And You and I

**«And You And I»** er en sang fra albumet *[[Close to the Edge]]* av det engelske progressiv rock-bandet Yes, utgitt i 1972. Sangen er skrevet av Jon Anderson, Bill Bruford, Chris Squire og Steve Howe, og er 10 minutter og 9 sekunder lang. Sangen består av fire satser og har siden utgivelsen vært den nest mest spilte under bandets konserter. «And You And I» kan beskrives som Yes' «musikkfilosofi» komprimert i én sang. 

Sangen ble i 1972 utgitt som singel, der «Cord of Life» og «Eclipse» utgjorde A-siden mens B-siden besto av «The Preacher the Teacher» og «Apocalypse». 

## Satser

### I. «Cord of Life»
Sangen åpner med at gitarist Steve Howe stemmer gitaren sin. Han sier «OK» når han er ferdig å stemme gitaren og er klar for opptak. En enkel melodilinje spilles på 12-strengs gitar med akkorder fra orgel i bakgrunnen. Dette temaet punkteres av bassen og en triangel som avslutter åpningstemaet. Dette utvikles snart til en akkord-progresjon med en enkel solo spilt på Moog-synthesizer. Nå kommer vokalen med, og rytmen fra bassens punktering med etterfølgende triangel fortsetter. Så økes tempoet og rytmen fra bassen endres, samtidig som vokalharmoniene blir tettere og mere intense. Hovedteksten synges av Jon Anderson, mens Chris Squire og Steve Howe synger en «alternativ» tekst parallelt med hovedteksten. 

### II. «Eclipse»
Dette er en sats med lavt tempo og lavmælte instrumenter. Melodilinjen kan minne om Sibelius. Rick Wakeman spiller en rytmisk melodilinje som repeteres, der han spiller på Mellotron og Moog samtidig. Hovedtemaet fra «Cord of Life» behandles i forskjellige tonearter. Satsen avsluttes med 12-strengsgitarens innledning til neste sats, «The Preacher The Teacher».

### III. «The Preacher, the Teacher»
Den melodiske og tekstmessige strukturen er nesten som en forlengelse av foregående sats. Et folkemusikk-lignende stykke fører musikken inn i et raskere tempo, og med flere rytmeskifter. En rask synthesizer-solo av Wakeman leder inn i en svulstig orgel-solo som bygger opp mot et orkestralt crescendo som kan minne om en neo-Wagnersk komposisjon.

### IV. «Apocalypse»
Dette er den korteste satsen med sine 42 sekunder. Den består av avslutningen av sangen, som er en repetisjon av akkord-progresjonen fra første sats med sangens «refreng».

## Konsertfremføringer
Trommeslageren på originalinnspillingen, Bill Bruford, forlot bandet straks innspillingen av albumet *[[Close to the Edge]]* var over, og ble erstattet av Alan White. Bruford spilte derfor denne sangen under konsert for første gang i 1989 som medlem av Anderson Bruford Wakeman Howe. Han spilte «And You And I» under konsert som Yes-medlem første gang under *[[Union (album)|Union]]*-turneen i 1991. 

«And You And I» har blitt fremført på nærmest samtlige av Yes' konserter siden utgivelsen i 1972. 

Offisielle konsertopptak er utgitt på:
**[[Yessongs]]*
**[[Yesyears]]*
**[[An Evening of Yes Music Plus]]* med Anderson Bruford Wakeman Howe
**[[Keys to Ascension 2]]* 
**[[House of Yes: Live from House of Blues]]*
**[[The Word Is Live]]* (kun en forlenget versjon av siste sats «Apocalypse»)
**[[Symphonic Live]]*
**[[Union Live]]*
**[[In the Present – Live from Lyon]]*

## Personell
På originalinnspillingen fra 1972 medvirker:
*Jon Anderson: vokal, perkusjon
*Steve Howe: elektriske gitarer, pedal-steelgitar, akustisk 12-strengers gitar
*Chris Squire: bass
*Rick Wakeman: Moog, Mellotron, piano, Hammondorgel
*Bill Bruford: trommer

## Referanser


## Eksterne lenker
*