open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lancia Thema

**Lancia Thema** er en familiebil fra italienske Lancia mellom 1984 og 1994. 

**Serie 1** (1984–94) kom som sedan og stasjonsvogn, tegnet og bygd  av Pininfarina. Den delte Type Four chassis i galvanisert stål med Alfa Romeo 164, Fiat Croma og SAAB 9000, og eliminerte således rustproblemene fra Lancia Beta.  Den kom med 2 liters sugemotorer og turbomotorer eller 2.8-liters V6 bensinmotor.  I 1988 og 1992 kom mindre endringer i utseende og motorutvalg. Fra 1992 ble PRV V6 motoren byttet ut til fordel av 3,0L V6 fra Alfa Romeo. Modellen  **8.32** er en jubileumsutgave med elektrisk spoiler, først vist på Torino Auto Show i 1986. Den markerer samarbeidet mellom Ferrari og Lancia sin Lancia Stratos. Motoren var Ferrari sin 2.8-liters V8, som også satt i Ferrari 308 og Ferrari Mondial Quattrovalvole. "8.32" står for 8 sylindre og 32 ventiler. 

**Serie II** (2011–14) av Thema var egentlig en Chrysler 300C med klistremerker som sa Lancia. Den ble solgt i Europa (unntatt England og Irland) og skulle etterfølge Lancia Thesis (2001–09). 

%22_12_-_ITALY_-_Lancia_Thema_-_Bologna.JPG | Thema fra 2012


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Visnes Kalk

**Visnes Kalk AS** er et bergverk på Visnes i Hustadvika kommune på Nordmøre. Bedriften eier og driver et dagbrudd der det tas ut marmor og kalk.

Visnes Kalk eksporterer blokker av marmor til prydstein og foredler den krystallinske marmoren til spesielle tunge og hvite produkter.

Iver Rasmussen Eide startet uttak av marmor fra Visnes til blokkproduksjon i 1904. Bedriften drives i dag av hans etterkommere. I dag går produksjonen utelukkende til spesialråstoff for annen industri som malt, ren og hvit kalk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Europavei 18 (Sverige)

**Europavei 18** er en svensk stamvei som går mellom Töcksfors ved grensen mot Norge og Kapellskär ved Stockholm. Lengden på veien er 540&nbsp;km, og den er del av europavei 18.

## Viktige steder

;Årjäng kommune
*   (Norge)
*  →  Hån tollstasjon (østlig retning)
*   Älgerud
*  Töcksfors
*  Årjäng
;Säffle kommune
*  Nysäter
;Grums kommune
*   Valnäsmotet
* Segmon
* Slottsbron 
*  Grums
;Karlstad kommune
*  Björkås – Skutberget (7 km)
*  Skutberget (2 km)
*    Karlstad-Bergviksmotet →
*  Bru over Klarälven (300 m)
*  Karlstad-Bergmotet
* Skattkärr  
*  Väse 
;Kristinehamn kommune
*  Östervik
*  Kristinehamn
* 

;Karlskoga kommune
*  Karlskoga
;Lekeberg kommune
*  Lekhyttan
*  Lanna
;Örebro kommune
* 
*   Örebro-Adolfsberg, felles trasé til Arboga
*   Örebro-Norrplan

 
;Arboga kommune
*  Arboga-Jäder
*  Arboga-Gräsnäs
;Köping kommune
*  Köping-Strö   
;Hallstahammar kommune
*  Hallstahammar
;Västerås kommune
*  Dingtuna-Västjädra  
*  Västerås-Bäckbymotet
*  Västerås-Skallbergsmotet
* Västerås-Hällamotet →

;Enköping kommune
*  N Brobytunneln (260 m)
*  Ullbrotunneln (235 m)
*  Enköping V
*  Enköping-Romberga
*  Enköping-Annelund
*  Bru over Ekolsundsviken (500 m)

;Järfälla kommune
*  Bro
*  Jakobsberg →
;Stockholms kommune
*  Tensta
*  Tenstatunneln (300 m)
*  Rinkebytunneln (300 m)
*  Rinkeby
;Sollentuna kommune
*  Kista →
;Solna kommune
*  Järva Krog   → Stockholm
;Danderyd kommune
*  Danderyd →Arm E18.20 til Stockholm
*  Danderyd
;Täby kommune
*   Täby
;Österåker kommune
*   Rosenkälla  
;Vallentuna kommune
*  Karby
*   Söderhall
*  Rösa
;Norrtälje kommune
*  Norrtälje
*  Frötuna 
*   Ferge fra Kapellskär til  Åbo i Finland med Viking Line (3+5 timer + fergebytte i Mariehamn, 2 turer/dag)
** →  Ferge fra Kapellskär til Paldiski, Estland

## Alternative veier
Det finnes alternative veier for å reise fra et sted langs veien til et annet.
* Örebro – Stockholm/Solna (kryss med E4):  via Södertälje, 1&nbsp;km kortere, men det er ofte køproblemer i Stockholm. Derimot kan E20 brukes til Stockholm sentrum.
* Kungsängen – Åkersberga:  og  over Sollentuna, 10&nbsp;km kortere.

## Eksterne lenker
* 
* European Agreement on Main International Traffic Arteries (AGR)
* Finnlink
* Silja Line
* Viking Line
* Webkamera i Sverige
Wang Beixing

**Wang Beixing** (kinesisk: 王北星, født 10. mars 1985 i Harbin) er en kinesisk skøyteløper.

Beixing Wang er spesialist på de korte distansene 500 og 1000 meter. Hun ble lenge trent av den tidligere canadiske skøyteløperen Kevin Overland, men fra tidlig 2013 går hun på skøyteakademiet i Inzell og trenes av Jeremy Wotherspoon.

Beixing Wangs gjennombrudd kom i 2004&ndash;2005-sesongen da hun flere ganger vant B-gruppen i verdenscupen og rykket opp til A-gruppen. 

I årene 2005, 2007 og 2008 tok hun sølv på 500 meter i VM enkeltdistanser. I 2009 vant hun sprint-VM som første kinesiske kvinne siden Ye Qiaobo i 1993.

## Personlige rekorder

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Om Beixing Wang på SkateResults.com
Europavei 18 (Finland)

**Europavei 18** i Finland er en del av Europavei 18 som går mellom Åbo i vest og Vederlax ved grensen mot Russland.

## Viktige steder
### [[Egentliga Finland]]
*  Ferge fra Kapellskär i Sverige
}  → Tuulos  
*    Nummis, felles trasé til Esbo
* 
* 
;S:t Karins
*  
*  
*  
| width="50" | || 
* til Nådendal
med Finnlink (8 timer, 3 turer/dag)
;Nådendal
*  Nådendal havn, felles trasé til Pikis
;Reso
*   Kaanaa
*   Reso
*  Kuninkoja
;Åbo
*   Urusberget
*  Oriketo
;S:t Karins
*  Auraådalen (Auranlaakso)
*  (felles trasé til Esbo)
|}

* 
;Pemar
*  
*  
*  

;Salo
* 
*  
*  Isokylätunnelen (435 m)
*  
*   
*  Hepomäki tunnel (250 m)
*  Lakiamäki tunnel (480 m)
*  Kruusila
*   Suomusjärvi/Kitula
*   parallellvei til motorveien

### [[Nyland]]
;Lojo
*   
*   
*  Tervakorpi tunnel (575 m)
*  Pitkämäki tunnel (620 m) 
*  Orosmäki tunnel (645 m) 
*  Karnainens tunnel (2230 m) 
*  Lehmihaka tunnel (265 m)
*  Ruotio
*   Lempola
*    Nummenkylä
*   parallellvei til motorveien

;Vichtis
*   Palojärvi → Björneborg

;Kyrkslätt
*  Veikkola

;Esbo
* 
*   Morby , Ring III felles trasé til Långmossen
*  Bemböle,  Bemböle kaffestuga (som en del av Kungsvägen)
*  Auroraporten
*  Kullobron
*  Skrakabybron
*  Juvamalmen

;Vanda
*  
*  Petikko
*  Mårtensdal 
*   
*   Vandaforsen
*  Vinikby
*  Skattmansby
*  Vandaporten → 
*   Helsinge kyrkoby,  Helsinge kyrka, St. Lars

;Helsingfors
*  Nedre Dickursby

;Vanda
*  Fastböle
*  Sexan
*   
*  
*  Håkansböle
*   Långmossen, felles trasé til Vaalimaa 

;Sibbo
*  Landbo
*   Västerskog → Helsingfors hhv. Lovisa (parallellvei til motorveien)
*  Kallbäck
*   Hangelby

;Borgå
*   Kullo
*   Drägsby
*   Harabacka
*   Skarpens
*   Rita
*  Sannäs

;Lovisa
*   Gammelby
*   Forsby → Kajana  
*   Lovisa 
*  Ulrika → Helsingfors
*  Lillabborrfors,  Bru med kulturvernintresse (en del av Kungsvägen)

### [[Kymmenedalen]]

;Pyttis
*  Maasalo
*  Broby
*  Heinlahti 

;Kotka
*  
* Kyminlinna  
*   Kyminlinna, fellestrasé til Karhunkangas
*  Uusikylä
*   Karhula
*  
*  Otsola
*  Oravala

;Fredrikshamn
*   Karhunkangas → S:t Michel
*   Summa → Davidstad
* Summa  
*  Poitsila
*  Fredrikshamn (Ratapihankatu) 
*  Fredrikshamn Helsingintie)
*  Fredrikshamn (Museotie) → Kungsvägen til Virojoki. Alternativ vei for personbiler langs E18 ved lastebilkø.

;Vederlax
*   Virojoki
*  Vaalimaa
*  Riksgrense Vaalimaa

## Alternative veier
Det finnes alternative veier for å reise fra et sted langs veien til et annet. 
* Kotka – Vyborg: // via Villmanstrand, 40&nbsp;km lengre.

## Eksterne lenker
* 
 
* Finnlink
* Silja Line
* Viking Line
* Webkamera i Finland 
* Køsituasjonen ved finsk/russiske grensen.
Svartbukstormsvale

**Svartbukstormsvale** (*Fregetta tropica*) er en pelagisk overflatebeitende sjøfugl i oseansvalefamilien (Oceanitidae). Arten består som to underarter og har størst sirkumpolar utbredelse på den sørlige halvkule, men frekventerer også nordover til tropisk sone i de store havene.

## Biologi
Svartbukstormsvaler blir  lange og veier , mens vingespennet utgjør . Fjærdrakten er nesten sort med hvitt i flankene og buken og på oversiden i et felt ved halerota.

## Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017, 2020).

* Procellariiformes, stormfugler
** Oceanitidae, oseansvalefamilien
*** *[[Oceanites]]*, 3 arter
*** *[[Garrodia]]*, monotypisk
*** *[[fregattstormsvale|Pelagodroma]]*, monotypisk
*** *[[Fregetta]]*, 3 arter
**** *[[hvitbukstormsvale|F. grallaria]]*, hvitbukstormsvale
**** *[[maoristormsvale|F. maoriana]]*, maoristormsvale
**** *[[svartbukstormsvale|F. tropica]]*, svartbukstormsvale
***** *F. t. tropica* (nominatformen), hekker på sirkumpolare øyer i sør; frekventerer nordover til tropisk sone i de store havene
***** *F. t. melanoleuca*, hekker på Tristan da Cunha og Gough Island
*** *[[Nesofregetta]]*, monotypisk

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* BirdLife Internationals side om Svartbukstormsvale
Kjempebison

**Kjempebison** (*Bison latifrons*) er en utryddet art av bison som levde i Nord-Amerika i pleistocen. Den kunne bli 2,5 meter høy over skuldrene, og hadde horn som tilsammen var 2 meter lange.

## Eksterne lenker
*
Etiopias kvinnelandslag i fotball

**Etiopias kvinnelandslag i fotball** representerer Etiopia i internasjonal fotball.

På tross av at Etiopia var en av de tre grunnleggende medlemmene av CAF, har kvinnelandslaget bare vært aktive i Afrikamesterskapet siden kvalifiseringen til mesterskapet i 2002. Etiopia kom til mesterskapet, men endte sist i sin kvalifiseringsgruppe. I neste mesterskap gikk det mye bedre. Etiopia kvalifiserte seg uten problemer, og kom på andreplass i sin innledende pulje på bekostning av Zimbabwe og et usedvanlig blekt Sør-Afrika. I semifinalen ble det tap for Nigeria, og i bronsefinalen ble det tap etter straffesparkkonkurranse. Denne fjerdeplassen er Etiopias beste plassering i mesterskapssammenheng for kvinner. Etiopia stilte ikke med lag til Afrikamesterskapet i 2006 eller 2008, og i kvalifiseringen til OL 2008 kom Etiopia til siste hinder, gruppespillet, der de trakk seg da de kom i gruppe med Nigeria, Ghana og Sør-Afrika. 

Etter å ha blitt suspendert av FIFA mellom 29. juli 2008 og 18. juli 2009, var Etiopia tilbake i Afrikamesterskapet 2010, men røk ut med 2–4 sammenlagt mot mindre meritterte Tanzania.

## Fotnoter
Steppebison

**Steppebison** eller **steppevisent** (*Bison priscus*) var en bison som eksisterte i Europa, Sentral-Asia, Beringia og Nord-Amerika i kvartær. Den utviklet seg antageligvis i Sør-Asia, hvilket tilsier at den oppsto omtrent samtidig med og i samme område som uroksen.

Steppevisenten ble utryddet utryddet sent i pleistocen, og ble erstattet i Europa av den moderne visenten, og i Amerika av arter som skulle kulminere i dagens amerikanske bison Steppevisenten var over to meter høy og lignet på dagens moderne art. Tuppen på hornene var en meter fra hverandre, da hvert av dem var ca. en halv meter.

Steppevisent er i noen tilfeller avbildet i hulemalerier.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Harald Agdekonge

**Harald Agdekonge** var en legendarisk småkonge i Agder og Sør-Rogaland. Han var far av Vikar Haraldsson som ifølge *[[Gautreks saga]]* grunnla et maktsenter på sørvestlandet i Norge.

Harald ble drept av Hertjov av Hordaland da hans kongsgård ble herjet, og Hertjov tok hans sønn og stesønn som gisler og tok makten på Agder. 

Harald Agdekonge nevnes hovedsakelig i *Gautreks saga* som far til Vikar, og gjennom Vikar blir helten Starkad introdusert. Starkad var fostersønn av Harald. Senere kom Vikar og Starkad tilbake og hevnet Harald.

I *[[Halvs saga og halvsrekkene]]* og *[[Hvordan Norge ble bygd]]* blir Vikars far kalt for «Alrek Hordakonge». *[[Landnåmabok]]a* nevner «Harald Agdekonge» som Vikars far. Også kvadet «Vikarsbolk» i *Gautreks saga* lar Vikar være en sønn av Harald Agdekonge. Historikeren Peter Andreas Munch i første bind av *Det norsk folks liv og historie* (1852–1859) vurderer det som mest trolig at Vikar er sønn av Harald. Han betviler eksistensen til «Alrek Hordekonge». *Halvs saga*, som Munch ellers betrakter som troverdig, konsentrerer seg om Halvs ætt og nevner bare Vikar i forbifarten. Munch tillegger «Vikarsbolken» som lagt i munnen på Starkad og *Landnåmabok* større sannhetsverdi.

## Referanser
Teledirektoratet

**Teledirektoratet** var Televerkets sentrale administrasjon og var underlagt Samferdselsdepartementet. 

Direktoratet ble opprettet i 1856 som *Telegrafdirektørembetet*. Senere fikk det navnet *Telegrafstyret* som det bar frem til 1967 da det ble hetende Teledirektoratet. 
I 1987 ble Teledirektoratet som en følge av liberaliseringen av telekommunikasjonsområdet avløst av Statens teleforvaltning. I 1997 fikk denne etaten også ansvaret for tilsyn med postsektoren, og navnet ble endret til Post- og teletilsynet. Fra 1. januar 2015 er navnet endret til Nasjonal kommunikasjonsmyndighet.

Teledirektoratet håndhevet de norske lovene på telekommunikasjonsområdet og gav utfyllende forskrifter. Det hadde avdelinger for administrasjon, forskning, personale, teknikk og økonomi.

Referanser
HH

**HH** har flere betydninger:

* Hypnisk hodepine
* Høgskolen i Hedmark
* Høyres hovedorganisasjon
* Helly Hansen
* Heil Hitler
Stormakt

**Stormakt** er en betegnelse på et land som har mulighet til å øve innflytelse over andre land i sterk grad. Tradisjonelle stormakter har sterk økonomisk, militær og politisk makt.

## Bakgrunn
Begrepet stormakt oppstod under Wienerkongressen i 1815. De opprinnelige landene som ble regnet som stormakter var hoveddeltagerne på Wienerkongressen: Storbritannia, Østerrike (Habsburgerriket), Preussen, Frankrike og Russland. I historisk litteratur bruker man også begrepet stormakt om stater i tidligere epoker, selv om begrepet ikke var kjent da.

Over tid endret maktforholdene seg: Storbritannia og Preussen (som del av den nye nasjonalstaten Tyskland) opplevde fortsatt økt økonomisk og politisk makt, mens andre, som Russland og Østerrike-Ungarn, langsomt stagnerte. Samtidig stod andre land frem som nye stormakter, blant dem Japan etter Meijirestaurasjonen og USA etter den amerikanske borgerkrigen, begge land som hadde spilt en liten rolle i 1815. Ved inngangen til det 20. århundre bestod stormaktene av de fem opprinnelige kongressmaktene fra 1815 i tillegg til Italia, Japan og USA.

Endringer i internasjonale maktforhold har siden skjedd som følge av store konflikter. Etter de to verdenskrigene har begrepet stormakt til dels blitt erstattet av andre klassifikasjoner. Begrepet supermakt ble under den kalde krigen brukt om USA og Sovjetunionen, og har siden 1989–1990 kun blitt brukt om USA.

De statene som i dag gjerne beskrives som stormakter er USA, Japan, Tyskland, Frankrike, Storbritannia, Russland og Folkerepublikken Kina. Dette bygger bl.a. på landenes økonomiske tyngde, militære styrke og politiske innflytelse gjennom organisasjoner som FN, G7 (engelsk: Group of Seven) og EU.

## Eksterne lenker
* 
* «The return to great-power rivalry was inevitable», Thomas Wright, i *[[The Atlantic]]*
* «Paul Kennedy, “Great Powers, Global Trends and International Instruments"», professor Paul Kennedy, Yale University, video på Youtube
Rás 2 (Færøyene)

**Rás 2** (, *Kanal 2*) er en radiokanal på Færøyene. Rás 2 startet sine sendinger i 1999, like etter at Atlantic Radio ble lagt ned, som et alternativ til statseide Útvarp Føroya. Rás 2 sender fra syv om morgenen til midnatt, hele uken. Sendeflaten består av færøysk og utenlandsk musikk, nyheter, debatt, idrett og kultur.

Rás 2 drives fra 2007 av selskapet Miðlavarpið, som har 12 ansatte og også driver musikkanalen VoxPop. Miðlavarpið inngår i samme mediehus som avisene *[[Sosialurin]]* og *[[Vikublaðið]]*, og holder til i Vágsbotnur i Tórshavn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wanaka

**Wanaka** er en by i den sentrale Otago-regionen på Sørøya på New Zealand. Byen ligger i sørenden av innsjøen Lake Wanaka, tilstøtende til utløpet av innsjøen til elven Clutha River. Det er en veg til nasjonalparken Mount Aspiring nasjonalpark. Wanaka har både sommer- og vintersesonger og er basert rundt en rekke fritidsaktiviteter utendørs. På grunn av den voksende turismen og det økende antallet av pensjonister har det vært en voldsom vekst i bebyggelsen, opp til femti prosent de siste ti årene.

Byen er en del av distriktet Queenstown-Lakes og ble først bosatt i løpet av gullrushet på 1800-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Antropogoni

**Antropogoni** er et mytologisk begrep som viser til religiøse fortellinger eller myter om hvordan menneskene ble skapt og deres avstamming.

Eksempler på slike myter er Adam og Eva fra *[[Bibelen]]*, og Ask og Embla fra norrøn mytologi.

## Se også
* Kosmogoni
* Teogoni
* Etiologi
* Eskatologi

## Litteratur
* Baker, Douglas M.: *Anthropogony: The Esoteric Origin of Man* (1975)
Prosjekt Innlandsuniversitetet

**Prosjekt Innlandsuniversitetet** var et samarbeidsprosjekt mellom Høgskolen i Gjøvik, Høgskolen i Hedmark, Høgskolen i Lillehammer, Hedmark fylkeskommune og Oppland fylkeskommune om å skape et nytt universitet i Norge, Universitetet i Innlandet. Målet med prosjektet var å kunne sende søknad om universitetsstatus innen 1. januar 2012. Denne datoen ble senere utsatt. Målet deretter var å slå sammen de tre høgskolene til én, for så å bli et universitet 1. januar 2015.

Prosjektet ble finansiert av de tre høgskolene, de to fylkeskommunene, enkelte kommuner i regionen, Eidsiva Energi og Hamar Energi Holding AS. Totalt var det skutt inn i overkant av 183 millioner kroner, som ble samlet i Kompetanse-, Universitets- og Forskningsfondet for Innlandet AS (KUF-fondet). Fondet hadde som mål å få på plass en fondskapital på 300 millioner kroner.

27. juni 2012 ble prosjektet avsluttet, da høgskolene ikke ble enige om organiseringen. I februar 2013 ble likevel diskusjonene tatt opp igjen, da uten Høgskolen i Hedmark, om å få etablert et universitet i Oppland.

Etter at det i 2015 ble bestemt at Høgskolen i Gjøvik skal inngå i NTNU fra 1. januar 2016, var et universitet i Innlandet, slik det opprinnelig var tenkt, ikke lenger aktuelt.

Etter fusjonen mellom Høgskolen i Hedmark og Høgskolen i Lillehammer til Høgskolen i Innlandet 1. januar 2017, ble imidletid tanken om et innlandsuniversitet gjenopptatt. Søknad om universitetsstatus ble overlevert NOKUT 17. desember 2018. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Prosjekt Innlandsuniversitetet
Venezuelas kvinnelandslag i fotball

**Venezuelas kvinnelandslag i fotball** representerer Venezuela i internasjonal fotball. Ettersom Venezuela ikke har lykkes å kvalifisere seg til VM eller De panamerikanske leker, er deres innsats som oftest begrenset til deltakelse i Sudamericano Femenino. Dette arrangeres bare hvert fjerde år, så det hender ofte at Venezuela forsvinner fra FIFA-rankingen. Per desember 2008 er Venezuela ikke med på rankingen, men poengsummen ville ha gitt dem en 84.-plass, og en nest sisteplass i CONMEBOL dersom alle lag hadde telt med.

Venezuela har deltatt i Søramerikamesterskapet siden det første, der bare to andre lag deltok. Venezuela kom riktignok sist, men det ga engang en tredjeplass. Den eneste gangen Venezuela ikke deltok var i Sudamericano Femenino 1995. I de to påfølgende mesterskapene endte Venezuela sist i sine grupper, men i 2006-mesterskapet kom Venezuela på tredjeplass i gruppen, og unngikk stygge tap, bortsett fra 1-6 mot Brasil.

Venezuelas kvinnelandslag forbedret seg samtidig som herrelandslaget, og omtrent samtidig som fotball fikk større popularitet. Venezuelansk fotball har, som i Den dominikanske republikk, lenge stått i skyggen av baseball. For kvinner har også volleyball hatt høyere prioritet lenge.

## Noter


## Eksterne lenker
* Venezuelas Fotballforbunds hjemmeside (spansk – og lite om kvinnelandslaget)
Tauklatring

**Tauklatring** er en sport der konkurrenter prøver å klatre opp et hengende tau med bare hendene. Tauklatring praktiseres regelmessig ved *World Police and Fire Games*, og nyter en renessanse i Frankrike, der konkurranser holdes i kjøpesentre. Entusiaster i Tsjekkia blåste nytt liv i sporten i 1993, og arrangerer nå både lokale og nasjonale konkurranser.

## Historie
Tauklatring var tidligere en olympisk øvelse, men ble fjernet etter lekene i 1932. I moderne olympiader arrangert i USA klatret konkurrentene opp et 25 fot (7,62m) tau, men da de ble arrangert i Europa ble et 8m (26,3 fot) tau brukt. I nesten alle konkurranser ble utøvere bedømt ut ifra hastighet, fra sittende stilling på gulvet og med bare bruk av hendene. Men i OL i 1896 ble de rangert ut ifra både tid og stil. I alle etterfølgende OL, fram til lekene i 1932, ble konkurrentene vurdert kun etter hvor lang tid de brukte.
Hvallus

**Hvallus** *(Cyamus boopis*, eller også kalt: *Paracyamus boopis)* er en art i familien Cyamidae, innenfor den store gruppen av Caprelloidea, som i bredere forstand inngår i gruppen amfipoder (amfipoder). De er relativt nært beslektet med gruppen spøkelseskreps.

Den er fastsittende på huden til knølhval hvor den lever som parasitt. Larvene er planktoniske.

Siden de lever som snyltedyr på hvalen, er kroppen flattrykket, bakkroppen (abdomen) er nesten helt borte, og de tre bakre parene av lemmer har kraftige klør som den holder seg fast i hvalens hud med. Antenne på hodet er meget korte mens kjevene (mandiblene) er svært kraftige til å rive løs biter av huden fra hvalen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bilder av hvallus - *Digitalt museum*, besøkt 15. mars 2014.
Gaspar da Cruz

**Gaspar da Cruz**, fullt navn **Gaspard de Santa-Cruz** (født ca. 1520  i Évora i Portugal, død 5. februar 1570 i Setúbal), var portugisisk katolsk prest og misjonær i flere land i Det fjerne østen på midten av 1500-tallet. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Gaspar da Cruz ble opptatt i dominikanerordenens konvent i Azeitão i 1548, sammen med ti andre kandidater. 

### Det fjerne østen
I 1545 hadde de portugisiske dominikanere etablert en kongregasjon av Det hellige kors for misjonene i Ostindia. Tre år etter sendte de et dusin dominikanere til Goa. I seks år var da Cruz i Hindustan, etter Goa sannsynligvis i Chaul og Kochi, der ordenen hadde etablert seg med et konvent. I sine år der besøkte han også portugisisk Ceylon. 

Han dro så videre til Malacca i 1554, der grunnla han et ordenshus. Han bodde der til september 1555.

Fra Malacca dro han til Kambodsja, der han i 1555 foretok det første tentative katolske misjonsarbeid. Han fikk komme til hovedstaden Loung Verk etter invitasjon fra kong Preah Bat Ang Chan I. Én av kongens familiemedlemmer ble raskt katolikk. Dette førte til motstand fra lokale buddhistiske bonser.

Den fant han så truende at han fant det best å dra. Han fikk båtpass med en kinesisk djunke til Macao. Derfra dro han til øya Lampacau i Perleflodens delta og ventet der til han fikk lov til å begi seg i inn i Kina. 

Han forkynte, fremdeles i 1555, den kristne tro i Guangzhou i Kina i flere måneder i 1555. De lokale mandariner arresterte etter kort tid pater Gaspar, og ville først henrette ham. Men det ble til at de nøyde seg med å utvise ham. Han kunne etterpå rapportere om de hindringer som bestod for misjonen i Kina, og antydet hvordan man senere burde gå frem.

Etter utvisningen fortsatte pater Gaspar da Cruz sitt virke i India.

### Portugal
Da Cruz vendte, formodentlig i 1564, tilbake til Portugal, der han antagelig bosatte seg i Alentejo. Der skrev han en *Kinas historie* dedisert til kong Sebastian I av Portugal. Boken utkom i 1569, publisert av André de Burgos i Évora, og fullt navn på portugisisk, med datidens ortografi, var *Tractado em que se cõtam muito por estẽso au cousas da China*. Den beskrives gjerne som den første europeiske bok med Kina som hovedtema; i alle fall var den det første seriøse europeiske verk om landet siden Marco Polos bok. Boken omhandlet også skildringer fra Kambodsja og Hormuz.

I den fordømte han de «beklagelige og monstruøse» overtredelser foretatt av portugisere høyt på strå i Macao, og gav dem skylden for at han ble utvist. Han hevdet at kineserne tok så kraftig avstand fra dem at de mistenkte portugisere generelt for å være onde mennesker, og kalte dem «djevlemennesker». 

I 1569 viet pater da Cruz seg kampen mot pesten som spredte seg i hjemlandet, og ble selv dens offer i 1570.

## Referanser


## Litteratur
*Jean-Pierre Charbonnier: *Christians in China: A.D. 600 to 2000*, San Francisco: Ignatius, s. 133-134
*José-Maria Gonzalez: *Historia de las Misiones Dominicanas de China 1632-1700*, vol. 1, Madrid, 1964
* (Includes an English translation of Gaspar da Cruz's entire book, with C.R. Boxer's comments)
* 
*
Furuno

**Furuno** er en japansk produsent av maritim elektronikk, spesielt ekkolodd-, radar-, radio-, sonar og GPS-utstyr.
Hovedkontoret ligger i Nishinomiya i Hyogo prefektur; etablert 1955, Børsnotert i 1982, cirka 1200 medarbeidere.
Utvikler også utstyr til medisinsk bruk og landmåling.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Furuno Norge AS
Carolina Rediviva

**Carolina Rediviva** (latin: «den gjenoppståtte Carolina») er universitetsbiblioteket ved Uppsala universitet. Navnet er en henspilling på den gamle universitetsbygningen, *[[Academia Carolina]]*, som tidligere lå ved domkirken.

Biblioteket ble grunnlagt i 1622 og er det eldste og et av de største i Sverige. Bygningen er tegnet av Carl Fredrik Sundvall (1754–1831), med grunnstensnedleggelse i 1817 og offisiell åpning i 1841. Mellom 1888 og 1892 ble det gjennomført en omfattende ombygning.

I universitetsbiblioteket oppbevares «Sølvbibelen», *[[Codex argenteus]]*, den første boken som er skrevet på et germansk språk, nemlig gotisk. Bibelen var en del av det svenske krigsbyttet under tredveårskrigen, ble røvet fra Praha og kom til Sverige i 1648.

## Bilder

Fil:Carolina Rediviva (2587195545).jpg|Lesesal A, mot vest
Fil:Carolina Rediviva main reading room.jpg|Lesesal A, mot nord
Fil:Carolina Rediviva Reading Room A gallery.jpg|Lesesal A, galleri
Fil:Carolina Rediviva library building (Uppsala) interior.jpg|Ett av rommene for eldre bøker
Fil:Carolina Rediviva in winter.jpg|Carolina Rediviva om vinteren
Fil:Carolina Rediviva.jpg|Carolina Rediviva om våren
Fil:Carolina Rediviva during Allt ljus på Uppsala.jpg|Carolina Rediviva opplyst under festivalen «Allt ljus på Uppsala» i 2008
Fil:Student singers march down the stairs in Carolina Rediviva 1877.jpg|Den gamle festsalen med tilhørende vestibyle og trappehus (1877)


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Academia Carolina

**Academia Carolina**, *Carolinska Academien*, var et domkapittelhus fra middelalderen hvor det ble drevet undervisning ved Uppsala universitet. Bygningen ble revet i 1778, men «gjenoppstod» som Carolina Rediviva («den gjenoppståtte Carolina») i første halvdel av 1800-tallet.

Academia Carolina lå ved domkirken med fasaden mot Riddartorget, overfor den nåværende Värmlands nation og Juridicum, som fra 1708 hadde rommet datidens Akademiska sjukhuset.

## Referanser
PECL

Forkortelsen **PECL** kan bety blant annet følgende:

* PHP Extension Community Library, bibliotek av utvidelser til PHP
* Positive emitter-coupled logic, en familie av digitale integrerte kretser
* Principles of European Contract Law, kommentarer til det europeiske rettssystemet for kontraktsrett.
Mario Gubiani

**Mario Gubiani** var en italiensk turner og fekter. 

Han deltok i turn under Sommer-OL 1906, der han kom på 4.-plass i lagkonkurransen, delt 6.-plass i 6-kamp individuelt og delt 7.-plass i 5-kamp individuelt. I samme OL fikk han sølv i fekting; i kårde for fektmestere. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Universitetsby

**Universitetsby** er en betegnelse som gjerne brukes om byer hvor det stedlige universitetet setter et tydelig preg på byen. Dette vil spesielt være tilfelle for små og mellomstore byer hvor universitetet er den klarst største virksomheten i byen og det som setter byen «på kartet» i en nasjonal eller internasjonal sammenheng, og hvor universitetet har en lang tradisjon. I en universitetsby vil universitetet gjerne dominere den historiske bykjernen. I tillegg vil studentlivet sette sitt preg på byen. I typiske universitetsbyer vil studenter og andre med tilknytning til universitetet ofte utgjøre en stor del av innbyggertallet, gjerne opp imot 20-30 %.

Noen tyske universitetsbyer bruker betegnelsen «Universitätsstadt» i bynavnet, f.eks. «Universitätsstadt Marburg».

Betegnelsen brukes ikke så ofte om storbyer, hvor universitetets relative betydning for byen er mindre. Men strengt tatt kan universitetsby også bety en hvilken som helst by som har et universitet. Det første universitetet åpnet i Bologna, dagens Nord-Italia, i 1088. Derfor er Universitetet i Bologna det første i Europa og det eldste i den vestlige verden (også i hele verden) og byen Bologna er den eldste universitetsbyen i Europa.

## Kjente universitetsbyer i Europa
*  Trondheim (Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet)
*  Bergen (Universitetet i Bergen)
*  Oslo (Universitetet i Oslo)
*  Stavanger (Universitetet i Stavanger)
*  Tromsø (Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet)
*  Ålesund (NTNU i Ålesund)
*  Agder (Universitetet i Agder)
*  Bø (Universitetet i Sørøst-Norge)
*  Bologna (det eldste universitetet i Europa og i verden)
*  Pavia
*  Pisa (Universitetet i Pisa)
*  Siena (Universitetet i Siena)
*  Torino (Universitetet i Torino)
*   Cambridge (University of Cambridge)
*   Oxford (University of Oxford)
*   Edinburgh (University of Edinburgh)
*  Heidelberg (Universitetet i Heidelberg)
*  Marburg (Philipps-Universität Marburg)
*  Tübingen (Eberhard-Karls-Universität Tübingen)
*  Bukarest (Universitetet i București)
*  Cluj-Napoca (Babeș-Bolyai-universitetet)
*  Suceava (Ștefan cel Mare Universitet)
*  Lund (Lunds universitet)
*  Uppsala (Uppsala universitet)
*  Reykjavík (Háskóli Íslands, Listaháskóli Íslands)
*  Akureyri (Háskólinn á Akureyri)
*  Aarhus (Aarhus Universitet)
*  Aalborg (Aalborg Universitet)
*  Barcelona (Universitetet i Barcelona)
*  Leiden (Universitetet i Leiden)
*  Rennes (Universitetet i Rennes 1 og Universitetet i Rennes 2)
*  Zürich (Universitetet i Zürich)

## Referanser
Rusasetvatnet

**Rusasetvatnet** er en kunstig innsjø 14 meter over havet like ved gården Rusaset i Ørland kommune. 

Vatnet har tilsig fra høydene i øst, og drenerer mot sørvest via Stamselva til Balsneselva, som har utløp i Hovsfjæra dyrefredningsområde.

Rusasetvatnet huser til tider usedvanlig store mengder og stort artsmangfold av fugl. Våtmarksfuglene har et tydelig mønstertrekk mellom de andre våtmarkene i Ørland; Litjvatnet i Agdenes og Rusasetvatnet. Derfor er Rusasetvatnet en viktig brikke i hele Ørland og regionens våtmarkssystem.

Vatnet er med i et reguleringsplanarbeide som har som formål å sette i verk Norges største restaureringsprosjekt for våtmarksområder, hvor 250 dekar sump og myr er planlagt omdannet til vann. Dette vil være første gang i Norge at man drar i gang et så stort rehabiliteringsprosjekt i våtmark. I november 2016 var det mange fugler på de nye øyene i Rusasetvatnet.

## Historikk
Den første neddemminga kom for å drenere dyrkingsområdet omkring. Det er ukjent når den første demningen ble laget, men vannet kan ha vært brukt til gjeddeoppdrett i 1535. I 1871 ga det vann til *Dalebakken Mølle*. Under den tyske okkupasjonen ble vannet gjort til drikkevannskilde for store deler av Ørlands befolkning. Vannet fikk eget gårds- og bruksnummer. Ørland og Bjugn kommuner bygde felles vassverk på 1990-tallet, uten bruk av Rusasetvatnet.

## Referanser
1. Luckenwalder SC

**1. Luckenwalder Sportclub e. V.** er et tysk idrettslag i Luckenwalde, med utøvere innen bryting, svømming og vektløfting.
## Bryting
Laget ble tysk mester i sesongen 2005/06, og oppnådde 2.-plass de tre påfølgende sesonger. (Toppserien heter *[[Ringer-Bundesliga]]*).

Kjente brytere derfra, inkluderer dagens trener Erik Hahn i tillegg til Andreas Zabel, svensken Jalmar Sjöberg, Marek Svech(Tsjekkia), Mark Madsen(Danmark), Stephan Spengler, Heiko Balz, Maik Bullmann og Uwe Westendorf. Nordmennene Anders Rønningen og Thomas Rønningen(nordisk mester) har hatt kontrakt med klubben siden 2008.

## Resultater i 1. Bundesliga (bryting)
*1990: Opprykk til 1. Bundesliga
*2001: Kom til kvartfinalen
*2002: Kom til semifinalen
*2006: Tysk mester (for første gang)
*2007: 2.-plass
*2008: 2.-plass
*2009: 2.-plass

## Eksterne lenker
* Hjemmesiden til 1. Luckenwalder SC
Salpausselän hyppyrimäet

**Salpausselän hyppyrimäet** (norsk: *Salpausselkä-bakkene*) er et skihoppanlegg ved byen Lahtis i Finland. Anlegget har navn etter moreneryggene Salpausselkä, og består av tre hoppbakker med størrelse K116 (HS130), K90 (HS100, sommerprofil HS95) og K64 (HS70, sommerprofil HS66) samt fem mindre hoppbakker med K38, K25, K15, K8 og K6. Hoppbakkene er en del av idrettsanlegget Lahtis Sportssenter (finsk: *Lahden Urheilukeskus*), som også omfatter et stadion for langrenn og skiskyting, samt fotball-/friidrettsstadionet Lahden stadion, som er hjemmebane for fotballklubben FC Lahti. På sletta i den største hoppbakken lå et utendørs svømmebasseng en tid, og anlegget har også flere mindre hoppbakker.

Anlegget har vært arena for skihopping de seks gangene ski-VM har blitt arrangert i Lahtis, i 1926, 1938, 1958, 1978, 1989 og 2001. Langrenns- og skihoppanlegget er arena for Lahtisspelen, som har blitt arrangert de fleste år siden 1923, og som i dag inngår i verdenscupen i langrenn, kombinert og skihopping.

## Historie
Ved starten i 1923 lå hoppbakken i 90 graders vinkel i forhold til dagens hoppbakker. Anlegget ble bygd om flere ganger, blant annet foran VM i 1938. Det var også i bruk under 2. verdenskrig, blant annet til nasjonale mesterskap. Til sist hadde hoppbakken størrelse K84. Foran VM i 1978 ble det bygd helt nye hoppbakker på det stedet de ligger i dag, da med størrelse K113, K88 og senere K64. Den nye storbakken ble tatt i bruk i 1973, den nye normalbakken hadde første gang renn i 1977. Flere ombygginger og moderniseringer har vært gjort siden, i takt med nye verdensmesterskap og anleggskrav. Siste større ombygging ble gjort i 1985, men blant annet bakkeprofilen har blitt justert etter det.

Alle de hoppbakkene i anlegget har i dag plastmatter, slik at de også kan brukes sommerstid. Hoppbakkene har flomlysanlegg. De støre hoppbakkenes plassering gjør dem til dels utsatt for vind, som kan skape ulike forhold for hopperne. I dag brukes imidlertid vindseil, som skjermer for vinden og begrenser problemet.

Normalbakken ble renovert i 2013 og bakkestørrelsen ble endret til HS100.

## Bakkerekorder
Anerkjent bakkerekord i storbakken er 138 meter, satt av Johann André Forfang (Norge) under VM på ski 4. mars 2017. I normalbakken er den anerkjente bakkerekorden 103,5 meter, satt av Kamil Stoch (Polen) i VM på ski 24. februar 2017. I mediumbakken er bakkerekorden 72,5 meter, satt av Jarkko Määttä (Finland) i et internasjonalt juniorrenn 1. mars 2008.

### Den gamle normalbakken

Oversiktene over bakkerekorder er basert på resultatlister publisert av Lahden Kaupunginmuseo (Lahti Bymuseum), og kan ha unøyaktigheter, særlig for de første årene.

## Se også
* Lahtisspelen
* Skihopping under Lahtisspelen

## Kilder
* Skisprungschanzen-Archiv: Lahti (besøkt 30. desember 2010)
* Lahtisspelen, offisiell side (besøkt 30. desember 2010)
* Lahden Kaupunginmuseo (Lahtis Bymuseum): Salpausselän kisat - Lahti Ski Games  (alle resultatene) (finsk, engelsk, besøkt 30. desember 2010)
## Eksterne lenker
*
Neak Pean

**Neak Pean** (khmer: ប្រាសាទនាគព័ន្ធ) («De sammentvinnede slanger») i Angkor, Kambodsja, er en kunstig øy med et buddhistisk tempel i Preah Khan-barayen bygget i kong Jayavarman VIIs regjeringstid i det 12. århundre. Navnet er avledet av skulpturene av slanger (Naga) som løper rundt bunnen av tempelet.

## Historie
 
Noen historikere mener at Neak Pean representerer Anavatapta, en mytisk innsjø i Himalaya der vannet antas å kurere all sykdom. Neak Pean ble opprinnelig laget for medisinske formål, som et av mange sykehus Jayavarman VII bygget. Det er basert på den gamle hinduistiske troen på balanse. Fire sammenkoblede bassenger representerer vann, jord, ild og vind. På den tiden trodde man at ved å gå inn i disse bassengene ville elementene balanseres i den som badet, dermed ville sykdommer kureres. I midten av de fire helende dammene er den sentrale vannkilden. Det er en statue av Bahala (Bodisavatta Guan Yin transformert til en hest), som et symbol på forebygging av drukning.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Cambodiaonline.net om Neak Pean
Argentina under Sommer-OL 1920

**Argentina under Sommer-OL 1920**. Det var én deltaker, en mannlig bokser, som konkurrerte for Argentina under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han vant ingen medalje under OL i 1920. 
  
## Medaljer

## Kilder
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Jens Schive

**Jens Schive** (1900–1962) var en norsk journalist og diplomat.

Schive var født i Grimstad. Han tok examen artium i 1918 og begynte på studier ved universitetet. Samme år startet han sin karriere som journalist og hadde sin første jobb i avisa *[[Vestlandske Tidende]]*. I 1920 sluttet han og begynte i Norsk Telegrambyrå. I 1932 ble han sjef for byråets utenriksavdeling. Fra 1936 var han fast utenriks-kronikør i *[[Morgenbladet]]*, og fra 1937 i NRK. I 1939 fulgte han kronprins Olav og Märtha på en reise til USA. Reisen ledet ham senere til å sammen med Hans Olav skrive boken *Med Kronsprinsparet – for Norge!*. Under andre verdenskrig var han presseattaché i Stockholm, hvor han skrev i avisa *Norges Nytt*.

Fra 1945 til 1948 var han sjef for pressekontoret i Utenriksdepartementet. Fra 1948 til 1951 var han Norges utsending til det nylig selvstendige indiske regimet, stasjonert ved legasjonen i Delhi. I 1951 ble han utnevnt til ambassadør ved Norges ambassade i Moskva. Fra 1953 var han ambassadør ved Norges ambassade i Stockholm. Hans siste stasjonering var ved Norges ambassade i Bern fra 1961.

Han døde i Bern i 1962, etter kort tids sykeleie.
## Referanser


## Litteratur
*
Chile under Sommer-OL 1920

**Chile under Sommer-OL 1920**. To mannlige sportsutøver fra Chile deltok i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. De vant ikke noen medalje.  
  
## Medaljer

## Eksterne lenker
* OL-resultater på Sports-reference.com
Egypt under Sommer-OL 1920

**Egypt under Sommer-OL 1920**. Tjue sportsutøvere fra Egypt deltok i seks sporter, bryting, fotball, friidrett fekting, vektløfting og turn under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. De vant ikke noen medalje.   
  
## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
India under Sommer-OL 1920

**India under Sommer-OL 1920**. India vant ingen medaljer i Sommer-OL 1920 i Antwerpen.  
  
## Medaljer

## Eksterne lenker
* OL-resultater på Sports-reference.com
Professorrådet

**Professorrådet** var det styrende organ ved NTH (integrert i NTNU fra 1996) fra institusjonen ble formelt startet 15. september 1910 fram til 1984. Professorrådet var høgskolens øverste faglige myndighet, og alle professorer hadde møte- og stemmerett.

Professorrådet var det første organ ble opprettet ved den kommende høyskolen. Rådet hadde sitt konstituerende møte på Gløshaugen 23. november 1909. Protokollen ble underskrevet av tre av de fire første NTH-professorene som var blitt utnevnt i siste halvdel av 1909. De tre var: Ole Sivert Bragstad, Peder Farup og Adolf Watzinger.

På det andre møtet, 1. desember 1909, deltok også professor Johan Herman Lie Vogt. På dette møtet ble professor Bragstad valgt til rådets formann inntil videre. Han fungerte frem til måneden før høyskolen åpnet. Da ønsket han ikke lenger å fortsette. Sem Sæland ble derfor valgt til professorrådets formann i august 1910. Han gikk deretter over til å være skolens rektor.

Sem Sæland ble også utnevnt til professor i siste halvdel av 1909, men deltok først på Professorrådets tredje møte, i januar 1910.

Etterhvert som flere professorer ble utnevnt, dannet professorene ved de sju avdelingene (arkitektavd.; berg-; bygningsingeniør-; elektroteknisk-; kjemi-; maskin- og avdeling for allmenne fag) fagavdelingens styre, med en av professorene som avdelingsformann. Dette vervet gikk som regel på omgang mellom avdelingens professorer.

Det viste seg snart at det var behov for at avdelingsformennene skulle danne et professorutvalg, som skulle fungere som et arbeidsutvalg for professorrådet. Det ble praksis at rektor fungerte som formann i den avdeling han tilhørte.

## Referanser


## Kilder
*Brandt, Thomas og Ola Nordal (2010) *Turbulens og tankekraft, historien om NTNU*. Oslo, Pax. ISBN 978-82-530-3348-8 
*Devik, Olaf (1960) *N.T.H. femti år : Norges tekniske høgskoles virksomhet 1910–190*. Oslo: Teknisk ukeblad (e-bok fra bokhylla.no)
Jugoslavia under Sommer-OL 1920

**Jugoslavia under Sommer-OL 1920**. Kongeriket av serbere, kroater og slovenere (Jugoslavia) deltok i én sport, fotball, med elleve spillere, under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Laget spilte kun en kamp, de tapte 0-7 til Tsjekkoslovakia. Jugoslavia vant ingen medaljer.  
  
## Medaljer

      
## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Muju-bakkene

**Muju-bakkene** er et skihoppanlegg ved byen Muju i Nord-Jeolla i Sør-Korea. Anlegget er en del av vintersportssanlegget Muju Resort, og består av fire hoppbakker med størrelse K120 (HS133), K90 (HS101), K60 og K35.

Hoppbakkene i Muju Resort ble bygd i 1990, og har siden vært treningsbase for de sørkoreanske skihopperne. Anlegget var arena for skihopping under vinter-Universiaden i 1997, og arrangerte et Sommer Grand Prix-renn i 2000, men har ikke hatt verdenscuprenn.

Alle de fire hoppbakkene har plastmatter, slik at de også kan brukes sommerstid.

Bakkerekorden i begge de to største bakkene er satt av Yoshiharu Ikeda (Japan) under vinter-Universiaden i 1997. I HS133-bakken er rekorden 136 meter, satt 1. februar 1997. I HS101-bakken er rekorden 103,5 meter, satt 26. januar 1997.

## Eksterne lenker
* Skisprungschanzen-Archiv: Muju
Anders Rønningen

**Anders Rønningen** (født 1986) er en norsk bryter som har kontrakt med den tyske sportsklubben 1. Luckenwalder SC. 

Fem kamper har han hatt som profesjonell, siden debuten i desember 2008, fram t.o.m. den siste finale-runde (av to) i januar 2009.

## Meritter
* Sølvmedalje i Nordisk mesterskap (2008)

## Medaljer i norske mesterskap

## Familie
Han er sønn av Jon Rønningen, og tvillingbror til Thomas Rønningen (nordisk mester, 2008, gresk-romersk bryting).

## Kilder
* Profil hos Norges Bryteforbund. 

## Eksterne lenker
*
Bolivias kvinnelandslag i fotball

**Bolivias kvinnelandslag i fotball** representerer Bolivia i internasjonal fotball. Ettersom Bolivia ikke har lykkes å kvalifisere seg til VM eller De panamerikanske leker, er deres innsats som oftest begrenset til deltakelse i Sudamericano Femenino. Ettersom dette bare arrangeres hvert fjerde år, hender det ofte at Bolivia forsvinner fra FIFA-rankingen. Per desember 2008 er Bolivia ikke med på rankingen, men poengsummen ville ha gitt dem en 100.-plass på rankingen på verdensbasis. Bolivia er klart sist i CONMEBOL per desember 2008.

Bolivia har vært med i Søramerikamesterskapet siden det andre mesterskapet, men har bare i 2003-mesterskapet oppnådd noe bedre enn en sisteplass, da de slo et blekt Chile. I de Bolivarske Leker i 2005 kom Bolivia nok en gang på fjerde (av fem) etter å ha slått Venezuela. Det kvalifiserte til semifinale, der Bolivia tapte for Peru. Bolivia tapte knepent bronsefinalen 2-3 mot Ecuador.

## Eksterne lenker
* Colombias Fotballforbunds hjemmeside (spansk)
Sørhavhest

**Sørhavhest** (*Fulmarus glacialoides*) er en sjøfugl på den sørlige halvkule. Sammen med havhest  utgjør den slekten *[[Fulmarus]]* i stormfuglfamilien (*Procellariidae*).

## Biologi
Sørhavhest hekker på øyer i Antarktis, slik som Sør-Sandwichøyene, Sør-Orknøyene, Sør-Shetlandsøyene, Bouvetøya og Peter I Øy. Det finnes også flere kolonier langs Antarktikas kyst.

Det anslås at verdensbestanden er på 4 millioner individer (2004).

## Inndeling
Inndelingen følger IOC World Bird List og er i henhold til Gill, Donsker & Rasmussen (2021). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017, 2020).

* Procellariiformes, stormfugler
** Procellariidae, stormfuglfamilien, 4 underfamilier, 16 slekter, 96 arter
*** Fulmarinae, (havhester), 5 slekter, 7 arter
**** *[[Pagodroma]]*, monotypisk
**** *[[Thalassoica]]*, monotypisk
**** *[[Daption]]*, monotypisk
**** *[[kjempepetreller|Macronectes]]*, kjempepetreller, 2 arter
**** *[[Fulmarus]]*, (egentlige havhester), 2 arter
***** *[[havhest|F. glacialis]]*, havhest
***** *[[sørhavhest|F. glacialoides]]*, sørhavhest (monotypisk)
*** Pelecanoidinae, (dykkerpetreller og hvalfugler), 4 slekter, 12 arter
*** Pterodrominae, (egentlige petreller), monotypisk. 34 arter
*** Procellariinae, (lirer), 6 slekter, 43 arter

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Øyvind Nordsletten

**Øyvind Nordsletten** (født 1. juni 1944 på Bryne i Time kommune) er en norsk diplomat og ambassadør. Han har bl.a. vært Norges ambassadør til Ukraina, til Russland, til Irland og har også vært generalkonsul i Murmansk. 

Nordsletten har bl.a. gjennomført Forsvarets russiskkurs, avtjent plikttjeneste ved Garnisonen i Sør-Varanger og har også studert ved Universitetet i Oslo. Han gjennomførte Utenriksdepartementets aspirantkurs i 1974. Nordsletten var Norges første ambassadør til Kyiv (Ukraina) 1992-1996, ekspedisjonssjef ved Statsministerens kontor 1998-1999 og var Norges ambassadør til Russland 2000-2008 hvor han også var første ambassadesekretær i perioden 1979–1982. Han var ambassadør til Dublin (Irland) 2008-2011 og generalkonsul i Murmansk (Russland) 2011-2013. 

I kjølvannet av Treholtsaken ble Nordsletten i 1984 erklært som uønsket i Sovjetunionen som en gjengjeldelse mot at Norge utviste flere sovjetiske diplomater. 16 år senere ble Nordsletten utnevnt til Norges ambassadør i Russland, en stilling han hadde i åtte år. 

Nordsletten ble i 2000 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden for embedsfortjeneste. I 2011 ble han tildelt den russiske Vennskapsordenen. Nordsletten ble i 2008 utnevnt til æresmedlem i Norsk-russisk handelskammer for sitt bidrag til forbedring av norsk-russiske forretningsrelasjoner. 

Han og hans kone Åslaug Undheim fikk i 2008 Time kommunes kulturvernpris for restaureringen av huset Arkjå.

## Referanser
Ildtetra

**Ildtetra** er en art i gruppen *[[Hyphessobrycon]]*. 
Det er en karpelaks som lever i elven Araguaia i Brasil. Det vitenskapelige navnet er *Hyphessobrycon amandae*, oppkalt etter Heiko Blehers mor (Amanda Bleher).

Denne arten har typisk tetra-form, men blir ikke større enn ca. 2 cm. De fleste har oransje og rødaktige farger med en viss gjennomsiktighet i området ved gattfinnen. 
Øynene har vanligvis samme farge som fisken og svart kant.

Ildtetra lever av små virvelløse dyr og planter.

## Eksterne lenker
* 
*
Fosse

**Fosse** kan vise til:

## Steder

*Fosse i Time kommune
*Fosse i Meland kommune
*Fosse i Lindås kommune
*Fosse i Kvam kommune
*Fosse i Vik kommune
*Fosse i Sør-Fron kommune
*Fosse kommune i Frankrike i Pyrénées-Orientales

## Personer
*Bob Fosse, amerikansk regissør
*Brynjulf Fosse, norsk bokbinder
*Dan Fosse, norsk skuespiller
*Erik Fosse, norsk lege
*Ivar Fosse (Ivar Ivarson Fosse), norsk tidligere ordfører (Sør-Fron)
*Jan Egil Fosse («Blod»), norsk trommeslager
*Jon Fosse, norsk forfatter og dramatiker
*Tor Fosse, norsk fotballspiller

## Annet
* Fosse kraftverk
* Fosse Way, romersk vei i England
* Leicester Fosse, engelsk fotballklubb som skiftet navn til Leicester City FC

## Se også
*Liste over norske etternavn
*Fylkesvei 210 (Rogaland)
*Fylkesvei 127 (Hordaland)
*Fylkesvei 245 (Hordaland)
*Fylkesvei 122 (Sogn og Fjordane)
*Fylkesvei 121 (Sogn og Fjordane)
*Fylkesvei 404 (Hordaland)
*Riksvei 255
Arcadia 2001

**Arcadia 2001** er en andre generasjons, 8-bits spillkonsoll produsert av det amerikanske firmaet Emerson Radio Corp. Konsollen ble lansert i 1982 og har grafikk på linje med konsollene Intellivision og Philips G7000. Den ble avviklet 18 måneder etter den ble først sluppet ut, med kun 35 spill som ble sluppet ut til den.
## Referanser
Monaco under Sommer-OL 1920

**Monaco under Sommer-OL 1920**. Fire sportsutøvere fra Monaco deltok i to sporter, friidrett og turn, under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Monaco vant ingen medalje  
  
## Medaljer

 
## Kilder
* Monaco under Sommer-OL 1920: Resultater og profilside  på sports-reference.com
Portugal under Sommer-OL 1920

**Portugal under Sommer-OL 1920**. Tretten sportsutøvere fra Portugal deltok i to grener, fekting og skyting, under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Portugal vant ingen medaljer. OL-troppen besto av åtte fektere og fem skyttere.  
  
## Medaljer

## Eksterne lenker
* OL-resultater på Sports-reference.com