open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Optode

En **optode** er et optisk måleinstrument. 

Det finnes kommersielle optoder som kan måle enten oksygen eller pH. 

## Prinsipp
Prinsippet for målingen er en kjemisk film hvis fluoresens forandres avhengig av f.eks. tilgangen på oksygen (eller endring i pH). I tilfellet med oksygen vil denne filmens fluoresens minske med økende oksygenkonsentrasjon. Minskningen er ikke lineær, men det vil likevel holde med en to-punkts kalibrering. Denne filmen er limt til en optisk kabel som er koblet til en liten boks som sender ut blått lys og måler det røde lyset(fluoresense) som kommer tilbake.
Gullmåler

**Gullmåler** (*Camptogramma bilineata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne umiskjennelige arten finnes nord til Nord-Trøndelag i Norge.

## Utseende
En nokså liten (vingespenn 20 – 27 mm), slank, mer eller mindre gul måler. Arten kan ikke forveksles med noen andre norske målere. Vingenes grunnfarge varierer fra blekgul til ganske mørk brun, men er vanligvis oransjegul. Begge vingepar har tre bølgete, hvite tverrstriper, i tillegg har de ca. 10 smale, bølgete, brune tverrstriper. Feltet mellom de to ytterste hvite tverrstripene er ofte noe mørkere enn resten av vingen på forvingene. Larven er forholdsvis kraftig, med ganske mange, utstående, stive børster, blekgrønn på farge.
## Levevis
Gullmåleren finnes helst på litt fuktige steder. De voksne målerne flyr i juni – august, mest om natten, men de skremmes også lett ut om dagen. Larvene kan leve på en rekke forskjellige planter, blant andre vassarve (*Stellaria media*) og syre (*Rumex* spp.).

## Utbredelse
Gullmåleren er vidt utbredt og finnes både i Europa, Asia og Nord-Amerika. I Norge er den ganske vanlig nord til Nord-Trøndelag.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* UK moths, ''Camptogramma bilineata''
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Speilstadiet

**Speilstadiet** beskriver utviklingen av egoet gjennom identifisering. Egoet ses som et resultat av å identifisere seg med sitt eget speilbilde. Barnet lærer å kjenne igjen sitt eget speilbilde før det har kontroll over sine egne kroppsbevegelser. Det ser bildet sitt som en helhet, og syntesen av bildet skaper en følelse av motsetning med den manglende kroppskontrollen. Det oppleves som en fragmentert kropp. Denne motsetningen føles først som en rivalisering med sitt eget bilde. For å løse konflikten identifiserer subjektet seg med bildet: denne identifikasjonen med speilbildet er det som former egoet. Identifiseringen oppleves positivt for subjektet og skaper en innbilt følelse av selvbeherskelse. Subjektet kan også oppleve en negativ reaksjon når det sammenligner sin stolthet med morens allmakt. Speilstadiet viser at ego er et produkt av misforståelse, en falsk gjenkjennelse, hvor subjektet blir fremmedgjort fra seg selv.

Den franske psykoanalytikeren Jacques Lacan beskrev dette som en grunnleggende funksjon for jeg-et. Tidlig på 50-tallet anså han det som det ikke lenger som et øyeblikk i et barns liv, men som representert som en permanent subjektiv struktur. I denne fasen er subjektet konstant fanget og fokusert av sitt eget bilde.

Selv om Lacan lanserte teorien om speilstadiet i 1949, er i stor grad basert på psykiateren Henri Wallons arbeid fra 1931 om effekten speilbildet har på barnets utvikling.
Rudolf Arnheim

**Rudolf Arnheim** (født 15. juli 1904, død 9. juni 2007) var en tysk-født forfatter, kunst- og filmteoretiker samt persepsjons-psykolog. En av hans mest kjente verker er "Art and Visual Perception".
## Publikasjoner
* 1928: Experimentell-psychologische Untersuchungen zum Ausdrucksproblem. Psychologische Forschung, 11, 2-132.
* 1932: Film als Kunst. Berlin: Ernst Rowohlt. Neuausgaben: 1974, 1979, 2002. ISBN 978-0520248373.
* 1943: Gestalt and art. Journal of Aesthetics and Art Criticism, 2, 71-5.
* 1949/1966: Toward a Psychology of Art. Berkeley and Los Angeles: University of California Press. ISBN 9780520021617.
* 1954/1974: Art and Visual Perception: A Psychology of the Creative Eye. Berkeley and Los Angeles: University of California Press. ISBN 9780520243835.
* 1962/1974: Picasso's Guernica. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520250079.
* 1969: Visual Thinking. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520242265.
* 1971: Entropy and Art. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520026179.
* 1972/1996: Anschauliches Denken. Zur Einheit von Bild und Begriff. Erstausgabe 1972, nun Köln: DuMont Taschenbuch 1996.
* 1977: The Dynamics of Architectural Form. Berkeley and Los Angeles: University of California Press. ISBN 9780520035515.
* 1977: Kritiken und Aufsätze zum Film. (Hrsg.: Helmut H. Diederichs) München: Hanser.
* 1979: Radio als Hörkunst. München: Hanser. Neuausgabe: 2001 (Suhrkamp). ISBN 9780405035708
* 1982/88: The Power of the Center: A Study of Composition in the Visual Arts. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520062429.
* 1986: New Essays on the Psychology of Art. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520055544.
* 1989: Parables of Sun Light: Observations on Psychology, the Arts, and the Rest. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520065369.
* 1990: Thoughts on Art Education. Los Angeles: Getty Center for Education. ISBN 9780892361632.
* 1992: To the Rescue of Art. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520074590.
* 1996: The Split and the Structure. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780520204782.
* 1997: Film Essays and Criticism. Berkeley: University of California Press. ISBN 9780299152642.
* 2004: Die Seele in der Silberschicht. (Hrsg.: Helmut H. Diederichs) Frankfurt am Main: Suhrkamp.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Viljuj

**Viljuj** (russisk: Вилюй) er den lengste sideelva til elva Lena i det østlige Sibir i Russland. Dalen den renner gjennom kalles **Viljujdalen**. Elva er rundt  lang, hvorav rundt  er farbar for båttrafikk. Viljujs nedbørfelt er rundt . Elva ligger hovedsakelig innenfor republikken Sakha.

Viljujs kilder ligger sørvest for bosetningen Ekonda i Krasnojarsk kraj, i de nordlige delene av Det sentralsibirske platå. Den renner derfra mot sørøst, gjennom det  store Viljuj-reservoaret, hvor også sideelva Tsjona munner ut. Den fortsetter østover gjennom en bred dal, hvor det fra nord kommer inn flere sideelver, hvorav de største er Markha og Tjung. Elva passerer byene Njurba og Viljujsk, før den munner ut i Lena rundt 350&nbsp;km nedstrøms Lena fra Jakutsk.

Viljuj er kjent for diamantgruvene som er etablert langs elva siden 1950-tallet. Det var geologen Larisa Popugaeva som oppdaget diamenter her i 1954. Det utvinnes også gull, jernmalm og kull i området. Viljuj-demningen fra 1976 yter inntil 648 MW, og kan produsere inntil 2,71 TWh elektrisk kraft årlig til regionens diamantgruver. 

Oppdemmingen har skapt betydelige økonogiske problemer nedenfor reservoaret. Om vinteren slippes det ut mye spillvann fordi strømforbruket er høy, mens det slippes ut lite om sommeren. Spillvannet er kaldt bunnvann, som bidrar til for lave temperaturer i elva nedenfor. I sum har dette både påvirket fiske- og dyreliv, og endret årstidenes syklus lokalt. Blant annet er oter *(Lutra lutra)* og svart trane *(Grus monacha)* borte for alltid. Området er også forurenset av radioaktivitet etter underjordiske prevesprengninger i Sovjet-perioden.

## Referanser
Elman Siraj oglu Rustamov

**Elman Siraj oglu Rustamov**, ofte skrevet **Elman Rustamov**, (født 29. juni 1952 i Cəbrayıl distrikt) er en aserbajdsjansk økonom. Han var sentralbanksjef for Aserbajdsjans nasjonalbank fra 1995 til 2022.

## Utdanning
Rustamov begynte sin økonomiutdanning ved Aserbajdsjans nasjonale institutt for nasjonaløkonomi, fakultet for planlegging av nasjonaløkonomi. Etter dette jobbet han et halvt år ved Det vitenskapelige forskningsinstituttet for økonomi, som lå under den sovjetiske statlige planleggingskomiteen. 

Fra 1973 til 1978 var han aspirant ved Aserbajdsjans nasjonale økonomiinstitutt etter D. Bunyadzade. Denne perioden ble avbrutt i 1974–75, da han avtjente sin militærtjeneste i Smolensk.

## Yrkeserfaring
I 1978 fikk Rustamov jobb i en fagforening under Armenske SSRs ministerium for lett industri, som leder for økonomiavdelingen. Her jobbet han fram til 1980, da han ble økonomileder for Det vitenskapelige forskningsinstituttet for økonomi, som lå under den statlige planleggingskomiteen. 

I 1986 fikk han en vitenskapelig stilling ved Det vitenskapelige forskningsinstituttet for økonomi i Moskva. Etter dette skrev han også sin doktorgradsavhandling i 1990–92. Doktorgraden sin fikk han i 1993.

Etter to år som sjefsrådgiver for presidentskapet i Aserbajdsjan ble han utnevnt til første visesentralbanksjef for Aserbajdsjans nasjonalbank i 1992. Denne stillingen hadde han til året etter, da han begynte å jobbe i Agrarian, et bankaksjeselskap. Her var han viseformann i styret. I 1994 var han tilbake i sentralbanken, og var igjen første visesentralbanksjef fram til 1995. Han fungerte også som Aserbajdsjans koordinator mot Verdensbankgruppen, MIGA (Verdensbankgruppens Multilaterale garantiinstitutt for investeringer) og Den europeiske banken for rekonstruksjon og utvikling.

Han ble første gang valgt som sentralbanksjef i 1995, da han overtok for Qalib Aghayev, deretter ble han gjenvalgt i 2000, 2005, 2010 og 2015. Da han gikk av i april 2022, etter 27 år som sentralbanksjef, overtok Taleh Tahir Kazimov denne stillingen.

Han er gift og har tre barn.

## Aserbajdsjans sjakkforbund
Rustamov har siden 2007 vært president for Aserbajdsjans sjakkforbund. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Presentasjon på sentralbankens hjemmeside 
* Presentasjon på Aserbajdsjans sjakkforbunds hjemmeside
Glenn Stevens

**Glenn Robert Stevens** (født 23. januar 1958 i Sydney) er en australsk økonom, som var sentralbanksjef for Australias sentralbank, Reserve Bank of Australia, fra 2006 til 2016. 

## Virke
Stevens  har sin utdanning fra Universitetet i Sydney, der han har en bachelorgrad i økonomi (Bachelor of Economics), med «first class honours» i 1979. Etter dette studerte han videre ved University of Western Ontario, der han fikk sin mastergrad (Master of Arts).

Etter at han hadde hatt ulike stillinger i Australias sentralbank fram til 1990 ble han tilbudt en stilling som hospitant ved Federal Reserve Bank of San Francisco, noe han takket ja til, og han jobbet der en periode i 1990. Etter dette returnerte han til sentralbanken, og hadde ulike lederstillinger, blant annet overtok han som leder av avdelingen for økonomisk analyse i 1992, og i 1995 ble han leder for sentralbankens internasjonale avdeling. I desember 2001 ble han utnevnt som visesentralbanksjef. 

Da Ian J. Macfarlane gikk av med pensjon i september 2006 tok Stevens over som sentralbanksjef. Macfarlane hadde da sittet i 10 år i denne stillingen. 

Stevens har de samme prinsippene for sentralbankdrift som Macfarlane: å sikre sentralbankens uavhengighet, inflasjon på 2-3&nbsp;% og evnen til å forklare seg når sentralbanken endrer styringsrenten. Han startet sin syvårsperiode som sentralbanksjef 18. september 2006. 

Stevens ble i 2016 utnevnt til *companion* av Order of Australia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på sentralbankens hjemmeside (arkivert)
Bjørgvin videregående skole

**Bjørgvin videregående skole** var en fylkeskommunal videregående skole i Strandgaten i Bergen sentrum. Skolen tilbød program for studiespesialisering (realfag, språk, samfunnsfag og økonomi), service og samferdsel (IKT-servicefag og salg, service og sikkerhet), helse- og sosialfag (fotpleie, helsesekretær, hudpleie) og påbygging til generell studiekompetanse.

Til skolen hørte også avdelingen Kyrre skole i Øvregaten i Bergen sentrum, som gir tilrettelagt undervisning til ungdom og voksne med psykiske vansker (spesialskole). Her tilbys det både studiespeialiserende og formgivningsfag. Kyrre skole ble underlagt Bergen katedralskole fra skoleåret 2014-2015.

I tillegg til ordinær skole drev skolen utstrakt kursvirksomhet. Skolen var også sterkt involvert i internasjonalt humanitært arbeid, og hadde utveksling av elever til flere land i Europa.

Fra høsten 2014 ble skolevirksomheten på Bjørgvin overflyttet til nye Amalie Skram videregående skole, med unntak av helsefagene som ble overført til Årstad videregående skole.
 
## Eksterne lenker
* Offisiell vevside
* Bergen byleksikon på nett, om Bjørgvin videregående skole
*
ARA «Almirante Brown» (1981)

**ARA «Almirante Brown»** er en argentinsk jager, og så langt den siste i en rekke skip i den argentinske flåten som er oppkalt etter admiralen William Brown.

ARA «Almirante Brown» er en MEKO 360H2 båt av tysk design, og ble bestilt i desember 1978 fra Thyssen Rheinstaal og Blohm und Voss i Vest-Tyskland. På grunn av Falklandskrigen ble de britiske Rolls-Royce motorene hun skulle utstyres med holdt tilbake og arbeidet forsinket, og hun ble ikke ferdig før i 1983.

 
## Referanser

* 

*
Tardis

**Tardis** eller **TARDIS** (Time and Relative Dimension(s) in Space) er et fiktivt skip som kan reise i tid og rom fra den britiske TV-serien *[[Doctor Who]]*.

Ifølge serien er skipet et produkt av Tidsherre-teknologi. Innsiden er mye større enn utsiden, som kan kamuflere seg ved å gli inn i miljøet ved å bruke skipets kameleonkrets. I TV-serien flyr Doktoren en stjålen, upålitelig T.A.R.D.I.S. av den utgåtte type 40. Den ble en gang referert til som en TT-kapsel og dens kameleonkrets er defekt. Dette er grunnen til at den alltid ser ut som en politiboks fra 1950-årene. Doktoren stjal den fra hjemplaneten Gallifrey og upålitelighetene til styresystemene har ofte vært en del av handlingen i serien.

Selv om tardis er en type skip, blir ofte Doktorens tardis kalt for «tardisen» eller, som i de første episodene, bare for «skipet». Skipet blir ofte tenkt på som et levende vesen mer enn bare en maskin. I episoden *The Impossible Planet* fra 2006 blir det sagt at Tardisen ble grodd, ikke bygd. 

*Doctor Who* har blitt en så viktig del av britisk popkultur at tardisens utseende er oftere assosiert med serien enn med politiboksen. Ordet «tardis» blir også ofte brukt til å beskrive ting som ser større ut på innsiden enn på utsiden.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Tardis hos BBC
Mad Max 2: Landeveiens kriger

***Mad Max 2: Landeveiens kriger*** (originaltittel: *Mad Max 2*) er en australsk  action-thriller fra 1981 regissert av George Miller. Hovedrollen spilles av Mel Gibson. 

Den er en oppfølger til *[[Mad Max]]* (1979) og ble etterfulgt av *[[Mad Max etter Thunderdome]]* (1985). 

Filmen er også kjent under tittelen: *The Road Warrior*. 

## Handling
Den tidligere politimannen Max reiser gjennom et Australia som har blitt ødelagt etter en atomkrig. Han er på desperat jakt på bensin, som etter apokalypsen er blitt verdt sin vekt i gull. Ved en tilfeldighet redder han livet til en person som blir overfalt av noen sadistiske motorsykkelbøller – gjenlevende fra atomkrigen. Han finner ut at mannen han redder bor i et provisorisk fort som beskyttes av dens innbyggere med jernhånd. Han får på grunn av sin handling slippe inn og bli en del av det lille samfunnet, et samfunn som til stadighet blir utsatt for angrep og trusler fra samme gjeng på grunn av drivstoff. Det lille samfunnet, som består av både menn, kvinner og barn, planlegger en flukt ut mot kysten. Max bestemmer seg for å hjelpe dem ved at han og noen av samfunnets menn setter i gang en storstilt avledningsmanøver i den hensikt å lede den motoriserte banden vekk fra de siviles flukt. I avledningsmanøveren inngår en stor og armert tankbil. Max blir til slutt tvunget inn i en dødskamp mot bandens leder, Humungus, og hans morderiske høyre hånd, Wez.

## Om filmen
*Mad Max 2* regnes som en av Australias mest kjente og suksessfulle filmer, og har vært en inspirasjonskilder for mange andre filmer, blant annet en rekke italienske science fiction-filmer som ble lansert på 1980-tallet. Den første filmen ble ikke så kjent i USA, men denne ble en stor suksess og bidro til å gjøre Mel Gibson kjent i USA og den vestlige verden. 

Den ble i ettertid regnet som en kultfilm.

Produksjonskostnadene var på mellom tre og fire millioner dollar.

### Filmkritikerne
Filmen ble meget godt mottatt av anmelderne. De to amerikansk filmanmeldere Roger Ebert og Leonard Maltin gav den 3,5 av 4 stjerner.

### Popularitet
*Mad Max 2* ble en publikumssuksess over det meste av den vestlige verden. Den spilte inn over $23 millioner på amerikanske kinoer alene. I tillegg spilte den inn $11 millioner i Australia, £2,5 millioner i Storbritannia og 7 millioner kr i Sverige.

### Priser
Den ble tildelt flere priser, inkludert en Saturn Award for beste internasjonale film. Den vant også fem priser under prisutdelingen til Australian Film Institute, blant annet for beste regi (George Miller).

## I rollene
(utvalg)
*Mel Gibson: Max
*Bruce Spence: Piloten
*Mike Preston: Pappagallo
*Emil Minty: Kid
*Virginia Hey: Alba, kriger kvinnen
*Kjell Nilsson: Lord Homungus
*Max Phipps: Toadie
*Vernon Welles:  Wez
*Arkie Whiteley:  Luba
*William Zappa: Zeta

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Urban Cinefile  (Australsk filmside, med bilder)
Fylkesvei 392 (Møre og Romsdal)

**Fylkesvei 392 (Fv392) i [[Møre og Romsdal]]** var en kort forbindelsesvei mellom europavei 39/europavei 136 og  i Breivika i Spjelkavik i Ålesund. Veien var 197 meter lang.

Da Fv398 fikk nytt nummer fylkesvei 534 i 2019, ble Fv392 arm av denne.

## Kommuner og knutepunkter

*   Breivika
*  Breivika

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Den norske eurytmihøyskole

**Den norske eurytmihøyskole** var en høyskole i Oslo som tilbød en 4-årig utdanning med bachelorgrad i eurytmi. Skolen ble opprettet i Moss i 1983 og nedlagt august 2015.

Eurytmi er en danse- og bevegelseskunst med en del likhetstrekk med klassisk ballett, utviklet av Marie von Sivers og Rudolf Steiner, og med utspring i antroposofi, den filosofiske retningen Steiner utviklet. Eurytmi praktiseres som kunstform (scenekunst), i pedagogisk sammenheng på steinerskoler og i terapeutisk sammeheng.
:''«Eurytmien er bevegelsen!  Hele mennesket, det åndelige, det sjelelige og det fysiske finner sine opprinnelige krefter i denne kunsten. Rudolf Steiner som inaugurerte antroposofien, skapte i 1911 eurytmien ut fra antroposofiens åndelige kilder og derved kjennetegnes det enestående nye ved denne kunst. En kunst som har mennesket selv som instrument og som gir uttrykk for det som gjør oss til menneske, nemlig språket og musikken, må ha en dyp virkning på menneskets vesen»

Studiet omfattet kunstfagene lyd- og toneeurytmi, språkforming og korsang, teoretiske fag som musikklære, kunsthistorie og anatomi og pedagogisk/praktiske fag. Utdanningen kvalifiserer for jobb som eurytmilærer i Steinerskoler og Steinerbarnehager, som «helseeurytmist» eller som «sceneeurytmist».

Skolen var én av i alt 20 tilsvarende skoler på verdensbasis. Omtrent halvparten av elevene ved skolen var fra land utenfor Norden. Skolen har lokaler i samme bygning som Rudolf Steinerhøyskolen.

Elevene måtte sende en håndskrevet søknad og gjennomgå intervju før opptak.

## Referanser
Innflytelse

**Innflytelse** blir hyppig brukt når man diskuterer maktbegrepet.

Innflytelse har en tendens til å være mer subtilt, videre og mer generelt enn makt.
Selv om både innflytelse og makt kan defineres som evnen til å endre andres atferd, rommer makt evnen til å gjøre dette uten den andres samtykke og/eller forståelse, regelmessig og med letthet.
Innflytelse er i enkelte henseender svakere og mindre forutsigbart enn makt.
Innflytelse er basert på visse typer taktikker og innebærer ofte direkte, gjensidig påvirkning
Tagea Brandts Rejselegat

**Tagea Brandts Rejselegat** er et legat opprettet i 1905 i forbindelse med Vilhelm Brandts testamente til minne om hustruen Tagea Brandt (1847&ndash;82). Legatet deles ut hvert år den 17. mars som gave for å hedre kvinner, som har ydet en innsats innen for deres områder jf. vedtekter av 1922:
«Legatet bør kun gis til kvinner, som på et eller annet område har yt noe virkelig betydelig, eller - for vitenskapsdyrkere, kunstnerinners og musikeres vedkommende - som etter deres vitenskapelige og kunstneriske kvalifikasjoner kan ventes å heve seg betydelig over det middelmådige. Legatet tildeles kvinnelige vitenskapsdyrkere med embeds- eller tilsvarende eksamen, kunstnerinner innenfor bildekunsten eller musikken, forfatterinner eller kunstnerinner ved Det kgl. Teater.»

Legatet skulle tildeles i en tolerant, men allikevel konservativ ånd.

Første utdeling var i 1924 på 10&nbsp;000 kr., 1958 forhøyet til 15&nbsp;000 kr, 1967 til 25&nbsp;000, senere 50&nbsp;000, nå 75&nbsp;000 kr.

## Liste over mottakere

## Referanser


## Eksterne lenker
* Tagea Brandts Rejselegat hos www.litteraturpriser.dk
Fangehull

**Fangehull** er et sted hvor mennesker holdes som fanger.

De fleste fangehull var og er et enkelt rom, bak og en tung dør, svingdør eller sjakt i taket. Etter hvert har bruken av fangehull for tortur, sammen med assosiasjonen om å bli fanget under bakken, også gjort fangehull til en metafor i andre sammenhenger.

## Moderne kriminelle som har bygget fangehull
*John Jamelske, USA
*John Esposito, USA
*Josef Fritzl, Østerrike
*Marc Dutroux, Belgia
*Wolfgang Priklopil, Østerrike
*Viktor Mokhov, Russland

## Referanser


## Se også
* Oubliette
* Fengsel
Fylkesvei 6210

**Fylkesveg 6210** går mellom Neregarden og Blindheim i Ålesund.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 391 (Møre og Romsdal).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Morten Skogstad

**Morten Skogstad** (født 1962) er en norsk trommeslager.

Han har spilt trommer i den norske gruppen Stage Dolls siden 1993. I perioden 1988–1989 var han trommeslager i TNT, da under artistnavnet Kenneth Odiin.
## Diskografi
### [[Storm (band fra Trondheim)|Storm]]
* *[[Stille før stormen (Storm-album)|Stille før stormen]]* (1982)
* *Demo '82* (2015)
### TNT
* *[[Intuition]]* (1989)
* *[[Till Next Time &ndash; The Best of TNT]]* (1996)
* *[[The Big Bang &ndash; The Essential Collection]]* (2003)
;Singler
* *Tonight I'm Falling* (1989)
* *Intuition* (1989)
### Stage Dolls
* *[[Stories We Could Tell]]* (1993)
* *[[Dig]]* (1997)
* *[[Good Times &ndash; The Essential Stage Dolls]]* (2002)
* *[[Get a Life]]* (2004)
* *[[Get a Live]]* (2005)
* *[[Always]]* (2010)
;Singler
* *Love* (1993)
* *Hard to Say Goodbye* (1994)
* *It's Only Love* (1997)
* *Good Times* (1997)
* *You're the One* (2002)
* *Running Back to You* (2004)
* *Get a Life* (2004)
* *Raining on a Sunny Day* (2009)
* *Always* (2009)
* *Drive for Life* (2011)
* *5 Minutes of Fame* (2013)
* *Highway of Life* (2013)
* *Rock'n Roll Train* (2014), med Return
* *One of These Days* (2015)
* *Into the Fire* (2016)
* *Hey Rock'n Roll* (2017)
* *The One* (2017)
* *You'll Find Me* (2018)
### Andre deltagelser
* Trondheim Bluesklubb: *[[Five Long Years (1986-album)|Five Long Years]]* (1986)
* Charm: *Håpe æ får kom te himmel'n* (1986)
* The Grønne Glitrende 3 og Dag: Grønne Glitrende 3 & Dag* (1986)
* [[Øystein Dolmen|Feskhandler Thorske]]: *Humbug & Campari* (1991)
* [[Ottar Johansen|Ottar Big Hand]]: *Midt i livet* (1992)
* [[The Kids]]: *Vil du værra med mæ hjæm i natt* (1996)
* [[The Kids]]: *Sønner av norske jenter &ndash; The Kids Greatest Hits* (1996)
* [[Travellin' Strawberries]]: *Vodka é dispril* (1997)
* [[Ernst-Wiggo Sandbakk]]: *Sympathetic* (1998)
* [[Siri Gellein]] & [[Bjørn Willadsen|Bjørn Willadsen Band]]: *Sånn vil du ha meg* (1999)
* [[DumDum Boys]]-hyllest: *Solide saker &ndash; en hyllest til DumDum Boys* (1999)
* [[Sissel Kyrkjebø|Sissel]]: *One Day* (2000)
* [[Sissel Kyrkjebø]]: *All Good Things* (2000)
* [[Mikaila]]: *Mikaila* (2001)
* [[Kiss]]-hyllest: *Gods of Thunder &ndash; A Norwegian Tribute to Kiss* (2005)
* [[Liv Marit Wedvik]]: *Mustang Road* (2005)
* [[Liv Marit Wedvik]]: *Love Me or Leave Me* (2006)
* [[Liv Marit Wedvik]]: *Riding Out the Storm* (2006)
* [[Stage Dolls]]-hyllest: *Wings of Steel &ndash; A Norwegian Tribute to Stage Dolls* (2008)
* [[Liv Marit Wedvik]]: *So the Story Goes &ndash; The Very Best of Liv Marit Wedvik'' (2013)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Rockipedia
Fylkesvei 70 (Møre og Romsdal)

**Fylkesvei 70 (Fv70) i Møre og Romsdal** gikk mellom Festøya og Store-Standal i Ørsta kommune. Veien var 15,7&nbsp;km lang.

Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 65.

2019 ble veien lagt sammen med Fv66, den nye veien fikk betegnelsen fylkesvei 5912.

## Kommuner og knutepunkter

* fra Festøya mot  Ørsta, og via  Festøya–Solavågen mot  Solevågseid i Sula,  Festøya–Hundeidvika mot  Vik i Sykkylven
* Øyregjøloverbygget (32 m)
* Årsnesfonnoverbygget (40 m)
* Remegjøloverbygget (32 m)
* Steinagjøloverbygget (25 m)
* Stavsetfonnoverbygget (40 m)
* Langenesoverbygget (129 m)
*  Standal–Trandal–Sæbø–Lekneset til  Trandal, Sæbø og Lekneset

*Store-Standal
Store-Standal
*Kommunal vei Store-Standal fra Storebrua mot  Kolåsen (9,5&nbsp;km)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kartverkets norgeskart
* Vegvesenets vegkart 
* Vegliste Møre og Romsdal
Handymax

**Handymax** eller **supramax** er en betegnelse på tørrlasteskip med en kapasitet på omtrent 35&nbsp;000&ndash;60&nbsp;000 dvt.

Et handymax-skip er normalt 150&ndash;200 meter langt, selv om visse havnerestriksjoner, blant annet ved flere steder i Japan, presser lengden på skipene ned til i underkant av 190 meter. Nyere handymax-skip er som regel på 52&nbsp;000&ndash;58&nbsp;000 dvt., har fem lasterom, og fire kraner med 30 tonn løftekapasitet.

## Se også
*Handysize
*Panamax
*Capesize
Fylkesvei 5910

**Fylkesvei 5910** går mellom Melbøen / Romestrand i Barstadvika og Barstaddalen i Ørsta kommune.
Før 1. januar 2010 hadde veien betegnelsen fylkesvei 64, og frem til 2019 fylkesvei 69 (Møre og Romsdal).

## Kommuner og knutepunkter

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Medierettigheter til norsk fotball

**Medierettighetene til norsk fotball** blir solgt av Norsk Toppfotball og Norges Fotballforbund. De selger medierettighetene til Tippeligaen, Toppserien, Adeccoligaen, fotballandslagene og cupen.

## 2005
I 2005 fikk TV 2 og Telenor-eide Canal Digital kjøpe TV-rettighetene for de øverste divisjonene i Norge, samt landslagets hjemmekamper og cupkampene. Selskapet måtte gi rundt én milliard kroner, hvor 100 millioner gikk til Rune Hauges selskap Profile Media. Det kostet ca. 200 millioner i året for seriekampene, 70 millioner i året for landslagene og 30 millioner i året for cupen. Konkurrentene til TV-rettighetene var NRK og Modern Times Group som sammen la inn et bud på mellom 700 og 800 millioner kroner. SBS Broadcasting, som eide Canal+ og TVNorge, la inn et bud på 1,2 milliarder kroner.

Radiorettighetene ble delt mellom NRK og P4.

## 2008
Fristen for å legge inn bud på fotballrettighetene gikk ut 13. mai 2008, og interesserte kunne by på 23 forskjellige pakker. Tippeligaen vil fra 2009 være fire runder lenger enn den har vært de siste årene, noe NFF fremhever i sitt konkurransegrunnlag. 7. juli 2008 presenterte Fotballmedia AS hvilke selskaper som hadde fått rettigheter. Det ble klart at Lyse Energi fikk retten til fem søndagskamper, NRK retten til én lørdagskamp, samt Adeccoligaen, mens TV 2 fikk kveldskampen på søndag og mandagskampen. Avtalen er verdt minst 1,2 milliarder kroner. Siden Lyse Energi ikke hadde avtale med noen TV-distributør solgte de rettighetene videre til TV 2, som fortsatte å vise fem kamper på TV 2 Sport på søndagskvelden.

### Pakkene
#TV: Fem eliteseriekamper per serierunde søndager. Lyse Energi.
#TV: Toppserien. TV 2
#TV: En lørdagskamp per serierunde i eliteserien, hele 1. divisjon for herrer og norgesmesterskapene. NRK.
#TV: En eliteseriekamp per serierunde på mandager. TV 2 Zebra
#TV: A-landskamper for kvinner og menn, og aldersbestemte landskamper. TV 2
#TV: Rett til visning av et Oppsummeringsmagasin søndager for hele Tippeligaen. TV 2
#TV: Høydepunkter til bruk i nyhetssendinger for alle kampprodukter.
#TV: Arkivrett for alle kampprodukter.
#Bredbånds-TV: Rett til visning av alle kamper i sin helhet. Lyse Energi
#Internett: Rett til visning av alle kamper i sin helhet.
#Internett: Rett til visning av korte klipp med høydepunkter (enten så nært opp til live som mulig eller etter et definert tidsintervall) og sammendrag av høydepunkter etter kampslutt.
#Mobil: Rett til tilnærmet live-visning av korte klipp med høydepunkter og sammendrag av høydepunkter etter kampslutt i en pakke.
#Radio: Rett til radiosendinger. NRK.

## 2015
Den 10. desember 2015 ble de klart at rettighetene for Tippeligaen og OBOS-Ligaen for perioden 2017-2022 har blitt kjøpt av Discovery. De vill sende kampene på TVNorge, MAX og Eurosport. TV 2 har rettighetene til og med 2016-sesongen.

TV 2 har rettighetene i dag.

## Referanser
HMS «Colossus» (1943)

**HMS «Colossus»** var et britisk hangarskip.

Hun var det første skipet i «Colossus»-klassen, og ved siden av HMS «Glory» de eneste av de ti skipene i denne klassen som rakk å delta i kamphandlinger under den andre verdenskrig.

HMS «Colossus» tok del i den britiske delen av kampanjen mot Japan i Stillehavet. Etter krigen ble hun i august 1946 overført til den franske marinen hvor hun tjenestegjorde under navnet «Arromanches».
 
## Referanser

*
Quang Binh (provins)

**Quang Binh** (på vietnamesisk *Quảng Bình*) er en provins i nordre Vietnam. 

Provinsen grenser til Ha Tinh i nord, Quang Tri i sør, Sørkinahavet i øst og Trường Sơn-fjellene og Laos i vest. 

Provinsen består av bydistriktet Dong Hoi (hovedstaden) og ni landsbygdsdistrikter: Le Thuy, Quang Ninh, Bo Trach, Quang Trach, Tuyen Hoa samt Minh Hoa.

Phong Nha-Ke Bang nasjonalpark ligger i provinsen, og denne ble skrevet inn på UNESCOs verdensarv-liste i 2003.

Provinsen var den sørligste i det daværende Nord-Vietnam, og grenset da i sør mot den demilitariserte sonen fram til den nordvietnamesiske påskeoffensiven i 1972. Sonen ble da inntatt av de nordvietnamesiske styrkene som hadde kontroll over området resten av krigen.

## Eksterne lenker
* 
* binh Sawadee.com
Ellery Queen

**Ellery Queen** er et felles pseudonym for de amerikanske forfatterne og fetterne Manfred B. Lee (født 11. januar 1905, død 2. april 1971) og Frederic Dannay (født 20. oktober 1905, død 3. september 1982). 

Ellery Queen er også navnet på detektiven som er hovedpersonen i mange av bøkene deres. 

I løpet av 42 år skrev de i alt nærmere 50 detektivromaner. Ved siden av Agatha Christie og John Dickson Carr blir de ansett som de tre store klassiske forfatterne av kriminalmysterier fra genrens gullalder.

De lot også navnet Ellery Queen bli brukt som et husnavn for mange kriminalromaner skrevet av andre forfattere, blant andre Edward Hoch og Jack Vance. Kun noen få av disse bøkene handlet imidlertid om *detektiven* Ellery Queen.

## Kilder
*Om Ellery Sueen hos britannica.com
Jupiter Award

**Jupiter Award** var en årlig amerikansk litteraturpris utdelt i 1974, 1975, 1977 og 1978 for forfatterskap innen science fiction. Utmerkelsene ble gitt for beste roman («novel»), kortroman («novella»), langnovelle («novelette») og novelle («short story»). Jupiter Award ble utdelt av den amerikanske foreningen *Instructors of Science Fiction in Higher Education* («Instruktører i science fiction i høyere utdanning»).

## Vinnere

## Eksterne lenker
* Om Jupiterprisen på The Locus Index to Science Fiction Awards
Æresretten i Norsk Presseforbund

**Æresretten i Norsk Presseforbund** var en privat komité som ble opprettet sommeren 1945 av Norsk Presseforbund for å vurdere enkeltpersoners medlemskap i foreningen i lys av deres virksomhet under andre verdenskrig. Til tross for bruken av begrepet «æresrett» (som også var navnet på politiske domstoler i nazitidens Tyskland), hadde ikke denne aktiviteten noe med rettsvesenet å gjøre og var et rent privat foretagende uten noen rettskraft.

Komitéen bestod av tre medlemmer, Finn Nygaard, Andreas Støylen og Herman Smitt Ingebretsen.

Den siste innstillingen kom i februar 1949. Æresretten hadde da behandlet tilsammen 118 saker og avgitt 43 innstillinger. 33 ble kritisert av komiteen for angivelig å ha vist «unasjonal holdning». 20 personers medlemskap i foreningen ble suspendert i mellom ett og tre år. En ble ekskludert fra foreningen.

Tvilstilfeller var det nok av. Noen var blitt NS-medlemmer for å berge arbeidsplassen, noe som særlig gjaldt de ansatte i NTB.

## Litteratur
* R. Ottosen: *Fra fjærpenn til Internett*, Oslo 1996.
* R. W. Erichsen: *For ytringsfrihet under ansvar*, 1960.
* G. Hjeltnes: *Avisoppgjøret etter 1945*, 1990.
Tony Adams (andre betydninger)

**Tony Adams** kan referere til:

*Tony Adams (f. 1940), skuespiller fra Wales
*Tony Adams (f. 1950), am. fotballspiller (amerikansk fotball)
*Tony Adams (1953–2005), Irsk-født filmprodusent med karriere i USA
*Tony Adams (f. 1966), engelsk fotballspiller
S.O.B.

***S.O.B.*** er en amerikansk svart filmkomedie fra 1981 regissert av Blake Edwards. Filmen handler om en regissør i Hollywood som synker inn i en depresjon etter en filmflopp. Etter en stund bestemmer han seg for å relansere filmen i en mykpornografisk utgave. Hovedrollene spilles av Richard Mulligan, Julie Andrews, Robert Vaughn, Robert Preston, Larry Hagman, Shelley Winters, Loretta Swit, Robert Loggia og William Holden.

*S.O.B.* (Standard Operational Bullshit) kan sees som en parodi på filmmiljøet i Hollywood.

## Handling
Filmen handler om den vellykkede regi- og filmprodusenten Felix Farmer som bor i Hollywood sammen med sin skuespillerkone Sally. Da han lager sin første flopp forlater kona ham, og hans verden faller i grus. Etter en periode nedsunket i selvmedlidenhet, depresjon og alkohol bestemmer han seg for å relansere filmen i en mykpornografisk utgave. Med store anstrengelser klarer han å overtale både sin kone og filmstudioet til å gå med på denne ideen, men han har undervurdert egoet til de store filmfolkene i Hollywood.

## Om filmen

### Popularitet og økonomi
*S.O.B.* ble ingen stor publikumssuksess. Den spilte inn ca $15 millioner i USA og havnet på en 50-plass over de mest innbringende kinofilmene i USA i 1981.

### Anmelderne
Den ble forholdsvis godt mottatt av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 86 % på Rotten Tomatoes.

### Priser
*S.O.B.* vant en NSFC Award og ble nominert til en Golden Globe og en Writers Guild of America Award.  Den ble filmen også nominert i to kategorier ved Razzie Award (verste regi og verste manus).

Filmen distribuert av Paramount Pictures i USA og mange andre land.

## I rollene
(utvalg)
*Richard Mulligan – Felix Farmer 
*Julie Andrews – Sally Miles
*William Holden – Tim Culley
*Marisa Berenson – Mavis
*Larry Hagman – Dick Benson
*Robert Loggia – Herb Maskowitz
* Stuart Margolin –  Gary Murdock 
* Richard Mulligan –  Felix Farmer 
* Robert Preston –  Dr. Irving Finegarten 
* Craig Stevens –  Willard 
* Loretta Swit –  Polly Reed 
* Robert Vaughn –  David Blackman 
* Robert Webber –  Ben Coogan 
* Shelley Winters –  Eva Brown 
* Jennifer Edwards –  Lila 
* Rosanna Arquette –  Babs

## Fotnoter


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Våpenjournalen

***Våpenjournalen*** (***VJ***) var et norsk tidsskrift som omhandlet skytevåpen.

*VJ* kom ut først i 1973, og holdt på frem til 2001. I begynnelsen het bladet kun *Våpen*, men ble endret i 1984 til *Våpenjournalen*. Det ble utgitt åtte nummer pr. årgang. Redaktør var i mange år Erik Braathen, andre flerårige medarbeidere var Svein Solli og Vidar Nakling.

Sverre Kvalø & Stig Danielsen overtok rettighetene til *VJ* etter nedleggelsen, og skulle gjøre et forsøk på å starte det igjen. Det gikk ikke, og 25. oktober 2002 kunngjorde de at ville stille rettighetene til rådighet om noen andre ville prøve seg. 

## Se også
* *[[Villmarksliv]]*, norsk jaktmagasin
* *[[Svensk Jakt]]*, svensk jaktmagasin
* *[[Vapentidningen ]]*, svensk skytevåpenmagasin
Making History: The Calm & The Storm

***Making History: The Calm & The Storm*** er et strategispill basert på den andre verdenskrig. Spillet ble utgitt den 13. mars 2007.

I spillet kan man velge mellom flere ulike scenarier fra den annen verdenskrig, og det er også mulig å laste ned scenarier som er opprettet av spillere. Man velger seg så hvilket land man vil ta over, og styrer landet gjennom perioden som er satt opp.

I *Making History The Calm & The Storm* har spilleren mange muligheter og ikke minst utfordringer å ta hånd om. Man må passe på at man eksporterer og importerer nok råvarer for å opprettholde industri- og militære enheter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Making History'' hos utvikleren Strategy First
José Bosingwa

**José Bosingwa da Silva** (født 24. august 1982) er en portugisisk tidligere fotballspiller.

Den 11. mai 2008 ble det annonsert at Porto hadde akseptert et bud om en overgang til Chelsea. Bosingwa har vunnet fem seriemesterskap med Porto. I 2012 gikk han fra Chelsea til Queens Park Rangers, før QPR i 2013 fristilte ham fra kontrakten. Han fulgte da etter sin tidligere lagkamerat Florent Malouda til den tyrkiske klubben Trabzonspor.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carl von Hanno

**Carl von Hanno** (født 24. november 1901, død  13. februar 1953) var en norsk maler.

## Utdannelse
Carl von Hanno var elev ved SHKS i 1920, ved Kunstakademiet 1920-22, H. Hoffmann München 1922 og hos  Marcel Gromaire, Paris 1932-1933. 

## Kunstnerisk virke
Carl von Hannos tidlige stil var influert av kubismen. Han var også politisk engasjert. Senere utviklet han en personlig, fargerik stil, hvor han ofte malte landskapsmotiver nær sjøen. I 1927 var han en av kunstnerne og arkitektene som etter invitasjon fra Arno Berg, daværende byantikvar i Oslo, utarbeidet forslag til hvordan hovedstadens bygningsmasse kunne bli mer fargerik og innbydende. Initiativet til dette byutviklingsprosjektet kom fra kunstneren Henrik Sørensen.  

I årene fra 1937 til 1951 var han lærer ved SHKS, også før den tid hadde han privatelever. Han er innkjøpt av Nordnorsk Kunstmuseum, Tromsø.

## Verker
* *Arbeidsløse* 1933 – 1934
* *Brygge og båt* 1934

* *Sommerlandskap* (Malerier fra Tjøme) 1939-1940
* *Bomullsplukkere* 1945
* *Båter på vann* 1948
* *Mannsportrett* (setesdalsbunad) udatert
* *Mor og datter* udatert

## Elever av Carl von Hanno
* Finn Christensen
* Kai Fjell
* Tore Hamsun
* Jardar Lunde
* Martin Ramstad
* Torvald A. Slettbakk 1935 – 1936
* Victor Sparre
* Per Teigen

## Privatliv
Carl von Hanno var gift med billedhuggeren og arkitekten Rigmor von Hanno. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bilder av Carl von Hanno hos artnet.com
* To bilder av Hanno hos artexperts 
* Galleri KB Kaare Berntsen utstillingskatalog med verkspresentasjoner, fulltekst på Nasjonalbiblioteket
* Bilde av Carl von Hanno brukt på Legeforeningens tidsskrift
* ABC-lærebok illustrert av Carl von Hanno, fulltekst på Nasjonalbiblioteket
Tibetplatået

**Tibetplatået**, også kjent som **Qinghai-Tibet (Qingzang) platået**, er et stort, elevert platå i Sentral-Asia som dekker mesteparten av den autonome region Tibet og Qinghaiprovinsen i Folkerepublikken Kina og Ladakh i Kashmir. Det dekker et område på  ×  kilometer og har en gjennomsnittlig høyde på over  meter.

Med tilnavnet «verdens tak» er Tibetplatået det høyeste og største fjellplatået i verden. Det dekker et område på 2,5 millioner km².

En rekke større elver har sitt utspring her, blant annet Huang He, Yalong, Yangtze, Mekong, Irrawaddy, Salween, Brahmaputra, Ganges og Indus.

Hevingen av Tibetplatået antas å hatt stor effekt på regionalt og globalt klima. Den kan ha ført til at den asiatiske monsunen oppstod og til at de første isdannelsene kom på den nordlige halvkule. Mekanismen og tidspunktet for hevingen er omdiskutert. Et synspunkt er at platået oppstod i tidlig miocen for 20 millioner år siden og nådde sin maksimale høyde for ca. åtte millioner år siden. Med tiden senket erosjon platået og dannet dets daler, bergvegger og klipper. Et alternativ teori er at hevingen ikke begynte før for 4,5 millioner år siden og pågikk i sen pliocen og pleistocen.

Høylandet avgrenses i nord av ørkenlandet i Tarimbekkenet og Qaidambekkenet og i sør og vest av fjellkjedene Himalaya, Karakorum og Pamir. Her ligger en rekke saltsjøer, som for eksempel Tilicho, som ligger i en slukt på  meters høyde og er en av verdens høyestliggende innsjøer. Platået har vide stepper, tette skoger og ørkener. Dyrelivet er overraskende omfattende, med for eksempel jaker, saigaantiloper, asiatiske svartbjørner, sauer og kianger.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pål

**Pål** er en norsk og svensk variant av mannsnavnet Paul, som er en kortform av Paulus, opprinnelig et romersk familienavn som betyr «liten». Navnet er kjent fra norrøn tid som *Páll*.

Pål har navnedag 25. januar i Norge og Sverige.

## Utbredelse
En av de første kjente personene med navnet *Pål* er Pål Torfinnsson (1050&ndash;1089), jarl av Orknøyene. *Pål* var et vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 190 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. 
*Pouell* var et vanlig mannsnavn i Norge på 1500-tallet. Over 150 personer med navnet er nevnt i Norske Lensrekneskapsbøker 1548-1567.
*Pål* var også et populært mannsnavn i Norge på 1600-tallet. I nyere tid har Pål hatt størst popularitet på 1960- og 1970-tallet, men det var ikke blant de vanligste fornavnene.

*Páll* var et svært vanlig navn på Island på midten av 1800-tallet, og fram til 1980-årene.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår
* Pål Bang-Hansen (f 1937), filmkritiker og regissør
* John Pål Inderberg (f 1950), norsk saxofonist
* Pål Atle Skjervengen (f 1960), norsk politiker og forretningsmann
* Paal Tarjei Aasheim (f 1965), programleder og tekstforfatter
* Paal Flaata (f 1968), norsk vokalist
* Pål Anders Ullevålseter (f 1968), norsk motorsyklist
* Paal Nilssen-Love (f 1974), norsk trommeslager
* Pål Johan Karlsen (f 1975), norsk forfatter
* Pål Hovengen Plassen (f 1980), journalist og programleder i NRK
* Pål Moddi Knutsen (f 1987), norsk artist og musiker
* I norske folkeeventyr er Per og Pål brødrene Askeladden

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Indigirka

**Indigirka** (russisk: Индиги́рка) er ei elv i Republikken Sakha i Russland. Den er  kilometer lang og har et nedbørfelt på . Den munner ut i Østsibirhavet.

Elva fryser over i oktober og er islagt til mai-juni. Indigirka er meget rik på mange forskjellige sorter fisk. Viktigste elvehavner er Khonuu, Druzjina, Tsjokurdakh, Tabor. Det foregår leting etter og utvinning av gull i Indigirkabekkenet.

## Historie
Den isolerte landsbyen Russkoje Ustje, som ligger nær Indigirkas munning i Nordishavet, er kjent for den unike tradisjonelle kulturen til de russiske innbyggerne, hvis forfedre kom til stedet for flere århundre siden.

I 1892-1894 utførte Baron Eduard Von Toll geologiske undersøkelser i Indigirkas bekken (og også andre elver i Russlands østre deler) på vegne av Det russiske vitenskapsakademi. I løpet av et år og to dager dekket ekspedisjonen .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sichuanbassenget

**Sichuanbassenget** () er en lavlandsområde i sørvestlige Kina. Det er lokalisert i de sentrale og østlige deler av Sichuan provinsen, i tillegg til Chongqing fylke. Det var i kinesisk oldtid en egen provins, **Yi**.

I tillegg til å være et dominant geografisk særtrekk i regionen, er Sichuanbassenget også et kulturområde med unike skikker, matkulturer og dialekter. Det kalles også «Det røde bekken».  

Sichuanbassenget er berømt for risdyrking. Det er også den viktigste gassproduserende regionen i Kina.

Sichuan bassenget er omgitt av fjell på alle sider. Det består av åser og elvesletter, og flere store elver munner ut i Chang Jiang (Yangtze), som går gjennom sørlige del av bassenget. Den seismisk aktive Longmenshanforkastningen som forårsaket den katastrofale jordskjelvet i Wenchuan 2008 går langs den vestlige grense til bassenget, og adskiller det fra Tibets høydeområder i vest.

Urtre (*Metasequoia glypostroboides*) ble oppdaget her i 1944. Bassenget har minimalt med regn fra juni til august. Sichuanbassenget har ikke bare minimal i nedbør, men det mangler også variasjon i vegetasjon.

## Referanser
Oannes

**Oannes** er en mytisk skikkelse som er omtalt av Berossos. Han ser ut til å være identisk med skikkelsen Adapa U-an, også kjent som Adamu sønn av Ea, i eldre skrifter fra Mesopotamia.

Oannes bar et fiskeskinn. Han holdt til i Persiabukta og kom opp av vannet om dagen for å lære menneskene skrivekunst og vitenskap.

## Referanser

## Litteratur
* Georg Friedrich Creuzer: *Symbolik und Mythologie der alten Völker, besonders der Griechen*, Verlag Carl Wilhelm Leske, Leipzig und Darmstadt 1812, 4 Bände (Digitalisate: 1. Band (Ausgabe 1836), 2. Band (Ausgabe 1840))
* Konrat Ziegler, Walther Sontheimer: *[[Der Kleine Pauly]] – Lexikon der Antike*, Band 4, Deutscher Taschenbuch Verlag, München 1979 ISBN 3-423-05963-X.
* Stanley Mayer Burstein, The "Babyloniaca" of Berossos. Malibu: Undena Publications, 1978.
* Michael P. Streck: *Oannes*, i: *[[Reallexikon der Assyriologie und Vorderasiatischen Archäologie]]*, Bd. 10 (2005), S. 1–3.

## Se også
* Havmann
* Tiamat, kvinnelig saltvannsmonster i mesopotamisk mytologi
Haraldsplass diakonale høgskole

**Haraldsplass Diakonale Høgskole** var frem til 31. desember 2015 en privat høgskole i Bergen som drev sykepleierutdanning siden 1918. Fram til 2008 het høgskolen **Diakonissehjemmets Høgskole**. Haraldsplass Diakonale Høgskole var akkreditert av NOKUT. 12. august 2011 ble høgskolen institusjonsakkreditert.  1. januar 2012 ble høgskolen et ideelt aksjeselskap.

Skolen var frem til 31.desember 2015 eid av Haraldsplass Diakonale Stiftelse, som også ligger på Haraldsplass og har som for mål å fremme kristen omsorg for mennesket. Skolen var lenge en integrert del av sykehuset, men fikk egen rektor fra 1970.

1. januar 2016 slo høgskolen seg sammen med Høgskolen Betanien i Bergen, Misjonshøgskolen i Stavanger og Diakonhjemmet Høgskole i Oslo og ble til VID vitenskapelige høgskole. Høgskolen holder til på fire studiesteder: Bergen, Oslo, Sandnes og Stavanger.

Høgskolen omtales nå som VID Bergen, studiested Haraldsplass og er lokalisert sammen med Haraldsplass Diakonale Sykehus på Haraldsplass i Ulriksdal i Bergen. 

## Studietilbud
**Bachelor**
* Bachelor i sykepleie
**Videreutdanning**
* Videreutdanning i akuttmedisinsk sykepleie
* Videreutdanning i hjemmesykepleie
* Videreutdanning i Legevaktsykepleie
* Videreutdanning i mindfulness, 
* Videreutdanning i Palliativ sykepleie
* Videreutdanning i veiledning

## Rektorer / ledere
* 1918 – 1920 Bestyrerinne Dagny Dahl
* 1920 – 1931 Forstanderinne Regine Waage
* 1931 – 1949 Forstanderinne Agnes Hvoslef 
* 1949 – 1968 Forstanderinne Margit Løtvedt
* 1968 – 1968 Rektor Helga Utne
* 1968 – 1969 Rektor Orlaug Å. Høgseth
* 1970 – 1990 Rektor Olaug Furnes
* 1990 – 1994 Rektor Herdis Alvsvåg
* 1994 – 2003 Rektor Jorunn M. Johnsen
* 2003 – 2004 Rektor Ole Georg Hoaas
* 2005 – 2012 Rektor Jørn-Henning Theis
* 2013 – d. d. Rektor Anne Kari Aarstad

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* Haraldsplass Diakonale Stiftelse
* Bergen byleksikon på nett, om Haraldsplass diakonale høgskole
Dean Ashton

**Dean Ashton** (født 24. november 1983 i Swindon, Wiltshire) er en tidligere engelsk fotballspiller som for spilte West Ham i Premier League. Han har tidligere også spilt for Crewe, Norwich og Stoke.

Ashton var kjent som en sterk, kraftfull spiss som er en konstant trussel. Han spilte 46 ligakamper og scoret 15 mål for West Ham.

Ashton la opp i desember 2009 etter langtidsskade.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Tun

**Tun** er et tettsted i Lidköping kommune i Västra Götalands län i landskapet Västergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 206 innbyggere.

## Referanser