Boeing X-20

**Boeing X-20 «Dyna-Soar»** (*Dynamic Soarer*) var et eksperimentelt romfly-prosjekt for USAs flyvåpen USAF. Det skulle skytes opp i rommet ved hjelp av en Titan-rakett. Første oppskytning var planlagt til begynnelsen av 1965, men prosjektet ble kansellert før det første flyet var ferdig.

## Historie

### Bakgrunn
X-20 var basert på «Silbervogel» (*norsk: sølvfugl*), et tysk rakettdrevet rom-bombefly foreslått av den østerrikske romfartspioneren Eugen Sänger under andre verdenskrig. «Silbervogel» (også kalt «Amerika Bomber») ble etter krigen videreutviklet i Bells BoMi og RoBo-konsepter (**''Ro**cket-**Bo**mber*) på 50-tallet. Dette konseptet gikk ut på at et fly i høy hastighet ville «sprette» ut igjen i rommet så lenge hastigheten var høy nok  (omtrent som en flat stein som spretter på vannoverflaten). Rekkevidden kunne på denne måten økes betraktelig uten ekstra motorkraft. 

=== X-20 ===
9. november 1959 ble [[Boeing Company]] tildelt kontrakt om å bygge 10 eksemplarer, og 19. juni 1962 ble prosjektet døpt X-20. Trening av [[Romfarer|astronauter]] var igang, en fullskalamodell ble fullført, og bygging av det første flyet var startet da USAs regjering ved forsvarsminister [[Robert S. McNamara]] den 10. desember 1963 kansellerte prosjektet. Det hadde til da kostet 410 millioner [[Amerikansk dollar|USD]]. Flyvåpenet hadde ikke noe bruksområde for flyet, og det var for kostbart til å være et rent forskningsprosjekt. Midlene ble derfor i stedet omdirigert til [[Gemini-programmet]].

Både fullskalamodellen og det halvferdige flyet ble skrapet etter kanselleringen. En modell av X-20 står utstilt på *National Museum of the USAF* i [[Dayton (Ohio)|Dayton]], [[Ohio]].

== Formål ==

X-20 var ment som et utviklingstrinn til et bemannet, manøvrerbart og gjenbrukbart romfly. Det skulle utforske [[hypersonisk]] flyvning og tilbakevending til [[atmosfære]]n. Selv om prosjektet ble kansellert før noe fly var ferdigbygd, fungerte X-20 som en testbenk for utvikling av avanserte teknologier for senere fartøy, inkludert USAs [[romferge]]. Mesteparten av undersystemene som var utviklet til X-20 ble brukt i forskjellige tester på bakken, og noen av systemene ble brukt i senere [[North American X-15|X-15]]-flyvninger. På et stadium i prosjektet var også X-20 tenkt som et kvasi-operativt system.

== Design ==
X-20 var designet som et 11 meter langt bemannet gjenbrukbart romfartøy. Flyet ble bygd av Rene 41, en stål[[legering]] som tåler høye temperaturer. Det hadde sterkt bakovervinklede [[deltavinge]]r (72,48°) med  6,2 meters [[vingespenn]]. Nesepartiet var bygd av [[komposittmateriale]] bestående av [[grafitt]] og [[zirkonium]], og fremkantene og undersiden av vingene var av [[molybden]] kledd med varmeskjold. Landingsunderstellet var 3 utfellbare skinner, og var designet for å kunne lande på u-asfalterte landingsstriper med lengde helt ned til 2&nbsp;400 meter. For å manøvrere flyet mens det var utenfor atmosfæren, skulle X-20 utstyres med små rakettdyser på vingene og på halen.

== Spesifikasjoner ==

*'Dimensjoner**

* **Mannskap:** 1
* **Lengde:** 10,77 m
* **Vingespenn:** 6,2 m
* **Høyde:** 2,59 m
* **Vingeareal:** 32 [[Kvadratmeter|m²]]
* **Vekt (tom):** 4&nbsp;715 [[Kilogram|kg]]
* **Maks. startvekt:** 5&nbsp;165 kg
* **Motorer:** 1 Martin Trans-stage rakettmotor med skyvekraft 323 [[Newton (enhet)|kN]]
* **Nyttelast:** 450 kg

**Ytelse**

* **Toppfart:** 28&nbsp;165 [[km/t]]
* **Rekkevidde:** jordbane, 40&nbsp;700 km
* **Maksimum operasjonshøyde:** 160&nbsp;000 m (530&nbsp;000 [[Fot (måleenhet)|fot]])
* **Klatrefart:** 510 [[Meter per sekund|m/s]] (100,000 fot/min)
* **Vingebelastning:''' 161 kg/m²

## Kilder
*NASA – American X-vehicles, An Inventory—X-1 to X-50 (side 27) Utgitt 2003 (pdf) Besøkt 20. mars 2015
*Boeing:History – X-20 Dyna-Soar Space Vehicle Besøkt 20. mars 2015