open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eija Koskivaara

**Eija Koskivaara** (født 7. mai 1965 i Virmo) er en finsk tidligere orienteringsløper. Koskivaara er verdensmester i orientering.

## Karriere
Eija Koskivara var i 1985 for første gang med i verdensmesterskapet i orientering. Hun fikk løpe den klassiske distansen i australske Bendigo og ble nummer 27 i sin VM-debut. I det påfølgende verdensmesterskapet, i Gérardmer i Frankrike i 1987 løp hun på det finske stafettlaget som ble nummer fire. To år senere tok hun sin første VM-medalje. Den kom på stafetten under VM i Skövde i form av en bronsemedalje. På den klassiske distansen i 1989 ble Koskivaara nummer fem. Etter et medaljeløst VM i Tsjekkoslovakia i 1991, tok Koskivaara to medaljer i amerikanske West Point i New York i 1993. Her ble det sølv på stafett og bronse på kortdistanse for den finske kvinnen. I tyske Detmold i 1995 tok Koskivaara VM-gull på stafett sammen med Kirsi Tiira, Reeta-Mari Kolkkala og Annika Viilo. På den klassiske distansen delte hun sølvmedaljen med britiske Yvette Hague. De ble kun slått av ungarske Katalin Oláh. Koskivaara avsluttet sin internasjonale karriere med 11.-plass på kortdistanse under VM i Inverness i 1999 og endte dermed opp med ett gul, to sølv og to bronse fra VM i orientering.

Koskivaara tok to medaljer under nordisk mesterskap i Sibbo i 1993. Hun tok sølvmedalje på klassisk distanse og bronse på kortdistansen. Hun vant den prestisjetunge femdagerskonkurransen O-Ringen i 1995.

Sammen med sin daværende klubb, Pargas IF, var Eija Koskivaara i 1998 med på å bli nummer to i verdens største orienteringsstafett, Venla. Med Turun Suunnistajat oppnådde hun samme plassering i 2003.

## Eksterne lenker
*
Sixten Sild

**Sixten Sild** (født 19. juni 1964 i Tartu i Sovjetunionen (nå: Estland)) er en estisk, tidligere sovjetisk orienteringsløper som representerte den svenske orienteringsklubben OK Triangeln, det sovjetiske og det estiske landslaget. Han er faren til orienteringsløperne Lauri Sild og Timo Sild.

## Karriere
Sixten Sild var med å prege internasjonal orienteringssport i flere sesonger. Han debuterte i VM-sammenheng i svenske Skövde i 1989 hvor han var med på Sovjetunionens lag som ble nummer fire på stafetten. Høydepunktet i karrieren kom i 1991, da han tok bronsemedalje på den klassiske distansen under VM i tsjekkoslovakiske Marienbad. Han ble kun slått av den svenske duoen Jörgen Mårtensson og Kent Olsson. Sild tok i løpet av sin karriere to verdenscupseire, i 1996 og 1998.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Europas sterkeste mann

**Europas sterkeste mann** er en årlig internasjonal konkurranse for styrkeutøvere innen sporten strongman. Konkurransen ble første gang ble arrangert i 1980, i Englands hovedstad London. Deltakerne konkurrerer i ulike øvelser som krever ekstrem kroppslig muskelstyrke. Konkurransen arrangeres ulike stede i Europa, og bare europeiske strongmanutøvere får delta. Mariusz Pudzianowski er per 2016 den som med sine seks EM-titler har vunnet konkurransen flest ganger. Žydrūnas Savickas, Geoff Capes og Riku Kiri har tre EM-titler hver.

## Resultater fra Europas Sterkeste Mann

## Resultater fra vektklassebasert ESM

**Klasse -105&nbsp;kg**

**Klasse -90&nbsp;kg**

## Referanser
Žydrūnas Savickas

**Žydrūnas Savickas** (født 15. juli 1975 i Biržai, Litauen) er en litauisk strongman og styrkeløfter. Han er mest kjent for flere ganger å ha vunnet både Verdens sterkeste mann og Europas sterkeste mann. Innen styrkeløft har han vunnet flere sølvmedaljer i store internasjonale mesterskap.

## Referanser
Université de Pont-à-Mousson

**Université de Pont-à-Mousson** ble grunnlagt den 5. desember 1572 i hertugdømmet Lorraine i Pont-à-Mousson, og ble flyttet i 1769 til Nancy.

## Historie
Idet det ikke lot seg gjennomføre å forhindre at reformasjonen fikk utbredelse også i Lorraine, forsøkte den katolske kirke å holde på sin innflytelse i området og tilrettelegge for rekatolisering av de områder som var blitt protestantiske. Et av de tiltak som ble benyttet var jesuittenes grun nleggelse av et universitet i Pont-à-Mousson.

Hertug Karl III og hans nevø kardinal Charles de Lorraine-Guise ble sammen enige om stifelsen av universitetet, som de ønsket seg halvveis mellom Metz og Nancy. Pave Gregor XIII nølte en tid, men bestemte seg så for denne fordelaktige stiftelse og utstedte i 5. desember 1572 opprettelssbullen *In Supereminenti* som grunnlag for kollegium og universitet der.

Universitetet omdattet fire fakulteter, hvorav to - kunst og teologi - var direkte understilt jesuittene, mens de to andre - rettslære og medisin - hadde sekulær ledelse; det overordnede ansvar lå hos jesuittene..

Etter at området ble innordnet under Frankrike i 1766, etter Stanislaus I Leszczyńskis død, ble universitetet i 1769 ved edikt gitt av kong Ludvig XV flyttet til Nancy.

## Referanser
Big Hole (gruve)

**Big Hole** eller **Open Mine** eller **Kimberley Mine**, er en tidligere diamantgruve i Kimberley i Sør-Afrika. Gruven er den største diamantgruven i Sør Afrika, og dagbruddet er et av de største hull som er gravd ut av mennesker.

Big Hole har en overflate på 170 dekar og er 463 meter bredt. Det ble gravd ut til en dybde på 240 meter, men ble deretter delvis fylt igjen med overskuddsmateriale som førte til at dybden ble redusert til om lag 215 meter. Siden har det kommet til vann i en dybde på ca. 40 meter som gjør at den synlige høyden på kanten av gruven er ca. 175 m.

Gruvedriften opphørte i 2006 og er nå et museum og en turistattraksjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Spansk jord

***Spansk jord***, (originaltittel: *The Spanish Earth*) er propagandafilm fra 1937 regissert av Joris Ivens, med manus av John Dos Passos og Ernest Hemingway, og Orson Welles som fortellerstemme.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Biobessoides

* Se Systematisk inndeling

***Biobessoides*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, kraftige, brune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum har tann midt på sidekanten. Dekkvingene er parallellsidige.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige og østlige Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Crossotini J. Thomson, 1864
******** Slekten *Biobessoides* Téocchi, 1992
********* *[[Biobessoides albomaculatus]]* (Breuning, 1938)
********* *[[Biobessoides pujoli]]* Téocchi, 1992

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Robert Recorde

**Robert Recorde** (ca. 1512–1558) var en walisisk fysiker og matematiker. Han oppfant likhetstegnet (=).

## Publikasjoner

Recorde publiserte en rekke arbeider innen feltene matematikk og medisin, hovedsakelig i formen av den dialog mellom professor og student, slik som:
* *[[The Ground of Arts|The Grounde of Artes]], teachings the Worke and Practise, of Arithmeticke, both in whole numbers and fractions* (1543), den første engelske algebrabok.
* *The Pathway to Knowledge, containing the First Principles of Geometry ... bothe for the use of Instrumentes Geometricall and Astronomicall, and also for Projection of Plattes* (London, 1551)
* *The Castle of Knowledge, containing the Explication of the Sphere both Celestiall and Materiall, etc.* (London, 1556) En bok som forklarer Ptolemasik astronomi mens den kopernikanske heliosentrike modellen nevnet i forbifarten. 
* *[[The Whetstone of Witte]], whiche is the seconde parte of Arithmeteke: containing the extraction of rootes; the cossike practise, with the rule of equation; and the workes of Surde Nombers* (London, 1557). Dette er boken som introduserte likhetstegnet. Som et resultat av utgivelsen av denne boken er Recorde blitt kreditert for å ha introdusert algebra i England.
* et medisinsk arbeide, *The Urinal of Physick* (1548), ofte gjengitt.

Sherburne sier at Recorde også utgav *Cosmographiae isagoge*, og at han skrev bøker ved navn *De Arte faciendi Horologium* og *De Usu Globorum et de Statu temporum*. Recordes hovedbidrag til utviklingen av algebra var måten å systematisere dens notasjon.

## Se også
* Likhetstegn
* Ligning (matematikk)

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*St. Andrew's University Maths History biography
*Robert Recorde and other Welsh Mathematicians
*100 Welsh Heroes –  Robert Recorde
*Earliest Uses of Symbols of Relation
*Earliest Known Uses of Some of the Words of Mathematics This contains numerous quotations from Recorde.
*RECORDE (Robert) in Charles Hutton's *Mathematical and Philosophical Dictionary*
*Robert Recorde's life and works on h2g2
*Current publisher of Robert Recorde's books in the form of original reproductions 
*
Anipocregyes

* Se Systematisk inndeling

***Anipocregyes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, kraftige, gråbrune trebukker. Kroppsformen er kort og plump, beina nokså korte og kraftige. Antennene hos hannene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene. Dekkvingene er parallellsidige med avrundet rettvinklede "skuldre".

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Laos og Sumatra).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Mesosini Thomson, 1860
******** Slekten *Anipocregyes* Breuning, 1939 
********* *[[Anipocregyes albifrons]]* Yamasako & Makihara, 2017
********* *[[Anipocregyes kawakamii]]* Yamasako & Makihara, 2017
********* *[[Anipocregyes laosensis]]* Breuning, 1965
********* *[[Anipocregyes multifasciculatus]]* Breuning, 1939
********* *[[Anipocregyes rondoni]]* (Breuning, 1965)
********* *[[Anipocregyes seminivea]]* (Breuning, 1965)
********* *[[Anipocregyes wakabyashii]]* Yamasako & Makihara, 2017

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over artene

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
*
Honoratus

**Honoratus** (*Saint Honorat* eller *Saint Honoré*; født ca. 350, død 6. januar 429) var en tidlig erkebiskop av Arles som også var abbed av abbediet Lérins. Han æres som hellig i den katolske kirke.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Det er en uavklart uenighet om hans fødested, og dødsdatoen kan det også være litt strid om. Det antas at han ble født i det nordlige Gallia og at han stammet fra en romersk konsulfamilie. Honoratus fikk en fremragende utdannelse.

### Kristen
Han konverterte til kristendommen sammen med sin bror Venantius, og seilte med ham fra Marseille rundt år 368, under ledelse av en hellig mann ved navn Caprasius, for å besøke de hellige steder i Palestina og dessuten lauræ i Syria og Egypt. Men så døde Venantius plutselig i Methone i provinsen Achaia, og dermed kunne de ikke reise videre. De vendte tilbake til Gallia via Italia, og etter et opphold i Roma på veien, dro Honoratus til Provence.

### Eneboer
Der, etter oppmuntring fra biskop Leontius av Fréjus, slo han seg ned på en av Lérinsøyene (nå kalt Île Saint-Honorat) i den hensikt å bo der som eneboer.

Mange disipler flokket seg snart om ham, blant dem Lupus av Troyes, Eucherius av Lyon og Hilarius av Arles. slik oppstod abbediet Lérins, som skulle bli så berømt, og på 400- og 500-tallet var inkubasjonsstedet for mange fremstående biskoper og bemerkelsesverdige kirkelige forfattere. Hans *Regel* var for det meste bygget på St. Pachomius' regel. Det antas at St. Patrick fikk opplæring her for sitt misjonsarbeid i Irland.

### Erkebiskop
Honoratus' ry for stor hellighet var så stor i det sørøstlige Gallia at han i 426, etter mordet på erkebiskop Patroclus av Arles, ble kalt ut av sitt eneboerliv og gjort til hans etterfølger på erkebispestolen, som var blitt alvorlig rokket av ariansk og manikeistisk tankegods. Hsn synes å ha lyktes med å gjenopprette orden og ortodoksi, og samtidig utøve ledelsen fra anstand over munkene i Lérins. Imidlertid er det ikke blitt bevart noe skriftlig fra hans styre.

Han døde i Hilarius' armer. Dette var en av hans disipler og sannsynligvis en slektning, som så etterfulgte ham på erkebispestolen i Arles. Hilarius skrev *Sermo de Vita Sancti Honorati* sannsynligvis rundt år 430.

## Billedgalleri

Image:Honoratus.jpg|St Honoratus
Image:Vitrail-Arles3.jpg|St Honoratus til venstre.  St Trophimus-katedralen i Arles.


## Referanser


## Litteratur
*Attwater, Donald and Catherine Rachel John. *The Penguin Dictionary of Saints*. 3rd edition. New York: Penguin Books, 1993. ISBN 0-14-051312-4.
Ole Martin Hansen

**Ole Martin Hansen** (født 1981) er en norsk strongman, mest kjent for å ha vunnet Norges sterkeste mann fire år på rad fra 2012 til 2015.

## Resultater og meritter i strongman

### Norges sterkeste mann

## Referanser
Heterostrigidae

* *Heterostrix*

**Heterostrigidae** er en utdødd familie av ugler (Strigiformes). Fossilene ble oppdaget i Tatsin Gol-dalen i Mongolia og er datert til omkring 33,9–28,4 Ma.

Heterostrigidae er søstergruppen til Bradycnemidae (sen kritt, cirka 71–65 Ma), Protostrigidae () og Sophiornithidae (58,7–55,8 Ma), samt de to eksisterende familiene Strigidae (uglefamilien) og Tytonidae (tårnuglefamilien).

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Allierte (film)

***Allierte*** (originaltittel ***Allied***) er en romantisk dramathriller fra 2016, regissert av Robert Zemeckis. Manuset ble skrevet av Steven Knight. Brad Pitt, Marion Cotillard, Lizzy Caplan, Matthew Goode og Jared Harris spiller hovedrollene i filmen.  Alan Silvestri står for musikken.

## Handling
I Nord-Afrika i 1942 møter etterretningsoffiser Max Vatan (Brad Pitt) den franske motstandskvinnen Marianne Beausejour (Marion Cotillard) under et farlig oppdrag i Casablanca. Paret gjenforenes i London, men krigen truer stadig.

## Medvirkende
* Brad Pitt som Max Vatan
* Marion Cotillard som Marianne Beausejour
* Lizzy Caplan som Bridget Vatan
* Matthew Goode som Guy Sangster 
* Jared Harris som Frank Heslop
* Anton Lesser som Emmanuel Lombard
* August Diehl som Hobar
* Camille Cottin som Monique
* Charlotte Hope som Louise
* Marion Bailey som Mrs. Sinclair
* Simon McBurney som S.O.E. Official

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Watergate-kvartalet

**Watergate-kvartalet** er et kvartal på fire hektar i Foggy Bottom i Washington D.C., bestående av fem bygninger beliggende rett nord for John F. Kennedy Center for the Performing Arts. Kvartalet ble utviklet av et italiensk firma, og bygningene fra 1990-tallet er bygningene eid av flere ulike selskaper.

* Watergate West (borettslag)
* Watergate Hotel and Office Building (kontorer og hotell)
* Watergate East (borettslag)
* Watergate South (borettslag)
* Watergate Office Building (kontorer)

Bygningene ble reist mellom 1963 og 1971.

## Referanser
Nodulosoma

* Se Systematisk inndeling

***Nodulosoma*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Små, brune trebukker. Antennene er lange og kraftige.  Dekkvingene er hvelvede, nærmest pæreformede.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

## Utbredelse
Slekten lever på New Zealand.

## Systematisk inndeling
Denne slekten blir ofte plassert som en underslekt av *[[Somatidia]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Parmenini Latreille, 1825 
******** Slekten *Nodulosoma* Broun, 1880
********** *[[Nodulosoma angusta]]* (Broun, 1880)
********** *[[Nodulosoma flavidorsis]]* Broun, 1917
********** *[[Nodulosoma halli]]* Broun, 1914
********** *[[Nodulosoma helmsi]]* Sharp, 1882
********** *[[Nodulosoma laevinotata]]* Broun, 1917
********** *[[Nodulosoma laevithorax]]* Breuning, 1940
********** *[[Nodulosoma maculata]]* Broun, 1921
********** *[[Nodulosoma picticornis]]* Broun, 1895
********** *[[Nodulosoma pinguis]]* Broun, 1917
********** *[[Nodulosoma posticalis]]* Broun, 1913
********** *[[Nodulosoma rufescens]]* Breuning, 1940
********** *[[Nodulosoma spectabilis]]* Broun, 1917
********** *[[Nodulosoma suffusa]]* Broun, 1917
********** *[[Nodulosoma testacea]]* Broun, 1909

## Kilder
* Katalog over Lamiini 

## Eksterne lenker
*
Regnmakeren (roman)

***Regnmakeren*** er et rettsdrama av John Grisham, publisert som roman av Doubleday i 1995. Romanen ble filmatisert av Francis Ford Coppola i 1997.

## Handlingsreferat
Rudy Baylor skal snart bli uteksaminert fra Memphis State Law School. Han sikrer seg en stilling hos et advokat-firma i Memphis, men han mister snart jobben når firmaet blir kjøpt opp av det større advokat-firmaet Tinley Britt i Memphis. Som et av de få medlemmene i klassen hans uten jobb, blir en desperat Rudy introdusert for J. Lyman Bruiser Stone, som gjør Rudy til sin medarbeider. Rudy blir ansatt til å jakte på potensielle klienter ved det nærmeste sykehuset og melde dem til rettssaker for erstatning etter personlige skader. Rudy blir snart introdusert for Deck Shifflet, som aldri har klart å bestå advokat-eksamen selv om han har forsøkt seks ganger.

Rudy får snart tak i to klienter. Den ene er hans nye eldre utleier, som trenger et revidert testamente. Den andre klienten er en fattig familie, Dot og Buddy Black, hvis sak kan være verdt flere millioner dollar. Ettersom Stone snart risikerer å bli raidet av politiet og FBI, oppretter Rudy og Deck deres egen advokat-praksis tar opp søksmål på vegne av Black-familien, hvis alvorlig leukemi-syke sønn, Donny Ray, kunne ha blitt reddet av en beinmarg-transplantasjon fra som hans identiske tvillingbror som var en perfekt match. Prosedyren burde blitt dekket, og betalt for, av forsikringsselskapet Great Benefit Life Insurance, men de nektet å betale.

Rudy, som nettopp har bestått sin advokat-eksamen, men har aldri argumentert en sak foran en dommer eller jury. Han står nå opp mot langt mer erfarne og hensynsløse advokater fra Tinley Britt, ledet av Leo F. Drummond. På sin side har Rudy flere støttespillere og en sympatisk, nyoppnevnt dommer. Samtidig som han forbereder saken ved det lokale sykehuset, møter han og blir senere forelsket i Kelly Riker, en ung kone som kom seg etter skader som ektemannen hennes Cliff påførte henne.

Men Donny Ray dør, rett før saken skal stå for retten. Rudy avdekker en ordning med Great Benefit for å nekte alle krav som sendes inn, uavhengig av om de er gyldige eller ikke. Great Benefit slipper ofte å betale fordi den forsikrede som regel ikke forsøker å konsultere noen advokat, fordi dette koster for mye penger for klientene deres. En tidligere ansatt fra Great Benefit vitner om at denne ordningen genererte en ekstra inntekt på 40 millioner dollar for forsikringsselskapet.

## Referanser
Langt fra Vietnam

***Langt fra Vietnam*** (originaltittel: *Loin du Vietnam*) er en fransk episodisk dokumentarfilm fra 1967 regissert av Joris Ivens, William Klein, Claude Lelouch, Agnès Varda, Jean-Luc Godard, Chris Marker og Alain Resnais.

## Bakgrunn
Mot slutten av 1966 samlet Chris Marker en rekke venner som i likhet med ham selv ønsket å lage en film til støtte for det vietnamesiske folkets kamp. Marker foretrakk som regel å holde seg i bakgrunnen og trekke i trådene, og dette ble rollen hans også i dette prosjektet. Han ble koordinator mens de andre regisserte hver sin del av filmen.

Etter flere gruppemøter startet realiseringen av filmprosjektet. Opptakene ble gjort gjennom året 1967, regissører var Claude Lelouch, Agnès Varda, Joris Ivens og Michèle Ray. Med seg på laget hadde de om lag to hundre filmfolk som stilte opp til frivillig, ulønnet innsats i den grad de var i stand til det.

Klipperen Jacqueline Meppiel hadde hovedansvaret for det tekniske arbeidet, og Andréa Haran stod for det administrative.

I tillegg medvirket en rekke andre kunstnere: designerne Folon og Roland Topor, musikerne Michel Legrand, André Delvaux, Michel Fano og Barney Willen, koreografen Maurice Béjart, fotografene Roger Pic, Marc Riboud og Bernard Couret, manusforfatterne Jacques Sternberg, Jorge Semprun, Jean Cayrol og François Maspéro, samt journalistene Anne Philipe, Jean Lacouture og Carlos Franqui.

De totale kostnadene beløp seg til 450 000 francs (som gikk til innkjøp av råfilm, utstyr, labarbeid og reisekostnader), noe som tilsvarer 561 000 euro (verdi per 2015).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hiroshima, min elskede

***Hiroshima, min elskede*** (originaltittel: *Hiroshima mon amour*) er en fransk romantisk dramafilm fra 1959 regissert av Alain Resnais, og med manus skrevet av Marguerite Duras.

## Handling
En utvidet prolog viser en mann og en kvinne som omfavner hverandre midt i fallende aske. En kvinne-stemme forteller at hun var vitne til ødeleggelsene forårsaket av atombomben over Hiroshima, den 6. august 1945. Men en mannlig stemme tilbakeviste kvinnens påstander, og sier at hun ikke var vitne til noe som helst. Kvinnen og mannen fortsetter å være uenige med hverandre, ettersom nyhetsopptak fra angrepet blir vist sammen med opptak av ofrene, nye krigsminner og nye bygninger som blir reist i Hiroshima etter krigen.

Elle står på en hotell-balkong i Hiroshima, med utsikt over resten av byen. Hun går inn igjen for å se kjæresten Lui, som sover naken på sengen deres. Han våkner, og de to begynner dagen. Elle går på jobb ved et film-sett for en antikrigsfilm, og Lui reiser til et museum som handler om andre verdenskrig før han skal besøke det samme film-settet. Gjennom hele filmen diskuterer Elle og Lui videre om hukommelse og glemsomhet, samtidig som Elle forbereder seg på å komme tilbake til Frankrike - og hun ønsker å avslutte deres korte forhold.

Den kvelden går Elle og Lui til en restaurant, og diskuterer deres grumsete fortid. Elle vokste opp i den franske byen Nevers som var under tysk okkupasjon under andre verdenskrig. Hun blir forelsket i en ung tysk soldat, og de to la planer om å flykte. Men den tyske soldaten ble skutt og drept samme dag som Nevers ble frigjort av de allierte. Lui ble født i Hiroshima, havnet som vernepliktig i Den keiserlige japanske hær under verdenskrigen. Men han var bortreist når atombomben falt, og utslettet resten av familien hans. Han kom tilbake til Hiroshima etter verdenskrigen og begynte som arkitekt, i løpet av denne tiden giftet han seg også.

## Medvirkende
* Emmanuelle Riva - Elle
* Eiji Okada - Lui
* Bernard Fresson as L'Allemand
* Stella Dassas - La Mère
* Pierre Barbaud - Le Père

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sabine Haudepin

** Sabine Haudepin** (født 19. oktober 1955 i Montreuil i Seine-Saint-Denis) er en fransk skuespillerinne. Hun har spilt i mer enn 50 filmer siden 1962.

## Filmer i utvalg
* 1962 *[[To menn og en kvinne]]*
* 1964 *[[Din myke hud]]*
* 1974 *[[Sweet Movie]]*
* 1978 *[[Ta din eksamen først]]*
* 1980 *[[Siste trikk]]*
* 1980 *Hôtel des Amériques*
* 1983 *La bête noire*
* 1984 *Er det min - eller din - kone?*
* 1986 *Max, min kjære*
* 1989 *Force majeure*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Danny & The Red Hots

**Danny and the Red Hots** er et norsk rock and roll band som startet i 1978. De ble fort kjent for å spille autentisk 50-talls rock 'n roll og ble populære på rockeklubber på Østlandet.

I 1980 kom filmen *[[1958 (film)|1958]]* med handling fra oppvekst i Oslo på 50-tallet. Danny and the Red Hots medvirket i filmen og vokalist Steinar Raaen hadde en av hovedrollene. Filmen ble en umiddelbar suksess og bandet hadde nå sin storhetstid. De bidro med flere sanger på filmens soundtrack og gav også i 1980 ut sitt eneste album *Down the Line*.

## Oppstart og tidlig periode (1978–80)
På midten av 70-tallet spilte Ståle Sødal i Uncle John's Band (Lillestrøm) og ble kjent med Steinar Raaen da han var gjestevokalist ved en konsert (rockeklubben på Busy Butler i Vika, Oslo). De ble enige om å starte et band dedikert til autentisk 50-talls rock 'n roll. De fikk med seg gitarist Tor Schjong. Etter å ha testet flere på trommer/bass falt det endelige valg på Harald Dalseth (trommer) og Odd Nergård (bass).

## Utgivelser
* *[[1958 (album)|1958]]* (1980) - Soundtrack for filmen *[[1958 (film)|1958]]*
* *[[Down the Line]]* (1980) - Polydor ‎– 2382 110
* *På hjul med din glede* - Philips 6327 031

## Eksterne lenker
* 
* 
* Danny and the Red Hots på rockipedia.no
Sjøbergmarsjen

**Sjøbergmarsjen** er en årlig minnemarsj som blir arrangert av Norske Reserveoffiserers Forbund Sør-Helgeland. Turen går fra Austerfjorden innerst i Vistenfjorden og over fjellet til Eiterådalen i Mosjøen. Den første marsjen ble arrangert 11. august 1984, og har vært en fast marsj i august hvert år. Løypa er ca. 25&nbsp;km lang og høyeste punkt er på 900 moh.

Fram til 2015 kunne man velge hvilken vei man ville gå, men under turen i 2016 var det kun fra Eiterådalen og over til Austerfjorden. Grunnen var at Norske Reserveoffiserers Forbund trakk seg, slik at det kun var Vevelstad kommune og Bønå Gård som var arrangører.

Hovedformålet ved å arrangere denne marsjen er for å minnes motstandsfolket og kaptein Birger Sjøberg.

## Referanser


## Kilder
* http://www.turkarthelgeland.no/sjoebergmarsjen.5198541-234361.html 
* http://bronn.no/lomsdal/index.php/enestaende-vernehistorie/visten-1942-1944
* https://web.archive.org/web/20160116034957/http://sjobergmarsjen.com/s1.pdf 
* http://www.banett.no/sport/2016/06/22/Sj%C3%B8bergmarsjen-blir-enveiskj%C3%B8rt-12925884.ece
Kate Bolduan

**Katherine Jean «Kate» Bolduan** (født 1983) er en amerikansk journalist og fjernsynsprogramleder. Hun leder *At This Hour with Berman and Bolduan*, sammen med John Berman, og *State of the Race with Kate Bolduan* hver ukedag på CNN International.

Bolduan tok en bachelorgrad i journalistikk ved George Washington University, der hun var med på volleyballaget og i studentforeningen Phi Beta Kappa.

I 2011 ble hun kåret til et av verdens 50 vakreste mennesker av avisen *The Hill*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Flax Tracks

***Flax Tracks*** er et musikkalbum med Flax. Albumet ble utgitt i 1986.

## Sporliste

# «I'm Not Your Man» (Eric Wilcock/Hermod Falch/John Hesla)
# «The DJ's Last Waltz» (Eric Wilcock/Hermod Falch/John Hesla/Lars Hesla)
# «Going Nowhere» (Eric Wilcock/John Hesla)
# «Come Down to See You» (Eric Wilcock/John Hesla)
# «Give Me More» (Eric Wilcock/John Hesla)
# «Uptown» (Eric Wilcock/Hermod Falch/John Hesla)
# «Taken In» (Eric Wilcock/Hermod Falch/John Hesla)
# «No News Is Good News» (Eric Wilcock/Hermod Falch/John Hesla)
# «Refugee» (Eric Wilcock/Lars Hesla)
# «Make It Last» (Eric Wilcock/Jørun Bøgeberg/Willy Bendiksen)
# «De La Trondheim» (Hermod Falch/John Hesla/Lars Hesla/Willy Bendiksen/Jørun Bøgeberg)

## Medvirkende
### Flax
* Hermod Falch - sang, låtskriver, produsent
* John Hesla - gitarer, munnspill, kor, låtskriver, produsent 
* Lars Hesla - keyboard, låtskriver
* Jørun Bøgeberg - bass, kor, låtskriver
* Willy Bendiksen - trommer, låtskriver
### Øvrige medvirkende
* Rolf Kjernet - produsent, tekniker, remix 
* Jan Dahlen - kor 
* Stein Johnsen - kor 
* Arvid Esperø - tekniker
* Ingar Helgesen - tekniker 
* Bjørn Lillehagen - tekniker
* Erling Jørgensen - tekniker 
* Arnfinn Eimhjellen - coverdesign

## Eksterne lenker
* Flax Tracks
Menyllus

* Se Systematisk inndeling

***Menyllus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Nokså store, avlange, brunspraglete trebukker, dekkvingene oftest med tegninger. Antennene er nokså kraftige og vanligvis omtrent så lange som kroppen. Pronotum har omtrent rette sider uten tenner. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.

## Systematisk inndeling
Artene blir ofte plassert i den store slekten *[[Rhytiphora]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Pteropliini Thomson, 1860 
******** Slekten *Menyllus* Pascoe, 1864
********* *[[Menyllus maculicornis]]* Pascoe, 1864
********* *[[Menyllus rotundipennis]]* Breuning, 1968

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog over gruppen

## Eksterne lenker
* Bilder av artene 
* 
*
Minus One, Memory of John Hesla

***Minus One, Memory of John Hesla*** er en musikk-EP utgitt i 2015 av bandet Flax. 

Flax er kjent som Norges første hardrockband, og har oppnådd tilnærmet kultstatus der spesielt det første albumet, ''One'' (1976), har høy samlerverdi. 

EP-en, utgitt i november 2015, er en hyllest til en av bandet grunnleggere, John Hesla, som døde av kreft høsten 2014 da bandet var i ferd med å gjenoppstå for andre gang. Den inneholder blant annet et tidligere uutgitt spor fra 1978, som ble funnet da bror og bandkollega Lars Hesla gikk gjennom Johns saker etter hans død.

## Sporliste

# «Running For You» (Eric Wilcock/Hermod Falch/John Hesla/Lars Hesla/Willy Bendiksen/Jørun Bøgeberg) 4:28
# «Refugee» (Eric Wilcock/Lars Hesla/John Hesla/Hermod Falch) 3:29
# «Going Nowhere» (Eric Wilcock/Lars Hesla/John Hesla/Hermod Falch) 3:58
# «I'm Not Your Man» (Eric Wilcock/Lars Hesla/John Hesla/Hermod Falch) 4:16
## Medvirkende
### Flax
* Hermod Falch – sang, låtskriver, produsent
* John Hesla – gitarer, låtskriver, produsent
* Lars Hesla – keyboard, låtskriver
* Jørun Bøgeberg – bass, låtskriver
* Willy Bendiksen – trommer, låtskriver
### Øvrige medvirkende
* Nils Harald Mæhlum – remastering, miksing
* Dag Bøgeberg – frontfoto
* Kåre Eide – bakgrunnsfoto

## Referanser

## Eksterne lenker
* Minus One, Memory of John Hesla
Joris Ivens

**Joris Ivens**, egentlig *George Henri Anton Ivens* (født 18. november 1898 i Nijmegen, død 28. juni 1989 i Paris) var en nederlandsk filmskaper.

Ivens lagde fra 1928 og framover en mengde teknisk nyskapende dokumentarfilmer. På denne tiden grunnla han og sammen med blant andre Menno ter Braak *De Nederlandsche Filmliga* i Amsterdam. Dette var en organisasjon for filmskapere hvis virksomhet trakk en rekke filmskapere til Nederland. I denne forbindelsen ble Ivens kjent med internasjonale størrelser som Alberto Cavalcanti, René Clair, Sergei Eisenstein, Vsevolod Pudovkin og Dziga Vertov.

Etter tidige eksperimentfilmer som *Broen* (1928) og *Regen* (1929) gikk han snart over till å lage politiske dokumentarer, ofte med sterk sosialistisk patos. Blant de første av hans politiske filmer var *Heltenes sang* (1932), en hyllest til Sovjetunionen, og *Misère au Borinage* (1933), som skildrer en gruvestreik i belgiske Borinage. Han lagde også filmer om den spanske borgerkrigen, Kina og Kuba etter revolusjonen, samt om Vietnamkrigen. Hans siste film var langfilmen *En historie om vinden* (1988).

Ivens gav i 1969 ut boken *The Camera and I*.

## Filmer i utvalg
*1928: *Broen (De Brug)*
*1929: *Regn (Regen)*
*1932: *Heltenes sang (Komsomolsk)*
*1933: *Misère au Borinage* 
*1937: *Heltenes sang (Komsomol)*
*1937: *[[Spansk jord]] (The Spanish Earth)*
*1938: *The 400 Million*
*1940: *The Power and the Land*
*1946: *Indonesia Calling*
*1951: *Vi ønsker fred (Freundschaft siegt)* (med Ivan Pyrjev)
*1954: *Elvenes sang (Das Lied der Ströme)*
*1961: *Pueblos en Armas (Folkets hær)*
*1967: *[[Langt fra Vietnam]] (Loin du Vietnam)*
*1967: *17. breddegrad - Vietnam i krig (Le dix-septième parallele)*
*1969: *Folket og dets gevær - Folkekrigen i Laos (Le Peuple et ses fusils)*
*1976: *Hvordan Yu Kong flyttet fjellene (Regards sur une revolution: Comment Yukong deplaca des montagnes)*
*1988: *En historie om vinden (Une histoire de vent)*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Frederick Walker Baldwin

**Frederick Walker Baldwin**, kjent som *Casey Baldwin*, født 2. januar 1882 i Toronto, død 7. august 1948 i Beinn Bhreagh i Nova Scotia, var en canadisk ingeniør og flypioner. 

Etter endte studier i elektronikk og mekanikk ved University of Toronto ble han ansatt av Alexander Graham Bell som assistent. Ettersom både Baldwin og Bell var interesserte i flygning slo de seg sammen med Douglas McCurdy, Glenn Curtiss og Thomas Selfridge og dannet Aerial Experiment Association (AEA).

Med sine kunnskaper i mekanikk medvirket Baldwin i konstruksjonsarbeidet til Silver Dart og andre eksperimentfly. Den 12. mars 1908 ble han den første kanadier som førte et fly da han prøvefløy et av AEAs eksperimentfly. Baldwin medvirket selv i konstruksjonsarbeidet av flyene White Wing og Red Wing. Med flyet Red Wing gjennomførte han en offentlig flyoppvisning i Hammondsport i New York i 1908.

Sommeren 1908 diskuterte Baldwin og Bell muligheten av å konstruere hurtiggående, motordrevne vannfarkoster. Siden noen forskjellige prøvefarkoster hadde blitt bygget innså de begge at båtskroget kunne anvendes som plattform for et fly som startet og landet på vann. Konstruksjonen ble døpt til *hydrodome* av begge konstruktørene.  

I 1919 konstruerte og laget Baldwin hydrofoilbåten HD-4 som satte verdensrekord i hastighet på Bras d'or Lake samme året. Dessverre viste det seg at konstruksjonen ikke ble noen salgssuksess og utviklingsarbeidet opphørte. Siden Bell nå var død fortsatte Baldwin forskningen innenfor teknologi for hydrofoilbåter sammen med Walter Pinaud ved Cape Breton.

For å hedre hans minne ble det opprettet en *Casey Baldwin Award*, som utdeles hvert år av Canadian Aeronautics and Space Institute til den forfatter som i løpet av året har skrevet den beste artikkelen om flygning i Canada.

## Referanser
FK Ufa

** FK Ufa** er en russisk fotballklubb fra byen Ufa i Republikken Basjkortostan 1200&nbsp;km øst for Moskva. Klubben spiller i den øverste divisjonen i Russland.

## Historie
Klubben ble grunnlagt i 2010, og spiller sine hjemmekamper på BetBoom Arena som har en tilskuerkapasitet på .

## Spillerstall
Oppdatert 18. mai 2022.

### Utlånte spillere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Thomas Selfridge

**Thomas Etholen Selfridge** (1882–1908) var en amerikansk offiser (løytnant) og den første person i verden som omkom etter et havari med et motordrevet fly.

Selfridge ble uteksaminert sammen med Douglas MacArthur fra United States Military Academy i West Point 1903. Han ble plassert i den aeronautiska avdelingen ved US Army signal corps ved Fort Meyer Virginia. Der var han en av tre piloter som ble utdannet på arméens første luftskip Dirigible Nr 1, som var  blitt kjøpt fra Thomas Scott Baldwin i juli 1908. Han var statens representant og sekretær i Alexander Graham Bells utviklingsteam for flyforskning *[[Aerial Experiment Association]]* (AEA)

Han fløy første gangen 6. desember 1907 i Nova Scotia Canada med Bells Cygnet hvor han nådde 51 meter over bakken. Flyturen varte 7 minutter. Han fikk selv prøve Frederick W. Baldwins farkost, som han fløy ca. 30 meter i en halv meters høyde.
Som konstruktør skapte han flyet Red Wing som ble Aerial Experiment Associations første motordrevne fly. Første flygningen med flyet ble gjennomført av piloten Frederick W. Baldwin ifra isen på Keuka Lake 12. mars 1908. Under landing ble flyet ødelagt . Etter reparasjoner fløy flyet ytterligere en gang 17. mars 1908, men denne gang totalhavarerte flyet.

I august 1908 gjennomgikk han sammen med løytnantene Frank P. Lahm og Benjamin Foulois utdannelse for å føre luftskip. Farkosten som var innkjøpt av US Army i juli 1908 skulle flys fra Fort Omaha i Nebraska til utstillingen *Missouri State Fair* i Saint Joseph i Missouri med Foulois og Selfridge som piloter. Men samtidig som utstillingen varte var den meningen at Orville Wright skulle demonstrere og gjennomføre flyoppvisning med Flyer IV ved Fort Myer i Virginia. Selfridge som var mer interessert i fly enn luftskip bad om å få slippe flygningen med luftskipet for å i stedet dra til Fort Myer for å beskue Wrights flygning. 
Han fikk reise og da Wright kom til Fort Myer bad Selfridge å få følge med som passasjer under flygning. Med Orville Wright som pilot startet de 17. september 1908. De sirklet rundt Fort Myer fire og en halv runde cirka 45 meters høyde. Halvveis under den femte runden røk høyre propell og de mistet trekk-kraft. Flyet vibrerte og propellbladet traff et stag som bar høydrdroret, og flyet rettet snuten mot bakken. Wright lyktes slå av motoren og glidefløy cirka 23 meter før flyet traff bakken med snuten først.

Da flyet traff bakken ble både Wright og Selfridge kastet mot flyets stag. Selfridge traff en av tverrbjelkene med hodet. Han ble ført fra havaristedet 
til forlegningens sykestue hvor han senere døde uten å ha kommet til bevissthet. Orvilles skader var alvorlig, men ikke livstruende. Han fikk brukne ribbben og tilbragt syv uker på sykehus.

Selfridge ble begravd på Æresgravlunden i Arlington.

## Referanser
Sophiornithidae

* *Berruornis*
* *Sophiornis*

**Sophiornithidae** er en utdødd familie av ugler (Strigiformes). Fossilene er oppdaget i tre funn, gjort i Frankrike (2) og Tyskland (1), som dateres til . Familien ble plassert i Strigiformes av C. Mourer-Chauviré (1994).

Sophiornithidae er søstergruppen til Bradycnemidae (sen kritt, cirka ), Heterostrigidae () og Protostrigidae (), samt de to eksisterende familiene Strigidae (uglefamilien) og Tytonidae (tårnuglefamilien).

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Christopher Blom (1739–1803)

**Christopher Christophersen Blom** (født 1739 på Bjåland i Lårdal, død 1. oktober 1803 i Skien) var en norsk skipsfører, skipsreder og kjøpmann i Skien.

Han tilhørte slekten Blom og var sønn av lensmann i Lårdal Christopher Christophersen Blom (1703–1757) og sønnesønn av lensmann Christopher Fredriksen Blom. Hans yngre bror var skipsreder og kjøpmann i Skien Hans Christophersen Blom (f. 1744).

Han dro til sjøs og var i 1770 blitt skipper i Skien, og førte skip eid av Jacob Cudrio i Langesund. Senere slo han seg ned som kjøpmann i Skien, hvor han ble meget velstående. Der bodde han i den såkalte *Christopher Bloms gård* i Prinsens gate, på skrått overfor Altenburggården.

Slektningen Ole Paus, som var sønn av hans fetter, ble som barn tatt opp i huset hos Christopher Blom og lært opp i skipperyrket av ham.

## Referanser
Makoura Keita

**Makoura Keita** (født 1. november 1994) er en guineansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.

Hun representerte Guinea under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i den innledende runden på 100 meter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kimia Yousufi

**Kimia Yousufi**, også kjent som **Kamia Yousofi** (født 1996) er en afghansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp og har deltatt i Sommer-OL 2016 og Sommer-OL 2020. Hennes foreldre er opprinnelig fra Kandahar i Afghanistan, men hun er født i Mashhad, og bor i Sydney i Australia.

Hun begynte med friidrett i 2013.

## Personlig liv
Yousufis foreldre flyktet fra Afghanistan til Iran da Taliban regjerte i Afghanistan. Da hun var 17 år gammel ble hun «oppdaget» av Afghanske myndigheter, og etter tre års trening deltok hun i South Asian Games 2016, og samme år ble hun tatt ut til å representere Afghanistan under Sommer-OL 2016, der hun også var flaggbærer under åpningsseremonien. 

Hun er utdannet ingeniør fra Kabul University.

Da Taliban overtok makten i Afghanistan i 2021 flyktet hun til Australia.

## Idrettskarriere
Yousufi ble afghansk mester på 100 meter i 2014. I 2016 deltok hun i South Asian Games, der hun deltok på 200 meter, men ble slått ut i forsøksheatet der hun løp på 30,39 sekunder. Hun representerte Afghanistan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i den innledende runden på 100 meter. Hun satte der ny nasjonal rekord på 14,02 sekunder. Hun var flaggbærer under åpningsseremonien i OL 2016.

Yousofi deltok i Asian Indoor Games 2017, men ble slått ut i forsøksheatet på 60 meter der hun løp på 8,90 sekunder. Hun deltok på 100 meter under Asialekene 2018, og ble der slått ut i forsøksheatet.

Hun representerte Afghanistan under Sommer-OL 2020 i Tokyo, som ble arrangert i 2021, Der hun deltok på 100 meter. Hun løp på 13,29 i den innledende runden, som var ny afghansk rekord, men hun gikk ikke videre til forsøksheatet. Under åpningsseremonien var hun flaggbærer.

Hun representerte Afghanistan igjen under Sommer-OL 2024 i Paris, der hun deltok på 100 meter. Hun løp på 13,42 sekunder i den innledende runden, og endte sist i sitt heat, og gikk ikke videre til forsøksheatene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dutee Chand

**Dutee Chand** (født 1996) er en indisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp.

Hun representerte India under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble utslått i forsøksheatet på 100 meter. 

I 2021 representerte hun India under Sommer-OL 2020 i Tokyo, der hun ble slått ut i forsøksheatene på 200 meter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Mazoon Al-Alawi

**Mazoon Al-Alawi** (født 1997) er en omansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun deltok på 100 meter under Sommer-OL 2016 og Sommer-OL 2020. 

Hun fikk bronse på 100 meter under Arabisk mesterskap i friidrett 2017. 

## Idrettskarriere
Al Alawi deltok i Arabisk mesterskap i friidrett 2013, og kom der på niendeplass i lengdehopp, og hun deltok på Omans stafettlag som fikk bronse på 4 x 100 meter stafett. Hun deltok i det asiatiske juniormesterskapet i friidrett 2014, men ble der slått ut i semifinalen på 100 meter og i forsøksheatet på 200 meter. Under Sommer-OL for ungdom 2014 var hun flaggbærer under åpningsseremonien. Der fikk hun 17. beste tid i kvalifiseringen på 100 meter, og løp deretter C-finalen, som hun vant med ny personlig rekord på 12,50 sekunder. Hun deltok også på 8 x 100 meter stafett (miks, blandede lag), der laget hennes kom på sjetteplass. Hun deltok på 100 meter og 200 meter under Asialekene 2014, men ble slått ut i forsøksheatet på begge distansene. 

Under Arabisk mesterskap i friidrett 2015 kom hun på åttendeplass på 100 meter. Hun deltok i Asiamesterskapet i friidrett innendørs 2016, og ble der slått ut i forsøksheatet på 60 meter og 60 meter hekk. Hun fikk sølv på 100 meter hekk under Vestasiatisk juniormesterskap i friidrett 2016, og under Arabisk juniormesterskap i friidrett 2016 fikk hun sølv på 100 meter og bronse på 100 meter hekk. Hun deltok i Juniorasiamesterskapet i friidrett 2017, og kom der på sjetteplass på 100 meter og femteplass på 100 meter hekk. Hun representerte Oman under Sommer-OL 2016, og kom på tredjeplass på 100 meter i innledende runde, men ble deretter slått ut i forsøksheatet.

Islamic Solidarity Games 2017 ble arrangert i Baku, og Al Alawi kom der på femteplass på 100 meter hekk, men ble slått ut i semifinalen på 100 meter. Hun satte personlig rekord i forsøksheatet på 100 meter, med 12,02 sekunder. Hun deltok i Arabisk mesterskap i friidrett 2017, og fikk der bronse på 100 meter. Under VM i friidrett innendørs 2018 satte hun personlig rekord på 60 meter, med 7,78 sekunder, men ble slått ut i forsøksheatet. I 2019 fikk hun sølv på 100 meter under GCC Women Games. 

Hun representerte Oman under Sommer-OL 2020, der hun deltok på 100 meter. Hun løp på 12,35 i den innledende runden, men hun gikk ikke videre til forsøksheatet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil under Sommer-OL 2020
MIM-104 Patriot

**MIM-104 Patriot** er et luftvernmissilsystem som er hovedsystemet for luftvern i United States Army og flere andre allierte nasjoner. Det er produsert av det amerikanske forsvarsselskapet Raytheon og navnet kommer fra radar-komponenten på våpensystemet. AN/MPQ-53-radaren er kjernen av systemet og kjent som en «Phased Array Tracking Radar to Intercept on Target», som blir forkortet til PATRIOT. Patriot-systemet erstattet Nike Hercules som U.S. Army's hovedvåpen for luftvern på høy til middels høyde (High to Medium Air Defense (HIMAD)), og erstattet MIM-23 Hawk systemet som U.S. Army's "medium tactical air defense system". I tillegg til disse rollene har Patriot-systemet etterhvert fått rollen som U.S. Army's anti-ballistisk missil (ABM) system, og dette har nå blitt hovedoppgaven. Systemet er forventet å forbli i bruk inntil minst 2040.

Patriot-systemet har blitt solgt til Taiwan, Tyskland (Deutsche Luftwaffe), Hellas, Israel (Israels luftforsvar), Japan, Kuwait, Nederland, Saudi-Arabia, De forente arabiske emirater, Spania og Sverige. 

## Referanser


## Eksterne lenker
To trøtte typer (TV-serie)

***To trøtte typer*** er en norsk dataanimert komiserie som gikk på NRK1 i 2000. Serien handler om de to blandingsmisbrukerne Geir og Odd. De tilbringer tiden i Geirs forfalne leilighet, og praten handler ofte om dop og deres felles frykt for politispanere. Serien var skrevet og regissert av Christopher Nielsen og basert på hans tegneserie med samme navn. Stemmene til Geir og Odd tilhørte Egil Birkeland og Anders T. Andersen. Serien gikk sent på onsdagskvelder.

Den vant to priser under Gullruten 2001 (beste humorprogram/situasjonskomedie og årets nyskaper). 

Den ble etterfulgt av kortfilmen *To trøtte typer – Julekalender* som blant annet ble sendt på TV 2 den 28. desember 2001. Den var imidlertid tilgjengelig som ekstramateriale på *To trøtte typer* allerede i april 2001.

## Om serien
Dette var Norges første tredimensjonale dataanimerte TV-serie. Det tok tre år å produsere den, og om lag ti animatører har var engasjert.

Serien ble omstridt, spesielt i kristne kretser som reagerte på banningen. Dette førte til at Kristelig Kringkastingslag innklaget programmet til Kringkastingsrådet, men de avviste klagen.

## Handling
Serien handler om de to blandingsmisbrukerne Odd og Geir som pleier å henge rundt hjemme hos Geir innimellom slagene. Av og til får de besøk av Bønna, en paranoid drittsekk, Kælle som er konstant på speed (amfetamin), aldri holder kjeft og alltid skal prøve å selge dem et eller annet, og Jan Åge som klimprer i vei på gitaren og synger surt. Omtrent daglig må de to høre hvordan naboen ovenpå, den prostituerte dealeren Audrey, blir banket opp av kjæresten Skitzo. Innimellom ser de også på tv-programmet «Etikkboksen» der de blir konfrontert med ulike moralske dilemmaer.

## Stemmer
Stemmen til Geir er ved Egil Birkeland, Odd er ved Anders T. Andersen, Jan-Åge er ved Øyvind Borgemoen, Kælle er ved Terje Rangnes, den storvokste Bønna er ved Sverre V. Sand og Skitzo er ved Lasse Lindtner. Ellers medvirker Fredrik Skavlan, Thomas Hylland Eriksen, Kristin Clemet, Henrik Syse og Christopher Nielsen – alle som seg selv, i TV-program.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rudolf Klein-Rogge

**Friedrich Rudolf Klein-Rogge** (1885–1955) var en tysk skuespiller og manusforfatter. Klein-Rogge var en av de mest fremtredende skuespillerne i Tyskland i 1920- og 1930-årene, og han spilte i flere av Fritz Langs filmer.

Han var gift med manusforfatteren Thea von Harbou fra 1914 til 1921 og med den svenske skuespilleren Mary Johnson fra 1932.

## Filmografi (utvalg)
* 1920 : Caligaris kabinett
* 1920 : Das wandernde Bild
* 1921 : Den ubeseirede døden
* 1922 : Dr. Mabuse, der Spieler
* 1924 : Die Nibelungen: Siegfried
* 1924 : Die Nibelungen: Kriemhilds Rache
* 1927 : Metropolis
* 1928 : Spioner
* 1929 : Du tilhører meg
* 1930 : Eskimo
* 1933 : Dr. Mabuses testament
* 1933 : Verden uten maske
* 1935 : Moralen på vift
* 1936 : Hoffkonserten
* 1936 : Keiseren av Kalifornia
* 1937 : Kampen om barnet
* 1940 : En dronnings hjerte

## Referanser


## Eksterne lenker
*