open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sentralmaktene

**Sentralmaktene** (tysk: *Mittelmächte*; ungarsk: *Központi hatalmak*; tyrkisk: *İttifak Devletleri / Bağlaşma Devletleri*; bulgarsk: Централни сили / *Tsentralni sili*) er et uttrykk som brukes for å beskrive den politiske og militære alliansen mellom Tyskland (Det tyske keiserriket), Østerrike-Ungarn, Det osmanske riket og Bulgaria under første verdenskrig. De var også omtalt som *«Kvadruppelalliansen»*. Italia var også opprinnelig alliert med Tyskland og Østerrike-Ungarn, men involverte seg ikke militært da de mente alliansen kun skulle være defensiv. De gikk så over til den andre siden i 1915.

## Medlemsland
Ved begynnelsen av krigen besto sentralmaktene av det tyske riket og det østerriksk-ungarske riket. Det osmanske riket ble med senere i 1914, etterfulgt av kongeriket Bulgaria i 1915. Navnet «Sentralmaktene» er avledet fra plasseringen av disse landene; alle fire lå mellom det russiske imperiet i øst og Frankrike og Storbritannia i vest. Finland og Litauen ble med i 1918, etter at de ble uavhengige ved det russiske imperiets sammenbrudd.

## Referanser


## Se også
* Ententemaktene
*Første verdenskrig
*Aksemaktene (andre verdenskrig)
Åsa Håkonsdatter

**Åsa Håkonsdatter** (*Ása Hákonardóttir*) var en av Harald Hårfagres hustruer. 

Hun var datter av Håkon Grjotgardsson Ladejarl, som levde fra ca 860-870 og til ca 900-920. 

Hun omtales i Snorres Harald Hårfagres saga; med Harald Hårfagre fikk hun fire barn:
*Guttorm Haraldson (Guttormur Haraldsson) – eldstemann, ble konge av Viken
*Halvdan Svarte Haraldson (Hálfdan svarti), konge i Trøndelagen
*Halvdan Hvite Haraldson (Hálfdan hvíti), tvilling til Halvdan Svarte, konge i Trøndelagen
*Sigfred Haraldson (Sigröður Haraldsson) – yngstemann

De skal ha vokst opp i Trondheimen alle fire, med heder og ære.

## Referanser
Svanhild Øysteinsdatter

**Svanhild Øysteinsdotter** (*Svanhildi Eysteinsdóttir*), fra Hedmarken, var datter av Øystein Jarl og en av Harald Hårfagres hustruer.

Harald Hårfagre og Svanhild Øysteinsdotter fikk følgende barn:
*Bjørn Farmann (Björn farmann) – ca. 900 – 927
*Olav Haraldsson Geirstadalf  (Ólaf Haraldsson) – f. ca. 890
*Ragnar Rykkel (Ragnar rykkill)

## Referanser
Åshild Ringsdatter

**Åshild Ringsdotter** (*Áshildi Hringsdóttir*) var en av Harald Hårfagres hustruer.

Ifølge Snorres *Harald Hårfagres saga* var hun datter av Kong Ring Dagsson (Hring Dagsson) fra Ringerike. 

Sammen med Harald Hårfagre fikk hun barna
*Ring Haraldsson (Hringur Haraldsson)
*Dag Haraldsson
*Gudrød Skirja (Haraldsson) (Guðröður skirja)
*Ingeborg Haraldsdatter
*Ingegjerd Haraldsdatter (Ingigerður Haraldsdóttir)

## Referanser
Snøfrid Svåsedatter

**Snøfrid Svåsedotter** (*Snæfríðr Svásadóttir*) var en av Harald Hårfagres hustruer og av samisk ætt.

Hennes far var samen Svåse Finnekonge, født ca. 850. Hun ble født i Tofte i Gudbrandsdalen i Oppland.

Hun var ifølge beretningene den fagreste kvinnen en kunne se.

Med Harald Hårfagre fikk hun barna

* Sigurd Haraldsson Rise (Sigurðr hrísi), født på Ringerike, død ca. 950
* Halvdan Hålegg (Halfdan háleggr)
* Gudrød Ljome (Guðrøðr ljómi)
* Ragnvald Rettilbeine (Rögnvaldr réttilbeini)

I Orknøyingenes saga kan vi lese om Torv-Einar (Einar Jarl) som dro til Orknøyene og ble stor høvding der.

Da Harald Hårfagres sønner vokste til, ble de svære voldsmenn og ugreie å ha i landet; de gikk mot kongens jarler, drepte noen, og noen jaget de bort fra eiendommene deres. Snøfridssønnene Halvdan Hålegg ("Langbein") og Gudrød Ljome, gikk imot Ragnvald jarl og drepte ham og la hans rike under seg. 

Da kong Harald fikk vite det, ble han meget vred, og gikk mot sønnene sine. Halvdan løp ombord på et skip og seilte vest over havet, og Gudrød ga seg over til sin far. I bot for hans far ga kong Harald Tore sin datter Ålov (Årbot) til ekte og jarlsnavn og farsarven hans. 

Halvdan Hålegg kom til Orknøyene, og da det ble kjent at kong Haralds sønn var kommet dit, ble folk oppskremt, og noen ble Halvdans håndgangne menn; Einar jarl rømte fra øyene opp i Skottland. Halvdan underla seg øyene og gjorde seg til konge over dem. Einar kom tilbake samme året, og han og Halvdan møtte hverandre. Det ble en hard strid, og Einar seiret. Halvdan sprang overbord i mørket om kvelden.

Om morgenen da det lysnet, fór de rundt på øyene og lette etter folk, om det var noen som hadde kommet seg unna. Da tok Einar ordet og sa: «Jeg vet ikke riktig hva jeg ser borte i Rinansøy, snart står det oppreist, snart legger det seg ned, det må enten være fugl eller folk. Jeg får dra dit bort og se etter.»
 
Der fant de Halvdan Hålegg, og Einar lot risse ørn på ryggen hans med sverd, de skar ribbeinene fra ryggraden og dro ut lungen og ga ham til Odin for å få seier.

Halvdans brødre sverget hevn over Einar Jarl, og Harald Hårfagre dro senere over til Orknøyene. Einar rømte da fra øyene over til Katanes. De kom til et forlik og Harald la skatt på øyene; 60 mark i gull. Einar bød seg til å betale hele skatten alene, men tok da som sin eiendom all odel på øyene. Bøndene samtykte i det, for de rike mente at de kunne løse inn sin odel, og de fattige hadde ingen penger til skatten. Einar betalte det hele, og jarlene eide all odel siden i lang tid, inntil Sigurd jarl Lodvesson senere ga den tilbake til orknøyingene. 

Kong Harald vendte tilbake til Norge, og Einar Jarl rådde for Orknøyene i et langt liv og døde sottedøden.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Gro Steinsland om samekvinnen Snøfrid
Tora Mosterstong

**Tora Mosterstong** (*Þóra Morstrstǫng*) var ifølge Snorre en av Harald Hårfagres friller, ættet fra Moster og frende til Horda-Kåre. På sin eldre dager fikk kong Harald frillesønnen Håkon den gode (Haraldsson) med henne.

## Kongens tjenestejente
«*Da kong Harald var nesten 70 år gammel, fikk han en sønn med en kvinne som het Tora og ble kalt Mosterstang, hennes ætt var fra Moster, og hun hadde gode frender, hun var skyld til Horda-Kåre. Hun var en staut kvinne og svært vakker; hun ble regnet som kongens [[tjenestejente]]. Det var mange den gang som gjorde tjeneste hos kongen, enda de var av god ætt, både menn og kvinner. Når det gjaldt storfolks barn, var det skikk å være svært nøye med hvem som skulle øse vann over dem og gi dem navn. Da det nå led mot den tid Tora ventet hun skulle føde barnet, ville hun reise til kong Harald, han var da nord på [[Seim]], og hun var på Moster. Hun seilte så nordover på [[Sigurd Håkonsson Ladejarl|Sigurd jarls]] skip. De lå ved land om natten, og der fødte Tora barnet oppe på hella ved [[landgang]]en; det var en gutt. Sigurd jarl øste vann over gutten og kalte ham opp etter sin egen far [[Håkon Grjotgardsson Ladejarl|Håkon ladejarl]]; gutten ble snart vakker og stor av vekst og lignet svært på sin far. Harald lot gutten følge moren, og de to var på [[kongsgård]]en mens gutten var liten.*»

## Bronsestatue
En bronsestatue av Tora står i Mostraparken i Mosterhamn 

## Tora Mostrastongprisen
I forbindelse med Mostraspelet *Kristkongane på Moster* – som settes opp av Bømloteateret i Moster Amfi – ble det i årene 2009–2023 delt ut en egen pris til «kvinner som har mot og kraft til å kjempa ein kamp for rettferd og likeverd, og som samstundes har evne og vilje til å nå måla sine til felles nytte for folk og samfunn». 

### Prismottagere

* 2009: Hanne Sophie Greve – for hennes internasjonale arbeid med menneskerettane
* 2010: kronprinsesse Mette Marit – for hennes initiativ og uredde innsats for svake grupper i samfunnet
* 2011: Astrid Nøklebye Heiberg – for hennes mangeårige arbeid gjennom Rød Kors og Røde Halvmåne
* 2012: Anne Randine Øverby
* 2013: Sunniva Gylver
* 2014: Ingvill Konradsen Ceide
* 2015: Gerda Rongevær – for hennes sterke humanitære engasjement i Uganda
* 2016: Maria Parr
* 2017: Ada Sofie Austegård
* 2018: Hilde Reikrås – for hennes langvarige arbeid i politiet for å avdekkja overgrep mot barn
* 2019: Iram Haq
* 2020: Lindis Hurum
* 2021: Margreth Olin
* 2022: Birgit Skarstein
* 2023: Ella Marie Hætta Isaksen 

## Referanser
Æser

:*For andre betydninger av *'ås**, se: [[Ås (andre betydninger)]]''

**Æser** ([[Norrøn mytologi|norr.]] ''æsir''), entallsform **Ås*' (norr. *áss*) er betegnelsen på den ene hovedgruppen av [[Gud|guder]] i den [[Norrøn mytologi|norrøne mytologien]]. Ordet «æser» er avledet av protogermansk *anzus*, som betyr «guder», noe man også finner igjen i det etruskiske ordet for guder, *aiser.*

Troen på norrøne guddommer kalles derfor ofte [[åsatro]] av [[nyhedenskap|nyhedenske]] trosretninger, selv om begrepet er en moderne konstruksjon. Dette er en [[polyteisme|polyteistisk]] tro, det vil si at den har mange guder. Man regner med tolv hovedguder i den norrøne mytologien: [[Odin]], [[Tor]], [[Balder]], [[Vidar]], [[Våle (guddom)|Våle]], [[Brage]], [[Heimdall]], [[Ty]], [[Njord]], [[Frøy]], [[Ull (norrøn mytologi)|Ull]] og [[Forsete]], hvorav [[Njord]] og [[Frøy]] ikke var æser, men [[vaner]] bosatt i æsenes hjem [[Åsgard]]. I tillegg regnes av og til skikkelser som  [[Æge]] og [[Loke]] blant æsene. De kvinnelige guddommene i norrøn mytologi kalles [[åsynjer]]. Den viktigste åsynjen er [[Frigg (gudinne)|Frigg]].

Det fins mange spennende og ofte morsomme fortellinger om Tor, mens Odin for det meste skildres som en vandrer på søken etter [[visdom]] og kunnskap. Dette var ikke en og samme tro. Menigmann hadde en [[religion]] der de holdt seg til Tor og ofte inkluderte navnet hans i [[personnavn]] ([[Torgeir]], [[Tordis]] osv), mens [[elite]]n hadde en [[mytologi]] der de dyrket seg selv i fremmede guders skikkelse, æsene.

Æsene lå i kamp med en annen gudeslekt, vanene. Etter [[vanekrigen]] utvekslet slektene [[gissel|gisler]] for å sikre freden. Vanene Njord, Frøy og [[Frøya (gudinne)|Frøya]] bosatte seg i Åsgard og æsene [[Mime (mytologi)|Mime]] og [[Høne]] dro til vanenes rike. Striden mellom æser og vaner ligner kampen mellom [[Gresk mytologi|de olympiske gudene]] og [[titan (mytologi)|titanene]], ett av mange likhetstrekk mellom de to mytologiene.  

I *Ynglingesagaen* skrev [[Snorre Sturlason|Snorre]] at æsene var fra [[Asia]]. På bakgrunn av *Ynglingesagaen'' fremsatte Thor Heyerdahl en hypotese om at Odin flyktet fra Azov ved Svartehavet med sitt følge foran en fremadstormende romersk hær og slo seg ned i Norden i århundret før Kristi fødsel. Gjennom de arkeologiske utgravningene i Asov våren 2001 ville Heyerdahl - i følge med Islands president, Olafur Ragnar Grimsson og den islandske professoren Jónas Kristjánsson - finne ut om det fant sted en kulturendring der som tidsmessig falt sammen med romernes seier over det lokale kongedømmet ved Asovsjøen.

## Referanser


## Se også
*Åsynjer
*Vaner
*Den eldre Edda

## Eksterne lenker
* Eddadiktene
Hrist og Mist

**Hrist og Mist** er de to valkyriene som ifølge Grimnismål (Grimnnes tale) i Snorres *[[Den yngre Edda]]* bringer Odin hans drikkehorn i Valhall:

## Referanser
Ragnhild Eiriksdatter

**Ragnhild Eiriksdatter** (*Ragnhildur Eiríksdóttir*) (født ca. 870, død 897) var en av Harald Hårfagres hustruer. Hun kaltes Ragnhild «den mektige» Eiriksdatter eller «den rike».

Snorre Sturlason forteller at Harald Hårfagre ga slipp på ni av konene sine da han fikk Ragnhild.

Hun var datter av Eirik 2. («den mektige») Eriksson, konge av Jylland (ca. 840 – 890) og Gisela (f. ca. 840, datter av Harald Klakk). Sammen med Harald Hårfagre fikk hun sønnen Eirik Blodøks, ca. 895 – 954.

Ragnhild levde bare tre år etter at Eirik ble født, derfor kom han til oppfostring hos Tore herse Roaldsson i Fjordane. Historikeren Claus Krag trekker Ragnhilds avstamning i tvil. Han peker på at ingen andre kilder kan dokumentere noen «kong Eirik» i Jylland, og åpner for at dette er en senere konstruksjon fra Snorre for å legitimere Eirik Blodøks' navn og kongeverdighet.

## Andre personer
Det er også en annen Ragnhild Eiriksdatter, men dette var Eirik Blodøks' datter som ble gift tre ganger, med brødrene Arnfinn, Håvard og Ljot Torfinnsson.

## Referanser
Eldrimne

**Eldrimne** er i den norrøn mytologien den evig fulle gryten som kokken Andrimne hver dag koker galten Særimne i, når det er etegilde i Valhall. I Snorres *[[Edda]]* fortelles at selv om Særimne blir spist om dagen, er den like hel og levende om kvelden.

Fra «Gylfaginning» i *Den yngre Edda*:

*Endhrímnir heitir steikarinn, en Eldhrímnir ketillinn*, dvs. «Andrimne heiter kokken, og Eldrimne kjelen».

Vers 18 av Grimnesmål:

## Litteratur
* 
* *Edda. Edda-kvede. Snorre-Edda*, Det norske samlaget 1961. Til nynorsk ved Ivar Mortensson-Egnund.

## Referanser
Tysk Sydvest-Afrika

**Tysk Sydvest-Afrika** (*Deutsch-Südwestafrika*) var en av de større tyske koloniene i Afrika og den eneste som fikk en tallmessig betydelig innvandring fra Tyskland. Det tilsvarer dagens Namibia, hvor det fremdeles lever en tyskspråklig minoritet.

## Historie
Tyske misjonærers aktivitet i området tok til i 1840-årene. I 1883 fikk forretningsmannen A.E. Lüderitz en landkonsesjon på Angra Pequena (senere omdøpt til Lüderitz) av den tyske regjeringen. Området ble erklært som tysk protektorat i begynnelsen av 1884 og det tyske flagget ble offisielt heist i august samme året. Ved Berlin-konferansen i 1885 ble dette utvidet til å omfatte hele dagens Namibia, bortsett fra enklaven Walvis Bay, som britene hadde okkupert fra før. Koloniens hovedstad var Otjimbingwe (fra 1885), etter 1891 Windhoek (grunnlagt 1890). I 1903 hadde byen 3700 innbyggere, mens i 1910 hadde innbyggertallet steget til 13&nbsp;000. Fra 1896 var Theodor Leutwein den første tyske guvernør i området. Den sparsomt befolkede kolonien tiltrakk mange tyske nybyggere, totalt rundt 13 000 frem til 1914. 

I 1890 fikk den tyske utenriksministeren, grev Leo von Caprivi, overdratt fra britene en landstripe langs den angolansk-bechuanske grensen, *Caprivi-stipen*, for å gi Tysk Sydvest-Afrika adgang til Zambezi-elven.

Forvaltningen av området var problematisk dels på grunn av afrikandere og engelskmenn som var i området, men særlig siden de innfødte herero- og namastammene kjempet aktivt og periodevis med hell mot okkupasjonen av landet. Særlig namaenes leder, Hendrik Witbooi, viste seg å være en vanskelig motstander for tyskerne. Konfliktene eskalerte til Hererokrigen eller også Hererofolkemordet i 1904. Krigen startet med angrep på tyske farmere siden disse la beslag på stadig større deler av hereroenes område. Hereroene var forholdsvis godt organisert og bevæpnet, og tyskerne måtte få forsterkninger fra Europa for å vinne krigen. Etter et avgjørende slag i august flyktet hererofolket mot sørøst til Omaheke-området, den vestlige delen av Kalahariørkenen og mange omkom av tørst og sykdom. Tyskerne satte ut militære styrker ved vannhull og skjøt alle hereroere som nærmet seg. Av i utgangspunktet ca. 80-100 000 hereroere døde sannsynligvis rundt 65 000. I oktober begynte også et opprør i Namastammen, en konflikt som fortsatte i flere år til ca. 1908. 

Det ble funnet diamanter i 1908. I 1915, under første verdenskrig, ble kolonien okkupert av Sør-Afrika, på vegne av Det britiske imperiet. Sør-Afrika beholdt kolonien som protektorat på mandat av folkeforbundet etter krigens slutt. Mandatet ble senere trukket tilbake, men Sør-Afrika fortsatte å okkupere området frem til selvstendigheten i 1990. De siste årene ble landet integrert inn i apartheid Sør-Afrika, da under navnet Sydvest-Afrika.

## Se også
* Liste over tidligere tyske kolonier

## Eksterne lenker
* Klaus Dierks' kronologi av Namibia
* Namibia, *Worldstatesmen.org*
Telnet

**TELNET** er en protokoll-spesifikasjon i TCP/IP-standarden. Den brukes til utveksling av 8-bits-informasjon begge veier mellom tjener og klient. Telnet brukes vanligvis på TCP/IP-port 23. Telnet har et begrenset antall funksjoner og ble opprinnelig brukt som et kommandolinjeverktøy, der man jobbet med eksterne terminaler koblet mot en stormaskin.

Telnet er en gammel og velkjent standard og nesten alle systemer som kan bruke internett har også en Telnet-klient. Dette gjør det enkelt å jobbe mellom ulike systemer.

Selve ordet Telnet stammer av ordet Telephone Networking da protokollen ofte ble brukt til å gi terminalfunksjoner over oppringte linjer. Dataene ble sendt rett fra den ene parten til den andre, man stolte på at ingen lyttet, og det ble ikke lagt inn større sikkerhetssperrer enn en minimal 8-bits-kryptering. I dag brukes helst SSH og andre krypterte forbindelser til det samme. Signalene sendes gjerne over Internett, og man kan sende verken passord eller annen informasjon uten å risikere at folk snapper det opp.

## Sikkerhet
Telnet sender informasjon ukryptert, og er svært utsatt for avlytting. Verktøyet bør kun brukes der denne faren ikke utgjør noe problem, eller dersom sikringstiltak er iverksatt.

Telnet er i stor grad erstattet av andre alternativer, og brukes relativt lite i dag.

En mye brukt utgave av Telnet er Microsoft TELNET. Microsoft leverer ikke SSH på systemene sine, men Telnet får startes gjennom kommandoen «telnet» på en kommandolinje (MS-DOS ledetekst for alle versjoner av Microsoft Windows).

TELNET kjører på port 23.
Port (datakommunikasjon)

En **port** er i datakommunikasjonsprotokollene TCP og UDP et adressepunkt i en logisk forbindelse mellom to programmer som kommuniserer.

Datakommunikasjon foregår ved hjelp av *pakker*. En pakke inneholder data, samt metainformasjon om hvor og til hvem pakken skal. En port angis av et tall mellom 0 og 65535 i metainformasjonen, som forteller transportlaget hvilken prosess pakken er ment for.

På en tjenermaskin er det typisk flere prosesser som til enhver står klar til å ta i mot forbindelser. Prosessene skaper da en socket, som identifiseres ved hjelp av kombinasjonen av en IP-adresse og et portnummer. En socket «lytter» så etter forbindelser. Transportlaget gir pakker videre til den riktige prosessen på applikasjonslaget basert på portnummeret i den innkommende forespørselen.

Portnummer lavere enn 1024 følger standardiserte regler for hvilke typer tjenester som bruker dem. Dette tilordnes av Internet Assigned Numbers Authority. Etter standarden brukes alltid port 23 av telnet, port 25 av SMTP og port 80 av HTTP. Visse tjenester kan bruke flere porter; FTP bruker port 20 til datatrafikk og port 21 til kontrollmekanismer.
## Eksterne lenker
*
Jiddisch (andre betydninger)

Ordet **jiddisch** har flere betydninger:
*Jiddisch språk
*Jiddisch litteratur
*Jiddisch musikk
*Jødisk, særlig som med henblikk på askenasisk jødedom
IBook

**iBook** er en bærbar datamaskin produsert av Apple og rettet mot forbruker- og utdanningsmarkedet.


iBook (tidlig 2003). 

Den første versjonen ble sluppet 21. juli, 1999, alle maskinene var basert på en PowerPC 750 G3-prosessor, frem til iBook G4 ble sluppet 23. oktober, 2003. Den første generasjonen fikk et rykte på seg å være hardføre maskiner. Den andre generasjonen (sluppet 1. mai, 2001) var mer designorientert.

iBook ble produsert frem til mai 2006, da den ble erstattet av MacBook.

## Versjoner
* 21. juli, 1999
** iBook
*** 300 MHz prosessor
*** 32 megabyte minne
*** 3.2 gigabyte platelager
*** Farger: *Blueberry* (blå) og *Tangerine* (oransje).

* 16. februar 2000
** iBook (revision B)
*** 366 MHz prosessor
*** 64 megabyte minne
*** 6 gigabyte platelager
** iBook Special Edition
*** 366 MHz prosessor
*** 64 megabyte minne
*** 6 gigabyte platelager
*** Farge: *Graphite* (grå)

* 13. september, 2000
** iBook FireWire
*** 366 MHz prosessor
*** 64 megabyte minne
*** 10 gigabyte platelager
*** FireWire og TV-utgang.
*** Farger: *Indigo* (blå) og *Key Lime* (grønn)
** iBook (FireWire) Special Edition
*** 466 MHz prosessor
*** DVD-spiller
*** Farger: *Key Lime* (grønn) og *Graphite* (grå)

* 5. januar, 2001
** iBook
*** Dobbel USB
*** 500 MHz prosessor
*** 64 megabyte minne
*** 10 gigabyte platelager
*** 1024/768 pixel skjermoppløsning.
*** Farge: *white* (hvit).
*** ekstra USB-utgang
*** Brukeren hadde også valget mellom flere diskdrev (CD-ROM, CD-RW, DVD/CD-RW).

* 16. oktober, 2001
** iBook
*** 600 MHz prosessor
*** 128 megabyte minne
*** 15/20 gigabyte platelager
*** 100mhz bushastighet.

* 7. januar, 2002
** iBook 14"
*** Større skjerm.

* 20. mai, 2002
** iBook
*** 12" og 14" skjerm
*** 700 MHz prosessor
*** 20/30 gigabyte platelager
*** ATI Radeon Mobility grafikkort

* 5. november, 2002
** iBook
*** 800 MHz prosessor
*** Billigere enn de foregående versjonene.

**Innganger på en iBook**Fra venstre til høyre: Kensington-lås, 56k modem, Ethernet, FireWire, 2 USB, Mini-vga skjermutgang, utgang til hodetelefoner/høytalere.

** 22. april, 2003
** iBook
*** 900 MHz prosessor
*** 40 gigabyte platelager
*** 256 megabyte minne
*** en prossesoroppgradering rettet imot 14" versjonene.

* 23. oktober, 2003
** iBook G4 12" og 14"
*** 800 MHz G4 prosessor på 12" versjonen
*** 1GHz G4 prosessor på 14" versjonen
*** Begge versjonene utstyrt med *combo-enhet*, som gjør at man kan brenne CD-ROM og se på DVD på samme enhet.

* 19. april, 2004
** iBook G4 12" og 14"
*** Alle versjonene kan nå utstyres med 1.2 Gigabyte minne.
*** 1 GHz G4 prosessor på 12" versjonen.
*** En av 14" versjonene får en 1.2 GHz G4 prosessor.
*** Dessuten kan man velge å få Superdrive på 14" versjonen

## Se også

*Apple
*Liste over Macintosh-modeller
*PowerBook
*MacBook

## Eksterne lenker
* CNN om iBook
* iBook-User
Hovedstad

En **hovedstad** er den byen i en stat, eller en annen politisk enhet, der den politiske sentraladministrasjonen holder til. Hovedstaden er ofte, men ikke alltid, den største og viktigste byen i den aktuelle enheten.

Et land kan ha flere hovedsteder som i Sør-Afrika der parlamentet holder til i Cape Town, regjeringen i Pretoria, høyesterett i Bloemfontein og forfatningsdomstolen i Johannesburg. Statusen som hovedstad kan gå på omgang mellom flere byer.

Amsterdam er Nederlands hovedstad og økonomiske og kulturelle sentrum, mens regjeringen, nasjonalforsamling og høyesterett holder til i Haag.

Hovedstaden i Norge er Oslo. Norges Grunnlov § 68 fastslår at Stortinget skal møtes i rikets hovedstad om ikke spesielle omstendigheter krever noe annet.

Hovedstaden har ikke eksistert i alle tider og samfunn. Middelalderens reisekongedømme var mye mer vanlig inntil moderne tid.

## De åtte største hovedstedene i verden
De åtte største hovedstedene etter befolkningstall

# Tokyo (Japan) (inkluderer Yokohama og Kawasaki) 34&nbsp;200&nbsp;000
# Mexico by (Mexico) (inkluderer Nezahualcóyotl, Ecatepec og Naucalpan) 22&nbsp;800&nbsp;000
# Seoul (Sør-Korea) (inkluderer Bucheon, Goyang, Incheon, Seongnam og Suwon) 22&nbsp;300&nbsp;000
# Kairo (Egypt) (inkluderer Al Jizah og Shubra al-Khaymah) 15&nbsp;600&nbsp;000
# Manila (Filippinene) (inkluderer Kalookan og Quezon by) 14&nbsp;950&nbsp;000
# Moskva (Russland) 13&nbsp;750&nbsp;000
# Buenos Aires (Argentina) (inkluderer San Justo og La Plata) 13&nbsp;450&nbsp;000
# Dhaka (Bangladesh) 13&nbsp;250&nbsp;000

## Se også
*Liste over hovedsteder etter land
*Forbundshovedstad i føderale stater
## Referanser
Areal

**Areal**, **flatemål** eller **flateinnhold**, er et mål på størrelsen på overflaten til en gjenstand. 

Areal kan måles med den SI-avledede enheten kvadratmeter (m²). En kvadratkilometer (km²) tilsvarer en million m².

## Nyttige formler

## Eksterne lenker

## Se også
* lengde
* mål (enhet)
* volum
* Arealberegning av bygninger
Preußisches Herrenhaus

**Preussisches Herrenhaus** (norsk: *De prøyssiske herrers (i betydningen herskeres) hus*) var fra 1855 navnet på førstekammeret i tokammersystemet til den prøyssiske landdagen. Andrekammeret ble kalt Preussisches Abgeordnetenhaus. 

## Historie
### Førstekammeret 1848 - 1854
*Førstekammeret* i det prøyssiske parlamentet besto ifølge forfatningen fra 1848 av 180 valgte medlemmer. Valgbare var alle mannlige prøyssiske statsborgere over 30 år med seks måneders botid i valgkommunen. Videre var det vilkår at kandidatene hadde betalt åtte Taler per år i skatt eller hadde inntekt på minst 500 Taler eller en formue på minst 5000 Taler. 

Etter forfatningsendringen av 1850 ble bare en del av medlemmene til førstekammeret valgt. Førstekammeret besto da av: 

* myndige prinser av den fyrstelige familien Hohenzollern
* overhodene for (til 1806) adelige hus i Preussen
* overhodene for familier som hadde blitt tildelt arvelig rett på sete og stemme i førstekammeret (retten gjaldt ikke mens personene var mindreårige, i tjenesteforhold til en ikke-tysk stats regjering og under utenlandsopphold, og var knyttet til grunnbesittelse)
* medlemmer utnevnt av Kongen på livstid (antallet livstidspairs kunne ikke overstige en tiendedel av antallet Hohenzollern-prinser, overhoder for tidligere riksumiddelbare adelige hus og arvelige medlemmer).
* 90 valgte medlemmer, valgt i valgkretser av de borgere som betalte mest i skatt
* 30 medlemmer valg av bystyrene i de store byene i landet

### Herrenhaus 1854 - 1918
Etter en forfatningsendring i 1853 ble ingen av medlemmene til førstekammeret valgt, forøvrig etter forbildet til det britiske *[[House of Lords]]*. I 1855 ble navnet *Herrenhaus* innført. Etter en kongelig forordning i 1854 skulle Herrenhaus bestå av

* prinser oppnevnt av kongen. Kongen gjorde imidlertid aldri bruk av oppnevningsretten.
* Medlemmer av familier utvalgt av kongen og
* personer utnevnt for livstid eller som representant for samfunnsinstitusjoner

Medlemmene av Herrenhaus blir i historisk forskning som en henvisning til overhusene i England og Frankrike også kalt *pairs*. Herrenhaus ble oppløst i 1918.  

## Bygningen Herrenhaus
Bygningen ble oppført i 1904 av Friedrich Schulze i Leipziger Strasse i Berlin. Den er idag sete for det tyske forbundsrådet.

## Presidenter

## Eksterne lenker
*
Rotes Rathaus

**Rotes Rathaus** (*det røde rådhuset*) er det mest brukte, men uoffisielle, navnet på Berlins rådhus som offisielt heter *Berliner Rathaus*. Rådhuset ligger i Rathausstraße i bydelen Mitte og er kontor for Berlins regjerende borgermester. Navnet Rotes Rathaus henviser til bygningens fasade. Rådhuset er 99,2 meter langt, 87,9 meter dypt og tårnet er 74 meter høyt. Bygningen er fredet.

## Historie
Bygningen ble oppført mellom 1861 og 1869 av Hermann Friedrich Waesemann. Det arkitektoniske forbildet er rådhuset i Toruń i Polen, som på det tidspunktet var en del av tyske Preussen. Det 74 meter høye tårnet er inspirert av katedralen i Laon i Frankrike. Rådhuset erstattet flere bygninger fra middelalderen og samlet administrasjonen i én bygning. Under andre verdenskrig ble omkring 50 % av bygningen ødelagt, men bygningen ble gjenoppført og ombygd i årene 1950&ndash;1958. Fra 1948 til 1991 fungerte Rotes Rathaus som rådhus for Øst-Berlin, mens Rathaus Schöneberg fungerte som rådhus for Vest-Berlin.

2. desember 1990 fant det første frie valget for det samlede Berlin sted for første gang på 44 år. CDU ble da det største partiet med 40,3 % oppslutning, og 24. januar 1991 valgte Berlins parlament Eberhard Diepgen som borgermester i det gjenforente Berlin og Rotes Rathaus ble igjen byens rådhus.

## Bildegalleri

Fil:Karte berlin stadthaus3.png|Kart som viser rådhusets beliggenhet
Fil:View Berlin TV Tower Jan2015 img1.jpg|Rådhuset sett fra fjernsynstårnet på Alexanderplatz


## Eksterne lenker
*
Ulvik

**Ulvik herad** er en kommune i Vestland fylke. Den grenser i vest til Voss herad, i nord til Aurland, i øst til Hol, i sør til Eidfjord, i sørvest til Ullensvang kommuner. Ulvik ligger i landskapet Hardanger og var del av Hordaland fylke inntil sammenslåingen til Vestland fylke i 2020.

## Geografi

Bygda ligger omkring Hardangerfjordens nordøstlige armer Osafjorden og Ulvikfjorden, og strekker seg langt inn på Hardangervidda, slik at det nordligste av Hardangerjøkulen, det vestligste av Hallingskarvet og Finse og Hallingskeid er innenfor kommunegrensene.

Tettstedet Ulvik med Brakanes som sentrum har  innbyggere per 1. januar  og ligger nesten innerst i Ulvikfjorden med trevare- og møbelindustri og 4 hoteller. Jordbruket er preget av frukt- og bærdyrking og sauehold.

Riksvei 7 og riksvei 13 går gjennom Ulvik. En strekning av Bergensbanen, med banens høyest beliggende stasjon, Finse stasjon, går gjennom kommunen.

Snauholmen i Ulvikfjorden har vært brukt som rettersted. Sunniva Espeland var budeie for Olav fra Osa som var gift med søsteren hennes. Sunniva og Olav fikk et barn sammen, Sunniva drepte det på stølen Grøndal. Sammen rømte hun og Olav østover til Hallingdalen, men angret seg, vendte hjem og tilstod. De ble henrettet på Snauholmen i 1736.

## Politikk

Se også utfyllende artikkel: Kommunestyrevalg i Ulvik.

### Kommunestyrevalget 2023

## Kultur
Ulvik poesifestival blir arrangert hvert andre år og for niende gangen i 2016.

### Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er allmenningen.

## Bildegalleri

Fil:Ulvik Hardanger Hardanger Fjord Norway (cropped).jpg|Ulvik på 1890-tallet
Fil:Ulvik1.5.2017.jpg|Ulvik 
Fil:UlvikfjordMountainsPanorama.jpg|Ulvikfjorden, en arm av Osafjorden, som igjen er en sidefjord til Hardangerfjorden i Ulvik kommune i Hordaland.


## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Arkivkatalogen til Ulvik herad 
*  Ulvik herad sine arkiver
* (no) Historiske bilder fra Ulvik
Dag og Tid

***Dag og Tid*** er en norsk ukeavis. Utgiverstedet er Oslo med adresse Pilestredet 8.

Avisen kom med første prøvenummer i 1962, med den kjente NRK-profilen Arthur Klæbo som redaktør. Det skulle imidlertid gå seks år før avisa klarte å etablere stabil drift med ukentlige utgivelser. Det skjedde fra 1968. Dag og Tid hadde et oppsving i forbindelse med EF-striden og folkeavstemningen i 1972. I siste halvdel av 1970-årene kom avisa med to nummer i uka. I 1996 kom *Dag og Tid* med egne nettsider.

Dag og Tid politisk uavhengig, men med en klar motstrøms og målpolitisk profil. Den legger vekt på stoff om kultur og politikk, og gir plass for innlegg og artikler som dekker et bredt spekter av samfunnsoppfatninger. Eierskapet er fordelt på rundt 1200 aksjonærer.

Kjente navn i *Dag og Tid* opp gjennom historia har blant annet vært Herbjørn Sørebø, Ivar Eskeland, Per Øyvind Heradstveit, Daniel Liseth, Olav Rytter, Jon Hustad, og Agnes Ravatn.

Avisen vant Fritt Ords pris i 2017. Redaktør Gjerdåker sa i takketalen at *Dag og Tid* ikke skal være redd for ta opp vanskelige tema. Han sa også at språket skal være dempet og saklig, og avisen ønsker ikke sammenblanding av reklame og redaksjonelt stoff.

*Dag og Tid* mottar produksjonstilskudd som en del av den statlige pressestøtten. I 2024 var tilskuddet på 7 527 533 kroner, med et opplag på 15 093. Til sammenligning mottok *[[Klassekampen]]* 45 millioner kroner og *[[Morgenbladet]]* 26 738 297 kroner i tilskudd samme år.

## Bakgrunn

Initiativet til avisen kom fra enkeltpersoner i Bondeungdomslaget BUL, Noregs Mållag og Kringkastingsringen. De ønsket en ny riksdekkende avis på nynorsk (men ikke først og fremst om nynorsk som tema) for å styrke nynorskens stilling. I 1960-årene var avisene i Norge partiaviser og *Dag og Tid* ble et uavhengig alternativ. Det skulle være en fri ukeavis med autoritets- og samfunnskritikk. Arthur Klæbo var redaktør for et prøvenummer i 1962. Etter seks år ble det stabil drift med ukentlige utgivelser og ordnet økonomi. I 1970 ble spalten «Nei takk!» opprettet der debattinnlegg refusert av andre aviser, særlig Oslo-aviser, ble trykket.

## Redaktører

* Arthur Klæbo 1962
* Olav Maaland
* Tor Gabrielsen / Kjell Snerte 1967–
* Bjarne Myrstad 1974–1979
* Kjetil Tandstad 1976–1980
* Helge Arild Bolstad 1976–1985
* Asgeir Olden 1986–1990
* Arnhild Skre 1990–1993
* Audun Skjervøy 1993–2001
* Svein Gjerdåker 2001–dd

## Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Folkvang

**Folkvang** (norrønt: Fólkvangr, «krigerhærens felt») er i den norrøne mytologien Frøyas bosted i Åsgard. En av salene her er den veldige salen *Sessrymne* (norrønt: Sessrúmnir, «rik på seter»).

Hit til Folkvang kommer halvparten av de krigerne som valkyrjene henter når krigerne har dødd i strid. Den andre halvparten kommer til Valhall for å bli einherjer. Frøya har rett til å velge selv hvem som skal komme til henne, og de er som oftest mer ærbare og mindre blodtørstige enn de som blir ført til Valhall.

I Snorres *[[Edda]]*, i *Grimnismål* (*Grimnes tale*) står det:

## Referanser
Od

**Od** (norrønt: *Oðr*) er i den norrøne mytologien gift med Frøya og far til Hnoss.
Od er en skikkelse som det vites lite om, og han tolkes i mange sammenhenger som Odin selv, eller som hans dobbeltgjenger. 

Noe av bakgrunnen for usikkerheten rundt Od, er at Frøya og Frigg i noen sammenhenger tolkes som samme gudinne, eller at de har samme opphav. Frigg var gift med Odin, og Frøya med Od. De har svært mange likhetstrekk, som:

*De var gift med henholdsvis Od og Odin
*Begge reiser av og til bort
*Begge er fruktbarhetsguder
*Begge ble påkalt i forbindelse med fødsler

Noe som taler imot at Frøya og Frigg er samme gudinne er at Frøya er av vane-ætt, mens Frigg er en åsynje.

## Referanser
Helge Seip

**Helge Lunde Seip** (1919–2004) var en norsk jurist, redaktør og politiker (Venstre/Det Nye Folkepartiet). Han var kommunalminister i Borten-regjeringen 1965–1970 og stortingsrepresentant for Oslo i fire perioder 1954–1961 og 1965–1973.

Seip ble født i Surnadal. Foreldrene var psykiater Torkel Arup Schive Seip (1891-1954) og sykepleier Helga Lunde (1895–1981). Legen Martin Fredrik Seip var hans bror.

Han ble ansatt som økonomisk journalist i *[[Dagbladet]]* i 1945 og var sjefredaktør der fra 1954 til 1965.

Seip var leder av utbrytergruppen som splittet Venstre og dannet Det Nye Folkepartiet i 1972. Etter stortingstiden var han sekretær for Nordisk råd fra 1973 og redaktør av Norges Handels- og Sjøfartstidende fra 1977. Seip var Datatilsynets første direktør, og mottok i 1999 Rosingakademiets hederspris for dette.

Seip mottok også en rekke andre utmerkelser for sitt virke. I 1989 ble han utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden. Han var innehaver av Kong Haakon VIIs 100-årsmedalje og ble i 1983 tildelt Jacob Letterstedt-medaljen for å ha gjort en særskilt framtredende innsats for å fremme det nordiske samarbeidet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Helge Seip i Liberaleren
Rudolf Schuster

**Rudolf Schuster** (født 1934) var Slovakias president fra 1999 til 2004.

Schuster stammer fra en karpat-tysk familie, og arbeidet først som ingeniør. Fra 1983-86 var han overborgermester i fødebyen Košice (tysk *Kaschau*). Da revolusjonen mot kommunistdiktaturet brøt ut i 1989 sluttet han seg til opposisjonen, og ble leder av det slovakiske nasjonalrådet (parlamentet).

Fra 1990 til 1992 var han tsjekkoslovakisk ambassadør i Canada, deretter igjen overborgermester i Košice. I 1998/99 var han grunnlegger og formann for Partiet for borgerlig forståelse, og ble som kandidat for den forente opposisjonen valgt til president for en femårsperiode den 29. mai 1999. Han ble innsatt i embedet 15. juni samme år, og gikk av i 2004.

Schuster mottok i 2002 Den hvite ørns orden fra Polens president.

## Referanser
Ask (andre betydninger)

**Ask** kan vise til:

* Ask – en tresort
* Ask og Embla – urmenneskene i den norrøne mytologien
* Ask (fornavn) – et mannsnavn
* Ask-stafetten – et årlig stafettarrangement ved Ask på Askøy

## Steder
* Ask (Gjerdrum) – et tettsted og kommunesenter i Gjerdrum kommune i Viken
* Ask (Ringerike) – et tettsted i Ringerike kommune i Viken
* Ask gods – storgård på Ringerike fra urtiden
* Ask (Askøy) – et tettsted på Askøy i Vestlandet
* Ask kirke – kirke ved Ask på Askøy.

## Forkortelser
* ASK – forkortelse for Alternativ og supplerende kommunikasjon
* ASK – forkortelse for Aktiv Skøyteklubb (tidl. Arbeidernes Skøyteklubb og Ask Skøyteklubb)
*ASK – forkortelse for Aksjesparekonto
Fiksstjerne

En **fiksstjerne** er en stjerne med en tilsyneltende fast posisjon på himmelen. Dette i motsetning til planetene som tydeligere beveger seg. Det er for de nærmeste fiksstjerner mulig å bevegelse.

Tidligere ble ordet *stjerne* ofte både om planetene – vandrestjernene – og om de egentlige stjernene – fiksstjernene – som alltid står i ro i forhold til hverandre, slik at de danner visse «uforanderlige figurer», som kalles stjernebilleder eller «konstellasjoner». Den eneste stjernen som ikke er en fiksstjerne er solen, idet denne, sett fra Jorden, beveger seg langs en storsirkel over hele stjernehimmelen en gang i året. Denne storsirkelen kalles ekliptikken.

Før det heliosentriske system ble alminnelig akseptert, observerte man både stjerner og planeter bevege seg over nattehimmelen. Forskjellen bestod i at stjernenes bevegelse var helt regelmessig, mens planetenes bevegelse var uregelmessig. Derfor kaltes planetene for «vandrere».

Sett fra Jorden går både stjerner og planeter opp i øst, og ned i vest. En stjerne kulminerer imidlertid alltid i den samme høyden over horisonten i sør, mens en planets kulminasjonshøyde varierer fra dag til dag. Videre har de *ytre planetene* den egenskapen at de av og til snur, og går baklengs, eller retrograd, i forhold til den bakenforliggende fiksstjernehimmelen, der deres bevegelse stort sett følger ekliptikken. De *indre planetene* har den egenskapen at de, sett fra Jorden, alltid befinner seg mer eller mindre i nærheten av Solen, og ligger de vest for Solen så opptrer de som morgenstjerner, men ligger de øst for Solen, er de aftenstjerner.

I dag vet man at fiksstjernene også er i bevegelse. De er imidlertid så langt borte, at selv om mange har en meget stor hastighet, blir deres vinkelhastighet sett fra jorden meget liten, slik at fiksstjernenes relative posisjon på himmelkulen, slik den ser ut for oss jordboere, forandrer seg meget lite fra år til år.

Den fiksstjernen som er nærmest vårt solsystem er Alpha Centauri. Denne, vår nærmeste nabostjerne, befinner seg i en avstand av ca.4,3 lysår fra vår jord. En annen stjerne som er meget nær, er Sirius, som er kun 8,6 lysår borte, og er vår nattehimmels klareste stjerne.
  
I Isaac Newtons himmelmekanikk tenkte man seg at det var fiksstjernene som utgjorde verdensaltets inertialsystem. Men idag, efter at det har blitt etablert at ingen fiksstjerner egentlig er i ro, har man måttet forlate denne idéen om at fiksstjernene samlet sett danner et inertialsystem. Over astronomiske avstander mener man idag også at den newtonske himmelmekanikken bør erstattes av Einsteins gravitasjonsteori, som gir en riktigere beskrivelse av tyngdekraftens virkning i verdensrommet, selv om Newtonmekanikken gir en utmerket beskrivelse av for eksempel satellittbevegelse innenfor solsystemet.

## Referanser
Embla

**Embla** har flere betydninger:

*Embla &ndash; det kvinnelige urmennesket i norrøn mytologi, se Ask og Embla
*Embla (navn), et norsk jentenavn
*Embla (Norsk tipping), kjent datamaskin som velger tall
*Embla (jazz), et kjent norsk jazzorkester
*Emblafeltet, et oljefelt i Nordsjøen
*Embla (elv), ei elv i Stranda kommune i Møre og Romsdal
*Embla (tidsskrift), et norsk tidsskrift
*Embla Familie og Slekt, et slektsforskningsprogram 
*Damekoret Embla, et damekor fra Trondheim
Ask og Embla

**Ask og Embla** er i norrøn mytologi de første menneskene på jorda. 

Ifølge Snorre Sturlasons framstilling i *[[Gylvaginning]]* av den norrøne mytologien, ble de to første menneskene skapt ved at gudene, Bors sønner, Odin, Vilje og Ve, fant to trestokker på en strand, og ga dem menneskelige egenskaper. Gudene kalte mannen Ask og kvinnen Embla. Fra disse to menneskene nedstammer alle de mennesker som bor i Midgard. I Eddakvadet *[[Voluspå]]* fortelles det imidlertid i strofene 17 og 18 at guden Odin ikke var sammen med Vile (Vilje) og Ve, men de to gudene Høne og Lodur, da de fant mannen Ask og kvinnen Embla på stranda som to trestokker, og at det var disse tre som ga dem de gudeliknende, menneskelige egenskapene. 

Den trestammen som ble til mannen, *Ask*, er uten tvil stammen av et asketre, slik det framgår av ordet selv, og av at treet ask kunne benyttes i skaldekunsten som kjennetegn på mann eller på kriger, slik Snorre Sturlason gir eksempler på i Skaldskaparmål i sin «Edda». Han forteller også blant annet at menn kan kjennetegnes i skaldediktningen ved bruk av mannlige trenavn, og kvinner ved kvinnelige trenavn.

Kvinnenavnet *Embla* har vært forsøkt forklart på ulike måter, også som *[[Ekte vinranke|vinranke]]*. Flere, blant dem Sophus Bugge, har foreslått almetreet ut fra at ordet «Embla» og ordet «alm» kunne ha hatt et felles opphav en gang i tiden, og muligheten har også vært holdt åpen for at Embla ikke refererer seg til en reell vekst i det hele tatt. Bokstavrimet *Ask/Embla* mot Bibelens Adam og Eva kan tyde på at dikteren henviser til den bibelske skapelsesmyten.

## Referanser


## Litteratur
*Simek, Rudolf. 1996. *Dictionary of Northern Mythology*. Cambridge: D.S. Brewer. ISBN 0-85991-513-1
**Snorres Edda* : översetning från isländskan och innledning av Karl G. Johansson och Mats Malm. Stockholm 1997: Fabel bokförlag. ISBN 91-7842-217-5
*
Urd

**Urd** (*Urðr*) er en av nornene norrøn mytologi, det vil si kvinner som rår over menneskenes skjebner.

Hun er den ene av de tre skjebnegudinnene (Urd, Skuld og Verdande) som sitter ved brønnen Urdarbrunn under verdenstreet Yggdrasil og spinner på skjebnesveven, som viser skjebnen til alle mennesker og æser. Urdarbrunn er oppkalt etter Urd. Nornene er alltid til stede når et barn fødes, og bestemmer dets skjebne.

Det er flere norner i den norrøne mytologien, også kalt *njörun*, eksempelvis Draumnjörun, men disse tre har en særskilt stilling.

De tre skjebnegudinnene representerer henholdsvis fortid, eller opphav (Urd), fremtid, eller det kommende (Skuld) og nåtid eller det værende (Verdande).

## Referanser
Kvergjelme

**Kvergjelme** (norrønt: *Hvergelmir*) er i den norrøne mytologien den brønnen som ligger under den ene av røttene til Yggdrasil.

Ifølge kvadet Gylfaginning drypper det dråper fra hornene til hjorten Eiktyrne ned i brønnen, og her blir dråpene til elvene Sval, Gunntra, Fjorm, Fimbultul, Slid og Rig, Sylg og Ylg, Vid og Leipt. Ifølge kvadet Grimnismål er Kvergjelme opphavet til alt vann.

I Kvergjelme kryr det av ormer, den ene er Nidhogg. Den ligger og gnager på Yggdrasils rot.

## Referanser
Nanna

**Nanna** Nepsdatter er i den norrøne mytologien en av åsynjene (gudinnene) og guden Balders hustru.

Ifølge Den yngre Edda bodde de i Breidablik, og sammen fikk de sønnen Forsete. Nanna var den mest trofaste av alle kvinner.

Nanna døde av sorg da Balder døde. Hjertet brister av sorg når hun ser Balder blir lagt på båten i bålferden sin. Da ble hun lagt på båten sammen med Balder. Selv om Hermod rir til Hel for å forsøke å få Balder tilbake til livet, lykkes han ikke, og Nanna og Balder må forbli i dødsriket.

I Saxo Grammaticus' *[[Gesta Danorum]]* er Nanna datter av kong Gevar og gift med Balders banemann, den blinde Hod. I denne versjonen blir Balder forelsket i Nanna og drapet på Balder er et resultat av Hods sjalusi.

## Referanser
Eiktyrne

**Eiktyrne** (nor. *Eikþyrnir*) er i den norrøne mytologien en hjort som sammen med geita Heidrun gikk på taket av Valhall og spiste av greinene til treet Lærad. 

Av hornene hans dryppet det dråper ned i brønnen Kvergjelme i Nivlheim. Derfra renner en rekke elver ut i verden. Disse ramses opp i Grimnesmål.

## Referanser
Nidhogg

**Nidhogg** (norrønt: *Níðhǫggr*) er i den norrøne mytologien den ormen som bor under den ene av røttene til verdenstreet Yggdrasil. Nidhogg er omtalt i *[[Voluspå, og andre norrøne helligtekster|Voluspå]]* og *[[Grimnesmål]]* i *[[Den eldre Edda]]* og hos Snorre Sturlason i *[[Gylvaginning]]* i *[[Den yngre Edda]].

Nidhogg er en diger orm som ustanselig forsøker å gnage i stykker den delen av Yggdrasils rot som ligger over [[brønn]]en [[Kvergjelme]], slik at treet skal råtne og dø. Men hver kveld øser [[norne]]ne [[Urd]], [[Verdande]] og [[Skuld]] vann fra [[Urdarbrønnen]] over sårene etter Nidhoggs bitt, slik at røttene heles. Til tross for Nidhoggs stadige gnaging og bitt, og til tross for at vær og vind river i bark og grener og blader, har Yggdrasil en egen livskraft som gjør at treet gjennom all tid står oppreist og sterkt.

Nidhogg eter lik. Å bli fortært av et dyr var den ytterste fornedrelse i det norrøne samfunn. Selv en drapsmann dekket til offeret sitt for å skjerme det fra å bli et [[åtsel]] for dyr. Mytologiforskeren [[Hilda Ellis Davidson]] hevder at Nidhogg «*kanskje bare er en ny forestilling om den store ormen i dypet, Midgardsormen''».

Ekornet Ratatosk farer opp og ned i treet Yggdrasil og formidler hatske ord mellom Nidhogg og ørnen som sitter i toppen av treet.

## Referanser


## Litteratur
*Voluspå (Den eldre Edda), vers 42 og 66
*Grimnesmål (Den eldre Edda), vers 32
*Snorre Sturlasson, Gylvaginning (Den yngre Edda)

## Eksterne lenker
* Nidhogg, Store norske leksikon
* Nidhogg, Norse Mythology
Den intertropiske konvergenssonen

Den **intertropiske konvergenssonen** eller **ITCZ** (engelsk forkortelse for **I**nter**T**ropical **C**onvergence **Z**one), er et lavtrykksbelte som omkranser jorda ved ekvator. Som navnet antyder, blir den dannet ved at varm, fuktig luft fra breddegradene over og under ekvator konvergerer (møtes).

Luft blir dratt inn i ITCZ på grunn av Hadley-celler, en mesoklimatisk atmosfærisk egenskap som er del av planetens distribusjonsystem for varme og fuktighet. Den blir dratt opp av den konvektive effekten til tordenstormer. Regioner under ITCZ mottar nedbør mer enn 200 dager i året.

Plasseringen til ITCZ varierer over tid ettersom den flytter seg fram og tilbake over ekvator, etter hvor sola er i senit. Den har også en daglig syklus der cumulusskyer utvikler seg rundt middag og utvikler seg til tordenskyer fra midten til slutten av ettermiddagen.

Variasjon i plasseringen av ITCZ har stor effekt på nedbøren i store områder omkring ekvator, noe som resulterer i våte og tørre årstider i stedet for varme og kalde, som er vanlig rundt høyere breddegrader. Langtidsendringer av ITCZ kan føre til alvorlig tørke eller oversvømmelse i nærliggende områder.

På grunn av styrken til Hadley-cellene på hver side, kan det ikke utvikle seg værsystemer som er vanligere på høyere breddegrader. Resultatet er at det ikke utvikler seg vind. Horisontal bevegelse er bare et resultat av luft som på grunn av konveksjon stiger opp og blir erstattet, noe som er en treg prosess.

Tidlige seilere kalte dette rolige beltet for *the doldrums* (engelsk for å være nedstemt, dyster, deprimert eller ha stagnert) på grunn av vindmangelen. Å befinne seg i denne regionen kunne bety døden når vind var den eneste måten å forflytte seg på.

## Se også
*Passatvind

## Eksterne lenker
* Kort NASA-artikkel med satellittbilde
Gudshus

**Gudshus** er bygninger brukt til religionsutøvelse: gudstjenester, bønn, seremonier, ritualer, andaktsmøter og tilbedelse.

De ulike religionene har hver sine navn og funksjon for de ulike bygningene:
*Bahai - Tilbedelsens Hus, med ni innganger, Mashriqu'l-Adhkár. 
*Buddhismen - Stupa, pagode, caitya 
*Hinduismen - Tempel 
*Islam - Moské 
*Jødedom - Synagoge, tempel 
*Kristendom- Kirke, stavkirke, kirkebygning, kapell, bedehus, katedral, tempel, basilika
*Sikhismen - Gurdwara, tempel 
*Shintoismen - Jinja

## Referanser
Forsete

**Forsete** er i den norrøne mytologien rettferdighetsguden. Han var sønnen til Balder og Nanna. 

Navnet Forsete - han som fører forsetet blant dommerne - er en forvanskning av navnet til den frisiske hovedguden **Fosite**, og opptrer i stedsnavnet Forsetalundr på Onsøy som knyttes til den tidlige handelsforbindelsen med friserne. Adam av Bremen hevdet at Helgoland var Fosites hellige øy, noe som gjør det påfallende at han aldri nevnes av Saxo Grammaticus.

Forsete var ugift og bodde i borgen Glitne som hadde tak av sølv og søyler av gull. Han satt ved gudenes hoff og fungerte som lovgiver og dommer i vanskelige saker. Både guder og mennesker henvender seg til ham med sine rettslige problemer. Han greide som regel å skape forlik i alle vanskelige saker. Han eide også en gyllen øks. 

Kvadet Gylfaginning i Snorres Edda siterer Grimnismål som omtaler Forsete slik:
:*Glitne er den tiande,* 
:*av gullstolpar boren,* 
:*med sølv, er taket tekt;* 
:*der Forsete bur* 
:*dei fleste dagar* 
:*og stiller alle stridsmål*. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* [Grimnismål, til norsk ved G. A. Gjessing, heimskringla.no](http://heimskringla.no/wiki/Grimnesord_(Gr%C3%ADmnesm%C7%AB%CC%81l))