open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Maggot

**Fluelarver** er benevnelsen på larver, av noen høyere fluer, kanskje særlig fra familien spyfluer  (Calliphoridae). Fluelarver er *vermiforme*, det vil si larver uten bein eller et avgrenset hode. De kan også omtales som *mark* eller *makk*. Brukt som agn i sportsfiske kalles de gjerne *maggot*.

## Fiske
Maggot brukes som agn i sportsfiske. Blant annet vinterstid ved isfiske etter røye. Om sommeren brukes maggot helst som agn i fiske etter ørret.

## Sårbehandling
Bruk av fluelarver for sårbehandling har vært kjent siden antikken, metoden er både billig, sikker og effektiv. Sterile larver plasseres i sår hos mennesker eller dyr, hvor larvene spiser dødt vev, men lar levende vev være i fred. Det er usikkert om sekreter fra larvene har noen effekt på bakterievekst, siden forskjellige studier har gitt motstridende resultater, og enkelte arter av bakterier kan være naturlig resistente mot sekretet. I 2008, ble slik sårbehandling brukt ved omtrent 1000 medisinske sentre i Europa og over 800 medisinske sentre i USA.

## Rettsmedisin
Innen rettsmedisinen kan larver eller andre dyr som livnærer seg av kadavere, påvise når et dødsfall inntraff. Siden hver art har sin egen utviklingstid fra egg til voksen (imago), og utviklingen har kjente variabler med temperatur, kan dødstidspunktet bestemmes etter larvenes alder. 

## Referanser
Magadhi

**Magādhi** var en av tre dramatiske prākriter som ble benyttet i det gamle India etter at sanskrit gikk tilbake som et litterært språk. Språket ble talt i den østlige delen av det indiske subkontinent, i en region som dekket det som idag omfatter det østlige India, Bangladesh og Nepal. Magādhi var språket i det gamle kongedømmet Magadha, og er antatt å være det talte språket til Gautama Buddha. Det var det offisielle språket ved hoffet til Mauryariket i Pataliputra, og ediktene til kong Ashoka den store ble skrevet i Magādhi.

Magādhi utviklet seg senere til de østlige indoariske språkene, herunder assamesisk, bengali, oriya og biharispråkene (bhojpuri, maithili, magahi m.fl.)
Thomas Charles-Edwards

**Thomas Mowbray Charles-Edwards** (født 11. november 1943) er professor i keltisk ved Jesus College ved University of Oxford.

Han ble utdannet ved Ampleforth College før han studerte historie ved Corpus Christi College, Oxford. Han var tilknyttet Dublin Institute for Advanced Studies fra 1967 til 1969. Han oppnådde graden dr. philos i 1971, og var ansatt som lærer i historie («Fellow of history») ved Corpus Christi College før han ble professor i keltisk i 1996.

Hans særlige forskingsfelt er irsk og walisisk språk og historie, i tiden fra romerrikets fall til middelalderen.
Charles-Edwards er medlem av Royal Historical Society, medlem av British Academy og er en av grunnleggerne av Learned Society of Wales. Han er æresmedlem av Royal Irish Academy.

## Sentrale utgivelser
* 1983. Med Fergus Kelly. *Bechbretha*.
* 1986. Red. med Morfydd Owen & D B Walters. *Lawyers and Laymen* (Cardiff).
* 1989. *The Welsh Laws*.
* 1993. *Early Irish and Welsh Kinship* (Oxford).
* 2000. Red. med Morfydd Owen & Paul Russell. *The Welsh King and His Court* (Cardiff).
* 2000. *Early Christian Ireland* (Cambridge).
* 2003. Red. *After Rome: c.400-c.800* (Oxford).
* 2005. Red. med Paul Russell. *Tair Colofn Cyfraith. The Three Columns of Law in Medieval Wales: Homicide, Theft and Fire* (Bangor).
* 2006. *The chronicle of Ireland*, ISBN 0853239592

## Referanser


## Eksterne lenker
* Charles-Edwards, profil ved Jesus College
Mahāvīra

**Mahāvīra** (sanskrit: महावीर, kannada: ಮಹಾವೀರ, tamilsk: அருகன் *Arugan* og ஆருகடெவன் *Arugadevan*, ordrett «storhelten», født 599 f.Kr., død 527 f.Kr. ifølge jainistisk tradisjon) er det vanligste navnet på den indiske helgenen **Vardhamana** (sanskrit: वर्धमान «økende») som grunnla det som idag er regnet som de sentrale læresetninger i den indiske religionen jainismen. I hellige tekster er han er også kjent under navnene *Vira*, *Viraprabhu*, *Sanmati*, *Ativira* og *Gnatputra*. I pālikanonen til theravādaskolen i buddhismen er han kjent under navnet *Nigantha Nātaputta*. 

Selv om jainene selv mener at deres religion er noe som alltid har eksistert, er det vanlig å regne etableringen av jainismen tilbake til Mahāvīra, som jainene regner som den 24. og siste av *«vadestedsmakerne»* (*Tirthaṅkaras*). Betydningen av denne tittelen er at disse helgenene gjennom sin lære i symbolsk forstand har skapt et *«vadested»* (*Tirtha*) hvor de hjelper menneskene over verdenslidelsens hav. De spiller derfor en lignende rolle som Bodhisattvaer i buddhismen.

Det er uklart hvorvidt Mahāvīra er en religionsstifter, eller om han reformerte en munkeorden grunnlagt av Parshva – den 23. vadestedsmakeren – ca 250 år tidligere. Selv om jainene mener at alle de 24 vadestedsmakerne er historiske personer, er det vanlig å anta at bare de to siste er historiske personer, mens de 22 eldste er mytiske personer. Selv om man kunne anta at det er Mahāvīra som er jainismens hovedperson, er det Parshva som har flest templer oppkalt etter seg.

Mahāvīra beskrives som en samtidig landsmann av Buddha, og han antas å ha vært en historisk person. Han har i mange henseende et livsløp og en nirvanahistorie som ligner på Buddhas. I de hellige tekstene til Śvētāmbararetningen, hevdes det at han ble født 599 f.Kr. og oppnådde sin nirvāna eller «utslokning» 527 f.Kr., 72 år gammel. Digambararetningen innenfor jainismen plasserer denne «utslokningen» 18 år senere, i år 509 f.Kr. I den hellige teksten Triloksara (shloka 850), som også tilhører Digambara-skolen, hevdes det likevel at han døde 605 år og 5 måneder før shaka-kongen (28 e.Kr), noe som også gir 527 f.Kr. En annen Digambara-tekst, Tiloypannati, oppgir tre forskjellige årstall for hans nirvāna; to av dem daterer denne hendelsen alt for langt tilbake i tid til at det kan være korrekt, mens den tredje dateringen (shloka 1499) også er 527 f.Kr.

## Referanser
Lavrans Solli

**Lavrans Solli** (født 21. februar 1992 i Oslo, oppvokst i Bergen) er en norsk svømmer som representerer Bergens Svømme Club.

Solli fikk bronse i 100 meter rygg i Sommer-OL for ungdom 2010. I november 2010 tok Solli tre junior-NM-gull (50, 100 og 200 meter rygg) i Bergen.

Under Europeisk langbanemesterskap i svømming 2012 senket Solli sin egen norgesrekord på 100 meter rygg fra 56,08 til 54,83.

Solli deltok i 100 meter rygg under sommer-OL 2012, hvor han kom på sjetteplass i sitt heat med tiden 55,00. Det gav ham en 26.-plass i kvalifiseringen, og holdt ikke til plass i semifinalen.

Lavrans Solli forbedret den norske rekorden på 50 meter rygg fire ganger i kortbane-EM 2012 i Chartres i Frankrike. Han startet med å sette norsk rekord med 24,07 i forsøket, mens han på 1. etappe i mixed stafett forbedret den til 23,89. Den gamle rekorden fra EM i fjor var på 24,52. Solli endte til slutt på fjerdeplass på 50 meter rygg, og slo ny nordisk rekord. Den nye rekorden er 23,51.

Han deltok i første sesong av ''Farmen kjendis'' i 2017 og ble utslått i uke 5.

Han er en av deltagerne i den 19. sesongen av *Skal Vi Danse* på TV2 høsten 2023. Han danser med proffdanser Amalie Aune.

## Meritter
* Norsk rekordholder på 50m rygg 2010-2012
: mixed stafett, Kortbane-EM i svømming 2012, Chartes, Frankrike
* 26.-plass, 100m rygg, Sommer-OL 2012, London
: 100m rygg, Ungdoms-OL 2010, Singapore

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Mary Is Coming

***Mary Is Coming*** er et musikkalbum med Savoy, utgitt i 1996. Dette er bandets debutalbum.

## Sporliste

# «Daylight's Wasting» (Lauren/Paul)
# «Tears From a Stone» (Lauren/Paul)
# «Velvet» (Lauren/Paul)
# «Foolish» (Lauren/Paul)
# «Half an Hour's Worth» (Lauren/Paul)
# «Underground» (Lauren/Paul)
# «Get Up Now» (Lauren/Paul)
# «Still I'm on Your Side» (Lauren/Paul)
# «We Will Never Forget» (Lauren/Paul)
# «Raise Your Sleepy Head» (Lauren/Paul)
# «Mary Is Coming» (Lauren/Paul)
## Medvirkende
### Savoy
* Paul Waaktaar-Savoy - sang, gitarer, bass, låtskriver, tekniker, produsent 
* Lauren Waaktaar-Savoy - sang, gitarer, låtskriver, tekniker, produsent 
* Frode Unneland - trommer, tekniker, produsent 
### Øvrige
* Simone Larsen - sang på *Velvet*
* Ronan Tal - tekniker 
* Simon Vinestock - miksing 
* Rod Hui - miksing på *Daylight's Wasting*, *Foolish* og *Still I'm on Your Side*
* Roberth Opsahl-Engen - miksing på *Half an Hour's Worth*
* Howie Weinberg - mastering 
* Bill Brandt - fotograf 
* Christine Schønberg - fotograf
* Reiner Design Consultants, Inc. - artwork 
* Gerard M. Jaffe - management 
## Eksterne lenker
* Mary Is Coming
Lackluster Me

***Lackluster Me*** er et musikkalbum med Savoy, utgitt i 1997.

## Sporliste

# «Lackluster Me» (Lauren/Paul)
# «Unsound» (Lauren/Paul)
# «You Should've Told Me» (Lauren/Paul)
# «Foreign Film» (Lauren/Paul)
# «Flowers for Sylvia» (Lauren/Paul)
# «I Still Cry» (Paul Waaktaar-Savoy)
# «Sycamore Leaves» (Lauren/Paul)
# «Rain» (Lauren/Paul)
# «Butt Out» (Lauren/Paul)
# «This, That & the Other» (Lauren/Paul)
# «Hey Luchie» (Lauren/Paul)
# «Easy» (Lauren/Paul)
# «If You Tell» (Lauren/Paul)
## Medvirkende
### Savoy
* Paul Waaktaar-Savoy - sang, gitar, bass, keyboard, programmering, låtskriver, tekniker, arrangement, produsent
* Lauren Waaktaar-Savoy - sang, gitar, låtskriver, produsent 
* Frode Unneland - trommer, kor 
* Greg Calvert - bass 
### Øvrige
* Vertavokvartetten - strykeinstrumenter på *Lackluster Me*
* Timothy Roven - fiolin på *Unsound* og *Rain*
* James Roven - cello på *Unsound* og *Rain*
* Rod Hui - tekniker 
* Tim Conklin - tekniker 
* Will Schillinger - tekniker 
* Jason Corsaro - miksing 
* Mark Mitchell - miksing 
* Simon Vinestock - miksing 
* Howie Weinberg - mastering
* Per Fronth - fotograf 
* Mutantdesign - coverdesign 
## Eksterne lenker
* Lackluster Me
Mountains of Time

***Mountains of Time*** er et musikkalbum med Savoy, utgitt i 1999.

## Sporliste

# «Man In the Park»
# «Star»
# «End of the Line»
# «Any Other Way»
# «Grind You Down»
# «Bottomless Pit»
# «Mountains»
# «Ocean Floor»
# «Everyone»
# «See What Becomes»
# «Break It Gently»
# «Tounge Tied»
;The Bovarnick Twins
# «The Bovarnick Twins»
# «This, That and the Other»
# «Feels Good (to Be This Way)»
# «Rain» (Unplugged)
# «Foreign Film» (rockeversjon)
## Medvirkende
### Savoy
* Paul Waaktaar-Savoy - sang, gitar, bass, keyboard, låtskriver, arrangement, produsent 
* Lauren Waaktaar-Savoy - sang, gitar, låtskriver, produsent, coverdesign 
* Frode Unneland - trommer, kor
### Øvrige
* Per Lindvall - trommer på *Man In the Park* og *Star*
* Jørun Bøgeberg - bass på *Star* og *End of the Line*
* Magne Furuholmen - klavikord på *Bottomless Pit*
* Preben Grieg-Halvorsen - keyboard/programmering på *Any Other Way*, *Mountains* og *Tongue Tied*
* Lasse Rossing - trompet på *Man In the Park*
* André Orvik - fiolin på *Man In the Park*, *End of the Line*, *Ocean Floor* og *Tongue Tired*
* Atle Sponberg - fiolin på *Man In the Park*, *End of the Line*, *Ocean Floor* og *Tongue Tired*
* Frode Larsen - fiolin på *Man In the Park*, *End of the Line*, *Ocean Floor* og *Tongue Tired*
* Sølve Sigerland - fiolin på *Man In the Park*, *End of the Line*, *Ocean Floor* og *Tongue Tired*
* Harvey de Souza - fiolin på *Man In the Park*, *End of the Line*, *Ocean Floor* og *Tongue Tired*
* Elise Båtnes - fiolin på *Man In the Park*, *End of the Line*, *Ocean Floor* og *Tongue Tired*
* Henninge Båtnes - bratsj på *Man In the Park*, *End of the Line*, *Ocean Floor* og *Tongue Tired*
* Berit Værnes - fiolin på *Man In the Park*, *End of the Line*, *Ocean Floor* og *Tongue Tired*
* Bjørg Værnes - cello på *Man In the Park*, *End of the Line*, *Ocean Floor* og *Tongue Tired*
* Ulf Holand - miksing 
* Jason Corsaro - miksing på *Man In the Park*, *Any Other Way*, *Grind You Down*, *Mountains* og *See What Becomes*
* Simon Vinestock - miksing på *The bovarnick Twins*, *This, That and the Other*, *Feels Good (to Be This Way)*, *Rain (Unplugged)* og *Foreign Film (rockeversjon)*
* Vlado Meller - mastering 

## Eksterne lenker
*
Reasons to Stay Indoors

***Reasons to Stay Indoors*** er et musikkalbum med Savoy, utgitt i 2001.

## Sporliste
### CD 1
# «Reasons to Stay Indoors»
# «If You Won't Come to the Party»
# «Face»
# «Half of the Time»
# «Once Upon a Year»
# «Fearlist»
# «I Wouldn't Change a Thing»
# «Paramount»
# «The One That Got Away»
# «Against the Sun»
# «Five Million Years»
# «Overgrown»
### CD 2
# «You Should Have Told Me» (akustisk versjon)
# «I Wouldn't Change a Thing» (akustisk versjon)
# «Totally Hide»
# «Once Upon a Year» (akustisk versjon)
# «D.A.R.»
## Medvirkende
### Savoy
* Paul Waaktaar-Savoy - sang, gitar, keyboard, programmering, låtskriver, produsent, tekniker, konsertmester på *Face*, *Half of the Time* og *Overgrown*
* Lauren Waaktaar-Savoy - sang, gitar, programmering, låtskriver, produsent, tekniker, artwork 
* Frode Unneland - sang, trommer
### Øvrige
* Anneli Drecker - stemme på *Fearlist*
* Jørun Bøgeberg - bass på *Reasons to Stay Indoors*, *If You Won't Come to the Party*, *Face*, *Half of the Time*, *Once Upon a Star*, *I Would Not Change a Thing* og *Five Million Years*
* Joe Mardin - dirigent/konsertmester på *Reasons to Stay Indoors* og *Once Upon a Year*
* Kjetil Bjerkestrand - dirigent/tilpasning på *Face*, *Half of the Time* og *Overgrown*
* Zed - trommeprogrammering/sekvenser/miksing på *Reasons to Stay Indoors*, *Face* og *Fear List*
* Jan Fredrik Martinsen - fransk horn på *Half of the Time*
* Dan Styffe - kontrabass 
* André Orvik - fiolin
* Atle Sponberg - fiolin
* Daniel Dalnoki - fiolin 
* Harald Aadland - fiolin
* Jørn Halbakken - fiolin
* Vegard Johnsen - fiolin
* Åshild Breie Nyhus - fiolin
* Øyvind Fossheim - fiolin
* Catherine Bullock - bratsj
* Jon Sønstebø - bratsj 
* Stig Ove Ose - bratsj 
* Hans Josef Groh - cello
* Anne Britt Sævig Årdal - cello
* Rod Hui - tekniker 
* Mike Hartung - tekniker 
* Jon Marius Aareskjold - tekniker 
* Jock Loveband - tekniker 
* George Tanderø - tekniker 
* Michael Ilbert - miksing på *Reasons to Stay Indoors*, *If You Won't Come to the Party*, *Face*, *Once Upon a Year*, *I Wold Not Change a Thing*, *Paramount*, *The One That Got Away* og *Five Million Years*
* Jason Corsaro - miksing på *Half of the Time*, *Against the Sun* og *Overgrown*
* George Marino - mastering 
* Sebastian Schmidt - fotograf, artwork

## Eksterne lenker
*
Savoy Songbook Vol. 1

***Savoy Songbook Vol. 1*** er en samleplate med Savoy, utgitt i 2007.

## Sporliste
### CD 1
# «Rain»
# «Karma Boomerang»
# «Best Western Beauty»
# «Star»
# «Tears From a Stone»
# «Grind You Down»
# «Reasons to Stay Indoors»
# «Whalebone»
# «Barefoot In a Denim Jacket»
# «Lackluster Me»
### CD 2
# «Velvet»
# «Man In the Park» (single edit)
# «End of the Line»
# «Star» (single edit)
# «Daylight's Wasting»
# «Empty of Feeling»
# «Foolish»
# «Unsound»
# «Fearlist»
# «Bottomless Pit»
# «You Won't Come to the Party»
# «The Breakers»
# «You Should Have Told Me»
# «Face»
## Medvirkende
### Savoy
* Paul Waaktaar-Savoy - sang, gitarer, bass, keyboard, programmering, låtskriver, tekniker, produsent 
* Lauren Waaktaar-Savoy - sang, gitarer, låtskriver, produsent
* Frode Unneland - sang, trommer, produsent
### Øvrige
* Jørun Bøgeberg - bass 
* Vertavokvartetten - strykeinstrumenter på *Rain*, *Lackluster Me*, *End of the Line*
* Atle Sponberg - fiolin på *Best Western Beauty*
* Jon Sønstebø - bratsj på *Best Western Beauty*
* Joe Mardin - trommer på *Best Western Beauty*, strykearrangement på *Reasons to Stay Indoors*
* Rob Schwimmer - piano på *Reasons to Stay Indoors*
* Geir Sundstøl - steeltrommer på *Whalebone*
* Simone Larsen - vokal på *Velvet*
* Sven Lindvall - bass på *Man In the Park*
* Per Lindvall - trommer på *Man In the Park*
* Timothy Roven - fiolin på *Unsound*
* James Roven - cello på *Unsound*
* Magne Furuholmen - klavikord på *Bottomless Pit*
* Jimmy Gnecco - vokal på *The Breakers*
* Simon Vinestock - miksing på *Velvet*, *Unsound*, *You Should've Told Me*
* Jason Corsaro - miksing på *Man In the Park*
* Ulf Holand - miksing på *End of the Line*, *Star (I'm Not Stuid)*, *Bottomless Pit*
* Rod Hui - miksing på *Daylight's Wasting*, *Foolish*
* John Agnello - miksing på *Empty of Feeling*
* Frode Jacobsen - produsent på *Empty of Feeling*
* Zed - miksing på *Fearlist*
* Michael Ilbert - produsent, miksing på *If You Won't Come to the Party*, *The Breakers* og *Face*
* Kale Holmes - miksing 
* Rich Veltrop - miksing 
* Sylvia Massy - miksing
* George Marino - mastering 
* Kristine Nyborg - fotograf
* Martin Kvamme - coverdesign 
* Harald Wiik - manager 

## Eksterne lenker
*
Kundalini

**Kundalini** (, sanskrit: कुण्डलिनी, egentlig  «'sammenrullet' som en slange», er ifølge tantriske tradisjon i India og Tibet en urenergi som strømmer fra den nederste del av ryggsøylen, (rotchakra) til issen (kronechakra). En kroppslig energi som for de fleste er en ubevisst, instinktiv og libidinal kraft lokalisert nederst i ryggraden. Den blir forestilt enten som gudinnen Shakti eller som en sovende slange tre og en halv gang omslynget korsbeinet.

Energien kan aktiveres spontant eller ved hjelp av spesielle yoga-teknikker.

Når Kundalini-energien vekkes f.eks. gjennom spirituelle øvelser, søker den å stige opp delvis eller fullstendig, gjennom en trang energikanal (*sushumna nadi*) i ryggsøylen. Langs sushumna ligger seks energipunkter (chakraer). Når kundalinikraften stiger opp fullstendig igjennom sushumna nadi, aktiveres chakraenes forskjellige energier.

Når kundalinienergien stiger helt opp til krone-chakraet (*sahasrara*) på toppen av hodet, har personen etter hinduistisk tradisjon oppnådd spirituell opplysthet eller fullkommenhet, 'unio mystica', nirvana eller nirvikalpa samadhi, og man er fri fra karmaets hjul.

## Referanser

* Swami Narayanananda: Urkraften i mennesket eller Kundalini-kraften. 3. rev. udg. 1970. Borgens forlag.
Tola (dommer)

**Tola** (hebraisk: תּוֹלָע; i betydningen «Mark; larve») var en av dommerne i oldtidens Israel. Hans liv er meget kortfattet dokumentert i *[[Dommernes bok]]* 10:1-2:  

Tola var sønn av Pua som igjen var sønn av Dodo som kom fra Jissakars stamme. Denne stammen bodde i Sjamir i Efraims fjelland. Han ble dommer, som «Israels redningsmann», etter Abimelek. Denne posisjonen holdt han i 23 år og da han døde ble han gravlagt i Sjamir hvor han kom fra. Etter ham *Ja’ir* eller Jair fra Gilead fram og var dommer i Israel i nesten samme tidslengde, minus ett år: tjueto år.

Av alle dommerne i *[[Bibelen]]* er Tola den som det er skrevet aller minst om. Ingen av hans dåder er nedtegnet. Hele hans liv er innenfor to avsnitt i *Dommernes bok*.

## Referanser
Klaus Janson

**Klaus Janson** (født 23. januar 1952 i Coburg) er en tysk-amerikansk tegneserietegner og -tusjer. 

Han begynte å tusje for Marvel Comics på 1970-tallet, da han samarbeidet med tegnere som Gene Colan (Howard the Duck) og Sal Buscema (*The Defenders*). Han er mest kjent for sitt arbeid som tusjer for Frank Miller på Daredevil og . Siden 1980-årene Janson også arbeidet som selvstendig tegner, først og fremst for Batman-relaterte serier som *Batman: Gothic* (med Grant Morrison), *Gordon's Law* (med Chuck Dixon) og *Batman: Death and the Maidens* (med Greg Rucka). Han har også laget en tegneserieadapsjon av *Frost and Fire* av Ray Bradbury.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Savoy (album)

***Savoy*** er et musikkalbum med Savoy, utgitt i 2004.

## Sporliste

# «Empty of Feeling»
# «Girl One»
# «Bovine»
# «Whalebone»
# «Shooting Spree»
# «Melanie Lied to Me»
# «Watertowers»
# «Is My Confidence Reeling»
# «Rain On Your Parade»
# «Cyna»
# «The Breaker»
# «Isotope»
## Medvirkende
### Savoy
* Paul Waaktaar-Savoy - sang, gitarer, keyboard, perkusjon, låtskriver, tekniker, produsent 
* Lauren Waaktaar-Savoy - sang, gitarer, låtskriver, tekniker, produsent 
* Frode Unneland - sang, trommer, produsent 
### Øvrige
* Frode Jacobsen - produsent på *Empty of Feeling*, *Whalebone*, *Shooting Spree* og *Rain On Your Parade,* rytmegitar på *Rain On Your Parade*
* Geir Sundstøl - pedal steel på *Whalebone* og *Rain On Your Parade*
* Jørun Bøgeberg - bass på *Shooting Spree*, *Melanie Lied to Me, Rain On Your Parade* og *The Breakers*
* Jimmy Gnecco - vokal/bakgrunnvokal på *Shooting Spree* og *The Breakers*
* Sølvguttene - vokal på *Shooting Spree*
* Hågen Rørmark - munnspill på *Is My Confidence Reeling?*
* Robert Burås - gitar på *Rain On Your Parade*
* Per Lindvall - trommer på *The Breakers*
* Timothy Roven - fiolin på *The Breakers*
* James Roven - cello på *The Breakers*
* George Tanderø - tekniker 
* Mike Hartung - tekniker 
* John Agnello - miksing på *Empty of Feeling*, *Girl One*, *Melanie Lied to Me, Shooting Spree* og *Is My Confidence Reeling?*
* Rod Hui - tekniker, miksing på *Bovine*, *Watertowers* og *Cyna*
* Michael Brauer - miksing på *Whalebone* og *Rain On Your Parade*
* Michael Ilbert - miksing på *The Breakers*
* Head - miksing på *Isotope*
* Vlado Meller - mastering 
* Joe Lambert - mastering
Sæbjørg Walaker Nordeide

**Sæbjørg Walaker Nordeide** (født 28. september 1956, død 6. mars 2020) var en norsk arkeolog og historiker som var tilknyttet Senter for middelalderstudier ved Universitetet i Bergen. Nordeide ledet senterets kristningsprosjekt.

Nordeide var mag. art. fra Institutt for Nordisk arkeologi ved Universitetet i Oslo 1983, og dr. philos fra Universitetet i Oslo 2003 med avhandlingen «Erkebispegården i Trondheim. Beste tomta i by’n.» 

Nordeide var tilknyttet riksantikvarens kulturminneavdeling fra 1984 til 1994, og forsker ved Norsk institutt for kulturminneforskning fra 1994 til 2003. Hun var leder for utgravingene ved Erkebispegården i Trondheim mellom 1991 og 2003. Hun ble utnevnt til professor ved UiB i 2016.

Nordeide ble tildelt Trondheim kommunes kulturpris i 1994, Adresseavisens Hedersrose og Svein Myrbergets Minnepris i 1995.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Presentasjon på nettsidene til Universitetet i Bergen
Idébanken – Inkluderende arbeidsliv

**''Idébanken – inkluderende arbeidsliv'' er et virkemiddel som skal bidra til å nå målene i intensjonsavtalen om et** inkluderende arbeidsliv (IA-avtalen). Idébankens oppgave er å heve IA-kompetansen i norsk arbeidsliv gjennom formidling av gode eksempler, forskning og annen kunnskap.

IA-avtalen utpeker den enkelte virksomhet som hovedarenaen for IA-arbeidet, og Idébanken skal derfor primært være virksomhetenes inspirasjonskilde og verktøykasse. Samtidig kan Idébanken være relevant for aktører som samhandler med virksomhetene, som for eksempel bedriftshelsetjenesten, leger, Arbeids- og velferdsforvaltningen og andre offentlige instanser.

## Historikk og organisasjon
Idébanken for sykefraværsarbeidet ble initiert av Sosial- og helsedepartementet (SHD) i 1999. Idébanken var da organisert som et prosjekt over 4 år og var et samarbeid mellom SHD, Rikstrygdeverket, Arbeids- og administrasjonsdepartementet og partene i arbeidslivet (LO, NHO, HSH, YS, KS, AF og Akademikerne). Da prosjektperioden var over i 2003 ble Idébanken organisatorisk overført til Rikstrygdeverket (senere NAV), og samtidig innlemmet som virkemiddel i den nye IA-avtalen. Idébanken fikk dermed et nytt ”etternavn” og et nytt virkefelt – inkluderende arbeidsliv.

I dag er Idébanken organisatorisk underlagt Arbeids- og velferdsdirektoratet, men finansieres med øremerkede midler fra Arbeidsdepartementet. En referansegruppe bestående av representanter fra myndighetene og partene definerer retningslinjene for Idébankens aktiviteter.

## Eksterne lenker
* Idébankens hjemmesider
* Om inkluderende arbeidsliv på regjeringen.no
* Om inkluderende arbeidsliv på nav.no
Irene Bauer

**Irene Bauer** (født 20. mars 1945, død 13. juni 2016) var en norsk embedskvinne, kvinnesaksforkjemper og politiker (Arbeiderpartiet). Hun var leder for Norsk Kvinnesaksforening fra 1988 til 1990, og var politisk rådgiver for Arbeiderpartiets stortingsgruppe og i regjeringsapparatet. Hun var senere avdelingsdirektør i Klima- og miljødepartementet.

## Karriere

Bauer var opprinnelig utdannet sekretær, og arbeidet for OECD i Paris, i Utenriksdepartementet, på Det kongelige slott og ved Statsministerens kontor mellom 1965 og 1975. Hun ble cand.mag. med statsvitenskap, offentlig rett, massekommunikasjon og petroleumsrett i fagkretsen i 1977. Hun var ansatt hos Likestillingsombudet fra 1981 til 1983 og ved forhandlingskontoret i oljeavdelingen i Olje- og energidepartementet fra 1983 til 1988.

Fra 1987 til 1989 var hun politisk rådgiver (da kalt gruppesekretær) for Arbeiderpartiets stortingsgruppe med fraksjonsansvar for energi- og industrikomiteen og forbruker- og administrasjonskomiteen. Hun var i 1989 politisk rådgiver (da kalt personlig sekretær) for næringsminister Finn Kristensen og for olje- og energiminister Arne Øien. Fra 1988 til 1990 var hun leder for Norsk Kvinnesaksforening.

Etter at hun forlot regjeringsapparatet var hun ansatt i Klima- og miljødepartementet som byråsjef (1989–1991), underdirektør (1991–1997) og avdelingsdirektør (1997–2015). Hun arbeidet ved EFTA-sekretariatet
i Brussel fra 1995 til 1997. I Klima- og miljødepartementet ledet hun seksjonen for miljøsamarbeid med industriland, og i senere år arbeidet hun med polarsaker og nordisk samarbeid.

## Familie
Hun var mor til komikeren Thomas Giertsen og Caroline Giertsen Øigarden.

## Referanser
Hugo

**Hugo** eller **HUGO** kan referere til:

* Hugo (mannsnavn), et mannsnavn av germansk opprinnelse.
* Human Genome Organisation (HUGO), en internasjonal organisasjon som koordinerer Human Genome Project for kartlegging av det humane genom.
* Hugo Award, en internasjonal litteraturpris innen science fiction og fantasy.
* Hugo Alfvénprisen, en svensk musikkpris.
* Hugo Boss, et tysk motehus.
* Hugo kullkraftverk, et kullkraftverk i delstaten Oklahoma i USA.
* *[[Hugo Cabret]]*, amerikansk familiefilm fra 2011.
Maria av Brabant

**Maria av Brabant** (født 13. mai 1254, død 12. januar 1321) var dronning av Frankrike som Filip IIIs andre ektefelle fra 1275 til 1285. Hun var født i Leuven i hertugdømmet Brabant (dagens Flamsk Brabant i Belgia) som datter av hertug Henrik III av Brabant og Adelaide av Burgund, hertuginne av Brabant.

## Liv og virke
### Dronning
Maria ble gift med Filip III av Frankrike den 21. august 1274. Hans første hustru, Isabella av Aragón, som døde i 1271, hadde allerede født fire sønner, hvorav tre hadde overlevd barndommen: Ludvig (1264–1276); Filip IV den smukke (1268–1314); og Karl av Valois (1270–1325)

Filip var sjenert og ubesluttsom, og var dominert av sin mor, Margrete av Provence, og sin kansler og lege Pierre de la Broce. Ved ikke å være fransk ble Maria stående utenfor det franske hoffet og dets intriger. I 1276 døde Filips sønn Ludvig under mistenkelige omstendigheter. Etter at Maria selv hadde født en sønn, ble hun mistenkt for å ha forgiftet ham, muligens rykter spredt av de la Broce, angivelig med den hensikt å få fjernet sønnene til Isabella, men han ble selv arrestert i 1277. Årsaken var at visse brev som det ble hevdet var skrevet av ham som ble vist for kongen. Han ble hengt seks måneder senere, men det ble aldri holdt noen rettssak og bevisene ble undertrykt, og innholdet av brevene er ukjente.

### Enkedronning
Etter at Filip III døde i 1285 ble Marias posisjon og innflytelse redusert og hun dedikerte sitt liv for sine tre barn:

*Louis av Évreux (1276 – 1319)
*Blanka (1282 – 1305), gift med Rudolf av Böhmen 
*Margaret (1282 – 1318), gift med Edvard I av England som hans andre hustru

Hennes stesønn Filip IV ble kronet som konge av Frankrike den 6. januar 1286 i Reims.

Sammen med Johanna I av Navarra, dronning av Frankrike, og Blanka av Artois, dronning av Navarra, forhandlet hun en fredsavtale i 1294 mellom England og Frankrike, med Edmund Crouchback, den yngre broren av Edvard I av England.

Maria levde gjennom styret til Filip IV, og levde lengre enn sine barn. Hun døde i klosteret i Les Mureaux, i nærheten av Meulan, hvor hun hadde trukket seg tilbake i 1316. Hun ble ikke gravlagt i den kongelige gravstedet som var Klosterkirken Saint-Denis, men i Couvent des Cordeliers, et nonnekloster i Paris. Det ble ødelagt av brann i 1580, men kirken ble gjenoppbygd i de påfølgende årene.

## Referanser
Borregaard (andre betydninger)

**Borregaard** kan vise til:

*Borregaard – norsk industrikonsern
**Borregaard Skoger – et tidligere underkonsern av Borregaard
*Borregaard Hovedgård – en tidligere kongsgård og herregård
*Borregaard kraftverk – kraftverk ved Sarpsfossen.
Ronne Antarctic Research Expedition

__NOTOC__

**Ronne Antarctic Research Expedition** (**RARE**) var en ekspedisjon til Antarktis i 1947-48 som utforsket området rundt Den antarktiske halvøy. Norsk-amerikaneren Finn Rønne ledet RARE, den siste privatfinansierte amerikanske forskningsekspedisjonen. Ekspedisjonen hadde base på Stonington Island og utforsket og kartla den siste ukjente kyststrekning på jorda og fastslo at Weddellhavet ikke var forbundet med Rosshavet. Ekspedisjonen tilbakela 5&nbsp;800 kilometer på ski og hundesleder – mer enn noen andre i historien. Det ble også foretatt rekognoseringsturer og omfattende fotografering fra fly.

Rønnes hustru Edith deltok som historiker og nyhetskorresponent for North American Newspaper Alliance.  Hun og sjefspilotens hustru Jennie Darlington var de første kvinnene som overvintret i Antarktis.

## Se også
*Liste over antarktisekspedisjoner

## Referanser


## Litteratur
*Rønne, Finn (1950) *Erobring i Antarktis – Historien om Rønne-ekspedisjonen 1946-1948*, Oslo, Gyldendal (oversatt av Jakob R. Sverdrup)

## Eksterne lenker
* 
* Ekspedisjonskart south-pole.com
Abimelek (dommer)

**Abimelek** (hebraisk אֲבִימָלֶךְ) er i henhold til *[[Dommernes bok]]* i den hebraiske Bibelen en sønn av den store dommeren Gideon. Hans navn kan således bli tolket som «Min far, kongen». Navnet «Abimelek» indikerer således et arvelig krav på retten til styre (som konge), men var også en vanlig navn for filistiske konger, se Abimelek for andre bibelske personer med samme navn.

Abimelek var derimot kun sønnen av Gideons frille, og for å hevde sitt krav på å herske over Manasses stamme var han nødt til å bruke militær makt. Støttet av slektningene til mor fikk han drept alle sine halvbrødre, som skal ha utgjort hele sytti av, «på én stein» i Ofra. Kun den yngste, Jotam, unnslapp ved å skjule seg. Deretter gjorde alle mennene «Abimelek til konge, ved eika der minnesteinen står i Sikem». Abimelek styrte i kun tre år i Sikem etter at hans far var død. «Da sendte Gud en ond ånd som vakte strid mellom Abimelek og mennene i Sikem, så de sviktet Abimelek.»

Abimelek var i henhold til Bibelen en hersker uten prinsipper og altfor ambisiøs og gikk ofte i krig mot sine egne. Da han var opptatt av å slå ned et opprør i byen Tubas ble han truffet i hodet av en kvernstein så hodet sprakk. Da han forsto at han var dødelig såret ba han sin våpensvein om drepe ham med sverdet slik at «de ikke skal si at det var en kvinne som slo meg i hjel!»

I henhold til Bibelen ble denne skjebnen knyttet til en forbannelse som den unge halvbroren Jotam kom med, og å dø for hånden av en kvinne var åpenbart den ytterste ydmykelse: «Slik gjengjeldte Gud den ugjerningen Abimelek gjorde mot sin far da han drepte de sytti brødrene sine.»

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Abimelech'', ved J. Frederic McCurdy, Gerson B. Levi & Louis Ginzberg, Jewish Encyclopedia
* ''Book of Judges'', ved Emil G. Hirsch & Victor Ryssel, Jewish Encyclopedia
The Authority

**The Authority** er en tegneserie skapt av Warren Ellis og Bryan Hitch i 1999. Serien handler om en superheltgruppe som har en svært proaktiv tilnærming til superheltgjerningen. Reising på kryss og tvers av parallelle universer og dimensjoner og avverging av globale katastrofer utgjør en viktig del av handlingen i flere av historiene. Etter Ellis og Hitch tok forfatteren Mark Millar og tegneren Frank Quitely over serien. Av andre serieskapere som har arbeidet med serien kan nevnes: Ed Brubaker, Garth Ennis, Brian Azzarello og Robbie Morrison. Serien utgis av Wildstorm, en underavdeling av DC Comics.
Gabriel González Videla

**Gabriel González Videla** (født 22. november 1898 i La Serena, Chile, død 22. august 1980 i Santiago de Chile) var en chilensk politiker og landets president fra 1946 til 1952, valgt for Partido Radical.

## Liv og virke
Videla tok eksamen i juss fra Universidad de Chile i 1922. Han var allerede i studieårene politisk aktiv, og ble i 1930 valgt til kongressen. Etter å ha vært Chiles ambassadør i Frankrike, Brasil og Portugal 1939–1942, forsøkte han i 1942 å bli presidentkandidat for en allianse av sentrum-venstre-partier. Det lyktes ikke, og det lyktes heller ikke å holde alliansen samlet ved det neste presidentvalget i 1946. Han vant valget takket være støtte fra Partido Comunista de Chile, som også fikk ministerposter i hans første regjering.

Den kalde krigen såvel som Chiles interne problemer tvang imidlertid raskt Videla til å samarbeide med høyresiden i stedet. Kommunistpartiet og lignende partier ble i 1948 forbudt, og relasjonene til Sovjetunionen og Warszawapakt-landene ble brutt. I 1948 fikk han kjennskap til at militæret hadde planer om å gjennomføre et statskupp og innsette Carlos Ibáñez som president. Videla krevde omgående en undersøkelse av planene og de hovedansvarlige ble fengslet. Ibáñez slapp tiltale. Videlas regjering ble i det etterfølgende støttet av de konservative og de liberale, som bakket opp om hans antikommunistiske linje.

I Videlas embetsperiode steg befolkningstallet fra 5 millioner i 1940 til 6,35 millioner i 1952, samtidig som produksjonen i landet økte med nesten samme takt. Den sosiale ulikheten i landet ble imidlertid ikke redusert.

Ved valget i 1949 brast alliansen av partier bak presidenten, da Partido Radical var utilfredse med den økonomiske politikken. Da de offentlig ansatte i 1950 iverksatte en rekke protester, støttet Partido Radical opp om kravene, hvilket betød at høyrefløypartiene trakk seg ut av regjeringen. González mistet dermed flertallet i kongressen og kunne ikke gjennomføre mye av sin politikk deretter. Det lyktes ham dog å få gjennomført betydelige forbedringer av kvinners rettigheter.

I løpet av sin presidentperiode ble han det første statsoverhodet som besøkte det antarktiske kontinentet. Den chilenske forskningsstasjonen González Videla i Paradise Bay er oppkalt etter ham.

## Referanser
Steve Englehart

**Steve Englehart** (født 22. april 1947) er en amerikansk tegneserieskaper. Han er mest kjent for sitt arbeid for Marvel og DCs superheltserier i 1970-årene. 

Han var en av Marvel Comics mest produktive og populære forfattere på 1970-tallet og gjorde seg særlig bemerket med sitt arbeid på serier som Avengers, Captain America (med Sal Buscema) og Doctor Strange (med Frank Brunner). Typisk for Engleharts historier i denne perioden var innslag av politikk, psykedelia, filosofi og okkultisme.

I 1976 begynte han å skrive for DC Comics. Her skrev han et knippe kritikerroste historier med Justice League of America (med Dick Dillin) og Batman (med Marshall Rogers). 

I 1981 skapte Englehart den nye serien *Coyote*, en sci-fi/superheltserie med sterke innslag av indiansk folklore fra det sørvestlige USA. Serien ble først illustrert av Rogers, men siden overtatt av Steve Leialoha og Chas Truog.

Senere på 1980-tallet skrev han blant annet for titler som Green Lantern, Silver Surfer og *Millennium*.
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Grima

**Grima** kan vise til:

*Grima (øy) – ei øy i Gulen kommune i Sogn og Fjordane
*Grima (elv) – ei elv i Sigdal kommune i Buskerud
*Gríma Ormtunge – en figur i bok- og filmserien *Ringenes herre*
The Outsider

***The Outsider***  (på norsk ***Utenfor sirklene***)  er en bok av  Colin Wilson utgitt i England i 1956. Det var hans debut som forfatter.

Wilson forsøker her gjennom verker av  H. G. Wells (*[[Mind at the End of its Tether]]*), Franz Kafka, Albert Camus, Jean-Paul Sartre, T. S. Eliot, Ernest Hemingway, Harley Granville-Barker (*[[The Secret Life]]*), Hermann Hesse, T. E. Lawrence, Vincent van Gogh, Vaslav Nijinskij, George Bernard Shaw, William Blake, Friedrich Nietzsche, Fjodor Dostojevskij og  G. I. Gurdjieff å belyse og utforske  psyken til outsideren, unntaksmennesket som er utenfor  samfunnets etablerte sirkler –på vekselvirkningen mellom outsideren og samfunnet.
Sammen med oppfølgeren *Religion and the Rebel*  fikk dette verket en enorm  innflytelse på sin samtids britiske  ungdomsgenerasjon som hadde oppdaget eksistensialismen: beatnikene og ”The angry young men”. Mottakelsen blant litteraturkritikerne var mer variert, noen så det først og fremst som en bråmoden ynglings svenneprøve,  men flertallet var svært positive til debutverket. Wilson oppnådde med dette verket en anseelse som avtok ganske raskt etter hvert som han beveget seg mer og mer over i det okkulte og krim med filosofisk/okkult tilsnitt.  Fremdeles er det imidlertid betraktet som en innsiktsfull analyse.

## Innhold
Kapittelinndelingen gir et visst inntrykk av verkets oppbygning:
* De blindes land
* Verden uten verdier
* Den romantiske outsideren
* Forsøk på å vinne kontroll
* Smerteterskelen
* Spørsmålet om identitet
* Den store syntesen
* Outsideren som visjonær
* Ut av sirklene
Det starter med en beskrivelse av fremmedgjøringen snarere i esoterisk enn i marksistisk  forstand. Her bruker han Franz Kafka (Slottet og Prosessen), Albert Camus (Den fremmede), Jean-Paul Sartre (Kvalmen), T. S. Eliot, Ernest Hemingway og Harley Granville-Barker til å beskrive ulike årsaker til fremmedgjøring og ulike fremmedgjøringstilstander.  Før han går over til å bygge opp en ny Meningsfylde tar han en tur innom  *Den romantiske outsideren*  eksemplifisert ved Herman Hesses Steppeulven, T. E. Lawrences Seven Pillars of Wisdom og Vincent Van Gogh (etterlatte skrifter og biografier om kunstneren). På dette stadiet kretser boka mye om selvmord som løsning på fremmedgjøringsfølelsen. I de neste kapitlene drøfter han ulike alternativer til mening. Med hjelp av Nijinskij, George Bernard Shaw, William Blake, Nietzsche og  Dostoevskij tar han for seg alt fra nihilisme til religiøs ekstase, hele tiden med fokus på dem som beveger seg utenfor sirklene. I de tre siste kapitlene forsøker Wilson seg så på en stor syntese av alle disse deler av innsikt og forståelse som han mener at mange av hans forløpere har bidratt med, men ikke fullbrakt. Her støtter han seg blant annet på G. I. Gurdjieff.

## Referanser
Øraker holdeplass

**Øraker** er en holdeplass på Lilleakerbanen på Øraker i Bydel Ullern i Oslo. Den ble åpnet i 1924 da Lilleakerbanen ble forlenget til Jar.

I februar 2009 ble strekningen mellom Lilleaker og Jar stengt på grunn av oppgraderingen av Kolsåsbanen. Holdeplassen var ute av drift til strekningen ble åpnet igjen 1. desember 2010. På grunn av signalfeil er holdeplassen ute av drift siden mars 2024.

## Referanser


## Eksterne lenker
Lilleaker holdeplass

**Lilleaker** er en holdeplass på Lilleakerbanen på Lilleaker i Bydel Ullern i Oslo. Den ble åpnet som endestasjon på Lilleakerbanen i 1919, da den ble bygd som en forlengelse av Skøyenlinjen. Før linjen ble forlenget til Jar i 1924 hadde holdeplassen navnet *Øraker*.

I februar 2009 ble strekningen mellom Lilleaker og Jar stengt på grunn av oppgraderingen av Kolsåsbanen. Holdeplassen var endestasjon igjen til strekningen ble åpnet igjen 1. desember 2010. En vendesløyfe ble bygd for at også tog med kun én førerplass skulle kunne vende her.

På grunn av signalfeil er holdeplassen siden mars 2024 endestasjon på Lilleakerbanen.

## Referanser


## Eksterne lenker
Ullern holdeplass

**Ullern** er en holdeplass på Lilleakerbanen i Bydel Ullern i Oslo. Den ble åpnet i 1919 da Lilleakerbanen ble tatt i bruk.
## Galleri

File:710 Ullern, Bærumsbanen - no-nb digifoto 20150911 00071 bldsa PK09111.jpg|Ullern holdeplass på 1920-tallet 
File:711 Ullern. Bærumsbanen - no-nb digifoto 20150911 00070 bldsa PK09110.jpg|Ullern holdeplass på 1920-tallet 


## Eksterne lenker
Ståle Torstein Risa

**Ståle Torstein Risa** (født 20. januar 1953 på Hamar) er en norsk diplomat. Han ble i 2017 generalkonsul i Guangzhou i Kina.

Risa, som tok juridisk embetseksamen i 1980, ble i året etter opptatt som aspirant i utenrikstjenesten. Han har tjenestegjort som ambassaderåd ved Norges ambassade i Washington.  Han har også vært stasjonert i Tokyo, da som ministerråd. Risa ble i 2005 utnevnt til Norges ambassadør til Filippinene. I 2009 ble han utnevnt til ambassadør i Vietnam. I 2010 fulgte utnevnelse til ambassadør i Laos.

Risa ble i 2010 forfremmet til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden. Etter endt tjeneste som ambassadør i Filippinene ble han tildelt storkors i gull av Sikatuna-ordenen.

## Referanser
Apabhramsha

**Apabhraṃśa** (sanskrit: अपभ्रंश, IPA:[əpəbʱrə̃ˈɕə]) er en nedsettende benevnelse som betyr «korrupt» eller «ugrammatikalsk språk». Benevnelsen ble benyttet av Patañjali, og av senere forfattere av sanskrit-grammatikker, som en karakteristikk av dialekter som avviker fra normene i grammatikken til sanskrit.

Begrepet brukes om de dialektene blant indoariske språk, som dannet overgangen mellom middelindoariske språk og de første moderne indiske språkene som starter med Braj Bhasha. Tidsmessig omfatter dette perioden mellom det 6. og det 13. århundre. Ordet prākrit, herunder pāli, avgrenses i så måte til de folkelige dialektene som ble talt i India fra det 4. til det 8. århundre. Apabhraṃśa-språkene utviklet seg til de moderne indoariske språkene som bl.a. omfatter hindi, bengali, marathi, urdu, gujarati, oriya og singalesisk.

Disse tidsmessige skillene er imidlertid ikke helt bastante. Noen filologer benytter ordet f.eks. ordet prākrit til å betegne språk langt inn i den middelindoariske perioden. I tillegg ble enkelte av apabhraṃśa-språkene brukt helt frem til det 15. århundre. Overgangen fra apabhraṃśa til moderne indisk i Nord-India, fant likeledes sted allerede i det 11. århundre. 

En betydelig mengde med litteratur i apabhraṃśa finnes i jainistiske biblioteker. Mens Amir Khusro og Kabir skrev i et språk som var veldig likt moderne hindi, fortsatte mange poeter å skrive i apabhraṃśa, spesielt i regioner som ble styrt av hinduregenter. Apabhraṃśa-forfattere inkluderer Sarahapad av Kamarupa, Devasena av Dhar (9. århundre), Pushpadanta av Manyakheta (9. århundre), Dhanapal, Muni Ramsimha, Hemachandra av Patan og Raighu av Gwalior (15. århundre). Et tidlig eksempel på bruken av apabhraṃśa er i *Vikramorvashiyam* av Kālidāsa, der Pururava spør dyrene i skogen etter sin elskede som har forsvunnet.
Arild Retvedt Øyen

**Arild Retvedt Øyen** (født 19. mars 1946) er en norsk veterinær og diplomat. Han har vært Norges ambassadør i flere afrikanske land og har også vært direktør for Verdens matvareprogram i Madagaskar og Mauritius. Han var Utenriksdepartements spesialutsending til Kongo i perioden 2015-2017 og bidro sterkt til at den fengslede Joshua French ble løslatt i mai 2017.

Øyen er fra Kråkstad i Akershus og er  utdannet veterinær. Han har blant annet vært distriktsveterinær  i Hammerfest og har også arbeidet for NORAD og Landbruksdepartementet. Øyen var fra 1986 til 1988 direktør for Verdens matvareprogram i Madagaskar og Mauritius.

I utenrikstjenesten har Øyen tjenestegjort i afrikanske land. Han har vært spesialråd ved ambassaden i Namibia og ambassaderåd i Tanzania. Øyen ble i 1997 utnevnt til Norges ambassadør i Uganda. Året etter ble han sideakkreditert som ambassadør i Burundi og Rwanda. I 2002 fulgte utnevnelse til ambassadør i Angola, med sideakkreditering til Den demokratiske republikken Kongo og Republikken Kongo året etter, samt til São Tomé og Príncipe i 2004. I 2007 fulgte utnevnelse til ambassadør i Gabon, igjen en sideakkreditering. Øyen ble i 2010 utnevnt til ambassadør i Algerie. I 2011 ble han gitt sideakkreditering til Tunisia.

Øyen er siden 2003 kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden. Han er også offiser av Madagaskars nasjonalorden, etter å ha blitt forfremmet fra ridder. 

## Referanser
ISO 26000

**ISO 26000**  «Veiledning om samfunnsansvar» er en standard som ISO, den internasjonale standardiseringsorganisasjonen, har utarbeidet. Standarden er også Norsk Standard og har da benevnelsen NS-ISO 26000.

Første utgave ble utgitt i november 2010. Standarden er utgitt på norsk i tillegg til at den finnes i engelsk versjon. Den gir retningslinjer for hvordan organisasjoner kan opptre sosialt ansvarlig i tråd med samfunnets krav. Standarden kan brukes av alle typer organisasjoner, offentlige og private, og i utviklingsland så vel som i industrialiserte land. ISO 26000 inneholder retningslinjer og ikke krav, og er ikke ment brukt som grunnlag for sertifisering.

I Norge er det Standard Norge som utgir NS-ISO 26000 «Veiledning om samfunnsansvar».
Skøyen holdeplass

**Skøyen** er en holdeplass på Lilleakerbanen på Skøyen i bydel Ullern i Oslo. Den ble åpnet 21. juni 1903 da Skøyenlinjen ble forlenget hit. I 1919 ble Lilleakerbanen åpnet, Skøyen ble da første holdeplass på denne. Skøyen stasjon på Drammenbanen ligger rundt 150 m fra holdeplassen.

## Eksterne lenker
Thune holdeplass

**Thune** er en holdeplass på Skøyenlinjen på Skøyen i bydel Ullern i Oslo. Den ble åpnet i 1901 for å betjene Thunes mekaniske verksted som flyttet fra stedet i 1976.

## Eksterne lenker
Nobels gate holdeplass

**Nobels gate** er en holdeplass på Skøyenlinjen i bydel Frogner i Oslo. Den ligger i Drammensveien, og ble åpnet i 1894 da Skøyenlinjen ble forlenget hit.

## Eksterne lenker
The Beatniks (album)

***The Beatniks*** er et musikkalbum med The Beatniks, utgitt i 1989.

## Sporliste

# «Pipeline» (Brian Carman/Bob Spickard)
# «Santa Ana» (Jerry Lordan)
# «Outdigo» (Bruce Welch/Brian Bennett/Hank Marvin)
# «Someday» (Tom Leslie/Dick Glasser)
# «Casablanca» (Martin Jenner)
# «The Letter» (Wayne Carson)
# «Foot Tapper» (Marvin/Welch)
# «Round n'Round» (Marvin/Welch/Bennett)
# «It's a Man's World» (Malcolm Addey/Norman Smith)
# «The Cruel Sea» (Mike Maxfield)
# «In My Room» (Brian Wilson/Gary Usher)
# «Your True Love» (Carl Perkins)
# «The Flight of the Falcon» (Svein Finjarn)
# «Without You» (Cliff Richard/Marvin/Welch)
## Medvirkende
### The Beatniks
* Svein Finjarn - vokal på *Someday*, gitar, produsent, coverdesign 
* Øystein Vetle Martinsen - vokal på *Your True Love*, gitar, produsent
* Carsten Deberitz - vokal på *Without You*, bass, produsent 
* Per Bakkelund - trommer
### Øvrige
* Per Amundsen - keyboard, fotograf
* Harald Synnes - tekniker
* Inge Hermansen - fotograf

## Eksterne lenker
* The Beatniks
Solli holdeplass

**Solli** er en trikkeholdeplass på Solli plass i bydel Frogner i Oslo. Den ble åpnet i 1894 da Skøyenlinjen ble tatt i bruk.

## Eksterne lenker
And Now! The New Beatnicks

***And Now! The New Beatnicks*** er et musikkalbum med The Beatniks, utgitt i 1967. Dette er bandets debutalbum.

## Sporliste

# «Street of Misery» (Jack Dailey/Oddvar Gundersen)
# «The End» (Jack Dailey/Svein Finjarn)
# «The Love Sound» (Finjarn)
# «Just for Myself» (Dailey/Gundersen)
# «Leave Me Girl» (Gundersen)
# «A One Way Love» (Dailey/Finjarn)
# «Your Own Fault» (Dailey/Finjarn)
# «Come to Me» (Dailey)
# «High and Mighty» (Finjarn)
# «Please Stay» (Finjarn)
# «Am I Losing Your Love» (Dailey/Finjarn)
# «I'm Not Sorry» (Kjell Asperud/Finjarn)
## Medvirkende
### The New Beatnicks
* Kjell Asperud - vokal, låtskriver
* Svein Finjarn - gitar, låtskriver 
* Finn John Andresen - gitar
* Arild Krosby - bass
* John Lorck - trommer
### Øvrige
* Arne Bendiksen A/S - produsent
* Meny Bloch - tekniker 
* Jack Dailey - regi 
## Eksterne lenker
* And Now! The New Beatnicks