open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gudbrand Bøhn

**Gudbrand Bøhn** (født 10. november 1839, død 18. januar 1906 i Kristiania) var en norsk fiolinist, konsertmester og pedagog opprinnelig fra Nes i Akershus.

Bøhn var sønn av fiolinisten Ole Gulbrandsen Bøhn (1803–82). Han ble 20. oktober 1870 gift i Christiania med skuespiller Alvilde Solberg.

Bøhn studerte fiolin hos Fredrik Ursin, Hubert Léonard og andre. Han debuterte i Christiania i 1860. Han var konsertmester ved Christiania Theater fra 1866 til teatret ble nedlagt i 1899. Bøhn ble en sentral skikkelse i hovedstadens kunstnermiljø, eksempelvis startet han sammen med andre musikere jevnlige kammermusikkarrangementer i byen. 

16. november 1867 i Kristiania urframførte Bøhn med Edvard Grieg på piano Griegs *Fiolinsonate nr. 2 i G-dur opus 13*. 

Bøhn var lenge landets ledende fiolinpedagog. Blant hans mest betydningsfulle studenter hører Christian Sinding, Sigurd Lie, Michael Flagstad, Harald Heide, William Farre og Johan Halvorsen.

## Referanser
Carl Hermann Bitter

**Carl Hermann Bitter** (1813–1885) var en tysk (prøyssisk) finansminister og musikkviter.

## Verk
Bitter var en stor musikkjenner og publiserte en rekke musikkskrifter, blant annet
* *[[Johann Sebastian Bach]] * (Berlin 1865, 2 Tle.; 2. Aufl. 1881, 4 Bde.); født *[[Wolfgang Amadeus Mozart|Mozarts]] Don Juan und [[Christoph Willibald Gluck|Glucks]] Iphigenia in Tauris* (Berlin 1866);
* *[[Carl Philipp Emanuel Bach]], [[Wilhelm Friedemann Bach]] und deren Brüder* (Berlin 1868, 2 Bde.);
* *Über [[Gervinus]]' [[Händel]] und [[Shakespeare]]* (Berlin 1869);
* *Beiträge zur Geschichte des [[Oratorium]]s* (Berlin 1872);
* *Die Reform der Oper durch Gluck und [[Richard Wagner]]s Kunstwerk der Zukunft* (Braunschweig 1884).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Carl von Winterfeld

**Carl Georg August Vivigens von Winterfeld** (1784–1852) var en tysk musikkviter.

## Skrifter
* *Johannes Pierluigi von Palestrina* (Breslau, 1832)
* *[[Giovanni Gabrieli|Johannes Gabrieli]] und sein Zeitalter* (Berlin, 1834)
* *Dr. Martin Luthers deutsche geistliche Lieder* (Leipzig, 1840)
* *Der evangelische Kirchengesang und sein Verhältniss zur Kunst des Tonsatzes* (Leipzig, 1843–47)
* *Zur Geschichte heiliger Tonkunst* (Leipzig, 1850–52)

## Referanser


## Litteratur
* Bernhard Stockmann: *Winterfeld, Carl Georg Vivigens von.* I: *Grove Dictionary of Music and Musicians|The New Grove Dictionary of Music and Musicians.* 2.&nbsp;Opplag utgitt av Stanley Sadie. Macmillan, London 2001, ISBN 0-333-60800-3

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* ''Johannes Gabrieli und sein Zeitalter'', Del 1 (pdf)
* ''Johannes Gabrieli und sein Zeitalter'', Del 2 (pdf)
* ''Johannes Gabrieli und sein Zeitalter'', Del 3 – notevedlegg (pdf)
Philipp Spitta (musikkviter)

__NOTOC__
Johann August **Philipp Spitta** (født 27. desember 1841 i Wechold ved Hoya, nå Hilgermissen, død 13. april 1894 i Berlin) var en tysk musikkhistoriker og musikkviter, mest kjent for sin Bach-biografi fra 1873.

## Verk
* *Johann Sebastian Bach*, Biographie, Leipzig 1873–79, 2 Bind. (på engelsk: London 1884–1885, 1899)
* *Über J. S. Bach*, Leipzig, 1879 
* *Ein Lebensbild Robert Schumanns*, Leipzig, 1882

### Utgivelser
* Dietrich Buxtehude: Orgelwerke (Leipzig, 1876–1877)
* Heinrich Schütz: Sämtliche Werke (Leipzig, 1885–1894)
* Fredrik II av Preussen: Musikalische Werke (Leipzig, 1889)

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Tonsillektomi

**Tonsillektomi** er en operasjon der man fjerner de ekte mandlene. Operasjonen foregår i narkose og tar ca. 30 minutter. Inngrepet må ikke forveksles med Tonsillotomi, hvor bare deler av mandlene fjernes.

## Historikk
Tonsillektomi er et kirurgisk inngrep med en lang historie. De første registrerte skriftene som beskriver inngrepet ble gjort av Aulus Cornelius Celsus (25 e.Kr. – 50 e.Kr.). Han beskriver fjerning av mandlene ved bruk av neglene eller ved å bruke en sløv krok. Siden har inngrepet hatt varierende popularitet. I middelalderen ble inngrepet ikke utført, før det ble igjen innført i økende grad utover 1700 tallet. I 1828 introduserte legen Philip Syng Physick et redskap med lignende mekanismen som en giljotin, derav navnet mandel giljotin. Denne ble brukt frem til starten av 1900 tallet hvor den ble etter hvert erstattet med "dissection and snare" teknikken, som idag regnes som standard.

## Indikasjoner
De mest vanlige indikasjonene:
* Tilbakevendende tonsillitt 
* Kronisk tonsillitt
* Obstruktiv søvnapnè
* Asymmetriske tonsiller (mistanke om kreft)
* Kreft
## Referanser


## Eksterne lenker
* http://nhi.no/foreldre-og-barn/barn/sykdommer/mandler-fjerning-av-9000.html?page=1
* http://snl.no/.sml_artikkel/tonsillektomi
Bredalsholmen

**Bredalsholmen** er en holme i Kristiansands skjærgård, umiddelbart utenfor og landfast med Andøya i bydelen Vågsbygd. Området ble innlemmet i Kristiansand kommune i 1965 da byens grenser ble flyttet. Det skjedde ved at kommunene Oddernes, Tveit og Randesund ble innlemmet i Kristiansand.

Holmen har broforbindelse med Andøya som er ei større øy. Andøya har broforbindelse med fastlandet i Vågsbygd. Området er på byens vestside. Holmen er inngjerdet og stengt med port fordi det er et gammelt verkstedområde.

## Bredalsholmen Dokk og Fartøyvernsenter
Verftet på Bredalsholmen ble ble påbegynt i 1873 av Christiansand Dokcompagnie, og stod ferdig i 1876. I 1908 ble dokken overtatt av Kristiansands Mekaniske verksted og var i bruk til 1987 da det ble lagt ned. I 1988 ble anlegget kjøpt av Miljøverndepartementet og Norsk kulturfond, før det senere ble overdratt til Kristiansand kommune.

I 1997 ble  anlegget fredet av Riksantikvaren som et teknisk- og industrielt kulturminne av stor nasjonal verdi. Skip repareres med glødende nagler av jern, en teknikk som forsvant ut av verftsindustrien da sveising tok over på 1950-tallet.

På verkstedområdet er det ei kai og ei tørrdokk, og også noen gamle verkstedbygg. Veteranskipene DS «Hestmanden» og  DS «Kysten» har vært til restaurering ved verftsanlegget Bredalsholmen Dokk og Fartøyvernsenter, som idag har status som Nasjonalt fartøyvernsenter. Bredalsholmen er norsk kompetansesenter for vedlikehold og reparasjon av gamle fartøyer og museumsskip. I 2025 fikk senteret nær 4 millioner kroner via statsbudsjettet. 

Fullriggeren Sørlandet, verdens eldste operative fullrigger, har flere ganger vært på Bredalsholmen for å gjøre reparasjoner og utbedringer. 

#### Europa Nostra-prisen i 2023

I juni 2023 ble de norske fartøyvernsentrene Bredalsholmen Dokk og fartøyvernsenter, Hardanger Fartøyvernsenter og Nordnorsk Fartøyvernsenter tildelt Europa Nostra-prisen. Juryen begrunnet tildelingen som følger:«*Norway’s National Centres for Restoration of Historic Vessels not only safeguard cultural heritage but also generate economic value for the communities in which they are located. The professionalism of this initiative is clearly evident, as the work produced is high quality, and the organisation maintains a well-documented approach and enjoys strong national support from the Norwegian government. The long-term impact of the three centres is commendable, and is supported by convincing data that demonstrates the tangible outcomes of their work. This initiative stands out for its comprehensive approach, creating a wholesome experience that sets an impressive example for other European countries facing similar challenges in preserving their maritime heritage.*»

## Vågsbygd Seilforening
**Vågsbygd Seilforening, VSF** (stiftet 1986) er en seilforening fra Vågsbygd i Kristiansand med klubbhus på sørsiden av Bredalsholmen. Foreningen driver seiling i stor og liten NOR-klasse og tur/familieseiling. Foreningen deltar og er arrangør av regattaer og samarbeider med Christianssands Seilforening om kursvirksomhet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bredalsholmen Dokk og Fartøyvernsenter
Jian’ou

**Jian'ou** (kinesisk: 建瓯; pinyin: *Jiàn'ōu*) er et byfylke i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ble tidligere kalt **Jianzhou** (建州) eller **Zhicheng** (芝城) i riktig gamle dager. Det ligger under byprefekturet Nanping.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999, det er blitt beregnet  innbyggere i 2007.

## Økonomi
Byfylket produserer metaller som jern, le kobber, bly, zink, og så videre.
De viktigste jordbruksprodukter er *wūlóng chá* («sort drage-te»), kastanjer, appelsiner, bambus og bambusskudd. Bambusskogene dekker 826,7 km².

## Samferdsel
Kinas riksvei 205 passerer gjennom området. Den begynner i Shanhaiguan i Hebei og ender opp sør i  Shenzhen i provinsen Guangdong. Underveis er den innom blant annet Tangshan, Tianjin, Zibo, Huai'an, Nanjing, Wuhu, Sanming, Heyuan og Huizhou.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jianyang (Nanping)

**Jianyang** (kinesisk: 建阳; pinyin: *Jiànyáng*) er et byfylke i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet  Nanping.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999, og selve byen Jianyang hadde  innbyggere.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Lin’an (Hangzhou)

**Lin'an** (kinesisk: 临安区; pinyin: *Lín'ān Qū*) er et bydistrikt i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det er understilt den subprovinsielle by Hangzhou.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Kulturminner
Kongegravene fra Wuyueriket (*Wuyueguo wangling*, 吴越国王陵) fra De fem dynastiers og ti rikers tid, og Gongchenpagoden (*Gongchen ta*, 功臣塔), ble i 2001 oppført på  Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens offisielle hjemmesider  
* Wuyueguo wangling
* Gongchen ta
* Structures of Pagodas
Pinghu

**Pinghu** (kinesisk: 平湖; pinyin: *Pínghú*) er et byfylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jiaxing.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Historie
Byen Zhapu i Pinghu fylke ble en travel og rik havneby da Qing-dynastiet gav den enerett til sjøhandel med Japan og Korea. 

Britene erobret Zhapu den 18. mai 1842 under Første opiumskrig.

## Kulturminner
Familien Mos herregård (*Moshi zhuangyuan*, 莫氏庄园) fra sent under Qing-dynastiet ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Administrative enheter
Byfylket består av tre subdistrikter og syv storkommuner:

*Subdistriktet Danghu 当湖街道
*Subdistriktet Zhongdai 钟埭街道
*Subdistriktet Caoqiao 曹桥街道

*Storkommunen Zhapu 乍浦镇
*Storkommunen Xindai 新埭镇
*Storkommunen Xincang 新仓镇
*Storkommunen Quantang 全塘镇
*Storkommunen Huanggu 黄姑镇
*Storkommunen Guangchen 广陈镇
*Storkommunen Lindai 林埭镇

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens offisielle hjemmesider  
* Zhejiang Pinghu Mo's manor
Haining

**Haining** (kinesisk: 海宁; pinyin: *Hǎiníng* - fra *hai* «hav» + *ning* «roe [roe ned]») er et byfylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jiaxing.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Fylket ligger inntil elven Qiantang i sør, og det besøkes gjerne av folk som vil se den dramatiske tidevannsbølgen som under visse springfloder skyller opp elven. Hangzhoubukten, som elven munner ut i, er slik beliggende og utformet at tidevannsflommen raser oppover elven med tidevannsbølger som i nedre løp kan være mellom 1,5 til 4,6 meter høye. 

Haining er ellers kjent for sin lærindustri.

## Administrative enheter
Haining har fire subdistrikter og åtte storkommuner:
* Subdistriktet Xiashi (硖石街道);
* Subdistriktet Haizhou (海洲街道);
* Subdistriktet Haichang (海昌街道);
* Subdistriktet Maqiao (马桥街道);
* Storkommunen Xucun (许村镇);
* Storkommunen Chang'an (长安镇);
* Storkommunen Yanguan (盐官镇);
* Storkommunen Xieqiao (斜桥镇);
* Storkommunen Yuanhua (袁花镇);
* Storkommunen Dingqiao (丁桥镇);
* Storkommunen Huangwan (黄湾镇);
* Storkommunen Zhouwangmiao (周王庙镇).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Tongxiang

**Tongxiang** (kinesisk: 桐乡; pinyin: *Tóngxiāng*) er et byfylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jiaxing.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Administrative enheter
Tongxiang består av tre subdistrikter, ni storkommuner og en kommune:
*Subdistriktet Wutong (梧桐街道), regjeringssete;
*Subdistriktet Fengming (凤鸣街道);
*Subdistriktet Longxiang (龙翔街道);

*Storkommunen Puyuan (濮院镇);
*Storkommunen Tudian (屠甸镇);
*Storkommunen Gaoqiao (高桥镇);
*Storkommunen Heshan (河山镇);
*Storkommunen Wuzhen (乌镇镇);
*Storkommunen Shimen (石门镇);
*Storkommunen Dama (大麻镇);
*Storkommunen Chongfu (崇福镇);
*Storkommunen Zhouquan (洲泉镇);

*Kommunen Tongfu (同福乡).

## Samferdsel
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Shengzhou

**Shengzhou** (kinesisk: 嵊州; pinyin: *Shèngzhōu*) er et byfylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Shaoxing.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Kulturminner
De tradisjonelle bygninger i landsbyen Chongrencun (*Chongren cun jianzhuqun*, 崇仁村建筑群) og den tidligere bolig til økonomen Ma Yinchu (*Ma Yinchu guju*, 马寅初故居) står på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Administrative enheter
**Storkommuner** (镇, *zhen*):
*Sanjie (三界), Xiawang (下王), Pukou (浦口), Huangze (黄泽), Beizhang (北漳), Jinting (金庭), Jiangzhen (蒋镇), Cangyan (苍岩), Ganlin (甘霖), Boji (博济), Kaiyuan (开元), Changle (长乐), Shihuang (石璜), Furun (富润), Chongren (崇仁), Gulai (谷来), Xianyan (仙岩).

## Samferdsel
Kinas riksvei 104 løper gjennom byfylket. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens offisielle hjemmesider 
* Chongren cun jianzhuqun
Wenling

**Wenling** (kinesisk: 温岭; pinyin: *Wēnlǐng*) er et byfylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Taizhou.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Jiangxia tidevannskraftstasjon, en av verdens største av sitt slag, ligger i bykommunen.

## Kulturminner
Slusebruene over elven Xin He (*Xin He zhaqiao qun*, 新河闸桥群) – de fire broene Zhongzha 中闸, Cizha 糍闸, Beizha 北闸 og Xialuzha 下卢闸 – ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Administrative enheter
**Subdistrikter:**
*Taiping (Tha-bin) 太平街道, Chengdong (Zhin-ton) 城東街道, Chengxi (Zhin-shi) 城西街道, Chengbei (Zhin-poh) 城北街道, Hengfeng (Wan-fon)  橫峰街道
**Storkommuner:**
*Daxi (Da-chi) 大溪鎮, Zeguo (Dzah-kuoh) 澤國鎮, Xinhe (Shin-ghou) 新河鎮, Ruoheng (Nioh-waon) 箬橫鎮, Songmen (Shion-men) 松門鎮, Wenqiao (Uen-jiau) 溫嶠鎮, Wugen (U-ken) 塢根鎮, Chengnan (Zhin-nae) 城南鎮, Shiqiaotou (Zhih-jiau-deu) 石橋頭鎮, Binhai (Pin-he) 濱海鎮, Shitang (Zhih-daon) 石塘鎮

## Samferdsel
### Jernbane
Høyhastighetsbanen Ningbo–Taizhou–Wenzhou-banen går gjennom området.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisielle hjemmesider
* Xin He zhaqiao qun
Rui’an

**Rui'an** (kinesisk: 瑞安; pinyin: *Ruì'ān*) er et byfylke i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Wenzhou.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Kulturminner
Yuhai-hallen (bibliotek) (*Yuhai lou*, 玉海楼), steintakgravene i Sør-Zhejiang (*Zhenan shipengmu qun*, 浙南石棚墓群), Shengjingshan-steinhallen (*Shengjing shan shidian*, 圣井山石殿) og den gamle Liji-medisinskolen (1885) (*Liji yixue tang jiuzhi*, 利济医学堂旧址) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Samferdsel
### Jernbane
Høyhastighetsjernbanen Wenzhou–Fuzhou-banen fører fjennom området.

### Vei
Kinas riksvei 104 løper gjennom fylket. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Xinmi

**Xinmi** (kinesisk: 新密; pinyin: *Xīnmì*) er et byfylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Zhengzhou.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Kulturminner
Han-gravene i Dahuting (*Dahuting Han mu*, 打虎亭汉墓) fra det østlige Han-dynastiet, den gamle befestede byen Guchengzhai (*Guchengzhai chengzhi*, 古城寨城址) og Xinzhai-funnstedet (Xinzhai yizhi 新砦遗址) står på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Oxley Park (New South Wales)

**Oxley Park** er en bydel i Sydney, i staten New South Wales i Australia. Bydelen er den østligste delen av City of Penrith Local Government Area og en del av Greater Western Sydneyregionen. Oxley Park er lokalisert 43 kilometer vest for Sydney sentrum. Grensen for bydelen går ved Ropes Creek, Great Western Highway, Sydney Street og Western railway line.

Oxley Park har for det meste kun boliger, og er uten industriområder. Oxley Park er en av de eldste bydelene i området rundt St. Marys, med mange eldre hus på store tomter. Bydelen har flere sportsanlegg, St. Marys Gravlund (den nest største i City of Penrith) ligger i bydelen samt barneskolen Oxley Park Primary School.

## Historie
Oxley Park er oppkalt etter oppdageren John Oxley (1784–1828) som ble gitt 600 acre land i området i 1823. Tomten gikk fra  Queen Street, St. Marys østover til Ropes Creek og fra Great Western Highway til jernbanelinjen.

## Eksterne lenker
* Penrith Local Suburb Profiles
Leping

**Leping** (kinesisk: 乐平; pinyin: *Lèpíng*) er et byfylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet  Jingdezhen.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Lopingium
Den geologiske perioden *[[Lopingium]]* fra permtiden har sitt navn etter fylket (det vil si etter en eldre transkribering av fylkesnavnet). Perioden begynte for ca 259,9 millioner år siden og varte til for ca 252,2 millioner år siden. Begrepet ble først brukt av Ferdinand von Richthofen i 1883, men i en annen betydning, og deretter Amadeus William Grabau, som brukte det i den betydning som er blitt stående.

## Samferdsel
Kinas riksvei 206 løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Ruichang

**Ruichang** (kinesisk: 瑞昌; pinyin: *Ruìchāng*) er et byfylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet  Jiujiang.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Kulturminner
Kopperverket i Tongling (*Tongling tongkuang yizhi* 铜岭铜矿遗址) fra perioden fra Shangdynastiet til Zhoudynastiet ble i 2001 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens offisielle hjemmesider  
* Tongling tongkuang yizhi
Fengcheng (Yichun)

**Fengcheng** (kinesisk: 丰城; pinyin: *Fēngchéng*) er et byfylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet  Yichun.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Fengcheng ligger midt i et kullrikt område.

## Kulturminner
Porsellenovnen i Hongzhou (*Hongzhou yao yizhi*, 洪州窑遗址) ble i 1996 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Samferdsel
Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens offisielle hjemmesider 

## Litteratur
* Zhang Wenhui 张文汇: *Hongzhou yao* 洪州窑 [Hongzhou-ovnen]. Shanghai: Wenhui Chubanshe 2002; ISBN 7-80531-879-4
Zhangshu

**Zhangshu** (kinesisk: 樟树; pinyin: *Zhāngshù*) er et byfylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet  Yichun, ved elva Gan Jiang som er ei stor sideelv til Yangtze.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

20 km øst-nordøst for byen ligger Fengcheng kraftverk med hele 2.520 MW kapasitet.

## Kulturminner
Wucheng-funnstedet (*Wucheng yizhi*, 吴城遗址), det tidligere sete for den kommunistiske provinspartikomite for Fujian, Zhejiang og Jiangxi (*Min Zhe Gan sheng-wei jiguan jiuzhi*, 闽浙赣省委机关旧址), det neolittiske Zhuweicheng-funnstedet (*Zhuweicheng yizhi*, 筑卫城遗址), Fanchengdui-funnstedet (*Fanchengdui yizhi*, 樊城堆遗址) fra Fanchengduikulturen under sent neolittikum, og Mingshui-broen (*Mingshui qiao*, 鸣水桥),, står på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Samferdsel
Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou (ved Wuhan), Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.

Også Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens offisielle hjemmesider 
* Wucheng yizhi
* Gongweicheng yizhi 
* Gongweicheng yizhi
* Mingshui qiao
Minchinbury (New South Wales)

**Minchinbury** er en bydel i vestlige Sydney, i delstaten New South Wales i Australia. Minchinbury er lokalisert 39 kilometer vest for Sydney sentrum, i kommunen City of Blacktown og er en del av Greater Western Sydney regionen.

Minchinbury er hovedsakelig et boligområde med et lite handelssenter i midten og med noe industri og en del varelagre helt vest i bydelen.

## Historie
Minchinbury har navnet sitt fra boligen navngitt av kaptein William Minchin som ble gitt 1000 acre (4&nbsp;km²) her i 1819. William Minchin var Principal Superintendent of Police og Treasurer of the Police Fund i kolonien. Etter at William døde i 1821, arvet hans eneste datter Maria Matilda boligen. I 1838 forsvant Maria Matilda og hennes familie på sjøen, uten noen gjenlevende etter William Minchin.

Dr. Charles McKay kjøpte tomten i 1859 og forvandlet den til en vingård og vinkjeller. De to neste tiårene kjøpte Dr. McKay flere tilstøtende tomter og i 1881 la han ut alle sine tomter for auksjon. Den gang lykkes han ikke med å selge området, men i 1895 kjøpte James Angus alle tomtene til McKay.

Penfolds Pty. Ltd. kjøpte vingården og vinrankene i 1912. Flesteparten av de eksisterende bygningene ble mest sannsynlig bygget av Penfolds. I 1898, når Angus fremdeles laget vin, led vinrankene av en sykdom som ødela avlingene. Nye vinranker ble plantet og vokste frem til 1962 da ødelagt jordsmonn gjorde dem ubrukelige. Nye vinranker ble etablert på tomter rundt området for dyrking av druer som ble levert til vingården. Minchinbury Winery ble berømt for sin champagne. Penfolds la ned vingården i 1978.

## Landemerker
Langs sørsiden av Great Western Highway er det to synlige landemerker:
* Den tidligere innkjørselen til Penfolds Vingård står fremdeles som en mur på hver side av innkjørselen, på toppen av åsen mellom Willis Street og Beaconsfield Road.
* Et jetfly installert 10 meter over bakken, i nesten vertikal posisjon, ved krysset av Great Western Highway og Minchin Drive (ved siden av Minchinbury Reserve).

## Handelssenter
Minchinbury Shopping Centre er lokalisert på Minchin Drive som inkluderer et supermarked og mindre butikker som en fiskebutikk og alkoholutsalg.

## Transport
Great Western Highway går langs den nordlige grensen, mens M4 Western Motorway går langs den sørlige grensen av bydelen. Westlink M7 Motorway går langs den østlige grensen. Det er bussruter (Busways 739) til Mt Druitt og en annen bussrute (739V) til Mt Druitt Village.

## Skoler
Minchinbury Public School

## Sportsklubber
Minchinbury har sportsklubber for fotball, cricket, friidrett og Rugby League (Minchinbury Jets JRLC).

## Referanser


## Eksterne lenker
Gao’an

**Gao'an** (kinesisk: 高安; pinyin: *Gāo'ān*) er et byfylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger under byprefekturet Yichun.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Kulturminner
Zhu Shis (1665－1736) grav (*Zhu Shi mu*, 朱轼墓) ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Samferdsel
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens offisielle hjemmesider
Miluo (Yueyang)

**Miluo** (kinesisk: 汨罗; pinyin: *Mìluó*) er et byfylke i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina.  Det ligger under byprefekturet  Yueyang.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Kulturminner
Kommunistlederen Ren Bishis historiske bolig (*Ren Bishi guju*, 任弼时故居) og Quzitempelet (*Quzi ci*, 屈子祠) (Quzi = Qu Yuan 屈原) er oppførte på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Økonomi
I fylket bygges Miluo kullkraftverk ut med 1.200 MW effekt.

## Samferdsel
### Jernbane
Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens offisielle hjemmesider 
* Old Residence of Ren Bishi
* Quzi ci
Gongyi

**Gongyi** (kinesisk: 巩义; pinyin: *Gǒngyì*) er et byfylke i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Zhengzhou.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Tidligere het fylket **Gong**.

Elven Luo renner ut i Guleelven ved Gongyi.

## Kulturminner
Det er flere offisielt vernede kulturminner i Gongyi byfylke.

Gongyi kan oppvise særlig buddhistiske grotter (Gongxiangrottene, *Gongxian shiku*, 巩县石窟) og gravmælene til seks av de i alt ni keisere av det nordlige Song-dynasti. Over syv hundre steinstauter vokter adkomsten til gravene. Dessuten har man vernet den antikke keramikkovnen Gongyi yao (*Gongyi yaozhi*, 巩义窑址) og Kang Baiwans residens (*Kang Baiwan zhuangyuan*, 康百万庄园).

## Samferdsel
Kinas riksvei 310 går gjennom området. Denne viktige trafikkåren begynner i Lianyungang i Jiangsu, går vestover og ender i Tianshui i provinsen Gansu. Den går innom større byer som Xuzhou, Shangqiu, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.
 
## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens offisielle hjemmesider 
* Infoside
* Kang Baiwan Mansions
Liste over episoder av Chuck

**Liste over episoder av [[Chuck (TV-serie)]]**.

## Episoder
### Sesong 1 ([[2007]]&ndash;[[2008]])

### Sesong 2 ([[2008]]&ndash;[[2009]])

### Sesong 3 ([[2010]])

### Sesong 4 ([[2010]]&ndash;[[2011]])
NBC annonserte 14. mai at Chuck har blitt fornyet for en fjerde sesong pâ 13 episoder med muligheten for ytterliggere 9 episoder.
Rasmus Tønder Nissen

**Rasmus Tønder Nissen** (født 14. januar 1822, død 19. januar 1882) var en norsk professor og statsråd. Han var den første professoren i kirkehistorie ved universitetet i Christiania.

Han var kirke- og undervisningsminister 1874-1876, og medlem av de svensk-norske interimsregjeringene i Stockholm 1875, 1876-1877 og 1880-1881, og kirke- og undervisningsminister 1877-1880, 1880 og 1881-1882.

## Utmerkelser
Nissen ble utnevnt til æresdoktor i teologi ved universitetet i København i 1879. Han var medlem av Videnskabsselskabet i Christiania, nå Det Norske Videnskaps-Akademi fra dette ble stiftet i 1857 og av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim fra 1864. 

Han ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1874 og fikk kommandørkorset av 1. klasse i 1880. Nissen var også kommandør av Nordstjerneordenen.

## Referanser


## Kilder
* Om Rasmus Tønder Nissen, fra *[[Nordisk familjebok]]*, bind 19, utgitt i Stockholm 1913

## Eksterne lenker
* 
*
Delikatessen

***Delikatessen*** (originaltittel: *Delicatessen*) er en fransk postapokalyptisk svart komedie fra 1991, regissert av Jean-Pierre Jeunet og Marc Caro og med Dominique Pinon i hovedrollen.

## Sammendrag
I en gammel, falleferdig bygård i et post-apokalyptisk Frankrike er mat en stor mangelvare, og korn brukes som valuta. I første etasje ligger en slakter-butikk, drevet av Clapet, som legger ut annonser om ledig arbeid for å lokke tilfeldige ofre til bygningen. Disse menneskene blir deretter myrdet og slaktet, og kjøttet blir solgt billig til leietakerne.

En dag søker den arbeidsløse sirkusklovnen Louison den angivelige ledige stillingen. Under sitt rutinemessige vedlikehold blir han venn med Clapets datter, Julie, et forhold som sakte blir romantisk. Louison viser seg å være en ypperlig knivbruker, og slakteren kvier seg for å drepe ham med en gang. Julie er klar over farens handlinger, og kommer i kontakt med en fryktet gjeng som går under kallenavnet Troglodistes, en gruppe vegetariske opprørere, som hun overtaler for å hjelpe til med å redde Louison. Under den tilsynelatende slakten av en gammel kvinne, går troglodistene til angrep.

## Roller
* Dominique Pinon som Louison
* Marie-Laure Dougnac som Julie Clapet
* Jean-Claude Dreyfus som Clapet
* Karin Viard som Mademoiselle Plusse
* Ticky Holgado som Marcel Tapioca
* Edith Ker som en gammel bestemor
* Jacques Mathou som Roger
* Howard Vernon som Frog Man
* Marc Caro som Fox

## Musikk
Filmmelodien «Tika Tika Walk» er også kjent fra diverse reklamefilmer for Brelett.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Koloratur

**Koloratur** (fra italiensk *coloratura*, grunnbetydning «fargelegging», fra latin *color*, «farge, fargelegging») er i sangkunsten en hurtig rekkefølge av toner med korte noteverdier av lik lengde. Koloraturer er melismatiske, swt vil ai at flere toner faller på den samme vokalen i en stavelse. De kan utføres sammenbundet eller staccato.

Koloratur er en viktig bestanddel av sangteknikken i bel cantosang og i operamusikken fra Claudio Monteverdi til Gaetano Donizetti. I klassisk sang, især operaarier, beskriver det utsmykning i form av (raskt og virtuost framførte) triller og løp.

Prinsippet med å forsire melodien ble utviklet allerede i middelalderen og fikk sitt første høydepunkt i 1600-tallets diminusjonspraksis. Fram til dette tidspunktet var kolorering en form for improvisasjon. 

I senbarokkens arier begynte man å komponere presise koloraturer, og i *belcanto*-operaene fra 1810 til 1845 ble koloratursangen drevet helt til grensen til det mulige når det gjelder virtuositet og toneomfang.

En av de mest kjente og krevende gjennomkomponerte koloraturarier er «Der Hölle Rache kocht in meinem Herzen» (helvetes hevn koker i mitt hjerte) som synges av rollefiguren Nattens dronning i Mozarts opera *Tryllefløyten*. Ariens toneomfang er to oktaver, fra F4 til en forbløffende F6. Rollen krever en sopran med høy tessitura som med letthet er i stand til å utføre krevende ornamenteringer og forsiringer med løp, staccati og triller. 

## Se også
*Koloratursopran

## Referanser


## Litteratur
* Miller, Richard (2000): *Training soprano voices*. New York: Oxford University Press. ISBN 978-0-19-513018-8.
* Randel, Don Michael, red.; Apel, Willi, red. (1986): *New Harvard Dictionary of Music*. Cambridge, Massachusetts: The Belknap Press of Harvard University Press. ISBN 978-0-674-61525-0.

## Eksterne lenker
* «What is Coloratura? A High-Flying Art in Opera», *Opera Colorado*
Deklamasjon

**Deklamasjon** var i antikken øvingstaler som aspirerende talere utførte i retorikkundervisningen.

Å *deklamere* har i moderne tid fått betydningen å framføre poesi og dikteriske tekster, jf. resitere. I uformell tale kan deklamasjon også bety teatralsk overbetoning.

## Fotnoter

## Litteratur
* Bonner, Stanley F.: *Roman Declamation in the Late Republic and Early Empire*, Liverpool 1949.
* Fuhrmann, Manfred: *Die antike Rhetorik. Eine Einführung*, Düsseldorf [u.a.]: Artemis & Winkler, 2003.
* Sandstede, J.: Art. *Deklamation*, i: *Historisches Wörterbuch der Rhetorik*, hgg. v. G. Ueding, Bd. 2, 481–507.
* Stroh, Wilfried: *Declamatio*, i: *Studium declamatorium: Untersuchungen zu Schulübungen und Prunkreden von der Antike bis zur Neuzeit* (FS Dingel), utgitt av B-J. og J.-P. Schröder, München [o.a.]: Saur, 2003 (BzA 176), 5–34.

## Eksterne lenker
*  Wilfried Stroh om ''Declamatio''
Frase (musikk)

En **frase** (gresk φράσις *frasis* «setning», «uttrykk», «vending», se strofe) er i den musikalske komposisjonslæren en liten meningsenhet eller strukturell enhet som ofte er sammensatt av flere motiver. Flere fraser kan danne en såkalt periode.

Etter en gammel og enkel definisjon består en frase av så mye musikk som kan synges på et åndedrag.

## Litteratur
* Thomas Benjamin, Michael Horvit og Robert Nelson: *Techniques and Materials of Music*, Thomson Schirmer 2003. ISBN 0495500542.
Hugo Riemann

**Karl Wilhelm Julius Hugo Riemann** (1849–1919) var en betydningsfull tysk musikkteoretiker, musikkhistoriker, musikpedagog og musikkleksikograf.

## Liv og virke
Hugo Riemann var talsmann for en undervisningsmetode med høy musikalsk kvalitet der pianoet dannet grunnlaget. Ved siden av ren spilleteknikk omfattet klaverundervisningen hørelære, satslære, frasering og oppøvelse av følelsen for polyfont spill. I komposisjonsundervisningen analyserte elevene mesterverkene og når de ble mer avanserte skulle de forsøke å etterligne de ideelle forbildene og til slutt utfolde og øve opp en skapende musikalsk fantasi.

Størst betydning fikk Riemann som musikkteoretiker. Hans funksjonsteori la grunnlaget for dagens harmonilære, og han er opphavsmann til mange begreper innen det musikalske fagspråket, eksempelvis agogikk, motiv og frasering. 

En av Hugo Riemanns mest kjente elever var komponisten Max Reger (1873-1916).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Hugo Riemann: ''Vergleichende theoretisch-praktische Klavierschule op. 39,1'' (Hamburg 1890) – online versjon (i utdrag)
* Hugo Riemann: ''Vereinfachte Harmonielehre'' 
* Prof. Dr. Hugo Riemann: ''Musiklehre und Musikgeschichte''
Finanstilsynet (Danmark)

**Finanstilsynet** er en statlig myndighet som hører under Erhvervs- og Vækstministeriet, og som primært har til oppgave å føre tilsyn med finansielle virksomheter samt med verdipapirmarkedet i Danmark.

Finanstilsynet ble opprettet 1. januar 1988, da det daværende Tilsynet med Banker og Sparekasser ble slått sammen med Forsikringstilsynet.

Tilsynet med finansielle virksomheter omfatter banker, realkredittinstitusjonner, forsikringsselskaper, pensjonskasser, forsikringsmeglere, Arbejdsmarkedets Tillægspension, Lønmodtagernes Dyrtidsfond, Arbejdsmarkedets Erhvervssygdomssikring, fondsmeglerselskaper og investeringsforeninger, mens tilsynet med verdipapirmarkedet omfatter tilsyn med Københavns Fondsbørs, verdipapirmeglervirksomheter, pengemarkedsmeglervirksomheter, clearingvirksomheter og verdipapirsentraler.

Finanstilsynet ledes av en direksjon på fire medlemmer. Direktøren står til ansvar overfor økonomi- og erhvervsministeren. 

Finanstilsynet har dessuten sekretariatsfunksjon for Det Finansielle Virksomhedsråd, Fondsrådet og Pensionsmarkedsrådet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Erhvervsministeriet

**Erhvervsministeriet** er et dansk ministerium som ivaretar oppgaver vedrørende nærings- og forbrukerreguleringen av industri, handel, sjøfart og kapitalmarkedene, og til fremme av dansk produksjon, eksport og turisme.

## Administrativ historikk
Erhvervsministeriets historie går tilbake til Ministeriet for Handel og Søfart, vanligvis kalt Handelsministeriet, opprettet i 1908. I 1914 ble også ansvaret for håndverk og industri lagt under ministeriet. I 1979 ble navnet endret til Industriministeriet, og i 1994 ble navnet igjen Erhvervsministeriet. I 2001 ble det slått sammen med Økonomiministeriet til Økonomi- og Erhvervsministeriet. Samtidig ble By- og Boligministeriet nedlagt, og ansvaret for bygningslovgivningen overført herfra. Ansvaret for energilovgivningen ble også overført fra Miljøministeriet. I 2011 ble den økonomiske politikken og ansvaret for å overvåke finansmarkedene og foreta samfunnsøkonomiske analyser, overført til det nye Økonomi- og Indenrigsministeriet, og ministeriets navn endret til Erhvervs- og Vækstministeriet. Da Ministeriet for By, Bolig og Landdistrikter ble nedlagt i 2015, ble de fleste oppgavene overført til Erhvervs- og Vækstministeriet. I 2016 fikk det tilbake navnet Erhvervsministeriet.

## Forvaltningsorganer og selskaper
I 2019 hadde Erhvervsministeriet ansvar for syv statlige forvaltningsorganer (dansk: styrelser) og seks statlige selskaper.

De syv statlige forvaltningsorganene var:
*Erhvervsstyrelsen
*Finanstilsynet
*Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen
*Nævnenes Hus
*Patent- og Varemærkestyrelsen
*Sikkerhedsstyrelsen
*Søfartsstyrelsen

De seks statlige selskapene var:
*DanPilot
*EKF Danmarks Eksportkredit
*Finansiel Stabilitet
*Nordsøfonden
*VisitDenmark
*Vækstfonden

## Lister over ministre
*Liste over Danmarks handelsministre (1908–)
*Liste over Danmarks økonomiministre (1957–2001)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Instrumentering (musikk)

Med **instrumentering** (også *instrumentasjon*) forstår man fordelingen av stemmer på de enkelte instrumentene i en musikalsk komposisjon. For orkesterverk kan man også snakke om *orkestrering*. Teorien om instrumentering kalles *instrumentasjonslære*.

Komponisten eller en arrangør avgjør hvilke instrument som skal spille de enkelte stemmene under hensyntagen til instrumentenes muligheter og begrensninger, deres toneomfang, klangfarge, volum og annet. Ved å endre instrumenter og gi dem ulike oppgaver kan hele ensemblets klangfarge endres, eller klangfargen til  harmoniene eller melodiene kan varieres. 

Før rundt 1600-tallet var det uvanlig at komponistene spesifiserte instrumenter.

## Litteratur
* Hector Berlioz, Richard Strauss: *Instrumentationslehre*. Peters, Frankfurt, ISBN 3-87626-030-2.
* Nikolai Rimsky-Korssakow: *Principles of Orchestration*. Dover Publications, London 1964, ISBN 0-486-21266-1.
* Hermann Erpf: *Lehrbuch der Instrumentation und Instrumentenkunde*. Schott, Mainz, ISBN 3-7957-2211-X.
* Ertugrul Sevsay: *Handbuch der Instrumentationspraxis*. Bärenreiter, Kassel, ISBN 3-7618-1726-6.
* Samuel Adler: *The Study of Orchestration*. W.W. Norton, New York 1982, 1989, 2001, ISBN 0-393-97572-X.

## Eksterne lenker
* 
* Principles of Orchestration , en interaktiv online-lærebok i orkestrering
* Hector Berlioz: ''Treatise On Instrumentation''
* [Nikolai Rimsky-Korsakov: ''Principles of Orchestration''](http://imslp.org/wiki/Principles_of_Orchestration_(Rimsky-Korsakov%2C_Nikolai))
Dissonans

Begrepet **dissonans** (av Latin: *dis* = «forskjellig, atskilt» og *sonare* = «klinge») er en musikkbetegnelse på intervaller og akkorder som i tradisjonell musikk trenger å bli oppløst i en konsonans.

Spesielt regnes intervaller med frekvenser som har «kompliserte» tallforhold, som stor septim (15:8), liten none (32:15) og liten sekund (16:15) som dissonante. En annen sterk dissonans er tritonus.

## Se også
* Konsonans
* Assonans

## Eksterne lenker
* De konsonante og dissonante toklangene (tysk)
Telenor Serbia

**Telenor d.o.o.** er et teleselskap i Serbia som er 100 % eid av norske Telenor. Selskapet het tidligere **Mobi63**, og før det fra 1994 – 2006, **063 Mobtel Srbija**, og var ett av to mobilselskap i landet da det ble kjøpt av Telenor 31. juli 2006 gjennom en totalinvestering på 1,51 milliarder euro – om lag 10 milliarder norske kroner. Telenor Serbia driver mobiltelefoni og tilbyr internett-adgang gjennom 3G-mobilnett. Selskapet er også noe involvert innen innhold på internett i strategisk samarbeid med lokale medieaktører, deriblant B92.

I mobilmarkedet i Serbia har Telenor 2,8 millioner kunder og en markedsandel på 35,5 %, mot hovedkonkurrenten MTS sin andel på 53,8 % i 2008. Omsetningen samme år var 3,2 mrd kroner.

Telenor Serbia er hovedsponsor for Den serbiske olympiske komite, og dermed Serbias OL-utøvere. Selskapet er også involvert i en rekke sivile samfunnsprosjekter som støtter funksjonshemmede og lokal teknisk utdanning.

Telenor d.o.o har hovedkvarter i den «nye» forretningsbydelen Novi Beograd, umiddelbart vest for sentrum av Beograd. Gjennom investeringen ble Telenor en av de største utenlandske investorene i Serbia. Administrerende direktør fra april 2009 er Kjell-Morten Johnsen, som da etterfulgte Stein Erik Vellan.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Telenor d.o.o – serbisk hjemmeside
Kathleen Ferrier

**Kathleen Ferrier** (født 22. april 1912 i Preston i Lancashire i England, død 8. oktober 1953 i London) var en engelsk konsert- og operasanger (alt). 

Ferrier var en framstående amatør allerede som tenåring. Men først tidlig på 1940-tallet, etter å ha vunnet en sangkonkurranse, satset hun på en profesjonell sangkarriere.  Før dette arbeidet hun som telefonist.

Etter konserter rundt sitt hjemsted i Nord-England, og også mens hun var på turne, spredte ryktet seg om en fremragende alt-sanger. Etter krigens slutt i 1945 ble hun også kjent utenfor Storbritannia.  Hennes repertoar av kirkemusikk omfattet blant annet Händel, Mendelssohn og Bach, samt folkesanger. Hun kom også til å gjøre noen operaroller, f. eks. Brittens *[[The Rape of Lucretia]]*. Hun gjorde en rekke klassiske grammofoninnspillinger med bl.a. Wienerfilharmonikerne og datidenes mest berømte dirigenter, Bruno Walter, John Barbirolli, Malcolm Sargent, Clemens Krauss, Herbert von Karajan.

Karrieren ble tidlig avbrutt da hun fikk diagnostisert brystkreft. Ferrier oppnådde i sine siste leveår og etter sin død en nærmest legendarisk status.

## Referanser


## Litteratur
* Winifred Ferrier: *Kathleen Ferrier: Das Wunder einer Stimme*. Biografi med bidrag fra John Barbirolli o.&nbsp;a. Freies Geistesleben, Stuttgart 1986, ISBN 3-7725-0757-3
* Maurice Leonard: *Kathleen. The life of Kathleen Ferrier*. Hutchinson, London 1988, ISBN 0-09-173464-9
* Paul Campion: *Ferrier – A Career Recorded*. MacRae, London 1992; utvidet nyutgave: Thames, London 2005, ISBN 0-903413-71-X
* Christopher Fifield (utg.): *Letters and Diaries of Kathleen Ferrier*. Boydell, Woodbridge 2003, ISBN 1-84383-012-4; utvidet nyutgave 2011, ISBN 978-1-84383-091-7

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Mer om Kathleen Ferrier - bilder
Mikrorajon

**Mikrorajon** (russisk: Микрорайон) betyr en liten rajon, som er et område i en relativt stor by for eksempel i land som Russland og Ukraina. Mikrorajon inneholder infrastruktur som barnehager, skoler, dagligvarebutikker osv.
Telia Eesti

**Telia Eesti AS** (tidligere AS Eesti Telekom) er et estisk teleselskap, som ble grunnlagt ved uavhengigheten i 1991. Selskapet ble delprivatisert i 1997, og børsnotert i Tallinn i februar 1999. Det er et holdingselskap som eier teleselskaper innen mobiltelefoni, fasttelefoni, internett-aksess, mobil-TV og digital TV-distribusjon i Estland. I 2003 ble fastnett-virksomhetens navn endret til AS Elion Enterprises, med merkenavnet Elion. Mobilvirksomheten er organisert i selskapet AS&nbsp;EMT.

I 2008 omsatte selskapet for 6,2 milliarder kroon (EEK), eller om lag 3 milliarder norske kroner. Administrerende direktør er Valdo Kalm.

Eesti Telekom har følgende eiere (2010):
* Telia Company (Baltic Tele AB) – 100%

## Virksomhet og selskaper
Holdingsselskapet er gjennom datterselskaper engasjert i tele- og IT-virksomhet i Estland. Datterselskapene er:

* AS Elion Ettevötted (Elion Enterprise), tidligere kalt AS Eesti Telefon, driver fasttelefoni av drifter fastnettet i Estland. Det ble grunnlagt i desember 1992 av Eesti Telecom (51%), svenske Telia og finske Sonera. Navneskiftet skjedde i 2003. Selskapet har fortsatt monopol på drift av fastlinje telefonkiosker i Estland. NETI er landets mest populære startside på internett.

* AS Eesti Mobil Telefon (EMT) driver mobiltelefoni i Estland. Det ble grunnlagt av Eesti Telekom i 1991, og aksjemajoriteten ble etterhvert overdratt til TeliaSonera. Selskapet tilbyr salg av musikk til mobiltelefonen. i 2005 åpnet EMT det første 3G-nett i Estland.

* AS EsData er et ledende IT-selskap og internett-tilbyder i Estland, som Eesti Telekom kjøpte seg inn i fra 1994, opprinnelig med 15% eierandel.

* AS MicroLink Eesti er den estiske virksomheten til Baltikums tradisjonelt ledende IT-selskap, MicroLink. Eesti Telekom kjøpte hele den estiske virksomheten, og tilbyr gjennom dette selskapet avanserte IT-tjenester og integrerte tele- og dataløsninger for bedriftsmarkedet.

* Serenda Invest OÜ er en tilbyder av internett-og datatjenester for unge, prisbevisste forbrukere, under merkenavnet *Reti*. Selskapet ble kjøpt i 2006.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
 
*   Elion estonian and russian 

* EMT (mobilselskap) - engelskspråklig hjemmeside.
Hunter

**Hunter** har flere betyninger:

## Underholdning
### Fjernsyn
* *[[Hunter (TV-serie)]]*, en amerikansk action- og krimserie fra 1980-tallet med Fred Dryer og Stepfanie Kramer i hovedrollene.
* *[[Kodenavn Hunter]]*, norsk krimserie som gikk på NRK i perioden 2007-08.
* *[[Hunter (1967)]]*, en australsk krimserie som gikk på australsk TV i perioden 1967-69.

### Film
* *[[Hunter (film)]]*, am. film fra 1973 med John Vernon i hovedrollen.

### Musikk
* *[[Hunter (polsk band)]]*, et polsk heavy-band.
* *[[Hunter (canadisk band)]], et canadisk punk-band.
* *Hunter (album)*, et album av metal-gruppa [[A Life Once Lost]].
* *Hunter (sang)*, en sang (1998) av artisten [[Björk]].
* *Hunters*, et album (1995) av gruppa [[The Residents]].

=== Spill ===
* *Hunter (Resident Evil)*, en karakter fra spillet [[Resident Evil]].

=== Litteratur ===
* *Hunter (bok)*, en roman fra 1989 skrevet av [[William Luther Pierce]].
* *Hunter × Hunter'', japansk manga- og animeserie.

## Geografi
### Australia
*Hunter regionen, en region nord for Sydney og vest for Newcastle
*Hunter Valley, et vindistrikt i Hunter regionen

### Ny-Caledonia
*Øya Hunter

## Universitet

## Militæret

## Klan
* Hamilton (klan), en skotsk klan
Lucifers evangelium

***Lucifers evangelium*** er en spenningsroman av den norske forfatteren Tom Egeland, utgitt av Aschehoug i 2009.

Det er hans tredje bok i serien om arkeologen Bjørn Beltø, og Egeland ble tildelt Rivertonprisen 2009 for boken.

## Eksterne lenker
* ''Lucifers evangelium'' på Aschehougs hjemmeside
VM i ishockey for kvinner 2009 (toppdivisjonen)

**Ishockey-VM 2009 for kvinner**. Det tolvte verdensmesterskapet i ishockey for kvinner ble arrangert i Tavastehus i Finland i perioden 4. – 12. april. Ni lag deltok. 
 
## Gruppe A

*USA til Gruppe D (finalegruppen) 
*Russland til Gruppe E (bronsefinalegruppen)
*Japan til gruppe F (nedflyttingsgruppen)

## Gruppe B

  

*Canada til Gruppe D (finalegruppen) 
*Sveits til Gruppe E (bronsefinalegruppen)
*Kina til gruppe F (nedflyttingsgruppen)

## Gruppe C

 

*Finland til Gruppe D (finalegruppen) 
*Kasakhstan til Gruppe E (bronsefinalegruppen)
*Sveits til gruppe F (nedflyttingsgruppen)
## Gruppe D

*Canada og USA til finale
*Finland til bronsefinale

## Gruppe E

*Sverige til bronsefinale
*Russland femteplass
*Kasakhstan sjetteplass

## Gruppe F

 

*Sveits sjuendeplass
*Japan åttendeplass
*Kina niendeplass og nedrykk til 1. divisjon.

## Finaler

## Sluttplassering

## Kilder
* Resultater www.hockeyarchives.info

## Eksterne lenker
*
Telenor Pakistan

**Telenor Pakistan** er et teleselskap i Pakistan som var 100&nbsp;% eid av norske Telenor. Selskapet ble grunnlagt og startet utbygging og virksomhet høsten 2005, og ble med årene landets nest største mobiloperatør med 20 millioner kunder. Selskapet tilbyr mobiltelefoni, internett-adgang gjennom 2G-mobilnett, og mobil-TV, med dekning over store deler av landet.

I desember 2023 kunngjorde Telenors konsernsjef Sigve Brekke at konsernet hadde besluttet å selge Telenor Pakistan.

## Konkurransesituasjonen
Etter hvert var det i alt seks mobiloperatører (nettoperatører) i Pakistan. I mobilmarkedet hadde Telenor Pakistan da en markedsandel på 20,5&nbsp;%, mot hovedkonkurrenten Mobilinks andel på 34,6&nbsp;% i 2008. Omsetningen samme år var 4,0 mrd kroner. Selskapet hadr  salgssteder over hele landet.

Telenor Pakistan har hovedkvarter i Islamabad. Gjennom investeringen ble Telenor en av de største utenlandske investorene i Serbia. Administrerende direktør fra 2009 var John Eddy Abdullah, som etterfulgte Tore Johnsen. I august 2023 ble Khurrum Ashfaque utnevnt til administrerende direktør (CEO) for Telenor Pakistan; han etterfulgte Irfan Wahab Khan.

## Tjenester og virksomhet
I Pakistan eier Telenor også 51&nbsp;% av selskapet Tameer Microfinance Bank Ltd, som yter mikrofinans-lån til ubetjente grupper i landet. Telenor Pakistan tilbyr mobile betalingstjenester, og internettilknytning over mobiltelefonen. Ved å tilegne seg bankkonsesjon gjennom kjøpet av Tameer Bank, gjorde Telenor det mulig å lansere easypaisa – en av verdens første mobile bankløsninger med både transaksjons- og bankkonto-funksjonalitet. Easypaisa-tjenesten har mottatt flere priser i Pakistan og Asia.

## Referanser


## Eksterne lenker
*