open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Indisk mat

**Indisk mat** er et samlebegrep for mat og matkultur fra de ulike kulturene på Det indiske subkontinent. Felles for de fleste typene indisk mat er den utstrakte bruken av sauser som er smakssatt med sterke og/eller søte krydder.

Av de ulike typene indisk mat kan nevnes nordindisk mat (inkludert panjabisk mat), bengalsk mat og sørindisk mat (inkludert tamilsk mat).

Hovedingrediensen i nordindisk mat er hvete, mens ris brukes i sørindisk og bengalsk mat. Det brukes minst 60 forskjellige belgfrukter, mest bønner og linser.

Viktige kryddere er chili, sorte sennepskorn, karve, gurkemeie, dyvelsdrek, bukkehornkløver, ingefær og koriander. I søte retter brukes det kardemomme, kanel, muskatnøtter og rose-essens.

## Indisk mat i utlandet

Storbritannia har en sterke tradisjoner med indisk mat som følge av det britiske kolonistyret i India. På 1900-tallet kom det dessuten mange fremmedarbeidere fra Bangladesh. Gaten Brick Lane i London er kjent for sine mange indiske (bengalske) restauranter.
Porsche 909 Bergspyder

**Porsche 909 «Bergspyder»** var en løpsbil produsert av den tyske bilprodusenten Porsche i 1968, spesielt utviklet for konkurranser i bakkeløp. Modellen ble raskt tatt ut av produksjon, men grunndesignet ble ført videre til modellen 908/3.

## Historie
Porsche hadde hatt stor suksess med tidligere modeller, 907, 908 og 910, og hadde vunnet konkurranser i bakkeløp i 1966 og 1967. I 1968 kunngjorde Ferrari at de hadde bygget en ny modell for konkurransebruk. Ferdinand Piëch bestemte raskt at en ny modell måtte utvikles, spesielt bygget for å slå Ferraris nye modell. Dette resulterte i 909, som ble utstyrt med en 2,0-liters boksermotor med åtte sylindre og 275 hestekrefter, og svært lav vekt på både chassis og karosseri sørget for en bil som veide kun 385 kilo.

Da sesongen startet foretrakk Porsches førere den da ett år gamle 910, og disse to modellene ble kjørt parallelt. Porsche dominerte bakkeløp denne sesongen, med en kombinasjon av 909 og 910, og den tidligere annonserte modellen fra Ferrari startet ikke i noen løp, på grunn av tekniske problemer gjennom hele sesongen.
Elko Speedway

**Elko Speedway** er en speedwaybane i divisjonen Dodge Weekly Series ved Elko New Market i Minnesota, USA. Den ble ferdigstilt i 1990, og er sponset av AAA, Allstate, Coca-Cola, Cintas, AllPro og Genz-Ryan Company. Elko Speedway er en av de minste banene i Nascar.
Hollyoaks

***Hollyoaks*** er en britisk såpeserie som har gått på Channel 4 siden 1995. Serien handler noen om britiske ungdommer som bor på den lille plassen Hollyoaks i Chester. Spiseforstyrrelser, familieproblemer og seksualitet er bare noen av utfordringene de har.

I Norge har den siden 2007 vært å se på TV 2 Zebra.

## Referanser
Karen Blixen-medaljen

**Karen Blixen-medaljen** er en medalje som deles ut av Det Danske Akademi til utenlandske forfattere. Medaljen er den høyeste anerkjennelse som gis til utenlandske forfattere i Danmark og ble innstiftet i 1984, på 100-årsdagen for Karen Blixens fødsel. Den er bare blitt delt ut seks ganger.

## Prismottagere
*Astrid Lindgren 1985
*William Heinesen 1985
*Václav Havel 1997
*Einar Már Guðmundsson og Thór Vilhjálmsson 1999
*Lars Roar Langslet 2006
* Vigdís Finnbogadóttir 2012

## Eksterne lenker
* Blixen-medaljen hos Det Danske Akademi
Bojert

**Bojert** er et mindre fartøy som ble brukt til kystfart i det nordlige Europa siden 1400-tallet. Det er en nederlandsk kystbåt under navnet *boeier* som fikk sin største utbredelse på 1600-tallet i Nordsjøen og Østersjøen. Den er nå en seilførende lystbåt.

## Bojert som fraktefartøy
I et kopperstikk fra 1586 viser et klinkbygd skip med baugspyd, en mast forut på skroget og en lite mesanmast avbildet som en norsk *bojert* med et toppseil ovenfor spriseilet på masten. Bojertene var rundgattet og hadde en liten bakk oppbygget forut samt et overbygg akter.
 
De største norske bojertene som seilte over Nordsjøen, hadde en mindre mast med et latinerseil som på bojerten på kobberstikket fra 1586, de andre hadde bare én mast som førte spriseil.

De ble senere kravellbygd og rigget med smakkeseil (gaffelrigg) istedenfor toppseil og spriseil.

De nederlandske *boeierne* var en grunngående farkost med store sidekjøl (lebord) som kunne senkes ned i vannet for å redusere avdriften. En nær slektning av bojertene er den nederlandske *boyer*. De var populære som kystfarere for frakt og mye annet inkludert å opprettholde kommunikasjonene langs sjøvegene.

Bojertene kunne også benyttes som vaktskip med bestykning ombord, også benyttet som rekognoseringsfartøyer i sjøstridighetene på 1600-tallet. En typisk bestykket bojert hadde mellom 6 og 10 kanoner ombord. Som et krigsskip ble denne skipstypen hyppig benyttet på Østersjøen i krigene mellom Danmark-Norge og Sverige.

## Bojert som lystbåt
Som skipstype for frakt gikk bojerten av bruk på slutten av 1600-tallet. Skipstypen ble gradvis forvandlet til lystbåter for personlig bruk av velstående personer på 1700-tallet på flere land, deriblant Sverige der den er kjent som *boyert*.

Denne båttypen som er en rundgattet fritidsbåt med høyt fribord, rett baugspyd og en mast med smakkeseil på et bredt og kort skrog, var populært på 1900-tallet. De er nå allment kjent som *boeiere* med hytte midtskips bak masten. De har store sidekjøler – svære bord som senkes ned i vannet.

## Litteratur
* Norsk Sjøfart Bind 1 Kapittel Norsk Sjøfart på 1600-tallet, Svein Molaug 1989 ISBN 82-09-10545-0
* Skeppet, Björn Landström 1961 ISBN 91-37-10287-7

## Eksterne lenker
* Fartyg på Vasens tid
* Maritim ordliste
* Fra hollenderveldet til Napoleonskrigene, Boierten
Båtskip

**Båtskip** er det norske navnet på den nederlandske skipsbetegnelse «**bootschip**», et skip som var utviklet fra de mindre farkostene med fellesbetegnelsen «boot», men som overtok fløytens rolle som hvalfangstfartøy på 1700-tallet.

Helt siden begynnelsen av 1600-tallet hadde nederlenderne drevet hvalfangst i Nordishavet med store skip som sendte ut et stort antall fangstbåter utstyrt med harpun mot hvalene.

De mer rommelige båtskipene ble særlig populære fordi de var bygd med en svær bjelke tverrskips over hytten på det høye akterskipet. Bjelken raget langt utenfor skipssidene og ble brukt som davit for fangstbåtene. Et båtskip kunne føre med seg 6 til 8 fangstbåter. De største båtskipene kunne ha opptil 12 fangstbåter med seg.

Båtskipet hadde stort sett det samme skroget som galioten som er et rundbygget fartøy, men noe større med et høyt akterskip med et bredt akterspeil og riggingen med tre master, antagelig samme rigg som på en fregatt. Akterspeilet var dekorert med ornamenter mellom glassvinduene.

Båtskipet hadde en lengde på 100 til 200 fot, en bredde på 26-30 fot og et deplasement på 50 til 150 lester.

Båtskipene fikk et dobbelt lag planker under vannlinjen, en såkalt *[[ishud]]*, samt ekstra dekksbjelker og forsterkning mellom spantene og ytterst ut i baugskipet for å tåle seilas i Nordishavet med mye is som forårsaket et sterkt press og store påkjenninger på skipsskroget. Skipsbyggere måtte gjør de sårbare båtskipene mye mer robuste enn normalt, men det synes å ha lykkes, for ifølge statistikk fra 1700-tallet ble bare 4 % av hvalfangstskipene utsatt for forlis.

Som moderskip førte de med seg fra 4, 6 eller 8 opptil 12 fangstbåter, også kalt hvalbåter og slupper til Nordishavet. Hvalfangerne måtte ro ute i det kalde været selv i kraftig sjø med rundt 50 harpuner, 50 lanser og 60 tau. En slik hvalbåt var ca. 20 fot langt med plass for 6 mann, hvorav 4 roere samt harpunéren og styremann.

## Litteratur
* Norsk Sjøfart Bind 1 Kapittel Norsk sjøfart på 1600-tallet, Svein Molaug, 1989 ISBN 82-09-10545-0
* Skeppet, Björn Landström 1961 ISBN 91-37-10287-7

## Eksterne lenker
* De Fluit en het Bootschip
* Dansk hvalfangst i Nordatlanten 1771-1789
Vapor Vell

**Vapor Vell** var den første store fabrikken som bygd i bydelen Sants i distriktet Sants-Montjuïc i Barcelona. Bygginga starta i 1844. Den industrielle revolusjon samt det at det ikke kunne bygges i sentrum av Barcelona på grunn av byens forsvarsstrategi, gjorde at mange fabrikker etter hvert ble bygd i områder som Sants, hvor det var stor plass til videre utbygging av industri og boliger. Mannen som eide Vapor Vell, var den kjente industrigiganten Joan Güell, og produksjonen starta i 1846.

Den slutta å bli brukt som fabrikk i 1890, og ble siden brukt til flere forskjellige formål. 

16. juli 1986 erklærte Barcelonas bystyre deler av fabrikken for verneverdige. 28. februar 1998 starta bygginga av et distriktsbibliotek på andre deler av tomta til Vapor Vell.

## Referanser
Verdens Barn

**Verdens Barn** er en norsk organisasjon for utenlandsadopsjon. Foreningen ble stiftet i 1953 som **Norsk Koreaforening**, og er i dag en humanitær, livssynsnøytral og politisk uavhengig organisasjon basert på medlemskap. Organisasjonen er den eldste av de tre norske adopsjonsforeningene. De andre er Adopsjonsforum og InorAdopt.

## Historie
Det var personer ved det norske feltsykehuset som var stasjonert i Korea under Koreakrigen som stiftet foreningen for å hjelpe foreldreløse koreanske barn. De formidlet kontakt mellom nordmenn som ønsket barn og de ulike koreanske institusjoner som formidlet adopsjon til utlandet i 1950- og 1960-årene. Norsk Koreaforening arbeidet også for bekjempelsen av tuberkulose i Korea. Foreningens engasjement og førte til at de i 1969 ble den første forening i Norge som fikk statlig bevilling for adopsjonsformidling fra Korea til Norge.
 
I 1978 ønsket foreningen å utvide adopsjonsvirksomheten til å omfatte flere land, og adopsjon og hjelpearbeid ble skilt ut i en egen avdeling i Koreaforeningen under navnet Verdens Barn. I 1989 ble avdelingen Verdens Barn hovedforeningen Norsk Koreaforening under navnet Verdens Barn.

## Adopsjonsland
Verdens Barn formidler adopsjon fra landene India, Kina, Sør-Korea, Thailand og Sør-Afrika. Kina er den største formidler av adopsjonsbarn. Hvert av landene har litt ulike kriterier for tildeling.

## Eksterne lenker
* 
*
Rana kommunestyre 1964−1967

**Rana kommunestyre 1964−1967** er en oversikt over representanter og vararepresentanter («varamenn») i Rana kommunestyre, etter kommunestyrevalget den 23. september 1963.

Dette var det første lokalvalget i Rana etter sammenslåingen av de tidligere kommunene Mo, Nord-Rana, deler av Sør-Rana og deler av Nesna kommune. Det nye kommunestyret ble konstituert i 1964.

## Kommunestyrevalget 1963

Med 57,7 % av stemmene, og 37 representanter, hadde Det norske Arbeiderparti rent flertall i kommunestyret under hele perioden. Partiet fikk 10 av de 15 plassene i formannskapet.

Fra 1964 til 1965 var Per Karstensen ordfører, og Alf Andreas Øverli varaordfører. I 1965 overtok Alf Andreas Øverli vervet som ordfører, og Sigbjørn Eriksen ble ny varaordfører.

### [[Det norske Arbeiderparti]]

### [[Sosialistisk Folkeparti]]

### [[Høyre]]

### [[Norges Kommunistiske Parti]]

### [[Senterpartiet]]

### [[Kristelig Folkeparti]]

### [[Venstre]]

## Referanser


## Kilder
*Statistisk sentralbyrå
* Digitalarkivet, Rådhuset, Rana kommune, v / Eli Solbakken, 10. april 2007
Kreiert

**Kreiert** var et havgående tremastet lasteskip.

**Kreiert** eller **kreier** kom i bruk på 1300-tallet i Europa, og er kjent i skriftlige kilder første gang i 1341. Første gang en kreiert omtales i Norge var i 1407. Den var et engelsk fartøy.

Kreierten var et vanlig fartøy i Rogaland på 1600-tallet, med en lasteevne på 10 til 24 lester. Ellers i landet var den i bruk til inn på 1800-tallet og var opp til 60 lester. Det var den mest alminnelige fartøystypen på Østlandet og Sørlandet.

Kreierter (engelsk *crayer* og tysk *kraier*) ble benyttet i Den engelske kanal som et enmastet fraktfartøy. De var kjent fra 1500-tallet som trelastskuter med stor lasteevne.

Kreierten har et likt utseende som pinassen, med høyt akterskip med vinduer på akterspeilet. Den var nokså bred i forhold til lengden med et butt skrog i forhold til pinassen. Den var rigget med tre master og var *polakkrigget* med pålemast uten mers så rærene kunne låres helt ned til dekket. De to forreste mastene førte råseil mens den aktre masten førte til å begynne med latinerseil. Den ble erstattet med gaffelseil. Senere ble polakkriggingen erstattet med en vanlig skipsrigging med mers på mastene som barker.

## Litteratur
* Svein Molaug: Norsk Sjøfart, bind 1, kapittelet "*Norsk sjøfart på 1600-tallet*", 1989, ISBN 82-09-10545-0.

## Eksterne lenker
* Fra Hollenderveldet til Napoleonskrigene

## Noter
Pink (skip)

**Pink** eller **pinkskip** er betegnelsen på et koffardiskip man ofte støter på i fortegnelse med norske fartøyer på 1600-tallet. Pink var et vanlig handelsfartøy på 1700-tallet i Europa.

## Etymologi
Det er antatt at skipstypen er en utvikling av fløyten fra Nederland. Ordet *pink* kom fra det nederlandske ordet *pincke*.

## Design
Det var et to- eller tremastet fartøy. Skroget var forholdsvis skarpt med forholdet mellom lengde og bredde på tre til en, det er også rundgattet med krum baug. Fokkemasten sto rett aktenfor forstavnen, den hellet sterkt forover. Stormasten sto omtrent midtskips, men hellet noe akterover i likhet med mesanmasten.

## Historisk utvikling
Det har dessuten hatt et ualminnelig høyt og smalt akterskip som rakte utover rorets topp, skipssidene ble smalere inn til stavnen. Dette ble omtil  på 1700-tallet til et rundt akterskip med smal akterspeil som omringet rorets topp. Denne karakteriserte pinken som skipstype, for det fantes mindre pinker uten akterdekk eller hytte akterut, men det utoverhengende akterspeilet på hekken skjulte fremdeles rorets topp.

En pink som det også het på engelsk, har hatt ulik rigging utenom den vanlige skipsriggingen. Som et opprinnelig nederlandsk fraktfartøy var det også flatbunnet, men med smalt akterskip som viste seg manøverdyktig i grunne farvann og hadde stor lastekapasitet.

De ble i 1600-tallets sjøkrigene benyttet som krigsskip. Engelskmennene tok i bruk navnet *pink* på de minste fløyter og mindre krigsskip med liten bestykning.

## Litteratur
* Norsk Sjøfart Bind 1 Kapittel Norsk Sjøfart på 1600-tallet, Svein Molaug 1989 ISBN 82-09-10545-0
* Skeppet, Björn Landström 1961 ISBN 91-37-10287-7
* The Story of Sail, Veres Laszlo og Richard Woodman 1999 ISBN 1-86176-075-2
Curley Weaver

**James «Curley» Weaver** (født 25. mars 1906 i Newton County, Georgia, død 20. september 1962 i Almon, Georgia) var en amerikansk bluesgitarist og -sanger. Han gikk også under navnet **Blind Curley Weaver**. Han er særlig kjent for sitt slidegitarspill.

Weaver vokste opp på farmen til en slektning i nærheten av Porterdale i Georgia. Seinere flytta han med foreldrene til det nærliggende Almon. Mora Savannah spilte piano og gitar, og tok James i lære sammen med et par eldre gutter. Disse skulle seinere bli kjent som bluesmusikerne Barbecue Bob og Laughing Charlie Lincoln.

James Weaver lærte også fra andre musikere i det svært musikalske Newton og omegn. Nitten år gammel flytta han til Atlanta og påbegynte en musikalsk karriere. I 1925 kom de første innspillingene i stand, påskyndet av vennen Barbecue Bob. Her spilte han bl.a. en av sangene han hadde lært av mora, «No No Blues». Året etter reiste han til New York for nye innspillinger. I 1930 gjorde Columbia Records innspillinger med Weaver, Barbecue Bob og Buddy Moss som The Georgia Cotton Pickers. De følgende åra spilte han mest sammen med Blind Willie McTell og Buddy Moss. Han gjorde også soloinnspillinger for American Record Company. 

Weaver gjorde sine siste innspillinger før krigen i 1935. Deretter ble det ikke gjort nye opptak før i 1949, og disse skulle bli hans siste (etter manges mening også hans beste). I sine siste år mista Weaver synet, og gav opp spillinga på slutten av 1950-tallet. Han flytta tilbake til Almon og bodde der sammen med en halvbror til han døde i 1962.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* allmusic.com - biografi og detaljert diskografi
* Kort biografi med bibliografi (engelsk)
Husøya

**Husøya** kan vise til flere øyer i Norge:

*Husøya (Kristiansund) – i Kristiansund kommune i Møre og Romsdal
*Husøya (Sandøy) – i Sandøy kommune i Møre og Romsdal
*Husøya (Bjugn) – i Bjugn kommune i Sør-Trøndelag
*Husøya (Frøya) – i Frøya kommune i Sør-Trøndelag
*Husøya (Hamarøy) – i Hamarøy kommune i Nordland
*Husøya (Træna) – administrasjonssenter i Træna kommune i Nordland

## Se også
*Husøy
Snekkegigg

**Snekkegigg** er navnet på en usedvanlig klinkbygd variant av den moderne motorbåttypen plattgatter.

Som navnet tilsier, var dette en krysning mellom båttypene snekke og gigg, hvor den tradisjonelle snekkefasongen ble krysset med den plattgattede giggen. En gigg bygd i Norge var som regel klinkbygd som en åpen robåt med tofter, den fikk senere motor og var benyttet med stor utbredelse på Sørlandet, som en lystbåt med en trang hytte. Den mer drektige snekken fikk stor suksess som fritidsbåt med lavere fart. Man kan diskutere om krysningen mellom de to ulike båttyper var et forsøk på å modernisere snekken eller å produsere mer folkelige varianter av den noe kostbare runabouten.

Disse vakre, klinkbygde plattgattere ble populært og svært ettertraktet lenge etter produksjonen hadde opphørt, de var gjerne utført i stor håndverksmessig kvalitet og bygd i mahogny. De hadde en hastighet på mellom 8 og 12 knop i motsetning til runaboutene som hadde en hastighet på mellom 15 og 25 knop etter 1920.
## Referanser

## Litteratur
* Motorbåten; Fra snekke til motorkrysser, fra feriested til smuglertokt, Gøthe Gøthesen, 1997 ISBN 82-00-22771-5
Usynlig mann

***Usynlig mann*** (originaltittel *Invisible Man*) er en roman utgitt i 1952, skrevet av den amerikanske forfatteren Ralph Ellison. Den er den eneste av EIlisons romaner som ble utgitt mens han levde. I 1953 mottok han National Book Award for denne romanen. Romanen tar opp sosiale og intellektuelle problemstillingene som afroamerikanere møtte tidlig på 1900-tallet, blant annet svart nasjonalisme, forholdet mellom svart identitet og marxisme, og den reformistiske rasepolitikken til Booker T. Washington, foruten spørsmål om individ og personlig identitet. Boken ble utgitt på norsk i 2005, oversatt av Christian Rugstad.

Romanens hovedtema er at samfunnets svake er usynlige. Som tittelen antyder er hovedfiguren usynlig grunnet at alle ser ham som en stereotyp, ikke som en ekte person. Mens fortellerstemmen ofte beklager seg over hans tilstand av usynlighet i samfunnet, kommer han til å omfavne denne til sist. Han innser at det er et antall fordeler som tillater ham å forbli uoppdaget og lite iøynefallende. Gjennom hele teksten blir hans navn ikke oppgitt. Selv når han blir gitt en dekkenavn for sitt arbeid for Brorskapet avslører han ikke sitt egentlige navn for leseren.

Både hovedpersonen i Ellisons *Usynlige mann* og hos H.G.Wells’ *[[Den usynlige mann]]* er likt kledd; begge benytter hatt og briller som forkledning. Ellisons roman kan også sammenlignes med Fjodor Dostojevskijs roman fra 1864, *[[Opptegnelser fra et kjellerdyp]]*.

Ellison benytter seg av en rekke metaforer, bilder og hentydninger for å fremme de emosjonelle og intellektuelle virkningen av sin roman. Det er også en del referanser til jazz, og Ellison benytter musikkspråket for å karakterisere dypere lag av scene. Louis Armstrongs jazz, gatebluesen til Peetie Wheatstraw (scenenavnet til bluessangeren William Bunch), og gospelsangens hjertefølte solo benyttes som sentrale metaforer for Ellisons flytende og tidvis surrealistiske handling. Blindhet og mørke er også motiver som følges side om side med metaforer som lys og utsikt som kan forstås som sannhet og kunnskap.

## Se også
* Afroamerikansk litteratur

## Referanser
Lyse Doucet

**Lyse Doucet** (født 1958) er en kanadisk journalist, programleder og utenrikskorrespondent for BBC. Hun arbeider for radiokanalen BBC World Service og TV-kanalen BBC World News.

Hun har mastergrad i internasjonale studier fra University of Toronto og en juridisk doktorgrad *[[honoris causa]]* fra University of King's College i Halifax. Hun begynte i BBC på begynnelsen av 1980-tallet, og arbeidet først i Vest-Afrika, senere som Midtøstenkorrespondent med base i Jerusalem, og som korrespondent i Afghanistan med base i Kabul.

Doucet har mer nylig dekket begivenheter som tsunamien i 2004 og invasjonen av Irak. I 2002 var hun den eneste journalisten som ledsaget Afghanistans president Hamid Karzai da han ble forsøkt likvidert. Hun ble senere nominert til Royal Television Society Award for sin dekning av hendelsen.

Doucet er også programleder i programmet *[[Have Your Say]]*.

I 2003 mottok hun «Silver Sony Award for News Broadcaster of the Year» for sitt intervju med Yasir Arafat i Ramallah.

I 2007 ble hun utpekt til *International television personality of the year* av Association for International Broadcasting.

Doucet taler engelsk, fransk og persisk.

Doucet ble i 2014 utnevnt til offiser (OBE) av Order of the British Empire. I 2018 ble hun utnevnt til medlem av Order of Canada.

## Referanser


## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20030413193208/http://www.bbc.co.uk/pressoffice/biographies/biogs/news/lyse_doucet.shtml
Napata

**Napata** var en by på Nilens vestbredd, ca. 400 km nord for Khartoum, hovedstaden i Sudan. Napata eksisterte mellom 1450 f.Kr., da den ble anlagt av nubiere, til ca. 30 f.Kr.

## Napata grunnlegges
Egypt hadde siden de eldste dynastiene vært interessert i Nubia, på grunn av gullet i området. Egypterne tok etterhvert kontroll over området, og utbredte sin kultur.

I 1075 f.Kr. hadde øverstepresten for Amun i Teben vunnet stor nok oppslutning til å stå imot makten til faraoene i Øvre Egypt. Med dette ble den Tredje mellomepoke i Egypt innledet (1075 – 664 f.Kr.), og den ustabile makten i Egypt gjorde det mulig for nubierne å gjenvinne kontrollen over sitt eget territorium. De grunnla et nytt kongedømme, Kusj, og gjorde Napata til hovedstad.

Rundt 750 f.Kr. var Napata et velutviklet og stabil bysamfunn, mens Egypt fremdeles var ustabilt. Det gjorde det mulig for kong Kasha å angripe Øvre Egypt. Kushriket hersket over Øvre Egypt i et århundre, og over hele Egypt i 57 år, som det 25. egyptiske dynasti.

Kulturelt sett var Napata were inspirert av Egypt. Malerier, skrift og andre kulturuttrykk var egyptisk preget. Gravferdsskikkene var egyptiske, og det samme var de religiøse skikkene forøvrig. Den viktigste guddommen var Amun, hvis tempel lå ved foten av Gebel Barkal, nubiernes hellige fjell.

## Napata falmer
Rundt 300 f.Kr. førte antiegyptiske stemninger til at Napata begynte å utvikle en selvstendig kulturell identitet. Samtidig svant Egypts makt (se Senepoken i Egypt), slik at Napatas økonomiske rolle ble svekket. Fremtiden lå i byen Meroë, sørøst for Napata, i et område som var rikt på jern, fremtidens mineral. Etterhvert ble Meröe hovedstad i Kush.

## Litteratur
* *Napata.* I: Hans Bonnet: *Lexikon der ägyptischen Religionsgeschichte.* 3. unveränderte Auflage. Nikol, Hamburg 2000, ISBN 3-937872-08-6, S. 505f.
* Angelika Lohwasser: *Aspekte der napatanischen Gesellschaft : archäologisches Inventar und funeräre Praxis im Friedhof von Sanam* (= *Denkschriften der Gesamtakademie, Österreichische Akademie der Wissenschaften.* Nr. 67). Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 2012, ISBN 978-370-01700-3-7.
* Rudolf Fischer: *Die schwarzen Pharaonen. Tausend Jahre Kunst der ersten innerafrikanischen Hochkultur.* Lizenzausgabe. Pawlak, Herrsching 1986, ISBN 3-88199-303-7, S. 153–158.
* *Napata.* I: Wolfgang Helck, Eberhard Otto: *Kleines Lexikon der Ägyptologie.* 4. überarbeitete Auflage. Harrassowitz, Wiesbaden 1999, ISBN 3-447-04027-0, S. 198.

## Eksterne lenker
*
Sebastinae

* *[[Adelosebastes]]*
* *[[Helicolenus]]*
* *[[Hozukius]]*
* *[[Sebastes]]*
* *[[Sebastiscus]]*
* *[[Sebastolobus]]*
* *[[Trachyscorpia]]*

**Sebastinae** er en underfamilie av uerfamilien (Scorpaenidae). Plasseringen av gruppen er omdiskutert, og denne artikkelen følger Nelson (2006). Andre forskere regner derimot gruppen som en selvstendig familie, Sebastidae. Omtrent 110 av artene i Sebastinae tilhører slekten *[[Sebastes]]*.

## Arter som finnes i Norge

* blåkjeft
* lusuer
* snabeluer
* vanlig uer

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
S.O.S. Poseidon

***S.O.S. Poseidon*** (originaltittel: *The Poseidon Adventure*) er en amerikansk drama- og katastrofefilm fra 1972 regissert av Ronald Neame. Filmen handler om en gruppe mennesker forsøker å ta seg ut av et stort passasjerskip som har blitt snudd opp ned etter å ha blitt truffet av en tsunami. I de ledende rollene finner man blant annet Gene Hackman, Shelley Winters, Red Buttons og Ernest Borgnine. Filmen er basert på en roman fra 1969 skrevet av Paul Gallico.

Filmen ble meget populær i USA og fikk jevnt over god omtale av filmanmelderne.

I 1979 kom en oppfølger kalt *[[Poseidons hemmelighet]]*. Senere kom det to nyinnspillinger; Først i form av en TV-film i 2005, deretter en kinofilm i 2006.

## Handling
Det aldrende passasjerskipet S.S. Poseidon befinner i Middelhavet med Aten som destinasjon. Det er nyttårsaften og stemningen høy. Midt under feiringen blir skipet truffet av en enorm tsunami som gjør at blir endevendt og liggende med bunnen opp. De gjenlevende passasjerenes oppgave blir å holde seg i live, noe som medfører at de må forsøke å ta seg frem til den delen av skipet som fremdeles ligger over vann. Denne ferden blir meget strabasiøs og farlig. I tillegg havner stadig flere deler av skipet under vann.

## Om filmen
### Økonomi og popularitet
*S.O.S. Poseidon* ble meget populær i USA hvor den innbragte mellom $84,5 og $93,3 millioner. Ifølge The Numbers ble *Poseidon* den nest mest innbringende filmen i USA i 1972.

Produksjonskostnadene var på $4,7 millioner.

### Anmelderne
Filmen ble forholdsvis godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 79 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 2,5 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 3 av 4.

*[[VG]]* og *[[Dagbladet]]* gav den terningkast tre.

### Priser
Filmen vant en Oscar i klassen beste sang, og ble nominert i syv andre kategorier. Den ble ved samme prisutdeling tildelt en Special Achievement Award for visuelle effekter. Den ble også tildelt en Golden Globe (Shelly Winters), og en BAFTA Awards (Gene Hackman).

### Annet
Filmen ble innspilt våren og sommeren 1972. Store deler av opptakene ble gjort i et studio i Los Angeles. Men noen scener ble også innspilt på RMS «Queen Mary».

### Oppfølger og nyinnspillinger
I 1979 kom en oppfølger kalt *[[Poseidons hemmelighet]]*. I 2006 kom en nyinnspilling regissert av Wolfgang Petersen.

I 2005 kom en nyinnspilling på nærmere tre timer som ble produsert for TV-kanalen NBC. Denne er regissert av John Putch og har Adam Baldwin, Rutger Hauer, Steve Guttenberg og Bryan Brown i noen av de fremste rollene. Denne er løst basert på handlingen fra både originalen og dens oppfølger fra 1979.

## I rollene
* Gene Hackman: Pastor Frank Scott
* Ernest Borgnine: Detektiv Lieutenant Mike Rogo
* Red Buttons: James Martin
* Carol Lynley: Nonnie Parry
* Roddy McDowall: Acres
* Stella Stevens: Linda Rogo
* Shelley Winters: Belle Rosen
* Jack Albertson: Manny Rosen
* Pamela Sue Martin: Susan Shelby
* Eric Shea: Robin Shelby 
* Arthur O'Connell: Chaplain John
* Leslie Nielsen: Captain Harrison
* Fred Sadoff: Mr. Linarcos

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pamela Sue Martin

**Pamela Sue Martin** (født 1953) er en amerikansk skuespiller som er best kjent fra tv-serien *[[Dynastiet]]* (1981–1984).

Pamela Sue Martin tv-debuterte i tv-filmen *The Girls of Huntington House* (1973). Fra 1977 til 1978 hadde hun rollen som Nancy Drew i tv-serien *The Nancy Drew Mysteries.* Hun ble verdenskjent på 1980-tallet i rollen som Fallon i tv-serien *[[Dynastiet]]*, en rolle hun hadde fra 1981 til 1984. Hennes tv-karriere har siden vært beskjeden, men det kan nevnes at hun spilte hovedrollen i den todelte miniserien *Strong Medicine* (1986). Hun har også medvirket noen tv-filmer, samt hatt gjesteopptredener i kjente serier som *[[Fantasy Island]]* (1980), *[[Kjærlighetsskipet]]* (1980) og *[[Et syttitallsshow]]* (2002).  

Hun filmdebuterte i *To Find a Man* (1972), hvor hun spilte hovedrollen. Samme år hadde hun en birolle i katastrofefilmen *[[S.O.S. Poseidon]]* (1972). Hun har ellers hatt fremtredende roller i en del mindre kjente filmer, deriblant *I kokainets grep* (*Torchlight*) (1984), hvor hun var både medprodusent og medforfatter i tillegg til at hun spilte hovedrollen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ingusjere

**Ingusjere** (ingusjisk: гIалгIай &ndash; *ghalghai*, IPA-uttale: ) er et folkeslag i Nord-Kaukasus, med hovedbosetningsområdet i Russlands delrepublikk Ingusjetia. De kaller seg selv ghalghaj (ingusjisk: *ghal* «festning» og *ghaj* «innbyggere»). Ingusjerne er hovedsakelig sunni muslimer og snakker ingusjisk, som tross ofte gjentatte påstander om det motsatte, ikke er innbyrdes forståelig med tsjetsjensk, selv om språkene er nær beslektet. Ingusjerne og tsjetsjenerne blir samlet kalt vainakh. 

## Religion
Ingusjerne er muslimer.

Ingusjerne havnet under russisk overhøyhet i 1810. Under andre verdenskrig ble de feilaktig beskyldt for å samarbeide med nasjonalsosialistene, og hele befolkningen ble deportert til Kasakhstan og Sibir, hvor anslagsvis en fjerdedel av befolkningen omkom. De ble rehabilitert på 1950-tallet etter Stalins død, og fikk tillatelse til å vende tilbake til sitt hjemland i 1957, selv om de nordlige ingusjernes landområder da var blitt avstått til Nord-Ossetia. I 1992 ble de gjenværende ingusjerne kastet ut fra sin hovedstad Vladikavkaz.

## Kultur
Ingusjerne har en variert kultur av tradisjoner, legender, episke historier, fortellinger, sanger og ordspråk. Musikk, sanger og dans er spesielt høyt verdsatt. Populære musikkinstrumenter er *datsjik-panderr* (en slags balalaika), *kekhat ponder* (trekkspill, som hovedsakelig spilles av kvinner), mirz ponder (en tre-strenget fiolin), zurna (en slags obo), tamburin og trommer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nyheter fra Ingusjetia
Rune Brattsveen

**Rune Brattsveen** (født 5. april 1984) er en norsk tidligere skiskytter fra Nordre Land. Han debuterte i verdenscupen i desember 2007 i finske Kontiolax, og imponerte ved å bli nr. 9 på sprintdistansen og nummer fem på jaktstarten dagen etter. Før dette var Brattsveens fremste plassering en sjetteplass på jaktstart i norgesmesterskapet 2006. Under VM i skiskyting 2012 var Brattsveen med på det norske laget som tok gull i stafett. Brattsveen la opp etter 2013/14-sesongen grunnet lengre tids sykdom.

## Mesterskapsmedaljer

## Resultater
(per 17. februar 2008)

### [[VM i skiskyting|Verdensmesterskap]]

### Juniorverdensmesterskap

## Utmerkelser

* 2001 – *Sverre Kolteruds idrettspris* 
* 2008 – *Sverre Kolteruds idrettspris* 
* 2012 – *Oppland Arbeiderblads idrettspris*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ralph Ellison

**Ralph Waldo Ellison** (født 1. mars 1914 i Oklahoma City, død 16. april 1994 i New York City) var en amerikansk forfatter av afroamerikansk opprinnelse. 

Ellison var sønn av en bygningsarbeider. Han kom til New York for å studere musikk og skulptur. I 1952 debuterte han som forfatter med romanen *[[Usynlig mann]]*, den eneste romanen som utkom i hans levetid. Denne boka regnes blant de betydeligste amerikanske utgivelsene fra 1950-tallet. Romanen tar opp sosiale og intellektuelle problemstillingene som afroamerikanere møtte tidlig på 1900-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fullstendig bibliografi
Democrazia è Libertà – La Margherita

**Democrazia è Libertà – La Margherita** (DL) (på norsk Demokrati er Frihet – Tusenfryd) var et italiensk sentrumsparti. Partiets leder var Francesco Rutelli, tidligere borgermester i Roma og Oliventrekoalisjonens kandidat til å bli statsminister ved parlamentsvalget i 2001. 

DL ble dannet av tidligere venstreorienterte medlemmer av Democrazia Cristiana, enkelte tidligere medlemmer av det liberale og det  republikanske partiet, samt personer som hadde hatt tilknytning til sosialispartiet og de grønne. DL ble på sin side den 14. oktober 2007  igjen en del av det nye partiet Partito Democratico. 

## Historie
Oktober 2000 ble det avgjort at Partito Popolare Italiano, I Democratici, Unione Democratici per l'Europa (UDEUR) og Rinnovamento Italiano skulle danne en felles liste under betegnelsen *La Margherita* (Tusenfryd) i den hensikt å stille til valget i 2001. Partiet fikk en oppslutning på  14.5 %, kun to prosentpoeng mindre enn Democratici di Sinistra.

På en kongress i februar 2002 ble det avgjort at man skulle gå et skritt videre og etablere et parti av den tidligere felleslista. UDEUR ble imidlertid stående utenfor det nye partiet. Det var en periode usikkerhet om det nye partiet ville forbli en del av Oliventrekoalisjonen, men etter at det ble bestemt at Romano Prodi skulle være koalisjonens kandidat ved parlamentsvalget i 2006, ble det avgjort at de skulle forbli en del av koalisjonen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Linda Evans

**Linda Evans** (født **Linda Evenstad** i 1942) er en amerikansk skuespiller kjent fra tv-serien *[[Dynastiet]]* (1981–1989).

## Skuespillerkarriere

Evans tv-debuterte i en episode av tv-serien *[[Bachelor Father (TV-serie, USA)|Bachelor Father]]* (1960). Fra 1965 til 1969 hadde hun en fast rolle i westernserien *[[The Big Valley]]* (1965–1969) og i 1977 hadde hun den ene hovedrollen den kortlivede i tv-serien *Hunter* (1977). Hun fikk sitt store internasjonale gjennombrudd med rollen som Krystle Carrington i tv-serien *[[Dynastiet]]*, hvor hun medvirket fra 1981 til 1989. Hun spilte den samme rollen i miniserien *Dynasty: The Reunion* i 1991. Hun hadde også en hovedrolle i den australsk-amerikanske miniserien *[[The Last Frontier (miniserie)|The Last Frontier]]* (1986) og en birolle i miniserien *[[Nord og sør]]* (1986). Hun har videre spilt i flere tv-filmer, deriblant to av ''The Gambler''-filmene (1983 og 1991). Hun har eller hatt en del gjesteopptredener i kjente serier som *[[The Adventures of Ozzie and Harriet]]* (fem forskjellige roller, 1960–1962), *[[Wagon Train]]* (1965), *[[McCloud]]* (1973), *[[Mannix]]* (1974), *[[The Rockford Files]]* (1975), *[[The Fall Guy]]* (1975) og *[[Kjærlighetsskipet]]* (tre dobbeltepisoder, 1981–1984). 

Evans filmdebuterte i dramafilmen *Twilight of Honor* (1963) og har siden hatt større roller i filmer som blant annet *[[The Klansman]]* (1974), *[[Mitchell (film)|Mitchell]]* (1975), *[[Avalanche Express]]* (1979) og *[[Tom Horn (film)|Tom Horn]]* (1980).

Etter 1980-årene har hun hatt få roller på film og i tv. Hun medvirket i tv-filmen *The Stepsister* (1997) og i en episode av den tyske serien *Das Traumschiff* (2020) (en tysk variant av den amerikanske serien ''Kjærlighetsskipet''). I 2021 hadde hun en større rolle i den relativt ukjente filmen *Swan Song*.

### Annet
I 2009 deltok hun og vant den britiske versjonen av mat-talentprogrammet *[[Hell's Kitchen (TV-serie, UK)|Hell's Kitchen]].*

## Priser og hedersbevisninger
I 1982 ble hun tildelt en Golden Globe for sin rolle i *Dynastiet*. I 1987 fikk hun en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

## Bakgrunn og privatliv
Hennes opprinnelige etternavn var Evanstad – noen kilder staver det Evenstad. Navnet er av norsk opprinnelse; Linda Evans' oldemor, farfar, en grandtante og en grandonkel reiste til USA i 1884 fra småbruket/husmannsplassen Evenstad på Nes i Hedmark. Hun amerikaniserte etternavnet til Evans da hun ble skuespiller.

Hun gikk på high school sammen med den senere skuespillerkollegaen Stefanie Powers.

Evans har vært gift to ganger: John Derek (1968–1974) og Stan Herman (1976–1981). Hun hadde i perioden 1989 til 1998 et forhold til den greske musikeren Yanni.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Bruvoll

**Bruvoll** er ei grend i Nord-Odal kommune. Den ligger nord for kommunesenteret på Sand. 

## Idrett og fritid

Bruvoll Ballklubb har klubblokale med både ekte gress, kunstgress og grusfotballbaner. volleyballbane, og fotballgolf. På vinerstid er det bare grusbanen som er åpen. Foreningen har også skiløyper og akebakke. Totalt 120 Jenter spiller på Bruvoll Ballklubb.

Det er to store badeplasser ved Bruvoll. En ved Fløytdammen i Trøftåa, og en i Sætersjøen.

Nord-Odal MX-Klubb har lokaler og motocrossbane på Slettholen.

Gjeddevasskoiene leirsted ligger i Bruvoll, og blir benyttet som leirsted for grunnskolen i hele Norge, samt konfirmasjon, m.m.

## Jobb

Statsbygg satte opp Bruvoll leir for Sivilforsvaret, senere et øvingssenter for Politihøgskolen, men ble i 2006 bygget om til Bruvoll fengsel. 40 arbeidsplasser.

Nord-Odal Kommuneskoger KF forvalter ca. 40 000 dekar med skogareal, og driver foruten med opparbeidelse av hyttefelter, jakt og villmarksopplevelser, produksjon og salg av ved og treprodukter som skigarder, grinder, lafteprodukter, gapahuker, badstuer, m.m.

Bruvoll huser også en dynamittfabrikk.

## Severdigheter

*Trautgruva

## Eksterne lenker

* Nord-Odal Kommune 
* Bruvoll Ballklubb 
* Statsbygg
* Nord-Odal MX Klubb
Knapper

**Knapper** er et sted i Nord-Odal kommune i Innlandet. Det har tidligere oppfylt SSBs tettstedsdefinisjon, sist i 2009 med 212 innbyggere. Stedet har matbutikk og et bilverksted, samt en velforening som arrangerer av blant annet 17. mai-arrangementer, julemesse og markensdag.

Skyrudsaga ligger på Tannes like ved Knapper.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Knapper Vel
Tore Olaus Engset

**Tore Olaus Engset** (1865–1943) var en norsk matematiker og leder av Telegrafverket, kjent for sine bidrag til køteori.

Engset tok hovedfag i fysikk og matematikk i 1894 ved Det Kongelige Frederiks Universitet og ble deretter engasjert i  Telegrafverkets administrasjon som kontorarbeider og analytiker. Han avanserte til generaldirektør  i periodene 1921–1922 og 1930–1935. Det var i 1915 at han egenhendig utviklet den såkalte *Engset-formelen* for å anslå sjansen for opptattsignal i telefonsentraler. Dette gjorde Engset i forkant av det mer kjente gjennombrudd fra 1917 utferdiget av den danske Agner Krarup Erlang (1878–1929). Den interne rapport *Om beregningen av vælgere i et automatisk telefonsystem* fra 1915 ble publisert i 1918. Engset forsket også og publiserte i 1927 en artikkel innen atomfysikk.

## Utgivelser
* *Die Wahrscheinlichkeitsrechnung zur Bestimmung der Wählerzahl in automatischen Fernsprechämtern*, In Elektrotechnische Zeitschrift, Heft 31, 1918. Original manuscript (1915) also translated in Arne Myskja, *On the Calculation of Switches in an Automatic Telephone System*. In *Telektronikk*, 94(2):99-142, 1998
* *Die Bahnen und die Lichtstrahlung der Wasserstoffelektronen. Ergänzende Betrachtungen über Bahnformen und Strahlungsfrequenzen* (3 parts). In Annalen der Physik, 82 (1927) 1017; 83 (1927) 903; 84 (1927) 880.
* 

## Referanser


## Bibliografi
* Arne Myskja: T. Engset in New Light. The 14th Nordic Teletraffic Seminar (NTS-14), Lyngby, Denmark, August 18-20, 1998.
* Arne Myskja: The Engset Report of 1915. Summary and Comments. Telektronikk, vol. 94, no. 2, pp. 143-153, 1998.
* Arne Myskja, Ola Espvik: Tore Olaus Engset – The man behind the formula. Tapir Academic Press, Trondheim, Norway, 2002. ISBN 8251918286.
Fear, Emptiness, Despair

***Fear, Emptiness, Despair*** er det femte studioalbumet til det britiske bandet Napalm Death, utgitt i 1994. Det anses å for være det første av bandets «eksperimentelle» album, med bruk av groove metal-aktige riff, black metal-lignende akkorder og en industrial metal-lignende sangstruktur.

## Sporliste
#«Twist the Knife (Slowly)» – 2:52
#«Hung» – 3:49
#«Remain Nameless» – 3:33
#«Plague Rages» – 3:51
#«More than Meets the Eye» – 3:55
#«Primed Time» – 3:28
#«State of Mind» – 3:32
#«Armageddon X 7» – 3:16
#«Retching on the Dirt» – 2:59
#«Fasting on Deception» – 3:48
#«Throwaway» – 3:42
#«Truth Drug» – 3:51
#«Living in Denial» – 3:02

## Besetning
*Mark «Barney» Greenway – Vokal
*Shane Embury – Bass
*Mitch Harris – Gitar
*Jesse Pintado – Gitar
*Danny Herrera – Trommer

## Eksterne lenker
*
Trautskogen

**Trautskogen** er ei grend helt nord i Nord-Odal mot grensen til Stange. Innebyggere på Trautskogen kalles skoginger, og skogingene kaller Trautskogen for Tjennliskogen. Postadresse er 2123 Bruvoll.

På Trautskogen finnes det flere hyttefelt, mange små innsjøer og fjellvann med gode fiskemuligheter. 

## Gravplasser

Her ligger Trautskogen kapell, og to eldre gravplasser, Hagajordet og Gammeldalsrud.

## Veien til skogen

Først i 1904 ble arbeidet med "kjøreveien" fra Trautskogen til Trauten i Bruvoll begynt. Skogingene hadde ventet på vei i mange år, men saken ble stadig utsatt. Skogingene begynte da selv med spett og spade og lage veien. Den sto ferdig i 1906, og var på 13 kilometer. I dag heter veien Fylkesveg 228 og er på 18 kilometer. Veien har fast dekke fra Trauten i Bruvoll til Stanges kommunegrense ved Spetalen og grusdekke videre til Espa i Stange.
I Democratici

**I Democratici** (på norsk *demokratene*) er et tidligere italiensk politisk parti, dannet av Romano Prodi i 1998, formelt stiftet året etter. Partiet ble i 2002 en del av det nye partiet Democrazia è Libertà - La Margherita og opphørte dermed å eksistere som selvstendig parti. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nazi Punks Fuck Off (Napalm Death)

***Nazi Punks Fuck Off*** er en EP fra 1993 av det engelske bandet Napalm Death. EP-en består av fire låter: tittelsporet, en liveversjon av det, «Aryanisms» fra albumet *[[Utopia Banished]]* fra 1992, og en remix av «Contemptuous» fra samme album. Tittelsporet,  er også utgitt som singel, er en coverversjon av det amerikanske punk-bandet Dead Kennedys låt med samme navn fra 1981.

Tittelsporet, sammen med bandets sterke anti-fascistiske holdning, har medført at flere av bandets konserter har blitt angrepet av nynazister i USA. Inntektene fra EP-en ble i sin helhet donert til anti-fascistiske organisasjoner.

Den britiske musikkavisen Melody Maker anmeldte plata i sin «Single of the Week»-spalte og bemerket: *«And fuck off the Nazi punks surely will when they hear this being played at them!»*

## Sporliste
# «Nazi Punks Fuck Off» – 1:21
# «Aryanisms» – 3:09
# «Nazi Punks Fuck Off» (Live) – 1:44
# «Contemptuous» (Xtreem Mix) – 4:29

## Besetning
*Mark «Barney» Greenway – Vokal
*Shane Embury – Bass
*Mitch Harris – Gitar
*Jesse Pintado – Gitar
*Danny Herrera – Trommer

## Eksterne lenker
* 
* Oppføring på Earache's diskografi (PS: Utgivelsesdatoen på denne linken er feil)
Mass Appeal Madness

***Mass Appeal Madness*** er en EP av det britiske bandet Napalm Death. Det ble utgitt i 1991 på Earache Records og er dedikert til minnet om Roger Patterson, et medlem av death metal-bandet Atheist, som døde samme år.

## Sporliste
# «Mass Appeal Madness» – 3:29
# «Pride Assassin» – 2:05
# «Unchallenged Hate» – 2:07
# «Social Sterility» – 1:13

## Besetning
*Mark «Barney» Greenway – Vokal
*Shane Embury – Bass
*Mitch Harris – Gitar
*Jesse Pintado – Gitar
*Mick Harris – Trommer, backingvokal

## Eksterne lenker
*
Katrina and the Waves

**Katrina and the Waves** er en amerikansk-britisk pop- og rockegruppe. «Walking on Sunshine» fra 1985 og «Love Shine a Light» fra 1997 ble gruppens største hiter. Gruppens frontfigur var Katrina Leskanich (sang, gitar) inntil hun forlot gruppen i 1999. Øvrige medlemmer var Kimberly Rew (sang, gitar), Alex Cooper (trommer) og Vince de la Cruz (bassgitar). Rew skrev de fleste låtene.

3. mai 1997 representerte gruppen Storbritannia i Eurovision Song Contest 1997 med bidraget «Love Shine a Light». Katrina and the Waves gikk til topps, og kort tid etter ble gruppen oppløst. I 2005 dannet Katrina Leskanich en ny gruppe for å forsøke å kvalifisere seg til Eurovision Song Contest, denne gang i Sverige. De ønsket å kalle seg Katrina and the new Wave, noe det gamle bandet motsatte seg, og derfor ble de Katrina and the Nameless. De ble imidlertid slått ut i den nasjonale kvalifiseringen.

## Diskografi
**[[Walking on Sunshine]]* (1983)
**[[Shock Horror]]* (1983)
**[[Katrina & The Waves 2]]* (1984)
**[[Katrina & The Waves (album)|Katrina & The Waves]]* (1985)
**[[Waves (Katrina and the Waves-album)|Waves]]* (1986)
**[[Break of Hearts]]* (1989)
**[[Pet the Tiger]]* (1991)
**[[Edge of the Land]]* (1993)
**[[Turnaround (album)|Turnaround]]* (1994)
**[[Walk on Water]]* (1997)

## Eksterne lenker
* 
*
Gruppe Adlhoch

**Gruppe Adlhoch** var en tysk kampgruppe som under den tyske invasjonen av Norge i april 1940 ble organisert på Hønefoss og som hadde som mål å slå seg gjennom til Vestlandet. Den var under ledelse av den tyske general Engelbrecht. Han var sjef for 163. infanteridivisjon og kom til Hønefoss 14. april.

Gruppen ble delt og en kampgruppe ledet av major Daubert skulle rykke frem gjennom Ådalen mot Bagn i Valdres. *[[Gruppe Daubert]]* besto av III. bataljon / IR 236 og III. bataljon / IR 159 med støttetropper.

Resten av gruppen gikk på østsiden av Randsfjorden. Etter at *[[Gruppe Daubert]]* trakk seg tilbake fra kampene i Bagn og ble reorganisert, ble en gruppe fra disse brukt til å forsterke gruppen som gikk langs østsiden av Randsfjorden. Den andre gruppen fra Gruppe Daubert ble sendt tilbake opp Ådalen. Den forsterkede gruppen som opererte øst for Randsfjorden klarte å slå seg gjennom ved Høljarast og Tonsåsen og trenge inn i Valdres. Styrken som ble sendt opp Ådalen ble sperret ved Islandsmoen.

Begge kampgruppene ble involvert i harde kamper langs Randsfjorden, i Ådalen og Valdres.

## Litteratur
* Andreas Hauge; *Valdres 1940, Kampen i Gråbeinhølet, på Bagnsbergane gård og ved Brediablikk*, Forsvarsmuseet, 1986
* Generalmajor Odd Lindbäck-Larsen; *Kampene i Valdres*, særtrykk fra *1940. Fra kampene i Norge*, av Norges forsvarsforening, 1971
Death by Manipulation

***Death by Manipulation*** er et samlealbum av singler fra det britiske bandet Napalm Death, utgitt i mars 1992. Sporene 1-4 er fra EP-en *[[Mass Appeal Madness]]*, spor 5-7 fra singelen «Suffer the Children», spor 8-13 fra EP-en *[[Mentally Murdered]]*, og sporene 14-19 er Napalm Death-sanger fra EP-en *[[Napalm Death/S.O.B. split 7"]]*. De tre siste sporene, 20-22, er en live bonus på USA-utgaven, og er hentet fra *[[Live Corruption]]*, innspilt ved Salisbury Arts Centre 30. juni 1990.

## Sporliste
#«Mass Appeal Madness» – 3:29
#«Pride Assassin» – 2:05
#«Unchallenged Hate» – 2:07
#«Social Sterility» – 1:13
#«Suffer the Children» – 4:20
#«Siege of Power» – 3:33
#«Harmony Corruption» – 3:32
#«Rise Above» – 2:42
#«The Missing Link» – 2:17
#«Mentally Murdered» – 2:11
#«Walls of Confinement» – 2:56
#«Cause and Effect» – 1:26
#«No Mental Effort» – 4:08
#«Multinational Corporations Pt. 2» – 1:32
#«Re-address the Problem» – 0:33
#«Changing Colours» – 0:57
#«From the Ashes» – 0:49
#«Understanding» – 0:07
#«Stalemate» – 1:09
#«Unchallenged Hate» – 2:16 (kun på USA-utgaven)
#«Mentally Murdered» – 4:53 (kun på USA-utgaven)
#«Walls of Confinement» – 3:12 (kun på USA-utgaven)

## Besetning
Spor 1-7 & 20-22
*Mark «Barney» Greenway – Vokal
*Shane Embury – Bass
*Mitch Harris – Gitar
*Jesse Pintado – Gitar
*Mick Harris – Trommer

Spor 8-19
*Lee Dorrian – Vokal
*Shane Embury – Bass
*Bill Steer – Gitar
*Mick Harris – Trommer

## Eksterne lenker
*