open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Downe

**Downe** er en landsby i distriktet Bromley i England. Den ligger i en skogkledd dal, 5,5&nbsp;km sørvest for Orpington og 22,9&nbsp;km sørøst for Charing Cross. Fram til 1965 tilhørte området det tradisjonelle grevskapet Kent.

## Stedsnavn
Navnet Downe er antagelig avledet fra angelsaksiske dun, i betydningen høyde (blant flere). Sammenlign med North Downs. Stavingen har endret seg i årenes løp: *Done* eller *Doune* i 1283, *Dune* i 1304, *Downe* i 1610, endret til *Down* på 1800-tallet, og på 1900-tallet atter tilbake til *Downe*.

## Darwin
Da Charles Darwin flyttet hit og til huset Down House i 1842 var stedet kjent som Down. Stavingen av navnet ble senere endret til Downe. Darwin ble boende her i 40 år.

Down House og området rundt har blitt nominert som verdensarvsted, men det har ennå ikke blitt foretatt en avgjørelse.

## Buckston Browne Farm
Downe er lokaliseringen av Buckston Browne Farm som ble bygget i 1931 som medisinsk forskningssenter av Royal College of Surgeons (RCS). Stedet er oppkalt etter George Buckston Browne, lege og en pioner innen urologi. Han kjøpte Charles Darwins tidligere hjem Down House i 1927.

På 1980-tallet ble stedet kontroversielt da det avslørt at stedet benyttet viviseksjon, det vil si kirurgiske inngrep på levende forsøksdyr. I august 1984 ble stedet angrepet av motstandere av viviseksjon.  Gården ble siden omgjort til fire bolighus.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Australia under Vinter-OL 1994

**Australia under Vinter-OL 1994**. Tjuefem sportsutøvere, atten menn og sju kvinner fra Australia deltok i ni sporter, aking, alpint, bobsleigh, freestyle, hurtigløp på skøyter, kortbaneløp, langrenn, kunstløp og skiskyting under Vinter-OL 1994 i Lillehammer i Norge. Australia, som deltok for trettende gang i et vinter-OL, kom på en 22.-plass med en bronsemedalje. Det var Australias første medalje i et vinter-OL. 

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Eksterne lenker
*  Australia at the 1994 Lillehammer Winter Games  på Sports-reference.com/olympics
Vejlerne

**Vejlerne** er et stort naturområde mellom Thisted og Fjerritslev på grensen mellom Thy og Han Herred (tidligere også grensen mellom Viborg amt og Nordjyllands amt). Området var opprinnelig to fjordarmer langs halvøyen Hannæs i Limfjorden, som man forsøkte å inndemme til landbruksland på 1800-tallet. I 1912 ga man opp avvanningen av fjordene, og området har siden utviklet seg til et fantastisk naturområde med stor fuglerikdom, med blant annet Danmarks største bestand av ynglende grågjess (ca. 1000 par), sivhauk og de truede artene rørdrum og svartterne. Området i sin helhet utgjør omkring 150&nbsp;km², hvorav 60&nbsp;km² opprinnelig var dekket av vann. Det består i dag av sjøer, strandenger og utstrakte sivskoger.

I det vestlige Vejle ligger innsjøene Tømmerby Fjord på 790 ha, Vesløs Vejle og Arup Vejle på tilsammen 485 ha og Østerild Fjord på 560 ha. I det østlige Vejle ligger innsjøene Lund Fjord på 615 ha, Han Vejle 85 ha, Selbjerg Vejle på 900 ha og den nesten uttørkede Bygholm Vejle på 1260 ha.

I 1958 fredet de daværende eierne området, og i 1960 ble det utpekt som Danmarks største naturvitenskapelige reservat. I 1965 ble det bygd en ny effektiv sentralsluse på Bygholmdemningen som også fører hovedvei 11 over området; dette medvirket til en vannstandssenkning i de østlige Vejler og et forringet fugleliv i området, som dog fortsatt har stor betydning som rasteplass for trekkfugler, i tillegg å være yngleplass.

Vejlerne er utpekt til RAMSAR-område og EU-fuglelokalitet og fra 1978 til 2003 drev Skov- og Naturstyrelsen (og senere Danmarks Miljøundersøgelser) en biologisk feltstasjon. Offentlig tilgjengelige utsiktstårn er oppført flere steder i utkanten av vannområdene.

I dag eies Vejlerne av Aage V. Jensen naturfond.

## Eksterne lenker
* Viborg amt om Vejlerne
* Skog- og naturstyret om Vejlerne
Armenia under Vinter-OL 1994

**Armenia under Vinter-OL 1994**. To mannlige utøvere fra Armenia deltok i bobsleigh under Vinter-OL 1994 i Lillehammer i Norge. Armenia, som deltok for første gang i et vinter-OL, vant ingen medaljer. Beste plassering var en 36.-plass i toerbob.
 
## Medaljer

## Eksterne lenker
*  Armenia at the 1994 Lillehammer Winter Games  på Sports-reference.com/olympics
Argentina under Vinter-OL 1994

**Argentina under Vinter-OL 1994**. Ti utøvere, fire menn og seks kvinner, fra Argentina deltok i to øvelser, alpint og skiskyting, under Vinter-OL 1994 i Lillehammer i Norge. Argentina vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 21.-plass i alpin kombinasjon for kvinner. Skiskytteren María Giro var Argentinas flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljer

## Eksterne lenker
*  Argentina at the 1994 Lillehammer Winter Games  på Sports-reference.com/olympics
Tyrkia under Vinter-OL 1994

**Tyrkia under Vinter-OL 1994**. Én mannlig sportsutøver fra Tyrkia deltok i langrenn under Vinter-OL 1994 i Lillehammer i Norge. Tyrkia, som deltok for ellevte gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 97.-plass i langrenn, 10 km klassisk stil for menn.

## Medaljer

## Eksterne lenker
*  Turkey at the 1994 Lillehammer Winter Games  på Sports-reference.com/olympics
KNM «Maursund» (L4504)

**KNM «Maursund»** (L 4504) ble opprinnelig bygget i 1972 av Mjellem & Karlsen i Bergen. Det ble senere ombygget til ny klasse – Tjeldsund-klassen i 1996 – av Tromsø Skipsverft. Sammen med sine to søsterskip KNM «Sørøysund» og KNM «Tjeldsund» tjenestegjorde hun i Sjøforsvarets LGF-(landgangsfartøy)-skvadron, til hun endte karriere i Sjøforsvaret i 2003.

## Ombygging
Ombyggingen omfattet å «modernisere» *halve* fartøyene, det vil si at bunn og tanker samt skrog var det samme som før, men nytt styrhus og innredning, baugport, hekkport, og luker ble nybygd. Den forrige konstruksjonen innebar at styrehus/overbygg var plassert på styrbord side av fartøyet, og dekket var åpent uten noen form for tak, noe som ofte ble ansett som et problem i dårlig vær. Dette ble senere ansett som foreldet løsning for ferger/charterbåter i kortere fartsområder. Det ble trangt for mannskap og eventuelt «passasjerer/kunder» i slike fartøyer. Istedenfor ble det bygget et solid overbygg av aluminium i akterkant av fartøyet, og luker av aluminium ble lagt fremover over kjøredekket som tak for eventuell last og kjøretøyer. Det ble også foretatt forlengelse av fartøyene slik at overbygget gikk overett med stabiliseringen eller trimmen på fartøyets kjøl og «oppførsel» i ulik sjø, og ikke minst mer plass. Fartøyet fikk også påmontert utstyr til å forsyne andre fartøyer eller stasjoner med ulike former for flytende medier, som olje, spillolje, diesel, separert diesel, ferskvann og avløpsvann.

## Militær fart
KNM «Maursund» fungerte hovedsakelig som forsyningsfartøy og støttefartøy i Sjøforsvaret. Fartøyet kunne frakte opp i mot syv Leopard 1 stridsvogner på kjøredekk med personell eller annet kjøretøy med personell, eller en infanteritropp (ca. 40 mann) med utstyr i banjere. Fartøyet kunne også brukes som minefartøy. Fartøyet var bestykket med tre 20&nbsp;mm Rheinmetall luftvernkanoner. Luften til banjere og mannskapsområder var filtrert til beskyttelse mot gass og radioaktivt nedfall.

## Sivil fart
Fartøyet fungerer i dag som flerbruksbåt i sivil bruk. Det ble blant annet påmontert en 120 tonns dekkskran forut på bakken for å gi fartøyet større funksjonalitet som flerbruksbåt innen ulike felt hvor løfteoperasjoner må foretas. Hun har bidratt i en rekke ulike frakteoperasjoner både for anleggsbransjen og Forsvaret, samt etter avtale siden oppkjøp fra Sjøforsvaret, om å fortsette å frakte reinsdyr for samer til og fra beite på forskjellige øyer i Finnmark og Troms. Fartøyet egner seg også som beredskapsbåt innen oljevern; hun ble satt inn i oljevernberedskap for strandsonen under prøveboringen i Snøhvitfeltet utenfor Hammerfest i 2005. Det viste seg da at fartøyet sammen med sine søsterskip fungerte godt innen oljevern, og har derfor fått flere beredskapsoppgaver langs norskekysten i senere tid.

Fartøyet gjennomgikk i 2009 oppklassing til europeisk fart, dette for å kunne bistå som forsyningsfartøy hovedsakelig for Forsvaret, men også for andre kunder til Svalbard og Jan Mayen.


Image:Maursund tidl.JPG|KNM «Maursund» før ombygging
Image:Maursund 07.JPG|«Maursund» etter ombygging og i sivil fart
Torger Tokle

**Torger Dahl Tokle** (1919–1945) var en norsk-amerikansk skihopper fra Løkken Verk. Han hadde en kort men svært suksessrik karriere som skihopper i USA, og ble blant annet USA-mester i 1941 og satte nordamerikansk lengderekord flere ganger. Torger Tokle var eldre bror av Arthur «Art» Tokle, som hoppet i VM og OL for USA.

## Biografi
Torger Tokle emigrerte til USA i 1939, og mindre enn et døgn etter at han kom til landet, deltok han i sitt første hopprenn på amerikansk jord, i Bear Mountain, New York. Han overbeviste stort, og i løpet av sitt første år i USA vant han 15 av 16 renn han deltok i (inkludert debutrennet) og satte 9 bakkerekorder. Blant høydepunktene den første sesongen var konkurransen mot VM- og OL-medaljøren Reidar Andersen i Eastern Championship. Torger Tokle og Reidar Andersen delte seieren i mesterskapet.

Vinteren 1940 vant han de aller fleste rennene han var med i, men ble slått av blant andre topphopperen Alf Engen i USA-mesterskapet. Året etter satte Torger Tokle nordamerikansk rekord på 273 fot (83,2 meter), før han tok revansj på Engen og ble USA-mester, og samtidig forbedret den nordamerikanske rekorden til 288 fot (87,8 meter). Tokle fortsatte å hoppe godt i 1942-sesongen, og forbedret blant annet sin nordamerikanske rekord til 289 fot (88,1 meter).

Torger Tokle vervet seg til den amerikanske hæren i oktober 1942, og ble plassert i skitroppen til 10th Mountain Division, 86th Mountain Regiment. Under invasjonen av Italia ble han truffet og døde 3. mars 1945.

Norway Ski Club i New York, der Tokle var medlem, satte etter hans død opp en pris til minne om ham. Torger Tokle Award blir utdelt av USAs ski- og snøbrettforbund til USA-mesteren i stor bakke.

Torger Tokle ble tatt opp i US Ski Hall of Fame i 1959.

Torger Tokles minnerenn ble arrangert i Bjørnlibakken på Løkken i 1946, og i 1999 og 2000 i Kløvsteinbakken. Et minnerenn i langrenn ble arrangert ved St. Cloud, Minnesota på 1970- og 80-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Milwaukee Magazine: American Record at Snoqualmie (s. 5-7, om USA-mesterskapet 1941) (april 1941)
* HD and Vintage Stock Footage: Torger Tokle setter nordamerikansk rekord i Iron Mountain (video)
Kong Fansen

:*For filmen, se [[Kong Fansen (film)]]

*'Kong Fansen''' (孔繁森, født 1944 i Liaocheng i Shandong i Kina, død 29. november 1994 i Tacheng i Xinjiang) var en modellarbeider og et kader i Kinas kommunistiske parti.

Kong lot seg verve i Folkets frigjøringshær i 1961 og ble medlem av Kinas kommunistiske parti i 1966. I 1967 vendte Kong Fansen tilbake til sitt hjemsted der han tjenestegjorde som viseordfører for ingeniørskolens revolusjonskomité, var medlem av det stående partiutvalg for Liaochengs kommunistiske ungdomsforbund, og var også ledende innen propagandaavdelingen av kommunistpartiet i Liaocheng. 

Årene 1979 til 1982 virket han i Gamba fylke i den autonome region Tibet som visesekretær i partikomiteen. Etter tre år vendte han tilbake til Liaocheng. I 1988 gjenopptok han sitt arbeid i Tibet, der han tjenestegjorde til han døde i en trafikkulykke under et besøk i Xinjiang.

Etter sin død ble Kong tildelt flere utmerkelser av partiet og holdt frem som en modellarbeider i «det nye Kina».  Det ble laget en film basert på hans liv. Kong er blitt sammenlignet med den tidligere modellarbeideren Lei Feng. 

## Referanser
Ravneheitunnelen

**Ravneheitunnelen** er en veitunnel på fylkesvei 465 i Farsund kommune i Agder. Veien går går fra Hølen til Kjerringdalen og er Agders nest lengste veitunnel med sine 3340 meter.  

## Om tunnelen
Tunnelen ble åpnet 24. november 2009 og avløste den svingete og smale veien over Ravneheia. Tunnelen forkortet kjøretiden mellom Farsund og grenda Sande med rundt fem minutter. Tunnelen var en del av et 6,8 kilometer langt veiprosjekt fra Hanesund til Sande. Utbyggingen var en del av Listerpakken. I nøyaktig 13 år var den Sørlandets lengste veitunnel, frem til Søgnetunnelen åpnet 24. november 2022. 

Tunnelen hadde i 2022 en årsdøgntrafikk på 1393 kjøretøy. 

## Se også
*Veitunneler i Norge

## Referanser
Austreim

**Austreim** er et tettsted i Høyanger kommune i Vestland. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger på nordsiden av Sognefjorden omtrent elleve kilometer sørvest for kommunesenteret Høyanger. Kyrkjebø ligger ca. tre kilometer vest for Austreim.

## Referanser
Kjørnes

**Kjørnes** er et tettsted i Sogndal kommune i Sogn og Fjordane. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger ved riksvei 5 omtrent fire kilometer sør for kommunesenteret Sogndalsfjøra og ca. syv kilometer nordvest for Kaupanger.

## Referanser
Spillolje

**Spillolje** defineres som *brukt* eller forurenset olje som har vært gjennom smøreprosessen i en forbrenningsmotor eller en annen type mekanisk del, hvor to flater av ulik overflateruhet er i kontakt med hverandre og krever et fysisk medium for å redusere friksjonen mellom de to flatene. Når en foretar smøreoljeskift merker en tydelig at oljen ikke har samme konsistens/effekt eller farge som ny smøreolje, dermed har den mistet sitt formål.

Smøreolje har som hensikt å:
* bortlede friksjon mellom to bevegelige flater
* kjøle
* Rengjøre smøreoljekanaler o.l

Det er denne oljen som kalles *spillolje* ettersom den har vært gjennom disse prosessene en eller flere ganger og taper sin opprinnelige konsistens eller formål over tid.

**Miljø**
Det stilles svært strenge krav til utslipp og forbrenning av spillolje, siden dette er kategorisert som et spesial avfall og svært skadelig mot natur og miljø. 
Spillolje er gjenvinnbart, når spillolje blir levert til gjenvinning renses det og kan bli brukt som fyringsolje eller det kan bli eksportert for regenerering til ny smøreolje.

**Helse**
Spillolje er også kategorisert som meget helseskadelig/giftig avfalls produkt på mennesker og dyr. Fuglebestanden er spesielt utsatt for bl.a svekket bevegelighet, død dersom svelget, og en rekke sykdommer etter å ha vært i kontakt med spillolje. Mennesker kan få eksem eller tørr hud ved hudkontakt og giftig ved svelging.

## Eksterne lenker
* Miljøstatus i Norge: Spillolje
CF Universidad de Costa Rica

**Club de Fútbol Universidad de Costa Rica**, også kjent som **UCR**, er en costaricansk fotballklubb som for tida spiller i Primera División. Den representerer det offentlige universitetet Universidad de Costa Rica. Klubben ble grunnlagt i 1933 og spiller hjemmekampene sine på Estadio Ecológico i Montes de Oca i utkanten av San José.

Hjemmedrakta består av trøyer med lyseblå og hvite vertikale striper, lyseblå bukser og lyseblå strømper. Bortedrakta er mørkeblå. Klubben blir også kalt *Estudiantes*, *Universitarios*, *Académicos* og *La U*.

UCR ble seriemester i 1943. Klubben rykka sist ned fra eliteserien i 2009, men rykka opp igjen fire år seinere.

## Meritter
***[[Primera División de Costa Rica]]: 1**
::1943

## Eksterne lenker
* 
* CF Universidad de Costa Rica hos Soccerway
Liga Deportiva Alajuelense

**Liga Deportiva Alajuelense**, også kjent som **La Liga** eller **Alajuelense**, er en costaricansk fotballklubb fra Alajuela. Den ble grunnlagt 18. juni 1919 og spiller hjemmekampene sine på Estadio Alejandro Morera Soto. Den er sammen med Deportivo Saprissa en av de to største klubbene i Costa Rica, og er landets nest mest populære klubb etter Saprissa. Kampene de to imellom kalles «El Clásico». Alajuelense har vunnet en rekke trofeer i internasjonale turneringer. Klubben har spilt i eliteserien sammenhengende siden 1921.

Hjemmedraktene består av trøyer med røde og sorte vertikale striper, sorte bukser og røde strømper. Bortedraktene er hvite. Tilhengerne av klubben kalles «liguistas».

## Eksterne lenker
* 
* Liga Deportiva Alajuelense hos Soccerway
KNM «Tjeldsund» (L4506)

**KNM «Tjeldsund»** (L 4506) var tidligere KNM «Borgsund» og ble ombygget til Tjeldsund-klassen i 1996 av Tromsø Skipsverft. Sammen med sine to søsterskip, KNM «Sørøysund» og KNM «Maursund», tjenestegjorde hun i den norske marines LGF-skvadron (LandGangsFartøy), til hun endte sin karriere i marinen i 2003. Skipet ble da, sammen med søsterskipene, solgt til sivile eiere i forbindelse med at Ramsund orlogsstasjon ble nedlagt. KNM Tjeldsund er gamle KNM Borgsund, KNM Reinøysund ble aldri bygget om. De fartøyene som ble bygget om er, KNM Borgsund, KNM Maursund og KNM Sørøysund. Borgsund fikk nytt navn da det ble en ny klasse etter den vesentlige ombyggingen, og de ombyggede fartøyne fikk benevningen Tjeldsundklasse. 

## Ombygging
«Tjeldsund» var den første av de tre landgangsfartøyene som ble ombygd, og dermed ble klassenavnet for LGF-skvadronen sine fartøyer Tjeldsund-klassen. Fartøyet skiller seg litt fra KNM «Maursund» og KNM «Sørøysund», en kan bl.a legge merke til at baugporten er to-leddet, dvs. at porten kan legge seg helt imot skroget akterover når den er åpnet. 

## Militær tjeneste
KNM «Tjeldsund» fungerte sammen med sine søsterskip hovedsakelig som forsyningsfartøy og støttefartøy i sjøforsvaret. Fartøyet kunne frakte opp i mot syv Leopard 1 stridsvogner på kjøredekk med personell eller annet kjøretøy med personell, og en infanteritropp med utstyr (ca. 40 mann) i banjere. Luften til banjerne og mannskapsområdene var filtrert som beskyttelse mot gass og nedfall. Fartøyet var flerfunksjonelt og kunne også brukes som minefartøy. Som bestykning hadde fartøyet tre stk. 20 mm Rheinmetall luftvernkanoner, noe som kunne forsterkes med de transporterte troppenes våpen. Ofte var marinejegere og andre spesialstyrker i kompanier godt øvd i bruk av landgangsfartøy i forskjellige operasjoner, fordi disse fartøyene gav bedre tilgang til vanskelig terreng eller situasjoner, hvor fly og andre transportmidler ellers var uaktuelt.

## Sivil fart
Fartøyet fungerer i dag, i likhet med søsterskipene, fortsatt som flerbruksbåt. Det ble blant annet montert en Palfinger PK 120000 dekkskran med en kapasitet fra 6,2 til 0,56 tonn avhengig av utlegg fra 4,1 til 21,1 meter, (ref. bilde) på bakken for å gi større funksjonalitet som flerbruksbåt innen ulike felt hvor løfteoperasjoner foretas. Hun har blant annet bidratt i forbindelse med brobyggingen mellom Kveøy og Kvæfjord kommune.

## Bilder

Fil:Tjeldsund.JPG|KNM Tjeldsund.

## Referanser
Nyaars-Morgen

**Nyaars-Morgen** er et episk og selvbiografisk dikt av N.F.S. Grundtvig, skrevet i 1824. Det består av 312 strofer, 11 verselinjer fordelt på 10 sanger. Diktet er Grundtvigs viktigste enkeltstående digterverk og hans betydeligste litterære arbeide ved siden av salmene. Som tittelen angir er diktets billeddannelse bestemt av vekslingen av døgnet og årstidene. Diktets ti sanger danner en sirkelkomposisjon, slik at første dikt åpner i et morgenlandskap preget av sol, varme, lys, liv og fellesskap, andre sang springer tilbake til nattens begynnelse og viser Grundtvig fanget i en verden preget av natt, kulde, mørke, død og isolasjon. Gjennom de etterfølgende sangene går diktet gjennom en lang utvikling hen imot sitt utgangspunkt, og ved åpningen av 10. sang gjentas de første tre strofene fra første sang, og diktet er brakt tilbake til utgangspunktet.

## Litteratur
* J.H. Monrad: *Studier over Grundtvigske Digte*. 1896. Side 89-125
*Jørgen Elbek: "Nyaars-Morgen". I *Grundtvig-studier*. 1964.
*Poul Behrendt: "Historiens krop". I *Viljens former*. Side 121-194.
*Bent Christensen: *Fra Drøm til program*. Side 43-93.
*Jakob Balling: *Dansk teologisk tidsskrift* 2/98.
*Sune Auken: "At Himlen i Vove dog haver et Speil". I *Transfiguration* 3/2000.
*Sune Auken: *Sagas spejl*. Købehavn:Gyldendal. 2005. Side 297-459.

## Eksterne lenker
* Diktet hos ''Kalliope''
* Diktet i ''Arkiv for Dansk Litteratur'' (inklusiv fortalen, som mangler hos Kalliope)
* A.D. Jørgensen om diktet på ''Prosjekt Runeberg''
Engelens spill

***Engelens spill*** (originaltittel: *El juego del ángel*) er en roman første gang utgitt på spansk, i april 2008, skrevet av den spanske forfatteren Carlos Ruiz Zafón. Boken er en forløper til *[[Vindens skygge]]* som ble utgitt i 2001 av samme forfatter.

## Handling
Romanens handling foregår i et gotisk og dystert Barcelona i tiårene før den spanske borgerkrig, og handler om forfatteren David Martin, som blir bedt om å skrive en ganske uvanlig bok av en mystisk forlegger. 

## Figurer
* **David Martin** – En ung forfatter av gotiske føljetongromaner.
* **Basilio Moragas** – Redaksjonssjef i avisen *Industriens Røst*.
* **Pedro Vidal** – Sønn av en rik familie; forfatter; David Martins mentor og venn.
* **Manuel Sagnier** – Pedro Vidals sjåfør.
* **Cristina Sagnier** – Manuels datter.
* **Isabella Gispert** - En ung jente med drømmer om å bli forfatter, som blir Davids assistent.
* **Sempere senior** - Eieren av bokhandelen Sempere og sønn; Davids gamle venn og farsfigur.
* **Sempere junior** - Bokhandlerens sønn.
* **Andreas Corelli** - Forleggeren som betaler David en stor sum for at han skal skrive en helt spesiell bok.
* **Inspektør Grandes** - En politiinspektør som etterforsker flere mord som blir begått i Davids omgivelser.
* **Diego Marlasca** - en velstående advokat som mange år tidligere også skrev en bok for Corelli.

## Eksterne lenker
*   Nettside om ''Engelens spill''
*   Nettside om ''Forfatteren og Engelens spill''
Litteraturåret 1902

## Prisvinnere
* Kungliga priset – Gustaf Cederschiöld
* Nobelprisen i litteratur – Theodor Mommsen, Tyskland

## Hendelser
* 4. juni – Mark Twain blir utnevnt til æresdoktor i litteratur ved University of Missouri.

## Nye bøker
### Skjønnlitteratur
*«Den umoralske» (*L’Immoraliste*) av André Gide
**Digte* av Mentz Schulerud
*«Duens flukt» (*The Wings of the Dove*) av Henry James
**Doktor Gabriel Jahr* av Hans E. Kinck 
**[[Fagervik och Skamsund]] av [[August Strindberg]]
**Gustaf Lundberg – en studie* av [[Oscar Levertin]]
**Hunden fra Baskerville* (*The Hound of Baskerville*) av [[Arthur Conan Doyle]]
**Hva må gjøres?* av [[Nikolaj Tsjernysjevskij]]  
**Jerusalem (del II) av Selma Lagerlöf
**Läsning för barn* av Ottilia Adelborg (også i )
**Melodier i skymning* av Vilhelm Ekelund 
**Mægler Porsvold* av Dikken Zwilgmeyer
**[[Mørkets hjerte]]* (*Heart of Darkness*) av Joseph Conrad
**Naar livskvelden kjem* av Johan Falkberget egentlig debut!
**Taifun* av (*Typhoon*) Joseph Conrad

### Dramatikk
**Et drømmespill* (*Ett drömspel*) av August Strindberg
### Andre verk
*Altneuland av Theodor Herzl
*Forældre og Børn
*Det Nye Testamentes Kanoniske Bøker

## Fødsler

## Dødsfall

## Referanser


## Kilder
**1001 Bøker du bør lese før du dør* av Peter Boxall, oversatt av Kjell Olav Jensen, ISBN 978-82-458-0835-3
«Udsigt gennem tre af de nordvestlige buer i Colosseums tredje stokværk»

**«Udsigt gennem tre af de nordvestlige buer i Colosseums tredje stokværk»** er et maleri av den danske kunstmaleren C.W. Eckersberg, utført i 1815 eller 1816.

Maleriet er utført under Eckersbergs tre år lange opphold i Roma og forestiller en utsikt over byen sett fra Colosseum. Bildet er en konstruksjon ettersom det ikke er én utsikt, men tre som har blitt bundet sammen til et motiv. 

Eckersberg malte motivet ute i det fri, noe som var helt nytt blant danske kunstnere på denne tiden.

I en utstillingskatalog fra 1828 beskriver Eckersberg hva man ser i panoramaet:

«Udsigt gennem tre af de nordvestlige buer i Colosseums tredje stokværk» er stilt ut på Statens Museum for Kunst. I 2006 ble maleriet tatt opp i Kulturkanonen.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Silovajakha

**Silovajakha** (også skrevet **Silova-Jakha**, russisk: Силоваяха) er ei elv i det autonome området Nenetsia og republikken Komi i Russland. Den er ei venstre sideelv til Kara, og er ca. 260 kilometer lang. Elva har utspring i den østlige delen av Paj-Khoj-høydene, nord for byen Vorkuta. Den renner deretter nordover, og danner i sitt øvre løp grensa mellom Nenetsia og Komi. Den løper sammen med Kara rundt 50 km sør for Ust-Kara.
Støa

**Støa** er ei lita grend lengst øst i Trysil kommune i Innlandet. Den ligger like ved svenskegrensa, på sørvestbredden av elva Ljøra. Riksvei 25 fra Hamar (116,5 km) og fylkesvei 570 fra Linnes (41,5&nbsp;km) møtes her. I årene 1858 – 1901 ble tømmer fra Ljørdalen fraktet herfra (3,1 km) via Støa kanal til Flersjøen og derfra videre til Trysil-/Klaravassdraget.

## Eksterne lenker
* Støa kanal 
* Kanalspillet
Kim Rune Hansen

**Kim Rune Hansen** (født 8. juni 1988 i Hamar) er en norsk snøbrettkjører og jibber. Hansen gikk på snøbrettlinja ved NTG Geilo og kjører for Trysilgutten samt for det norske seniorlandslaget i snøbrett. Han var også en del av stuntkjørerne i snøbrettfilmen Switch fra 2007.

Han har flere gode seniorplasseringer internasjonalt, for eksempel seier i *«Big Air»* under verdenscupen i snøbrett, som ble avholdt den 14. mars 2008 i Chiesa in Valmalenco i Italia. Sammenlagt endte han opp på en femteplass i Big Air under verdenscupen 2007–2008 med totalt 1399 poeng. Han har også en fjerdeplass fra The Arctic Challenge i 2007, og VM-sølv fra VM i snowboard 2012.

## Resultater og meritter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kimrunehansen.com – Personlige nettsider
* Burton.com – Profilen til Kim Rune Hansen hos Burton
* Snowboardforbundet.no – Hansens profil hos Snowboardforbundet
Vagn

:*"vagn" kan også betyde [[spekkhogger]].*

**Vagn** er et nordisk mannsnavn med opprinnelse i norrøne *vagn*, «vogn, kjerre». Navnet ble opprinnelig brukt som et dansk tilnavn. Navnet kan også skrives *Vaghn*, *Vaughn*, *Wagn* eller *Waghn*. *Vagnur* er en færøysk form av navnet. *Vagn* brukes også som navneledd i det færøyske mannsnavnet *Vagnar* og det islandske kvinnenavnet *Vagnbjörg*.

## Utbredelse
*Vagn* er et nokså vanlig navn i Danmark. Det er mer sjeldent i de andre nordiske landene.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Vagn Walfrid Ekman (1874–1954), svensk oseanograf
* Vagn Jacobsen (1884–1931), dansk bryggeridirektør og museumsgrunnlegger
* Vagn Holmboe (1909–1996), dansk komponist
* Tore Vagn Lid (f. 1973), norsk regissør

### Vagn som mellomnavn og etternavn
* Andrea Vagn Jensen (f. 1965), dansk skuespiller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Knud V. Engelhardt

**Knud Valdemar Engelhardt** (født 11. februar 1882 i København, død 15. april 1931 på Frederiksberg) var en dansk arkitekt, designer og boktrykker. Han har hatt stor betydning for dansk industridesign. Hans livsverk er tatt opp i den danske kulturkanonen.

Engelhardts foreldre var kasserer i Bikuben Valdemar Daniel Julius Engelhardt og Petrea Juliane Ellebye. Han tok præliminæreksamen, gikk videre på Teknisk Skole i København og var i murerlære og ble svenn med sølvmedalje. Han søkte om opptak på Kunstakademiet i 1901, og kom inn på forberedende kurs i oktober 1903. Han gikk på Akademiets arkitekturskole i 3 semestre, men skiftet senere til dekorasjonsskolen (under Joakim Skovgaard), hvor han var fra 1911 til januar 1915. Ved siden av arbeidet han på ulike tegneskoler. Han hadde egen tegneskole fra 1909.

Han deltok på Kunstnernes høstutstilling 1904–06 og Charlottenborgs vårutstilling 1927, 1929–30. En minneutstilling ble avholdt i Kunstindustrimuseet i november 1931, og siden har det vært visninger på Skandinavisk Designkavalkade, Gl. Dok 1967 og en separatutstilling på Kunstindustrimuseet i 1982.

Engelhardt fikk K.A. Larssens stipend 1906 og 1909, Krafts Præmie for Skønskrift (for *Agnete og Havmanden*) 1910, Akademiets store reisestipend 1922 og Eckersbergmedaljen 1927. Han reiste på stipendene til Tyskland, Nederland og London 1905–06, i Paris, Nord-Italia og Tyskland 1910, til Java, Kina, Japan, Sibir oktober 1923 til mars 1925.

Knud V. Engelhardt var i moderne forstand Danmarks første funksjonalistiske arkitekt. Han tok utgangspunkt i arbeidene til Thorvald Bindesbøll og Joakim Skovgaard. Ut fra dette skapte han en dansk tradisjon paret med et rasjonelt dansk formspråk innenfor den demokratiske, industrialiserte masseproduksjon. Hans tidlige død hindret hans umiddelbare innflytelse på ettertiden, men mange senere designere har lært av hans formgivning, fordi den er tilgjengelig i et bredt spekter av produkter, alt fra veiskilt, plakatsøyler og til bestikk og typografier.

Engelhardt forble ugift og er begravet på Vestre kirkegård.

## Verker

* Forslag til kilometersten (form, oppstilling og omgivelser 1909–10, ikke gjennomført)
* Sporvogner, København (11 motorvogner, bygget hos Scandia 1910)
* Logo og ex libris for Københavns Universitetsbibliotek (1912, sammen med heraldiker Anders Thiset)
* Landeveisskilt (1916, ikke lenger i bruk)
* Længehus, Højen, Skagen (1917)
* Basarbygningen i glass *Flueøynene* ved Trommesalen, Vesterbro (1921, revet)
* Ovnserie med standarddeler (produsert av Rasmussen & Co., Odense 1922)
* Plakatsøyler og gateskilt, Gentofte kommune (1923, fortsatt i bruk)
* Diverse trykksaker for Det Kongelige Danske Kunstakademi
* Kalligrafi, bok- og aksidenstrykk, typografier
* Plakater (bl.a. Sønderjysk Afstemning 1920)
* Signeter, bokeier- og forretningsmerker
* Skilt (bl.a. automo­billandevejsskilte 1916, ikke lenger i bruk)
* Tegninger til hvitsøm, damaskvev
* Spisebestikk (bl.a. til Carl M. Cohr, Fredericia)
* Urskiver

## Referanser


 
  


## Kilder
* Weilbachs Kunstnerleksikon 1947 og 1994
Mao: Den ukjente historien

***Mao: Den ukjente historien*** (engelsk originaltittel: *Mao: The Unknown Story*) er en 832 sider lang biografi skrevet av forfatter/historiker-ekteparet Jung Chang og Jon Halliday. Engelsk utgave kom i 2005 og norsk oversettelse året etter i 2006. Boken presenterer liv og virke til Mao Zedong (1893–1976), Folkerepublikken Kinas leder og Det kinesiske kommunistpartis formann. Forfatterne mener at Mao var ansvarlig for flere dødsfall i fredstid enn både Adolf Hitler og Josef Stalin.

Forfatterne arbeidet med boken i mer enn et tiår, og intervjuet hundrevis av personer som var nær Mao i forskjellige faser av hans liv. De benyttet nylig utkomne memoarer fra kinesiske politiske ledere, og benyttet seg av nylig åpnede arkiver i Kina og Russland. Chang gjennomlevde selv kulturrevolusjonen, som hun også beskrev i en tidligere bok, Ville svaner, og hennes personlige opplevelser har vært med på å gi Mao-boken sin koloritt. 

Boken ble en bestselger i mange land. Den fikk gode omtaler, selv om det etter hvert også kom enkelte kritiske røster både til noe av kildebruken og noen av konklusjonene. De vesentligste kritiske innvendinger ble fremmet i boken *Was Mao Really A Monster?* (2009).

## Referanser


## Litteratur
* Chang, Jung og Halliday, Jon (2006): *Mao: Den ukjente historien*, oversatt av Stian Omland og Guro Dimmen, Gyldendal Norsk Forlag, Oslo, ISBN/EAN: 9788205353473
Svanninge Bakker

**Svanninge Bakker** er et bakkeområde på Fyn i Danmark. Området er på omkring 280 ha., med åpne arealer, skog, utsiktspunkter, vannhull mm. beliggende mellom Fåborg og Arreskov Sø i Faaborg kommune. Det er sandete bakker, som frem til ca. 1900 var dekket av hede og kratt. I 1883 begynte man med en tilplantning for å dempe sandflukten, og i årene fra 1900 til 1910 ble store arealer tilplantet.   

## Historie
Grunnleggeren av Fåborg Museum, direktør Mads Rasmussen, ervervet i 1919 et område av Svanninge Bakker og forsøkte å bevare det åpne landskapet i området. Siden da var det et populært utfluktsmål, hvor det både var campingplass, en paviljong (revet 1977), restaurant og hvor det ble avholdt sankthansfester, politiske møter og annet. I 1935 bygget Jens Andersen som da eide arealet, et utsiktstårn hvor man i dag kan se en utstilling av Svanninge Bakkers natur- og kulturhistorie i fem etasjer. 

## Naturfredning
I 1953 ble 17 ha. fredet rundt bakken *Tyveknap*, og senere har både Fåborg kommune, det tidligere Fyns amt og staten kjøpt store arealer i området, som sikter på at restene av det opprinnelige, varierte naturlandskapet blir bevart. På samme måte kjøpte Bikubenfonden i 2005 den nærliggende Stensgård skog og i 2006 Knagelbjerg skog, og disse har med kjøpet av Sandbjerggård i 2008 i alt 475 ha. som skal inngå i deres prosjekt med å skape et "*nasjonalt natur- og landskapshistorisk monument*"; de har gitt deres del av området navnet *Svanninge Bjerge* (Svanninge fjell). 

Rundt 1900 var Svanninge Bakker et utmerket sted å finne motiver for de kunstnerne som nå betegnes som *[[Fynboerne]]*; et kjent verk med motiv herfra er Fritz Sybergs hovedverk *Aftenleg i Svanninge Bakker* (Aftenlig i Svanninge Bakker) fra 1900. 

## Eksterne lenker
* Skog- og naturstyret (dansk)
* Svanninge Bjerge (dansk)
* Vannhull i Svanninge Bakker (dansk)
Lærke

**Lærke** er et dansk kvinnenavn som betyr «lerke».

Navn med samme betydning på andre språk er spanske *[[Alondra]]*, engelske *Lark* og tyrkiske *Turgay*.

*Lærke* brukes også som etternavn.

## Utbredelse
*Lærke* er et nokså vanlig navn i Danmark, og har vært svært populært som navn på jentebarn født i 2000-årene. Navnet er lite brukt i andre land.

|}

## Kjente personer med navnet

* Lærke Møller (f. 1989), dansk håndballspiller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jinjiang (Chengdu)

**Jinjiang** (kinesisk: 锦江区; pinyin: *Jǐnjiāng Qū*) er et bydistrikt i provinsen Sichuan. Det ligger under den subprovinsielle by Chengdu. Jinjiang har et areal på 61,12&nbsp;km² og teller ca. 390&nbsp;000&nbsp;innbyggere (2003). 

## Eksterne lenker
* Infoside
VM i fotball for kvinner 2011 kvalifisering UEFA Gruppe 4

:*Hovedartikkel: [[VM i fotball for kvinner 2011 kvalifisering UEFA]]*
## Gruppe 4

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## Referanser


## Kilder
* UEFAs hjemmeside om gruppe 4
Helsingør-Hornbæk-Gilleleje Banen

**Helsingør-Hornbæk-Gilleleje Banen** (HHGB), også kalt **Hornbækbanen**, er en dansk jernbanestrekning på Nordsjælland. Strekningen er privateid, og drevet av Lokalbanen A/S. Banen trafikkerer strekningen Helsingør stasjon-Gilleleje stasjon, og ble åpnet den 22. mai 1906 og gikk da frem til Hornbæk. Strekningen Hornbæk – Gilleleje ble åpnet 11. juli 1916. Banens totale lengde er 24,9 km.

Banen betjenes med dieseldrevne tog av produsert av Alstom-Coradia av typen Lint 41. Dette er moderne lavgulvsvogner.

På strekningen kjøres også veterantog, som driftes av Nordsjællands jernbaneklub.

## Linjekart

|}

## Eksterne lenker

* Lokalbanen A/S
* Veterantoget
Dragefjellet

**Dragefjellet** het opprinnelig **Sydnesfjellet** som den nordligste delen av høydedraget Sydneshaugen i strøket Sydnes i Bergen, og fikk sitt nåværende navn etter leken med drager («buedraker») der vinden tok godt på Dragefjellspynten og førte dragene til værs. Det var flere slike dragehauger i byen.

På Dragefjellet var det et rettersted som ble flyttet litt lengre sør til Rakkerhaugen (Sydneshaugen) i 1645. 

Fra begynnelsen av 1800-tallet drev Ditmar Meinert steinbrudd på Dragefjellet etter stein til ballast. Kommunen satte på slutten av 1800-tallet i gang steinuttak i større målestokk fra Dragefjellet, 
først til bygging av hopsmuren på Bradbenken fra 1879, deretter til andre kaianlegg, og etter 1906 ble det tatt ut 23&nbsp;000 m3 for å ferdigstille Nøstegaten og kaiene der. Stein fra disse bruddene endte som brostein, i grunnmurer og trapper.

## Dragefjellet skole
På den flaten som oppstod etter steinuttakene ble Dragefjellets skole reist i 1891, med Klaus Hanssen som pådriver. Veien som førte fra skolen ned til utløpet av Sydneskleiven, fikk da navnet Skoleveien, men ble i 1976 omdøpt til Dragefjellsbakken. Og i 1980 ble skolen nedlagt og overtatt av universitetet i Bergen. Fra 1995 har Dragefjellet skole huset Det juridiske fakultet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Nikita Zotov

**Nikita Moiseevich Zotov** (russisk: Никита Моисеевич Зотов; født 1644, død desember 1717) var en barndomslærer og livslang venn av den russiske tsaren Peter den store. Historikere strides om kvaliteten på Zotovs undervisning. Robert K. Massie, for eksempel, lovpriste hans innsats, mens Lindsey Hughes kritiserte undervisningen han gav til den kommende tsaren.

Zotov forlot Moskva for et diplomatisk oppdrag til Krim i 1680, og returnerte til Moskva før 1683. Han sluttet seg til «Jolly Company», en gruppe bestående av dusinvis av Peters venner som senere ble til «The All-Joking, All-Drunken Synod of Fools and Jesters». Zotov ble hånlig kalt for «Prince-Pope» av synoden, og ledet dem regelmessig i spill og feiringer. Han fulgte Peter ved flere store anledninger, slik som Azovkampanjen og torturen av strelitsene etter deres opprør.

Zotov besatte en rekke statsposter, inkludert en ledende posisjon i tsarens personlige sekretariat fra 1701. Tre år før sin død giftet Zotov seg med Anna Pashkova, og han døde i desember 1717 av ukjente årsaker.

## Referanser
Frase (grammatikk)

En **frase** er i grammatikken en betegnelse på en eller flere leksikalske enheter som fungerer som en enhet i en setning. Både ord og fraser grupperes inn i større fraser (eller konstituenter), som til slutt utgjør setningen. Ord og fraser blir i syntaksen ofte representert i en hierarkisk trestruktur.

For eksempel *det store huset i enden av veien* er en nominalfrase, og fungerer som et substantiv. Vi kan ytterligere bryte opp frasen inn i mindre deler og vi finner ut at vi har en nominalfrase (*det store huset*) som har en preposisjonsfrase som komplement (*i enden av veien*). Vi kan ytterligere bryte opp denne preposisjonsfrasen i to fraser til, av samme kategori (*i enden* og *av veien*). Begge disse består av en preposisjon og en nomenfrase.

De fleste fraser har et ord som definerer frasens syntaktiske kategori. Dette ordet kalles «kjernen». I en nominalfrase er kjernen et substantiv. Det forkommer imidlertid fraser uten kjerne, som for eksempel *de rike*, som er en nominalfrase bestående av en bestemmer og et adjektiv uten noe substantiv.

«Frase» forkortes ofte med P (av engelsk *phrase*).

## Frasetyper
*Adjektivalfrase (AP) med et adjektiv som kjerne (f.eks. *veldig stor*)
*Adverbialfrase (AdvP) med et adverb som kjerne (f.eks. *veldig fort*)
*Nominalfrase (NP) med et substantiv som kjerne (f.eks. *det fine huset*)
*Preposisjonalfrase (PP) med en preposisjon som kjerne (f.eks. *i butikken*)
*Verbalfrase (VP) med et verb som kjerne (f.eks. *spise mat*)
Pelsjegerliv – blant Nord-Canadas indianere

***Pelsjegerliv – blant Nord-Canadas indianere*** er Helge Ingstads debutbok fra 1931.

Etter å ha brutt opp fra sin sakførerpraksis i Norge, reiste Ingstad til arktiske Canada, der han levde i fire år som pelsjeger. Pelsjegerliv er beretningen om hans opplevelser i denne tiden.

## Eksterne lenker
* Digitalkopi av Helge Ingstads ''Pelsjegerliv - blant Nord-Kanadas indianere'' (1937) i bokhylla.no
Hornslet

**Hornslet** ligger i Østjylland og er en stasjonsby med 6&nbsp;328 innbyggere (2023) i det vestlige Djursland. Den ligger ca. 25 kilometer nordøst for storbyen Århus og er en slags drabantby til denne. Hornslet ligger i Syddjurs kommune, som hører til Region Midtjylland.

I byen finnes blant annet en folkeskole, Hornslet skole, Hornslet stasjon, en svømmehall, kino, bibliotek, sportsfasiliteter og Hornslet kirke. 

Umiddelbart utenfor byen ligger Rosenholm slott, som tilhører familien Rosenkrantz. Slottet er i nyere tid best kjent for å ha laget fasiliteter til Danmarks Radios julekalender Jul på Slottet fra 1986. 

Hornslet var den største byen i den tidligere Rosenholm kommune. I forbindelse med kommunalreformen i 2007 ble kommunen slått sammen med blant annet nabokommunen Rønde til den nåværende Syddjurs kommune. 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Jens Peter Møller

**Jens Peter Møller** (født 5. oktober 1783 i Faaborg, død  29. september 1854) var landskapsmaler og sønn av en  pottemaker.  Han vokste opp hos en slektning i Egernførde i Slesvig.

Han ble malersvenn i Slesvig og kom deretter til København i 1803 samtidig med C.W. Eckersberg, som han knyttet et varig vennskap med. På Akademiet vant han den mindre sølvmedalje og var først elev av N.A. Abildgaard, senere av C.A. Lorentzen.

Prins Christian VIII støttet ham, og et av hans første landskaper (1810) var et parti av Sorgenfri, hvor man i forgrunnen så prinsen med to damer. Samtidig hadde han bestemt seg for å lære å restaurere malerier, og det var for å utdanne seg i dette, at han i 1810 fikk reisestipendium av Fonden ad usus publicos, dels ved prinsens støtte.

Han reiste først til Brussel og derfra videre til Paris. Her traff han igjen Eckersberg og bodde sammen med ham til 1813, da sistnevnte reiste til Roma og Møller selv ikke lenge etter dro hjem.

I Paris hadde han dels studert sitt tekniske fag, dels gjort landskapsstudier av naturen og ved å kopiere for eksempel Claude Lorrain og Pijnacker. Akademiet tok han inn på bakgrunn av hans fremlagte arbeider, og etter oppgaven *Et sjællandsk Landskab* malte han deretter *Parti fra [[Vordingborg]] med Udsigt over Møen*, som medførte at han i 1815 ble akademisk medlem. Allerede fra 1814 hadde han vært ansatt som konservator ved den kongelige malerisamling og var i noen år tegnelærer for sjøkadettene. Fra 1841 hadde han i tillegg tilsynet med maleriene på de kongelige slottene. Hans ettersyn av en stor del av malerisamlingens bilder var ikke alltid heldig. Årsaken er at han malte for mye i bildene. Imidlertid fikk han i 1842 medaljen Ingenio et arti for en vanskelig restaurering av dronning Caroline Amalies portrett. Fra 1834 var han også konservator (inspektør) ved grev Carl Moltkes malerisamling.

Til Christiansborg slott har han malt han fire store landskaper fra Sveits og Tyrol. Den kongelige malerisamling eier åtte bilder av han, hvorav *Wetterhorn* og *Vejen ved Hammermøllen* (nå på Kronborg) er de viktigste. Møller var en samvittighetsfull lærer for de yngre landskapsmalerne og ved Akademiet fikk han innført pengepremier i landskapsfaget.

## Referanser


## Kilder
* 
* Prosjekt Runeberg

## Eksterne lenker
*
Tune (Danmark)

**Tune** ligger på det nordøstlige Sjælland og er en drabantby til Hovedstadsområdet, beliggende i Tune sogn i Greve kommune, som tilhører Region Sjælland.

Byen har  innbyggere (2023) og er hjemby for Roskilde lufthavn, som også er kjent under navnet Tune lufthavn eller flystasjon Skalstrup. 

Tune består av to bydeler: Den gamle bydelen med svingete gater, Tune kirke og gamle hus, ligger på toppen av en forhøyning i terrenget, og en nyere bydel hovedsakelig med villabebyggelse, eneboliger samt Tunesenteret, Tune skole og Lundegårdskolen. Det finnes også et lite industrikvarter i Tune. 

Tirsdag den 1. juli 2008 fikk Tune sitt eget postnummer, *4030*: Inntil da hadde byen hørt til postnummeret 4000 Roskilde, men navnesammenfall mellom tolv gater i Tune og andre steder i Roskildes postdistrikt ga anledning til at post- og uttrykningskjøringer innimellom kom på avveie. 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Lekesoldat

**Lekesoldater** er soldater laget av plast, som normalt kan kjøpes i små poser eller esker i lekebutikker og i modellbutikker. Lekesoldater er en moderne erstatning de klassiske tinnsoldatene, som er både dyrere og vanskeligere å produsere.
Ditlev Blunck

**Ditlev (Detlef) Conrad Blunck** (født 22. juni 1798 i Münsterdorf i hertugdømmet Holstein, død 7. januar 1854 i Hamburg), var en tysk kunstmaler med store deler av sitt virke i Danmark i den danske gullalderen etter at han valgte  å utdanne seg ved Det Kongelige Danske Kunstakademi.

Hans sympatier gikk imidlertid i retning av samtidens tyske maleri, som han stiftet bekjentskap med gjennom J.L. Lund.

I 1827 konkurrerte han om og vant akademiets store gullmedalje og reiste året etter via München og Dresden til Roma hvor han ble værende de neste ti årene. Her utførte han sitt mest kjente motiv «Danske kunstnere på et romersk osteri»
som skildrer danske kunstnerne i selskap med Bertel Thorvaldsen. Bluncks produksjon besto i tillegg av en lang rekke portretter, blant annet av brødrene Jørgen og C.E. Sonne samt av et mindre antall sjangermalerier. 

Han returnerte til Danmark sammen med Thorvaldsen i 1838. Blunck var homoseksuell og måtte forlate landet for godt i 1841 etter å ha blitt dømt for en seksuell overtredelse.  

Han opprettholdt imidlertid kontakten med kunstmiljøet i København opp gjennom 1840-årene og malte sitt siste hovedverk, billedserien «De fire menneskealdre» i 1840-45.

Ved utbruddet av første slesvigske krig i 1848 meldte Blunck seg på slesvigholsteinsk side og kuttet dermed definitivt sin forbindelse til Danmark. Etter fredsslutningen slo han seg ned i Hamburg, hvor han døde.

## Referanser


## Litteratur
*Kasper Monrad: *Dansk guldalder. Lyset, landskabet og hverdagslivet*, Gyldendal forlag, København 2013, ISBN 978-87-0214-106-1
Reference

**Reference** er et produktsegment av eksplosjonssikre portable belysningsprodukter basert på induksjon rettet mot olje, gass, maritim og landbasert industri. Varemerket Reference ble etablert i 2007, som en selvstendig avdeling i HERNIS Scan Systems lokalisert på Hisøy ved Arendal. Konseptet er utarbeidet gjennom et samarbeid med teknologibedriften Wireless Power & Communication, og har som hovedfokus å forbedre sikkerhet og pålitelighet kombinert med et redusert vedlikeholdsbehov.

## Eksterne lenker
* Reference
* HERNIS
* Wireless Power & Communication
Siv Henriette Jacobsen

**Siv Henriette Jacobsen** (født 1966) er en fylkespolitiker bosatt i Moss. Hun sitter i fylkestinget og i fylkesutvalget i Østfold fylkeskommune og som gruppeleder. Hun representerer Arbeiderpartiet. Hun har også internasjonale verv bl.a som visepresident i nordsjøkommisjonen. 

Da fylkesrådsleder i Viken, Tonje Brenna, 14. oktober 2021 tiltrådte som kunnskapsminister, ble Siv Henriette Jacobsen – som var fylkesråd for utdanning – konstituert som fylkesrådsleder. Hun var fylkesrådsleder frem til år skiftet 2023-2024, Når Viken fylke ble oppløst.

Hun var første vararepresentant til Stortinget for Østfold Arbeiderparti i stortingsperioden 2017–2021. Hun er tidligere medlem av bystyret i Moss, hvor hun blant annet var leder i helse- og sosialutvalget.

Hun er født på Andenes i Nordland og er utdannet i Norge og USA innenfor journalistikk og statsvitenskap. Har yrkesbakgrunn fra journalistikk, rådgiver i APs stortingsgruppe m.m.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Plinian Society

The **Plinian Society** var en klubb for studenter ved University of Edinburgh som var interesserte i naturhistorie. Den ble grunnlagt i 1823.

Flere av medlemmene fikk fremtredende karrierer, spesielt Charles Darwin som kunngjorde sine første vitenskapelige oppdagelser i klubben.
Klubben ble startet av tre brødre fra Berwickshire. John Bird, den eldste, var klubbens første president.

Etter Darwins beskrivelse besto The Plinian Society av studenter, og møttes i et kjellerrom i universitetet for å lese og diskutere naturhistorie. 
De hadde også ekskursjoner på landet. 
De dekket  blant annet havstrømmer, identifisering av planter, anatomien til sjødyr de hadde samlet, og klassifikasjonsprinsipper.