Eikeprosesjonsspinner

**Eikeprosesjonsspinner** (*Thaumatopoea processionea*) er en prosesjonsspinner som tilhører familien tannspinnere (Notodontidae). Denne arten er kjent for at larvene, som lever selskapelig på eik, kan vandre på en rekke i lange «prosesjoner». Larvene har dusker av lange, løse hår på ryggen. Disse brekker lett av og kan forårsake kraftig irritasjon på hud og øyne om man kommer i kontakt med dem. Eikeprosesjonsspinneren er en europeisk art som ikke danner bestander i Norden, men man har funnet en del innfløyne eksemplarer i Danmark og Sverige, til nå ikke i Norge.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 24 – 35&nbsp;mm, hunnen større enn hannen), kraftig, grå spinner. Kroppen er kledt med ganske lange hår og virker lurvete. Hodet er ganske stort og bredt, antennene er kamformede hos begge kjønn, litt lengre hos hannen enn hos hunnen. Bakkroppsspissen har en dusk av lange hår, hunnen feller disse når hun legger egg og bruker dem til å dekke eggklyngen med. Forvingen er avrundet trekantet, grå, med et eller to mer eller mindre tydelige, mørke tverrbånd. Bakvingen er gråhvit, med en diffus, mørk flekk ved bakhjørnet og et mer eller mindre tydelig, mørkt tverrbånd. Larven er grågul med en mørkere ryggstripe og enkelte oransje vorter. Ryggstripen er litt nedsenket i forhold til sidene. Her sitter gifthårene festet, opptil 700 000 hos en utvokst larve. 
## Levevis
Larvene lever selskapelig på eik (*Quercus* spp.). Denne spinneren trives best i åpne, solrike, varme skoger. Bestandene svinger kraftig over tid, når arten har masseforekomster kan den være meget tallrik. Et kjent trekk ved disse larvene er at de kan foreta vandringer for å finne et nytt vertstre. De vandrer då på en rekke og danner en lang prosesjon eller "orm" der hver larve følger etter den foran. Man har gjort forsøk med at føye denne "ormen" sammen til en ring, dette førte til at larvene gikk i ring til de døde av utmattelse etter flere døgn. De voksne spinnerne fly om natten i juli – september, vanligvis med en topp i august. De kommer gjerne til lys, og kan fly ganske lange avstander, slik har også en del individer fra mellomeuropeiske bestander dukket opp i Norden. Etter at hun har paret seg, legger hunnen 150 -300 egg i en eller to klynger på greiner eller kvister av eik. Eggene blir dekket av en væske som størkner i kontakt med luften, og hår fra hunnens bakkroppsspiss.

## Giftige hår
Utvokste larver av eikeprosesjonsspinneren er kledt med spesielle gifthår, som lett brekker av. Man trenger ikke komme i direkte kontakt med larvene for å få føling med disse hårene. Larvene holder til i store silkespinn, og store mengder avkastede larvehuder med gifthår legger seg på bunnen av disse. Når larvehudene tørker ut, brekker hårene lett av og kan føres med vinden. Hårene er hule og inneholder blærer med maursyre og giftstoffet thaumatopoein. Hårene kan gi brannsår ved hudkontakt og øyeskader, og denne arten utgjør dermed et betydelig helseproblem der hvor den er vanlig. I utsatte områder settes det ut advarselsskilt når det forekommer slike larver, og man har satt i verk ulike tiltak for å forsøke å bekjempe larvene. De giftige hårene hindrer likevel ikke enkelte fugler i å spise store mengder av larvene, særlig er gjøk og hærfugl effektive predatorer.  Disse kan fjerne gifthårene før de spiser larven og tar ikke noen skade av det. Også kjøttmeis kan ta en god del larver mens de er unge, før de har utviklet gifthår. I tillegg til de helsemessige problemene kan arten forårsake skader på skogen ved å snauspise eiketrærne.

## Kilder
* Hydén, N., Jilg, K. & Östman, T. 2006. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Ädelspinnare-tofsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/t/thaumetopoea_processionea.html
## Eksterne lenker
*