open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
New zealand huntaway

**New zealand huntaway** er en hunderase som er brukt som gjeterhund for sau med sin sterke dype bjeffing. Hunderasen har blitt avlet frem i løpet av 1900-tallet, og ble i 2003 anerkjent som en rase av New Zealand Kennelklubb.

## Beskrivelse

###### Utseende
Siden Huntaway er avlet frem til bruk finnes det store individuelle forskjeller både i utseende og størrelse. De vanligste fargene er svart og lysebrun, men noen kommer også i tricolor.  Lengden på pelsen kan også variere stort fra individ til individ. 

###### Mentalitet
Huntaway er en hund som trenger høyt aktivitetsnivå og stimuli. Hvis understimulert kan den utvikle uønsket adferd og i verste fall aggressivitet. Dette betyr ikke at den ikke er en god familiehund, men eier må like lange turer og gi hunden oppgaver. På mange måter lik en Border Collie i sin væremåte, men Huntawayen bjeffer mye når den leker. Huntawayen er også mye mer "enmannshund" enn sin forfar Border Collien, men den er snill mot alle. Derimot så vil det oppleves at Huntawayen er flinkest til å ta ordre fra det individet den anser som alfa. 

## Historie
Sauegjeterne på New Zealand har drevet selektiv avl på gjeterhunder i nesten et århundre for å få fram en hund som bruker stemmen direkte til å dirigere sauene. Hunden lærer å samle flokken og følge etter den, mens den bruker stemmen til å lede dyrene fremover. På gjeterhundkonkurranser var det spesielle arrangementer for disse hundene. De ble kalt "huntaways", og ga til slutt opphav til rasens navn. En del eksemplarer er eksportert til Storbritannia, der de arbeider som gjeterhunder og deltar i konkurranser. New zealand huntaway er også en fin selskapshund.

De fleste opprinnelige britiske sauegjeterhundene som ble eksportert til New Zealand, arbeidet uten å gi lyd fra seg, men sauegjeterne innså fordelen av å ha hunder som av og til lot seg høre, for ikke å nevne en bedre evne til å komme seg frem i ulendt terreng. Selektiv avl av Border Collie, Doberman, Blodhund og Labrador viste seg å være vellykket, og resulterte i Huntawayen – en rase som jager sauene fremover ved å bruke stemmen.

## Eksterne lenker
* General Huntaway Information
* Huntaway Club UK
Aud Dalseg

**Aud Dalseg** (født 5. desember 1938 i Oslo) er en norsk interiørarkitekt og utstillingsarkitekt.

Hun er utdannet fra SHKS 1962 og har laget brukskunst- og designutstillinger både hjemme og i utlandet siden 1968. Hun har for det meste arbeidet som utstillingsarkitekt, bl.a. i  1968–1975, ved Forsvarsmuseet 1980–1981, Landsforbundet Norsk Brukskunst 1981–1992 og i Norsk Form fra 1993 til hun ble pensjonist i 2005. I mange år hadde hun ansvaret for brukskunstutstillingene ved Galleri Vognremissen i Basarhallene i Oslo, for Landsforbundets sommerutstillinger på Maihaugen og for flere vandreutstillinger med norsk design i utlandet.
Dalseg har mottatt Jacobprisen, Statens kunstnerstipend og Oslo Bys kulturstipend. Hun er æresmedlem i Norske Brukskunstnere og i Norske interiørarkitekters og møbeldesigneres landsforening

Hun har skrevet artikler i Bonytt og Forbrukerrapporten, og utgitt boken *Interiør* (1979) sammen med Rannveig Getz og Gunvor Øverland Bergan.

## Referanser
Borger.dk

**Borger.dk** er en felles offentlig internettportal som er utviklet og drevet av KL og Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser.

Hensikten med portalen er å fungere som én samlet digitial inngang til det offentlige Danmark. Borger.dk erstatter de tidligere portalene *netborger.dk* og *danmark.dk*. Portalen henviser blant annet til en rekke selvbetjeningsløsninger hos staten og kommunene samt til andre offentlige tjenester som for eksempel *Trafikken.dk*.

Den 20. oktober 2008 gikk borger.dk på luften i en ny versjon med mange flere muligheter for digital selvbetjening for borgerne. Nytt var det også at det var kommet den personlige delen Min side. Der kan borgere over 15 år logge seg inn med digital signatur og finne et vell av opplysninger om skatt, bolig, familierelasjoner og mye annet.

## Eksterne lenker
*
Uddannelses- og Forskningsministeriet

**Uddannelses- og Forskningsministeriet** er et ministerium under Danmarks regjering som har ansvaret for forskning og høyere utdannelse. Ministeriets formål er å sikre samspill mellom næringslivet, forsknings- og utdannelsesmiljøene samt å styrke koordineringen av nærings- og innovasjonspolitikken. Universiteter, handelshøyskoler, forskningsparker, sektorforskningsinstitutter, forskningssentra og danske institutter i utlandet hører alle under ministeriet.

Ministeriet ble opprettet da Poul Nyrup Rasmussens første regjering tiltrådte i januar 1993 under navnet *Forsknings- og Teknologiministeriet*, men endret allerede i 1994 navn til *Forskningsministeriet*. I 2000 ble navnet endret til *IT- og Forskningsministeriet*, året etter til *Ministeriet for Videnskab, Teknologi og Udvikling* (ofte kalt *Videnskabsministeriet*). Ansvarsområdet ble utvidet i 2001, slik at ministeriet også fikk ansvar for universiteter, kommersielle forskere samt teknologi- og innovasjonspolitikk. I 2011 ble navnet endret til *Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser* (ofte kalt *Uddannelsesministeriet*), samtidig med at forskjellige forhold vedrørende høyere, kunstneriske og maritime utdannelser ble overført. I 2014 ble navnet forenklet til *Uddannelses- og Forskningsministeriet*.

## Referanser


## Se også
*Liste over Danmarks forskningsministre

## Eksterne lenker
*
Antiprisme

Et **antiprisme** er et polyeder sammensatt av to like parallelle polygoner, sammensatt av et bånd med trekanter. Antiprismer er en underklasse prismatoider.

Antiprismer likner prismer, unntatt at grunnflatene er vridd i forhold til hverandre, og at sidepolygonene er trekanter, i stedet for firkanter.

I tilfellet en regulær grunnflate anser man vanligvis at den motstående siden er vridd 180°/*n*. Den er enda mer regulær hvis kantene som binder sammen flatene er like lange som flatenes kanter. Dette gjør det til et **rett antiprisme**. Som sider har det to n-gonale sider, og til å binde disse sammen har det 2*n* likebeinte trekanter.
Bahrain under OL

**[[Bahrain]]** deltok i olympiske leker første gang under Sommer-OL 1984 i Los Angeles og har deltatt i samtlige sommerleker siden. De har aldri deltatt i olympiske vinterleker.

Bahrain vant sin første olympiske medalje under Sommer-OL 2012 da Maryam Yusuf Jamal vant 1500 meter. Under Sommer-OL 2008 i Beijing var riktignok mellomdistanseløperen Rashid Ramzi først over målstreken på 1500 meter, men ble 18. november 2009 fratatt gullmedaljen på grunn av at han testet positivt på CERA.

## Medaljeoversikt

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bahrains OL-statistikk på Olympedia.org
* Bahrains OL-statistikk  på Sports-reference.com
Sven Flo

**Sven Flo** (født 13. mars 1963 i Oslo) er en norsk lokalpolitiker for Høyre. Han var ordfører i Stryn kommune i Sogn og Fjordane fra 2011 til 2019. Han ble valgt til ordfører i 2011 og gjenvalgt i 2015 og satt til 2019 hvor han ikke ble gjenvalgt.

Sven Flo er ingeniør og var daglig leder av Inkubator Vest  i Stryn før han ble ordfører. 

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
*  Ordførarar i Stryn kommune - Allkunne, levande leksikon, besøkt 13.8.2016
Ole Gunnar Krakhellen

**Ole Gunnar Krakhellen** (født 1986) er en norsk kommunal tjenestemann og politiker.

Han var medlem av Solund kommunestyre for Høyre fra 2009 til 2015 og ordfører fra 2011 til 2015. Han ble valgt til ordfører som 25-åring, den yngste i Sogn og Fjordanes historie. Krakhellen har også vært medlem av Sogn og Fjordane fylkesting fra 2007 til 2015 og leder og ungdomssekretær i Sogn og Fjordane Unge Høyre.

Han er utdannet lektor i engelsk fra Universitetet i Bergen og arbeidet som lærer ved Hyllestad skule før han ble ordfører. Mellom 2016 og 2021 var Krakhellen kommunalsjef for oppvekst og en tid konstituert rådmann i Sogndal kommune. I 2021 ble han stabsleder for forvaltning og utvikling i Luster kommune. Han har vært styremedlem i Helse Førde HF fra februar 2018, og ble i februar 2022 valgt til styreleder.

Ole Gunnar Krakhellen er sønn av Solunds tidligere ordfører Steinar Krakhellen (1945–2024).

## Referanser
Annelise Knudtzon

**Annelise Knudtzon** (født 25. oktober 1914 i Oslo, død 4. september 2006 samme sted) er en norsk vevkunstner og designer.

Hun har utdanning fra SHKS 1943-44, og studier i Dalarna og Helsingfors. Hun har drevet egen vevstue fra 1946, med produksjon av innredningstekstiler, med vekt på «personlig pregede tekstiler i klare farger» og også «utsmykninger i form av veggryer til ambassader og næringslivets lokaler». Hun var designer for Røros Tweed 1958–75. Hun samarbeidet også, fra 1953, med maleren Knut Rumohr om å utforme vevde ryer og gulvtepper med abstrakte, naturinspirerte motiver. I 1950- og 1960-årene samarbeidet hun med møbelarkitekten Bjørn Ianke om større innredningsarbeider i offentlige bygg som Stiftsgården og Erkebispegården i Trondheim.

Hun hadde utstilling i Kunstindustrimuseet i Oslo 1975, og utstillinger sammen med Knut Rumohr i Kunstnerforbundet 1957 og Kunstnernes hus 1971. Hun er innkjøpt av Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum, har fått Merket for god design tre ganger – i 1965 og 1971, for gardinstoffer for bedriften Røros-Tweed., og mottok Jacobprisen i 1984.

## Referanser
Jim Taylor

**Jim Taylor** (født 1963) er en amerikansk manusforfatter og produsent. Han har vunnet en Oscar for beste filmatisering for *[[Sideways]]* (2004), som han skrev sammen med Alexander Payne. Tayler har vært medforfatter på alle filmene Payne har regissert. Han vant også en Golden Globe med Payne for manuset til *[[Hva angår Schmidt]]* (2002).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Michael Blom Bakke

**Michael Blom Bakke** (1856–1930) var kullhandler, skipsreder og ordfører i Arendal.

Han var gift med Oline Bakke (f. 20. desember 1860), og sammen hadde de minst to sønner og seks døtre.

Var ordfører i Arendal fra 1914 til 1916.

## Barn
#Kirsten Bakke (f. 1883)
#Nils Blom Bakke (f. 24. mars 1886)
#Halvor Thorsen Bakke (f. 26. februar 1888)
#Gunhild «Gulla» Bakke (f. 31. juli 1890)
#Esther Bakke (f. 30. september 1892)
#Ruth Bakke (f. 23. oktober 1894) 
#Miriam Blom Bakke (f. 18. juli 1898)
#Berit Blom Bakke

## Se også
* Liste over ordførere i Arendal

## Referanser


## Kilder
* Folketellingen 1875
* Folketellingen 1900
* Folketellingen 1910
ISO 3166-2:ES

**ISO 3166-2:ES** er Spanias del av ISO 3166-2, som er del av ISO 3166-standarden utgitt av International Orginazation for Standardization (ISO), som definerer koder for navna til hovedinndelingene (f.eks. delstater eller fylker) av alle land med kode i ISO 3166-1. 

For Spania er det definert koder for to nivåer av underinndelinger:
* 17 autonome regioner og 2 autonome byer i Nord-Afrika
* 50 provinser

Hver kode består av to deler, atskilt av en bindestrek. Første del er , ISO 3166-1 alfa-2-koden for Spania. Andre del er én eller to bokstaver, som også brukes i bilskilt for å angi opphavssted.

## Nåværende koder
### Autonome regioner og autonome byer i Nord-Afrika

### Provinser

## Endringer
Følgende endringer i Spanias oppslag har blitt kunngjort i nyhetsbrev fra ISO 3166/MA siden ISO 3166-2 først ble utgitt i 1998:

## Spesielle territorier
Følgende områder som ikke dekkes av EUs tollsystem har også særskilt reserverte ISO 3166-1 alfa-2-koder på forespørsel fra Verdens tollorganisasjon:
*  Ceuta, Melilla
*  Kanariøyene
Disse kodene tilsvarer imidlertid ikke kodene i ISO 3166-2:ES.

## Se også
* Spanias autonome regioner
* Spanias provinser

## Eksterne lenker
* Provinces of Spain, Statoids.com
SUS under OL

**SUS** (Samveldet av uavhengige stater) deltok i olympiske leker etter Sovjetunionens oppløsning. Egentlig var det SUS og Georgia som deltok sammen, og den offisielle benevnelsen var **Det forente laget** (engelsk: *Unified team* og fransk: *Equipe unifée*), med landskoden **EUN**. Laget ble til for å muliggjøre at utøvere fra det tidligere Sovjetunionen kunne delta i Vinter-OL 1992 i Albertville og Sommer-OL 1992 i Barcelona. Laget erstattet Sovjetunionen også i EM i fotball 1992 og VM i ishockey 1992. Laget konkurrerte under OL-flagget.

## Deltakende stater
Da Sovjetunionen ble oppløst i 1991, ble de 15 tidligere sovjetrepublikkene selvstendige stater. 11 av dem dannet SUS i desember 1991, mens Georgia ble medlem i 1993. Til tross for at Georgia ennå ikke var med i SUS, var det disse 12 nasjonene som deltok som Det forente laget i OL, EM- og VM-sluttspill i 1992. Etter 1992 etablerte alle de tidligere sovetrepublikkene egne nasjonale olympiske komiteer, og har siden deltatt som selvstendige nasjoner.

De baltiske statene, Estland, Latvia og Litauen var aldri en del av SUS, og deltok som selvstendige nasjoner allerede i 1992.

## Medaljeoversikter

## Eksterne lenker
* SUS' OL-statistikk på Olympedia.org
* SUS' OL-statistikk  på Sports-reference.com
Närmare, o Jesus Krist till dig

**«Närmare, o Jesus Krist till dig»** er en svensk salme, skrevet av Lina Sandell-Berg.

## Publisert
**Sionstoner 1889*, nr. 337
**Herde-Rösten 1892*, nr. 448
**Metodistkyrkans psalmbok 1896*, nr. 275
**SMF*, nr. 376 
'Psalm och Sång 1929/31'', nr. 206

## Norskversjon
Leonard Høier har skrevet en norsk tekst. Den bærer tittelen «Nærmere o, Jesus Krist».

### Innspilling
*Pastor Olav Hagesæther med Willy Johansens trio. Innspilt i Oslo i september 1936. Utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L.&nbsp;2312.
Liste over sosiologi-tidsskrifter

Dette er en liste over akademiske tidsskrifter innen sosiologi

## Engelskspråklige
;Generelle
* *[[Acta Sociologica]]*
* *[[American Journal of Sociology]]*
* *[[American Sociological Review]]*
* *[[Annual Review of Sociology]]*
* *[[British Journal of Sociology]]*
* *[[Contemporary Sociology]]*
* *[[European Sociological Review]]*
* *[[Journal of Sociology]]*
* *[[Sociological Review]]*
* *[[Sociology]]*

;Spesielle
* *[[The American Journal of Economics and Sociology]]*
* *[[Armed Forces & Society]]*
* *[[Comparative Studies in Society and History]]*
* *[[Deviant Behavior]]*
* *[[Economy and Society]]*
* *[[Electronic Journal of Sociology]]*
* *[[Ethnic and Racial Studies]]*
* *[[Human Ecology]]*
* *[[International Review of Social History]]*
* *[[Journal of Artificial Societies and Social Simulation]]*
* *[[Journal of Mundane Behavior]]*
* *[[Journal of Politics & Society]]*
* *[[Migration Letters]]*
* *[[Mobilization: The International Quarterly Review of Social Movement Research]]*
* *[[Organization & Environment]]* 
* *[[Qualitative Sociology]]*
* *[[Quality & Quantity]]*
* *[[Rural Sociology]]*
* *[[Science and Society]]*
* **
* *[[Social Forces]]*
* *[[Social Justice]]*
* *[[Social Research]]*
* *[[Society]]*
* *[[Sociological Forum]]*
* *[[Sociological Insight]]*
* *[[Sociological Theory]]*
* *[[Symbolic Interaction]]*
* *[[Teaching Sociology]]*
* *[[Theory in Action]]*
* *[[Youth & Society]]*

## Franskspråklige
* *[[Annee Sociologique]]*

## Tyskspråklige
* *[[Kölner Zeitschrift für Soziologie und Sozialpsychologie]]*
* *[[Tönnies-Forum]]*

## Norskspråklige
* *[[Sosiologisk tidsskrift]]*
* *[[Sosiologi i dag]]*
* *[[Sosiologisk årbok]]*

## Eksterne lenker
* Sociology journals
* Sociology Journals by subject
* WWW Virtual Library: Sociology: Journals and Newsletters
* Society and Environment: Scholarly Journals
Svarte svingende

**Svarte svingende** er et norsk jazz-pop-band, etablert i Oslo i 1991.

## Diskografi
*1999 En bløt pakke (juleEP)
*2002 *Døgnfluesanger*
*2007 *Trist og leit*
*2011 *Andedammen*

## Personell
*Jon Husø – vokal
*Terje Emberland – gitar
*Torstein Arisholm – piano
*Anders Brunland – saksofon
*Lars Grytli – bass
*Arne Forsgren – trommer

## Referanser


## Eksterne lenker
* Svarte svingendes hjemmeside
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1932 – 1500 meter damer

**1 500 meter [[hurtigløp på skøyter]] for damer** var en demonstrasjonsøvelse under Vinter-OL 1932 som ble avholdt ettermiddagen onsdag, 10. februar 1932. 

Ti skøyteløpere fra to nasjoner, USA (fem) og Canada (fem) deltok i øvelsen.

Som alle de andre skøyteøvelsene under OL i 1932 ble det benyttet fellesstart, som var det vanligste formatet i Nord-Amerika på denne tiden.

## Medaljevinnere
Ingen offisielle medaljer ble utdelt.

## Rekorder
Dette var gjeldende verdens og olympiske rekorder (i sekunder) før Vinter-OL i 1932.

*(*)* Rekorden ble satt på en høyfjellsbane (mere enn 1000 meter over havet) og på naturis.

Begge heatvinnere i første runde samt vinneren av finaleheatet var raskere enn gjeldende verdensrekord, men gjeldende verdensrekord var satt i parstart. I det første heatet som var det raskeste heatet i denne demonstrasjonsgren-øvelsen gikk Lela Brooks-Potter på 2.54,0 minutter, men det var som sagt i fellesstart-format.

## Resultater
### Første runde
De 3 første fra hvert heat kvalifiserte seg videre til finalen.

#### Heat 1

#### Heat 2

### Finale

## Kilder
*  Offisiell OL-rapport 1932, side 262, se også sidene fra 258-262 for utfyllende informasjon.

## Eksterne lenker
*
Johannes Rieber

**Johannes Reichart Rieber** (født 21. juli 1934 i Mönsheim i Tyskland, død 27. januar 2021) var en norsk kunsthåndverker og tredreier.

Han hadde utdannelse som tredreier fra Pforzheim 1951, kunsthåndverksskole fra Bielefeld 1953-54 og mesterbrev som tredreier 1956. Han har vært bosatt i Norge siden 1962 og drevet eget verksted siden 1963. Hans virksomhet omfatter leketøy i tre, prydgjenstander og brukskunst for private hjem, og større utsmyknings- og restaureringsarbeider i offentlige bygg.

Han har stilt ut i Norsk Designsenter 1966, i Galleri Vognremissen 1980 og 1984, i Norsk Skogbruksmuseum 1985 og deltatt i flere kollektivutstillinger i Norge og utlandet. Han fikk Merket for god design i 1966 for en trelastebil, den tyske leketøysprisen *Spiel gut* i 1967 og Jacobprisen i 1983 for å «ha tilført norsk brukskunst en rikholdig samling av treprodukter som er utført med en sikkerhet og sans for treets formbarhet som er unik,» ifølge prisjuryen.

Han har skrevet boken *Tredreiing*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Magnus Åserud Skylstad

**Magnus Åserud Skylstad** (født 1983) er en norsk musiker, produsent og låtskriver fra Bergen.

Han har blant annet jobbet som produsent og låtskriver for den norske artisten Aurora. Sammen med Aurora, Matias Tellez,  og   fikk han Edvard-prisen 2025 i klassen populær for hennes album *[[What Happened to the Heart?]]*. For produsentrollen på hennes album *The Gods We Can Touch* fra 2022, ble han og Aurora nominert til Spellemannprisen 2022 i klassen årets produsent, 

Han var trommeslager i ORBO & The Longshots som eksisterte fra 2000 til 2012.

## Verk
Som produsent har han blant annet jobbet med:
* Aurora (*All my demons greeting me as a friend*, LP, «Half the world away». Single, «Under stars», Single, *Running with the wolves* EP, *What Happened to The Heart?*)
* Anja Elena Viken («Klæssar deg ned» Single, «Gatekredibilitet» Single)
* Carl Espen («Silent storm», Single)
* Line Dybedal (*Supersonic* EP, «Et evig ønske», Single, *Til kjærleiken* LP)
* Josefin Winther («Bjørnen som sover», Single, «(Maybe) I came here to feel», Single, «Why do they try», Single)
* Norsk Tiger («10 klør i hjertet», LP)
* Rachèl Louise («Keep your heart», Single. «Big Girls», EP)
* The Well («Separate ways», Single)
* Halie («Youth», Single)
* Christel Alsos («Make me happy», Single)

Som mix-engineer har han blant annet jobbet med: Aurora, Ary, Halie, Kygo, Christel Alsos.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* www.magnusskylstad.com
Santos Dumont flyplass

**Santos Dumont flyplass** (IATA: **SDU**, ICAO: **SBRJ**) (portugisisk: *Aeroporto Santos Dumont*) er en av to flyplasser som betjener Rio de Janeiro, Brasil. Operatør er Infraero. Flyplassen er oppkalt etter Alberto Santos-Dumont, en brasiliansk flypioner.

Flyplassen ligger langs med havet like ved sentrum av byen.

## Destinasjoner og flyselskaper

## Eksterne lenker
*
Estadio Corregidora

**Estadio Corregidora** er et stadion i den meksikanske byen Querétaro. Det brukes hovedsakelig til fotball, og er hjemmebanen til Querétaro FC. Det har en kapasitet på 34&nbsp;130 tilskuere. Det er oppkalt etter frigjøringsheltinna Josefa Ortiz de Domínguez, som er kjent som «La Corregidora».

Stadionet blei åpna 5. februar 1985, i forkant av VM i fotball 1986, og var arena for fire VM-kamper.
Jón Jósep Snæbjörnsson

**Jón Jósep Snæbjörnsson** (født 1977), også kjent som **Jónsí**, er en islandsk artist som er medlem i bandet Í svörtum fötum.

I 2004 deltok han i Eurovision Song Contest med melodien «Heaven», som var skrevet av Magnús Þór Sigmundsson (tekst) og Sveinn Rúnar Sigurðsson (melodi). Den ble nr. 19 av 24 deltakerland.

Jónsí deltok i den islandske Söngvakeppni sjónvarpsins i 2007 med melodien «Segðu mér», som endte som nr. 8, og i februar 2012 vant han Söngvakeppni sammen med Gréta Salóme Stefánsdóttir med melodien «Mundu eftir mér». Sammen representerte de Island i den første semifinalen til 2012 i Baku i Aserbajdsjan den 22. mai 2012 og kvalifiserte seg derfra til finalen som ble avholdt den 26. mai. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*The Diggiloo Trush
Estadio Hidalgo

**Estadio Hidalgo** er et fotballstadion i Pachuca i den meksikanske delstaten Hidalgo. Det har en tilskuerkapasitet på rundt 30&nbsp;000. Det er hjemmebanen til CF Pachuca. Stadionet blei åpna 14. februar 1993. Det har kallenavnet «El Huracán» («Orkanen»).

## Referanser
Severin Brørby

**Severin Petter Brørby** (født 19. november 1932 på Hønefoss, død 5. mars 2001 i Jevnaker) var en norsk glasskunstner.

Han var utdannet fra SHKS, og var fra 1956 ansatt som designer ved Hadeland Glassverk. Hans første serie, fløtesettet «Anne» kom i produksjon allerede samme år. Hans største suksess var serien «Furu» med boller, tallerkener, fat og lysestaker, som kom i produksjon i 1975. Han sluttet på Hadeland Glassverk i 1984, og drev deretter egen glasshytte, først på Åmot i Modum og fra 1990 på Vik i Hole.

Hans arbeider er innkjøpt av Kunstindustrimuseet i Oslo, Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum, Vestlandske kunstindustrimuseum, Designmuseum Danmark og Corning Museum of Glass, New York. Han fikk Design-prisen av  for bollesettet «Monte Carlo»; han mottok Merket for god design flere ganger; fikk en tysk pris i 1972 for krystallinserviset «Barbara», og mottok Jacobprisen i 1979.

## Referanser
Sonja Gill

**Sonja Gill** (født 25. oktober 1894 i Bergen, død 29. november 1933) var en norsk kjemiker, kjent fra 1913 da hun ble den første kvinne som ble uteksaminert ved Bergens Tekniske skole, og den fjerde i Norge med utdanning i kjemi (de andre fra Trondheim Tekniske Skole).

Det var som sjokoladeforsker hun gjorde seg gjeldende, først i tiden 1913 til 1920, da hun virket ved det sveitsiske sjokoladelaboratoriet Nestlé and Anglo-Swiss Condensed Milk Company, der man i 1875 hadde lyktes med de første melkesjokoladene basert på kondensert melk. Hun forflyttet seg i 1920 til Freia Chokoladefabrikk i Kristiania, der man siden 1906 hadde laget Freia Melkesjokolade. Gill forsket videre, helt frem til sin tidlige bortgang i 1933. Til minne om henne navnga Høgskolen i Bergen i 2005 «Sonja Gills rom» i Nygårdsgaten 114.

Hun var søster av Leif Gill, som var fosterfar til skuespilleren Claes Gill.

## Referanser
St. Franciskus hospital

**St. Franciskus hospital** kan være:

* St. Fransiscus hospital i Stavanger, etablert i 1898
* St. Franciskus hospital i Arendal, etablert i 1911
* St. Franciskus hospital i Hønefoss, 1935–1967
Galleri Vognremissen

**Galleri Vognremissen** var et kunstgalleri for norsk brukskunst og kunsthåndverk i Basarhallene ved Oslo domkirke. Galleriet ble drevet av Landsforbundet Norsk Brukskunst fra 1960-tallet til 1993. Aud Dalseg var lenge ansvarlig for utstillingene i galleriet.
St. Franciskus hospital i Arendal

**St. Franciskus hospital i Arendal** var et hospital i Arendal, åpnet i 1911.

I 1910 hadde biskop Johannes Olav Fallize planer om å opprette en katolsk menighet i Arendal, så han kjøpte et hus på Tyholmen som kunne bygges om til hospital. Moder Bonaventura og noen av St. Franciskus Xaveriussøstrene fra Stavanger reiste dit, og i 12. november 1911 ble hospitalet innviet av Biskop Fallize, under navnet St. Franciskus hospital. Dette var det første fullt utstyrte sykehus i Arendal. Forstanderinne var Sr. Paula. 

Det ble også opprettet en katolsk skole, St. Franciskus skole, som ble drevet av søstrene. Sr. Camilla var lærerinne fra begynnelsen.

Hospitalet slet med for dårlig plass, og i 1932 ble det utvidet. I 1971 ble hospitalets første etasje gjort om til fylkets øyeavdeling med legekontorer og operasjonsstue. I 1975 flyttet søstrene fra hospitalet til et nytt søsterhjem, som ble innviet av biskop Gran den 4. oktober.

Sykehuset ble solgt i 1994 til Aust-Agder fylkeskommune for fire millioner kroner, som etter hvert gjorde det til en ekstern del av Aust-Agder Sentralsjukehus og senere Aust-Agder Sykehus. I 2002 solgte fylkeskommunen seg ut av de gamle lokalene til søstrenes hospital, og menigheten kjøpte lokalene tilbake. St. Franciskus skole flyttet inn i de gamle lokalene samme år.

## Tall fra 1969
Følgende tall er hentet fra Statistisk sentralbyrå for 1969:
*Innleggelser: 1 470 pasienter
*Behandlet: 1 475 pasienter
***Utskrivninger**
**Levende: 1 463
**Døde: 3
*Antall kurdager: 13 637
*Gjennomsnittlig daglig belegg: 37
*Antall sykesenger 31. desember 1969: 23 (Aust-Agder Sentralsykehus disponerte 15 senger)

## Litteratur
*Egil Børre Johnsen: *Nonnene og deres menn*, Friluftsforlaget, 2003

## Referanser
PWC-bygget

**PwC-bygget** er en høyblokk i Bjørvika i Oslo sentrum og er en del av bygningsmassen kalt Barcode. Bygget eies av Braathen Eiendom Bjørvika AS, men har fått sitt navn etter revisjonsselskapet PricewaterhouseCoopers som var første leietaker i 2007. Bygningen er smal (70 x 25 meter) og er det vestligste av byggene i Barcode-rekka langs kysten av Oslo. Like til øst for bygningen ligger KLP-bygget som fortsetter i samme stilretning. PWC-bygget ligger i Dronning Eufemias gate 8 og har Oslo sentralstasjon i nord og Akerselva og Akerselvallmenningen i vest.

Fasaden er hvit og blå med materialene glass og aluminium. Strukturen er bygget med stål og betong. Som en del av bygningene i Bjørvika etter Barcodeprinsippet ble også bygningen alternativt kalt *Bygning 1 Barcode*. PwC-bygget ble påbegynt januar 2006 og stod ferdig året etter som den første av Barcode-bygningene. Det er tegnet av arkitektfirmaet a-lab og kostet cirka 300 millioner kroner.

PwC-bygget har samme formasjon som en triumfbue da det er en åpning fra bakken og opp i midten av bygget slik at en kan passere igjennom bygget uten å gå inn.

PwC flyttet ut av Dronning Eufemias gate 8 i 2019.

## Galleri

Fil:Barcode fasade PWC.JPG|Fasaden
Fil:PWC-Bygget 1.jpg|PWC-Bygget. Kveldstid. Foto: Roman Cieslak
Fil:PWC-Bygget. Kveldstid.jpg|PWC-Bygget. Kveldstid. Foto: Roman Cieslak


## Referanser


## Eksterne lenker
* Emporis om PWC-bygget. Tekniske detaljer.
Yngvild Fagerheim

**Yngvild Fagerheim** (født 16. september 1942 i Dale i Sunnfjord) er en norsk keramiker. Hun er datter av Thora Nitter og Ap-politikeren Oddleif Fagerheim. Hun bor og arbeider på Espa i Stange.

Fagerheim er utdannet fra Bergen Kunst- og Håndverksskole 1964-67, og åpnet deretter verksted i Trondheim sammen med Terje Westfoss. Fra 1975 bodde hun en tid i Fredrikstad, hvor hun arbeidet i brukskunstsenteret PLUS. På 80-tallet etablerte hun verksted Espa, og sammen med maleren Olav Starheim, drev hun i mange år et privat galleri som hadde stort nedslagsfelt.  

Yngvild Fagerheims arbeider har blitt beskrevet som «med sikker formsans og følelse for den presist utførte profilering av detalj som del av helheten». Fra 1970-tallet av arbeidet hun ikke bare med brukskeramikk, men også med relieffer og fri keramisk skulptur. Hun har hatt utsmykkingsoppdrag i Fjalerhuset, Førde kyrkjetun, Trøndelag Teater, Universitetet i Tromsø, rådhusene i Ringsaker og Stange, sykehuset i Elverum, i Statoil sine bygninger, på cruiseskip. 

Hun var aktiv i Kunstneraksjonen 1974 og i kunsthåndverkernes organisasjonsarbeid for å etablere foreningen Norske Kunsthåndverkere i 1975. Det var motsetninger mellom den kunstnerbaserte fagorganisasjonen Norske Kunsthåndverkere og paraplyorganisasjonen Landsforbundet Norsk Brukskunst som førte til at NK meldte seg ut av LNB i 1978. Da hun i 1977 ble tildelt Jacobprisen som Landsforbundet sto bak, takket hun nei til prisen. «Hun uttalte at hun nektet å motta æresbevisningen for å markere at LNB hadde utspilt sin funksjon som fellesorganisasjon for brukskunstbevegelsen. Fordi prisen var et symbol for hva LNB stod for syntes hun det var uriktig å ta imot den når hun samtidig 'jobbet for utmelding av giverorganisasjonen'.» 

Fagerheim mottok Norske Kunsthåndverkeres Ærespris i 1999. 

Yngvild Fagerheim hadde sin første separatutstilling i Bergen 1969. Hun har deltatt i representative kollektivutstillinger i Sverige, Frankrike og Japan. Hun er bl.a innkjøpt av Riksgalleriet, Norsk kulturråd, Nasjonalmuseet i Oslo, Nordnorsk Kunstmuseum, kunstindustrimuseene i Oslo, Trondheim og Bergen, flere bymuséer, Nationalmuseum i Stockholm, Jönköpings Museum og kunstmuseer i USA og Canada.

## Referanser
Lagtingsvalget på Åland 2011

**Lagtingsvalget på Åland 2011** ble avholdt den 16. oktober 2011. Det var åpent for forhåndsstemmegivning mellom 1. og 11. oktober. Det ble valgt 30 representanter til Ålands lagting for en fireårsperiode. Representantene ble valgt ved forholdstallsvalg.

Liberalerna på Åland gikk mest tilbake, etter å ha hatt regjeringsmakten den siste valgperioden, og Åländsk Center ble igjen øygruppens største parti. Ålands socialdemokrater gikk mest frem.

## Valgresultater
Ålands statistikk- og utredningsbyrå registrerte følgende resultat:

## Referanser
Niels Aall

**Niels Aall**  (1769–1854) var en norsk godseier, forretningsmann og statsråd.

## Familie

Han var sønn til trelastgrossereren Nicolai Benjamin Aall (1739–98) gift med Amborg Jørgensdatter Wesseltoft (1741–1815), Porsgrunn. Han var bror til bl.a. eidsvollsmennene Jacob Aall og Jørgen Aall samt til Benedicte H. Aall gift med  Ulrich Fredrich von Cappelen. Niels Aall var fetter til stattholder Severin Løvenskiold og til komponist Frederikke Løvenskiold.

Niels Aall var gift første gang 1794 med Mariane Møller (1774&ndash;96), og annen gang 1804 med Christine Johanne Blom (1782&ndash;68) som var søster til Marie Severine Blom gift med eidsvollsmannen Didrich von Cappelen, Skien.

## Virksomhet
Etter å ha utdannet seg i Frankrike og England, slo Niels Aall seg ned som kjøpmann i Porsgrunn. Fra 1810 var han rådmann i Skien og Porsgrunn. I 1814 utnevnte Christian Frederik ham først til regjeringsråd og senere statsråd. I sistnevnte stilling bestyrte han 4. departement for handels- og tollvesenet. Om sommeren foretok han sammen med sorenskriver Christie og kjøpmann Rosenkilde en reise til England for å tale Norges sak, men deputasjonen ble avvist. Da han kom tilbake til Norge, inngikk han og statsråd Collett konvensjonen på Moss 14. august.

28. august tok han avskjed som statsråd og ofret seg siden utelukkende for bestyrelsen av sine store eiendommer, bortsett fra da han var medlem av Stortinget 1815&ndash;1816. Etter faren overtok han Ulefos Hovedgaard med de tilhørende skoger. Etter Napoleonskrigene i Europa ble trelastnæringen hardt rammet av toll og andre handelshindringer. Dette bedret seg etter hvert, men eksporten av trelast kom til å skyte fart igjen først etter 1840-årene. Under disse vanskelige konjunkturene måtte Niels Aall selge eiendommen på offentlig auksjon. Kjøper var sønnen, kammerherre Hans Aall (1805–63), gift med Mariane Didrikke von Cappelen, datter av [Didrik von Cappelen](http://Diderik_von_Cappelen_(1795%E2%80%931866)). Ved hjelp av sin kones arv reddet han eiendommen for familien. Aall bodde en tid på sin gård Søndre Brekke i Skien, men flyttet senere til sin sommerbolig Ulefos Hovedgaard, som da ble permanent bolig. Her bodde han frem til han døde. Søndre Brekke med Brekkeparken er i dag en del av Telemark museum. Museumsadministrasjonen holder også til her.

Aall var en av de 41 ledende norske borgere som bidro til å gjøre opprettelsen av Det Kongelige Frederiks Universitet (Universitetet i Oslo) mulig gjennom donasjoner. Han var også sentral i arbeidet med å opprette Norges bank.

## Utmerkelser
Aall var innehaver av St. Olavs Orden og Nordstjerneordenen.

## Referanser


## Litteratur
* *Slægten Aall* af Haagen Krog Steffens, Kristiania 1908

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Niels Aall, fra *Norsk biografisk leksikon*
*  Om Nils Aall, fra *Dansk biografisk Lexikon*
Svava Thorhallsdottir

**Svava Kristin Thorhallsdottir ** (født 1978) er en norsk forfatter som opprinnelig kommer fra Island. 

Hun har blant annet skrevet Maya-serien og Herdis Elise-bøkene. Svava Thorhallsdottir har skapt Smokkeprinsesse-konseptet med et tårn på Sjøholmen i Blommenholm hvor barn kan gi fra seg smokkene sine og møte Smokkeprinsessen. 

Thorhallsdottir har flere års erfaring fra TV-bransjen. De siste årene har hun jobbet som terapeut og utviklet Terapipodden, onlinekurs og har vært relasjonsekspert på P1, TV2 og Radio Norge. Hun er i tillegg foredragsholder og har vært lærer ved EQ Institute.

I 2015 produserte og skrev hun halvparten av tekstene til albumet *Se på meg.*

I 2017 opprettet hun forlaget Saga forlag AS.

Svava er lillesøsteren til komiker Dora Thorhallsdottir og kunstneren Bjørg Thorhallsdottir. Moren hennes Herdis Palsdottir er grunnleggeren av EQ institutt.

## Bibliografi
* *Mayas mamma får seg kjæreste* (2010)
* *Maya blir uvenn med Ada* (2010)
* *Maya elsker å rime* (2011)
* *Herdis Elise i barnehagen* (2013)
* *Herdis Elise har en venn* (2014)
* *Mayas venninne har to mammaer * (2014)
* *Maya og Smokkeprinsessen* (2018)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Om Maya-serien på Saga forlags nettsider
San Telmo Island

**San Telmo Island** er en liten øy på nordsiden av Livingston Island i øygruppen Sør-Shetlandsøyene. Den utgjør vestiden av Shirreff Cove og er omgitt av flere mindre holmer, **San Telmo Islets**.

Øya ble navngitt av UK Antarctic Place-Names Committee i 1958 og er oppkalt etter det spanske fartøyet «San Telmo» som forliste i 1819 på vei fra Cádiz til Callao. Vrakrester som sannsynligvis stammer fra «San Telmo» ble funnet av William Smith i 1820 ved Cape Shirreff i nærheten av San Telmo Island.

San Telmo Island utgjør sammen med Cape Shirreff et spesielt verneområde i Antarktis (ASPA nr. 149). Området er hekkeplass for antarktisk pelssel og pingviner.

## Referanser
Bak sju hav

***Bak sju hav*** er en norsk barne- og familiefilm fra 1991, regissert av Saeed Anjum og Espen Thorstenson. Filmen handler om en ung gutt, Aslam. Han bor i Pakistan. En dag flytter han og familien til Norge siden faren har fått seg jobb i Norge. For Aslam og familien hans blir møtet med det nye landet i det kalde nord et møte på både godt og vondt. Rubina Rana har en rolle i filmen, som moren til Aslam.

## Mottakelse
Programbladet ga den terningkast 1, mens Aftenposten og VG ga den 3. Dagbladet ga filmen terningkast 4.
 
## Roller
* Sajid M. Hussain – Aslam
* Zafar Malik – Faren
* Rubina Rana – Moren
* Latif Nausheen – Aicha
* Farzana Kausar – Aischa
* Saqib Arshad – Lillebror #1
* Majid Hussain – Lillebror #2
* Aziz Asri – Farfar
* Adeel J. Rana – Rashid
* Hans Krøvel – Anders
* Pia K. Kristensen – Merete
* Marte L. Næss – Åse
* Ragnhild Hilt – Åses mor
* Zainub Abbas – Brud
* Trygve Anghus – Trygve
* Laila Arntzen – Inspektør
* Nadeem Baig – Brudgom (som Nadeem)
* Puskin Bright-Taylor – Afrikaner
* Thor Marius Falkanger Sundal – Roar
* Sverre Gran – Mann #2
* Wajid Hussain – Ali
* Tom André Johansen – Klassekammerat
* Trine Kalheim – Lærer
* Farhat Khokar – Rashids mor
* Aslak Molvær – Tor
* Dagfinn Norum – Fotolærer
* Vidar Ottersen – Nils
* Marit Simonsen – Meretes mor
* Morten Spiten – Meretes far
* Egil Thiis – Klubbleder
* Dan Robert Thoresen – Mann #1
* Nils Halvor Valen – Stein

## Eksterne lenker
* 
* *[http://www.filmweb.no/film/article252545.ece Bak sju hav]* hos Filmweb
Kambodsjas riksvei 5

**Kambodsjas riksvei 5** er en av hovedveiene i Kambodsja. Den er 407,45 km lang og går fra Phnom Penh til grenseovergangen til Thailand i Poipet. Underveis passerer den byene Kampong Chhnang, Pursat og Battambang, og i Sisophon møter den endepunktet til riksvei 6.

Veien har de siste årene gjennomgått oppgraderinger, og er nå asfaltert hele strekningen.
Holographic Versatile Disc

**Holographic Versatile Disc** *(Holografisk allsidig disk)* eller ***HVD***, er en optisk diskteknologi utviklet mellom april 2004 og summer 2008 som kan lagre flere terabyte med data på samme størrelse som CD-er, DVD-er og Blu-ray. 

## Prinsipp og teknologi

Det brukes en teknologi kjent som *Collinear holography*, eller *Kollinær holografi* (holografi på én linje), hvor en grønn og en rød laser fusjoneres sammen som én stråle (derav navnet). Den grønne laseren leser data enkodet som laserinterfens fra et holografisk lag nær toppen av disken. En rød laser er brukt som en referansestråle for å lese servoinformasjon fra et normalt CD-aluminiumslag nær bunnen. Servoinformasjon er brukt til å fastslå posisjonen til det røde hodet over disken, sammenlignbart med hodet, sporet og sektorinformasjonen på en alminnelig harddiskdriver. På en CD eller DVD er denne servoinformasjonen flettet sammen dataen. Et dichroic-speillag mellom den holografiske dataen og servodataen reflekterer den grønne laseren samtidig som å slippe den rød gjennom. Dette forhindrer forstyrrelser fra brytning av den grønne laseren av servodatagropene og er en forbedring fra tidligere holografisk lagringsmedia, som enten opplevde for mye interferens, eller manglet servodata helt, noe som gjorde dem ukompitable med tidligere CD-er og DVD-er.

Standarer for 100 GB kun lesbare holografiske disker og 200 GB opptakbare patroner ble kunngjort av ECMA i 2007, men ikke noe produkt kom på markedet. En rekke lanseringsdatoer ble fastslått, men ingenting skjedde. Det er ennå ingen antydning til produkter med denne teknologien på markedet. Prisene er forøvrig forventet til å komme på 15 000$ USD for en HVD-spiller og 140-180$ USD for en normal HVD-disk, men minske gradvis over tid.

## Se også
*HD DVD
*Blu-ray Disc
*CD-ROM

## Kapabilitet

Foreløpig optisk lagring lagrer én bit per puls, og HVD-alliansen håper å forbedre denne effektiviteten med kapasitet på rundt 60 000 bits per puls i en invertert, avkortet kjegleform som har en 200µm diameter på bunnen og en 500 µm diameter på toppen. Høy tetthet er mulig ved å flytte disse nærmere på sporet: 100 GB på 18 µm seperasjon, 200 GB på 13 µm, 500 GB på 8 µm, og mest demonstrert 5 TB for 3 µm på en 10 cm disk.

Systemet bruker en grønn laser med en output på 1 watt, noe som er høy strøm for en forbrukermarkedslaser. Mulige løsninger inkluderer forbedring av følsomheten av polymeret brukt, eller utvikling og kommodisering (engelsk: commoditizing) av en laser kapabel for høyere strømoutput samtidig som å være forbrukermarkedsvennlig.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kambodsjas riksvei 6

**Kambodsjas riksvei 6** er en av hovedveiene i Kambodsja. Den har en lengde på 416 km og forbinder hovedstaden Phnom Penh med Sisophon i provinsen Banteay Meanchey. Den utgjør en av de viktigste rutene for tilgang til Siem Reap og den nærliggende turistattraksjonen Angkor. Langs veien ligger også byen Kampong Thom. 

På endepunktet i Sisophon møter den riksvei 5, som fører til grensen mot Thailand.
Ölands kommunalförbund

**Ölands kommunalförbund** er et interkommunalt samarbeidsorgan (Kommunalförbund) på den svenske øyen Öland. Sentrale samarbeidsområder er innen turisme, næringsliv (herunder Ölands Näringslivskontor), planarbeid og redningstjeneste.

Forbundet omfatter Borgholm og Mörbylånga kommuner, det vil si hele landskapet Öland med en befolkning på 24 697. Forbundet ble opprettet av alle kommunene på øyen i 1970. Ved opprettelsen besto Öland av fire kommuner, men Åkerbo og Torslunda er siden slått sammen med henholdsvis Borgholm og Mörbylånga. I 2009 ble det holdt folkeavstemning om sammenslåing av hele Öland til én kommune, Ölands kommun. Dette ville endret forutsetningene for samarbeidet, men resultatet ble nei til kommunesammenslåing med 56%.

Öland har gjennom kommunalförbundet internasjonalt samarbeid med andre øyer i Østersjøen i B7 Baltic Islands Network.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  
* Ölands Näringslivskontor
Teach Me Tiger

**«Teach Me Tiger»** er en amerikansk sang, skrevet av Nino Tempo. Hans søster, April Stevens, with Don Ralke & His Orchestra spilte den inn. «Teach Me Tiger» ble utgitt på singlen Imperial 5626 i 1959 og på *[[Teach Me Tiger (album)|LP-platen med samme tittel]]* (Imperial 12055) i 1960. B-siden var «That Warm Afternoon».

Den vakte mindre oppstyr for sin seksuelle uanstendighet og ble følgelig ikke spilt på flere radiostasjoner. Steven's innspilling av sangen blir ofte feilaktig kreditert Marilyn Monroe.

Stevens spilte senere sangen inn på nytt: med tittelen «Teach Me Tiger - 1965». Den ble utgitt på singlen Atco 45-6346. Produsent var Nino Tempo. B-siden var «Morning 'til Midnight». 

## Norsk versjon
Fredrik Friis har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Lær meg elskling».

### Innspilling
*Ingjerd Helén, Knut Petter Knutsens orkester. Utgitt på singlen Continental CPN&nbsp;102 i 1970.

## På TV
Etter at Lena Philipsson og Sven Wollter i 1987 ble kåret til henholdsvis Sveriges mest sexy kvinne og Sveriges mest sexy mann, fremførte Phillipson «Teach Me Tiger» til Wollter i fjernsynsprogrammet *Fräcka fredag*.

Da Wollter var hovedgjest i fjernsynsprogrammet, *Här är ditt liv*, høsten 2009 fremførte Philipsson nok en gang sangen.

Hun fremfører den også på singlen CMM CMM&nbsp;007, som ble utgitt i 1987. A-siden var «I'm A Fool».

## Listeplasseringer
Stevens' versjon lå som høyest på en 86.-plass på Billboard Hot 100-listen

## Referanser
Mathias Eckhoff

**Mathias Eckhoff** er navnet til flere personer:

* Mathias Eckhoff (skuespiller), norsk skuespiller og basketballtrener (f. 1969)
* Mathias Eckhoff (snøbrettkjører), norsk snøbrettkjører (f. 1999)
* Tias Eckhoff, norsk keramiker og industridesigner (1926–2016)
John McDouall Stuart

**John McDouall Stuart** (født 7. september 1815, død 5. juni 1866) var en australsk oppdagelsesreisende.

## Referanser
Sokkel

**Sokkel** (fra lat. *socculus*, beslektet med sokk) kan referere til:

* Kontinentalsokkel
* Prosessorsokkel
* Pidestall
* Sokkel (arkitektur)
** Grunnmurens synlige del]
*Lampesokkel (elektriske lyspærer)
Eugene Sissenére

**Eugene Sissenére** (født 1858 i Enebakk, død 4. mars 1914) var en arkitekt som blant annet tegnet Ilen kirke i Trondheim. Han tegnet også Ridehuset i Bispegata 18 i Trondheim, som ble revet 1963.

## Referanser
Pahang

**Pahang** er et sultanat på Malayahalvøya, som inngår som en delstat i føderasjonen Malaysia.

## Administrativ inndeling
Delstaten er inndelt i elleve distrikt:
* Bentong
* Bera
* Cameron Highlands
* Jerantut
* Kuantan
* Lipis
* Maran
* Pekan
* Raub
* Rompin
* Temerloh

## Natur
Pahangs natur består av Sungai Pahang-bekkenet i vest, omkranset av fjelland i nord og vest. Gjennom lavlandet går det en rekke elver, og langs kysten et bredt deltabelte. Vegetasjonen består for det meste av tett jungel.

## Eksterne lenker
*
Erling Østerberg

**Erling Østerberg** (1901–1981) var en norsk jurist og politiembetsmann. Han arbeidet i politiet i Trondheim i mer enn 40 år, de siste 26 som politimester. Under den annen verdenskrig stod han i første rekke i motstanden mot Nasjonal Samlings forsøk på å nazifisere politikorpset i byen.

Østerbergs foreldre var stasjonsmester Aksel William Jakobsen Østerberg (1876–1954) og jordmor Petra Sofie Kristoffersdatter Tessem (1877–1965). Han giftet seg i 1932 med Jørgine Sofie Kleven (6. november 1906–28. desember 1958), datter av kjøpmann Karl Kleven (1865–1923) og Serine Olsen (1874–1957). Erling Østerberg er far til filosofen Dag Østerberg.

Østerberg stammet fra et bondemiljø i Beitstad i Nord-Trøndelag og var gift inn i det gryende borgerskapet på Steinkjer. Etter examen artium 1921 studerte han jus ved universitetet i Kristiania/Oslo og ble cand.jur. 1925. Deretter var han dommerfullmektig på Steinkjer 1926–29 og sekretær i Justisdepartementet et halvt års tid. 1930 ble han politifullmektig i Trondheim og 1932 i Drøbak. 1933 vendte han tilbake til Trondheim, som politifullmektig ved Trondheim politikammer.

Østerberg var en markert politiembetsmann og ble snart en kjent mann i byen. Da den annen verdenskrig brøt ut september 1939, ble han også utnevnt til sivil luftvernsjef i byen. Da Norge ble okkupert av tyskerne 9. april 1940, var det seks embetsmenn og 110 tjenestemenn ved Trondheim politikammer. Disse ble utsatt for sterkt press for å få dem til å melde seg inn i Nasjonal Samling. NS fikk imidlertid problemer med å nazifisere korpset; bare én embetsmann og 10 tjenestemenn meldte seg inn. Østerberg var sentral i denne motstanden, og dette var hovedgrunnen til at han ble avsatt og arrestert i forbindelse med unntakstilstanden 1942. Han ble senere løslatt og forvist til morens hjembygd, Beitstad, hvor han arbeidet som gårdsarbeider til krigens slutt. Ved frigjøringen 1945 vendte Østerberg tilbake til Trondheim, hvor han samme år ble utnevnt til politimester. Han innehadde dette embetet til han ble pensjonert 1971.

Østerberg var høyt vurdert og en meget respektert mann både nasjonalt og lokalt. I Trondheim ble han selve innbegrepet av en korrekt og samfunnsengasjert politimester. Han ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden 1964 og var kommandør av den jugoslaviske Flaggorden.

Han leste mye, særlig historie, og han var en ivrig filatelist. Han oppsummerte sitt livssyn på følgende måte: «Det ville bli lettere å leve, hvis alle tok seg selv litt mindre høytidelig».

## Bibliografi
* Politiembetsmennenes Landsforening 1908–1958. En beretning, 1958.

## Referanser
Elling Olsson Walbøe

**Elling Olsson Walbøe** eller **Elling Olsen Valbø** (født 26. mai 1763, død 13. desember 1831) var en gårdbruker, byggmester, eidsvollsmann og stortingsmann fra Ørskog i Møre og Romsdal. Han tok senere navnet *Elling Olsson Lande*.

Valbø var gårdbruker på farsgården Valbø i Ørskog fra 1780. Han kjøpte senere gården Nedre-Lande, også den i hjembygda, flytta dit og tok gårdsnavnet Lande. Ved siden av gårdsdrift var han byggmester og bygde blant annet Innvik kirke i nåværende Stryn kommune i 1824 og Ørskog kirke i 1807 (flyttet til Leikong, begge åttekantet. Han ledet arbeidet med oppføring av den åttekantede kirken på Hareid (revet 1876).

Han var forlikskommissær i Ørskog fra 1799 til 1827. I 1814 ble han valgt til 3. utsending fra Romsdals amt til riksforsamlingen på Eidsvoll. På riksforsamlingen var han først og fremst engasjert i hjertesakene til bøndene. Sammen med fem andre bønder gjorde han fremlegg om å selge kirkegodset og bruke pengene som grunnkapital til en norsk sentralbank. Den samme gruppen av bønder stod også bak et forslag om å gjeninnføre og grunnlovsfeste odelsretten. I spørsmålet om selvstendighet kontra union stemte Valbø med unionspartiet sammen med sin kollega fra Romsdals amt, Jens Stub.

Ved valget til det første stortinget 1814 ble Valbø valgt som 2. representant. For stortinget 1815-16 var han 2. vara.

I 1814 var han bosatt på Nedre Lande i Ørskog. Tunet var den gang et klyngetun med hele sju bruk.

## Referanser


## Kilder
* Biografi fra Eidsvoll 1814
* Jørn Holme (red.): De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus, Cappelen Damm 2014, s. 433-434. ISBN 978-82-02-44564-4
* Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): *Eidsvollsmennene – Hvem var de?*, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med eidsvollsmannens biografi, slekt, underskrift, bilde og beskrivelse av hans segl på Grunnloven 17. mai 1814
* Tallak Lindstøl: *Stortinget og Statsraadet 1814-1914*, Kristiania, 1914, samt tillæg. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø samt tillæg digital utgave side 920
* 

## Eksterne lenker
*
Ole Johannessen

**Ole Johannesen** (født 10. februar 1846 i Sarpsborg, død 29. oktober 1917 i Kristiania) var en norsk matematiker og lærer som ga ut noen av landets første læreboker i matematikk på norsk.  Hans lærebøker i matematikk
og kjemi utkom i svært mange opplag og ble brukt til langt ut på 1930-tallet, noen av de ved hans sønn Aam. (Aamund) Johannesen som også var matematikklærer.  Han var cand.philos. og skolebestyrer ved Aars og Voss' skole i Kristiania.

## Utgivelser
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Referanser
Elias Howe

**Elias Howe** (født 9. juli 1819 i Spencer i Massachusetts, død 3. oktober 1867) var en amerikansk ingeniør og oppfinner av den mekaniske symaskinen.

Han prøvde også å lage glidelåser senere, disse har blitt forbedret flere ganger.

## Referanser