Erich Klausener

**Erich Klausener** (1885–1934) var en tysk jurist, embedsmann, katolsk politiker og antinazist.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Klausener ble født i et katolsk hjem, og studerte jus i Bonn, Berlin og Kiel. I 1906 tok han den første juridiske statseksamen og i 1910 den andre. Med avhandlingen *Das Koalitionsrecht der Arbeiter* tok han den juridiske doktorgrad i 1911 i Würzburg.

### Karriere
Han arbeidet først i forvaltningen, og fikk en stilling i Neustadt i Oberschlesien. I 1913 ble han ansatt som regjeringsassessor i det prøyssiske handelsministerium i Berlin.

Under første verdenskrig tjenestegjorde han som ordonnansoffiser i Belgia og Frankrike, før han ble sendt til Østfronten. I 1914 fikk han Jernkorset 2. klasse og i 1917 Jernkorset 1. klasse.

1917 ble Klausener dimittert, og arbeidet som sjef for kommuneforvaltningen (rådmann) i Adenau ved Eifel. Knappe to år senere ble han utnevnt til samme stilling i Recklinghausen, den dengang største landkommunen i Preussen.

Klausener var på grunn av sin kristelige bakgrunn sosialt engasjert, noe som gav ham oppnavnet *roter [[Landrat]]* og førte til uoverensstemmelser med enkelte høyreorienterte og liberalistiske kretser. Under Ruhrokkupasjonen ble Klausener dømt til to måneders fengsel av okkupantene, og tidvis forvist fra Ruhrområdet.

Han hadde tette forbindelser til ledende representanter for katolisismen i sin tid, bl.a. Franz Xaver Münch, abbed Ildefons Herwegen fra Maria Laach og Erich Przywara. Klausener ble innvalgt i styret i Katholischer Akademikerverband Deutschlands.

I 1924 ble han utnevnt til ministerialdirektør og avdelingsleder for ungdoms- og arbeidsløsforsorgen i det prøyssiske velferdsministeriet. I 1926 ble han sjef for politiavdelingen i det prøyssiske innenriksministeriet, som skulle besettes med en person fra Det katolske sentrumspartiet. I denne funksjonen engasjerte han seg særlig for å stanse nasjonalsosialistenes utskeielser før 1933. 

I 1928 ble Klausener også leder for Katholische Aktion i Berlin, og arbeidet mot antikirkelige grupperinger, bl.a. nasjonalsosialistene og kommunistene.

### Under nasjonalsosialismen
Etter den nasjonalsosialistiske maktovertagelsen ble Klausener forflyttet til det føderale Forsvarsministeriet, hvor han ble leder for skipsfartsavdelingen. Tross nasjonalsosialistenes nye maktstilling fortsatte han sin antinazistiske virksomhet, og provoserte de nye makthaverne med demonstrative lojalitetsbekjennelser til kirken. 

På Katholikentag (et årvisst nasjonalt katolsk stevne) i 1934 avholdt på galoppbanen Hoppegarten nær Berlin, holdt Erich Klausener, som var en dyktig taler, den 24. juni 1934 en lidenskapelig tale for de rundt 60.000 tilstedeværende, hvor han gikk mot nasjonalsosialistenes utestengelse av mennesker med andre verdensanskuelser. Bare seks dager senere ble han myrdet av nazistene. Også Berlins katolske biskop, dr. Nikolaus Bares, holdt en tale på *Katholikentag* der han avsluttet: «Offer, martyrium, bot, hengivelse, taler blodet om - det blod som blir utgydt i selvforglemmende kjærlighet, er det levende bevis på en saks godhet og sannhet  ... kun når vi kjemper og lider og blør for Kirkens sak, for en fornyelse av verdensånden og tidens foreteelser i Kristi sinnelag bærer våre ord og vårt arbeid frukt. Kirken er født i *Kristi* blodige sår, ved *våre* sår blir Gud og Kirken en levende fruktbar en levende fruktbar virkelighet igjen for menneskene.»  

Mindre enn en uke etter «beseglet Klausner denne sannhet ved sitt blod» idet han falt som et offer for 30. junioppgjørelsens redsler. For den 30. juni 1934 ble Klausener under det som også kalles de lange knivers natt skutt på sitt kontor. Offisielt ble dødsårsaken oppgitt å være «selvmord».

På en pressekonferanse kalte Hermann Göring drapet en «beklagelig feil».

Fra katolsk side var reaksjonene sterke. Det ble reist en erstatningssak mot den tyske stat og mot den prøyssiske stat, men saken ble vanskeliggjort av politisk undertrykkelse. Blant annet ble advokatene som arbeidet med saken, Werner Pünder og Erich Wedell, arrestert og satt i såkalt *Schutzhaft*.

## Referanser


## Litteratur
* Walter Adolph: *Erich Klausener*. Berlin: Morus-Verlag 1955

## Eksterne lenker
* 
* 
*