Herleva

**Herleva av Falaise** (født ca. 1003, død ca. 1050), også kjent som *Herleve*, *Arlette*, *Arletta* og *Arlotte*, var mor til Vilhelm I av England. Hun hadde i tillegg to andre sønner, Odo av Bayeux og Robert, greve av Mortain, som ble fremtredende i Vilhelms rike i England og Normandie.

## Familiebakgrunn
I en overlevering som først dukket opp i perioden 1150-1200, heter det at Vilhelm erobrerens mor Herleva var datter av garveren Fulbert fra Falaise. Dette skyldes en språklig misforståelse. Den første som nevner Herlevas bakgrunn, er Orderic Vitalis i *Gesta Normannorum Ducum* skrevet i tiden 1109-13, der han hevder at folk foraktelig kalte William *pelliciarius* (forhandler av pels eller skinn) fordi han på morssiden nedstammet fra *pollinctores*;Elisabeth M.C. van Houts. «The Origins of Herleva, Mother of William the Conqueror», *The English Historical Review*, bind 101, no. 399, 1986, s. 399–404. JSTOR, http://www.jstor.org/stable/572148. 19. desember 2025 men i Romerrikets dager var *pollinctor* en likvasker som stelte den døde før kremasjon«pollinctores»; ''Lewis & Short - verbet *pollingo* var «å vaske og stelle en avdød», før hen ble lagt på likbålet.«pollingo»; ''logeion,uchicago.edu

Betydningen av *filia pelletarii burgensis* er uviss, og Fulbert kan like godt ha vært  garver, pelshandler eller likvasker. Orderic Vitalis kaller ham «hertugens kammerherre» (*cubicularii ducis*); men det ga ikke nødvendigvis noen høy status ved datidens hoff.Crouch, David: ''The Normans - The History of a Dynasty'',  2002 (s. 52) Eller kanskje hørte han til borgerne, det vil si hadde tatt borgerskap i en by (*burgensis*, av *burgher*). Dette støttes av at Herlevas brødre opptrer i et senere dokument som vitner for en umyndig Vilhelm. Også greven av Flandern regnet senere Herleva som en skikket verge for hans egen datter. Begge deler ville vært bortimot umulig, om hennes far (og dermed hennes brødre) var en garver, som ikke ga stort høyere status enn å være bonde.

## Forholdet til Robert «den praktfulle»
Ifølge legenden som fortsatt presenteres av turistguidene i Falaise, fikk den unge hertugen Robert I av Normandie, også kalt for «den praktfulle», øye på Herleva fra taket av sitt borgtårn mens hun var opptatt med å farge klede for sin far. Hun skal ha vekket hertugens interesse, men lot seg ikke straks lokke. Angivelig ville hun bare ankomme borgen til hest - gjennom hovedporten og ikke som en vanlig borger. Og etter noen dager skal Herleva ha ankommet på en hvit hest og med hodet høyt hevet.

Som hertugens frille fikk Herleva sønnen Vilhelm som ses på Bayeux-teppet med sine halvbrødre, biskop Odo av Bayeux og Robert, greve av Mortain (senere jarl av Cornwall) som Herleva fikk i ekteskap med Herluin de Conteville. Odo var trolig den som bestilte Bayeux-teppet; hans bror Robert var tippoldefar til Eleonore av Aquitaine og stamfar til britiske monarker i nyere tid.

Mens Herleva ventet sitt første barn, skal hun ha drømt at et tre spiret fra magen hennes og vokste seg så stort at det dekket hele Normandie, strakte seg over kanalen og dekket hele England. Den tidligste omtale av drømmen skriver seg fra 1125 da William av Malmesbury omtalte den, et lån hentet fra klassiske kilder. Denne «drømmen» er et vandresagn som også fortelles om Kyros den stores mor, Mandane, der hennes far, kong Astyages av Media, drømte om sin datter at en plante vokste ut av livmoren hennes og bredde seg over hele verden.Erling Sandmo: *Tid for historie* (s. 64), Universitetsforlaget 2015, ISBN 978-82-15-01644-3 En drøm skal ifølge Herodot også ha advart kong Astyages om at hans ufødte dattersønn kom til å true hans eget liv. En tilsvarende drøm om et voksende tre er i *[[Halvdan Svartes saga]]* tillagt Harald Hårfagres mor Ragnhild Sigurdsdatter mens hun gikk gravid.

## Gift med Herluin de Conteville
Herleva giftet seg senere med Herluin de Conteville (også kalt Harlowen de Burgo) i 1031, en mann som vi ellers vet lite om. En del skrifter har hevdet at hertug Robert alltid elsket henne, men ikke kunne gifte seg med henne på grunn av klasseforskjellen. Han ga henne uansett et godt gifte til en av sine egne menn.

Andre kilder hevder at Herleva ikke giftet seg med Herluin før etter Roberts død i 1035, da det ikke finnes omtalt at Robert inngikk andre forhold, mens Herluin giftet seg med en annen kvinne, Fredesendis, på den tid da han grunnla klosteret i Grestain. Angivelig kom jomfru Maria til ham i en drøm, der hun lovet ham helbredelse av en hudsykdom, dersom han dro til Grestain og restaurerte et kapell der.

I sitt ekteskap med Herluin fikk Herleva to sønner; Odo, som senere ble biskop av Bayeux, og Robert som omtales i Hollingsheads-krøniken som *Le Seigneur de Barde* (Beathe) og greve av Mortain. Begge ble framtredende figurer under Vilhelms regime. Hun fikk også minst to døtre, Emma, som ble gift med Richard LeGoz (de Averanches), og en som navnet er ukjent på som ble gift med William eller Guillaume, herre av la Ferté-Macé.

## Død
Ifølge Robert av Torigni, en normannisk munk og krønikeskribent, ble Herleva gravlagt ved klosteret Grestain som hennes ektemann hadde grunnlagt sammen med deres sønn Robert en gang rundt 1050. Dermed har Herleva vært i førtiårene da hun døde, men David C. Douglas mener hun antagelig døde før ektemannen grunnla klosteret, ettersom hennes navn ikke er oppført blant klosterets velyndere, noe Herluins andre hustru, Fredesendis, gjør.

## Referanser