open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Druphila

***Druphila*** er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).

## Utseende
En stor (vingespenn ca. 80 millimeter), mørk sommerfugl med avrundede vinger. Oversiden er brunsvart, på forvingen med tre rosa flekker nær vingespissen og en blekt grønnlig flekk nær bakhjørnet. Bakvingen har en stor, rosa flekk ved bakhjørnet. Flekkene kan også være hvite.
Undersiden er gulbrun med noen hvite flekker.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Peru og Bolivia.

## Systematisk inndeling
Arten ble tidligere regnet til slekten *[[Drucina]]*.

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae
************** Underfamilien ringvinger, Satyrinae
*************** Stammen Satyrini 
**************** Gruppen Pronophilina 
***************** Slekten *Druphila* Pyrcz, 2004
****************** *[[Druphila venerata]]* (Butler, 1873)

## Kilder
* Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 22.1. 2012.

## Eksterne lenker
* 
* Brower, A.V.Z. (2011) ''Druphila'' på ''Tree of life''
Siurana-demningen

** Siurana-demningen** er en demning for irrigasjon i sideelva Rio Siurana til Ebro i Catalonia, nordøstre Spania. Det ligger i provinsen Tarragona, Cornudella de Montsant kommune. Anleggsarbeidene startet i 1960, og vannkraftverket ble ferdigstilt i  1972.

Reseervoarets areal er inntil 60,4&nbsp;km² (6.040 hektar), og vannvolumet opp til 12,4 ¨millioner m³. Demningen er 62,7 meter høy og 606 meter lang gravitasjonsdam i betong.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
* Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Munnruger

**Munnruging** er en form for yngelpleie hos enkelte grupper av dyr, hvor yngelen holder til i foreldrenes munn mens de er små. Munnruging er utbredt blant fisk, og flere forskjellige familier har utviklet dette trekket uavhengig av hverandre. Det finnes også munnrugere i andre dyregrupper, f.eks. frosken *[[Rhinoderma darwinii]]*.
Beniarrés-demningen

** Beniarrés-demningen** er en demning med vannkraftverk i elva Rio Serpis i sørøstre Spania. Det ligger i provinsen Alicante, Beniarrés kommune. Anleggsarbeidene startet i 1950, og vannkraftverket ble igangsatt for kraftproduksjon i  1958.

Reseervoarets areal er inntil 2,68&nbsp;km² (268 hektar), og vannvolumet opp til 27 – 30 ¨millioner m³. Demningen er 53 meter høy og 395 meter lang bue-gravitasjonsdam i betong.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
* Beniarres - *SEPREM*. Besøkt 17. januar 2012.
* Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Karin Wiksén

**Karin Borgny Wiksén** (født 25. juli 1917 i Sandefjord, død 16. oktober 1999 i Trondheim) var en norsk sosionom og politiker (H).

Hun var datter av skreddermester Carl Wiksén og hustru Clara Jensen Sollie, og flyttet til Trondheim som barn. Hennes søster, journalist Esther-Marie (født Wiksén), ble gift med advokat Thorvald Wiig.

Gjennom yrke og deltagelse i organisasjonsliv og politikken jobbet hun hele livet for svakerestilte grupper, som eldre, funksjonshemmede og krigspensjonister. Ved siden av stillingen som sosialkurator var hun blant annet formann i Sør-Trøndelag Støttelag for psykisk utviklingshemmede i 1952, leder for Nasjonalhjelpens Fonds kuratorvirksomhet i Trøndelag og på Nordmøre, viseformann i Norges Røde Kors, medlem av Sør-Trøndelag fylkesting, styremedlem i Trondheim Høyre, første formann i Høyres Penjonistforening for Trondheim og Malvik fra 1979 til 1981 og første formann i Fellesrådet for Høyres Pensjonistforeninger (nå Senior Høyre) fra 1981 til 1983.

«Karin Wiksén som også i en menneskealder sto på barrikadene. Ikke for moter, men for eldre og krigspensjonister. En myndig dame som ruvet i landskapet også i forhold til stemmeprakt. Ingen som var til stede vil vel noensinne glemme da hun feide inn i bystyresalen under en debatt om elendigheten blant eldre i Trondheim. Hun peker med stokken opp mot galleriet hvor de eldre protestantene sitter og forkynner med rungende røst: – Vi er jo her som den tause majoritet!»

Wiksén var æresmedlem av blant andre Norges Røde Kors (1966), Høyres Penjonistforening for Trondheim og Malvik (1981) samt Trøndelag Krigsseilerforening.

## Referanser
Ellen Hillingsø

**Ellen Gunilla Hillingsø** (født 1967) er en dansk skuespillerinne.

Hun er datter av general Kjeld Georg Hilligsøe Hillingsø og Birgitta Hillingsø. Hun ble utdannet på Århus teaters skuespillerskole i 1994, og har siden spilt flere roller både i Århus og i København. I 1996 fikk hun sitt folkelige gjennombrudd i TV-serien *Charlot og Charlotte* av Ole Bornedal, og har siden spilt i flere TV-produksjoner og spillefilm. Hun har med sitt talent for meget forskjellige roller plassert seg sentralt i dansk teater- og filmverden. I 2011 ses hun også som *Charlotte Söringer* i den dansk-svenske TV-serie Broen. I 2012 som skolepsykolog *Helle* i serien Rita, og i 2015 også som *Helle* i TV-serien *Hjørdis*.

## Priser
* 1998: Robertprisen for årets kvinnelige birolle for rollen som Anne i filmen *[[Sekten]]* av Susanne Bier. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vindushåndverker

**Vindushåndverker** er en spesialist på restaurering og vedlikehold av gamle vinduer i antikvariske bygninger. Faget som oppsto på slutten av 1900-tallet i Sverige. Teknikkene som brukes er hentet fra eldre håndverksfag: glassmester, snekker og maler. 

En vindushåndverker kan foreta en totalrestaurering av et vindu: demontere glassene på en skånsom måte, reparere vindusrammene ved å spunse inn nytt treverk, sette inn rammene med konserverende olje, montere glass i kitt og til slutt male vindusrammen.   

## Kilder
*Drange, Aanensen, Brenne: Gamle trehus. Historikk. Reparasjon. Vedlikehold. 5. opplag. Universitetsforlaget 2000. s. 169.
Geitskarbergtunnelen

**Geitskarbergtunnelen** er en veitunnel i Bygland kommune i Agder. Tunnelen er en del av fylkesvei 304, på vestsiden av Byglandsfjorden. Den er 215 meter lang. Tunnelen er uten lys.

## Se også
* Veitunneler i Norge
* Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser
Kaare Tønne

**Kaare Tønne** (født 3. desember 1916 i Ogndal, død 19. november 1991 i Trondheim) var en norsk rektor og politiker (Ap). Han var ordfører i Trondheim 1970–1975.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Kaare Tønne vokste opp i Strinda kommune som sønn av Hans Peter Tønne og Gina Røysing, som begge kom fra Ogndal. Faren var skolestyrer ved Strindheim skole. 

Etter artium i 1936 tok han eksamen ved Levanger lærerskole i 1939, kurs i engelsk ved Norges lærerhøgskole og forberedende prøve i filosofi.

### Yrkeskarriere
Han var lærer i Øvre Rendal, Meldal og Åfjord før han kom tilbake til Strinda, som i 1964 ble slått sammen med Trondheim kommune. Tønne ble lærer ved framhaldsskolen i Strinda i 1945 og skolestyrer der i 1953. Framhaldsskolen ble en del av den obligatoriske ungdomsskolen, og Tønne var skolestyrer/rektor ved Blussuvoll skole frem til han ble ordfører i 1970.

### Politiker
Tønne var medlem av Strinda kommunestyre 1948–1963 og Trondheim bystyre 1964–1983, fra 1956 som medlem av formannskapet. Han var varaordfører i Strinda 1961–1963 og varaordfører i Trondheim 1964–1965 og 1968–1970. Han overtok som ordfører da Odd Sagør ble finansrådmann i 1970, mens Eigil Gullvåg ble varaordfører. 

Tønne satt frem til de borgerlige partiene fikk flertall ved valget i 1975. Deretter var han kommunalråd og ledet avdelingsstyret for helse- og sosialsektoren frem til han avgikk med pensjon i 1983. Han var også medlem av Sør-Trøndelag fylkesting i fire år.

### Familie
Kaare Tønne giftet seg i 1940 med Anna Julie Johnsen. De fikk tre barn. Han var også farbror til statsråd og konsernsjef Tore Tønne.

### Oppkalling
Kaare Tønnes vei i Trondheim er oppkalt etter ham.

## Referanser
Hans Bauck

**Hans Jørgen Bauck** (født 25. oktober 1861 i Trondhjem, død 17. januar 1926 samme sted) var en norsk offentlig tjenestemann, overrettssakfører og politiker (H).

## Liv og virke
Han hadde studentereksamen fra Trondhjems Katedralskole fra 1879 og juridisk embedseksamen fra 1883. Han var edsvoren fullmektig hos byfogden i Trondhjem 1881–1886, overrettssakfører i egen praksis 1886–1905 og byens magistrat under borgermesterens sykdom fra 1904. I 1922 opphørte stillingen om magistrat, og Bauck fortsatte som borgermester frem til sin død.

Bauck var medlem av Trondhjem bystyre 1902–1904, hele perioden som byens ordfører, og stortingsmann for Trondhjem og Levanger 1913–1915. Han trivdes etter sigende ikke veldig godt på Stortinget, men la ned mye arbeid i saken om Dovrebanen som medlem av Stortingets jernbanekomité.

Han ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1906 og forfremmet til kommandør av 2. klasse av samme orden i 1910 for «fortjenstfull embedsvirksomhet». Han var også ridder av Den røde ørns orden og innehaver av Kroningsmedaljen 1906 i sølv.

I 1966 ble en blindvei, Hans Baucks veg, oppkalt etter ham på Nardo (Steindal/Nardosletta) i Trondheim, hvor Nardocenteret i dag ligger. Navnet *Borgermester Baucks veg* ble i 1937 gitt til en prosjektert gate på Singsaker, fra Lillegårdsbakken til Kristianfeldts gate, men den ble aldri opparbeidet.

Hans var sønn av Hans Jørgen Bauck (kjøpmann som eide Bauckgården) og Henriette Fredrikke Bull. Farfaren Heinrich Bauck var født i Hamburg og innvandret til Norge i 1820. Han var raffinør og bestyrer ved Sukkerhuset. Hans Bauck var gift med Fredrikke Birch (1863–1931), datter av landhandler og brukseier Fredrik Reichenwald Birch i Selbu, og fikk ni barn. Hennes farfar var major Paul Hansen Birch, og hennes søster Helga var gift med kirurg og stortingsmann Joakim Sveder Bang.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Hansa Borg Bryggerier

**Hansa Borg Bryggerier** er Norges nest største bryggeri, som ble til etter en sammenslåing av Hansa bryggeri og Borg bryggeri i 1997. Hansa Borg eies 100% av danske Royal Unibrew.

Hansa Borg bestod  av Hansa bryggeri i Bergen, Borg bryggeri i Sarpsborg, Christianssands Bryggeri (CB) i Kristiansand, samt et produksjons- og tappeanlegg for Olden i Oldedalen, Nordfjord. I Bergen eide Hansa Borg også Waldemars Mikrobryggeri. Hansa Borg eier 100&nbsp;% av Nøgne Ø i Grimstad, og eide tidligere 50&nbsp;% av Austmann Bryggeri i Trondheim før de solgte seg ut i 2020. 

Den 7. januar 2022 ble det kjent at de aksjene i Hansa Borg Bryggerier som var på norske hender, var blitt solgt til danske Royal Unibrew som fra før eide 25&nbsp;% av aksjene. Royal Unibrew ble dermed eneeier av Hansa Borg.

## Historikk
*1997: Hansa og Borg fusjonerer
*1999: Hansa Borg bryggeri kjøper opp Christianssands Bryggeri
*2002: Hansa Borg Bryggerier selges til Borg Bryggerier Holding, Bryggerigruppen AS, Spendrups Invest
*2006: Hansa Borg Bryggerier kjøper 100&nbsp;% av aksjene i Olden Brevatn AS
*2013: Hansa Borg Bryggerier kjøper 54,5&nbsp;% av aksjene i Nøgne Ø
*2016: Hansa Borg Bryggerier kjøper 50&nbsp;% av Austmann Bryggeri
*2020: Hansa Borg Bryggerier selger seg ut av Austmann Bryggeri
*2020: Hansa Borg Bryggerier kjøper 100&nbsp;% av aksjene i Nøgne Ø
*2021: Hansa Borg Bryggerier kjøper 100&nbsp;% av Vinestor
*2022: Royal Unibrew kjøper 100 % av aksjene i Hansa Borg Bryggerier

## Produkter
*Hansa
*Borg
*CB
*Nøgne Ø
*Heineken (lisens)
*Clausthaler (lisens)
*Grevens Cider
*Olden
*Perle & Bruse
*Lysekloster (Utgått i 2020)
*Eplemost
*Jus

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ritničohkka

**Ritničohkka** (nordsamisk) er med en høyde på 1316 moh. det nest høyeste fjellet i Finland. 

Siden toppene på Finlands høyeste fjell Háldi ligger i Norge (Ráisduottarháldi og Háldičohkka), er Ritničohkka det høyeste fjellet i Finland hvor også toppen ligger innenfor landets grenser. Ritničohkka ligger ca. 4 kilometer sørøst for Háldičohkka i Enontekis kommune helt nordvest i landskapet Lappland.

På toppen står en antennemast, primært for mobiltelefoni.

## Fotnoter



## Referanser
Sverre Eika

**Sverre Eika** (1899–1971) var en norsk prest. Han var i tillegg landslagsspiller i fotball.

Eika ble født i Gjerpen i Telemark. Der begynte han å spille fotball for Odds Ballklubb. I 1918 reiste han til Oslo for å studere teologi og meldte seg inn i Lyn. Eika fikk to landskamper. I 1923 var han på laget som slo Frankrike 2&nbsp;–&nbsp;0 i Paris, før han senere samme høst var med på å tape 1&nbsp;–&nbsp;0 mot Tyskland i Hamburg.

Han begynte som vikarprest i Kristiansund i 1924, før han i 1927 reiste til Liverpool som sjømannsprest. Deretter overvintret han to vintre på Sør-Georgia som prest for hvalfangerne, mens han på somrene var i Oslo og spilte fotball for Lyn. Deretter sendte Sjømannsmisjonen ham til Buenos Aires, der han virket i mange år.

Under andre verdenskrig var Eika feltprest for de norske flystyrkene på kontinentet. Etter krigen reiste han tilbake til Argentina, før han og hans familie returnerte til Norge og Petrus menighet. I 1951 ble han utnevnt til sogneprest i Ris menighet, og han var der resten av sitt yrkesaktive liv. Han ble pensjonert i 1969, men fortsatte å forrette i menigheten. Under en gudstjeneste i mars 1971 fikk Eika et illebefinnende, og døde to måneder senere.

Eika ble i 1946 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.

## Bibliografi
* *Under mange stjernehimler* (Lutherstiftelsen, 1966)

## Referanser


## Kilder
* Artikler i Aftenposten, 1923-1971
* Sverre Eikas landslagsstatistikk (Norges Fotballforbund)
* P. Chr. Andersen og Ragnar Wold (red.) (1950). ''Sport i navn og tall''. Oslo: Schibsted, s. 412

## Eksterne lenker
* 
*
Byklestigtunnelen

**Byklestigtunnelen** er en veitunnel i Bykle kommune i Agder. Tunnelen er en del av riksvei 9. Den er 411 meter lang.

## Se også
* Byklestigen
* Veitunneler i Norge
* Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser
Nan Inger Östman

**Nan Inger Östman** (født 22. januar 1923, Stockholm, død 8. april 2015) var en svensk journalist, lærer og forfatter. Hun var særlig kjent for sine barne- og ungdomsbøker om hester. Hun mottok Astrid Lindgren-prisen i 1987.

Hun debuterte med en kriminalroman i 1953 sammen med Peter Östman, under psevdonymet *Peter Inger*. Hun debuterte på egen hånd i 1954 med *Sen ouvertyr*, da under navnet *Nan Inger*. Hun har også utgitt to romaner for voksne, under navnet *Nan Östman*: *Ett slags sällskap* 1999 og *En varm vänskap* 2003.  

To bøker oversatt til norsk: *Goblakken i ponnihuset* (1973) og *Ørefiken* (1979). 

## Referanser
Olyras

***Olyras*** er en slekt av sommerfugler som hører til gruppen Ithomiini i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Det er kjent tre arter som alle lever i den Neotropiske region (Sør- og Mellom-Amerika).

## Utseende
Middelsstore sommerfugler med delvis gjennomsiktige vinger. Vingene har bredt svarte ytterkanter og svarte årer, vingemembranen er helt klar eller delvis gjennomsiktig, gulaktig til brunoransje.

## Levevis
Som de aller fleste Danainae er disse sommerfuglene giftige, og signaliserer dette med et karakteristisk utseende.
Larvene lever på planter i søtvierfamilien.

## Utbredelse
Slekten er utbredt fra Mexico i nord til Bolivia i sør.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae
************** Underfamilien Danainae Boisduval, 1833
*************** Gruppen **[[Ithomiini]]** Doherty, 1891 – 370 arter, Sør- og Mellom-Amerika
**************** Gruppen Melinaenina
***************** Slekten *Olyras* Doubleday, 1847
****************** *[[Olyras crathis]]* Doubleday, 1847
****************** *[[Olyras insignis]]* Salvin, 1869
****************** *[[Olyras theon]]* Bates, 1866

## Kilder
* d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0
* Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 25.1. 2012.

## Eksterne lenker
* 
* Ithomiini på ''Tree of life''
* Bildegalleri over artene
Franklin L. Hagenbeck

**Franklin Lee Hagenbeck** (født 25. november 1949) er en offiser i United States Army som var sjef for United States Military Academy i West Point i New York. Han holdt denne stillingen fra juni 2006 til juli 2010. Før dette var han Deputy Chief of Staff for United States Army i Washington, D.C. 

## Biografi
Hagenbeck ble født i november 1949 i Marokko der faren hans arbeidet for United States Navy. Han gikk på videregående skole i Jacksonville, Florida, og i 1971 begynte han ved US Military Academy. Hagenbeck studerte ved Florida State University, der han tok en mastergrad i treningsfysiologi og var assisterende fotballtrener. Fra Long Island University har Hagenbeck en Master of Business Administration. Hans militære utdannelse omfatter US Army War College, Army Command og Infantry Officer Advanced Course. Hagenbeck var med i Operation Enduring Freedom og Operasjon Anaconda i Afghanistan. Han pensjonerte seg fra militæret i juli 2010.
Mothra (film)

***Mothra*** er en japansk film fra 1961 regissert av Ishirô Honda. Dette er den første filmen om det klassiske filmmonsteret Mothra.

## Handlingsreferat
En ekspedisjon til en fremmed øy bringer sivilisasjonen i kontakt med en primitiv innfødt kultur. Når en sensasjonell gründer forsøker å utnytte øyboerne, oppstår deres gamle guddom for å ta hevn. I farvannet utenfor Infant Island, et antatt ubebodd område som blir brukt til test av atomvåpen, blir Daini-Gen'you-Maru fanget og strandet etter en tyfon. Det blir deretter gjennomført en vitenskapelig ekspedisjon til Infant Island, ledet av kapitalisten Clark Nelson.

I løpet av ekspedisjonen er også spesialist Dr. Harada, lingvist og antropolog Shin'ichi Chūjō, og reporter Fukuda. Chūjō har studert forskjellige kulturer på øyer i området, og konstaterer at en av de viktigste hieroglyfer fra skriftspråket deres, en strålende kryssformet stjerne, oversettes som Mothra. På øya oppdager de enorm jungel av mutert flora, en flyktig innfødt stamme, og to unge kvinner som bare er tolv centimeter høye som redder Chujo fra å bli spist av en vampyr-aktig plante.

Fukuda kaller skapningene for «Shobijin» og ønsker at øya deres skal bli spart fra ytterligere atom-utprøving. De reiser deretter fra øya, men Nelson kommer imidlertid tilbake til øya med sine håndlangere for å bortføre kvinnene. De skyter også flere andre innfødte, som forsøkte å redde de innfødte kvinnene. Nelson tjener senere my penger på «Secret Fairies Show» i Tokyo med kvinnene som synger. Men de innfødte på øya ber til sin gud Mothra, et gigantisk egg, om hjelp. Fukuda, Hanamura og Chūjō kommuniserer med de unge kvinnene via telepati, og uttrykker overbevisning om at Mothra kommer til å hjelpe dem.

I mellomtiden har Fukudas avis anklaget Nelson for å ha holdt kvinnene mot deres vilje. Men Nelson nekter for dette, og planlegger å saksøke avisen. I mellomtiden klekker øya egg som avslører en gigantisk larve. Denne larven begynner snart å svømme gjennom Stillehavet i retning Japan. Mothra ankommer til slutt det japanske fastlandet, men blir ikke skadd av noen våpen som blir rettet mot det. Larven bygger til slutt en stor kokong i ruinene av Tokyo Tower. Nelson blir beordret til å løslate de unge kvinnene. Men han flykter, og Mothra gjenopptar umiddelbart jakten.

## Skuespillere
* Frankie Sakai som Zen'ichirō Fukuda.
* Kyōko Kagawa som Michi Hanamura
* Hiroshi Koizumi som Dr. Shinichi Chujo.
* Ken Uehara som Dr. Harada.
* Jerry Ito som Clark Nelson.
* Yumi Ito og Emi Ito som Shobijin-kvinnene.
* Takashi Shimura som Sadakatsu Amano.
* Masamitsu Tayama som Shinji Chujo
*  som en helikopter-pilot
* Akihiko Hirata som en doktor

## Eksterne lenker
*
Cotton Jenny

**«Cotton Jenny»** er en amerikansk sang, skrevet av Gordon Lightfoot. Han spilte den opprinnelig inn til sitt album, *[[Summer Side of Life]]* (Reprise 2037), fra 1971.

En versjon med den kanadiske countrystjernen Anne Murray ble utgitt i januar 1972 som den første singlen (Capitol 3260) fra hennes LP-plate, *Talk It Over in the Morning* (Capitol ST-821).

## Norsk versjon
T. Sæther har ksrevet en norsk tekst. Hans versjon bærer tittelen «».

### Innspilling
*Fryd & Gammen. Utgitt på CD-platen *[[Midt i trafikken]]* (GP GPCD&nbsp;191) i 1991.

## Listeplasseringer

## Referanser
Viking Melk

**Viking Melk** er et varemerke eid av Nestlé. Viking melk kommer som hermetisert, kondensert melk og pulvermelk. Melken har lang holdbarhet, normalt 8–12 år.

## Historie

Forsøk på å kondensere melk startet så tidlig som tidlig på 1800-tallet, da også keiser Napoleon fattet interesse for prosjektet for å skaffe franske soldater næringsrik mat. Det første vellykkede resultatet oppsto da man inndampet melk under vakuum ved et relativt lavt kokepunkt. Dette fjernet en del av melkens vanninnhold uten at det gikk ut over næringsverdi og kvalitet på melken. Produktet ble dermed mer transportvennlig samt hadde større holdbarhet.

De som arbeidet med sukret kondensert melk mente det burde være mulig å få til prosessen uten å tilsette sukker.

Doktor Olav Johan Olsen (senere Sopp) var spesielt ivrig i dette arbeidet, sammen med broren Arnold Bakke. Han produserte for første gang hermetisk usukret kondensert melk våren 1889. Dette var en verdensbegivenhet, da ingen hadde maktet å løse problemet tidligere. Sukret kondensert melk hadde vært på markedet siden 1850-årene.

I 1891 startet melkefabrikken Kapp den første produksjonen av kondensert usukret melk ut på markedet. De testet produktet både i tropiske og kalde områder og fikk veldig positive tilbakemeldinger. Produktet hadde god smak og hadde på samme tid lang holdbarhet.

Det norske navnet Viking Melk oppsto som følge av den utbredte nasjonalfølelsen på slutten av 1800-tallet. Fridtjof Nansen tok med seg Viking Melk til Nordpolen i 1893–1895.

## Referanser
Ragnar Hvidsten

**Ragnar Hvidsten** (født 3. desember 1926 i Sandar, død 21. september 2016 i Sandefjord) var en norsk fotballspiller som spilte i angrep for Sandefjord Ballklubb og Skeid på 1950-tallet. Han fikk også flere landskamper for  og var med i den norske troppen under Sommer-OL 1952.

## Landslagskarriere
Hvidsten fikk sin landslagsdebut for Norge i en vennskapskamp mot  i november 1950. Han fikk sitt første landslagsmål i sin fjerde landskamp mot  i mai 1951 og scoret sitt andre og siste mål mot  i juli samme år. Hvidsten ble tatt ut i den norske troppen til Sommer-OL 1952 i Finland sammen med blant andre klubbkameraten Thorbjørn Svenssen. Hans siste kamp av i alt 21 kamper med flagget på brystet kom under nordisk mesterskap mot  i september 1955.

## Se også
* Liste over norske landslagsspillere i fotball for herrer

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Ragnar Hvidsten på Eu-Football.info
John Lundstøl

**John Lundstøl** (1939–2025) var en norsk filosof og professor i psykisk helsearbeid. Han hadde delvis bakgrunn i filosofi og underviste blant annet i vitenskapsteori. Lundstøl var i sin tid involvert i studentopprøret ved filosofisk institutt og var en kjent positivismekritiker.

Han tok mastergraden (mag.art.) i filosofi i 1969 med avhandlingen *Det myndige menneske* som også ble utgitt som bok. Han var i perioden 1972–1988 ansatt i Hovedkomiteen for norsk forskning og Forskningspolitisk råd i sekretariatet for regjeringens rådgivende utvalg for forskning.
Han var også lektor ved Sosialhøgskolen, senere Høgskolen i Oslo 1988–2004 og var også knyttet til Høgskolen i Gjøvik 2004–2008. Fra 2008 til 2012 var han professor ved Universitetet i Agder.  

I tillegg til en omfattende forskningspolitisk og akademisk karriere, var han også aktiv i lokalpolitikken i Oslo for Arbeiderpartiet (Ap) og i nasjonale råd og utvalg for partiet. 

Lundstøl vokste opp på Eydehavn.

## Utgivelser (utvalg)
* 
* 
* 
*

## Referanser
Yi Sun-sin-brua

**Yi Sun-sin-brua** er ei hengebru i Sør-Korea, som ble ferdigstilt i mai 2012. Brua knytter sammen byene Yeosu og Gwangyang sørøst i provinsen Sør-Jeolla. Brospennet ble ferdiggjort 20. januar 2012, og brua blir 2260 meter lang, hvorav bruspennet blir 1545, noe som gjør den til verdens fjerde lengste og Koreas lengste hengebru, målt i lengde mellom brutårn.

Brua er oppkalt etter den koreanske admiralen Yi Sun-sin, best kjent for å ha tatt initiativ til bygging av verdens første jernbeslåtte krigsskip, de såkalte geobukseon eller skilpaddeskipene. Ved hjelp av disse ble angrep fra den japanske marinen slått tilbake.

Brudesignet er fra Yooshin corporation, mens konstruksjonen utføres av DAELIM Industrial Company. Konstruksjonsarbeidet startet i oktober 2007.
 
En bru med samme navn er konstruert i Sør-Gyeongsang.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  skyscrapercity.com
Damallsvenskan 2012

**[[Damallsvenskan]] 2012** var den 25. sesongen av Damallsvenskan, det høyeste serienivået for fotball for kvinner i Sverige. Sesongen varte fra april til oktober, med pause i anledning OL i London. 

LdB FC var regjerende mestre, og AIK (rykket ned i 2010-sesongen) og Vittsjö GIK (for første gang) var nyopprykkede lag.

Tyresö FF lå fem poeng bak LdB FC Malmö med to kamper igjen, men LdB spilte uavgjort og Tyresö vant. Dermed var det tre poengs avstand innen siste runde, som ble vunnet av Tyresö, som hadde bedre målforskjell og dermed vant serien.

Nedrykk ble det på Djurgårdens IF og AIK. AIK gikk dermed rett ned igjen, mens Djurgården rykket ned for første gang.

## Tabell

**K** = Kamper spilt; **V** = Kamper vunnet; **U** = Kamper endt uavgjort; **T** = Kamper tapt; **+** = Scorede mål; **-** = Innslupne mål; **MF** = Målforskjell; **P** = Poeng

* Lagene over den blå streken kvalifiserte til første runde i mesterligaen 2013/14 (kvalifisering for den nederste plassen). Lagene i rosa rykket ned. (N) markerer lag som rykket opp før sesongen, og (M) markerer forrige sesongs seriemester.

## Kilder
* Damallsvenskan 2012 - Eurosport
* Damallsvenskan 2012  - World Football
Oppad

**Oppad AS** var et norsk selskap som var leverandør av oppvekstadministrativ programvare. Selskapet, som ble etablert i 2004, var lokalisert i Kongsvinger og Oslo. Selskapets navn er en sammensetning av **opp**vekst og **ad**ministrasjon. Produktene har også navnet Oppad.

Oppad leverte to ulike generasjoner av løsninger, en webbasert og en Windows-basert. Det Windows-baserte systemet ble ikke produsert av Oppad, men av det finske selskapet Tieto, som er en leverandør av IKT-løsninger innenfor utdanning, helse- og omsorgssektoren i Norden. Det svenske systemet ble tilpasset norske forhold av Oppad for skoler, skolefritidsordning og barnehager, foruten også integrerte løsninger med andre systemer for kommunal sektor.. Den nyeeste generasjonen Oppad var egenprodusert webbasert programvare bygget på en Raven-database. Det er i bruk for skolesektoren i norske kommuner.

I 2011 etablerte Oppad et samarbeid med det egyptiske selskapet ITWorx om å levere en læringsplattform. Denne skulle hete CLG og ville bli utviklet av ITWorx, men oversatt og tilpasset for norsk skole av Oppad.

Da Oppad gikk konkurs ble konkursboet kjøpt opp av Tieto.

## Referanser
Pucarani

**Pucarani** er en landsby i departementet La Paz i Bolivia. Landsbyen er administrativt senter for kommunen Pucarani.

## Kilder
* Instituto Nacional de Estadística de Bolivia
Ivar Jørstad

**Ivar Jørstad** (født 14. juli 1887 på Hitra, død 8. juni 1967) var en norsk botaniker, kjent som den første statsmykolog med ansvar for mugg og sopp.

Etter cand.real. 1919 studerte han i Madison, ved University of Wisconsin til en Master of Science 1920 og ble samme året (1920) tilsatt som bestyrer ved  Statens plantevern sin biologiske avdeling i Kristiania (Statens Plantevern  lå jo ved Norges landbrukshøgskole på Ås). Han ble også statsmykolog, et verv han beholdt til 1957. Underveis mottok han en dr.philos. i 1936 fra Den Kgl. Veterinær og Landbohøgskolen i København.

I 1957 ble statsmykologvervet overtatt av Håkon Røed som i sin tid ble veiledet av Jørstad. 

Jørstad ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull i 1958.

Han var sønn av sogneprest Nils Kristian Jørstad (1851–1940).

## Premier
* Det Norske Videnskaps-Akademi innvalgt 1936
* Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning 1953 «for hans mykologiske arbeider».

## Utgivelser
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Referanser
Triennale di Milano

**Triennale di Milano** er et designmuseum og arena for en internasjonal kunst- og arkitekturutstilling, blant annet med vekt på møbeldesign.

## Norske deltakere
* 1960 – Torbjørn Afdal
* 2023 – Eline Fjeld

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fredrik A. Kayser

**Fredrik A. Kayser** (født 1924 i Bergen, død 19. august 1968) var en norsk møbeldesigner og interiørarkitekt. Han ble uteksaminert ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole under andre verdenskrig. Han var ansatt hos Rastad & Relling i Oslo fra 1952 til 1956, og etablerte deretter egen praksis hvor han i all hovedsak drev med møbeldesign.

Kayser var tydelig inspirert av samtidens danske møbelkunst, og hans møbler har et klassisk snitt, men er funksjonelle og moderne.
Han er spesielt kjent for sitt arbeid med lamineringsteknikk og mange av hans møbler har hatt stor suksess.

## Produsenter av hans møbler er blant annet
* Vatne Lenestolfabrikk

## Referanser


## Eksterne lenker
* LK Hjelle
* please sit
Statens plantevern

**Statens plantevern** (etablert 1891, nedlagt 1995) var en enhet under Landbruksdepartementet som skulle bidra til god planteproduksjon og sikkerhet for videre avlinger.  Den samarbeidet nært med statens forskingsstasjoner i landbruket, som det fans 14 av, spredt på ulike klimasoner. De to enhetene ble slått sammen til det nye Planteforsk i 1995, som i 2006 ble en del av Bioforsk.

Den første tilknyttede var leder for zoologisk laboratorium ved Det Kongelige Frederiks Universitet, nemlig Wilhelm Maribo Schøyen som i 1891 ble landbruksentomolog, spesialist på entomologi (skadedyr).  Han ble fast statsentomolog i 1894.  Fra 1894 overtok han den organiserte innsamling av plantemateriale som  Jørgen Brunchorst ved Bergens Museum hadde fått i gang. Schøyen virket fram til 1912 da hans sønn Thor Hiorth Schøyen overtok som statsentomolog.  Emil Korsmo ble tilsatt som konsulent i ugras i 1913, og i et nyopprettet professorat i ugrasbiologi ved Norges landbrukshøgskole på Ås i 1920. Han gikk av for aldersgrensa i 1933. Som den første statsmykolog, ekspert på soppsjukdommer, ble Ivar Jørstad tilsatt i 1920 med ansvar for plantesjukdommer.

Enheten ble organisert som institusjon i 1941, da man opprettet Statens plantepatologiske institutt med statsentomolog Thor Hiorth Schøyen som leder for zoologisk avdeling, og statsmykolog Jørstad som leder for mykologisk avdeling. Etter at Korsmo hadde gått av for aldersgrensa i 1933, ble det av økonomiske årsaker et tomrom fram til 1948. Da ble en ny avdeling innen ugrasbiologi opprettet, og Torstein Vidme tilsatt som leder med tittelen ugrasbiolog. Navnet på enheten ble i 1946 endret til Statens plantevern og Hiorth Schøyen ble forfremmet til leder for alle tre avdelingene.  Han sluttet i 1955, og Jac. Fjelddalen overtok. I 1968 ble stilingen omgjort til administrerende direktør, og i 1976 skilt fra avdeling skadedyr. Trygve Rygg ble da tilsatt som leder for denne avdelingen.

Jack. Fjelddalen sin funksjonstid var slutt i 1987. Kåre Årsvoll overtok deretter direktørstillingen. Jørstad sluttet som leder av botanisk avdeling  i 1957, og ble etterfulgt av Håkon Røed fra 1963 til 1987, og deretter Leif Sundheim.Torstein Vidme sluttet i stillingen som leder av ugrasavdelingen i 1974, etterfulgt av Arne Bylterud fram til 1988, da Haldor Fykse overtok. Trygve Rygg sin ledertid ved avdeling skadedyr var ute i 1991, og Trond Hofsvang fortsatte.

Da Statens plantevern i 1958 ble flyttet fra Tøyen til det nybygde Fellesbygget ved Norges landbrukshøgskole på Ås, var dette sammen med fem andre statlige institusjoner:

*Statens frøkontroll,
*Mikro-biologisk institutt ved Norges landbrukshøgskole, 
*Skogforsøksvesenet, Avdeling for skader på skog
*Statens viltundersøkelser 
*Fersk-vannsfisket, den praktisk vitenskapelig delen.

## Referanser
Kallurdalstunnelen

**Kallurdalstunnelen** er en veitunnel med ett løp i Agdenes kommune i Trøndelag.

5. oktober 2009 ble de forelagt planer om å oppjustere kjørehøyden til 4,2 m.

## Referanser


## Se også
*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge
Strømøya

**Strømøya** (eller bare **Strømøy**) er ei øy i Frøya kommune i Trøndelag. Øya er en del av Stølan krets. Den er knyttet til resten av kommunen med fylkesvei 431 og fylkesvei 438.
Vestfold Venstre

**Vestfold Venstre** er partiet Venstres fylkesorganisasjon i Vestfold. Vestfold Venstre ledes av Karin Synnøve Frøyd og Kåre Pettersen er gruppeleder i fylkestinget og varaordfører for Vestfold fylkeskommune. Carl-Erik Grimstad representerer Venstre på Stortinget.

## Historikk
Vestfold Venstre ble stiftet 21. juni 1883 under navnet "Jarlsberg og Laurvigs Amts Venstreforening". 40 utsendte fra fylkets landdistrikter møtte frem etter invitasjon fra Hof og Botne Samtaleforeninger, i den hensikt "at oprette en Venstreforening for Jarlsberg og Laurvigs Amt samt av vedtage Love for denne". Foreningens formål var å verne den lovbestemte borgelige frihet samt støtte den "frisindede Politik og at fremme politisk og anden Oplysning". Tillitsmenn (én for hver 25 medlemmer) fra samtalelagene innen fylket utgjorde foreningens representantskap. Tillitsmennene skulle velge foreningens styre som bestod av 5 medlemmer. Styret skulle selv konstituere seg. Hvert medlem som sluttet seg til foreningen måtte betale en kontingent på 50 øre. Det var også mulig å bli medlem uten å være tilsluttet et samtalelag. Det første "foreløpige" styret bestod av O. Storm fra Horten (formann), S. Aarrestad fra Sande, M. Odberg fra Brunlanes og L. Hystad fra Botne. I januar 1884 bestod Jarlsberg og Laurvigs Amts Venstreforening av 12 samtalelag med tilsammen 974 medlemmer. Fra starten av var foreningen tilsluttet Norges Venstreforening, og hadde følgelig styremedlemmer representert der.

## Valg i Vestfold

## Referanser


## Kilder

*
Octavia Spencer

**Octavia L. Spencer** (født 1970) er en amerikansk skuespiller. Hun er kjent for rollen som Constance Grady i den amerikanske TV-serien *[[Ugly Betty]]*, og for rollen som Minny, den frittalende hushjelpen i filmen *[[Barnepiken]]*. For sistnevnte rolle ble hun tildelt en Golden Globe og en Oscar for beste kvinnelige birolle. Hun ble nominert til en Screen Actors Guild Award og en Golden Globe for rolleskildringen i *[[Hidden Figures]]* i 2016.

## Filmografi (utvalg)
* 2000 – *[[Big momma]]*
* 2004 – *[[Win a Date with Tad Hamilton]]*
* 2005 – *[[Coach Carter]]*
* 2006 – *[[Pulse (film)|Pulse]]*
* 2007 – *[[The Nines]]*
* 2011 – *[[Niceville]]*
* 2011 – *[[Barnepiken]]*
* 2013 – *[[Paradise (film)|Paradise]]*
* 2013 – *[[Snowpiercer]]*
* 2013–2015 – *[[Mom (TV-serie)|Mom]]* (TV-serie)
* 2014 – *[[Black or White]]*
* 2014 – *[[Get On Up]]*
* 2015 – *[[Insurgent (film)|Insurgent]]*
* 2016 – **
* 2016 – *[[Hidden Figures]]*
* 2017 – *[[The Shape of Water]]*
* 2017 – *[[Gifted]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Peter Fredrik Holst

**Peter Fredrik Holst** (født 23. desember 1861 i Trondheim, død 5. januar 1935) var en prisbelønt norsk indremedisiner, ekspert på hjertesykdommer.

Etter cand.med. 1888 forsket han på leprabasillen hos Armauer Hansen og Daniel Cornelius Danielssen i Bergen et par år, studerte bakteriologi i Berlin 1890 før han i 1892 fikk fast jobb ved patologisk avdeling på Rikshospitalet der han virket under Hjalmar Heiberg og Emanuel Winge. Etter sin  dr.med. i 1894 som omhandlet en dødelig infisert (Salmonella Typhimurium) kalvestek ved Gaustad sykehus i 1891, ble han forfremmet til overlege og fra 1902 til 1932 var han professor. Holst forsket blant annet på Adams-Stokes syndrom.

Holst var Henrik Ibsens lege etter at Christian Sontum døde 28. august 1902. Men forholdet mellom Holst og Ibsen var kjølig, og varte bare frem til mai 1903.

Han var bror av Freia-direktør Johan Throne Holst (1868–1946), og far til medisinprofessor Johan Holst (1892–1953).

## Verv og premier
* Videnskabs-Selskabet i Christiania innvalgt  1901
* Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning 1923  «for hans arbeider over hjertesygdommene»
* æresmedlem i Det norske medicinske Selskab fra 1934.

## Referanser
Hans Christian Geelmuyden

**Hans Christian Geelmuyden** (1861–1945) var en prisbelønt norsk medisiner, ekspert på stoffskifte.

Han var amanuensis ved Fysiologisk institutt ved Det Kongelige Frederiks Universitet 1889–1931. Han mottok dr.med. den 18. mars 1897 på avhandlingen *Om aceton som stofvexelprodukt. Experimentelfysiologiske studier*, som nobelprisvinner Feodor Lynen mente var første gang noen påviste at ketonemi i diabetes kom av en økt oksidering av fett. Han var altså spesialist på diabetes og publiserte meget i blant andre *Ergebnisse der Physiologie*.

Han ble i 1891 gift med Helga Johanne Scheel (1871–1951). Deres sønn Knut Bernhard Geelmuyden (1893–1978) ble gift i 1918 med Unni Wiers-Jenssen (1895–1957), søster av Johan Henrik Wiers-Jenssen.

## Priser
* Den Skjelderupske medaille 1885
* Det Norske Videnskaps-Akademi innvalgt
* Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning 1924
* St. Olavs Orden

## Utgivelser
* 
* 

## Referanser
O. Johansen & Sønner

**O. Johansen & Sønner AS** er en trevarefabrikk som ble grunnlagt 14. mai 1911 i Sørumsgata 66, Lillestrøm, og som i 2016 er en del av fagkjeden «Snekker'n». I 2015 hadde bedriften en omsetning på 30 mill.

Driften har utviklet seg fra produksjon av kommoder og reoler, til å omfatte også for eksempel produksjon av langrenn- og hoppski til landslagseliten frem til 1940-tallet da den tyske okkupasjonsmakten ønsket å kjøpe slike. Bedriften endret da produksjonen til et variert varespekter som blant annet innholdt togseter for NSB og kjøkkeninnredninger for private hjem. 

Gründerens sønner Odd og Rolf overtok driften på 1950-tallet, og utvidet produksjonen til å omfatte dører, vinduer, trapper og garasjeporter. Den neste endringen kom tidlig på 1980-tallet da egenproduksjonen ble trappet ned, mens salgslokaler med utstilling og lager på 250m² ble bygd, og fokus ble endret til å satse mer på salg fra anerkjente merkevarer av kjøkken, bad, garderobe, dører og vinduer osv.

Neste generasjon overtok bedriften i 1989, og Odds Johansens sønn Ove er eier og daglig leder av bedriften i 2016. Etter de første seks årene under hans ledelse ble bedriften en del av fagkjeden «Snekker'n» som fortrinnsvis omsetter dører og vinduer. Bedriftens lokaler har blitt utvidet til å omfatte et salgslokale på 300m² der dører, vinduer, kjøkken, hvitevarer, garderobe, gulv og garasjeporter med tilbehør vises. Videre har den en egen håndverksavdeling med 4 montører/snekkere, i tillegg til et nært samarbeid med andre håndverkere.

## Eksterne lenker
* Bedriftens hjemmesider
Springfield (Missouri)

**Springfield** er den tredje største byen i den amerikanske delstaten Missouri og fylkessetet i Greene County. Ifølge folketellingen 2010 er det 159&nbsp;498 innbyggere, en økning av 5,2% siden folketellingen 2000. Stor-Springfield, innbyggere 436&nbsp;712, omfatter fylkene Christian, Dallas, Greene, Polk og Webster. Springfields klengenavn er «Queen City of the Ozarks» («Dronningbyen av Ozark») og er kjent som fødestedet til Route 66.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tom Hulce

**Thomas Edward «Tom» Hulce** (født 6. desember 1953) er en amerikansk skuespiller og teaterprodusent. Som skuespiller er han kjent for sitt portrett av Wolfgang Amadeus Mozart i filmen *[[Amadeus (film)|Amadeus]]* og hans rolle som «Pinto» i *[[Deltagjengen]]*. Ekstra utmerkelser som skuespiller inkluderer totalt fire Golden Globe nomineringer, en Emmy Award og Tony Award nominasjon. Hulce pensjonert seg som skuespiller på midten av 1990-tallet for å fokusere på regi og produksjon av teateroppsetninger. I 2007 vant han en Tony Award som hovedprodusenten av Broadwaymusikalen *[[Spring Awakening]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker

* 
* 
*
Michael Paulsen

**Hjalmar Michael Paulsen** (født 1. mars 1899 i Horten, død 18. oktober 1968 samme sted) var en norsk fotballspiller som spilte midtbane (ving) for Ørn-Horten og Sportsklubben Brann. Han fikk også flere landskamper for  og var med i den norske troppen i Sommer-OL 1920.

## Spillerkarriere
Paulsen debuterte for Ørn-Horten som 16-åring i 1915, og året etter deltok han i cupfinalen i Norgesmesterskapet 1916, hvor klubben tapte 0–2 for Frigg. Han deltok også i cupfinalen i Norgesmesterskapet 1920, hvor han scoret kampens eneste mål. I 1922 hadde han et kortere opphold hos Sportsklubben Brann, som en del av et praksisopphold hos Hansa bryggeri i forbindelse med hans studium ved Skandinavisk Bryggerihøjskole i København. 

Etter å ha returnert til København samme år falt han om på gaten og ble påvist hjernesvulst. Han returnerte deretter til Horten hvor han ble operert, og spilte for Ørn-Horten frem til 1924, da han la opp som aktiv fotballspiller i en alder av 26 år. I mellomtiden rakk han å bli norgesmester én gang, samt kretsmester i 1922, 1924 og 1925. Etter at han la opp arbeidet han i en administrativ stilling ved Horten sykehus frem til han pensjonerte seg i 1967.

## Landslagskarriere
Paulsen fikk sin landslagsdebut for Norge i en vennskapskamp mot  i juni 1919. Han fikk sitt første landslagsmål da han ble matchvinner i sin 12. landskamp mot  i mai 1921. Paulsen ble tatt ut i den norske troppen til Sommer-OL 1920 i Belgia, hvor han spilte i Norges tre kamper mot henholdsvis Storbritannia, Tsjekkoslovakia og Italia. Hans siste landskamp, av i alt 20 kamper med flagget på brystet, kom i en vennskapskamp mot  i juni 1924.

## Meritter
;Ørn-Horten
* **[[NM i fotball for herrer]]** (1): 1920

## Se også
* Liste over norske landslagsspillere i fotball for herrer

## Eksterne lenker
*
Mordheim (spill)

**Mordheim** er et miniatyrspill produsert av Games Workshop (GW). Det er et såkalt *skirmish*-spill plassert i Warhammeruniverset. Det spilles med *warbands* på 15-20 modeller på hver side i et ødelagt urbant landskap – byen Mordheim. Spillet ble hovedsakelig skrevet og utviklet av den tidligere GW-ansatte Tuomas Pirinen. Spillet utspiller seg i imperiebyen Mordheim i provinsen *Ostermark*. I året 1999, 500 år før "samtiden" i Warhammeruniverset, ble byen rammet av en komet som brakte med seg såkalt *Wyrd*-stein. Imperiet var i borgerkrig, og *Wyrd*-steinen ble med sine magiske egenskaper ettersøkt både av de tre framste pretenderne til keisertronen, og av andre aktører som enten ville nyttiggøre seg dens egenskaper eller hindre andre i å gjøre det. 

I tillegg til å være et typisk *skirmish*-spill, har Mordheim også sitt eget kampanjesystem. Det innkorporerer rollespillelementer, hvor deltakerne i et *warband* får erfaring og kan kjøpe utstyr etterhvert som kampanjen skrider fram. Spillet ble oppdatert med flere mulige *warbands* og alternative settinger publisert i tidsskriftet *Town Cryer*, publisert samlet som *Mordheim Annual: 2002*. Etter at GW sluttet å støtte spillet, har spillfans fortsatt å publisere alternative settinger, kampanjesystemer og *warbands*. Best kjent blant disse er *Border Town Burning*. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisielle Mordheimsider med nedlastbare regler m.m.
*  The Mordheimer's Information Centre: Det største fanbaserte nettstedet.
* Tom's Boring Mordheim Forum: Det største nettsamfunnet.
* Border Town Burning: Fanprodusert ekspansjon for spillet.
* Coreheim: Et fanprodusert regelsett for spillet med et stort billedgalleri.
Steinmetz

**Steinmetz** kan vise til:
* Jacobus Latomus &ndash; Jacobus Latomus *(Masson, Steinmetz)*
* Karl Friedrich von Steinmetz
* Klement Steinmetz

* 1681 Steinmetz
Carl Jenkinson

**Carl Daniel Jenkinson** (født 1992) er en engelsk-finsk fotballspiller som fra den 30. juni 2022 er klubbløs.

Den 31. juli 2014 gikk Jenkinson på en låneavtale til  ut 2014/2015-sesongen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Spillerprofil hos Arsenal
Craig Eastmond

**Craig Leon Eastmond** (født 9. desember 1990 i Battersea i London) er en engelsk fotballspiller som spiller for Sutton United. Eastmond spiller både defensiv midtbane og høyre back. Han kom fra Millwall til Arsenals ungdomslag i 2002 og ble en del av A-stallen i 2009. I 2010&ndash;2011 var han utlånt til Millwall.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Hamarøytindan

**Hamarøytindan** er en sammenhengende  rekke med  fjell og topper som strekker seg over 13 kilometer langs vestkysten av halvøya Hamarøya i Hamarøy kommune i Nordland, 

Fjellrekken  begynner ved den lille osen Leira sør for Fikke ved Buvåg og strekker seg sørover til Utåkervika ved Økssundet nord for Skutvik, og består av 19 fjell i tillegg til andre topper og høyder. Det høyeste er Vågsfjellet (948 moh.) 4,2 kilometer nord for Skutvik,  mens det kjente og karakteristiske Hamarøyskaftet (512 moh.) ligger midt i rekken omtrent 5,3 km sørvest for grenden Hamsund.

Fjellene er bygd opp av den vulkanske bergarten syenitt som tilhører Lofot-eruptivene som også blant annet finnes i store deler av  Lofoten og Vesterålen.  Det noe ville preget skyldes at fjellene er gravd ut av botnbreer.

## Hamarøytindans fjell og topper med høyde over 300 meter
Listen inneholder en oversikt over fjell, topper og høydedrag avmerket og navngitt i Statens kartverks Norgesglasset. For forklaring, se under listen.

### Forklaring og merknader til listen
*moh. = Toppens høyde over havet. Det er ikke tatt hensyn til primær- og sekundærfaktor.
*Rang = Rangering etter høyde fra høyest til lavest blant de oppførte toppene.
*Nr. = Toppenes plassering i forhold til hverandre: fra det nordvestligste (01) og sørøstover. Fjellene markert med en (V) i denne kolonnen, er fjell som ligger i skjul VEST for Hamarøyskaftet.

*Merknad til Vassengfjellet: Kartkilder med høydepåskrift er ikke funnet. Høyden er beregnet ved å telle koter som har en ekvidistanse på 20 meter. Siste kote lå på 700 moh., og toppen kan altså være mellom 700-720 moh.

## Se også
*Gasskatjåhkkå – Hamarøys høyeste fjell.
*Liste over Norges høyeste fjell.
*Fjell i Nordland – En liste over de 25 høyeste fjellene i Nordland.

## Kilder
*Statens kartverks Norgeskart for høydedata.
*Det store norske leksikons artikkel om Hamarøytindan
Wilhelm Kuhweide

**Wilhelm Kuhweide** (født 6. januar 1943 i Berlin) er en tidligere tysk seiler. Han deltok under Sommer-OL 1964 i Tokyo hvor han tok gull i Finnjolle. Under Sommer-OL 1972 i München tok han bronse i starklassen med Karsten Meyer.

## OL-medaljer
* 1964  Tokyo  **Gull** i finnjolle  Tyskland
* 1972  München  Bronse i starbåt  Vest-Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Giuseppe Abbagnale

**Giuseppe Abbagnale** (født 24. mai 1959) er en italiensk roer og olympisk mester.

Abbagnale fikk gullmedalje i Toer med styrmann sammen med Giuseppe di Capua (styrmann) og hans yngre bror Carmine under Sommer-OL 1984 i Los Angeles, og igjen under Sommer-OL 1988 i Seoul. Latet vant sølvmedaljer under Sommer-OL 1992 i Barcelona bak et annet brødrepar, Greg og Jonny Searle.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marnie McBean

**Marnie Elizabeth McBean** (født 28. januar 1968 i Vancouver i Britisk Columbia) er en canadisk olympisk mester i roing.

McBean har deltatt i de olympiske leker to ganger. Under Sommer-OL 1992 i Barcelona deltok hun i roing i toer uten styrmann og åtter og ble olympisk mester i begge grener. Under Sommer-OL 1996 i Atlanta deltok hun i roing i dobbeltsculler og dobbeltfirer hvor hun igjen ble olympisk mester i den første grenen og fikk bronse i den andre.

McBean har også vunnet gull i singelsculler under De panamerikanske lekene 1999 i Winnipeg.

I 2013 ble McBean utnevnt til offiser av Order of Canada.

## Referanser


## Eksterne lenker
*