open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Martine Aurdal

**Martine Jenny Aurdal** (født 1978) er en norsk journalist, redaktør og forfatter med fartstid i *[[Dagbladet]]* der hun har vært debattredaktør og leder for samfunnsavdelingen. Fra 2020 er Aurdal politisk kommentator i avisen. 

Aurdal er utdannet cand.mag. fra Universitetet i Oslo, med fagene engelsk, statsvitenskap, kjønn og samfunn, medievitenskap. I ettertid har hun også tatt faget politisk analyse. 

Før hun begynte i *Dagbladet* var Aurdal ansvarlig redaktør nyhetsmagasinet *[[Ny Tid]]*. Hun sluttet 1. februar 2008 som følge av at Mentor Medier ble nye eiere og Magne Lerø ny ansvarlig redaktør. I 2004 deltok hun i starten av det feministiske tidsskriftet *[[Fett (tidsskrift)|Fett]]*, og var tidsskriftets politikk- og debattredaktør fram til hun ble sjefredaktør i *Ny Tid* våren 2006. Aurdal har jobbet som journalist i blant annet NRK, *[[Klassekampen]]*, *[[Aftenposten]]*, *[[Ullern Avis/Akersposten]]* og som redaktør av *[[Samfunnsviter'n]]*.

I fem sesonger fram til nyttår 2009 var hun programleder for talkshowet *[[Studio 5]]* på TV-kanalen FEM, ved siden av jobben som leder av samfunnsavdelingen i *Dagbladet*. 

I 2016 tok hun også Sjefkurset ved Forsvarets Høgskole.  

Aurdal har vært styremedlem i Medienettverket for kvinnelige ledere, har vært styreleder i Bislett Boligsameie VI og i Oslo Byforum. Hun har også sittet en årrekke i styret til Norsk Tidsskriftforening. Aurdal stilte til valg for Oslo Byaksjon ved kommunevalget i 2003.

Hun fikk SKUP-diplom i 2012, for prosjektet «Selvforsvar og gamle venner».

Aurdal er gift med forfatter Erling Fossen. Foreldrene, Eva Vinje Aurdal og Leon J. Aurdal, er fra henholdsvis Stordal og Sykkylven på Sunnmøre. Moren er ordfører i Ålesund kommune og faren rådmann i Sula kommune.

## Bibliografi
* *Ved Ernas side*. Med og om Sindre Finnes. Aschoug, 2022.
* *[[Din kamp er min kamp]]*. Medforfatter på biografien om Kamzy Gunaratnam. Aschehoug, 2021.
**Frihet: Frigjøringen 1945 – sett i dag*. Merete Henriksen og Ottar Samuelsen (red.) Bidrag om *likhet*. Dinamo Forlag, 2020. (Antologi)
**Stein til byrden. Munchmuseet i bevegelse.* Marthe Ramm Fortun (red.) Bidrag om Tøyen. Munchmuseet, 2016. (Antologi)
**Bare en mamma. Om og med Berit Riise.* Cappelen Damm, 2012.
* *Hamsun, kjønn og media.* Even Arntzen og Nils M. Knutsen (red.) Hamsun-selskapets skriftserie, 2010. (Antologi.) 
* *Frp-landet. *Bidrag om* bistandspolitikk.* Fritt forlag 2008. (Antologi.) 
* *Siv. Portrett av en formann.* Kagge forlag, 2006.
* *Globale Norge, hva nå? *Bidrag om* Verdimessige, nasjonale og kulturelle motreaksjoner og konfliktpotensial i globaliseringen* Utenriksdepartementets prosjekt Refleks, 2006. (Antologi.)
* *Rosa Prosa.* Tonje Tornes og Ida Roggen (red.) Gyldendal Norsk Forlag, 2006. (Antologi.)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Det Nye: Måtte svelge kameler
*  Dagsavisen: Femi front, lørdagsportrettet
Giles Barnes

**Giles Barnes** (født 1988) er en engelsk tidligere fotballspiller som spilte mesteparten av karrieren i engelske og nord-amerikanske klubber. Han la opp som profesjonell spiller i 2020, etter en sesong i den indiske toppdivisjonen.

## Tidlig karriere
Barnes, som har vært en del av  sitt fotballakademi, skrev under på sin første profesjonelle kontrakt, en 3-årskontrakt, den 5. august 2005. 

Han spilte sin første obligatoriske kamp for Derby da han kom inn som innbytter i 1. runde av Ligacupen mot Grimsby Town den 24. august 2005. I ligasammenheng debuterte han mot Crewe Alexandra den 11. september 2005, og han scoret sitt første ligamål for Derby i en kamp mot Watford den 4. mars 2006. Totalt fikk han med seg 19 ligakamper, og 1 kamp i ligacupen, i sin første sesong som profesjonell. I tillegg laget han 1 mål og fikk 2 gule kort.

I august 2006 skrev Barnes under på en ny 4-årskontrakt med klubben fra Derbyshire. I 2006/2007-sesongen startet han de første ligakampene for Derby, men etter å ha fått rødt kort i en kamp mot Sheffield Wednesday den 23. september, forsvant han ut av startoppstillingen for en periode. Foran ligakampen den 1. november 2006 mot Barnsley fikk han igjen tillit fra start, og skåret begge Derbys mål i kampen. Totalt scoret Barnes 8 ligamål på 39 kamper i 2006/2007-sesongen. 

## Meritter
* Månedens spiller i Football League Championship i mars 2007.
* Rykket opp til Premier League med Derby som vant playoff-finalen i 2006/07-sesongen.
* Årets unge spiller i Derby County i 2006/2007-sesongen.

## Referanser


## Kilder
* Rollin, Glenda & Rollin, Jack: *SKYSPORTS FOOTBALL YEARBOOK 2006-07* (side 469).  Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1526-X

## Eksterne lenker
*
Abstrakt ekspresjonisme

**Abstrakt ekspresjonisme**, også omtalt som **New York-skolen**, var en kunstnerisk bevegelse som dominerte amerikansk kunst i tiårene etter andre verdenskrig. Det var den første kunstretningen i USA som fikk internasjonal betydning, og den betydde det endelige skifte av sentrum i kunstverdenen på 1900-tallet, fra Paris til New York.

Betegnelsen *abstrakt ekspresjonisme* ble først brukt om Vasilij Kandinskijs malerier i 1919, men ble senere brukt for å beskrive arbeidene til en gruppe malere som arbeidet i New York på begynnelsen av 1940-tallet. Kunstnere som Jackson Pollock og Willem de Kooning produserte en ny type bilder, hvor interessen lå i å finne fram til et direkte og autentisk uttrykk på lerretet som kunne uttrykke kunstnerens indre følelser og underbevissthet. Som navnet angir, springer mange av ideene bak den abstrakte ekspresjonismen ut fra tankegods fra den europeiske ekspresjonismen, men også surrealismens vektlegging av spontan og automatisk kreativitet var et viktig utgangspunkt for bevegelsens kunstnere.

Termen «abstrakt ekspresjonisme» rommer flere og innbyrdes svært ulike stiler og type kunstnere, og flere av kunstnerne som falt inn under denne karakteristikken var verken spesielt abstrakte eller spesielt ekspresjonistiske. *Action painting*, *American-style painting* og *color field* var andre begreper som ble brukt for å beskrive denne kunsten.

Den abstrakte ekspresjonismen fikk sitt endelige gjennombrudd i 1951 med en stor utstilling på Museum of Modern Art i New York, kalt *Abstract Painting and Sculpture in America*. Etter dette fattet også CIA interesse for den abstrakte ekspresjonismen, som de mente uttrykte ideen om USA som den frie tankens og det frie markedets forsvarer. CIA så i den abstrakte ekspresjonismen et mulig propagandainstrument overfor de kommunistiske landenes sosialistiske realisme.

I løpet av 1960-tallet mistet bevegelsen sin dominerende posisjon i kunstverdenen, og ble utfordret og kritisert av nye retninger som minimalisme, konseptualisme og popkunst.

## Utstillinger
Utstillinger regnes som sjeldne (per 2016) grunnet kostnad og at eier av viktige verker i liten grad låner ut disse.

På Royal Academy (i London) vises utstillingen *Abstract Expressionism* fram til 2. januar 2017.

## Viktigste kunstnere
*Adolph Gottlieb
*Philip Guston
*Willem de Kooning
*Franz Kline
*Lee Krasner
*Robert Motherwell
*Barnett Newman
*Jackson Pollock
*Ad Reinhardt
*Mark Rothko
*Clyfford Still
*Morris Louis

## Se også
*Abstrakt kunst
*Modernisme
*Clement Greenberg

## Referanser


## Eksterne lenker
* Web Museum om abstrakt ekspresjonisme
* Artikkel om abstrakt ekspresjonisme fra Morgenbladet
Konseptualisme

I metafysikk er **konseptualisme** en teori som forklarer sammenhengen mellom det universale og det partikulare som konseptualiserte rammer plassert innenfor det tenkende sinnet. Midt mellom nominalisme og realisme (ontologi), nærmer det konseptualistiske synet seg konseptet om *universaler* fra et perspektiv som benekter deres tilstedeværelse i detaljer utenfor sinnets oppfatning av dem. Konseptualisme er anti-realistisk når det gjelder abstrakte objekter, akkurat som immanent realisme er (deres forskjell er at immanent realisme aksepterer at det finnes sinnsuavhengige fakta om hvorvidt universaler er instansiert).

## Referanser
Eter

**Eter** kan vise til:

* Eter (klassisk element)
* Eter (fysikk)
* Eter (kjemi)
* Eteriske oljer
* Aither, i gresk mytologi
Stern John

**Stern John** (født 30. oktober 1976 i Cane Farm på Trinidad og Tobago) er en tidligere landslagsspiller i fotball for . Han var angrepsspiller, og spilte for en rekke amerikanske og engelske klubber.

John Stern har spilt 109 landskamper og scoret 69 mål for Trinidad og Tobago.

## Biografi
John flyttet til USA for å begynne på Mercer County Community College i 1995. Foran 1998 sesongen ble han en del av laget til Columbus Crew i Major League Soccer. Tidligere hadde han spilt for New Orleans Riverboat Gamblers i A-Liga. 

I hans første sesong scoret han 26 mål, og ble toppscorer i Major League Soccer. Året etter scoret han 18 mål, og delte toppscorertittelen. Etter 1999-sesongen ble han kjøpt av Nottingham Forest for £1 500 000. Han ble i Forest i litt over 3 år før han ble kjøpt av Birmingham City for £150 000 den 8. februar 2002. Etter ikke alt for mye spilletid i Birmingham ble han solgt til Coventry 14. september 2004. 

På grunn av lite spilletid i 2005/06 sesongen ble han lånt ut til Derby County 16. september 2005. Han returnerte til Coventry i november 2005.
 
## Karriere som spiller

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Offisiell hjemmeside
Natural Selection (spill)

***Natural Selection*** (NS, NaSe) er en modifikasjon til PC-spillet *[[Half-Life]]* utviklet av Unknown Worlds. Nåværende versjon er 3,2.

I Natural Selection kan spilleren velge mellom å spille på ett av to lag: romvesen (*Kharaa*) og menneskene (*[[Marinesoldater|Marines]]*). Visse gamemodes lar deg spille "Alien VS Alien" (AvA) eller "Marines VS Marines" (MvM). Spillet foregår typisk på Internett mot andre spillere, selv om datastyrte spillere (boter) kan lastes ned. Natural Selection er både et førstepersonsskytespill (FPS) og et sanntidsstrategispill (RTS), når en av marinesoldatene fungerer som leder, og styrer resten av laget sitt gjennom sin lederstol (*Command Chair*).

I «Natural Selection» må soldater fra USMC slåss mot Aliens (kalt Kharaa) spilt primært i førsteperson. Det er to spillmoduser i Natural Selection: Classic eller Combat. En av soldatene må komme seg til *Command Chair* for å lede resten av soldatene - og dermed bli utnevnt til «kommandant» og derfra kan denne karakteren få tak i forskjellige oppgraderinger, gi ordrer til alle de andre soldatene, og slippe ut nødvendige forsyninger.

Romvesen har ingen klart definert leder, og det må derfor kommunisere og samarbeide annerledes for å sikre at alle de forskjellige rollene oppfylles etter behov. Romvesenene begynner med en aktiv bikube, tilfeldig valgt fra de 3 bikubene spredt over kartet. Aktive bikuber kan helbrede skadde romvesener, eller gjenskape døde spillere. Soldatene kan få bedre helse, eller mer ammunisjon, som kan slippes i «pakker» (mot en kostnad) eller bli funnet gratis fra et våpenlager.

Spillet blir avsluttet når enten alle marinesoldatene (eller romvesenene) er døde, og ikke har flere muligheter til å gjenopplive seg. Men det finnes også andre muligheter, for eksempel å ødelegge hele kommando-området, eller ødelegge alle bikubene - eller drepe samtlige romvesen før den gjenværende bikuben er fullvoksen.

## Eksterne lenker
* Den offisielle hjemmesiden til Natural-Selection
Titulus Regius

**Titulus Regius** (latin «Kongens tittel») var en lov som ble vedtatt av det engelske parlamentet tidlig i 1484. Den gav kongetittelen til Rikard III og inngikk i den dynastiske strid som utløste Rosekrigene. 

Loven hadde form av en offisiell erklæring som beskrev hvorfor parlamentet året før hadde kommet frem til at Edvard IVs ektekskap med Elizabeth Woodville var ugyldig; han skal allerede ha vært formelt forlovet med en annen kvinne. Dette førte til at barne deres var uektefødte, og derfor forhindret fra å kunne arve tronen. Edvard V, som allerede i 1483 var avsatt av Rikard III, var derfor ikke rettmessig konge, og Rikard hadde det sterkeste kravet på tronen. 

Den neste kongen, Henrik VII, fikk loven omstøtt og beordret at alle kopier skulle ødelegges uten å bl lest. Årsaken til dette var at han giftet seg med Edvard IVs eldste datter, Elisabeth av York, og ønsket å ha et krav på tronen også gjennom hennes side. 

Ordren om å ødelegge kopiene ble så grundig utført at bare ett eksemplar har blitt funnet. Det var innlemmet i *[[Croylandkrøniken]]*, hvor det ble oppdaget av George Buck under Jakob I.
Parion

**Parion** (gresk: Πάριον; latin: *Parium*) var en antikk gresk by i regionen Adrasteia i Mysia, lokalisert i nordøstre del av Anatolia, ikke langt fra Lampsakos. Som gresk by var den kjent for dyrking av guddommene Apollon, Dionysos, og Eros. Parion var av stor strategisk betydning på grunn av sin beliggenhet nær Hellespont (dagens Dardanellene). Den ble senere en romersk-katolsk titulær bispedømme, underbispedømme av den romerske provinsen Hellespontus.

## Historie
Byen ble grunnlagt av en koloni av greske kykladere fra Paros ca. 800 f.Kr. og den kom til å bli medlem av det athenske sjøforbundet. I hellenistisk tid kom den underherredømmet til Lysimakhos, en av etterfølgerne til Aleksander den store, og deretter under attaliddynastiet i Pergamon.

I romersk tid var byen en *colonia* innenfor provinsen Asia, og etter provinsen ble delt på 300-tallet e.Kr., ble den en del av provinsen Hellespontus. Den antikke mynten til Parium er ganske rikelig, noe som vitner om stor produksjon og avansert myntfabrikasjon. I hellenistisk tid viste byens stempel på myntene en gorgoneion, et form for skrekkinnjagende uhyre.

## Kristen tid
Gjerningene til martyren Onesiphorus viser at det var et kristent samfunn her før 180, relativt tidlig. Andre helgener var sankt Menignus, martyr under keiser Decius og feires den 22. november; sankt Theogenes, biskop og martyr og feires den 3. januar; sankt Basilios den store, biskop og martyr på 800-tallet, feires den 12. april.

Michel Le Quien, den franske historikeren og teologen på 1700-tallet har nevnt 14 biskoper, hvor den siste levde på midten av 1300-tallet. En anonym latinsk biskop ble nevnt pave Innocens III i 1209, og en titulær biskop i 1410, nevnt av Konrad Eubel, tysk fransiskanerkonventual og historiker.

I begynnelsen var Parium et underbispedømme, men ble et autokefal erkebispedømme så tidlig som 640 og forble så fram til 1200-tallet da den bysantinske keiser Andronikos II gjorde det til en metropolitt under tittelen *Pegon kai Pariou*.

I 1354 ble Pegæ og Parium (latinske former av begge navn) undertrykt, innehaveren av metropolitten mottok i bytte av setet Sozopolis i Trakia og ble slutten på stedet som bispesete.

## I dag
Ruinene av Parion var osmansk tid den greske landsbyen Kamares («Hvelvene», Kemer) på den smale odden Tersana-Bournou i dagens Tyrkia hvor oldtidens Parion lå, og noen få oldtidsminner er bevart. Murene mot havet står fremdeles, de består av store kvadratiske marmorblokker.  I byen finnes også ruiner av akvedukter, vannreservoarer og en nedrast arkitrav av en søylegang. Det moderne navnet *Kamares* ser ut til å komme av *kamarai*, underjordiske bygninger fra oldtiden, som fremdeles finnes på plassen.

## Referanser


## Litteratur
* Fritsch, Peter (red.) (1983): *Die Inschriften von Parion*, Bonn, Inschriften griechischer Städte aus Kleinasien. Bind 25, ISBN 3-7749-1886-4
* «Parium» i: *Catholic Encyclopedia*. New York: Robert Appleton Company. 1913.

## Eksterne lenker
* Parion (Kemer) Misia, Turkey, *The Princeton Encyclopedia of Classical Sites*
* Listing av mynter fra Parion
William Hastings, 1. baron Hastings

**William Hastings** (født ca. 1431, død 1483) var første baron Hastings av Hungerford, og en av de mektigste personer i England under Edvard IV av England.

Hastings far var sir Leonard Hastings, som hadde en beskjeden eiendom i Leicestershire og Gloucestershire, som lenge hadde vært i slektens eie. Moren var Alice Camoys, datter av Elizabeth Mortimer og den første baron Camoys. Elizabeth var i sin tur datter av Edmund Mortimer, 3. jarl av March og Philippa av Clarence, datter av Lionel av Antwerpen og dermed barnebarn av Edvard III. Elizabeth hadde også vært gift med Henry Percy, og Hastings var gjennom dette ekteskapet tremenning av Edvard IV og jarlen av Northumberland.

Som ung mann tjente han i husholdet til Richard Plantagenet, 3. hertug av York, og kom der i kontakt med hertugens sønn, den senere Edvard IV. Han kjempet med Edvard i slaget ved Mortimer's Cross, og ble med ham til London. Etter at Edvard hadde blitt utropt til konge ble Hastings utnevnt til Lord Chamberlain, i 1461. Han kjempet igjen med kongen i slaget ved Towton, hvor Edvards krone ble sikret. Kort tid etter kroningen ble han utnevnt til baron Hastings of Hastings og fikk en rekke embeter. Han fikk også store inntekter fra eiendommer i Midlands som var inndratt fra lancastrianske adelsmenn. Han giftet seg med Katharine Neville, søster av Richard Neville, 16. jarl av Warwick.

Da Edvard ble styrtet i 1470 fulgte Hastings ham i eksil, og han ble også med tilbake til England i 1471. Han samlet sammen en stor del av yorkiststyrkene som kjempet ved Barnet og Tewkesbury. Hastings virket som kommandant for deler av styrkene i begge slag.

Da Edvard var tilbake på tronen tok Hastings igjen opp embetet som Lord Chamberlain, og hadde dermed stor innflytelse ved hoffet. Da kongen døde i 1483 regnet han med å ha en sentral rolle mens Edvard V var mindreårig. I stedet ble den tolv år gamle kongen avsatt, og Hastings ble arrestert av Rikard III og plassert i Tower of London. Han ble dømt for høyforræderi, og halshugget i den første dokumenterte henrettelsen i Tower.

De fleste historikere mener at han ble henrettet bare timer etter å ha blitt arrestert den 13. juni 1483, mens andre mener at han ble holdt fengslet i en ukes tid, og at det var en slags rettssak og ikke bare en dom avsagt av monarken. Det er også uklart hvor sanne anklagene var, men det er enighet om at han ville ha motsatt seg at Edvard V ble fjernet fra tronen. Om dette hadde ført til at han faktisk konspirerte mot Rikard III er et annet spørsmål, og det er ikke noen kjente kilder som kan besvare dette.

Tittelen og eiendommene ble ikke inndratt av kronen, men ble stilt i bero. Under Henrik VII ble de tildelt Hastings' sønn.

## Referanser
Karl Silberbauer

**Karl Josef Silberbauer** (født 21. juni 1911 i Wien, død 2. september 1972 i Wien) var en østerriksk politimann og SS-offiser som var tilknyttet Gestapo under andre verdenskrig. Han var stasjonert i Nederland og ble etter krigen kjent for arrestasjonen av Anne Frank og hennes familie.

## Liv og virke
### Militær og politi, SD- og SS-mann
Han tjenestegjorde først i den østerrikske hæren, og ble ansatt i politiet i 1935. I 1939 ble han tilknyttet Gestapo og flyttet til Nederland. I 1943 ble han overført til sikkerhetspolitiet (SD) i Haag. Den 4. august 1944 arresterte han, sammen med to nederlandske politimenn, Anne Frank og hennes familie.

Han nådde graden Hauptscharführer i SS.

I april 1945 vendte Silberbauer tilbake til Wien, der han satt i fengsel i 14 måneder. 

I 1954 ble han igjen opptatt i politiet i Wien, og arbeidet der frem til han gikk av med pensjon.

### Arrestasjonen av Anne Frank
I 1958 ble Simon Wiesenthal oppfordret til å bevise at Anne Frank hadde eksistert ved å finne mannen som arresterte henne. Wiesenthal fant frem til Silberbauer i 1963, og Silberbauer lot seg intervjue av pressen. Hans uttalelser bekreftet det Otto Frank hadde fortalt. 

Han hadde en svært levende erindring av arrestasjonen. Spesielt husket han Otto og Anne Frank. Da han spurte Otto Frank hvor lenge de hadde gjemt seg svarte Frank «to år og en måned». Silberbauer var skeptisk inntil Otto stilte Anne Frank inntil merkene på veggen som viste hennes høyde siden de hadde flyttet inn i annekset. Silberbauer sa at hun «så ut som på bildene i bøkene, men litt eldre, og vakrere». «'De har en skjønn datter' sa jeg til hr. Frank». 

Silberbauer hadde ikke fått vite av sin overordnede hvem som hadde angitt familien Frank, bare at tipset om en jødisk familie kom fra en «pålitelig» nederlandsk kilde. Hans tidligere overordnede, SS-løytnant Julius Dettmann, var i 1963 forlengst død, og dermed er det uavklart hvor tipset kom fra. Dettmann hadde begått selvmord i fangenskap kort etter krigsslutt. 

Myndighetene igangsatte undersøkelser i 1964 for eventuelt å straffe Silberbauer. Men det ble klargjort at han hadde handlet etter ordre, og fant ikke bevis for at Silberbauer selv hadde gjort noe galt. Otto Frank la ingen skyld på ham, men understreket at han hadde bare handlet etter ordrer og opptrådt korrekt og uten grusomhet under arrestasjonen.

Silberbauer døde i 1972 og ble gravlagt på *Friedhof Mauer* i Wien den 7. september 1972.

## Referanser


## Litteratur
* Peter-Ferdinand Koch: *Enttarnt. Doppelagenten: Namen, Fakten, Beweise.* Ecowin, Salzburg 2011, ISBN 978-3-7110-0008-8.
VM i curling for menn 2002

**Curling-VM for herrer 2002** ble arrangert 6. april – 14. april 2002 
i *Civic Center* i Bismarck i Nord-Dakota i USA.

* Canada vant 10-5 i finalen over Norge
* Skottland vant 6-5 i bronsefinalen over USA
* Canada vant sin semifinale med 10-6 over USA
* Norge vant sin semifinale med 5-4 over USA
* Norge endte opp med 7 seire og 4 tap
* Canada endte opp med 8 seire og 3 tap 
* Canada slo Norge også i innledende runde, med 12-4

## Eksterne lenker
* WCF Statistics
VM i curling for menn 2001

**Curling-VM for herrer 2001** ble arrangert 31. mars – 8. april 2001 
i *Malley Sports Centre* i Lausanne i Sveits.

* Sverige vant 6-3 i finalen over Sveits
* Norge vant 10-9 i bronsefinalen over Canada
* Sverige vant sin semifinale med 4-3 over Norge
* Sveits vant sin semifinale med 6-5 over Canada
* Norge endte opp med 7 seire og 4 tap
* Sverige endte opp med 9 seire og 2 tap 

## Eksterne lenker
* WCF Statistics
VM i curling for menn 1999

**Curling-VM for herrer 1999** ble arrangert 3. april&ndash;11. april 1999 
i *Harbour Station* i Saint John i New Brunswick i Canada.

* Skottland vant 6&ndash;5 i finalen over Canada
* Sveits vant 8&ndash;3 i bronsefinalen over USA
* Canada vant sin semifinale med 8&ndash;5 over Sveits
* Skottland vant sin semifinale med 6&ndash;4 over USA
* Norge endte opp på 5.-plass med 5 seire og 5 tap
* Skottland endte opp med 8 seire og 3 tap

## Eksterne lenker
WCF Statistics
VM i curling for menn 1998

**Curling-VM for herrer 1998** ble arrangert 4. april – 12. april 1998 
i *Riverside Coliseum* i Kamloops i Britisk Columbia i Canada.

* Canada vant 7-4 i finalen over Sverige
* Finland vant 6-5 i bronsefinalen over Skottland
* Sverige vant sin semifinale med 5-3 over Skottland
* Canada vant sin semifinale med 9-2 over Finland
* Norge endte opp på 5.-plass med 5 seire og 5 tap
* Canada endte opp med 10 seire og kun 1 tap (6-8 mot Norge)

## Eksterne lenker
* WCF Statistics
Omkrets

**Omkrets** er lengden av en lukket kurve. Omkretsen av et to-dimensjonalt område er lik lengden av områdets begrensning.

For *mangekantede figurer* i planet gjelder at omkretsen er lik summen av alle sidene. For *sirkler* med radius lik *r* er omkretsen lik *2[[Pi|π]][[Radius|r]]*. Enkelte geometriske figurer, som fraktaler, har uendelig omkrets.

Figurer som har samme omkrets kalles *isoperimetriske*.

## Formler for omkrets

## Se også
*Areal
VM i curling for menn 1997

**Curling-VM for herrer 1997** ble arrangert 12. april – 20. april 1997 
i *Allmend Stadium* i Bern i Sveits.

* Sverige vant 6-3 i finalen over Tyskland
* Skottland vant 8-4 i bronsefinalen over Canada
* Sverige vant sin semifinale med 6-4 over Canada
* Tyskland vant sin semifinale med 6-3 over Skottland
* Norge endte opp på delt 7.-plass med 3 seire og 6 tap

## Eksterne lenker
* WCF Statistics
VM i curling for menn 2000

**Curling-VM for herrer 2000** ble arrangert 1. april – 9. april 2000 
i *Braehead Arena* i Glasgow i Skottland.

* Canada vant 9-4 i finalen over Sverige
* Finland vant 9-4 i bronsefinalen over USA
* Canada vant sin semifinale med 11-3 over USA
* Sverige vant sin semifinale med 9-2 over Finland
* Norge endte opp på 7.-plass med 4 seire og 5 tap
* Canada endte opp med 10 seire og kun 1 tap (mot Sveits)

## Eksterne lenker
WCF Statistics
Attika (andre betydninger)

**Attica** eller **Attika** kan sikte til:
*Landskapet eller halvøya Attikí (tidligere Attika) på fastlandet i Hellas.
*Innen arkitekturen er attika fasadepartiet ovenfor gesimsen på en bygning. 
*Det er også steder i USA oppkalt etter det greske landskapet. Godt kjent er Attica i delstaten New York.
Paul Thirlwell

**Paul Thirlwell** (født 13. februar 1979 i Newcastle, Tyne and Wear, England) er en engelsk fotballspiller som har spilt for fem engelske fotballklubber. Han spiller nå for Carlisle United i Football League One.

Thirlwell, som er midtbanespiller, har spilt landskamper på U-21 nivå for .

## Biografi
### Klubblag
Paul Thirlwell skrev sin første profesjonelle kontrakt med Sunderland den 1. august 1997, og han spilte sin første kamp for klubben 18. august 1998 mot York City i en ligacupkamp. I ligasammenheng debuterte han mot Tranmere Rovers den 22. august 1998, og totalt fikk han med seg to ligakamper og tre cupkamper i 1998/99-sesongen. Høsten 1999 var Thirlwell på utlån til Swindon Town, og hans første kamp for Swindon var mot Nottingham Forest 11. september 1999. Thirlwell fikk med seg tolv ligakamper som Swindonspiller før han returnerte til Sunderland i november 1999. I siste del av 1999/00-sesongen fikk han bokført åtte ligakamper og en cupkamp for Sunderland.

Hans første og eneste mål for klubben fra Tyne and Wear kom 19. september 2000 da Sunderland vant 3-0 over Luton Town i den engelske ligacupen. Også i denne sesongen slet han med å få spilletid for *the Black Cats*, og da 2000/01-sesongen var over hadde han bare vært i aksjon i fem ligakamper og to cupkamper. De neste sesongene ble 14 og 19 ligakamper før han fikk sin beste sesong som Sunderlandspiller i 2003/04-sesongen. Totalt ble det 29 ligakamper og fire cupkamper, og var også lagets kaptein i en liten periode av sesongen.  

I juli 2004 gikk Paul Thirlwell gratis til Sheffield United. Hans første kamp for denne klubben var mot Reading 14. august 2004, mens hans første scoring kom mot Wolverhampton Wanderers 27. november 2004. Thirlwell spilte bare en sesong for klubben fra South Yorkshire, og 5. august 2005 skrev han kontrakt med Derby County. Han debuterte for Derby 6. august 2005 i en ligakamp mot Brighton & Hove Albion.

I september 2006 skrev Thirlwell under på en låneavtale med Carlisle United, og han spilte sin første kamp for Carlisle den 9. september 2006 i en ligakamp mot Northampton Town. Etter 14 ligakamper og tre cupkamper for Carlisle returnerte han til Derby County i desember 2006, men den 4. januar 2007 var han tilbake som spiller i Carlisle da han skrev han under på en kontrakt som binder han til klubben fram til sommeren 2009. 

## Karriere som spiller
### Klubblag

## Kilder
* Rollin, Glenda & Rollin, Jack: *SKYSPORTS FOOTBALL YEARBOOK 2006-07* (side 471).  Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1526-X

## Eksterne lenker
*
Preseterist

**Preseterist** er en eksamenskandidat som har fått karakteren «prae ceteris» (latin (*laudabilis*) *prae ceteris*, «(rosverdig) fremfor de andre»).

Tidligere tilsvarte dette examen artium-karakteren «særdeles tilfredsstillende» som ble tildelt ved minst meget tilfredsstillende i alle fag.  Senere er «prae ceteris» benyttet om beste universitetskarakter ved teologisk og historisk-filosofisk embetseksamen. Dette tilsvarer *[[Innstilling|laudabilis cum litteris commendatitiis]]*, «rosverdig med anbefalingsskriv».

## Gammelt karaktersystem
Det gamle karaktersystemet for høyere utdanning, nå erstattet av bokstavsystemet, var delt inn i latinske kategorier med tilhørende tallkarakter.

* Laudabilis prae ceteris: 1,0-1,5
* Laudabilis: 1,6-2,5
* Haud illaudabilis: 2,6-3,2
* Non contemnendus: 3,3-4,0
* Immaturus: uten tallverdi

1,0 er beste karakter og 4,0 er dårligste ståkarakter.

## Referanser


## Kilder
* Forskrift om examen philosophicum ved Universitetet i Tromsø:
Herakles’ tolv storverk

**Herakles' tolv storverk** (gresk: δωδέκαθλος, *dodekathlos*) er en serie episoder med botsøvinger av helten Herakles som inngår i gresk mytologi. Disse episodene ble senere samlet til en fortløpende fortelling, og etableringen av en fastlagt syklus av tolv stordåder tilskrev grekerne til et episk dikt, i dag tapt, som ble skrevet av Peisander, datert til rundt 600 f.Kr.

## Sammenhengen

I et øyeblikks galskap fremkalt av Hera, drepte Herakles sin kone, sine barn og sin brors barn. Oraklet i Delfi sa at han som straff for dette måtte utføre ti oppgaver, som skulle gis til ham av hans erkefiende og halvbror Eurysthevs (som var blitt konge i Mykene i hans sted). Herakles greide å utføre alle oppgavene, men Hera sa til Eurysthevs at to av oppgavene måtte anses som mislykkede fordi Herakles hadde mottatt hjelp for å utføre dem. De la til to nye oppgaver, og Herakles greide å utføre disse også. Tilsammen fikk han altså tolv oppgaver, som senere blir omtalt som *Herakles' tolv storverk*. 

Den tradisjonelle rekkefølgen på dådene, i henhold til *[[Bibliotheca (Pseudo-Apollodorus)|Bibliotheke]]*:

#Å drepe løven fra Nemea og komme tilbake med løveskinnet. Løven hadde herjet i området Argol og det ble sagt at den var usårbar.
#Å drepe hydraen – et ormelignende uhyre med flere hoder fra Lerna.
#Å fange den keryneiske hind og ta det med tilbake. Det ble sagt at hinden var rask som vinden.
#Å fange det erymanthiske villsvin og ta det med tilbake. Dette skulle være et fryktelig villsvin.
#Å rengjøre kong Augias' staller i Elis på en dag.
#Å drepe de stymfaliske fuglene, en hel flokk med rovfugler med nebb og klør av kopper.
#Å fange den kretiske tyren.
#Å stjele den trakiske kongen Diomedes' menneskeetende hester.
#Å skaffe amasondronningen Hippolytas jomfrubelte fra svartehavsområdet og gi det til Eurysthevs' datter.
#Å fange kjempen Geryons kyr.
#Å stjele hesperidenes gyldne epler fra en øy lengst vest i havet (og hvor han først drepte Antaios i brytekamp i Libya)
#Å føre  hunden Kerberos opp fra Hades.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* «Labors of Heracles» hos Livius' billedarkiv
* «The Labors of Hercules»  hos Perseus' digitale bibliotek
Under a Blood Red Sky

***Under a Blood Red Sky*** er et konsertalbum av den irske rockegruppen U2, utgitt i 1983. Albumet består av opptak fra tre konserter fra turneen som fulgte albumet *[[War (album)|War]]*.

Det mest berømte øyeblikket fra albumet er når Bono introduserer sangen «Sunday, Bloody Sunday» med ordene «This song is NOT a rebel song, this song is Sunday, Bloody Sunday». Albumet ble også supplert med en video av konserten som ble holdt i Red Rocks i Denver 5. juni 1983.

## Sporliste
Musikk av U2, tekst av Bono.

#«Gloria» (4:45)
#«11 O'Clock Tick Tock» (4:43)
#«I Will Follow» (3:47)
#«Party Girl» (3:08)
#«Sunday, Bloody Sunday» (5:17)
#«The Cry/The Electric Co./Send In The Clowns» (5:23)
#«New Year's Day» (4:36)
#«40» (3:43)

*«Gloria» og «Party Girl» ble innspilt i Denver i Colorado 5. juni 1983.
*«11 O'Clock Tick Tock» ble innspilt i Boston i Massachusetts 6. mai 1983.
*Resten av sangene ble innspilt i Sankt Goarshausen i Tyskland 20. august 1983.

## Sporliste, video

#«Surrender»
#«Seconds»
#«Sunday Bloody Sunday»
#«The Cry/The Electric Co./Send in the Clowns»
#«October»
#«New Year's Day»
#«I Threw A Brick Through A Window»
#«A Day Without Me»
#«Gloria»
#«Party Girl»
#«11 O'Clock Tick Tock»
#«I Will Follow»
#«40»

*Innspilt i Denver i Colorado 5. juni 1983.

## Personell
*Bono – vokal
*The Edge – gitar, keyboard, bakgrunnsvokal, bassgitar på «40»
*Adam Clayton – bassgitar, gitar på «40»
*Larry Mullen jr. – trommer
## Eksterne lenker
* 
*
Schloss Tegel

**Schloss Tegel** (også **Humboldt-Schloss**) er et slott i bydelen Reinickendorf i Berlin. Slottsparken grenser til Tegelsjøens nordlige bredde. Slottet og parken eies idag av familien v. Heinz, etterkommere etter familien v. Humboldt, som bebor slottet.

Det ble bygget i 1558 i renessansestil. Kurfyrst Fredrik Wilhelm av Brandenburg lot det senere ombygge til jaktslott. Som del av godset Tegel kom slottet ved ekteskap i familien Humboldts eie i 1766, og ble familiesete for Humboldt-slekten. Både Alexander von Humboldt og Wilhelm von Humboldt levet flere år her. Etter morens død overtok Wilhelm von Humboldt slottet i 1797. Han lot mellom 1820 og 1824 slottet ombygge i klassisistisk stil av den berømte prøyssiske arkitekten Karl Friedrich Schinkel. Samtidig ble også slottsparken nyanlagt av havearkitekten Peter Joseph Lenné.

I slottsparken befinner seg den humboldtske familiegraven, bygget 1829, hvor både Alexander og Wilhelm von Humboldt er begravet. I 1983 ble slottsparken fredet.

Slottsparken var tidligere åpen for besøkende. Etter uoverensstemmelser med lokalmyndighetene i Reinickendorf besluttet eieren, Ulrich von Heinz, å stenge parken for offentligheten i mai 2005. Slottet gjennomgår for tiden restaureringsarbeider.

## Eksterne lenker
* 
* Schloss Tegel på berlin.de
Beleiringen av Stirling Castle

**Beleiringen av Stirling Castle** fra mai til 24. juli 1304 var ett slag i en rekke av minst åtte om den strategisk viktige festningen Stirling i Skottland.

## Opptakt
I 1304 beleiret og beseiret kong Edvard I av England de skotske opprørerne som hadde befestet seg i Stirling Castle, en av den viktigste festningene i Skottland. 

Etter å ha nedkjempet William Wallaces hærstyrker i slaget ved Falkirk i 1298 tok det seks år for den engelske kongen igjen hadde full kontroll over Skottland. 

## Beleiringen
Den siste befestningen som skottene hadde var Stirling Castle. Armert med 12 beleiringsmaskiner begynte engelskmennene beleiringen av festningen i april 1304.

I løpet av fire måneder ble festningen bombardert av blykuler (strippet fra kirketakene i nærheten), gresk ild, steinkuler, og til og med en form av kruttblanding. Utålmodig på grunn av mangelen av framskritt ga Edvard I ordre til sin sjefingeniør, master James av St. George, å lage en ny, mer massiv maskin som ble kalt for «Warwolf» (*«Krigsulv»*), sannsynligvis en særdeles stor katapult.

Garnisonen på 30 mann, ledet av William Oliphant, ga endelig opp og overga seg 24. juli etter at Edvard I tidligere hadde avslått deres overgivelse innen Warwolf var blitt testet.

Historikere er usikre om hva som til slutt fikk garnisonen til å overgi seg. En forklaring kan være at Edvard maktet å fylle vollgraven med jord og stein og hadde forberedt stiger og klatretau, og garnisonen innså at de ikke ville makte å holde festningen. En annen forklaring er at Edvard klarte å slå hull i veggen med en rambukk. En tredje forklaring er utsulting.

Til tross for sitt rykte behandlet faktisk kong Edvard I fangene med overbærenhet. Han henrettet kun den mannen som tidligere hadde forrådt borgen til skottene. William Olipant ble sent i fengsel i Tower of London.

## Andre beleiringer
Det har vært minst åtte beleiringer av Stirling Castle, Skottland:

* I 1299 var borgen i besettelse av engelskmennene, ledet av John Simpson, og ble beseiret av skottene.
* I 1337 mislykkes Andrew Murray i å beleire borgen.
* I årene 1571 og 1585 ble festningen beleiret tre ganger av skotske fraksjoner under kongedømmet til Jacob VI av Skottland.
* I 1651 erobret Oliver Cromwell festningen under den engelske borgerkrigen.
* I 1746 beleiret Karl Edvard Stuart festningen under det siste jakobittopprøret.

## Referanser
Strawberry Field

**Strawberry Field** er et barnehjem drevet av Frelsesarmeen i Liverpool hvor John Lennon pleide å leke som barn. The Beatles' sang Strawberry Fields Forever har sin tittel etter  barnehjemmet.
## Eksterne lenker
*
Nicolas Cage

**Nicolas Kim Coppola** (født 1964), kjent under scenenavnet **Nicolas Cage**, er en amerikansk skuespiller og produsent. Han vant Oscar for beste mannlige hovedrolle for rolletolkningen sin i *[[Adjø Las Vegas]]* (1995). Cage har også spilt i filmer som *[[Arizona junior]]* (1987), *[[Wild at Heart]]* (1990), *[[The Rock (film)|The Rock]]* (1996), *[[Con Air]]* (1997), *[[Face/Off]]* (1997), *[[Gone in 60 seconds]]* (2000), *[[National Treasure]]* (2004), *[[World Trade Center (film)|World Trade Center]]* (2006), *[[Ghost Rider (film)|Ghost Rider]]* (2007) og *[[Kick-Ass (film)|Kick-Ass]]* (2010).

## Tidlig liv
Nicolas Kim Coppola (Cage) ble født 7. januar 1964 i Long Beach, California. Han er av italiensk og tysk opphav, sønn av August og Joy Coppola, og barnebarn av komponisten Carmine Coppola. Han er Francis Ford Coppolas og Talia Shires nevø; Francis Ford og Talia er søsken av August Floyd Coppola.

Da Cages foreldre ble skilt i 1976, flyttet han til Beverly Hills sammen med sin far. Han gikk blant annet på High School med andre kjendiser som Slash fra Guns N' Roses og Lenny Kravitz.

## Karriere
Han byttet navn til Nicolas Cage tidlig i karrieren, for å forsøke å bygge sin egen karriere fremfor å dra fordeler av sin onkels omdømme. Navnet «Cage» kommer fra Marvel-superhelten Luke Cage.

Cage hadde en liten rolle i *[[Fast Times at Ridgemont High]]* i 1982, men mesteparten ble kuttet bort. Hans neste nevneverdige roller var i filmene *[[Rumble Fish]]* og *[[Valley Girl (film)|Valley Girl]]* fra 1983, og sistnevnte var hans gjennombruddsfilm. I løpet av karrieren har Cage vekslet mellom actionfilmer, dramafilmer og sorte komedier.

Cage vant Oscar, Golden Globe og Screen Actors Guild Award for beste mannlige hovedrolle for rolletolkningen sin i *[[Adjø Las Vegas]]* (1995), hvor han spiller en mann som reiser til Las Vegas for å drikke seg til døde. Han spilte tittelrollen i filmene *[[Ghost Rider (film)|Ghost Rider]]* (2007) og *[[Ghost Rider 2]]* (2012). 

Cage har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

## Privatliv
Cage har en sønn, Weston Coppola Cage (født i 1990), sammen med modellen Christina Fulton. Den 8. april 1995 giftet han seg med skuespillerinnen Patricia Arquette. De ble skilt i 2001. Den 10. august 2002 giftet han seg med Elvis Presleys datter, Lisa Marie Presley, men søkte om skilsmisse mindre enn fire måneder senere. Skilsmissen ble fullført i mai 2004. Han giftet seg med tidligere servitør Alice Kim 30. juli 2004, i en privat seremoni i nordlige California. Sønnen Kal-El, oppkalt etter Supermanns fødenavn, ble født 3. oktober 2005.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  World Trade Center Interview with Nicolas Cage  fra IGN FilmForce
Schloss Köpenick

**Schloss Köpenick** er et slott i barokkstil i bydelen Treptow-Köpenick i Berlin. 

## Beliggenhet
Slottet ligger på en øy i elven Dahme hvor denne munner ut i Spree. Øya er forbundet med en bro til fastlandet.

## Slott
### Tidlig historie
Den senere slottsøya var allerede meget tidlig befolket og er ved siden av Spandau og Cölln et av de tidligste bosetningsområdene i dagens Berlin. Her befant det seg slaviske festningsanlegg og en slavisk borg ble bygget i det 8. eller 9. århundre. Flere andre bygninger lå på øya, bl.a. en kastellborg fra senmiddelalderen.

### Renessanse-jaktslott

Etter ødeleggelsen av den gamle borgen, oppførte kurfyrst Joachim II av Brandenburg i 1558 et jaktslott i renessansestil. Det bestod av to hovedfløyer og to forsvarsmurer. Arbeidet ble ledet av arkitekten Wilhelm Zacharias.

Etter Joachims død (1571) brukte kong Gustav II Adolf av Sverige slottet under tredveårskrigen.

### Barokkslott

Slottet ble utvidet fra 1677 for Fredrik III av Brandenburg, den senere prøyssiske konge Fredrik I. Den hollandskfødte arkitekten Rutger van Langervelt stod for arbeidet. Den nordlige paviljongen ble oppført mellom 1679 og 1682. Arkitekten Johann Arnold Nering etterfulgte Langervelt 1684 og oppførte bl.a. næringsfløyen og den protestantiske slottskirken (innviet 6. januar 1685), samt hoffporten (1682). Fredrik bodde i slottet sammen med sin hustru Elisabeth Henriette av Hessen-Kassel, som hadde tatt initiativet til å få bygget slottskirken.

I de følgende årene planla man en utvidelse med en tredje fløy. Den nordlige paviljongen ble bygget om og en sydlig paviljong ble oppført. Slottet fikk dermed sin nåværende form og stod ferdig i 1690.

De to porthusene ble bygget 1804–1806.

I 1938 foretok Wilhelm Unverzagt en arkeologisk undersøkelse av slottet, og avdekket dets opprinnelige fundamenter.

Slottet ble under og etter krigen brukt for kunstutstillinger og ble museum i 1963. I 1994 begynte omfattende restaueringsarbeider, som ble ferdigstilt i 2004. Schloss Köpenick disponeres idag av Kunstgewerbemuseum (Berlin kunstindustrimuseum). En rekke uvurderlige skatter tilhørerende Stiftung Preußischer Kulturbesitz stilles ut på slottet.

I den østlige hovedbygningen og i nærheten av kirken er det en restaurant.

## Slottspark

### Barokkhave

Omkring 1690 ble det anlagt en barokkhave sør for slottet.

### Landskapspark

Slottsparken ble i liten grad vedlikeholdt og grodde stadig til etter hertuginne Henriette Marie av Württemberg-Tecks død i 1782. Fra 1804 ble den barokke slottshaven omskapt til landskapspark av riksgreve Friedrich Wilhelm Karl von Schmettau. Etter grevens død gikk parken tilbake til kronen og grodde til igjen.

Mellom 1963–1964 ble parken nyanlagt. I sommermånedene benyttes den ofte til konserter og andre arrangementer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

* Gunnar Nath: *[https://web.archive.org/web/20050828034930/http://www.stadtentwicklung.berlin.de/denkmal/denkmalpflege_vor_ort/de/schloss_koepenick/ Bodendenkmalpflege Schloss Köpenick]*. Denkmalpflege vor Ort. Senatsverwaltung für Stadtentwicklung Berlin.
Richard av Shrewsbury, 1. hertug av York

:*For en annen Richard, hertug av York, se [[Richard Plantagenet, 3. hertug av York]]*.

**Richard av Shrewsbury** (født 17. august 1473, antagelig myrdet 1483) var andre sønn av kong Edvard IV av England og Elizabeth Woodville, og yngre bror av Edvard V. 

I 1474 ble han utnevnt til hertug av York i en ny opprettelse av tittelen. I januar 1478, da han var drøyt fire år gammel, ble han giftet bort med den fem år gamle Anne de Mowbray, 8. grevinne av Norfolk, som hadde arvet Mowbrayslektens enorme eiendommer i 1476. Ettersom Anne ikke kunne arve farens tittel, ble Richard utnevnt til hertug av Norfolk i 1481. 

Hans far døde 9. april 1483, og broren ble konge med Richard som tronarving. Samme år begynte prosessen med å erklære ekteskapet mellom deres foreldre ugyldig, og barne ble dermed regnet for uektefødte. Dette ble bekreftet året etter i loven *[[Titulus Regius]]*. 25. juni 1483 ble Edvard kastet fra tronen, og hans onkel ble kronet som Rikard III. Begge brødre ble sendt til Tower of London sommeren 1483. Hva som siden skjedde med prinsene i Tower er et av de største mysteriene i Englands historie. Det antas at de ble myrdet. I 1490-årene hevdet Perkin Warbeck at han var Richard, men han ble avslørt som en svindler. 

I 1674 fant arbeidere i Tower en kiste med to små skjeletter. De kastet dem på en søppelhaug, men etter noen dager fant noen ut at det kunne være prinsenes levninger, og det ble plassert i en urne som Karl II fikk satt ned i Westminster Abbey. I 1933 ble bena tatt ut og undersøkt, og så lagt i en urne i krypten i Westminster Abbey. Ekspertene var ikke sikre på hvilken alder og kjønn barna hadde. Skjelettene var mangelfulle, og den eneste skikkelige konklusjon man kunne trekke var at de ene var større enn det andre, hvilket ikke er i strid med teorien om at det var prinsene. 

## I moderne kultur

I komiserien *[[Sorte Orm]]* ble det laget en alternativ versjon av historien, hvor Richard etterfulgte sin onkel som Rikard IV av England, som så ble forgiftet og etterfulgt av Henrik VII. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Master of Arts

**Master of Arts** (forkortet **M.A.**, direkte oversatt: «Mester i kunstene») er en akademisk grad brukt i engelskspråklige land, særlig i USA. Begrepet er ofte også brukt internasjonalt som et generelt uttrykk for grader på tilsvarende nivå. I USA har Master of Arts-grader typisk et totalt omfang på fire eller fem års studier. Det er den laveste graden som tildeles på universitetsnivå (dvs. etter *[[college]]*). MA-delen av graden kan i USA være rent undervisningsbasert, utelukkende oppgavebasert, eller en kombinasjon av dette.

Graden er mest brukt innen humaniora og teologi.

## Referanser
Prinsene i Tower

**«Prinsene i Tower»** er en betegnelse som jevnlig ble benyttet på Edvard V av England (født 1470) og hans yngre bror Richard av Shrewsbury, 1. hertug av York (født 1473). De to brødrene var de eneste sønnene av Edvard IV og Elizabeth Woodville ved farens død i 9. april 1483. Som den nye kongen ble Edvard V sendt fra Wales og til London hvor han ble møtt av sin onkel og beskytter, Rikard, hertug av Gloucester. Han ble innlosjert i Tower of London i påvente av sin kroning. I juni fikk han selskap av sin yngre bror Richard av Shrewsbury. De var henholdsvis 12 og 9 år gammel da de ble stengt inne i fengselet av sin onkel. Isteden ble de erklært illegitime under den tvilsomme begrunnelsen at deres far hadde lovt å gifte seg med en annen før hans ekteskap med Elizabeth Woodville. Isteden tok hertug av Gloucester selv makten, og lot seg i juli samme år krone som Rikard III. Guttene ble aldri sett igjen og det er antatt at Rikard III lot sine nevøer ble myrdet.

Det er uklart hva som skjedde med prinsene etter at de forsvant fra Tower tre måneder etter at de kom dit. Deres skjebne er et av de mest kontroversielle spørsmål i Englands historie. Et eventuelt mord ble godt skjult, men samtidig er det ingenting som tyder på at de overlevde oppholdet i Tower, eller at de levde der i lengre tid. Den mest vanlige hypotesen er at de ble drept på ordre av Rikard III for sikre sitt grep om tronen. Deres død skjedde antagelig en gang rundt august 1483, men bortsett fra at de forsvant er de eneste bevis kun indiser. Av den grunn har det blitt fremmet en rekke andre hypoteser om deres skjebne, inkludert at de ble myrdet av Henry Stafford, 2. hertug av Buckingham, eller av Rikard IIIs etterfølger, Henrik VII, og andre forslag. Det har også blitt foreslått at den ene eller begge av prinsene kunne ha unnsluppet. I 1487 hevdet en falsk tronkrever, Lambert Simnel, at han var Richard, hertug av York, men hevdet senere at han var Edward Plantagenet, 17. jarl av Warwick. Fra 1491 og til han ble tatt til fange i 1497 var det en annen falsk tronkrever, Perkin Warbeck, som spilte på uvissheten til prinsene i Tower og hevdet at han var Richard, hertug av York. Etter sigende skal han ha unnsluppet til Flandern. Warbecks krav ble støttet av en del samtidige av forskjellige motiver, blant annet av tante til de to tapte prinsene, Margaret av York.

I 1674 var det arbeidere ved Tower som gravde opp en kiste av tre som inneholdt to små skjeletter. Disse beinrestene ble funnet i bakken i nærheten av Det hvite tårnet, som i seg selv ligger nært det stedet som ble hevdet å være deres gravsted. Beinrestene ble i stor grad i sin tid akseptert som levningene etter prinsene, men det ble ikke bevist ved DNA-analyse. Kong Karl II av England fikk levningene gravlagt i Westminster Abbey.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Guhnfeldt, Cato (18. mars 2013): «Prinsene som forsvant», *Aftenposten*
* Lisle, Leanda de (Oktober 2013): «The princes in the Tower: why was their fate never explained?», *BBC History Magazine*