open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gasherbrum

**Gasherbrum** er en gruppe fjell i Baltoro Muztagh-kjeden i Karakorum i det nordlige Pakistan. Gasherbrum-gruppen ligger i den nordøstlige enden av Baltoro-breen, og består av fem topper, tre av dem er over 8000 meter høye.

Gasherbrum er blitt hevdet å bety «skinnende vegg» på det lokale balti-språket, antakeligvis med henvisning til den dominerende vestveggen på Gasherbrum IV. Imidlertid kommer navnet fra «rgasha» (vakker) + «brum» (fjell) på balti, altså «vakkert fjell». 

Gasherbrum-fjellene ligger svært utilgjengelig til, og er de eneste toppene over 8000-meter som ikke er synlige fra noe bebodd sted. I 1856 ble fjellene sett av ingeniører fra den britiske «Great Trigonometric Survey of India». De kunne rapportere å ha oppdaget en gruppe svært høye fjell fra over 200 kilometers avstand. Fem av toppene ble navngitt etter nummer i forhold til rekkefølgen de ble sett i, som Karakorams første, andre, tredje fjell osv, forkortet til K1, K2, K3 osv. K1 er i dag kjent som Masherbrum, mens K3, K4 og K5 er hhv. Broad Peak, Gasherbrum II og Gasherbrum I. Bare K2 har beholdt sitt navn fra denne kartleggingen.

## Kilder
*
Jeannie Longo

**Jeannie Longo** (født 31. oktober 1958) er en fransk syklist. Hun har vunnet olympisk gull og er blitt verdensmester flere ganger.

Hun debuterte i som profesjonell i 1981, og står bokført med nærmere 600 seire. I 2015, i en alder av 56 år, deltok hun i sitt 36. franske mesterskap.
 
Hun konkurrerer både i landeveissykling og banesykling. Noen av hennes største meritter inkluderer:
* Landeveisritt i OL: sølv i 1992, gull i 1996 
* Temporitt i OL: sølv i 1996, bronse i 2000 
* Verdensmester i landeveisritt: 1985, 1986, 1987, 1989 og 1995 
* Verdensmester i temporitt: 1995, 1996, 1997, 2001
* Verdensmesterskapet i banesykling: 10 medaljer
* 58 franske mesterskap i perioden 1979-2011

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Jeannie Longos nettsider
* Le Palmarès de Jeannie Longo
Sondre Norheim (skiløper)

**Sondre Ouversen Norheim** (født 10. juni 1825 i Morgedal i Telemark, død 9. mars 1897 i USA) regnes som den store pioneren innen moderne skisport. Han var en mester i å kjøre telemark, og var delaktig i å utvikle nytt utstyr, for eksempel  skibindinger rundt hælen. Dermed kunne man svinge og hoppe uten å risikere at skiene falt av. Han konstruerte også ski med innsvingte sider, telemarksskien. Sondre Norheim ble betraktet som en skiløper uten sidestykke, og han behersket både vanlig langrenn, hopp og telemark.

## Fra Kviteseid til Nord-Dakota
Sondre Norheim var husmann og tømmermann på Norheim i Kviteseid. I 1884 emigrerte Norheim med familien til USA. Etter noen år i Minnesota flyttet de til den lille byen Denbigh i Nord-Dakota, der Sondre Norheim tilbrakte resten av livet.

## Minnesmerker og hedersbevisninger

### Sondre Norheims ærespris
I årene 1968–1971 ble det utdelt en ærespris i Sondre Norheims navn. Prismottagerne var som følger:
* 1968 : Harald Grønningen og Ole Ellefsæter
* 1969 : Bjørn Wirkola
* 1970 : Odd Martinsen
* 1971 : Ingolf Mork

### Statue og utstilling i Morgedal
I Morgedal er Norheim hedret ved Norsk skieventyr i Morgedal, og det er reist en statue av ham der.

### Statue i Minot, USA
I byen Minot i Nord-Dakota er det reist en statue til minne om Sondre Norheim. Monumentet ble delfinansiert av Minots norske vennskapsby Skien, og avduket under Norsk Høstfest i 1987.

### TV-program
Det ble laget en dokumentarfilm om Sondre Norheim i 1969, den heter *Sondre Norheim fra Morgedal* og ble sendt i to deler på NRK første gang i 1971.

### Gatenavn
Sondre Norheim er hedret med gatenavn i flere norske kommuner:

* I Skien finnes Sondre Norheims veg
* På Kongsberg finnes Sondre Norheims vei
* I Stavanger finnes Sondre Norheims gate
* I Oslo (Montebello) finnes Sondrevegen, Nordheimbakken og Morgedalsvegen.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* Biografi
Bixente Lizarazu

**Bixente Lizarazu** (født 9. desember 1969 i Saint-Jean-de-Luz) er en tidligere fransk fotballspiller. Han spilte sist som venstreback på Bayern München og det franske landslaget. Han kunngjorde at han sluttet som fotballspiller 30. april 2006, fire dager etter Zinedine Zidane. Han gikk høsten 2007 ut og kunngjorde at han satset på å delta i Vinter-OL 2010 i grenen skeleton.

Baskeren Lizarazu har 95 landskamper for , og han var med på laget som vant VM i 1998 og EM i 2000. Med Bayern München har han vært med på å vinne Mesterligaen, og har vunnet Bundesliga fire ganger.

Lizarazu har tidligere spilt for FC Girondins de Bordeaux og Athletic Bilbao, der han var den første ikke-spanske spilleren siden andre verdenskrig.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*
Grüß Gott

***Grüß Gott*** er en hilsen, sjeldnere også en avskjedshilsen, som brukes i det overtyske språkområdet, særlig i katolske land. Hilsenen ble ivrig fremmet av den katolske geistlighet i det 19. århundre, og har lenge vært den vanligste form for hilsen i Syd-Tyskland, Østerrike og Sveits.

Den tilsvarende avskjedshilsenen er «behüt dich Gott» som i dagligtale blir forkortet til «b'hütich», er svært vanlig i Sydbayern og Østerrike.

## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20040907084124/http://www.hf.uio.no/german/Uebungen/UebT100/Literatur_kultur/Kultur/Bilder/begr-verab.html
Dominique Chainier

**Dominique Chainier et Fils** er et konjakkhus. 

De har ca. 37 hektar med vinmarker, i Cognacs to beste områder; Grande Champagne og Petite Champagne, og kjøper ikke inn fra andre vinprodusenter. 

## Historie
Familien Chainier har drevet med konjakk i generasjoner. De har imidlertid ikke vært veldig kjent. I 1982 tok Dominique over huset etter sin far, sammen med sin sønn Jean Charles og videreutviklet foretaket. Han utvidet vinmarkene (da han tok over eide de kun vinmarker i Petite Champagne), og økte også kvaliteten på konjakken. Dette, sammen med økt omtale gjorde at konjakkhuset økte omsetningen betydelig. 

På deres vinmarker i Grande Champagne brukes kun druetypen Ugni Blanc, mens på deres vinmarker i Petite Champagne brukes mest Ugni Blanc, men også noe Colombard, som er en vanskelig druetype å dyrke. Til deres produksjon av Pineau des Charentes brukes i tillegg Merlot og Cabernet. 

De lagrer konjakken sin adskillig lenger enn loven (BNIC) krever, og er svært forsiktig med tilsetningsstoffer.

## Utvalg
### Konjakk
* Carte Blanche
* Petite Champagne VS
* Petite Champagne VSOP – 10 års fatlagring, men de har også flere andre kvaliteter for salg. Finnes på Vinmonopolet pr juni 2005. 
* Petite Champagne Vieille Réserve – Ca. 17 års fatlagring
* Petite Champagne Très Vieille Réserve – 15 – 25 års fatlagring
* Grande Champagne Réserve de Change 

I tillegg har de begynt med rene årgangskonjakker, noe ikke mange konjakkhus tilbyr, på grunn av det svært strenge regelverket knyttet til produksjon, lagring og dokumentasjon av årgangskonjakk. Disse er imidlertid ikke for salg ennå (2005).

### Pineau de Charentes
* Pineau de Charentes Blanc – ¼ konjakk (1 år gammel) og ¾ fruktjuice, 70% Ugni Blanc og 30% Colombard
* Pineau de Charentes Blanc Vieux – ¼ konjakk (5 år gammel) og ¾ fruktjuice, 100% Ugni Blanc
* Pineau de Charentes Rosé – ¼ konjakk (1 år gammel) og ¾ fruktjuice, 100% Merlot
Stelling Minnis

**Stelling Minnis** er en landsby og verdslig sogn i distriktet Shepway i grevskapet Kent, England. Den ligger mellom Folkestone og Canterbury, 13 km sør for Canterbury, og til øst for veien B2068, Stone Street, den gamle romerske veien, som tar trafikken mellom byene Lympne og Canterbury. Ifølge folketellingen i 2011 har landsbyen 578 innbyggere.

Landsbyen har en gammel vindmølle som er tilgjengelig for publikum i sommermånedene. Det holdes et årlig marked rett utenfor landsbyen.

## Etymologi
Stelling var en landsby fra Stelling minnis. En *minnis* var et felles beiteområde i middelalderen som var ryddet fra skogfylte skråninger på de høye åsene i Kents gresskledde landområder. Ordet *minnis* er antatt å være avledet fra det angelsaksiske *(ge)maennes* som betyr «felles beiteland». Det har blitt foreslått at disse områdene, som var karakteristiske for de høyere områdene av Kent Downs, utgjorde store områder av felles, ikke inngjerdet og udyrket gressland, det som på norsk kalles for en allmenning. På 1600-tallet ble de fleste av disse fellesområdene tatt fra småbøndene av godsherrer og innlemmet i herregårdenes landeiendommer. Loven som tillot dette tok de fleste *minnies* i Kent, men vanlige folk beholdt tilgangen til Stelling Minnis, og landsbyen som vokste fram fikk sitt navn fra dette området.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Stelling Minnis Parish Council
Giacomo Simonetta

**Giacomo Simoneta ** (født 1475 i Milano, død 1. november 1539 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.

Han var biskop av Pesaro 1528&ndash;1535, og deretter av Perugia 1535&ndash;1538 og av 1536&ndash;1537 (fratrådte til fordel for sin nevø Ludovico Simoneta) og deretter Sutri og Nepi 1538&ndash;1539.

Pave Klemens VII overdro til ham den oppgave han opprinnelig hadde gitt til Paolo Capizzuchi (som ikke lenger var i Roma) om å granske kong Henrik VIII av Englands ekteskapssak. Simoneta kom til den konklusjon at ekteskapet ikke kunne erklæres ugyldig.

Han ble utnevnt til kardinal i mars 1535 av pave Paul III under hans andre konsistorium. Han var en ivrig forkjemper for kirkelig reform, og satt i 1535 en kommisjon for dette formål (de øvrige medlemmer var kardinalene Giovanni Piccolomini, Lorenzo Campeggio, Girolamo Ghinucci, Gasparo Contarini, Alessandro Cesarini og Rodolfo Pio de Carpi). Deretter satt han i en kardinalskommisjon som i 1538 arbeidet konkret med planer om et reformkonsil (de øvrige medlemmene var   Giovanni Domenico de Cupis, Lorenzo Campeggio, Girolamo Ghinucci, Gasparo Contarini, Gian Pietro Carafa, Giacomo Sadoleto, Alessandro Cesarini og Reginald Pole).

Han meglet mellom Firenze og  Siena i disputten om kontrollen over Montepulciano, og lyktes i å la dem enes om en løsning.

Han var onkel til kardinal Ludovico Simoneta (kreert 1561).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Espedalen

:*Må ikke forveksles med [[Espedal]]*

**Espedalen** er en dal i kommunene Gausdal og Sør-Fron i Innlandet fylke. Det ligger i Vestre Gausdal, helt øverst i dalføret langs elva Jøra. I dalen er det flere hoteller og et betydelig antall hytter.

Gruvedrift var viktig sysselsetning i Espedalen to perioder: på 1600-tallet etter kobber og på 1800-tallet etter nikkel. Gamle gruveinnganger kan sees flere steder i dalen. I nordenden av det 13 km lange Espedalsvannet finnes rester etter smelteverk og bosetning fra gruvetiden.

Gamle fangstgraver kan også sees ved nordenden av Espedalsvannet. 

I Espedalen finnes Norges største samling av store jettegryter – Helvete.

## Historie
Det første bruket i dalen het Maribua og ble kjøpt av en kvinne ved navn Mari i begynnelsen av 1700-tallet. På den tiden var dalen eid av forsvaret, men i rundt 1770 ble hele dalen kjøpt av en kvinne ved navn Anne Olsdatter Espedalen (kalt Dale-enka) for 60 daler. Ved tiden rundt kjøpet fantes det 5 bruk – Dalen, Dalbakken, Strand, Megrund og Maribu. Maribu var det eneste bruket som ikke var med på kjøpet. Dale-enka hadde 3 døtre som fikk hvert sitt bruk (Dalen, Dalbakken og Megrund)

## Referanser
Ptolemaios VII Neos Filopator

**Ptolemaios VII Neos Filopator** (gresk: Πτολεμαῖος Νέος Φιλοπάτωρ; født ca. 152 f.Kr. – død 130 f.Kr.) var sønn av Ptolemaios VI Filometor og Kleopatra II av det ptolemeiske kongedømme i Egypt, og var i navnet samkonge for en kort tid. Hans styre er kontroversielt, og det er mulig at han ikke styrte i det hele tatt, men gitt kongelig verdighet posthumt.

Selv hans identitet er uklar. I henhold til en konstruksjon var han en sønn av Ptolemaios VI Filometor og Kleopatra II, og styrte kortvarig sammen med sin far i 145 f.Kr., og for en kort tid etter det igjen, og ble til sist myrdet av sin onkel Ptolemaios VIII Fyskon i 130 f.Kr. som deretter etterfulgte ham. 

Alternativt har en del historikere identifisert Ptolemaios Neos Filopator med Ptolemaios Memfites, en sønn av Ptolemaios VIII Fyskon og Kleopatra II (hun var faktisk gift med begge brødrene sine i tur). Også denne sønnen ble myrdet av Fyskon, da en gang rundt 132/131 f.Kr. etter at Kleopatra II hadde forsøkt å avsette Fyskon og utrope sin sønn til konge. Andre historikere har pekt på en rekke mindre medregenter som alle het Ptolemaios i henhold til tradisjonen for ptolemeerdynastiet. Christopher Bennetts oppslagsverk *Egyptian Royal Genealogy* («Kongelig egyptisk genealogi») har gitt detaljer for den faglige debatten om denne figurens identitet og har forslått at navnet «Neos Filopator» var et kultnavn for Ptolemaios Memfites, den siden så skjebnesvangre sønnen til Ptolemaios VIII Fyskon.

I henhold til senere tradisjon har nummereringen av disse ptolemeere, også for Ptolemaios Neos Filopator, blitt holdt intakt. Tidvis har nummereringen blitt reversert og Ptolemaios VIII Fyskon er blitt nummerert som Ptolemaios VII med en guttekonge &ndash; den ene sannsynligvis kalt for Ptolemaios Memfites, &ndash; blitt nummerert Ptolemaios VIII. I en del eldre kilder har Ptolemaios VII Neos Filopator blitt utelatt fullstendig. Det minsket da nummereringen på alle senere ptolemeere inntil Ptolemaios XV Cæsarion som da er Ptolemaios XIV. Epitetene er uansett endret, hvilket bidrar til å holde dem fra hverandre.

## Referanser


## Eksterne lenker
* * «Ptolemy VII Neos Philopator», oppslag i historisk kildebok av Mahlon H. Smith
M20 (motorvei)

**M20** er en motorvei i England, mellom London og Folkestone i Kent.

## Historie

Den første seksjonen av M20 åpnet i 1960 som omkjøringsvei forbi Maidstone. Seksjonen utgjør strekningen mellom kryss 5 og 8. Den het først A20 (M), mens den gamle A20 gjennom Maidstone fikk navnet A2020. Da veien ble strukket vestover mot London i 1970-årene fikk den navnet M20, og A2020 ble igjen A20. 

Strekningen fra Ashford til Folkestone, fra kryss 9 til 13, ble anlagt tidlig i 1980-årene, og i 1981 var det meste av veien slik den er i dag på plass. Unntaktet er den ca. 23 km lange strekningen mellom kryss 8 og 9, hvor man måtte benytte A20. Dette hullet ble kjent lokalt som «The Missing Link», og det skulle ta ytterligere ti år før det ble oppgradert. Dette skjedde da vedtaket om å bygge Kanaltunnelen var klart, slik at man skulle kunne kjøre direkte fra London til tunnelterminalen. 

Tidlig i 1990-årene ble strekningen omkring Maidstone og alle kryss opprustet for å takle den store trafikkmengden på den travle veien. Det eneste serviceområdet langs veien, det vil si et sted med bensinstasjon, overnattingsmulighet og andre tjenester, ligger ved kryss 8 utenfor Maidstone. 

## Rute

Veien starter ved krysset mellom M25 og A20 rett øst for Swanley. Den går mot sørøst, forbi Maidstone og Ashford, mot Folkestone. Terminalen for Kanaltunnelen er knyttet til M20 ved to kryss, nr. 11a og 12. Det er også mulig å ta av til f.eks. Medwaybyene, Canterbury og Tonbridge.

*Kryss 1 – Dartfordtunnelen (M25); Brands Hatch (A20); Swanley (B2173)
*Kryss 2 – Paddock Wood, Wrotham (A20) Gravesend (A227)
*Kryss 3 – Gatwick (M23), Southampton (M3), Heathrow (M4), M26, M25
*Kryss 4 – West Malling, Rochester, Tonbridge (A228)
*Kryss 5 – Maidstone (vest), Aylesford (A20)
*Kryss 6 – Maidstone (sentrum), Chatham (A229)
*Kryss 7 – Maidstone, Sittingbourne, Sheerness (A249)
*Kryss 8 – Maidstone (øst), Lenham (A20)
*Kryss 9 – Ashford (vest) (A20); Faversham (A251); Canterbury, Tenterden (A28)
*Kryss 10 – Ashford (øst) (A292), Brenzett (A2070)
*Kryss 11 – Canterbury B2068; Hythe (A261); Hastings (A259)
*Kryss 11a – Kanaltunnelen
*Kryss 12 – Cheriton, Kanaltunnelen (A20)
*Kryss 13 – Folkestone (A20), Folkestone havn (A259)

M20 ender ved kryss 13, mens A20 fortsetter med motorveistandard helt frem til Dover.
Bogstad

Bogstad er et område nordvest i Oslo. Området er bestående av all bebyggelse og natur vest for Sørkedalsveien, og nord for Griniveien. Området ligger både i Bydel Vestre Aker og i Marka. Det omfatter Bogstad gård (som det har fått navnet sitt fra) og Bogstad golfbane, som tilhører Oslo Golfklubb. 

Det grenser til Nordmarka i nord, Voksen skog og Voksen i øst, Røa i sør, og Fossum i Bærum i vest på andre sida av Lysakerelva.

Bogstad gård har også gitt navn til:

* Bogstad Camping (utskilt fra *Voksen* gård).
* Barneskolen Bogstad skole (på Røa).

Etymologisk bakgrunn for navnet er stedet med bøketrær, fra dansk *bøg*, eller *bog*.

## Eksterne lenker
* Bogstad gård
* Oslo Golfklubbs bane på Bogstad
*
Frapin

**Pierre Frapin et Cie** er et konjakkhus. Deres konjakk heter **Frapin**.

De har ca. 3.500 dekar vinmarker i konjakkområdets beste område; Grande Champagne. Med dette er de områdets største eier av vinmarker. Hovedgården deres kalles «Château Fontpinot».

## Historie
Familien Frapin har vært etablert i konjakkregionen siden 1270. Vingården har stadig vokst, og den ’’Pierre Frapin’’ som levde på 1800-tallet (det har vært mange Pierre Frapin i denne familien) var den første som begynte å eksportere varene deres. Han var også borgermester i byen *Segonzac* i over 20 år. Allerede den gang utmerket huset seg med svært god kvalitet, med gullmedalje fra verdensutstillingen i Paris både i 1889 og 1898. Frankrikes president Félix Faure skrøt i 1898 av Frapins vinmarker, og framholdt disse som Grande Champagnes beste!

Det har vært en del feider i familien Frapin de siste årene. Huset eies i dag (2005) av Geneviève Cointreau, datter av André Jean Renaud, som er av Frapin-familien, og som tidligere var direktør i Remy Martin. Hun er gift med Max Cointreau, som var adm.dir i likørfirmaet *Cointreau*. Han var også stor aksjonær i Remy Martin, som han nesten greide å få aksjemajoriteten i, men mislyktes så vidt. Max Cointreau skiftet derfor fokuset sitt over på Frapins konjakker. Han har drevet med konjakk siden 1942, så han har verdifull erfaring å tilføre familien. Han jobber også tett sammen husets kjellermester, Olivier Paultes.

Da André Renaud døde, arvet Geneviève 49% av aksjene i Remy Martin, som tidligere hadde kjøpt en del konjakk fra Frapin. Alt i alt ble det så mye familiekrangel at disse to konjakkhusene ikke har noe kontakt i dag.

Frapin har i dag et godt ry på seg. De lager konjakk kun fra egne vinmarker, og starter lagringsprosessen ved å la konjakken ligge 2 år i nye eikefat. De bruker hovedsakelig eik fra Limousin, på grunn av de tanninene og aromaene denne gir. De mener eik fra Tronçais gir en for nøytral aroma. Bruken av nye fat gjør at konjakken får et markant eikepreg. De benytter hovedsakelig Ugni Blanc druer, men har også beplantet ca. 5% av vinmarkene sine med Folle Blanche. Disse brukes imidlertid lite, og er i ferd med å fases ut, siden den er så lite motstandsdyktig mot sykdommer.

De bruker et annet konjakkhus, Château Paulet til tapping på flaske.

## Utvalg
* VS Luxe 
* VSOP *(Grande Champagne VSOP)* – gjennomsnittlig 8 års fatlagring
* Château Fontpinot *(Très Vieille Réserve du Château Fontpinod Grande Champagne)* – 15-20 års fatlagring
* VIP XO *(VIP XO Grande Champagne)*
* Extra *(Extra Réserve Patrimoniale Pierre Frapin)*
* Baccarat Rabelais – en blanding av svært gamle konjakker, noe fra før vinlusangrepet på 1870-tallet.
* Frapin 1979 – en ren årgangskonjakk, lansert i 2004. 25 års fatlagring. 
* Frapin 1983
* Vintage 1888 – et begrenset parti med konjakk fra 1888 og tidligere, hentet fra «Le Paradis», 1.888 eksemplarer lagt ut for salg

## Eksterne lenker
* 
* Frapin Cognac: Bottles, History & Current Situation
Christine Nöstlinger

**Christine Nöstlinger** (1936–2018) var en østerriksk barnebokforfatter. Hun skrev både for barn og ungdom, og mottok flere priser. Hun er kjent for de mange lettlestbøkene om *Frans*.

Hun studerte kunst ved Universität für angewandte Kunst Wien og arbeidet noen år som grafiker før hun  debuterte i 1970 med *Die feuerrote Friederike*. Forfatterskapet omfatter mer enn 100 bøker, både om samfunnsspørsmål og psykologiske skildringer.

## Priser og utmerkelser

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Averøykameratene

**Idrettslaget Averøykameratene** (stiftet i 1951) er en fotballklubb som holder til på Averøya på Nordmøre. 

Klubben er plassert i 4. divisjon fotball for herrer og spiller sine hjemmekamper på Bruhagen stadion. Nasjonalt er Averøykameratene mest kjent for å ha fostret opp Magne Hoseth. Averøykameratene har også spilt flere år  i 2.divisjon.

## Tabell (2026)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*https://www.fotball.no/fotballdata/turnering/hjem/?fiksId=187130
Viti Levu

**Viti Levu** er den største øya i Fiji. Den er omtrent 170 kilometer lang og har et areal på 10&nbsp;429 km². Fijis høyeste fjelltopp Tomanivi (1&nbsp;324 moh.) ligger på øya. Blant stillehavsøyene er det bare Ny-Caledonia og Hawaii som er større enn Viti Levu.

Fijis hovedstad Suva ligger på sørøst på øya. Andre viktige byer er Ba, Lautoka, Nadi, Nausori, Rakiraki og Sigatoka. På Viti Levu bor nesten tre fjerdedeler av Fijis innbyggere (ca. 600&nbsp;000).

Viti Levus frodige elvedaler er basis for landets tettest befolkede områder. På den vestlige og nordlige kysten er det utstrakt dyrking av sukkerrør. Gullgruver, kvegfarmer, lett industri og turisme utgjør de viktigste næringene. Øya er også senter for fly- og skipskommunikasjonene med resten av stillehavsområdet.

Viti Levu har utviklet seg gjennom en lang og kompleks hendelseskjede. Gjennom flere perioder lå den nåværende landmassen under havet. Det har også vært perioder da øya var dekket av tykke lag med lava og vulkansk aske. Øya har blitt formet av jordskjelv og vulkansk aktivitet, og fremstår nå som en kupert, symmetrisk formet øy delt av en nord/sør-gående fjellkjede.

Øya ligger i et belte med vedvarende passatvinder, det leder til at den østlige delen av øya får mer regn og vind enn den vestlige, som er solfylt og noe tørrere. Overgangen mellom den våte og tørre sonen er brå, og kan tydelig sees fra lufta. Generelt er den østlige delen dekket av tett, grønn vegetasjon, mens den vestlige er lys gulgrønn, gul eller brun – avhengig av årstiden.

Bilde:Vitilevu topo.jpg|Topografisk kart over Viti Levu
Bilde:Navala Village - Nausori Highlands - Fiji.jpg|Landsbyen Navala, Nausori Highlands
Bilde:SigatokaRiver.jpg|Sigatoka River
Bilde:(it will take your breath away) (7186528882).jpg|Landskap i den østlige delen av Viti Levu

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Vanua Levu

**Vanua Levu** er den nest største øya på Fiji. Den var tidligere kjent som *Sandalwood Island*. Øya ligger ca. 70 kilometer nord for Fijis største øy, Viti Levu. Øya er omtrent 5500 kvadratkilometer stor.

Det bor rundt 130&nbsp;000 personer på øya, de fleste bosatt i byene Labasa og Savusavu. Øyas hovednæring er produksjon av sukkerrør.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pierre Bérégovoy

**Pierre Eugène Bérégovoy** (født 23. desember 1925 i Déville-lès-Rouen i Seine-Inférieure, død 1. mai 1993 i Nevers) var en fransk sosialdemokratisk politiker. Han var Frankrikes statsminister under president Mitterrand fra 2. april 1992 til 29. mars 1993.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Bérégovoy stammet på farssiden fra en ukrainsk familie (Береговой) som under den russiske borgerkrig hadde emigrert fra Russland til Frankrike. Moren var fransk.

Etter folkeskoleavslutning i 1937 begynte han på gymnaset, men sluttet da faren ble syk, tok i stedet teknisk fagutdannelse og gikk ut i 1941 med et *brevet élémentaire industriel*, et yrkesfagbevis (*certificat d'aptitude professionnelle*) som montør og for industridesign.

### Yrkeskarriere
I 1942 bestod han opptaksprøven ved det statlige jernbaneselskap SNCF. I 1944 deltok han i frigjøringen av de ytre deler av Rouen. I 1949 ble han engasjert for å ha kontakten med fagforeningene av Christian Pineau, som var minister for offentlige arbeider og transportvesenet i regjeringen Queuille. I 1950 ble han teknisk ansvarlig ved Gaz de France (GdF) i Rouen. Han ble i 1960 med samme oppdrag flyttet til  Paris. Han fortsatte å inneha stillinger i GdF frem til 1978, da han sluttet som stedfortredende direktør.

### Politikken
I 1944 ble han med i Section française de l’Internationale ouvrière (SFIO og grunnla fagforeningsavdelingen av Force Ouvrière. I 1949 overtok han ledelsen av den sosialistisk pregede ukeavisen *La République de Normandie*. Etter at han trådte ut av SFIO i 1958, var han med på å grunnlegge Parti socialiste unifié (PSU), og fra 1960 ble han som medarbeider av Pierre Mendès France ansvarlig for sosiale spørsmål. I 1967 trådte han ut av også dette partiet. Deretter var han med i politiske klubber under ledelse av Alain Savary. 

I 1969 trådte han inn i de nygrunnlagte sosialistiske parti under partiets årsmøte i Alfortville. I 1971 deltok han ved partiets årsmøte i Épinay, der det ble utarbeidet et felles partiprogram. Han støttet i 1974 François Mitterrand i presidentvalgkampen. Mitterrand tapte med knapp margin mot Giscard d’Estaing. I 1977 ledet Bérégovoy forhandlingene med Det franske kommunistiske parti om et felles regjeringsprogram.

### I regjeringen
Bérégovoy ble stabssjef under president François Mitterrand da han tiltrådte i 1981. Han var sosialminister 1982-1984 og deretter finansminister 1984-1986 i statsminister Laurent Fabius regjering. Han ledet Mitterrands kampanje i presidentvalget i 1988 og ble igjen finansminister 1988-1992. Da Édith Cresson ble tvunget til å fratre som statsminister etter sosialistpartiets dårlige resultater i de lokal- og regionalvalget i 1992 ble Pierre Bérégovoy utnevnt til hennes etterfølger. Bérégovoy klarte imidlertid ikke å snu opinionen, og måtte ikke lenge etter avgå etter 1993 års parlamentsvalg da sosialistpartiet gjorde sitt dårligste valg siden 1960-tallet.    

Den 1. mai 1993 ble Bérégovoy funnet skutt ved Loires bredd i Nevers, hans hjemsted i Bourgogne, der han også var borgermester. Politiet bedømte det som et selvmord.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Fijis historie

Det er antatt gjennom arkeologiske funn av keramikk at Fijiøyene først ble koloniserte rundt 1500 år fvt. av polynesiske eller melanesiske sjøfarere som senere er kalt lapita-folket.

## 1600–1820

### Europeisk samhandling
Den første kjente europeer som besøkte Fiji var nederlenderen Abel Tasman i 1643. I 1789 ble øyene kartlagt av briten William Bligh, da seilte gjennom øygruppen etter å ha blitt avsatt fra HMAV «Bounty». En stund ble øyene kalt *Bligh Islands* etter ham.

De første europeere som bosatte seg på Fiji var skipbrudne seilere og rømlinger fra australske fangekolonier. I 1804 ble sandeltre oppdaget på Vanua Levu, og flere handelsskip og kristne misjonærer kom innom øyene. 

I 1822 bosatte en amerikansk eventyrer seg på østkysten av øya Ovalau, på stedet som senere ble til havnebyen Levuka. Levuka var hovedstaden til Fiji fra 1874 (da øyene ble annektert av Storbritannia) til 1882, etterfulgt av Suva.

## 1820&ndash;1874

### Stammekriger
På 1820-tallet førte den økende mengden misjonærer på Fiji til borgerkrig mellom de innfødte stammene. Med våpen fra den svenske leiesoldaten Charlie Savage, slo Ratu Tanoa, en krigsherre fra øya Bau, den mye større Burebasaga-stammen og underla seg store deler av vestlige Fiji. Hans etterfølger, Seru Epenisa Cakobau, stadfestet den bauiske herredømmet utover 1850- og 1860-tallet. Han kalte seg *[[Tui Viti]]*, eller *Kongen av Fiji*. Han møtte motstand fra lokale høvdinger og den tonganske prinsen Enele Ma'afu som hadde bosatt seg på øya Lakeba i øygruppen Lau i 1848. Ma'afu tok med seg misjonærer fra Tonga og metodistkirken var den første kirken som fikk fotfeste på Fiji. De fleste høvdingene i vest så på Ma'afu og misjonærene som en trussel og nektet derfor å konvertere og la dem bosette seg i landsbyene.

## Referanser
Édith Cresson

**Édith Cresson** (født 27. januar 1934 som **Édith Campion** i Boulogne-Billancourt, nær Paris) er en fransk sosialistisk politiker. 

Hun var statsminister fra mai 1991 til april 1992, den første kvinne i dette vervet. Hun var kommissær i Santer-kommisjonen; hennes favorisering ved ansettelse i EU-systemet førte til at kommisjonen måtte gå av. 

Cresson ble innvalgt i Europaparlamentet i 1979. I 1981 ble hun medlem av den franske regjeringen som land- og skogbruksminister. I 1983 ble hun handels- og turistminister. Under president Mitterrand var hun statsminister mellom 1991 og 1992. Hun var EU-kommissær for forskning, vitenskap og teknologi mellom 1995 og 1999.

Cresson var velkjent for høylytte og ofte kontroversielle utsagn. Hun beskrev homoseksualitet som et hovedsakelig «angelsaksisk problem» som hadde liten relevans i Frankrike. Hennes sterke kritikk mot japanske handelsskikker fikk henne også til å bruke skarp retorikk og blant annet sammenligne japanere med maur.

Cresson er gift og har to døtre.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Lincoln

**Lincoln** kan vise til en rekke steder, personer og andre ting:

## Steder i Samveldet
*Lincoln (England) &ndash; en by i England
*Lincoln (Ontario) &ndash; en by i Canada
*Lincoln (New Zealand) &ndash; en by på New Zealand

## Steder i USA

* Lincoln (Alabama) 
* Lincoln (Arkansas)
* Lincoln (California)
* Lincoln (Delaware)
* Lincoln (Illinois) 
* Lincoln (Iowa)
* Lincoln (Maine) 
* Lincoln (Massachusetts) 
* Lincoln (Michigan) 
* Lincoln (Missouri) 
* Lincoln (Montana)
* Lincoln (Nebraska)
* Lincoln (New Hampshire) 
* Lincoln (New York) 
* Lincoln (Nord-Dakota)
* Lincoln (Pennsylvania)
* Lincoln (Rhode Island)
* Lincoln (Vermont)
* Lincoln (Virginia)
* Lincoln (Wisconsin)
* Lincoln Center (Kansas)
* Lincoln City (Oregon)
* Lincoln Heights (Ohio)
* Lincoln Township (Michigan)
* Lincoln Township (Minnesota) 
* Lincoln Township (Pennsylvania) 
* Lincoln Village (Ohio)
* Flere parker kalt Lincoln Park
* Flere fylker kalt Lincoln County

## Personer

*Abraham Lincoln &ndash; USAs 16. president
*Blanche Lincoln &ndash; amerikansk senator fra Arkansas
*Lincoln &ndash; artistnavnet til den brasilianske fotballspilleren Cássio de Souza Soares
*Lincoln (fornavn), et engelsk mannsnavn 

## Utdanningsinstitusjoner
*Flere universiteter kalt Lincoln University
*Lincoln College (Oxford)

## Annet

*Lincoln (bil) &ndash; et bilmerke
*Lincoln City FC, en engelsk fotballklubb
*Lincoln-laboratoriet &ndash; på Massachusetts Institute of Technology
*Lincoln Highway
*Lincoln (sau) &ndash; en sauerase
*Lincoln (delstat) &ndash; en foreslått delstat bestående av deler av Idaho og Washington
*Lincoln Records &ndash; et plateselskap
**Lincoln* &ndash; slang for en amerikansk fem-dollarseddel, som har bilde av president Lincoln
*Lincolnkatedralen
*Lincoln slott
*Lincoln (film) – en film fra 2012 med Daniel Day-Lewis, regissert av Steven Spielberg
Michel Debré

**Michel Debré** (født 15. januar 1912, død 2. august 1996) var en fransk gaullistisk politiker. Han var justisminister fra 1958–1959, statsminister fra 1959–1962, økonomiminister fra 1966–1968, og forsvarsminister fra 1968–1973.

Han hadde ansvaret for utarbeidelsen av Frankrikes nye konstitusjon i 1958, og var den første statsminister under den femte republikken.

Debré var med i Union pour la Nouvelle République (UNR) fra starten i 1958. I 1976 grunnla han, sammen med Jacques Chirac, partiet Rassemblement pour la République (RPR).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Édouard Balladur

**Édouard Balladur** (født 2. mai 1929 i Izmir i Tyrkia) er en fransk konservativ politiker. Han var Frankrikes statsminister fra 1993 til 1995. 

## Biografi
Balladur er av armensk herkomst.

Balladur var finansminister i Jaques Chiracs regjering 1986–1988. Han var Frankrikes statsminister mellom den 29. mars 1993 og den 10. mai 1995. I presidentvalget 1995 konkurrerte han med Chirac om å være høyresidens kandidat, men kom på tredjeplass i den første valgomgangen bak sosialisten Lionel Jospin og Jacques Chirac. 

Balladur støttet opprettelsen av høyrepartiet UMP 2002.

## Referanser


## Litteratur
* Claire Chazal: *Édouard Balladur*. Paris: Flammarion, 1993. ISBN 2-08-066759-9
Ennio Filonardi

**Ennio Filonardi** (1466–1549) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Veroli 1503&ndash;1538 og av Ancona fra 1503. Han var også nuntius i Sveits, og prefekt for Engelsborgen, og engasjerte seg for gjenopprettelsen av Sveitsergarden.

Han ble utnevnt til kardinal av pave Paul III ved konsistoriet desember 1536.

Han var i slekt med den senere kardinal Filippo Filonardi (kreert 1611).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Juan Cervantes

**Juan Cervantes** (født ca. 1380, død 25. november 1453) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkediakon i  Sevilla.

Han ble utnevnt til kardinal i mai 1426 av pave Martin V, med *[[San Pietro in Vincoli]]* som tittelkirke.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Raimond Mairose

**Raimond Mairose ** (død 21. oktober 1427) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Castres i Frankrike. 

Han ble utnevnt til kardinal i mai 1426 av pave Martin V.

## Referanser
Letizia av Spania

**Letizia av Spania** (født 15. september 1972 i Oviedo) er dronning av Spania gjennom ekteskapet med kong Felipe VI. 

## Biografi
Hun ble født som Letizia Ortiz Rocasolano, og er den eldste av de tre døtrene til Jesús Ortiz Álvarez og Paloma Rocasolano, som nå er skilt. 

Hun studerte kommunikasjon ved et universitet i Madrid, og tok deretter mastergrad i audiovisuell journalistikk. Hun tilbrakte noe tid i Mexico, hvor hun jobbet i avisen *Siglo XXI*. Senere arbeidet hun som journalist i dagsavisen *La nueva España*, i ABC, nyhetsbyrået EFE, samt i fjernsynskanalene Bloomberg, CNN Plus og TVE.

I 1999 giftet hun seg borgerlig med Alonso Guerrero y Pérez, som var hennes tidligere litteraturlærer. De ble skilt i 2000.

Ortiz møtte kronprins Felipe første gang i september 2002 hos felles venner, og forlovet seg 1. november 2003. Paret ble viet 22. mai 2004 i Almudenakatedralen i Madrid. Vielsen ble godkjent av den romersk-katolske kirke ettersom hennes første ekteskap var inngått borgerlig. Som følge av bryllupet fikk Letizia tittelen *fyrstinne av Asturias*.

Letizia fikk sitt første barn, datteren Leonor, den 31. oktober 2005. Datter nummer to, Sofia, ble født i 2007.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Spanias kongehus (spansk, engelsk, katalansk, baskisk, galisisk, valensiansk)
Haug prestegjeld

**Norderhov prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Ringerike prosti i Tunsberg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet kirkesogn nordøst i Ringerike kommune i Buskerud fylke, og hovedkirken var Haug kirke.

Haug prestegjeld og dets sogn er nå en del av Ringerike kirkelige fellesråd underlagt Ringerike prosti.

## Historikk

*Haugs kirkja í Vangsbygð* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Kirken antas bygget på 1200-tallet, og av kildene kan man lese at det var egen prest der i 1361. Haug sogn og kirke omtales flere ganger i dokumenter fra middelalderen, og fra 1153 og til reformasjonen lå både Haug og Norderhov under Hamar bispedømme.

Etter reformasjonen ble de lagt inn under Norderhov prestegjeld, som da samtidig ble lagt inn under Oslo bispedømme.

Ved kgl.res. av 25. mars 1983 ble Norderhov delt og Haug sogn opprettet som eget sognekall, gjeldende fra 1. januar 1984.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

## Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
* Haug menighet
** Haug kirke (hovedkirke/sognekirke)
*** Ringkollkapellet
* Ullerål menighet
** Ullerål kirke (sognekirke)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Soknet på kirken.no
Hønefoss prestegjeld

**Hønefoss prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Ringerike prosti i Tunsberg bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Hønefoss by i Buskerud fylke, og hovedkirken var Hønefoss gamle kirke. Hønefoss prestegjeld og dets sogn er nå en del av Ringerike kirkelige fellesråd underlagt Ringerike prosti.

## Historikk

Da Hønefoss fikk byprivilegier i 1852 sognet den til Norderhov sogn og prestegjeld, med kirken beliggende ca 4 km syd for byen. Det ble raskt fremsatt planer om at byen skulle få sin egen kirke, og Hønefoss gamle kirke stod ferdig i 1862.

Hønefoss forble anneks til Norderhov kirke, inntil kgl.res. av 30. mai 1913 bestemte delingen av Norderhov og opprettelsen av eget *Hønefoss prestegjeld*, gjeldende fra 1. juli 1913. Hønefoss kirke tok over etter Norderhov kirke som fast prostesete for Ringerike prosti i 1990, og kirken er sognekirke i Hønefoss sogn.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

## Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
* Hønefoss

## Referanser





## Eksterne lenker
* Prestegjeld og sogn i Buskerud
* Hønefoss menighet
Saxhorn

**Saxhorn** er en musikkinstrumentfamilie blant messinginstrumentene. Det er oppkalt etter Adolphe Sax, som ga det dagens form. Han gjorde krav på status som oppfinner av instrumentet, men dette ble debattert heftig blant hans samtidige instrumentmakere. Saxhornene ble utviklet i 1830-årene, og patentert i Paris i 1845. I 1850-årene eksperimenterte Sax videre, og det skal ha blitt laget saxhorn i over ti forskjellige størrelser. En tid brukte amerikanske militærkorps såkalte *over-skuldra-saxhorn* som hadde klokkestykke som pekte bakover, slik at de militære som marsjerte lenger bak skulle høre musikken godt.

Saxhornet har konisk boring, videre enn valthorn men ikke så vid som tuba eller eufonium. De små saxhornene har 3 ventiler, mens de større har 3-5. I dag er kun althornet og baryton, eller tenorhorn, vanlig. Det hersker uenighet om hvorvidt flygelhorn kan regnes til saxhornene eller ikke.

## Saxhornfamilien
Det ble opprinnelig laget saxhorn i 7 størrelser, stemt i vekselvis Ess og B, som saksofonene.

### De sju vanligste
* Sopraninosaxhorn(i Ess), eller pikkolosaxhorn
* Sopransaxhorn(i B)
* Altsaxhorn(i Ess), eller althorn
* Tenorsaxhorn(i B), eller baryton eller tenorhorn
* Bassaxhorn(i f), samme toneleie som tenorsaxhorn
* Lavt bassaxhorn(i Ess)
* Kontrabassaxhorn(i B)

### Sjeldnere
* Subkontrabassaxhorn(i Ess)
* Subkontrabassaxhorn(i B)

## Referanser
Giuliano Cesarini den eldre

**Giuliano Cesarini** (den eldre) (født 1398 i Roma, død 10. november 1444 i Varna i dagens Bulgaria) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var auditor ved Den romerske rota.

Han ble utnevnt *[[in pectore]]* til kardinal i mai 1426 av pave Martin V, og publisert i november 1430.

Cesarini ble sendt som pavelig legat til Ungarn (1443) for å fremme et nasjonalt korstog mot tyrkerne for å komme Konstantinopel til unnsetning. Han var imot den fredsavtalen som kong Ladislaus av Ungarn og Polen hadde undertegnet i Szegedin med Sultan Amurath III, og fikk kongen til å bryte avtalen og gå til angrep. Det var en ulykkelig utvikling, og førte til den kristne hærs katastrofale nederlag ved Varna, der kardinal Giuliano Cesarini selv falt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Prospero Colonna den eldre

**Prospero Colonna** (død 24. mars 1463) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var apostolisk notar.

Han ble utnevnt *[[in pectore]]* til kardinal i mai 1426 av sin onkel, pave Martin V, og publisert i november 1430.

Prospero ble innblandet i et opprør mot pave Eugenius IV, og ble dømt til livsvarig eksil. Pave Nikolas V tok ham i nåde og gjeninnsatte ham. Han var høyt verdsatt av humanistene.

Ved konklavet 1458 avla han den avgjørende stemmen for Piccolomini, og sa de berømte ordene «Jeg stemmer også for kardinalen fra Siena, og gjør ham til pave».

## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Jean de la Rochetaillée

** Jean de la Rochetaillée ** (død 24. mars 1437) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Paris, erkebiskop av Rouen og latinsk patriark av Konstantinopel.

Han ble utnevnt til kardinal i mai 1426 av pave Martin V, med *[[San Lorenzo in Lucina]]* som tittelkirke.

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Hugues de Lusignan

**Hugues de Lusignan** (født 1380/1385, død senest august 1442) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var bror til den frankiske kongen av korsfarerkongedømmet Kypros og Jerusalem, og erkebiskop av Nikosia på Kypros.

Han ble utnevnt til kardinal i mai 1426 av pave Martin V, med *[[San Clemente]]* som tittelkirke.

Han var i 1439 en av kardinalene som valgte motpaven Felix V, noe som gjorde at pave Eugenius IV den 11. april 1440 avskjediget ham fra kardinalskollegiet. 
## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Ballista

**Ballista** eller **ballist** er et kraftig skytevåpen som ligner en gigantisk armbrøst til å skyte tunge piler, stein eller tilsvarende prosjektiler. Navnet er (latin, fra gresk *ballist&#275;s*, fra *ballein* «å kaste». I motsettning til armbrøster lagres kraften ikke i buen, men i to torsjonsfjærer av tau.

## Historikk
Ballistaen ble utviklet i antikkens Hellas, fra tidligere kastemaskiner bestående av en stor bue og en skrallemekanisme. Første gang en med sikkerhet vet at ballistaer ble brukt, var i Siracusa i Italia rundt 400 f.Kr.

Romerne videreutviklet den greske ballistaen og laget større maskiner som også kunne skyte store steiner. Ballistaen i middelalderen skjøt bolter, og er antatt å ha inspirert den europeiske armbrøsten, selv om den kinesiske armbrøsten fra det 5.århundret også kan ha vært en faktor i utviklingen av disse våpnene og de boltkastende ballistaene.

En ballistas arm er av tre, hver støttet ved å bli spent inn mot midten av et stort rep. Repene (en per arm) er fjørene i ballistaen. Repene er lagt av dyresener. Når buearmene er spent bakover, strekker de repene. Skruer trekker buestrengen bakover.

Ballistaen var et svært presist våpen, men hadde begrenset rekkevidde eller prosjektil med lav vekt. Boltene eller de forholdsvis små steinene hadde ikke samme fart og tyngde som steinene til onagere, trebucheter eller katapulter, disse kunne være så tunge som 90-135 kg. Mens en onager ofte ble brukt mot festningsverker for å bryte ned murer, ble ballistaene i større grad brukt mot mindre og bevegelige mål, og ofte mot fiendens soldater. Et skjelett fra Maiden Castle i England har en ballistabolt sittende i ryggraden. Ballistaer ble også montert på skip.

Den presise formen til ballistaene var en triumf av antikk ingeniørkunst og matematikk. De overlevende manualene gir oss nøyaktige mål og kalkulasjoner for bygging av ballistaer av hvilken som helst størrelse.

## Referanser


## Se også
* Armbrøst
* katapult
Kominform

**Kominform** avløste komintern i 1947. Kominform var et tiltak for å få kontroll over kommunistpartiene i Øst-Europa. 

Communist Information Bureau var det første forumet for kommunistpartier og arbeiderpartier over hele verden etter den andre verdenskrigen. Den tok utgangspunkt i realitetene som oppstod etter krigen med etablering av Østblokken under sovjetisk herredømme. Det var Sovjetunionen som dominerte Kominform helt fra begynnelsen med konferansen i september 1947. Josef Stalin innkalte til konferansen som skulle avgjøre om østblokken skulle svare ja eller nei til Marshall-hjelpen fra USA. Hovedsetet for Kominform ble lagt til Beograd i Jugoslavia. Etter Titos brudd med organisasjonen i 1948 ble hovedsetet flyttet til București i Romania. Hensikten med Kominform var å koordinere østblokkens politikk under ledelse av Sovjetunionen. Kominform ble oppløst i 1956 som resultat av av-Staliniseringen.
Arnold Palmer Invitational

**[[Arnold Palmer]] Invitational** er en golfturnering på PGA-touren som arrangeres på Bay Hill Club and Lodge, en privat golfklubb i Orlando i Florida som var eid av Arnold Palmer til hans død i 2016.

Turneringen ble stiftet i 1966 som **Florida Citrus** og spilt på Rio Pinar Country Club, men flyttet til Bay Hill Club and Lodge i 1979 og endret navn til **Bay Hill** i 1979.

## Vinnere

## Eksterne lenker
* 
* Profil på PGATOUR.com
* Arnold Palmer's Bay Hill Club & Lodge
Duffy Waldorf

**Duffy Waldorf** (født 20. august 1962) er en profesjonell golfspiller fra den amerikanske delstaten California. Han ble medlem av PGA-touren i 1985.

Waldorf ble født i Los Angeles og gikk på UCLA, hvorfra han ble uteksaminert i 1985 med en grad i psykologi. Han er vinkjenner og er beryktet for å bruke svært fargerike hatter og skjorter når han spiller golf. Hans kone og barn skriver små meldinger til ham på golfballene han bruker hver uke.

## Meritter
### Seire på PGA-touren
* 2000: National Car Rental Golf Classic Disney
* 1999: Buick Classic; Westin Texas Open
* 1995: LaCantera Texas Open

## Eksterne lenker
*
Yorkshire

**Yorkshire** () er det største av de tradisjonelle grevskapene i England, med et areal på omkring 15,000 km² og omkring fem millioner innbyggere. Det ble fra gammelt av delt inn i tre deler, kalt West, North og East Riding. Ordet *riding* var en forvanskning av det norrøne þriðing, som betyr «tredjedel»; området hadde en lang periode et sterkt skandinavisk innslag. Det meste av det tradisjonelle Yorkshire utgjør nå regionen Yorkshire og Humber, som er delt inn i flere grevskap og enhetlige myndigheter. 

Yorkshire-folket er kjent for sin sterke regionale identitet og stolthet over sin historie og kultur. Dette feires årlig på Yorkshire Day den 1. august, en dag dedikert til fylkets kultur, historie og dialekt. Under feiringen demonstrerer man flere lokale skikker som ikke finnes ellers i England, som f.eks. Long Sword Dance. Den hvite rosen, opprinnelig heraldisk emblem for huset York, er et symbol på fylket, som ofte omtales som "Guds eget land". 

Yorkshiredialekten kalles «Tyke», noe som også er et kallenavn for personer fra Yorkshire og den bærer tydelige spor etter den norrøne (skandinaviske) arven. Flere ord som fortsatt brukes i Yorkshire har opprinnelse i gammelnorsk (norrønt), språket til vikingene, da danske vikinger bosatte seg i området og etablerte Danelagen - et stort område i Nord- og Øst-England under vikingkontroll.
Informationsbyrån

**Informationsbyrån** (**IB**) var en hemmelig svensk etterretningsorganisasjon som ble grunnlagt av den sosialdemokratiske partiledelsen med oppdrag å samle informasjon om kommunister innen fagbevegelsen og forhindre kommunistenes forsøk på å ta makten over fagforeningene. IBs eksistens og den omfattende registreringen av kommunister ble avslørt i tidsskriftet *[[Folket i Bild/Kulturfront]]* 3. mai 1973 av journalistene Jan Guillou og Peter Bratt som senere ble arrestert av den svenske Säkerhetspolisen og dømt til ett år i fengsel var for spionasje.
IB

**IB** kan sikte til:
*Informationsbyrån &ndash; Hemmelig svensk etterretningsorganisasjon.
*International Baccalaureate.
***Ib.** &ndash; forkortelse for ibid; «samme sted»
Choi Kyung-ju

**Choi Kyung-ju** (født 1970) er en sørkoreansk profesjonell golfspiller. Han er best kjent internasjonalt som **K.J. Choi**. Han kvalifiserte seg til PGA-touren for første gang i 2000-sesongen, men endte på 134.-plass på pengelisten og måtte rekvalifisere seg for neste sesong. Siden har han imidlertid spilt jevnt bra på touren.

I 2002 ble Choi den første koreaner til å vinne en turnering på PGA-touren, i Compaq Classic of New Orleans. Dette fulgte han opp med en ny seier i Tampa Bay Classic samme år. I 2003 vant han Linde German Masters på Europatouren.

Choi representerte Sør-Korea i WGC&ndash;World Cup i 2002 og 2003, og var med på verdenslaget i The Presidents Cup i 2003 og 2007. Han har vært blant topp 30 på verdensrankingen i golf.

## Seire på PGA-touren
* 2002: Compaq Classic of New Orleans, Tampa Bay Classic presented by Buick
* 2005: Chrysler Classic of Greensboro
* 2006: Chrysler Championship
* 2007: Memorial Tournament, AT&T National
* 2008: Sony Open in Hawaii
* 2011: The Players Championship

## Seire på Europatouren
* 2003: Linde German Masters

## Andre profesjonelle seire
* 1996: Korean Open (Asiatouren)
* 1999: Ube Kosan Open (Japan Golf Tour); Kirin Open (Japan Golf Tour); Kolon Korean Open (Asiatouren)
* 2003  S.K. Telecom Open (Asiatouren)
* 2005 SK Telecom Open (Asiatouren)
* 2008 SK Telecom Open (Korean Tour), LG Skins Game (uoffisiell turnering på PGA-touren)
* 2009 Iskandar Johor Open (Asiatouren)

## Eksterne lenker
*