfly

**Småfly** refererer til fly som har maksimal avgangsvekt på 5700 kg eller mindre. Mange småfly brukes kommersielt til frakt, sightseeing, fotografi og rutetrafikk. Mange småfly kan også flys av privatpersoner på privatflygersertifikat (PPL-A).

Ekspempler på småfly finnes på de fleste flyplasser: Propelldrevne fly fra Cessna, Piper, Cirrus og Jabiru. Et eksempel på et småfly med maksimal avgangsvekt er de Havilland Canada DHC-6 Twin Otter.

## Se også
* Sportsfly, tidligere kjent som mikrofly
* Amatørbygd fly
* Eksperimentelt fly

## Referanser
Didiereaceae

Se teksten

**Didiereaceae** er en plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales), som er en gruppe av basale, egentlige tofrøbladete planter. Den omfatter 11 arter av urter, noen av dem klatrende, fordelt på 4 planteslekter. Plantene vokser i tropene i Madagaskar. Enkelte arter plantes innendørs som sukkulente prydplanter.

## Slekter og arter
*[[Alluaudia]]*
* *[[Alluaudia ascendens]]* 
* *[[Alluaudia comosa]]* 
* *[[Alluaudia dumosa]]* 
* *[[Alluaudia humbertii]]* 
* *[[Alluaudia montagnacii]]* 
* *[[Alluaudia procera]]* 
*[[Alluaudiopsis]]* 
* *[[Alluaudiopsis fiherensis]]* 
* *[[Alluaudiopsis marnieriana]]*
*[[Decaria]]* 
* *[[Decaria madagascariensis]]* 
*[[Didierea]]*
* *[[Didierea madagascariensis]]* 
* *[[Didierea trollii]]* 

## Eksterne lenker
* 
* Didiereaceae, i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – ''The families of flowering plants''
Edward Herbert Thompson

**Edward Herbert Thompson**. (født 28. september 1857 i Worcester i Massachusetts, død 11. mai 1935) var en amerikansk arkeolog.  

Selv om Thompson aldri fikk opplæring i antropologi, geologi, eller andre beslektede fagområder. Opprinnelig var han inspirert av bøkene til John Lloyd Stephens. 

Thompson viet mye av sin karriere til studie av Maya sivilisasjonen. I 1879 publiserte Popular Science Monthly en artikkel av Thompson hvor han hevdet at de gamle Maya monumentene som han aldri hadde sett unntatt i bøker var et bevis for det tapte kontinentet Atlantis. En mening som hans senere forskere ville endre. Artikkelen tiltrakk seg oppmerksomheten til Stephen Salisbury III som overtalte Thompson å flytte til Yucatánhalvøya i Mexico for å utforske ruinene på hans vegne.

Senator George Frisbie Hoar fra Massachusetts var enig om å bidra til å subsidiere Thompson innsats ved å anbefale ham til stillingen som USA konsulen til Yucatanhalvøya. Thompson ankom Mérida i Yucatán i 1885 og deretter tilbrakte han mesteparten av sin tid i Yucatán. Selv om han bare snakket engelsk ved hans ankomst, lærte han raskt spansk og snakket fort flytende Yucatec Maya språk. Han lærte også om mayaenes  tradisjoner og religion da han levde tett sammen med maya indianerne. 

Thompson gjorde tidlig omfattende undersøkelser på Labná området. Han har også oppdaget en rekke mindre steder i Puuc regionen. Han tilbragte 40 år av sitt liv til det arkeologisk arbeide i Mexico på Yucatanhalvøya.

I 1894 kjøpte Thompson plantasjen som inkluderte området av Chichen Itza. Han bygde opp området som ble ødelagt i krigen å gjennom spanske erobringen på Yucatánhalvøya. I 30 år utforsket han området på vegne av Field Columbian Museum.  Thompson er mest kjent for å finne gjenstander i den hellige offer grotten Sagrado i Chichen Itza fra 1904 til 1910, der han fant gjenstander av gull, kobber og utskåret jadestein og menneske skjeletter. Samt at han fant eksempler som var antatt å være prekolumbiansk tre våpen. Siden det ikke var så veldig mange innsjøer eller elver i denne delen av Mexico ble vann tilførselen hentet i fra naturlige brønner eller cenotes. Thomson viste at maya befolkningen var lokalisert rundt vannkildene. 

Thompson ga mesteparten av gjenstandene til museum. I 1926 beslagla den meksikanske regjeringen Thompsons plantasje da de mente at han hadde fjernet gjenstander ulovlig. I 1944 ble Thomson frikjent av den meksikanske høyesterett for beskyldningene han hadde rettet mot seg. Etter at Thomson dro tilbake til USA, skrev han om sin forskning og undersøkelser av Maya-kulturen i en bok med tittelen Person of Serpent utgitt i 1932. Thompson derimot døde i Plainfield i New Jersey i 1935. Hacienda Chichen er et arkeologisk prosjekt som han startet opp i 1920, prosjektet gikk tilbake til hans arvinger. 

## Referanser


## Kilder
* Thompson, Edward H. (1931), People of the Serpent.
* Coggins, Clemency, Editor (1984), Cenote of Sacrifice: Maya Treasures from the Sacred Well of Chichen Itza.

## Eksterne lenker
* Hacienda Chichen.  
* Edward Herbert Thompson photographs Museum
Barbeuiaceae

* ***Barbeuia madagascariensis***

**Barbeuiaceae** er en monotypisk (dvs. at den inneholder kun en art) plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales), som er en gruppe av basale, egentlige tofrøbladete planter. Den omfatter en art av lianer. Denne arten er endemisk til Madagaskar.

## Slekt og art
*Barbeuia* – Madagaskar
* *Barbeuia madagascariensis*

## Eksterne lenker
* 
* Barbeuiaceae, i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – ''The families of flowering plants''
Dioncophyllaceae

se teksten

**Dioncophyllaceae** er en plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales), som er en gruppe av basale, egentlige tofrøbladete planter. Tidligere var familien plassert i *[[Violales]]*. Den omfatter 3 arter av lianer fordelt på 3 planteslekter. Plantene vokser i tropene i Vest-Afrika, og enkelte er kjøttetende planter.

## Slekter og arter
*[[Dioncophyllum]]* – vestlige Afrika
* *[[Dioncophyllum thollonii]]*
*[[Triphyophyllum]]* - vestlige Afrika
* *[[Triphyophyllum peltatum]]*
*[[Habropetalum]]* – vestlige Afrika
* *[[Habropetalum dawei ]]*

## Eksterne lenker
* 
* Dioncophyllaceae, i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – ''The families of flowering plants''
Gisekiaceae

Se teksten

**Gisekiaceae** er en plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales) (siden 2003), og er en gruppe av basale, egentlige tofrøbladete planter. Den omfatter 3 arter av urter med motsatte blad, fordelt på en planteslekt, *Gisekia*. Plantene vokser i tropene i Afrika.

## Slekter og arter
*[[Gisekia]]* 
* *[[Gisekia africana ]]*   
* *[[Gisekia pharnacioides]]*     
* *[[Gisekia sp. Hartmann]]*

## Eksterne lenker
* 
* Gisekiaceae, i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – ''The families of flowering plants'' 
* NCBI Taxonomy Browser
Molluginaceae

Se teksten

**Molluginaceae** er en plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales), som er en gruppe av basale, egentlige tofrøbladete planter. Tidligere gikk artene under familien Aizoaceae. Den omfatter litt over 100 arter av urter, noen av dem klatrende, fordelt på 17 planteslekter. Plantene vokser i subtropene og tempererte strøk. Enkelte arter plantes innendørs som sukkulente prydplanter.

## Slekter
* *[[Adenogramma ]]* 
* *[[Coelanthum ]]*
* *[[Corbichonia ]]*
* *[[Corrigiola ]]*
* *[[Glinus]]*
* *[[Glischrothamnus]]* 
* *[[Hypertelis ]]*
* *[[Limeum ]]* 
* *[[Macarthuria ]]* 
* *[[Mollugo ]]*
* *[[Orygia ]]* 
* *[[Pharnaceum ]]* 
* *[[Polpoda ]]* 
* *[[Psammotropha ]]*
* *[[Semonvillea ]]*
* *[[Suessenguthiella ]]*
* *[[Telephium ]]*

## Eksterne lenker
* 
* Molluginaceae , i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – ''The families of flowering plants''
Kermesbærfamilien

Se teksten

**Kermesbærfamilien** er en plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales), som er en gruppe av basale, egentlige tofrøbladete planter. Den omfatter litt over 100 arter av urter, noen av dem klatrende, fordelt på 18 planteslekter. Plantene vokser i subtropene og tempererte strøk.

## Slekter
* *[[Agdestis]]* 
* *[[Anisomeria ]]*
* *[[Ercilla ]]*
* *[[Gallesia ]]*
* *[[Gyrostemon ]]*
* *[[Hilleria ]]*
* *[[Ledenbergia ]]* 
* *[[Microtea ]]*
* *[[Monococcus ]]* 
* *[[Nowickea ]]* 
* *[[Petiveria ]]*
* *[[Phytolacca]]* 
* *[[Rivina ]]* 
* *[[Schindleria ]]* 
* *[[Seguieria ]]*
* *[[Trichostigma ]]*
* *[[Villamillia ]]*

## Eksterne lenker
* 
* Phytolaccaceae, i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – ''The families of flowering plants''
Avesta

**Avesta** kan sikte til:

*Avesta (skriftsamling) - religiøs skriftsamling 
*Avesta kommune - kommune i Dalarna i Sverige
**Avesta (Dalarna) - by i Avesta kommune
Drosophyllum lusitanicum

***Drosophyllum lusitanicum*** er en kjøttetende plante. Den er den eneste arten i familien Drosophyllaceae. 

Den er en flerårig halvbusk som kan bli opptil 1,5 m høy, men vanlig høyde er ca. 40 cm. Bladene er 10–25 cm lange, 1,5 mm brede og sitter rosettstilt på den korte, 5–15 mm tykke og halvveis forvedete stengelen. Rosetten er som regel 20–40 cm i diameter med visne blad nærmest marka. Planten mangler evnen til å bevege bladene som de fleste artene innen den kjøttetende soldoggslekta har. Unge blad er rullet opp utover fra stengelen, altså motsatt retning av bregneblad. Plantene har en søt duft som tiltrekker fluer og andre insekter, som setter seg fast i sekreter på plantens overflate. Enzymer oppløser insektet, og næringsstoffene i det absorberes av planten. Blomstene er lysegule, ca. 4 cm i diameter og sitter 3–12 sammen. Frukten er en kapsel som sprekker opp i fem deler.

*Drosophyllum lusitanicum* er utbredt i vestlige Portugal og på begge sidene av Gibraltarstredet i Spania og Marokko. De fleste voksestedene ligger nært havet og har et termo- eller mesomediterrant klima. I dette området er det flere måneder uten regn om sommeren, men fuktig havluft gir mye dogg som planten trekker til seg. Planten vokser på solrike steder og er ofte en pionerplante som dukker opp etter hogst og brann. Arten er vanligst i lyngheier på sur grunn der vokser sammen med blant annet *[[Erica umbellata]]* og *[[Ulex boivinii]]*. Den kan også vokse mer spredt i åpen skog med korkeik og myrt.

Med bakgrunn i molekylærgenetiske studier er denne arten relativt nylig utskilt fra soldoggfamilien (Droseraceae). Drosophyllaceae, Droseraceae, kannebærere (Nepenthaceae), Dioncophyllaceae og Ancistrocladaceae utgjør en klade innen nellikordenen, (Caryophyllales) der de fleste artene er kjøttetende.

## Galleri

Drosophyllum lusitanicum Habitat 2011-4-21 SierraMadrona.jpg|Typisk voksested
Drosophyllum lusitanicum Enfoque 2011-4-21 SierraMadrona.jpg|Insektfangende blad
Drosophyllum lusitanicum ne.jpg|Blomst sett fra siden
DrosophyllumLusitanicumFloraDetail.jpg|Nærbilde av blomst


## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Rhabdodendraceae

Se teksten

**Rhabdodendraceae** er en plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales), som er en gruppe av basale, egentlige tofrøbladete planter. Tidligere ble familien plassert i ordenen Rosales. Familien omfatter trolig bare 4 arter av trær i *Rhabdodendron*. Plantene vokser i tropene i Sør-Amerika, nærmere bestemt i det nordlige Brasil, Guyana, Fransk Guyana og Surinam.

## Slekter og arter
* *[[Rhabdodendron]]* – Brasil, Guyana, Surinam
** *[[Rhabdodendron amazonicum]] *
** *[[Rhabdodendron crassipes]] *
** *[[Rhabdodendron macrophyllum]] *

## Eksterne lenker
* 
* Rhabdodendraceae , i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – ''The families of flowering plants''
Sarcobatus

Se teksten

***Sarcobatus*** er eneste slekt i plantefamilien Sarcobataceae i nellikordenen, (Caryophyllales). Slekta består trolig av bare 1 eller 2 arter av små busker. Plantene vokser i Nord-Amerika og kalles der «Greasewood».

## Slekter og arter
* *Sarcobatus* – USA, Canada
** *[[Sarcobatus baileyi]]*
** *[[Sarcobatus vermiculatus]]*

## Eksterne lenker
* 
* Sarcobataceae , i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – ''The families of flowering plants''
Simmondsiaceae

* *Simmondsia chinensis*

**Simmondsiaceae** eller **Jojobafamilien** er en plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales). Familien omfatter en art, jojoba (*Simmondsia chinensis*). Denne arten er en busk som vokser i nordvestlige deler av Mexico, sørlige California og Arizona. Plantene vokser naturlig i tørre ørkenstrøk eller halvørken. Blomstene er små og gulgrønne, bladene er delvis sukkulente. Jojoba dyrkes i stor utstrekning for utvinning av olje fra frøene. 

## Slekter og arter
* *Simmondsia* – USA, Mexico
** *[[Simmondsia chinensis]]*

Tidligere har denne arten av og til vært inkludert i buksbomfamilien. Familien har også vært inkludert i ordenen Euphorbiales.

## Eksterne lenker
* 
* Simmondsiaceae , i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – ''The families of flowering plants''
Stegnospermataceae

Se teksten

**Stegnospermataceae** er en plantefamilie i nellikordenen, (Caryophyllales). Familien omfatter trolig bare 3 arter i slekta *Stegnosperma*. Plantene vokser i tropene i Karibien og Mellom-Amerika.

## Slekter og arter
*Stegnosperma* – Mellom-Amerika
* *[[Stegnosperma cubense]]* – Cuba
* *[[Stegnosperma halimifolium]]* 
* *[[Stegnosperma watsonii]]*

Enkelte forskere mener denne slekten hører til kermesbærfamilien innenfor  samme orden.

## Eksterne lenker
* 
* Stegnospermataceae , i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–) – ''The families of flowering plants''
Pizza Hut

**Pizza Hut** er en amerikansk pizzakjede og en internasjonal franchise-virksomhet som er basert i Addison i Texas. Den ble etablert i 1958 av Frank Carney.

Kjeden er kjent for å servere sideretter sammen med pizzaene sine, for eksempel pasta, buffalo wings, breadsticks og hvitløksbrød. Pizza Hut er en av verdens største pizzakjeder, med over 6&nbsp;000 pizzarestauranter i USA og 5&nbsp;600 i 94 andre land. Kjeden er en del av Yum! Brands, Inc som har cirka 34&nbsp;000 serveringssteder i 100 land.

Et greskeid selskap drev i årene 1994–1997 fem Pizza Hut-restauranter i Norge, dette selskapet drev også en annen pizzakjede i Norge samtidig. I 1998 ble rettighetene solgt til et norsk selskap, men ettersom norske arbeidsrettsregler påla dette selskapet å ta over de ansatte, som hovedsakelig var grekere, ble videre drift vanskeliggjort. I 2000 trakk Pizza Hut seg ut av Norge.

Fil:2008-11-11 Pizza Hut in Durham.jpg|Pizza Hut-restaurant i Nord-Carolina
Fil:PizzaHutOslo.JPG|En tidligere Pizza Hut-restaurant på Oslo lufthavn på Gardermoen nord for Oslo.  


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Selskapets sider om Pizza Hut i Norge
Lahti L-39

**Lahti L-39** er en finsk 20&nbsp;mm anti-tank rifle fra andre verdenskrig.

Våpenet er halvautomatisk, og grunnet den kraftige ammunisjonen har den en meget kraftig rekyl. Pga størrelsen og vekt var den vanskelig å transportere ved bruk. Den blir kalt for «Norsupyssy» (*elefantrifle*) på finsk. Våpenet ble designet av Aimo Lahti, og omtrent 1900 eksemplarer ble laget mellom 1939 og 1945. Den ble brukt av det finske militære i vinterkrigen og den finske fortsettelseskrigen.

Den ble brukt i begrenset omfang etter andre verdenskrig som anti-helikopter rifle. En del ble så solgt til USA til samlere.
Gus Ahl

**Gus Ahl** var en tysk-amerikansk turner. 

Han ble amerikansk mester i skranke og svingstang i det tredje nasjonale mesterskapet (UAA) som ble arrangert i USA, i 1890. Han representerte Newark Turnverein. 

I 1894 fikk han sølv i skranke, etter at han og Buehler måtte turne om igjen for at dommerne skulle greie å kåre en vinner. 

Ahl emigrerte fra Pforzheim i kongedømmet Württembert i Keiserriket Tyskland på 1880-tallet, sammen sin kone og sine foreldre, og slo seg ned i New Jersey-området. Fornavnet *Gus* er en amerikansk versjon av hans opprinnelige navn, som trolig var Gustav eller Gustaf.

## Referanser
Ola Gjeilo

**Ola Gjeilo** (født 5. mai 1978) er en norsk pianist og komponist fra Skui.

Han gikk i lære hos jazzmusiker Ole Henrik Giørtz og klassisk pianist Wolfgang Plagge. Videre studerte han til bachelorgrad ved Norges musikkhøgskole, før han studerte videre ved Royal College of Music i London.

Gjeilo fikk i 2006 utdelt en mastergrad i klassisk komposisjon ved Juilliard i New York City, der han også spilte i band med medstudentene 
Chris og Tom Barber på bass og trommesett.  Deretter studerte han filmmusikk i Beverly Hills ett år.  Hans musikk er en blanding av klassisk og jazz-fusion.

## Utgivelser
* *Stone rose* (2L, 2007).  Egne stykker.  Med Tom Barber på trompet, David Coucheron fiolin og Johannes Martens på cello.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* Medlem av Norsk Komponistforening
Torkel Brekke

**Torkel Brekke** (født 1970) er  professor ved  MF vitenskapelig høyskole og forsker med religion og politikk som spesialfelt. 

## Bakgrunn og virke
Han avla en doktorgrad ved University of Oxford i 1999. Han har publisert en rekke arbeider om Sør-Asias kultur, politikk og religion. Brekke er spesialist på krigens etikk i verdensreligionene. Han har også fordypet seg i fenomenet religiøs fundamentalisme. Brekke knytter framveksten av fundamentalisme til tiden etter 1850, og ser fundamentalisme som en motreaksjon på modernismen og nasjonalismen.

Brekke fikk i 2005 pris for mest lovende forskere under 40 år ved Det humanistiske fakultet ved Universitetet i Oslo. Han var professor i religionshistorie og Sør-Asia områdestudier ved Institutt for kulturstudier og orientalske språk ved Universitetet i Oslo i 2007. Brekke har sittet i det svenske Vetenskapsrådet og har vært gjesteforsker ved Universitetet i Oxford. I 2013–2014 var han *Senior Lecturer* ved Det teologiske fakultet ved Universitetet i Oxford og Pembroke College. Fra 2016 til 2020 var Torkel Brekke forsker I ved Institutt for fredsforskning (PRIO). Fra 2019 til 2023 var han professor i  kulturelt og religiøst mangfolk ved OsloMet, og fra 2023 er han professor ved MF vitenskapelig høyskole i Oslo. Han er også tilknyttet forskningssenteret C-REX (Senter for ekstremismeforskning). 

Ved siden av sitt arbeid som forsker har Brekke hatt en bistilling ved den liberale tankesmien Civita. Han har markert seg i offentlig debatt om blant annet innvandring og pluralisme, samt forskningspolitikk. Han var leder for utvalget for nasjonale retningslinjer for åpen tilgang til forskningsresultater, som leverte sin innstilling til Kunnskapsdepartementet 1. juni 2016. Brekke er medlem av Oslo Høyre og var kandidat til stortingsvalgene i 2013 og 2017.

## Bibliografi
*  A social scientific study of the early Buddhist Sangha and its relationship to the Laity : based on the Vinaya- and Sutta Pitakas
*  *The politics of religious identity in South Asia in the late nineteenth century*
* 
* 
* 
*  *Buddha – prins og tigger : en biografi*
*  *Religious motivation and the origins of Buddhism : a social-psychological exploration of the origins of a world religion*
*  *Makers of Modern Indian Religion in the Late Nineteenth Century*
*  *Kains barn : religion og vold fra Det gamle testamente til 11. september*. Også oversatt som *Kaina bērni : religija un varmācība no Vecās Derības līdz 11. septembrim*
*  *Globale visjoner, lokale aksjoner*
*  *The Ethics of war in Asian civilizations : a comparative perspective / edited by Torkel Brekke*
*  *Finnes det religion i India?*
* 
*  *Fundamentalism. Prophecy and Protests in the Age of Globalisation*. Cambridge University Press
* 
*  *Faithonomics: Religion and the Free Market* Hurst Publishers, 2016

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Hjemmeside PRIO
*  Hjemmeside Civita
Ingse Skattum

**Ingse Skattum** (født 26. februar 1941) er en norsk filolog og afrikanist og professor emerita ved Universitetet i Oslos institutt for kulturstudier og orientalske språk, seksjon for *Midtøstenstudier og Afrika sør for Sahara, språk og områdekunnskap*.

Hun er født i Wiborg, vokste opp i Bergen og tok artium ved Fana gymnas i 1959. Hun ble cand. philol. i 1981, tok doktorgraden i fransk språk i 1992 og var professor i frankofon kultur ved Universitetet i Oslo (UiO) i tiden 2001-2011.  Hun er spesialist på det frankofone Afrika. I sitt fagarbeide har Skattum blant annet fokusert på afrikanske språk og muntlig afrikansk litteratur.

## Bibliografi
* 1980 *Passion et poésie : analyse stylistique d'un roman africain "Les soleils des indépendances" par Ahmadou Kourouma*
* 1989 *La francophonie : un carrefour de cultures et de disciplines / redaksjon: Karin Holter og Ingse Skattum*
* 1991 *De Bakoroba Kone a Camara Laye : la répétition comme trait d'oralité dans la littérature mandingue traditionnelle et moderne. Dr.avhandling*
* 2000 *L'école et les langues nationales au Mali / éditeur. No. spéc. de Nordic Journal of African Studies, 9 (2)*
* 2005 *Uavhengighetens soler. Overs. (med etterord) av "Les soleils des indépendances" av Ahmadou Kourouma*
* 2006 *La francophonie : une introduction critique. Av John Kristian Sanaker, Karin Holter og Ingse Skattum*
* 2008 *La Francophonie aujourd'hui : réflexions critiques / Karin Holter et Ingse Skattum (éditeurs)*
* 2009 *Languages and Education in Africa: A comparative and transdisciplinary analysis / Birgit Brock-Utne and Ingse Skattum (editors)*
* 2013 *[[Sundjataeposet|Sundjata : Manding-folkets epos]]*. Oversatt og med et innledende essay av Ingse Skattum. Bokklubben, 2013. (Verdens Hellige Skrifter; 81) ISBN 978-82-525-8212-3

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Antoine Bazin

**Antoine-Pierre-Louis Bazin** (født 26. mars 1799 i Saint-Brice-sous-Forêt i Frankrike, død i januar 1863) var en fransk sinolog. 

Han studerte under Abel Rémusat og Stanislas Julien, og ble professor i kinesisk ved *Bibliothèque royale* og ved École des langues orientales, og ble tilforordnet sekretær for Société Asiatique. Han offentliggjorde sin forskning fortrinnsvis i *Journal asiatique*.

## Verker
**Notice du ″Chan-Haï-King″, cosmographie fabuleuse attribuée au grand Yu* (1840)
**Rapport fait à la Société Asiatique sur une chrestomathie chinoise publiée à [[Ning po]] en 1846* (1848)
**Le Siècle des Youên, ou Tableau historique de la littérature chinoise, depuis l'avènement des empereurs mongols jusqu'à la restauration des Ming* (1850)
**Recherches sur les institutions administratives et municipales de la Chine* (1854)
**Recherches sur l'origine, l'histoire et la constitution des ordres religieux dans l'Empire chinois* (1856)
**Grammaire mandarine, ou Principes généraux de la langue chinoise parlée* (1856)
**Notice historique sur le Collège médical de Péking, d'après le ″Taï-thsing-hoeï-tièn″* (1857)
**Mémoires sur l'organisation intérieure des écoles chinoises * (1859)

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Notice biographique (GoogleLivres ,aperçu limité)
Pistol Modele 1935

**Pistolet automatique modèle 1935A** (Automatisk pistol modell 1935A) er en fransk halvautomatisk pistol.

Den ble designet i 1935 av Charles Petter hos det franske selskapet Société Alsacienne de Constructions Mécaniques (**SACM**). Den ble brukt av det franske forsvar fra 1937 til 1950, hvor den ble erstattet av MAC Mle 1950. Produksjonen startet i 1937, og den be ombygget i 1938 for å forenkle produksjonen. Pistolen er kamret for ammunisjon i kaliber 7,65 x 20 mm (7,65 Longue).

## Varianter
Det ble også laget en variant, **Pistolet Automatique modèle 1935S** som er mer lik Colt M1911 i fasong og design.
Julie Coucheron

**Julie Coucheron**
(født i oktober 1986)
er en prisbelønt, norsk pianist fra Nesodden, kjent også for samarbeid med broren David Coucheron som spiller fiolin.  

I Oslo gikk hun i lære hos Einar Steen-Nøkleberg, med debut på Den Norske Opera som 9-åring (1994). Hun har studert ved Temple University i Philadelphia og oppnådde bachelorgrad BMus fra Royal Academy of Music i London (2008), der hun studerte under Christopher Elton.

## Priser
*Ungdommens pianomesterskap tre ganger.
*den 1. Kjell Bækkelund-prisen 2005.  100 000 kroner alene.
**Jugend Musiziert* i Weimar 2005.  Med broren.
**Concorso Internazionale de Musica da Camera* i Torino 2009.  Med broren.

## Utgivelser
**Debut* (Naxos, 2002).  Med broren i Sofienberg kirke.
**Grieg – Brahms – Sinding* (2008).  Med broren i opptak fra Jar kirke.

## Referanser
Hugo Celmiņš

**Hugo Celmiņš** (født  30. oktober 1877 i Lubāna, død 30. juli 1941 i Moskva i Sovjetunionen) var en latvisk politiker i det selvstendige Latvia i mellomkrigstiden. Han var Latvias statsminister av den latviske bondeunionen fra 19. desember 1924 til 23. desember 1925 og fra 1. desember 1928 til 26. mars 1931.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gunnar Engedahl

**Gunnar Engedahl** (født 10. desember 1919, død 23. mars 1969) var en kjent norsk sanger og låtskriver i norsk platehistorie. Han er mest kjent for sitt samarbeid med Erling Stordahl, til inntekt for Norges Blindeforbund; begge var blinde. De var aktive på platemerket Odeon. EMI gav i 2007 ut en samle-CD, *Diamanter – Vil Du Gjøre Verden Bedre*, med Gunnar Engedahl og Erling Stordahl.

## Eksterne lenker
* Ballade:* Engedahl og Stordahl
Den galante stilen

Den **galante stilen** (også *førklassisk* og *rokokkomusikk*) er en musikalsk stilretning fra 2. halvdel av 1700-tallet i overgangen mellom barokkmusikken og klassisismen.

## Historikk og beskrivelse
Stilen oppsto i senbarokken, som en reaksjon på barokkens strengt polyfone stil, og betegner i større grad en måte å skrive musikk på enn en epoke. Tidsmessig falt førklassisisme sammen med de visuelle kunstartenes rokokkotid, og da musikkstilen i et visst monn også kan sies å dele noen kjennetegn med tidens visuelle kunst, eksempelvis friskhet, tilgjengelighet og sjarme, kalles den iblant «rokokkomusikk».

;Viktige kjennetegn
* Nært opp til bel canto-idealene (sangbarhet, naturlighet, forståelighet)
* Gjennomsiktig lydbilde med få stemmer og en dominerende melodistemme
* Enkle, men virkningsfulle harmoniske forløp
* Korte og enkle melodifraser som ofte gjentas
* Elegant melodikk og ornamentering
 
## Den følsomme stilen
I Tyskland oppsto «den følsomme stilen» (*empfindsamer Stil*) som en intensivering av den galante stilen. Sentralt står friheten til å uttrykke følelser, og musikken er full av overraskelser som brå, hyppige og uventede modulasjoner, teksturendringer, pauser, uvanlige melodivendinger, uforberedte dissonanser og plutselige sforzandi.

## Viktige komponister
Førklassisismen ble gjerne delt opp de fire «skolene»: Paris (galant), Berlin (følsom),  Mannheim (mellom de to forannevnte) og Wiener (forløper for wienerklassisismen).

* Carl Philipp Emanuel Bach (følsom stil, Berlinerskolen)
* Johann Christian Bach 
* Wilhelm Friedemann Bach 
* François Couperin (galant stil, Paris-skolen)
* Bernhard Joachim Hagen
* Giovanni Battista Pergolesi
* Domenico Scarlatti
* Johann Stamitz (Mannheimerskolen)
* Carl Stamitz (Mannheimerskolen)
* Georg Philipp Telemann (i sene verk)
* Johann Joachim Quantz
* Matthias Georg Monn (Wienerskolen, begynnende sonatesatsform)

Fra Kristiansand kom norsk-dansk-tyske Johan Henrik Freithoff, som til dels skrev i galant stil.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* ''Martins Komponistentabelle'' , tidslinjer over komponister fra ulike epoker
Randi Hagen Spydevold

**Randi Hagen Spydevold** (født 1952) er en norsk jurist (cand. jur. i 1995) og advokat.

Hagen Spydevold fikk advokatbevilling i 2000, og ble samme år partner i advokatfirmaet Holmen & Co i Oslo. Hun har vært sakfører i flere profilerte immigrasjons- og asylsaker, deriblant forløpet omkring de såkalte MUFene og søstrene Khadije og Menije Ravandost.

Spydevold har selv blitt siktet for menneskesmugling i forbindelse med Ravandost-saken.

## Referanser
Israel Museum

**Israel Museum, Jerusalem** (hebraisk: ,*Muze'on Yisrael, Yerushalayim*) ble grunnlagt i 1965 som Israels nasjonalmuseum. Det er plassert på en åskam i Givat Ram-nabolaget i Jerusalem, i nærheten av Bible Lands Museum, Knesset, Israels høyesterett og Det hebraiske universitetet i Jerusalem.

Museet er den største kulturinstitusjonen i staten Israel. Det inneholder encyklopediske samlinger, inkludert verdens største samling av arkeologiske gjenstander relatert til Bibelen og det lovede land.

Museet dekker nær 50 000 kvadratmeter. I januar 2011 rapporterte museet om et publikumsbesøk på 500 000 siden juli 2010, og forventet at 2011 ville bli et rekordår med en million besøkende. Museet har en egen fløy for barn og unge som også har et høyt besøkstall.

Israel Museum består av fire avdelinger:
* Heikhal HaSefer
* Arkeologi
* Jødisk kunst og jødisk liv
* Kunst
Museet har arkeologiske samlinger som strekker seg fra oldtiden og fram til i dag. Takket være gaver og sjenerøs støtte fra beskyttere verden over, har museet i løpet av kun 45 år bygget en omfattende samling på rundt 500 000 objekter som representerer den fulle rekkevidden av verdens materielle kultur. Rundt 7000 objekter og verker er for tiden utstilt. Museet har mer enn en million besøkende i året.

## Arkeologisamlingen
Samuel & Saiyde Bronfman Archeology Wing inneholder ulike arkeologiske funn og er den største samlingen av oldtidsgjenstander fra Israel i verden.

## Heikhal HaSefer
På museumsområdet ligger det også en bygning med en helt særegen arkitektur; den kalles *Heikhal HaSefer* («*Bokens hellige sted*») og huser blant annet Dødehavsrullene og gjenstander funnet ved Masada. I 2013 utga den israelske nasjonalbanken en egen gullmynt med motiv av Heikhal HaSefer.

## Historikk
Den daværende borgermesteren i Jerusalem, Teddy Kollek, var drivkraften bak etableringen av museet, som har blitt et av verdens ledende kunst- og arkeologimuseer.

I 1997 ble museets direktør James S. Snyder, tidligere underdirektør for Museet for moderne kunst i New York, utnevnt til ny museumsdirektør for Israel Museum. Snyder ledet en omfattende oppgradering av museumsbygningene, og 100 millioner dollar gikk med til ombygging av museet og som økte dets galleriplass til det dobbelte. Den fornyede museet åpnet den 26. juli 2010. En integrert komponent av Israel Museums område og dets fornyelsesprosess var en fullstendig rekonstruksjon og nyinstallering av dets tre vinger for samlingene med Arkeologi, Kunstgjenstander, Jødisk kunst og liv, hver av dem nå sentralt tilgjengelig via en ny inngangspaviljong. De nye galleriene gjør det mulig for besøkende å navigere intuitivt gjennom museets encyklopediske samlinger ved å følge en tidslinje av materiell kultur fra forhistorisk tid i Midtøsten og til samtidskunst fra verden over.

I november 2017 tiltrådte Ido Bruno som ny museumsdirektør.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Israel Museum hos ilMuseums.com
* Jerusalem fotografiportal — Israel Museum
Jānis Pauļuks

**Jānis Pauļuks** (født  i Lielsesava i Latvia, død 21. juni 1937 i Bauskas i Latvia) var en latvisk politiker i det selvstendige Latvia i mellomkrigstiden. Han var Latvias statsminister av den latviske bondeunionen mellom 27. januar og 27. juni 1923.

## Biografi
### Tidlig liv
Jānis Pauļuks ble født den på Gaven-Pauļuku-gården i Lilelsesavā, som da var en del av det russiske keiserriket. Faren arbeidet som utleier. Læring begynte på nabostaten coaching. Deretter avsluttet Svinto pagastskolu. I de neste fire årene studerte han ved Jelgava realskole, men på grunn av mangel på midler så kunne han ikke fortsette utdannelsen. Kort tid arbeidet med coaching. 1886. Tiltredelsen av Riga Polytechnic Institute i Faculty of Engineering, som avsluttes i 1892. året med prisverdig artikkelen. To somre mellom studiene var elev av jernbanen arbeid. Studien var aktivt involvert i fraternities "Selonija", som senere ble en del av tidligere studenter.

### Politisk karrière
Den 19. juni 1921 ble den 24. november 1865 Pauļuks utnevnt som transportminister i statsminister Zigfrīds Anna Meierovics' regjering. Den 27. juni 1923 etterfulgte han Meierovics som statsminister. Samtidig overtok han stillingen som utenriksminister mens han samtidig hadde stillingen som transportminister. Men Pauļuks regjeringstid varte kun i noen måneder inntil den 27. juni, hvoretter Meierovics igjen tiltrådte statsministerembetet.

Meierovics innkalt ham igjen til stillingen som transportministeren, og denne posten holdt Pauļuks også i den etterfølgende regjeringene til Voldemars Zāmuels og Hugo Celmiņš inntil han trakk seg den 23. desember 1925.

I 1934 ble han sammen med Kārlis Ulmanis tildelt en æresdoktorgrad ved Latvias universitet i Riga.

Jānis Pauļuks døde 21. juni 1937, 71 år gammel.

## Se også
* Latvia
* Latvias historie
* Liste over Latvias statsministre
Matjessild

**Matjessild** er modnet sild som er en spesialitet i Nederland. Silden blir først renset, og gjellene og innvollene fjernes, men bukspyttkjertelen beholdes. Det er enzymer fra bukspyttkjertelen som gjør at fisken «modner». Den rensede silden saltes og legges i tønne. Saltmengden regulerer hvor fort fisken modner, mer salt gir senere modning.  

I Nederland kalles matjessild «Hollandse Nieuwe» hvis den er fanget i mai eller juni, når silden er fetest. For å få navnet «Hollandse Nieuwe» skal silden inneholde minst 16% fett.  

Etter lagring rengjøres fisken. Den spises ofte med finhakket løk, og tradisjonelt spiser man fisken hel, ved å holde i halen og la den gli ned i munnen.

Ordet matjessild kommer fra det nederlandske navnet på retten, *maatjesharing*, som betyr «jomfrusild».  

Også i Sverige har man en rett som kalles matjessill.  Det er fersk sild nedlagt med eddik og krydder, og altså ikke saltet og modnet. Den er, sammen med nypoteter, rømme og gressløk en vanlig rett i svenskenes midsommarmåltid.

## Referanser
Kjersti Knudssøn

**Kjersti Knudssøn** (født 1968) er en norsk journalist og tv-produsent som har vært ansatt i NRK siden 1993.

Knudssøn er utdannet fjernsynsjournalist fra Distriktshøgskolen i Volda.

Hun har vært ansatt som journalist i NRK Hordaland siden 1993 og har jobbet både med radio og fjernsyn. Hun har hovedsakelig arbeidet med nyheter, og har i lengre perioder også vært vaktsjef i distriktsredaksjonen. Hun har siden 2002 vært tilknyttet Brennpunkt-redaksjonen i Bergen hvor hun har produsert en rekke dokumentarer. 

## Priser og utmerkelser
I 2006 vant hun, sammen med kollega Synnøve Bakke,SKUP-prisen for 2005 for NRK Brennpunkt-programmene «Kvikksølvjentene» og «Kvikksølvbarna» om kvikksølvskader på tannlegeassistenter. 

I 2008 vant de samme to kollegene prisen «sølvparaply nyhet» for Brennpunkt-dokumentaren «Mitt skip er lastet med...» om sykdomsutbruddene i Sløvåg som viste seg å være en konsekvens av svovelutslipp fra Vest Tank-ulykken i 2007. De vant også SKUP-prisen for samme program.

I 2010 ble de to tildelt *Daniel Pearl Award for Outstanding International Investigative Reporting* for sitt arbeid med å avsløre Trafiguras virksomhet der også Sløvåg-eksplosjonen inngikk. Prisen ble tildelt av *[[International Consortium of Investigative Journalists]]* og ble tildelt Brennpunkt-journalistene sammen med de britiske journalistene Meirion Jones og Liz Mackean fra BBC Newsnight og David Leigh fra The Guardian samt Jeroen Trommelen fra den nederlandske avisen De Volkskrant. Prisen ble tildelt for at «journalistene avslørte hvordan et mektig oljehandelfirma prøvde å dekke over at  vestafrikanere ble forgiftet».

## Referanser




## Eksterne lenker
*
FM 24/29

**Fusil-mitrailleur modèle 1924 M29** er et fransk lett maskingevær.

Det var standard lett maskingevær for det franske forsvar fra tidlig 1930-tallet til 1950-tallet. Det var ferdig designet i 1924, og hovedproduksjonen startet i 1929, da kamret i det nye kaliberet 7,5 x 54 mm French, da forsøk med andre kalibere ikke fungerte.

## Se også
*Liste over maskingeværer
Borgarahreyfingin

**Borgarahreyfingin** (*Borgerbevegelsen*), eller **Borgarahreyfing – Þjóðin á þing** (*Borgebevegelsen – Folket til Tinget*) er et politisk parti på Island. 

Partiet ble etablert i 2009, og har sitt utspring i flere grasrotbevegelser som ønsket store endringer i regjeringen, særlig de grupperingene som demonstrerte utenfor Alltinget i etterkant av finanskrisen i 2008, som førte til at Geir H. Haardes andre regjering måtte går av. De ønsker bl.a. endringer i grunnloven og valgloven, for å sikre enkeltpersoner større mulighet til å bli valgt inn på Alltinget. 

De har tre hovedmålsettinger:
* Fortiden – en nøytral utredning av kollapsen i den islandske økonomien
* Nåtiden – krisetiltak for å hjelpe privatpersoner og selskaper
* Framtiden – demokratiske reformer og en ny grunnlov

Partiets første formann er Herbert Sveinbjörnsson. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kuskjær

**Kuskjær** er ei lita øy som ligger rett utenfor Sauøya i Halden. Kuskjær er hekkeområde for sjøfugl, og sammen med nærliggende holmer og skjær er den gitt biotopvern etter viltloven som Kuskjæra biotopvernområde.

## Referanser
Pål O. Nissen

**Pål Oscar Nissen** (født i 1963) er en norsk tv-regissør, manusforfatter, tv-produsent og filmfotograf.  

Nissen startet sin karriere i NRKs ungdomsprogram "U" og ble kalt arkitekten bak seriens spesielle stil. Han har siden vært involvert i produksjoner som *[[Fox Grønland]]* (TV 2), *[[Melonas]]*, *[[Borettslaget]]*, *[[Schmokk]]*, *[[Hjem (TV-serie)|Hjem]]*, *[[Side om side]]* og dokumentarserien *Livet er Svalbard.* Nissen har erfaring fra både dokumentar, drama og komedie.  

Nissen har også arbeidet som produsent i NRK Radioteatret.     

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Peter Jorde

**Peter Jorde** (født 13. juli 1964) er en dansk skuespiller og sanger. Han har sin utdannelse fra Skuespillerskolen ved Aarhus Teater. Han har medvirket i flere musikaler og operetter i Danmark.

Jorde har også medvirket i ulike skuespill, TV-serier og filmer, og han har dubbet animasjonsfilmer.  

Peter Jorde er utdannet psykolog fra Københavns Universitet, med spesialisering innen organisasjonspsykologi, klinisk psykologi og interpersonell kommunikasjon. Han driver eget firma med tittelen *«Psykologi og performance»*. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Christoph Harbsmeier

**Christoph Harbsmeier** (født 16. april 1946 i Göttingen i Tyskland) er en tysk sinolog tilknyttet Universitetet i Oslo. 

Han tok doktorgrad ved Universitetet i København i 1981 med et arbeid om klassisk kinesisk språk: *Aspects of Classical Chinese Syntax*. Han ble tilknyttet Universitetet i Oslo i 1980 og ble professor der i 1985. 

I 2005 ble han tildelt Universitetet i Oslos forskningspris, og i 2008 utmerkelsen Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning.

## Bibliografi
* *[[Wilhelm von Humboldt]]s Brief an [[Abel-Rémusat]] und die philosophische Grammatik des Altchinesischen*, bd. 17 av *Grammatica Universalis*, Stuttgart 1979
* *Aspects of Classical Chinese Syntax*, København 1981
* «Confucius Ridens. Humour in the Analects», i: *Harvard Journal of Asiatic Studies* 50, 1990, s. 131–161
* «The Mass Noun Hypothesis and the Part-Whole Analysis of the White Horse Dialogue», i Henry Rosemont (red.): *Chinese Texts and philosophical contexts*, La Salle 1991
* «Language and Logic in Traditional China», i Joseph Needham: *Science and Civilization in China*, Cambridge 1998
* «Authorial Presence in Some Pre-Buddhist Chinese Texts», i Viviane Alleton og Michael Lackner (red.): *De l'un au multiple. Traduction du chinois vers les langues européennes*, Paris 1999
* «Weeping and Wailing in Ancient China», i Halvor Eifring (red.): *Minds and Mentalities in Traditional Chinese Literature*, Beijing 1999, s. 317–422
* «The Rhetoric of Classical Chinese Literature», i Victor H. Mair (red.): *History of Chinese Literature*, Columbia 2001
* Thesaurus Linguae Sericae. An historical and comparative encyclopaedia of Chinese conceptual schemes (sammen med blant andre Jens Østergaard Petersen), 2001–

## Referanser


## Eksterne lenker
Microsoft Foundation Classes

**Microsoft Foundation Classes** (**MFC**) er et programvarebibliotek som forenkler bruken av Microsoft Windows' API-kall i C++, og som tilbyr et standard rammeverk for applikasjoner. 

MFC ble introdusert i 1992 sammen med Microsofts C/C++-kompilator for 16-bits Windows. MFC 8.0 ble utgitt med Visual Studio 2005, og MFC 9.0 kom med Visual Studio 2008. 

## Versjoner

*1 Ekspress-versjonene av Visual Studio inkluderer ikke MFC-bibliotekene.

## Eksterne lenker
* [MSDN MFC Reference](http://msdn2.microsoft.com/en-us/library/d06h2x6e(VS.90).aspx) (engelsk)
Jay Needham

**Jay Needham** (født 1984) er en amerikansk fotballspiller som spiller for Austin Aztex. 

Needham spilte tidligere for Alta IF og spilte så å si alle kampene i 2008-sesongen. Han har tidligere spilt for Puerto Rico Islanders i USA sin nest øverste divisjon, og ble kåret til årets nykommer der i 2007. Vinteren i 2010 gikk turen tilbake til hjemmelandet og klubben Austin Aztex

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kegon-shū

**Kegon-shū** (katakana:  ケゴンシュウ, uttalt [kegõɴ], og i noen dialekter [keŋõɴ]) er den japanske avleggeren av den kinesiske mahāyāna-skolen Huāyán zōng.

Skolen nådde Japan i året 736, da den buddhistiske presten Rōben (689-722), opprinnelig fra Hossoskolen, inviterte den koreanske munken Simsang (kinesisk: *Shĕn Xiáng*, 審祥, d. 742) til å holde lektyrer om Avataṃsaka sūtraen ved tempelet Konshu-ji.

Keiser Shōmu (724-748) ønsket å styre Japan i henhold til de holografiske prinsipper i Kegon, og grunnla det store klosteret Tōdai-ji (det østlige kloster) som en forlengelse av det vestlige (Konshu-ji). I 752 dedikerte han Daibutsu, den kollossale bronse-statuen av Buddha Vairochana, som var malt av den sør-indiske munken Bodhisena i årene 704-706, til Tōdai-ji. Tempelet er fortsatt hovedsete for Kegon.

Rōben ble den første patriark i Japan. Andre profilerte skikkelser i Japan var hans samtidige Gyōki, som sammen med keiseren deler æren som grunnleggeren av Tōdai-ji, og Gyōnen (1240–1321) som fornyet Kegon-skolen.
Johs. Bøhn

**Johannes Bøhn** (født 7. mars 1892 i Målselv, død 2. februar 1948 i Oslo) var en norsk politiker (H) og fagforeningsmann.

Han var viseformann i Oslo Unge Høyre 1922–1924, medlem av Unge Høyres sentralstyre 1924–1930, Unge Høyres formann 1924–1925 og medlem av Høyres sentralstyre. Han var også medlem av Oslo bystyre.

Bøhn var kontorfullmektig i papirforretningen Emil Moestue AS i Oslo. Han la også ned et viktig arbeid som tillitsmann i Norsk Handels- og Kontorfunksjonærers Forbund.

Han var sønn av skogforvalter Gustav Anton Bøhn (1845–1911) og Elida Marie Tronsen (1853–1941) fra Ullensaker. Farfaren Lars Sigvart Bøhn var ordfører i Ullensaker.

## Referanser
Johannes Quasten

**Johannes Quasten** (født 3. mai 1900 i Homberg i Tyskland, død 10. mars 1987 i Freiburg im Breisgau) var en katolsk teolog og patristiker.

## Liv og virke
Quasten studerte katolsk teologi ved Westfälische Wilhelms-Universität i Münster. I 1926 ble han presteviet. I 1927 tok han under F.J. Dölger i Münster doktorgraden med et arbeid om *Musik und Gesang in den Kulten der heidnischen Antike und christlichen Frühzeit*. Videre studier fulgte i 1927-1929 i Roma ved Pontificio Istituto di Archeologia Cristiana; samtidig var han kapellan ved Campo Santo Teutonico. 

Etter konflikter med det nasjonalsosialistiske regime og tap av *[[venia legendi]]* flyttet han til Roma. Takket være formidling fra Clemens August Graf von Galen og anbefaling fra kardinalene Pacelli (den senere pave Pius XII) og Mercati ble han i 1938 professor ved Catholic University of America i Washington D.C. Fra 1945 til 1949 var han dekan for dets teologiske fakultet, og fra 1949 senator for universitetet. 

Quasten er forfatter at flerbindsverket *Patrology* om den teologiske og dogmehistoriske utvikling. Det ble et standardverk for engelsktalende interesserte.  

Han var på oppdrag av pave Johannes XXIII i 1960 med på å forberede sakspapirer for det annet vatikankonsils arbeid med den katolske liturgi, og i 1964 utnevnte pave Paul VI ham til *Consultor Consilii ad exsequendam Constitutionem de sacra Liturgia*.

## Referanser
Fazang

**Fazang** (kinesisk: 法藏, pinyin: *Fāzàng*, Wade-Giles: *Fa-tsang*, født 643 i Chang'an i Kina, død 712 samme sted), tidvis kalt **Xiánshŏu Fǎzàng** (pinyin: 賢首法藏), var en kinesisk buddhistisk munk under Tang-dynastiet, som på grunn av sitt arbeid med å konsolidere og popularisere den kinesiske mahāyāna-buddhistiske retningen Huayan zong, regnes som den tredje av skolens fem patriarker.

Fǎzàng betyr ordrett «dharmas oppbevarer». I Korea er han kjent under navnet *Beopjang* (hangul: 법장, McCune-Reischauer: *Pŏpjang*), i Japan som *Hōzō* (katakana: ホウゾウ) og i Vietnam som *Pháp tạng*.

I løpet av sitt liv skal Fǎzàng ha forfattet mer enn hundre tekster av varierende størrelse. Den kinesiske buddhistiske kanon har bevart 29 tekster som bærer hans navn, hvorav 22 finnes i Taishō Shinshū Daizokyō, mens syv tekster bare forekommer i Dainippon Zokuzōkyō.

Fǎzàng forfattet en av de tre viktigste kommentarene til Ashvagoshas tekst vekkelsen av mahāyāna-troen, under tittelen «kommentar til vekkelsen av mahāyāna-troen» (kinesisk: 大乘起信論義記, pinyin: *Dàshèng qǐxìnlùn yìjì*). I 2004 ble den utgitt i engelsk oversettelse.

## Referanser
Invincible

:*Denne artikkelen handler om Michael Jacksons album. For [[5ive]]s album, se [[Invincible (album)]]. For [[Carola Häggkvist|Carolas]] sang, se «[[Evighet (sang med Carola)|Invincible]]»*

***Invincible*** er det siste studioalbumet av Michael Jackson. Det er spilt inn mellom 1997 og 2001 og utgitt i 2001 av Epic, og produsert av Michael Jackson, Rodney Jerkins, Teddy Riley, Kenneth Edmonds, R. Kelly og Dr. Freeze. Albumet har tre singler: «You Rock My World», «Cry» og «Butterflies».

## Sporliste

## Eksterne lenker
*
Töysä

**Töysä** er en tidligere kommune i landskapet Södra Österbotten i Finland. Den grenset til kommunene Alajärvi, Alavo, Kuortane, Virdois og Etseri. Kommunen var enspråklig finsk. Töysä hadde .

Den 1. januar 2013 ble Töysä slått sammen med byen Alavo.

## Referanser
Alf Klingenberg

**Alfred «Alf» Klingenberg** (født 8. september 1867 i Trondheim, død 20. april 1944 i Østre Gausdal) var en norsk pianist og komponist.

Klingenberg var elev av Erika Nissen og deretter ved MH i Berlin. Han debuterte i Kristiania i 1896. Deretter virket han fra 1903 i USA, hvor han etter flere års lærergjerning i 1912 åpnet sin egen musikkskole, DKG Institute of Musical Art i Rochester, New York. Skolen vakte industrimannen George Eastmans interesse, at han i 1919 kjøpte hele skolen. I 1921 ble den gjort om til Eastman School of Music, med Klingenberg som skolens første rektor. Han ble værende i stillingen til 1923.

Klingenberg kjente mange av samtidens musikere i Europa, og han prøvde å få flere av dem knyttet til Eastman School of Music. Blant annet ble Christian Sinding tatt inn som lærer i komposisjon i årene 1921–1922. Ravel kom på en konsertturne, mens studiekameraten Jean Sibelius flere ganger lovte å komme, men stadig ombestemte seg og forble i Finland. Skolen ble meget raskt kjent over hele verden, og studentene strømmet til. I 1924 overtok komponisten Howard Hanson som skolens nye rektor.

Fra 1924 var Klingenberg for det meste bosatt i Frankrike.

## Litteratur
* Helge Bergh Kragemo 1979: «Klingenberg, Alf». I: Kari Michelsen (red): *Cappelens musikkleksikon*, bind 4. Oslo: Cappelen. ISBN 82

## Referanser