open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kartvinge

**Kartvinge** (*Araschnia levana*) er en sommerfugl som tilhører gruppen Nymphalini i den store familien flikvinger (Nymphalidae). De er vanlig i Sentral-Europa og har i de siste årene dukket opp i Sør-Sverige og hatt en stadig større utbredelse der. Det har derfor vært ventet at den ville dukke opp for eksempel i Halden, men i Østfold er den foreløpig ikke sett. Derimot ble arten påvist i Sør-Varanger i 2017 som første funn av dagsommerfugl nr 101 i Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 24–38&nbsp;mm) sommerfugl med flikete vinger. Vårgenerasjonen er spraglete i mørkebrun og oransje, mens sommergenerasjonen er mørk gråbrun med en lys tverrstripe. Vingenes underside er brun med et lyst nettmønster.

Den har to generasjoner hvert år, og vår- og sommergenerasjonen ser ganske ulike ut. Dette er et nokså vanlig fenomen hos tropiske flikvinger, men ingen andre arter har en så utpreget veksling i Europa.

Araschnia levana MHNT CUT 2013 3 15 Forme printanière Toulouse Dos.jpg|*Araschnia levana f. prorsa* 
Araschnia levana MHNT CUT 2013 3 15 Forme printanière Toulouse Ventre.jpg|*Araschnia levana f. prorsa* △
Araschnia levana MHNT CUT 2013 3 15 Forme estivale Compiegne Dos.jpg|*Araschnia levana f. levana *
Araschnia levana MHNT CUT 2013 3 15 Forme estivale Compiegne Ventre.jpg|*Araschnia levana f. levana * △


## Levevis
I likhet med slektningene neslesommerfugl og dagpåfugløye lever larven på nesleslekta (*Urtica*), men til forskjell fra disse to, overvintrer den i puppestadiet. Vårgenerasjonen flyr i mai–juni, mens den mørke sommergenerasjonen har flygetid i juli–august. 

## Utbredelse
Arten er utbredt i Europa og østover til Japan, men unngår middelhavsområdet og de vestligste delene som Storbritannia. 

Kartvinge ble første gang funnet i Finland 1973 og i Sverige i 1983. I dag har den etablert bestander en rekke steder i den sørligste delen av Sverige. Ett eksemplar ble fotografert sittende på ballblom i Tana i Finnmark 17. juli 2017. Vi kan sannsynligvis betrakte dette funnet som en forløper for en kommende etablering av kartvingen i Norge. Det var en artig kuriositet at arten ble påvist i Sør-Varanger før Halden, der den også fort kunne ha kommet inn – etter en betydelig utvidelse av utbredelsesområdet i Sverige de siste 15–20 årene (dog ikke like raskt utvidelse de siste 5 årene eller så).

## Referanser




## Kilder
* Eliasson, C.U., Ryrholm, N., Holmer, M. Jilg, K. & Gärdenfors, U. (2005) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Dagfjärilar. Hesperiidae – Nymphalidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-51-7

## Eksterne lenker
* 
* Svenska Fjärilar, med bildegalleri
* Norges sommerfugler
Skognymfer

* *[[Idea agamarschana]]*
* *[[Idea blanchardi]]*
* *[[Idea durvillei]]*
* *[[Idea electra]]*
* *[[Idea hypermnestra]]*
* *[[Idea iasonia]]*
* *[[Idea idea]]*
* *[[Idea leuconoe]]*
* *[[Idea lynceus]]*
* *[[Idea malabarica]]*
* *[[Idea stolli]]*
* *[[Idea tambusisiana]]*

**Skognymfer** (*Idea*) er en slekt av store sommerfugler som tilhører gruppen monarksommerfugler (Danaini) i den artsrike familien flikvinger (Nymphalidae). Disse slanke sommerfuglene har meget store, hvite vinger med svarte flekker. De holder seg høyt oppe i trekronene der de blafrer rundt i langsom flukt. Som de fleste andre monarksommerfugler (Danaini) er skognymfene giftige, og de påfallende fargemønstrene signaliserer dette. Flere sommerfugler fra andre grupper etterligner disse mønstrene.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae
************** Underfamilien Danainae Boisduval, 1833
*************** Gruppen monarksommerfugler, Danaini Boisduval, 1833 – 160 arter, varme områder over hele Jorden
**************** Slekten *Anetia* Hübner, 1823 – fem arter, bare på Antillene
**************** Slekten *Lycorea* Doubleday, 1847 – tre arter, Neotropiske region
**************** Slekten skognymfer, *Idea* Fabricius, 1807 – 12 arter, Sørøst-Asia
***************** *[[Idea durvillei]]*
***************** *[[Idea blanchardi]]*
***************** *[[Idea idea]]*
***************** *[[Idea electra]]*
***************** *[[Idea hypermnestra]]*
***************** *[[Idea leuconoe]]*
***************** *[[Idea tambusisiana]]*
***************** *[[Idea iasonia]]*
***************** *[[Idea lynceus]]*
***************** *[[Idea stolli]]*
***************** *[[Idea malabarica]]*
***************** *[[Idea agamarschana]]*

## Kilder
* Brower, A.V.Z. (2006) ''Idea'' spp. på ''Tree of life''

## Eksterne lenker
*
Squeeze (The X-Files)

***Squeeze*** er den tredje episoden i den første sesongen av science fiction-serien *The X-Files*. Den ble vist for første gang 24. september 1993 på Fox i USA.
## Handling
Episoden begynner i Baltimore i Maryland hvor en mann blir drept på kontoret sitt av en annen mann som kommer inn gjennom en luftekanal. I Washington, DC har Scully lunsj med en venn fra skolen som forteller henne om drapene i Baltimore og at morderen tar leveren fra ofrene. Det eneste som er felles for mordene er at det ikke finnes noen steder som morderen kan ha kommet seg inn. Han spør om hjelp og Scully tar med Mulder. På åstedet finner Mulder et utstrakt fingeravtrykk og han viser Scully flere like avtrykk fra liknende mord fra 1960-årene og 1930-årene og en sak fra begynnelsen av 1900-tallet hvor leveren også ble tatt. Mulder bestemmer seg for å etterforske saken selv.

Under overvåkning av et tidligere åsted finner og arresterer de en mann kalt Eugene Tooms, som klatrer rundt i ventilasjonsanlegget. De utfører en løgndetektortest, men de finner ikke noe så de løslater ham. Mulder mener dog at utskriften fra løgndetektoren viser at han løy på spørsmål om han var 100 år gammel og om han var på ett sted i 1930-årene. Han tar et av fingeravtrykkene til Tooms, strekker det ut og det viser seg at det stemmer med avtrykket fra åstedet.

Om natten klatrer Tooms inn i et hus gjennom pipa ved å strekke seg ut og han dreper enda en mann. På åstedet finner Mulder et av Tooms' avtrykk. De leter etter spor blant offentlige dokument og finner en mulig adresse og navnet til en av etterforskerne for mordene i 1930-årene. Han viser dem bilder av Tooms fra 1960-årene hvor han ser likedan ut og de drar til adressen. Der finner de en kjeller med et rede laget av aviser og levre. Mulder tror Tooms bruker det til å gå i hi 30 år om gangen og han arrangerer overvåkning av huset. Scullys venn er lei av Mulders innblanding og avbryter overvåkingen. Scully drar hjem og Tooms følger etter. Han bryter seg inn og de begynner å slåss. Mulder har i mellomtiden funnet ut av overvåkingen er avblåst og drar til Scully. Sammen klarer de å fange Tooms og han blir sperret inne.

## Gjesteskuespillere
*Doug Hutchison &ndash; Eugene Victor Tooms
*Donal Logue &ndash; Agent Tom Colton
*Henry Beckman &ndash; Detective Frank Briggs
*Kevin McNulty &ndash; Agent Fuller
*Terence Kelly &ndash; George Usher
*Colleen Winton &ndash; Lie Detector Technician
*James Bell &ndash; Johnson
*Gary Hetherington &ndash; Kennedy
*Rob Morton &ndash; Kramer
*Paul Joyce &ndash; Werner

## Produksjon
Dette er den første av «ukens monster»-episodene. Siden de to første episodene handlet om UFO-er ville 20th Century Fox at denne episoden skulle handle om noe annet. Tooms dukker opp igjen i episoden *[[Tooms]]* senere i sesong en.
The Jersey Devil

***The Jersey Devil*** er den femte episoden i den første sesongen av science fiction-serien *The X-Files*. Den ble vist for første gang 8. oktober 1993 på Fox i USA.
## Handling
Episoden begynner med en scene i 1947 i New Jersey hvor en familie kjører gjennom en skog. De punkterer og da faren går ut, blir han dratt bort fra bilen. Politiet finner ham senere med ene foten spist av. De tror de ser det som spiste foten i en hule og skyter inn i mørket. I nåtiden (da episoden ble først vist) informerer Scully Mulder om en drapssak hvor en hjemløs mann ble funnet død i skogen i New Jersey minus en arm og en fot. Mulder tror det har en sammenheng med saken fra 1947 og forteller at politiet skjøt en naken mann som hadde menneskerester i magen. De drar til Atlantic City i New Jersey hvor de blir vist liket av mannen med merker etter mennesketenner. Detektiven som har saken gjør det klart at de ikke er velkommen. Scully velger å dra hjem mens Mulder blir igjen.

Mulder blir kjørt inn i parken til åstedet av en fra parkvesenet. Han blir forfulgt av noe som gjemmer seg mens han går tilbake til byen. I byen spør han de hjemløse om de kjente den døde uteliggeren. En mann forteller ham at han så noe rote i søppelet og gir Mulder en tegning. Om natten ser han noe menneskelignende som roter i søppelet. Han sniker seg nærmere, men det løper bort. Politier kommer og arresterer ham. På stasjonen krangler Mulder med detektiven og anklager ham for å holde tilbake bevis. Han ringer Scully som kommer oppover igjen og han forteller henne om det han så. Hun overtaler ham til å dra hjem og på veien tar Scully ham med til en professor som forteller ham at det er meget usannsynlig at en villmann som Mulder så finnes.

Tilbake i Washington får Mulder en telefon fra mannen som kjørte ham inn i parken. Mannen forteller Mulder at han fant et 6&ndash;8 måneder gammelt lik av en mann. Mulder drar tilbake med Scully og professoren, men det finnes ikke noe lik på likhuset. De drar dit Mulder sist så villmannen. Det viser seg å være en kvinne. Mulder finner henne, men hun kommer seg unna og rømmer inn i skogen. Politiet kommer også og jakter på henne. Hun agriper politiet og de dreper henne. Det viser seg at hun hadde unger og episoden slutter med at man ser at en unge gjemmer seg i skogen.

## Gjesteskuespillere
*Claire Stansfield &ndash; The Jersey Devil
*Wayne Tippit &ndash; Detective Thompson
*Gregory Sierra &ndash; Dr. Diamond
*Michael MacRae &ndash; Ranger Peter Brullet
*Jill Teed &ndash; Glenna
*Tamsin Kelsey &ndash; Ellen
*Andrew Airlie &ndash; Rob
*Bill Dow &ndash; Dad
*Hrothgar Mathews &ndash; Jack
*Jayme Knox &ndash; Mom
*Scott Swanson &ndash; Officer # 1
*Sean O'Byrne &ndash; Officer # 2
*David Lewis &ndash; Young Officer
*D. Neil Mark &ndash; S.W.A.T. Team Officer
Monarksommerfugl

:

**Monarksommerfugl** eller **monark** (*Danaus plexippus*), er en sommerfugl som tilhører underfamilien Danainae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Denne nordamerikanske arten er særlig kjent for sine lange vandringer. Nylig har noen krysset Atlanterhavet og etablert bestander i Afrika og det sørlige Europa.

Danaus plexippus MHNT.jpg| ♂ 
Danaus plexippus MHNT femelle.jpg|♀


## Utseende
En stor, slank sommerfugl med store vinger. Grunnfargen er gulbrun og brunrød med brede, svarte striper langs vingeårene og hvite flekker langs vingekantene. Kroppen er svart med hvite flekker. Den nakne larven er tverrstripet i hvitt, gult og svart, med et pat lange, svarte utvekster fra ryggsiden av det første kroppsleddet.

## Vandringer
Monarken har larver på *[[Asclepias]]* i gravmyrtfamilien. De flyr nordover om våren og kan da nå så langt nord som Alaska, men de kan ikke overleve en kald vinter. Derfor trekker sommerfuglene sør igjen om høsten, til en av bare to kjente overvintringssteder: i Michoacán i Mexico for den østlige bestanden og i California for den vestlige. Begge overvintringsområdene er ganske små, bare noen hektar store. Sommerfuglene sitter tett i tett i noen store bartrær. Monarken kan gå gjennom flere generasjoner på en sommer, så det er ikke de samme individene som trekker sørover om høsten som trakk nordover om våren.

## Giftige sommerfugler
Larven tar opp giftstoffer fra de ganske giftige næringsplantene, og lagrer disse. De sterke fargene til både larver og voksne signaliserer at de er giftige, noe som gjelder for de alle fleste medlemmene av gruppen Danainae. Andre sommerfugler, blant annet falsk monark (*Limenitis archippus*, Limenitidinae) etterligner disse mønstrene og oppnår dermed beskyttelse ved at fugler som en gang har forsøkt å spise en monark, ikke senere vil angripe noe som ligner på den.

## Eksterne lenker
* 

## Se også
*Monarksommerfuglens naturreservat - et verdensarvsted
Tooms

***Tooms*** er den 21. episoden i den første sesongen av science fiction-serien *The X-Files*. Den ble vist for første gang 22. april 1994 på Fox i USA.

## Handling
Episoden begynner med at Eugene Tooms blir løslatt, under protester fra Mulder, fra mentalsykehuset han ble sperret inn i episoden *[[Squeeze (The X-Files)|Squeeze]]*. Under avhøret av doktorene som vitner om at han er frisk nok til å løslates, er Scully i møte hos assistant director Skinner, som forteller henne at FBI ikke er glade for de uortodokse etterforskningsmetodene Mulder og Scully bruker. Cigarette Smoking Man er også tilstede under møtet.

Mulder er overbevist om at Tooms vil drepe igjen og forfølger ham mens Scully besøker etterforskeren som etterforsket Tooms' mord i 1930- og 1960-årene. Han forteller at de ikke fant liket til et av ofrene fra 1930-årene, men han tror det er gjemt i fundamentet til en fabrikk. De drar dit og finner liket. Tooms har i mellomtiden forfulgt doktoren som behandler ham og bryter seg inn i hjemmet hans. Mulder ringer på og mens doktoren slipper ham inn, rømmer Tooms. Om natten overvåker Mulder og Scully Tooms' hus og Mulder drar hjem for å sove. Tooms gjemmer seg i bilen hans og bryter seg inn i leiligheta hans. Der skader han seg selv og sparker seg selv med Mulders sko før han går ut igjen. På et sykehus forteller han at Mulder banket ham opp og Mulder blir arrestert. Mulder og Scully blir avhørt av Skinner og Scully lyver og sier at Mulder var sammen med henne da Tooms ble banket opp.

Scully finner bitemerker på liket hun fant og det passer til Tooms. De drar til huset han bor i og der finner de doktoren hans død. De drar til der han før bodde hvor det nå er bygget et kjøpesenter. Mulder finner Tooms nye rede i et rom under en rulletrapp og Tooms prøver å drepe ham. Mulder kommer seg ut og starter rulletrappa som dreper Tooms.

## Kontinuitet
Denne episoden introduserer Walter Skinner. Han tar over som sjef for Mulder og Scully for resten av serien. Dette er også den første episoden hvor Cigarette Smoking Man snakker.

## Gjesteskuespillere
*Doug Hutchison &ndash; Eugene Victor Tooms
*Paul Ben-Victor &ndash; Dr. Aaron Monte
*Mitch Pileggi &ndash; Walter Skinner
*Henry Beckman &ndash; Detective Frank Briggs
*Timothy Webber &ndash; Detective Talbot
*André Daniels &ndash; Arlen Green
*Jerry Wasserman &ndash; Dr. Plith
*Frank C. Turner as Dr. Collins
*Gillian Carfra &ndash; Christine Ranford
*Pat Bermel &ndash; Frank Ranford
*Mikal Dughi &ndash; Dr. Pamela Karetzky
*Glynis Davies &ndash; Defense Counsel Nelson
*Steve Adams &ndash; Prosecution Counsel Myers
*Catherine Lough &ndash; Dr. Richmond
*William B. Davis &ndash; Cigarette Smoking Man
*Jan D'Arcy &ndash; Judge Kann
Kirkefyrste

**Kirkefyrste** er en betegnelse som historisk særlig ble brukt som en generisk betegnelse på alle geistlige hvis embeder hadde samme verdslige rang og privilegier som en fyrste (i ordets videste forstand, altså en hvilken som helst hersker) eller ble ansett som likeverdige med en fyrste. Særlig i det tysk-romerske rike var flere geistlige embeder knyttet til herredømme over en stat, og innehaveren av embedet var samtidig riksfyrste og for noen staters vedkommende kurfyrste. Også stormesteren i ridderordener som hadde fått herredømme over et territorium, f.eks. Den tyske orden, ble gjerne kalt kirkefyrste.

Den engelske formen av uttrykket, *Princes of the Church*, benyttes i dag nesten synonymt om kardinaler i Den katolske kirke. Lignende gjelder også på noen andre språk. En så snever forståelse er ikke kjent på norsk; i den grad uttrykket brukes om nålevende kan det omfatte sentrale kirkeledere generelt, fra paver til patriarker, kardinaler og særlig sentrale erkebiskoper og biskoper. 

I diplomatisk protokoll blir kardinaler i dag behandlet på linje med kongelige prinser.
Hærens flyvåpen

**Hærens flyvåpen** var sammen med Marinens flygevåpen forgjengeren til dagens norske luftforsvar.

Hærens flyvåpen ble opprettet i 1912 med Kjeller som hovedbase hvor grenen også hadde egen flyfabrikk.

I 1944 ble Hærens og Marinens flyvåpen slått sammen til en egen forsvarsgren som Luftforsvaret.

## Hærens flyskole
Hærens flyskole ble opprettet i juli 1914 med fire elever i det første kullet. Hovedinstruktør var kaptein Einar Sem-Jacobsen. Det siste kullet som ble opptatt ved skolene, i 1939, skulle ha graduert i april 1940, men den tyske invasjonen kom i veien. De fleste elevene ved kullet kom seg til Little Norway i Toronto og fullførte utdanningen der. I alt ble 362 elever utdannet mellom 1914 og 1939/1940.

## Fly brukt av Hærens flyvåpen

## Referanser


## Litteratur
**Norske militærfly 1912-1940*. Odd Arnesen. Oslo, 2003. ISBN 82-91964-01-7
**Norske militærfly 1912-2013*. Sverre Mo/Ole Bjørn Sælensminde. Bodoni forlag, 2013. ISBN 978-82-7128-687-3
*
*
Blekkulf

**Blekkulf** er en barnebokfigur skapt av Bente Roestad. Det er blitt laget programmer om Blekkulf i Barne-TV og Barneradioen på NRK. Figurteaterforestillingen «Blekkulf og den mystiske flaskeposten» ble rundt 2000-årsskiftet spilt for mer enn 300 skoler og barnehager, blant annet på Kon-Tiki Museet. Den første Blekkulf CD-en solgte til gullplate.

## Tema: miljøvern
Blekkulf er en blekksprut, og bøkene og programmene formidler på en pedagogisk måte for barn at miljøvern er viktig, med særlig fokus på forurensning i havet. I 1989 kontaktet Bente Roestad Norges Naturvernforbund og viste dem en bunke med over to tusen tegninger og brev fra barn som var sendt til Blekkulf i etterkant av TV-serien der Terje Strømdahl satt på bryggekanten og leste fra Blekkulfbøkene. Norges Naturvernforbund og Bente Roestad samarbeidet i 1992 om å lage en miljøvernklubb for barn, som ble kalt «Blekkulfs venner» og senere «Blekkulfs miljødetektiver». I 2006 skiftet organisasjonen navn til Miljøagentene.

Bente Roestad arbeidet videre med Blekkulf og skrev nye bøker, sangtekster og teaterforestillinger. I 2008 flyttet Blekkulf til Akvariet i Bergen, der han formidlet sitt miljøengasjement til barn på besøk i Akvariet.

Nordisk Film laget i samarbeid med Filmkameratene en ny TV-serie på 26 episoder med Blekkulf og vennene hans. I tillegg til Pelle-reke og laksen Sprelline hadde Blekkulf der fått en ny venn, svanen Svanhild. NRK Super startet å sende den nye TV-serien om Blekkulf høsten 2012.

## Priser og utmerkelser
Blekkulf har vunnet Pressens Informasjonspris. Bente Roestad mottok i 1990 Karl Evangs pris for helseopplysning i forbindelse med sitt arbeid med Blekkulf. På FNs Verdens miljødag mottok Bente Roestad Svaneprisen 2012 Hedersprisen og ble utnevnt til Årets Ildsjel 2012 av Miljøstiftelsen Pangea i samarbeid med Bellona.

## TV-produksjoner
* 1989–1995: opplesningsserie med Terje Strømdahl på NRK-TV
* 2012–2013: animasjonsserie på NRK Super

## Referanser


## Eksterne lenker
* Blekkulf.no &ndash; Offisiell nettside
Eros Ramazzotti

**Eros Ramazzotti** (født 28. oktober 1963 i Cinecittà i Roma i Italia) er en italiensk sanger og låtskriver. I tillegg til å være godt kjent i Italia og engelskspråklige land, er han godt kjent i spansktalende land, da han har sluppet mesteparten av albumene på spansk i tillegg til italiensk. Han synger altså både på italiensk, spansk og engelsk. Han har sunget sammen med en rekke andre artister, blant annet Tina Turner, Anastacia, Andrea Bocelli og Cher.

Han ble kjent allerede i 1990 med plata ’In Ogni Senso’, men det var først med plate nummer 2 ’Tutte Storie’ i 1993 at det virkelig tok av både hjemme og i resten av Europa. Hans første samlealbum ”Eros” toppet de norske listene i ukevis og lå 38 uker på VG-lista

Eros Ramazzotti spilte i Oslo Spektrum 10. november 2009. Cose della vita sang Ramazzotti som duett med Tina Turner. I Belong to You (Il ritmo della passione) var også populær i Norge. Den sang han både alene, og som duett med Anastacia.

I sitt hjemland Italia har han hatt mange hits, og er fortsatt aktiv.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Matt Deis

**Matthew Christopher Deis** (født 13. desember 1983 i Peterborough i New Hampshire) er en profesjonell, amerikansk musiker. Han har tidligere ved medlem av det Massachusetts-baserte metalbandet All That Remains og det Pennsylvania-baserte bandet CKY. Han forlot CKY i mai 2010.

Deis bodde i New Hampshire til fireårsalderen da familien flyttet til West Springfield i Massachusetts. Han har vært opptatt av musikk siden han var svært ung. Han har spilt piano fra han var fem år gammel, og drev også med klarinett i barneskolen. Da han ble eldre ba han foreldrene om å få gitar og starta sitt første band, *Nameless Fear*. Han spilte i Nameless Fear fra han var 13 til han var 17. Han forlot bandet for å spille bass  i bandet Lost Inside a Rubix Cube (som senere skiftet navn til The Amber Fashion). Deis fikk undervisning i gitar av hovedgitaristen i All That Remains, og begynte senere å spille bass i bandet. I løpet av tida i bandet rakk han å spille bass på albumet *[[This Darkened Heart]]*, et album han også var med på å skrive. Dette førte til at han fikk være med på turneer over store deler av verden sammen med band som Gwar, Slipknot, As I Lay Dying og Killswitch Engage. 

I 2005 grep Deis sjansen til å bli bassist for CKY. Han har siden turnert både i Amerika og Europa med bandet. Bandet fortsette å turnere for å promotere deres nyeste album, *[[An Ånswer Can Be Found]]*. Han har vært med i skriveprosessen siden han ble med i bandet. På bandets nettsides FAQ står dette: «Since obtaining Matt Deis as a bassist, the rest of the band have stated that Deis will  write and record on the next CKY album.» («Etter å ha fått med Matt Deis som bassist, har resten av bandet gjort det klart at Deis vil skrive og spille på CKYs neste album.»)

Ifølge Matts personlige nettside nevner han Rudy Sarzo, Marcus Miller, Paul McCartney, Stanley Clarke, Billy Gould og Sting som dem han har latt seg inspirere mest av. Deis har også et sideprosjekt sammen med noen venner han har kjent siden barndommen, kalt «The Man The Myth». I denne gruppa spiller han gitar.

## Referanser


## Kilder
*  Intervju med Matt Deis

## Eksterne lenker
*
31 (kortspill)

**31** er et kortspill for 2 eller flere spillere, og foregår over flere runder til alle unntatt én spiller er slått ut. 31 er også grunnlaget for spillet Per.

## Forberedelser
Til 31 trenger man en vanlig kortstokk (52 kort) og noen brikker/mynter. Hver spiller starter med 3 liv (representeres av 3 brikker/mynter), og får utdelt 3 kort på hånden. Giveren legger resten av bunken på bordet, og det øverste kortet snus og legges ved siden av.

## Spill
Målet med spillet er å trekke inn og sake kort slik at man øker håndens totalverdi. Spillet foregår slik at når det er din tur, skal du enten ta inn et kort fra bunken eller fra sakehaugen. Så skal du sake et kort, de sakede kortene legges ved siden av bunken med bildet opp. Spilleren til venstre for giver starter, og spillet går på rundgang fram til noen "knakker" (banker knyttneven i bordet). Når det er knakket får alle unntatt den som knakket trekke og sake en siste gang. Når turen har kommet tilbake til knakkeren legges alle kortene på bordet (showdown), og den spilleren som har dårligst hånd taper et liv. Taperen blir giver neste runde.

Spillet fortsetter slik til alle unntatt én er slått ut. Når man har tapt 3 liv er man ute av spillet. (Noen spiller med et"0-te" liv, men dette er i utgangspunktet ikke godkjente regler). 

## Poengberegning

Ved showdown regner man poeng etter denne tabellen, men **man skal kun regne kort i samme farge**. Dvs. at man ikke kan legge sammen hjerter og ruter, kun regne fargen som har høyest sum. Unntaket er ess, som er verdt 11 poeng uansett hvilken farge man kombinerer med.

## Andre regler
* Knakking skjer istedenfor trekking. Knakkeren får heller ikke trekke etter knakken.
* Dersom flere spillere deler den laveste poengsummen ved showdown taper alle disse et liv
* Dersom en spiller får 31 utdelt ved spillets start taper alle de andre spillerne et liv, og det gis på nytt
* Hvis de to siste spillerne er på blakka, og får lik poengsum i siste runde, opplever vi at alle spillere er slått ut. Da kan tidligere utslåtte spillere komme inn igjen, og spillet fortsetter med alle spillere på blakka.

## Referanser
Rose Byrne

**Rose Judith Esther Byrne**  (født 1979) er en australsk skuespiller. Hun har blant annet medvirket i spillefilmene *[[Sunshine]]*, *[[Troja (film)|Troja]]*, *[[Star Wars Episode II: Klonene angriper]]*, *[[The Pitch]]*, *[[Marie Antoinette]]*, *[[Wicker Park]]* og *[[The Goddess Of 1967]]*.

Etter flere år i ulike australske filmproduksjoner, fikk hun et internasjonalt gjennombrudd med rollen som Dormé i *Star Wars Episode II*. Dormé er en av dronning Amidalas tjenestepiker.

I Australia gjorde hun seg bemerket med en hovedrolle i spillefilmen*The Goddess of 1967* (2000) og senere i komedien *[[The Rage in Placid Lake]]* (2003). I 2004 spilte hun mot Josh Hartnett i den romantiske thrilleren *Wicker Park* og mot Brad Pitt i filmeposet *Troja*.

## Filmografi

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fristaten Sachsens forfatningsdomstol

**Fristaten Sachsens forfatningsdomstol** (ty. *Verfassungsgerichtshof des Freistaates Sachsen*) er forfatningsdomstolen i Fristaten Sachsen, en av Tysklands 16 delstater. I likhet med statsregjeringen og landdagen er forfatningsdomstolen et øverste statsorgan.

Domstolen ble opprettet i sin nåværende form i 1993, men har en lang tradisjon. Allerede i 1831 ble Kongeriket Sachsens statsdomstol (*Staatsgerichtshof*) opprettet. Domstolen ble avskaffet da Sachsen ble republikk i 1918. Fra 1918 til 1933, under Weimarrepublikken, var statsdomstolen for det tyske rike, *Staatsgerichtshof für das Deutsche Reich*, med sete i Leipzig, ansvarlig for delstatenes forfatningsrett.

Fristaten Sachsens forfatning av 26. mai 1992 bestemte at det skulle gjenopprettes en forfatningsdomstol i Sachsen.

Pr. 2007 er domstolens president Birgit Munz og dens visepresident Alfred Graf von Keyserlingk.

## Eksterne lenker
*
August von Dönhoff

**August Karl greve von Dönhoff-Friedrichstein** (født 26. januar 1845 i Frankfurt am Main, død 9. september 1920 på Schloss Friedrichstein i Øst-Preussen) var en prøyssisk greve og politiker.

August von Dönhoff tilhørte den østprøyssiske linjen av adelsslekten Dönhoff. Han var sønn av den prøyssiske diplomaten og utenriksministeren August Heinrich Hermann von Dönhoff og Pauline, født grevinne von Lehndorff. August vokste opp på familieslottet Friedrichstein i nærheten av Königsberg. Etter å ha gått på Kneiphöffsches Gymnasium i Königsberg studerte han jus ved Rheinische Friedrich-Wilhelms-Universität Bonn. Der var han medlem av Corps Borussia Bonn. Som prøyssisk major deltok han 21 år gammel i den østerriksk-prøyssiske krig i 1866. Fra 1868 til 1870 var han fullmektig ved den prøyssiske Kammerretten og tjenestegjorde deretter som major i den fransk-prøyssiske krig fra 1870&ndash;71.

I likhet med sin far slo han inn på en diplomatisk løpebane, og var gesandtskapssekretær med rang som legasjonsråd i Paris, Wien, London, St. Petersburg og Washington D.C..

Han trådte ut av den diplomatiske tjenesten, da han etter farens død i 1874 overtok hans arvelige sete i Overhuset. Ved riksdagsvalget i 1881 ble han også innvalgt i Riksdagen som representant for Deutschkonservative Partei. Han satt i Riksdagen til 1903, og representerte der interessene til den østelbiske adelen og storgodseierne. I 1906 ble han prøyssisk statshoffmester. August von Dönhoff hørte i 1917 til grunnleggerne av Deutsche Vaterlandspartei.

Grev Dönhoff døde 75 år gammel på Schloss Friedrichstein.

## Familie
I 1896 giftet August von Dönhoff seg i Karwitz med den 24 år yngre Maria von Lepel (1869–1940). Paret fikk åtte barn:
* Wilhelm  (født og død 1897)
* Christa (1898–1924), gift 1922 med Bruno Freiherr von Dellingshausen
* Heinrich Botho Eugen von Dönhoff (1899–1942), gift 1938 med Dorothea Gräfin von Hatzfeldt-Wildenburg
* Yvonne Franziska Ilda (1901–1991), gift 1919 med Alexander von Kuenheim
* Dietrich Wilfried Georg Karl (1902–1991), gift 1933 med Karin («Sissi») Gräfin von Lehndorff
* Christoph August Bernhard (1906-1992), gift 1931 med Vera Burkart
* Maria Elisabeth Helene Freda  (1908–1965)
* Marion Hedda Ilse von Dönhoff (1909–2002), journalist

## Litteratur
* Kilian Heck/Christian Thielemann (red.): *Friedrichstein. Das Schloß der Grafen von Dönhoff in Ostpreußen.* Deutscher Kunstverlag, München/Berlin 2006, ISBN 3-422-06593-8
August Heinrich Hermann von Dönhoff

**August Heinrich Hermann greve von Dönhoff** (født 10. oktober 1797 i Potsdam, død 1. april 1874 på Schloss Friedrichstein i Øst-Preussen) var en prøyssisk diplomat og utenriksminister.

Dönhoff deltok som frivillig under felttoget i 1815 ved avslutningen av Napoleonskrigene. fra 1816 til 1819 studerte han i Königsberg, Göttingen og Heidelberg, og gjennomførte så en reise gjennom Italia. I 1821 innledet han sin diplomatiske løpebane ved det prøyssiske utenriksministeriet i Berlin. I 1823 ble han sendt til gesandtskapet i Paris, i 1825 til Madrid og i 1828 til London, hvor han spilte en viktig rolle ved en konferanse om Belgia-spørsmålet. I 1833 ble han gesandt i München og i 1842 Preussens representant i Det tyske forbunds forbundsdag i Frankfurt am Main.

I mai 1848 trådte han tilbake fra stillingen i Frankfurt, og ble etterfulgt i stillingen av Otto von Bismarck. Allerede i september samme år ble han utnevnt til utenriksminister i regjeringen Pfuel, men satt bare kortvarig i denne stillingen. I februar 1849 ble han innvalgt i førstekammeret i Preussen, og av førstekammeret året etter sendt som representant til Staatenhaus (det planlagte overhuset i Det tyske forbund etter Frankfurt-forfatningen) i Erfurt. Han ble igjen innvalgt i førstekammeret i 1850, og sluttet seg til den moderate høyresiden. I 1851 deltok han på landdagen i provinsen Preussen (dvs. Øst- og Vest-Preussen).

Da førstekammeret i Preussen ble omdannet til Preußisches Herrenhaus (Overhuset), ble han av kongen utnevnt til arvelig medlem. I 1861 ble han utnevnt til overkammerherre ved det kongelige hoff. Han døde i april 1874.

Hans tante Sophie von Dönhoff var gift med kong Fredrik Vilhelm II av Preussen.

Han var farfar til journalisten Marion Dönhoff.

## Referanser
Veien til Agra

:*For hørespillvessjonen fra 1960, se [[Veien til Agra (hørespill)]]
***Veien til Agra*** er en barnebok av [[Aimée Sommerfelt]] fra [[Litteraturåret 1959|1959]].

*Veien til Agra* er en av Aimée Sommerfelts best kjente bøker og fikk internasjonal oppmerksomhet. Den er oversatt til en rekke språk og har fått flere priser.

== Handling ==
Boken handler om to søsken i [[India]], trettenårige Lalu og den syvårige søsteren hans, Maya, som er på vei fra [[Allahabad]] til [[Agra (by i India)|Agra]]. Maya lider av en alvorlig øyensykdom som er i ferd med å gjøre henne blind. Veien er støvete, brennhet og anstrengende, og om natten truer slanger og sjakaler. Men barna holder motet oppe, for de har hørt at sykdommen kan helbredes på sykehuset i Agra. På veien møter de både snille og slemme mennesker, og får ri på elefant. Til slutt kommer de frem og får hjelp av europeiske leger.

== Hørespill og fjernsynsoppfølging ==
Kort tid etter bokutgivelsen besluttet [[NRK Radio]] å lage [[Veien til Agra (hørespill)|et hørespill]] av boken. [[Ebba Haslund]] utarbeidet manuset.

I 1963 var boken utgangspunkt for en konkurranse i NRK Fjernsynets barne-programserie *Kosekroken*. Året etter, i 1964, bygget *Kosekroken* videre på hørespillet og aktivitetskonkurransen, og sendte dessuten en serie kortfilmer som illustrerte utvalgte scener fra hørespillet og boken.  

== Priser ==
I 1959 mottok Sommerfelt [[Damms Forlag|forlaget Damms]] «ekstrapris» på 5000 kroner for *Veien til Agra*. Dette var første gang ekstraprisen ble delt ut.

I 1960 mottok boken Kirke- og undervisningsdepartementets førstepris som en av de to beste barnebøkene som ble utgitt i Norge i 1959.

I 1962 mottok forfatteren «the [[Jane Addams]] Peace Book Award» fra [[The Women's International League for Peace and Freedom]]. Boken hadde ved utgangen av 1962 mottatt i alt ni ulike priser.

== Oversettelser ==
Per desember 1962 hadde *Veien til Agra* blitt oversatt til 14 språk.

== Oppfølger ==
Høsten 1962 utga Damm forlag Sommerfelts oppfølger til *Veien til Agra*. Oppfølgeren hadde tittelen *Den hvite bungalowen*, og var illustrert av [[Ulf Aas]] akkurat som den første boken. Da *Den hvite bungalowen* ble sendt ut på markedet ble *Veien til Agra* allerede omtalt som en verdenssuksess.

== Referanser ==
<references />

== Eksterne lenker ==
* *Veien til Agra* digitalisert utgave av boken på [[Nasjonalbiblioteket|Nasjonalbibliotekets]] nettsider; utgaven fra 1959 er illustrert av [[Ulf Aas]]. Besøkt 29. mars 2018.
* *A estrada a Agra* digitalisert utgave av portugisisk oversettelse utgitt i [[São Paulo|Sao Paulo]] i 1963. Besøkt på Nasjonalbibliotekets nettsider 29. mars 2018.
* *La strada per Agra* digitalisert utgave av italiensk oversettelse utgitt i [[Bergamo]] i 1965. Besøkt på Nasjonalbibliotekets nettsider 29. mars 2018.
* *Den hvite bungalowen'' digitalisert utgave på Nasjonalbibliotekets nettsider; utgaven fra 1966 er illustrert av Ulf Aas. Besøkt 29. mars 2018.
Prayagraj

**Prayagraj**  (offisielt navn **Allahabad**  til oktober 2018) (hindi , urdu  *Prayag*) er en by i den indiske delstaten Uttar Pradesh. Byen har 4&nbsp;941&nbsp;510 innbyggere (2001). Byen fikk sitt navn av mogulkeiseren Akbar i 1583, der *ilāh* (Allah) er det arabiske ordet for «(en) gud» (i denne sammenhengen fra Din-i-Ilahi, religionen Akbar grunnla) og *ābād* er persisk for «sted». 

Tidligere het byen *Prayāga* (sanskrit for «offersted»), og i hinduisk mytologi er byen stedet hvor Brahma først ofret etter å ha skapt verden. I oktober 2018 vedtok delstatsregjeringen i Uttar Pradesh å endre byens offisielle navn til Prayagraj.

Prayagraj er et av  de fire  steder der kumbh mela-festivalen avholdes (de andre er Haridwar, Ujjain og Nasik). De hellige elvene Ganges og Yamuna møtes ved en landtunge som kalles Sangam, og skal ifølge tradisjonen forenes med den  mytiske floden Sarasvati til en hellig tre-enighet: Triveni.

## Referanser
Prometa

**Prometa** er en integrert legebasert behandlingsopplegg for alkohol-, kokain- eller metaamfetamin-avhengigheter lisensiert av det børsnoterte firmaet Hythiam, Inc. Regimet «involves therapy and medications, both oral and intravenously injected,» i henhold til en artikkel i *[[The New York Times]] magazine*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Prometas hjemmeside
* Listing on ClinicalTrials.gov for Prometa protocol for alcohol dependence
* Listing on ClinicalTrials.gov for Prometa protocol for methamphetamine dependence
* 60 Minutes-artikkel om Prometa
* Pierce County audit report on the efficacy of Prometa -- PDF format
To kvinner (roman)

***To kvinner*** er en roman av den italienske forfatteren Alberto Moravia. Den er Cesiras fortelling om hennes og dattera Rosettas vanskelige tid i siste del av annen verdenskrig.

Cesira eier og driver en liten kolonialbutikk i Trastevere i Roma, og merker lite til krigens gang de første krigsåra. Så begynner det å gå rykter om at det blir kamper mellom tyskerne og engelskmennene, og at byen kommer til å bli bomba. Cesira stenger butikken, og hun og Rosetta tar toget sørover, for å prøve å komme seg til landsbyen der hun en gang kom fra. Dit kommer de ikke; toget blir stående på en øde stasjon og de må ta seg videre til fots i det øde landskapet der befolkninga har flykta.

Etter mange strabaser kommer de seg opp i fjellene, og slår seg ned ved en liten fjell-landsby. Fouten de fastboende finner en her en uensarta ansamling av flyktninger fra nærmeste by. De lever på rykter om krigens gang; alle venter på et avgjørende slag der engelskmennene skal kaste tyskerne ut av landet og de igjen skal kunne vende hjem.

Krigen trekker i langdrag, og i nærmere to år må de utholde en kummerlig tilværelse på eksistensminimum i et ingenmannsland mellom to hærer. Vi hører om gnisninger mellom de ulike gruppene, og vi hører om kampen for tilværelsen, om uvissheten og kjedsomheten. Forbipasserende desertører og soldater på flukt gir avveksling og spenning i ensformigheten; her kommer både tyskere, engelskmenn, østeuropeere, fascister og antifascister – noen vennlige, andre sinte og farlige. 

Mens Cesira har en indre styrke og en sinnets letthet som fører henne relativt helskinna gjennom alle prøvelser, går det verre med Rosetta. Hun er et ektraordinært menneske for hvem ondskap ikke ekstisterer; hun tror aldri vondt om noe menneske, og er sjøl den personifiserte dyd. Mora omtaler henne som «en engel». Men vi får tidlig frampek om at hun skal komme til å forandre seg. Når freden synes nært forestående, begir Cesira og Rosetta seg på vandring igjen for å komme seg ned fra fjellene. I en kirke i en forlatt landsby blir Rosetta brutalt overfalt og voldtatt av et lag franske soldater. Fra dette øyeblikket er Rosetta forvandla til sin motsetning; hun blir det mest skjødesløse og promiskuøse menneske en kan tenke seg.

En viktig biperson er unggutten Michele. Han skiller seg ut blant de godtroende og uopplyste menneskene som utgjør det vesle samfunnet i fjellene; han har studert i Roma og lært seg å tenke kritisk og analytisk om de kreftene som styrer krigen og samfunnet. Han er edel og uredd og unnlater aldri å si sin mening uansett hvor kritisk situasjonen er – et tydelig talerør for forfatteren.

Moravia viser i *To kvinner* hvordan krigen ikke bare fører med seg fysisk lidelse og materiell nød. Like viktig er det at krigen også ødelegger moral og normer for menneskelig samvær. Medmenneskeligheten har dårlige kår under en krig, men den finnes.

## Filmatisering
Romanen ble i 1960 filmatisert av Vittorio de Sica, med Sophia Loren i rollen som Cesira og Jean-Paul Belmondo som Michele.
Alex Acuña

**Alejandro Acuña**, kjent som **Alex Acuña** (født 12. desember 1944) er en jazz og jazz-fusion-trommeslager og -perkusjonist fra Peru. Han var trommeslager i Weather Report fra 1975 til 1978.

## Historie
Acuña ble født i Pativilca, Peru, og spilte i lokale band fra tiårsalderen. Som tenåring flyttet han til Lima. 18 år gammel ble han med i bandet til Perez Prado, og i 1967 flyttet han til Puerto Rico. Senere, i 1974 flyttet Acuña til Las Vegas, og jobbet med artister som Elvis Presley og Diana Ross. Året etter ble han med i jazz-fusion-gruppen Weather Report, og var med på albumene *Black Market* og *Heavy Weather*.  Acuña forlot Weather Report i 1978, og jobbet deretter som musiker i California. Han var med på innspillinger og live opptredener med (blant mange andre) Paul McCartney, Joni Mitchell, Ella Fitzgerald, Chick Corea, Whitney Houston, Plácido Domingo, Phil Keaggy, Sam Phillips, tidligere bandkollegaer fra Weather Report Wayne Shorter og Joe Zawinul, Herbie Hancock, Carlos Santana, Antônio Carlos Jobim, Beck, Roberta Flack, U2 og Al Jarreau.  

I 1980-årene turnerte Acuña med det kristne jazzbandet Koinonia, som hadde musikere som Abraham Laboriel, Justo Almario, Hadley Hockensmith, Harland Rogers og Bill Maxwell.

Han jobbet også med undervisning ved University of California, Los Angeles og Berklee College of Music.

## Diskografi
* (1976) *Black Market* – Weather Report
* (1977) *Heavy Weather* – Weather Report
* (1992) *Thinking of You* – Alex Acuña and the Unknowns
* (2000) *Acuarela de Tambores* – Alex Acuña 
* (2002) *Los Hijos del Sol: To My Country* – Alex Acuña 
*(2012) *Barxeta* With Jan Gunnar Hoff & Per Mathisen (Losen Records)

## Priser
* «Beste latinske/brasilianske perkusjonist», leseravtemming i *Modern Drummer*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Alex Acuña (Drummerworld)
* Alex Acuña offisiell webside
Liste over Sveriges dronninger

**Liste over Sveriges dronninger** er en kronologisk liste over de personene som har vært gift med en svensk regent enten det var en konge, en rikshøvedsmann eller en riksforstander. Listen inneholder en mann; Fredrik I som var gift med Ulrika Eleonora.
Listen inneholder kun personer som var gift med regenten mens denne var regent. Gustaf VI Adolfs første ektefelle Margaret av Connaught døde før ektefellen ble konge og er derfor ikke med på listen.

Opplysningene om de første kvinnene på listen er usikre både når det gjelder fødsel, ekteskap og død. Man er heller ikke sikker på identiteten og når det gjelder f.eks. Sigrid Storråde, er det mulig at dette var samme person som Świętosława av Polen.

Gemalenes posisjon har endret seg opp gjennom århundrene. Flere av dem har selv utøvet makt i mer eller mindre grad, spesielt i middelalderen. Andre har levd mer tilbaketrukket som privatpersoner og har blitt mest kjent som mødre av tronfølgere.
De aller fleste av ekteskapene ble inngått av dynastiske årsaker i politiske forsøk på å danne nye allianser.

Avvik fra dronninglisten er markert med annen farge.
## [[Munsöætten]]

## [[Stenkilætten]]

 
## Sverkerætten og Erikætten

## [[Bjälboætten]]

## [[Kalmarunionen]]

## Huset Vasa

## Huset Pfalz-Zweibrücken-Kleeburg

## Huset Holstein-Gottorp

## [[Huset Bernadotte]]

## Referanser


## Litteratur
*
* 

## Eksterne lenker
* Sveriges regenter under 1000 år 
* Sveriges regenter og deres dronninger
Justo Almario

**Justo Almario** (født 18. februar 1949 i Sincelejo, Colombia) er en jazzsaksofonist. Almario holder nå til i Los Angeles. Almario begynte sitt arbeide som musiker 14 år gammel, da han opptrådte på Colombiansk fjernsyn. Fra 1980 til 1981 spilte han med Freddie Hubbards band. På 80-tallet var han også medlem av jazz-fusion-bandet Koinonia. Han har jobbet med mange andre musikere, som Cal Tjader, Poncho Sanchez og Tania Maria. 

## Diskografi
* *Plumbline* (1991, LaserLight)
* *Heritage* (1992, Mesa Records/Bluemoon Records)
* *Justo & Abraham* (1994, Integrity Records) med Abraham Laboriel

## Referanser


## Eksterne lenker
*
George Duke

**George Duke** (1946–2013) var en amerikansk jazzmusiker og en pioner innen piano og synthesizer-musikk. Han gjorde seg kjent gjennom albumet *The Jean-Luc Ponty Experience with the George Duke Trio*. Han er kjent både for sitt arbeid som solo-artist og for sitt samarbeide med andre musikere, spesielt Frank Zappa.

Duke har bachelorgrad i musikk fra musikkonservatoriet i San Francisco (1967).

Han var med på tilsammen 13 av Zappas album på 1970-tallet, inkludert *Chunga's Revenge*, *200 Motels*, *Waka/Jawaka*, *The Grand Wazoo*, *Apostrophe*, *One Size Fits All*, *Bongo Fury* og *Roxy & Elsewhere*. Andre av Dukes profilerte samarbeidspartnere inkluderer Jean-Luc Ponty, Stanley Clarke, Billy Cobham, Cannonball Adderley, hans søskenbarn Dianne Reeves, George Clinton (musiker), Anita Baker og Mike Mainieris fusion-gruppe Steps Ahead, hvor han produserte sporet «Magnetic Love». Han har også produsert og komponert to instrumentale spor på to Miles Davis-album: «Backyard Ritual» (fra *Tutu*, 1986) og «Cobra» (fra *Amandla*, 1989).  Han har også jobbet med en del kjente brasilianske musikere, inkludert sangeren Milton Nascimento, perkusjonisten Airto Moreira og sangeren Flora Purim. Sheila E var med på Dukes soloalbum *Don't Let Go* og *Master of the Game*.

1977 ble han også aktiv som plateprodusent, og fra 2004 hadde han sitt eget plateselskap BPM Records.

Duke har jobbet som sjefsdirigent ved tallrike store musikkarrangementer, som Nelson Mandela tribute concert på Wembley Stadion, London in 1988. I 1989 vikarierte han for Marcus Miller som sjefsdirigent i NBCs musikkprogram *Sunday Night*.

Dukes sang «I Love You More» ble samplet og brukt av Daft Punk i deres hit «Digital Love». «Guilty» ble samplet av Mylo i sang «Guilty of Love». «For Love» ble samplet av MF DOOM i «I Hear Voices», og sangen «Someday» ble samplet av rapperen Common i «Break My Heart».

## Diskografi
### Album

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Stanley Clarke

**Stanley Clarke** (født 30. juni 1951) er en amerikansk musiker og komponist kjent for sitt innovative og innflytelsesrike arbeid med kontrabass og bassgitar, og for tallrike musikkstykker for film og TV.

## Diskografi

### Solo-utgivelser
(ufullstendig liste)
* *Children of Forever* (Polydor) (1973)
* *Stanley Clarke* (Epic) (1974)
* *Journey to Love* (Epic) (1975)
* *School Days* (Epic) (1976)
* *I Wanna Play for You* (Epic) (1977)
* *Live 1976-1977* (Epic) (1977)
* *Modern Man* (Nemperor) (1978)
* *Fuse One* (IMS) (1980)
* *Rocks, Pebbles and Sand* (Epic) (1980)
* *The Clarke/Duke Project, Vol. 1* (Epic) (1981)
* *Let Me Know You* (Columbia) (1982)
* *The Clarke/Duke Project, Vol. 2* (Columbia) (1983)
* *Time Exposure* (Epic) (1984)
* *Find Out!* (Epic) (1985)
* *Hideaway* (Epic) (1986)
* *Project* (CBS) (1988)
* *If This Bass Could Only Talk* (Portrait) (1988)
* *3* (Epic) (1989)
* *Passenger 57* (Epic) (1992)
* *East River Drive* (Epic) (1993)
* *Live at the Greek* (Epic) (1993)
* *Live at Montreux* (Jazz Door) (1994)
* *The Rite of Strings* (Gai Saber) (1995)
* *At the Movies* (Epic Soundtrax) (1995)
* *The Bass-ic Collection* (1997)
* *1,2,To The Bass* (2003)
* *The Toys of Men* (2007)

### med Return to Forever
* *Return to Forever* (1972, ECM)
* *Light as a Feather* (1972, Polydor)
* *Hymn of the Seventh Galaxy* (1973, Polydor)
* *Where Have I Known You Before* (1974, Polydor)
* *No Mystery* (1975, Polydor)
* *Romantic Warrior* (1976, Columbia)
* *Musicmagic* (1977, Columbia)
* *Return to Forever Live* (1979)
* *The Best of Return to Forever* (1980)

### med Pharoah Sanders
* *Black Unity* (1971)

### med The New Barbarians
* *Buried Alive* (innspilt 1979, utgitt 2006)

### som bandmedlem
* Echoes of an Era (med Chaka Khan) 
* Echoes of an Era Live (med Nancy Wilson) The Griffith Park Band Live
* The Griffith Park Collection 
* Clarke/Duke Project (med George Duke) (1981)
* Clarke/Duke Project II (1983)
* Clarke/Duke Project III (1990)
* Live in Montreux, 1988 (1993, Jazz Door-bootleg)
* Stanley Clarke & Friends (med Larry Carlton, Billy Cobham, Deron Johnson & Najee)
* Live At The Greek (1994)
* Manhattan Project (med Lenny White, Michel Petrucciani, Wayne Shorter) *(1989) Animal Logic (1989)
* Animal Logic II (1991)
* Implosions w/Stanley Clarke, Randy Brecker, McCoy Tyner, Frank Morgan,Peter *Erskine, Roger Kellaway and Ernie Watts, (1987)
* The Rite of Strings w/Stanley Clarke, Al Di Meola & Jean Luc Ponty (1995)
* Vertu’ – McCoy Tyner with Stanley Clarke (med Lenny White) (1999)

### som produsent
* ROY AYERS – In The Dark
* DEE DEE BRIDGEWATER – Just Family 
* NATALIE COLE – I’m Ready
* MAYNARD FERGUSON – Hollywood 
* FREE FLIGHT – Illuminations
* RODNEY FRANKLIN – Diamonds Inside of You
* HOWARD HEWITT – I Commit to Love 
* KENT JORDAN – No Question About it 
* RAMSEY LEWIS & NANCY WILSON – The Two of Us
* JEFF LORBER- MARILYN McCOO · · BRENDA RUSSELL
* SHALAMAR – The Look 
* BILLY SHIELDS – Shieldstone 
* JIM WALKER – Private Fligh

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*