open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Juno (potet)

**Juno** er en norsk potetsort som ble godkjent i 2006. 

Knollen er rund med dype øyne, rødt skall, og den kan ha rød rand i kjøttet som ringerikspotet. Det er den tidligste av de norske potetsortene, dvs. den trenger kortest tid fra setting til høsting, og den kommer vanligvis i salg i juni. På grunn av sin raske vekst og store avling er den begrenset holdbar i forhold til andre potetsorter. Juno har også gått av med seieren i flere smakstester av poteter. Uvasket egner den seg til ferskvareomsetning.

## Eksterne lenker
* Landbruks- og matdepartementet
* Juno - Fagforum potet
* Juno - Opplysningskontoret for frukt og grønt
Kazan (elv)

**Kazan River** er en elv helt vest i provinsen Nunavut i det nordlige Canada. Fra kasba Lake går den 850&nbsp;km nord- og østover til Baker Lake, og derfra via Chesterfieldfjorden ut i det nordvestre Hudson Bay. Litt lengre inne (vest) munner også elven Thelon ut i samme fjord. Viktige ekspedisjoner til elveføret har vært ledet av Samuel Hearne (1770) og Knud Rasmussen (1921–24). Dyrelivet omfatter grønlandskaribu, elg, moskusfe og jerv.

## Eksterne lenker
* Kazan River – hos Nunavut Parks.
* University of New Hampshire/Global Runoff Data Centre – hjemmeside med geologiske og hydrauliske data for vassdraget.
Sottomarina

**Sottomarina** er ei øy og en del av kommunen Chioggia i storbyområdet Venezia i Veneto nord i Italia. Som Venezia har øya mange kanaler, og det er broer som knytter sammen øya. Byens historie strekker seg tilbake til Romerrikets eksistens. 

## Historie
Sottomarina ble kalt *Clodia minor* på 600-tallet. Byen ble på den tid styrt av en tribun og hadde forbindelse til Chioggia via en steinbro. Broen ble ødelagt i 1379 under Chioggiakrigen mellom Republikken Genova og Republikken Venezia. Øya ble da folketom og utsatt for flommer. 

Øya ble først bosatt igjen på 1600-tallet. Området langs kysten ble kraftig utbygget mot slutten av det 19. århundre, etter at elveløpet til Brenta ble endret. I 1930-årene ble en demning bygget i San Felice-området (sør for Chioggias havn). 

I dag er Sottomarina en turistattraksjon og byen har mange hotell, campingplasser og private bosteder. En gang hadde Sottomarina sine egne lover og styresett, men i dag er den en del av Chioggia. En bro forbinder Sottomarina til Chioggia. Selve Sottomarina er 5 km lang og 300 m bred, men arealet endrer seg med vannføringen i Brenta.
Tidligpoteter

**Tidligpoteter** er en samlebetegnelse på poteter som i Norge dyrkes for å kunne tilby ferske nypoteter allerede tidlig på sommeren. Få strøk i Norge har klima for slik dyrking, så en del dyrkes i drivhus. Men det har nærmest blitt en tradisjon blant annet på Jæren, i Rogaland og på Sørlandet å konkurrere om tidligste leveranse av nypoteter dyrket på friland. Hvis våren kommer tidlig nok kan potetene settes i jorda i mars, og det forekommer at avisene melder om de første nypotetene allerede før 17.mai. Ofte blir disse, med full mediadekning, overrakt den kongelige husholdning.

I 2009 ble de første nypotetene overrakt Slottet den 18. mai, fra en potetdyrker fra Reddal ved Grimstad.

## Dyrkingsmetode
I motsetning til alminnelig potetdyrking, er dyrking av tidligpotet avhenging av mye spesialbehandling. Siden årets første nypoteter oppnår langt høyere priser enn normalavlingen i september/oktober, legges mye arbeid ned for å være først. Settepotetene legges ut i et rom eller drivhus hvor temperatur, luftfuktighet og lys er nøye regulert. Dette skal sørge for groing (spiring) av potetene, slik at de etter fem til åtte uker har 8–10&nbsp;cm lange groer. Ved planting/setting av potetene blir de håndtert varsomt og manuelt slik at de kommer i jorden med groene opp. Dermed har man spart minst fem uker av vekstperioden.

## Typer
Juno er regnet som den tidligste av potetsortene. En annen mye brukt type er Rutt.
Ostara og Snøgg er også vanlige nypotetsorter.

De har høyt tørrstoffinnhold. De bør kokes og serveres med skallet på.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Settepotet
Georges Moustaki

**Yussef Mustacchi**, kjent som **Georges Moustaki**, (født 3. mai 1934 i Alexandria, Egypt, død 23. mai 2013 i Nice, Frankrike) var en fransk visesanger og låtskriver med gresk, sefardisk bakgrunn.

Han er mest kjent for sine poetiske, rytmiske sanger, med enkle, velformulerte og ofte romantiske tekster, i en meget stor produksjon. Han skrev også sanger for andre, blant dem Édith Piaf (blant annet «Milord»), Dalida (blant andre «Gigi L`Amoroso»), Barbara, Brigitte Fontaine, Yves Montand, Herbert Pagani, France Gall og Cindy Daniel.

## Liv
Foreldrene Nessim og Sarah Mustacchi kom egentlig fra øya Korfu i Hellas. Denne hadde imidlertid i mange år hadde vært italiensk og familien var derfor italienskspråklig. Familien flyttet til Alexandria i Egypt, hvor unge Yussef/Josef ble født og vokste opp, og hvor han lærte fransk. I den kosmopolitiske byen Alexandria hadde familien en bokhandel i et multinasjonalt miljø.

Hans frankofile foreldre oppmuntret til fransk kontakt ved å plassere ham på en fransk skole, sammen med søstrene. Slik vokste han opp i en miljø hvor ham hjemme snakket italiensk, lekekameratene i gata snakket arabisk, men han på skolen måtte snakke og lære fransk. 

På skolen ble han også kjent med den franske chanson. Etter å ha avsluttet skolen i 1951, reiste han til Paris allerede samme år, i en alder av  bare 17 år, og ble her svært inspirert av den unge Georges Brassens. Til ære for ham, endret han fornavnet til Georges og forfransket etternavnet til Moustaki. Brassens, som har en av hans ungdoms store idoler, ga ham også adgang til musikkmiljøet i Frankrike, herunder til Edith Piaf.

Utover i 1960-årene skrev han flere hundre sanger. I 1968 ga han sin første store solokonsert, som stand-in for Barbara da hun ble syk før en konsert, og dette ble en stor suksess og innledningen til hans solokarriere som visesanger.

Moustaki sang sine sanger hovedsakelig på fransk, men også i italiensk, gresk, portugisisk, spansk, engelsk og arabisk. Blant hans mest kjente sanger er «Ma liberté», «Le Temps de Vivre», «Il est Trop Tard», «Le métèque», «Ma solitude», «En Mediterranée», «Hiroshima» og «Nadjejda».

Han giftet seg allerede da han var 20 år, og har en stor familie i Frankrike, Israel, Brasil og Venezuela.

Georges Moustaki døde 23. mai 2013 i Nice.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* En 24-årlig Muoustaki med Edith Piaf i 1958
* Moustaki  synger «Le Temps de Vivre» på et TV-opptak fra 1960-tallet
*Engelsk biografi
* Konsertbilder fra 2008
Coppermine (elv)

**Coppermine River** er en 845&nbsp;km lang elv som renner gjennom provinsene Nordvestterritoriene og Nunavut i det nordlige Canada. Elveløpet begynner litt øst for  Store Slavesjø, og går ganske rett nordover til elven munner ut i Coronation Gulf i Nordishavet. Elven går nesten parallelt med, og om lag 500&nbsp;km øst for Mackenzie River, som munner ut atskillig lengre vest. tettstedet Kugluktuk ligger ved elvedeltaet i nord. Oppdageren Samuel Hearne reiste nedover elven i 1771.

Et vulkansk platå på om lag 170&nbsp;000&nbsp;km² nær elven inneholder trolig minst 500&nbsp;000&nbsp;km³ lava, og antas å stamme fra en søylestrøm for 1.200 millioner år siden, kjent som *Mackenzie hotspot*. Denne ble i sin tur ansvarlig for dannelsen av *[[Mackenzie dike swarm]]*, en beltestrukturert geologisk barriere som har sitt senter ved Coppermine-elven.

## Eksterne lenker
*
Haut-Vully

**Haut-Vully** er en liten bygd i kantonen, Fribourg i Sveits. Frem til 1977 het det offisielt *Vully-Le-Haut*. Det tyske navnet for **Oberwistenlach** er nå lite brukt.

## Eksterne lenker
*
Anderson River (Nordvestterritoriene)

**Anderson River** er ei elv i Nordvestterritoriene i det nordlige Canada. Den er 682 kilometer lang. Elva har utspring nord for Store Bjørnesjø, og går nordvestover til den munner ut i Liverpool Bay i Beauforthavet på ca. 70° nord. Elveløpet ligger mellom Mackenzie River i vest og Coppermine River i øst.

Dyrelivet omfatter moskusfe, isbjørn, grizzlybjørn, grønlandskaribu, snøgås, ringsel og hvithval ved munningen.

## Referanser
Back (elv)

**Back River** er en 1&nbsp;150 km lang elv som renner gjennom Nordvestterritoriene i det nordlige Canada. Elveløpet begynner langt øst for Store Bjørnesjø og går rett østover via blant annet Garry Lake (2&nbsp;538 km²), deretter til slutt nord til elven munner ut ved Adelaidehalvøya i Nordishavet. Nedbørsområdet er på 106&nbsp;500 km².

Elven går nesten parallelt med, men vest for, Thelon River. Elven starter ved Muskox Lake, og går gjennom 83 stryk som gjør den til en krevende elv for padlere. Elven ble utforsket av George Back i 1834.

Dyrelivet omfatter blant annet moskusfe, isbjørn, grønlandskaribu, jerv, polarhare og snøgås. I området ligger også en stratovulkan.

## Eksterne lenker
* [Kart over Back River](https://web.archive.org/web/20090821101053/http://encarta.msn.com/map_701510416/Back_(river).html)
* canadian Encyclopedia - artikkel om Back River
Flo Rida

**Tramar Dillard** (født 1979) bedre kjent med sitt kunstnernavn **Flo Rida**, er en amerikansk rapper. Som tenåring turnerte han rundt med et band kalt «2 Live Crew». *Mail on Sunday* var Flo Ridas debutalbum, og hans første singel «Low» lå på førsteplass på den amerikanske singellisten i ti uker i 2008. I 2009 kom hans andre album, *R.O.O.T.S*., med hittene «Be on You» med Ne-Yo, og «Sugar» med Whynter. 

Han deltok i Eurovision Song Contest 2021 for San Marino, sammen med Senhit og sangen «Adrenalina». Låten ble nummer 22 av 26 i finalen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Jõhvi

**Jõhvi** (tysk: *Jewe*) er en by i nordøstlige Estland, og administrativt sete i Ida-Viru fylke. Byen ligger ca. 160 km øst for Tallinn, og 50 km vest for Narva. Stedet ligger bare 6 km sørøst for byen Kohtla-Järve, som er nesten helt sammenvokst med Jõhvi, Kohtla-Nõmme og andre industribyer til et sammenhengende byområde orientert øst-vest langs jernbanen mot Narva, og basert på oljeskifer-forekomstene i området.

Befolkningen  i 1999 var på 12&nbsp;112 innbyggere, hvorav 6&nbsp;483 var etniske russere og 4&nbsp;022 etniske estere. Folketallet er per 2005 på 11&nbsp;533.

Jõhvi er først nevnt som by i 1241 i Kong Valdemars jordebok da byen var under dansk herredømme.
Historiske navn på Jõhvi er Gewi og Jewi.

Jõhvi betjenes av den baltiske jernbane.

## Vennskapsbyer
*  Loimaa, Finland (1997)
*  Uddevalla, Sverige (1997)
*  Kingisepp, Russland (1999)
*  Thisted, Danmark (2000)
*  Skien, Norge (2003)
*  Olecko, Polen (2006)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Grógaldr

***Grógaldr*** er et dikt fra Den eldre Edda. Det er det første av to dikt som i dag vanligvis publiseres under tittelen *[[Svipdagsmál]]*. Diktene ble funnet i manuskripter på 1600-tallet. Sammenhengen mellom de to diktene ble først påvist av Svend Grundtvig i 1854.

Diktet handler om Svipdag som maner sin mor, Groa, opp fra de døde, så hun kan hjelpe ham mot den onde stemoren som tvinger ham til å forsøke å befri Menglød som sitter fanget på borgen sin. Som nekromantiker lykkes han i å vekke sin døde mor, og diktet er en oppramsing av tryllesangene hun bruker for å beskytte sønnen.

## Referanser


## Se også
* Nekromantiker

## Eksterne lenker
* http://www.heimskringla.no/wiki/Grógaldr
Panaro

**Panaro** er en elv i Emilia-Romagna i Italia og en av de siste sideelvene til Po fra høyre, om en ser bort i fra kanalen Cavo Napoleonico. Den renner nordøstover gjennom hele Emilia-Romagna fra kilden nær vannskillet i Appenninene og grensen til Toscana til munningen i Po ved grensen til Veneto.

Elven er 148&nbsp;km lang med et nedbørfelt på .

Hovedkilden til Panaro er Rio delle Tagliole ved Foce a Giovo i Monte Rondinaio, om lag 12&nbsp;km sørvest for den høyeste toppen i Toscana og Emilia-Romagna, Monte Cimone (2&nbsp;165 m). Ved Pievepelago (i provinsen Modena) endrer elven navn til *Scoltenna*. Nær Modena møter den *Naviglio de Modena* og blir framkommelig fram til munningen i Po, like vest for Ferrara. Den renner gjennom Vignola, Finale Emilia og Bondeno.

Ved Olina går det en bro over elven som ble bygd i 1522. Den ligger i kommunen Pavullo nel Frignano.
Secchia

**Secchia** er en elv i Italia. Den renner gjennom Emilia-Romagna og er en av sideelvene til Po fra høyre med en lengde på 172 km. Elven har et nedbørfelt på , som er tørt om sommeren og våtest på våren og høsten. Den har sitt utspring i Alpe di Succiso i en høyde på 2&nbsp;017 moh, nær fjellovergangen Cerreto i De toscanske-emilianske Appenninene, og renner nordover mot Frigano og gjennom Pavullo nel Frigano og når til slutt Posletta nær Sassuolo (i provinsen Modena). Her er den så vidt innom Modena, før den munner ut i Po like sør for Mantova, nær munningen til Mincio.

## Eksterne lenker
*
Mincio

**Mincio** (latin: *Mincius*) er en elv i Lombardia i Italia. Den blir kalt Sarca fram til den når Gardasjøen og fra her renner den 75 km forbi Mantova og ut i Po.

Fram til den store flommen i 589 rant elven direkte ut i Adriaterhavet nær Adria, men  da endret elven retning og rant i stedet ut i Po. 

## Kilder
*Rubis Zemella: *La mia Polesella perduta*, printed by his own (1992) and reprinted by A.V.I.S. di Polesella (1998).
Sarca

**Sarca** er en elv nord i Italia. Den har sitt utspring i Adamello-Presanella-fjellene og renner ut i Gardasjøen. Elven som renner videre fra Gardasjøen heter Mincio. Den er 78 km lang.

Sarca er grunn og vannet føres raskt. Elven renner først gjennom Val di Genova og danner flere fossefall, der Cascina Muta og Saft dei Can er de mest kjente. Før den når Val Rendena blir deler av vannet brukt til produksjon av elektrisitet (vannkraft). De største byene langs elven er Pinzolo, Tione di Trento og Ragoli.

## Eksterne lenker
*
Flora (Stjørdal)

**Flora** (eller **Floren**, sørsamisk: *Flovre*) er en bygd i Hegra sogn i Stjørdal kommune i Trøndelag. Flora ligger langs Stjørdalselva, midtveis mellom Sona i vest og Gudå i øst.

Europavei 14 går på nordsiden av elva, mens Meråkerbanen går på sørsiden. Flornes stasjon på Meråkerbanen ble åpnet som Floren stasjon 17. oktober 1881, skiftet navn til Flora stasjon i april 1921, og til Flornes stasjon 1. januar 1924. Stasjonen har vært ubemannet siden 1. mars 1971. På Flornes finnes også Floren kapell, Flora oppvekstsenter (med skole og barnehage), campingplass og dagligvarehandel. Fylkesvei 27 over Flornes bru forbinder Flornes med Europavei 14. Det er også veiforbindelse til Vigdenes i Forradal.

Grunnkretsene Floren nordre og Floren søndre i delområde Hegra hadde til sammen 233 innbyggere den 1. januar 2017.

Eliel Lagercrantz noterte med lydskrift det sørsamiske navnet på bygda: *fʎuwrɛ̮*.

## Referanser
Clara Thue Ebbell

**Clara Thue Ebbell** (født 22. februar 1880 i Grimstad, død 25. februar 1971) var en norsk forfatter og oversetter.

Hun var datter av skipsreder Nikolai Thue Johnsen (1846 – 1926 og Signe Bie (1860 – 1889), og hennes grandtante var oversetteren Kaja Ebbell. I1906 giftet hun seg med forfatteren Bendix Joachim Ebbell. Sammen med ektemannen utga hun i 1904 den humoristiske og til dels satiriske *Ny ABC med hane for alle snille og voksne børn ved Sahib og Puk*, der de blant annet parodierte Henrik Ibsen. Clara Thue Ebbell benyttet iblant forfatterpseudonymet *Puk*, og *Sahib* var et av ektemannens pseudonymer. De fleste av hennes bøker var skrevet for barn og unge. Mange av bøkene var biografier eller skildringer av historiske begivenheter, flere av dem om personer som hadde virket som kristne forkynnere. Hun virket også som oversetter, og oversatte flere bøker til norsk. Blant annet stod hun for en av de første norske oversettelsens av Onkel Toms hytte. 

Clara Thue Ebbell ble student i 1899, var formann i Kvindelige Studenters Klub, medlem av Studentersamfundets styre i 1905 og redaktør av Kvindelige Studenters Jubileumsskrift 1882 -1907. 

## Bibliografi
* *Ny ABC med hane for alle snille og voksne børn ved Sahib og Puk*, illustrert av Fredrik Bødtker, 1904
* *Den vide, vide verden*, 1911
* *En Ny-Englandspike – "Queechy"*, 1912
* *Hun som skrev [[Onkel Toms hytte]]* 1916
* *En stor manns hustru. [[Katharina von Bora|Catharina von Bora]]* 1917
* *Da [[Mayflower]] drog* 1920
* *[[Catherine Booth]]* 1928
* *Sir Evelyns myndling*, 1933
* *Fire på egen hånd* 1935
* *Kagawas hustru*, 1936
* *Hanna på Lillevold*, 1936
* *[[Sigøyner]]en [[Rodney *Gipsy* Smith|Gipsy Smith]]* 1937
* *I motbakke*, 1937
* *Lord Shaftesbury. En som gikk foran*, 1938
* *Presten på Labrador*, 1938
* *[[Cathinka Guldberg]]. Banebryter. Den norske diakonisses mor*, 1940
* *Fortellingen om en god jul*, 1940
* *[[Der går et stille tog]]* 1941
* *På frammarsj. [[Bolette Gjør]], misjonsvennen*, 1946
* *Vårtid*, 1953
* *Adrienne*, 1955
* *Billett mrk. "Bokholder"*, 1959
* *Maja*, 1960
* *Maja prestekone*, 1962
* *I ungdomsbyen med [[Henrik Ibsen]]*, 1966
* *Brownie*, 1969

### Ebbells oversettelser til norsk (utvalg)
* *Cassy*
* *Den nye frihet*
* *Den vide vide verden*
* *Det utskaarne skapet*
* *En Ny-Englandspike*
* *[[Ivanhoe]]*
* *John Halifax, Slegten*
* *Kjensgjerningen Jesus Kristus*
* *Kongens sverd*
* *[[Onkel Toms hytte]]*
* *På skansen*
* *Skolegutter paa St. Winifred*
* *Søster og Bror*
* *To aar efter paa St. Winifred*
* *Tre admiraler*
* *Tre kapteiner*
* *Tre løitnanter*

## Arkivet
Arkivet etter Clara Thue Ebbell befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Arkivet omfatter bl.a. flere av hennes manuskripter, korrespondanse, notater og en egen *Julebok* med oversikt over julehilsner og julegaver. I arkivet finnes det også arkivmateriale fra hennes mann, Bendix Ebbell. 

## Referanser


## Eksterne lenker

* Om Clara Thue Ebbell i Norsk Oversetterleksikon 

* 

## Kilder
* Hvem er Hvem 1938
Årbostadtindløpet

**Årbostadtindløpet** er et motbakkeløp i Ibestad som arrangeres av Andørja IL som en del av arrangementet Tour de Andørja. Løpet ble første gang arrangert i 2001.

Løypa starter på Årbostad helt nede ved havnivå og har målgang på toppen av Årbostadtinden på 1181 meter. Løypa er 4,3&nbsp;km lang og starter på skogsvei før den går over i sti og fjellterreng.

## Vinnere

 I 2002 ble løpet stoppet på ca. 900 meters høyde pga. tåke.

## Eksterne lenker
*
Lønahorgi Opp

**Lønahorgi Opp** er et motbakkeløp på Voss som arrangeres av Voss Oppturar. Løpet ble første gang arrangert i 2009.

Løypa starter på Voss Idrettsplass på 55 meters høyde og har målgang på Langahorgi på 1093 meter. Løypa er 10,4&nbsp;km lang, og til tross for målgang så høyt over havet er det bred og fin løype stort sett hele veien, i starten på asfalt, senere på grusvei.

I 2010 hadde Lønahorgi Opp status som Norgesmesterskap i motbakkeløp.

## Vinnere

## Eksterne lenker
*
Arne Torkildsen

**Arne Torkildsen** (født 14. september 1899, død 7. mars 1968) var en norsk lege, professor og nevrokirurg. Han er en av de mest kjente norske nevrokirurgene gjennom tidene, først og fremst fordi han utviklet en ny operasjonsteknikk for hydrocephalus ("vannhode"). Operasjonen  bærer hans navn, «Torkildsens operasjon».

Torkildsen ble dr. med. ved Københavns Universitet i 1950, etter at Universitetet i Oslo hadde nektet å tildele ham doktorgraden til tross for at bedømmelseskomiteens innstilling var positiv og at han allerede hadde disputert. Årsaken har blitt forklart med misunnelse i det medisinske miljøet i Norge. Doktorgradsavhandlingen beskrev det som ble kjent internasjonalt som «Torkildsens operasjon». Torkildsen var professor i nevrokirurgi ved Universitetet i Kairo 1951–1954.

## Referanser
Heirsnosi Opp

**Heirsnosi Opp** er et motbakkeløp i Øvre Årdal som arrangeres av Årdalstangen IL. Løpet ble første gang arrangert i 2006.

Løypa starter i sentrum av Øvre Årdal og har målgang på toppen av Heirsnosi på 1010 meter. Løypa er 11,2 km lang og følger den gamle riksvei 53 opp mot toppen.

## Vinnere

Traséen har vært endret etter tidligere arrangementer og bestetidene fra 2008 og senere står som gjeldende løyperekorder.

## Eksterne lenker
*
The Flying Lizards

**The Flying Lizards** var et britisk eksperimentelt rockeband som ble startet av David Cunningham i 1976. Bandet ble oppløst i 1984.

De hadde kun en hit med en coverversjon av Barrett Strong sin sang *[[Money (That's What I Want)]]* i 1979, som senere ble brukt i filmene *[[Bryllupssangeren]]*, *[[Lock, Stock and Two Smoking Barrels]]* samt *[[Charlie's Angels]],* og i TV-serien *[[Nip/Tuck]].*
## Diskografi

### Album
* 1979 *The Flying Lizards* 
* 1981 *Fourth Wall* 
* 1984 *Top Ten*
* 1996 *The Secret Dub Life of the Flying Lizards*

### Singler
* 1978 *Summertime Blues*
* 1979 *Money (That's What I Want)*
* 1979 *TV*
* 1980 *The Laughing Policeman*
* 1981 *Move On Up*
* 1981 *Hands 2 Take*
* 1981 *Lovers and Other Strangers*
* 1984 *Sex Machine*
* 1984 *Dizzy Miss Lizzy*
* 1988 *Money/T.V.*

### Bandmedlemmer
*David Toop
*Steve Beresford
*Michael Upton
*Julian Marshall
*Michael Nyman
*David Cunningham
*Vivien Goldman
*Robert Fripp
*Bob Black
*Deborah Evans-Stickland
*Patti Palladin
*Peter Laurence Gordon
*Sally Peterson

## Eksterne lenker
* 
* The Flying Lizards biography
Dipsocoridae

* *[[Cryptostemma]]*
* *[[Pachycoelus]]*

**Dipsocoridae** er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner.  Nebbmunner har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen. Denne artsfattige gruppen av små teger lever mest ved ferskvann. Av ca. 40 kjente arter forekommer sju i Europa og to i Norge.

## Utseende
Små (2 – 3&nbsp;mm), matt brune teger, forvingen kan ha et grålig skjær. Hodet er fremstrakt, litt nedbøyd og kjegleformet, med noen lange hår, antennen består av fire ledd der de to innerste er korte og tykke, de to ytterste lange og tynne. Sugesnabelen er ganske kort. Forvingen er ikke tydelig oppdelt i ulike avsnitt. Beina er tynne, føttene to- eller tre-leddete.

## Levevis
Disse artene lever for det meste ved ferskvann, enten mellom steiner og grus eller mellom mose. De kan trolig overleve å bli oversvømmet en tid. De kan løpe raskt og er sannsynligvis rovdyr.

## Systematisk inndeling / europeiske arter

* Nebbmunner (Hemiptera)
** delgruppe **[[Teger]]** (Heteroptera) 
*** gruppe **[[Dipsocoromorpha]]** 
**** familie Dipsocoridae Dohrn, 1859
***** slekten *[[Cryptostemma]]* Herrich-Schäffer, 1835 – i Europa:
****** *[[Cryptostemma alienum]]* Herrich-Schäffer, 1835
****** *[[Cryptostemma carpaticum]]* Josifov, 1967
****** *[[Cryptostemma remanei]]* Josifov, 1964
****** *[[Cryptostemma roubali]]* Josifov, 1967
****** *[[Cryptostemma medium]]* Rey, 1888 
***** slekten *[[Pachycoelus]]* Fieber, 1860 – i Europa:
****** *[[Pachycoelus pusillimum]]* (J. Sahlberg, 1870) – finnes i Norge
****** *[[Pachycoelus waltli]]* Fieber, 1860 – finnes i Norge

## Kilder
* Štys, P. 16. Dipsocoridae. I: Schuh, R.T. og Slater, J.A. (1995) *True Bugs of the World*. Ithaca, New York. http://books.google.no/books?id=wmSc-2KDmZ4C&pg=PA78&lpg=PA78&dq=dipsocoridae&source=bl&ots=6qEwpZ1Baz&sig=yYEG2YSDXM7k8cZsss4PazlCF-Y&hl=no
* Australian Faunal Directory – Dipsocoridae (2002)
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr 

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Hypsipterygidae

* *[[Hypsipteryx ecpaglus]]*
* *[[Hypsipteryx machadoi]]*
* *[[Hypsipteryx ugandaensis]]*
* *[[Hypsipteryx vasarhelyii]]*

**Hypsipterygidae** er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner.  Nebbmunner har det til felles at munndelene er sugende og at de suger opp næringen. Det er bare kjent fire nålevende arter, dessuten er det beskrevet én fossil art.

## Utseende
Små (2 – 3&nbsp;mm), flate teger, oversiden med nettaktig skulptur. De minner overflatisk sterkt om netteger (Tingidae), men er ikke beslektet med disse. Hodet er lite og fremstrakt. Antennene består av fire ledd, det tredje leddet er langt og tynt, det fjerde relativt kort. Sugesnabelen er rett og når tilbake til forkanten av bakkroppen. Pronotum har utvidete sidekanter og tre lengdelister. Forvingene har utvidete sidekanter og er delt i ni felter av opphøyde lister. Beina er påfallende tynne, føttene to-leddete.

## Levevis
Lite er kjent om biologien til disse små og sjeldne tegene, som er funnet mellom løvstrø og i materiale innsamlet med lysfeller og fallfeller.

## Systematisk inndeling

* Nebbmunner (Hemiptera)
** delgruppe **[[Teger]]** (Heteroptera) 
*** gruppe **[[Dipsocoromorpha]]** 
**** familie Hypsipterygidae 
***** slekten *[[Hypsipteryx]]* Drake, 1961 – fire nålevende og én utdødd art er kjent
****** *[[Hypsipteryx ecpaglus]]* Drake, 1961 – Sørøst-Asia
****** *[[Hypsipteryx machadoi]]* Drake, 1961 – Afrika
****** *[[Hypsipteryx ugandaensis]]* Štys, 1970 – Afrika
****** *[[Hypsipteryx vasarhelyii]]* Rédei, 2007 – Vietnam

## Kilder
* Štys, P. 17. Hypsipterygidae. I: Schuh, R.T. og Slater, J.A. (1995) *True Bugs of the World*. Ithaca, New York. http://books.google.no/books?id=wmSc-2KDmZ4C&pg=PA80&lpg=PA80&dq=Hypsipterygidae&source=bl&ots=6qEwpZZDaz&sig=onNR5AT2gFf2TSJ3q1pkdhI66es&hl=no

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Hovlandsnuten Opp

**Hovlandsnuten Opp** er et motbakkeløp i Sauda som arrangeres av Sauda Ferie og Fritid. Løpet ble startet i 2007 av Åge Fjellheim Midthun og Per Inge Fjellheim.

Løypa starter ved Risvoll skule i Sauda og har målgang på toppen av Hovlandsnuten på 931 meter. Løypa er 6,7&nbsp;km lang.

Mange toppidrettsutøvere har prøvd seg på løypa, men først i 2010 da løpet ble lagt inn i Norgescupen i motbakkeløp klarte noen å slå det lokale talentet Thomas Vestbø. I 2014 og i 2022 var løpet NM i motbakkeløp.

## Vinnere

## Litteratur
* Boka MotbakkeMoro av Kristin Roset  ISBN 978-82-8212-001-2

## Eksterne lenker
*
Bilegger

En **bileggerovn** er en ovn som fyres fra et tilstøtende rom til der ovnen er montert. Vanligvis fyres bileggerovnen fra en luke i muren i et åpent ildsted for matlaging, vanligvis en grue. Ovnens lufttilførsel og avtrekk er plassert samme sted. En bileggerovn er uten dør for ilegg av brensel, og uten ventil for regulering av trekk.

Bileggerovnen har sin motsats i *vindovnen*, som har ovnsdør for ilegg av brensel, og luftventil, som oftest kan reguleres.

Norske jernovner ble produsert både som bileggere og vindovner. De norske jernverkene produserte jernovner for forskjellige markeder, med ulike tradisjoner, og ulike typer brensel.

I Norge var bileggerovner lenge populære langs kysten fra Jæren og nordover Vestlandet, Trøndelag og Nord-Norge. De var vanlige i Danmark og på Færøyene og Island.

I de slaviske områdene i Øst-Europa ble røykovnen fra rundt 1600 utviklet til en bileggerovn inspirert av kakkelovn i de tyske områdene. Den tradisjonelle røykovnen i de slaviske områdene ble snudd med røykåpningen mot «forstuen» med en lukket ende mot oppholdsrommet som en bilegger. Samtidig ble kokingen flyttet til forstuen som ble til kjøkken. Røykovnstuen forsvant med dette fra de slaviske områdene.

## Referanser


## Litteratur
*Ulf Hamran: Gamle ovner i Norge. 1989.
*Arne Nygård-Nilssen: Norsk jernskulptur I - II. 1944.
Grue (ildsted)

En **grue** er et åpent ildsted for matlaging. Gruen har i sin form store likheter med peisen, og forutsetter som denne at bygningen har skorstein. Mens peisen hører hjemme i stua, er gruen et ildsted for kjøkken og bryggerhus. 

I bryggerhuset kan gruen høre sammen med bakerovn og bryggepanne. 

Ordet *grue* kunne også betegne bunnen i en peis som ble brukt til matlagning.
Bjørnar Spydevold

**Bjørnar Spydevold** (født 3. april 1959) er en norsk sanger og skuespiller fra Greåker i Sarpsborg. Han er sønn av fotballspiller Bjørn Spydevold.

Spydevold har i løpet av sin 30 år lange karriere medvirket i en rekke teateroppsetninger og konserter over hele landet.
Han har gjort sentrale roller i *[[Les Miserables]]*, *[[Bør Børson jr.]]*, *[[Den glade enke]]* og *Orfeus i underverdenen*.
I 2008 gjorde Bjørnar stor suksess med tittelrollen i Svein Gundersens musikal *[[Jeppe på Bjerget]]*.

## Diskografi
* *Ei natt så stille* (juleplate)
* *Odysse* 
* *[[Kom sommervind]]*

## Eksterne lenker
* Bjørnar Spydevolds hjemmeside
Hosting

**Host** eller **hosting** kan referere til:

* Hoste, en refleks som medfører støtvise og kraftige utåndinger
* *Host* (datamaskiner), engelsk navn for en tjener- eller vertsdatamaskin
* *Host* (rolle), engelsk begrep for å opptre som arrangør eller seremonimester for en hendelse
* *Hosting*, engelsk begrep for å huse eller leie ut en plass til noe
* Selvhosting, drift og vedlikehold av egen nettjener, eksempelvis for et nettsted, e-post, eller direktemeldinger
* Webhotell (*web hosting*), inkludert:
** Webhotell (*web hosting service*), tjeneste på en nettjener som gjør en bruker i stand til å publisere filer på verdensveven
** Delt webhotell (*shared web hosting service*), webhotell hvor mange nettsteder lever på en nettjener
** Programvare som tjeneste, en modell hvor programvare lisensieres på abonnementsbasis og lever hos en vertstjener
** Dedikert tjener (*dedicated hosting service*), et webhotell hvor klienten leier en hel tjener
Jernovn

**Jernovn** eller **støpejernsovn** er en varmeovn laget av støpejern, som man kan legge ved eller annet brennbart materiale i, slik av ovnen avgir varme. Jernovnen ble trolig utviklet i Tyskland på 14- og 1500-tallet. Det var først og fremst i nordlige strøk slike ovner ble utviklet og brukt. Utformingen av dører med hengsler og regulerbare trekkhull gjorde at oppvarmingen ble mer effektiv. De relativt tynne platene ga god gjennomgang av strålevarme, noe som ble forsterket av at ovnene ble farget svarte.

Det produseres stadig jernovner i Norge, blant annet ved Ulefos Jernverk, en bedrift med kontinuerlig virksomhet i produksjonen gjennom mer enn 300 år. Et annet kjent norsk merke er Jøtul.

## Historie
### Jernovnen i Norge

Produksjon av jernovner i Norge tok til på 1600-tallet og de fleste norske jernverk produserte slike ovner, i et stort antall modeller. Før jernovnens tid var det vanlig å ha åpen ild, åre, inne i huset, og et hull i taket, ljore, til å lede ut røyken. Dette førte til mye røyk og sot, i tillegg til at behovet for trekk til ilden gjorde at man måtte ha døren åpen, noe som gjorde rommene kalde og trekkfulle. På 1500-tallet ble det etter hvert vanlig med pipe i stedet for ljore, men selv om dette førte til mindre røyk og sot inne, løste det ikke problemet med trekken.

Da jernovnen ble introdusert i Norge på 1600-tallet, representerte det en stor forandring i folks dagligliv. Man kunne lukke døren og få det både varmt og trekkfritt inne. Fordi folk nå slapp å puste inn røykfull og kald luft, bidro jernovnen til bedre helse og dermed til den synkende dødeligheten på 1700-tallet. Men først midt på 1800-tallet kan en si at jernovnen var blitt det dominerende ildstedet for folk flest i Norge.

Jernovnene bygde på to ulike prinsipper for trekk og ventilasjon, bileggeren og vindovnen. Tradisjon og type brensel var avgjørende for hvilken type som ble valgt. Bileggeren ble fyrt fra naborommet, via en grue (peis) og har ingen åpninger mot rommet som skal varmes. Vindovnen fyres fra samme rom og har åpning for fyring og trekk. 

Jernovnene hører til de ypperste produkter innen norsk kunstindustri. Ovnene ble ofte støpt i barokk- og rokokkostil. Motivene kunne være fra Bibelen, den klassiske gudeverden,  eller avbildninger av konger og dronninger. På 1800-tallet kom ovner i empire-stil og historisme. På 1900-tallet ble vanlig med motiver fra historiske begivenheter eller folkeeventyr.

Både i Norge og Danmark ble jernovner inntil slutten av 1900-årene som oftest kalt *jernkakkelovner* eller bare *kakkelovner*. En kakkelovn er en ovn av murverk med kledning av keramiske fliser eller kakler.

## Referanser


## Se også
* Ildsted

## Litteratur
*Ulf Hamran: Gamle ovner i Norge. 1989.
*Arne Nygård-Nilssen: Norsk jernskulptur I - II. 1944.

## Eksterne lenker
*ByggOgBevar 
*Digitalt Museum: Støping i åpen og lukket form
San Joaquin (elv)

**San Joaquin** er en 530 km lang elv som renner gjennom det sentrale California og ut i Stillehavet nordøst for Oakland. Elven ligger i San Joaquin Valley, som er den sentrale dalen i California og rommer elvene Sacramento fra nord og San Joaquin fra sør. Elven er både drikkevann, kilde for elektrisk kraft til San Francisco-området, og en vanningskilde for jordbruk i California.

Elveløpet begynner i Thousand Island Lake i Sierra Nevada. Samlet nedbørsområde er på . Friant-demningen ble reist i 1942, og skaper Millertonsjøen ca. 25 km nord for Fresno. Tilsilting av elven har gjort den i praksis ikke navigerbar, en kanal i det nederste løpet klarer ikke over tid å holde elven åpen for større skip.

## Se også
* Liste over elver i USA

## Eksterne lenker
* 
* San Joaaquin Basin
Varden Opp

**Varden Opp** er et motbakkeløp i Langevåg som arrangeres av Langevåg IL. Løpet ble første gang arrangert i 2004.

Løypa starter i Langevåg ved havnivå og har målgang på toppen av Heirsnosi på 776 meter over havet. Løypa er 7,5 km lang.

## Vinnere

I 2009 ble løpet avlyst grunnet dårlig vær.

## Eksterne lenker
*
Halvor Vreim

**Halvor Vreim**, (født 1894, død 1966), født på Bø i Telemark. Vreim hadde utdanning som bygningstømrer, og fikk antikvarisk bygningsvern og friluftsmuseer som sitt arbeidsområde. Han ble anerkjent som arkitekt, og ble medlem av Norske arkitekters landsforbund i 1936. 

I 1921 ble Vreim ansatt ved Norsk Folkemuseum som amanuensis, med ansvar for friluftsmuseet, som da var under oppbygging. Dokumentasjon av bygninger var en viktig del av arbeidet. Vreims arbeid karakteriseres av hans innsikt i det håndverksmessige aspekt ved byggeskikken.  

I 1937 ble han antikvar hos Riksantikvaren, en stilling han beholdt til 1. januar 1966. 

Vreim forfattet en rekke bøker og artikler innen temaet byggeskikk. Han var gjennom en årrekke jevnlig bidragsyter til Fortidsminneforeningens årbok, og han skrev en rekke artikler til samleverket Nordisk kultur. 

I 1963 ble Vreim ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. 

## Utvalgt bibliografi
* «Buer og naust. Spiren til våre eldste byer.» I *Fortidsminneforenningens årbok* 1933.
* *Trekk fra byggeskikkens geografi i Norge.* I Fortidsminneforenningens årbok  1936–37. 
* «The ancient settlements in Finnmark. Cabins and tents».  *Folkliv - tidskrift för nordisk etnologi* 1937
* *Norsk trearkitektur*. 1939, ny utgave 1947 (Oslo: Gyldendal forlag)
* 

## Kilder
* Roar Hauglid: Halvor Vreim. I Fortidsminneforeningens årbok 1966–67. 
* Arne Berg: Studiet av byggjeskikken etter Eilert Sundt, særleg om Gisle Midttun og Halvor Vreim. I Dugnad (tidsskrift) nr. 3–4/1981.
Sacramento (elv)

**Sacramento** er en 719 km lang elv som renner gjennom det nordlige California og ut i Stillehavet nordøst for Oakland. Elven ligger i San Joaquin Valley, som er den sentrale dalen i California og rommer elvene Sacramento fra nord og San Joaquin fra sør. Elven er den lengste i delstaten, og er både drikkevann, kilde for elektrisk kraft, og en vanningskilde for jordbruk i California.

Elveløpet begynner ved Shastafjellet i Siskiyou County helt nord ved grensen til Oregon. Samlet nedbørsområde er på . Shasta-demningen ble reist i 1945, og skaper Shastasjøen som gir  installert effekt. Tilsilting av elven har gjort den i praksis ikke navigerbar, en kanal i det nederste løpet klarer ikke over tid å holde elven åpen for større skip.

En østlig sideelv er elven *Feather*, og denne er demmet opp med den meget viktige Oroville-demningen som sikrer stor kraftproduksjon, flomsikring og drikkevann.

## Eksterne lenker
*
Oppstad

**Oppstad** er ei bygd, et sogn og en gard i Sør-Odal kommune i Innlandet. På garden ligger sognets kirke Oppstad kirke. Sognet består av områdene som ligger langs Oppstadåa mellom Glåma og Storsjøen og mellom bygdene Strøm og Ullern i sør og Sand i nord. Det deles inn i 18 garder. Garden Oppstad har gardsnummer 100 og ligger på østsiden av åen. Oppstad har ikke lenger noen egen skole, så elevene herfra hører til Slåstad skolekrets.

Gardsnavnet var på gammalnorsk *Uppstaðir* som betyr «det øvre bostedet», sett i forhold til den eldre garden Os i Strøm. I dag uttales navnet *oppsta*, med o-lyd. Selv om kirken først ble bygd på Oppstad var nok det eldste bostedet i Oppstad trolig Øyen på øyen med samme navn. Tidligere omfatta Oppstad også Størrjebygda i Sand og området omkring Austvatn i Mo. Etter delingen av Odalen i to kommuner søkte disse grendene om å få høre til Nord-Odal, og de inngikk i henholdsvis Sand og Mo sogn etter dette. Dermed besto Oppstad i senere tid bare av det som nå kalles *Oppstadbakken*. Tidligere regna man også Størrjebygda til Oppstadbakken.

Navnet Oppstadbakken stammer fra den opprinnelige tydingen av ordet bakke, som er høyereliggende landstrekning som på den ene siden begrenses av en fordjupning som strekningen faller av eller avbrytes mot ved en bratt vegg eller skråning. Ellers vekker navnet ofte stor forundring fordi Oppstadåa, som er ei mil lang, bare har et fall på under en meter gjennom bygden. I flomtidene på våren renner åen derfor motsatt veg. Dette spesielle fenomenet har vært hovedårsaken til danningen av Engene og våtmarksområdet som ble vernet ved opprettelsen av Seimsjøen naturreservat.

## Referanser
Savannah (elv)

**Savannah River** er en elv som renner langs grensen mellom delstatene Georgia og Sør-Carolina i det sørøstlige USA. Elven er cirka 560 km lang, og danner absolutt hele grenselinjen mellom Georgia og Sør-Carlonia helt fra grensen mot Nord-Carolina i nord. Den renner ut i Atlanterhavet ved storbyen Savannah. Nedbørsområdet er på 25.511 km².

De engelske kolonistene bosatte seg stort sett langs Savannah-elven i den tidlige koloniperioden fra 1700-tallet. Den engelske kulturen sto særlig sterk i de to elvebyene Savannah og Augusta. Elven er farbar for større skip, og har i historisk tid vært en svært viktig ferdselsåre for Georgia, ikke minst for eksporten av bomull fra Savannah til Europa.

## Eksterne lenker
*
Chattahoochee (elv)

**Chattahoochee** er ei elv som renner langs grensen mellom delstatene Georgia, Alabama og Florida i det sørøstlige USA. Den er 692 kilometer lang, og har et nedbørsområde er på . 

Elva har sitt utspring i Appalachene i det nordligste Georgia. Den renner sørvestover like nord for sentrum av storbyen Atlanta og danner deretter halve grenselinjen mellom Georgia og Alabama og også en del av grensa mellom Georgia og Florida. I den kunstige Seminolesjøen løper den sammen med elva Flint og danner Apalachicola, som fortsetter sørover til Mexicogulfen.

## Eksterne lenker
*
Ludwig Knoop

**Johann Ludwig Knoop** (født 5. mai 1821 i Bremen i Tyskland, død 16. august 1894 i Bremen), var en kjøpmann og entreprenør innenfor bomullsindustrien. 

## Liv og virke
Han studerte i Bremen, og lærte bomullsindustrien i selskapet De Jersey & Co i Manchester, England.  Han dro til Moskva som assistent til firmaets agent Franz Holzhauer i 1840. Samme år etablerte han det første elektrisk drevne bomullsbedriften i Russland. 

I 1842 ble det engelske forbudet mot eksport av maskiner innenfor bomullsindustrien opphevet, og dette førte til ekspansjon av bomullsvirksomhet i Russland og ellers i Europa. 

I 1852 grunnla han L Knoop & Co. I 1857 bygget han det største bomullspinneriet i Europa på Kreenholm (nåværende: Kreenholmi Valduse) ved Narva i Estland. Selskapet hadde i begynnelsen ca. 4&nbsp;500 ansatte, og på det meste over 12&nbsp;000 ansatte. Fabrikken hadde nesten en halv million bomullsspoler drevet av vannkraft. Utbyggingen skjedde i Narva hovdesaklig pga. lave lønninger og lokalisering i nærheten av en foss i Narvaelven.

Knoop ble etterhvert ansvarlig for å opprette 187 spinnerier på russisk territorium. 

Han ble adlet som baron av tsar Alexander II i 1877. Han døde den 16. august 1894 på St Magnus i Bremen.

## Referanser


## Litteratur
* Jutta Langer, Ulla Tesch: *Knoops Park*. Hauschild Verlag, Bremen, 1999, ISBN 3-89757-027-0
* Dittmar Dahlmann, Ludwig Knoop. Ein Unternehmerleben, in: Dittmar Dahlmann/Carmen Scheide (Hg.), "...das einzige Land in Europa, das eine große Zukunft vor sich hat." Deutsche Unternehmen und Unternehmer im Russischen Reich im 19. und frühen 20. Jahrhundert, Essen 1998, S. 361-378
* Dittmar Dahlmann, The Knoop-Family and its International Network, in: Margrit Schulte Beerbühl/Jörg Vögele (Hg.), Spinning the Commercial Web. International Trade, Merchants, and Commercial Cities, c. 1640-1939, Frankfurt am Main 2004, S. 237-245

## Eksterne lenker
* 
* www.sankt-magnus.de
* Offisiell hjemmeside til Krenholm i Narva
Baker Street (sang)

«**Baker Street**» er en sang skrevet av Gerry Rafferty, første gang utgitt på Raffertys album *City to City* i 1978. Dette var Gerry Raffertys første utgivelse etter at han forlot bandet Stealers Wheel. Singelen ble en hit verden over, med blant annet en 2.-plass på listene i USA og 3.-plass i Storbritannia. 

Sangens navn er hentet fra gaten Baker Street i London, der det vrimler av gatemusikanter. Teksten omhandler livet som gatemusikant på Baker Street. Saksofon-riffet blir spilt av Raphael Ravenscroft og gitarsoloen spilles av Hugh Burns. 

En versjon av sangen ble spilt inn av Foo Fighters i 1998, og utgitt som B-side til deres singel *«My Hero»*.

## Personell
Musikere på originalinnspillingen:
*Gerry Rafferty – Vokal
*Raphael Ravenscroft – Saksofon
*Hugh Burns – Gitar, gitarsolo
*Nigel Jenkins – Rytmegitar
*Gary Taylor – Bass
*Tommy Eyre – Keyboard
*Henry Spinetti – Trommer
*Glen Le Fleur – Perkusjon
*Graham Preskett – Strykerarrangement

## Eksterne lenker
* «Baker Street» av Gerry Rafferty på Songfacts.com
Parnaíba (elv)

:*Det finnes også en annen elv med svært likt navn i Brasil, [[Paranaíba (elv)|Paranaíba]].*

**Parnaíba** er ei elv i Brasil, og danner grensen mellom delstatene Maranhão og Piauí. Den renner nordover ut i Atlanterhavet i kommunen Parnaíba. Elven er  lang, og dermed en av de lengste vassdragene i Brasil. Elva er farbar for mindre skip midtveis, deretter blir den preget av fossefall og stryk hvor det ikke kan navigeres.

## Referanser
Itapecuru (elv)

**Itapecuru** er en elv i delstaten Maranhão i det nordlige Brasil. Den oppstår sørvest i staten med flere forgreninger, og renner nordover og munner ut i Atlanterhavet ved Baía de São José. Elven er i alt  lang, med et nedbørfelt på .
Paraíba do Sul (elv)

**Paraíba do Sul** er en elv i det sørøstlige Brasil. Den flyter gjennom delstatene São Paulo, Minas Gerais og Rio de Janeiro, med utløp i Atlanterhavet i kommunen Campos dos Goytacazes. Elva er  lang. Det er mulig å navigere på de nedre 80 kilometrene, samt på en 280 km lang strekning midt i elveløpet. Hele nedbørfeltet er på .

Ved elva ligger stålbyen Volta Redonda, og byen São José dos Campos, hvor Brasils flyfabrikk Empresa Brasileira de Aeronáutica (Embraer) har sitt hovedkontor.
Doce (elv)

**Doce** er en elv i det sørøstlige Brasil, den flyter gjennom delstatene Minas Gerais og Espírito Santo, med forgrenet utspring på  like øst for millionbyen Belo Horizonte, og nær den historiske byen Ouro Preto.

Doce renner forbi industribyen Governador Valadares, og har sitt utløp i Atlanterhavet i kommunen Linhares. Elven er 853 km lang. Det er et nedbørfelt på totalt . Det ble bygget jernbane forbi elven i 1904. Elvebassenget har en stor gruveindustri og dessuten den største stålproduksjonen blant alle regioner i Latin-Amerika. Tre store gruve- og metallurgiselskaper har hovedkvarter langs elven.
Jequitinhonha (elv)

**Jequitinhonha ** er en elv i det sørøstlige Brasil. Den flyter gjennom delstatene Minas Gerais og Bahia, med utløp i Atlanterhavet i kommunen Campos dos Goytacazes. Kildene ligger nær den historiske byen Diamantina, og elva er  lang. Hele nedbørsfeltet er på , dvs. dobbelt så stort som Sveits, men folketallet langs elvefaret er bare drøyt 1 million mennesker.
Jaktgepard

**Jaktgepard** er en gepard (et rovdyr i kattefamilien) som gjennom en temmingsprosess har fått trening i å jakte for mennesker. Geparden er verdens raskeste pattedyr på land og kan tilmed ta igjen en antilope hvis denne ikke har fått for stort forsprang. Dette gjør en voksen gepard til den mest effektive jegeren blant rovdyrene etter afrikansk villhund. Geparder er lette å temme, men er som alle kattedyr unntatt tamkatten fortsatt ville dyr, ikke domestiserte. Geparder ble dressert alt på faraoenes tid i det gamle Egypt. Geparden kalles også *jaktleopard*, vel etter den leopardlignende, flekkete pelsen - men geparden er nærmere i slekt med pumaen og jaguarundien enn med leoparden.

## Se også
* Jakt
* Gepard
Nikolaus Ludwig von Zinzendorf

**Nikolaus Ludwig von Zinzendorf**, (født 26. mai 1700 i Dresden i Sachsen i Tyskland, død 9. mai 1760 i Herrnhut i Sachsen) var en tysk greve, embetsmann, prest og teolog. Han var regjeringsråd i Dresden og grunnla Den herrnhutiske brødremenighet i 1727. Brødremenigheten var et evangelisk kristensamfunn greven organiserte blant landflyktige protestanter som hadde dannet kolonien *Herrnhut* (»Herrens omsorg») på godset hans i Berthelsdorf i 1722. Zinzendorf var også Brødremenighetens biskop i Herrnhut. Den pietistiske sekten utviklet seg til en internasjonal bevegelse som påvirket kristne vekkelsesbevegelser siden. «Brødrene» overtok grevens gods da han døde i 1760. 

Grev Zinzendorf var i tillegg en kjent salmedikter, han skal ha diktet over 2000 salmer. I *[[Norsk Salmebok (1985)|Norsk Salmebok]]* og *[[Norsk salmebok 2013]]* er en av hans salmer; *Kristne, la oss søke sammen*, oversatt til norsk av biskop Sigurd Lunde i 1979, 1. vers av biskop Johannes Smemo i 1968.

## Se også
* Brødremenigheten («herrnhuterne») 
* Herrnhut

## Litteratur
* Anne Kristin Aasmundtveit, *Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok*, Verbum Forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0, s. 6.
*(de) Dietrich Meyer: Zinzendorf und die Herrnhuter Brüdergemeine. 1700–2000, Göttingen   2009.
*(en) Werner Raupp: Zinzendorf, Nikolaus Ludwig von (1700–1760), in: Heiner F. Klemme/Manfred Kuehn (Ed.), The Dictionary of Eighteenth-Century    German Philosophers. General Editors, Vol. 3, London/New York 2010, p. 1320–1323.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Liten artikkel om Brødremenigheden
Pontus De la Gardie

**Pontus De la Gardie** (født ca. 1520 i Caunes-Minervois i Languedoc i Frankrike, død 5. november 1585 i Narva som i dag er i Estland) var militær, friherre og riksråd. Han begynte sin militære karriere i fransk tjeneste, men havnet etterhvert i dansk tjeneste. Under den nordiske syvårskrigen ble han tatt til fange av svenskene i 1565. Han gikk da over i svensk tjeneste, og ble i 1571 friherre. Han giftet seg i 1580 med svenskekongens datter Sofia Johansdotter Gyllenhielm, og de var foreldre til Jacob De la Gardie.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Pontus De la Gardie var sønn til kjøpmannen Jacques Scoperier i Languedoc i Frankrike. Pontus De la Gardie ble som barn sendt i klosterskole, og ble antatt som munk. I tenårene fikk han undervisning innenfor krigskunst.

### Karriere
#### I fransk tjeneste
Sitt første felttog gjorde han under marskalk Brissac i Piemonte, og deltok deretter i flere av de europeiske stridighetene. I den skotske borgerkrigen i 1559 ble han sendt til Skottland av kong Henrik II av Frankrike for å støtte katolikkene. Oppdraget mislykkedes og i 1660 erklærte Skottland seg som et protestantisk land.

#### I dansk tjeneste
Da reiste Pontus De la Gardie over til Danmark med sine franske og skotske leiesoldater, og tilbød sine tjenester til danskekongen Frederik II.

Under den nordiske syvårskrigen var De la Gardie satt til å forsvare Varberg festning, men den 28. august 1565 måtte man oppgi forsvaret da man ikke lenger kunne motstå de svenske angrepene.

#### I svensk tjeneste
Pontus De la Gardie fikk tilbud om å inngå i den svenske krigsmaskinen. I 1571 ble han friherre. Han gjorde tjeneste flere steder i Europa. Han førte de svenske forhandlingene med pave Gregorius XIII om vilkårene for den svenske kirkens gjenforening med katolisismen. Den 14. januar 1580 giftet han seg med svenskekongen datter Sofia Johansdotter Gyllenhielm.

Da krigen brøt ut mot Russland ble De la Gardie utnevnt til øverstkommanderende. Han ble sendt til Finland. Han tok Kexholm i 1580, og førte siden sine tropper over isen i Finskebukta fra Viborg til Ingermanland. Den 6. september 1581 tok han Narva. I løpet av kort tid hadde han okkupert store deler av Estland, og avstengt russerne fra Østersjøen. I 1582 ble De la Gardie øverstkommanderende for den svenske hæren. I 1583 ble De la Gardie utnevnt til svensk stattholder i Estland og Ingermanland.

Den 5. november 1585 omkom De la Gardie og 18 personer da båten deres kantret i Narvaelven.

Hans sarkofag ligger i Tallinns domkirke, Toomkirik, og sarkofagen er laget av den anerkjente kunstneren og arkitekten Arent Passer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*