Arbeidet

***Arbeidet*** var Norges første sosialistiske dagsavis, og utkom i Bergen mellom 1893 og 1949. Avisen ble opprettet av fagbevegelsen i Bergen. Den ble overtatt av Arbeiderpartiet i 1905, og var NKPs organ fra partisplittelsen i 1923.

## Historie
### Etableringen
*Arbeidet* kom ut første gang 6. desember 1893, og da som dagsavis fra første stund. Avisens typograf, jøden Max Krausz fra provinsen Slavonia i Østerrike-Ungarn, bosatt i Bergen siden desember 1879, spilte en viktig rolle. Han fungerte i perioder også som redaktør, og fikk innført et system med varebytte i stedet for lønninger.

Avisen ble profesjonalisert under Ivar Angell-Olsen, landsmøtedelegat, medlem i kommunestyrer og redaktør i *[[Ny Tid]]* 1898–1903 og ett år i den danske avisen *[[Social-Demokraten]]* 1903/04 før han ble redaktør i *Arbeidet* i årene 1904–1914, da opplagstallene økte betraktelig. Etter at Angell-Olsen ble avsatt i 1914, skrev han romanen *Den røde skole* under pseudonymet «Eyvind Hammersborg»; sitt oppgjør med de radikale i Norges Socialdemokratiske Ungdomsforbund, som fra 1921 dannet Norges Kommunistiske Ungdomsforbund. *Den røde skole* var en nøkkelroman der hovedpersonen «Nikolaisen» var et portrett av Ap-politikeren Eugene Olaussen. *Arbeidet* var overtatt av Bergens Arbeiderparti i 1905.

### NKPs sterke avis
Ved partisplittelsen i 1923 fulgte partiet i Bergen Norges Kommunistiske Parti, men beholdet sitt gamle navn. *Arbeidet* ble dermed organ for NKP i Bergen, og kommunistpartiets viktigste organ på Vestlandet. Fra 1928 fikk avisen undertittelen *«Organ for Vestlandske distrikt, Bergens Arbeiderparti, Stavanger og Rogalands kommunistiske parti. Avdelinger av N.K.P., seksjon av Den kommunistiske Internasjonale»*.

Tidlig på 1920-tallet sto *Arbeidet* sterkt i Bergen, som den dominerende arbeideravisen og fagbevegelsens talerør. Da Arbeiderpartiet etter splittelsen prøvde å opprette en konkurrerende avis i byen strandet forsøket. Først i 1927 klarte AP å etablere *[[Bergensavisen|Bergens Arbeiderblad]]* som en konkurrent til *Arbeidet*.

Vinteren 1929–1930 ble *Arbeidet* i tillegg rammet av en aksjon som stanset avisen. Typografene gikk til streik. Den utløsende faktoren var manglende - eller forsinket - lønnsutbetaling. NKP oppfattet det imidlertid som en politisk aksjon mot avisen, og mobiliserte i fagbevegelsen på Vestlandet til støtte for *Arbeidet*. Samorganisasjonen støttet avisen, mens typografenes forening fremmet alvorlige anklager om streikebryteri.  Resultatet av denne avisstriden ble en dyp og langvarig splittelse i fagbevegelsen i byen.

På siste del av 1930-tallet var det til slutt NKPs sentrale problemer som fikk *Arbeidet* i kne. I Oslo klarte man nå bare å få ut partiets sentralorgan *[[Arbeideren]]* som ukeavis, samtidig som partiets Trondheims- og Bergens-avis kom daglig. Sett med Kominterns og NKP-ledelsens øyne var det en uholdbar situasjonen. Partiet besluttet å prioritere daglig utgivelse av *Arbeideren*, - på bekostning av de andre avisene. Sommeren 1937 vedtok NKP å selge partiavisenes trykkerier i Bergen og Trondheim. Utgivelsen av *Arbeidet* kunne bare fortsette i den grad den lot seg finansiere lokalt.
 
Tross dette fortsatte *Arbeidet* som dagsavis til september 1938 før den stanset. Etter et kort tids opphold var den dessuten tilbake, nå med to aviser per uke. Etter et nytt forsøk på å skaffe penger og et par nye uker som dagsavis, stanset den igjen i desember.

Den 31. mars 1939 klarte imidlertid avisen å gjenoppta driften. Nå kom den som ukeavis, trykt på *[[Hardanger Arbeiderblad]]s* trykkeri i Odda.

Holdningen under Finlandskrigen skadet kommunistene og aviser som *Arbeidet*. Hitler-Stalin-pakten fra 1939 var en allianse mellom Nazi-Tyskland og Sovjetunionen, så 14. juni 1940 skrev *Arbeidet* at Norge snarest fikk oppta fredsforhandlinger med Tyskland: «Norge ut av krigen». Takket være alliansen var Norges kommunistiske parti i 1940 det eneste tillatte politiske parti i Norge, utenom Nasjonal Samling. Peder Furubotn fikk uhindret holde foredrag om marxisme 12. august 1940.

Sammen med NKPs andre aviser ble *Arbeidet* til slutt forbudt den 15. august 1940.

### Etterkrigsårene
Ved frigjøringen høstet kommunistene mye sympati for sin innsats i motstandskampen. NKP hadde en opptur, og utgivelsen av *Arbeidet* ble tatt opp igjen i en tid preget av fredsrus og optimisme. Den kom som dagsavis og nådde en tid hele 10-12 000 i opplag. Så sent som ved utgangen av 1947 var opplaget fortsatt om lag 7000 eksemplarer.

Kommunistenes tilbakegang på slutten av 1940-tallet fikk imidlertid også følger for *Arbeidet*. Snart slet avisen for å opprettholde de daglige utgivelsene. En medvirkende årsak til at avisen ble svekket var at redaktøren i 1940, Johanna Bugge Olsen, ble dømt til 6 måneders betinget fengsel for landssvik fordi hun hadde trykket materiale som ble oppfattet som unasjonalt. Lignende ting sto på trykk i andre aviser uten at redaktørene her ble dømt.

Kommunistenes viktigste organ på Vestlandet forsvant ved inngangen til den kalde krigen, i 1949. I oktober måtte *Arbeidet* trappe ned til tre utgaver i uka, før den i november stanset helt. Da gikk den inn for godt, med unntak av spredte enkeltnumre utgitt av NKP i Bergen senere.

## Redaktører
* Henrik Martin Olofsson (1896–1902)
* Ivar Angell-Olsen (1904–1914) 
* Olav Scheflo (1914–1918)
* Sverre Krogh (1918–1925)
* Fritjoff Bergmann (1925)
* Reinert Torgeirson (1925–1929)
* Jens Galåen (1929–1933)
* Kristian Modahl (1933–1934)
* Jens Galåen (1934–1936)
* Arvid G. Hansen (1936–1938)
* Jens Galåen (1938)
* Johanna Bugge Olsen (1938–1940)
* Svale Solheim (1945)
* Kristian Modahl (1945–1949)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*