Jello Biafra

**Jello Biafra**, egentlig **Eric Reed Boucher**, (født 17. juni 1958) er en amerikansk musiker og politisk aktivist. Han var vokalist og frontfigur i Dead Kennedys fra bandet ble startet i 1978 til det ble oppløst i 1986. Da resten av bandet begynte å spille under Dead Kennedys-navnet i 2001 tok Biafra avstand fra dette. Biafra regner seg som anarkist, men legger samtidig stor vekt på behovet for organisering, og er blant annet medlem av Green Party. Ved valget i 2004 var han blant Green Party-medlemmene som støttet Ralph Nader sitt kandidatur i stedet for partiets offisielle linje om å støtte John Kerry i delstater der George W. Bush kunne vinne.

Biafra ble tidlig politisk engasjert, og dette gikk hånd i hånd med interessen for punk. Etter et avbrutt studium ved University of California flyttet han til San Francisco og ble med i Dead Kennedys. I 1979 ga bandet ut sin debutplate *Fresh Fruit for Rotting Vegetables*. Samme år stilte han til valg som borgermester i San Francisco på et program for bilfri by, rett til okkupasjon av tomme hus og en lov som ville tvinge alle forretningsmenn til å gå kledd i klovnedrakt. Han fikk 3,5 % og kom på fjerdeplass av 10 kandidater. En direkte følge av Biafras kandidatur var en lov som forbød folk å stille opp under uekte navn.

I 1986 ble både Dead Kennedys oppløst og Biafra skilt fra sin kone Therese Soder, som han hadde giftet seg med i 1981. Bakgrunnen for oppløsningen av bandet var at det ble trukket for retten av blant andre senere visepresidentfrue Tipper Gore for å ha lagt en støtende plakat ved albumen *Frankenchrist*. Biafra mente imidlertid selv at det var fordi bandet hadde et politisk budskap, og i kjølvannet av rettssaken ga han ut verbalplata *High Priest of Harmful Matter* der han tar opp dette. Plata bidro også til å dekke saksomkostningene.

I 1988 dannet Biafra bandet Lard, et band som, med flere opphold, har holdt det gående til i dag. Han ga også ut plater sammen med DOA, No Means No, 1000 Homo Djs og Steel Pole Bathtub på tidlig 1990-tall. Siden har han gitt ut to plater med bluegrasspianisten Mojo Nixon, plater som har fått kritikere til å si han har forlatt punken, to plater med Melvins og en plate spilt inn under demonstrasjonene mot WTO i Seattle i 1999 sammen med tidligere medlemmer av Nirvana og Soundgarden. I tillegg kommer syv verbalplater.

I 1998 kom klesfabrikanten Levis med forespørsel om å bruke Dead Kennedys-sangen *Holiday in Cambodia* i en reklame. Mens de andre tidligere medlemmene sa ja, sa Biafra nei på grunn av arbeidsforholdene selskapets arbeidere i den tredje verden arbeider under. Dette resulterte i en rettssak der Biafra og selskapet hans Alternative Tentacles ble fratatt rettighetene til Dead Kennedys' utgivelser. Biafra ble også dømt til å betale 200.000 dollar til sine tidligere venner. 

Biafra har også de senere årene markert seg kraftig politisk. I motsetning til mange andre anarkister kvir han seg imidlertid ikke for å bruke alle kanaler. Han har blant annet stilt opp hos Oprah Winfrey to ganger. Blant fanesakene hans er avskaffelse av dødsstraff, kamp mot politivold og avkriminalisering av lettere narkotiske stoffer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Biafras plateselskap ''Alternative Tentacles''
* Uoffisielt nettsted