open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gulkrageglassvinge

**Gulkrageglassvinge** (*Sesia bembeciformis*) er en sommerfugl som tilhører familien glassvinger (Sesiidae).

## Utseende
Den ligner mye på slektningen ospeglassvinge (*Sesia apiformis*), men skiller seg fra denne ved at hodet er svart og at forkroppen mangler store, gule flekker på sidene, men har en smal, gul krage. Antennene er dobbelt kamtannede hos hannen. Hodet er svart, forkroppen (thorax) svart med en gul krage foran og små, gule flekker bak ved scutellum. Bakkroppen er tykk og mer eller mindre sylindrisk, med brede, gule tverrstriper. Vingene er glassklare med smale, brunlige kanter. Forvingens framkant er noe bredere, og åren som danner yttergrensen for basalcellen er kraftig og mørkbrun, står fram som en brun tverrstripe. Beina er tett kledt med lange, gulaktige hår. Med sine gule og svarte farger er arten en ganske god etterligning av en stikkveps (Vespidae). Det vitenskapelige artsnavnet refererer til dens likhet med graveveps-slekten *[[Bembix]].*

## Levevis
Denne arten finnes på fuktige steder som elvebredder, fuktenger og fuktige skogkanter der det vokser selje eller vier. Larvene utvikler seg i veden av selje, spesielt grove seljer som vokser på fuktige steder. Artene selje (*Salix caprea*), gråselje (*Salix cinerea*) og ørevier (*Salix aurita*). De gnager først mellom barken og veden, men kryper senere lenger inn i stammen. Larveutviklingen tar 3 – 4 år. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli. I Norge kan denne arten være truet av rydding av seljekratt. Arten har et skjult levevis, og imago lever kort, hvilket gjør at den lett overses. 

## Utbredelse
Den har en relativt begrenset utbredelse i Mellom- og Nord-Europa. Arten er bare funnet tre ganger i Norge, på Ørland i Sør-Trøndelag (1971), Bergen (2018) og Alver nord for Bergen (også 2018). Det er sannsynlig at den har et stort utbredelsesområde på Vestlandet og i Trøndelag, men det må eventuelt søkes målrettet etter den for å kartlegge utbredelsen. 

## Rødlistevurdering
Hogst av gamle seljer er en trussel. Det er et treslag som er lite verdsatt. Det regnes derfor med en nedgang i kvalitet og areal av artens habitat. Arten rødlistes i 2021 som sårbar VU.

## Referanser




## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Norges sommerfugler*, stor seljeglassvinge: http://www.nhm.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/sesiidae/bembeciformis.html
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/s/sesia_bembeciformis.html
* *Sesia bembeciformis* på UK moths: https://web.archive.org/web/20081205140032/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=371

## Eksterne lenker
*
Vepseglassvinge

**Vepseglassvinge** (*Sesia melanocephala*) er en sommerfugl som tilhører familien glassvinger (Sesiidae). Den er bare funnet i Akershus og Vest-Agder i Norge.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 27 – 38 mm), ganske kraftig og mørk glassvinge. Den kjennes lett fra andre store glassvinger på den mørke fargen, og at antennene er gulbrune, ikke svarte. Antennene er gulbrune, hos hannen dobbelt kamtannede. Hodet er svart. Forkroppen (thorax) er svart med gule tegninger: doble, smale tverrstriper på sidene foran vingene, smale skråstriper som går fra bakhjørnene inn mot midten, og en bred tverrstripe bakerst. Bakkroppen er sylindrisk og nokså tykk, svart med smale, gule tverrstriper, mye smalere enn hos de andre *[[Sesia]]-*artene som er funnet i Norge. Forvingen er glassklar, den innerste delen av framkanten rødlig. Området fra den ytterste delen av basalcellen til vingespissen har mørk bestøvning. Bakvingen er glassklar med smal, mørk kant. Beina er kledt med ganske kort, gul behåring.
Med sine gule og svarte farger er arten en ganske god etterligning av en veps, særlig på gruppen murerveps (Eumeninae).

## Levevis
Denne arten er knyttet til grupper av gamle osper som står solåpent til. Egnede trær må ha døde grener. Larven lever inne i stammen og ganger seg ut i den døde grenen, der den fullfører utviklingen, som tar 2 – 3 år. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli, men er meget vanskelige å finne. Den beste måten å påvise denne arten på, er å lete etter spor fra larvene på egnede ospetrær, eventuelt kan man forsøke å lokke de voksne sommerfuglene med feromoner.

## Utbredelse
Den er utbredt i Europa, bortsett fra de nordligste og vestligste delene. Fra Norge kjenner man bare to sikre funn, et gammelt funn fra Oslo (Kristiania) og et funn fra Søgne i Vest-Agder i 1974. Det er grunn til å tro at arten kan ha blitt oversett fordi det er så vanskelig å finne de voksne sommerfuglene.

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Norges sommerfugler*, vepseglassvinge: http://www.nhm.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/sesiidae/melanocephala.html
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/s/sesia_melanocephala.html
## Eksterne lenker
*
Bringebærglassvinge

**Bringebærglassvinge** (*Pennisetia hylaeiformis*) er en sommerfugl som tilhører familien glassvinger (Sesiidae). Den er funnet nord til Nordland i Norge.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 21 – 30 mm), slank, mørk glassvinge. Hannen har dobbelt kamformede antenner. Bakkroppen har nokså smale, gule tverrbånd. I den bakre delen har hunnen tre, og hannen fire bånd, dessuten har hannen to tverrbånd fremst på bakkroppen, men disse er ofte lite synlige. Denne arten har ikke påfallende store dusker på bakkroppsspissen. Forvingen er ganske smal, bredt gråbrunt kantet, de gjennomsiktige områdene begrenser seg til tre smale flekker. Bakvingen er nokså bred, trekantet med smal, brun kant, ellers glassklar.

## Levevis
Arten lever i skogkanter, lysninger i skogen og hager. Larven lever på bringebær (*Rubus idaeus*). Den bruker to år på utviklingen. Det første året borer den i rotstokkene, det andre året inne i stenglene. De voksne sommerfuglene flyr i juni – august og besøker gjerne blomster. Denne arten kan være ganske vanlig i hager der det dyrkes bringebær, og er nok den glassvingen man oftest treffer på i Norge.

## Utbredelse

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Norges sommerfugler*, bringebærglassvinge: http://www.nhm.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/sesiidae/hylaeiformis.html
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/p/pennisetia_hylaeiformis.html
## Eksterne lenker
*
Gatemagasinet ASFALT

***Gatemagasinet ASFALT*** er et gatemagasin utgitt av Stiftelsen Gatemagasinet i Rogaland.

Første utgave kom for salg 1. april 2009. Gatemagasinet har per februar 2014 et opplag på ca. 30&nbsp;000 eksemplarer, og selges på gaten i hele Rogaland. Det er salgskontorer, der selgerne møter opp og kjøper blader i Stavanger, Sandnes, Haugesund, Egersund, Sola og Strand. Magasinet kommer ut seks ganger i året, og redigeres etter redaktørplakaten.

Formålet med magasinet er å fremme engasjement og selvhjelp blant mennesker med ruserfaring eller som er i en vanskelig livssituasjon. Stiftelsen som utgiver av magasinet er politisk og religiøst uavhengig og har eget styre. Gatemagasinet skal sette fokus på mangfoldet i sosiale, kulturelle og samfunnsmessige forhold. Videre skal det bidra til verdighet og forståelse, og fremme like rettigheter for alle. Eventuelt overskudd fra salget brukes til å finansiere arbeid blant vanskeligstilte.

Ansvarlig redaktør er Helle Aasand. *ASFALT* er tilsluttet International Network of Street Papers (INSP).

Magasinet bygger på samme prinsipp som andre norske gatemagasiner, som for eksempel *[[=Oslo]]* (Oslo), *[[Megafon (tidsskrift)|Megafon]]* (Bergen), *=Norge* (selges på Østlandet og utgis av Stiftelsen Erlik), *[[Sorgenfri (tidsskrift)|Sorgenfri]]* (Trondheim), *[[Virkelig Tromsø|Virkelig]]* (Tromsø), *[[Ekko (gatemagasin)|Ekko]]* (Bodø), *[[Klar]]* (Kristiansand) og *[[Gatemagazinet]]* (Fredrikstad). De norske gatemagasinene har for øvrig hentet inspirasjon blant annet fra publikasjonen *[[The Big Issue (gatemagasin)|The Big Issue]]*, som selges i engelsktalende land verden over.

ASFALT fikk Menneskerettighetsprisen for Nordjæren-regionen i 2011 og Aftenbladets statuett i 2010.

De ulike salgskontorene drives av ulike organisasjoner:
*av Kirkens Bymisjon i Stavanger og Haugesund
*av Byprestene i Sandnes
*av de kommunale myndigheter i Sola og Egersund
*av Foreningen for Mental Helse i Strand kommune

## Eksterne lenker
* ''Gatemagasinet ASFALT''s hjemmeside
* International Network of Street Papers (INSP)
Simo (navn)

**Simo** er en finsk og serbisk form av mannsnavnet *[[Simon]]*, som har flere mulige opprinnelser. Navnet skrives *Симо* på serbisk. *Simå* er en norsk dialektform av *Simon*, kjent fra Sogn og Fjordane.

*Simo* har finsk navnedag 28. oktober.

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Simo Häyhä (f. 1905), finsk skarpskytter
* Simo Knuuttila (f. 1946), finsk teologiprofessor
* Simo Zaric (f. 1948), serbisk dømt krigsforbryter
* Simo Harri Lappalainen (f. 1952), norsk forretningsmann
* Simo Sorce, amerikansk programvareutvikler

## Annen bruk av navnet
* Simo, norsk barnevognprodusent
* Simo (Finland), finsk kommune

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tom Stern

**Thomas Evans Stern** (født 16. desember 1946) er en Oscar-nominert amerikansk kinematograf best kjent for sitt arbeid på filmer regissert av Clint Eastwood. Han har vært Eastwoods sjeffotograf siden *[[Mystic River]]* i 2003 og har jobbet som lystekniker siden 1987.

## Filmografi
* *[[Blood Work]]* (2002)
* *[[Mystic River]]* (2003)
* *[[Bobby Jones: Stroke of Genius]]* (2004)
* *[[Million Dollar Baby]]* (2004)
* *[[The Exorcism of Emily Rose]]* (2005)
* *[[Romance & Cigarettes]]* (2006)
* *[[The Last Kiss]]* (2006)
* *[[Flags of Our Fathers]]* (2006)
* *[[Brev fra Iwo Jima]]* (2006)
* *[[Rails & Ties]]* (2007)
* *[[Things We Lost in the Fire]]* (2007)
* *[[Changeling]]* (2008) (nominert til Oscar for beste kinematografi)
* *[[Gran Torino]]* (2008)
* *[[Invictus]]* (2009)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kodak OnFilm-intervju 
* AFC-intervju
Bygdegård

En **bygdegård** er en type samfunnshus man finner på mindre steder i Sverige. Vanligvis dreier det seg om en frittstående bygning som ble oppført for å tjene som samlingslokale for bygdas innbyggere. I mange tilfeller har bygdegårdene tidligere tilhørt en misjonsvirksomhet, vekkelsesbevegelse eller avholdslosje. 

I bygdegården kan det arrangeres dans, diverse møter og lignende. De blir også utleid til foreningsvirksomhet, samt til private selskaper, leirskoler o.l.

## Eksterne lenker
* Om Bygdegårdarnas Riksförbund
Ithaca M37

**Ithaca M37** er et amerikansk haglegevær med pumpemekanisme.

Våpenet har lade- og utkastingsport under, noe som gjør den like enkel å bruke for høyre- og venstrehendte. Den ble opprinnelig designet av John Moses Browning og John Pedersen som Remington Model 17. Etter første verdenskrig var Ithaca Gun Company på jakt etter en pumpehagle som kunne konkurrere med Winchester Modell 1912. De designet en kopi av Remington Model 17 i 1933, men fant ut at patentene ikke gikk ut før i 1937. De måtte så vente til 1937, og introduserte da Ithaca M37, som opprinnelig skulle hete Ithaca M33. Våpenet ble brukt av US Army under andre verdenskrig, men har også vært populær blant sivile og enkelte politienheter.

M37 byttet navn til M87 engang, men ble senere byttet tilbake. Produksjonen stoppet også opp en stund i 2005 ved ett av de mange eierskiftene av selskapet. Produksjonen ble startet opp igjen i Ohio.

## Versjoner
Det er laget utallige versjoner, men her er noen av de mest populære:
* **Ultralite**: Med aluminiumkasse
* **Deerslayer**: Med nedkortet løp og rifle-liknende sikter
* **DSPS**: *Deerslayer Police Special.* Militær/politiversjon
* **Stakeout**: Kort versjon med 33&nbsp;cm løp og pistolgrep
* **28 Gauge**: Kaliber 28 modell
Paraceløyene

**Paraceløyene** eller **Xisha-øyene** (kinesisk: 西沙群島; pinyin: *Xīshā Qúndǎo*; vietnamesisk: *Quần đảo Hoàng Sa*) er en stor gruppe atoller i Sør-Kina-havet. Øyene ble annektert av Folkerepublikken Kina i 1974, men også Taiwan og Vietnam gjør krav på øyene. Folkerepublikken Kina betrakter området som en kommune i byprefekturet Sansha.

## Geografi
Øyene er en gruppe på cirka 130 ubebodde korallatoller og ligger et stykke nord i Sør-Kina-havet. De har et areal på cirka 6&nbsp;km². Det høyeste punktet ligger på *Rocky Island* og kneiser 14&nbsp;moh. Øya dekkes stort sett av lav vegetasjon. 

Øyene er delt mellom den vestre *Crescentgruppen* og den østre *Amfitriteguppen*.

Havet omkring øyene er svært rikt på fisk og formodes også å ha store olje- og naturgassforekomster under havbunnen.

## Historie
Øyene har lenge vært kjent av kinesiske sjøfarere og Kina har gjort krav på øyene i lang tid. I 1537 ble de besøkt av den portugisiske sjøfareren kaptein de Pinto som ga dem det europeiske navnet *Ilhas do Tavaquerro*. Øyene ble formelt annektert av Kina den 19. januar 1974.

Øygruppen inngår sammen med Dongshaøyene, Nanshaøyene og Zhongshaøyene i de kinesiske såkalte *South China Sea Islands*.

Navnet *Paracel* for øyene er en oppkalling etter Paracelsus.

Suvereniteten over øyene har vært gjenstand for en rekke konflikter i området mellom Kina, Taiwan og Vietnam siden tidlig på 1900-tallet. Etter at Frankrike okkuperte Indokina, tok det kontroll over øyene og gjorde dem til en del av kolonien Fransk Indokina i 1932. Da Frankrike trakk seg tilbake i 1956 etter nederlaget i Den første indokinesiske krig, okkuperte styrker fra det kommunistiske Kina umiddelbart øya Yongxing (engelsk: «Woody Island»), en av de viktigste øyene i gruppen, mens andre øyer forble under sørvietnamesisk kontroll. Spenningene i området steg, og endte med et militært sammenstøt januar 1974 mellom Sør-Vietnam og Kina. Etter blodige kamper lyktes det den kinesiske styrken å ta kontroll over øyene, en kontroll de fortsatt har. Øyene ligger godt innenfor Kinas kravlinje, «Den nistiplede linje». Men suverenitetspørsmålet er ikke folkerettslig løst og Vietnam gjør fortsatt krav på øyene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* om Paraceløyene
* om Paraceløyenes historie
Differanseenhetsinntekt

**Differanseenhetsinntekt** er bedriftens gjennomsnittlige inntektsøkning per enhet når den øker salget med en viss ekstra mengde.
Samovar (elektronisk krigføring)

**Samovar** er en programmerbar radarjammer for elektronisk krigføring som operer i båndet 8-16 Ghz. Den gjør en analyse hvor den evaluerer og identifiserer trusler før den responderer med å forstyrre de mest aktuelle med kontinuerlig støy og tilfeldig og vedvarende pulset støy. Responsmønstere er bestemt ved parametrisk kontrollerte oscillatorer.

Enheten er en 2.75 meter lang ekstern pod som er 25.4 cm i diameter. Vekten er omtrent 150kg. Den brukes på jagerfly slik som F-5 og F-16. Taktisk er bruksområdet jamming under angrep med Penguin mk 3 luft til sjømålsmissiler, og kan også integreres med andre radarvarslere og chaff/narrebluss (flares).

Den lages av Kongsberggruppen og er utviklet sammen med Forsvarets forskningsinstitutt.

## Kilder
* Jane's: Samovar radar jammer (Norway), from *Airborne active and passive countermeasures systems and defensive aids suites (DAS)*
Slavekirkegården

**Slavekirkegården** er stedet hvor døde straffanger («slaver») fra Fredriksten festning ble gravlagt.

Opprinnelig ble slavene sendt til Danmark der de måtte sone sin straff, men i 1739 ble det bestemt at slavene skulle holdes på nærmeste festning.

Det offisielle slaveriet på festningen varte fra ca. 1700 til 1845, men når dette stedet ble tatt i bruk som gravplass i den perioden vites ikke. Det finnes heller ikke noe samlet antall på hvor mange som ble gravlagt her, men det antas at i hvert fall 14 slaver som døde i en koleraepedemi i 1834 er blant dem. De små haugene inne på området er selve gravene. Plassen skal være det eneste gravsted fra slaveriets tid i Norge som formelt er innviet. Stedet holdes ved like som den enkle og bortgjemte gravplass det var.

Da slavene døde, fikk de ikke ligge blant andre på de vanlige kirkegårdene, men fikk sin egen kirkegård. Denne ligger i et lite skogholt i øvre Knardal like ved Kyststien. For en del år tilbake ble det satt opp en stenstøtte, laget som et slags kors, med inskripsjonen «Kirkegård – Fredriksten festnings slaveri – 1739-1845».

I 1833 var det 215 slaver på Fredriksten festning i Halden, dømt til kortere eller lengre tid med tvangsarbeid, lite mat, mye straff og offentlig skam. 

## Referanser


## Kilder
* Teksten er hentet fra lokal informasjonstavle på stedet.

## Litteratur
*
Mel (navn)

**Mel** er et fornavn som kan være både mannsnavn og kvinnenavn. Det er dannet som en kortform av navn som starter på *Mel-*, som *[[Melvin]]*, *[[Melanie (navn)|Melanie]]* og *[[Melissa]]*. Det er i dag et vanlig mannsnavn blant annet i Cuba, men er relativt sjeldent som kvinnenavn.

## Utbredelse
*Mel* har størst utbredelse som mannsnavn.

*Mel* er i dag et vanlig mannsnavn blant annet i Cuba, Brunei og Amerikansk Samoa.

|}

*Mel* er i dag et relativt sjeldent kvinnenavn, mest brukt i Storbritannia.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

### Menn
* Mel Fisher (1922–1998), amerikansk skattejeger
* Mel Brooks (f. 1926), amerikansk komiker
* Mel Tillis (1932–2017), amerikansk countrysanger
* Mel Brown (1939–2009), amerikansk bluesgitarist
* Mel Gibson (f. 1956), amerikansk skuespiller og regissør

### Kvinner
* Mel Martin (f. 1947), engelsk skuespiller
* Mel B alias for Melanie Brown (f. 1975), engelsk sanger kjent fra Spice Girls

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Macclesfield Bank

**Macclesfield Bank**, eller **Zhongshaøyene** (kinesisk: 中沙群島; pinyin *Zhōngshā qúndǎo*) er en serie rev og atoller i Sør-Kina-havet.

Folkerepublikken Kina betrakter området som en kommune i byprefekturet Sansha.

## Geografi
Området består av en gruppe på cirka 20 ubebodde småholmer och revområder og ligger øst for Paraceløyene, sørvest for Dongshaøyene og nord for Spratlyøyene.

Havet omkring øyene er svært rik på fisk og formodes også å ha store olje- og naturgassreserver.

## Historie
Zhongshaøyene ble annektert av Folkerepublikken Kina i 1974 sammen med Paraceløyene. Også Republikken Kina (Taiwan) og Vietnam gjør krav på øygruppen.

Øygruppen inngår sammen med Dongshaøyene, Nanshaøyene og Xishaøyene i de av kineserne så kalte *South China Sea Islands*.

## Eksterne lenker
* om Zhongsha, noe nedover på siden
Fanny Chmelar

**Fanny Chmelar** (født 31. oktober 1985 i Weilheim in Oberbayern) er en tysk alpinist. Med sine 1,87 m er hun blant de høyeste kvinnelige alpinistene i verdenscupen.

Chmelar debuterte i verdenscupen i desember 2005. Allerede i sitt tredje renn, i St. Moritz i januar 2006, tok hun sine første verdenscuppoeng. 15. desember 2006 kom hun på sjetteplass i superkombinasjonen i Reiteralm.

Sesongen 2008/09 fikk Chmelar sitt gjennombrudd i verdenstoppen. I sesongavslutningen i Åre oppnådde hun sin hittil første pallplassering ved å bli nummer to i slalåmrennet.

Hun representerte Tyskland under Vinter-OL 2010 i slalåm, men fullførte ikke.
## Meritter

### Verdensmesterskap
* Åre 2007: 21.-plass i superkombinasjonen
* Val-d’Isère 2009: 8.-plass i slalåm

### Junior-VM
* Québec 2003: 10.-plass i super-G, 32.-plass i utfor, 43.-plass i storslalåm
* Bardonecchia 2005: 22.-plass i super-G, 26.-plass i utfor, 29.-plass i storslalåm

### Verdenscup
* Tre plasseringer blant de ti beste, én pallplassering (tom. sesongen 2008/09)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sletten (Karmøy)

**Sletten** er en del av tettstedet Veavågen i Karmøy Kommune.
Sletten er hovedsakelig et stort byggefelt område.
Det finnes ikke butikker på sletten, men det er en kolonial innforbi en liten gang-avstand.
Skolen man går på om man kommer ifra sletten er Veavågen Barneskole.
Om en er av eldre årgang så havner man på Åkrehamn Ungdomsskole.
Sletten har en egen barnehage.

## Severdigheter
Ønsker man å oppleve noe mens man er på sletten så er det noen få ting å velge mellom, man kan blant annet besøke fiskerimuseum eller Sletten Stadion der Sportsklubben Vedavåg Karmøy spiller sine kamper.
Absolute Music 59

***Absolute Music 59*** er det 59. samlealbumet i den norske Absolute Music-serien og ble utgitt 30. mars 2009.

## Sporliste
# Katy Perry – «Hot 'N' Cold» 
# Alexander Rybak – «Fairytale»
# Alesha Dixon – «The Boy Does Nothing» 
# Lene Marlin – «Here We Are» 
# Erik og Kriss – «Svigemors Drøm»
# Röyksopp – «Happy Up Here» 
# Marit Larsen – «Addicted»
# Coldplay – «Life in Technicolor II» 
# Karpe Diem feat. Pumba – «Vestkantsvartinga»
# Big Ali feat. Dollar Man – «Hit the Floor (Power)»
# Laurent Wolf feat. Eric Carter – «No Stress»
# Lily Allen – «The Fear»
# Nickelback – «Gotta Be Somebody»
# CC Cowboys – «Kanskje du behøver noen»
# Madcon – «Wholehearted» 
# Bigbang – «Swedish Television» 
# Velvet – «Take My Body Close»
# Basic Element feat. D-Flex – «Touch You Right Now»

## Eksterne lenker
* EMI.no – Absolute Music 59 Norge
FA-cupen 1880/81

**FA-cupen 1880/81** var den tiende sesongen av FA-cupen. 62 lag var med i turneringa, selv om fire lag faktisk ikke spilte en eneste kamp. Finalen ble spilt mellom Old Carthusians og Old Etonians.

## Første runde

### Omkamper

## Andre runde

### Omkamper

## Tredje runde

## Fjerde runde

## Femte runde

## Semifinaler

## Finale

## Referanser
Filmfestivalen i Cannes 1946

**[[Cannes Film Festival]] i [[Filmåret 1946|1946]]** varte fra 20. september og til 5. oktober. Det var første gangen den ble arrangert. 

## Jury

## Filmer i konkurransen

## Vinnere

## Eksterne lenker
* 1946 Cannes Film Festival
* Cannes Film Festival 1946 at IMDB
Enkhuizen

**** (vestfrisisk: Inghúze) er en kommune og en by i Nederland, i provinsen Noord-Holland og i regionen Vestfrisland.

Med sin beliggenhet ved Zuiderzee, med Nordsjøen utenfor, utviklet Enkhuizen seg til en viktig havneby i middelalderen. Stedet fikk bystatus i 1355. På 1600-tallet var Enkhuizen en av de viktigste havnebyene i Nederland. Blant annet benyttet Ostindisk kompani havnen i Enkuizen som utgangspunkt for oversjøisk handel med Østen. Hoorn og Amsterdam var andre viktige byer for oversjøisk handel. Enkhuizen mistet sin posisjon som havneby. Det var mange ulike årsaker som førte til dette. Den viktigste var at havna ble grunnere.

Enkhuizen har stadig et levende havnemiljø, og byen har en av de største marinaer for lystbåter i Nederland. I dag er det ferskvann i byens havn. 

Zuiderzeemuseum ligger i Enkhuisen, og er et friluftsmuseum som viser hvordan livet var i landsbyene omkring Zuiderzee for ett eller to århundrer siden. 

Flere frø-firmaer holder til i Enkhuizen, og byen har også en plastfabrikk. Turisme er en av de viktigste næringsveiene, og en grunn er at store deler av den opprinnelige bysenteret er bevart. To kirker fra 1400-tallet er bevart sammen med store deler av bymurene fra 1600-tallet, sammen med byportene og tårnene. Også rådhuset fra 1600-tallet er bevart. 

Kartografen Lucas Janszoon Waghenaer var født i Enkhuizen.

## Tettsteder
Enkhuizen kommune har følgende byer og tettsteder: Enkhuizen, Oosterdijk, Westeinde.

## Offentlig kommunikasjon
Enkhuizen har jernbaneforbindelse direkte til Hoorn og Amsterdam. Togreisen tar omtrent en og en halv time. 

I sommersesongen er det ferge som tar persontrafikk og syklister mellom Enkhuizen og Stavoren, Medemblik og Urk.

## Bilder

Bilde:Weeshuis Enkhuizen.jpg|Hus fra 1551 i Enkhuisen by.
Bilde:Zuiderzeemuseum 3.jpg|Vindmølle på friluftsmuseet.
Bilde:Zuiderhavendijk Enkhuizen 20081227.jpg|Kanal i Enkhuisen.
Bilde:Enkhuizen-Koepoort.jpg|En av byportene.
Bilde:Enkhuizen Zuidhavendijk.jpg|Sydhavnkanalen i Enkhuisen. Maleri fra 1868 av Cornelis Springer. Tilhører Rijksmuseum i Amsterdam.


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Battle for the Sun

***Battle for the Sun*** er Placebo sitt sjette studioalbum og Steve Forrest sitt første album med bandet. Albumet ble utgitt 3. juni 2009 i Japan, med påfølgende slipp senere i juni ellers i verden.

Placebo ekspriminterer med nye instrumenter som saksofon, trompet og springtime.

Bandet har også hentet inspirasjon fra band som PJ Harvey og My Bloody Valentine.

## Sporliste
#«Kitty Litter»
#«Ashtray Heart»
#«Battle for the Sun»
#«For What It's Worth»
#«Devil in the Details»
#«Bright Lights»
#«Speak in Tongues»
#«The Never-Ending Why»
#«Julien»
#«Happy You're Gone»
#«Breathe Underwater»
#«Come Undone»
#«Kings of Medicine»

## Eksterne lenker
*
Form følger funksjon

**Form følger funksjon** var en parole i arkitektur- og designteori i 1930-årene, og særlig i årene etter den andre verdenskrig, knyttet til funksjonalisme. 

## Historie

Parolen ble lansert av den amerikanske arkitekten Louis Sullivan i 1896 i artikkelen «The tall office building artistically considered». Artikkelens formulering lyder «form ever follows function». Parolen tilskrives ofte, men feilaktig, til Sullivans landsmann Horatio Greenough, en amerikansk nyklassisistisk billedhugger med interesse i arkitektur, som mer enn 50 år tidligere kom med lignende tanker. I USA var slagordet i hyppig bruk fra 1930-årene, i Europa fra slutten av 1940-årene. Etter alt å dømme var det arkitekten Arne Korsmo, som gjorde parolen kjent her i landet.

## Teorien
Teorien bak parolen gikk ut på at det ikke fantes estetiske problemer i seg selv. Problemene eksisterte ifølge denne tankegangen kun som en del av funksjonelle problemer: designernes oppgave var å finne den angivelig iboende funksjonelle løsningen der det funksjonelle og det estetiske fantes i en slags preetablert harmoni, dvs. der form fulgte funksjon. Man mente at parolen sammenfattet naturens eget designprinsipp siden alle naturformer angivelig var bygd på dette prinsippet.

## Designteorien
Designteorien, som parolen «form følger funksjon» var en slagkraftig sammenfatning av, førte bl.a. til radikal omveltning innen designpedagogikken, i det den avviste og forkastet den tradisjonelle tanken om pedagogisk verdi av forbilledlige, normative løsninger. Allerede i 1919 innførte den tyske designskolen Bauhaus denne anti-normative designpedagogikk, dog uten at selve slagordet da var kjent. Fra 1960-årene har parolen i stigende grad blitt kritisert, både som designdoktrine, som tolkning av funksjonalismen og som grunnlag for designpedagogikken. Eksplisitt avvisning av parolen stod sentralt i den ettermodernistiske funksjonalisme-kritikken som rehabiliterte forbildenes rolle i designprosessen.

## Referanser


## Litteratur
* Egbert, Donald Drew. 1950. «The Idea of Organic Expression and American Architecture». In *Evolutionary Thought in America*, edited by S. Persons. New Haven: Yale University Press. (Idehistorisk analyse)
* Lambert, Susan. 1993. *Form Follows Function? Design in the 20th Century*. London: Victoria & Albert Museum. (Designhistorie)
* Michl, Jan. 1995. «Form follows WHAT?», 1995. (Historie, tolkning, og kritikk av parolen)
* Petroski, Henry, 1992. ''The Evolution of Useful Things: How Everyday Artifacts-From Forks and Pins to Paper Clips and Zippers-Came to be as They are''. (amazon.com) Avvisning av form-følger-funksjon-ideen gjennom utallige historier om hvordan hverdagslige ting i virkelighet utviklet seg.
* Price, Bruce Deitrick. 2006. «Form follows function? Actually, no».  (Kort, vittig polemikk mot parolen)
* Sullivan, Louis. 1896. «The tall office building artistically considered».  (Parolens opprinnelsestekst)

## Eksterne lenker

* Westphall, Dennis. 2009 (?) «Form Follows Function: Teaching the Interaction of Anatomy & Physiology». (Feiring av parolen i form av en kort sang)
Fotodynamisk behandling

**Fotodynamisk behandling** (engelsk: PDT; photodynamic therapy) er en ny form for behandling av noen typer av hudkreft (basalcellekreft og Bowens sykdom) samt av solskadet hud (aktisk keratose; AK). Slike hudforandringer har tidligere vært behandlet med kirurgi, stråling eller fryseterapi med flytende nitrogen.

Den fotodynamiske behandlingen består i at et legemiddel, en krem, smøres på området der det er hudkreft eller celleforandringer. Huden dekkes deretter med plaster. Raskt voksende kreftceller tar opp det aktive virkestoffet i kremen. Stoffet gjør cellene følsomme for vanlig rødt lys. De normale cellene tar ikke opp virkestoffet og påvirkes heller ikke.

Etter ca. tre timer belyses hvert hudområde i om lag 10 minutter. Da starter en fotodynamisk prosess i kreftcellene. De dør, mens de friske hudcellene forblir uberørt. Etter behandlingen dannes en sårskorpe som faller av i løpet av 1-2 uker. Når huden er leget, har friske celler erstattet kreftcellene.

Det britiske «National Institute for Health and Clinical Excellence» (NICE) har konstatert at fotodynamisk behandling er like sikkert og effektivt som frysing og kirurgi, men gir bedre kosmetiske resultat.
Agavetredreper

**Agavetredreper** (*Comadia redtenbacheri*) er en sommerfugl som tilhører familien tredrepere (Cossidae). Den finnes i Mexico.

## Utseende
Sommerfuglen er temmelig ensfarget gulbrun.

## Levevis
Arten har larver som utvikler seg i kjernen av agaver (Agavaceae).

## Spiselige larver
Tredrepernes larver er store og fete, og selv om de gjerne skiller ut forskjellige sterkt luktende stoffer, er en del av dem ganske velsmakende om de er riktig tilberedt, og de har blitt spist i flere forskjellige deler av verden. Spesielt kjent er denne arten, som ofte er kjent som *agave red worm*.  Den lever i agaver som blir brukt ved produksjon av brennevinet mescal i Mexico. Larvene samles inn når man høster agavene, og kan serveres ristede, eller man kan legge dem opp i flaskene som snacks ved siden av brennevinet.

## Utbredelse
Den finnes i Mexico og det sørlige USA.

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av voksen sommerfugl: http://bugguide.net/node/view/244006/bgimage
Asiatisk tredreper

**Asiatisk tredreper** (*Xyleutes strix*) er en sommerfugl som tilhører familien tredrepere (Cossidae). Den finnes i Sørøst-Asia.

## Utseende
En meget stor (vingespenn opptil 220 mm) og kraftig, grå sommerfugl. Hannens antenner er fjærformede i den indre delen. Hodet og forkroppen er mørkegrå, bakkroppen mørk, lang og konisk. Vingene er lange og smale. Forvingen er beinhvit med tallrike, små, svarte tverrflekker og en stor, rektangulær flekk ca. to tredjedeler ute i vingen nær framkanten. Bakvingen er brunlig.

## Levevis
Arten lever i tropisk lavlandsskog, der larvene borer inne i trær.

## Utbredelse
Den er vidt utbredt fra India i vest til Ny-Guinea i øst. Arten blir delt opp i flere underarter.

## Eksterne lenker
* 
* *Xyleutes strix* på *Moths of Borneo*: http://www.mothsofborneo.com/part-1/cossidae/cossidae-4-1.php
Cold Response 2009

**Cold Response 2009** var en norskledet multinasjonal vinterøvelse som pågikk i Norge fra 16. til 25. mars 2009. Øvelsen fant hovedsakelig sted i Troms og nordlige deler av Nordland, og var en del av Forsvarets jevnlige Cold Response-øvelser. Cirka 7500 soldater fra 14 forskjellige nasjoner deltok.

Hovedtyngden av operasjonene på land foregikk mellom Setermoen og Nordkjosbotn i Troms. I tillegg var det sjø- og luftaktivitet i Troms og deler av Nordland. 

## Scenario
Det er en grensekonflikt mellom de to fiktive landene Midland og Northland som er hovedutfordringen for en multinasjonal styrke, bestående av Brigade Nord og flere utenlandske kapasiteter.

Kjernen i konflikten er rettighetene til verdifulle oljeressurser langs kysten. Det faller Northland tungt for hjertet at alle de vellykkede funnene blir gjort i Midland, rett sør for deres egen grenselinje. Og siden de fleste innbyggerne i dette området er etniske northlendere, er det ekstra tungt å svelge for den hardt pressede regjeringen i Northland.

På kort sikt er Northlands løsning å angripe Midland, erobre de verdifulle områdene, og på den måten ta bort fokus fra indre uro. I grove trekk er det denne konflikten soldatene bryner seg på under Cold Response.

## Landstyrker
Danmark og Finland deltok på øvelsen med hver sin mekaniserte bataljon. Frankrike deltok med en infanteribataljon. Nederland bidro med en Istar-avdeling og et mekanisert infanterikompani. Sverige deltok med et kompani. Spania deltok med Istar-elementer. Fra Norge deltok store deler av Brigade Nord, om lag 2500 soldater. I tillegg var Sveits, Tyrkia og Polen til stede med stabspersonell.

## Sjøstyrker
Fregatter, kommandofartøy, MTB-er, minejaktfartøy, minesveipere, logistikkfartøy og undervannsbåter deltok på øvelsen. 

## Luftstyrker
Norske F-16, svenske JAS Gripen, tyske C-160 transportfly, overvåkningsfly, ett norsk C-130J transportfly og elektronisk krigføringsfly deltok. Luftoperasjonssenteret ved Fellesoperativt hovedkvarter og kontroll- og varslingsstasjonen på Mågerø var med på øvelsen. I tillegg deltok norske og belgiske luftvernavdelinger sammen med hærstyrker. 

## Spesialstyrker
Cirka 700 spesialsoldater var med på øvelsen.

## Eksterne lenker
* Forsvarets informasjonsside om Cold Response 2009
Winchester Model 1912

**Winchester Model 1912** er et amerikansk haglgevær med pumpemekanisme og intern hammer.

Produksjonen startet i 1912 og holdt på frem til 1963 hvor den utgikk fra sortimentet til Winchester Repeating Arms. Nesten to millioner haglegevær av denne modellen ble produsert i forskjellige kaliber og med forskjellig løpslengde. Den ble opprinnelig laget for kaliber 20, men i 1914 kom kaliber 12 og 16, og i 1934 kom en kaliber 28 modell.

Modell 1912 (forkortet til Modell 12 i 1919) var erstatteren til Winchester Modell 1897. Den ble designet av  Thomas Crosley Johnson hos Winchester, og var delvis basert på M1893/97 designet til John Moses Browning. Modellen var den første virkelige suksessfulle med intern hammer. Ladingen foregår ved å legge haglpatronene inn fra undersiden, hvor de går inn i rørmagasinet som ligger under løpet. Tomhylser blir kastet ut på høyre side. Årsaken til opphøret av produksjonen var at våpenet var for kostbart å produsere.

Geværet ble brukt av United States Army i første- og andre verdenskrig, Koreakrigen og Vietnamkrigen.
Akasietredreper

**Akasietredreper** (*Endoxyla encalypti*) er en sommerfugl som tilhører familien tredrepere (Cossidae). Den finnes i Australia.

## Utseende
En meget stor (vingespenn opptil 200 mm) og kraftig, grå sommerfugl. Hannens antenner er fjærformede i den innerste halvdelen, trådformede ytterst, hunnens trådformede. Det er nokså stor forskjell mellom kjønnene, hunnen er større og mer ensfarget enn den mer brokete hannen.
Kroppen er brunlig. Hannen har en klokkeformet, blålig tegning på forkroppen og hvite tverrstriper på bakkroppen. Forvingen er lang og smal, brun med tallrike små, svart tverrstriper. Hannen kan ha lyse felter i vingen. Bakvingen er brun med diffuse, mørkere felter. Larven er lysbrun.
## Levevis
Arten har larver som borer i stammen på ulike akasier (*Acacia* spp.). Eggene blir lagt litt oppe på stammen, larven gnager seg inn og nedover i en loddrett gang som gjerne blir ca. 1 meter lang, og ender opp i røttene. Når den er utvokst, gnager den seg ut og graver en gang opp til jordoverflaten, før den forpupper seg i bunnen av denne gangen. Puppen kryper ut og klekker i gangåpningen, slik at puppehuden blir stående igjen.

## Utbredelse
Den er utbredt i de fuktigere områdene av Australia, der den er kjent fra Tasmania, Victoria og Queensland.

## Kilder
* Herbison-Evans, D., Marriott, P. & Crossley, S. (2009) Caterpillars of Australian Moths and Butterflies. https://web.archive.org/web/20080801054606/http://www.australian-insects.com/lepidoptera/coss/encalyp.html
* Foto, fra ento.csiro.au: https://web.archive.org/web/20080801173318/http://www.ento.csiro.au/gallery/moths/Endoxylaencalypti

## Eksterne lenker
*
Tor Bjørklund

**Tor Bjørklund** (født 29. mars 1947, død 25. august 2023) var en norsk professor i statsvitenskap. Han befattet seg med områder som komparativ politikk, folkeavstemninger, lokalvalg og valgdeltakelse. Han var ansatt ved Universitetet i Oslo i en årrekke og utga flere bøker innen sitt område.

Bjørklund ble cand.polit. ved Universitetet i Oslo i 1974 og tok en doktorgrad i 1999 med avhandlingen *Periferi mot sentrum*. Fra 1975 til 1992 var han tilknyttet Institutt for samfunnsforskning som vitenskapelig assistent, forskningsstipendiat og forsker samt redaktør av *Tidsskrift for samfunnsforskning.* I 1997 ble han ansatt som førsteamanuensis ved Det samfunnsvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Oslo, og fra 2002 som professor i komparativ politikk.

## Bibliografi
### Bøker
* *Lokalvalg og lokalt folkestyre*, (Gyldendal Akademisk) (2005) 
* *Hundre år med folkeavstemninger – Norge og Norden 1905-2005*, (Universitetsforlaget) (2005) 
* *Et lokalvalg i perspektiv – Valget i 1995 i lys av sosiale og politiske endringer*, (Tano/Aschehoug) (1999)
* *Mot strømmen - kampen mot EF 1961-1972*, (Universitetsforlaget) (1982)

### Bok- og tidsskriftartikler
* *Norsk populisme fra Ottar Brox til Carl I. Hagen*, (2004)   
* *The political representation of immigrants in Oslo and Copenhagen*, (2003)    
* *The Steadily Declining Voter Turnout in Norwegian Local Elections, 1963–1999*, (2002) 
* *Innvandrernes deltakelse i lokalvalg*, (2002)  
* *Valgdeltakelsen ved lokalvalg i Norge og Danmark – forskjeller og likheter*, (2002)   
* *Den stadig synkende deltakelsen ved lokalvalg – noen årsaker og konsekvenser*, (2002)   
* *Velferdsstat og valenspolitikk*, (2002)
* *Arbeidsledighetens politiske konsekvenser: Ansvarliggjøring eller protest?*, (2002)   
* *Det første stortingsvalget i det 21. århundre*, (2001)
* *Hvor godt egnet er 'skillelinjemodellen' til å forklare norske velgeres partivalg i tidsrommet 1945-1997?*, (2001)  
* *Fallende valgdeltakelse*, (2000)

### Rapporter
* *Innvandrere og lokalvalget* 1999 (2001)
* *Lokalvalget i 1999* (2000)
* *Periferi mot sentrum* (1999)  
* *Valgdeltakelse og partistemmegivning blant utenlandske statsborgere ved kommunevalgene fra 1987 til 1995* (1996) 
* *Erik Rinde og institutt for samfunnsforskning* (1994)  
* *Nedgangen i kvinneandelen* (1994)   
* *Referendums in Norway* (1992)   
* *Barriere mot kvinners deltakelse i lokalpolitikken* (1987)

### Avisartikler
* Innvandrerne er ikke avmektige (sammen med Høyre-politiker Aamir J. Sheikh) (Dagbladet, 2004)
* Det pregløse Arbeiderpartiet (sammen med statsviter Ottar Hellevik) (Dagbladet, 2002)
* Et dansk og et norsk valg (Dagbladet, 2001)
* Fenomenet Frp? (Dagbladet, 2000)
* Arbeiderpartiets dilemmaer (Dagbladet, 1997)
* «Den danske syke» kan gi god politikk (Dagbladet, 1997)

## Referanser
Teena Booth

**Teena Booth** er en amerikansk journalist og forfatter av både bøker og manus. Hun har også vært redaktør i forskjellige fagtidsskrifter. Hun har undervist i skriveteknikk for ungdom, jobbet i ungdomsforretninger, og var med på å grunnlegge California Big Brothers / Big Sisters foreningen. Hun har også tjenestegjort i luftforsvaret og kystvakten.

Teena Booth vokste opp i Los Angeles. Nå bor hun i Phoenix sammen med mann og tre barn. *[[Forandringen]]* er hennes første roman.

## Bibliografi
### Bøker
* 2002 Falling from Fire

### Manus
* 2008 Sex and Lies in Sin City: The Ted Binion Scandal (manus)
* 2008 Fab Five: The Texas Cheerleader Scandal (manus)
* 2006 A Little Thing Called Murder (manus) 

## Eksterne lenker
* 
* Teena Booth hos amazon.com
Los Zetas

**Los Zetas** er en meksikansk kriminell gruppering som var en integrert del av Golf-kartellet, men har gradvis fjernet seg fra dem og opererer nå på selvstendig basis. De driver med organisert narkotikatrafikk. Deres hovedområder er delstaten Tamaulipas, men de har også utvidet aktiviteten til Nuevo León og Coahuila. Aktiviteter fra gruppen er også observert i delstatene San Luis Potosí, Veracruz, Michoacán, Guerrero, Zacatecas og Sonora.

Los Zetas er kjent for sin voldelighet som et av de voldeligste narkotikakartellene i Mexico. Store deler av kartellets medlemmer er avhoppere fra de meksikanske sikkerhetsstyrkene.

15. juli 2013 ble lederen Miguel Ángel Treviño Morales (40), sammen med finanslederen av kartellet, arrestert av meksikansk politi.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Om Los Zetas, fra nettstedet insightcrime.org (engelsk)
* Om utviklingen av Los Zetas (engelsk)
Colima-kartellet

**Colima-kartellet** (**Cártel de Colima**) var en kriminell organisasjon som driver med narkotikahandel. Kartellet var kjent for å omsette store mengder med efedrin gjennom kontakter i Thailand og India.

Den ble senere sammen med Milenio-kartellet, Guadalajara-kartellet og Sonora-kartellet en del av Sinaloa-kartellet.

## Referanser
Endoxyla cinereus

***Endoxyla cinereus*** er en sommerfugl som tilhører familien tredrepere (Cossidae). Den finnes i Australia. Hunnene kan veie opptil 30 gram og den er dermed en av de tyngste av alle sommerfugler. Slekten *Endoxyla* har tallrike, store arter i Australia. Larvene av denne slekten er kjent som "witchetty grubs" og har tradisjonelt blitt spist av Australias aboriginer.

## Utseende
En meget stor (vingespenn opptil 250&nbsp;mm) og kraftig, grå sommerfugl. Hannens antenner er fjærformede i den innerste halvdelen, trådformede ytterst, hunnens trådformede. Forkroppen er lysgrå med en mørk ring i midten. Forvingen er lysgrå-melert med tre små, brune flekker. Bakvingen er brun, bakkroppen tykk og mørkbrun med lyse tverrstriper. Larven er opptil 15&nbsp;cm lang og kremhvit med purpurfargede tverrbånd.
## Levevis
Larvene borer i eukalyptus-trær (*Eucalyptus* spp.), der de gnager en tykk gang. De store hunnene kan legge opptil 20 000 knøttsmå egg i barksprekker. De nyklekte larvene firer seg ned til bakken i silketråder. Man vet ikke sikkert hvordan de leevr det neste året, men sannsynligvis lever de på røttene av ulike planter. Når de er rundt 1 år gamle og 25&nbsp;mm lange, kommer de opp fra bakken, kryper opp i eukalyptus-trær og borer seg inn. Resten av larvetiden tilbringer de i en vid, men grunn gang inne i treet. Det er trolig at de for det meste lever av sårvev som treet produserer når de gnager på det.

## Utbredelse
Den er utbredt i Australia, der den er kjent fra Queensland og New South Wales.

## Kilder
* Herbison-Evans, D., Marriott, P. & Crossley, S. (2009) Caterpillars of Australian Moths and Butterflies. https://web.archive.org/web/20080725130958/http://www.australian-insects.com/lepidoptera/coss/ciner.html

## Eksterne lenker
*
Circaeasteraceae

* *[[Circaeaster]]*
* *[[Kingdonia]]*

**Circaeasteraceae** er en plantefamilie i ordenen Ranunculales. Den omfatter to arter i to slekter som av noen har vært plassert i distinkte familier (Circaeasteraceae og Kingdoniaceae), men som i APG III-systemet plasseres i en familie. Begge artene vokser i Kina, ved foten av Himalaya. 

## Slekter og arter
*Circaeaster*
* *Circaeaster agrestis* – er en flerårig, liten urt som vokser i det vestre, nordvestre og sørvestre Kina, i skyggefull skog i skråningene mot Himalaya. Planten er klargrønn og inntil 10 cm høy, med lett sagtannede, ovale eller spatelformede blader som er spisse mot bladstilken, og inntil 1 x 2 cm store. 
*Kingdonia*
* *Kingdonia uniflora* – er en flerårig urt som bare vokser i høytliggende områder i det sørvestre og vestlgie Kina. Plantene har ett fliket blad og en kort blomsterstilk på ca. 10 cm. Bladet er en fliket 5-kløver, og kan minne om bladet til hvitveis. Hver plante har én blomst på om lag 8 mm diameter.

## Eksterne lenker
* 
* Circaeaster agrestis - i *Flora of China*.
* Kingdonia uniflora - i *Flora of China*.
FA-cupen 1881/82

**FA-cupen 1881/82** var den ellevte sesongen av FA-cupen. 73 lag deltok, selv om fem lag ikke spilte noen kamper. Finalen ble spilt mellom Old Etonians og Blackburn Rovers.

## Første runde

### Omkamper

## Andre runde

### Omkamper

## Tredje runde

### Omkamper

## Fjerde runde

## Femte runde

### Omkamper

## Semifinaler

### Omkamper

## Finale

## Referanser
Austmannalaget

**Austmannalaget** ble etablert i 1899 og er fylkeslag i Noregs Mållag for Innlandet, unntatt Valdres.

Laget har 13 lokallag (2023), og 819 medlemmer (per 31. desember 2024). Austmannalagets arkiv er fra 2013 overlevert Statsarkivet i Hamar.

## Ledere
* 1996: Sæbjørn Forberg
* 1997: Kirstine Prestmoen Tallerås
* 1998–1999: Arne Skuterud
* 2000–2002: Trond Klaape
* 2003–2004: *ingen leder*
* 2005–2007: Kirstine Prestmoen Tallerås
* 2008–2011: Atle Brandsar
* 2011–2013: Even Lusæter
* 2013–: Helen Johannessen

## Austmannaprisen og Dialektprisen
Styret i Austmannalaget deler ut to priser: Austmannaprisen, som ble innstiftet i 1962, og Dialektprisen.

### Prisvinnere
* 1962: Reidar Bekkelund, Jostein Pedersen
* 1963: Nils Hovi
* 1964: Håvard Skirbekk, Martinus Høgåsen
* 1965: Kristian Tordhol
* 1966: Einar Hovdhaugen
* 1967: Ivar A. Streitlien
* 1968: Ola Vigerust, Aksel Hattestad
* 1969: Åsta Holth, Gunnar Tanga
* 1970: Jan-Magnus Bruheim
* 1971: Arvid Møller
* 1972: Eystein Eggen, Trygve Gjelten
* 1973: Oluf Turtumøygard
* 1974: Magnus Buflod
* 1975: Ola Jonsmoen
* 1976: Einar Hovdhaugen
* 1977: Øystein Hovden
* 1978: Joleik Øverby
* 1979: *ikke utdelt*
* 1980: Halldis Moren Vesaas
* 1981: Ove Røsbak (Austmannaprisen), Vazelina Bilopphøggers (Dialektprisen)
* 1982: Dølaposten
* 1983: Arne Dag Østigaard
* 1984: Nils Bjørge, Håkon Brusveen (Dialektprisen)
* 1985: Unni-Lise Jonsmoen, Jorunn Hagen (Dialektprisen)
* 1986: Arne Brimi (Austmannaprisen)
* 1987: Geirr Lystrup (Austmannaprisen)
* 1988: Torgeir T. Garmo (Austmannaprisen)
* 1989: Odd Midtlien (Dialektprisen)
* 1989: Sigmund Moren
* 1990: Kjell Aukrust (Dialektprisen)
* 1991: Svein Erik Brodal (Austmannaprisen)
* 1992: Sigbjørn Johnsen (Dialektprisen)
* 1993: Kari Hermanrud (Dialektprisen)
* 1994: Dølaheimen – Breiseth (Austmannaprisen)
* 1995: *Ikke utdelt*
* 1996: Lars S. Vikør (Austmannaprisen)
* 1997: Nils Erlimo (Dialektprisen)
* 1998: Mathias Øvsteng (Austmannaprisen)
* 1999: Vazelina Bilopphøggers (Dialektprisen)
* 2000: Kirstine Prestmoen Tallerås (Austmannaprisen)
* 2002: Odvar Nordli (Dialektprisen)
* 2003: Jon Løyland (Austmannaprisen)
* 2005: LoMsk (Austmannaprisen)
* 2005: Per Arne Glorvigen (Dialektprisen)
* 2006: Brita Skre (Austmannaprisen)
* 2007: Per Åsmundstad (Austmannaprisen)
* 2008: Guren Hagen (Dialektprisen)
* 2009: Olaf Nøkleby (Austmannaprisen)
* 2010: Magnhild Bruheim (Austmannaprisen)
* 2011: *ikke utdelt*
* 2013: Narum (Dialektprisen)
* 2014: Fjuken (Austmannaprisen)
* 2016: Jan Terje Faarlund (Austmannaprisen)
* 2017: Reidar Kjæstad (Dialektprisen)
* 2018: Jens Haugan (Austmannaprisen)
* 2019: Gerd Nyland (Dialektprisen)
* 2020: Avdemsbue og Avdem Gardsysteri (Austmannaprisen)
* 2021: Lars Os (Dialektprisen)
* 2022: ikke utdelt
* 2023: Solveig Fiske (Austmannaprisen)
* 2024: Gunnar Skirbekk (Austmannaprisen)
* 2024: Tom Stræte Lagergren/MATOMA (Dialektprisen)
## Referanser