Brage den gamle

**Brage den gamle** eller **Brage Boddason** (norrønt: *Bragi hinn gamli* for å skille ham fra den yngre Brage Hallsson) var en norsk skald, og levde sannsynligvis fra rundt 800 til 850. Han er den tidligste skalden vi har overlevert skaldekvad fra. Han omtales i flere kilder, blant annet i *[[Landnåmabok]]* og hos Snorre Sturlason (i *[[Ynglingesagaen]]*) og knyttes til flere historiske eller mytiske konger på 800-tallet. På tross av noe usikre kilder regner forskerne det likevel som sannsynlig at han var en historisk person. 

Finnur Jónsson ser Brage som en overgangsskikkelse mellom rollen som gammel vismann, en *thul*, og rollen som skald for konger. Det best bevarte verket hans er den rekonstruerte *Ragnarsdråpa* i versemålet *[[dróttkvætt]]*, en *[[dråpa]]* (= hyllest) tilegnet sagnkongen Ragnar Lodbrok.

## Hans liv og slekt
Brage var sønn av Bodde og gift med Lofthøna, datter til skalden Erp den lutende. Deres datter Astrid Sløkedreng er nevnt som stammor til norske og islandske slekter med tilknytning til Vestlandet, og styrker teorien om at Brage hadde tilknytning til denne landsdelen. 

*Landnåmabok* forteller at Brages datter Astrid Sløkedreng var mormor til både Arinbjørn herse og Rosskjell, bestefar til Tind Hallkelsson og hans bror Illuge den svarte på Gilsbakke, far til Gunnlaug Ormstunge (d. 1008). Gjennom datteren Astrid ble Brage oldefar til Arinbjørn herse, som i *[[Egils saga]]* omtaler sin «frende» Brage som reddet livet ved å dikte en *dråpa* om Bjørn Sveakonge og dermed la grunnlaget for Egils *dråpa Hofuðlausn* til ære for kong Eirik Blodøks. Brage var tippoldefar til Gunnlaug Ormstunge.

Finnur Jónsson mener at Brage Boddason har eksistert: «*Det er således klart, at Brage enstemmig sættes til det 9. årh.s første halvdel, og de kilder, der omtaler ham, er af en sådan beskaffenhed, og den måde, han omtales på, af en sådan art, at der skal en overordenlig grad af tvivlesyge til at betragte Brage som en mytisk person. Således mener også mænd som [[Sophus Bugge|S. Bugge]], [[Gustav Storm|G. Storm]], G. Vigfússon, H. Gering, E. Mogk, at Brage i virkeligheden er en historisk person.*» Tilnavnet «den gamle» (*inn* el. *hinn gamli*) er ikke kjent fra Brages egen levetid, men antas først å ha blitt brukt i den islandske skaldeoversikten *[[Skáldatal]]* fra 1200-tallet for å skille Brage fra den yngre skalden Brage Hallsson som levde på 1100-tallet.

Det er ikke mulig å være nøyaktig om verken datoene for Bragi Boddasons (Bragi) liv eller detaljene i hans liv. Noen av detaljene er nesten helt sikkert legendariske, mens hans kallenavn inn gamli 'den gamle' plasserer ham nesten i forhistorisk tid, sett fra et islandsk perspektiv.

Landnámabók og Egils saga knyttet ham ved ekteskap til familien Arinbjǫrn herse fra Firðir (Fjordane) i Vest-Norge, og  plasserer ham i samme sammenheng. Landnámabók forteller at Bragis kone var Lopthœna, datter av en annen poet, Erpr lútandi 'den Bøiende'. 

## Guden og skalden Brage
Ved siden av informasjon om poeten Bragi nevner islandske tradisjoner også en gud eller overnaturlig vesen med dette navnet. I rammefortellingen i Skaldskaparmål fremstilles Bragi som guden som informerer en nysgjerrig havkjempe Ægir om skaldedikt. Forbindelsen mellom Bragi som poet og Bragi som gud er usikker, men det virker sannsynlig at hans ikoniske status som den første skalden hvis poesi overlevde inn i historisk tid bidro til dannelsen av ideen om en guddom nært knyttet til praksisen med skaldisk vers ved hoff. Noen forskere har koblet Bragi og opprinnelsen til dróttkvætt til innflytelsen fra irsk poesi og kultur.

I Skáldatals liste over poeterer Bragi den første navngitte skalden hvis der noen verk har overlevd. Der er han knyttet til tre beskyttere: Bjǫrn i Haugi, trolig en norsk hersker, selv om noen kilder anser ham som svensk, Eysteinn beli og Ragnarr loðbrók. Snorre Sturlassson gjettet på at Bragis dikt Ragnarsdrápa var knyttet til Ragnarr loðbrók.

Den yngre Edda fra 1200-tallet har:
:*Danske og svenske kongers skalder
:*Starkad den gamle var skald. Hans kvad er de eldste som folk kjenner nå. Han diktet om de danske kongene.
:*Kong Ragnar Lodbrog var skald, og det var hans kone [[Åslaug Sigurdsdatter|Aslaug]] («Kråka») og sønnene deres også.
:***Kong Ragnar Lodbrog:
:''Brage skald den gamle Boddason
:***Øystein Buk:
:*Brage den gamle* (og flere)
:**'Bjørn på haug:
:*Brage den gamle
:*Erp den lutende* som slo en mann i hjel på et hellig sted, men han reddet livet etterpå ved å dikte en *dråpa* om hundekongen Saur.

## Bevarte kvad
Kvadene er rekonstruert fra ulike kilder, og tolkningen dermed usikker. Av 26 bevarte strofer eller deler av strofer antar noen at 20 tilhører *Ragnarsdråpa*. Margaret Clunies Ross regner med bare 12 vers i Ragnarsdråpa.

* *Ragnarsdråpa* i 12 vers - se egen artikkel. 12 vers, et skjoldkvad, trolig tilegnet Ragnar Lodbrok, bevart i *Yngre Edda*. Slik *Ragnarsdråpa* er rekonstruert, er det utformet som en beskrivelse og en hyllest til et vakkert dekorert skjold som Brage skal ha fått av kong Ragnar. Skjoldet skal ha hatt to malte felter som fremstiller to scener fra sagnhistorien og to scener fra mytologien: Brødrene Hamde og Sorles kamp mot kong Jormundrek (omtalt av Jordanes). og valkyrien Hild som egger Hogne til kamp mot Hedin (hjadningekampen). Noen regner med Tor og Midgardsormen, samt Gjevjon som pløyer Sjælland ut av Sverige med i Ragnaradråpa.  Episodene med Hamde og Sorle og Hogne og Hedin kjennes bare fra *Ragnarsdrápa*, mens andre deler stammer fra det samme kvadet som beskriver bildene på skjoldets. Flere vers er antakelig tapt. Kvadet sammenlignes ofte med *[[Husdråpa]]* og *[[Haustlong]]*, som også beskriver illustrasjoner av mytologiske opptrinn. I likhet med *Haustlong* brukes komplekse kjenninger.

* Hymiskviða: *Tor fisker [[Midgardsormen]]* i 6 vers.  Noen regner dette som en del av Ragnarsdråpa, men de fleste mener at det ikke er gode nok argumenter for det. 

* *Fragmenter* i seks vers.  Fragmentene kan tenkes å stamme fra en *dråpa* som Brage skal ha diktet til kong Bjørn, basert på en tolkning av utsagn fra Arinbjørn herse i *Egils saga* (fra 1200-tallet). Den ene av lausavisene kan tenkes å være et takkedikt til kong Bjørn, den andre var et vers om kong Hjørs sønner, skrevet i versemålet fornyrðislag.

* *Lausavise* Ett vers i to kjente versjoner. Første versjon: "To sitter inne - jeg stoler godt på dem begge - Håmund og Geirmund, født av Hjørv, men Leiv den tredje, sønn av Lodhatt, ham fødte ikke du; få vil være verre." Andre versjon: "To er inne, jeg stoler godt på dem begge, Håmund og Geirmund, født av Hjørv; men Leiv den tredje, sønn av Lodhatt, ham fødte ikke du, kvinne."

* *Brage og [[heks|trollkvinnen]]* Ett vers: "Skalder kaller meg, skapsmeden til Viður [Odin], den gavmilde til Gaut [Odin], den uforferdede helten, ølbæreren til Ygg [Odin], sinnets skap-Móði [dikteren], den dyktige smeden av kvad. Hva er en skald hvis ikke det?" 12 vers, et skjoldkvad, trolig tilegnet Ragnar Lodbrok, bevart i *Yngre Edda*. Dette skal han ha diktet etter en sen kjøretur gjennom en nattemørk skog, der en trollkvinne spurte hvem han var. Brage svarte med en gåte: «Skaldene kaller meg «Odins gave-mottaker»». Dette er etterfulgt av seks kjenninger for «skald». Brage avsluttet med gåtens løsning: «Hva er dette annet enn «skald»?»

Noen forskere har ment at Brage var skalden som skapte versemålet drottkvætt. Filologen Hallvard Lie har foreslått at Brage kan ha skapt drottkvætt-stilen i det han prøvde å overføre stilen i den materielle kunsten (på skjoldet) til ordets kunst.

## Kongene
Brage knyttes først og fremst til høvdingsetet Avaldsnes i Rogaland. Han antas å ha vært hirdskald hos kong Hjør Halvsson. Der fortelles at Hjørs hustru Ljufvina, var tatt som hærfang til Bjarmeland. Hun fødte tvillingsønner mens Halv var på hærferd. De to sønnene, Geirmund og Håmund, var mørke i huden, og Ljufvina byttet dem mot et lyshudet guttebarn som var sønn av en trellkvinne. Da guttene var tre år, ba Ljufvina Brage si hva han mente om dem. Han hadde gjennomskuet henne og kvad da dette:

Da byttet dronningen tvillingene til seg igjen. Men da kong Hjør kom hjem, bar hun guttene inn til ham og fortalte at dette var sønnene hans. «Bær dem bort,» svarte kongen, «aldri så jeg slike *heljarskinn* (= hud mørk som Hels, mørkhudet)» - og det ble de hetende. Men nå var de anerkjent som kong Hjørs sønner og ble vidgjetne vikinger.

Ifølge *[[Skáldatal]]*, en fortegnelse fra 1200-tallet over skalder, var Brage skald hos flere sagnkonger på grensen mellom myte og virkelighet. Blant disse var Östen Beli (*Eysteinn inn illráði*) og Bjørn på haugen. Ifølge *[[Hervors saga]]* var Bjørn sønn av Erik Bjørnsson og hersker i Svitjod sammen med sin bror Anund Uppsala på 800-tallet. Rimbert, erkebiskop av Hamburg-Bremen, bekrefter at kong Bjørn regjerte sammen med Anund (*Anoundus*) og ble etterfulgt av kong Erik. Bjørn er trolig identisk med Bern, kongen i Birka i Mälaren, som erkebiskop Rimbert (død 888) omtaler i sin beretning om Ansgars reise nordover i 827. *Skáldatal* knytter også Brage til sagnkongene Ragnar Lodbrok og Eystein Bele (angivelig sønn av Harald Hildetann og konge i Svitjod).

Finnur Jónsson hevder at det var Brage som tok skrittet fra den gamle vismannsrollen *thul* slik han opptrer hos kong Hjør, og skapte selve skalderollen slik den framstår i historiene rundt kvadene til kongene Ragnar og Bjørn.

## Referanser


## Kilder
*Brage Boddason i Norsk biografisk leksikon (Else Mundal)
*Rasmus J. Flo, Brage den gamle, 1902
*Ragnarsdrápa, norrøn tekst
*Lausaviser, norrøn tekst
*Ubestemmelige vers, norrøn tekst