open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
NTNU-ambassadør

**NTNU-ambassadør**, også skrevet **NTNU Ambassadør,** er en tittel som årlig blir tildelt en jazzartist eller et jazzband som på en fremragende måte fungerer som ambassadør for NTNU og jazzmiljøet i Trondheim. Det blir lagt vekt på artistens kunstneriske nivå, musikalske CV, aktivitetsnivå og internasjonale virksomhet.   

Ordningen ble etablert i 2008, og var et samarbeid mellom NTNU og Trondheim Jazzfestival (Jazzfest). Ambassadøren blir utpekt under den årlige jazzfestivalen, av en komité som har ett medlem fra NTNU og ett fra festivalen, samt en frittstående jazzmusiker. I tillegg til tittelen får prisvinneren et stipend på kr. 50&nbsp;000 som bevilges av NTNU. Stipendet skal brukes til turnévirksomhet og/eller promotering. Virketiden er 12 måneder fra utnevnelsen finner sted. Selve tittelen, «NTNU-ambassadør», varer evig og skal brukes aktivt i promotering også etter virketiden.

## Ulike titler gjennom årene
Prisen har hatt ulike navn gjennom årene, men kriterier for tildeling har vært de samme.
;2008/2009–2018/2019 – NTNU-ambassadør/NTNU-jazzambassadør
Frem til 2019 ble titlene NTNU-ambassadør og NTNU-jazzambassadør brukt litt om hverandre, både av NTNU og media.
;2019– NTNUs Jazzpris

Ordningen med ærestittelen NTNU-ambassadør/NTNU-jazzambassadør ble avviklet etter tildelingen for 2018/2019, og videreført som NTNUs Jazzpris, som ble utdelt første gang under Jazzfest i mai 2019. Prismottager var altsaksofonisten Mette Rasmussen. Prisvinner fikk samme beløp som de tidligere jazzambassadørene, kr. 50&nbsp;000. NTNUs Jazzpris ble utdelt bare én gang. 

;2020– NTNU-ambassadør

Fra og med 2020 brukes igjen den opprinnelige tittelen NTNU-ambassadør. Den første som ble utnevnt, da tittelen igjen ble tatt i bruk under Jazzfest i november 2020, var pianist og komponist Anja Lauvdal.

## Referanser


## Eksterne lenker
* NTNUs YouTube-kanal med presentasjon av NTNU-jazzambassadører (Besøkt 19. mai 2015)
Kjøljua bru (gamle)

**Kjøljua bru** er en veibro ved fylkesvei 2432 i Nordre Land kommune. Broen er ikke lengre en del av veinettet eller i kjørbar stand, og er erstattet av Nye Kjøljua bru. Broen krysser elva Kjøljua på Vest-Torpa.

Broen er 24,5 meter lang og 3,3 meter bred, og bygd i stål og betong.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kjøljua bru (nye)

**Kjøljua bru** er en veibro på fylkesvei 193 i Nordre Land kommune. Broen krysser elva Kjøljua på Vest-Torpa. 

Broen er 7,8 meter bred og 52 meter lang, og ble bygget i 1971 til erstatning for Gamle Kjøljua bru.
Brua er ei platebru, massiv med skrå platekanter. Den har fire spenn, det lengste på 15meter.

## Se også
*Liste over broer i Norge

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Henry Drummond

**Henry Drummond** (født 17. august 1851 i Stirling, død 11. mars 1897 i Tunbridge Wells) var en britisk naturforsker og teologisk evangelikal forfatter.

Henry Drummond begynte etter sin utdannelse ved Universitetet i Edinburgh i Free Church of Scotland og ble senere ordinert pastor der. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Henry-Drummond-nettside
Edmund Rumpler

**Edmund Rumpler** (født 4. januar 1872, død 7. september 1940) var en østerriksk bil- og flykonstruktør.

Han ble født i  Wien i Østerrike-Ungarn, nå Østerrike. Han arbeidet for det meste i Tyskland, Utdannet som bilingeniør samarbeidet han med Hans Ledwinka på den første Tatra bil  (da kalt *Nesselsdorfer-Wagenbau*) i 1897.

Han var 30 år gammel i 1902, da han hadde avsluttet sitt arbeide hos Daimler Motoren Gesellschaft for å overta som teknisk direktør hos Adler hvor han konstruerte den første
tyske motor som Ader bygde og som hadde motor og girboks som en enhet.

Det påfølgende år patenterte han system. (en idé som senere ble adoptert av Ferdinand Porsche og Chevrolet).

Brødrene Wright fikk Rumpler til å interessere seg for fly. Han sluttet hos Adler i 1907 og i 1910 kopierte landsmannen Igo Etrichs *Taube*. Rumpler ble den aller første i Tyskland til å bygge fly. Rumpler holdt bilinteressen vedlike, og etter første verdenskrig overførte han flyets strømlinjeform til biler, da han bygde Tropfenwagen i Berlin. En  produksjonsmodel var en sensasjon på Bilmessen i Berlin i 1921. Rumplers bil hadde ekstremt lave  utslippsverdier på bare 0,28 (testet i 1979); til sammenligning Fiat Balilla hadde 0,60.

Rumplers design inspirerte i 1923 til Benz Tropfenwagen (som brukte Rumplers chassis nærmest uforandret) også  Auto Union bygde (delvis bygget av Rumplers mekanikere) Grand Prix racers.

Rumplers Tropfenwagen ble ingen salgssuksess og bare 100 Tropfenwagen ble bygget. Bare to eksemplarer har overlevd. Rumpler returnerte til å bygge fly.

## Forfulgt som jøde
Fordi Rumpler var jøde ble han fengslet etter at Adolf Hitler kom til makten i 1933. Hans karriere ble ruinert, selv om han snart slapp ut. Han døde i 1940, og nazistene ødela alle hans papirer.

## Referanser


## Kilder
* Lyons, Pete. "10 Best Ahead-of-Their-Time Machines". *Car and Driver*, 1/88, pp.&nbsp;73–4.
* Setright, L. J. K. "Aerodynamics: Finding the Right Shape for the Car Body", in Northey, Tom, ed. *World of Automobiles* (London: Orbis, 1974), Vol. 1, p.&nbsp;38.
* Wise, David Burgess. "Rumpler: One Aeroplane which Never Flew", in Northey, Tom, ed. *World of Automobiles* (London: Orbis, 1974), Vol. 17, p.&nbsp;1964.
Tour of Norway 2015 ungdomstrøye

**Tour of Norway ungdomstrøye** deles ut til beste unge rytter (under 23 år) sammenlagt under Tour of Norway 2015.

## Eksterne lenker
* 
* Resultatliste ungdomstrøye
Tour of Norway 2015 lagkonkurranse

Tiden til de 3 beste syklistene på hvert lag på hver enkelt etappe ble lagt sammen. Det deltok 21 lag, men 2 av lagene hadde ikke med 3 syklister eller mer til mål på siste etappe og for derfor ikke registrert noe resultat i lagkonkurransen.

## Eksterne lenker
*  
* Resultatliste lagkonkurransen
Tverå kraftverk

**Tverå kraftverk** er et vannkraftverk ved Mittet i Rauma kommune i Møre og Romsdal.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 140 meter.

Installert effekt er 960 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 4,6 GWh.

Kraftverket eies av lokale grunneiere.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
Kani (Gifu)

**Kani** (japansk: 可児市 &ndash; *Kani-shi*) er en by som befinner seg i prefekturet Gifu i Japan.

Byen ble grunnlagt 1. april 1982 da tettstedet Kani (可児町 &ndash; *Kani-chō*) fikk bystatus. Tettstedet ble dannet i 1955 gjennom en sammenslåing av 7 tettsteder og landsbyer i den vestlige delen av Kani-distriktet.

Den 1. mai 2005 ble byen Kaneyama innlemmet i Kani.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Brian A. Skiff

**Brian A. Skiff** er en amerikansk astronom, og en profilert oppdager av asteroider og kometer. Totalt har han oppdaget 58 asteroider siden 1981, deriblant den trojanske asteroiden (15398) 1997 UZ23. Av kometer han har oppdaget kan nevnes 114P/Wiseman-Skiff (sammen med Jennifer Wiseman) og 140P/Bowell-Skiff (sammen med Edward Bowell).

## Eksterne lenker
* Omtale ved Lowellobservatoriet
Diplotropis

***Diplotropis*** er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Små til middelsstore, avlange, gjerne blankt brunlige oldenborrer.

## Levevis
Larvene lever i jorda, der de eter røtter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
***** Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
****** Stammen Ablaberini Blanchard, 1850
******* Slekten *Diplotropis* Boheman, 1857
******** *[[Diplotropis castanea]]* Fåhraeus, 1857
******** *[[Diplotropis nigrina]]* Fåhraeus, 1857
******** *[[Diplotropis rufina]]* Fåhraeus, 1857

## Eksterne lenker
*
Charles-Louis Clérisseau

**Charles-Louis Clérisseau** (1721&ndash;1820) var en fransk arkitekt, antikkforsker, maler og gravør. 

Clérisseau spite en fremtredende rolle ved nyklassisismens fødsel og utvikling i andre halvdel av 1700-tallet.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* *Les Églises Françaises à Rome*. Roma: Elio de Rosa editore 1995.

## Eksterne lenker
* 
*
Brian Blessed

**Brian Blessed** (født 1936) er en britisk skuespiller kjent fra tv-serier som *[[Jeg, Claudius (TV-serie)|Jeg, Claudius]]* (1976) og *[[Sorte Orm]]* (1983). Han har i hovedsak befattet seg med teater og TV.

Blessed har medvirket i over 190 film- og tv-produksjoner, de aller fleste innen tv. Han har i tillegg hatt en betydelig karriere på teaterscenen, deriblant i en rekke Shakespeare-oppsetninger.

Han tv-debuterte i 1959 i en oppsetning i *Saturday Playhouse* på BBC. Deretter hadde han større roller i serier som *[[The Three Musketeers (TV-serie, 1966)|The Three Musketeers]]* (1966–67), *[[Arthur of the Britons]]* (1972–1973), *[[Jeg, Claudius (TV-serie)|Jeg, Claudius]]* (1976), *[[Z Cars]]* (1962–1978), *[[Gåten på Afroditeøya]]* (1979), *[[Sorte Orm]]* (1983), *[[The Last Days of Pompeii (miniserie)|The Last Days of Pompeii]]* (1984), *Return to Treasure Island* (1986), *[[My Family and Other Animals (TV-serie)|My Family and Other Animals]]* (1987) og *The Castle of Adventure* (1990). En kan også nevne hans innsats i den tv-produserte *[[MacGyver]]*-filmen *Lost Treasure of Atlantis* (1994). Han har også satt stemme til en rekke filmer, tv-serier og videospill.

Han har vært mindre fremtredende på film, men en kan nevne filmer som *[[Lyn Gordon (film)|Lyn Gordon]]* (1980) og *[[Robin Hood – tyvenes prins]]* (1991).

Blessed er også en ivrig fjellklatrer og har besteget flere kjente fjell, samt gjort tre forsøk på å bestige Mount Everest.

Han har vært gift med skuespillerinnen Hildegarde Neil siden 1978. Han har to barn. Den ene fra tidligere ekteskap og den andre, Rosalind, med sin nåværende kone. Rosalind er også skuespiller og har blant annet stått på scenen sammen med sin far.

I 2016 ble han utnevnt til Order of the British Empire (OBE).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Odd Gunnar Skagestad

**Odd Gunnar Skagestad** (født 1944) er en norsk statsviter, forfatter og tidligere diplomat .

Han gjennomførte Forsvarets russiskkurs og avla deretter magistergradseksamen (mag.art.) ved Universitetet i Oslo i 1971.

Som forsker ved Fridtjof Nansen-Stiftelsen på Polhøgda i perioden 1969–1974 deltok Skagestad i arbeidet med å bygge opp stiftelsen som forskningsinstitusjon (nå FNI).

Skagestad tiltrådte tjeneste i Utenriksdepartementet i 1974 og gjennomførte Utenriksdepartementets aspirantkurs 1974-1976. Skagestad har tjenestegjort ved norske utenriksstasjoner i Sovjetunionen/Russland, Nigeria og Sør-Afrika, herunder blant annet som norsk generalkonsul i Murmansk/Arkhangelsk i perioden 1994–1997. Sendelagsleder/ambassadør for OSSEs Støttegruppe til Tsjetsjenia (1998–2000), og Norges Faste Representant (ambassadør) til Den internasjonale hvalfangstkommisjonen (IWC) (1999–2003). Norsk delegasjonsleder til en rekke internasjonale organisasjoner, og President i Den sørøstatlantiske fiskeriorganisasjon (SEAFO) 2011-2013.

Skagestad er forfatter av en rekke avhandlinger og artikler om faglige og almenkulturelle emner i norske og internasjonale fagpublikasjoner, tidsskrifter, aviser m.v.

Skagestad er sønn av teologen Gunnar Skagestad. Han ble født i Skien og vokste opp i Alta.

## Forfatterskap
### Bøker
* *Norsk polarpolitikk – Hovedtrekk og utviklingslinjer 1905-74*.  Oslo (Dreyers forlag) 1975, ISBN 82-09-013289. 302 sider.
* *Norge på terskelen*. Oslo (DirekteForlaget) 2000, ISBN 82-91690-33-2. 206 sider.
* *Grunnlov og frihet: turtelduer eller erkefiender?* (medforfatter (4 av 18 kapitler); red.: J.K. Baltzersen). Oslo (Kolofon forlag) 2017, ISBN 9788230015827. 527 sider.
* *Fra Lenin til Putin: hundre år som rystet verden*. Oslo (Frekk Forlag) 2017, ISBN 9788293097402. 204 sider.
* *På Tsarens vannveier. Geografi - Historie - Kultur - Dagens Russland*. Oslo (Kolofon forlag) 2020., ISBN 978-82-3002020-3. 274 sider. 
* *Russland etter Putin*.  Oslo (Kolofon forlag) 2022, ISBN 9788230024683. 245 sider.  

### Vitenskapelige avhandlinger, utredninger og rapporter
* Norsk polarpolitikk. Magisteravhandling, Universitetet i Oslo (UiO) 1971, 318 sider.
* De norske besittelser i Nord-Ishavet: En sikkerhetspolitisk analyse (FO/E).  Stensil 1971, 61 sider. (Nyutskrevet elektronisk versjon lagt på egen webside 2004).
* Økonomi og politikk i Syd-Afrika: En studie av sentrale frihetsdimensjoner i lys av økonomisk og politisk ulikebehandling. Oslo (UiO).  Stensil 1974, 130 sider.
* Vitenskapelig utforskning som internasjonalt samarbeidsobjekt i polarområdene.  Fridtjof Nansen-Stiftelsen på Polhøgda (FNI).  Stensil 1974,  34 sider.
* Olje og sikkerhet. Et polarpolitisk perspektiv.  Hefte, Den Norske Atlanterhavskomité (DNAK) 1975, 19 sider.
* The ‘High North’: An Elastic Concept in Norwegian Arctic Policy.  Hefte (FNI) 2010,  22 sider.
* Frimerkemotiver som samfunnsmessig budbærer (en komparativ og dynamisk studie i politisk massekommunikasjon).  Oslo (UiO).  Hefte 2011, 264 sider.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*www.ogskagestad.net
Granskningskommisjonen av 1943

**Granskningskommisjonen av 1943** var en undersøkelseskommisjon nedsatt av Vidkun Quislings nasjonale regjering 23. oktober 1943 for å granske Johan Nygaardsvolds regjering og Haakon VIIs opptreden ved angrepet på Norge i 1940. Et sidespor ved undersøkelsen var spørsmålet om Kongehusets legitimitet. Blant annet forsøkte kommisjonen å vise at kongen hadde drevet en personlig utenrikspolitikk uten at dette var kjent for regjering og Storting. I Danmark hadde tyskerne også forsøkt å samle opplysninger om at dronning Maud ikke var kronprins Olavs rette mor, bare hans adoptivmor. Ifølge rykter skulle Olav være sønn av Mauds søster Victoria, samt en britisk offiser. Like før han ble skutt hadde Knut Knutsen Fiane (medlem av kommisjonen) vært i Danmark for å undersøke grunnlaget for ryktene.

Professor Herman Harris Aall fikk vervet som leder av kommisjonen. Knut Knutsen Fiane, som senere ble likvidert av motstandsbevegelsen, var også medlem av kommisjonen. Ifølge Milorg-lederen og historikeren Svein Blindheim ble Fiane drept for at motstandsbevegelsen skulle sikre seg papirer som kunne ha svertet kongefamilien. Blant øvrige medlemmer var Sverre Krogh som var kommisjonens sakkyndige og kontorsjef og Halldis Neegaard Østbye som hadde ansvaret for frimurer- og jødespørsmål. Det vra ingen tyskere med i kommisjonen, men tyskerne hadde full kontroll over hvilke dokumenter kommisjonen fikk tilgang til.

Kommisjonens arbeid ble aldri fullført.

## Referanser
Scitala

***Scitala*** er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Middelsstore, avlange, hvelvede, brunlige skarabider.

## Levevis
Artene lever på gressmarker der larvene lever i jorden og eter på røtter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia, mest i de sørlige og sørøstlige delene, og på Ny-Guinea inkludert Aru-øyene.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
***** Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
****** Stammen Scitalini
******* Slekten *Scitala* Erichson, 1842 
******** *[[Scitala aruensis]]* Moser, 1920
******** *[[Scitala aureorufa]]* (Blanchard, 1850)
******** *[[Scitala calescens]]* Blackburn 1907
******** *[[Scitala celata]]* Britton, 1987
******** *[[Scitala citra]]* Britton, 1987
******** *[[Scitala coracina]]* Britton, 1987
******** *[[Scitala eremia]]* Britton, 1987
******** *[[Scitala fustula]]* Britton, 1987
******** *[[Scitala glabra]]* (Blanchard, 1850)
******** *[[Scitala hirticeps]]* Blackburn 1907
******** *[[Scitala howdeni]]* Britton, 1987
******** *[[Scitala iridipennis]]* Britton, 1987
******** *[[Scitala juvenis]]* Blackburn 1907
******** *[[Scitala minuta]]* Britton, 1987
******** *[[Scitala nana]]* Britton, 1987
******** *[[Scitala nemesis]]* Blackburn 1907
******** *[[Scitala papuana]]* Moser, 1920
******** *[[Scitala pullata]]* (Boisduval, 1835)
******** *[[Scitala rorida]]* Burmeister, 1855
******** *[[Scitala satelles]]* Britton, 1987
******** *[[Scitala sericans]]* Erichson, 1842
******** *[[Scitala simulans]]* Britton, 1987
******** *[[Scitala sororia]]* Britton, 1987
******** *[[Scitala uptoni]]* Britton, 1987
******** *[[Scitala volux]]* Britton, 1987

## Kilder
* Atlas of Living Australia - *Scitala* http://bie.ala.org.au/species/urn:lsid:biodiversity.org.au:afd.taxon:556dee83-77c2-48cb-b501-18a430bb778c
* Liste over artene

## Eksterne lenker
*
Trefingerurt

**Trefingerurt** (*Sibbaldia procumbens*) er en plante i rosefamilien.

Den er lav, tuete, flerårig, hårete urt med vedaktig stengel. Bladene er trekoblede, og de ovale småbladene har tre grove tenner i spissen. Blomstringstiden er juli–august, og blomstene er små med fem gule kronblad og fem pollenbærere. Frukten er en liten nøtt.

Trefingerurt vokser på grasbakke, steingrunn og snøleier. Den er nesten sirkumpolart utbredt i arktiske strøk, men mangler i store deler av nordlige Asia og på de canadiske ishavsøyene. Arten finnes også i fjellområder lenger sør, for eksempel i Pyreneene, Alpene, Kaukasus, Altaj og Sierra Nevada i California. I Norge er den vanlig i fjellet over hele landet og vokser opptil 2130 moh. i Jotunheimen. Trefingerurt finnes også på Jan Mayen og på Svalbard, der den er bare er kjent fra ett sted ved de varme kildene i Bockfjorden.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Pedro Pablo Pichardo

**Pedro Pablo Pichardo** (født 30. juni 1993 i Santiago de Cuba) er en cubansk friidrettsutøver som konkurrerer i tresteg. Hans personlige rekord er på 18,06 meter, satt 15. mai 2015. Det er det tredje lengste trestegspranget noensinne. Han ble portugisisk statsborger 7. desember 2017, og har representert Portugal etter det. Pichardo ble olympisk mester i tresteg i Sommer-OL 2020 i Tokyo og han ble verdensmester i tresteg i VM i friidrett 2025 i Tokyo.

## Idrettskarrière
Pichardo deltok i junior-VM i friidrett 2012 i Barcelona, der han vant tresteg med 16,79 som beste resultat. Artem Primak og Latario Collie-Minns fulgte på de to neste plassene. 

I februar 2013 brøt han for første gang 17 metersgrensen, da han hoppet 17,16 meter i et stevne i Havanna. Samme sted satte han årsbeste i verden i juni, da han hoppet 17,69 meter, og satte ny personlig rekord. Han deltok i VM i friidrett 2013 i Moskva, der han kom på 2.-plass med 17,68 meter, kun slått av Teddy Tamgho. Etter å ha vunnet et stevne (Lausanne) og vunnet til sammen 5 poeng i Diamond League 2013 endte han på 3.-plass sammenlagt i denne Diamond League-sesongen. 

Han kom også på 3.-plass i VM i friidrett innendørs 2014 i Sopot i Polen. Her fikk han 17,24 som lengste hopp. 8. mai 2015 i Havanna satte han ny cubansk rekord i tresteg med 17,94 meter. Han slo med det Yoelbi Quesadas forrige rekord fra 1997 med 9 cm. En uke senere, 18. mai i Diamond League-stevnet i Doha, hoppet han 18,06 meter som var det tredje lengste hoppet i historien. 

Han representerte i Portugal og tok gull i tresteg under Sommer-OL 2020 i Tokyo.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil hos AllAthletics
Ilnur Zakarin

**Ilnur Zakarin** (født 15. september 1989 i Naberezjnyje Tsjelny) er en russisk profesjonell syklist som sykler for Gazprom-RusVelo.

I 2009, i en alder av 19, ble han utestengt i to år for å ha testet positivt for Methandrostenolon. Etter utestengelsen fikk han kontrakt i Itera-Katusha, og året etter ble han profesjonell syklist i RusVelo. 

## Meritter

;2007
: Europeisk Junior-mester på tempo
;2012
:Grand Prix og Donetsk
:Sammenlagt, 2. og 4. etappe, Grand Prix og Adygeya
:5. etappe, Tour Alsace
:5. etappe, Girobio
;2013
: Russisk mester på tempo
:1. etappe, Grand Prix of Adygeya
;2014
:Grand Prix of Sochi
:Sammenlagt og 1. etappe, Grand Prix of Adygeya
:Sammenlagt, Tour d'Azerbaïdjan
;2015
:Sammenlagt, Romandie rundt
:11. etappe, Giro d'Italia
;2016
:6. etappe, Paris–Nice
:17. etappe, Tour de France
;2017
:Russisk mester på tempo
;2019
:13. etappe, Giro d'Italia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cæciliaforeningen (Larvik)

**Cæciliaforeningen i Larvik** ble stiftet 5. februar 1945. Korets stifter og første dirigent var Ruth Lagesen. Senere overtok Åge Myklegård som dirigent, samtidig som han var dirigent for Cæciliaforeningen i Tønsberg. Korets repertoar omfattet blant annet store kirkemusikalske verk som Messias av Händel, Skapelsen av Haydn og Gounods Mors et Vita. Flere av konsertene ble kringkastet på radio.
## Referanser
Frontliner

**Frontliner**, også kjent som **Barry Drooger**, er en hardstyle-DJ fra Amsterdam. Karrieren hans startet i 2005 under artistnavnet Abject da han blant annet slapp singelen *Scantraxx Rootz* (2006) sammen med Headhunterz. Fra 2008 startet han å utgi låter under navner Frontliner. 

Frontliner ble i 2015 kåret til verdens 73. beste artist på DJ MAG top 100. 

### Singler & EPs
* 2008: *Self Deprication / Muzyk*‎
* 2008: *Tuuduu / Rock That Thing* 
* 2009: *Spin That Shit* (feat. Wildstylez)
* 2009: *One Bananaz* (feat. Ruthless)
* 2009: *Time / Rollin*'
* 2009: *The First Cut / Greenhouse*
* 2009: *Sunblast / Expressionz*
* 2009: *Outside World 2009* (vs. Marc Acardipane)
* 2009: *To Ya Brain* (feat. Deepack & MC Lan)
* 2010: *Magic / Become The Sky* (feat. B-Front)
* 2010: *Godz Powerrr!* (feat. B-Front)
* 2013: *Come On!*
* 2014: *You Got Me Rocking*
* 2014: *Somebody Say Yeah*
* 2014: *The New Age*
* 2014: *Elevate*
* 2014: *TBA2 (One More Time)*
* 2014: *Beam Me Into Space*
* 2014: *Feel Good Right Here*
* 2014: *Our District*
* 2014: *I Wanna Give*
* 2014: *Come To Me*
* 2014: *Rains Of Fire*

### Andre utgivelser
* 2006: *Scantraxx Rootz* (feat. Headhunterz, als Abject)
* 2006: *End of My Existence* (feat. Headhunterz, als Abject)
* 2007: *In Our Memories* (als Abject)
* 2008: *Spacer* 
* 2008: *Warphole*
* 2010: *Save.Exit.Planet* (Official In Qontrol Anthem 2010)
* 2010: *Who I Am* (feat. MC Villain)
* 2011: *Discorecord*
* 2011: *Rebirth of the Sun*
* 2011: *Call of the Visionary* (Official Reverze Anthem 2011)
* 2011: *Creative Community*
* 2011: *You Want It*
* 2011: *Dream Dust*
* 2011: *Lose the Style*
* 2012: *Keep It Up*
* 2012: *Phaseriffic*
* 2012: *Never Come Down* (feat. John Harris)
* 2012: *Symbols* (Q-Base 2012 Open Air Anthem)
* 2012: *For The People*
* 2012: *I'm The Melodyman*
* 2012: *Halos* (feat. John Harris)
* 2012: *Death of a Demon* (feat. Nikita)
* 2013: *Weekend Warriors* (Official Defqon.1 Anthem 2013)
* 2013: *(We are) Indestructible* (feat. Katt Niall)
* 2013: *Ten Seconds*
* 2013: *Turning Into You* (feat. Seraina)
* 2013: *Planning My Escape* (feat. Nikita)
* 2013: *Running Boy* (feat. John Harris)
* 2014: *Galaxies Collide* (feat. Kristina Antuna)
* 2014: *Frontliner & Radical Redemption* (feat. Radical Redemption)
* 2014: *We are Eletric* (feat. DV8 Rocks)
* 2014: *I Can See The Light* (feat. Leonie Meijer, Jan Henk De Groot)
* 2014: *Heart Beating* (feat. Katt Niall)
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Frontliner på SoundCloud
Nicola Boem

**Nicola Boem** (født 27. september 1989 i San Donà di Piave) er en italiensk profesjonell landeveissyklist. Han sykler for det profesjonelle kontinentallaget Bardiani-CSF. Hans største meritt er én etappeseire i Giro d'Italia, som kom i 2015. 

## Meritter

;2010
:6. etappe, Giro della Valle d'Aosta
;2011
:Giro del Belvedere
;2014
:6. etappe, Danmark rundt
;2015
:10. etappe, Giro d'Italia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Reinroseslekta

* *[[Dryas ajanensis]]*
* *[[Dryas caucasica]]*
* *[[Dryas crenulata]]*
* *[[Dryas drummondii]]* 
* *[[Dryas grandis]]*
* *[[Dryas incisa]]*
* *[[Dryas integrifolia]]*
* reinrose (*Dryas&nbsp;octopetala*)
* *[[Dryas oxyodonta]]*
* *[[Dryas punctata]]* 
* *[[Dryas × suendermannii]]*
* *[[Dryas sumneviczii]]*
* *[[Dryas viscosa]]*

**Reinroseslekta** (*Dryas*) er ei slekt med lave, krypende, eviggrønne dvergbusker i rosefamilien. Bladene er spredte, enkle og tannete eller helrandete. Blomstene sitter enkeltvis og har 6–10 begerblad og 6–10 hvite eller gule kronblad. Det er mange pollenbærere. Frukten er en akene. Griffelen faller ikke av, men utvikler seg til et fjærformet organ som hjelper frøet til å spre seg med vinden.

De er sirkumpolart utbredt i Arktis og i fjell i den nordlige tempererte sone. Antall arter i slekta varierer mellom 3 og 14 i ulike oversikter. I Norge finnes én art, reinrose (*Dryas&nbsp;octopetala*).

## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Bodegraven-Reeuwijk

**Bodegraven-Reeuwijk** er  en kommune i Nederland i provinsen Zuid-Holland. Kommunen ble til ved fusjonen av de to kommunene Bodegraven og Reeuwijk i 2011.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Kommunens nettside
Hawaiigås

**Hawaiigås** (*Branta sandvicensis*) er en standfugl i andefamilien som tilhører gruppen med gjess. Arten er stedegen for noen av Hawaiiøyene og er valgt som delstatsfugl for Hawaii. På hawaiisk heter den *nēnē*. Arten er listet som *sårbar* (VU) på IUCNs rødliste og truet av utryddelse.

## Beskrivelse

Hawaiigåsa har trolig utviklet seg fra forfedre som en var eller lignet mye på kanadagås (*B. canadensis*), og hawaiigås minner også mye om den. Det er imidlertid flere distinkte forskjeller, også i utfarging. Selv om hawaiigås er en dyktig flyger har den relativt korte vinger og lange bein, og dessuten redusert svømmehud mellom tærne. En klar indikasjon på at arten oppholder seg mer på land enn i vann.

Det er bevis for at det har eksistert minst 8 andre gåsearter på Hawaii, men disse ble utryddet etter at polynesierne ankom øyene. Disse artene var ikke flygedyktige.

## Utbredelse
Hawaiigås er stedegen for Hawaii og lever vilt kun på øyene Oahu, Maui, Kauaʻi og Hawaiʻi. Den er planteeter og trives i kystsonen og lavlandet, ofte på karrig og steinet lavagrunn, der den beiter på ulike urter, frø og frukt.

## Bestandsutvikling
Da kaptein James Cook kom til Hawaii i 1778 antar man et det fantes omkring 25&nbsp;000 hawaigås der, men midt på 1940-tallet var antallet redusert til cirka 50 individer (IUCNs rødliste hevder cirka 30 individer). Årsaken til den store reduksjonen i antall var i hovedsak jakt og konkurranse og predasjon fra andre innførte dyr.

På 1970-tallet ble det ved Hawai‘i Volcanoes National Park igangsatt et eget avlsprogram for å redde arten, men forvillede tamkatter og innført indisk mungo (*Herpestes edwarsi*) vanskeliggjør arbeidet. Mange fugler blir også drept av biltrafikken. Bestanden av hawaiigås har imidlertid sakte økt. I 2004 ble den anslått til cirka 1&nbsp;241 individer, i 2006 cirka 1&nbsp;744 individer, og i 2011 til cirka 2&nbsp;500 individer. Bestandsøkningen kommer imidlertid stort sett fra fugler som blir utsatt fra avlsprogrammet. Forskerne antar at færre enn 1&nbsp;000 ville individer hekker suksessfullt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Telura

***Telura*** er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Middelsstore, avlange, hvelvede, blanke, brunlige oldenborrer. Fasettøynene er store og rundt utstående, antennene forholdsvis lange med en fem-leddet vifte. Pronotum og dekkvingene er gjerne gulbrune med mørke tegninger.
Beina er forholdsvis lange, leggene med skarpe pigger.

## Levevis
Artene lever på gressmarker der larvene lever i jorden og eter på røtter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia (Tasmania, Victoria og New South Wales).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
***** Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
****** Stammen Scitalini - noe usikker plassering
******* Slekten *Telura* Erichson, 1842 
******** *[[Telura alta]]* Britton, 1987
******** *[[Telura imparilis]]* Britton, 1987
******** *[[Telura monticola]]* Britton, 1987
******** *[[Telura petiolata]]* Britton, 1987
******** *[[Telura vitticollis]]* Erichson, 1842
## Kilder
* Atlas of Living Australia - *Telura* http://bie.ala.org.au/species/urn:lsid:biodiversity.org.au:afd.taxon:07ef2d76-9666-42e2-9b49-e3b7f2e4649d
* Liste over artene

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av ''Telura vitticollis''
«Søderhamn»

**«Søderhamn»** var et seilskip bygget i Sverige i 1838. Skipet ble innkjøpt av reder Wilhelm Foss i Arendal i 1848. «Søderhamn» ble blant annet brukt til frakt av tømmer på Østersjøen. Foss solgte skipet videre til Fredrik Tellefsen i 1887. Tellefsen hadde tidligere vært skipper på skipet. 

## Historie
* 1838: Bygget i Søderhamn
* 1848: Kjøpt av reder Wilhelm Foss i Arendal
* 1887: Kjøpt av skipper Fredrik Tellefsen fra Tromøy
* 1887: Havari utenfor Holmsund i Sverige. Båten gikk på grunn og ble vraket

## Havari
På Tellefsens første tur som både skipper og reder kom «Søderhamn» ut for et fælt uvær i Bottenviken. Skipet grunnstøtte flere ganger og gikk til slutt på grunn. Skipet ble vraket.

## Arkiv
Arkivmateriale etter barken «Søderhamn» finnes på befinner seg ved KUBEN i Arendal. Arkivmaterialet er fordelt på to arkiver etter siste eier Fredrik Tellefsen og inneholder blant annet skipsjournal, skipsregnskap, korrespondanse, telegrammer, utdrag av sjøforklaring og bilag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vestindisk Pakhus (København)

**Vestindisk Pakhus**, beliggende i Toldbodgade mellom Amalienborg og Langelinie i København, er et tidligere pakkhus fra det 18. århundre.

Det ble oppført i 1780 for *Det Kongelige octroyerede Vestindiske Handelsselskab*, arkitekten var C.F. Harsdorff som også tegnet de nærliggende *Kieler Pakhus* og *Blå Pakhus*, hvor tømmerplassene ved Toldboden tidligere hadde ligget.

Bygningen i rød teglsten har åtte etasjer, med en tidligere heisemekanisme innkapslet i et tårn mot havnefronten, samt mansardtak med sorte, glaserte taksten. Sammen med portpillarene ved innkjørslen fra Toldbodgade – som opprinnelige stammer fra *Botanisk Have* i Amaliegade (ca. 1752) – ble Vestindisk Pakhus fredet i 1944.

Bygningen huser i dag (2015) Den Kongelige Afstøbningssamling på de nederste etasjer. De øvre etasjer fungerer som kostymelager for Det Kongelige Teater samt for Det Kongelige Biblioteks avissamling.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Smith-Sørensens Tankrederi

**Smith-Sørensens Tankrederi** var et norsk rederi etablert i Arendal i 1930. Rederiet holdt til på Brattekleiv. Rederiet ble opprettet av Søren Hans Smith-Sørensen ved kjøpet av mt O.B Sørensen. Skipet var oppkalt etter hans far, Ole Bertinus Sørensen. Søren Hans Smith-Sørensen hadde tidligere drevet rederivirksomhet sammen med faren.

Smith-Sørensen hadde ingen barn, men overlot ledelsen av rederiet til sine forstersønner Anders B Smith-Krøger, Hans Magnus Smith-Gunvaldsen og Birger Smith-Sørensen på 1960-tallet.

## Arkiv
Arkivmateriale etter Smith-Sørensens Tankrederi befinner seg på seg ved Kuben i Arendal. Arkivet omfatter materiale knyttet til D/S Heron, M/T Ora, M/T Orion og M/T O.B. Sørensen. Arkivmaterialet strekker seg over 1930 til 1950-åra og omfatter korrespondanse knyttet til de ulike skipene, deks og maskinbøker, samt skipstegninger.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Barkleyfjella

**Barkleyfjella** er en liten gruppe av fjell i Fimbulheimen i Dronning Maud Land, bestående blant annet av Kvitkjølen og Isingen (2830 moh.). Fjellpartiet ligger i H.U. Sverdrupfjella mellom Kvitsvodene og Rogstadbreen.

Fjellpartiet ble oppdaget og fotografert fra fly av den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 under ledelse av Alfred Ritscher og navngitt etter Erich Barkley som deltok som biolog på ekspedisjonen. Ytterligere kartlegging ble foretatt under Maudheimekspedisjonen 1949–52.

Navnet er ikke godkjent av Norsk Polarinstitutt, som er norsk navnemyndighet i Antarktis.

## Referanser
Gabler (selskap)

**Gabler** er et norsk rådgivningsselskap innen pensjon og kapitalforvaltning. Selskapet rådgir 64 av Norges største pensjonskasser, og etterser investeringer for 150 milliarder kroner. Det tilbys også tilstøtende tjenester.

Selskapet ble etablert i 1988, og har 120 ansatte i Bergen, Stavanger, Kristiansand og Oslo. Selskapet har siden starten vært eid av de ansatte. 23. august 2019 ble det kjent at de internasjonale investorene bak Nordic Insurance Consolidation Group (NICG) kjøper 70 prosent av selskapet. Selskapet ledes av Aksel Bjerkvik. Det ble ved kjøpet uttalt sterke nordiske ambisjoner for Gabler.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Gabler AS i Brønnøysund
* Gabler AS på LinkedIn
* Gabler Wassum på Bloomberg Business
Liste over flaggbærere for Afghanistan under OL

**Liste over flaggbærere for Afghanistan under OL** er en liste over afghanske idrettspersoner som bar det afghanske nasjonale flagg ved åpningsseremoniene i sommer- og/eller vinter-OL.

## Flaggbærere

## Referanser
Joseph Renville

**Joseph Renville** (1779–1846) var en amerikansk tolk, oversetter og en sentral person i forholdet mellom hvite og dakotafolket (Sioux) i Minnesota. Han bidro i oversettelsen av kristne tekster til dakotaspråket. Salmeboken *Dakota dowanpi kin* ble «komponert av J. Renville og sønner og misjonærene fra A.B.C.F.M.» og ble gitt ut i Boston i Massachusetts i 1842.  Etterfølgeren, *Dakota Odowan*, kom ut første gang i 1879, har blitt trykt opp flere ganger og er fremdeles i bruk. Renville er representert med en salme i *[[Norsk salmebok 2013]]*.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Joseph Renvilles far het også Joseph Renville og var en fransk-canadisk pelshandler. Moren, Miniyuhe, var mdewakanton-dakota av Little Crows gren, muligens datter til høvdingen Big Thunder. Renville kan ha fått noe utdannelse i den kristne tro fra en katolsk prest i Canada.

### Lac qui Parle
I 1805 deltok han i en ekspedisjon for å utforske områdene sør og vest for områdene som kom inn under Louisiana-kjøpet. Han deltok også i en ekspedisjon til Red River of the North i 1823.

I 1827 slo Renville seg ned i Lac qui Parle, Minnesota, hvor han bygde seg en forskansing, skaffet seg en gruppe krigere og jobbet som pelshandler. I 1835 kom Thomas Smith Williamson til Lac qui Parle som den første av flere misjonærer. En annen, Stephen Return Riggs kom i 1837. To brødre Gideon Hollister Pond og Samuel William Pond var i hovedsak ansvarlige for å skape dakotalfabetet.

Renville og misjonærene oversatte *[[Bibelen]]* til dakota basert på Renvilles franske bibel, publisert i Genève i 1588. Arbeidet foregikk med at en setning ble lest på fransk, før Renville oversatte den til dakota og de andre skrev det ned. I 1836 ansatte Renville sekretæren Eugene Gauss som hjalp til med oversettelsen. Eugene Gauss var sønnen til den tyske matematikeren og fysikeren Carl Friedrich Gauss.

### Folketoner
Tre av melodiene i *Dakota Odowan* blir oppgitt å være folketoner fra dakotafolket. Dette gjelder LACQUIPARLE (nummer 141), LA FRAMBOISE (nummer 142) og RENVILLE (nummer 145). Den første av disse er tatt med i mange moderne salmebøker, blant andre *Norsk salmebok 2013*, og er kanskje verdens mest kjente melodi fra den nordamerikanske urbefolkningen. Moderne forskning heller til at melodiene ble skrevet av Renville selv.

Byen Renville i Minnesota har fått navnet sitt etter Joseph Renville. Det har også Renville County i Minnesota og Renvile County i Nord-Dakota.

## Litteratur
* *Dakota Odowan*, The Dakota Mission of the American Missionary Association and the Presbyterian Board of Foreign Missions, John Poage Williamson and Alfred Longly Riggs, editors, 1879.  Opptrykk av the American Tract Society, Oradell, New Jersey, 1969.
* Gertrude Ackermann, "Joseph Renville of Lac qui Parle," *Minnesota History* 12 (September 1931) 231-246.
* Clark Kimberling, "Three Native American Hymns," *The Hymn* 56, no. 2 (2005) 18-29.
* John Willand, *Lac Qui Parle and the Dakota Mission*, Lac Qui Parle County Historical Society, Madison, Minnesota, 1964.

## Referanser
Gyl kraftverk

**Gyl kraftverk** er et vannkraftverk på Gyl i Tingvoll kommune i Møre og Romsdal.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 319 meter i Gylselva.

Installert effekt er 1,4 MW. Årsproduksjon er 5 GWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Clemens Kraft

## Eksterne lenker
* NRK: Nytt kraftverk på Gyl
Homolotropus

***Homolotropus*** er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til underfamilien oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Levevis
Artene lever på gressmarker der larvene lever i jorden og eter på røtter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
***** Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
****** Stammen Scitalini 
******* Slekten *Homolotropus* MacLeay, 1871 
******** *[[Homolotropus luridipennis]]* MacLeay, 1871
******** *[[Homolotropus metallicus]]* Britton, 1970
******** *[[Homolotropus sagus]]* Britton, 1970
******** *[[Homolotropus sericeus]]* Britton, 1970
******** *[[Homolotropus taylori]]* Britton, 1970
## Kilder
* Atlas of Living Australia - *Homolotropus*

## Eksterne lenker
*
Tadmur

**Tadmur** (arabisk تدمر; også skrevet **Tadmor**, **Tudmur**; i antikken **[[Palmyra]]**) er en by sentralt i Syria i guvernementet Homs. Den ligger i en oase midt i Den syriske ørken 215&nbsp;km nordøst for Damaskus og 180&nbsp;km sørvest for Eufrat. Dei gamle ruinene av Palmyra ligger kring 500 meter sørvest for Tadmur. 

## Beskrivelse, historie, næringsveier
Selv om byen er relativt isolert, har den forbindelse til byene Arak i øst, al-Sukhnah lenger nordøst, Tiyas i vest og al-Qaryatayn i sørvest. Ifølge Syrias statistiske sentralbyrå (CBS) hadde Tadmur et folketall på 51&nbsp;323 i 2004. Innbyggerne ble registrert som sunnimuslimer i 1838.

Tadmur ligger tett inntil den antikke byen Palmyra, og utviklet seg like nord for de gamle ruinene. Den moderne byen er bygd etter et rutemønster. 

I 1929 begynte Henri Arnold Seyrig, oldsaksminnedirektør i Syria, å planlegge utgravningene av Palmyras ruiner. Samtidig fikk han overbevist landsbyboerne, som bodde tildels oppe i ruinfeltet, til å flytte til landsbyen som ble etablert for dem like ved. Flyttingen var ferdig gjennomført i 1932. Slik kunne utgravningene foregå uforstyrret, mens folket fant seg til rette i det nybygde Tadmur.

Quwatligaten er hovedgaten, og går fra øst til vest, og starter ved Saahat al-Ra'is-plassen vest i byen. Byen er i dag base for turister som besøker ruinene. Den har et museum sørvest i byen. Syria avholder en årlig kulturfestival i Tadmur for å feire den antikke arv. Palmyra lufthavn ligger ved Tadmur. 

Tadmur er også et senter for fosfatutvinning og naturgassindustri i Syria. Den første fosfatgruven drevet av staten ble grunnlagt nær Tadmur og produksjonen startet i 1971. Arbeidet med å knytte fosfatgruvene i Tadmur til havnen i Tartus begynte i 1978. I 1986 oppdaget landmålere store jernmalmforekomster i nærheten av Tadmur.

## Referanser


## Litteratur
*
*
Parafimose

**Parafimose** er en uvanlig medisinsk tilstand hvor forhuden blir fanget bak penishodet, og ikke kan trekkes tilbake til sin normale stilling hvor den dekker penishodet. Hvis tilstanden vedvarer i flere timer eller det er andre tegn på dårlig blodgjennomstrømning 
bør tilstanden behandles umiddelbart da den kan føre til koldbrann.

## Årsaker
Parafimose blir vanligvis forårsaket av velmenende leger eller foreldre som håndterer forhuden feil. Forhuden blir gjerne trukket tilbake ved rengjøring eller undersøkelser av penis, men hvis forhuden forblir tilbaketrukket for en lengre periode kan noe av forhudens vev hovne opp med væske (bli ødematøs), som gjør det vanskelig å føre forhuden frem igjen.

## Forebygging og behandling
Parafimose kan unngås ved å bringe forhuden tilbake til utgangsstilling når forhuden ikke lenger trenger å bære tilbaketrukket (for eksempel etter rengjøring). Trang forhud (fimose), både patologiske og normale tilfeller i barndom, er en risikofaktor for parafimose. Tilfeller i barndom løses som regel etter hvert som barnet vokser, mens patologisk fimose bør behandles langsiktig ved bruk av strekkøvelser, og noen ganger kirurgi og helt eller delvis omskjæring.

Den akutte hevelsen av forhuden kan ofte behandles effektivt ved manuell manipulering av det hovne vevet ved å komprimere glans og bevege forhuden tilbake til sin normale stilling. Noen ganger kan det også være nødvendig med smøremiddel, kald kompresjon eller lokal anestesi. Hvis dette ikke lykkes kan noe av det stramme vevet lettes ved enten kirurgisk spalting/snitting av oversiden («dorsal slit») eller omskjæring. En alternativ metode er «Dundee-teknikken» som innebærer å punktere den hovne forhuden flere steder med en tynn nål, og deretter få ut væsken ved manuell teknikk.

## Se også
* Fimose
* Mannlig omskjæring

## Referanser


## Eksterne lenker
* NHI.no - Norsk Helseinformatikk - Parafimose 
* Store medisinske leksikon - Parafimose
My Little Pony: Equstria Girls – Rainbow Rocks

***My Little Pony: Equstria Girls – Rainbow Rocks*** er en amerikansk-kanadisk animert barnefilm fra 2014 regissert av Jayson Thiessen. Filmen er basert på *[[My Little Pony: Vennskap er ren magi]]* og er en oppfølger til *[[My Little Pony: Equestria Girls]]* fra 2013.

## Skuespillere
* Tara Strong som Prinsesse Twilight Sparkle, en vingete enhjørning
* Ashleigh Ball som Rainbow Dash. Gitarist og grunnlegger av The Rainbooms
* Andrea Libman as som Pinkie Pie. Trommeslager for The Rainbooms
* Tabitha St. Germain som Rarity
* Rebecca Shoichet som Sunset Shimmer, en enhjørning
* Kazumi Evans som Adagio Dazzle, vokalist for The Dazzlings
* Marÿke Hendrikse som Sonata Dusk, vokalist for The Dazzlings
* Diana Kaarina som Aria Blaze
* Vincent Tong som Flash Sentry
* Kathleen Barr som Trixie, gitarist for et annet rivaliserende band
* Nicole Oliversom rektor Celestia. Rektor ved Canterlot High
* Michelle Creber som Apple Bloom, Applejacks yngre søster
* Ingrid Nilson som Maud Pie, Pinkie Pies eldre søster
* Lee Tockar som Snips
* Richard Ian Cox som Snails

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gåseflåfjorden

**Gåseflåfjorden** er en innsjø i Iveland og Vennesla kommuner i Agder. Ved utløpet har Gåseflådammen demmet opp Gåseflåfjorden og den høyereliggende Kilefjorden til en sammenhengende innsjø som er inntaksmagasin for Iveland kraftverk. De to innsjøene er skilt av en kort strekning av Otra kalt Soga, som nå er mer som et sund.

## Fotnoter



## Referanser
Mispelslekta

:*Mispel er også navnet på andre planter i rosefamilien, se [[ekte mispel]], [[Blåheggslekta|søtmispel]] og [[japansk mispel]].*

**Mispelslekta** (*Cotoneaster*) er ei slekt i rosefamilien. 

De er busker, eller mer sjeldent små trær. Veksten er opprett eller krypende, og de kan være løvfellende, eller helt eller delvis eviggrønne. De har aldri torner. Bladene er spredte, hele og helrandete. Blomstene sitter i runde kvaster på sidestilte skudd. Kronbladene er hvite eller rosa. Frukten er en rød eller svart, bærlignende kjernefrukt der begerbladene sitter igjen.

Mispelslekta omfatter 300–450 arter og er utbredt i Europa, Nord-Afrika og Asia med flest arter i Himalaya og Sørvest-Kina. Ingen arter vokser naturlig i Japan. Mange av artene er apomiktiske og formerer seg ukjønnet. Artene med kjønnet formering er diploide, og de apomiktiske er tetraploide, eller en sjelden gang triploide.

Dickoré & Kasperek (2010) mener at bare sju arter vokser naturlig i Europa, mens Sennikov (2009) lister opp 22 arter i Europa og middelhavsområdet. En ny art ble beskrevet fra Mallorca i 2012. I Norge forekommer to arter naturlig, dvergmispel og svartmispel, og i tillegg er en rekke hagebusker forvillet.

Mange arter i slekta plantes i hager på grunn av blomster, bladverk og fruktene. Noen brukes til hekk, mens krypende arter brukes som bunndekkende planter.

## Arter i Norge
Følgende arter er funnet i Norge ifølge Artsdatabanken.

* kinamispel (*Cotoneaster ascendens*)
* bulkemispel (*Cotoneaster bullatus*)
* vintermispel (*Cotoneaster dammeri*)
* dielsmispel (*Cotoneaster dielsianus*)
* sprikemispel (*Cotoneaster divaricatus*)
* tyttebærmispel (*Cotoneaster hjelmqvistii*)
* krypmispel (*Cotoneaster horizontalis*)
* dvergmispel (*Cotoneaster integerrimus*)
* breimispel (*Cotoneaster laetevirens*)
* svartmispel (*Cotoneaster laxiflorus*)
* blankmispel (*Cotoneaster lucidus*)
* mørkmispel (*Cotoneaster moupinensis*)
* blomstermispel (*Cotoneaster multiflorus*)
* hengemispel (*Cotoneaster nanshan*)
* myrtemispel (*Cotoneaster rotundifolius*)
* pilemispel (*Cotoneaster salicifolius*)
* kystmispel (*Cotoneaster simonsii*)
* filtmispel (*Cotoneaster tomentosus*)
* spissmispel (*Cotoneaster villosulus*)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Camillo Castiglioni

**Camillo Castiglioni** (født 22. oktober 1879, død 18. desember 1957) var en italiensk-østerriksk finansmann og bankier. Han regnes som den rikeste mann i Sentral-Europa under første verdenskrig. Han fikk kallenavnet “Austrian Stinnes”, og han var aktiv i flyvningens pionertid og investerte i kunst.

## Tidlig liv
Castiglioni ble født i Trieste den gang Østerrike-Ungarn, nå en del av Italia. Det er ikke kjent når Camillo utviklet interesse for flyvning, men vi vet at han hadde stor forkjærlighet for flyvning. Camillos utdannelse var innen jus. Han fikk jobb som juridisk rådgiver i en bank i Padua, lærte seg raskt internasjonal finans og administrasjon av kapital. Hans far arbeidet i gummiindustrien, og det falt seg derfor naturlig at Camillo fikk jobb i det østerriksk-amerikanske firmaet *Gummiwarenfabrik AG* i Wien som agent for *Kaufmanns* bildekkavdeling i Konstantinopel. Camillo hadde stor suksess i denne stillingen hvor han fikk demonstrere sine evner som forhandler og strukturere de finansielle avtaler. Camillos arbeide var så vellykket at han ble forfremmet til direktør for  eksportavdelingen i mor-selskapet i Wien. Rundt 1901, sammen med Viktor Silberer og Franz Hinterstoissera, hjalp til med å danne en flyklubb i Wien, det som senere ble den østerrikske flyklubb.

I yrkeslivet hadde han fortsatt framgang. Han ble i 1904 utnevnt til generaldirektør på grunn av sine erfaringer innen gummi- og dekkproduksjon. Camillo så den fødselen av den gryende luftfart som en industri som vokste fra flukt med ballonger som hobby, til glidefly og til operative motordrevne fly.  Han møtte mange innflytelsesrike menn i sin virksomhet og oppdaget at luftfarten tente, ikke bare hans forkjærlighet for flyvning, men han så også de potensielle finansielle  muligheter som lå i denne fremtidige industrien.

## Finansiering av luftfart
Under første verdenskrig ble han en av de rikeste og mest innflytelsesrike finansmenn i Sentral-Europa. 

Den første store investering i bygging avfly gjorde han i 1914 da han kjøpte *Hansa- und Brandenburgische Flugzeugwerke* hvor Ernst Heinkel var sjefkonstruktør. Han sikret seg også aksjemajoriteten i Austro-Daimler med sjefdesignerne Puch og Porsche. Han var også sponsor og hjalp Max Reinhardt med å organisere Festspillene i Salzburg. Etter en serie med tilbakeslag brøt hans imperum sammen i 1926. Han trakk seg tilbake først til Sveits senere til Milano hvor han etablerte en privat bank, og igjen kunne sikre seg en betydelig formue. Etter andre verdenskrig forhandlet han et stort lån fra USA til sin venn Josip Broz Tito i Jugoslavia. Da Tito nektet å betale Cmillos kommisjon lykkedes han i å få Jugolavisk eiendom og formue i Italia, verd millioner beslaglagt. I 1916 fikk han Franz Josephs orden for sitt arbeide til fremme av luftfarten og i 1918 Sankt Georgs orden for fortjenester innen produksjon av krigsmateriell.

## Referanser
Brielle

**Brielle** (også **Den Briel**) er  en by og kommune i Nederland i provinsen Zuid-Holland.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Kommunens nettside