open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ottestad ungdomsskole

**Ottestad ungdomsskole** er en ungdomsskole i Stange kommune 4&nbsp;km syd for Hamar. Skolen eies og drives av Stange kommune.

Skolen ble bygd i 1969 og utvidet med nybygg i 2012. Skolen ligger i landlige omgivelser i Ottestad. Elevene ved skolen kommer fra Arstad og Hoberg barneskoler.

Skolen har fått moderne utstyr innen IKT og skolen har et mål om å få prosjektører og musikkanlegg i alle klasserommene innen kort tid. 1/3 av alle klasserommene har nå fått prosjektører. IKT-utstyret er meget godt tyverisikret, i forhold til ordinær kommunal standard, og tyverisikringen omfatter blant annet merking av alle flyttbare IKT-relaterte enheter som bærbare PC-er, samt BIOS-tidslås og GPS/WLAN-basert sporingssystem.

I 2016 ble den gamle delen av skolen pusset opp. Den nye delen av skolen har fått en oppgradering,;den nye delen inneholder blant annet et nytt auditorium, et nytt kjøkken, ny lab og har fått et nytt og mer moderne design innendørs. På utsiden ser skolen ganske lik ut som den gjorde før den ble pusset opp, med unntak inngangen til det nye auditoriumet. Skolen har også fått et nytt lyssystem i hele det nye bygget. På morgenen vil lyset være hvitt, for å vekke elevene som eventuelt er trøtte. Etter klokka 12 vil lyset automatisk stille seg inn til et mer naturlig lys.

## Eksterne lenker
*
Tsing Yi

**Tsing Yi** er en øy nordvest for Hongkong-øya; den tilhører byen Hongkong. På et areal på 10,25&nbsp;km² bor ca. 200.000 mennesker der. Sammen med Kwai Chung er Tsing Yi del av Tsuen Wan New Town og tilhører distriktet Kwai Tsing; dette distriktet regnes til New Territories.

En av verdens lengste hengebroer, Tsing Ma-broen, har sitt ene brofeste her.  

Tsing Yi betyr oversatt *grønn (eller svart) påkledning*. Det finnes imidlertid også et fiskeslag med navn, og det var å finne ikke så langt fra Tsing Yi tidligere.
Tai Mo Shan

**Tai Mo Shan** (kinesisk: 大帽山, pinyin: *Dàmàoshān*) er Hongkongs høyeste fjell, med en høyde på 957 moh. Det ligger i *[[New Territories]]*. Toppen er et yndet mål for turgåere, og er det eneste sted i Hongkong der temperaturen kan falle under frysepunktet.
Devin the Dude

**Devin the dude**, er artistnavnet til **Devin Copeland** (født 4. juni 1970 i Houston, Texas, USA) er en amerikansk rapper, som har vært aktiv siden 1994. 

Han bidro bl.a, på Dr. Dres album *[[2001]]*, med låten «Fuck You» sammen med Snoop Dogg og Dr. Dre. Devin the Dude var også med på den omfattende «Up in smoke»-tour, der rappere som Dr. Dre, Snoop Dogg, Eminem, Xzibit, Ice Cube var med. 

I 2007 deltok Devin the Dude på den norsk-chilianske El Axels (aka F'em One) album, *It Is Wha It Is*.

Devin har også samarbeidet sammen med Oral Bee på låta Wine N Dine ´Em fra 2008 .

Ralph Myerz lagde låta Montana i 2010 sammen med Devin the Dude, Onkl P og Kurupt.

Den norske hiphop-produsenten Håkon Lund har også hatt et mindre samarbeid med Devin the Dude.

## Diskografi
* *[[The Dude (Devin the Dude album)|The Dude]]* – 1998
* *[[Just Tryin' ta Live]]* – 2002
* *[[To tha X-Treme]]* – 2004
* *[[Waitin' to Inhale]]* – 2007
* *[[Landing Gear]]* – 2008
* *[[Suite 420]]* – 2010
* *[[Gotta Be Me]]* – 2010

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Lars Utne

**Lars Utne** (født 1862, død 1922) var en norsk billedhugger  fra Hardanger. 

Utne fikk opplæring av Lars Kinsarvik. Senere studerte han ved Den kongelige norske Tegneskole. Han var åtte år i Berlin der han blant annet arbeidet med utsmykning av Riksdagsbygningen. I Norge er han først og fremst kjent for utsmykningene til Nationaltheatret i Oslo. Skulpturen «Gutten med beltet» er regnet  som det viktigste enkeltverket hans. Griffene på taket av Nasjonalgalleriet er også laget av Lars Utne. Griffen ble i 2012 gjengitt på et norsk frimerke i serien *Norsk kunst V*.

Utne var far til Frithjof Utne, en høyt dekorert sjøkaptein under andre verdenskrig.

I Stavanger er han hedret med *Lars Utnes vei* som ligger på Stokka.


File:Riksløven fasade Bankplassen 4 Oslo.jpg|Lars Utnes kolossalgruppe «Arbeid og fred» i kleberstein fra 1906 over inngangspartiet på daværende Norges Bank. Mellom figurene er riksvåpenet.
Fil:Bauta Harald Hardrades plass.JPG|«Harald Sigurdssön Haardraade Norges Konge Oslos Grundlægger 1015 1066», på Harald Hardrådes plass i Oslo avduket 1905 med relieff av Lars Utne.
File:Национальная галерея - panoramio (1).jpg|Nasjonalgalleriets bygning fra 1882 med Utnes griffer på taket


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Martin Braxenthaler

**Martin Braxenthaler** (født 11. mars 1972 i Traunstein i Tyskland) er en tysk funksjonshemmet alpinist.

Han fikk en lammelse etter en arbeidsulykke, og begynte å konkurrere i 1997. Han konkurrerer i klassen LW10. 

## Meritter
* Paralympiske vinterleker 2006
** Gull i slalåm
** Gull i storslalåm
** Gull i super-G

* Paralympiske vinterleker 2002
** Gull i slalåm
** Gull i storslalåm
** Gull i super-G
** Gull i utfor

* World cup 2001
** Gull i slalåm
** Gull i super-G
** Sølv i storslalåm
** 4.-plass i utfor

* VM 2000
** Gull i storslalåm
** Gull i super-G
** Sølv i slalåm
** 4.-plass i utfor

* Paralympiske vinterleker 1998
** Bronse i super-G
** 8.-plass i slalåm

## Referanser
Mario Power Tennis

:*For Game Boy Advance-spillet med samme navn, se [[Mario Power Tennis (Game Boy Advance)]]*

***Mario Power Tennis***, kjent i Japan som  , er et sportsspill utviklet av Camelot Software Planning og utgitt av Nintendo til Nintendo GameCube i 2004. Spillet er oppfølgeren til *[[Mario Tennis (Nintendo 64)|Mario Tennis]]* til Nintendo 64.
## Eksterne lenker
*
Kontaktsjonglering

**Kontaktsjonglering** er en form for objektmanipulasjon som hovedsakelig fokuserer på bevegelse av objekter, slik som kuler, i permanent kontakt med kroppen. Det har lite til felles med annen sjonglering, og dreier seg typisk om å rulle en eller flere gjennomsiktige kuler på hendene eller armene for å lage visuelle illusjoner, for eksempel en kule som hele tida befinner seg på samme sted i rommet mens den ruller.

Kontaktsjonglering er delt inn i tre hovedteknikker:
***Kroppsrulling** er manipulasjon av ett eller flere objekter rundt hendene, armene og kroppen, vanligvis uten at objektet blir kasta i det hele tatt.
***Håndflatespinning** er manipulasjon av to eller flere kuler i hver hånd, hvor minst én av dem er i konstant bevegelse. Kulene kan bli flytta fra en hånd til en annen for å forme vakre mønstre, men de blir veldig sjelden sluppet ut i lufta.
***Isolasjonisme** er manipulasjon av vanligvis ett objekt (også her vanligvis en kule) slik at objektet ser ut til å stå stille i tid og rom mens sjongløren danser rundt det.

Kontaktsjonglering er også kjent under flere andre navn, blant annet "statisk sjonglering", "sfærelek" og "dynamisk manipulasjon".
Livet er herlig (film fra 1997)

***Livet er herlig*** (originaltittel: *La vita è bella*) er en italiensk dramakomedie 1997 med Roberto Benigni i hovedrollen. Han hadde også regi og skrev manus.

Den ble belønnet med Oscar for beste fremmedspråklige film. I tillegg vant Benigni Oscar for beste mannlige hovedrolle mens Nicola Piovani fikk Oscar for beste musikk. Den ble ellers tildelt Grand Prix ved Filmfestivalen i Cannes, samt ni David di Donatello-priser  (inkludert for beste film).

## Handling
Guido (Roberto Benigni), en italiensk jøde, kommer til Arezzo hvor han åpner en bokhandel. Guido er både morsom og karismatisk, særlig når han prøver å sjarmere Dora (italiensk, men ikke jødisk; portrettert av Benignis kone i det virkelige liv, Nicoletta Braschi), som han klarer å kapre hjertet til – enda hun er forlovet – fra hennes ondskapsfulle forlovede. Flere år går, hvor Guido og Dora får en sønn i mellomtiden, Giosuè (Giorgio Cantarini). I filmen er Giosuè omtrent 5 år gammel. Likevel er både fortellerstemmen i begynnelsen av filmen og i slutten av filmen lest inn av en eldre Giosuè.

I den andre halvdelen blir Guido, Guidos onkel Eliseo, og Joshua deportert til en konsentrasjonsleir på Giosuès bursdag. Dora krever å få bli med familien sin, og får lov til det. I et forsøk på å holde Giosuès mot oppe, overbeviser Guido  ham om at leiren kun er et spill – en konkurranse hvor førstemann som klarer å samle 1000 poeng vil vinne en stridsvogn. Han forteller Giosuè at hvis man klager over sult så mister man poeng, mens stille gutter som gjemmer seg for vaktene får flere poeng. Han overbeviser Giosuè at vaktene er slemme fordi de vil ha stridsvognen for seg selv, og at alle de andre barna gjemmer seg for å samle flest mulig poeng. Han avleder alle Giosuès forsøk på å avbryte konkurransen for å vende hjem ved å overbevise ham om at det er like før de vinner og at spillet snart er slutt. Til tross for at de opplever syke mennesker og mange redselsfulle dødsfall omkring seg, setter ikke Giosuè spørsmålstegn ved hendelsene – dels på grunn av hans fars gode overbevisningsevner og dels hans egen uskyldighet.

Guido holder konkurransen ved like helt fram til slutten, hvor – i kaoset skapt av amerikanernes plutselige nærvær – han beordrer sønnen sin til å gjemme seg i et skap helt til alle er borte. Dette skulle være den aller siste oppgaven før stridsvognen ble hans. Etter å ha prøvd å finne Dora blir Guido tatt til fange, bortført og skutt av en nazivakt, men ikke før han får sin sønn til å le en aller siste gang ved å imitere nazivakten som om de to marsjerte rundt i leiren sammen. Giosuè overlever og tror at han nå har vunnet konkurransen når en amerikansk stridsvogn ankommer for å frigjøre leiren, og han blir gjenforent med sin mor.

## Medvirkende
* Roberto Benigni – Guido Orefice
* Nicoletta Braschi – Dora
* Giustino Durano – Eliseo Orefice
* Giorgio Cantarini – Giosué Orefice

## Referanser


## Eksterne lenker

*
.st

**.st** er São Tomé og Príncipes nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.

## Registrering
Registrering gjøres direkte på andre nivå, men noen navn har blitt reservert for bruk i spesialiserte tredjenivå registreringer (Alle er riktignok ikke i bruk for tiden):

* **gov.st**: Regjeringen på São Tomé og Príncipe
* **saotome.st**: Øya São Tomé
* **principe.st**: Øya Principe
* **consulado.st**: São Tomé og Príncipes konsulater
* **embaixada.st**: São Tomé og Príncipes ambassader
* **org.st**
* **edu.st**
* **net.st**
* **com.st**
* **store.st**

## Annen bruk
Domenet **.st** blir markedsført som et domene for generell bruk, med et antall forskjellige foreslåtte betydninger, inkludert forkortelsen for «street» (gate).

Delstaten Steiermark, i Østerrike, har ST som sin uoffisielle men vanlige forkortelse. Endelsen **.st** brukes derfor av noen mindre bedrifter hjemmehørende i Steiermark, til tross for Østerrikes eget **[[.at]]** domene.

## Se også
* Domenenavn
* Landskoder (internett)
* Toppnivådomene

## Eksterne lenker
* IANA .st whois informasjon 
* Registreringsnettsted for .st domenet
Andrew Hannah

**Andrew Boyd Hannah** (født 17. september 1864 i Renton, Dumbartonshire i Skottland, død 17. juni 1940) var en skotsk fotballspiller.

Hannah begynte sin profesjonelle karriere i sin lokale klubb Renton. Han ble i klubben i 5 sesonger, før han ble solgt til West Bromwich i 1888. Her ble han kun en kort stund, før han dro tilbake til Renton. I 1889 byttet Hannah klubb til Everton, hvor han ble i 2 sesonger. Deretter bar det nok en gang tilbake til Renton, hvor han spilte frem til 1892.

I 1892 ble Hannah kjøpt av Liverpool managerne John McKenna og W. E. Barclay. Han fikk sin debut i Liverpools første obligatoriske kamp i Lancashire League, i 8-0 seieren i på Anfield mot *Higher Walton* 3. september samme år. Han var med på laget som vant ligaen dette året. Hannah var de rødes første lagkaptein, og han spilte alle de 29 kampene Liverpool spilte dette året.

Hannah fikk æren over å være en av de 11 som spilte Liverpools første kamp i The Football League i 2-0 seieren borte mot Middlesbrough Ironopolis på Paradise Ground 2. september 1893. Han spilte 24 av 28 kamper for Liverpool denne sesongen og var med på seieren i 2. divisjon.

Hannah spilte totalt 73 kamper, men scoret kun 1 mål. Målet kom mot Burslem Port Vale i en 2-0 seier 14. april 1894. I oktober 1895 ble han solgt til amatørklubben Kirkintilloch Rob Roy.

Hannah fikk en landskamp for  mens han spilte for Renton. Det var i 5-1 seieren i Edinburgh mot  10. mars 1888.

## Medaljer
* **1892/1893:** Lancashire League Vinner.
* **1892/1893:** 2. Divisjon vinner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil på LFChistory.net
Braathens Aviation

**Braathens Aviation** er et konsern eiet av Per G. Braathen, opprettet i 2007 etter at SAS sluttet å bruke merkenavnet Braathens. Konsernet er registrert i Sverige som Braathens Aviation AB, men deler av konsernet er også registrert i Norge som Braathens Aviation AS. I dag ligger de svenske innenriksflyselskapene Malmö Aviation, Sverigeflyg og Braathens Regional under Braathens' kontroll. 
Braathens Aviation består også av selskapene Braathens Technical (tekniske tjenester), Braathens Training (pilotutdannelse) og Braathens Leasing (flyutleie), samt IT-selskapet Braathens IT Solutions

## Eksterne lenker
* 
* Artikkel i Dagbladet
* Malmö Aviation
* Transwede Airways
* Branova
Tupolev Tu-142

**Tupolev Tu-142** ( NATO-kallenavn: *«Bear F og Bear J»* ) er et maritimt rekognoseringsfly basert på bombeflyet Tupolev Tu-95. Tu-142 ble produsert for Sovjetunionens marine fra 1970, og inkluderte en rekke endringer i forhold til Tu-95.  Blant de viktigste var en forsterket vinge med nye dobbeltspaltede flaps og et 1,78 m forlenget skrog, i tillegg til ny avionikk og kommunikasjons- og radarutstyr relevant for flyets nye rolle. Tu-142 er også utstyrt med sonarer, anti-ubåttorpedoer og synkeminer for jakt på ubåter, og redningsutstyr. Flyets spesielle 8-bladete, kontraroterende propeller er kjent for å produsere kraftig støy.

**Tu-142** ( *«Bear-F»* ) ble produsert fra 1970, før det ble erstattet av **Tu-142A** som introduserte noen mindre endringer. Større endringer ble introdusert med **Tu-142M**, blant annet ble skroget ytterligere forlenget med 23 cm og førerkabinen ble modernisert. Ytterligere oppgraderte varianter er **Tu-142M2**, som ble operativ i 1982, og **Tu-142M3**. Åtte Tu-142M har også blitt solgt til den indiske marine.

**Tu-142MR** ( *«Bear-J»* ) er et flyvende kommunikasjonssenter som har som hovedoppgave å opprettholde kommunikasjon mellom kommandosentraler og strategiske ubåter. Den er lett gjenkjennelig med sine mange antenner (*se bilde*), og er blant annet utstyrt med en vinsj med en flere kilometer lang antenne. 

## Spesifikasjoner

## Se også
* Tupolev Tu 95-MS

## Eksterne lenker
*
.sv

**.sv** er El Salvadors nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.

Microsofts Internet Explorer 6 hadde en bug i den svenske versjonen, hvor .sv ble brukt i stedet for .se når man tastet ctrl+return for å legge til suffikset. http://support.microsoft.com/

## Andrenivå domener
* **edu.sv**:	Utdannings- og/eller forskningsinstitusjoner
* **gob.sv**:	Den nasjonale regjeringens institusjoner
* **com.sv**:	Kommersielle selskaper
* **org.sv**:	Non-profit organisasjoner
* **red.sv**:	Nasjonal nettverksadministrasjon

## Se også
* Domenenavn
* Landskoder (internett)
* Toppnivådomene

## Eksterne lenker
* IANA .sv whois informasjon 
* Registreringsnettsted for .sv domenet
Den tradisjonelle martinistorden

**Den tradisjonelle martinistorden** er en rituell, initiatorisk, esoterisk og kristen orden som drives av Rosenkorsordenen A.M.O.R.C. Medlemskap er reservert medlemmer av A.M.O.R.C. som tilhører 9. − 12 Tempelgrad.

Ordenens grader kalles heptad-grader, og opptak i gradene foregår ved rituelle innvielser.

## Historie
Under pseudonymet Papus, grunnla Gérard Encausse sammen med Augustin Chaboseau i 1884 en mystisk og okkult orden ved navn *Ordre Martiniste*.

Encausse og Chaboseau hadde mottatt hver sin Martinist-innvielse gjennom to adskilte kjeder av innviere, som begge gikk tilbake til Louis-Claude De Saint-Martin.

Første verdenskrig ble katastrofal for ordenen. Papus døde på slagmarken i sin tjeneste som lege, og mange andre fremtredende ledere omkom også.

Den 24. juli 1931 ble ordenen gjenopprettet i Frankrike under navnet *Ordre Martiniste Traditionnel* (OMT) av Augustin Chaboseau, Victor-Émile Michelet og Victor Blanchard.

## Ordenens grader

## Stormestre
* 1931−1938: Victor-Émile Michelet
* 1939−1946: Augustin Chaboseau

## Se også
*Den tradisjonelle martinist orden (Fransk)
*Martinistordenen Ordre Reaux Croix
Randy Barnes

**Randy Barnes** (fullt navn: **Eric Randolph Barnes**) (født 16. juni 1966 i Charleston i Vest-Virginia i USA) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver. Han er også verdensrekordholder i kulestøt, både utendørs og innendørs. Han har olympisk sølv fra 1988 og ble olympisk mester i 1996.

## Biografi
Barnes er født i Charleston, West Virginia. Han var tidlig atletisk, og mens han gikk på *St. Albans High School* (videregående) drev han både med amerikansk fotball og bryting, før han begynte med kulestøt. Siste skoleåret, i 1985, støtte han ungdomskula på 5,44&nbsp;kg hele 20,36 m. Dette gav Barnes fullt idrettsstipend ved Texas A&M University i byen College Station. Barnes slo skolerekorden til skolens olympiske mester fra 1968, Randy Matson, med 21,88 m (nå med seniorkula på 7,26&nbsp;kg).

Barnes dro til 1988-lekene i Seoul som outsider, men ledet konkurransen med olympisk rekord og 22,39 m. Østtyskeren Ulf Timmermann hadde tidligere samme år støtt kula over 23 meter, og klarte 22,47 m i konkurransens siste støt.

Den 20. januar 1989 satte Barnes ny innendørs verdensrekord i Los Angeles med 22,66 m. Den 20. mai 1990 slo han Timmermanns to år gamle rekord med 6 centimeter, da kula landet på 23,12 meter. Bare seks dager senere støtte han tidenes nest lengste kulestøt med 23,10 m, under et stevne i San Diego. Det ryktes at Randy Barnes hadde treningsstøt opp mot 24 meter denne våren. Under en konkurranse i Malmö 7. august samme år testet Randy Barnes positivt på *[[metyltestosteron]]*, et anabolt steroid. Barnes tok saken til retten for å få utestengelsen opphevet, men han fikk 27 måneder. Dette gjorde at han ikke fikk være med i Barcelona 1992, hvor Barnes' tidligere treningspartner og studiekamerat ved Texas A&M, Mike Stulce, vant OL-gullet.

I hundreårslekene i Atlanta i 1996 vant Barnes og ble olympisk mester. I 1998 testet han igjen positivt for bruk av dopingmiddel, denne gang for *androstenedione*, et supplement som selges over disk i USA. (Det samme stoffet som baseballstjernen Mark McGwire også ble anklaget for å bruke.) Barnes forsøkte igjen å bedyre sin uskyld. Denne gang mente han at han ikke var klar over at stoffet var på dopinglisten, men han ble utestengt på livstid.

## Randy Barnes i internasjonale mesterskap

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Randy Barnes egen nettside
* www.sporting-heroes.net om Randy Barnes
.gi

**.gi** er Gibraltars nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.

På grunn av sammenfallet i forkortelsene har det også blitt brukt for enkelte domener i den spanske provinsen Girona.

## Se også
* Domenenavn
* Landskoder (internett)
* Toppnivådomene

## Eksterne lenker
* IANA .gi whois informasjon 
* Registreringsnettsted for .gi domenet
Stjørdal stasjon

**Stjørdal stasjon** er en jernbanestasjon på Nordlandsbanen på Stjørdalshalsen i Stjørdal i Trøndelag. Stasjonen ble åpnet under navnet *Stjørdalen stasjon* i 1902 da Hell–Sunnanbanen var ferdig fram til Levanger. Stasjonen skiftet navn til Stjørdal stasjon i 1919.

Fra 2020 er stasjonen betjent av SJ Norge med fjerntog mellom Trondheim og Bodø samt lokaltog på Trønderbanen mellom Steinkjer og Støren. Stjørdal stasjon ligger 34,67 kilometer fra Trondheim sentralstasjon og ligger rundt 6,6 meter over havet. 

Stasjonsbygningen var bygget i sveitserstil og var tegnet av Paul Armin Due. 20. januar 2024 ble stasjonsbygningen skadet i en påsatt brann på venterommet. Mens bygget var under rehabilitering etter brannen i januar, tok det igjen fyr i bygget 22. juli 2024 og bygget ble totalskadet. Brannen brøt ut mens bygningsarbeiderne var på ferie og det var ikke aktivitet på stedet.

Stasjonen er for tiden under ombygning som en del av prosjektet *Kapasitetsøkende tiltak på Trønderbanen* Det skal blant annet bygges en ny mellomplattform samt en bred undergang under jernbanesporene for sikker tilkomst. 

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
Singsakerlinjen

**Singsakerlinjen**, eller linje 3, var en trikkelinje mellom jernbanestasjonen og Rosenborg i Trondheim.

Linjen ble bygget i 1927 og nedlagt i 1968 da forespørselen etter kollektivtransport sank da etterspørselen etter kollektivtransport sank på grunn av økende bilbruk. Som alle trikkelinjer i Trondheim var Singsakerlinjen bygd med meterspor. Opprinnelig gikk linjen til Ankers gate, 1935 ble den forlenget til Asbjørnsens gate og 1955 ble det bygget en sløyfe til Rosenborg og tilbake til Ankers gate.

Jan Sissener fikk høsten 1955 overtalt en formann i Sporveien til å donere Singsakertrikk nummer 52 til Studentersamfundet. Trikken stod i Bodegaen i Studentersamfundet fra 1955 til 1957, der den ble brukt som en "ølstue" eller bar. Dette er også omtalt i Adresseavisen, som gir flere detaljer om hvordan trikken havnet på Studentersamfundet. 

## Baneeffekten
Da banen ble betjent av trikker frem til 1968 var antallet passasjerer 2,1 millioner. I 1969 da den samme traseen ble betjent av buss, falt passasjertallet til 1,6 millioner. En reduksjon på 24 prosent. Den samme traseen ble betjent av den gang bussrute nr 3, senere nr 63. Busslinje nr 3 kjørte fra trikkenedleggelsen en endret trasé en tid, før man endret traseen tilbake tilsvarende trikkens trasé. Den fikk nr. 63 etter nedleggelsen av trikkelinje nr. 1 Lade-Lian i 1988. Dette på grunn av at bussen over Ladehammeren var bussrute nr. 4 og ble endret til bussrute nr. 3 slik at den gikk over Ladehammern isteden. Bussrute nr. 4 ble så satt inn til å kjøre av trikkens gamle trase fra Sentrum til Lade. 

Den endret fra 2013 delvis trase fra å kjøre sløyfen Ankers gt. - Asbjørnsens gt. - Rosenborg til å kjøre fra Ankers gt. rett til Rosenborg i begge retninger. Dette på grunn av at rute 63 ble forlenget fra Rosenborg til Strindheim.

Ved opprettelse av nye bussruter i 2019 fikk den igjen nytt nr. og ble endret fra rute nr. 63 til rute nr. 25 Hurtigbåtterminalen - Sentrum - Singsaker - Vikåsen.

## Linjekart

|}

## Referanser


## Eksterne lenker
*
GF

**GF** og **gf** kan vise til:

## GF
* Fransk Guyana (ISO 3166-2).
* Søndagsbokstaver for skuddår som begynner mandag 1. januar.

## gf

**.gf** er Fransk Guyanas nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.Det er delegert til ISP-en Net Plus, men dennes nettsted ser ikke ut til å ha noe informasjon om hvordan man kan registrere domener på **.**gf, som er lite brukt.

## Se også
* Domenenavn
* Landskoder (Internett)
* Toppnivådomene

## Eksterne lenker
* IANA .gf whois informasjon 
* Registreringsnettsted for .gf domenet
Steinkjer stasjon

**Steinkjer** (sørsamisk: *Stïentje*) er en jernbanestasjon på Nordlandsbanen ved Steinkjer i Nord-Trøndelag. Stasjonen ble åpnet i 1905 da Hell–Sunnanbanen sto ferdig og blir i dag betjent av både ekspresstog mellom Trondheim og Bodø samt lokaltog mellom Steinkjer og Trondheim med Trønderbanen fra Vy. Steinkjer stasjon ligger 125,50 kilometer fra Trondheim og ligger rundt 3,6 meter over havet. Steinkjer er også endestasjon for lokaltogene på Trønderbanen. 

Stasjonsbygningen er preget av jugendstil og enkel nordtysk nyrenessanse og er tegnet av Paul Due.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
Hærens intendantur

**Hærens intendantur**, forkortet **HI**,  er den del av Hæren som er ansvarlig for skaffe forsyninger og bringe disse til avdelingene som skal bruke dem. Tidligere var man mest bekymret for fordelingen av brød, høy og brennevinsrasjoner. I dag er hovedutfordringene å fordele mat, vann, diesel og ammunisjon. I dag er Hærens intendantur en del av logistikkvåpenet.

Intendanturregimentets virksomhet ble flyttet fra Gardermoen flyplass til Trenregimentet på Sessvollmoen i 1994.

Generalintendanten er øverste leder av intendanturen.

## Eksterne lenker
* Søkbar kopi av ''Hærens intendantur 1825-2000 : historiske glimt''
* Våpenartene i den norske hæren
Grappa (andre betydninger)

**Grappa** kan vise til:

* Grappa (plateselskap) – et plateselskap
* Grappa (brennevin) – italiensk brennevin
Martine

**Martine** er et kvinnenavn med opprinnelse i navnet til den romerske guden Mars. Navnet er vanlig i Belgia og Frankrike.

## Etymologi
*Martine* er en opprinnelig fransk feminin form av Martin, som er dannet av det romerske navnet *Martinus* som igjen er avledet av navnet til den romerske guden Mars.

## Utbredelse
Navnet *Martine* har vært vanlig i Norge fra 1980-årene og hadde en popularitetstopp med 1,2 % i 2001.

*Martine* er i dag et svært vanlig navn i Belgia og Frankrike. 

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Martine Batchelor (1953–), fransk buddhist-nonne og forfatter
* Martine McCutcheon (1976–), engelsk sanger og skuespiller
* Martine Aurdal (1978–), norsk skribent, ansvarlig redaktør og daglig leder i Ny Tid

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sørdynastiene

**Sørdynastiene**  (kinesisk: 南朝, pinyin:  *Nán Cháo*) var Liu Song, Det sørlige Qi, Liang-dynastiet og Chen-dynastiet. Deres hovedstad var Jiankang (skjønt Det sørlige Qis hovedstad i en kort periode var Jiangling (江陵, det moderne Jingzhou i Hubei) under  keiser He av Det sørlige Qi og keiser Yuan av Liang. Også de senere Vest-Liang-herskerne (keiser Xuan, keiser Ming og keiser Jing) la sine hovedsteder til Jiangling, og Xiao Zhuang, som noen historikere anser som en Liang-keiser, hadde Yingcheng (郢城, i moderne Wuhan i Hubei) som hovedstad.

## Herskerne av Sørdynastiene

## Nan Liang-dynastiet [[555]]-[[587]]

## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 
*Miller, Roy Andrew (1959): *Accounts of Western Nations in the History of the Northern Chou Dynasty*. University of California Press.
*Wright, Arthur F. (1959). *Buddhism in Chinese History*. Stanford: Stanford University Press.

zh-classical:南北朝（釋義）
Munkebakken (Bærum)

**Munkebakken** er en eiendom på Lysaker i Bærum. Eiendommen er på 77&nbsp;mål, og har en hovedbygning på 2000&nbsp;kvadratmeter tegnet av Arnstein Arneberg og ferdigstilt i 1916. Eiendommen ble tidligere kalt **Store G**.

## Bakgrunn
Eiendommen er på 77 mål og har flere hundre meter strandlinje. Hovedhuset er på omtrent 2&nbsp;000 kvadratmeter. I tillegg til hovedhuset er det to portnerboliger, stall og garasjeanlegg på ca. 1&nbsp;000 kvadratmeter på området.  Nærmeste naboer i dag er et hotell (SAS/Clarion) og Polhøgda der Fridtjof Nansen bodde frem til sin død i 1930.

Hovedhuset ble tegnet av Arnstein Arneberg for Rasmus Meyer (1858–1916) fra Bergen, som ville ha et hus når han og/eller barna var i Oslo, samt et sted der han kunne stue unna deler av sin store samling, som han ikke fikk plass til i hjembyen.  Det var datteren Gerda Meyer, gift med skipsreder Otto Nyquist (1878–1954) som tilsist ble de første eiere, da Rasmus ble syk.  Etter to års bygging, stod det ferdig i 1916, med fasade i rød teglstein, hvite vinduer, rødt tegltak og hugget granitt til listverk, omramminger og fundament.  Ifølge Christian Norberg-Schultz var det tydelig at Arneberg hadde vært i Sverige i mange år.

Etter finanskrisen (Krakket i 1929) så Nyquist seg nødt for å selge unna. I 1930 ble det kjøpt av skipsreder Niels Werring (1897–1990) som foretok en større omarbeiding i 1931. Han eide det til sin død i 1990. Neste eier ble  Einar Nagell-Erichsen (født 1958) som kjøpte det i 1995 for 45 millioner kroner gjennom selskapet *Timothy* der også søsteren Wibecke Nagell-Erichsen (født 1959) satt.  Da han for å kvitte seg med noe gjeld, ville selge det i 2004 ble eiendommen vurdert som den neste statsministerboligen. Ifølge arkitekt Ole Wiig ville det bare koste rundt 150 millioner å pusse den opp (mot slottets 250 millioner). Valget falt i stedet på en eiendom i Parkveien i Oslo. Neste eier ble finansmannen Arne Fredly, som kjøpte stedet for 90 millioner kroner i 2004. Han solgte eiendommen til Aker for 175 millioner i juni 2007, men angret salget og kjøpte eiendommen tilbake i oktober samme år – ifølge *[[Finansavisen]]* for over 200 millioner.

 
Allerede etter Werrings død i 1990 ble eiendommen forsøkt delvis fredet av Akershus fylke. Også i Fredlys eiertid ble eiendommen forsøkt fredet; først ble den fredet av Riksantikvaren i 2008, hvoretter fredningsvedtaket ble opphevet av Miljødepartementet. I 2011 fremmet Bærum kommune fredningsforslag fordi kommunen ville anlegge en offentlig sti i strandsonen, noe Fredly godtok. I 2013 ble det kjent at en 4,5 meter høy skulptur utført av kunstneren Nico Widerberg hadde fått plass i parken.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Uanstendig forslag

***Uanstendig forslag*** er en dramafilm fra 1993, regissert av Adrian Lyne og med Robert Redford, Demi Moore og Woody Harrelson i hovedrollene. Filmen er basert på en roman av Jack Engelhard.

## Handling
Barndomskjærestene David og Diana Murphy (Harrelson og Moore) er gift og reiser til Las Vegas i det håp at de kan vinne nok penger til å realisere Davids fantasiprosjekt innen arkitektur. Etter å ha spilt bort pengene de hadde lånt av Daivid's far for å delvis betale banken det de skyldte så dde ikke skulle miste huset, møter de på milliardæren John Gage (Redford). John faller fullstendig for Diana, og tilbyr David en million dollar for å tilbringe natten med henne. Etter en vanskelig natt bestemmer David og Diana seg for å takke ja til tilbudet, og de signerer en kontrakt med Gage dagen etter. Gage flyr Diana til en privat båt, og det antas at avtalen utføres der.

Selv om han håpet at han skulle glemme hele greia, blir David mer og mer usikker på sitt forhold til Diana, og etter hvert oppslukt av frykten for at hun fortsatt er involvert med Gage. På grunn av denne spenningen i forholdet tar David og Diana ut separasjon. Gage dukker opp igjen og går etter Diana med fornyet håp. Selv om hun motstår i begynnelsen, gir hun etter hvert etter og tilbringer tid med ham, helt til et forhold utvikler seg. David forstår i mellomtiden at han ikke greier seg uten sitt livs kjærlighet, og da Diana søker om skilsmisse, forsøker David å vinne henne tilbake en siste gang.

Gage ser hvordan Diana ser på David, og forstår at selv om hun ble hos ham, ville forholdet deres aldri bli så intenst som det forholdet hun hadde med David. Han innbiller henne at hun er den siste i en lang rekke «million dollar-jenter», og hun forlater ham til fordel for David.

## Rolleliste

## Priser
Filmen ble nominert til hele syv Golden Raspberry Awards under den 14. Razzie-utdelingen, og vant prisene for verste film, verste mannlige birolle og verste manus.

*Uanstendig forslag* ble også nominert til tre MTV Movie Awards i 1994, der den til slutt vant én pris, prisen for beste kyss.

## Eksterne lenker
* 
* Fullstendig liste over skuespillere som ble vurdert til de ulike rollene i filmen
Vanlig hjortesvin

**Vanlig hjortesvin** (*Babyrousa babyrussa*) er et klovdyr i slekten hjortesvin (*Babyrousa*). Dette dyret lever på øya Buru (Molukkene) øst for Sulawesi i Indonesia.

Vanlig hjortesvin blir også kalt **gyllet hjortesvin** og **håret hjortesvin**. Dette fordi denne arten har ca. 5 cm lang gyllen behåring over kroppen. Dette dyret er det fysisk minste av hjortesvinene.

Hjortesvin er et dyr man stort sett finner i regnskogen. De lever blant annet av den giftige tangifrukten og tar et gjørmebad som inneholder de rette stoffene som nøytraliserer giften. Hjortesvin har hoggtenner som vanlige vortesvin, men har også en hornvekst over snuten.

## Eksterne lenker
*
Helene Waage

**Helene Waage** (født 24. september 1966) er en norsk folkemusiker, vokalist og 
cellist.

Etter utdannelse ved Norges musikkhøgskole og Universitetet i Oslo har hun spilt frilans, samt vært fast i Gjertruds sigøynerorkester (1989–) og gruppa Glima med Ragnhild Knutsen og
Torunn Raftevold Rue.
Hun var sentral barokkcellist på Ragnhild Furholt's *...på alle strengjer* (2001) sammen med Leiv Solberg.  Hun har også medvirket på utgivelse med
Shine Dion (*Wyn*, 2002).
Hun er rektor ved musikkskolen i Sauherad (2003–).
## Referanser
Torhild Sivertsen

**Torhild  Sivertsen** (eg.**Torhild Hansmark**; født 1963) er en norsk vokalist.

## Musikk
Sivertsen ble kjent som frontfigur i bandet Tomboy (1983–1991). Hun har også utgitt flere soloplater, produsert av ektemannen, låtskriver Per Hansmark. De to ble lansert som Norges svar på Annie og Dave i Eurythmics på 1980-tallet. Det andre albumet til Tomboy, *Back To The Beat*, solgte 40&nbsp;000 i Norge og musikkvideoen til *People Get Moving* ble mye spilt på MTV. Sivertsen har medvirket i Notodden Blues Band siden 1992 og i 2003 kom albumet *Soul Food* med Notodden Blues Band.

Midt på 2010-tallet var hun en av vokalistene i show-kvartetten «Ladies night», sammen med Trine Rein, Marianne Antonsen og Sigrid Brennhaug; kvartetten hadde oppsetninger på blant annet Edderkoppen og Chat Noir.

Sivertsen debuterte i Norsk Melodi Grand Prix 2007 sammen med gruppen Funky Family (Taiwo Karlsen og Kehinde Karlsen) og sangen «Love On The Dancefloor»; den norske finalen ble vunnet av Guri Schanke med «Ven A Bailar».

I 2011 representerte Sivertsen Bergen i *[[Det store korslaget]]* på TV 2.

## Programleder og realitydeltager
Hun var programleder for Spellemannprisen 1988, samt TVNorges «Fashion Award» 2000, som hun selv vant i 1989. Videre har hun gjestet ''Copacabana'' på NRK og vært deltaker i ''Fangene på fortet'' på TV3.

## Matskribent
Hun har også sin egen matspalte i *[[Askøymagasinet]]*.

## Privatliv
Sivertsen er gift med musikeren Per Hansmark.

## Diskografi
### Album

* *Time To Be Free* (med Tomboy) (CBS, 1985)
* *Back To The Beat* (med Tomboy) (CBS, 1987)
* *Shadows On The Wall* (med Tomboy) (CBS, 1988)
* *Read My Lips* (med Tomboy) (CBS, 1991)
* *[[Out of the Blue]]* (Columbia Records (1997)
* *[[Airborne (album)|Airborne]]* (Columbia Records (2000)
* *Soul Food* – Notodden Blues Band & Torhild Sivertsen (2003)
* People Get Moving – The Best Of Tomboy (med Tomboy) (Columbia/Sony) (2005)

### Singler
* *Time To Be Free* – (med Tomboy) (1985)
* *Close To You* – (med Tomboy) (1985)
* *People Get Moving* – (med Tomboy) (1987)
* *Danger Of Love* – (med Tomboy) (1987)
* *King For A Day* – (med Tomboy) (1988)
* *These Lonely Nights* – (med Tomboy) (1988)
* *Sweet Talkin' Boys* – (med Tomboy) (1991)
* *How Strong* – (med Tomboy) (1991)
* *You`ve Got A Friend* (1997)
* *Tell It Like It Is* (1997)
* *Pray* (2000)
* *Missing You* EP (2000)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Spandau Ballet

**Spandau Ballet** er en britisk musikkgruppe med storhetstid på 1980-tallet, som var kjennetegnet av en blanding av synth-pop, funk og soul. Gruppen var en eksponent for new romantic-sjangeren, hvor de også la vekt på denne sjangerens kjennetegn med visuell fremtoning, men har også klare new wave-elementer.

Gruppen hadde 15 singler på topp 20 i England, hvorav ni av disse på topp 10. De opptrådte på «Top of the Pops» 18 ganger og solgte over 20 millioner album på verdensbasis. De deltok både i Band Aid og Live Aid. I Storbritannia hadde de blant annet sju utsolgte konserter på Wembley, med tilsammen 700 000 tilskuere.

## Diskografi

**Journeys To Glory* 1981  #5
**Diamond* 1982  #15
**True* 1983  #1  #19
**Parade* 1984  #2  #50  #4
**Through the Barricades* 1986  #7
**Heart Like A Sky* 1989  #31
**True* 2003 20.-årsjubileum

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Prokhorovka

**Prokhorovka** (russisk: Про́хоровка) er et byområde i Belgorod oblast i Russland ved Psel-elven 80 km sørvest for byen Kursk. Byen har rundt 10&nbsp;000 innbyggere.

På slettene vest for Prokhorovka ble det 12. juli 1943 utkjempet et større tankslag, slaget ved Prokhorovka under andre verdenskrig, dette var en del av det store slaget ved Kursk.

## Bilder

Fil:ProkhorovkaMonument.jpg|Klokketårn til minne om den sovjetiske seieren ved Prokhorovka
Fil:Prokhorovka Cathedral.jpg|Prokhorovkas såkalte ærestempel for de døde russiske soldatene


## Referanser


## Eksterne lenker
* Prokhorovka på Wikimapia
Let ’Em In

**«Let 'Em In»** er den andre singlen fra Wings' album *[[Wings at the Speed of Sound]]* fra 1976. Paul McCartney skrev og sang den og den nådde tredjeplass i USA og andreplass i Storbritannia på hitlistene. I Canada lå sangen på tredjeplass i tre uker på poplistene og på førsteplass i tre uker på MOR-listene hos RPM Magazine.

## Coverversjoner
*Sanget ble spilt inn i 1977 av Billy Paul med andre folk som banker på døra. Denne versjonen nådde 26.-plass på hitlistene i Storbritannia.
*I 2007 spilte Freedy Johnston inn en coverversjon og ga den ut på albumet *My Favorite Waste of Time*.
Chaos and Creation in the Backyard

***Chaos and Creation in the Backyard*** er det 20. soloalbumet til Paul McCartney og det ble utgitt i september 2005. Dette var den første innspillingen med helt ny musikk siden *[[Driving Rain]]* fra 2001. *Chaos and Creation in the Backyard* er det siste albumet McCartney har gitt ut på plateselskapet EMI, hvor han hadde vært siden Beatles-tiden. Hans neste rock-album, *[[Memory Almost Full]]*, ble gitt ut på kaffegiganten Starbucks nystartede plateselskap Hear Music. *Chaos and Creation in the Backyard* er produsert av Nigel Godrich som tidligere har jobbet med band som Radiohead, U2 og Travis.

## Utgivelse
Albumet ble tatt i mot med meget positive anmeldelser, selv om dette i større grad gjaldt utenlandske kritikere. I Norge ble albumet blant annet belønnet med terningkast 5 av God kveld, Norge!-redaksjonen med kommentaren: «Skal du kjøpe ett album i høst bør det være dette». 

I USA debuterte *Chaos and Creation in the Backyard* på 6.-plass, mens det i Storbritannia solgte til 10.-plass.

Det ble lansert to singler fra albumet. Den første var åpningsporet «Fine Line» som stoppet sin ferd på singellistene i Storbritannia på 20.-plass. I november 2005 ble «Jenny Wren» gitt ut som singel nummer to og hadde sin høyeste plassering med 22.-plass.

## Sporliste
Alle sangene er skrevet og komponert av Paul McCartney.
# «Fine Line» – 3:05 
# «How Kind of You» – 4:47
# «Jenny Wren» – 3:47 
# «At the Mercy» – 2:38
# «Friends to Go» – 2:43
# «English Tea» – 2:12
# «Too Much Rain» – 3:24  
# «A Certain Softness» – 2:42
# «Riding to Vanity Fair» – 5:07
# «Follow Me» – 2:31   
# «Promise to You Girl» – 3:10 
# «This Never Happened Before» – 3:24
# «Anyway» – 3:50

## Personell
* Paul McCartney – vokal, gitar, bassgitar, piano, perkusjon, trommer, Moog, tråorgel, flygelhorn, autoharpe, orgel, Wurlitzer-orgel, spinett, melodika, loops, vibrafon, klokkespill, cello, blokkfløyte
* Rusty Anderson – gitar
* David Campbell – strykearrangementer
* Pedro Eustache – duduk
* Jason Falkner – gitar
* James Gadson – trommer
* Nigel Godrich – loops
* Abe Laboriel jr. – perkusjon
* The Los Angeles Music Players – strykere
* Millennia Ensemble – stryker, messingblåser
* Brian Ray – gitar
* Joby Talbot – strykerarrangement, dirigent, messingblåserarrangement
* Joey Waronker – perkusjon

## Eksterne lenker
*
.kw

**.kw** er Kuwaits nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.

## Andrenivå kategorier
Registreringer er på tredje nivå, under disse kategoriserte domenene på andre nivå:

* **edu.kw**: Akademiske og forskningsinstitusjoner
* **com.kw**: Kommersielle selskaper og enkeltpersoner
* **net.kw**: Kommersielle selskaper og enkeltpersoner
* **org.kw**: Non-profit organisasjoner 
* **gov.kw**: Regjeringens institusjoner

## Se også
* Domenenavn
* Landskoder (internett)
* Toppnivådomene

## Eksterne lenker
* IANA .kw whois informasjon 
* Registreringsenhetens nettsted
Skånes

**Skånes** er et statlig sikret friluftslivsområde i Levanger kommune. Skånes ligger nordøst for Levanger sentrum. Skånes er et populært turområde og badeplass om sommeren. Det sikrede friluftslivsområdet utgjør 71 daa.

I nærområdet rundt Skånes finnes det flere kulturminner fra nyere tid, fundamenter etter Skånes skanse (1643/1645 – 1746/1747) er fremdeles synlig. En av skansens kruttkjellere er bevart under et uthus. Sør for Skånes gård ligger Trøa som er en godt bevart husmannsplass.

Fil:Landskapsstadierskaanes.JPG|Forenklet tabell over den sannsynlige landskapsutviklingen ved Skånes fra bronsealder til moderne tid. 
Fil:Schoningskaanesbautautklipp.tif|Gerhard Schønings tegning av bauta på Skånes. Tegnet under Schønings reiser i årene 1773-75. Bautaen er i dag tapt.


## Referanser


## Eksterne lenker
* Levanger kommune: Biologisk mangfold. Faktaark Skånes
* Direktoratet for naturforvaltning. Kulturlandskap Skånes
.ky

**.ky** er Caymanøyenes nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.

Registrering er forbeholdt innbyggere og registrerte selskaper i Caymanøyene, og en lokal adresse og telefonnummer kreves for registranten og administrativ kontakt.

## Andrenivå domener
Registreringer er tilgjengelig direkte på andre nivå, eller på tredje nivå under disse kategoriserte domenene på andre nivå:

* **com.ky**
* **org.ky**
* **net.ky**
* **edu.ky** (forbeholdt utdanningsinstitusjoner)
* **gov.ky** (forbeholdt regjeringens institusjoner)

## Se også
* Domenenavn
* Landskoder (internett)
* Toppnivådomene

## Eksterne lenker
* IANA .ky whois informasjon 
* Registreringsnettsted for .ky domenet
Ahmed IV Nihad

**Ahmed IV Nihad** (født 5. juli 1883 Çırağanpalasset i Ortaköy i Istanbul, død 4. juni 1954 i Beirut i Libanon) var det 38. overhodet for Det osmanske dynastiet og det andre overhodet for familien etter Det osmanske riket ble oppløst 1. november 1924. Han overtok etter Abdülmecid II sin død 23. august 1944.

## Litteratur
*
Osman IV Fu’ad

**Osman IV Fu'ad** (født 24. februar 1895, død 19. mai 1973) var det 39. overhodet for Det osmanske dynastiet. I hans tid ble det gjennomført to statskupp i Tyrkia. Under det første i 1960 ble statsministeren Adnan Menderes hengt.
Memory Almost Full

***Memory Almost Full*** er et soloalbum av Paul McCartney. Det ble utgitt i Norge og resten av Europa den 4. juni 2007, mens det ble utgitt en dag senere i USA. Albumet er McCartneys første på kaffegiganten Starbucks' nye plateselskap Hear Music. Det var også det første albumet som noen gang ble gitt ut på dette selskapet. Albumet ble produsert av David Kahne, som også produserte McCartneys *[[Driving Rain]]* fra 2001. 

## Utgivelse

*Memory Almost Full* ble møtt med jevnt over gode skussmål fra kritikere i inn og utland, og kritikere flest var enige om at Paul McCartney nå hadde besøkt Wings-sounden. At albumet inneholder en femspors medley mot slutten av albumet dro sammenligninger mot The Beatles klassiske album *[[Abbey Road (album)|Abbey Road]]* samt noe mer ukjente *[[Red Rose Speedway]]* av McCartneys 1970-tallsgruppe Wings.   

*Memory Almost Full* ble også tatt godt i mot av publikum. I Norge debuterte albumet på 4.-plass på VG-lista topp 40 mens den første singelen «Dance Tonight» ble en mindre radiohit rundt utgivelsesdatoen. I USA debuterte albumet på 3.-plass på Billboards albumliste med salgstall på rundt 161&nbsp;000 solgte eksemplarer den første uka. Ikke siden *[[Flaming Pie]]* fra 1997 hadde et album fra McCartney solgt så godt i både USA og resten av verden. Albumet har  solgt over 2&nbsp;000&nbsp;000 eksemplarer på verdensbasis.

*Memory Almost Full* lå lenge an til å kapre 1.-plassen på Billboard-lista i USA den første uka, men konkurransen fra T-Pains «Epiphany» og Rihannas «Good Girl Gone Bad», som også ble lansert samme uke, snek seg til slutt foran og kapret de to første plassene.

Albumet har solgt en million eksemplarer i USA, noe som kvalifiserer til platinastatus.

## Sporliste

Alle låtene er skrevet av Paul McCartney.

# «Dance Tonight» – 2:54
# «Ever Present Past» – 2:57
# «See Your Sunshine» – 3:20
# «Only Mama Knows» – 4:17
# «You Tell Me» – 3:15
# «Mr. Bellamy» – 3:39
# «Gratitude» – 3:19
# «Vintage Clothes» – 2:22
# «That Was Me» – 2:38
# «Feet in the Clouds» – 3:24
# «House of Wax» – 4:59
# «End of the End» – 2:57
# «Nod Your Head» – 1:58

## Personell

Paul McCartney spiller alle instrumenter på alle spor unntatt på «Only Mama Knows», «You Tell Me», «Vintage Clothes», «That Was Me», «Feet In The Clouds» og «House of Wax», hvor han har med følgende musikere:
* Paul «Wix» Wickens – keyboard
* Rusty Anderson – gitar
* Abe Laboriel Jr. – trommer

## Eksterne lenker
*
Antonov An-2

**Antonov An-2** ( NATO-kallenavn: *«Colt»* ) er et ukrainsk, tidligere sovjetisk, flerbruksfly. I utgangspunktet var flyet utviklet til bruk i landbruket (blant annet som sprøytefly), men det er ellers blitt brukt til en rekke andre formål, her kan nevnes militær personelltransport, ambulanseoppdrag og som skolefly. Prototypen fløy første gang 31. august 1947, og biplanet An-2 ble sett på som arkaisk i Vesten. 

Sitt noe gammeldagse utseende til tross, er An-2 på mange måter et meget moderne fly. Blant annet er vingene utstyrt med slats og elektrisk drevne, dobbeltspaltede flaps. Flyet kan holde seg i luften selv ved så lav hastighet som 55 km/t.

Omkring 5&nbsp;000 An-2 ble produsert av Antonov. I tillegg ble omkring 1&nbsp;500 produsert i Kina fra 1957 som **Harbin Y-5**, og fra 1960 omkring 12&nbsp;000 i Polen av PZL-Mielec. 

An-2 er ennå i dag brukt i en rekke land verden over, både til militære og sivile formål.

## Antonov An-2 i Norge

Antonov An-2 ble i en årrekke brukt til å fly fallskjermhoppere ved Stavanger Lufthavn. Flyhistorisk Museum, Sola har en Antonov An-2 i sitt eie, men den er for tiden lagret i påvente av restaurering.

Foreningen Russian Warbirds of Norway i Skien er i besittelse av en operativ AN-2.

## Spesifikasjoner

## Eksterne lenker
* 
* Wings Palette-fargelegging 
* An2plane.ru (Russian)
* www.aviation.ru
* Antonov-2 walkaround
* www.bush-planes.com 
* A very high resolution panoramic image of an An-2 cockpit
* Walkaround An-2 from Sokolovaya Balka, Ukraine
* Walkaround An-2SKh from Kyrgyz Aviation college
* GenAIRation Antonov 
* A short video of a flight with an Antonov An-2
Sigrun Eng (cello)

**Sigrun Eng** (født 1977) er en norsk cellist, kjent fra flere musikksjangre.

Eng er utdannet i jazz og improvisasjon ved Norges musikkhøgskole under Torgrim Sollid og med treårig opphold ved musikkhøgskolen i Dresden.  Hun tok hovedfag med avhandlingen *Do you speak jazz?* (2005).

Hun var distriktsmusiker i Voss (2003–04), og er fast i ensemblet Slagr (2003–) med Anne Hytta hardingfele og Amund Sjølie Sveen vibrafon, samt spiller i improtrioen Adearofon og «Kurt Weill duo» med sangeren Hilde Leite Gaupås.

Eng har bidratt til utgivelser med White Willow (2004),
Søyr, Offbeat/Frøy Aagre og Guro Gravem Johansen,
og ellers opptrådt med en rekke kjente musikere  som Trude Eick, Lene Grenager,
Richie Beirach, Arve Henriksen, Frode Berg og John Pål Inderberg.
## Utgivelser
* Slagr og Jaga Jazzist (2007)
## Referanser
Milan Martić

**Milan Martić** (kyrillisk skrift: Милан Мартић) (født 1954 ved Knin) er en tidligere serbisk politisjef i Knin, og separatistleder og leder for Den serbiske republikken Krajina, en ikke anerkjent utbryterrepublikk fra Kroatia. 

Da Kroatia erklærte selvstendighet i 1990, gikk Martić i ledelsen for å erklære området omkring Knin som en selvstendig serbisk statsenhet. I 1991 startet Kroatia-krigen og serberne i Krajina fikk i juni forsterkninger fra den jugoslaviske hæren under ledelse av oberst Ratko Mladić, som gikk til aksjon mot kroatisk politi i byene Knin og Šibenik.  

Martić fungerte som utenriksminister, forsvarsminister og president i utbryterrepublikken i perioden 1991–1995. Den 26. februar 1992 byttet Martić ut sittende «statsminister» Milan Babić med den mer Beograd-lojale Goran Hadžić. Stridstemaet som forårsaket maktskiftet var at Babić hadde oppfordret Krajina-serberne til å avvise fredsplanen til Cyrus Vance og fortsette kampen mot kroatene, mens Slobodan Milošević vinteren 1991-92 trengte de jugoslaviske hærstyrkene til den forestående krigen i Bosnia. Dermed ble Hadzić innsatt som «statsminister», og i mangel av jugoslavisk-serbiske forsterkninger gikk Milosević høsten 1993 med på å sende paramilitære styrker under ledelse av Arkan. Det ble avholdt presidentvalg i Den serbiske republikken Krajina, og med støtte av Milosević vant Malić andre runde. Han ledet provinsen inntil kroatene tok tilbake Krajina i august 1995.

25. juli 1995 utstedte Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for det tidligere Jugoslavia arrestordre på Martić. Han meldte seg selv 15. mai 2002.

12. juni 2007 ble han dømt til 35 års fengsel av krigsforbryterdomstolen. Siden 2009 er han i estisk fengsel.

## Referanser