open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vickers MBT

**Vickers MBT** (solgt i India under navnet **Vijayanta**) er en britisk stridsvogn med 105 mm kanon. Den ble satt i produksjon fra 1965, med India som første bruker. Vickers utviklet vognen for eksportmarkedet.

## Historie og utvikling

Sent på 1950-tallet utviklet Vickers en stridsvogn med Chieftain-komponenter og den nye 105 mm kanonen L7. Den ble tatt i bruk i India, hvor de døpte den Vijayanta. Den ble kalt Vickers Mk 1 av fabrikken.

De første produksjonsmodellene sto ferdige i India i 1965, med alle komponenter sendt fra Storbritannia. Etter hvert overtok den lokale produsenten en større og større del av produksjonen, og da produksjonen opphørte på 1980-tallet var over 2&nbsp;200 bygget.

Mk1 hadde Leyland L60 motor, den samme som i Chieftain, og et støpt tårn.

Mk3 fikk sveiset tårn og ny motor, og ble eksportert til Kenya og Nigeria. De siste vognene ble levert i 1991.

## Teknisk

Vognføreren sitter framme i høyre side av skroget, med vognkommandør og skytter til høyre i tårnet og lader til venstre.

Panseret er i stål, og maksimal tykkelse estimeres av Jane's til å være 80 mm.

Kanonen er en 105 mm Royal Ordnance L7. Den kan eleveres fra ÷10° til +20°. En 7,62 mm mitraljøse er montert koaksialt med hovedskytset, og en annen er montert på tårntaket. En 12,7 mm mitraljøse er også brukt for å bestemme avstander før man fyrer med hovedskytset.

Motoren i Mk 1 er en Leyland L60, og i Mk 3 er det en Detroit Diesel 12V-71T turbodiesel som yter 720 hk ved 2&nbsp;500 omdreininger i minuttet.  Drivstoffkapasiteten er på 1&nbsp;000 liter. Motoren og girkassen er montert bak i skroget.

## Varianter

;Mk 1: Originalen.  I tjeneste i India og Kuwait.
;Mk 2: Ble aldri bygget.
;Mk 3: Ny motor fra Detroit Diesel på 720 hk, nytt tårn. I tjeneste i Nigeria og Kenya.

## Andre kjøretøyer på samme chassis

;Vickers armoured bridgelayer: Brolegger.
;Vickers armoured recovery vehicle: Bergepanser

## Kilder

* Foss, Christopher; *Jane's AFV Recognition Handbook*, Jane's, ISBN 0-7106-1043-2
Pz 61

**Pz 61** kort for **Panzer 61** er en sveitsisk stridsvogn med 105&nbsp;mm kanon, utviklet på 1950-tallet. Pz 61 ble brukt i det sveitsiske forsvaret frem til 1994 før den ble etterfulgt i tjeneste av Pz 68. Stridsvognen ble heller aldri eksportert.

## Historie

På 1950-tallet begynte føderale sveitsiske myndigheter å utvikle en stridsvogn for den sveitsiske hæren. Dette som følge av både koreakrigen og den økende trusselen Sovjetunionen utgjorde under den kalde krigen. Arbeidet foregikk på et anlegget ved Thun. Den første av to prototyper, kalt KW 30, ble ferdigstilt i 1958 med en 90&nbsp;mm kanon som bestykning. Etter dette fulgte ti vogner i en førproduksjonsserie. Disse ble kalt Panzer 58 (eller Pz 58), og brukte 20-punder fra britiske Centurion.

I 1961 kom en produksjonsordre på 150 Pz 61. Pz 61 lignet Pz 58, men hadde blant annet L7 105&nbsp;mm kanon .

Pz 61 ble levert til den sveitsiske hæren mellom januar 1965 og desember 1966. Alle Pz 61 i tjeneste ble oppgradert til Pz 61 AA-standard, hvor blant annet 20&nbsp;mm koaksial maskinkanon ble erstattet med 7,5&nbsp;mm mitraljøse. Videreutvikling av Pz 61 resulterte i Pz 68.

## Teknisk

Vognføreren sitter framme i skroget. Vognkommandør og skytter sitter på høyre side av tårnet, og laderen på venstre.

Kanonen er en Royal Ordnance L7 på 105&nbsp;mm. Den kan eleveres fra -10° til +21°, og kan avfyre APDS, APFSDS, HE og røykgranater.

Motoren er en MTU MB 837 Ba-500 8-sylindert dieselmotor som yter 630 hk ved 2&nbsp;200 omdreininger i minuttet. Vogna bærer med seg 760 liter diesel.

## Varianter

;Pz 61 AA9: 20&nbsp;mm maskinkanon erstattet av 7,5&nbsp;mm mitraljøse, nye radioer og luftfilter, varmemuffe rundt kanonen.

## Kilder

* Foss, Christopher; *Jane's AFV Recognition Handbook*, Jane's, ISBN 0-7106-1043-2

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Type 59

**Type 59** er en kinesisk stridsvogn med 100 mm kanon. Den er basert på den sovjetiske T-54, og ble produsert fra 1950-tallet.

Type 59 er eller har vært i tjeneste med Albania, Bangladesh, Kina, Kongo, Nord-Korea, Pakistan, Tanzania, Vietnam og Zimbabwe.

## Historie og utvikling

Tidlig på 1950-tallet fikk Kina en del T-54 fra Sovjetunionen, og egenproduksjon ble så iverksatt under betegnelsen Type 59. De første produksjonskjøretøyene var like T-54, men manglet nattsikter og stabilisering for kanonen. Senere varianter hadde røykavsug for kanonen, stabilisering og infrarøde nattsikter.

I senere tid har noen kjøretøyer blitt obsertvert med laseravstandsmåler montert over hovedskytset.

## Teknisk

Vognføreren sitter framme til venstre i skroget, med noe ammunisjon på sin høyre side. Vognkommandøren og skytteren sitter til venstre i tårnet, med laderen på høyre side.

Skroget er av sveiset stål, og pansringen har en maksimal tykkelse på 203 mm.

Hovedskytset er en 100 mm riflet kanon, som kan eleveres fra -4° til +17°. Den kan avfyre AP, APC-T, HE, HE-FRAG, HEAT-FS og HVAPDS-T med en midlere skuddtakt på fire skudd i minuttet. Ved laderens luke står en 12,7 mm mitraljøse. En 7,62 mm mitraljøse er montert koaksialt med hovedskytset, og et lignende våpen kan betjenes av vognføreren. T-54 kan legge sitt eget røykteppe ved å sprøyte inn diesel i eksosen.

Motoren i Type 59 er en V-12 vannkjølt dieselmotor som yter 520 hk ved 2&nbsp;000 omdreininger i minuttet. Den er montert sammen med girkassen bak i skroget. 815 liter diesel bæres ombord, og ekstra tanker kan monteres eksternt for å øke rekkevidden til 600 km.

## Varianter

;M1984: Dette er den amerikanske betegnelsen på Type 59 med 105 mm Royal Ordnance L7 riflet kanon. Den er observert i tjeneste siden tidlig på 1980-tallet.

## Andre kjøretøyer basert på Type 59-chassis

;Type 59 bergepanser: Modifisert Type 59 med tårnet fjernet.

## Kilder

* Foss, Christopher; *Jane's AFV Recognition Handbook*, Jane's, ISBN 0-7106-1043-2

## Eksterne lenker

* GlobalSecurity.org om Type 59 (engelsk)
* Chinese Defense Today om Type 59 (engelsk)
Type 69 (stridsvogn)

**Type 69** er en kinesisk stridsvogn med 100 mm kanon. Den er basert på den tidligere Type 59, og ble vist offentlig for første gang i 1982. Den ble eksportert i store mengder til Irak, og er også i bruk i Thailand.

## Historie og utvikling

Type 69 ble utviklet på basis av den tidligere Type 59, og ble først sett offentlig i 1982.  Videreutvikling av Type 69 resulterte i Type 80 og Type 85.

## Teknisk

Vognføreren sitter foran på venstre side i skroget, med noe ammunisjon stuet på sin høyre side.  Vognkommandør og skytter sitter til venstre i tårnet, med laderen til høyre.

Kanonen på Type 69 I er en 100 mm glattløpet kanon, mens Type 69 II har en 100 mm riflet kanon.  Begge kan eleveres fra -4° til +17°.  II-varianten kan fyre HEAT, HE, APDS og APFSDS.  En 7,62 mm mitraljøse er montert koaksialt med hovedskytset, og et tilsvarende våpen er montert i baugen og kan betjenes av vognføreren.  Laderen betjenter en 12,7 mm luftvern-mitraljøse på tårntaket.

Motoren er en Type 12150L-7BW V-12 dieselmotor som yter 580 hk ved 2000 omdreininger i minuttet.  Den er montert bak i skroget sammen med girkassen.

## Varianter

;Type 69I: 100 mm glattløpet kanon.
;Type 69II: 100 mm riflet kanon.

## Andre kjøretøyer basert på Type 69-chassis

;Type 80: Luftvernvariant, tilsvarende ZSU-57-2.
;Type 84: Brulegger med 18 m lang bru.
;Type 653: Bergepanser med bulldozerskjær og kran.

## Kilder

* Foss, Christopher; *Jane's AFV Recognition Handbook*, Jane's, ISBN 0-7106-1043-2

## Eksterne lenker
*
Type 80

**Type 80** er en kinesisk stridsvogn med 105 mm kanon. I motsetning til tidligere kinesiske stridsvogner som var basert på sovjetisk design, var Type 80 en nyskapning.

Hovedforbedringene i forhold til den tidligere Type 69 var blant annet nytt digitalt ildledningssystem, laser-avstandsmåler, stabilisering av kanonen, ny 105 mm riflet kanon, nattsikte, mer motorkraft og bedre hjuloppheng.

## Historie og utvikling

Norinco startet en studie av et nytt stridsvognkonsept i 1978, og de første prototypene var klare i 1985. Utviklingsprosessen var ferdig i 1988, og kjøretøyet ble kalt Type 80, selv om det også har blitt referert til som Type 88 og Type 69-III.

## Teknisk

Vognføreren sitter framme til venstre i skroget. Vognkommandøren sitter til venstre i tårnet, med skytteren foran seg. Laderen sitter på høyre side.

Pansringen er sveiset stål, med muligheter for oppgraderinger av fronten og tårnet med komposittmaterialer.

Kanonen er en riflet 105 mm som kan fyre av både kinesisk og vestlig ammunisjon. Den har elevasjon fra -4,5 til +18 grader. Norinco leverer APFSDS-T, HEAT-T, HESH og HE. En 7,62 mm mitraljøse er montert koaksialt med hovedskytset, og en 12,7 mm mitraljøse står ved laderens luke.

Motoren er en kompressormatet utgave av Type 12150L-7BW V-12 diesel som er installert i Type 69. To tønner kan monteres bak på skroget for å øke rekkevidden. Diesel kan sprøytes inn i eksoses for å legge et røykteppe.

Standardutstyr inkluderer et automatisk brannslukkingsanlegg, vern mot ABC-våpen, lysforsterkere for vognkommandør, vognfører og skytter og et digitalt ildledningssystem med laser avstandsmåler og stabiliserte sikter og kanon.

## Varianter

* Type 80-II &ndash; nesten identisk, men litt tyngre med blant annet forskjellig radio- og ildledningsutstyr.

## Kilder

* *Jane's Armour and Artillery*, ISBN 0-7106-1542-6

## Eksterne lenker

* Federation of American Scientists (engelsk)
Type 62 (stridsvogn)

**Type 62** er den første kinesiskbygde lette stridsvognen, utviklet fra 1958 og innført i 1962. Den ble laget for å brukes i terreng hvor den tyngre Type 59 har vanskelig for å manøvrere.

Type 62 er eller har vært i tjeneste med Albania, Kina, Kongo, Nord-Korea, Mali, Sudan, Tanzania og Zaire.

## Historie og utvikling
Type 62 er så å si en nedskalert Type 59 og brukes i ulendt terreng, slik som finnes sør i Kina, men den har også blitt brukt i Det fjerne østen og Afrika.

## Teknisk

Vognføren sitter framme til venstre i skroget, med vognkommandøren og skytteren til venstre i tårnet og laderen til høyre.

Kanonen er en 85 mm, antageligvis identisk med den brukt i Type 63.  Den kan eleveres fra -4° til +20° og kan fyre av AP, APHE, HE, HEAT og røykgranater.  En 7,62 mm mitraljøse er montert koaksialt med hovedskytset, og en tilsvarende er montert foran på skroget og styres av vognføreren.  En 12,7 mm Type 54 er montert på tårntaket.  Type 62 kan generere et røykteppe ved å sprøyte diesel inn i eksosen.

Motoren er en vannkjølt dieselmotor som yter 430 hk ved 1800 omdreininger i minuttet.  Den er montert med girkassen bak i skroget.  730 liter diesel kan bringes med.

## Kilder
* Foss, Christopher; *Jane's AFV Recognition Handbook*, Jane's, ISBN 0-7106-1043-2

## Eksterne lenker
* GlobalSecurity.org om Type 62 (engelsk)
AMX-13

**AMX-13** er en fransk lett stridsvogn med 90 mm kanon.  Den ble utviklet like etter andre verdenskrig.

AMX er eller har vært i tjeneste med Argentina, Chile, Den dominikanske republikk, Elfenbenskysten, Ecuador, Frankrike, El Salvador, Indonesia, Libanon, Marokko, Nepal, Peru, Singapore, Tunisia og Venezuela

## Historie og utvikling
Like etter andre verdenskrig tok Frankrike fram krav til tre nye kampkjøretøyer, inkludert en lett stridsvogn.  Atelier de Construction d'Issy-les-Moulineaux utviklet denne under navnet AMX-13.  De første prototypene var klare sent på 1940-tallet, og produksjonen ble iverksatt ved Atelier de Construction de Roanne i 1952.

Når AMX-30 ble satt i produksjon ble AMX-13 og dens mange varianter flyttet til Creusot-Loire.  Total produksjon av AMX-13 kom på over 3&nbsp;000 kjøretøyer.

En rekke oppgraderinger av AMX-13 har vært tilgjengelig opp gjennom årene, både fra produsenten og tredjeparts leverandører.

## Teknisk
Vognføreren sitter foran til venstre i skroget.

AMX-13 Model 51 hadde en 75 mm kanon, men senere varianter hadde 90 mm.  En variant bestykket med en 105 mm var tilgjengelig for eksport.  Kanonen sitter i øvre del av den oscillerende tårnet, og kan eleveres fra −5° til +12,5°.  Tårnet er fra Fives-Cail Babcock og er av type FL-10 eller FL-12.  Begge typer inkluderer en automatlader med to revolvermagasiner med seks skudd hver.  Etter å ha avfyrt 12 skudd så må magasinene lades manuelt.

Motoren er en SOFAM Model 8Gxb åttesylindret vannkjølt bensinmotor som yter 250 hk ved 3200 omdreininger i minuttet.  Motoren er montert på vognførerens høyre side, foran i skroget.

## Varianter
;AMX-13 SM1: Variant oppgradert i Singapore med ny motor, nytt kjølesystem og ny girkasse.
;AMX-13 med Fl-11 tårn: Har ikke automatlader.  Beregnet på bruk i Nord-Afrika.
;AMX-13 med SS-11: 75 mm kanon og to SS-11 panservernmissiler montert på hver side av hovedskytset.
;Rakettkaster: Venezuela har AMX-13 med israelsk 160 mm MLRS montert.

## Andre kjøretøyer basert på AMX-13-chassis

;AMX-13 DCA: Luftvernvariant med 2 × 30 mm maskinkanoner
;AMX VCG:
;AMX VCI: Pansret personellkjøretøy
;Mk F3: 155 mm selvdrevet artilleri

## Litteratur
* Speilberger, Walter (1967). *AMX.13. Armour in Profile*. Profile Publications. Nº 12.
* Lau, Peter (2006). *The AMX-13 Light Tank. Volume 1: Chassis*. Rock Publications.
* Lau, Peter (2007). *The AMX-13 Light Tank. Volume 2: Turret*. Rock Publications.
* Samer Kassis, *30 Years of Military Vehicles in Lebanon*, Beirut: Elite Group, 2003. ISBN 9953-0-0705-5
* Samer Kassis, *Véhicules Militaires au Liban/Military Vehicles in Lebanon 1975-1981*, Trebia Publishing, Chyah 2012. ISBN 978-9953-0-2372-4

## Eksterne lenker
*  Chars-francais.net 
*
Type 63 (stridsvogn)

**Type 63** er en kinesisk lett amfibisk stridsvogn med 85 mm kanon. Utseendemessig er den svært like den sovjetiske PT-76.

Type 63 er eller har vært i tjeneste med Burma, Kina, Nord-Korea og Vietnam.

## Historie og utvikling
Type 63 ble tatt fram av Det kinesiske militære utviklingsinstituttet og Nr. 60 utviklingsinstitutt.  Videreutvikling ble foretatt av de kinesiske panserstyrkenes forskningslaboratorier og produksjon av prototypene ble foretatt av Fabrikk nr. 615.  Den siste utviklingen ble foretatt av Fabrikk nr. 256, og i 1963 ble kjøretøyet approbert.

## Teknisk
Vognføreren sitter framme i skroget.  Vognkommandør og skytter sitter til venstre i tårnet, og laderen til høyre.

Hovedskytset er en 85 mm kanon, antageligvis identisk til den som sitter i Type 62.  Noen Type 62 er utrustet med en laseravstandsmåler montert over kanonen.  En 7,62 mm mitraljøse er montert koaksialt med hovedskytset.  En 12,7 mm mitraljøse er montert på tårntaket til luftvernformål.

Motoren er en Modell 12150-L 12-sylindret vannkjølt dieselmotor som yter 400 hk ved 2000 omdreininger i minuttet.  Den sitter bak i skroget.  403 liter diesel kan bringes med i vogna.

## Kilder
* *Jane's Armour and artillery 1997-98*, ISBN 0-7106-1542-6

## Eksterne lenker
*
M-84

**M-84** er en jugoslavisk stridsvogn med 125 mm kanon, utviklet på basis av den sovjetiske T-72. De første eksemplarene ble levert fra 1984.

M-84 er eller har vært i tjeneste i det tidligere Jugoslavia og senere Bosnia-Hercegovina, Kroatia, Serbia og Slovenia. Den er også blitt eksportert til Kuwait.

## Historie og utvikling

M-84 er i bunn og grunn en sovjetisk T-72 produsert under lisens i Jugoslavia. Den har en rekke forbedringer for å tilfredsstille den føderale jugoslaviske hærens krav. I tillegg inneholder den en del jugoslavisk-produserte komponenter, for eksempel ildledningssystemet.

De første prototypene sto ferdig i 1983&ndash;84, og leveranse av de første vognene startet i 1984. Jane's estimerer at over 600 vogner er produsert for hjemme- og eksportmarkedet.

M-84 ble brukt i krigene i det tidligere Jugoslavia på 1990-tallet og av kuwaitiske styrker under Gulfkrigen i 1991.

## Teknisk

Vognføreren sitter framme i senter av skroget, med skytteren og vognkommandøren henholdsvis til venstre og til høyre i tårnet.

Hovedskytset er en 125 mm glattløpet kanon som kan eleveres fra -6° til +13°. Det er montert autolader, noe som gjør at mannskapet består av bare tre personer. Kanonen kan også brukes til å avfyre panservernmissiler.

Motoren er en kompressormatet V-12 dieselmotor som yter 780 hk ved 2&nbsp;000 omdreininger i minuttet. Den er montert bak i skroget.

## Varianter

;M-84AB: Variant brukt av Kuwait, med annet optisk og ditgitalt utstyr.
;M-84ABN: M-84AB med navigasjonsutstyr.
;M-84ABK: Kommandovogn med ekstra sambandsutstyr.
;M-84A4 Snajper: Oppdatert ildledningsutstyr og sikter, samt bedre tårntravers.
;M-84ABI: Bergepanser.

## Kilder

* Foss, Christopher; *Jane's AFV Recognition Handbook*, Jane's, ISBN 0-7106-1043-2

## Eksterne lenker
* 
* FAS.org om M84 (engelsk)
Chillán

**Chillán** er en by og kommune i provinsen Diguillín i Chile. Chillán har 184&nbsp;739 innbyggere (2017) og et areal på 511,3 km². Den ligger om lag 400 km sør for Santiago.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Oppslag

**Oppslag** har flere betydninger:

*Et oppslag kan være en plakat eller liknende som er slått opp på en vegg.
*Et oppslag i en avis eller et blad kan bety bred omtale eller stor artikkel.
*Et oppslag i ei bok, et blad eller annen brettet trykksak betyr dobbeltside, altså de to motstående sidene som leserne ser når de slår opp boka. Uttrykket brukes i forbindelse med bokdesign.
*Oppslag på klær vil si legg, krage eller rabatt.
*Oppslag kan dessuten bety det å slå opp, altså brudd eller hevelse av et kjæresteforhold.
Den apostolsk lutherske førstefødte forsamling

**Den opprinnelige apostolisk-lutherske førstefødte forsamling**, også kalt «De førstefødte». Førstefødte anser seg som den opprinnelige vekkelsen etter Lars Levi Læstadius.

De som holdt fast i vekkelsens opprinnelige lære og enhet, fantes i hovedsak i den vestlige delen av Nord-Sverige og ble gjerne kalt vestlæstadianere. Selv kaller de seg for ”de førstefødte” som er en bibelsk betegnelse for det står i Hebreerbrevets 12, 23 at levende kristne er kommet til ”menigheten av de førstefødtes forsamling” der Kristus selv er den ”førstefødte blant mange brødre” se Rom. 8, 29.

Førstefødte har sitt hovedsete i det de kaller «moderforsamlingen i Lappmarken», altså i det området der læstadianismen oppstod. En læstadiansk gudstjeneste, en «samling», innledes av salmesang og bønn før det leses en preken av Læstadius. Deretter følger nok en sang før en av predikantene holder sin preken. Etter prekenen avsluttes samlingen med to salmer og kveldsbønn. Hvor lenge en samling varer kan variere, men som regel rundt to timer.

Grunnen til at man alltid leser en av Læstadius' predikener er at man vil beholde hans lære som rettesnor også i dag.

Læstadianske samlinger foregår hver søndag. I Norge er det store sammenkomster eller «sommersamlinger». Disse foregår i byene Leknes og Narvik, i tillegg til tettstedene Bjerkvik og Ballangen. Disse samlingene er i juli/august, og det varierer litt fra år til år hvor de begynner. I Bjerkvik, Ballangen, Narvik eller Leknes er det også slike storsamlinger i nyttårshelgen.
Det er også samlinger andre steder Drag, Musken, Malm, Trondheim, Bergen, Porsgrunn, Oslo, Bodø, Tromsø, Finnmark og Svalbard..) og på andre tider av året.

En storsamling kan samle fra flere hundre til 1-2000 personer.

I Sverige er julesamlingene i Gällivare sentrale, der samles predikanter og andre fra hele verden. I Finland er det også store samlinger, blant annet midtsommer-samling i Lahtis, der flere tusen mennesker deltar. Store sammenkomster skjer også i USA, hvor de fleste Førstefødte holder til.

## Litteratur
* Læstadianske prekensamlinger

## Se også
*Nettsiden laestadianerne.no
*Læstadianismen
*Læstadianismen: fremvekst og utbredelse 
*Læstadianske fraksjoner og retninger
Nordjyske Stiftstidende

***Nordjyske Stiftstidende*** er en dansk regional avis som utgis i Aalborg. Med sine røtter i *Aalborg Stiftstidende* er *Nordjyske Stiftstidende* Danmarks nest eldste avis, kun slått av *[[Berlingske Tidende]]*. *Nordjyske Stiftstidende* fikk sitt navn i 1999 etter sammenslåingen av *Aalborg Stiftstidende*, *Vendsyssel Tidende*, *Fjerritslev Avis* og *Løgstør Avis*. Men det nordjyske i navnet har også vært framme tidligere i *Aalborg Stiftstidende*s historie. Både i 70-årene med undertittelen *Nordjyske Amtstidende*, og i 1987, da søndagsavisen fikk navnet *Nordjysk Søndag* med undertittelen *Aalborg Stiftstidende*.

*Opplagstall (2. halvår 2006) 62.075

## Historie
Bladets stiftere var de fire Aalborg-prestene stiftsprovst Herman Peter Gudme, residerende kapellan ved Budolfi kirke Peter Clementin, kapellan ved Vor Frue kirke Johan Wandall og kapellan ved Budolfi kirke Peder Gudme.

De fire prester kjøpte i 1765 et boktrykkeri (senere Aalborg Stiftsbogtrykkeri), og søkte om tillatelse til å utgi en avis. Det tok hele seks år før de fikk det. Etter to års venting begynte de allikevel i 1767 med utgivelsen av avisen uten den nødvendige tillatelsen. 2. januar 1767 utkom ukebladet med navnet *Nyttige og fornøyelige jydske Efterretninger* i Aalborg.

I de første 200 år pregeget tre familier *Stiftstidende*s utgivelse og redaksjon. Først presten Johan Wandall, der var en av de fire stiftere som satte seg i redaktørstolen, og hans sønn. Deretter familien Rée i to generasjoner og familien Schiøttz-Christensen fra 1900,  L. Schiøttz-Christensen ble ansatt som redaktør i bladet.

I  1910 kjøpte han avisen av Marie Rées dødsbo, og i de neste 40 år var han bladets utgiver inntil sin død i 1950. Stillingen som bladets sjefredaktør fratrådte han 9. april 1940 samme dag som tyskerne okkuperte Danmark. Den daglige ledelse ble overført til hans yngste sønn, cand.phil. Alf Schiøttz-Christensen, som døde 6. november 1981. Han ledet avisen frem teknisk og redaksjonelt til et av de ledende danske dagsaviser.

## Eksterne lenker
* Nordjyske Stiftstidende
Death Row Records

**Death Row Records** (nå kalt **Tha Row Records**) er et plateselskap grunnlagt av Suge Knight og Dr. Dre i 1991 som del av Interscope Records.

Plateselskapet hadde tidligere rappere som Dr. Dre, Snoop Dogg, Tupac Shakur, samt MC Hammer og Lil Bow Wow.

Death Row ble angivelig startet med penger fra den notoriske narkotikalangeren Michael «Harry-O» Harris.

I 1996, etter at Tupac ble myrdet og Suge Knight sendt i fengsel for brudd på vilkårene for en prøveløslatelse, gikk Death Row Records nesten fullstendig i oppløsning. Artister som Snoop Dogg, Dr. Dre, RBX, Jewell og Kurupt hadde alle forlatt selskapet; og Nate Dogg og Lady of Rage fulgte snart etter. Suge Knight eier imidlertid de fleste av artistenes navn og masterteipene fra Death Row, som han tjener penger på.

I 2001, da han ble løslatt fra fengsel, omdøpte Suge Knight selskapet til *Tha Row* og annonserte den nye listen over artister, med den begavete Long Beach-rapperen Crooked I på topp. Tha Row har også signert Left Eye fra TLC, under navnet N.I.N.A.

## Eksterne lenker
*
Provincia de Llanquihue

**Llanquihue** er en provins i den chilenske regionen Los Lagos. Provinsen omfatter Chiles største innsjø Lago Llanquihue. Provinshovedstaden er Puerto Montt. Provinsen dekker et areal på  og har 408&nbsp;052 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Llanquihue
Provinsen består av ni kommuner:
*Calbuco
*Cochamó
*Fresia
*Frutillar
*Llanquihue
*Los Muermos
*Maullín
*Puerto Montt
*Puerto Varas

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Provincia de Valdivia

**Valdivia** er en provins i den chilenske regionen Los Ríos. Provinshovedstaden er Valdivia. Provinsen dekker et areal på  og har 290&nbsp;868 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Valdivia
Provinsen består av åtte kommuner:
* Valdivia
* Lanco
* Máfil
* Panguipulli
* Corral
* Mariquina
* Los Lagos
* Paillaco

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Polska Zjednoczona Partia Robotnicza

**Det polske forente arbeiderparti** (polsk: **Polska Zjednoczona Partia Robotnicza**, ***PZPR***) var det kommunistiske partiet i Folkerepublikken Polen.

PZPR ble skapt i 1948 etter at kommunistpartiet PPR og venstrefløyen i det sosialistiske partiet PPS ble tvunget til å slå seg sammen.

Den 11. partikongressen besluttet 27. januar 1990 å oppløse partiet. Tidligere medlemmer av partiet dannet det sosialdemokratiske partiet Socjaldemokracja Rzeczypospolitej Polskiej etter kommunismens fall. I 1999 gikk dette partiet inn i Sojusz Lewicy Demokratycznej.

## Førstesekretærer i PZPR
* Bolesław Bierut (1948 – 1956)
* Edward Ochab (mars – oktober 1956)
* Władysław Gomułka (1956 – 1970)
* Edward Gierek (1970 – 1980)
* Stanisław Kania (1980 – 1981)
* Wojciech Jaruzelski (1981 – 1989)
* Mieczysław Rakowski (1989 – 1990)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Provincia de Osorno

**Osorno** er en provins i den chilenske regionen Los Lagos. Provinshovedstaden er Osorno. Provinsen dekker et areal på  og har 234&nbsp;122 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Osorno
Provinsen består av sju kommuner:
*Osorno
*Puerto Octay
*Purranque
*Puyehue
*Río Negro
*San Pablo
*San Juan de la Costa

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Provincia de Palena

**Palena** er en provins i den chilenske regionen Los Lagos. Provinshovedstaden er Chaitén. Provinsen dekker et areal på  og har 18&nbsp;349 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Palena
Provinsen består av fire kommuner:
*Chaitén
*Futaleufú
*Hualaihué
*Palena

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Polska Partia Robotnicza

**Det polske arbeiderparti** (polsk: **Polska Partia Robotnicza**, **PPR**) var det kommunistiske partiet i Polen fra 1942 til 1948.

I 1948 ble det tvangssammenslått med det sosialistiske partiet PPS, og den nye kommunistpartiet Det polske forente arbeiderparti ble dannet.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
PPR

**PPR** har flere betydninger:

* Polska Partia Robotnicza
* Petroleumsprisrådet
* *Prior Permission Required*, at det er nødvendig med tillatelse på forhånd, se Flyplass#Godkjenning
Provincia de Chiloé

**Chiloé** er en provins i den chilenske regionen Los Lagos. Provinsen omfatter Chiles største øy Chiloé. Provinshovedstaden er Castro. Provinsen dekker et areal på  og har 168&nbsp;185 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Chiloé
Provinsen består av ti kommuner:
*Ancud
*Castro
*Chonchi
*Curaco de Vélez
*Dalcahue
*Puqueldón
*Queilén
*Quellón
*Quemchi
*Quinchao

## Verdensarv
I 2000 ble de rundt 70 unike trekirkene på øyene i provinsen ført opp på UNESCOs Verdensarvliste.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Politbyrå

**Politbyrå** (fra russisk *politbjuro,* politisk byrå) er den utøvende makten i særlig kommunistiske, men også andre partier. 

Alle landene i østblokken ble i praksis styrt av et politbyrå, der Politbyrået i Sovjetunionen kanskje er det mest kjente. Folkerepublikken Kina ledes av et politbyrå. Makten er her konsentrert i politbyråets stående komité, sammensatt av ni personer fra Politbyrået for sentralkomiteen for det kinesiske kommunistparti. Politbyrået var maktsenteret i Den tyske demokratiske republikk (Øst-Tyskland). Også den palenstinske organisasjonen Hamas styres av et politbyrå.

## Se også
* Sentralkomité

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sentralkomité

**Sentralkomité** benyttes særlig om den ledende forsamling i et kommunistisk parti. 

I kommunistpartier velges som regel delegatene til sentralkomitéen av partikongressen. Sentralkomitéen fungerer som et slags styre for partiet, og velger også medlemmene i politbyrået. I en norsk sammenheng vil en partikongress normalt tilsvare et *[[landsmøte]]*, sentralkomitéen et *[[landsstyre]]* og politbyrået et partis *[[sentralstyre]]*.

Betegnelsen sentralkomité brukes også i noen ikke-kommunistiske sammenhenger, f.eks. Zentralkomitee der deutschen Katholiken. Assosiasjonen til kommunisme har av noen da vært holdt frem som et problem.
Iquiqueprovinsen

**Iquique** er en provins i den chilenske regionen Tarapacá. Provinshovedstaden er Iquique. Provinsen dekker et areal på  og har 299&nbsp;843 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Iquique
Provinsen Iquique besto tidligere av sju kommuner:Alto Hospicio, Camina, Colchane, Huara, Iquique, Pica og Pozo Almonte. Etter at regionen Arica y Parinacota ble etablert i september 2007, ble kommunene Huara, Camina, Colchane, Pozo Salmonte og Pica overført til provinsen Tamarugal. Provinsen består per 2017 av to kommuner:
*Alto Hospicio
*Iquique

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Parinacota (provins)

**Parinacota** er en provins i regionen Arica y Parinacota lengst nord i Chile. Provinshovedstaden er Putre. Provinsen dekker et areal på  og har 3&nbsp;449 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Parinacota
Provinsen består av to kommuner:
*General Lagos
*Putre

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Tocopilla (provins)

**Tocopilla** er en provins i den chilenske regionen Antofagasta. Provinshovedstaden er Tocopilla. Provinsen dekker et areal på  og har 31&nbsp;643 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Tocopilla
Provinsen består av to kommuner:
* María Elena
* Tocopilla

## Referanser




## Eksterne lenker
*
El Loa (provins)

**El Loa** er en provins i den chilenske regionen Antofagasta. Provinshovedstaden er Calama. 

## Kommuner
Provinsen består av tre kommuner:
*Calama
*Ollagüe
*San Pedro de Atacama

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Provincia de Chañaral

**Chañaral** er en provins i den chilenske regionen Atacama. Provinshovedstaden er Chañaral. Provinsen dekker et areal på , og har 26&nbsp;144 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Chañaral
Provinsen består av to kommuner:
*Chañaral
*Diego de Almagro

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Provincia de Huasco

**Huasco** er en provins i den chilenske regionen Atacama. Provinshovedstaden er Vallenar. Provinsen dekker et areal på  og har 74&nbsp;406 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Huasco
Provinsen består av fire kommuner:
*Vallenar
*Freirina
*Huasco
*Alto del Carmen

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Provincia de Elqui

**Elqui** er en provins i den chilenske regionen Coquimbo. Provinshovedstaden er La Serena. Provinsen dekker et areal på , og har 496&nbsp;377 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Elqui
Provinsen består av seks kommuner:
*Andacollo
*Coquimbo
*La Higuera
*La Serena
*Paihuano
*Vicuña

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Anne Kristin Hagesæther

**Anne Kristin Hagesæther** (født 8. mars 1968 i Bergen) er en norsk maler, grafiker og illustratør. Hun er utdannet ved Norfolk Institute of Art and Design (1992–1994) og University of Brighton (1994–1995). Siden 1995 har hun arbeidet med illustrasjoner til bøker, magasiner og med reklame og design. Hagesæther har illustrert flere sitatbøker av Paulo Coelho, utgitt på 16 språk. Hun har vunnet flere norske og internasjonale priser, blant annet Kulturdepartementets bildebokpris i 2000 og gull i Visuelt 2003 og 2004. Fra 1999 til 2010 medlem av arbeidsfellesskapet Illustratørene i Oslo. Hagesæther har hatt en rekke utstillinger med maleri og grafikk. Utsmykninger for Stord Sjukehus (2007) og Oslo Misjonskirke (2008).

Anne Kristin Hagesæther er datter av biskop emeritus Ole D. Hagesæther.

Hagesæther er medlem av Norske Billedkunstnere (NBK), Landsforeningen Norske Malere (LNM), Norske Grafkere, Billedkunstnerne i Oslo og Akershus (BOA) og Grafill.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Anne Kristin Hagesæther presentert på Grafills nettsider
* Anne Kristin Hagesæther i LNM Arkiv
Provincia de Limarí

**Limarí** er en provins i den chilenske regionen Coquimbo. Provinshovedstaden er Ovalle. Provinsen dekker et areal på  og har 170&nbsp;579 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Limarí
Provinsen består av fem kommuner:
*Ovalle
*Río Hurtado
*Monte Patria
*Combarbalá
*Punitaqui

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Provincia de Choapa

**Choapa** er en provins i den chilenske regionen Coquimbo. Provinshovedstaden er Illapel. Provinsen dekker et areal på , og har 90&nbsp;670 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Choapa
Provinsen består av fire kommuner:
*Illapel
*Salamanca
*Los Vilos
*Canela

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Provincia de Los Andes

**Los Andes** er en provins i den chilenske regionen Valparaíso. Provinshovedstaden er Los Andes. Provinsen dekker et areal på  og har 110&nbsp;602 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Los Andes
Provinsen består av fire kommuner:
*Los Andes
*San Esteban
*Calle Larga
*Rinconada

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Provincia de Copiapó

**Copiapó** er en provins i den chilenske regionen Atacama. Provinshovedstaden er Copiapó. Provinsen dekker et areal på , og har 185&nbsp;618 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Copiapó
Provinsen består av tre kommuner:
*Copiapó
*Caldera
*Tierra Amarilla

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Provincia de Petorca

**Petorca** er en provins i den chilenske regionen Valparaíso. Provinshovedstaden er La Ligua. Provinsen dekker et areal på  og har 78&nbsp;299 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Petorca
Provinsen består av fem kommuner:
*Cabildo
*La Ligua
*Papudo
*Petorca
*Zapallar

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Provincia de Quillota

**Quillota** er en provins i den chilenske regionen Valparaíso. Provinshovedstaden er Quillota. Provinsen dekker et areal på  og har 203&nbsp;277 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Quillota
Provinsen består siden 2010 av fem kommuner, da Limache og Olmué ble overført til provinsen Marga Marga:
*Quillota
*La Calera
*Nogales
*Hijuelas
*La Cruz

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Provincia de San Antonio

**San Antonio** er en provins i den chilenske regionen Valparaíso. Provinshovedstaden er San Antonio. Provinsen dekker et areal på  og har 168&nbsp;046 (2017) innbyggere.

## Kommuner i provinsen San Antonio
Provinsen består av seks kommuner:
*Algarrobo
*El Quisco
*El Tabo
*Cartagena
*San Antonio
*Santo Domingo

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Provincia de San Felipe de Aconcagua

**San Felipe de Aconcagua** er en provins i den chilenske regionen Valparaíso. Provinshovedstaden er San Felipe. Provinsen dekker et areal på  og har 154&nbsp;718 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen San Felipe de Aconcagua
Provinsen består av seks kommuner:
*San Felipe
*Llaillay
*Putaendo
*Santa Maria
*Catemu
*Panquehue

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Michael Eisner

**Michael Dammann Eisner** (født 7. mars 1942) er en amerikansk forretningsmann som fra 1984 til 2005 var sjef for The Walt Disney Company. Eisner har sønnene Breck, Erik og Joe. Han har sin utdannelse fra Denison University (1964).

## Tidlig karriere
Eisner begynte sin karriere hos ABC, videre hos Paramount Pictures og sist til The Walt Disney Company. I hans periode hos Paramount kom filmstudioet ut med suksessfilmer som *[[Saturday Night Fever]]*, *[[Grease (musikal)|Grease]]*, *[[Star Trek]]* og *[[Beverly Hills purk]]*, i tillegg til suksessfulle TV-serier som *[[Happy Days]]*, *[[Laverne and Shirley]]*, *[[Cheers]]* og *[[Fem i familien]]*. Eisner hadde et nært og godt samarbeid med sin sjef, Paramounts studiosjef Barry Diller, men da Diller forlot firmaet og Eisner ble forbigått i ansettelsen av ny studiosjef, begynte han å lete etter arbeid andre steder.

## Disney
Etter Walt Disney Productions, filmstudioet kjent for sine animerte filmer, overlevde aggressive forsøk på oppkjøp, ble Eisner bragt inn i firmaet av aksjeeierne Sid Bass og Roy Edward Disney i tillegg til tidligere sjef for Warner Brothers Frank Wells for å snu selskapet.

I de neste ti årene ble studioet et av verdens største mediaselskap. Under Eisner og Wells lederskap, gjenskapte Disney sin en gang så legendariske animasjonsavdeling, og denne avdelingen opplevde en gullalder med årlige suksesser. Disney utvidet også tilbudet for det voksne filmpublikumet.

Eisners rolle i den store omveltningen i Disney og Disneys vekst til å bli et av de store mediaselskapene, har skapt mang en følelsesmessig debatt blant mange historikere og Disney-tilhengere. Han krediteres generelt med æren over å ha transformert Disney til å bli en underholdningsleverandør. Ettersom årene gikk, skapte Eisner kontrovers gjennom at han raskt fikk mer makt. Frank Wells døde i en helikopterulykke i 1994, noe som betydde slutten på en langvarig feide mellom de to. Kort tid etter ga Eisner Jeffrey Katzenberg sparken.

I 2003 trakk Roy O. Disney, Walt Disneys nevø, seg fra sine stillinger i protest mot Eisners ledelse, som han mente gjorde Disney til et «grådig, sjelløst» selskap. Året etter fikk Roy Disney og Stanley Gold, begge tidligere styremedlemmer, med seg 43 % av Disneys aksjonærer i ikke å gjenvelge Eisner som styremedlem. Eisner fortsatte som styremedlem og konsernsjef, men ble skiftet ut som styreleder. I mars 2005 kunngjorde Eisner sin avgang, ett år før kontrakten hans gikk ut. Han ble etterfulgt av Robert Iger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Risøyrenna

**Risøyrenna** er en utgravd kanal i Risøysundet. Den ble offisielt åpnet 25. juni 1922. Før den første mudringen, som var fullført i 1881, var det visstnok mulig å ri over sundet ved fjære sjø. Mudringen gjør det mulig for større fartøy å passere mellom Andøya og Hinnøya.  Arbeidet med den siste utbedringen i den nye renna startet i september 1997, og Risøyrenna, som til å begynne med var fem meter dyp og femti meter bred, var nå blitt en meter dypere og hadde fått bredden doblet. Den ble på nytt offisielt åpnet i september 2001.

Litt sør for Risøyrenna går Andøybrua, som er ei spennbetongbru med et hovedspenn på 110 meter og en total lengde på 750 meter som krysser Risøysundet.

Saken om mudring ble tatt opp i 1874, og i 1881 var den første renna oppmudret, men bare for mindre skip. Dybden på denne renna var tre meter på lavvann. Det ble anbrakt et merke ved den gamle kaia i Risøyhamn som viste vannstanden. De litt større båtene måtte da vente på flo sjø. 

Det praktiske arbeidet med mudring av den nye renna startet i juli 1911 med paternosterapparatet «Ma. Suggen», men denne viste seg ikke å kunne ta de hardeste partiene, så bruken av «Suggen» stoppet opp i 1914.

I mellomtiden sendte Statens Havnevesen en ingeniør til Panama for å studere mudderapparater der. Så ble den kraftige «Ekskavator 6» konstruert og bygget i Fredrikstad. Våren 1919 kunne arbeidet fortsette. Slepebåtene «Andenes», «Rota» og «Nappen» slepte mudderprammene ut i Gavlfjorden og tømte dem der helt til arbeidet var avsluttet i 1921.

Mudringen av den nye renna var en betingelse for å få større skip, blant annet Hurtigruten til å seile gjennom Vesterålen.

## To renner
Det dreier seg om to forskjellige renner, den gamle som lå nærmere Andøya enn dagens, og som ble mudret i tiden fra 1875 til 1881 og som Richard With skal ha snakket om i 1874 til stortingsmann Andreas Stoltenberg i Lødingen. Den renna var  meter lang, 30 meter bred og tre meter dyp.

Den nye renna, som ble offisielt åpnet i 1922, er nesten fem km lang, i dag 100 meter bred og seks meter dyp (syv meter i en av svingene). Det er den Georg A. Ellingsen på Sortland tok initiativ til gjennom sitt «andragende» til Herredsstyret i 1897. Denne renna hadde 100-årsjubileum i 2022. Richard With hadde ingen praktisk befatning med den.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Historikk om Risøyrenna
* Kongesteinen fra åpningen av Risøyrenna
* Jubileumsboka ''Gjennom Risøysundet - Historia om Risøyrenna''
Provincia de Valparaíso

**Valparaíso** er en provins i den chilenske regionen Valparaíso. Provinshovedstaden er Valparaíso. Provinsen dekker et areal på  og har 751&nbsp;317 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Valparaíso
Provinsen består av sju kommuner:
*Casablanca
*Concón
*Quintero
*Puchuncaví
*Valparaíso
*Viña del Mar
*Juan Fernández

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sund

Et **sund** er et smalt farvann som skiller to landområder og forbinder to større vannmasser, som innsjøer, hav eller fjorder. 

Sundet kan fungere som en naturlig vannvei og kan variere i bredde og dybde, men er ofte mindre og smalere enn et stred. Sund har gjerne betydning for lokal navigasjon og kan være en del av regionale ferdselsruter.

Sund finnes også i innsjøer, mellom to øyer eller en øy og fastlandet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Strede

Et **strede** er et smalt farvann som skiller to landområder, ofte med fastland på den ene siden og en øy eller et annet fastland på den andre siden. Stredet fungerer som en naturlig forbindelse mellom to større hav- eller sjøområder.  

Forskjellen fra et sund er at et sund vanligvis refererer til et smalt farvann mellom en øy og fastlandet eller mellom to øyer, mens et stred ofte forbinder to større havområder og skiller større landområder, som kontinenter eller store øyer.

Streder har ofte stor internasjonal betydning og er viktige for global sjøfart og handel. På grunn av sin strategiske beliggenhet har mange streder vært sentrale i historiske handelsruter og politiske konflikter.

Et strede skiller ofte to kontinenter eller større landområder, og eksempler på kjente streder inkluderer Gibraltarstredet, som forbinder Middelhavet med Atlanterhavet, og Bosporosstredet som skiller den europeiske og asiatiske delen av Tyrkia.

Streder er ofte dype nok for store skip og kan være avgjørende for internasjonal handel og transport. I havretten er et strede et farvann mellom to åpne hav et fritt gjennomseilingsområde for alle skip.

## Politiske konflikter
Kontroll over streder har historisk sett vært gjenstand for flere konflikter, da streder kan gi både militær og økonomisk makt gjennom dominans over strategiske sjøveier. Viktige streder som for eksempel Bosporos, Dardanellene, Gibraltarstredet, og Hormuzstredet har vært sentrale i en flere kriger og militære konflikter på grunn av deres strategiske betydning for internasjonal handel, sjøfart og geopolitisk kontroll.

## Havretten
Havretten, slik den er definert i FNs havrettskonvensjon (UNCLOS), gir regler for bruk og kontroll av internasjonale farvann, inkludert streder. Streder som forbinder to åpne hav er underlagt regler om transittpassasje (uskyldig gjennomfart), som sikrer fri navigasjon for internasjonal skipsfart, selv om stredet går gjennom en stats territoriale farvann. Dette betyr at fartøy og fly har rett til å passere uten forsinkelser eller hindringer, så lenge de ikke truer sikkerheten til kyststaten.

## Referanser
Provincia de Isla de Pascua

**Isla de Pascua** er en provins i den chilenske regionen Valparaíso. Provinshovedstaden er Hanga Roa. Provinsen omfatter kun Påskeøya. Den dekker et areal på  og har 7&nbsp;750 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Isla de Pascua
Provinsen består av én kommune:
* Isla de Pascua (Påskeøya)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Skiensvassdraget

**Skiensvassdraget** (også kalt **Telemarksvassdraget**) drenerer omkring to tredeler av Telemark før det munner ut i Frierfjorden ved Porsgrunn. Vassdraget drenerer også deler av Hardangervidda og deler av nedbørfeltet ligger i Hordaland og Buskerud fylker. nedbørfeltets ytterpunkter er 180&nbsp;km fra nordvest til Frierfjorden med en største bredde på 90&nbsp;km. Vassdraget er det tredje største i Sør-Norge, bare Drammensvassdraget og Glommavassdraget er større. Målt langs den østlige hovedgrenen (fra Kvenna på Hardangervidda) er største lengde 252&nbsp;km, noe som utgjør et gjennomsnittlig fall på 0,4 %. nedbørfeltet grenser til Numedalslågens felt i nord, Farriselva, Arendalsvassdraget og Kragerøvassdraget i sør, og Tysso i vest. Omkring 25 % av nedbørfeltet er dekket av skog. I vassdraget inngår et stort antall innsjøer, omkring 60 innsjøer er over 1&nbsp;km2 og innsjøene utgjør omkring 5 % av nedbørfeltets samlede areal.

Vassdraget består hovedsakelig av tre hovedgrener som samler seg i Norsjø ovenfor Skien (Store norske leksikon omtaler den vestlige og østlige delen som hovedgrener, mens Bø/Seljord omtales som en mindre gren):
* Vest-vassdraget (også omtalt som Vinje-Tokke-vassdraget eller Vestfjellenes vassdrag), med innsjøene Totak, Bandak, Kviteseidvatnet og Flåvatn (hvorav de tre siste også kalles Vestvannene). 
* Bø-vassdraget (også kalt Seljordsvassdraget), med Sundsbarmvatnet og Seljordsvatn.
* Tinn-vassdraget, med Møsvatnet, Kalhovdfjorden, Tinnsjø og Heddalsvatnet (også kalt øst-vassdraget, NVE navngir denne strengen som hovedelven Skiensvassdraget, i 1907 omtalte vassdragsdirektøren Tinne med tilførsel fra Hardangervidda som hovedelven).

Skiensvassdraget er sterkt regulert for kraftproduksjon, og store deler er kanalisert. Det var det siste vassdraget i Norge hvor det ble drevet tømmerfløting. Tømmer ble fløtt i flåter, trukket av slepebåter, og ført gjennom kanalene ned til Skien. Gjennom Bandak–Norsjøkanalen (ferdig 1892) foregikk fløting frem til slutten av 1970-tallet. Fra Heddalsvannet, ned Sauarelva, over Norsjø og ned Norsjø–Skienkanalen (ferdig 1861) til Skien foregikk fløtingen lengre. Med nedleggelsen av Norske Skog Union i 2006 opphørte imidlertid all kommersiell tømmerfløting i Norge.

Særpreget for Skiensvassdraget er liten høydeforskjell mellom innsjøene langt inne i landet og utløpet, mens det er stor høydeforskjell mellom disse lave innsjøene og fjellviddene rundt. Flere av elvene har over noen strekninger stort fall til dels som høye fosser fra fjellplatåene. Dette gir gode forhold for vannkraftutbygging. Den 100&nbsp;km lange elvestrekningen mellom Dalen ved Bandak og Skien har en høydeforskjell på 70 m. Historisk hadde vassdraget større betydning for samferdselen enn noe annet vassdrag i Norge. Etter Glomma er dette det vassdraget med størst kraftproduksjon i Norge med litt over 5 % av landets produksjon. Vassdraget er også det mest kanaliserte.

## Se også
* Telemarkskanalen
*Navnedebatten om Porsgrunnselva/Skienselva

## Referanser
Nordkapplatået

**Nordkapplatået** (*nordsamisk: Davvenjárga*) er en klippe, ut mot  Barentshavet, på Magerøya i Finnmark fylke i Norge, i Nordkapp kommune. Den 307 meter høye klippen som ligger på 71°10'21" nord omtales ofte som det nordligste punktet i Europa. Dog ligger Knivskjelodden 1452 m lenger mot nord, og er dermed det kontinentale Europas egentlige nordpunkt. Begge disse stedene ligger på ei øy, noe som gjør at Europas nordligste fastlandspunkt er Kinnarodden. Magerøya fikk fastlandsforbindelse gjennom Nordkapptunnelen 15. juni 1999.

På norsk het klippen opprinnelig Knyskanes, men fikk navnet *North Cape* av de engelske utforskerne Richard Chancellor og Steven Borough i 1553 da de passerte klippen på leting etter nordøstpassasjen. Den første egentlige turisten som besteg platået var fransiskanerpresten Francesco Negri i 1664, og senere ble den et mål for tidlige turister og celebriteter. Blant disse var kong Oskar II i 1873 og kong Rama V av Thailand i 1907. Thomas Cook organiserte turistreiser til Nordkapp allerede i 1875.

I dag er Nordkapp en betydelig turistattraksjon med et eget besøkssenter med utstillinger og film fra stedets historie. På Nordkapplatået ligger Nordkapphallen som driftes av den svenske hotellkjeden Scandic.
I 1978 ble det satt opp en stålskulptur i form av en globus på platået. Den har stålringer viser lengde- og breddegrader,  aksen er justert parallelt med jordaksen. Den er et ikonisk landemerke og selve symbolet på Nordkapp. Globusen er et populært foto-objekt for mennesker fra hele verden.

I 1988 laget syv barna fra like mange kanter av verden hvert sitt relieff i leire, det ble året etter støpt i bronse og montert i ramme av granitt. Relieffene som har navnet Barn av jorden ble reist sammen med skulpturen Mor og barn. Barn av jorden og Barn av jorden prisen ble startet av Simon Flem Devold.

Platået er eid av Finnmarkseiendommen, som fester eiendommen til Nordkapp 1990 ANS,  og leier den ut til Nordkapp Vel AS, Scandic Hotels og Rica. Det er Rica Eiendom, med den svenske hotellkjeden Scandic som leietaker, som har festeavtalen. Festeavtalen gir Scandic enerett til virksomheten på stedet. Nordkapp kommunestyre vedtok på sitt møte 20. juni 2019 – med 10 mot 9 stemmer – at fjellplatået ikke skal åpnes for offentlig forvaltning. Vedtaket innebærer at private aktører fortsatt kan ta betalt for besøk til Nordkapplatået. Området har en årlig omsetning på 50–70 millioner kroner. Inntekten går til private aktører, ikke til Nordkapp kommune. I juli 2021 gav Vestre Finnmark tingrett kommunen medhold i at Scandic ikke har rett til å ta parkeringsavgift fra turistene. 

## Bilder

Fil:North Cape east side 2016.jpg|Nordkappklippen sett fra øst
Fil:Nortdkapp&Knivskjellodden.JPG|Nordkapp med Knivskjelodden i bakgrunnen
Fil:Knivskjellodden 2005-07-18-II.JPG|Knivskjellodden sett fra Nordkapplatået


## Referanser
Provincia de Cachapoal

**Cachapoal** er en provins i den chilenske regionen O'Higgins. Provinshovedstaden er Rancagua. Provinsen dekker et areal på 7 384 km², og har 646&nbsp;133 innbyggere (2017).

## Kommuner i provinsen Cachapoal
Provinsen består av 17 kommuner:
*Codegua
*Coínco
*Coltauco
*Doñihue
*Graneros
*Las Cabras
*Machalí
*Malloa
*Olivar
*Peumo
*Pichidegua
*Quinta de Tilcoco
*Rancagua
*Requínoa
*Rengo
*Mostazal
*San Vicente de Tagua Tagua

## Referanser




## Eksterne lenker
*