open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Thor Wærner

**Thor Arbo Wærner** (født 15. oktober 1922 i Oslo, død 3. september 1998) var en norsk offiser og jagerflyver under andre verdenskrig.

## Andre verdenskrig
Thor Wærner kom til London i april 1940 som jungmann ombord på en Wilhelmsen-båt etter å ha fått valg av sin far om privatskole eller å dra til sjøs. Wærner var god i engelsk, og det var behov for tolker hos de engelske troppene som skulle til Nord-Norge. Etter å ha løyet om sin 17-årige alder reiste han med fenriks grad til Bodø. Etter kapitulasjonen ble han med et engelsk fartøy tilbake, og meldte seg til tjeneste i London. Som en av de første og yngste fikk han sin flyverutdannelse i Little Norway.

Sommeren 1942 ble Wærner beordret til 332 skvadron. Fra basen Nord-England fløy han en rekke tokt over kontinentet. På tokt sammen med blant andre Finn Thorsager ble han skutt ned i Nord-Frankrike og måtte buklande på et jorde. Han ble tatt hånd om av franske motstandsfolk, og etter et opphold i en dekkleilighet i Paris reiste han via Pyreneene til Spania og videre med skip til England, hvor han ankom i mars 1943.

Han fortsatte med operativ flyvning, og da de to norske skvadronene 331 og 332 ble slått sammen til 132 Norwegian Wing var han med under invasjonen og overflyttingen til Normandie og videre fra flybaser i Frankrike, Belgia og Nederland, nå primært med luft-til-bakke-operasjoner.

## Etter krigen
Wærner fortsatte med flyvning i sjø- og landfly et års tid, før han gikk inn i sin fars firma P.D. Wærner A/S i Kirkegata 1 i Oslo. Han opprettet også sitt eget firma i Düsseldorf, hvor han søkte om flere patenter. Etter mange år i Tyskland vendte han hjem som leder av familiefirmaet. I sine senere år pleiet Wærner sin interesse for motortrebåter.

## Utmerkelser

Wærner ble tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren  

## Referanser
Wærner

**Wærner** er et etternavn i Norge.

## Nordmenn med navnet Wærner
* Thomas Wærner, hundekjører og oppdretter
* Birgitte Næss Wærner, hundekjører og oppdretter
* Thor Wærner, flyver under andre verdenskrig
Christel-drapet

**Christel-drapet** gjaldt forsvinningen og drapet av en 22 år gammel jente fra Asker i 1994. Jenta ble aldri funnet, og det var første gang i Norge at en person ble dømt i en drapssak uten at offeret var funnet.

## Saken
Om kvelden 26. august 1994 reiste Asker-jenta Christel Gjøvikli med en venninne til Åndalsnes med tog, der hun skulle besøke kjæresten på Averøy i Møre og Romsdal. Kjæresten og Christel var blitt kjent på kontakttelefonen og møttes et par ganger tidligere. Venninnen tok første tog tilbake til Oslo. Kjæresten kjørte hjem. Siden hørte ingen fra Christel, og hun ble meldt savnet 15. september. Til tross for en omfattende politiaksjon ble hun aldri funnet. Kjæresten hennes tilsto etter lange avhør at han hadde drept henne og dumpet liket i sjøen utenfor Hestskjæret fyr, som er nesten 200 meter dypt, og alle søk etter den døde var forgjeves. Kjæresten ble dømt til 15 års fengsel den 14. mars 1995.

## Referanser


## Kilder
* *[[Hvem Hva Hvor]]* 1995 og 1996 
* *[[Nordisk Kriminalkrønike]]* 1995
Brightwater

**Brightwater** er et tettsted helt nord på Sørøya på New Zealand. Den ligger i Tasman-distriktet rundt 20 kilometer sørvest for Nelson. Wairoa renner igjennom tettstedet.

Tettstedet ble bosatt fra 1840-årene. Brightwater er best kjent som fødestedet til den nobelprisvinnene atomfysikeren Ernest Rutherford.

## Referanser

 


## Eksterne lenker

*
Shivers

***Shivers*** er en kanadisk science fiction-grøsser fra 1975 regissert av David Cronenberg. Filmen handler om beboerne ved et fasjonabelt bygningskompleks som blir infisert av et menneskeskapt virus som forvandler dem til sex-gale zombier. 

Dette var Cronenbergs første spillefilm. Den innbrakte ham prisen som beste regissør ved Sitges Film Festival i Spania.

Filmen ble omstridt, men også den mest innbringende kinofilmen i Canada i 1975.

Den er også kjent under titler som *The Parasite Murders* og *They Came from Within.*

## Handling
Handlingen er lagt til et nyåpnet, isolert, men luksuriøst boligkompleks i utkanten av Montréal. Komplekset huser til og med en egen medisinsk klinikk.

En av beboerne, en forsker, driver med tvilsomme forsøk med parasitter som skal benyttes i organtransplantasjoner. Organismen han skaper er en kombinasjon av afrodisiakum og kjønnssykdom. Han tester det ut på sin unge elskerinne, som deretter blir sex-gal og sprer det videre til andre beboere. Da han skjønner at forsøket har gått veldig galt dreper han henne - og etterpå seg selv. Men organismen lever videre og forsetter å smitte beboerne og dermed gjør dem til sex-gale zombier. Huslegen Roger St. Luc er snart den eneste som ennå ikke er blitt smittet. Når han skjønner at galskapen ikke lar seg stoppe forsøker han å flykte fra det isolerte samfunnet.

## Om filmen
### Innspilling
*Shivers* ble innspilt fra 21. august til 17. september 1974. Opptakene ble gjort i et boligkompleks på Nuns' Island, ei øy som er en del av byen Montréal.

Produksjonskostnadene var på $185 000.

### Popularitet
*Shivers* innbrakte ca $5 millioner.

### Anmelderne
Filmen ble godt mottatt av anmelderne. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den 2,5 av 4 stjerner og beskrev den som innovativ og effektiv, til tross for at den hadde et beskjedent budsjett. Amerikanske Leonard Maltin var lite begeistret og gav den kun 1,5 av 4 stjerner.

### Reaksjoner
Noen har sett Shivers som en kommentar til de dekadente 70-årenenes manglende moral, andre som et varsel for den kommende AlDS-tidsalderen.

Filmen ble såpass omstridt da den kom at den ble debattert i det Canadiske parlamentet. Den canadiske journalisten Robert Fulford gikk hardt ut og kalte filmen det mest nedrige han hadde sett. Han gjorde også et poeng av at den var finansiert med statlige midler, og skrev blant annet: «You Should Know How Bad This Movie Is, You Paid For It». Cronenberg merket virkningen. Han fikk større problemer med å finansiere andre filmer og ble kastet ut av leiligheten sin i Toronto på det huseieren kalte «moralsk grunnlag».

Filmen ble ikke vist på norsk kino, men ble utgitt på leievideo av Nord Video rundt 1982.

## Rollebesetning
* Fred Doederlin – Dr. Emil Hobbes
* Paul Hampton – Roger St. Luc
* Lynn Lowry – Nurse Forsythe
* Barbara Steele – Betts
* Ronald Mlodzik – Merrick
* Joe Silver – Rollo Linsky
* Alan Migicovsky – Nicholas Tudor
* Susan Petrie – Janine Tudor
* Barry Boldero – Det. Heller
* Vlasta Vrána – Kresimer Sviben
* Silvie Debois – Benda Sviben

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rasmus Hatledal

**Rasmus Larsen Hatledal** (1885–1963) var en norsk landmåler og offiser. Han var født i Stryn. Han ble utnevnt til oberst og sjef for Generalstaben i 1938. Han ble avløst som generalstabssjef den 4. mai 1940. Undersøkelseskommisjonen av 1945 ga Hatledal anerkjennelse for forsøk på mobiliseringen den 9. april 1940 og dagene framover.

## Utmerkelser
Hatledal ble utnevnt til kommandør av St. Olavs ordenen i 1949, og kommandør av den svenske Sverdordenen i 1949.

## Referanser


## Litteratur
*
VM i sjakk 1889

**VM i sjakk 1889** var det andre offisielle verdensmesterskapet i sjakk som ble arrangert. Deltakere var den første offisielle  verdensmester i sjakk, østerrikeren Wilhelm Steinitz som var bosatt i USA, og hans første utfordrer til tittelen Mikhail Tsjigorin fra Russland. Matchen ble avholdt i Havanna på Cuba mellom 20. januar og 24. februar 1889. Steinitz fikk selv fastesette reglene: Det skulle spilles best av 20 partier, og dersom stillingen ble 10-10 ville den regjerende mesteren forsatt inneha tittelen. Steinitz beholdt tittelen ved å vinne 10½ – 6½.

## Bakgrunn for matchen
For første og siste gang i sjakkhistorien ga arrangørene av tittelmatchen, *Havanna Chess Club*, tittelholderen full frihet til selv å velge sin motstander. Valget falt på Tsjigorin av spesielt to grunner:
# Tsjigorin hadde positiv score mot Steinitz, noe Steinitz gjerne ville ha en endring på.
# Steinitz forsøkte å fremme sine teorier om moderne sjakk, som blant annet Tsjigorin kritiserte, og Tsjigorin fremstod som den fremste representanten for den eldre romantiske oppfatningen av sjakken.

## Styrkeforholdet før matchen
Steinitz hadde allerede lenge vært regnet for verdens sterkeste spiller, men fikk først en offisiell tittel, da han vant den første matchen om verdensmesterskapet mot Johannes Zukertort i 1886. 

Tsjigorin hadde i 1880-årene vært regnet blant verdens sterkeste spillere og hadde blant annet et godt tak på Steinitz i deres innbyrdes møter med en score på 3-1 før denne match. Han ble regnet for den siste romantiker i sjakken med en angripende spillestil à la Adolf Anderssen og Paul Morphy, mens Steinitz personlig hadde endret sjakkens utvikling mot en mer posisjonell spillestil, som vant mange partier, men ikke publikums hjerter. 

Veddemålene før matchen viste, at Steinitz var klar favoritt:  dollar var blitt satt på den regjerende mester og kun 900 dollar på Tsjigorin.

## Matchresultat



## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Steinitz vs Chigorin 1889'', artikkel og partier på Chessgames.com
* Cree, Graeme: ''1889 World Chess Championship'', artikkel
Patient Protection and Affordable Care Act

***Patient Protection and Affordable Care Act*** (**PPACA**), forkortet ***Affordable Care Act*** (**ACA**) og kalt ***Obamacare***,  er en amerikansk føderal lov vedtatt av Kongressen i 2010.

Loven har som formål å sørge for prismessig overkommelig behandling og innfører en offentlig helseforsikring i USA, som hittil hadde basert sitt helsevesen på private helseforsikringer, med det resultat at omkring 32 millioner amerikanere ved lovens vedtagelse ikke var forsikret.

Kjernen i *Obamacare* var hentet fra et forslag fra republikanerne, og burde gjort reformen tålelig for dem. I stedet gikk de inn for å få USAs høyesterett til å omstøte helseloven;David Frum, taleskriver for W. Bush i *[[Aftenposten]] innsikt* januar 2012 selv Mitt Romney, som hadde innført en lignende helselov i 2006 da han var guvernør i Massachusetts; først kjent som *Mass Health*,Susan Broseley: ''Massachusetts healthcare reform model haunts Romney as he seeks presidency'', the Guardian 24. juni 2012 senere *Romneycare*. Det er sagt at uten *Romneycare*, ville det neppe vært noen *Obamacare*.Jessica Taylor: ''Mitt Romney finally takes credit for Obamacare'', 2015 

Høyesterett fant i juni 2012 at Obamas helselov ikke var forfatningsstridig.

Loven har ført til at antallet amerikanere uten helseforsikring gikk ned fra 16&nbsp;% i 2010, til 8,9&nbsp;% i 2016. Republikanerne har imidlertid vært negative til loven, og Obamas etterfølger Donald Trump signerte en presidentordre samme dag som han ble innsatt som president som skal «minimere lovens økonomiske byrde i påvente av avskaffelse». I mars 2017 la Trump fram et lovforslag som ville redusere krav til forsikringsdekning og dermed kostnader. Trump greide ikke å få tilstrekkelig mange av sine partifeller med på forslaget, og lovforslaget ble trukket tilbake.

## Se også
* Helsereform i USA

## Referanser
Benedicte Staalesen

**Benedicte Staalesen** (født 5. oktober 1983) er en norsk kommunikasjonsrådgiver og tidligere  politisk rådgiver ved Statsministerens kontor.

Staalesen er fra Randaberg og studerte til en bachelorgrad innen europastudier ved Universitetet i Oslo i perioden 2003–2006. I 2007 tok hun en mastergrad i europeisk identitet ved London School of Economics og utdannelse innen medier og kommunikasjon ved Bedriftsøkonomisk Institutt i Stavanger i 2009.

## Karriere
Hun var politisk rådgiver ved ordførerens kontor i Stavanger kommune 2008-2010 og var seniorrådgiver i Statoil 2011-2013. I tiden 2013-2017 var hun politisk rådgiver ved Statsministerens kontor.

Hun var styremedlem i Europabevegelsen 2011-2012 og har blant annet også vært seniorrådgiver i NHO og har  arbeidet i energi- og teknologiselskapet *Eviny*. Fra  2023 er hun leder for kommunikasjons- og myndighetskontakt i CO2-transport og -lagringsselskapet Northern Lights.

## Referanser
Paul Midford

**Paul Midford** er en amerikansk statsviter. 

Han har bachelorgrad fra Pomona College fra 1987, mastergrad i internasjonal politikk fra Columbia University fra 1990, mastergrad i statsvitenskap fra samme lærested fra 2000 og doktorgrad fra 2001. Midford drev forskning og undervisning i Japan i ti år. Etter å ha vært stipendiat ved Aoyama Gakuin-universitetet i Tokyo 1992–1994, underviste han i internasjonal og komparativ politikk ved tre universiteter, parallelt med forskningsarbeid. Midford var førsteamanuensis 2002–2004 og professor 2004–2005 ved Kwansei Gakuin-universitetet. Han har vært professor ved Institutt for sosiologi og statsvitenskap og leder for Japan-programmet ved NTNU siden 2010, etter fem år som førsteamanuensis.

Midford har publisert en rekke vitenskapelige arbeider i antologier og fagfellevurderte tidsskrifter.

## Referanser


## Litteratur
*
*

## Eksterne lenker
*
Petter Kvinge Tvedt

**Petter Kvinge Tvedt** (født 16. februar 1985) er en politiker for Fremskrittspartiet og tidligere statssekretær for finansminister Siv Jensen. Han er i dag partner og seniorrådgiver i kommunikasjonsbyrået Kruse Larsen.

Kvinge Tvedt ble utnevnt til politisk rådgiver til finansminister Siv Jensen 16. oktober 2013., og var statssekretær fra 21. mars 2016 til 14. desember 2018. Fra 2017

Han var sentralstyremedlem i Fremskrittspartiets Ungdom fra 2008 til 2012. Fra 2006 til 2007 var Kvinge Tvedt politisk rådgiver for Fremskrittspartiets bystyregruppe i Bergen samt fylkestingsgruppen i Hordaland. Fra 2007 var han politisk rådgiver for byråd for helse- og omsorg i Bergen kommune. I 2009 hadde Tvedt et vikariat i Fremskrittspartiets Stortingsgruppe, kommunal- og forvaltningsfraksjonen. I 2010 ble han politisk rådgiver for byråd for finans i Bergen kommune. 

Petter Kvinge Tvedt startet sine studier ved Handelshøyskolen BI i Bergen i 2005. Han har studert Markedsøkonomi (2005–2006), markedskommunikasjon (2009 og 2012), High Performance Leadership, bachelorprogram i ledelse (2012–2013) og i 2013 startet han på Leadership in action også ved BI som avslutning på sin bachelorgrad.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Geograføya

**Geograføya** er en av de mindre øyene i Bastianøyane, Svalbard, beliggende øst av Wilhelmøya og nordvest av Spitsbergen. Øyen er nærmest dråpeformet med 520 m i øst-vest retning, og 560 m i nord-syd retning.
Den består av lave basaltklipper og det høyeste punktet når 37 moh. Bastianøyane ble oppdaget i 1867 av Nils Fredrik Rønnbeck, den første som seilte rundt Spitsbergen.

På østsiden er et unavnet nes, hvor det ligger noen holmer utenfor. I tillegg ligger en større og unavnet holme ca 115 syd for øyen.

De fleste øyene i Bastianøyane ble navngitt under den første tyske polarekspedisjonen (1868), ledet av Carl Koldewey, men mens de andre øyene har navn etter spesifikke personer, er denne øyen tilegnet profesjonen geograf generelt. 

Nærmeste øyer er Konerøya ca 2 km mot nord, Klödenøya 1,6 km mot vest og Deegenøya 2,2 km mot sydøst.

Dyrelivet består i stor grad av isbjørn.

## Eksterne lenker
*
Privatbank

En **privatbank** (engelsk *Private banking*) er en bank som tilbyr rådgivning og formuesforvaltning for privatpersoner med betydelige formuer. «Privat» betyr i denne sammenhengen at banken tilbyr en mer personlig oppfølging enn en vanlig bank. I mange privatbanker kreves det typisk formuer på rundt 10 millioner kroner eller mer som minimum for å åpne en bankkonto.
Klödenøya

**Klödenøya** er en av de mindre øyene i Bastianøyane, Svalbard, beliggende øst av Wilhelmøya og nordøst av Spitsbergen. Øyen er bananformet med lengde 615 m nord-sydlig retning, mens breden ikke overskrider 200 m. Den består av lave basaltklipper og det høyeste punktet når kun 11 m. Bastianøyane ble oppdaget i 1867 av Nils Fredrik Rønnbeck, den første som seilte rundt Spitsbergen.

De fleste øyene i Bastianøyane ble navngitt under den første tyske polarekspedisjonen (1868), ledet av Carl Koldewey, og denne er oppkalt etter Gustav Adolf von Klöden, en tysk geograf. 

Langs nordvestsiden ligger en del unavnede holmer. Nærmeste øyer er Geograføya 1,7 km mot vest, Kiepertøya 1,5 km mot sydvest og Deegenøya 1,5 km mot syd.

Dyrelivet består i stor grad av isbjørn.

## Eksterne lenker
*
Zihui

**Zìhuì** () er en kinesisk ordbok redigert av Mei Yingzuo sent under Ming-dynastiet og publisert i 1615, i Wanli-keiserens æra. 

Arbeidet er inndelt i 14 *[[juan (bind)|juan]]* (巻, bind) og består av i alt 33 179 kinesiske skrifttegn.  Dette var den første ordbok som introduserte det moderne radikaltegnsystemet. 

Første og siste bind er hjelpebind med emner som strekrekkefølge og radikaler, men de øvrige er oppdelt og oppkalt etter de tolv jordgrener. Under Qing-dynastiet publiserte mandarinen Wu Renchen (ca 1628 – ca 1689) supplementet *Zihui bu* (字彙補) i 1668. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 字彙補 – Chinese Text Project
* The 214 Radicals 部首, ChinaKnowledge
Erik Kvæven

**Erik Kvæven** (født 18. januar 1900, død 19. august 1983) var ordfører i
tidligere Øvre Sirdal kommune og, etter kommunesammenslåingen, i Sirdal kommune  fra 1960-63. Som ordfører spilte han en viktig
rolle i den politiske prosessen som førte til Sira/Kvina-utbyggingen, og til plasseringen av kraftselskapets administrasjon og hovedkontor på Tonstad. Han fortsatte som varaordfører fra 1964 til 1971.

Under andre verdenskrig ble han som handelsmann og telefonsentralbestyrer et viktig bindeledd for motstandsarbeidet i dalen. Etter krigen deltok han i en rekke lokale styrer, råd og utvalg, bl.a. som formann i bedehusstyret og soknerådet, skolestyreformann og formann i byggekomiteen for Kvævemoen kapell. Medlem av representantskap og styret i Sirdal Sparebank og i Vest-Agder E-verk i en årrekke.

## Referanser
Benporselen

**Benporselen** er et porselen som inneholder blant annet kalsiumfosfat fra brente dyreknokler.
Benporselenet ble oppfunnet i 1748 av Thomas Fry i Bow i England. På 1700-tallet ble det produsert først og fremst i England. Det fikk redusert betydning etter flintgodsets gjennombrudd, men på 1900-tallet kom det atter på mote innen porselensindustrien.

## Eksterne lenker
*
Det westfalske systemet

**Det westfalske systemet** er et internasjonalt politisk system der suverene og formelt likeverdige stater er hovedaktørene. Dette bygger på forestillingen om at freden i Westfalen i 1648, som avsluttet tredveårskrigen, stadfestet de folkerettslige prinsippene om suverenitet og territorialhøyhet, slik de forstås i moderne tid. Betegnelsen brukes ofte om det nåværende internasjonale systemet. På 2000-tallet har flere statsvitere stilt spørsmål ved begrepets gyldighet i samtiden og denne tolkningen av historien.

## Referanser
Feltspatporselen

**Feltspatporselen**, også kalt **«det hvite gullet»**, **hardt porselen** og **ekte porselen**, er et spesielt hardt porselen som opprinnelig ble laget av en blanding av feltspat og kaolin og som brennes ved meget høy temperatur. I Frankrike var den lenge kjent som *porcelaine allemande* («tysk porselen»).

## Historie
Feltspatporselen ble produsert i Kina senest fra 800-tallet; som en videreutvikling av det kinesiske porselen utviklet på 200-tallet (under Handynastiet).

Historisk sett ble porselen produsert i Asia av nevnte råvarer blitt kalt hardt porselen. Ikke før i 1709 ble produksjonsmetoden kjent i Europa da Ehrenfried Walter von Tschirnhaus oppdaget formelen og Johann Friedrich Böttger etter dennes død videreutviklet oppdagelsen til noe produksjonsbart, laget slikt porselen i Meissen fra 1710. Han forsøkte å holde formelen hemmelig, men den ble spredt til andre tyske keramikkprodusenter og videre til andre europeiske produsenter. 

I 1712 beskrev den franske jesuitt Francois Xavier d'Entrecolles denne produksjonsmetoden, og dermed ble den uansett etter hvert kjent i Europa. 

Senere er betegnelsen blitt tatt i bruk om porselen produsert av blandinger av kaolin, feltspat og kvarts. Også andre råstoffer, som for eksempel det såkalte «petuntse», er blitt benyttet.

Man skiller nå mellom hardt og mykt porselen fram for alt ut fra brenningstemperaturen. Hardt porselen brennes ved rundt 1400 °C og mykt porselen ved rundt 1200 °C.

### Feltspatporselen
Feltspatposelen kalles også «det hvite gullet» og er den typen porselen folk regner som ekte porselen. Denne typen porselen er gjennomskinnelig og glasuren kan ikke krakelere. Kaolinleire, feltspat og kvarts er ingrediensen som trengs for å fremstille såkalt høybrent feltspatporselenporselen. Det ferdige produktet blir en helt tett enhet der gods og glasur går sammen som en enhet, på grunn av den høye brenningstemperaturen. En temperatur på hele  gir nemlig en kraftig reaksjon mellom gods og glasur. Glasuren kan dermed ikke sprekke. Glasuren har i tillegg en nydelig glans og god hardhet, noe som gjør porselenet slitesterkt og lett å holde rent. Feltaporselen tåler både slag og støt.

## Se også
* Porsgrunds Porselænsfabrik

## Referanser




## Litteratur
* Gustav Weiß: *Ullstein Porzellanbuch. Eine Stilkunde und Technikgeschichte des Porzellans mit Markenverzeichnis.* Ullstein, Frankfurt/M. 1964

## Eksterne lenker
* 
* Teapots.net. "The Invention of Hard-Paste Porcelain". *History of Teapots*. https://web.archive.org/web/20070118045744/http://www.teapots.net/porcelain.html
* ThePotteries.org. "Hard paste porcelain". *Types and Examples of Pottery*. http://www.thepotteries.org/types/hardpaste.htm
Kammermusikk i Stavern

**Kammermusikkfestivalen i Stavern** er en festival som finner sted i Stavern i løpet av fire dager i juni eller juli, første gang i 2004. 

Kunstnerisk ansvarlig for festivalen er Arve Tellefsen. Fasteivalen bruker arenaer som Fredriksvern verft, Stavern kirke og Fritzøehus. Festivalen deler hvert år ut et stipend, «Arve Tellefsens talentpris» til en ung og lovende musiker fra Vestfold.
## Eksterne lenker
* Kammermusikk.no
Petuntse

**Petuntse** (fra kinesisk 白墩子, pinyin: *bai2 dun1 zi0*), også skrevet **petunse**, er et tidligere uttrykk for et bredt spekter av steiner som spenner over glimmer og feltspat. De har imidlertid alle vært gjennom geologiske forråtnelsesprosesser som har ført til at de etter bearbeidelse er egnede som ingredienser i visse keramikktyper.

Petuntse var og er en viktig ingredient i kinesisk porselen, selv om uttrykket ikke lenger er så vanlig.

Petuntse har en likhet med det materiale som kalles China stone, som bare kan finnes i det sørvestre England, men er av en annen mineralogi. Men begge er oppstått ved forråtnelse av magmatiske bergarter.

## Referanser
Ståhjuling

**Ståhjuling** er en samlebetegnelse introdusert av Språkrådet for selvbalanserede batteridrevne kjøretøyer med to hjul. Ordet Segway, som ofte brukes for slike kjøretøy, er et varemerke, og kan derfor ikke brukes av andre produsenter av lignende kjøretøy. Da Roblife Group introduserte lignende kjøretøy brukte man navnet *ståhjuling*. Norske myndigheter bruker imidlertid betegnelsen **selvbalanserende kjøretøy**.

## Beskrivelse
De to hjulene er plassert parallelt og føreren står på en plattform mellom dem. Når føreren lener seg framover beveger seg kjøretøyet framover. Når føreren lener seg bakover, bremser det  eller rygger, ut fra om det har hastighet framover eller ikke.

En felles funksjon for ståhjulinger, foruten selvbalansering, er regenerativ bremsing, det vil si at batteriet lades ved bremsing, noe som er en begrensende faktor når det gjelder førerens vekt. Dette er for tiden maks 120&nbsp;kg. Begrensningen kommer av at ståhjulingen skal kunne panikkbremses fra maksfart til stillestående fort nok.

Segway ble konstruert av den amerikanske konstruktøren Dean Kamen som også har stått for rullestolen Ibot som har delvis samme egenskaper.

I 2015 kom det en ny type ståhjuling, uten håndtak og med mindre hjuldiameter. Disse har på kort tid blitt veldig populære i USA , og de har også kommet til Norge. Blant ungdom omtales slike ståhjulinger ofte som hoverboard, på tross av at de ikke svever.

## I Norge
Mens man kunne kjøre ståhjulinger lovlig i mange land, var kjøretøyet – på grunn av veitrafikklovgivningen – i flere år ulovlig å benytte på såvel privat som offentlig vei i Norge. Grunnene til dette er blant annet topphastigheten på 20 kilometer i timen, noe som fører til at kjøretøyet var å regne for moped. Unntakene var guidede publikumsturer i Bodø, og ved tillatt bruk av ansatte i Kongeparken. Etter stortingsvalget i 2013 ble det uttalt at den nye regjeringen ville godkjenne bruk av ståhjuling på norske veier. Etter statsråd 13. juni 2014 ble det klart at selvbalanserende kjøretøyer ble tillatt i Norge fra 1. juli 2014. Det ble ikke påbudt med hjelm.

## Referanser
Den bulgarske fotballcupen

**Den bulgarske fotballcupen** er en årlig nasjonal fotballturnering i Bulgaria arrangert av Bulgarias fotballforbund (BFU). Turneringen avvikles etter cup-prinsippet og vinneren av turneringen blir kåret til bulgarsk cupmester. Turneringen har vært avholdt hvert år siden 1938, og vinneren av cupen får tildelt en plass i andre kvalifiseringsrunde av Europaligaen.

Turneringen har røtter til flere mindre cupmesterskap i Bulgaria med lag fra landets ulike oblaster, men dagens versjon ble avholdt for første gang i 1983. Fra 1938 til 1942 gikk turneringen under navnet *Tsarens cup*, og i perioden fra 1946 til 1982 fungerte mesterskapet som kvalifisering til den sovjetiske fotballcupen. Den nåværende formen kom til i 1983 og tok gradvis over rollen som nasjonalt mesterskap uten sovjetisk innblanding, men hele perioden fra 1980 og frem til 1990 regnes i dag som uoffisielle. Mestvinnende lag er Levski Sofia, som per 2013 stod med 25 nasjonale titler.

Den bulgarske supercupen har hvert år siden 2005 blitt spilt mellom vinneren av den bulgarske fotballcupen og vinneren av den øverste divisjonen A PFG.

## Vinnere

***Tsarens cup:**
* 1937/1938: FK-13 Sofia
* 1938/1939: Shipka Sofia
* 1939/1940: FK-13 Sofia
* 1940/1941: AS 23 Sofia
* 1941/1942: 
* 1942/1943: *Ingen*
* 1943/1944: *Ingen*
* 1944/1945: *Ingen*
***Den sovjetiske fotballcupen:**
* 1945/1946: 
* 1946/1947: 
* 1947/1948: PFC Lokomotiv Sofia
* 1948/1949: 
* 1949/1950: 
* 1950/1951: 
* 1951/1952: PFC Slavia Sofia
* 1952/1953: PFC Lokomotiv Sofia
* 1953/1954: 
* 1954/1955: 
* 1955/1956: 
* 1956/1957: 
* 1957/1958: Spartak Plovdiv
* 1958/1959: 
* 1959/1960: Septemvri Sofia
* 1960/1961: 
* 1961/1962: PFC Botev Plovdiv
* 1962/1963: Slavia Sofia
* 1963/1964: Slavia Sofia
* 1964/1965: 
* 1965/1966: Slavia Sofia
* 1966/1967: 
* 1967/1968: Spartak Sofia
* 1968/1969: 
* 1969/1970: 
* 1970/1971: 
* 1971/1972: 
* 1972/1973: 
* 1973/1974: 
* 1974/1975: Slavia Sofia
* 1975/1976: 
* 1976/1977: 
* 1977/1978: PFC Marek Dupnitsa
* 1978/1979: 
* 1979/1980: Slavia Sofia
* 1980/1981: Botev Plovdiv
* 1981/1982: Lokomotiv Sofia
***Den bulgarske fotballcupen:**
* 1982/1983: 
* 1983/1984: 
* 1984/1985: 
* 1985/1986: 
* 1986/1987: 
* 1987/1988: 
* 1988/1989: 
* 1989/1990: OFC Sliven 2000
* 1990/1991: 
* 1991/1992: 
* 1992/1993: 
* 1993/1994: 
* 1994/1995: Lokomotiv Sofia
* 1995/1996: Slavia Sofia
* 1996/1997: 
* 1997/1998: 
* 1998/1999: 
* 1999/2000: 
* 2000/2001: PFC Litex Lovetj
* 2001/2002: 
* 2002/2003: 
* 2003/2004: PFC Litex Lovetj
* 2004/2005: 
* 2005/2006: 
* 2006/2007: 
* 2007/2008: PFC Litex Lovetj
* 2008/2009: PFC Litex Lovetj
* 2009/2010: Beroe Stara Zagora
* 2010/2011: 
* 2011/2012: 
* 2012/2013: Beroe Stara Zagora
* 2013/14: 
* 2014/15: Tjerno More Varna
* 2015/16: 
* 2016/17: Botev Plovdiv
* 2017/18: Slavia Sofia
* 2018/19: Lokomotiv Plovdiv
* 2019/20: Lokomotiv Plovdiv
* 2020/21: 
* 2021/22: 
* 2022/23: 
* 2023/24: 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Den bulgarske fotballcupen hos Soccerway.com
Rommensletta skulpturpark

**Rommensletta skulpturpark** er en skulpturpark ved Kristoffer Robins vei på Smedstua i Groruddalen i Oslo, åpnet i 2013 og etablert i et samarbeid mellom Bymiljøetaten, Kulturetaten, Eiendoms- og byutviklingsetaten, Bydel Stovner og Billedhuggerforeningen. 

Parken er lagt på kommunens gamle hovedsøppelfylling som ble anlagt i 1960-årene på Rommensletta i bunnen av Groruddalen og var opp til 15 meter dyp. Skulpturparken inngår i Alnaelva Miljøpark og Groruddalssatsingen, områdeløft for Haugenstua. Hensikten er å gi alle aldersgrupper bevegelse, rekreasjon og kunstopplevelse. I prosjektfasen ble parken også omtalt som *Rommensletta park*.

Ved åpningen hadde parken ni skulpturer fra ca. 1960 til ca. 2010 som representerer tidslinjen fra Haugenstua ble bygget ut i 1960-årene til i dag, fem fra kommunens kunstsamling i magasin og fire innkjøpt til parken. Blant skulpturene var i 2014 «Fugl» av Nils Aas, som tidligere sto ved Symra kino på Lambertseter, «Fisk» av Kristian Blystad, «Revemor med unge» av Skule Waksvik, «Atlantico» av Arnold Haukeland, «Aleph» av Stefanny Hillgaard og «Mor og barn» av Annasif Døhlen, som tidligere sto ved Dikemark sykehus. Det er også satt av plass til skiftende utstilling av skulpturer. I parken er det etablert et kunstig bekkeløp.

Turvei D10 går gjennom skulpturparken. 

## Referanser


## Litteratur
*«Resirkulert kunst på en gammel søppelfylling». *park & anlegg* 8/2014, side 14–15.

## Eksterne lenker
* 
* ''Rommensletta Skulpturpark er nå åpnet.'' Bydel Stovners hjemmeside, 18. august 2013. Siden inneholder lenker til brosjyre om parken i pdf og tidligere nyhetsartikler] (besøkt 1. desember 2013)
* ''Rommensletta Skulpturpark – fra søppel til ressurs''. Husbankens hjemmeside, 10. september 2013 (besøkt 1. desember 2013)
* ''Velkommen til Rommensletta skulpturpark''. Brosjyre, Oslo kommune, 16 sider, pdf (besøkt 1. desember 2013)
* ''Gamle skulpturer får nytt liv i Groruddalen''. NRK Østlandssendingen, 4. juli 2013 (besøkt 1. desember 2013)
* Skulpturvandring på Smedstua & Haugenstua
Suomen Cup

**Suomen Cup** er en årlig nasjonal fotballturnering i Finland arrangert av Finlands fotballforbund (SPL). Turneringen avvikles etter cup-prinsippet og vinneren av turneringen blir kåret til finsk cupmester. Turneringen har vært avholdt hvert år siden 1955, og vinneren av cupen får tildelt en plass i andre kvalifiseringsrunde av Europaligaen.

Turneringen ble avholdt for første gang i 1955 og finalen har, med enkelte unntak, blitt spilt på Helsingfors Olympiastadion. Mestvinnende lag er FC Haka, som per 2013 stod med tolv nasjonale titler.

## Vinnere

* 1955: 
* 1956: Pallo-Pojat
* 1957: IF Drott
* 1958: KTP
* 1959: 
* 1960: 
* 1961: KTP
* 1962: HPS
* 1963: 
* 1964: Reipas Lahti
* 1965: Åbo IFK
* 1966: 
* 1967: KTP
* 1968:  
* 1969: 
* 1970: MP
* 1971: MP
* 1972: Reipas Lahti
* 1973: Reipas Lahti
* 1974: Reipas Lahti
* 1975: Reipas Lahti
* 1976: Reipas Lahti
* 1977: 
* 1978: Reipas Lahti
* 1979: 
* 1980: KTP
* 1981: 
* 1982: 
* 1983: FC Kuusysi
* 1984: 
* 1985: 
* 1986: RoPS
* 1987: FC Kuusysi
* 1988: 
* 1989:  
* 1990: 
* 1991: TPS
* 1992: MyPa
* 1993: 
* 1994: TPS
* 1995: MyPa
* 1996: 
* 1997: 
* 1998: 
* 1999: FC Jokerit
* 2000: 
* 2001: Atlantis FC
* 2002: 
* 2003: 
* 2004: MyPa
* 2005: 
* 2006: 
* 2007: Tampere United
* 2008: 
* 2009: 
* 2010: TPS
* 2011: 
* 2012: FC Honka
* 2013: RoPS
* 2014: 
* 2015: 
* 2016: 
* 2017: 
* 2018: 
* 2019: 
* 2020:  
* 2021:  
* 2022: 
* 2023: 
* 2024: 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisielle nettsider
* Den Suomen Cup hos Soccerway.com
NM i troppsgymnastikk 1996 (Nordisk klasse)

:Se også NM i troppsgymnastikk 1996 (nasjonale klasser)
**NM i troppsgymnastikk 1996** i Nordisk klasse ble arrangert 10. - 11. februar 1996, i Stavern.

Konkurranseformen *Nordisk klasse* tilsvarende dagens TeamGym, slik at det konkurreres sammenlagt i gymmix (frittstående), tumbling og trampett.

## Resultater
### Kvinner

### Herrer

### Mix
Leggskinne

**Leggskinne** er en type rustning eller beskyttelse for skinnbeinet. Fordi skinnbeinet ligger rett under huden, er leggen svært ømtålig for slag og skader. Allerede i antikken ble det utviklet rustningsdeler for å beskytte leggen, siden et vellykket angrep på leggen ikke bare satte denne kroppsdelen ut av funksjon, men også hindret den skadde i å bevege seg i det hele tatt. Ofte vil leggskinnen inkludere en knekopp, slik at hele beinet fra nedre del av låret og ned til vristen er beskyttet. For fulle rustninger med separat knekopp er en kortere leggskinne som bare beskytter selve leggen vanlig. Slike korte leggskinner benyttes også i fotball.

Leggskinner består gjerne av et hardt lag ytterst og en mykere fóring av filt eller liknende på innsiden. Antikke leggskinner var oftest hamret ut av bronse eller messing, i middelalderen ble det vanligere å bruke jern. Moderne leggskinner er gjerne til bruk i idrett der det kan gå hardt for seg, slik som ishockey, og er gjerne laget av slagfast plast.

## Referanser
Major von Knarren

***Major von Knarren*** er en todelt miniserie som gikk på NRK Fjernsynet i 1971. Den er basert på Vilhelm Krags fortellinger *Da Majoren førte krig* (sendt 24. desember samme år) og *Slaget ved Kjeldvig* (sendt 30. desember samme år). 

Kostymer: Tull Engø.

## Innspillingsfakta
Innspillingene tok til i Kristiansand i september 1971.

## Rolleliste
;Ep 1: *Da majoren førte krig*
*Hans Stormoen - Majoren
*Gunder Tellefsen - Tørresen
*Einar Sørensen - Sandreb
*Knut Østerdal - Løytnanten
*Erling Nodeland - Seehusen
*Haagen Ringnes - Reporteren

;Ep 2: *Slaget ved Kjeldvig*
*Hans Stormoen - Majoren
*Anne Sofie Dyvåg - Todne
*Elin Asbjørnsen, Eva Gullestad, Randi Johnsen, Anne Marie Justnes, Helga Langfeldt, Berit Rohsvold, Marianne Svensen, Lisbeth Varen - Kvinnene
*Erling Nodeland - Seehusen
*Haagen Ringnes - Reporteren

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Legg

**Leggen** er en del av kroppen som strekker seg fra kneet og ned mot foten. I motsetning til låret har leggen to knokler, skinnebeinet (tibia) og leggbeinet (fibula). Hos de fleste firbeinte dyr er skinnebeinet det største og tyngste av dem, hos fugler er leggbeinet sterkt redusert og de to knoklene er sammenvokst til en tibiotarsus.

Musklene i leggen er dominert av den store leggmuskelen, *musculus gastrocnemius*, som ender i akillessenen som gjør dyr og mennesker i stand til å sparke fra når de løper.

## Referanser
Borgny

**Borgny** er et skandinavisk kvinnenavn med norrøn opprinnelse. Navnet brukes også noe som mannsnavn, men svært sjeldent. *Borgny* har norsk navnedag 2. desember.

## Etymologi
*Borgny* er en nyere form av norrøne *Borgný*. Det første navneleddet er dannet av *bjarga*, «berge», *bjǫrg*, «hjelp», eller *borg*, «borg». Det andre navneleddet er dannet av *nýr*, «ny».

## Utbredelse
*Borgný* er en sagadronning nevnt i *[[Voluspå]]* fra 1200-tallet. Navnet *Borgný* er ellers kjent brukt i Norge første gang ca 1390. *Borgny* er kjent brukt i Sverige fra 1912. I Norge var navnet mest populært for jenter født på 1920-tallet, spesielt på Vestlandet og i Trøndelag. Navnet er i dag nokså sjeldent.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Borgny Solheim (f. 1894), norsk arkitekt
* Borgny Erna Bull Høegh (1906&ndash;1992), norskamerikansk skuespiller, kjent som Tula Belle
* Astrid Borgny Folstad (1932&ndash;2009), norsk skuespiller
* Borgny Svalastog (f. 1943), norsk tekstilkunstner
* Borgny Ween (f. 1952), norsk radiograf og fagbokforfatter
* Borgny Eidesvik (f. 1958), norsk forretningskvinne
* Borgny Østensen, (f. 1946), norsk kunstner

### Menn
* Borgny Tingstedt, svensk forfatter

## Annen bruk av navnet
* MT «Borgny», det første tankskipet til Fred. Olsen & Co., bygd i 1929
* Borgny Dolphin, oljeboringsplattform bygd i 1977

## Referanser


## Eksterne lenker
Gaaltije

**Gaaltije – sydsamiskt kulturcentrum** er et sørsamisk «utvecklingscentrum med fokus på kultur, språk, näring och samhälle» i Östersund i Jämtland. Senteret holder kurs, utstillinger, utgir bøker og deltar i ulike prosjekt for næringsutvikling og kulturminneregistrering. 

Senteret begynte sin virksomhet i 1998, og ble innviet i 1999. Senteret ligger i den gamle Tullkammar-bygningen i Östersund sammen med kontorer for Sametinget og Samiskt informationscentrum.

Jerker Bexelius er daglig leder. Arkeologen Ewa Ljungdahl er også ansatt her. 

## Eksterne lenker
*
Olav Varen

**Olav Varen** (født 4. april 1922, død 18. april 1999) var en norsk forfatter. Sine første år bodde han på Lund i Oddernes, men fra midten av 1930-tallet bodde han i Ryttergangen 9 i Kristiansand. I 1945 forandret han etternavn fra Hansen til Varen, etter farfarens gårdsbruk.

## Karriere
Olav Varens karriere startet som bidragsyter til *Iduns Æble* i gymnasårene og han begynte senere i *[[Christianssands Tidende]]*. Varen ble etterhvert en kjent og godt likt skribent og forfatter, både som journalist, petitkåsør, visedikter samt revyforfatter. Han erindres også for sine tallrike petiter under signaturen Ukas, i ukebladet *[[Alle Kvinners Blad|Alle Kvinner]]* og i *[[Fædrelandsvennen]]*.

Varen skrev manuskriptet til NRKs *[[Major von Knarren]]*, som var NRK fjernsynets filmatisering av Vilhelm Krags fortellinger *Da Majoren førte krig* & *Slaget ved Kjeldvig*.

## Referanser


## Kilder
*
Kunak

**Kunak** er et distrikt i Tawau-divisjonen i den malaysiske staten Sabah. Distriktet ligger langs den indre delen av sørkysten til Lahad Datu-bukta, og strekker seg vestover mot Brassey-fjellene. Det har et areal på  kvadratkilometer og et folketallet på . Administrasjonssenteret er byen Kunak.

Distriktet ble opprettet den 1. juni 1994.

## Byen
Byen Kunak har  innbyggere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lucie (navn)

**Lucie** er et fransk kvinnenavn som betyr «lys». Navnet er svært vanlig i Tsjekkia.

## Etymologi
*Lucie* er dannet som en fransk form av *[[Lucia]]*, et kvinnenavn dannet av det romerske navnet *Lucius* som har opphav i det latinske *lux*, «lys».

## Utbredelse
*Lucij* var et vanlig kvinnenavn i Norge på 1500-tallet. Det er 3 personer med navnet er nevnt i Norske Lensrekneskapsbøker 1548-1567.

*Lucie* er kjent brukt i Sverige fra 1816.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Lucie Brock-Broido (f. 1956), amerikansk dikter
* Lucie Kaas, dansk interiørdesigner
* Lucie Gotaas, norsk forlegger

## Navnedag
*Lucie* har navnedag i flere land 13. desember, men har ikke noen norsk navnedag.

## Referanser


## Eksterne lenker
Olaus Breda

**Olaus Jensen Breda** (født 29. april 1853 i Horten, død 27. desember 1916 i Kristiania) var en norskamerikansk prest og filolog.

Han var sønn av Helle Kristine Breda og Jens Johansen som var snekker i Horten.  Etter examen artium fra Gjertsens skole i 1870 og ett års lærergjerning i Smålenene, utvandret han til USA i 1872, og ble cand.theol. ved Concordia Seminary i St. Louis i 1875. Han studerte senere filologi og var lærer i norsk og latin ved Luther College i Iowa fra 1879 til 1882.

I 1884 ble han den første professor i nordiske språk og nordisk litteratur ved University of Minnesota i Minneapolis. Med sin nye kone Emilie Braarud (1851–1918) var han der frem til 1899, bort sett fra vinteren 1892 da han gjestet Uppsala universitet og Universitetet i København. Han hadde per 1895 foretatt over tyve overfarter mellom Norge og USA.

I 1899 vendte han tilbake til Norge og underviste i norsk og engelsk på gymnasiet og ved Krigsskolen.

## Referanser
Semporna

**Semporna** er et distrikt i Tawau-divisjonen i den malaysiske staten Sabah. Distriktet ligger på  Semporna-halvøya, på sørsiden av den ytre delen av Lahad Datu-bukta, og har et areal på  kvadratkilometer og et folketallet på . Administrasjonssenteret er byen Semporna.

Foruten den delen av Semporna som ligger på fastlandet, omfatter distriktet også en rekke øyer i Darvel-bukta, hvorav de største er Timbun Mata og Bum Bum. De to marine nasjonalparkene Tun Sakaran og Sipadan ligger i henholdsvis Darvel-bukta og Celebessjøen. Turisme og produkter fra havet er de viktigste inntektskildene. I 1963 ble Malaysias første perleoppdrett startet opp på Bohey Dulang-øya.

Distriktet ble opprettet den 1. januar 1962.

## Byen
Byen Semporna har  innbyggere, og er utgangspunkt for passasjerfergene til nasjonalparkene og en rekke populære dykkersteder langs kysten. 

## Referanser
Lahad Datu

**Lahad Datu** er et distrikt i Tawau-divisjonen i den malaysiske staten Sabah. Distriktet ligger på østkysten, og strekker seg sørvestover langs hele nordsiden av Lahad Datu-bukta, og videre inn i landet. Med et areal på  kvadratkilometer er dette det nest største distriktet i Sabah. Folketallet er på  og administrasjonssenteret ligger i byen Lahad Datu.

Hovednæringsveiene i Lahad Datu-distriktet er tømmer- og palmeoljeindustrien og gummi- og kakaoplantasjer. Vildmarksreservatet Tabin ligger i den nordøstlige delen, og regnskogbevaringsområdet Danum Valley i sørvest.

Distriktet ble opprettet den 1. januar 1962.

## Byen
Byen Lahad Datu har  innbyggere. Flyplassen ligger én kilometer fra byen, med ruteforbindelse til Kota Kinabalu. Lahad Datu har en viktig havn for eksport av tømmer og palmeolje, og det er Sabahs østkysts viktigste havn for import av gjødsel. I tilknytning til havnen ligger den fem kvadratkilometer store industriparken POIC (*The Palm Oil Industrial Cluster*). Det statlige Eastern Sabah Security Command (ESSCOM) har sitt hovedkvarter i Lahad Datu.

## Referanser
Knut Aars

**Knut Brødsgaard Aars** (født 14. juli 1918 i Oslo, død 21. september 2002) var en norsk diplomat.

Han var sønn av høyesterettsdommer Jakob Aars (1877–1944) og Anna Brødsgaard (1891–1970) fra Store Magleby sogn. Etter examen artium i 1936 og cand.jur. i 1941 jobbet han som advokatfullmektig i Moss fra 1941 til 1943 og som dommerfullmektig i Alta fra 1943 til 1944. Han giftet seg i 1943 med Gerd Sandvik (1919–2010) fra Molde. Fra 1945 jobbet han for Utenriksdepartementet. Senere studerte han ved NATO Defense College. Han fikk Deltagermedaljen og St. Olavs Orden.

## Posteringer
* 1944–1945  ved legasjonen i Stockholm
* 1945–1948 sekretær i UDs politiske avdeling
* 1948–1950 legasjonssekretær ved legasjonen i Lisboa
* 1950–1953 ambassadesekretær ved Norges ambassade i Washington
* 1953–1955 byråsjef UD
* 1955–1958  ambassaderåd ved Norges delegasjon til NATO  i Brussel og til OEEC
* 1958–1962 ambassaderåd ved Norges ambassade i London
* 1962–1965 ambassadør ved Norges ambassade i Teheran, Iran. Sideakkreditert til Kabul og Islamabad.
* 1966–1970 spesialrådgiver UD
* 1970–1971 ambassadør ved Norges delegasjon til NATO  i Brussel (se liste over norske NATO-ambassadører)
* 1971–1974 polarrådgiver UD, såvel som tilknyttet Norsk utenrikspolitisk institutt
* 1974–1979 ambassadør ved Norges ambassade i Buenos Aires, Argentina
* 1980–1984 ambassadør ved Norges ambassade i Tel Aviv, Israel. Sideakkreditert til Kypros.

## Se også
* Aars (slekt)

## Referanser
Heldalen

**Heldalen** er et dalføre øst i Trollheimen, Rennebu kommune. Heldalen har sitt navn fra elva Hela som har sitt utspring i Helvatnet. Øverst i dalen ligger det tre setergrender med fire setre. De tilhørte i utgangspunktet gårder i Rennebu. Navnene på setrene er:

* Rise-setra
* Rishaug-setra
* Rogogjerds-setra
* Haugen-setra

## Landskapet
Heldalen er et fjellandskap som kjennetegnes av myrer, grassletter og bjørkeskog i de nedre deler.

## Referanser
Plaza de Cibeles

**Plaza de Cibeles** er en plass i Madrid.

Den ligger der *Calle de Alcalá* (øst–vest), *Paseo de Recoletos* (nord) og *Paseo del Prado* (sør) møtes.

Fontenen er et av Madrids viktigste symboler.

## Eksterne lenker
*
Fleinskallen signalstasjon

**Fleinskallen signalstasjon** ble opprettet 1900  av Marinen for overvåking av skipstrafikken i Trondheimsleia.
 
Stasjonen fikk navn etter høyden som ligger 119 moh. ved Sandstad på Hitra i Sør-Trøndelag. Signalstasjonen bestod av en liten hytte som ble bemannet av lokalt mannskap. Fra stasjonen signaliserte man morse som lysblink med signallampe eller ved semafor.

Stasjonen var operativ til 1928 da eiendommen ble solgt og kom i privat eie. Fleinskallen signalstasjon var en av flere signalstasjoner som Marinen anla langs kysten tidlig på 1900-tallet som en del av nøytralitetsvernet.

## Referanser
Refsnes (Indre Fosen)

**Refsnes** ligger på sørsiden av Stjørnfjorden, en arm av Trondheimsfjorden i Indre Fosen kommune, Trøndelag. 

Refsnes er et kulturmiljø med kulturminner fra de fleste perioder av Trøndelags forhistorie og historie. På det berglendte neset som stikker ut i Stjørnfjorden ligger de eldste kulturminnene i området i form av tre åpne steinalderboplasser og en klynge med tre steinaldertufter etter runde hus fra steinalderen. På samme nes ligger et gravfelt fra jernalderen med 7 lave røyser. En av røysene er en såkalt firkantrøys, en rektangulær og meget spesiell gravrøys med en reist stein i hvert hjørne. I tillegg ligger en rekke nyere tids kulturminner på neset. Blant disse er et gammelt rettersted, tidligere laksevorp, rester i grunnen etter en revefarm, isdam hvor man tidligere tok is til ishuset på gården, steingjerder og ikke minst en bauta over menn fra Stjørna som deltok i Napoleonskrigene 1801–1814. I et område like ved neset ligger et stort jernaldergravfelt med rundt 40 røyser samt et lite med noen få og kanskje litt usikre røyser. 

Refsnes er tilrettelagt med en sti gjennom kulturmiljøet som tar besøkende gjennom 9000 års historie fra steinalderen for mange tusen år siden til dagens bosetting og bruk av området. Kulturminnene er skiltet. Skiltene forteller deler av historien, men historien til de mange kulturminnene kan også utforskes med mobiltelefon eller nettbrett. Området har gratis trådløst nett. Ved å skanne QR-koden eller taste inn systemets adresse (m.kulmin.no/refsnes), får besøkende umiddelbar tilgang til digitale fortellinger hvor kulturarven gjøres levende og dramatisk gjennom tekst, lyd og bilde. Dette gir en utvidet opplevelse av kulturminnene.

## Eksterne lenker
* Refsnes på Kulmin.no
* Historier om Refsnes
*
Niels Scythe

**Niels Jensen Scythe** (født 8. november 1727, død 18. mars 1811) var en norsk boksamler og embetsmann.

Han ble født i Christiansand (Kristiansand) som sønn av vintapper Jens Schythe og Sidsel Jacobsdatter. I 1746 ble han student, i 1754 hører ved latinskolen i Christiansand hvoretter han tok magistergraden ved Københavns Universitet i 1755. I 1763 ble han ansatt som assistent ved bestyrelsen av kolonivesenet i Slesvig og i 1770 ble han fogd i Nedenæs. I dette embete bodde han i Lillesand, og kom her i konflikt med bondelederen Christian Lofthuus omkring hvem som hadde rett til den mest fremtredende posisjon i lokalsamfunnet. I 1783 tok han sin avskjed, og fikk tittelen justisråd. Han døde ugift i Christiansand. 

## Samler
Scythe samlet seg med tiden et anselig bibliotek bestående av såvel bind som manuskripter, kart og dokumenter. Han beskjeftiget seg blant annet med studier av personalhistoriske samlinger tilknyttet Christiansand by og stifts historie. Scythe fikk, som den første, trykt norske statskalendre for årene 1767–69 (anonymt) og bidro også med mindre historiske innlegg til tidsskrifter og aviser. 14. desember 1791 ble han medlem av Det kongelige danske Selskab for Fædrelandets Historie og Sprog. 

## Utgivelser i utvalg
* *Norges Civile Stat eller Fortegnelse over alle Kongelige civile Æmbedsmænd og Betientere i Kongeriget Norge ...*, København, 1767–69
* *Danmarks og Norges samt Hertugdømmernes academiske, scholastiske og lærde Staat over alle nu levende Lærere ved de høyere og nedrigere Skoler*, København, 1769
* *Reise-Route til Lands igjennem Mandals og Listers Amter*, i *Det danske Krigsbibliothek*, København, 1796

## Referanser
Gïelem nastedh

**Gïelem nastedh** er et sørsamisk språk- og kompetansesenter  i Snåsa. Senteret ble opprettet på prosjektbasis i 2008, i forbindelse med at Snåsa kommune ble en del av forvaltningsområdet for samisk språk, som den første sørsamiske kommunen. Senteret, som er en kommunal etat, har senere fått permanent status som *språksenter* under Sametinget.

Senteret arrangerer kurs i samisk språk, utgir bøker på sørsamisk og ivaretar de rettighetene innbyggerne har i språkforvaltningsområdet.

Inger Marit Eira-Åhrén var enhetsleder for samiske saker i Snåsa kommune fra april 2017 til august 2020.

## Eksterne lenker
*
Filosofiåret 1685

**Filosofiåret 1685** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1685.

## Hendelser

## Publikasjoner

## Fødsler

## Dødsfall

## Referanser