Sigøynermusikk

**Sigøynermusikk,** også omtalt som r**omfolkets musikk**, er en musikkform som oppstod blant folkegruppen sigøynere, et omvandrende folk i Europa. Noen anser sigøyner for å være nedsettende eller en etnisk fornærmelse, mens andre bruker begrepet om seg selv.

Historisk var de nomadisk, men nå er de stort sett bosatt, handelsreisende og underholdere i Europa. Mange av stedene der de bor har de blitt kjent som musikere. De hadde vandret lange avstander gjennom mange land og kulturer noe som har påvirket musikken deres, den har elementer fra indisk, persisk, armensk, tyrkisk, balkansk, tysk og fransk musikk.

Det er vanskelig å definere parameterne for en enhetlig musikkstil, fordi det er forskjeller i melodiske, harmoniske, rytmiske og formelle strukturer fra region til region. Tekster til sangene kan innlemme en eller flere språk og dialekter av rom, sinti, manouche, romanichal, kalé eller andre. Det ble ofte danset til denne musikken.

Dette er en folkemusikk som ikke baserer seg på tradisjonene fra landet de bor i men fra deres historie tilbake i tid som nomader. Den består av vokale langsomme, klagende sanger og av raske melodier som kan akkompagneres av dans. De raske melodiene akkompagneres av rytmisk, perkusjonsmessige teknikker som klikkelyder laget med tungen, munnlyder som imiterer bassrytmer, håndklapping, skjeer, tresleiv og andre redskaper.

Det er regionale variasjoner i hvilke instrumenter som brukes. Fiolin er et av de mest sentrale instrumentene, brukt både til raske melodier og ornamenterte improvisasjoner. Gitar er særlig viktig i gypsy-jazz, hvor rytmegitaren gir driv og sologitaren improviserer. Trekkspill gir både melodi og rytme, mye brukt i Balkan-tradisjonen. Cimbalom er et strengeinstrument som slås med små hammere, typisk i ungarsk og rumensk musikk. Kontrabass danner grunnrytmen og harmonisk fundament. Klarinett er ofte brukt i Balkan og Sentral-Europa, med raske løp og ornamenter. Tamburin og andre rytmeinstrumenter og små perkusjonsinstrumenter brukes som ekstra rytmisk akkompagnement.

Sigøynernes musikk på Balkan inneholder vanligvis, eller synges utelukkende på, romani-språket. I andre land har imidlertid kunnskapen om og bruken av språket blitt betydelig redusert gjennom århundrene, og mange sigøynere snakker ikke språket.

Det er fem hovedkomponenter i sigøyner-folkemusikk. Den første er bruken av tre stemmer eller deler: den melodiske linjen, tersen og femten, enten gjennom vokal eller instrumenter. Den andre er synkopering, der musikken starter rett etter et slag samtidig som den opprettholder en jevn rytme. Det tredje er å spille musikken i forskjellige fraser, som betyr at inngangen og utgangen av forskjellige musikalske temaer merkes til forskjellige tider gjennom en sang, enten gjennom rytme eller instrumenter. Det fjerde er harmoni, hvor et moll-senter ofte brukes i stedet for dur. Det siste er sang, hvor naturlige vokale evner vektlegges.

Sigøynermusikken har også påvirket folkemusikken i flere land. Den spanske musikksjangeren flamenco, som oppstod i Andalucía i Sør-Spania på 1700–1800‑tallet, er en blandingskultur hvor sigøynerkulturen hadde stor påvirkning. Fra 1800-tallet har sigøynermusikken hatt en sterk innflytelse på ungarsk folkemusikk, Rajkó Zenekar és Tánckar (Rajkó Orkester og Folkeensemble) er kjent for å bevare musikktradisjonen i Ungarn siden 1950. Gypsy-jazz ble populært i Frankrike i 1930-årene, ikke minst på grunn av sigøyner-gitaristen og komponisten Django Reinhardt. Senere har musikken påvirket chalga, en sjanger av bulgarsk pop-folk-musikk med elementer fra sigøynermusikk og på Balkan er det musikkformer som Tallava og Manele.

Også i Norge har musikere og komponister blitt inspirert av sigøynermusikken. Raya Bielenberg er vel den mest kjente sangeren innen denne sjangeren. Innen gypsy-jazz er Hot Club de Norvège kjente, og Lillebjørn Nilsen sin låt «Tanta til Beate» er meget tett opptil gypsy-jazz. Musikeren Stian Carstensen (Farmers Market) har blitt internasjonalt anerkjent innen balkanmusikk som brukt sigøynermusikk som en sentral del av sitt uttrykk.

Sigøynermusikken har også inspirert en rekke klassiske komponister som Johannes Brahms – *Hungarian Dances,* Franz Liszt – *Hungarian Rhapsodies,* Pablo de Sarasate – *Zigeunerweisen,* Zoltán Kodály – *Dances of Galánta,* Béla Bartók – *Dance Suite,* Antonín Dvořák – *Slavonic Dances,* Maurice Ravel – *Tzigane* og Joseph Haydn – *Gypsy Rondo* for å nevne et lite utvalg.

## Referanser


## Se også
*Sigøynerfestivalen