Salme 141

**Salme 141** er en av salmene i Salmenes bok i Det gamle testamente. Den kategoriseres oftest som en Individuell klagesalme. Forskeren Thijs Booij mener at vers 1, og 8-10 er tradisjonelle sjangerelementer, imens versene 2-7 representerer mer originalt stoff.Den hebraiske teksten i denne salmen karakteriseres ofte som meget vanskelig, og delvis ødelagt, særlig i vers 2-7. 

En individuell klagesalme regnes å være en sjanger som benyttes når man er i nød, og når man vil be en gud eller et mektig menneske om medlidenhet og hjelp. I vers 2 refererer teksten til et bønneritual ved en helligdom, hvor bønn og løftede hender skal gjelde som røkelse og kveldsoffer (Jf 2 Mosebok 29:40). Klaus Seybold har foreslått at denne teksten historisk kan være skrevet med tanke på en troende som skal motstå å gi etter i et avhør. Dette kommer særlig av vers 3-4 «Herre, sett vakt for min munn, vokt mine leppers dør! La meg ikke få lyst til noe ondt, til å gjøre gudløse gjerninger sammen med ugjerningsmenn! Deres lekre mat vil jeg ikke smake.» I vers 6 heter det: «Deres høvdinger skal styrtes nedover berget». Også dommerne i vers 6 (se kommentar g - nedenfor) og fellene i vers 9 kan vise til en avhørssituasjon. Man kan også tenke seg at de lekre rettene som det refereres til i vers 4, og oljen til hodet i vers 5 er lokkemidler som blir lovet til den som blir avhørt dersom han snakker ut om det han vet. Feller som motiv i en rettsprosess finnes i Salme 7:16; 9:16; 35:7; 57:7. Det synes også som om de slagene, og den straffen som refereres i vers 5 henviser til vold som oppleves under tortur (Jeremia 37:15; Markus 14:65). Som motivasjon til å tie tenker salmisten på hvordan det, etter hans patriotiske oppfatning, går med Israels fiender - de kommer til å «styrtes nedover berget» (Habakkuk 1:12; 2 Krønikebok 25:12; 2 Kongebok 9:33).

## Teksten (Norsk oversettelse 1978/85)

1 En Davids-salme. Herre, jeg roper til deg.Skynd deg og hjelp meg!aLytt til min røst når jeg roper til deg!
2 La min bønn få gjelde som røkelse for deg,mine løftede hender som offer om kvelden. 
3 Herre, sett vaktb for min munn, vokt mine leppers dør!c 
4 La meg ikke få lyst til noe ondt, til å gjøre gudløse gjerningerd sammen med ugjerningsmenn!Deres lekre mat vil jeg ikke smake.
5 En rettferdig manne kan slå meg,han tukter meg i kjærlighet.Men gudløsef skal aldri få salve mitt hode.Stadig setter jeg min bønnopp mot deres ondskap.
6 Deres høvdingerg skal styrtes nedover berget,og de skal få merke at mine ord var gode.
7 Som når en pløyer og velter opp jord,skal deresh ben bli strødd utved dødsrikets gap.
8 Ja, Herre,i mine øyne er vendt mot deg,jeg tar min tilflukt til deg.La ikke mitt liv forspilles!
9 Bevar meg fra snaren de setter for meg,fraj ugjerningsmennenes feller!
10 La de gudløse gå i de garn de setter,mens jeg går trygt forbi.(Grunntekst på hebraisk)


## Kommentarer til teksten
:**a** I vers 1 mangler bønnen: «hjelp meg!» i den hebraiske teksten, men i den greske oversettelsen finnes uttrykket  som tilsvarer det hebraiske  «hør meg!»
:**b** I vers 3 er det uklart hvordan ordene  og  som begge kan være enten imperativer av «å vokte» eller substantiv «vakt». Norsk oversettelse har valgt å oversette med substantiv på den første og imperativ på den andre. Dette virker fornuftig fra sammenhengen, siden første del allerede har verbet «å sette»  i imperativ - som trenger objekt.
:**c** I vers 3 skrives ordet «dør» i en uvanlig form  og ikke i sin ordinære form . Dette kan enten dreie seg om en sideform, eller at den siste tav-en har falt ut.
:**d** I vers 4 står «gjerninger» i entall i den hebraiske teksten  (ord, sak). Men i gresk oversettelse står det i flertall. Meningen blir den samme. Den mest vanlige måten å forstå  på er som et «ord», og ikke en gjerning. Kraus foretrekker dette.
:**e** I vers 5 står det ikke «en rettferdig mann» (), men «rettferdighet» (). Apparatet i Biblia Hebraica Stuttgartuensia mener likevel at dette er en rettelse.
:**f** Videre i vers 5 står det ikke «gudløse» (), men «hode» (). Den greske oversettelsen skriver her  «synder» () som passer bedre i sammenhengen, og som norsk oversettelse benytter i flertallsform. Hermann Gunkel har foreslått at hele dette vers 5 er sterkt skadet, og at det egentlig refererer til et ordtak som finnes på Egyptisk og som lyder «La den vise gi deg mange stokkeslag, men fra dårer, la deg ikke engang smøre med elskelig salve».
:**g** Ordet som oversettes med «deres høvdinger» er *sjofetehem*  et ord vanligvis oversettes med ordet «dommere» - fra verbet *sjofet*  «å dømme». Både Septuaginta (), Norsk oversettelse 1930 og de fleste andre oversettelser benytter «dommere».
:**h** Vers 6-7 regnes for å være den mest ødelagte og uforståelige delen av teksten, og en mengde ulike endringer har vært foreslått. En ord for ord oversettelse vil gå: «Deres dommere blir knust i klippens hender. De skal høre mine ord, for de er gledelige, ettersom kusende og kløvende på jorden. Våre bein blir spredd utover dødsrikets overflate.» I det minste må det her dreie seg om «deres bein», som det står i den greske oversettelsen.
:**i** I vers 8 står det «Herre» () etter gudsnavnet, hvis det i det hele tatt skal stå noe der, bør det åpenbart endres til (). Men ordet mangler i mange håndskrifter, deriblant den greske oversettelsen, og er egentlig overflødig, siden pronomenet mine følger.
:**j** I vers 9 har norsk oversettelse med en preposisjon «fra» som ikke finnes i den hebraiske teksten. Ut fra sammenhengen bør den være med, og  bør utvides til  i samsvar med gresk oversettelse og noen manuskripter.

## Fotnoter