open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stengelsnutebiller

* Cleonini
* Lixini
* Rhinocyllini

**Stengelsnutebiller** (Lixinae, før ofte kalt Cleoninae) er en gruppe av middelsstore, avlange snutebiller som utvikler seg inne i røtter, stengler eller blomsterhoder av ulike planter, der de danner avlange galler.

## Utseende
Middelsstore (ofte 7 – 10&nbsp;mm), avlange, mer eller mindre jevnbrede snutebiller. Kroppen er vanligvis helt skjellkledt og brunlig eller grå på farge. **Hodet** er nokså stort, fasettøynene små og snuten middels lang, krum og ganske kraftig. Antennene er festet i den ytre halvdelen av snuten. De er middels lange og knebøyde og ender i en kølle som (i alle fall tilsynelatende) består av fire ledd, slik at hele antennen er 12-leddet. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, med rundede sider, tilsmalnet framover, ved roten gjerne litt smalere enn dekkvingene. **Dekkvingene** er parallellsidige med markerte skuldre og punktrader. **Beina** er middels lange, leggene (*tibiae*) har en liten krok (*uncus*) ytterst. De to klørne er sammenvokste ved roten.

## Levevis
Larvene utvikler seg i avlange galler inne i røtter, stengler eller knopper av ulike slags storvokste urter. Gallen er synlig som en fortykkelse på stengelen, rota eller knoppen. Den avlange kroppsformen er trolig en tilpasning til trange rom. Stengelsnutebillene kan angripe mange forskjellige vertsplanter, selv om hver art begrenser seg til en begrenset gruppe. Særlig hyppige er de på tistler og skjermplanter. Disse billene er sjelden særlig tallrike og er ikke regnet som betydelige skadedyr.

## Systematisk inndeling / Norske arter

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **stengelsnutebiller, Lixinae** Schönherr, 1823 (= Cleoninae)
******* Stammen Cleonini Schönherr, 1826
******** *[[Coniocleonus hollbergi]]* (Fåhraeus, 1842)
******** *[[Coniocleonus nebulosus]]* (Linnaeus, 1758)
******** *[[Chromoderus affinis]]* (Schrank, 1781)
******** *[[Cleonis pigra]]* (Scopoli, 1763)
******* Stammen Lixini Schönherr, 1823
******** *[[Larinus planus]]* (Fabricius, 1792)
******** *[[Lixus bardanae]]* (Fabricius, 1787)
******** *[[Lixus iridis]]* Olivier, 1807
******* Stammen Rhinocyllini Lacordaire, 1863  – ikke i Norge, én art i Nord-Europa
******** *[[Rhinocyllus conicus]]* (Frölich, 1792) – funnet i Norge i 2007

## Referanser




## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av diverse amerikanske Lixinae
* ''Lixus iridis''
Fiskebukta

**Fiskebukta** eller **Kristinehamn**, som det også står i enkelte kart. Ei bygd på øya Seiland i Vest-Finnmark. Etter en viss fraflytting på 70-tallet, er stedet i dag bebodd av stort sett yngre mennesker. Fergesamband med Kvaløya og Hammerfest har vært avgjørende for utviklingen, ikke bare i Fiskebukta, men for hele nordre Seiland. Det er på stedet registrert en boplass fra eldre steinalder , 10 000 – 4000 f.Kr. I ei myr like øst for boplassen fra eldre steinalder ble det funnet en stokkbåt i forbindelse med oppdyrking på 1970-tallet. På Fiskebuktholmen er det et område med hustufter og en grop fra nyere tid samt en boplass fra eldre steinalder. Hustuftene og gropa er sannsynligvis fra 1800-tallet.
Skoleleder

**Skoleleder** er et samlebegrep for personer som er ansatt for å lede og administrere en skole. Begrepet er oftest knyttet til ledere ved en grunnskole eller en videregående skole. Begrepet kan i vid forstand også omhandle ledere i en kommune eller fylkeskommune som ivaretar funksjonen som skoleeier, ofte kalt skolesjef. I senere tid er oppgaven gjerne lagt under tittelen oppvekstsjef.

Vanlige stillinger innenfor skoleledelse er rektor eller daglig leder som øverste leder, deretter assisterende rektor, eller stedfortredende rektor. Under disse er skoleleder tradisjonelt kalt inspektør (undervisningsinspektør), men i den senere tid har denne tittelen blitt overtatt av ulike titler som avdelingsleder, mellomleder, pedagogisk leder, utviklingsleder, fornyingsleder og så videre. Det er ikke uvanlig at en skoleleder har undervisning som en del av sin stilling, i noen tilfeller også rektor, avhengig av skolens størrelse. 

## Skolelederutdannelse
Skoleledere i norsk grunnskole har tradisjonelt ikke hatt formell lederutdanning. Siden 2000 er der derimot blitt vanligere at det foreligger formell skolelederutdannelse, eller at dette gjennomføres kort tid etter tiltredelse. 

Utdanningsdirektoratet ga Høgskolen BI, ILS ved Universitetet i Oslo og Universitetet i Bergen i oppdrag å tilby nasjonal rektorutdanning fra høsten 2009. Denne utdanningen blir først tilbudt nytilsatte rektorer og utgjør 30 studiepoeng på deltid. Utdanningsdirektoratet utarbeidet i denne sammenheng kompetansekrav for rektorer. Det er også andre utdanningsinstitusjoner som tilbyr videreutdanning i skoleledelse, som NTNU.

Februar 2009 ble det etablert et nettverk for skoleledere på nettsamfunnet LinkedIn
.

## Se også
* pedagog

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av skoleleder
Utdanning (tidsskrift)

***Utdanning*** er et norsk fagblad for undervisningspersonell som utgis av Utdanningsforbundet og kommer ut ca. hver 3. uke. Ansvarlig redaktør er Kaja Mejlbo.

*Utdanning* sendes til ca.  medlemmer av Utdanningsforbundet. Målgruppen er lærerstudenter, barnehagelærere, lærere, adjunkter, lektorer, og lærere på universiteter og høyskoler, samt skoleledere og rektorer. Bladet sendes også til ulike kompetansesentre, skole- og oppvekstadministrasjon på kommune-, fylkes- og nasjonalt nivå, samt skolepolitiske journalister i såvel aviser som radio og tv.

Forgjengeren til bladet, *Norsk Skoletidende*, kom ut for første gang i 1869. I 1934 ble *Norsk Skoletidende* slått sammen med *Skolebladet* til *Norsk Skoleblad*, og ved årsskiftet 2001/2002 ble *Skolefokus* og *Norsk Skoleblad* slått sammen til dagens *Utdanning*, som feiret 140-årsjubileum i 2009.

*Utdanning* inneholder faglig og politisk stoff med tilknytning til pedagogikk, barnehage og skole. Store deler av bladet er stillingsannonser, men det presenteres også diskusjoner, debatter og innlegg.

Bladet mottok Fagpresseprisen for 2003 og 2017.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skolebibliotek

**Skolebibliotek** er bibliotek eller boksamlinger på skoler og i læringsinstitusjoner.

## Skolebibliotek i Norge
Begrepet brukes i Norge særlig om bibliotek for elever i grunnskolen og i videregående skole slik det er definert i opplæringsloven fra 1998. I mellomkrigstiden var ambisjonen at alle skoler skulle ha egen boksamling tilgjengelig for elevene. Skoledirektørrådet arguemnterte for at det måtte være obligatorisk. Bibliotekloven av 1935 bestemte at det skulle være bibliotek ved alle grunnskoler med mer enn 12 elever. Stortinget bevilget 1891 egne midler til oppbygging av skolebiblioteker.

Skolebibliotekene i Norge eies og drives av de enkelte skolene. De skal tjene skolens formål og derfor ha en pedagogisk innretning, det vil si dekke de behovene elevene og lærerne har for litteratur og informasjon til lesetrening, lystlesing og informasjonssøk.
Informasjonskompetanse er et viktig stikkord i en skolebibliotekars hverdag.

Skolebibliotekene inneholder i tillegg til bøker og blader også lyd- og bildemedier som CD-plater og DVD-plater. Mange skolebibliotek har også egne datamaskiner med Internett, til bruk for elevene. Bibliotek utstyrt med slikt multimediautstyr ble på 70- og 80-tallet kalt *mediatek*. På nybygde skoler er bibliotekene ofte plassert i egne lokaler sentralt i skolebygget. Tankegangen bak er at biblioteket skal være «skolens hjerte».  

Bemanningen av og planene for skolebibliotekene varierer stort mellom forskjellige skoler i Norge. Gjennomsnittlig betjent tid på biblioteket er bare knapt tre arbeidstimer per uke. Skolebibliotekarene er vanligvis lærere, eventuelt med tilleggsutdanning. Ca. 10 % av de bibliotekansvarlige i grunnskolen og 50 % i videregående skole er bibliotekarutdannet. Flere av disse er tilknyttet Skolebibliotekarforeningen i Norge som igjen er tilsluttet Nordisk Skolebibliotekarforening. Mange skolebibliotek samarbeider med folkebibliotekene i kommunen.

## Se også
* Bibliotek
* Aksjon skolebibliotek
* Skolebibliotekarforeningen i Norge

## Galleri

Fil:Yale Law School Library Reading Room (L3).jpg|Lesesalplasser i skolebiblioteket ved Yale-universitetet i USA
Fil:140824 Kuben Bibliotek.JPG|Moderne skolebibliotek ved Kuben yrkesarena er plassert åpent og sentralt i bygget. 


## Referanser


## Eksterne lenker
* Skolebibliotekkunnskap 1 – UiA
Blew (EP)

***Blew*** er en EP av grungebandet Nirvana. Tittelsporet er også på deres første album.

Sangen ble skrevet av bandets frontmann Kurt Cobain i 1988 og handler om å være fanget. Sangen var populær live, og bandet spilte den fram til Kurt Cobains død i 1994.

## Utgivelser
*Blew* ble først utgitt ut på Nirvanas debutalbum, *Bleach* i juni 1989. *Blew EP*-en ble sluppet ut i desember 1989. Den ble bare gitt ut i Storbritannia, og er vanskelig å finne andre plasser. Bare 3,000 kopier av EP-en ble gitt ut på vinyl, men den ble også sluppet ut på CD. Både falske CD-er og vinyler eksisterer hvor vinylene varierer i fargene.

## Andre versjoner
Tidlige liveversjoner av *Blew* inneholder helt andre tekster, og kan bli funnet på uoffisielle utgivelser. Det finnes også flere titalls bootlegs som har albumets versjon.
En liveutgave av *Blew* (fra Paradiso, 25. november 1991 i Nederland) finnes på Nirvanas livealbum *[[From the Muddy Banks of the Wishkah]]*. Video fra denne opptredenen er også på Nirvana DVD-en *Live! Tonight! Sold Out!!*.

## Sporliste
#«Blew» (fra *Bleach*) – 2:54
#«Love Buzz» (fra *Bleach* og var blitt gitt ut som Nirvanas første singel) – 3:35
#«Been a Son» (tidligere uutgitt, dukket senere opp på samleplaten *Nirvana*) – 2:23
#«Stain» (tidligere uutgitt, ble senere gitt ut på*[[Incesticide]]*) – 2:40

Notering: en annen utgave av «Been a Son» finnes på *Incesticide*.

## Coverversjoner
Den japanske artisten, Miyavi har gjort sin versjon av låten.

## Eksterne lenker
* 
* http://www.livenirvana.com/digitalnirvana/discography/nirvana/blew.html
* http://www.livenirvana.com/official/blew.html
Det magiske hjertet (roman fra 1942)

***Det magiske hjertet***, spansk *El corazón de piedra verde*) er en roman av den spanske forfatteren og diplomaten Salvador de Madariaga. Den ble først utgitt i 1942, og kom på norsk i 1946, utgitt av Nasjonalforlaget, oversatt av Lill Thorbjørnsen.

Handlingen er lagt til 1600-tallet, og foregår parallelt i Spania og Mexico, og delvis også i Nord-Afrika. Den handler om gutten Alonso, som vokser opp i Spania, går i kloster som ung, men begår en forbrytelse der og blir sendt som til Latin-Amerika. Parallelt med historien om Alonso fortelles det om oppveksten til prinsesse Xuchitl av aztekerfolket. De to møtes da Alonso kommer til Latin-Amerika, og gifter seg, for å så reise tilbake til Spania.

## Referanser
Oluf Onsum

**Oluf Adelsten Onsum** (1820–1899) var en norsk forretningmann og industrileder. Han deltok i stiftelsen av Christiania Spigerverk i Nydalen og er kjent som eier og driver av Kværner Brug og ble målet for det såkalte «Onsumslaget».

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var sønn av Gulbrand Gulbrandsen Onsum (1787) og Marie Iversdatter Fyksen (1791). Faren var kjøpmann og eide Veblungsnes gård ved Åndalsnes. Omkring 1835 ble han handelsassistent i Donato Brambani sr. (1800–1842) sin isenkram-geskjeft i Dronningens gate 20. Oluf giftet seg med enken i 1846 og ble innehaver. 

I 1847 ble han løytnant i byens borgerbevæpning som han ledet fra 1863 til 1870.  

### Forretningsmann
Fra 1846 til 1856 er han i styret for «Selskabets Handelens Venner».

På en tomt kjøpt av urmaker Amund Anderse Enger oppførte han i 1848 murgården Prinsens gate 6 i 1848, utleid til det engelske generalkonsulat. Han bygget også Kirkegaten 28 i 1857 som han raskt solgte til Kreditkassen.

For å sikre varetilgangen til sine industriplaner, hadde han i 1853 kjøpt fallrettighetene til Lillo gård og etablerte Christiania Spigerverk. For ytterligere å befeste sin stilling kjøpte han samme år Kværner gård som omfattet området mellom Vålen gård og Manglerud. Her lå det allerede et møllebruk som han overtok, og Onsum fikk samtidig anledning til å utnytte vannkraften.

 Virksomheten utviklet seg sterkt og inkluderte blant annet støperi, smie, plateverksted og maskinverksted. Onsum fikk blant arbeiderne kallenavnet «Slegga» og ble meget velstående. I 1874 flyttet familien inn i herskapsboligen i St. Halvardsgate 33, på folkemunne kalt «Onsumslottet». Dette ble også målet for det såkalte Onsumslaget i april 1878.

I 1959 ble Oluf Onsums vei på Ryen oppkalt etter ham.

## Familie
  I 1846 giftet han seg med Johanne Caroline Brambani (1812–1884) som var enke etter den italienskfødte kjøpmann Donato Brambani (1800–42), og datter av kjøpmann Caspare Maria Rumi (1780) og Maria Harris (1775–1842). Slik ble Oluf stefar til blant andre industrimannen Donato Brambani (1834–1906) (Sandvika og Oslo) og grosserer i Kristiania, Carl Brambani (1836–1912). Søstera Jeanette Martine Brambani (1836–1932) ble forøvrig gift med Onsums bror Rudolf Emil Onsum (1827–1913). En annen bror av Oluf var farmakologen Ivar Onsum (1834–1881).

## Litteratur/kilder
* Knut Kjeldstadli: ''Oluf Onsum''. Utdypingsartikkel NBL – Store norske leksikon
* Edgar B. Schieldrop: *Christiania Spigerverk 1853 – 1961*, Grøndahl & Søn boktrykkeri, Oslo 1961

## Referanser
Skippern (tegneserieblad)

**Skippern** var et ukentlig tegneserieblad som ble utgitt i Norge av Allers forlag fra 1947 til 1959.  Bladet hadde mye stoff felles med det danske *Skipper Skræk*, men de to bladene ble redigert hver for seg. Norsk redaktør var Victor Schlytter. Bladet var oppkalt etter tegneserien *[[Skipper'n]]* (*Popeye*) av E.C. Segar, skjønt hvert nummer bare inneholdt én side med den serien.

Bladet inneholdt hovedsakelig «søndagssider» med amerikanske  avistegneserier fra King Features Syndicate via Bulls Pressetjeneste: Lee Falks Fantomet og Mandrake, Hal Fosters Prins Valiant, Sorte Maske, Frank Robbins' Johnny Hazard, Alex Raymonds Rip Kirby, Mikke Mus, Donald Duck, Bitten, Elzie Segars Skippern, Familien Olsen Øhrn, Carl Andersons Henry, Elmer, Peter Loff. I tillegg hadde de også i perioder danske serier som Ekene og Willy på eventyr og den nederlandske Putte av Martin Toonder.

Bladet hadde også hobbysider, utklippsmodeller og fortsettelsesfortellinger. Astrid Lindgrens fortellinger om detektiven Blomkvist gikk for eksempel i Skippern.

De første årene var bladet i stort tabloidformat, men fra og med nr. 23 i 1955 fikk det vanlig tegneseriehefteformat (ca. 25 x17 cm). 

## Se også
*Liste over tegneserieblader utgitt i Norge

## Litteratur
* Toonder: *Putte Panda og kampen om tårnuret* ISBN 82-8090-003-9
Meldal Historielag

**Meldal Historielag** er et historielag i Meldal i Trøndelag.

Laget ble stiftet på Grøtte bedehus i 1958. Utgivelsen av lagets årbok begynte i 1959. Laget har også utgitt en rekke andre skrifter, deriblant samlinger av dialektord, stedsnavn, bilder og annen kulturhistorie.

Historielaget har også drevet med bygningsvern. I 1967 ble Vålåskaret den første setergrenda i Norge som ble fredet. I Vålåskaret har historielaget stått for årlige stevner med enkle historiske spel.

Meldal Historielag mottok Sør-Trøndelag fylkes kulturpris i 1980. Da hadde historielaget overtatt husmannsplassen Ulberg, som fortsatt drives som museumstun. I 1988 mottok laget Meldal kommunes kulturpris.

Laget hadde rundt 700 medlemmer i 2020.

## Referanser
Greinsnutebiller

* *[[Magdalis]]*

**Greinsnutebiller** (Mesoptilinae, ofte kalt Magdalinae) er en nokså artsfattig underfamilie av snutebiller. De er middelsstore, avlange snutebiller uten skjell på kroppen.

## Utseende
Middelsstore, avlange, parallellsidige snutebiller. Kroppen er mørkfarget, oftest svart, gjerne med en blålig metallglans, og de mangler skjellkledning. **Hodet** er middels stort med store, flate fasettøyne og en ganske lang, tynn snute. Antennene er knebøyde, ganske slanke med en markert kølle ytterst, og sitter festet omtrent midt på snuten. **Brystskjoldet** (pronotum) er bredere enn langt, med avrundede sider, markert tilsmalnet framover, på oversiden kraftig og tett punktert. **Dekkvingene** er litt bredere enn brystskjoldet, parallellsidige, med markerte skuldre. De har sterkt markerte punktrader. **Beina** er forholdsvis korte, lårene med kraftige tenner på undersiden.

## Levevis
Larvene utvikler seg i død ved, som oftest like under sevjelaget på små, nylig døde grener eller kvister. De fleste nordiske artene lever på arter i rosefamilien (blant annet rogn, hagtorn, eple, pære, plomme og kirsebær) eller på furu, men en art lever også på bjørk.

## Systematisk inndeling / norske arter
Disse billene blir ofte plassert i underfamilien Molytinae.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien snutebiller, Curculionoidea Latreille, 1802
***** Familien snutebiller, Curculionidae Latreille, 1802
****** Underfamilien **greinsnutebiller, Mesoptilinae** Lacordaire, 1863 (=Magdalinae)
******* stammen Carciliini
******* stammen Laemosaccini
******* stammen Magdalidini
******** Slekten *[[Magdalis]]* Germar, 1817
********* *Magdalis phlegmatica* (Herbst, 1797)
********* *Magdalis nitida* (Gyllenhal, 1827)
********* *Magdalis linearis* (Gyllenhal, 1827)
********* *Magdalis duplicata* Germar, 1819
********* *Magdalis frontalis* (Gyllenhal, 1827)
********* *Magdalis violacea* (Linnaeus, 1758)
********* *Magdalis armigera* (Geoffroy, 1785)
********* *Magdalis carbonaria* (Linnaeus, 1758)
********* *Magdalis cerasi* (Linnaeus, 1758)
********* *Magdalis barbicornis* (Latreille, 1804)
********* *Magdalis ruficornis* (Linnaeus, 1758)
******* stammen Mesoptilini

## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.

## Eksterne lenker
* Uk Beetles - Mesoptilinae https://www.ukbeetles.co.uk/mesoptiliinae 
* 
* ''Magdalis frontalis'', fra Claude Schotts hjemmeside
Sohlbergplassen

**Sohlbergplassen** er en rasteplass ved fylkesveg 27 (Venabygdvegen) nær Atnsjøen.

Ved plassen er det bygd en utsiktsplattform. Fra denne har en utsikt mot Rondane, slik som fjella framstår på Harald Sohlbergs maleri «Vinternatt i Fjellene», bedre kjent som «Vinternatt i Rondane» og dette har gitt plassen navn.

Plattformen er tegna av arkitekt Carl-Viggo Hølmebakk. Dr. techn. Kristoffer Apeland AS er rådgivende ingeniør og Statens vegvesen, byggherre. 
Den er utforma på en måte som gjør at den ser ut til å sveve over terrenget. Den er videre anlagt mellom og rundt furutrærne, og det var bare nødvendig å felle ett tre under bygginga.

Sohlbergplassen, som blei offisielt åpna 23. juni 2006, er en del av prosjektet Nasjonale turistveger.

Plassen blei tildelt Betongtavlen for 2007.

## Galleri

## Eksterne lenker
* Turistvegprosjektet
* Juryens omtale
* Flere bilder fra Sohlbergplassen
Robert av Molesme

**Robert av Molesme**, også kjent som **Robert av Cîteaux**, (født ca. 1027 i Troyes i Champagne i Frankrike, død 17. april 1111 i Molesme) var en abbed i benediktinerordenen som ble ordensreformator og medgrunnlegger av Cistercienserordenen (OCist).

## Referanser
Charles de Gaulle internasjonale lufthavn

**Aéroport Roissy-Charles-de-Gaulle** (IATA: **CDG**, ICAO: **LFPG**) er en lufthavn som ligger rett utenfor Paris. Flyplassen er en av Frankrikes viktigste internasjonale lufthavner og en av Europas fremste luftfartsinstitusjoner. Den har sitt navn fra Charles de Gaulle og Roissy-en-France.

Paris har også to andre store flyplasser. Disse er Orly lufthavn og Paris-Beauvais-Tillé lufthavn, som primært benyttes av lavpris-flyselskaper.

## Konsernidentitet
Fonten Frutiger ble bestilt spesielt for lufthavnens konsernidentitet, og tatt i bruk på lufthavnens skilter i 1975. Fonten var opprinnelig kalt *Roissy*, men ble omdøpt etter sin skaper, Adrian Frutiger.

Frem til 2005 ble det før alle kunngjørelser over PA-systemet i Terminal&nbsp;1 spilt en svært karakteristisk melodi, kalt *Indicatif Roissy*, komponert av Bernard Parmegiani i 1971. Selv om melodien nå er byttet ut inne i terminalene, spilles *Indicatif Roissy* fortsatt før kunngjørelser på bussene som går mellom terminalene.

## Statistikk

I 2006, var Charles de Gaulle lufthavn rangert som nr. to i Europa etter antall passasjerer med 56&nbsp;808&nbsp;967 passasasjerer , etter London Heathrow Airport (67&nbsp;530&nbsp;223), og rett foran Frankfurt International Airport (52&nbsp;810&nbsp;683). Etter antall flybevegelser var, Charles de Gaulle lufthavn størst i Europa med 541&nbsp;566 flybevegelser , foran Frankfurt International Airport (489&nbsp;406) og Heathrow (477&nbsp;029). Rangert etter antall tonn frakt var, Charles de Gaulle lufthavn nr to i Europa i 2006 med 1&nbsp;854&nbsp;950 tonn , etter Frankfurt (2&nbsp;127&nbsp;797 tonn), men foran Amsterdam Schiphol Airport (1&nbsp;559&nbsp;787 tonn).

## Ruter og selskaper
### Terminal 1

### Terminal 2
#### Hall A (Terminal 2A)

#### Hall B (Terminal 2B)

#### Hall C (Terminal 2C)

#### Hall D (Terminal 2D)

#### Hall E (Terminal 2E)

#### Hall F (Terminal 2F)

### Terminal 3 (tidligere ''T9'')

### Fraktselskaper
*FedEx Express

## Referanser


## Eksterne lenker
* Aéroports de Paris
*  (engelsk)
Eraserhead

***Eraserhead*** er en amerikansk film fra 1977 regissert av David Lynch.

## Handling
Filmens handling utspiller seg i en mørk og trist by, hvor landskapet domineres av industri. Henry Spencer (Jack Nance) blir invitert til kjærestens (Charlotte Stewart) familie på middag. Under middagsselskapet får Henry vite at han er blitt far. Foreldrene (Allen Josepher og Jeanne Bates) blir svært sinte, ettersom barnet er født utenfor ekteskap. Han får i tillegg høre at barnet er alvorlig funksjonshemmet. Det er et misfoster og ligner ikke på et menneske i det hele tatt.

Kjæresten og det nyfødte barnet flytter inn hos Henry, men på grunn av barnets forferdelige skriking og sutring, orker ikke kjæresten være der lengre. Hun flykter umiddelbart ut fra leiligheten, mens Henry må sitte og passe barnet alene.

Utover natten oppdager Henry at det bor en kvinne (Laurel Near) i radiatoren hans. Kvinnen er en slags ballettdanserinne med store svulster på begge kinnene. Samtidig oppstår en rekke andre surrealistiske sekvenser med både ham, danserinnen og barnet.

## Fakta
*Eraserhead* var den første langfilmen til David Lynch, som var filmstudent på denne tiden. Det tok hele fem år å spille den inn, fordi budsjettet var veldig lavt, og innspillingen foregikk bare når Lynch hadde råd. (Han arbeidet som avisbud under innspillingen.)

Som mange andre av filmene til Lynch, er *Eraserhead* en eksperimentell og surrealistisk film. Den er ofte omtalt som det særeste som har kommet fra Lynchs hender. Handlingen har ingen stor betydning, og dialog forekommer nesten ikke. (Manuset besto av bare 21 sider; mindre enn halvparten av det som er normalt.)

Det er en mørk film som beskriver angsten over et farskap i marerittaktige og surrealistiske scener. Filmproduksjonen foregikk samtidig som Lynch fikk sitt første barn, men Lynch har benektet at dette hadde noen sammenheng med temaet i filmen. Han har også nektet å fortelle hvordan han lagde det deformerte barnet.

## Kritikk
*Eraserhead* fikk møte hard motstand fra kritikere til å begynne med, men ble raskt en kultfilm da den ble vist på større kinoer i USA. Regissører så ulike som Mel Brooks og Stanley Kubrick, har omfavnet filmen og hyllet den som et mesterverk. Brooks sørget for at Lynch fikk lage sin neste film under mer profesjonelle omstendigheter i England. Resultatet ble den mindre eksperimentelle, men like hyllede *[[Elefantmannen]]* (1980)

## Eksterne lenker
*
Snutebil

:*«Snutebil» kan også referere til [[politibil]], jfr. [[slang]]-uttrykket «[[snut]]», [[politi]].*
**Snutebiler** er et folkelig kallenavn på lastebiler og buss hvor motoren er plassert foran hytten.
Dette gir fronten på kjøretøyet et snute-aktig utseende.

## Se også
*Kaptein Snutebil (sang)
SRKs sommerstevne

**SRKs (Finlands Fredsforeningers sentralforbund) sommerstevne** (på finska *suviseurat*) er den gammellæstadianske vekkelsesbevegelsens årlige sommerarrangement, som varer i fire dager og samler ca.  besøkende. Stevnet er åpent for alle, og formålet er å samle folk for å lytte til Guds ord.

Programmet består av prekener, salmer og sions (åndelige) sanger. Prekenene tolkes til fem språk samt til tegnspråk. Utenom de nordiske land kommer besøkende blant annet fra Russland, Estland, Ungarn, Tyskland, Canada og USA. De fleste deltakere er ungdom og barn.

## Sommerstevnets historie
I begynnelsen brukte man kirker og andre offentlige samlingslokaler for å arrangere stevnet. Det store stevneteltet ble brukt for første gang i Kajana 1938. Det nåværende teltet er det tredje i rekken og ble tatt i bruk i 1981. Radiooverføring fra arrangementet ble sendt for første gang i Kemi i 1939.

Ytterligere informasjon om sommerstevnet finnes på SRKs websider.

## Eksterne lenker
* Finlands Fredsforeningers sentralforbund, SRK
Gastronomi

**Gastronomi** er læren om sammenhengen mellom mat, tradisjon og kultur. Ordet er sammensatt av gresk *gastros*, «mage», og *nomos*, «lære». Gastronomi betyr i utgangspunktet kunsten å regulere magen. I utviklet form er det læren om finere kokekunst, eller sambandet mellom mat og kultur. Begrepet fikk første gang allmenn utbredelse i 1825, da Jean Anthelme Brillat-Savarin fikk utgitt verket *Smakens fysiologi* (*la Physiologie du Goût, ou Méditations de Gastronomie Transcendante; ouvrage théorique, historique et à l'ordre du jour, dédié aux Gastronomes parisiens, par un Professeur, membre de plusieurs sociétés littéraires et savantes*). Boka ble første gang oversatt til norsk i 2007, utgitt på Spartacus forlag.

En gastronomisk person, en gastronom, er en person som er interessert i mat og er ekspert på emnet. Selve interessen ligger altså ikke i å spise maten, men snarere i hvordan maten er tilberedt og servert.

Det finnes utdannelsestilbud i gastronomi både på fagskolenivå og universitetsnivå.

Gastronomi har blitt identifisert av Verdens turismeorganisasjon som en viktig faktor for turismestrømmer og kulturutveksling mellom ulike deler av verden. Et eksempel på dette kan være gastronomibyene som UNESCO har utpekt siden 2004 eller det Verdens turismeorganisasjon kaller gastronomisk turisme.

## Referanser
Idun Reiten

**Idun Reiten** (1942–2025) var en norsk professor i matematikk ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Hun blir regnet som en av Norges fremste matematikere av sin tid. Hennes forskningsområde var representasjonsteori for artinske algebraer, kommutativ algebra, ordninger og homologisk algebra.

Hun studerte matematikk ved Universitetet i Oslo og fikk hovedfag på avhandlingen *Über ein Problem der additiven Zahlentheorie*, altså om additiv tallteori. Doktorgraden tok hun ved Illinois State University i 1971. Avhandlingen i abstrakt algebra het *Trivial extensions and Gorenstein rings* etter den amerikanske Daniel Gorenstein (1923–1996), og var veiledet av den norsk-ættede Robert Merle Fossum. Hun ble med dette den andre norske kvinnen med doktorgrad i matematikk. Den første var Elizabeth Stephansen som disputerte i Zürich i 1902.

Reiten underviste ved Norges lærerhøgskole i Trondheim, der hun ble professor i 1982, og senere ved NTNU. I 2011 ledet hun forskergruppen innen algebra.

Reiten satt i styret for Abelprisen og ble i 2007 første kvinne innvalgt i matematikkgruppen til Kungliga Vetenskapsakademien. I 2007 ble hun og tildelt Møbiusprisen.

Hun var medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab og Det Norske Videnskaps-Akademi.

Reiten var i 2007 kandidat til Årets trønder.

## Utmerkelser
Reiten ble i 2009 tildelt Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning (matematisk-naturvitenskapelig klasse) med den tilhørende Nansenmedaljen for fremragende forskning.

Kongen utnevnte i 2014 Reiten til kommandør av St. Olavs Orden «for sin innsats som matematiker».

I 2015 ble hun utnevnt til æresdoktor ved matematikkfakultetet, universitetet i Bielefeld.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Publikasjoner av Idun Reiten
Løvehodekanin

**Løvehodekanin**, er en kaninrase som er kjent siden 1980-tallet og er utviklet i England, men den stammet opprinnelig fra Belgia. De første løvehodekaninene kom ikke til Norden før på slutten av 1990-tallet. Rasen ble godkjent i nordisk standard i 2003.

Løvehodekaniner er som fine kjæledyr, og regnes som kosete og enkle å temme. De krever en del stell av pelsen, men er ellers enkle å ha med å gjøre. Løvehodekaniner kan lære enkle kommandoer om man trener dem. 

## Beskrivelse
Vekten er vanligvis  Ørene skal være  og skal bæres stivt og opprettstående. Kroppen på hannens hode er noe kraftigere enn hunnens. Hakepose skal heller ikke forekomme.

Hodet skal harmonere med kroppsstørrelsen. Halsen er kort (som hos hermelinkaninen). Brystet skal være bredt og fast. Ryggen skal være bred med god muskelsetting og gå i jevn bue mot halen.

Bena skal være kraftige og rettstilt. Halen skal være rikt behåret og rett.

Løvehodekaninen har en manke rundt hodet. Det er grunnen til navnet den har fått seg fortjent. Vanligvis skal manken være  og danne en full sirkel rundt hodet. Det skal danne en *V* i nakken mellom skulderbladene og lugg mellom ørene; merkbart lengre pels på kinn og bryst. Resten av kaninen skal være normalhåret. Det skal ikke være lang pels på ører, og skjørt skal heller ikke forekomme, med unntak av ungdyr som gjerne har et skjørt. På kaninunger er det lettest å se om de har gener for å være enkeltmanket eller dobbelmanket når de er to til tre uker. Manken skal ikke klippes. Løvehodekaniner har tykk pels som beskytter mot vind, men krever noe pelsstell.

## Referanser


## Se også
* Tamkanin

## Eksterne lenker
*
Løvehode

**Løvehode** kan referere til:

* Gullfisk av oppdrettsvarianten «løvehode»
* Hodet til en løve
* Løvehode (litografi) av Edvard Munch
* Løvehodeciklide, *Steatocranus casuarius*
* Løvehodekanin, en kaninrase
Pink Flamingos

***Pink Flamingos*** er en amerikansk kultfilm fra 1972 av John Waters. Den er kjent for sine kontroversielle sex- og voldsscener som brøt med en rekke av samtidens tabuer.

## Handling
Divine (Divine) bor i ei rosa campingvogn sammen med sin voksne sønn, Crackers (Danny Mills), og sin overvektige mor, Edie (Edith Massey). Hun kjemper om å bli verdens mest perverse person, men møter sterk konkurranse fra paret Raymond Marble (David Lochary) og Connie Marble (Mink Stole), som driver et ulovlig adopsjonsfirma for lesbiske.

## Produksjon
John Waters var ingen kjent regissør da han begynte på prosjektet. Han hadde stått bak et par undergrunnsfilmer og enkelte kortfilmer, men ingen av disse hadde nådd noen større suksess. Rolleliste bestå av ukjente skuespillerne, som stort sett var venner av Waters.

Budsjettet var bare på 12&nbsp;000 dollar. For disse pengene skulle Waters lage noe som ingen blockbuster fra Hollywood ville tørre å lage. Idéen om at transvestittskuespilleren Divine skulle spise hundebæsj foran kamera, ble hjørnesteinen for hele handlingen i filmen, som består av de mest skitne scenene i filmhistorien.

## Kontroversiell
Filmen anses i dag som en av de mest oppskakende filmene noensinne. Den inneholder nære skildringer av incest, gestikulerende anus, blotting, en sexscene inkludert to levende kyllinger og den nevnte hundebæsjspisescenen.

## Skuespillere
* John Waters som Mr. J
* Divine som Divine / Babs Johnson
* David Lochary som Raymond Marble
* Mink Stole som Connie Marble
* Mary Vivian Pearce som Cotton.
* Danny Mills som Crackers.
* Edith Massey som Edie.
* Cookie Mueller som Cookie.
* Channing Wilroy som Channing.
* Paul Swift som The Egg Man
* Susan Walsh som Suzie
* Linda Olgierson som Linda
* Pat Moran som Patty Hitler
* Steve Yeager som Nat Curzan
* George Figgs som Bongo-spiller.
* Elizabeth Coffey som en transgender kvinne.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norsk Eternit Fabrikk

**Norsk Eternit Fabrikk** var en fabrikk for produksjon av eternitt. Fabrikken lå på Bjerkås i Asker, og var i drift fra 1942 til 1978. 

Selskapet ble etablert som et datterselskap av Christiania Portland Cementfabrik på Slemmestad under andre verdenskrig, men produksjon i full skala starta ikke før krigen var over. Eternitt blir hovedsakelig laga av sement og asbest, og asbest ble først og fremst brutt i Canada og Sovjetunionen. Under krigen ble det derfor benytta finsk asbest.

Fabrikken var hele tida den eneste eternittfabrikken i Norge, og eternitt ble mye benytta i 1950&ndash;60-åra. Eternittfabrikken benytta sement fra sementfabrikken på Slemmestad i produksjonen, opp til 300 tonn i døgnet. Denne sementen ble blåst over i tørr form gjennom rør.

De første tilfella av lungesykdommen asbestose var oppdaga på 60-tallet. Etter hvert ble det forbudt å benytte asbest, og eternitt ble et spesialavfall. Eternittfabrikken ble lagt ned i 1978. Slemmestad Arbeiderforening reiste sak, og i 1983 ble det inngått et forlik mellom Norsk Kjemisk Industriarbeiderforbund og Norcem som da var eier. Norcem tok ikke noe rettslig ansvar, men tok ansvaret for den medisinske oppfølginga av de tidligere ansatte. Selskapet ga også økonomisk kompensasjon til dem som ble rammet av sykdom. Så seint som i 1996 dukka det fremdeles opp nye tilfelle av asbestrelatert kreft (malignt mesotheliom). En undersøkelse fra 2002 viser en kraftig økning i tilfeller av kreft blant tidligere tilsatte, særlig av kreft i brysthinna (pleura), malignt mesoteliom.

## Litteratur
* 
* 
* Bente Ulvestad, Kristina Kjærheim et. al. Cancer incidence among workers in the asbestos-cement producing industry in Norway. *Scand J Work Environ Health* 2002;28(6);411-417.
Iljusjin Il-24

**Iljusjin Il-24N** var et sovjetisk/russisk isovervåkningsfly basert på passasjerflyet Iljusjin Il-18D, operert av Aeroflots polardivisjon. Utvendig skilte Il-24N seg først og fremst fra Il-18 ved kapselen under buken, av samme type som brukt av Il-20, og som inneholdt en SLAR ( Side Looking Airborne Radar ). Flyenes oppgave var å måle tykkelsen på isen, overvåke bevegelser i ismassene og å finne ruter for isbrytere og skip i nordlige farvann. To Il-24N ble framstilt av ombygde Il-18D, og disse ble etter 1992 ombygd til passasjerfly igjen og solgt.

Betegnelsen «Il-24» hadde blitt brukt tidligere, på et prosjektert taktisk bombefly basert på bombeflyprototypen Il-22. Denne første Il-24 ble aldri bygget.
Bjerke bru

**Bjerke bru** (173,8 m) er ei jernbanebru som går over elva Sogna og riksvei 350 ved Ask. Den ble opprinnelig bygget av trevirke, 178 meter lang, og sto ferdig i forbindelse med åpningen av Randsfjordbanen i 1868. I 1936 ble brua erstattet av ei ny bru i stål som ble åpnet 30. august. Denne ble under andre verdenskrig sprengt av Osvald-gruppen den 8. mai 1944 og siden gjenoppbyget som en stålkonstruksjon.

Brua blir av Statens vegvesen omtalt som Ask jernbanebru for å unngå forveksling med den nærliggende riksveibrua med samme navn.

## Referanser
Cedric Bixler-Zavala

**Cedric Bixler-Zavala** (født 4. november 1974 i Redwood City, California) er vokalist og låtskriver i bandet The Mars Volta, og tidligere vokalist i et annet band ved navn «At the Drive-in», som ble oppløst i 2001.

Cedric er kjent for å skrive og synge abstrakt. Han bruker ofte metaforer og ironi for å uttrykke seg. Når han synger er det vanskelig å oppfatte hva han egentlig forteller på grunn at det er utydelig.

Han har vært med i bandene
At The Drive-In,
De Facto

Nå spiller han i The Mars Volta

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Curtiss F6C Hawk

**Curtiss F6C Hawk** var et jagerfly brukt av den amerikanske marine, og var i utgangspunktet identisk med den amerikanske hærens **[[Curtiss P-1 Hawk]]**. Flyene som ble levert til den amerikanske marine skilte seg i utgangspunktet ikke fra de levert til hæren i annet enn betegnelsen. Marinen brukte frem til 1962 et system hvor første bokstav/bokstavgruppe stod for flytype, etterfulgt av et siffer som representerte hvilket fly i rekken av denne flytypen produsenten hadde levert til marinen ( hvis det var det første uteble sifferet ), og en siste bokstav som representerte produsenten. F6C står for «F» for «Fighter» ( jagerfly ), «6» for den sjette jagerflytypen produsenten har levert til marinen og «C» for Curtiss som produserte flyet. Men på grunn av andre behov og prioriteringer skilte raskt F6C-serien seg fra P-1-serien.

## Varianter

**F6C-1** – Fem F6C-1 ble levert til U.S. Navy fra september 1925. Denne modellen var stort sett identisk med P-1, men kunne påmonteres flottører. To F6C-1 ble senere oppgradert til samme standard som F6C-2.

**F6C-2** – Denne versjonen ble levert til U.S. Navy fra november 1925, og skilte seg fra F6C-1 ved en forsterkning av skroget og andre endringer nødvendig for bruk på hangarskip. I alt seks F6C-2 ble bygget, inkludert to ombygde F6C-1.

**F6C-3** – 35 F6C-3 ble levert til U.S. Navy fra oktober 1926, og to F6C-1 ble i tillegg oppgradert til F6C-3 standard. Denne versjonen tilsvarte P-1A, men brukte én 7,62 mm mitraljøse og én 12,7 mm mitraljøse som standard bestykning.

**F6C-4** – 31 F6C-4 ble levert til U.S. Navy fra februar 1927, utstyrt med Pratt & Whitney R-1340 Wasp 9-sylindrede luftavkjølte stjernemotorer etter at U.S. Navy hadde bestemt seg for å kun bruke stjernemotorer av vedlikeholdshensyn.

## Spesifikasjoner

## Referanser

* *Curtiss Navy Hawks*, Aircraft in Action 156 ( ISBN 0-89747-342-6 )
* *The Complete Book of Fighters*, Green/Swanborough ( ISBN 0-86288-220-6 )
* *U.S. Military Aircraft Designations and Serials*, Midland ( ISBN 0-904597-22-9 )

## Eksterne lenker
*
Sofienberg Musikkorps

**Sofienberg Musikkorps** hører til på Sofienberg i Oslo. 

Sofienberg Skoles Musikkorps ble stiftet så tidlig som i 1905, men ble nedlagt allerede i 1914. Et nytt korps ble stiftet i 1923 av musikkløytnant Arnesen og fikk navnet Sofienberg Skoles Guttemusikkorps. Frem til 1961 var korpset et skolekorps, men da Sofienberg folkeskole ble nedlagt, forsvant rekrutteringsgrunnlaget. Korpset fortsatte imidlertid og i 1963 fikk korpset endret status til amatørkorps. I 1968 ble det bestemt at jenter også skulle få innpass og rekrutteringen økte betraktelig. I noen år slet korpset med å finne et naturlig rekrutteringsgrunnlag, men fra og med Sigurd Wolds inntreden som dirigent ble det utviklet et utstrakt samarbeid med Lakkegata skoles Musikkorps. Dette samarbeidet gjorde at mange musikanter fortsatte å spille i Sofienberg og fremdeles har en god stamme av musikantene sin bakgrunn fra Lakkegata. Korpset har etter hvert fått utvidet sitt rekruteringsområde og har også fått innpass blant studenter.

## Eksterne lenker
* Sofienberg Musikkorps' hjemmesider
Ramsrud holdeplass

**Ramsrud holdeplass** er en tidligere holdeplass på Bergensbanen, ca. 4,5 km fra Hønefoss stasjon. Stedet der den lå ligger langs riksvei 7 ved Ramsrud i Ringerike kommune.

## Referanser




## Litteratur
*
June

Navnet **June** kommer av måneden juni, som på engelsk er *June*. Navnet på måneden har opprinnelse i den romerske gudinnen Juno. Navnet brukes hovedsakelig som jentenavn, men har tidligere også blitt noe brukt som guttenavn.

Navnedag i Norge: 1. juni.

## Utbredelse
*June* var et populært navn i England fra 1930-årene til 1950-årene.
	

I USA var *June* et populært navn i 1920-årene.

I Norge var navnet mest populært som navn på nyfødte jenter i perioden ca. 1980–2000, men det har aldri vært blant de mest brukte navnene.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* June Carter Cash (1929–2003), amerikansk countryartist, gift med Johnny Cash
* Nam June Paik (1932–2006), koreansk-amerikansk kunstner

## Annen bruk av navnet
Unni Wilhelmsen har en sang med navnet «Anything about June».

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hegga (Ringerike)

**Hegga** er ei elv i Ringerike kommune i Buskerud. Elva har utspring nordøst for Ellingsetertjern i Doktormarka, på åsen mellom Øst-Veme og Ådal, og renner via Heggelia til munningen i Sogna ved Heggen i Ytre Soknedalen, et lite stykke øst for Veme. Bergensbanen krysser elva i ei steinhvelvbro ved tidligere Heggen skole. Under brua går også fylkesvei 174, som ender i riksvei 7 rett på nedsiden.

Når elva har god vannføring kan det være godt abborfiske i områdene oppstrøms utløpet. Det kan også finnes elvemusling der.

## Se også
* Heggen
* Soknavassdraget
* Sogna

## Referanser
Elin

**Elin** er et jentenavn som kommer fra det opprinnelig greske navnet Helene som betyr «lys» eller «lysbærer».

## Utbredelse
*Elin* er ikke kjent brukt i noen runeinnskrifter fra vikingtiden, så navnet var neppe mye brukt i Norden på den tiden. *Elin* var et vanlig navn i Norge på 1300-tallet. Over 50 forskjellige kvinner med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. *Elin* og *Ellinn* var også vanlige kvinnenavn i Norge på 1500-tallet. Det er 15 personer med disse navnene er nevnt i Norske Lensrekneskapsbøker 1548-1567.
Navnet har i nyere tid vært mest populært i 1960- og 1970-årene.

*Elin* er i dag et vanlig navn på Færøyene og i Sverige, Norge og Finland. Det er også noe brukt i Danmark. 

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Elin Margrethe Brodin (1963–), norsk forfatter
* Elin Nilsen (1968–), norsk langrennsløper
* Elin Nordegren (1980–), svensk modell, tidligere gift med Tiger Woods
* Elin Ruhlin Gjuvsland (1975–), norsk programleder på NRK
* Elin Tvedt (1973–), norsk programleder i TV2
* Elin Wägner (1882–1949), svensk forfatter, journalist og feminist

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carolyn Keene

**Carolyn Keene** er psevdonymet Edward Stratemeyer og hans Stratemeyer Syndicate brukte som forfatter av bøkene om «Frøken Detektiv» Nancy Drew og Dana-pikene. Disse seriene ble utgitt i USA fra og med 1930 og i Norge fra henholdsvis 1941 og 1955.

Forfatterne som ble leid inn for å skrive bøker under dette navnet fikk en engangsutbetaling på 125&nbsp;USD, og forpliktet seg så til å avstå fra alle rettigheter til verket, og å ikke stå fram som forfatter. Det har senere blitt kjent at Mildred Benson, Harriet Adams, James Duncan Lawrence, Walter Karig, Nancy Axelrod, Priscilla Doll, Charles Strong, Alma Sasse, Wilhelmina Rankin, George Waller Jr., Margaret Scherf og Susan Wittig Albert er blant dem som brukte dette pseudonymet når de skrev Nancy Drew-historier.

I forbindelse med filmen *[[Frøken detektiv – Nancy Drew]]* i 2007 er psevdonymet reaktivert, og det har kommet ut nye titler, med samme forfatternavn. Bøkene har det samme persongalleriet, men samfunnsbildet er modernisert.

## Referanser
Fylkesvei 175 (andre betydninger)

I Norge finnes **fylkesvei 175** i de følgende fylkene:

*Akershus (primær fylkesvei)
*Fylkesvei 175 (Aust-Agder)
*Fylkesvei 175 (Buskerud)
*Fylkesvei 175 (Finnmark)
*Hedmark (primær fylkesvei)
*Fylkesvei 175 (Hordaland)
*Fylkesvei 175 (Troms)
Ellen

**Ellen** er et kvinnenavn som betyr «lys». Navnet er i dag vanlig blant annet i Indonesia, Tyskland og Malawi.

## Etymologi
Ellen er en eldre form av *Helen*, som kommer fra det greske navnet Helena som betyr «lys» eller «lysbærer».

## Utbredelse
*Ellen* var et vanlig navn i England fra 1500-tallet til 1900-tallet.

Navnet *Ellen* var vanlig i Norge fra 1880- til 1990-årene og hadde en popularitetstopp med 1,1 % i 1955.

*Ellen* var et populært navn i USA på 1800-tallet. Navnets popularitet blant nyfødte i USA nådde topper på 1880‑tallet og igjen på 1940‑tallet.

I Danmark var *Ellen* et svært populært navn på jentebarn født på begynnelsen av 1900-tallet.

*Ellen* er i dag et vanlig kvinnenavn blant annet i Indonesia, Tyskland og Malawi.

|}

## Navnedag
*Ellen* har navnedag i flere land, oftest 10. februar. Den norske navnedagen er .

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Ellen Einan (1931–2013), norsk forfatter
* Ellen Holager Andenæs (1947–), norsk advokat
* Ellen Horn (1951–), norsk skuespiller og tidligere kulturminister
* Ellen Nikolaysen (1951–), norsk skuespiller
* Ellen Mortensen (1953–), norsk professor
* Ellen Sejersted Bødtker (1962–), norsk harpist
* Ellen Hambro (1965–), norsk direktør for Statens forurensningstilsyn
* Ellen Kathrine Lie (1976–), norsk skøyteløper og vinner av Skaperen
* Ellen van Dijk (1987–),  nederlandsk bane- og landeveissyklist

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aud

**Aud** er et kvinnenavn med opprinnelse i det norrøne ordet *auðr* som betyr «rikdom» eller «lykke». Navnedag: 30. juli.

## Etymologi
*Aud* er en skandinavisk nyere form av det norrøne navnet *Auðr*, som har opprinnelse i det norrøne ordet *auðr* som betyr «rikdom» eller «lykke». Det gammelengelske navneleddet *Ead-* har samme betydning.

## Utbredelse
*Ead* er ikke kjent brukt som selvstendig navn, men var et vanlig navneledd i mange engelske navn fra 600-tallet til 1100-tallet, blant annet kvinnenavnene *Eadburg*, *Eadgifu* og *Eadgyth*, og mannsnavnene *Eadwulf*, *Eadberht* og *Eadbald*.

*Auðr* var et vanlig kvinnenavn på Island og antakelig også i Norge i vikingtiden. Det er 3 forskjellige personer med navnet nevnt i Landnåmabok.
Det finnes ingen runeinnskrifter med navnet *Auð*. *Auð-* var allikevel et vanlig navneledd, mest brukt i mannsnavn, blant annet *Auðbiôrn*. I tillegg er kortformene *Auða* og *Auði* for henholdsvis kvinner og menn kjent i flere runeinnskrifter.

*Aud* var blant de mest brukte navnene på nyfødte jenter i Norge i perioden ca. 1930–1950.

*Aud* har norsk navnedag 30. juli.

*Aud* er i dag et vanlig navn i Norge. Varianten *Auður* er vanlig på Island.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Aud den dyptenkte (f. ca. 834), norsk vikingdronning, norrønt navn: Auður Ketilsdóttir
* Aud Håkonsdatter (f. 900-tallet), norsk vikingkvinne
* Aud Richter (1893–1974), norsk skuespiller
* Aud Viken (f. 1920), norsk politiker
* Aud Schønemann (1922–2006), norsk skuespiller
* Aud Korbøl (f. 1940), norsk sosiolog og forfatter
* Aud Talle (1944&ndash;2011), norsk professor
* Aud Blankholm (f. 1947), norsk sykepleierleder
* Aud Kvalbein (f. 1948), norsk politiker
* Auður Ava Ólafsdóttir (f. 1958), islandsk forfatter

## Referanser


## Eksterne lenker
*