open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Herreys

**Herreys** var en svensk popgruppe bestående av mormonbrødrene Per Herrey (født 9. august 1958), Richard Herrey (født 19. august 1964) og Louis Herrey (født 3. november 1966). De vant Eurovision Song Contest 1984 med sangen «Diggi-loo diggi-ley», og Sopotfestivalen året etter. 

På den tiden de vant Eurovision Song Contest, bodde og arbeidet brødrene i USA, og de snakket dermed både engelsk og svensk flytende. Den svenske teksten til «Diggi-loo diggi-ley» er skrevet av Britt Lindeborg og handler om en mann som finner et par med gylne sko som lar ham komme forbi enhver hindring. Herreys fortsatte å spille inn musikk og turnere i noen år, men fikk ingen flere sanger som ble like populære som Eurovision Song Contest-vinneren.

Gruppa ble gjenforent for å framføre «Diggi-loo diggi-ley» i pausen under en av semifinalene i Melodifestivalen 2002 og 2024. Richard opptrådte dessuten på «Congratulations»-konserten i forbindelse med Eurovision Song Contests femtiårsjubileum i København i 2005. I februar 2006 ga han også ut sitt første soloalbum, *Jag E Kung*.

## Diskografi
**[[Diggi-loo Diggi-ley (album)|Diggi-loo Diggi-ley]]* (1984)
**[[Crazy People]]* (1985)
**[[Not Funny]]* (1985)
**[[Different I's]]* (1986)
**[[Live in Tivoli]]* (1987)
**[[Där vindarna möts]]* (1994)
**[[Herreys Story]]* (1995)
**[[Gyllene Hits]]* (2002)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Richard Herreys hjemmeside
* Louis Herreys blogg
* Herreys home – En fanside
* Herreys.org – En nettside dedisert til Herreys-brødrene
Sandra Kim

**Sandra Caldarone**, bedre kjent som **Sandra Kim**, (født 1972) er en belgisk sanger med italiensk bakgrunn som vant Eurovision Song Contest i Bergen, Norge i 1986 da hun var 13 år gammel.

Hun ble født i Montegnée, nær Liège, og begynte å synge da hun var syv år gammel. Ifølge forfatteren og historikeren John Kennedy O'Connors bok *The Eurovision Song Contest – The Official History* var hun 13 år gammel da hun vant Eurovision Song Contest, selv om hun i teksten til vinnersangen «J'aime la vie» (norsk: *jeg elsker livet*) påstår at hun er 15. Sveits prøvde å få sangen diskvalifisert da det ble klart at hun var yngre enn hun ga seg ut for å være.

I 1994 giftet hun seg med Olivier Gerard, men de skiltes året etter. Hun har vært gift med Jurgen Delanghe siden 2001.

## Eurovision Song Contest 1986
Bergen var vertsby for Eurovision Song Contest 1986, og NRK valgte Grieghallen som sted for arrangementet. Sandra Kim vant med sangen «J'aime la vie» da hun bare var 13 år gammel. Det mest kjente med arrangementet var at Sandra med en rekke pressefolk tok turen med Fløibanen, men kom ikke lenger enn til det nest siste stoppet før Fløyen stasjon grunnet et sikkerhetsproblem. Vognen seg et par meter bakover før passasjerene måtte klatre ut av vognen, blant dem var Sandra Kim som sang seg til topps i arrangementet senere på dagen i Grieghallen. Det skjedde ingenting alvorlig med uhellet, og det kom i alle landets aviser dagen etterpå, og det kom ekstrainnslag i programmet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Office of Film and Literature Classification

Flere enn ett land har en organisasjon med navnet **Office of Film and Literature Classification**. 

* Office of Film and Literature Classification (Australia)
* Office of Film and Literature Classification (New Zealand)
Office of Film and Literature Classification (New Zealand)

**Office of Film and Literature Classification** (**OFLC**, maorisk: Te Tari Whakaropu Tukuata, Tuhituhinga) er et offentlig organ i New Zealand som er ansvarlig for å sette aldersgrenser på alle filmer, videoer, publikasjoner og noen videospill. Det ble opprettet med Films, Videos, and Publications Classification Act 1993 og er en uavhengig crown entity etter Crown Entities Act 2004. Sjefen for OFLC er kalt Chief Sensor, en tittel som har vært brukt siden 1916 på embedsmannen som er ansvarlig for sensur i New Zealand.

## Eksterne lenker
*
Anders Holmertz

**Anders Holmertz** (født 1. desember 1968 i Motala), er en svensk svømmer fra Motala som konkurrerer for Motala SS. Han har tilnavnet «Hålla» og har deltatt i fire OL: Los Angeles 1984, Seoul 1988, Barcelona 1992 och Atlanta 1996.

## Meritter på langbane
* OL-sølv, 200 m fri i 1988 i Seoul og 1992 i Barcelona dessuten 4x200 m fri i 1992 og i 1996 i Atlanta.
* OL-bronse, 400 m fri i 1992 
* VM-gull, på 4x200 m fri i 1994 i Roma
* VM-sølv, på 200 m fri i 1994  i Roma
* EM-gull, 200 m fri i 1987 i Strasbourg
* SM-gull, totalt 86 stykker, hvorav 72 individuelle, blant annet 400 m fri alle år mellom 1984 og 1996

## Eksterne lenker
*
Millstreet

**Millstreet** (irsk: *Sráid an Mhuilinn*) er en landsby vest i grevskapet Cork i sørvestlige Irland. Byen vokste opp på 1700-tallet rundt en liten mølle på Station Road, og den ble et naturlig sentrum for distriktet. Etter hvert som byen vokste fram, ble Millstreet områdets markedsplass og byen fortsatte å vokse. I henhold til folketellingen av 2016 har byen en befolkning på 1 555 innbyggere, med de omliggende områdene og landsbyene, bor det løst regnet over 4 000 mennesker i distriktet. Millstreet er innenfor det verdslige sognet Drishane og ligger ved foten av Claragh-fjellet.

## Kultur
Green Glens Arena, et underholdningskompleks og et stort ridesenter, ligger i Millstreet. Det har vært vertskap for en rekke store begivenheter, blant annet Eurovision Song Contest 1993, med Millstreet som den minste byen som har vært vertskap for konkurransen.

Etter den russiske invasjonen av Ukraina i 2022, ble det enighet om at arenaen skal anvendes til midlertidig innkvartering for ukrainske flyktninger.

Byen er også kjent for sine heste- og dressurridningsshow, blant annet i Millstreet Green Glens Arena.

## Vennskapsby
Millstreet har siden 1985 vært vennskapsby med
*  Pommerit-le-Vicomte, Frankrike

## Referanser


## Eksterne lenker

* Millstreet Town
* Aubane Historical Society
Harrogate

**Harrogate** er en spaby i North Yorkshire i England. Historisk lå den West Riding av Yorkshire, og byen er i dag et turistmål og dens attraksjoner er spakilder og hageanlegget Harlow Carr, den ene av fire hageanlegg som er drevet av Royal Horticultural Society. Nært ved er nasjonalparken Yorkshire Dales og Nidderdale, et område utsett som Område med spesielt vakker natur. Harrogate vokste ut av to mindre bosetninger, High Harrogate og Low Harrogate, på 1600-tallet. Siden 2013 har avstemninger jevnlig stemt fram byen som «det lykkeligste stedet å bo» i Storbritannia. Samtidig ble Harrogate i 2013 erklært som det tredje mest romantiske stedet i verden,  og la da bak rivaliserende romantiske steder som Paris, Roma og Wien.

I henhold til folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 73 576 innbyggere. Byens motto er *Arx celebris fontibus* som er latin for «et citadell kjent for sine kilder».

## Historie
Byen blir første gang nevnt på begynnelsen av 1300-tallet. Den nevnes da i en tingbok som en liten by. Bebyggelsen var lenge delt mellom Low Harrogate og High Harrogate. I High Harrogate møttes to relativt betydningsfulle veier, hvilket gjorde at det mellom 1400 og 1549 fantes et kapell der, men ellers var det et sted utenfor hendelsenes sentrum.

Det var først i 1571, da William Slingsby oppdaget den første av byens kilder, The Tewit Well, at byen begynte å vokse. Ved å fortelle om kildene til sine medisinsk kunnskapsfulle venner ble ryktet om disses egenskaper spredt.

## Vennskapsbyer
Harrogate har følgende vennskapsbyer:

*  Bagnères-de-Luchon, Frankrike (siden 1952)
*  Barrie, Canada (siden 2013)
*  Harrogate, Tennessee, USA
*  Wellington, New Zealand

## Referanser


## Litteratur
* Mitchell, W.R. (2001): *Harrogate Past*, Guildford: Phillimore. ISBN 1-86077-181-5

## Eksterne lenker
* 

* Harrogate Borough Council
* Harrogates tyrkiske bad og spa
* Edmund Deane: ''Spadacrene Anglica'', utdrag hos Project Gutenberg
* 
* ''Harrogate Today'', lokalavis
Ovtcharka

**Ovtcharka** betyr gjeterhund og peker til ulike sentralasiatiske hunderaser med vokterhundegenskaper.

* Kaukasisk ovtcharka (kavkazskaïa ovtcharka)
* Sentralasiatisk ovtcharka (sredneasiatskaïa ovtcharka)
* Sydrussisk ovtcharka (ioujnorousskaïa ovtcharka)
Kaukasisk ovtcharka

**Kaukasisk ovtcharka** (FCI #328, Kavkazskaïa Ovtcharka) er en stor vokterhund av molossertype som stammer fra Kaukasusfjellene der den har vært benyttet til å vokte husdyr og eiendeler gjennom århundrer. Russland regnes som hunderasens hjemland.

## Opprinnelse og alder

*[[Ovtcharka]]* betyr *[[gjeterhund]]*, men kaukasisk ovtcharka er ikke en gjeterhund i vestlig forstand, men en urtypisk vokterhund som stammer fra fjellskråningene opp mot de snøkledde Kaukasusfjellene, et område mellom Svartehavet i vest og Kaspihavet i øst. Dette innbefatter områder i flere land, blant annet i Russland, Armenia, Aserbajdsjan og Georgia.

Når typen oppsto vet man ikke, men den regnes som svært gammel i sin opprinnelige form. Mange mener den er en etterkommer av tibetansk mastiff, en hund som kom til Russland med den asiatiske invasjonen. Det eksisterer imidlertid to typer av denne hunden; en sørlig (steppetypen) og en nordlig (fjelltypen). Den sørlige typen blir nesten utelukkende avlet for sine egenskaper som gårdshund. Den er naturlig dominant og vil vokte eiendom og eiendeler uoppfordret. Det hevdes å være en typisk enmannshund, som ikke lar seg styre av andre enn sin herre og mester. Den nordlige typen er derimot mer av en tradisjonell vokterhund, som vokter og driver buskap, som oftest sammen med flere hunder. Den har et mildere gemytt sammenlignet med den sørlige typen, som gjerne regnes som skarp. Det er den nordlige typen som har blitt akseptert som en egen hunderase av FCI, selv om rasestandarden gjelder begge typene.

I Vesten ble den første gang vist på en utstilling i Tyskland på 1930-tallet. Man kjenner også til at rasen ble mye brukt som vakthund av østtyske grensevakter langs muren mellom tidligere Øst-Tyskland og Vest-Tyskland, og det var først etter murens fall at rasen for alvor gjorde sitt inntog i Vest-Europa.

## Utseende, anatomi og fysikk
Kaukasisk ovtcharka er en stor og tung og meget kraftfull molosser av fjelltypen, med rikelig pels. Tispene skal minst måle 62 cm i skulderhøyde og hannene minst 65 cm. Typiske hanner måler imidlertid gjerne omkring 72–78 cm i skulderhøyde. Rasen veier gjerne omkring 45–70 kg, avhengig av kjønn, men det finnes eksempler på hunder som har veid mer enn 100 kg.

## Bruksområde
Kaukasisk ovtcharka har ypperlige bruksegenskaper som vokterhund, vakthund, kløvhund og trekkhund med mer. 

## Lynne og væremåte
Kaukasisk ovtcharka er en primitiv hund som bare passer for spesielt interesserte med solid erfaring. Den er stor og trenger godt med mosjon og en god del pelsstell. Den regnes som svært mistroisk overfor fremmede og kan være aggressiv om situasjonen mistolkes.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Sentralasiatisk ovtcharka (Sredneasiatskaïa Ovtcharka)
* Sydrussisk ovtcharka (Ioujnorousskaïa Ovtcharka)
Sydrussisk ovtcharka

**Sydrussisk ovtcharka** (FCI #326, Ioujnorousskaïa Ovtcharka) er en gigantstor gjeterhund/vokterhund med opprinnelse fra det sørlige Russland.

## Opprinnelse og alder
*[[Ovtcharka]]* betyr *[[gjeterhund]]*, men sydrussisk ovtcharka er ikke mer gjeterhund enn de andre ovtcharkaene, men en typisk vokterhund. Allikevel blir altså denne rasen av FCI klassifisert sammen med andre gjeterhunder i gruppe 1. Hunden ble første gang anerkjent som en egen hunderase av Sovjetunionen i 1952.

Det hersker uenighet om opprinnelsen til denne hunden, men de fleste kynologer er enige om at rasen var fullstendig utviklet på 1790-tallet. Før den tid mener noen historikere og kynologer at typen kan ha oppstått fra enten pre-slaviske ariske hunder som innvandret fra øst alt i det 4. årtusen eller fra europeiske hunder fra vest. Det siste begrunnes blant annet med at sydrussisk ovtcharka ligner svært på flere europeiske gjeterhunder, både anatomisk og pelsmessig.

## Utseende, anatomi og fysikk

Sydrussisk ovtcharka er en stor, massiv, slank og rubust hund med godt utviklet muskulatur og kraftig pels. Den karakteristiske ull-lignende pelsen er 10-15 cm lang og består av dekkhår og underpels. Dekkhårene bølger og danner sammenflettinger. Mest vanlig er helhvit, gul/hvit (stråfarget) og grå/hvit (lys askegrå) i flere nyanser. Pelsen krever daglig stell, men sies å være nærmest «selvrensende». Til tross for pelsen tilpasser denne hunden seg godt alle typer klima.

Hannene skal ha en skulderhøyde på minst 65 cm, tispene 62 cm. Vekten ligger typisk på omkring 50 kg, avhengig av type og kjønn. Rasen har tydelig kjønnspreg.

## Bruksområde
Sydrussisk ovtcharka er en utpreget brukshund med lange tradisjoner som vokterhund og vakthund. Den jobber normalt i små grupper på 4-5 hunder per 1000 sau.

## Lynne og væremåte
Sydrussisk ovtcharka har et primitivt lynne og passer ikke som en typisk familiehund. Dette er en rase for eksperter. Den trenger en tydelig leder, mye mosjon og en god del pelsstell for å trives. Dens primitive lynne gjør den til en naturlig vakthund. Rasen er ofte dominant og gjerne også territorial.

## Se også
* Kaukasisk ovtcharka (Kavkazskaïa Ovtcharka)
* Sentralasiatisk ovtcharka (Sredneasiatskaïa Ovtcharka)
Slaven Bilić

**Slaven Bilić** (født 11. september 1968) er en kroatisk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

## Klubbkarriere
Bilić startet karrieren sin i  i 1987. I 1993 dro han til den tyske klubben Karlsruhe SC, før han i 1996 dro videre til England, og West Ham United. Der var han til 1997 da han ble hentet av den engelske storklubben . Der var han i tre år før han dro hjem til Kroatia og , hvor han var spillende trener. Han avsluttet sin karriere som fotballspiller i 2001. 

## Trenerkarriere
Han fortsatte å trene  til 2004, da han tok over som sjef for det kroatiske u-21 landslaget. I 2006 ble han sjef for det , der han har gjort stor suksess. Han var frem til juni 2015 trener for Beşiktaş i den tyrkiske ligaen Süper Lig. 

Den 6. november 2017 fikk han sparken i West Ham United FC.

## Personlig
Han er også kjent for å være svært interessert i musikk. Han lagde blant annet EM-låten til Kroatia i 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Michael Dante DiMartino

**Michael Dante DiMartino** (født 1974) er en amerikansk animasjonsregissør og er best kjent som medskaper (sammen med Bryan Konietzko) av TV-serien ** som vises på Nickelodeon. DiMartino studerte på det private universitetet Rhode Island School of Design sammen med Bryan Konietzko. Han medvirket i et antall andre produksjoner før han begynte med *Avatar*, blant annet seriene *[[King of the Hill]]*, *[[Family Guy]]* og *[[Mission Hill]]*. DiMartino produserte også en egen animert kortfilm under navnet *Atomic Love*, som har blitt vist på flere høyprofilerte filmfestivaler.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Intervju med Mike og Bryan på AvatarSpirit.Net
Bryan Konietzko

**Bryan Konietzko** (født 1975) er mest kjent som medskaper (sammen med Michael Dante DiMartino) av den amerikanske TV-serien **. Konietzko studerte sammen med Michael Dante DiMartino på det private universitetet Rhode Island School of Design og medvirket sammen med sistnevnte i serier som *[[Family Guy]]*, *[[Mission Hill]]* og *[[Invader Zim]]*. 

## Eksterne lenker
* 
*
Chasing Time

***Chasing Time*** er det første samlealbumet til det amerikanske progressiv metal bandet Fates Warning. 

Albumet ble utgitt 25. juli 1995 av Metal Blade Records. Det inneholder 14 spor som dekker bandets første 10 år og de første 7 studioalbumene. Per 2010 er dette det eneste samlealbum utgitt av Fates Warning.

## Sporliste
#«Monument»
#«The Apparition»
#«Through Different Eyes»
#«Point of View»
#«Prelude to Ruin»
#«Quietus»
#«Eye to Eye»
#«Guardian»
#«At Fates Fingers»
#«Silent Cries»
#«We Only Say Goodbye»
#«Damnation»
#«Circles»
#«The Eleventh Hour»

## Eksterne lenker
*
Udyret skal dø

***Udyret skal dø*** (originaltittel: *Que la bête meure*) er en fransk drama-thriller fra 1969 regissert av Claude Chabrol. Filmen er basert på Cecil Day-Lewis roman *The Beast Must Die,* fra 1938. Hovedrollene spilles av Michel Duchaussoy, Caroline Cellier og Jean Yanne. 

## Handling
Charles Théniers 9-årige sønn blir påkjørt og drept av en uforsiktig sjåfør. Sjåføren stikker av og etter en tid henlegger politiet saken. Charles er en ensom enkemann på 35 år. Hans sønn betydde alt for ham. Sønnens død er et sjokk. Han stenger seg inne og vil ikke treffe noen. En dag skriver han i dagboka: "Jeg skal drepe et menneske".

Etterhvert får han greie på at ulykkesbilen tilhører skuespilleren Helene Lanson. Han oppsøker henne under falsk navn og forfører henne, men får problemer med å utføre sitt dødbringende oppdrag da han utvikler følelser for henne. Kort tid etter finner han ut at bilen ble kjørt av hennes hennes svoger Paul, en hensynsløs tyrann, hatet av alle, inkludert sin egen sønn.

## Om filmen
Filmen har fått gode skussmål av filmanmelderne. Den kjente filkritikeren Roger Ebert skrev i 1971 at: «filmens spenningsnivå ikke ligger i forfølgelsesscener, men i forholdet mellom gode og onde mennesker».

Den ble sett av nesten 1,1 millioner i Frankrike.

## I rollene
*Michel Duchaussoy – Charles Thenier
*Caroline Cellier – Helene Lanson
*Jean Yanne – Paul Decourt
*Anouk Ferjac – Jeanne Decourt
*Marc Di Napoli – Phillippe Decourt
*Louise Chevalier – Madame Levenes

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jamal Strong

**Jamal Najar Strong** (født 5. august 1978 i Pasadena, California) er en baseballspiller, som spiller for the Camden Riversharks i Atlantic League. 

Strong ble hentet til Seattle Mariners i 2002. Han debuterte i major league året etter. I 2005 ble han fristilt fra kontrakten, og han meldte overgang til Chicago Cubs. 25. april 2005 ble det et nytt klubbskifte, denne gang gikk han til The Braves.  Han fortsatte sin nomadetilværelse ved å signere for hhv. New York Yankees den 15. oktober 2006 og for Long Island Ducks i 2007. 6. juni 2008 gikk han til sin næverende klubb Riversharks.

Strong ble den fjerde baseballspilleren til å bli suspendert for bruk av et ulovlig prestasjonsfremmende middel i major league, da han 26. april 2005 ble suspendert i ti dager.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Riva (band)

**Riva** var et poprock-band fra byen Zadar i Kroatia (som den gang var en del av Jugoslavia). Bandet ble etablert i 1988 og debuterte på *Zagrebfest* samme år. 

I 1989 representerte bandet Jugoslavia under Eurovision Song Contest i Lausanne i Sveits med sangen «Rock Me». De vant konkurransen, men fikk ellers ingen kommersiell suksess. I 1992 ble gruppa oppløst, men frontfigur og vokalist Emilija Kokić fikk senere en suksessfull solokarriere i Kroatia.

## Medlemmer
* Emilija Kokić, vokalist
* Dalibor Musap, keyboard og vokal
* Zvonimir Zrilić, gitar og vokal
* Nenad Nakić, bass
* Boško Colić, trommer

## Diskografi
### Album
* *Rock me* (1989)
* *Srce laneta* (1990)

### Singler
* «Rock Me» (1989)

## Referanser
Jamie Stuart

**Jamie Christopher Stuart** (født 15. oktober 1976 i Southwark i England) er en engelsk fotballspiller som spiller for Margate F.C.Jamie startet karrieren i Charlton Athletic, hvor han hadde en flott karriere inntil han testet positivt på kokain og marijuana. Han ble også ilagt seks måneders suspensjon av FA. Under oppholdet i Charlton Athletic spilte han også for England U21.Etter at han var ferdig med suspensjonen gikk han til Millwall, hvor han var i to år inntil han signerte for Bury i oktober 2001. I Bury skaffet han seg fire røde kort i løpet av en 18-måneders periode. Det samme antallet som tidligere Manchester United spiller Roy Keane og Leeds' angriper Alan Smith. Stuart gikk deretter til Southend United, hvor han kun var en sesong.Etter et kort opphold i Hornchurch i Conference South, ble han tvunget til å skifte klubb etter klubbens store finansielle problemer. I november 2004 meldte han overgang til Grays Athletic. I 2007 ble han arrestert av Essex Police etter en kamp mot York City, hvor han brakk kjeven på Chris Beardsley.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
HNK Hajduk Split

**Hrvatski Nogometni Klub** (Den Kroatiske Fotballklubben) **Hajduk Split** er en kroatisk fotballklubb. 

Hajduk betyr landeveisrøver, fredløs og lovløs på kroatisk. Klubben holder til i byen Split og ble grunnlagt i den berømte gamle puben U Fleků i Praha av en gruppe studenter fra Split.

Hjemmekampene spilles siden 1979 på Poljud stadion.

## Meritter
* Kroatiske mestre (8): 1941, 1946, 1992, 1993–94, 1994–95, 2000–01, 2003–04, 2004–05
* Jugoslaviske mestre (9): 1927, 1929, 1950, 1952, 1954–55, 1970–71, 1973–74, 1974–75, 1978–79
* Kroatisk Cup (8): 1993, 1995, 2000, 2003, 2010, 2013, 2022, 2023
* Jugoslavisk Cup (9): 1967, 1972, 1973, 1974, 1976, 1977, 1984, 1987, 1991
* Kroatisk Supercup (6): 1992, 1993, 1994, 1995, 2004, 2005

## Sesonger

## Spillerstall
Oppdatert 14. mai 2023.

### Utlånte spillere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sollerud

**Sollerud** (, prep. *på*) er et boligstrøk i ytterst i bydel Ullern i Oslo. Det grenser til Lysakerelven med Lysaker og Bærum kommune på andre siden i vest, Lilleaker i nord, Bestum i nordøst, Vækerø i øst og Lysakerfjorden i sør.

Tidligere Sollerud gård, som strøket er oppkalt etter, var oppført i 1871 av doktor Rustad med arkitekt H.E. Schirmer. Gården ble i 1890 kjøpt av Axel Heiberg, som satte opp en trebygning. Denne trebygningen ble ombygget av Thomas Stang og benyttes i dag til Sollerud skole. Byggingen av småhus kom i gang på begynnelsen av 1900-tallet.

Sollerud har også en holdeplass på trikkelinjen Lilleakerbanen: Sollerud holdeplass

Navnet kommer trolig av norrønt *Sǫrlaruð*, en sammensetning av mannsnavnet *Sǫrli* og etterfestet *-ruð* («rydning»).

## Galleri

Sollerud gard.JPG|Sollerud gård 
Sollerud strand.JPG|Sollerud strand 
Sollerud station shack.jpg|Trikkestoppet
Paul Harrington

**Paul Harrington** (født 1960) er en irsk musiker som sammen med Charlie McGettigan vant Eurovision Song Contest 1994 for Irland.

Vinnersangen deres, «Rock 'n' Roll Kids», ble laget av Brendan Graham, som også har laget sanger som «You Raise Me Up» og Irlands vinnerbidrag fra Eurovision Song Contest 1996, «The Voice». Under avstemningen fikk «Rock 'n' Roll Kids» 226 poeng, og de ble dermed de første i Eurovision Song Contest til å få mer enn 200 poeng. Seieren var dessuten Irlands tredje på rad, en bragd ingen andre land noen gang har prestert.

I 1991 ga Harrington ut albumet «What I'd Say» med tolv spor, og han var selv med på å skrive fem av dem.

Harrington har vært vokalist i Michael Flatleys produksjon «Celtic Tiger» og synger jevnlig på den irske radiostasjonen RTÉ 2 og sporadisk på irsk tv.

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Charlie McGettigan

**Charlie McGettigan** (født 1950) er en irsk sanger og låtskriver som vant Eurovision Song Contest i 1994 for Irland sammen med Paul Harrington med sangen «Rock 'n' Roll Kids».

McGettigan begynte sin karriere i 1960-årene ved å spille på klubber og puber, inspirert av irsk folkemusikk. I 1973 var han med og skaper gruppen Jargon som fikk platekontrakt etter å ha deltatt på Letterkenny Folk Festival. Etter tre utgivelser bestemmte han seg imidlertid for forlate gruppen å starte en solokarriere.

Han jobbet så med irske artister som Maura O Connell og Eleanor Shanley, som ga ut noen av komposisjonene hans. I 1994 deltok han for Irland i Eurovision Song Contest sammen med Paul Harrington. Etter at de vant konkurransen ga de ut albumet «Rock 'n' roll kids» før de gikk hvert til sitt.

McGettigan har fortsatt å gi ut album og reiser fremdeles på turneer i Irland og i resten av Europa. Irske artister som Dannan, Mary and Frances Black, Ray Lynam, Daniel O Donnell, Hall Ketchum, Maura O Connell og Eleanor Shanley har dessuten gitt ut sanger laget av ham. Han gjorde også en gjesteopptreden på «Congratulations»-konserten i 2005, da Eurovision Song Contest feiret sitt femtiårsjubileum.

## Eksterne lenker
* 
*
Eimear Quinn

**Eimear Quinn** (irsk: **Eimear Ní Chuinn**, født 1972) er en irsk sanger som vant Eurovision Song Contest for Irland i 1996 med sangen «The Voice». Dette var Irlands sjuende og per 2022 landets siste seier i konkurransen.

I 1995 ble hun med av den irske korgruppen Anúna, som turnerte internasjonalt og spilte inn to album: *Omnis* og *Deep Dead Blue*. I desember 1995 ble hun oppdaget av låtskriveren Brendan Graham mens hun opptrådte sammen med koret. Han spurte henne om hun ville delta i Eurovision Song Contest med hans sang «The Voice». Hun takket ja til tilbudet og vant senere den internasjonale finalen i Oslo 18. mai 1996. Mens poengene tikket inn under avstemningen, fremførte hun deler av Beatles' «Norwegian Wood» på sparket sammen med programleder Morten Harket. 

Quinn deltok også under jubileumsshowet ''Congratulations: 50 Years of the Eurovision Song Contest'' i København i 2005.

Quinn ble uteksaminert fra NUI Maynooth i Irland før hun ble profesjonell sanger. I 2001 ga hun ut en plate på Decca Classics som het *Through the Lens of a Tear*, og i 2006 ga hun ut samlealbumet *Gatherings*. I 2007 ga hun ut julealbumet *O Holy Night.*

I 2006 leste hun opp de irske stemmene under Eurovision Song Contest.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Toto Cutugno

**Toto Cutugno** (født **Salvatore Cutugno**, 1943–2023) var en italiensk popsanger og låtskriver. Han ble særlig kjent for hiten «L’italiano» og som vinner av Eurovision Song Contest 1990 med «».

## Bakgrunn
Han begynte sin musikalske karriere som trommeslager, men stiftet senere sitt eget band og fremførte sine egne sanger. Han skrev også for den fransk-amerikanske sangeren Joe Dassin. Blant annet skrev han noen av hans mest kjente sanger, slik som «L’été indien», «Et si tu n’existais pas» og «Le jardin du Luxembourg» (sistnevnte sammen med Vito Pallavicini). 

I 1976 deltok Cutugno for første gang i Sanremo-festivalen og kom på tredjeplass med sitt band Albatros. Han vant så i 1980 med sangen «Solo noi», og har senere blitt nummer to seks ganger: i 1984 med sangen «Serenata», i 1987 med «Figli», i 1988 med «Emozioni», i 1989 med «Le mamme», i 1990 sammen med Ray Charles med «Gli amori» og i 2005 med Annalisa Minetti med sangen «Come noi nessuno al mondo». Han deltok i festivalen 15 ganger.

Han vant Eurovision Song Contest 1990 med sin egenkomponerte «», en ballade om politisk integrering i Europa. Sammen med Gigliola Cinquetti, Italias første vinner i Eurovision Song Contest (fra 1964), var han programleder for finalen i 1991.

Han komponerte Wenche Myhres hit «Vi lever».

## Diskografi
* *Albatros* (1976)
* *Come ieri, come oggi, come sempre* (1978)
* *La mia musica* (1981)
* *L'italiano* (1983)
* *Azzura malinconia* (1986)
* *Voglio l'anima* (1987)
* *Innamorata, innamorato, innamorati* (1987)
* *Mediterraneo* (1987)
* *Toto Cutugno* (1990)
* *Insieme *(1990)
* *Non è facile essere uomini* (1992)
* *Voglio andare a vivere in campagna* (1995)
* *Canzoni nacoste* (1997)
* *Il treno va* (2002)
* *Cantando* (2004)
* *Come noi nessuno al mondo* (2005)
* *Un falco chiuso in gabbia* (2008)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Teksten til «Insieme: 1992» med engelsk oversettelse
Mads Glæsner

**Mads Glæsner** (født 1. oktober 1988) er en dansk elitesvømmer. Han svømmer for Sigma Nordsjælland, men trener til daglig på elitesenteret i Farum. Mads Glæsner er langdistansesvømmer og favorittdistansene er 800 m fri og 1500 m fri. Han holder de nordiske rekordene på begge distansene på langbane.

Mads Glæsner deltok i OL 2008 i Beijing.

## Eksterne lenker
*
KISS-prinsippet

:* For Bandet Kiss, se [[Kiss]].*

**KISS-prinsippet** (forkortelse for «Keep it simple, stupid», *Gjør det enkelt, tulling*) sier at designenkelhet bør være et sentralt mål og unødvendig kompleksitet bør unngås. Det fungerer som et nyttig prinsipp i en lang rekke fagfelt, for eksempel utvikling av programvare, animasjon, journalistikk, foto, prosjektering og strategisk planlegging. Vanlige varianter av akronym inkluderer: «Keep It Sweet & Simple» (*Gjør det pent og enkelt*), og «Keep It Short & Simple» (*Gjør det kort og enkelt*).

## Relaterte konsepter
Prinsippet er relativt lik Ockhams barberkniv og Albert Einsteins leveregel om at «alt skal være gjort så enkelt som mulig, men ikke enklere». Eller Antoine de Saint-Exupérys «Det synes som om fullkommenhet er nådd ikke når det er ingenting igjen å legge til, men når det er ingenting igjen å ta unna».

Rube Goldbergs maskin illustrerer de mange ulike problemer som kan oppstå med komplekse løsninger som ikke gjøres enkle.

«Instruction creep» og «function creep» er eksempler på unnlatelse av å følge KISS-prinsippet i programvareutvikling. Dette er kjent som «snikende featurism» 

## Varianter for akronym
* Keep it simple, stupid
* Keep it small and simple
* Keep it sweet and simple
* Keep it simple and straightforward
* Keep it short and simple
* Keep it short and sweet
* Keep it smart and simple
* Keep it strictly simple

## Se også
* Ikke gjenta deg selv
* Corner saken
* Principles of War
* Kjøkken sink syndrom
* Rube Goldberg
* Heath Robinson
* Unix-filosofien
* Ockhams barberkniv
A Pleasant Shade of Gray

:*Kan også være: [[A Pleasant Shade of Gray (video)]]*

***A Pleasant Shade of Gray*** er det åttende studioalbumet til det amerikanske progressiv metal bandet Fates Warning.

Albumet ble utgitt av Metal Blade Records 22. april 1997 og er Fates Warnings første konseptalbum. Albumet består av en sang som er delt opp i 12 deler. All musikk og tekst er skrevet av gitarist Jim Matheos og er veldig typisk innen progressiv metal-sjangeren. Albumet ble utgitt på nytt i 2006 med videoen *[[A Pleasant Shade of Gray (video)|A Pleasant Shade of Gray]]* som bonus-DVD

## Sporliste
# «A Pleasant Shade of Gray Part I» (Today) – 1:53
# «A Pleasant Shade of Gray Part II» (A Thousand Regrets) – 3:25
# «A Pleasant Shade of Gray Part III» (Shade of Grey) – 3:53
# «A Pleasant Shade of Gray Part IV» (Listen) – 4:26
# «A Pleasant Shade of Gray Part V» (Bleed pt. 1) – 5:24
# «A Pleasant Shade of Gray Part VI» (Circumstance) – 7:28
# «A Pleasant Shade of Gray Part VII» (Bleed pt. 2) – 4:51
# «A Pleasant Shade of Gray Part VIII» (Bleed pt. 3/Winter Solstice) – 3:31
# «A Pleasant Shade of Gray Part IX» (Where You Are, I Am) – 4:45
# «A Pleasant Shade of Gray Part X» (Haze on the Hills) – 1:19
# «A Pleasant Shade of Gray Part XI» – 3:34
# «A Pleasant Shade of Gray Part XII» (I Remember) – 9:08

## Personell
* Ray Alder – Vokal
* Jim Matheos – Gitar
* Mark Zonder – Slagverk
* Joey Vera – Bassgitar
* Kevin Moore – Keyboard

## Eksterne lenker
*
Olsen Brothers

**Olsen Brothers**, i Danmark kjent som **Brødrene Olsen**, er en dansk popduo som er mest kjent for å ha vunnet Eurovision Song Contest 2000 med sangen «Fly on the Wings of Love». Duoen består av brødrene **Jørgen** (født 15. mars 1950) og «**Noller**» (**Niels**, født 13. april 1954) **Olsen**. Deres første album kom ut i 1972, og brødrene har totalt gitt ut tolv album.

## Bakgrunn
Brødrene ble født i Odense, men familien flyttet til København i 1962. Tre år senere startet de to brødrene sitt første band, The Kids, i 1965. The Kids var oppvarmingsband for The Kinks i K.B. Hallen samme år, og duoen ga ut sin første singel i 1967. 

Både Jørgen og Niels Olsen bidro i musikalen *[[Hair]]* i Cirkusbygningen i København i mars 1971 og dro etterpå på turné i Danmark, Sverige og Norge. 

De største hitsangene deres omfatter «Angelina» (1972), «Julie» (1977), «San Francisco» (1978), «Dans Dans Dans» (1979), «Marie, Marie» (1982) og «Neon Madonna» (1985). Den største kom imidlertid i 2000, da brødrene vant Dansk Melodi Grand Prix med «Smuk som et stjerneskud». Til den internasjonale finalen i Stockholm var sangen oversatt til engelsk med tittelen «Fly on the Wings of Love». På et tidspunkt solgte de  eksemplarer av sangen på én dag i hjemlandet.

Duoen sto for åpningsnummeret under Eurovision Song Contest 2001 i København, hvor de framførte vinnersangen sin samt en fremøføring av singelen «Walk Right Back».

I 2005 deltok de på nytt i Dansk Melodi Grand Prix med sangen «Little Yellow Radio». De ble til slutt henvist til andreplass bak Jakob Sveistrup og «Tænder på dig». 

«Fly on the Wings of Love» ble plukket ut som én av fjorten deltakere til jubileumskonserten ''Congratulations: 50 Years of the Eurovision Song Contest'' i København i 2005, og de fremførte den også under showet.

## Diskografi
* «Olsen» (1972)
* «For What We Are» (1973)
* «For the Children of the World» (1973)
* «Back on the Tracks» (1976)
* «You're the One» (1977)
* «San Francisco» (1978)
* «Dans – Dans – Dans» (1979)
* «Rockstalgi» (1987)
* «Det Stille Ocean» (1990)
* «Greatest and Latest» (1994)
* «Angelina» (1999)
* «Fly on the Wings of Love» (2000)
* «Neon Madonna» (2001)
* «Walk Right Back» (2001)
* «Songs» (2002)
* «Weil Nur Die Liebe Zählt» (2003)
* «More Songs» (2003)
* «Our New Songs» (2005)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Marija Naumova

**Marija Naumova** (født 1973) er en latvisk sanger. Under artistnavnet **Marie N** synger hun mange ulike typer musikk, fra pop til jazz. Hun har gitt ut flere studioalbum med sanger på latvisk, fransk, engelsk, russisk og portugisisk. I 2002 vant hun Eurovision Song Contest for Latvia med sangen «I Wanna».

Naumova ble oppdaget av noen kjente latviske musikere i 1994 og ett år senere deltok hun i et talentprogram på TV. Hun vant ikke, men ble likevel lagt merke til av publikum.

I 1998 opptrådte hun på en konsert som feiret George Gershwins hundreårsjubileum. I mars 1998 stod hun på scenen flere ganger sammen med berømte latviske musikere, og en av disse konsertene ble spilt inn på CD. Det ga karrieren hennes et løft, og hun begynte å delta på diverse musikkarrangementer, TV- og radioprogram og ga intervju i latviske aviser.

Naumovas første soloalbum, som bare var på russisk, ble gitt ut i 1999. I år 2000 deltok Latvia i Eurovision Song Contest for første gang. Naumova var med i den nasjonale finalen, men ble nummer to etter gruppen Brainstorm. I 2001 deltok hun i den nasjonale finalen igjen og ble stemt frem som publikums favoritt, men ble ikke valgt av ekspertjuryen. Naumova måtte vente enda ett år før hun omsider ble valgt til å delta med «I Wanna», som hun selv laget musikken og deler av teksten til.

Under Eurovision Song Contest 2002 ble «I Wanna» stemt fram som vinner, men til tross for denne suksessen var «I Wanna» den første vinneren av konkurransen som ikke ble gitt ut noe sted utenfor landet den kom fra. Selv i Latvia kom ikke sangen inn på topp 30. I november samme år ga hun ut to album: et på latvisk og et på engelsk.

I 2003 var hun programleder for Eurovision Song Contest sammen med Renārs Kaupers fra Brainstorm. Året etter kombinerte hun sanger- og skuespillertalentet sitt da hun spilte hovedrollen i musikalen Sound of Music.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Øraker

**Øraker** er et boligstrøk i bydel Ullern i Oslo. Det grenser til Lysakerelva med Jar og Bærum kommune på andre siden i vest, Lilleaker i sør, og Ullernåsen (Øvre Ullern) i øst og nord.

Navnet kommer fra gamle Øraker gård. Byggingen av småhus begynte på midten av 1800-tallet, mens kommunen kjøpte opp tomter for ytterligere boligbygging i 1912.

Øraker holdeplass på trikkelinjen Lilleakerbanen ligger her, den siste før bygrensen. Kolsåsbanen går også gjennom strøket, og nye Bjørnsletta stasjon ligger her. Frem til 2006 ble området også betjent av Lysakerelven stasjon og Gamle Bjørnsletta stasjon, men disse ble nedlagt og slått sammen til den nye stasjonen under oppgraderingsarbeidet av banen.

## Litteratur
*  

## Eksterne lenker
*
Dana International

**Sharon Cohen** (), født **Yaron Cohen** 1969), kjent under artistnavnet **Dana International** (), er en popsanger fra Israel som fikk sitt internasjonale gjennombrudd da hun representerte hjemlandet og vant finalen i Eurovision Song Contest 1998 med «Diva». Året etter fremførte hun «Dror yikra» og «Free» som pauseunderholdning i finalen i Eurovision Song Contest 1999. I 2011 fremførte Dana sin egen melodi «Ding Dong» i semifinalen til Eurovision Song Contest. Melodien kvalifiserte seg ikke til finalen.

Karrieren til Dana International begynte i 1992 og har siden omfattet åtte album og ytterligere tre samlealbum. Hun regnes blant en av de mest suksessrike musikerne i Israel gjennom tidene.

Hun ble født som den yngste av tre søsken; hun har storesøsteren Limor og storebroren Nimrod. Cohen fikk sitt navn etter en onkel som mistet livet under et terroristangrep. Dana International er født som gutt og hun anså seg som kvinnelig fra ung alder av, og som trettenåring sto hun frem som transkvinne. Cohen ønsket å bli en sanger siden hun som åtteåring så den legendariske israelske sangeren Ofra Haza fremføre sangen «Chai» i Eurovision Song Contest 1983. Selv om familien var ganske fattig, jobbet Cohens mor for å betale for musikktimene hennes, og hun har uttalt at barndommen hennes var nokså lykkelig. I dag er Cohen blant de mest kjente trans kjendisene i verden.

Den første tragedien i Cohens liv var da bestevennen hennes Daniel døde i en bilulykke. Cohen forteller at Daniel hadde spådd at hun en dag ville få en suksessrik sangkarriere, og hun hevder at det er Daniels spådom som gjorde at hun som voksen klarte å bli den sangeren hun drømte om å bli.

## Diskografi
* 1993 «Danna International (Offer Nissim Presents)», IMP Dance
* 1994 «Umpatampa», IMP Dance
* 1995 «E.P.Tampa (Offer Nissim Featuring)», IMP Dance
* 1996 «Maganuna (Crazy)», Helicon/Big Foot
* 1998 «Diva – The Hits», IMP Dance
* 1998 «Dana International The Album», Helicon/Big Foot/PolyGram
* 1999 «Free», (Europeisk versjon), CNR Music
* 2000 «Free», (Israelsk versjon), NMC
* 2000 «Free», (Japansk versjon), NXCA
* 2001 «Yoter Ve Yoter» (More and more), NMC
* 2002 «Ha-Chalóm Ha-'Efsharí» (The possible dream), IMP Dance
* 2003 «The CDs collection», IMP Dance
* 2007 «Hakol Ze Letova (It's all for the best)», Hed Arzi Ltd.
* 2011 «Ding Dong»
* 2013 «Ma La'asot»

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Tanel Padar

**Tanel Padar** (født 1980) er en estisk sanger. Han er best kjent for å vinne Eurovision Song Contest 2001 for Estland sammen med Dave Benton og guttegruppen 2XL med sangen «Everybody». Padars søster, Geril Padar, er også en berømt sanger i Estland.

Padar ble kjent i hjemlandet da han vant «Kakis takti ette», et TV-program for unge estiske sangere, i 1999. I 2000 var han en av koristene da Ines – som på den tiden var kjæresten hans – deltok i Eurovision Song Contest. Padar opptrer også sammen med et band kalt The Sun, og sangen «Hopelessness You» kom inn på MTV World Chart Express. Tanel Padar var tidligere gift med den tidligere modellen Katarina Kalda.

## Diskografi
* «The Greatest Hits» (2005)
* «Veidi valjem kui vaikus» (2005)
* «Tüdrukune» (2006)
* «Milles On Asi?» (2006)
* «100% Rock'n'roll» (2006)
* «The Sun Live 2006» (2007)
* «Veidi valjem kui vaikus II » (2007)
* «Here Comes The Sun» (2008)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Dave Benton

**Dave Benton** (født 1951), med ekte navn **Efren Eugene Benita** er en popmusiker som vant Eurovision Song Contest 2001 for Estland sammen med Tanel Padar og guttegruppen 2XL med sangen «Everybody». 

Han ble født på den karibiske øya Aruba i 1951 og flyttet til USA da han var i 20-årene. Som trommeslager og korist jobbet han med The Drifters, Tom Jones, Billy Ocean, José Feliciano og The Platters.

Mens han bodde i Nederland i 1980-årene møtte han sin fremtidige estiske kone Maris på et cruiseskip, og etablerte seg i Estland i 1997. Han har hatt en variert musikerkarriere i nordeuropeiske land. Han bor nå i Estland med sin kone og to døtre, Sissi og Lisa. Han deltok i den tyske produksjonen av musikalen «City Lights» og ble etterpå spurt om å erstatte Engelbert Humperdinck på hans turné til Australia.

Til tross for at han har gitt ut en del album allerede (hvorav ett av dem er gitt ut på hans morsmål, Papiamento), har han vært mer utøvende som artist, og har prioritert å stå på scenen fremfor å spille inn plater.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Sertab Erener

**Sertab Erener** (født 4. desember 1964 i Istanbul) er en tyrkisk popstjerne. Hun er en av de mest suksessrike kvinnelige sangerne i Tyrkia, og er sett på som en av divaene i tyrkisk popmusikk. I Europa er hun mest kjent for å vinne Eurovision Song Contest 2003 med sangen «Everyway That I Can».

## Karriere
Erener er født og oppvokst i Istanbul. Hun studerte musikk ved universitetet i byen før hun begynte sitt arbeid innen musikken sammen med den tyrkiske popsangeren Sezen Aksu.

Hun ga ut sitt første album, «Sakin Ol», i 1992, og det ble etterfulgt av nye fire tyrkiskspråklige album igjennom det neste tiåret. Albumet «Lal» ble til og med inkludert i «Sony Music» i sin «Soundtrack For A Century»-samling. 

### Eurovision Song Contest
Etter å ha deltatt i to nasjonale finaler i Eurovision Song Contest uten suksesess (i 1989 og 1990), ble hun valgt til Tyrkias deltaker i 2003 og vant den internasjonale finalen med «Everyway That I Can», som hun skrev sammen med Demir Demirkan. Sangen fikk topplassering på mange salgslister over hele Europa, blant annet i Sverige og Hellas.

I kjølvannet av Eurovision-suksessen ga hun ut sitt første engelskspråklige album, «No Boundaries», i 2004. Hennes tolkning av «Here I Am» og Bob Dylans «One More Cup of Coffee» ble brukt i internasjonale filmer. Sistnevnte var en del av lydsporet til Masked and Anonymous, en semi-biografisk film om Dylan.

I 2005 ga Erener ut det tyrkiskspråklige albumet «Aşk Ölmez», med sanger som «Aşk Ölmez, Biz Ölürüz» og «Satılık Kalpler Şehri» samt en høylytt tolkning av Madonnas sang «Music». 

22. oktober 2005 deltok hun på «Congratulations»-konserten i forbindelse med Eurovision Song Contests femtiårsjubileum. Ved denne anledningen avslørte hun også at hun skulle gi ut enda et engelskspråklig album.

15. mars 2007 ga hun ut et samlealbum. I tillegg til vinnersangen hennes fra Eurovision Song Contest inneholder *The Best of Sertab Erener* et utvalg fra sangarens store repertoar med sanger på spansk, gresk og engelsk, i tillegg til duetter med andre sangere. 

Erener har sunget duetter med Ruslana, José Carreras, Ricky Martin og den greske sangeren Mando. Hun har også jobbet med musikerne Desmond Child, Anggun og det belgiske bandet Voice Male.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Auditorium

Et **auditorium** er et område innen et teater, en konserthall eller et annet sted hvor et publikum er plassert for å kunne se og følge med på en forestilling. Begrepet brukes også om klasserom hvor studentene sitter høyere jo lenger bak i rommet de er plassert.
Brioude

**Brioude** (oksitansk *Briude*)  er en by og kommune i departementet Haute-Loire i regionen Auvergne-Rhône-Alpes sentralt i Frankrike. Den er *[[sous-préfecture]]* i departementet Haute-Loire, og ligger ved bredden av elva Allier, en av sideelvene til Loire.

## Historie
Martyrene Julien og Ferréol døde i Briuode på 300-tallet og ble skytshelgener for byen. Keiser Avitus, som døde i 456, ble gravlagt ved helligdommen til Julien.

Brioude ble omringet og erobret av gotere i 532, senere burgundere, sarcenere i 732 og til slutt normannere. Som karolingisk by ble Brioude forholdsvis viktig. Vilhelm I av Aquitaine preget myntene her, og da Louis V av Frankrike giftet seg med Adelaide av Anjou der i 980 ble de kronet som konge og dronning av Aquitaine. Adelaide var mye yngre enn kongen og flyktet til Arles i 982. Festdagen for St. Julien ble så populær på 1000-tallet at man måtte bygge herberge for å ta seg av de syke og trengende.  I 1181 måtte vikomten av Polignac, som hadde plyndret byen to år tidligere, gjøre en offentlig unnskyldning for kirka, og oppretta en gruppe på 25 riddere som skulle forsvare levningene av St. Julien. På 1300-tallet var byen hovedkvarter for Bérenger, herre av Castelnau, som ledet en bande av militære eventyrere som så herjet rundt i Frankrike. Ridderne av St. Julian hadde tittelen grever av Brioude, og lenge motsatte de seg de borgerlige frihetene til innbyggerne.

Auzon-skrinet var i Brioude frem til den franske revolusjon.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Brioude***

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Figeac

**Figeac** (også kalt **Fijac**) er en kommune i departementet Lot i regionen Occitanie sørvest i Frankrike. Figeac er *[[sous-préfecture]]* i departementet.

## Kultur
Jean-François Champollion ble født i Figeac. Han var den første til å oversette hieroglyfer. På *«Place des écritures»* ligger en enorm kopi av Rosettasteinen, av Joseph Kosuth. Louis Malles film *[[Lacombe Lucien]]* fra 1974 er filmet i byen.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Figeac***

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Stiftelsen KRAFT

**Stiftelsen KRAFT** (Kristent RehabiliteringsArbeid og Forebyggende Tiltak) ble etablert i 1994 som en kristen paraplyorganisasjon for ulike kristne virksomheter på rusfeltet, for å skape et helhetlig tilbud innen rusmiddelomsorgen. Virksomhetene dekker hele område fra rusbehandling til rusomsorg.

Stiftelsen KRAFT har som formål at de deltakende virksomhetene skal gi hverandre gjensidig støtte ved å utnytte og utvikle ressurser og kompetanse på tvers av virksomhetene, og å jobbe for medlemsorganisasjonenes interesser politisk og på annet vis. De skal videre gi hverandre råd og støtte til drift og nyetableringer av aktuell virksomhet, og sammen profilere arbeidet som foregår i de deltakende virksomhetene for å skape økt gjennomslagskraft. Deltakerne i KRAFT bruker ikke narkotiske eller vanedannende medisiner i behandling/rehabiliteringen av rusmiddelavhengige, og er dermed et alternativ til LAR-behandling.

KRAFT hadde følgende medlemmer i 2020: Stiftelsen P22 og Maritastiftelsen i Oslo, Stiftelsen Shalam og Filadelfia Omsorgssenter i Kristiansand, Mercy House på Kjeller, Rusomsorg Vest i Tafjord, 22B i Trondheim og Storstua Omsorg- og konferansesenter i Røyken.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Stiftelsen KRAFT
Hauktjern (Oslo)

**Hauktjern** er en innsjø i Østmarka like øst for Sarabråten ved Nøklevann.
Vestsiden av vannet består av høye stup og dype sprekker, mens østsiden byr på flere fine teltplasser. Kroktjernbekken renner inn i nordenden av vannet og knytter Kroktjern sammen med Hauktjern. Det er bra med fisk i vannet, både abbor og ørret og det administreres av  Oslomarkas fiskeadministrasjon.

I den bratte fjellsiden på vestsiden av vannet er det anlagt et stort klatrefelt. De eldste registrerte klatrerutene her er fra 1960-tallet, og klatrefeltet ble utviklet videre fra slutten av 1980-tallet slik at det nå er det største klatrefeltet på bolt i regionen.

## Se også
* Liste over innsjøer i Oslo

## Referanser
Smolenskhøydene

**Smolenskhøydene** er et opptil 320&nbsp;moh høyt, langstrakt høydedrag i Belarus og Russland. 

Smolenskhøydene er en del av Den østeuropeiske slette, og er den østlige fortsettelsen av De belarusiske høyder. Omtrent ved Moskva går de over i Moskvahøydene, dets østlige fortsettelse. Sørvest for den russiske hovedstaden glir høydene umerkelig over i Det sentralrussiske platå. 

Landskapet i Smolenskhøydene kjennetegnes av åser og berg, som stedvis gjennomskjæres av dype elvedaler.

Fra Smolenskhøydene renner blant annet disse elvene: Desna, Moskva og Ugra. De største byene er Orsja, Smolensk og Vjazma.