open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
De forente arabiske emiraters ambassade i Oslo

**De forente arabiske emiraters ambassade i Oslo** er De forente arabiske emiraters diplomatiske representasjon i Norge, i Bygdøy allé 78.

Bygningen som ambassaden holder til i, ble opprinnelig oppført som ambassade for den sveitsiske stat i 1985, men den sveitsiske ambassaden ble omlokalisert i 2014.

Ambassadør fra 19. januar 2023 er Fatema AlMazroue.

Norge har hatt ambassade i Abu Dhabi siden 1994.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Oslo Diplomatic List på UDs nettside Diplomatiske forbindelser
* Embassypages.com om ambassaden
* Bilaterale forbindelser  (på ambassadens nettsted)
Fiat Tipo (2015)

:*Se [[Fiat Tipo]] for en tidligere modell med samme navn
*'Fiat Tipo** (2016–) er en familiebil fra italienske [[Fiat]] som overtar for [[Fiat Bravo]]. Tipo er første resultat av Fiats Ægea-prosjekt rettet mot [[EMEA]].

Tipo betyr "type" og er tegnet av Fiat selv, men bygd ved Tofaş-fabrikken i [[Bursa]] i nordvestlige [[Tyrkia]] der den selges som **Fiat Ægea'''.  Tipo har 1.4 liters bensinmotor på 95 eller 120 hk (med turbo), 1.6 liters bensin/gass og 1.3 og 1.6 liters diesel.  Den fås også som kombi og stasjonsvogn, utgaver som fra 2017 ble solgt i Norge.

Fiat Tipo - przód (MSP16).jpg 
2016-03-01 Geneva Motor Show 1230 (cropped).JPG 


## Referanser
Fiat Multipla

**Fiat Multipla** (1998–2010) er fem-dørs familiebil fra italienske Fiat.

Den er basert på Fiat Bravo og er en såkalt MPV (flerbruksbil) som kan huse mange passasjerer såvel som mye bagasje og muligheter for å ta ut seter etter behov.
:*Se også [[Fiat 600]] Multipla (1955), den hadde seks seter i en ganske liten bil.
Multipla hadde 1.6 liter motor på 103 hk, 1.9 liter diesel på opptil 120 hk og en som også gikk på gass.  Man satt tre foran og tre bak.  *'Multipla II*' i 2004 hadde nytt utseende, men var ellers mye det samme.
<gallery mode="packed" heights="200px">
Fiat Multipla front 20070605.jpg | Multipla *originale*
Florence - Patrol car of Polizia Municipale di Firenze (Fiat Multipla).jpg | *polizia'' i Firenze
Fiat Multipla 021.JPG | Multipla II
Fiat 600D Multipla (1965) , Dutch licence registration DM-71-06 pic6.JPG | 600 Multipla
FiatMultiplaSpider 2.jpg | Gianni Agnelli's spider


## Referanser
Tolfa

**Tolfa** er en småby og kommune i storbyområdet Roma hovedstad. Den ligger i regionen Lazio i det sentrale Italia, ikke langt fra Civitavecchia. Den er sentrum for Monti della Tolfa, en gruppe utdødde vulkaner mellom Civitavecchia og Braccianersjøen.

## Historie
Middelalderbyen lå innenfor Viterbos innflytelsesområde og ble del av Kirkestaten. Først ble den gitt til Capocci-familien å styre, og deretter til de romerske adelsmenn Ludovico og Pietro Frangipani som stod for byggingen av bymur. Tolfa fikk brått en større betydning etter at man i 1461 fant rike forekomster av alunitt der. Fra alunitt kommer alun, og dette stoffet kan brukes ved fargesetting av tekstiler. Dermed kom Tulfa under direkte romersk kontroll, etter noen sammenstøt med slekten Frangipani. Det apostoliske kammer sikret seg kontroll med byen som var blitt en slik viktig råvareprodusent for noe som spilte en vesentlig rolle i senmiddelaldersk og tidligmoderne italiensk økonomi.

Før dette funnet var det bare mulig å skaffe seg alun ved å importere det fra Østen, slik at osmanene og deres handelspartnere venetianerne profitterte stort på etterspørselen. Pavedømmet hadde nå plutselig monopol på alun. Pave Pius II gav Medicislekten enerett på distribusjonen, under den forutsetning at inntekten fra monopolet skulle komme den kristne sak (*[[res publica]]*) til gagn, *etter som den vantro tyrk, ansporet av sine fremganger, truet selve kristendommen*. Senere ble monopolet for utvinning av alun ved Tolfa overdratt som en pavelig skjenkelse til Agostino Chigi.

I 1530 gav pave Klemens VII kommunestatus til Tolfa, som da hadde vokst ut over sine middelalderske murer. Også senere fortsatte Tolfa å ha alun-utvinningen som sin økonomiske ryggrad. Nær selve gruven ble det bygget en landsby for arbeiderne, Allumiere. Den ble autonom *comune* i 1826.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*Archeological sites
EDHEC Business School

**EDHEC Business School**, tidligere **Ecole des Hautes Études Commerciales du Nord** (forkortet EDHEC), er fransk handelshøyskole med hovedsete i Lille og avdelinger i London, Paris, Nice og Singapore. Skolen ble etablert i 1906. EDHEC ble rangert som den 16ende beste europeiske handelshøyskolen i 2017 av ''Financial Times''. I tillegg er skolens program «MSc in Financial Markets» rangert som det beste programmet i Europa innenfor kategorien «Master in Finance Pre-experience». EDHEC har også et MBA-program rangert som nummer 74 på verdensbasis. Skolens ulike programmer er trippel-akkreditert av internasjonale AMBA, EQUIS, og AACSB. Skolen har bemerkelsesverdige alumni innenfor næringsliv og politikk, deriblant Delphine Arnault (Deputy CEO Louis Vuitton), og Jean-Jacques Goldman (Sanger).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fiona Kidman

**Fiona Judith Kidman** (født 26. mars 1940 i Hawera, Taranaki) er en newzealandsk forfatter, bosatt i Wellington. Hun har skrevet dikt, noveller, romaner og skuespill.   

Debutromanen *A Breed of Women* (1979) skildrer en kvinne som gjør opprør mot småbykonvensjoner. *True Stars* (1990) er en politisk roman – utypisk for Kidman, med et engasjert angrep på den høyrepolitikken som ble ført i New Zealand på 80-tallet. *Ricochet Baby* (1996) skildrer en fødselsdepresjon.

Kidman har mottatt New Zealands fortjenstorden (1997), er offiser av Order of the British Empire (1988), Æreslegionen (2009) og Ordre des Arts et des Lettres (2009).

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
*
«Fra Vaterfjord»

«**Fra Vaterfjord**» er et maleri av kunstneren Gunnar Berg datert til mellom 1886 og 1893. Bildet viser nordlandsbåter i en pause i fisket. I bakgrunnen er flere fjell, hvorav Rulten er det høyeste. I bakgrunnen er et dampskip som trolig kjøper opp fisk for transport sørover. Bildet er malt bare noen få år før Lofotfisket ble mekanisert, så dampskipet kan tolkes som en forutanelse av de store endringene i fisket som var under utvikling.

Bildet ble en periode feilaktig kalt «Svolvær havn», på tross av at motivet er fra Vatterfjorden, en sidefjord til Austnesfjorden.

## Referanser
Ibsenstatuetten

**Ibsenstatuetten** (engelsk: The Ibsen Centennial Commemoration Award) ble utdelt av den norske regjering under Ibsenåret i 2006 til minne om 100 år siden dikteren Henrik Ibsens død. Utmerkelsen ble utdelt til 14 skuespillere og tre statsoverhoder/politikere.

## Mottakere
### Statsoverhoder/politikere
*Sonja av Norge, Ibsenstatuettens høye beskytter
*Suzanne Mubarak, førstedame i Egypt, beskytter av den internasjonale Ibsen gallaforestilling i Egypt. Utmerkelsen ble overrakt av dronning Sonja.
*Jonas Gahr Støre, utenriksminister i Norge, for departementets engasjement i Ibsenåret. Prisen ble overrakt av Lars Roar Langslet.

### Skuespillere
*Cate Blanchett, som spilte tittelrollen i *[[Hedda Gabler]]* i Sydney Theatre Companys gjesteforestilling ved Brooklyn Academy of Music. Prisen ble overrakt av likestillingsminister Karita Bekkemellem.
*Liv Ullmann
*Vanessa Redgrave
*Annette Bening
*Bibi Andersson
*Isabelle Huppert
*Glenda Jackson
*Saoli Mitra
*Ghita Nørby
*Natalja M. Tenjakova
*Angela Winkler
*Franca Nuti
*Wenche Foss
*Lise Fjeldstad

## Se også

* Ibsenprisen

## Referanser


## Eksterne lenker

* Utenriksdepartementets side om Ibsenstatuetten
Salve Sauegjeter

***Salve Sauegjeter*** er en norsk familiefilm fra 1958, i regi av Eric Heed. Den bygger på Sigbjørn Hølmebakks barnebok med samme navn. Hølmebakk skrev også filmens manus. I titelrollen ses Harald Heide Steen.

## Handling
*Salve Sauegjeter* treffer gutten *Kjell*. Han er på vei til en utstilling med en sau, som han tror han kan vinne en premie for.

## Rolleliste
* Harald Heide Steen – Salve, sauegjeter
* Øyvind Øyen – Asbjørn, sauegjeter
* Magne Ove Larsen – Ola, gjetergutt hos Asbjørn
* Jan Marthinsen – Kjell
* Egil Lorck – Terje, en fjellbonde
* Kari Nilsen – Solveig
* Odd Grythe 		
* Carl Habel		
* Gudrun Nilsen

## Sang
*«Bare vent» (Mel.: Maj Sønstevold, tekst: Odd Grythe). Magne Ove Larsen med orkester Dir.: Maj Sønstevold. Utgitt på 78-platen Philips P-53107-H.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marcus Knuth

**Johan Henrik Marcus [[greve]] Knuth** (født 1976) er en dansk politiker, diplomat, offiser og økonom. Han har vært medlem av Folketinget for Venstre og senere Det Konservative Folkeparti.

Han vokste opp ved Hunseby på Lolland som sønn av forfatter Helle Stangerup og lensgreve Adam Wilhelm Knuth til Knuthenborg herregård.

Han har offisersutdannelse fra Hæren og økonomisk-administrativ utdannelse fra University of Virginia, IESE og Harvard University.

Knuth arbeidet fra 2002 til 2008 for finanshusene Lehman Brothers og Cantor Fitzgerald i London og New York. Deretter tjenestegjorde han i ISAF-styrken i Helmandprovinsen i Afghanistan i ett år, så som seniorrådgiver ved NATO-hovedkvarteret i Kandahar og sjef for EUs ambassadesamarbeid (IPCB/EUPOL) i Kabul. Han har også vært seniorrådgiver i Udenrigsministeriet for Danmarks innsats i Syria.

I 2015 ble han valgt til Folketinget fra Sjællands storkrets. Han ble Venstres innvandrings- og integreringspolitiske talsmann. I november 2019 meldte han overgang fra Venstre til Det Konservative Folkeparti. Han ble ikke gjenvalgt ved valget i 2022.

## Bibliografi
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Grigorij Maksimovitsj Bongard-Levin

**Grigorij Maksimovitsj Bongard-Levin** (russisk: Григорий Максимович Бонгард-Левин, født 1933, død 2008) var en russisk historiker som spesialiserte seg på det gamle India og Sentral-Asias historie. Han var et medlem av det russiske vitenskapsakademi og ble tildelt Sovjetunionens statlige pris i 1988- I 2006 ble han tildelt den indiske prisen Padma Bhushan for sitt bidrag innenfor det gamle Indias historie.

## Referanser
Fakkelen til Oslo

***Fakkelen til Oslo – vinterlekenes by*** (engelsk: **) er en norsk  kortfilmdokumentar fra 1952 i regi av Sigval Maartmann-Moe. Filmen ble laget i anledning av at Vinter-OL 1952 ble arrangert i Oslo. Den innledes med at den olympiske ild blir båret fra Morgedal til Oslo av norske skiløpere. Filmen skildrer også forarbeidet, nedtellingen og deltakerne på nært hold.

Den ble produsert av Norsk Film A/S etter et manus av Eiliv Odde Hauge.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Roald Amundsen (film)

***Roald Amundsen*** er en norsk dokumentarfilm fra 1954 om polfareren og oppdageren Roald Amundsen. Den ble regissert av Reidar Lunde. Svensk Filmdatabas angir også Leif-Erik Bech og Knut Vidnes som medregissører.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vår egen tid

***Vår egen tid*** er en norsk dokumentarfilm fra 1959, i regi av Sigval Maartmann-Moe etter et manus av ham selv og Colbjørn Helander. Kommentarene blir lest av Jan Frydenlund og Rolf Kirkvaag. Historisk konsulent var Sverre Steen.

Filmen skildrer perioden fra 1905, da kong Haakon VII kom til Norge, til oppskytingen av den første romraketten på 1950-tallet. Den består av både norsk og utenlandsk arkivmateriale. Seerne får møte personer som Fridtjof Nansen, Christian Michelsen, Winston Churchill, Lloyd George, Franklin D. Roosevelt, Christian Krohg, Bjørnstjerne Bjørnson og mange flere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Great Ocean Road

**Great Ocean Road** er en 243 kilometer lang turistvei langs kysten mellom Torquay og Allansford i Victoria, Australia, i området sørvest for Melbourne. Veien går forbi kjente naturlige severdigheter som Loch Ard Gorge, The Grotto, London Arch (tidligere London Bridge) og De tolv apostler i Port Campbell nasjonalpark, i tillegg til steder som Anglesea, Aireys Inlet, Lorne, Wye River, Kennett River, Apollo Bay, Lavers Hill, Port Campbell og Peterborough.

## Historie
Great Ocean Road ble bygget av hjemvendte soldater fra første verdenskrig (ANZAC) for å hedre falne medsoldater. I 1917 ble selskapet *Great Ocean Road Trust Pty Ltd* stiftet for å organisere byggingen og drifte veien, mens den hovedsakelig skulle finaniseres ved hjelp av bompenger helt til utgiftene var nedbetalt. Etter dette skulle veien gis vederlagsfritt over til delstaten. Byggingen av veien startet i 1919, og den første delstrekningen åpnet i 1922. Hele veien var ferdig i 1932, og allerede i 1936 var den ferdig nedbetalt.

7. april 2011 ble veien og tilhørende naturområder innskrevet på Australian National Heritage List.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* National Heritage Places - Great Ocean Road and Scenic Environs
P&O Cruises

**P&O Cruises** er et britisk cruiserederi og datterselskap med hovedkontor ved Carnival House i Southampton i England, som eies av det amerikanske cruiseselskapet Carnival Corporation & plc og som opereres under cruisemerket Carnival UK. Cruiserederiet ble stiftet i 1977 og var opprinnelig datterselskap under Peninsular and Oriental Steam Navigation Company (P&O), som er det eldste cruiseselskapet i verden som opererte den første passasjertrafikken med seilinger fra Storbritannia til Den iberiske halvøy i 1837, senere til Athen, Gibraltar og Malta i 1844. 

Cruiserederiet er søsterselskapet til P&O Cruises Australia som ble stiftet i 2000. I løpet av dette året ble P&O Cruises fisjonert ut av P&O-gruppen og videreført som et datterselskap under P&O Princess Cruises, som senere fusjonerte seg med Carnival Corporation i 2003 for å danne Carnival Corporation & plc – verdens største cruiseselskap. 

Cruiseseilinger med P&O Cruises starter fra hjemmehavnen i Southampton, og seiler til destinasjoner i de norske fjordene, Skandinavia, Østersjøen, Middelhavet, Karibia, Kanariøyene, Spania, Portugal, USA og Canada, samt til destinasjoner med korte opphold i havn. 

P&O Cruises opererer for tiden seks havgående cruiseskip med en samlet passasjerkapasitet på 18 993 passasjerer og en samlet bruttotonnasje på 719 385 BT. Det nyeste skipet i flåten er cruiseskipet MS «Iona», som ble levert til cruiserederiet i oktober 2020. I desember 2022 er det ventet at P&O Cruises vil få levert sitt nyeste skip – MS «Arvia» – som vil bli søsterskip til «Iona».

## Flåte
Pr. 9. oktober 2020 opererer P&O Cruises en moderne flåte som består av 6 skip:

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  P&O Cruises: Cruise Holidays 2022, 2023 & 2024
*  2022 and 2023 Family -friendly Cruise Ships | P&O Cruises
Over alle hav

***Over alle hav*** er et norsk dokudrama fra 1958 om norske sjøfolk og skipsfart. Den ble regissert av Jan Wikborg. Manus var skrevet av Hans Geelmuyden, og Wikborg og Geelmuyden produserte filmen sammen.

Filmen tok fire år å lage. Filmanmelderen i *[[Halden Arbeiderblad]]* skrev etter premieren:De kom seg riktig ut på jordomseiling, det lille teamet av amatører som står bak produktet, og den – unnskyld oss – lite vakre, Justerliknende forfatter Hans Geelmuyden hadde det travelt i seksten av filmens roller.Foruten at manusforfatteren figurerte i mange roller, opptrådte også regissørens ektefelle Fanny Wikborg i en rolle i filmen.

Mange anmeldere var begeistret for filmen, og kritikeren i *Fredriksstads Blad* oppfordret alle med tilknytning til sjøen å få den med seg:På en festlig måte får vi fortalt masse om vår handelsflåte – og de menn og kvinner som står bak. Som nevnt sørger Geelmuyden for at mottoet Frekk, feidig, fresk og festlig blir oppfylt. Fanny Wikborg spiller en alldeles sjarmerende «Gnista». Ellers er det vanskeekte sjøfolk i alle roller, unntagen en Dagblad-mann som spiller skurk.

Som kjent var det kongelig premiere på *Over alle hav* i Oslo like før jul, og den vil sikkert som da treffe midt i blinken i Fredrikstad, som har så nær tilknytning til sjøen – og et publikum som setter pris på vittig underholdning.

## Rolleliste
* Fanny Wikborg – telegrafisten Else Dahl
* Johan Brun – jenteglad sjøgutt
* Hans Geelmuyden (– seksten ulike roller)
* Erik Lindstøl – sjøkaptein Anton Stenberg

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Toya og Heidi

***Toya og Heidi*** (med undertittelen ***Toya og Trygve på nye eventyr***) er en norsk svart-hvitt barnefilm fra 1957. Den ble regissert av Eric Heed, som også skrev manus sammen med Knut Vidnes etter en idé av Carl Ferdinand Gjerdrum. I rollen som *Toya* ses Aleidis Skard.

Filmen var en oppfølger til *[[Toya]]* fra 1956, og ble spilt inn på Skinnarbu i Tinn i Telemark.

## Handling
Toya er på vinterferie i høyfjellet sammen med sin onkel og tante. Hun har lært seg å gå på ski og har blitt venn med lavinehunden Heidi. Trygve har vunnet en radiokonkurranse som gir ham og åtte andre barn en ferie på fjellet. De bor på samme hotell som Toya og de har det morsomt sammen. Under en tur overraskes barna av en storm og et redningsmannskap begir seg ut for å unnsette dem. Til slutt finner hunden Heidi barna i god behold.

## Rolleliste
* Aleidis Skard – Toya
* Magne Ove Larsen – Trygve
* Harald Heide Steen – Onkel Bjørn
* Stig Egede-Nissen – Simon Fjeldstad, turleder
* Torhild Lindal – Tante Agnete
* Erling Lindahl – Onkel Erling
* Lillebil Nordrum – Kjerstin
* Marguerit Heed – Marguerit
* Barbro Lindeberg – Barbro
* Lotta Nordrum – Lotta
* Paul Ebbesen – Paul
* Mads Gjerdrum – Mads
* Jørgen Edberg – Jørgen
* Inger Berit Skinnarland – Inger Berit
* Torill Langrind – Torill
* Kai Wiggo Elnes – Kai Wiggo

## Sanger
* «Skinnarbu-visa» (Mel.: Maj Sønestevold, tekst: Odd Berset og Odd Grythe). Magne Ove Larsen med kor og orkester. Utgitt på 78-platen Philips P-53090-H.
* «Et kort lite kort» (Mel. og tekst: Maj Sønstevold). Torhild Lindal med kor og orkester. Utgitt på 78-platen Philips P-53090-H.
* «Skottevisa» (Mel.: Maj Sønstevold, tekst: Odd Grythe). Magne Ove Larsen med orkester Dir.: Maj Sønstevold. Utgitt på 78-platen Philips P-53107-H.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
John A. Rolle

**John A. Rolle** er en bahamansk økonom, som siden januar 2016 har vært sentralbanksjef i Bahamas' sentralbank.  

## Utdanning og yrkeskarriere
Rolle er utdannet innen samfunnsøkonomi ved American University i Washington og Carleton University i Ottawa, der han har *graduate degrees*. Han er også *undergraduate* (tilsvarende bachelor) ved University of Western Ontario i Canada og The College of The Bahamas. Han har rett til å bruke tittelen Chartered Financial Analyst. 

Han startet sin yrkeskarriere i Bahamas' sentralbank i 1990. Han jobbet der fram til 2012, og jobbet særlig i forskningsavdelingen. Fra 2009 til 2012 jobbet han også i styret i IMF, som seniorrådgiver for direktøren for Canada, Irland og Karibia. I 2012 begynte han å jobbe i finansdepartementet på Bahamas, som finanssekretær (*financial secretary*). Der ledet han regjeringens reform av finanspolitikken, som bl.a. innebar implementeringen av merverdiavgift og styrking av landets skattesystem. 

Ved siden av disse stillingene har han også forelest ved The College of The Bahamas i flere år, og også ved American University i 2008. 

Wendy Craigg avsluttet sin over 10 år lange karriere som sentralbanksjef 31. desember 2015, og Rolle overtok som sentralbanksjef i januar 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Presentasjon hos sentralbanken
Fiat Stilo

**Fiat Stilo** (2001–07) er en liten familiebil fra italienske Fiat som fikk tredjeplass i kåringen Årets bil i Europa i 2002. Den etterfulgte Fiat Brava som hadde vunnet prisen i 1996.

Stilo ble bygd i Cassino sør for Roma og i Brasil (2003–10). Den kom først som tredørs coupe og femdørs kombi med bensinmotorer fra 80 til **Abarth**-utgavens 2.4-liter 5-sylindrete med 170 hk. Den kom og med 1.9-liters dieselmotorer opp til 150 hk.  **Multiwagon** var stasjonsvogna i 2002. I 2004 fikk den litt andre baklykter og ny 1.4-liters motor.  I 2007 ble den etterfulgt av Fiat Bravo.

2june 2007 643 (cropped).jpg | Stilo i brannvesenet
Fiat Stilo Guardia di Finanza.JPG  | Stilo i økokrim
Streifenwagen Stadtpolizei Meran, Südtirol, Italien (cropped).jpg | Multiwagon i politiet


## Referanser
Jean Ciza

**Jean Gaspard Ciza** er en burundisk økonom, som siden 2012 har vært sentralbanksjef i Burundis sentralbank.

Han ble utnevnt som sentralbanksjef i august 2012, og overtok da etter Gaspard Sindayigaya. Ciza kom da fra stillingen som direktør i Banque Commerciale du Burundi (BANCOBU). 

## Referanser
Den anglo-spanske krigen (1727–29)

**Den anglo-spanske krigen 1727–1729** var en begrenset krig som fant sted mellom Storbritannia og Spania sent i 1720-årene, da britene mislyktes i en blokade av Porto Bello og spanjolene mislyktes å erobre Gibraltar. Krigen endte med en status quo ante bellum etter freden i Sevilla.

## Bakgrunn
Under den spanske arvefølgekrigen tapte Spania Gibraltar til en engelsk-nederlandsk flåte, og da krigen var over i 1714, ble Spania tvunget til å akseptere tapet av Gibraltar i freden i Utrecht. Tross i dette hadde Spania langvarige planer om å ta tilbake både Gibraltar og øya Menorca fra britene.

Etter Wien-traktaten i 1725 fikk Spania støtte fra Østerrike og mente at tiden var inne på å prøve og ta tilbake Gibraltar. Som en reaksjon undertegnet britene Hannover-traktaten med Frankrike og Preussen.

Noen historikere mener at krigen begynte i 1726, fordi spenningen mellom Storbritannia og Spania alt var særdeles spent på den tiden. En britisk flåte ble sendt til Spansk Vestindia for å forstyrre den spanske skipstransporten, uten å faktisk starte en krig.

## Handlinger

### Porto Bello
Storbritannia hadde prøvd å bruke sjømakten sin tidlig i striden ved å blokkere Porto Bello i Panama, men forsøket viste seg å bli katastrofalt. 4&nbsp;000 mann mistet livet av sykdom. Hovedformålet med blokaden var å hindre spanske galeier å seile til Spania, men blokaden mislyktes og britene trakk seg tilbake.

### Beleiringen av Gibraltar
Den 11. februar 1727 startet Spania, ledet av Marquis de las Torres og sjefsingeniør i det spanske kongelige ingeniørkorpset markien av Verboom, beleiringen av byen (den trettende beleiringen av Gibraltar). Forskjellige kilder oppgir de spanske styrkene til mellom 12&nbsp;000 og 25&nbsp;000 mann, mens de britiske forsvarene var 1&nbsp;500 i starten av beleiringen og opp til rundt 5&nbsp;000 mann etter hvert, ført inn til sjøs av en flåte kommandert av Charles Wager.

Etter en fire måneder lang beleiring, med flere mislykkede og dyrekjøpte forsøk, ga spanjolene opp og trakk seg tilbake 12. juni. Spania hadde mistet over 1&nbsp;400 mann, mens britene hadde tapt rundt 300.

Spanjolene hadde ventet materiell hjelp fra østerrikerne slik det var lovet i Wien-traktaten, men dette kom for sent frem. Østerrikerne ble utmanøvrert av britiske diplomater, som hadde inngått en avtale med de i hemmelighet, for å hindre at de blandet seg inn i krigen.

## Fred
Det fant ikke sted flere handlinger, og det ble erklært våpenhvile i februar 1728, og en forberedende avtale kom i stand i mars med El Pardo-konvensjonen og kongressen i Soissons. Den endelige fredsavtalen, som bekreftet status quo, ble underskrevet i 1729 med freden i Sevilla. Mange av de utestående sakene mellom de to statene var uløste, og et tiår senere brøt krigen om ørene til Jenkins ut mellom dem. Storbritannia kom ut av konflikten med en særdeles sterk allianse med Østerrike, som varte frem til 1756.

## Eksterne lenker
* Dagboka til en soldat i garnisonen i Gibraltar under omleiringa i 1727
* ASEDIO DE GIBRALTAR (1727)
* La guerra de 1726-1727. Leene campetña dere leste Indias
Erobringen av Vigo

**Erobringen av Vigo** skjedde i 1719 under Kvadrupelalliansekrigen da et britisk tokt gikk i land på kysten av Spania og erobret Vigo. De okkuperte byen i ti dager før de trakk seg tilbake. Toktet ble kommandert av Lord Cobham med marinestyrker kommandert av viseadmiral James Mighels

Styrkene gikk lenger inn i landet så langt som til Pontevedra. Toktet ble utført som en hevnaksjon for den spanske innblandingen  i Jakobittopprøret, hvor spanske soldater hadde gått i land i Skottland og ble slått i slaget ved Glen Shiel. Toktet var også ment for å demonstrere for spanjolene at de allierte styrkene lett kunne slå til langs den sårbare kystlinjen deres, og ble koordinert med et fransk angrep øst i Spania, i håp om at dette ville tvinge Spania til forhandlingsbordet. Spanjolene forsto hvor sårbare de var og de allierte kunne åpne en ny front, borte fra den franske grensen.

## Kilder
* Rodger, N.A.M. *The Control of the Ocean: *A Naval History of Britain*, 1649-1815*. Penguin Books, 2006.
* Simms, Brendan. *Three Victories and a Defeat: V'The Rise and Fall of the First British Empire*. Penguin Books, 2008.
* Fernández Duro, Cesáreo. *Armada española desde la unión de los reinos de Castilla y de León*, tomo VI. Sucesores de Rivadeneyra, 1902.

## Referanser
Targa Florio

**Targa Florio** (1906–77) var et billøp på Sicilia for sportsbiler. 

Det ble etablert av rikmannen og bilentusiasten Vincenzo Florio (1883–1959) som også hadde satt i gang Coppa Florio fra Brescia i 1900. Løpet gikk langs flere ruter, ofte på smale fjellveier og var på 1920-tallet blitt et av Europas mest kjente, også med norsk deltakelse,  Fra 1953 til 1973 var det en del av Sportsbil-VM. Det siste løpet i 1977 ble avbrutt av politiet etter at to tilskuere ble drept.

Det har siden blitt tatt opp igjen med samme navn, også med norske deltakere, og feiret i 2016 de første 100 løp.

## Historie
Targa Florio er en av verdens eldste bilkonkurranser. Det første løpet i 1906 ble kjørt over 446 km på smale fjellveier. Vinneren, Alessandro Cagno holdt en gjennomsnittlig hastighet på 50 km/t.

På midten av 1920-tallet var Targa Florio en av Europas viktigste konkurranser, da verken sportsbilkonkurranser som 24-timersløpet på Le Mans og Mille Miglia eller Grand prix racing var blitt etablert. Albert Divo vant i 1928 og 1929 med en Bugatti Type 35C som ble solgt til Eugen Bjørnstad, som startet sin karriere med den.

Fra sportsbil-VM 1955 va r Targa Florio en delkonkurranse i sportsbil-VM. En rekke ulike banestrekninger er blitt kjørt gjennom årene. Det begynte med en strekning på 148 km per runde, men den siste tiden har rundene blitt kortet ned til 72 km. Vanligvis kjøres 10 runder i konkurransen. Start og mål er i byen Cerda. Bilene slippes avsted en og en, med to minutters mellomrom, som i et sportsbilrally.

Rundt Sportsbil-VM i 1970 hadde farten og dermed ulykkesrisikoen blitt drevet opp, der bilene ruset fram gjennom trange gater i fjellbyer og etter sportsbil-VM i 1973 ble konkurransen strøket av VM-kalenderen av hensyn til sikkerheten. Targa Florio fortsatte som en nasjonal konkurranse, men etter en spektakulær dødsulykke i 1977 ble  konkurransen med raske sportsbiler avlyst. Konkurransen lever idag videre som et rally.

## Vinnere

)

## Referanser


## Eksterne lenker
*http://www.targaflorio-1906-1977.it/, entusiastside
*http://www.targa-florio.it/, offisiell side
Den russisk-persiske krigen (1722–1723)

**Den russiske-persiske krigen** 1722–1723, av russiske historikere kalt **Det persiske felttoget** til Peter den store, var en krig mellom Russland og Persia (Iran) utløst av at tsaren ønsket å utvide makten til Russland i regionene rundt Det kaspiske hav og Sør-Kaukasus for å hindre at rivalen deres, Det osmanske riket, fikk kontroll over regionene nå når Safavidene gradvis ble svekket. 

Før felttoget sikret Peter I av Russland en allianse med den georgiske kongen Vakhtang VI av Kartli og katolikosen av Armenia Asdvadzadur. Disse kristne herskerne søkte støtte hos russerne i konfliktene deres med Persia og det ekspansjonistiske Osmanske riket.

I juli 1722 gikk om lag  russere og kosakker om bord i den nybygde kaspiske flotiljen ledet av admiral Fjodor Apraksin fra Astrakhan. De ble senere møtt av omtrent  kavalerister og kosakker som marsjerte over land fra Volgograd. Den 23. august 1722 erobret den russiske arméen Derbent sør i Dagestan. Men denne høsten tvang stormer i Kaspihavet Peter den store til å vende tilbake til Astrakhan og etterlot russiske garnisoner i Derbent og Svjatoj Krest. I september 1722 slo Vakhtang VI leir ved Ganja med en samlet georgisk-armensk armé på  mann for å slutte seg til det russiske felttoget. Etter å ha fått meldinger om at Peter I hadde dratt nordover for vinteren, vendte de tilbake til Tbilisi i november. 

I desember 1722 erobret den russiske arméen og marinen, under generalmajor Mikhail Matjusjkin, Rasht og i juli 1723 Baku. Suksessen til russerne og den tyrkiske invasjonen av de persiske områdene i Sør-Kaukasus våren 1723, tvang Tahmasp II til å undertegne en fredsavtale i St. Petersburg, hvor han overga Derbent, Baku, og de persiske provinsene Sjirvan, Gilan, Mazandaran og Astrabad til russerne den 12. september 1723. 

I 1735, like før den russisk-tyrkiske krigen, ga tsarinne Anna Ioannovna alle de annekterte områdene tilbake til Persia som et vilkår for å opprette en allianse med perserne mot Det osmanske riket.
## Kilder
* Great Soviet Encyclopedia (russisk)
* The Armenian Rebellion of the 1720s and the Threat of Genocidal Reprisal
Huiguan

**Huìguān** (kinesisk: 慧觀, med etternavnet 崔 (Cuī), født i Qinghe 淸河 i Shandong) var en kinesisk munk som levde i det 4. - 5. århundre under det nordlige og sørlige Liang.

I 401 ble han elev av Kumārajīva og dro deretter sørover sammen med Buddhabhadra for å studere sammen med Huiyan.

Han ble senere kjent for sine argumenter mot Daoshengs teorier om plutselig opplysning. Han var også en av de tidlige tilhengere av læren om taksonomi doktrinær (教判), hvor Buddhas lære ble delt inn i de fem tidsperioder (五時).

Hans bøker omfatter *Fahua zongyao xu* (法華宗要序), *Xiuxingdi bujing guanxu* (修行地不淨觀序), *Shengmanjing xu* (勝鬘經序), *Bianzong lun* (辯宗論) og *Dunwu jianwu yi* (頓悟漸悟義). Sammen med Huiyuan og Xie Lingyun deltok han i oversettelsen av den sørlige versjonen av Mahāyāna mahāparanirvāna sūtraen.

Han døde omkring midten av det femte århundre i en alder av 71 ved Daochang tempelete (道場寺) i Yangdu (楊都).
Provinskongress

**Provinskongress** var navnet gitt flere av de utenomrettslige forsamlinger etablert i enkelte av De tretten kolonier, tidlig i den amerikanske revolusjon.

## Provinskongresser i USA
*Georgia provinskongress
*Massachusetts provinskongress
*New Hampshire provinskongress
*New Jersey provinskongress
*New York provinskongress, ved White Plains.
*North Carolina provinskongress
*Pennsylvania provinskongress
*South Carolina provinskongress

## Se også
* Annapolis Convention (1774–1776) i Maryland
* Den kontinentale kongress
* Virginia Conventions

## Referanser
Grant Stein

**Grant J. R. Stein** er en caymansk økonom og jurist, som siden juli 2015 har vært sentralbanksjef i Caymanøyenes sentralbank (CIMA).  

## Utdanning og yrkeskarriere
Stein er utdannet innen økonomi (B.Com.) og jus (LL.B.) ved Edinburgh University i perioden 1971 til 1976. 

Han drev privat advokatpraksis i firmaet Shepherd & Wedderburn i Skottland, før han i 1980 flyttet til Caymanøyene i 1980 og begynte i firmaet Walkers. Der ble han partner i 1984 og senior partner i 1999. Han ble senere også styreformann, en stilling han hadde fram til juni 2012 da han sluttet i Walkers. Han var med og etablerte International Financial Centres Forum, der han var styreformann fra 2012 til 2014. 

Den 21. juli 2015 ble han utnevnt til sentralbanksjef, og overtok da etter George McCarthy. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Presentasjon hos sentralbanken
Kommunestyrevalg i Seljord

**Kommunestyrevalg i Seljord** er en oversikt over kommunestyrevalg avholdt i Seljord kommune i Telemark.
## Kommunestyrevalget 2023

## Kommunestyrevalget 2019

## Kommunestyrevalget i 2015
I 2015 stemte 1431 av de 2353 stemmeberettigede i Seljord, dvs. 60,8 prosent. Kommunevalget i 2015 fikk følgende resultater i Seljord:

* Senterpartiet størst framgang med 17,2 prosent i forhold til kommunevalget i 2011 og fikk 27,1 prosent av stemmene
* Arbeiderpartiet var største parti med 28,6 prosent, en framgang på 7,9 prosent
* Høyre hadde en tilbakegang på 11,9 prosent og fikk 21,4 prosent
* Fremskrittspartiet gikk tilbake 2,1 prosent til 6,7 prosent
* Miljøpartiet De Grønne fikk 6,5 prosent
* Kristelig Folkeparti gikk tilbake fra 12 til 6 prosent
* Venstre hadde en tilbakegang på 1,9 prosent til 3,7 prosent

Halfdan Haugan fra Arbeiderpartiet var ordfører for perioden 2015-2019 med Jon Svartdal (Høyre) som varaordfører.

## Valgresultater i årene 1979–2011

## Referanser
Nord-Australia

**Nord-Australia** (engelsk: *North Australia*) kan vise til et tidligere territorium, en tidligere koloni eller en foreslått delstat som vil erstatte det nåværende Nordterritoriet i Australia.

## Koloni (1846-1847)
**Nord-Australia** var en koloni som eksisterte en kort tid etter at den ble autorisert i et *[[Letters Patent]]* fra dronningen den 17. februar 1846. Kolonien omfattet alt land i Nordterritoriet og den nåværende delstaten Queensland nord for 26ºS. Hovedstaden var Port Curtis, som nå kalles Gladstone, med oberst George Barney som viseguvernør. Charles Augustus FitzRoy, Guvernør av New South Wales, var guvernør. Kolonien var ment som en ny straffekoloni etter at transportering tok slutt i de eldre australske koloniene. Kolonien ble erklært i en seremoni ved Settlement Point den 30. januar 1847. Etableringen av den nye kolonien, og dens status som en straffekoloni, ble kraftig kritisert i New South Wales' parlament. Patentet som etablerte kolonien ble tilbakekalt i desember samme år, etter et regjeringsskifte i Storbritannia. Oberst Barney og hans mannskap mottok ikke beskjeden før i 1847, da nyheten ankom Sydney den 15. april 1847.

## Territorium (1927-1931)
**Nord-Australia** var et territorium i Australia fra 1927 til 1931. George Pearce, innenriksminister i Australias føderale regjering på 1920-tallet, mente at Nordterritoriet var for stort til å kunne styres på en tilfredsstillende måte. Så den 1. februar 1927 ble Nordterritoriet delt i to separate territorier, Nord-Australia og Sentral-Australia. Grensen mellom de to territoriene gikk langs 20°S. Den 12. juni 1931 ble imidlertid de to territoriene slått sammen, og fikk det gamle navnet Nordterritoriet.

## Foreslått delstat
**Nord-Australia** er også foreslått som navn på Nordterritoriet hvis det blir godkjent som en delstat i Australia.

## Referanser
Dimitar Radev

**Dimitar Radev** (født 12. juli 1956 i Plovdiv) er en bulgarsk økonom, som siden juli 2015 har vært sentralbanksjef i Bulgarias nasjonalbank (BNB).  

## Utdanning og yrkeskarriere
Radev har en mastergrad i samfunnsøkonomi fra University of National and World Economy i Sofia, og har et fellowship ved Georgetown University i Washington. 

Fra 1980 til 1992 hadde han ulike stillinger innen politikken, bl.a. avdelingsleder i finansdepartementet, kabinettet (Council of Ministers) og finans- og planleggingsdepartementet. Fra 1992 til 2001 var han visefinansminister i seks bulgarske regjeringer på rad. Deretter var han assistent for administrerende direktør i Det internasjonale pengefondet (IMF) i to år, fram til 2003, før han jobbet videre i IMF, som rådgiver innen offentlig finans. I 2006 ble han seniorøkonom i IMF, i avdelingen for finanspolitikk (Fiscal Affairs Department). 

Den 15. juli 2015 ble han utnevnt til Bulgarias sentralbanksjef, og han overtok da etter Ivan Iskrov, som hadde sittet siden 2003. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Presentasjon hos sentralbanken
Eli Anne Dvergsdal

**Eli Anne Dvergsdal** (født 19. november 1991 i Skei i Jølster) er en norsk friidrettsutøver, motbakkeløper og fotballspiller. Dvergsdal løper for det internasjonale Team Salomon, og har representert Gneist Friidrett, IL Gular og Varegg Fleridrett som løper og IL Sandviken, Åsane Fotball Damer og Kaupanger IL som fotballspiller. I 2019 vant hun det prestisjetunge fjellmaratonet Zegama Aizkorri i Baskerland, Spania.

## Medaljer i norske mesterskap

## Se også
* NM i motbakkeløp

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Det støver stadig

***Det støver stadig*** er en dansk filmkomedie fra 1962, regissert Poul Bang. Manuset ble skrevet av Arvid Müller og Aage Stentoft, fritt etter den norske filmen *[[Sønner av Norge (film)|Sønner av Norge]]* fra 1961.

*Det støver stadig* er oppfølgeren til *[[Støv på hjernen (1961)|Støv på hjernen]]*.

## Handling
Store omveltninger har funnet sted siden forrige film, *Støv på hjernen*. Beboerne i *Solvænget* har - med støtte av kommunen - kjøpt eiendommene som de bor i. Så hustruene må begynne å arbeide igjen for å greie økonomien.

## Medvirkende
*Helle Virkner – *Fru Henriksen*
*Søren Elung Jensen –* Hr. Henriksen*
*Dirch Passer – *Alf Thomsen*
*Hanne Borchsenius – *Frk. Monalisa Jacobsen*
*Henrik Wiehe – *Hr. Johansen*
*Bodil Udsen – *Fru Hansen*
*Ove Sprogøe – *Thorbjørn Hansen*
*Karl Stegger – *Hr. Feddersen*
*Solveig Sundborg – *Fru Feddersen*
*Beatrice Palner – *Fru Svendsen*
*Henning Palner – *Hr. Svendsen*
*Olaf Ussing – *Borgmesteren*
*Gunnar Lemvigh – *T. Eliassen*
*Paul Hagen – *Fotograf*
*Judy Gringer – *Modell*
*Gunnar Bigum – *Kunde hos Feddersen*
*Asbjørn Andersen – *Redaktøren*
*Ellen Malberg 
*Bettina Heltberg – *Klinikkassistent*
*Edith Hermansen
*Einar Reim – *Doktor Krogh*
*Pierre Miehe-Renard
*Bente Weischenfeldt
*Ulla Darni
*Lene Bro – *Fotomodell*
*Ebba Amfeldt – *Dame på posthus*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kartesisk

**Kartesisk** eller **kartesiansk** (etter René Descartes) kan vise til:

* Kartesisk koordinatsystem
* Kartesisk produkt
* Kartesiansk dualisme
* Kartesiansk skeptisisme
Skuggenatten Opp

**Skuggenatten Opp** er et motbakkeløp i Treungen i Nissedal som arrangeres av Treungen IL. Løpet ble første gang arrangert i 2010. I 2015, 2018 og 2023 var løpet satt opp som NM i motbakkeløp.

## Eksterne lenker
*
Valget i Berlin 2016

**Valget i Berlin 2016** var det 18. valget til Berlins parlament, og fant sted 18. september 2016. 

SPD ble største parti. Begge de to regjeringspartiene SPD og CDU, tapte oppslutning og mistet sitt flertall i parlamentet. En ny delstatsregjering må basere seg på en koalisjon av minst tre partier. 

Valget ga fremgang for Die Linke, AfD og FDP. AfD kom inn i parlamentet for første gang, mens FDP kom inn etter å ha falt ut ved valget i 2011. Piratpartiet gikk ut av parlamentet, etter én periode.

Samtidig med valget til delstaten Berlins parlament, ble det avholdt valg av representanter til folkeforsamlingene i delstaten Berlins tolv administrative bydeler (Bezirke).  De administrative bydeler er på kommunalt plan, og uten lovgivningsmyndighet.

## Valgsystem
Velgerne går til valg hvert femte år. Velgeren får to stemmesedler, én i valgkretsen og en partiliste for delstaten, tilsvarende som ved valget til Forbundsdagen.  

Vinnere av et direktemandat i valgkretsene beholder alltid sin plass i parlamentet. Det er imidlertid resultatet av listevalgene som avgjør maktforholdet i parlamentet. Direktevalgte medlemmer av et parti som i antall overskrider partiets andel av parlamentet, i henhold til listevalget, kalles overskuddsmandater. De øvrige partiene mottar kompensasjon for overskuddsmandater i form av utjevningsmandater. Parlamentet skal ha minst 130 mandater. Parlamentet som ble valgt i 2011 fikk 149 medlemmer. 

Det gjelder en sperregrense på 5 % av stemmene, inkludert ugyldige stemmer. Likestilt med å oppnå sperregrensen for et parti er å vinne et direktemandat i en valgkrets. 

Stemmerett har alle tyskere som har fylt 18 år og som har bodd minst tre måneder i Berlin. Samme vilkår gjelder for valgbarhet. 
 

## Utgangsposisjon
Ved valget i 2011 oppnådde SPD 28,3 % av stemmene som var en tilbakegang på 2,5 %, CDU gikk frem 2 % til 18 %, mens De grønne gikk frem 4,5 % til 17,6 %. Partiet Die Linke mistet 4,6 % og fikk en oppslutning på 11,7 % mens Piratpartiet fikk 8,9 % av stemmene.

Parlamentet besto av 149 medlemmer som var fordelt slik: SPD 47, CDU 39, De grønne 29, Die Linke 19 og Piratpartiet 15 medlemmer. Et medlem av CDUs gruppe meldte seg ut av partiet i løpet av valgperioden.

## Resultat
Sluttresultatet viste at SPD vant valget, men at regjeringspartiene SPD og CDU mistet sitt flertall. Parlamentet besto etter valget av 160 representanter, som var en økning på 11 i forhold til valget i 2011. Økningen skyldes at enkeltvalgkretser som går til kandidater fra mindre partier, blir kompensert de større partiene ved utjevningsmandater.

Valgdeltakelsen var på 66,9 % mot 60,2 % ved valget i 2011.


Wahlkarte Abgeordnetenhaus von Berlin 2016 Erststimmen.svg|Direktevalgte kandidater. Svart: CDU, grønt: De grønne, rødt: SPD, fiolett: Die Linke, blått: AfD
Wahlkarte Abgeordnetenhaus von Berlin 2016 Zweitstimmen.svg|Fordeling av partistemmene


## Referanser


## Eksterne lenker
* Wahlen zum Abgeordnetenhaus 2016, Die Landeswahlleiterin für Berlin
Grace Grung

**Hjørdis Grace Grung** (født *Lehmann* 2. desember 1895 i Chicago, død 14. november 1988 i Oslo) var en norsk skuespiller.

I 1925 spilte Grace Grung i to enaktere for Kringkastingsselskapet. Hun var ansatt ved Det Nye Teater 1933-1957. 

Grung gjorde fire filmroller 1931-1957. Hun filmdebuterte i Tancred Ibsens *[[Den store barnedåpen]]*.

Grung var datter av kjøpmann Harald Martin Lehmann (1863–1947) og dennes hustru Inger (født 1871). Hun var fra 1920 gift med arkitekt Leif Grung og hadde med ham sønnen Geir Grung.

## Filmografi
* 1931 – *[[Den store barnedåpen]]*
* 1942 – *[[Jeg drepte!]]*
* 1950 – *[[To mistenkelige personer (film)|To mistenkelige personer]]*
* 1957 – *[[Slalåm under himmelen]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alfa Romeo GTV (1995)

**Alfa Romeo GTV** (1995–2006) var en 2-dørs sportsbil fra italienske Alfa Romeo.

Den var tegnet av Enrico Fumia (født 1948) hos Pininfarina.

**GTV** var en coupe med små bakseter. "GTV" betyr *[[Grand tourer|Gran Turismo]] Veloce* så den hadde litt bagasjeplass til lengre turer, mens cabrioleten **Spider**  hadde hverken bakseter eller særlig bagasjeplass. De kom med 1.8, 2, 3 og 3.2-liters bensinmotorer. I 2003 fikk fronten litt annet utseende. Den solgte lite i Norge, i 1999 og 2000 ble det nyregistrert henholdsvis 1 og 0 eksemplarer.

GTV ble i 2004 og 2005 etterfulgt av coupéene Alfa Romeo GT og Alfa Romeo Brera, den siste kom i 2006 som cabriolet.

2001 Alfa Romeo GTV V6 (6011493126).jpg | GTV
Alfa Romeo Spider 2002 (cropped).JPG | Spider


## Referanser
Anders Stilloff

**Anders Stilloff** (1866&ndash;1941) var en norsk journalist, dramatiker, avisredaktør og teateranmelder. Han debuterte med skuespillet *Sagfører Hellmanns* i 1902. Stilloff var den første redaktøren for Bergen-avisa *[[Morgenavisen]]* 1902-1915.

Hans enakter *Marianne* ble framført i Kringkastingsselskapet 1. november 1925.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Millionær for en aften

***Millionær for en aften*** er en norsk  filmkomedie fra 1960, i regi av Øyvind Vennerød. I rollene ses blant andre Henki Kolstad, Unni Bernhoft og Willie Hoel. Jørn Ording og Vennerød bearbeidet et manus av Bent Christensen og Werner Hedmann.

## Handling
En skipsreder blir utsett til å redde et teater, som går med underskudd. En kvinnelig ballettdanser tror at rederen er journalist og ber ham om å spille skipsreder for å lure teaterdirektøren til å sette opp et stykke med henne som primadonna.

## Rolleliste
*Henki Kolstad – *Skipsrederen*
*Unni Bernhoft – *Maj Grønlien Granner, primadonna*
*Willie Hoel – *Direktøren for Phønixteateret*
*Harald Aimarsen
*Arne Bang-Hansen – *Rasmus Christian Frederik Bloch, teaterets økonomisjef*
*Jon Berle – *Danser*
*Kari Bjønnes – *Danser*
*Reidar Bøe
*Lalla Carlsen – *Maison Stellas innehaver*
*Karin Dahl – *Danser*
*Rolf Daleng – *Danser*
*Andreas Diesen
*Kari Diesen
*Johannes Eckhoff
*Leif Enger
*Egil Hjorth-Jenssen
*Sverre Holm
*Joachim Holst-Jensen
*Topsy Irgens-Olsen – *Danser*
*Anne-Lise Karstensen – *Danser*
*Helge Krüger – *Danser*
*Lothar Lindtner
*Gerd Mundal – *Danser*
*Mette Møller – *Danser*
*Grethe Nilsen – *Danser*
*Arvid Nilssen – *Wang-Knutsen, revyforfatter*
*Lillebil Nordrum
*Arve Opsahl – Knut Møller
*Sissel Ramberg – *Danser*
*Rolf Sand
*Ingebjørg Sem
*Mette Marit Sem-Andersen – *Danser*
*Jo Stang – *Danser*
*Nanna Stenersen – *Fru Hammer, pensjonatsvertinne*
*Hanne Thorstensen – *Danser*
*Ulf Wengård
*Carsten Winger

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kamerunfjellet

**Kamerunfjellet** er en av Afrikas største og mest aktive vulkaner. Fjellet er det høyeste i Kamerun, og ligger i nærheten av kysten innerst i Guineabukta. Det høyeste punktet blir kalt *Fako*. Fjellet ligger på Kamerunlinjen, en lang kjede av vulkanske fjell som strekker seg ut i Guineabukta og øyene der, bl.a. São Tomé og Príncipe. På den sørlige hellingen av fjellet, mot kysten, finnes tvillingtoppen *Etinde*, også kjent som *Lille Kamerun*.

I det 5. århundre f.Kr. ble et utbrudd observert av den karthagiske navigatøren Hanno. Fjellet hadde utbrudd seks ganger på 1900-tallet. I 1922 nådde en lavastrøm helt til Guineabukta, og i 1999 stoppet en strøm bare 200 meter fra kysten. Nylige utbrudd var i 1999, 2000 og 2012. 

Hvert år arrangeres løpet *Mount Cameroon Race of Hope* til toppen av fjellet. De beste løper til toppen på 4&nbsp;timer og 45&nbsp;minutter. Turister som vil klatre til toppen, må ha med en guide. 


File:Le Mont Cameroun depuis Limbé.JPG|
File:Mount Cameroon Relief Map, SRTM-1.jpg|Relieffkart.
File:Kamerunlinie.svg|Skjematisk fremstilling av Kamerunlinjen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
VideoGamer.com

**VideoGamer.com** (tidlgere kjent som Pro-G) er en videospillorientert nettside med hovedkontor i London. Siden ble originalt startet i november 2004 som Pro-G.co.uk av Adam McCann and Tom Orry.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sanity

**Sanity** (tidligere **Bengler**) er et programvareselskap med kontor i Oslo, etablert som *Medieoperatørene* i 1995.

Fra starten drev selskapet med film- og TV-produksjon hvor stifterne Øyvind Rostad fungerte som daglig leder og Simen Svale Skogsrud var redaktør for filmredaksjonen på NRK2. I 1997 startet Even Westvang opp en egen multimedia-avdeling som etterhvert skulle lage interaktive utstillinger og installasjoner på blant annet Falstad fangeleir, Hurtigrutemuseet og Norsk Oljemuseum. På starten av 2000-tallet ble filmproduksjonsbiten av selskapet skilt ut til et nytt selskap, Medieoperatørene TV, og i 2002 skiftet den gjenværende multimediabedriften navn til Bengler med Rostad, Skogsrud og Westvang som eiere.

Siden 2004 har selskapet fortrinnsvis arbeidet med internett og utviklet blant annet Underskog.no, Origo.no, internettapplikasjoner til Amedia og nettsidene til OMA. I tillegg har det vært aktivt med norske prosjekter som eksemplifiserer verdien av åpne data som flyttemønstre, resultatet av Nasjonale prøver, kalt skoleporten og samlingene til nasjonalmuseet.

I 2009 skrev Simen Skogsrud *GRBL,* en programvare for maskinstyring, f.eks. 3D-utskrift, som brukes verden over. I 2014 møttes visualisering, internettapplikasjoner og 3D-utskrft i prosjektet Terrafab som ble utviklet etter at Statens kartverk hyret Bengler i anledning av tilgjengeliggjøring av norske kartgrunnlag.

I 2016 vant Bengler designprisen Jacobprisen. Dette var første gang prisen ble tildelt til en digital formgiver.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
* Bengler
Slalåm under himmelen

***Slalåm under himmelen*** er en norsk dramafilm fra 1957 i regi av Edith Carlmar. Manuset ble skrevet av Hans Christensen.

## Handling
Tre unge flygere, som har blitt utdannet i utlandet, kommer hjem til Norge, hvor de innleder sin yrkeskarriere.

## Rolleliste
*Per Christensen – *Fenrik Sigurd Bakke*
*Marius Eriksen – *Oberstløytnant Eriksen*
*Lisbet Bull – *Gerds tante*
*Grace Grung – *Sykesøster* 
*Turid Haaland – *Fru Riesing, Arnes mor*
*Jan Halvorsen – *Fenrik Thor Granli*
*Nils Jørstad – *Oberstløytnant Jørstad*
*Jan Larsen – *Major Moe*
*Irene Newermann – *Sigurds venn*
*Rolf Falkenberg Smith – *Oberstløytnant Bråtland*
*Synnøve Strigen – *Gerd, Thors forlovede*
*Anders Sundby – *Bakke senior, Sigurds far*
*Wilfred Werner – *Fenrik Arne Riesing*
*Ingrid Øvre Wiik – *Fru Berntsen, Riesings nabo*

## Referanser
Hill Farmstead Brewery

**Hill Farmstead Brewery** er et amerikansk bryggeri som ble etablert i 2010 av Shaun Hill. Det holder til i Greensboro i delstaten Vermont. Hill brygget for Fanø Bryghus og Nørrebro Bryghus før han startet sitt eget bryggeri.

I 2011 ble bryggeriet kåret til det beste nye bryggeriet i verden av ølnettstedet RateBeer.com. I 2012 og fra 2014 til 2018 har det blitt kåret til verdens beste bryggeri av det samme nettstedet. Det kom på andreplass i 2013.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*