open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Skyggeforfatter

**Skyggeforfatter** (eller *skyggeskriver*, etter engelsk *ghostwriter*) er en skribent som anonymt skriver tekster som andre framfører eller utgir under sitt eget navn. Ofte er det snakk om profesjonelle skribenter eller forfattere som skriver taler og bøker for celebriteter, politikere og kongelige. På svensk heter det «spökskrivare», på portugisisk «escritor fantasma» og på fransk «prête-plume».

## Skyggeforfattere
;I politikken

Det er alminnelig kjent at de fleste politikere har medarbeidere som helt eller delvis skriver politikernes taler. Den norske journalisten Siv Nordrum var ansatt som statssekretær og taleforfatter for statsminister Kjell Magne Bondevik. Hans Kristian Amundsen skrev flere taler for Jens Stoltenberg, også talene etter terrorangrepet i 2011.

;I bøkenes verden
Det kan tenkes mange eksempler på personer som har interessante liv å fortelle om, eller interessante meninger å framføre, men som ikke har tid eller evner til selv å skrive det ned. Det mest prominente norske eksempelet er trolig Egil Helle, som sto bak det meste av teksten i Einar Gerhardsens erindringer i fem bind. Idrettsbiografier er også oftest skrevet av andre enn den forfatterkrediterte hovedpersonen. For eksempel ble Hjalmar «Hjallis» Andersens to bøker på 1950-tallet skrevet av journalisten Alf Borge. David Lagercrantz skrev det meste av Zlatan Ibrahimović' selvbiografi *Jeg er Zlatan*. 

I historisk sammenheng er det verdt å nevne Alexandre Dumas d.e., som overlot mye av det praktiske skrivearbeidet til andre etter å ha utarbeidet et sujett for historien (se også kollektivpsevdonym).

;Halvanonymt

Like vanlig er det at kjente personer skriver sine erindringer *i samarbeid med*, eller at de *forteller til*. 
*Nils Arne Eggens bok *Godfoten* er skrevet «i samarbeid med Sverre M. Nyrønning»; 
*Arne Næss' bok *Livsfilosofi* er skrevet «med Per Ingvar Haukeland», slik de fleste av Næss' populærbøker har en medforfatter.

## Eksterne lenker
*Ordsmia i Dagbladet har forslag til norske navn på det engelske *ghost writer*.
* Skyggeskriver; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Summer of Darkness

***Summer of Darkness*** er det andre albumet av Demon Hunter og kom ut i 2004.

## Sporliste
#«Not Ready to Die» (5:04)
#«The Awakening» (4:12)
#«Beheaded» (3:15)
#«My Heartstrings Come Undone» (4:38)
#«Our Faces Fall Apart» (4:52)
#«Less Than Nothing» (2:57)
#«Summer of Darkness» (3:11)
#«Beauty Through the Eyes of a Predator» (5:32)
#«Annihilate the Corrupt» (4:09)
#«I Play Dead» (5:21)
#«Everything Was White» (3:54)
#«Coffin Builder» (4:02)
#«The Latest and the Last» (3:44)

## Eksterne lenker
*
The Triptych

***The Triptych*** er det tredje albumet av Demon Hunter og kom ut 25. oktober 2005. Albumet har tre forskjellige omslag og tanken bak antallet ligger i albumets tittel og dens fulle mening. I kontrast til de øvrige albumene har *The Triptych* ingen gjestesanger.

## Sporliste
#«The Flame That Guides Us Home» (0:29)
#«Not I» (4:14)
#«Undying» (4:18)
#«Relentless Intolerance» (4:02)
#«Deteriorate» (5:53)
#«The Soldier's Song» (5:24)
#«Fire to My Soul» (4:03)
#«One Thousand Apologies» (4:56)
#«The Science of Lies» (4:09)
#«Snap Your Fingers, Snap Your Neck» (4:13)
#«Ribcage» (3:46)
#«The Tide Began to Rise» (5:35)

## Eksterne lenker
*
Kopping

**Kopping** er en alternativ behandlingsmetode som har som intensjon å benytte undertrykk til å bedre sirkulasjonen i huden, muskulaturen og i kroppens indre organer. Behandlere benytter glasskopper eller kopper av andre materialer som påføres kroppen som vanligvis blir sittende i 5-10 minutter.

Tilhengerne av metoden hevder kopping har en rekke positive effekter. Men det finnes imidlertid ingen dokumentasjon på at kopping har helsebringende eller prestasjonsfremmende virkning. Tro på at denne metoden har reell helsebringende effekt regnes derfor som pseudovitenskap.

Kopping har lange tradisjoner innen folkemedisinen, særlig i Kina.

## Bivirkninger
Ved feil bruk kan kopping gi alvorlig brannskade.

## Referanser

## Kilder
*HOD NOU 1998:21
*ISBN 82-03-29083-3 Jon Bjartnes: "Jakten på det geometriske mennesket"
## Eksterne lenker
* 
* Kopping - Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling (NIFAB)
* ''Aftenposten'' 29. august 2016: ''Kopping suger ikke stress ut av kroppen. Det suger kritisk sans ut av hodet.''
O Canada

«**O Canada**» er Canadas nasjonalsang. Calixa Lavallée komponerte musikken i 1880 som en patriotisk sang for feiringen av St. Jean-Baptiste Day. Den første teksten som ble skrevet til melodien ble skrevet på fransk av Adolphe-Basile Routhier for den samme feiringen. Sangen ble oversatt til engelsk i 1906, og to år seinere ble det skrevet en engelsk versjon av Robert Stanley Weir. Den engelske versjonen er altså ikke direkte oversatt fra fransk.

Weirs tekst ble endret i 1968, mens den franske versjonen forble uforandret. I 2018 ble den engelske teksten gjort kjønnsnøytral ved endring av «in all thy sons command» til «in all of us command».

«O Canada» ble valgt til nasjonalsang i 1980.

## Sangtekst

Under følger den offisielle teksten i engelsk og fransk versjon, sammen med en blandet, tospråklig versjon, samt en uoffisiell oversettelse til inuktitut.

## Referanser
Gibson Les Paul

**Gibson Les Paul** er en elektrisk gitarmodell, først utgitt av Gibson Guitar Corporation på tidlig 50-tall. Den er oppkalt etter jazzgitaristen Les Paul (egentlig Lester William Polsfuss, (1915–2009).

Gibsons datterselskap Epiphone lager budsjettutgaver av Les Paul som tilbyr mesteparten av lydkvaliteten mot en rimeligere pris. Flere gitarprodusenter som PRS og ESP lager modeller som minner mye om en Les Paul, men det er Gibson som eier rettighetene til navnet «Les Paul».

## Opprinnelse

Les Paul-gitaren er oppkalt etter gitaristen Les Paul, som var den første som gikk til Gibson med ideen om å lage en elektrisk gitar i heltre (dette var i 1945, men Gibson ville ikke røre prosjektet). Selv om den bærer hans navn har Les Paul ikke mye med gitarens design å gjøre utenom strengstolen som Gibson senere gikk bort ifra av praktiske grunner.
Gibson henvendte seg til Paul med sitt designkonsept, og han kom med to forslag. At gitaren skulle anses som et luksusinstrument, alltid skulle kunne kjøpes i gull (en *gold-top*) og at man brukte en stol som strengene vikles rundt om. Det første forslaget ble akseptert og man har alltid kunne kjøpe en *gold-top* Les Paul. Men på grunn av problemer med intonasjonen fantes Pauls stoldesign bare på de første Les Paul-gitarer som ble laget. Les Paul-gitaren kom i salg i 1952, og har vært i produksjon siden da (unntatt årene 1960 til 1968 da Gibson SG skulle erstatte den, også under navnet Les Paul).

## Karakteristikker og kjennetegn

Tradisjonelt er en Les Paul kjent for å være en veldig tung gitar, da store deler av den pleier å bestå av solid mahogni. Den har en varm og rund lyd med sine humbuckerpickuper sammenliknet med den tynne og diskantdominerte lyden som vanlige enviklede pickuper produserer i gitarer som Fender Stratocaster. Opprinnelig ble Les Paul bygget med P90 pickuper, men humbucker-pickuper ble brukt etter at de ble utviklet av Seth Lover for Gibson. Les Paul ble utviklet som en jazz-gitar, men har vært veldig populær innen genrer som blues og rock. Mange gitarister pleier å håndplukke sine pickuper etter sin lydsmak uavhengig av produsent. Man kan for eksempel få spesielle fester til å sette Fender pickuper i en Les Paul.

En bassutgave av Les Paul-gitaren finnes også, men har aldri vært spesielt utbredt.

## Gitarister

* Torstein Flakne, Stage Dolls 
* Vivian Campbell, Def Leppard, Dio, Thin Lizzy
* Jimmy Page, Led Zeppelin
* Mark Knopfler, Dire Straits
* Joe Perry, Aerosmith
* Les Paul selv
* Slash, Guns N' Roses, Slash's Snakepit, Velvet Revolver
* Neil Young
* Ace Frehley, Kiss
* Gary Moore, Thin Lizzy
* Zakk Wylde, bla. Ozzy Osbourne, Black Label Society og Pride & Glory
* Steve Clark, Def Leppard
* John Sykes – Whitesnake, Thin Lizzy og Blue Murder
* Brian Robertson  – Thin Lizzy og Motörhead
* Scott Gorham – Thin Lizzy
* Billie Joe Armstrong – Green Day
* Ace Frehley – Kiss
* Björn Gelotte – In Flames
* Matt Heafy – Trivium
* Eric Clapton
* Paul McCartney
* George Harrison
* Billy Gibbons, ZZ Top
*Randy Rhoads

## Se også
* Les Paul

## Referanser


## Eksterne lenker
* Gibson History, nettstedet *gibson.com*
* Famous Gibson Les Paul Players, nettstedet *hubpages.com*
Jane’s Information Group

**Jane's Information Group**, ofte kalt bare **Jane's**, er et britisk forlag stiftet i 1898 av Fred T. Jane (1865&ndash;1916).  Jane begynte med å lage skisser av skip som en entusiast, men hans store kunnskap om emnet endte opp med publikasjon av boken *All the World's Fighting Ship*.  Selskapet han stiftet bredte seg ut og tok for seg andre militære emner, og i dag publiserer de bøker og tidsskrifter innenfor militærvesen og transportsystemer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
National Rail

**National Rail** (ikke å forveksle med Network Rail) er navnet som brukes i forretningsvirksomheten til Association of Train Operating Companies (ATOC), en britisk sammenslutning av private jernbaneselskaper, herav flere som ble opprettet ut fra persontogtjenestene til British Rail, det nå nedlagte statlige jernbaneselskapet.

Det finnes enkelte linjer som ikke er del av National Rail, fordi de ikke har utgått fra British Rail, eller av andre grunner. For eksempel ble Waterloo & City-linjen i det sentrale London overført til London Underground. Alle linjer under National Rail-paraplyen har samme billettstruktur og dermed muligheter for overgang eller for valgfri rute uansett selskap, mens andre selskaper ikke nødvendigvis har overførbare billetter.

## Eksterne lenker
* 
* National Rail Enquiries, oversikt over selskapene som er organisert i ATOC  .
Odsal Stadium

**Odsal Stadium** er et rugby-stadion i Bradford i Nord-England. Banen er hjemmebane for rugbyklubben *Bradford Bulls*.

Odsal Stadium ble bygd på et område som tidligere hadde vært steinbrudd og søppelfylling. Rugbyklubben *Bradford Northern* (nå Bradford Bulls) skrev sommeren 1933 kontrakt med Bradford kommune (council) om leie av området. Klubben la gressbane og bygde tribuner, og banen ble åpnet 1. september 1934. I februar 1935 var også klubbhus og garderobeanlegg ferdig.

I dag er tilskuerkapasiteten på banen 25 500, men Odsal har vært en av Englands aller største baner for rugby og fotball. På en rugby-cupfinale-omkamp på Odsal i 1954 var det 102 569 tilskuere, og det var da verdensrekord for en rugbykamp. Dette tallet er fremdeles britisk rekord for rugby. I 1952 var Odsal arena for den første flomlyskampen av noe slag i Nord-England (en rugbykamp mellom Bradford Northern og New Zealand).

Banen har imidlertid blitt kritisert for at den er for stor og at den har for lite atmosfære og for dårlige fasiliteter. Bare en del av banen har tribune med tak, og været har hatt mye å si for stemninga blant publikum. Banen ligger i ei fordypning i terrenget, og det har vært problemer med blant annet tåke på banen. I desember 1948 måtte en rugbykamp mellom Storbritannia og Australia utsettes i en hel måned fordi tåka la seg på banen. Sola skinte på bakken rundt banen, men nede på gressmatta lå tåka tykk som graut. På 1950-tallet fant geologer ut at banen ligger i en dyp kanal som ble gravd ut under istida for 10 000 år siden. Det kan forklare at banen virker å ha sitt helt eget klima!

Odsal er mest kjent for rugby, men det har også vært drevet flere andre idretter på banen. Blant annet speedway, bilrace, basketball, bryting og sprangridning. Etter den katastrofale brannen der 56 tilskuere mistet livet på fotballklubben Bradford Citys bane *Valley Parade* i 1985, spilte City på Odsal i en periode mens Valley Parade ble gjenoppbygd. I 2001 flyttet så Bradford Bulls midlertidig til Valley Parade mens Odsal ble modernisert. Rugbyklubben var tilbake på Odsal igjen i mars 2003.

Det har eksistert tanker om at Bradford Bulls og Bradford City burde spille permanent på samme bane. Odsals mangler er nevnt her, og etter brannen på Valley Parade var det en viss stemning i Bradford kommune (som fremdeles eier Odsal) for at fotballklubben burde flytte permanent til Odsal og dele bane med rugbyklubben. Men tilhengerne til City ønsket ikke dette, og Valley Parade ble bygd opp igjen. Nå er også Odsal modernisert, og ingenting tyder på at de to klubbene kommer til å dele bane igjen med det første.

## Eksterne lenker
* Bradford Bulls' hjemmeside, med blant annet info om Odsal Stadium
* Bradford Citys hjemmeside
* Fanside for Bradford City om Odsal Stadium
Blackfriars

**Blackfriars** er et område i det sørvestlige hjørnet av City of London. Navnet kommer fra et dominikanerkloster som ble reist på 1200-tallet mellom Themsen og Ludgate Hill &ndash; dominikanerne var på grunn av sin ordensdrakt kjent som *Blackfriars* («Sortebrødrene»). 

Dette navnet er dokumentert i bruk på 1317 som *Black Freres* (fra franske *frère* i betydningen «brødre») og har sin opprinnelse til da dominikanermunkene flyttet sitt kloster fra Holborn i London og hit i 1276. Edvard I av England ga tillatelse til å bygge om Londons bymur, som da lå mellom elven og Ludgate Hill, rundt deres område. Stedet har blitt benyttet for store statshendelser, inkludert møter i parlamentet, og dessuten som lokalisering for høringen om skilsmissen mellom Katarina av Aragón og Henrik VIII av England. Klosteret ble til stengt i 1538 under Henrik VIIIs prosess for å oppløse klostrene. Katarina Parr, den sjette og siste hustruen til Henrik VIII, ble født i dette området.

Blackfriars stasjon, som betjener både jernbane og undergrunnsbanen, ligger der. Victoria Embankment strekker seg fra Blackfriars til Westminster Bridge på nordbredden av Themsen.

De eldste delene av Blackfriars har jevnlig blitt benyttet som filmlokalisering for film og fjernsynsdrama, særskilt for moderne filmer og dramaserier med tidskoloritt fra viktoriatiden, mens kjent er filmen ''Sherlock Holmes'' (2009) og ''David Copperfield'' (1999).

## Referanser


## Litteratur
* Gumbley, Walter (1986): ''On the name Blackfriars'', Spirituality Today
Jānis Lūsis

**Jānis Lūsis** (født 19. mai 1939 i Jelgava i Latvia, død 29. april 2020) var en latvisk spydkaster. Han representerte Sovjetunionen.

Han begynte som tikamputøver og var rangert som nummer 5 i verden i 1962.

I spydkast vant han sitt første Sovjetmesterskap i 1962. Han skulle vinne elleve til. 

Jānis Lūsis var ubeseiret i 1969, og 19. september i Athen tok han sin 3. EM-tittel i spyd. I det neste friidretts-EM (Helsingfors 1971) ble han den første mannlige friidrettsutøver som har tatt fire EM-titler i samme øvelse. Vinnerkastet på 90,68 m var mer enn 5 meter lengre enn nærmeste konkurrent. Lūsis mistet sin verdensrekord til finske Jorma Kinnunen i 1968, men tok den tilbake i Stockholm den 6. juli 1972, med et kast som målte 93,80 m. Han så dermed ut til å være i kanonform og klar til å forsvare OL-gullet fra 1968.

I spydfinalen i München i 1972 tok Lūsis oppskriftsmessig ledelsen etter første omgang, og økte i tredje med et kast på 89,54 m. I femte omgang kastet vesttyskeren Klaus Wolfermann – for øvrig heiet frem av et meget entusiastisk hjemmepublikum på olympiastadion, hele 90,48, som også var ny olympisk rekord. Lūsis holdt hodet kaldt, slik han hadde for vane, og i sjette og siste omgang klemte han til med sitt lengste kast i konkurransen. Det ble målt til 90,46&nbsp;m, bare to centimeter kortere enn Wolfermann. Dermed måtte Lūsis ta til takke med sølvmedalje. Lūsis fortsatte å konkurrere i flere år, men måtte innse at han hadde sine beste år bak seg. I Roma-EM i 1974 forsøkte han å ta sin femte EM-tittel, men ble nummer 6, og to år senere, i Montréal, deltok han som en godt voksen mann (37) i sitt fjerde OL, og ble nummer 8.

Hans sønn, Voldemārs, var også spydkaster, og konkurrerte i OL i 2000 og 2004.

Han døde den 29. april 2020 av kreft.

## OL-medaljer
* 1968  Mexico by &ndash;  **Gull** i friidrett, spydkast   Sovjetunionen
* 1972  München &ndash;  Sølv i friidrett, spydkast   Sovjetunionen
* 1964  Tokyo &ndash;  Bronse i friidrett, spydkast   Sovjetunionen

## EM-medaljer
* EM 1962  Beograd &ndash;  **Gull** i spydkast
* EM 1966  Budapest &ndash;  **Gull** i spydkast
* EM 1969  Athen &ndash;  **Gull** i spydkast
* EM 1971  Helsingfors &ndash;  **Gull** i spydkast

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wade-Giles

**Wade-Giles**, noen ganger forkortet **Wade**, er et romaniseringssystem for kinesisk slik det tales i Beijing. Det ble utviklet av et system satt opp av Thomas Wade på midten av 1800-tallet og fant sin endelige form i og med Herbert Giles' kinesisk-engelske ordbok fra 1912. Dette var det dominerende system for translitterasjon av kinesisk i den engelsktalende verden det meste av 1900-tallet, og fortrengte de systemene som baserte seg på Nanjing-uttalen som hadde dominert frem til sent 1800-tall, deriblant Leggeromaniseringen.

Wade-Giles ble til for å imøtekomme spesialisters behov. Dette utgangspunktet er grunnen til at systemet er ikke-intuitivt for ikke-spesialister, og ikke særlig nyttig for den som prøver å tilegne seg kinesisk uttale. 

Republikken Kina har benyttet Wade-Giles i mange tiår som sin *de facto*-standard for translitterasjon, men det sameksisterer med en rekke offisielle, men mer obskure systemer, nemlig  Gwoyeu Romatzyh (fra 1928), MPS II (1986) og Tongyong Pinyin (2000). Taiwanske stedsnavn i internasjonal bruk er så å si alle Wade-Giles. Mange kinesere i Vesten som har bakgrunn fra Taiwan benytter Wade-Giles når de gjengir sine navn i det latinske alfabet.

I Folkerepublikken Kina er det derimot Hanyu Pinyin-systemet som råder. I Singapore benyttes pinyin på statlige skoler og i offisielle dokumenter, men regjeringen reverserte sitt krav til den kinesiske befolkning om å gå over til å skrive sine navn etter pinjin. Dermed er det vanlig i Singapore å se Wade-Giles brukt til personnavn. 

I Norge er Wade-Giles-stavemåten for Kinas største kommunistleder fremdeles (2009) vel så kjent som pinyin-versjonen. 
*Wade-Giles: Mao Tse-tung 
*Hanyu Pinjin: Mao Zedong. 

Hans hovedmotstander under borgerkrigen kjenner nordmenn best (2010) ved versjonen Chiang Kai-shek, som hverken er Wade-Giles (*Chiang Chieh-shih*) eller pinyin (*Jiǎng Jièshí*).     

I noen tilfeller har verken Wade-Giles eller pinyin gått av med seieren i drakampen om gjenkjennelsesverdien i den vestlige verden. Konfucius og Mencius er latiniserte former av de to kjente filosofenes navn, og navneformene ble kjent i omverdenen på grunn av de katolske jesuittmisjonærenes bruk av ordene. På Wade-Giles og Hanyu Pinyin måtte man skrive hhv. K'ung Fu-tzu / Meng-tzu og Kǒngfūzǐ / Mèngzǐ.
Hestesportens hus

**Hestesportens hus** er et kontor- og administrasjonsbygg ved Bjerke Travbane på Bjerke i Oslo. Det er et felles administrasjonsbygg for norsk hestesport, og huser Norsk Rikstoto, Bjerke Travbane AS og Det Norske Travselskap.
Bygget har et kurs- og konferansesenter med fire saler og en restaurant med tusen sitteplasser.

Bygningen ble tegnet av Tarald Hemmen ved Scala arkitekter, og har et areal på  og cirka 140 kontorarbeidsplasser.
Byggekostnadene var budsjettert til 94 millioner kroner, og de ble ferdigstilt med en kostnad på 92 millioner.

Den offisielle åpningen av Hestesportens hus ble foretatt av kong Harald V den 25. juni 2003, samtidig som markeringen av at det var 75 år siden åpningen av travbanen. 

## Referanser
Finlands len

**Finlands len** (svensk **', [[finsk]] **') var en geografisk og administrativ inndeling av Finland fra 1634 til 2009. Den 1. januar 2010 ble lenene oppløst. Forvaltningsoppgavene til lenene ble dels overført til landskapsforbundene og dels overført til de nye forvaltningsenhetene regionforvaltningsverkene og nærings-, trafikk- og miljøsentralene.

Lenene var statlige administrative enheter som ble styrt av en *länsstyrelse* (fi. *lääninhallitus*). I spissen for länsstyrelsen stod *landshövdingen* (fi. *maaherra*). Länsstyrelsen hadde ansvar innen sosial- og helsetjeneste, undervisning og kultur, politi, redningstjeneste, trafikk, konkurranse- og forbrukersaker samt rettsforvaltning.

## Historie
Lensinndelingen ble innført i 1634 mens Finland var en del av Sverige. Etter en lensreform i 1775 hadde Finland følgende seks len:
*Nylands og Tavastehus län
*Kymmenegårds län
*Åbo og Björneborgs län
*Savolax og Karelens län
*Vasa län
*Uleåborgs län
Det ble ingen endring i lensforvaltningen da Finland ble et storfyrstedømme under Russland i 1809, og i 1812 ble Viborgs guvernement gjenforent med Finland under navnet Viborgs län.

Etter en ny lensreform i 1831 hadde Finland følgende åtte len:
*Nylands län
*Viborgs län
*Åbo og Björneborgs län
*Tavastehus län
*S:t Michels län
*Vasa län
*Kuopio län
*Uleåborgs län
Denne lensinndelingen skulle bli stående nesten uforandret til 1945. Da Finland ble selvstendig i 1917 ønsket ålendingene at Åland skulle gjenforenes med Sverige. For å motvirke dette ble Ålands län utskilt fra Åbo og Björneborgs län i 1918 og svensk ble Ålands eneste offisielle språk. I 1936 ble Lapplands län utskilt fra Uleåborgs län.

Etter tapet av store deler av Viborgs län i 1944 ble i 1945 de gjenværende delene av lenet omdøpt til Kymmene län. Etter 1945 hadde Finland dermed ti len som vist i nedenstående tabell.

I 1960 ble Mellersta Finlands län og Norra Karelens län utskilt som egne len. Finland hadde dermed tolv len, som vist i nedenstående tabell.

Ved en større lensreform i 1997 ble antall len redusert fra tolv til seks. Samtidig ble kommunene sluttet sammen i tyve landskap som gjennom landskapsforbundene utgjorde en kommunal forvaltning på regionalt nivå. Lensdannelsen av 1997 skulle bare bestå i tolv år. Finlands siste len er vist i nedenstående tabell.

## Se også
*Finlands landskap
*Regionforvaltningsverk
*Nærings-, trafikk- og miljøsentral

## Fotnoter
Sverre Magnus av Norge

**Sverre Magnus av Norge** (født 2005) er en norsk prins. Han er det yngste barnet til kronprins Haakon og kronprinsesse Mette-Marit. Han er kronprinsparets andre felles barn og kronprinsessens tredje. 

Til daglig benyttes bare det andre av hans fornavn som tiltalenavn.

Sverre Magnus er nummer tre i den norske arvefølgen, etter sin far og sin eldre søster, prinsesse Ingrid Alexandra.

Prins Sverre Magnus bærer ikke tittelen kongelig høyhet. Prinsens fødselsdag er ikke offisiell flaggdag, og det salutteres ikke fra Forsvarets anlegg ved hans fødselsdager.

## Fødsel, dåp og konfirmasjon
Sverre Magnus ble født på Rikshospitalet i Oslo 3. desember 2005 klokken 10.45. Han var 52 centimeter lang og veide 3 944 gram. Navnet ble offentliggjort av kongen og kronprinsen i ekstraordinært statsråd på Slottet 5. desember 2005 klokken 9. Statsminister Jens Stoltenberg meddelte navnet til pressen som var samlet utenfor slottet rett etter statsråd.

Han ble døpt 4. mars 2006 i Slottskapellet av biskop Ole Christian Kvarme. Han ble båret til dåpen av sin farmor dronning Sonja. De øvrige fadderne var Espen Høiby, dronning Máxima av Nederland, kronprins Pavlos av Hellas, prinsesse Rosario av Bulgaria, Bjørn Steinsland og Marianne Gjellestad.

Prinsen ble konfirmert 5. september 2020. Han fulgte undervisningen i Asker menighet og konfirmasjonsgudstjenesten fant sted i Asker kirke.

## Skolegang
Høsten 2007 begynte han å gå i barnehagen i Asker, og 18. august 2011 begynte han å gå på grunnskolen Jansløkka. 18. august 2014 begynte Sverre Magnus på Oslo Montessoriskole. Fra 2021 til 2024 gikk han på Elvebakken videregående skole i Oslo, hvor han gikk linja informasjonsteknologi og medieproduksjon.

I anledning hans 18-årsdag besøkte prinsen Brigade Nord i Setermoen leir.

## Offentlige opptredener

Prins Sverre Magnus har gjennom oppveksten deltatt på tradisjonelle markeringer av grunnlovsdagen.

Prinsen fikk oppmerksomhet da han «dabbet» på slottsbalkongen under kongeparets 80-årsfeiring i mai 2017. Dansebevegelsen ble utført spontant.

## Titulering
Prins Sverre Magnus både omtales og tiltales som *prins(en).* Han har ingen annen titulering, men i utlandet vil det forekomme at han omtales/tiltales som *Hans/Deres Høyhet* eller tilsvarende.

## Titler og dekorasjoner
3. desember 2005 – nå: *Prins Sverre Magnus*

### Norske dekorasjoner
*  Norge: Kong Harald Vs jubileumsmedalje 1991–2016
*  Norge: Storkors av St. Olavs Orden (tildelt av Harald V)

### Monogram

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Pressemelding fra Statsministerens kontor
*  Kongehuset.no om Prins Sverre Magnus
LAV-25

LAV-25 er et åttehjuls amfibisk pansret personellkjøretøy brukt av det amerikanske marinekorpset.  Det er en variant av MOWAG Piranha, og er utstyrt med en 25 mm maskinkanon og to 7,62 mm mitraljøser.  Mannskapet er på tre, og det er rom for fire infanterister.

## Se også
* LAV III som igjen ledet til Stryker

## Eksterne lenker
* 
* Marinekorpset informasjonsside
* Federation of American Scientists
Wulf

**Wulf** har flere betydninger:

* Erwin Neutzsky-Wulff, dansk filosof og kultforfatter.
* Georg Wulf, en av grunnleggerne av Focke-Wulf
* Wulf (Tolkien), en Dunnlending som i Tolkiens fantasiverden invaderte Rohan
Hallgeir Elstad

**Hallgeir Elstad** (født 19. desember 1964) er professor i kirkehistorie ved Det teologiske fakultet ved Universitetet i Oslo og ordinert prest i Den norske kirke.
## Liv og virke
Han er født og oppvokst i Vestvågøy i Lofoten, avla teologisk embetseksamen ved Det teologiske fakultet, Universitetet i Oslo 1990. Han ble ordinert til prestetjeneste i 1990 og gjorde tjeneste som feltprest i 1991. Stipendiat i kirkehistorie (Norges forskningsråd) 1992–1997, med permisjon 1994–1995 for å være amanuensis (vikar) ved Det teologiske fakultet, Universitetet i Oslo. Elstad tok doktorgraden på en avhandling om vekkelsesprestene i Den norske kirke, de såkalte johnsonske prester (avhandlingen innlevert sommeren 1997) i 1998. Han var førstelektor ved Det teologiske fakultet fra 1999. 2004–2005 var han rektor ved Kirkelig utdanningssenter i nord, Tromsø (KUN), fra 2007 førsteamanuensis i norsk kirkehistorie ved Universitetet i Oslo, professor samme sted siden 2009. Fra 2011-2014 var han også professor II ved Universitetet i Tromsø. Han var prodekan ved Det teologiske fakultet i årene 2012-2018 (studiedekan 2012-2015 og forskningsdekan 2015-2018, H2022). Vikarpresttjeneste flere steder. Nominert til biskop i Sør-Hålogaland bispedømme i 2015 og 2023.

Elstad har skrevet en rekke artikler i fagtidsskrifter og aviser, samt flere bøker innenfor sitt fagfelt kirkehistorie. Han har vært medlem av Vestvågøy kommunestyre 1983-87, Skjåk kommunestyre 2003-2006 og vara til Sørum kommunestyre 2011-2014, fast medlem 2014-2015 og 2015-2018 (permisjon 2019).

## Bibliografi
* *Norwegian Epitaphs 1550-1700. Contexts and Interpretations* (sammen med Arne Bugge Amundsen og Tarald Rasmussen) (Schnell & Steiner 2023) ISBN: 978-3-7954-3784-8
* *Norsk kristendomshistorie* (saman med Per Halse) (Samlaget 2021) 
* *Teologi og modernitet. Universitetsteologien i det 20. hundreåret*. Redaktør sammen med Tarald Rasmussen (UniPub 2011) ISBN 978-82-7477-500-8, h.
* *I dialog. Norske Kyrkjeakademi 1956–2006* (KIFO Perspektiv Tapir Akademisk Forlag 2006)
* *Nyere norsk kristendomshistorie* (KRL-biblioteket, Fagbokforlaget 2005) 
* *Illustrert norsk kristendomshistorie* sammen med Per Halse (Fagbokforlaget 2002) ISBN 978-82-7674-702-7
* Doktoravhandlingen *…en Kraft og et Salt i Menigheden…» Ein studie av presteskapet i Norge i siste halvpart av 1800-talet, dei såkalla «johnsonske prestane* (UniPub 2000)
* *"…midt i den norske kirke…" Det praktisk-teologiske seminar gjennom 150 år, 1848&ndash;1998* (Det praktisk-teologiske seminars skriftserie nr. 3, Oslo 1998)

## Referanser


## Eksterne lenker

*Publikasjoner av Hallgeir Elstad i Oria
Erwin

**Erwin** kan vise til 
*Erwin (fornavn)

Personer med fornavn **Erwin**:
*Erwin Adler
*Erwin Bootz, tysk pianist
*Erwin Huber
*Erwin Koeman, nederlandsk fotballspiller
*Erwin Neutzsky-Wulff, dansk forfatter
*Erwin Panofsky, tyskamerikansk kunsthistoriker
*Erwin Planck, sønn av Max Planck
*Erwin Rommel, tysk offiser under andre verdenskrig
*Erwin Schrödinger, fysiker og nobelprisvinner 
*Erwin Strittmatter, tysk forfatter
*Erwin Teufel, tysk politiker
*Erwin Thijs, belgisk syklist
*Erwin von Witzleben, tysk offiser under andre verdenskrig

Personer med etternavn **Erwin**:
*Bill Erwin, amerikansk skuespiller
*John Erwin, amerikansk (stemme)skuespiller
*Terry Erwin, amerikansk entomolog

Steder i USA:
*Erwin (Nord-Carolina)
*Erwin (Sør-Dakota)
*Erwin (Tennessee)

Andre forekomster:
***Erwin** var navnet gitt av Deutscher Wetterdienst til Ekstremværet Gudrun
Republikken Finnskogen

**Republikken Finnskogen** representerer en tre-dagers feiring av finnekulturen, avholdt i forbindelse med Finnskogdagene.  Her løsrives et lite område av Finnskogen til en republikk, som har sitt eget flagg (kors som det norske, men med korset lengst vekk fra flaggstangen, og med fargene grønt, hvitt og svart), og ledes av republikkens president, og en regjering som velges hvert år. Åstedet er Svullrya i Grue. Av presidenter kan nevnes Åsta Holth som i en årrekke innehadde tittelen.

«Republikken» har sitt eget flagg; det ble utviklet til Finnskogdagene i 1978. Etter dette har flagget vært heist formelt og høytidelig hvert eneste år under åpningen (proklameringen) av Republikken Finnskogen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Finnskogdagene
Dunlop

**Dunlop Tires** er et selskap som produserer dekk til blant annet biler, lastebiler og motorsykler. Selskapet ble etablert i 1888 av skotten John Boyd Dunlop etter at han hadde funnet opp det luftfylte dekket. Selskapet har i dag hovedkontor ved Fort Dunlop-fabrikken i Birmingham i England.

## Eksterne lenker
* Dunlop tires, hjemmesider
Åsta Holth

**Åsta Paavolainen** **Holth Vestlien** (født 13. februar 1904 på Svullrya i Grue i Solør, død 16. mars 1999 i Kongsvinger) var en norsk forfatter, kjent for flere romaner om folket sitt, skogfinner, som innvandret til Finnskogen.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Hun var oppvokst på finnetorpet Sør-Revholt (derav etternavnet), og ble gift med Per Vestlien, bror av forfatteren Martin Vestlien. Av utdannelse tok hun hagebruksskole og kunst- og håndverk.

### Forfatterinne
Hun var tidlig aktiv skribent for teater med *I Luråsen* (Noregs Ungdomslag, 1929), *Gurigjenta* (1931), *Byjåla* (Noregs Boklag, 1934) og *Vegen fram* (Arbeiderteatret, 1935).

I 1938 var hun en av bidragsyterne i antologien *Våre beste*, som ble utgitt til støtte for de to organisasjonene Illustrert presses forfattere og Yrkestegnernes forening.  Hun bidro med novellen «Porkalafela», og stod oppført med forfatternavnet Åsta Paavolainen Holth.

Hennes egentlige bokdebut var fortellingene fra hjemplassen, *Gamle bygdevegen: Finnskogfortellinger* (novellesamling, Rosén forlag, 1944), etterfulgt av diktsamlingen *Porkkala-fela* (Aschehoug, 1946).  Deretter utkom trilogien om farsslekta (Gyldendal), Paal Hendrikson Tyyskiäinen og hans kone Kerttei;
*Kornet og freden* (1953), *Steinen blømer* (1963) og *Kapellet* (1967), også utgitt igjen som *Finnskogtrilogien* (2002).

Hennes morsslekt (Plate) er beskrevet i en trilogi (Gyldendal): *Guldsmeden* (1958), om Berendt Plate, *Presten* (1971) om sogneprest Johan Plate i Enebakk og
*Johannes* (1975) om Johannes Gjedtjernet. I 1979 utga Åsta Holths sin selvbiografi *Piga*. 

Novellesamlingen *Nådens år* utkom i 1982, deretter kom *Fattigmanns kokebok* (1985) og sivilisasjonskritikken *Volva* (1987). Hennes siste bok var *Den blå hesten* (Solør-forlaget, 2000) om kvinnefrigjøring. Flere av bøkene er oversatt, blant annet til russisk.

Politisk var Holth Vestlien medlem i Norges Kommunistiske Parti og motstander av NATO og EU.  Hun var en tid president i Republikken Finnskogen.  Hennes liv er beskrevet i Sven R. Gjems' *Åsta i våre hjerter* (Finnetunet museum/Norsk Skogfinsk museum, 2003).

Randi Brenden har skrevet en artikkel i Norsk biografisk leksikon, basert på hennes egen doktoravhandling (2004).  I 1995 ble hun hedret med en byste av kunstner Skule Vaksvik.

Hun står bak dagens Finnskogsbunad.

## Åsta Holth-museet

En egen permanent utstilling kalt Åsta Holth-museet ble åpnet 10. juli 2004. Ved åpningen holdt Finlands ambassadør til Norge en tale  der han fremhevet Åsta Holths innsats for Finnskogen og skogfinsk kultur. Åsta Holth-museet drives av Norsk Skogfinsk Museum, og er åpent for publikum om sommeren.

## Utmerkelser
* Kongens fortjenstmedalje i gull
* Sunnmørsprisen 1955, for *Kornet og Freden*
* Melsom-prisen 1956
* Gyldendals legat 1963
* Språklig samlings litteraturpris 1964, 
* Doblougprisen 1977
* Norsk-finsk kulturpris 1992.
* Hedmark fylkeskommunes kulturpris, 1995
* Ridder av 1. klasse av *[[Finlands løves orden]]*, 1994

## Referanser


## Eksterne lenker
* Finlands ambassadør til Norge - tale 10. juli 2004
*  Åsta Holth  hos Gyldendal Norsk Forlag
* Digitaliserte bøker av Holth i Nasjonalbiblioteket.
De kongelige husholdtropper

**De kongelige husholdtropper** er militære avdelinger i Samveldet av nasjoner som hører direkte under monarken.

## Bakgrunn
I middelalderens Vest-Europa ble de beste soldatene personlige livvakter for monarken og andre medlemmer av det kongelige eller keiserlige hushold. Medlemmer av de kongelige husholdtroppene kalles derfor også gardister. Dette var bakgrunnen for den nyere praksis med å betegne et lands mest fremstående avdelinger som husholdtropper.

Medlemmer av husholdtroppene fulgte monarken for å beskytte ham når han beveget seg offentlig. Som et resultat ble husholdtroppene etterhvert en del av offentlige statsseremonier.

## Nåværende husholdtropper
*Australia
**Australia's Federation Guard
*Canada
**Governor General's Horse Guards
**Governor General's Foot Guards
**Canadian Grenadier Guards
**Ceremonial Guard
*Storbritannia
**Husholdkavaleriet
**Gardedivisjonen

## Se også
*Livgarde
*Dronningens garde
Carl Axel Gottlund

**Carl Axel Gottlund** (født 24. februar 1796 ved byen Lovisa i Strömfors, Finland, død 20. april 1875 i Helsingfors) var en finsk filolog og forfatter.

Han var sønn av Matthias Gottlund, en finsk prest fra Savolax.  

Gottlund vokste opp i Juva, og etter et kortere studieopphold ved Akademiet i Åbo, studerte han fra 1816 i Uppsala der han i avhandlingen kan ha vært den første til å antyde opprinnelsen til det som ble det finske nasjonalepos Kalevala. Senere ga han ut *Otava* (1832), to vitenskapelige bind om finsk litteratur, skrevet på finsk, og ble lektor i finsk språk (1839).  Hans *Runola* kom ut i 1840, med finsk runesang. Rundt 1860 var han også opptatt av arkeologi.

Etter sin første reise til svenske finnetrakter (Dalarna, 1817), dro han i 1821 rundt i Värmland og på Finnskogen, opptatt av å formidle ideen om autonomitet og egenbevissthet for denne spesielle finnekulturen, samt behovet for nye driftsformer, istedenfor svedjebruket. I 1823 ledet han en delegasjon til den svenske kongen, med anmodning om å få etablere et eget sogn for dette området, på tvers av landegrensene, samt et finsk-talende embedsmennsverk. For dette hadde han en disputt med Eilert Sundt, som feilaktig antok at Gottlund talte for en egen finsk stat.

Hans besøk avstedkom reisning av områdets første kirke, og tilfang av kristelig lesestoff og bøker på finsk. En dagbok fra disse reisene ble publisert (*Dagbok över mina vandringar*).  Han er kjent som «Finnskogens apostel». Ved kirkeporten til Åsnes Finnskog kirke står det en bautastein med teksten: «Carl Axel Gottlund, Finnskogens Apostel, utpekte dette stedet som kirketomt i året 1821.» Litt lengre nede på steinen står det: «Gitt av Oleane og K. Hanssen 1950.»  

Under Finnskogdagene arrangeres en minnemarsj i Gottlunds navn. Den svenske forfatteren Lars Lundin beskrev Gottlund i boken *I Gottlunds fotspår* (1995).

## Referanser
Finnetorp

**Finnetorp** er en eiendom der det har vært drevet svedjebruk, vanligvis av skogfinner.  Av bygningsmasse kunne man finne et kombinert bolig- og røykhus og et stabbur, og den nærmeste del av selve svedjebruket.  I dag finner man finnetorp på Finnskogen og ellers der man i Norge har hatt innslag av finnekulturen.  Disse er enten brukt til vanlig jordbruk, eller gjengrodd.  I den senere tid har finnetorp vært viktige i disse områders tilnærming til turistindustri.

**Finnetorp** er også navnet på et område ved Risinge, Växjö kommune i Sverige.
Solørforlaget

**Solørforlaget** var et norsk bokforlag, etablert i 1989, og lenge drevet av Solør Litterære Forum, under ledelse av Svein R. Gjems.
Forlaget ga ut over 40 bøker, og siden 1992 har de stått for den årlige utgivelsen av 
*Solørboka, årbok for litteratur og historie* (Oscar Brattlie, red.).
I 2004 ble forlagets virksomhet overtatt av Trysil-forlaget, med
hjemmel om mulighet for senere tilbakeføring til Forumet.
Matematisk logikk

**Matematisk logikk** er et begrep som kan brukes i flere, noe ulike betydninger:
# *Matematisk logikk* brukes nå vanligvis som en samlebetegnelse for bevisteori, mengdelære, modellteori og rekursjonsteori. I&nbsp;så fall er den matematiske logikken en delgren av logikken og matematikken, og nært beslekta med metamatematikken. Denne forståelsen av *matematisk logikk* går tilbake til 1970-tallet.
# *Matematisk logikk* kan brukes synonymt med *formal logikk*, som betegner den «moderne logikken» (dvs. fra 1840-tallet), som bedrives med «matematisk nøyaktighet», dvs. boolsk algebra, setningslogikk og predikatlogikk.
# Det kan betegne «matematikk bedrevet med logiske metoder» og brukes i så fall som motsetning til *[[filosofisk logikk]]*.
# Til slutt kan *matematisk logikk* være ensbetydende med *matematikkens logikk* (eller *matematikkens [[vitenskapsteori]]*). Denne betydningen legges f.eks. til grunn av logisismen (f.eks. hos Frege og Russell), som ser på matematikken som en delgren av logikken.

## Referanser
Proarc

**Proarc** er en norskutviklet skybasert programvare for Dokumenthåndtering. 
Proarc er utviklet av Proenco, og brukes av en rekke norske og utenlandske selskaper. 
Proarc er særlig benyttet til teknisk dokumentasjon, og brukes av mange aktører innenfor olje- og gassektoren og byggebransjen til sin tekniske dokumentasjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Norske Proarc solgt til utenlandsk IT-kjempe
Martin Vestlien

**Martin Vestlien** (født 12. mai 1907 i Åsnes, død 8. desember 1986 samme sted) var en norsk skogsarbeider og lyriker, oppvokst og bosatt på gården Vestlien i Åsnes Finnskog.  

Han debuterte med *Vers fra Finnskogen* i 1941. I 1946 ga han ut diktsamlingen *Skogens Barn*, og i 1973 utkom *Der Skogene Suser* med nye dikt og tidligere dikt i utvalg. Vestlien var lokalt kjent som en uredd avisdebattant, og bidro i noen grad til å fremme kultur fra Finnskogen. 

Han holdt frem til 1980, over en årrekke, Vestlien-stevnet (også kjent som Tyskebergstevnet) på hjemstedet, dette tiltrakk seg mange hundre interesserte. Stevnet er tatt opp igjen etter hans død.

Vestlien var ugift, hans bror var gift med forfatteren Åsta Holth.

En byste av Vestlien, utført av Svein-Tore Kleppan ble i 1997 avduket i Åsnes bibliotek. Noen av diktene er tonesatt og utgitt på plate. Forfatterskapet er fremdeles levende lokalt. 
## Referanser
Juva

**Juva** (tidligere *Jukainen*, eldre svensk: *Jockas*) er en kommune i landskapet Södra Savolax. Den grenser til kommunene Puumala, S:t Michel, Pieksämäki, Jorois, Rantasalmi og Sulkava. Kommunen er enspråklig finsk. Juva hadde .

Man har funnet bosetting fra over 5000 år siden. Den første etablering av kommunen fant sted i 1442, men egen administrasjon i 1868. Den finske filologen Carl Axel Gottlund vokste opp i Juva, likeså den kjente ishockeyspilleren Eero Kilpeläinen (Dallas Stars).

Jordbruk og trevare er den viktigste næringsveien i kommunen, i tillegg til produksjon av møbler, bøker, klær. Juva har årlig treskjæringsfestival ved Vehmaa, skogfolkfestival, Puustock Rock (rockfestival), og musikkdagene til ære for Jorois i Juva kirke. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
FN F2000

FN F2000 er et bullpup automatgevær produsert av belgiske Fabrique Nationale. Geværet ble introdusert i 2001.

Det kan brukes like bra av venstre- og høyrehendte siden de tomme hylsene kommer ut forover. Det kan ha granatrør og en digital siktecomputer til denne. I tillegg er det mulighet for en rekke optiske, laser- og rødpunktssikter. Man kan bytte ut granatkasteren med en «mindre dødelig» prosjektil-kanon.

## Brukerland
* Belgia – spesialstyrkene. Vurderes som nytt standardgevær for hele forsvaret.
* Chile – spesialstyrkene.
* Slovenia – nytt standardvåpen for forsvaret. 6.500 geværer bestilt.

I forbindelse med utskiftning av AG-3 testet det norske forsvaret F2000, men valgte HK416.

## Populærkultur
FN F2000 er standarvåpenet til Sam Fisher i Splinter Cell

## Eksterne lenker
* 
* FNH USA product description
* FN Herstal, another product description
* Modern Firearms – FN F2000
Sandane

**Sandane** er et tettsted og administrasjonssenteret i Gloppen kommune i Vestland. Tettstedet har 2 633 innbyggere per 1. januar 2025. Sandane ligger innerst i Gloppefjorden, en sørøstgående fjordarm av Nordfjord.

Sentrum er forholdsvis moderne, men noen historiske bygg står igjen. Heradshuset med et fireveis klokketårn er sentralt plassert, og Gloppen Hotell er regnet blant landets «historiske hoteller». Utover dette er stedet preget av flere nye bygg, der handelshuset «Sandane senter» er det største.

Firda videregående skole, stiftet i 1922 som Firda Gymnas, ligger i Sandane. En relativt stor andel av elevene bor på hybel. Dette miljøet blir skildret i NRK P3s nett- og TV-serie Lovleg.

Sandane har et fotballag i 4. divisjon og håndballag i 2. divisjon, også kjent som GHK (Gloppen Håndballklubb). Sandane har også en ni hulls golfbane som ligger like ved Eidsfossen.

Like ved, mot øst, ligger Nordfjord Folkemuseum i et lunt område kalt *Jølet*. Museet har en stor samling med gamle hus og gjenstander fra hele Nordfjord.

Sandane lufthamn, Anda, ligger like ved. Største idrettsklubb er STIL, Sandane Turn og Idrettslag.
 
Boligbebyggelsen i Sandane er sentrert om området *Åsen*, sør for sentrum, og *Leirbrekka* mot nordvest.

## Geografi
Sandane ligger tett på naturen. Beliggenheten ved fjorden preger bebyggelsen med en rekke kaianlegg mot sjøen. Mot nord ligger stiger terrenget bratt mot Fjellbygda. Mot sør ligger boligområdet Åsen, og sør for Gloppeelva ligger området Bukta, med Sandane Camping ved Fitjesanden. Mot øst på et platå ca. 30 meter over havet ligger Eide, samt gådene Holvik og Evebø. Platået har et rikt jordsmonn, og gårdene var i middelaldertider regnet som storgårder på vestlandet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Gloppen kommunes hjemmeside
* nordfjordhistorie.no om funn fra eldre jernalder i Gloppen
* arkikon.no om Evebø-/(Eide-)gården


Fil:FV700 Sandane I.jpg|Sandane sentrum
Fil:Sandane form the west 09-07-27.jpg|Sandane sett fra Austrheim
Fil:Sandane - fjordview.jpg|Sandane sett fra småbåthavnen
Tcl

**Tcl** (forkortelse av **Tool Command Language**) er et skriptbasert programmeringsspråk.

## Eksempel: Hello, world!
Dette viser hvordan man «printer» string.
```

```


eller


```

```


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Tcler's Wiki
*   ActiveState's ActiveTcl distribution
*  MyTcl, Tcl/Tk IDE
*  Where Tcl and Tk Went Wrong
*  The Jim Interpreter, a small footprint Tcl implementation
Hobsyssel

**Hobsyssel** (eng. *The Shire*) er et oppfunnet sted i J.R.R. Tolkiens bøker *[[Ringenes Herre]]* og *[[Hobbiten]]*. Stedet, eller regionen, ligger i den nordvestre delen av Eriador eller Arnor i Midgard. Hobsyssel er for det meste bosatt av hobbiter.

Elven Brennvina eller Baranduin var Hobsyssel sin grense mot vest. Det levde også hobbiter i Bukkaborg, på østsiden av elva og på vestsiden av Gammelskogen. Men Bukkaborg var egentlig ikke i en del av Hobsyssel før Kong Elessar skjenket hele området til hobbitene. I nord og sør hadde Hobsyssel egentlig ingen grenser, mens i vest grenset Hobsyssel mot Tårnåsene.

Hobsyssel ble først bosatt i året 1601 i det tredje tideverv. Dette ble det første året i Hobsyssel-kalenderen. Hobbitene (som opprinnelig bodde langt nord i Rhovanion, i dalføret til Anduin) hadde over tiden migrert over Tåkefjellene. Deretter bosatte de seg i forskjellige steder i Dunnland, Cardolan og Rhudaur. Men i året 1601 (eller år 1 ifølge hobbitene) ga kong Argeleb II hobbitene tillatelse til å bosatte seg i landene vest for Baranduin. Hobbitene regnet seg selv etter dette som undersåtter av kongen av Arnor, og sendte derfor noen bueskyttere til noen av slagene mellom Arnor og Angmar. Etter at kongeriket Arnor gikk gradvis i oppløsning forble Hobsyssel et politisk uavhengig område.
Sjokoladekake

**Sjokoladekake** er en kake laget av sjokolade og en variasjon av andre ingredienser. Sjokoladekake serveres ofte ved fødselsdager, brylluper og andre sammenkomster.

## Eksterne lenker
* 
* Sensuell søramerikaner (fra NRK Nitimens kakekonkurranse)
Storband

**Storband** er et stort musikkensemble som hovedsakelig spiller jazz. Storband oppsto tidlig på 1910-tallet og dominerte jazzen på begynnelsen av 1940-tallet da swing var mest populært. Begrepet «storband» brukes også for å beskrive en musikksjanger, selv om dette ikke var den eneste musikkstilen spilt av storband, men forbindes ofte med swingæraen som var populær på 30- og 40-tallet, men kan generelt brukes om de fleste store jazzensembler.

Et storband er ofte delt i fire seksjoner med om lag fire personer i hver seksjon. Tradisjonelt er dette en kompseksjon bestående av trommer, bass, piano og ofte gitar, en trompetseksjon med fire trompeter, en tromboneseksjon med tre tromboner og en basstrombone og en saksofonseksjon med to altsaksofoner, to tenorsaksofoner og en barytonsaksofon. I tillegg er det vanlig med vokalist. Andre varianter kan også inneholde tverrfløyter, klarinetter, en tuba og valthorn.

## Referanser


## Litteratur
* Russo, William (1973): ''Composing for the Jazz Orchestra''. University of Chicago Press. ISBN 0-226-73209-6. LCCN 61-8642.
* Simon, George T. (1967): *The Big Bands*. New York: The Macmillan Company. LCCN 67-26643. OCLC 1169701

## Eksterne lenker
* International Big Band Directory
* State University of New York, Fredonia. Rockefeller Arts Center. Jazz Big Band Arrangements
* Christopher Popa's Big Band Library
Tørrdokk

**Tørrdokk** er et basseng som kan bli tømt for vann, vanligvis ved hjelp av porter og pumper, slik at skipet kan ettersees eller repareres under vannlinjen.

Tørrdokker bygges ut mot havn eller annet åpent vann, som kan lukkes med vanntett port. Utgravingen kan utføres i vanntett murverk eller betong. Under bruk blir et fartøy halet inn i dokken, hvoretter den vanntette porten lukkes og dokken tappes for vann. Fartøyet hviler på tidligere plasserte blokker, i henhold til fartøyets plassering og fortøyning. Stivere er plassert mellom kaiene på fartøyet for å forhindre kantring. Ved avsluttet pågående arbeid fylles dokken med vann og fartøyet hales ut etter at den vanntette porten er åpnet.

Norges første arktiske tørrdokk, i henhold til selskapet Moen, er lokalisert ved kysten av Namdal. Den 100 meter lange tørrdokka i Purkholmen industripark er uavhengig av vær med en overbygd, isolert stålhall. Tørrdokken i Harstad tilhørende Harstad Skipsindustri ble bygget for blant annet for å ivareta vedlikeholde fregattene til sjøforsvaret og forsvarets kystvaktskip.

## Referanser


## Se også
* Flytedokk
* Sluse
* Kjølhaling (skipsfart)
Jan Jönsson

**Jan «Janne» Jönsson** (født 24. mai 1960) er en svensk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Stabæk Fotball Kvinner i Toppserien.

Han har tidligere trent Ljungskile SK, Landskrona BoIS, , , , Halmstads BK, Sanfrecce Hiroshima og Shimizu S-Pulse.

Jan Jönsson hadde en fremgangsrik spillerkarriere i Halmstads BK før han ble trener.

I 2005 overtok han som trener for Stabæk Fotball. Han har i løpet av sin tid som Stabæk-trener kjøpt spillere som Joakim Persson, Jesper Jansson, Alan Carlos Gomes da Costa («Alanzinho»), Daniel Nannskog, Markus Karlsson, Somen Tchoyi, Johan Andersson og Pontus Farnerud.  

Jönsson ledet Stabæk Fotball fra 1. divisjon i 2005 til seriemesterskap i Tippeligaen i 2008. Han gikk senere til Rosenborg, hvor han vant to bronsemedaljer, før han satte kursen mot Aalesund for å ta over etter Kjetil Rekdal. Han ga seg i klubben etter 2014-sesongen.

Hans datter Zara Jönsson spiller fra 1. august 2019 for Stabæk Fotball Kvinner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*