open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Madhyāntavibhāgakārikā

**Madhyāntavibhāgakārikā** (sanskrit; devanagari: मध्य्न्तविभ्गक्रिक्, tibetansk: དབུས་མཐའ་རྣམ་འབྱེད་, wylie: *dbus mtha' rnam 'byed*, kinesisk: 辩中边论颂, pinyin: *biàn zhōng biān lùn sòng*), ordrett «vers som skiller mellom middelveien og ytterpunktene», er et sentralt verk innenfor buddhistisk filosofi som tilskrives skolen Yogacara. Ifølge tibetansk tradisjon er det forfattet av Maitreyanātha og i andre tradisjoner av Asanga.

Verket består av 112 vers (*kārikā*) som utleder skillet (*vibhāga*) og forholdet mellom middelveiens (*madhya*) synspunkter og ekstreme synspunkter (*anta*); det inneholder fem kapitler:
* Attributter (*laksana*)
* Tåkelegginger (*āvarana*)
* Virkelighet (*tattva*)
* Kultivering av anidoter (*pratipakṣa-bhāvanā*)
* Den høyeste vei (*yānānuttarya*)

Teksten er bevart på sanskrit, såvel som i den tibetanske buddhistiske kanon, den kinesiske buddhistiske kanon og i en mongolsk oversettelse.
Supermarine S.6

*Denne artikkel handler om britisk deltakelse i 1929. For 1931-løpet, se [[Supermarine S. 6B]]*

**Supermarine S.6** er en 1920-talls britisk en-motors, en-seters konkurranse flybåt, et amfibium, bygget av Supermarine. S.6 fulgte linjene til Supermarines sjøfly som var konstruert for konkurransen om Schneider-troféet på 1920-tallet og 1930-tallet.

## Konstruksjon og utvikling
Som følge av suksessen med Supermarine S.5 i Schneider-løpet i 1927 konstruerte R.J. Mitchell en etterfølger kalt Supermarine S.6. Han forbedret konstruksjonen av den tidligere S.5. Mitchell brukte nå utelukkende metall til byggingen. Selv om utformingen var klar, skulle den nye konstruksjonen utstyres med en ny motor, den tidligere på  Napier Lion VIIB motor ble forkastet. Flyet skulle utstyres med en nyutviklet 1&nbsp;900&nbsp;hk (1&nbsp;417&nbsp;kW) Rolls-Royce R motor. Da det var
problemer med kjølingen av en så kraftig motor ble det bygget inn radiatorer i pongtongene så vel som i vingene..

To fly (serie nr. *N247* og *N248*) ble bygget ved Woolston og skulle opereres av RAF High Speed Flight. De ble levert i
august 1929.

## Operativ historie

De to S.6 racere deltok i Schneider løpet i 1929 som ble arrangert i Calshot, England. *N247* ble føyet av Flying Officer H.R.D. Waghorn og oppnådde ennfart på 328,63&nbsp;mph (528,88&nbsp;km/t). *N248* ble diskvalifisert da flyveren tok feil og svingte på innsiden av en markør. men ikke mindre, den satte verdensrekord over en strekning på 100&nbsp;km i løpet.

Den britiske regjeringen trakk pengestøtten til neste Schneider løp i 1931, med takket være pengeinnsamling såvel som private donasjoner kunne britene delta, selv om de nå fikk bare ni måneder på å forberede seg. Alt ble gjort for å modifisere S.6. Den fikk en kraftigere 2,350&nbsp;hk versjon av Rolls-Royce R motor og to fly ble bygget ved Supermarine som S.6B. De to eksisterende S.6 fikk betegnelsen S.6A med nye pongtonger med ekstra kjølraiatorer monteres i pongtonene og statisk-balanserte hør-og balanser. Alle fire S.6 ble bragt opp til samme standard og ni Rolls-Royce R motorer ble bygget (for reserve).

Inntil 1960-tallet var S.6A *N248* utstilt feilaktig som S.6B *S1596* i en bygning ved Southampton Royal Pier. Den ble restaurert i 1983 og malt i fargene fra 1931, og står i dag i Solent Sky museum, i Southampton.

## Spesifikasjoner

## Referanser


## Eksterne lenker
* Newsreel footage of 1929 Schneider Trophy racing teams, British Supermarine S.6A aircraft (No. 2 and No. 8), and Italian Macchi M.67 (No. 10) and Macchi M.52R (No. 4) aircraft at the 1929 Schneider Trophy race
Stibara

* Se Systematisk inndeling

***Stibara*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore til ganske store (de nordiske artene er 9-30 millimeter), sylindriske trebukker, grå- eller rødaktige på farge. Antennene er noe kortere enn kroppen. Pronotum er forholdsvis lite, sylindrisk, mye smalere enn dekkvingene, som er parallellsidige med markerte "skuldre".

## Levevis
Larvene lever i levende stammer, mest på løvtrær. Noen kan gjøre betydelig skade og også drepe unge trær. De voksne billene gnager på bladene på larvenes næringstrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Vietnam i øst.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Saperdini Mulsant, 1839
******** Slekten *Stibara* Hope, 1840
********* Underslekten *Stibara* (i snever forstand)
********** *[[Stibara cambodjensis]]* Hayashi, 1964
********** *[[Stibara humeralis]]* Thomson, 1865
********** *[[Stibara lateralis]]* Thomson, 1865
********** *[[Stibara morbillosa]]* (Fabricius, 1798)
********** *[[Stibara nigricornis]]* (Fabricius, 1781)
********** *[[Stibara nigrovittata]]* Breuning, 1954
********** *[[Stibara rufina]]* (Pascoe, 1858)
********** *[[Stibara subpunctata]]* Breuning, 1954
********** *[[Stibara suturalis]]* Gahan, 1890
********** *[[Stibara tetraspilota]]* Hope, 1840
********** *[[Stibara tricolor]]* (Fabricius, 1792)
********* Underslekten *Tristibara* Breuning, 1954
********** *[[Stibara trilineata]]* Hope, 1840

## Kilder

* Liste over slektene

## Eksterne lenker
*
Anton Ackermann

**Anton Ackermann** (født som Eugen Hanisch, 25. desember 1905 i Thalheim (Erzgebirge), død 4. mai 1973 i Øst-Berlin) var en østtysk politiker (SED), og kandidatmedlem (uten stemmerett) av SEDs politbyrå. Han var i 1953 DDRs utenriksminister.

Ackermann ble født inn i en arbeiderfamilie og ble tekstilarbeider (strømpemaker) som sin far. Han var aktiv i Freien Sozialistischen Jugend og fra 1920 til 1928 funksjonær i Kommunistischer Jugendverband Deutschlands. Han gikk på den internasjonale Leninskolen i Moskva. Han arbeidet som personlig assistent for Fritz Heckert, ledende funksjonær i Komintern, og for den senere president i DDR, Wilhelm Pieck.

Etter Hitlers maktovertakelse i 1933 arbeidet han illegalt i Berlin, blant annet som sekretær for KPDs leder John Schehr. Han arbeidet i 1937 for de internasjonale brigadene i Spania. Etter et opphold i Paris, reiste han i 1940 til Moskva, hvor han arbeidet som redaktør. Ackermann arbeidet også blant de tyske krigsfangene og for Nationalkomitee Freies Deutschland.

I 1949 ble Ackermann kandidatmedlem (medlem uten stemmerett) til politbyrået til SEDs sentralkomité. Han var fra 1950 til 1954 medlem av Folkekammeret og fra 1949 til 1953 statssekretær i utenriksdepartementet. Han var i 1953 i en kort periode også utenriksminister. Da han hadde støttet Wilhelm Zaisser, mistet han samtidig med Zaisser alle embeter i 1954. Ackermann ble imidlertid rehabilitert i 1956.

## Referanser
Zigøineren Raphael

***Zigøineren Raphael*** (dansk: **) er et dansk drama-stumfilm fra 1914. Regissørens navn er ukjent. Manuset ble skrevet av Richard Lund. 

## I rollene
*Waldemar Wennerwald – grev Waldorf
*Zanny Petersen – Inger, Waldorfs datter
*Else Weng – Sara, Waldorfs søster
*Thorleif Lund – baron Wilhjelm, Saras mann
*Rasmus Ottesen – Max, Waldorfs godsforvalter
*Emilie Sannom – Zelma, en sigøynerkvinne
*Valdemar Møller – en sigøynerhøvding
*Emanuel Gregers – Raphael
*Elisabeth Larsen – Raphaels amme
*Kaj Larsen – et barn
*Charles Løwaas – sigøynerhøvdingen som yngre

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sverige under EM i svømmesport 2012

**[[Sverige]]** deltok under **[[EM i svømmesport 2012]]** i Debrecen, Ungarn, og Eindhoven, Nederland fra 14. til 27. mai 2012.

__NOTOC__
## Medaljevinnere (ufullstendig)

## Referanser
CARIFTA Games 2011

**[[CARIFTA Games]] 2011** ble arrangert 23. til 25. april 2011 på Montego Bay Sports Complex i Montego Bay på Jamaica. 

Lekene skulle opprinnelig arrangeres på Saint Kitts og Nevis, men de kunne ikke arrangere lekene på grunn av dårlig økonomi. Lekene lå an til å bli avlyst for første gang i historien, men Jamaica gikk med på å arrangere lekene på kort varsel.

IAAF la ut dagsrapporter etter lekene.

## Rekorder
Det ble satt totalt 8 mesterskapsrekorder:

;Note:

## Austin Sealy Award
Austin Sealy Award deles ut til den utøveren som har utmerket seg mest, enten i form av rekorder og resultater, eller prestasjonene sammenlignet med andre medaljevinnere. Prisen gikk til Anthonique Strachan, etter at hun vant to gullmedaljer (100 meter og 200 meter) i U20-klassen og tangerte Veronica Campbells mesterskapsrekord på 200 meter. 

## Medaljeoversikt
Resultatene ble publisert på hjemmesidene til CARIFTA Games 2011 og på World Junior Athletics History.

### Gutter under 20 (junior)

: Åpen øvelse for både junior og ungdom.

### Jenter under 20 (junior)

: Åpen øvelse for både junior og ungdom.

### Gutter under 17 (ungdom)

### Jenter under 17 (ungdom)

## Medaljestatistikk (uoffisiell)

## Deltakere (uoffisielle tall)
Resultatene ble publisert på lekenes hjemmeside og på hjemmesiden til World Junior Athletics History. En uoffisiell telling viste 453 utøvere; 238 junior (under 20) og 215 ungdom (under 17)) fra 27 land. 12 av disse står oppført under De nederlandske Antiller, men dette landet ble oppløst i 2010, så disse deltakerne representerte egentlig Curaçao (9), og Sint Maarten (3).

3 av utøverne fra Saint Martin representerte Guadeloupe.

* (3)
* (10)
* (5)
* (62)
* (41)
* (1)
* (33)
* (8)
* (8)
* (9)
* (10)
*/ (9)
* (19)
*/ (19)
* (5)
* (7)
* (71)
*/ (16)
* (2)
* (9)
* (10)
* (4)
* (3)
* (8)
* (61)
* (16)
* (4)

## Referanser
Macronemus

* Se Systematisk inndeling

***Macronemus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker, forholdsvis tettbygde med kraftige bein. Antennene er mye lengre enn kroppen, i alle fall hos hannene. Pronotum er nærmest tønneformet med en pigg litt bakenfor midten av siden.

## Levevis
Larvene lever i død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthoderini 
******** Slekten *Macronemus* Dejean, 1835
********* *[[Macronemus analis]]* (Pascoe, 1866)
********* *[[Macronemus antennator]]* (Fabricius, 1801)
********* *[[Macronemus asperulus]]* White, 1855
********* *[[Macronemus filicornis]]* (Thomson, 1860)
********* *[[Macronemus giuglarisi]]* Machado & Monné, 2013
********* *[[Macronemus mimus]]* Machado & Monné, 2013
********* *[[Macronemus rufescens]]* (Bates, 1862)
********* *[[Macronemus verrucosus]]* (Pascoe, 1866)
********* *[[Macronemus waxrasapa]]* Perger & Santos-Silva, 2018
## Kilder
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* Bildegalleri
*
Mecasoma

* Se Systematisk inndeling

***Mecasoma*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En ganske liten, avlang, ensfarget gråbrun trebukk. Kroppen er fint hårete og matt. Antennene er forholdsvis korte, mindre enn halvparten så lange som kroppen. Pronotum har rundede sider uten pigger. Dekkvingene er parallellsidige.

## Levevis
Larvene lever i tynne, døde greiner av løvtrær.

## Utbredelse
Arten er bare kjent fra det sørvestlieg Mexico.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Tetraopini Thomson, 1860
******** Slekten *Mecasoma* Chemsak & Linsley, 1974
********* *[[Mecasoma validicornis]]* (Bates, 1885)

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
*
Vaktjournalen fra Oscarsborg 9. april 1940

**Vaktjournalen fra Oscarsborg 9. april 1940** beskriver senkingen av «Blücher» og de dramatiske morgentimene 9. april 1940 slik det ble sett fra hovedvakten på Oscarsborg festning. Sidene fra 9. april er innlemmet i Norges dokumentarv, et register over de viktigste dokumentene i norsk historie. Registeret er en nasjonal utgave av UNESCOs Verdensminne-program (Memory of the World).

Disse sidene er preget av en stor blekkflekk fra et blekkhus som har veltet under de kraftige rystelsene. Det ligger også små glassbiter mellom sidene, som tyder på at et vindu i nærheten ble knust. Innføringene er skrevet stødig med sort blekk og er korte og konsise. Det står også skrevet hvem som var på vakt denne morgenen, fra offiserer til menige. Sideformatet er A4, og bare 22 av de 100 sidene er utfylt. Det ligger også et løst ark i journalen med rapport fra hovedvakta 9.-10. april. Den er også skrevet inn som siste utfylte side. Både arket og siden fra disse dagene er skrevet med blyant. Det ligger også ni permisjonssedler i protokollen. Protokollen er undertegnet av vaktkommanderende Knut Espelund.

Man vet ikke om protokollen ble værende på festningen frem til krigens slutt. Fra 1970-tallet lå den i arkivet etter Frisørenes fagforening før den først i 2003 ble overlevert til Riksarkivet som i dag eier og oppbevarer den. Man vet ikke hvordan protokollen har havnet i Frisørenes fagforenings arkiv. Protokollen er fritt tilgjengelig hos Riksarkivet, men bærer preg av slitasje.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Høyoppløselig bilde av sidene
* Beskrivelse hos Riksarkivet
Opel Antara

**Opel Antara** (2006–) er en mindre fem-dørs SUV bygget av den tyske bilprodusenten Opel, en oppfølger til Opel Frontera.

Den ble stort sett bygget i Bupeyong i Incheon i Sør-Korea sammen med sine søstermodeller som Daewoo Winstorm og Chevrolet Captiva. Etterhvert ble det også produksjon i St. Petersburg i Russland og i meksikanske Ramos Arizpe, Coahuila. 

De fleste av de få Antara som ble solgt i Norge hadde diesel-motor på 150 hk, men den kom også med store bensinmotorer på 3,2 liter. I 2011 fikk den kosmetiske endringer. Ifølge TV 2 ble den ikke tatt inn til Norge etter 2013.

Etterfølger på Opels SUV-front er Opel Mokka og Opel Grandland X.

## Bilder

Opel Antara 2.4 4x4 Design Edition (Facelift) – Frontansicht, 29. Oktober 2011, Düsseldorf.jpg
Opel Antara 2.4 4x4 Design Edition (Facelift) – Heckansicht, 29. Oktober 2011, Düsseldorf.jpg


## Referanser
Nordlandshandelarkivene på Bryggen 1702–1942

**Nordlandshandelarkivene på Bryggen** er en samling arkiver knyttet til Nordlandshandelen og Bryggen i Bergen i perioden 1702 til 1942. Arkivsamlingen ble i 2012 innlemmet i Norges dokumentarv, en nasjonal utgave av UNESCOs Verdensminne-program (*Memory of the World*). Samlingen består av flere forskjellige arkiver eid av Bergen byarkiv og Universitetsbiblioteket i Bergen.

Nominasjonen av samlingen var et samarbeid mellom Bergen byarkiv og Universitetsbiblioteket i Bergen. Byarkivet nominerte 30 arkiver på til sammen ca. 17 hyllemeter. Arkivene kan inndeles i fire hovedgrupper: arkiver knyttet til de spesifikke Nordlandshandlere, arkiver knyttet til handelsorganisasjonene på Bryggen, arkiver knyttet til enkelte gårder på Bryggen og arkiver med en løsere tilknytning til Bryggen. Fra universistetsbiblioteket var det sju større arkiv og «en rekke mindre arkiver og enkeltdokumenter, inkludert nord-norske samarbeidspartnere».

Ved innlemmingen i Norges dokumentarv uttalte kulturrådet: «De nominerte dokumentene knyttet til Nordlandshandelen er autentiske og unike, uerstattelige og av nasjonal og internasjonal betydning. Det tillegges vekt at arkivene er avgjørende kilder til Verdensarven Bryggen i Bergen.»  Bergen kommune skriver at «Nordlandshandelsarkivene er unike kilder til fiskehandelen i Bergen, til de tette handelsforbindelsene med Nord-Norge og interne forhold på Bryggen... ...Dokumentene har også estetisk, stilistisk og lingvistisk verdi. Skriften er gotisk og inneholder en del tekster skrevet på nedertysk. Nordlandshandelsarkivene er en kilde til bergensernes identitet, også som en følge av den språklige påvirkningen som den tyske tilstedeværelsen medførte. Arkivene har en stor kulturell og historisk verdi for Bergen og for landet forøvrig.»

## Referanser
Supermarine Sea King

**Supermarine Sea King** var et britisk amfibiefly; et jagerfly som var konstruert og bygget av Supermarine Aviation Works.

## Konstruksjon og utvikling
I 1919 begynte foretaket Supermarine å konstruere et enseters sjøfly, som var et jagerfly i likhet med «Supermarine Baby» fra første verdenskrig og den samtidige «Sea Lion racerfly». Resultatet, kjent som Sea King, var en en-seters dobbeltdekker drevet av en skyvemotor på Beardmore 160 hk motor. Det ble første gang fløyet tidlig på 1920-tallet, og senere ble det installert en 240 hk Siddeley Puma-motor i flyet. B

I 1921 bygde Reginald Mitchell, som senere ble sjefkonstruktør ved Supermarine, en revidert konstruksjon, muligens for å møte kravet om et jagerfly som kunne operere både fra et hangarskip og fra vann. Resultatet ble **Sea King II**, som var en enseters dobbeltdekker med et skrog av trematerialer, opptrekkbart understell og fast haleski. Sideroret i halen var montert halveis opp på sideroret. Sea King II var drevet av en 300 hk Hispano-Suiza 8 motor.

Sea King II fløy første gang i desember 1921. Flyet hadde fremragende egenskaper og var lett manøvrerbart, men Sea King ble likevel ikke valgt for produksjon. I stedet valgte man å bestille et minde anallt Fairey Flycatcher og Parnall Plover, begge dobbeltdekkere som kunne ha både vanlig understell og pongtonger..

Dette ble likevel ikke slutten for Sea King. Den ble bygget om og oppstod som Sea Lion II, som vant Schneider-troféet i 1922.

## Referanser


## Litteratur
* Andrews, C.F and Morgan, E.B. *Supermarine Aircraft since 1914*. London:Putnam, 1987. ISBN 0-85177-800-3
* Mason, Francis K. *The British Fighter since 1912*. Annapolis, Maryland: Naval Institute Press, 1992. ISBN 1-55750-082-7
Parnall Plover

**Parnall Plover** var et britisk en-seter maritimt jagerfly fra 1920-tallet.  Det var konstruert og byget av George Parnall & Co. for bruk på Royal Navys hangarskip. Det ble bestilt i et mindre antall,enheter en omfattende evaluering ble Fairey Flycatcher foretrukket

## Utvikling og bygging
Parnall Plover var konstruert av Harold Bolas, sjefkonstruktør hos George Parnall & Co. for å møte det britske  Air Ministrys krav til et en-seter jagerfly ti erstatning for Nieuport Nightjar. Det skulle enten ha en Bristol Jupiter eller Armstrong Siddeley Jaguar motor og kunne operere fra et hangarskip eller som et sjøfly. Plover var en dobbeltdekker bygget i tre og kledt med duk, utstyrt med konvensjonelt understell, alternativt pongtonger. Den første

prototype fløy sent 1922, og hadde Bristol Jupiter motor.  Ytterligere to prototyper fulgte, det andre som sjøfly, også med Jupiter motor og det tredje med hjulunderstell og Jaguar motor.

De tre prototyper viste seg  ha egenskaper tilsvarende den konkurrerende Fairey Flycatcher, og et mindre antall ble bestilt av begge for n mer detaljert operasjonnell evaluering.  Ti Plovers ble derfor bestilt.

## Operativ historie
Seks Plovers ble tatt i bruk av Royal Air Force i 1923 for evaluaerig i operasjon mot Flycatcher og Nightjar, som begge  typer var ment å erstatte.  Flycatcher ble foretrukket, det var mer populært og enklere å klargjøre for bruk. og erstattet Plover i 1924.

Et fly ble sivilt registrert i 1919 som *G-EBON*  og deltok i 1919 i King's Cup Air Race, men måtte trekke seg på grunn av  problemer med bensintilførsel G-EBON havarerte og ble hugget opp i 1929.

## Operatører
; &nbsp;United Kingdom

## Referanser
Frankrike under EM i svømmesport 2014

**[[Frankrike]]** deltok under **[[EM i svømmesport 2014]]** i Berlin i Tyskland fra 13. til 24. august 2014.
__NOTOC__
## Medaljevinnere (ufullstendig)

## Referanser
Siddeley Puma

**Siddeley Puma** var en britisk flymotor utviklet mot slutten av første verdenskrig og produsert av Siddeley-Deasy. De første motorer forlot produksjonslinjen hos Siddeley-Deasy i Coventry i august 1917, produksjon forsatte frem til desember 1918. Minst 4&nbsp;288 av 11&nbsp;500 bestilte motorer ble levert. Bestillingene ble kansellert som følge av freden i 1918. Produksjon fortsatte under navnet  Armstrong Siddeley Puma da fabrikken ble kjøpt opp av Armstrong Whitworth og ble Armstrong Siddeley.

Motoren var basert på en tidligere B.H.P-motor som var utviklet som «Galloway Adriatic»

## Anvendelse
* Puma-motoren ble brukt av britene i første verdenskrigs bombefly, som Airco D.H.9. Under bruk viste de seg å by på problemer, gjorde flyene betydelig mindreverdige enn typen de erstattet. Motoren ble ofte feilaktig montert.
* Motoren ble også brukt i den første prototypen av Airco DH.10, et to-motors skyvefly, og da det ikke svarte til forventningen ble en alternativ motor benyttet i en senere prototype og i de produserte fly.
* Short Silver Streak (1920)

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Contemporary technical description of the engine with photographs.
* The Virtual Aviation Museum
Minnematerialet etter 22. juli 2011

**Minnematerialet etter 22. juli 2011** er en del av Norges dokumentarv, et register over de viktigste dokumentene i norsk historie. Etter Terrorangrepene i Norge 2011 ble det samlet inn store mengder kondolanser, dikt, tegninger, bamser, flagg og forskjellige andre ting for å minnes de døde og skadede. Deler av samlingen, rundt 1200 dokumenter og 200 gjenstander er tilgjengeliggjort på Arkivverkets nettsider. Samlingen oppbevares i Riksarkivet over 133,6 hyllemeter og omfatter minst  enkeltdokumenter og 5000 gjenstander. Materialet ble samlet inn fra kirker, minnesmerker og andre offentlige steder av ansatte ved Riksarkivet, Statsarkivet i Oslo og flere. Det ble også tilsendt minner fra utlandet, kommuner og fylkeskommuner, organisasjoner, skoler og enkeltpersoner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Noe av det publiserte materialet hos Arkivverket
LOs stiftelsesprotokoll 1899

**LOs stiftelsesprotokoll** er en håndskrevet protokoll fra forhandlingene som ledet til stiftelsen av Landsorganisasjonen i Norge i 1899. Protokollen ble i 2012 innlemmet i Norges dokumentarv, en nasjonal utgave av UNESCOs Verdensminne-program (*Memory of the World*). Protokollen er eid av Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek (Arbark).

Protokollen er en bok med 70 blad, på tittelbladet er det skrevet: «Forhandlingsprotokol. Det konstituerende møde i anl. den paatenkte landsorganisation i Norge 30te mars 1899 m. fl. dage». Med unntak av to sider hvor et trykket forslag til lover er limt inn er hele protokollen skrevet for hånd.

Arbark skriver om protokollen at den «er en reell og symbolsk markør for hele arbeiderbevegelsen i Norge og viser dagsorden i det møtet hvor arbeiderrepresentanter i 1899 trådte sammen for å danne en faglig landsorganisasjon i Norge.» I nominasjonen heter det at «LOs stiftelsesprotokoll er symbolsk viktig som dokumentasjon for dannelsen av den eldste, største og viktigste arbeidstakerorganisasjonen i Norge.»

## Referanser


## Eksterne lenker
* Stiftelsesprotokollen, avfotografert. arbark.no (PDF)
Tjøme skateklubb

**Tjøme Skateklubb** ble stiftet 6. mai 2010, og holder til på Tjøme i Vestfold. Klubbens aktiviteter er konsentrert rundt Tjøme skatepark. Anlegget er organisert slik at tomten tilhører Færder kommune, mens elementene som er plassert der, eies av klubben.

Klubben arrangerer blant annet skateskoler, en gang i året holdes en stor skategalla, Tjøme skategalla, og man har også hatt vertskapet for NM i Vert (2012).

Tjøme skateklubb er medlem av NORB.

## Se også
* Tjøme skatepark

## Eksterne lenker
* Klubbens hjemmeside
Tuve Nielsen

**Tuve Nielsen** (født ca. 1400–05 i Viborg, død 1472) var erkebiskop i Lunds stift fra 1443 til sin død. 

## Karriere
Tuve Nielsen studerte i Erfurt hvor han ble immatrikulert i 1426, magister i 1428, dr. theol. i 1439 hvoretter han vinteren samme år frem til 1440 bekledde posten som universitetets rektor. I 1439 nevnes han også som kannik i Lund og Ribe. Etter sin hjemkomst fra utlandet ble han erkedegn i Lund og ble den 7. juni 1443 valgt til erkebiskop 8 dager etter forgjengeren Hans Laxmands død. I denne egenskap kom han til blant andre å krone Christian I i 1449.

Som riksrådet førstemann opptrådte han hyppig i det offentlig liv, særlig i de mange forliksmøtene med svenskene. Han deltok i forsvaret av Lund domkirke og Erkebispegården da Karl Knutsson Bonde angrep Skåne. Han lot senere utføre byggearbeider i Lund og på Helsingborg slott. 

## Liksten
Tuve Nielsen døde i 1472 og ble etterfulgt av Jens Brostrup. I Lund domkirkes krypt ses en liksten med Tuve Nielsens portrett som biskop med mitra og bispestav. Han holder høyre hånd løftet til velsignelse. Ved hans føtter ses en fleur-de-lis eller lilje. Da han som erkebiskop førte en lilje som våpenmerke i sitt segl, tilhørte han muligvs slekten Juul.

## Referanser
Vidar H. Andersen

**Vidar H. Andersen** (født 1963 i Oslo) er en norsk forfatter og filmskaper.
Han har vokst opp i Hjørungavåg og bodde i 2021 i Moss.

Han er utdannet innen teknologiutvikling, markedsføring, økonomi, filosofi og litteratur. og har arbeidet med undersjøiske sterkstrømsinnstalasjoner, vært sjømann, trailersjåfør, lærer, rektor ved Folkeuniversitetet i Trondheim, fagsjef i Telenor Media, markedsleder i Adresseavisen, utvikler av virtuelle kurs for kirurgi ved St. Olavs Hospital i Trondheim og har innehatt en rekke internasjonale yrkesfunksjoner.

Som forfatter debuterte han med 3 fagbøker innen multimedia i perioden 1990-1992. Han har også skrevet drama/kriminalromanen *Mysteriet* i 2013, og Fellgood-romanen *Mannen som ikke ville*, samme år. Han har utviklet en rekke studier og kursmateriell innen fagene markedsføring, multimedia, datautvikling og administrasjon.

## Bibliografi
**Mannen som ikke ville: en feelgoodroman som vekker gode minner* (Nova, 2013)
**Mysteriet* (Nova, 2013)
## Referanser
Tjøme skatepark

**Tjøme skatepark** er en utendørs skatepark på ca.  m2 i Færder kommune. Parken har Europas største vert-ramp, flere miniramps, microramp, bowls og en street-del. Parken holder høy kvalitet og den bygges jevnlig ut og vedlikeholdes hvert år. Alle elementene, foruten bowlen i betong, er utstyrt med skatelite-plater.

Parken drives av Tjøme skateklubb, mens tomten eies avkommunen. Parken ligger ved Haugsjordet og adressen er Pytterønningen 2, 3145 Tjøme.

## Historie
Opprinnelig ble parken bygget i 2010. Den store vertrampen kom i 2012 og samme år ble det lagt ny asfalt på plassen. Året etter, i 2013, fikk hele parken skatelite-plater. I 2014 bygde man ut vertrampen fra 10 til 20 meters bredde og øket vert-delen med 50&nbsp;cm. I 2015 kom betong-bowlen på plass. I 2016 ble minirampen utbygd med ny, høy del og ble 6 meter bredere.

Parken blir stadig oftere omtalt internasjonalt, mye grunnet arrangementet Tjøme skategalla som holdes en gang i året. I et intervju fra 2015 rangerer California-baserte Rich Lopez Tjøme skatepark på andreplass rett foran "Tony's Ramp" (Tony Hawk).

## Innhold
### Street
Street-delen er ca. 700 m2 asfaltdekke og inneholder flere elementer som quarter-pipes, rails og curbs i forskjellige fasonger.

### Bowl
Bowlen er laget i betong og har en størrelse på ca. 300 m2. Høyden varierer mellom 1,30 og 1,90 meter.

### Ramps

## Referanser


## Eksterne lenker
* Tjøme skateparks hjemmesider
Kirkebok for Andebu 1623–1738

**Kirkebok for [[Andebu]] 1623–1738** er Norges eldste kirkebok. Den er en del av Norges dokumentarv, et register over de viktigste dokumentene i norsk historie. Det er en nasjonal utgave av UNESCOs Verdensminne-program (*Memory of the World*). Boka er delt i to hoveddeler, om dåp og begravelse, og er kronologisk fra 1623 til 1738. I delen om dåp står farens navn først, så barnets. Boka var ført felles for hele prestegjeldet med soknene Andebu, Kodal og Høyjord.

## Referanser


## Litteratur
* Kirkebok for Andebu 1623-1738, faksimileutgave, Digitalarkivet
Timothy Fosu-Mensah

**Evans Timothy Fosu «Tim» Fosu-Mensah** (født 1998) er en nederlandsk fotballspiller som fra den 30. juni 2024 er klubbløs.

Han er en allsidig spiller som benyttes både som defensiv midtbanespiller, midtstopper og back.

Fosu-Mensah startet sin fotballkarriere hos  før han flyttet til England i 2014. Han har spilt på forskjellige posisjoner for Manchester Uniteds ungdomslag, blant annet midtstopper, back og sentral midtbane. Han debuterte som profesjonell som venstreback 28. februar 2016 da han kom inn som innbytter for Marcos Rojo i det 55. minuttet i hjemmekampen mot , en kamp Manchester United vant 3-2.

## Statistikk
*oppdatert per 22. mai 2016*

## Meritter
### Manchester United
* FA-cupen: 2015/16
* Europaligaen: (1) 2016/17

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Timothy Fosu-Mensahs spillerprofil på ManUtd.com
* Timothy Fosu-Mensahs spillerprofil for Nederland på OnsOranje.nl
* Timothy Fosu-Mensahs spillerprofil for Manchester United  på Stretfordend.co.uk
Landkreis Darmstadt-Dieburg

**Landkreis Darmstadt-Dieburg** er en landkreis i Regierungsbezirk Darmstadt, i den tyske delstaten Hessen.

Kretsen er kjent for Messelgruven som står på UNESCOs verdensarvliste siden 1995. Gruven er rik på subtropiske og tropiske fossiler av dyr og planter. 

Kretsen ble opprettet 1. januar 1977 gjennom den hessiske forvaltningsreformen.

## Byer og kommuner

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over ordførere i Fillan

**Liste over ordførere i Fillan**. Fillan (med Sandstad) ble utskilt fra Hitra som egen kommune i 1886. Kommunen ble delt mellom Fillan og Sandstad i 1914, og slått sammen med Hitra og Kvenvær til den nye kommunen Hitra i 1964.

## Se også
*Kommunestyrevalg i Fillan kommune

## Fotnoter


## Referanser
Māhayānasūtrālaṃkārakārikā

**Mahāyānasūtrālamkārakārikā** (kinesisk: 大乘庄严经论), ordrett prydingen av mahāyānasūtrāene, er et verk tilhørende mahayana-buddhismen, som er tilskrevet Maitreyanātha og Asanga.

Teksten presenterer mahāyāna-veien sett fra et Yogacara-perspektiv.

Det består av 22 kapitler og totalt 800 vers og viser betydelig likhet i arrangement og innhold med *Bodhisattvabhūmiśāstra*, selv om første kapittel viser en autentisitet som er unikt for dette verket.
Verket finnes både på sanskrit, såvel som i oversettelser til tibetansk, kinesisk og mongolsk.
Angelo Genocchi

**Angelo Genocchi** (født 5. mars 1817 i Piacenza i Italia, død 7. mars 1889 i Torino) var en italiensk matematiker, spesialisert innen tallteori. Han arbeidet sammen med Giuseppe Peano.

## Biografi
Genocchi studerre ved universitetet i Piacenza, først jus, men også noen enkelte kurs i matematikk som interesserte haom. Hans interesse for jus var svak, og han var muligens akademisk begavet, men han var en ussel debattant. Han ble, uten å ha søkt, tilbudt jusprofessoratet ved Piacenzas universitet og i mot tjenesten.

Den 6. august 1845 bosatte Genocchi seg i Torino, der han gjenopptok sine studier i matematikk. Etter en stund begynte han også å undervise. I 1859 lyktes hans kolleger ved universitetet å overtale ham å delta i konkurransen om professoratetn i algebra og komplementær geometri. Året deretter så fikk han professoratet i høyere analyse. I 1862 ble han professor i infinitesimalanalyse.

Angelo var mest aktiv innen tallteori og publiserte mellom år 1851 og 1886 176 artikler.

Mellom 1881 og 1882 hadde han Giuseppe Peano som assistent. Under sin semesterpause i 1882 skadet Angelo sin kneskål såpass meget at han ikke kunde ivareta sin undervisning, og Peano fikk overta. Etter år 1883, da hans kne var blitt bedre, gjenopptok han sin undervisning, men fikk kort deretter avbryte idet han atter syknet.

## Referanser


## Litteratur
* O'Connor, John J., & Robertson, Edmund F., , MacTutor History of Mathematics archive, University of St Andrews.
Mircea Șeptilici

**Mircea Șeptilici** (født 2. august 1912 i București, død 1989 i Montréal) var en rumensk skuespiller.

## Biografi
I 1933 utga han en diktsamling kalt *An din patru primăveri*, mens han var elev ved «Matei Basarab»-gymnaset i București. Boken var en nyutgivelse av en bok som han hadde utgitt på «Pavel Suru»-forlaget i București under pseudonymet *Mihai Novac* i 1932.

I 1937 fullførte han Teaterhøyskolen i București.

Mellom 1948 og 1956 satt han i fengsel etter å ha blitt anklaget for antikommunisme fordi han hadde vært medlem av den såkalte «gruppen av flyktinger fra Tămădău».

I 1967 fikk han Fortjenesteordenen for kunst 4. klasse for spesielle fortjenester i teaterkunsten.

I 1980-årene emigrerte han til Canada og bosatte seg i Montreal, der han døde i 1989.

## Filmografi
* *Valurile Dunării* (1959) 
* *Telegrame* (1959) 
* *Porto-Franco* (1961) 
* *Cerul n-are gratii* (1962) 
* *Celebrul 702* (1962)
* *La patru pași de infinit* (1964)
* *Calea Victoriei sau cheia visurilor* (1965) (etter Cezar Petrescu sin roman)
* *Secția corecțională* (1970) - TV-film
* *Cireșarii* (1972) - serial TV
* *Aventuri la Marea Neagră* (1972) 
* *Agentul straniu* (1974)
* *Premiera* (1976)
* *Avocatul* (1976) - TV-film
* *Marele singuratic* (1977)
* *Regăsire* (1977)
* *Jucătorii de cărți* (1977) - TV-film
* *Ultima noapte de dragoste* (1980)
* *Banchetul* (1980) - TV-film
* *Detașamentul 'Concordia' * (1980) 
* *Vodevilul* (1980) - TV-film
* *Șantaj* (1982)

## Manusforfatter
* 3. akt i dramaet *Insula* av Mihail Sebastian, som døde i en bilulykke den 29. mai 1945, et stykke som hadde premiere den 17. september 1947, ved Byteatret i București, regissert av Mircea Șeptilici. 
* *Ulise ... și coincidențele* (Komedie i to akter av Mircea Șeptilici og Gh. Dumbrăveanu). Premieren var den 9. oktober 1969.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Argiletum

**Argiletum** var i oldtidens Roma veien som strakk seg mellom Forum Romanum og den tett befolkede bydelen Subura mot nordøst.

## Navn
Marcus Terentius Varro hevdet at navnet *argiletum* hadde noe å gjøre med navnet til en gresk kjeltring.

## Historie
Ifølge den romerske historiker Livius bygde den andre romerske kongen Numa Pompilius et tempel til guden Janus Geminus, Janustemplet, ved enden av Argiletum (*ad infimum Argiletum*). Templet fungerte antagelig som et overbygg til en bro over en mindre bekk.

Da den opprinnelig gikk mellom Comitium og Basilica Aemilia ble Argiletum til slutt absorbert i konstruksjonen av keiserforumet fra Julius Cæsars tid. Grunnet dette var Argiletums grenser definert forskjellig opp gjennom tiden.

Innen Martialis' bortgang (omtrent 103 e.Kr.) hadde Argiletum blitt et lurvete område fylt med vertshus og bordeller.

## Referanser


## Litteratur
*Iddeng, Jon W.: *Romerrikets historie - republikkens vekst og fall*. Dreyers forlag, Oslo 2014.
Tullus Hostilius

**Tullus Hostilius** var en mytisk romersk konge, og ifølge romersk tradisjon den tredje i rekkefølgen av konger. I sin regjering tradisjonelt plassert fra 673–642 f.Kr. skal han ifølge overleveringene ha gått til krig mot Alba Longa, og i en senere krig mot byen skal han ha henrettet albanerlederen Mettius Fufetius ved å knytte hans armer og ben til fire hester og få dem til å rive ham i stykker. Hostilius skal også ha jevnet Alba Longa med jorda, og innlemmet befolkningen i Roma. Han skal etter sigende ha blitt drept etter et lyn sent av guden Jupiter selv slo ned i hans hjem, etter at han hadde forsømt gudene og kulten.

Senatsbygget Curia Hostilia skal ha vært konstruert og oppkalt etter ham.

Historisiteten til de fire første kongene av Roma er omdiskutert, og mange historikere anser de som utelukkende mytiske skikkelser.

## Navn
*Hostilius* betyr «fremmed» eller «fiendtlig», jamfør det beslektede engelske ordet *hostility* – «fiendtlighet», «fiendskap». Hans navn virker knyttet til hans regjering, da han fremstår som en krigerkonge.

## Historie

Tullus Hostilius skal ha etterfulgt kongen Numa Pompilius, og ble med det den tredje romerske konge. Livius hevdet at han følte at samfunnet ble svekket av rolig liv, og lette dermed etter å starte nye kriger.
Ikke lenge etter sin tiltredelse erklærte romerne krig mot byen Alba Longa, en krig som, etter en lengre stillingskrig, skulle avgjøres ved at et sett trillinger skulle duellere til døden ved sverd. En avtale mellom byene sa dermed at vinneren skulle herske over den tapende parts by i fred og ro. Horatiene (*Horatii*) fra Roma og curiatene (*Curiatii*) fra Alba Longa møttes i kamp, og etter at to av de romerske brødrene døde begynte den siste gjenlevende broren å løpe; med dette utmattet han og beseiret de sårede albanerbrødrene én etter én. 

Selv om dette bekreftet romersk herredømme over Alba Longa underkastet ikke albanerne seg helt, og deres leder Mettius forsøkte seg på en form for dobbeltspill i en ny krig mot Veii og Fidenae. Tradisjonen forteller da at Tullus fikk Alba jevnet med jorden, og flyttet befolkningen til Roma – noe som fordoblet Romas befolkning. Tullus henrettet også Mettius ved å binde hans armer og ben til fire hester og lot de rive ham i stykker – ifølge Livius den siste gangen denne straffemetoden ble brukt. De fremste slektene fra Alba Longa ble innlemmet i senatet, blant annet julierne, og senatsbygget Curia Hostilia ble konstruert av og oppkalt etter ham.

Hostilius ble ifølge tradisjonen etterfulgt av Ancus Marcius, angivelig Numa Pompilius' barnebarn, som ble valgt for å ta bedre vare på gudene enn Hostilius hadde gjort. 

## Se også
* Hostilia (gens)

## Referanser


## Litteratur
*Iddeng, Jon W.: *Romerrikets historie - republikkens vekst og fall*. Dreyers forlag, Oslo 2014.
Abhidharma

**Abhidharma** (sanskrit; devanāgarī: अभिधर्म) eller **abhidhamma** (pāli) er buddhistiske tekster fra det 3. århundre f.Kr. og fremover. De utgjør skolastiske avhandlinger om doktrinene i de buddhistiske sūtraene. Abhidharmaverkene inneholder ikke systematiske filosofiske avhandlinger, men oppsummeringer eller abstrakte og systematiske lister.

Navnet *abhi – dhamma* kan tolkes på to ulike måter, ettersom førsteleddet *abhi* er tvetydig – enten *høy* eller *om*. Det kan derfor bety enten «den høyeste læren» eller «om læren», dvs *meta-læren*.

Innenfor pāḷikanonen til Theravādaskolen, utgjør de Abhidhamma pitaka eller den tredje av de tre kurvene (tripitaka).

## Den kinesiske buddhistiske kanon
En samling av abidharmatekster finnes i flere utgaver av den kinesiske buddhistiske kanon. I Taishō shinshū daizōkyō (大正新修大藏經) eller «tripiṭaka publisert under Taishōperioden», ofte forkortet Taishō (大正), befinner de seg i bind 26–29 som tekstene nr 1536–1563. Disse bindene utgjør «abidharma-avdelingen» (毘曇部, *pítánbù*) i Taishō.

## Referanser




## Kilder
* Cox, Collett (2003). "Abidharma", in: Buswell, Robert E. ed.  Encyclopedia of Buddhism, New York: Macmillan Reference Lib. ISBN 0028657187; pp.&nbsp;1–7.

## Se også
* Taishō Tripiṭaka, seksjon 13, abhidharmatekstene til *[[sarvāstivāda]]*, *[[vaibhāṣika]]*, *[[dharmaguptaka]]* og *[[sautrāntika]]* i den kinesiske buddhistiske kanon
Mallosia

* Se Systematisk inndeling

***Mallosia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, mørkbrune trebukker. Antennene er svarte, ganske kraftige, og kortere enn kroppen. Pronotum er tett kledt med gulaktige hår. Dekkvingene er jevnt tilsmalnende bakover, med lyse lengdestriper eller flekker.

## Levevis
Larvene lever vanligvis i stammene på storvokste urter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Europa, Tyrkia, Midtøsten og østover til India.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Phytoeciini (inkludert Obereini) eller Saperdini
******** Slekten *Mallosia* Mulsant, 1863 - 15 arter
******** Underslekten ***Anatomallosia*** Özdikmen & Aytar, 2012
********* *[[Mallosia nonnigra]]* Özdikmen & Aytar, 2012
******** Underslekten ***Eumallosia*** Danilevsky, 1990
********* *[[Mallosia armeniaca]]* Pic, 1897
********* *[[Mallosia brevipes]]* Pic, 1897
********* *[[Mallosia costata]]* Pic, 1898
********* *[[Mallosia herminae]]* Reitter, 1890
********* *[[Mallosia imperatrix]]* Abeille de Perrin, 1885
******** Underslekten ***Eusemnosia*** Özdikmen & Aytar, 2012
********* *[[Mallosia baiocchii]]* (Sama, 2000)
********* *[[Mallosia interrupta]]* Pic, 1905
********* *[[Mallosia mirabilis]]* Faldermann, 1837
********* *[[Mallosia tristis]]* Reitter, 1888
********* Underslekten ***Mallosia*** Mulsant, 1863
********* *[[Mallosia graeca]]* (Sturm, 1843)
******** Underslekten ***[[Micromallosia]]*** Pic, 1900  - ofte regnet som en egen slekt
********* *[[Mallosia heinzorum]]* Holzschuh, 1991
********* *[[Mallosia heydeni]]* (Ganglbauer, 1888)
********* *[[Mallosia theresae]]* (Pic, 1900)
******** Underslekten ***Semnosia*** K. Daniel, 1904
********* *[[Mallosia galinae]]* Danilevsky, 1990
********* *[[Mallosia scovitzii]]* (Faldermann, 1837)
******** Underslekten ***Submallosia*** Özdikmen & Aytar, 2012
********* *[[Mallosia jakowlewi]]* Semenov, 1895
********* *[[Mallosia tamashaczi]]* Sama & Székely, 2010

## Kilder
* Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. https://web.archive.org/web/20070704023736/http://www.uochb.cas.cz/~natur/cerambyx/list_europe.htm
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
* Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. ''Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region''. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.
Dalby stift

**Dalby stift** ble opprettet i 1060 da Roskilde bispedømme ble delt i tre nye bispedømmer.

Misjonsbiskopen Egino ble leder for Dalbystiftet som besto av det sydlige Skåne og Blekinge. Helligkorskirken i Dalby var domkirke. Biskop Henrik i nabostiftet Lund ble i 1066 etterfulgt av Egino som flyttet til Lund og ble biskop der. Dalby ble samtidig lagt inn under Lund stift.

## Referanser
Hydraschema

* Se Systematisk inndeling

***Hydraschema*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Små til middelsstore, spinkle, grå- eller brunaktige trebukker. Kroppsformen er ganske langstrakt.
De fleste er lyst gråbrune, ofte med vage, lysere tegninger på dekkvingene, som ender i en nåletynn spiss.

## Utbredelse
Denne gruppen er utbredt i Sør-Amerika, fra Fransk Guyana i nord til Argentina i sør, med flest arter i det sørlige Brasil.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Aerenicini Lacordaire, 1872
******** Slekten *Hydraschema* J. Thomson, 1864
********* *[[Hydraschema cribripennis]]* Lane, 1966
********* *[[Hydraschema fabulosa]]* Thomson, 1864
********* *[[Hydraschema leptostyla]]* Lane, 1938
********* *[[Hydraschema mirim]]* Martins & Galileo, 1998
********* *[[Hydraschema obliquevittata]]* (Lane, 1966)
********* *[[Hydraschema petila]]* Martins & Galileo, 1998
********* *[[Hydraschema veruta]]* Lane, 1966
********* *[[Hydraschema villiersi]]* Lane, 1965

## Kilder
* Liste over artene, med lenker til bilder og utbredelsesdata 
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av typeeksemplarer av en del arter 
* Bildegalleri
Oeax

* Se Systematisk inndeling

***Oeax*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, kraftige trebukker med lange antenner (gjerne betydelig lengre enn kroppen). På farge er de gjerne lyst grå- eller brunaktige med svarte flekker.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Ancylonotini Lacordaire, 1869
******** Slekten *Oeax* Pascoe, 1864
********* *[[Oeax albosignatus]]* Breuning, 1952
********* *[[Oeax collaris]]* Jordan, 1903
********* *[[Oeax griseus]]* Breuning, 1951
********* *[[Oeax latefasciatus]]* Breuning, 1978
********* *[[Oeax lateralis]]* Jordan, 1903
********* *[[Oeax lichenea]]* Duvivier, 1891
********* *[[Oeax marshalli]]* Breuning, 1935
********* *[[Oeax obtusicollis]]* Breuning, 1939
********* *[[Oeax paralateralis]]* Breuning, 1977
********* *[[Oeax pygmaeus]]* (Kolbe, 1893)
********* *[[Oeax rufescens]]* Breuning, 1939
********* *[[Oeax similis]]* Breuning, 1986
********* *[[Oeax subaequalis]]* Breuning, 1955
********* *[[Oeax transversus]]* (Aurivillius, 1913)
********* *[[Oeax triangularis]]* (White, 1858)
********* *[[Oeax tricuspis]]* Báguena, 1952
********* *[[Oeax ugandae]]* Breuning, 1971

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 
## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
*
5 kjekke jenter

***5 kjekke jenter*** (originaltittel: **) er en dansk filmkomedie fra 1933 regissert av A.W. Sandberg. Svend Rindom og Paul Sarauw skrev manuset. 

## Handling
De fem søstrene Annie, Karin, Grace, Irene og Maud er født og oppvokst i USA, men deres nå avdøde mor var dansk. Da hun i sin tid reiste bort med en musiker og giftet seg med ham, regnet familien - som var én av Danmarks mest ansette godseierslekter - det som en skandale. Moren har bedt jentene om å oppsøke hennes bror på godset. Men søstrenes møte med med ham fører dem imidlertid inn i en helt annerledes verden - full av uforutsette komplikasjoner, intriger og forelskelser.

## Medvirkende

* Karina Bell som Annie From
* Marguerite Viby som Karin From
* Tove Wallenstrøm som Grace From
* Nanna Stenersen som Irene From
* Vesla Stenersen som Maud From
* Frederik Jensen som Steen
* Jonna Neiiendam som Agatha Steen
* Albrecht Schmidt
* Erling Schroeder som Jørgen Steen
* Angelo Bruun som Sigurd
* Eigil Reimers som Knud
* Helmuth Larsen som Richard
* Per Gundmann som Willy
* Arthur Jensen som Pjevs
* Carl Fisher som Jeppe
* Holger-Madsen
* Bjarne Forchhammer som Frantz
* Bjørn Spiro som en Påtrengende mann
* Kai Ewans
* Carl Fischer som Jeppe
* Leo Mathisen
* Poul Reichhardt som en Mann som bærer en seng

## Mottakelse
Filmen fikk gode anmeldelser i Norge.

*[[Demokraten|Smaalenenes Social-Demokrat]]* skrev: *«Frederik Jensen som den snilde og rike onkelen, er hyggelig og slagferdig som alltid, og på slutten er det er par scener hvor man får glimt av hans rike evner som skuespiller.»*

*[[Bergensavisen|Bergens Arbeiderblad]]* mente: *«Hun er nu engang bedårende Marguerite Viby, frisk og ung og proppende full av liv og lystighet. Frederik Jensen som godseieren er rund og gemytlig som alltid.»*

*[[Morgenavisen]],* Bergen skrev: *«Publikum lo og brølte avvekslende.»*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
TAIPED

**Tamio Axiopehisis Idiotikis Periousias tou Dimosiou** (**TAIPED**), gresk **Ταμείο Αξιοποίησης Ιδιωτικής Περιουσίας του Δημοσίου** (**ΤΑΙΠΕΔ**), er et gresk statlig fond som ble opprettet i kjølvannet av Hellas' gjeldskrise. Det er et sentralt initiativ for å tiltrekke direkteinvesteringer i infrastruktur, energi, fast eiendom og andre områder.

TAIPED har tatt eierskap til en rekke greske statlige selskaper og forvaltningsbedrifter med sikte på privatisering.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettside