open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Suizhong

**Suizhong** (kinesisk: 绥中县; pinyin: *Suízhōng Xiàn*) er et fylke i byprefekturet Huludao i provinsen Liaoning i Folkerepublikken Kina. I 1999 var befolkningen på  innbyggere.

Suizhong er hjem til firmaet Guohua Electric Power, ett av de fem største elektrisitetsselskaper i Kina og verdens største utvinner av kull. I byen ligger også Suizhong kullkraftverk på hele 3&nbsp;600 MW, et av verdens større kullkraftverk.

## Administrative enheter
Fylket består av 14 storkommuner og elleve kommuner (hvorav seks nasjonalitetskommuner for mandsjuer):

**Storkommuner:**
* Suizhou 绥中镇, Kuanbang 宽帮镇, Dawang 大王庙镇, Wanjia 万家镇, Qiansuo 前所镇, Gaoling 高岭镇, Qianwei 前卫镇, Huangdi 荒地镇, Tashantun 塔山屯镇, Gaotai 高台镇, Wangbao 王宝镇, Shahe 沙河镇, Xiaozhuangzi 小庄子镇, Ximiaozi 西庙子镇
**Kommuner:**
*Xipingpo for mandsjuene 西平坡满族乡, Gejia for mandsjuene 葛家满族乡, Gaodianzi for mandsjuene 高甸子满族乡, Fanjia for mandsjuene 范家满族乡, Mingshui for mandsjuene 明水满族乡, Qiuzi 秋子沟乡, Jibei 加碑岩乡, Yonganbao 永安堡乡, Lijiabao 李家堡乡, Wanhu for mandsjuene 网户满族乡, Chengjiao 城郊乡.

## Samferdsel
Kinas riksvei 102 løper gjennom området. Den begynner i Beijing og fører gjennom provinsene Hebei, Liaoning, Jilin og Heilongjiang. Den er innom byene Qinhuangdao, Shenyang og Changchun underveis til Harbin.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Infoside
May Nilsson

**May Nilsson** (født 5. mai 1921, død 7. november 2009) var en svensk alpinist. Hun var en dyktig utforkjører og vant 8 individuelle gull i svenske mesterskap. Hun tok VM-bronse i slalåm under VM 1939 i Zakopane i Polen.

May flyttet til Frankrike omkring 1948, og giftet seg med den franske alpinisten Maurice Lafforgue. Han var også utforspesialist med to VM-sølv fra Chamonix-VM 1937, i utfor og alpin kombinasjon. May ble fransk mester i slalåm i 1956. 

Maurice og May fikk tvillingdøtrene Britt og Ingrid, som begge gjorde stor suksess i alpinløypa, blant annet vant begge sju renn i verdenscupen. Ingrid gjorde det best av de to i store mesterskap, hun tok VM-sølv i storslalåm og gull i slalåm.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Flaggmålere

* rød flaggmåler
* hvit flaggmåler

**Flaggmålere** (*Catarhoe spp.*) er en slekt av sommerfugler som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). De er nokså små, slanke, brokete fargete målere. Sju arter er kjent fra Europa, to av disse, rød flaggmåler og hvit flaggmåler, forekommer også i Norge. Larvene lever på maurer (*Galium* spp.).
## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[storsommerfugler]]**
**** gruppe / overfamilie **[[målere]]**  (Geometroidea) 
***** familie **[[egentlige målere]]**  (Geometridae) 
****** delgruppe Larentiinae (eller Hydriomeninae), – 685 europeiske arter, inklusiv underarter (varianter).
******* Slekten flaggmålere, *[[Catarhoe]]* Herbulot, 1951
******** *[[Catarhoe arachne]]* Wiltshire, 1967 – Nord-Asia
******** *[[Catarhoe basochesiata]]* (Duponchel, 1831) – Sør-Europa
******** hvit flaggmåler, *[[Catarhoe cuculata]]* (Hufnagel, 1767)
******** *[[Catarhoe cupreata]]* (Herrich-Schäffer, 1838)
******** *[[Catarhoe hortulanaria]]* (Staudinger, 1879) – Europa
******** *[[Catarhoe mazeli]]* Viidalepp, 2003 – Europa
******** *[[Catarhoe permixtaria]]* (Herrich-Schäffer, 1851) – Europa
******** *[[Catarhoe putridaria]]* (Herrich-Schäffer, 1852) – Europa
******** rød flaggmåler, *[[Catarhoe rubidata]]* (Denis & Schiffermüller, 1775)
******** *[[Catarhoe yokohamae]]* (Butler, 1881) -Øst-Asia

## Litteratur
* Scoble. M.J. og Hausmann, A. (oppdatert 2007) Online list of valid and nomenclaturally available names of the Geometridae of the World (under prosjektet Barcode of Life) http://www.lepbarcoding.org/cl_geometridae.php
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
*
Bjørn M. Kjærnes

**Bjørn Morten Kjærnes** (født 29. august 1952) er en norsk arrangør av korpsmusikk.

Han er utdannet adjunkt med musikk både fra Hamar og Bergen lærerskole. Deretter studerte han komposisjon ved Norges musikkhøgskole med Lasse Thoresen og Olav Anton Thommessen som hovedlærere. Sonologi (en tverrfaglig orientert gren av musikkvitenskapen med fokus på musikk som lyd – eller et analyseverktøy) ble et fagområde han viet stor oppmerksomhet, og som gjenspeiles både i hans komposisjoner og i de produsentjobbene han har gjort. 

## Lærer
Han har arbeidet som lærer i musikkskole, grunnskole, ungdomsskole, folkehøgskole og videregående skole, samt vært rektor for Ås og Frogn kommunale kulturskoler. I 2011–15 var han rektor for Kontra Kulturskole, kulturskolen til Ski kommune.

## Dirigent
Han startet sitt første danseband *The Mexican Memorial* som ungdomsskoleelev. I 1969 fikk han midler fra Ski videregående mens han gikk der som elev til å starte og lede et skolestorband som en del av skolens kulturelle aktivitet og som en del av musikk valgfag. Han arbeidet i mange år som musikalsk leder for Ten-Sing Ås, Ten-Sing Årnes og Praising på Hamar. Fra 1977 har han dirigert korps og fikk i 2008 Norges Musikkorps Forbund sin hederspris for dirigenter etter 44 år som dirigent. Noen av korpsene han har dirigert i lengre perioder er Nordby Ungdomskorps, Ås Guttemusikkorps, Prinsdal skolekorps, Sofiemyr skolekorps, Nordfjord Ungdomskorps (15 år), Jernbanens Musikkorps Oslo og Romsås Janitsjar. I tillegg har han undervist og ledet sommermusikkskoler i NMF regi, samt vært gjestedirigent og seminardirigent i en mengde korps.

## Arrangør og komponist
Han skrev som 11-åring sitt første arrangement for en kvintett bestående av musikanter fra Nordby skolekorps, der han spilte baryton og trombone. Fra da av ble det en mengde bruksarrangementer for diverse grupper, ikke minst i Ås Ten-Sing hvor besetningen i perioder hadde med 5-7 blåsere, komp og kor.  I 2008 har han mer enn 200 arrangementer og komposisjoner som er utgitt på forskjellige norske og utenlandske forlag. Som medeier i Norsk Noteservice AS (fra 2002) er det de som er hans utgiver og oppdragsgiver.

## Dommer og Konsulent
Bjørn Morten Kjærnes har siden han ble godkjent dommer i Norges Musikkorps Forbund dømt alle typer konkurranser for korps og var i 10 år leder for dommerkomiteen i NMF. Han startet relativt tidlig med å interessere seg for musikkforlag og arbeidet i en periode for Tonika og begynte tidlig å skrive arrangementer for Frost Music. Senere var han konsulent både for Warner/Chappel Music Norway og for Warner Bros. før han i 2002 ble med 3 andre (tidligere tilsatte i Warner/Chappell Music Norway) og dannet Norsk Noteservice AS.

## Referanser
Pujiang

**Pujiang** kan være:

*Fylket Pujiang i Chengdu i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina,
*Fylket Pujiang i byprefekturet Jinhua i provinsen Zhejiang i Kina.
Pujiang (Chengdu)

**Pujiang** (kinesisk: 蒲江县; pinyin: *Pújiāng Xiàn*) er et fylke i den subprovinsielle by Chengdu i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det hadde i 1999 et folketall på  innbyggere.

## Kulturminner
Pujiang-grottene (*Pujiang shiku*, 蒲江石窟) fra Sør- og norddynastienes tid frem til Qingdynastiets tid ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Litteratur
* Angela Falco Howard: «Buddhist Sculpture of Pujiang, Sichuan: A Mirror of the Direct Link Between Southwest China and India in High Tang», i: *Archives of Asian Art* XLII (1989), 49–61.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Buddhist Sculptures at Feixian Pavilion in Pujiang, Sichuan
* 5 copperware found close to boat coffin in SW China
Anxi

**Anxi** (kinesisk: 安溪县; pinyin: *Ānxī Xiàn*) er et fylke i byprefekturet Quanzhou i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det et folketall på  innbyggere.

Området er kjent for sin produksjon av tesorten oolong (*[[Tie Guanyin]]*), og ellers for flere andre sorter oolong.

## Administrative enheter
Anxi består av 13 storkommuner og elleve kommuner:
* Storkommunen Fengcheng (凤城镇);
* Storkommunen Penglai (蓬莱镇);
* Storkommunen Hutou (湖头镇);
* Storkommunen Guanqiao (官桥镇);
* Storkommunen Jiandou (剑斗镇);
* Storkommunen Chengxiang (城厢镇);
* Storkommunen Jingu (金谷镇);
* Storkommunen Longmen (龙门镇);
* Storkommunen Huqiu (虎邱镇);
* Storkommunen Lutian (芦田镇);
* Storkommunen Gande (感德镇);
* Storkommunen Kuidou (魁斗镇);
* Storkommunen Xiping (西坪镇);

* Kommunen Cannei (参内乡);
* Kommunen Bailai (白濑乡);
* Kommunen Hushang (湖上乡);
* Kommunen Shangqing (尚卿乡);
* Kommunen Daping (大坪乡);
* Kommunen Longjuan (龙涓乡);
* Kommunen Changkeng (长坑乡);
* Kommunen Lantian (兰田乡);
* Kommunen Xianghua (祥华乡);
* Kommunen Taozhou (桃舟乡);
* Kommunen Futian (福田乡).

## Kulturminner
Konfuciustempelet i Anxi (*Anxi wenmiao*, 安溪文庙), fra 1001, er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Anxi Confucian Temple (Wen Miao)
Changxing

**Changxing** (kinesisk: 长兴县; pinyin: *Chángxīng Xiàn*) er et fylke i byprefekturet Huzhou i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. I 1999 var innbyggertallet på .

Fylket har i nord strender mot Taisjøen, en av Kinas største innsjøer.

## Kulturminner
Hovedkvarteret for Jiangsu-Zhejiang-militærregionen for den nye Fjerde armé (*Xinsijun Su Zhe junqu jiuzhi*, 新四军苏浙军区旧址) og tetributtinstitusjonen og steininnskriftene i landsbyen Guzhu (*Guzhu gongchayuan ji moya*, 顾渚贡茶院遗址及摩崖) fra Tangdynastiets tid ble i 2001 henholdsvis i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Administrative enheter
Changxing består av ti storkommuner og seks kommuner:

***Storkommunene** Zhicheng 雉城镇, Hingqiao 洪桥镇, Lincheng 林城镇, Si'an 泗安镇, Xiaopu 小浦镇, Heping 和平镇, Meishan 煤山镇, Jiapu 夹浦镇, Hongxingqiao 虹星桥镇, Lijiagang 李家巷镇
***Kommunene** Shuikou 水口乡, Lüshan 吕山乡, Wushan 吴山乡, Baixian 白岘乡, Huaikan 槐坎乡, Erjieling 二界岭乡

## Samferdsel
Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.

## Geologi
Den siste fasen av den geologiske perioden perm er oppkalt eller dette kinesiske fylket: Changhsingian (det er stavemåten ifølge Wade-Giles-systemet som har festnet seg) eller *changxingian*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens hjemmesider
* Guzhu gongchayuan ji moya
Pinglu

**Pinglu** (kinesisk: 平陆县; pinyin: *Pínglù Xiàn*) er et fylke i byprefekturet Yuncheng i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det et folketall på  innbyggere.

## Kulturminner
Plankeveien i klippene ved Gulelven (*Huang He zhandao yizhi*, 黄河栈道遗址), med en historie som strekker seg tilbake til Han-dynastiets tid, er oppført på listen over Folkerepublikken Kinas kulturminner. 

## Samferdsel
Kinas riksvei 209 løper gjennom området. Den begynner i Hohhot i Indre Mongolia, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Huang He zhandao yizhi
* Ancient Plank Road along the Yellow River Damaged 
* The Qinling Plank Roads to Shu (PDF; 723&nbsp;kB)
Mishan

**Mishan** (kinesisk: 密山; pinyin: *Mìshān*) er et byfylke i byprefekturet Jixi i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina. Befolkningen i 1999 var på  innbyggere.

## Referanser
Geert Mak

**Geert Ludzer Mak** (født 4. desember 1946 i Vlaardingen, Zuid-Holland) er en nederlandsk jurist, journalist og historiker. Han har universitetsutdannelse i jus og rettssosiologi i Amsterdam. Mak fikk arbeid på universitetet i Utrecht. Siden 1975 har han arbeidet som  journalist i NRC Handelsblad, De Groene Amsterdammer samt i nederlandsk radio. I 1980-årene jobbet Mak som parlamentarisk assistent for Pacifistisch Socialistische Partij.

Han brukte landsbyen Jorwerd i Friesland som utgangspunkt for boken *Hoe God verdween uit Jorwerd* (1996) som på norsk blir oversatt som *Hvordan Gud forsvant fra Jorwerd*. Mak beskriver forandringene som har innvirket på landsbyen under det seneste århundret og skriver om menneskene og deres opplevelser.

*[[Europa. En reise igjennom det 20. århundret|In Europa]]* (*Europa*) (2004) er en skildring av Geert Maks reiser rundt i Europa. Den er på 800 sider. Flere av menneskene som Mak har truffet på sine reiser, er med i denne boken. I 1999 engasjerte den nederlandske avisen NRC Handelsblad Mak til å besøke steder som har hatt betydning for historien på 1900-tallet. *Europa* var den bestselgende boken skrevet av en nederlandsk forfatter i 2004 og solgte i mer enn 200.000 eksemplarer. Den er per 6. september 2008 blitt oversatt til elleve språk og blitt en TV-serie i Nederland. *Europa*, som er den første bok av Mak som er oversatt til norsk, har vært i salg i Norge fra 8. september 2008. Han er programleder for TV-serien *[[Europa - en reise gjennom det 20. århundret]]*, som NRK1 sendte i 2010. I 2012 utga han Reizen zonder John, i John Steinbecks fotspor 50 år etter; på norsk i 2013, .  

*De brug* (2007) beskriver den kulturelle virkningen til Galata-broen i Istanbul og menneskene som bruker den. 

I tillegg har Mak blant annet skrevet bøkene *De engel van Amsterdam* (1992), *Een kleine geschiednis van Amsterdam* (1995) samt *De eeuw van mijn vader* (1999).

Mak er delvis bosatt i Leeuwarden i Friesland, hvor han vokste opp, og delvis i Amsterdam.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Klubbhuset Phønix i Fredrikstad

**Klubbhuset Phønix** i Fredrikstad ble åpnet med stort ball den 6. januar 1876. Bygget skal da ha vært så nytt at en kunne risikere å sitte fast i fersk maling og lakk. Arkitekt for bygget er Jacob Wilhelm Nordan og ligger i Ferjestedsveien 17 i Fredrikstad

Navnet *Phønix* kan ha sin bakgrunn i et spiselokale i Storgaten 20. Her dannet en rekke unge herrer fra «Forstaden» (Fredrikstad på vestsiden av Glomma), en klubb de kalte Fønix der de hygget seg med samtaler og kortspill. Disse tok initiativet til byggingen av Phønix etter modell av engelske herreklubber. 

På tomten nederst i Ferjestedsveien stod det en låve. Denne ble revet i 1863 og erstattet med et dampbakeri. Dette bakeriet brant ned i 1871. Tomten ble da forært av J.N.Jacobsen og Halvor Bjørneby til det da planlagte, klubblokalet Phønix – festivitetslokalet reiste seg som en fugl Phønix av asken. Dette kan være en annen forklaring på navnet Phønix. 

*Klubselskabet Phønix* leiet i bygningen frem til 1911, deretter som eiere. Klubblokalene omfatter et biljardrom på hjørnet mot Phønixplassen og et lese- røkeværelse langs J.N.Jacobsens gt. Bygningen domineres av en stor ballsal med scene, galleri og tilhørende salonger med kjøkken. Gjennom årene har en rekke fester, revy- og teaterforestillinge vært avviklet i Phønix. Gjennom mange år på 1960-1980 tallet avviklet Randi Bangs danseinstitutt sine juleball her. For enkelt av byens unge kunne det bli hektisk med Danseskoleball, Framball (gymnasforeningen) og 5. dags ball (Phønix) i tyllkjoler og sorte dresser med hvite hansker. Mange ungdommer i Fredrikstad har gjennomførte sin første polonese i Phønix. 

Vinteren 1965/66 var det russekro i den mørke kjelleren under klubblokalene. 

Lokalen drives i 2008 av *Phønix Selskapslokaler AS* og *Klubselskabet Phønix* eksisterer fortsatt.

## Kilder
*
Altay (Altay)

**Altay** (kinesisk: 阿勒泰; pinyin: *Ālètài*; uigur: *قۇمۇل / Altay*) er en by og et byfylke i prefekturet Altay i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina. I 1999 hadde det et folketall på  innbyggere, hvorav selve byen i 2007 anslås å ha et folketall på .

## Kulturminner
Steinfigurene og steinkistegravene i Qiemuer Qieke* (*Qiemu'er Qieke shiren ji shiguan muqun*, 切木尔切克石人及石棺墓群) ble i 2005 oppført på [[Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner]]. 

==Administrative enheter==
*'Storkommuner**  (镇 ''zhèn''):
* 阿苇滩镇 Aweitan zhèn, 红墩镇 Hongdun zhèn
**Kommuner*' (乡 *xiāng''):
* 阿拉哈克乡 Alahake xiāng, 巴里巴盖乡 Balibagai xiāng, 汗德尕特蒙古族乡 Handegatemengguzu xiāng, 喀拉希力克乡  Kalaxilike xiāng, 拉斯特乡 Lasite xiāng, 切尔克齐乡 Qieerkeqi xiāng, 切木尔切克乡 Qiemuerqieke xiāng, 萨尔胡松乡 Saerhusong xiāng

## Samferdsel
### Luftfart
Byen betjenes av Altay lufthavn.

### Vei
Kinas riksvei 216 og Kinas riksvei 217 går til Altay.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  
* Kart 
* Qiemuer Qieke Mass Graves
Rosemålere

* brun rosemåler
* fiolett rosemåler

**Rosemålere** (*Anticlea spp.*) er en slekt av sommerfugler som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). Noen inndelinger deler denne gruppen i to slekter, *Anticlea* og *Earophila*. Rosemålerne er slanke, gråaktige, kontrastrikt tegnede målere. Larvene lever på arter i roseslekta (*Rosa* spp.). I Europa forekommer tre arter, to av dem, brun rosemåler og fiolett rosemåler, finnes også i Norge.
## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[storsommerfugler]]**
**** gruppe / overfamilie **[[målere]]**  (Geometroidea) 
***** familie **[[egentlige målere]]**  (Geometridae) 
****** delgruppe Larentiinae (eller Hydriomeninae), – 685 europeiske arter, inklusiv underarter (varianter).
******* Slekten rosemålere, *[[Anticlea]]* Stephens, 1831 
******** brun rosemåler, *[[Anticlea badiata]]* (Denis & Schiffermüller, 1775)
******** *[[Anticlea cabrerai]]* (Pinker, 1962) – bare på Kanariøyene
******** *[[Anticlea correlata]]* Warren, 1901 -Asia
******** fiolett rosemåler, *[[Anticlea derivata]]* (Denis & Schiffermüller, 1775)
******** *[[Anticlea multiferata]]* (Walker, 1863) – Nord-Amerika
******** *[[Anticlea pectinata]]* (Rindge, 1967) – Nord-Amerika
******** *[[Anticlea switzeraria]]* (W.S. Wright, 1916) – Nord-Amerika
******** *[[Anticlea vasiliata]]* Guenée, 1857 – Nord-Amerika

## Litteratur
* Scoble. M.J. og Hausmann, A. (oppdatert 2007) Online list of valid and nomenclaturally available names of the Geometridae of the World (under prosjektet Barcode of Life) php
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
*
Marcus Livius Drusus

**Marcus Livius Drusus** er navnet til flere politikere i den romerske republikk og i det romerske keiserriket:

*Marcus Livius Drusus den eldre
*Marcus Livius Drusus den yngre – ovenståendes sønn
*Marcus Livius Drusus Claudianus – ovenståendes adopterte sønn, far til den romerske keiserinnen Livia Drusillas og følgelig den romerske keiser Augustus' svigerfar.
*Marcus Livius Drusus (konsul 15 f.Kr.) – ovenståendes sønn, Livia Drusillas bror og Augustus' svoger.
Kenai Fjords nasjonalpark

**Kenai Fjords nasjonalpark** er en nasjonalpark i delstaten Alaska, USA. Parken ble etablert 2. desember 1980, og er på 4&nbsp;600 km². De viktigste naturattraksjonene i nasjonalparken er i alt 38 isbreer; en av dem er Harding Icefield som et av de største områdene med is i USA. Et annet karakteristisk naturfenomen er de mange fjordene som er dannet av brearmene, og som har gitt parken dens navn.

Nasjonalparken ble etablert i 1980 som et av i alt femten verneområder som ble opprettet samtidig gjennom Alaska National Interest Lands Conservation Act. 

Dyrelivet i parken omfatter blant annet knølhval, spekkhogger, stillehavsnise (*Phocoenoides dalli*), stellersjøløve (*Eumetopias jubatus*), lundefugl, amerikansk svartbjørn og snøgeit. 

Parken ligger på Kenaihalvøya i det sørlige sentrale Alaska, og kan nås fra byen Seward ca. 200 km sør for Anchorage. Den er en av tre nasjonalparker i Alaska som kan nås fra bilvei; inngangen til parken er ved Exit Glacier-breen.

## Eksterne lenker
*
Sturla Stålsett

**Sturla Johan Stålsett** (født 1964) er en norsk teolog og prest. Han er professor i diakoni, religion og samfunn ved MF vitenskapelig høyskole i Oslo. Han ble i april 2025 ansatt som rektor ved MF med tiltredelse i 2025.  

Stålsett har et liberalt teologisk ståsted. Blant annet har han markert seg som en sterk tilhenger av likekjønnet ekteskap. Han har også engasjert seg i den europeiske migrasjonskrisen og tatt til orde for at Norge burde ta imot flere flyktninger enn det som den sittende Høyre-Frp-regjeringen bestemte. 
Sturla Stålsett er sønn av tidligere biskop Gunnar Stålsett.

## Utdanning
Stålsett tok statsvitenskap grunnfag i 1987, embetseksamen ved MF vitenskapelig høyskole i 1989. I 1998 tok han en teologiske doktorgrad ved Det teologiske fakultetet ved Universitetet i Oslo med avhandlingen *The crucified and the Crucified: A Study in the Liberation Christology of [[Jon Sobrino]]*. Doktorgradsarbeidet omhandlet frigjøringsteologi, og Stålsett hadde opphold i Brasil, Costa Rica, El Salvador og Mexico i forbindelse med avhandlingsarbeidet.

## Virke
Han arbeidet ved Latin-Amerika-avdelingen i Kirkens Nødhjelp fra 1989 til 1992. Mellom 1992 og 2005 var han forskningsstipendiat, førsteamanuensis og forskningskoordinator ved Det teologiske fakultet ved Universitetet i Oslo. Fra 2006 og fram til årsskiftet 2013/14 var han generalsekretær i Stiftelsen Kirkens Bymisjon i Oslo. Han tok over denne jobben etter Helen Bjørnøy. Våren 2014 var han sokneprest i Sagene og Iladalen menigheter, før han tiltrådte professoratet ved MF høsten 2014.

## Verv
I desember 2013 ble han valgt til styreleder i Frivillighet Norge. 

Mellom juni 2014 og januar 2016 var han valgt leder for organisasjonen Åpen folkekirke, som blant annet har arbeidet for innføring av en liturgi for vigsel av likekjønnede par i Den norske kirke, og som vant kirkevalget høsten 2015.

I perioden 2010–2013 ledet han en komité nedsatt av Kulturdepartementet for å gå gjennom tros- og livssynspolitikken (Stålsett-utvalget), som resulterte i NOU 2013:1 Det livssynsåpne samfunn. En helhetlig tros- og livssynspolitikk".
## Publikasjoner
Stålsett har skrevet og redigert flere bøker og faglige artikler, bl.a*. Religion i urolige tider. Globalisering, religiøsitet og sårbarhet,* utgitt på Cappelen Damm Akademisk 2017, *og Respekt. Se om igjen*, utgitt på Pax forlag i 2011.

## Musikk
Stålsett er gitarist, sanger og låtskriver, og har gitt ut to soloalbum: *Ingenting som før* (2014) og *Glansdager* (2017), begge på Waterfall Music. Tidligere har han medvirket i flere rockeband, blant annet Fort & Gæli, Skjønn Forening og Container og har hatt flere plateutgivelser også med disse:   
* Fort & Gæli: *NSB/Bølle/Enveiskommunikasjon* Reiten Rekkårds 1981 (singel) 
* Fort & Gæli: «Når man har det moro, så morer man seg», spor på «Heia Hedmark», LP gitt ut av avisa Østlendingen
* Skjønn Forening: *Ikke steng meg inne / De som gikk ut*, Bring Back Beat Records 1984 (singel) 
* Skjønn Forening: *Livsskvadroner*, Bring Back Beat Records, Virgin Norge (distr.) 1985 (LP), 
Han har også oversatt og skrevet salmer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sebastian Telfair

**Sebastian Telfair** (født 9. juni 1985 i Brooklyn, New York) er en amerikansk profesjonell basketballspiller for NBAs Minnesota Timberwolves. Han har tidligere spilt for Portland Trail Blazers og Boston Celtics. Hans posisjon er point guard.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Capgemini

**Capgemini S.A.** er et fransk IT-konsulentselskap grunnlagt i 1967 av Serge Kampf. Selskapet har over 320 000 ansatte i omtrent 50 land med hovedkontor i Paris, der selskapet er børsnotert. Capgemini hadde en samlet omsetning på 18,16 milliarder euro i 2021.

## Forretningsområder
Capgemini gruppen bistår selskap med utvikling i forretning og teknologi: 
**Capgemini Invent* driver innen Management Consulting.
**Technology services* utformer og integrerer teknologiløsninger.
**Insights and Data Services* utformer kundens datastrategi og bistår med analyse.
**Sogeti* utvikler og tester programvare.
**frog* leverer tjenester innen blant annet service design og UX
**Capgemini Engineering* bistår kunder med å utvikle morgendagens produkter og tjenester.

## Sektorer
Capgemini opererer innen følgene sektorer:
;Produksjon, detaljhandel og distribusjon
* Generell produksjon
* Bilindustri
* Høyteknologi
* Fly – og forsvarsindustri
* Konsum
* Handel
* Distribusjon

;Forvaltning og offentlig sektor
* Offentlig finans og skatt
* Offentlig sikkerhet
* Lokal og regional forvaltning
* Helseforetak
* Forsvar

;Finansielle tjenester
* Investeringsbanker
* Banktjenester
* Allmenn økonomi
* Forsikring
* Cards & Payments

;Energi, infrastruktur og kjemisk industri
* Kjemisk industri
* Kraftindustri
* Infrastruktur, elektrisitet og gass
* Olje og gass
* Vann og avløp
* Gruveindustri

;Telekom, media og nettverk
* Telekom
* Media
* Underholdningsindustri

;Helsesektor
* Pharmateknologi
* Medisinsk apperatur
* Landbrukskjemi
* Bioteknologi

;Øvrige tjenester
* Handelstjenester
* Reise og transport

## Oppkjøp og historikk
Blant oppkjøpene er Sesa i Frankrike (1987), Hoskyns i Storbritannia (1990), Volmac i Nederland (1992) og Programator i Skandinavia (1992). 

I løpet av 1990-årene utvidet gruppen sine rådgivningstjenester gjennom oppkjøp av United Research i 1990 og Mac Group i 1991 i USA, Gruber Titze and Partners i 1993 og Bossard i 1997 i Europa. 

Oppkjøpet av Ernst & Young Consulting i mai 2000 tredoblet størrelsen på virksomheten i Nord-Amerika og økte selskapets størrelse i andre regioner som Tyskland. 

Oppkjøpet av Transiciel i desember 2003 førte til at gruppen fordoblet størrelsen på Sogeti. I 2010 ble IBX Group AB kjøpt opp av Capgemini.

Oppkjøpet av franske Altran (2019) ga Capgemini bred bransjekompetanse med over 50 000 ansatte innenfor fagfeltet. 

## Capgemini Norge
**Capgemini-gruppen** har vært representert i Norge siden 1987 og har over to tusen ansatte. Capgemini Consulting, Sogeti Norge AS, Capgemini Invent, Capgemini Engineering og Idean er en del av Capgemini-gruppen i Norge. Capgemini Norge AS driver innen teknologi, rådgivning og outsourcing. Hovedkontoret ligger på Skøyen i Oslo. Capgemini har også kontorer i Bergen, Fredrikstad, Stavanger, Lillehammer, Trondheim, Sandefjord og Kristiansand.
Capgemini er blant Norges 400 største selskaper.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Denali nasjonalpark

**Denali nasjonalpark** er en nasjonalpark i delstaten Alaska, USA. Parken ble etablert 26. februar 1917, og er på &nbsp;km². De viktigste naturattraksjonene i nasjonalparken er Denali (Mount McKinley), det høyeste fjellet i Nord-Amerika med &nbsp;meter over havet. 

Nasjonalparken ble etablert i 1980 som et av i alt femten verneområder som ble opprettet samtidig gjennom Alaska National Interest Lands Conservation Act.

## Fauna
Denali er hjem til mange av Alaskas fuglearter og pattedyr, inkludert en solid bestand grizzlybjørn og svartbjørn. Flokker med rein vandrer gjennom parken. Tynnhornet sau (*Ovis dalli*) blir ofte sett i fjellsidene og det finnes elg i skogene. Det finnes også ulv, gråhåret murmeldyr (*Marmota caligata*), arktisk jordekorn (*spermophilus parryii*), bever, pipeharer, snøskohare, rødrev, mår, kanadisk gaupe og jerv.

## Se også
* Nasjonalparker i USA

## Eksterne lenker
*
Strandkrabbe

**Strandkrabbe** (*Carcinus maenas*) er den vanligste krabben i tidvassona i norske farvann. Strandkrabben er svært tilpasningsdyktig både i matvaner og fysiske egenskaper, og overlever i mange naturmiljøer. På grunn av dette har den blitt en svært farlig fremmed art mange steder i verden, bla. ved USA og Australia. Lista *Invasive species group* har publisert over økologisk farlige fremmede arter plasserer den på 18.-plass. Det naturlige utbredelsesområdet er langs kysten av Europa; fra Middelhavet i sør til Mehamn, Finnmark i nord.

## Kjennetegn
Ryggskjoldet til strandkrabben kan bli opp til 6–8&nbsp;cm bredt. På framparten har strandkrabben tre bulker mellom øyne og fem mellom øyne og klørne, som er det første av fem beinpar.

Fargen til strandkrabben varierer sterkt, og kan være grønn, brun, grå eller rød. Dette har sannsynligvis med lokale miljøfaktorer å gjøre.

## Miljø
Strandkrabben trives på all slags bunn i vann fra 0–6 meters dybde, men liker seg best på hard bunn. Den overlever temperaturer fra 0 til 30&nbsp;°C og saltinnhold på 4 til 52 ‰, og fins derfor i mange ulike biotoper. På steder med liten forskjell mellom flo og fjære holder de seg i vannkanten.

## Levesett
Strandkrabben er en opportunist i matveien, og eter det meste den finner. Først og fremst er strandkrabben åtseleter, men den eter også alt levende den klarer å få fatt i med klørne sine. Muslinger utgjør en svært viktig del av kostholdet til arten mange steder.

### Formering
Paring skjer bare i forbindelse med skallskifte. Hannen klatrer opp på hunnen og blir sittende til hunnen skifter skall og kjønnsåpningene blir tilgjengelige. Hannen befrukter hunnen med såkalte gonopoder, som er omdannede ekstremiteter på bakkroppen. Hunnen oppbevarer dem inne i kroppen til hun har fått produsert egg.

De befruktede eggene klistrer seg fast til hverandre i en klump som hunnen bærer under bakkroppen. En finner krabber med utrogn hele året.

Larvene lever planktonisk i flere uker, før de blir voksne og lever på bunnen resten av livet.

## Bruk
I Norge er strandkrabben lite brukt, selv om kilder fra helt tilbake på 1700-tallet nevner at det har gått for seg teinefangst av «småkrabber». Lenger sør i Europa blir arten regnet som en delikatesse, og særlig i Storbritannia og Frankrike er fisket økonomisk viktig. På vestkysten av Atlanterhavet blir det også fiska en del strandkrabbe, om lag 86 tonn årlig.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Punkt-festivalen

**Punkt-festivalen**, oftest bare kalt **Punkt**, er en årlig musikkfestival i Kristiansand som ble etablert i 2005 av musikerne Jan Bang og Erik Honoré.

Festivalen presenterer eksperimentell musikk fra hele verden og gir nyskapende musikere en arena for samarbeid og erfaringsutveksling. 

## Profil
Festivalen er særlig kjent for sitt konsept med live sampling, der konsertene på hovedscenen remikses og presenteres som en ny konsert umiddelbart etterpå.

Brian Eno (2008), Laurie Anderson (2014) og David Sylvian (2011) er blant internasjonale musikere som har opptrådt på Punkt. Blant norske musikere som har deltatt, kan nevnes Sidsel Endresen, Nils Petter Molvær, Bugge Wesseltoft, Mari Boine, Eivind Aarset, Anja Garbarek og Arve Henriksen.

Festivalplakaten har i alle år blitt designet av Nina Birkeland. Hun står også for designet for Punkt Editions.

### Punkt Seminar
På dagtid avholdes et seminar med konsertinnslag og diskusjoner i skjæringspunktet mellom musikk, teknologi og kunst. Seminaret er en del av Punkt sitt samarbeid med CreaTeME, Universitetet i Agders Creative Use of Technologies in Music Education (Senter for fremragende kreativ teknologibruk i musikkutdanning).

### Punkt International
Bang og Honoré reiser med konseptet internasjonalt, og har (per 2024) besøkt 27 byer i Europa, Canada og Japan. Arbeidet støttes av Kulturrådet, Music Norway og Utenriksdepartementet.

## Organisering
Festivalen ledes av grunnleggerne Jan Bang og Erik Honoré. Arrangementet produseres i samarbeid med lokale og internasjonale kultur- og utdanningsinstitusjoner og mottar støtte fra blant annet Kulturrådet og Agder fylkeskommune.

## Punkt Editions
I etterkant av festivalen gis det ut musikkalbum, og noen ganger bøker eller kunst, relatert til konsertene. Konseptet ble etablert i 2022.

## Betydning
Punkt-festivalen har blitt omtalt internasjonalt for sitt nyskapende konsertformat. BBC Music Magazine beskrev festivalen som «This year’s most innovative festival» ved oppstarten i 2005. Festivalen har siden tiltrukket internasjonale musikere og presse fra blant annet Tyskland og Storbritannia. I 2007 hadde BBC Radio 3 en tredagers serie med liveopptak fra foregående års festival.

## Referanser

## Eksterne lenker
Fylkesvei 5320

**Fylkesveg 5320** går mellom Stølane og Sandskaret i Alver kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 250 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Poprock

**Poprock** er en fusjon og undersjanger av rock- og popmusikk som blander en fengende popstil og enkle tekster inn i hovedsakelig gitarbaserte rockesanger. Det er varierende definisjoner på begrepet, som strekker seg fra en langsommere og mer avdempet utgave av rock til en undersjanger av popmusikk. Nedsettende omtale av poprock framstiller det som et glatt, kommersielt produkt som er mindre autentisk enn rockmusikk.

## Karaktertrekk

Mye av popmusikken og rockemusikk har likheter i lydbildet, instrumenteringen og selv det lyriske innholdet. Begrepene «poprock» og «kraftpop» har blitt benyttet for å beskrive en mer kommersielt suksessfull musikk som benytter elementer fra, eller form for, rockemusikk. Poprock har blitt definert som en utgave av rock med *upbeat*, representert av musikere som Elton John, Paul McCartney, The Everly Brothers, Rod Stewart, Chicago, og Peter Frampton.

## Historie
Poprock-bevegelsen startet på 1960-tallet, da rockeband som The Beatles og The Beach Boys utviklet beatmusikken som en «mildere» form for rock and roll, gjennom å ta med elementer fra popmusikken inn i rock. På 1960-tallet var rockebandene The Beatles og The Rolling Stones de mest populære musikkgruppene. Mens The Beatles foretrakk sin beat, foretrakk The Rolling Stones å holde på gammel tradisjonell rock and roll med innslag av R&B.

Av de mest kjente poprock-artister- og band er blant annet The Beatles, The Beach Boys, The Eagles, Elton John, The Bee Gees, Smokie, Rod Stewart, Stevie Wonder og Jonas Brothers. Poprock kan variere fra alt fra pop-pregede hardrock-sanger, til dansepop-sanger hvor det brukes elementer fra rock.

Pop- og rocksjangre som alternativ pop, barokkpop, beat, boogie-rock, den britiske bølgen, dance-rock, dream pop, emopop, glam rock, glam metal, gotisk pop, indie pop, Manila Sound, pop-punk, post-grune, power pop, puddelrock, soft rock og støypop og sunshine pop kombinerer pop- og rockstil.

## Referanser


## Litteratur
* Birrer, F.A.J. (1985): «Definitions and research orientation: do we need a definition for popular music?» i: Horn, D. red.: *Popular Music Perspectives*. Gothenburg, s 99-105.
* Chambers, I. (1985): *Urban Rhythms, Pop Music and Popular Culture*. OUP.
* Fiske, J. (1989): *Understanding Popular Culture*, Routledge
* Frith, S. (1978): *The Sociology of Rock*, Constable
* Frith, S. (1983): *Sound Effects: Youth, Leisure and the Politics of Rock'n'Roll*, Constable
* Hamm, C. (1979): *Yesterdays: Popular Song in America*, New York
* Harker, D. (1980): *One For the Money: Politics and Popular Song*, Hutchinson
* Harron, M. (1988): «Pop as Commodity» sitert i Frith, S.: *Facing The Music: Essays on Pop, Rock and Culture*, Mandarin, s. 173-220
* Hill, D. (1986): *Designer Boys and Material Girls: Manufacturing the '80s Pop Dream*, Blandford Press
* Middleton, R. (1990): *Studying Popular Music*, OUP
* Moore, A.F. (1993): *Rock: The Primary Text*, OUP
* Shuker, R. (1994): *Understanding Popular Music*, Routledge AB

## Eksterne lenker
* Analysis of Pop & Rock
Mao Sihui

**Mao Sihui** (kinesisk: 毛思慧) (født på ca. 1950-tallet) er en professor i engelsk og sammenlignende kulturstudier ved *Macao Polytechnic Institute* i Macao i Kina. Han er også viseformann for *The Sino-American Cultural Studies Association of China*. 

Han underviste i nesten 20 år ved *Guangdong University of Foreign Studies* (1982-2001). Etter det var han ansatt ved Lingnan University i Hongkong (2001-2003) og fra 2003 ved *Macao Polytechnic Institute*. 

## Verker i utvalg
* *Technologising the Male Body: British Cinema 1957-1987* (1999)
* *New Perspectives: Contemporary Literary and Cultural Studies* (2000)
* *Decoding Contemporary Britain* (2003) 
* *Literature, Culture and Postmodern Transformations: 8 Case Studies from William Shakespeare to James Bond*
De åtte banner

**De åtte banner** (mandsjuisk: *Gūsa*, kinesisk: 八旗, pinyin: *Baqí*) var forvaltningsenheter i Kina under Qing-dynastiet, og gjaldt for det mandsjuiske herskerfolket. Alle mandsjuer tilhørte et av de åtte banner. Opprinnelig var systemet knyttet til stammetilhørighet, men det tok ikke lang tid før den militære organisasjon fulgte samme raster idet hvert banner ble forpliktet til å stille et visst antall soldater til nasjonens rådighet. Det hankinesiske motstykket til de mandsjuiske åtte banner var det grønne banner.

Det var herskeren Nurhaci som innførte bannersystemet tidlig på 1600-tallet. Senere skulle det bli en av de viktigste bærebjelker i Qing-dynastiets samfunnsorden. De åtte bannerne hadde både militære og sivile oppgaver. Til å begynne med var det fem bannere som var understilt keiserlige prinser, men etterhvert ble alle åtte umiddelbart understilt keiseren. 

Etter at Kina ble erobret av mandsjuene i 1644 skjedde det en tiltagende profesjonalisering og byråkratisering av de mandsjuiske bannere. Etterhvert ble både hankinesere og mongoler opptatt i bannerne. Rundt år 1700 var 65 % av alle bannermenn kinesere, 19 % var mongoler og bare 16 % mandsjuer. Ikke desto mindre innehadde sistnevnte gruppe 2/3 av alle høyere statlige embeder. Kinesere ble ikke betrodd høyere administrative oppgaver, uansett bannertilhørighet. 

De største og viktigste bannergarnisonene under Qing-dynastiet lå i Beijing, Xi'an og Hangzhou. Det var også stasjonert viktige enheter i Mandsjuria, Yunnan, langs Yangzifloden og langs Keiserkanalen. Enhetene var oppbygd hierarkisk. Den minste enheten var på 300 mann og ble kalt *niru* (*Zuǒlǐng*, 佐領). En gruppering av fem *niru* ble kalt *jalan* (*Cānlǐng*, 參領). Fem *jalan* ble så til et banner (*Gūsa*; *Qí*, 旗). Dette rasteret er imidlertid bare retningsgivende; det var tidvise og varierende avvik fra det. 

Med tidens løp ble mange kinesiske og mongolske bannerenheter tilbakeført til sivilstanden, eller integrert i det grønne banners hær. Mot slutten av Qing-dynastiet ble alle som var tilhørige ett av de åtte banner, uansett nasjonal bakgrunn, betraktet som mandsjuer av de kinesiske republikanere.

Under Kinas erobring på 1600-tallet var bannersystemet et slagkraftig militært redskap, men det forvitret etterhvert. Under opiumskrigene og Taipingopprøret fremstod de som heller uegnede for 1800-tallets mooderne krigføring. Dermed gikk Qing-keiserne over til et militærsystem med en hær bygd opp etter vestlige forbilder. Formelt bestod bannersystemet likevel til dynastiets undergang i 1911. 

## De åtte banner

## Litteratur
* Jonathan D. Spence: *Chinas Weg in die Moderne.* München 2001. ISBN 3423307951

## Eksterne lenker
* 八旗兵制 – side om  The Imperial Chinese Navy
Fylkesvei 5506

**Fylkesveg 5506** går mellom Lerøy kai og Austrheim kirke i Austrheim kommune.

Før Hoplandsjøen ferjeleie ble flyttet til Sævrøyna 1989 var strekningen mellom Austrheim kirke og Hoplandsjøen kai del av riksvei 568.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 421 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter

*Endepunkt Lerøy kai

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Halden-Pressen

***Halden-Pressen*** var en fellesavis utgitt i Halden i perioden 12. mai 1945 til 19. juni 1945, som et samarbeid mellom de tre lokalavisene ''Haldens Arbeiderblad'', ''Smaalenenes Amtstidende'' og ''Halden''.

Fellesavisa kom i stand etter mildt press fra Hjemmefrontens ledelse, med Londonregjeringens velsignelse. De avisene som var blitt stanset av den tyske okkupasjonsmyndigheten og NS-styret, skulle få tid og anledning til å stable på beina sin egen organisasjon. De skulle imens få benytte utstyret hos avisene som hadde fått komme ut, slik at ingen av avisene som hadde intakt produksjonsutstyr skulle få dra nytte av dette på bekostning av avisene som ble stanset. I Halden var to av de tre gjenværende avisene stanset under krigen. 

Både *Haldens Arbeiderblad* og *Smaalenenes Amtstidende* kom i gang igjen, mens avisa *Halden*, som ble regnet som en av utgiverne av fellesavisa, aldri kom igang igjen.

Det ble lagt særlig vekt på hovedstaden og forholdene der, men også mange andre steder fikk sine fellesaviser fra 8. mai og noen dager utover, så som *Askim-Pressen, Fellesavisen* (Lillehammer)*, Fellesavisen* (Harstad)*, Fredrikstad-Pressen, Den frie Rørospresse, Fritt Norge* (Drammen)*, Hamar Frie Presse, [[Haugesunds-Pressen]], Mosjøpressen, [[Oslo-Pressen]], Romsdalspressen* (Molde)*, Sarpsborg-pressen og [[Trondheims-Pressen]].*

## Se også
* Fellesaviser

## Referanser
Hvittoppkakadu

**Hvittoppkakadu** eller **hvittoppkakadue** (*Cacatua alba*) er en stor papegøyefugl som tilhører gruppen med kakaduer. Arten er endemisk for øyene Halmahera, Bacan, Ternate, Tidore, Kasiruta og Mandiole i de nordre Molukkene (også kjent som *Krydderøyene*), en øygruppe i det østre Indonesia.

Hvittoppkakadu har hvit fjærdrakt og mørkegrått nebb. Vingefjærene har innslag av gult, som er mest synlig på undersiden. Arten blir cirka 45 cm lang og veier typisk omkring 600 gram. Arten trives i mangrove- og sumpskog.
## Eksterne lenker
*
Charles Utvik

**Charles Utvik** (født 1956) er en norsk journalist, redaktør, arkeolog og museumsleder.

Han var journalist og redaktør i lokal-TV-selskapet Trøndelag Kringkasting i Trondheim fra 1991 til 1994. Fra 1995 til 1997 var han nyhetssjef i Radio 1 Trondheim. Fra 1997 til 2001 var han redaktør og daglig leder i Radio Sør-Helgeland. I perioden 2001 til 2008 var han redaksjonssjef og vaktsjef i Brønnøysunds Avis. Utvik hadde høsten 2007 og våren 2008 permisjon fra Brønnøysunds Avis for å være prosjektleder i oppstarten av ''Arbeideravisa'' i Trondheim. Prosjektet ble svært kortvarig da avisa gikk konkurs etter noen måneders drift. 

Han var ansatt som leder for Kystmuseet i Nord-Trøndelag fra 2014 til 2018. 

## Referanser
EM i turn for kvinner 1957

**[[Europamesterskapet i turn]]** 1957 for kvinner ble arrangert i București i Romania. I dette mesterskapet var det ingen lagkonkurranse, kun individuelle konkurranser. Dette var det første EM som ble arrangert for kvinner. Mennenes EM ble arrangert i Paris i Frankrike. 

Larisa Latynina, som senere ble turntrener for Sovjetunionen, gjentok bragden fra OL året før, og vant alle 4 apparater, samt sammenlagt. 

## Resultater

### Individuell mangekamp
*Obs:* Hopp (**VT**), Skranke (**UB**), Bom (**BB**), Frittstående (**FX**).

### Hopp

### Skranke

### Bom

### Frittstående

## Medaljefordeling

## Se også
*Europamesterskapet i turn 1957 for herrer

## Kilder
*  1. Turn-Europameisterschaften der Frauen 1957 in Budapest, Ungarn  IfoSta.de, besøkt 7. august 2018
Toyotomi Hideyori

**Toyotomi Hideyori** (japansk: 豊臣 秀頼; født 29. august 1593, død 5. juni 1615) var Toyotomi Hideyoshis sønn og utpekte etterfølger. Moren hans, Yodo-dono, var niesen til Oda Nobunaga.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Faren av en av dem som hadde forent Japan under ett styre. Når Hideyori ble bestemt som fremtidig etterfølger, var det etter at hans storebror Tsurumatsu høde svært ung. Så døde også faren, den 18. september 1598.

### Hersker
Da Hideyoshi døde, hadde regentene som han hadde utpekt til å styre Japan i Hideyoris sted begynt en indre maktkamp. I 1600 tok Tokugawa Ieyasu kontrollen over landet etter slaget ved Sekigahara. Hideyori giftet seg med det sju år gamle barnebarnet til Ieyasu, Senhime, for å sikre lojaliteten hans overfor Ieyasu. Men Ieyasu fortsatte å se på Hideyori som en potensiell trussel, så vinteren 1614 angrep han Hideyori under beleiringen av Osaka. Angrepet mislykkes, men Hideyori måtte gå med på å bygge ned forsvarene sine på borgen i Osaka. 

I april 1615 hørte Ieyasu at Toyotomi Hideyori hadde samlet enda flere soldater enn han hadde gjort forrige november. Toyotomi-styrkene (ofte kalt *Den vestlige hær*) begynte å angripe deler av Tokugawas styrker (*Den østlige hær*) i nærheten av Osaka. Hideyori tapte slaget, og begikk selvmord (*[[seppuku]]*), noe som endte det siste større opprøret mot Tokugawa-shogunatet, før den japanske revolusjonen 250 år senere. 

Hideyoris sønn Kunimatsu, åtte år gammel, ble fanget og halshugd. Datteren ble sent til Tōkei-ji, hvor hun senere ble abbedisse Tenshū-ni.

## Referanser


## Litteratur
* Morita Kyōji 森田恭二 (2005). *Higeki no hiirō Toyotomi Hideyori* 悲劇のヒーロー豊臣秀頼. Osaka: Izumi Shoin 和泉書院.
* Morrell, Sachiko Kaneko & Robert E. Morrell. Zen Sanctuary of Purple Robes: Japan's Tokeiji Convent Since 1285. Albany, NY: State University of New York Press, 2006
* Rozmus, Lidia & Carmen Sterba (editors). The Moss at Tokeiji: A Sanctuary in Kamakura that Changed Women's Lives (1285-1902). Santa Fe, NM: Deep North Press, 2010
* Watsky, Andrew Mark. (2004).  ''Chikubushima: Deploying the Sacred Arts in Momoyama Japan.''  Seattle: University of Washington Press. ;
Ny Dag (avis)

***Ny Dag*** var en avis som kom ut på Gjøvik i Oppland. Avisa ble etablert som partiavis for Arbeiderpartiet og kom ut første gang i 1913. Avisa kom ut tre ganger ukentlig fram til 1918 da den ble dagsavis.

Ved partisplittelsen i 1923, da et mindretall i Arbeiderpartiet etablerte Norges Kommunistiske Parti, ble partiet delt på ulike måter landet rundt etter hvor de enkelte grupperingene hadde flertall. I Innlandet stod kommunistene sterkt og i Gjøvik kom de i flertall og beholdt partiorganisasjonen og partiavisa, *Ny Dag*.

Det gikk raskt nedover for avisa, og den var konkurs alt høsten 1924. Siste utgave kom ut 25. januar 1925. Blant annet i konkurranse med Arbeiderpartiets nyetablerte avis *[[Oppland Arbeiderblad|Opland Arbeiderblad]]*, som kom ut fra 30. januar 1924.

Redaktør Niels Ødegaard meldte seg samtidig ut av partiet og inn i Arbeiderpartiet. To år senere ble han redaktør i *Opland Arbeiderblad* etter Johannes Stubberud som fra 1935 ble redaktør i *[[Haldens Arbeiderblad]]*.

## Ansvarlig redaktør
* Antonsen-Nøkleby 1913-1916
* Eivind Reiersen 1916-1919
* Niels Ødegaard 1919-1924
* Eivind Reiersen 1924
Fylkesvei 5416

**Fylkesveg 5416** går mellom Haus kai og Sandbrekkane i Osterøy kommune. Veien er 3,6&nbsp;km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 359 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter

 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 363 (Hordaland)

**Fylkesvei 363 (Fv363) i [[Hordaland]]** går mellom Solberg og Hatland i Osterøy kommune. Veien er 2,8&nbsp;km lang.

Per 2014 har den blitt del av .

## Kommuner og knutepunkter

* Solberg
* Hatland

## Eksterne lenker

* Vegvesenets vegkart 
* Vegliste Hordaland
EM i turn for kvinner 1959

Det andre **[[europamesterskapet i turn]]** for kvinner ble arrangert i 1959, i Kraków i Polen.

Dette var første året det ble arrangert lagkonkurranse i tillegg til de individuelle konkurransene. 

## Resultater
### Individuell mangekamp
*Obs:* Hopp (**VT**), Skranke (**UB**), Bom (**BB**), Frittstående (**FX**).

### Hopp

### Skranke

### Bom

### Frittstående

## Medaljefordeling

## Se også
*Europamesterskapet i turn 1959 for herrer

## Kilder
*  2. Turn-Europameisterschaften der Frauen 1959 in Krakau, Polen  IfoSta.de, besøkt 7. august 2018
Olav Brunvand

**Olav Arnold Brunvand** (1912–1988) var en norsk journalist, redaktør og politiker for Arbeiderpartiet. 

Han var journalist i *[[Sørlandet (avis)|Sørlandet]]* i Kristiansand mellom 1935-1939, og deretter journalist i *[[Bergensavisen|Bergens Arbeiderblad]]* fra 1939 til 1949, avbrutt av et fangeopphold i Tyskland mellom 1941 og 1945 under andre verdenskrig. Dette skyldtes blant annet at han sammen med Torstein Selvik var redaktør av den lokale utgaven av den illegale avisa *[[Tidsskriftet Fri Fagbevegelse|Fri Fagbevegelse]]* i Bergen.

Han var statssekretær i Forsvarsdepartementet mellom 1952 og 1954. Brunvand er  mest kjent som leder av Arbeidernes Pressekontor mellom 1949 og 1978.

Olav Brunvand var far til redaktør i Arbeiderbladet Per Brunvand (1937-2015), Svein Brunvand og pressefotograf og medarbeider i Halden Arbeiderblad Arild Brunvand (1950-2023).

## Litteratur
* Einar Gerhardsen, Trygve Bratteli og Reiulf Steen: «Olav Brunvand i glede og i strid». (Tiden Norsk Forlag 1977) - ISBN 9788210015663
* Olav Brunvand: *Smil og tårer i tukthus. Tukthusnotater. Fengsel, fiende og mennesker* - Om oppholdet i tyske konsentrasjonsleire og om fangenes engel, Hiltgunt Zassenhaus, som smuglet dagboksnotatene hans ut av leiren. (Tiden Norsk Forlag 1968) 
* Olav Brunvand: *Fra samspill til sammenbrudd* - (Tiden Norsk Forlag 1973) 
* Olav Brunvand: *Det var en gang.... Glimt fra det året Det Norske Arbeiderparti ble stiftet* - (Tiden Norsk Forlag 1977) - ISBN 82-10-01399-8

## Referanser


## Eksterne lenker
* Olav Arnold Brunvand - Store norske leksikon
* Olav Brunvand - Norsk biografisk leksikon