Otto Luihn

**Otto Luihn** (født **Killingland** 15. mars 1890 i Drammen, død 3. mars 1943 i Stockholm) var en norsk journalist og redaktør, sentral i arbeiderpressen og Norges Kommunistiske Partis aviser på 1920-tallet. Luihn var en drivende kraft da suksessen *[[Magasinet for Alle|Arbeidermagasinet]]* ble skapt.

Han tokt middelskoleeksamen i 1906, og var til sjøs et par år før han begynte som skribent. Det skjedde i det anarkistiske bladet *[[Storm (tidsskrift)|Storm]]* i 1909. Han skrev også i det sosialdemokratiske ungdomsforbundets  avis *[[Klassekampen (1909–1940)|Klassekampen]]* og arbeidet fra 1914 som journalist i *[[Dagsavisen|Social-Demokraten]]*.

Siden dro han til Stavanger, der han var redaktør for avisen *[[Rogalands Avis|1. Mai]]*. Fra 1919 til 1923 jobbet han i avisen *[[Arbeidet]]* i Bergen, som journalist og redaksjonssekretær. *Arbeidet* var på denne tiden Arbeiderpartiets sentrale avis på Vestlandet, og en storavis i Bergen.

Ved den store partisplittelsen i 1923 fulgte partiet i Bergen og *Arbeidet* fløyen som støttet Kominterns linje, og ble med i Norges Kommunistiske Parti. Luihn selv dro til hovedstaden og begynte i NKPs nyetablerte sentralorgan *[[Norges Kommunistblad]]*. I 1927 var han blant de sentrale kommunistene som ble arrestert da politiet gjennomførte en razzia mot NKPs lokaler. Sammen med Peder Furubotn, Henry W. Kristiansen, Just Lippe og *Norges Kommunistblad*s redaktør Albin Eines satt han fengslet i fem uker.

Samme året lanserte Luihn det første nummeret av *Arbeidermagasinet*, et nytt underholdningsblad for «det arbeidende folket». I en tid der NKP-pressa slet klarte man å gjøre dette bladet til en formidabel suksess, både innholdsmessig, opplagsmessig og økonomisk. I ettertid har bladet fått æren for at mange forfattertalenter ble oppdaget. Opplaget raste i været. I 1931 kom *Arbeider-Magasinet* ukentlig i 40&nbsp;000 eksemplarer. Økonomisk ble det etter hvert så innbringende at man klarte å finansiere en annen suksess: *[[Arbeidernes Leksikon]]*. Dette seksbindsverket utkom i årene 1932 til 1936, og mangler sidestykke i vestlig arbeiderbevegelse.

Luihn sluttet som redaktør i *Arbeidermagasinet* i 1930, etter uenigheter om innholdet i bladet. I 1931 til 1932 oppholdt han seg en periode i Sovjetsamveldet, på en form for studiereise.  Både før og etter oppholdet utmerket han seg som en sterk tilhenger av Komintern og Sovjet-makten.

I 1933 startet han sitt eget underholdningsblad, *[[Arbeider-Revy]]*. Første nummer kom i desember, men dette bladet ble aldri noen stor suksess og fikk et relativt kort liv.

Luihn gikk fra NKP til Arbeiderpartiet i 1937, tilsynelatende uten å endre politiske standpunkter. Han var fortsatt en svoren Komintern-tilhenger, og forsvarte Moskvaprosessene i avisene. De siste årene før krigen var han spesielt engasjert i foreningen Illustrert presses forfattere, der han var den første formann.

Under krigen ble han arrestert av Gestapo sommeren 1942. Da han etter et par måneder ble løslatt klarte han å flykte til Sverige. Han døde av en hjertesykdom i Stockholm i 1943.

## Bibliografi
* *Roten til alt ondt og andre muntre historier* (1928)
* *Dikt* (1930)
* *Arbeidernes fremmedordbok* (1931)
* *Sovjetunionen. Oplevelser og inntrykk* (1933)
* *Centralasia under Sovjetstjernen* (1934)
* *Ukraine. På opdagerferd i den tredjestørste Sovjetrepublikk* (1936)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Otto Luihn i Norsk biografisk leksikon