open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Xyloryctidae

* *[[Cryptophasa]]*
* *[[Xylorycta]]*
+ ca. 60 slekter til

**Xyloryctidae** er en familie av sommerfugler som nesten utelukkende fins på den sørlige halvkulen, med de fleste artene i Australia. De hører til gruppen Gelechioidea, som er svært mangfoldig på dette kontinentet.

## Utseende
Små til ganske store (vingespenn 20–70&nbsp;mm) sommerfugler med avlange, avrundede forvinger, som oftest mer eller mindre brunlige eller hvite, enkelte mer fargerike. Av utseende kan de minne om viklere eller nattfly. Kroppen er temmelig kraftig og hårete, hodet forholdsvis lite. Antennene er vanligvis trådformede, men de er smalt fjærformede hos noen hanner, halvparten til to tredjedeler så lange som forvingene. Labialpalpene er ikke påfallende store. Forvingene er avlange, avrundet firkantede, framhjørnet noen ganger sigdformet uttrukket. De er vanligvis enten brunspraglete eller hvite, ofte med spredte, små, svarte flekker. Bakvingene er ensfarget grålige, brede og avrundede med korte hårfrynser. Bakkroppens ryggledd har kraftige, pigg-aktige børster ved bakkanten. Beina er korte og kraftige, føttene (tarsene) tynne.

## Levevis
Larvene lever på lav, levende planter eller døde eukalyptus-blader. De kraftige åmene lever i silkerør som de spinner. De artene som angriper levende planter kan finnes på over 20 ulike plantefamilier, men halvparten av artene lever på familiene Myrtaceae og Proteaceae. De voksne sommerfuglene flyr om natten.
## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Overfamilien Gelechioidea
********** Familien **Xyloryctidae** – ca. 500 arter fordelt på over 60 slekter
## Kilder
* Powell, J.A. (2003) Lepidoptera (Moths, Butterflies). side 631–664 i: Resh, V.H. og Cardé, R.T. (red.): *Encyclopedia of Insects*. Academic Press. ISBN 0-12-586990-8
* Billedgalleri over australske arter, fra *Australian Moths Online*: https://web.archive.org/web/20070909184317/http://www.ento.csiro.au/gallery/moths/Xyloryctidae

## Eksterne lenker
*
Mesna Islandshestsenter

**Mesna Islandshestsenter** er en rideskole i Mesnalia, som ligger i Ringsaker kommune, ca. 20 kilometer fra Lillehammer. Rideskolen liggger ved Sør-mesna, nær Bergundhaugen. Ridesenteret har over 50 islandshester (og ingen andre hesteraser).

## Eksterne lenker
* Mesna Islandshests hjemmeside
Nordic Mining

**Nordic Mining ASA** er et norsk gruveselskap. Selskapet har som formål å utvinne mineral og metall til industriell bruk, og fokuserer på rutil, kvarts og lithium. Selskapets aksjer er notert på Oslo Axess.

## Historie
Nordic Mining ASA var opprinnelig del av petroleumsaktør Rocksource ASA, og ble 23. februar 2006 utskilt som selvstendig selskap. Med seg fikk de Rocksources mineralrelaterte eiendeler og forpliktelser. Senere i 2006 tok de også over rettigheter som ConocoPhillips Investments Norge AS hadde til Engebø-funnet.

## Informasjon
Nordic Mining ASA er et allmennaksjeselskap, og står i Foretaksregisteret med organisasjonsnummer 989 796 739. Selskapets aksjer er siden 14. september 2007 notert på Oslo Axess (ticker: NOM.OAX), som tilhører Oslo Børs. Dessuten noteres de på First North (ticker: NOMo.ST) i Stockholm.

## Selskap og virksomheter
;Selskap

;Innenlands virksomheter

;Utenlands virksomheter

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Petromena

**PetroMENA ASA** var et norsk industriselskap som drev med drift og eierskap av dypvanns borerigger. Selskapet var notert på Oslo Axess fra 23. mai 2007 til 4. januar 2010, under tickeren *PMENA*. Selskapet ble slått konkurs i 2009.
RomReal

**RomReal Ltd.** er et rumensk boligutviklingsselskap som fokuserer på det rumenske boligmarkedet. Det ble dannet av de norske gründerne Kjetil Grønskag og Kay Thorkildsen. Selskapet ble notert på Oslo Axess den 11. juni 2007, med tickeren *ROM*.

## Eksterne lenker
*
IAB

Forkortelsen **IAB** kan sikte til:

* Internet Architecture Board
* Institutt for akvatisk biologi ved Norges Fiskerihøgskole
* IATA-flyplasskode for McConnell AFB, Wichita Kansas, USA
Julius Winger

**Julius Winger** (født 1970) er en norsk musiker/ låtskriver og oppfinner. Han er barnebarn av skuespiller Carsten Winger. Winger debuterte med albumet *[[Store sanger om havet]]* våren 2005. Sangen «Sommernatt» gikk inn på 1.-plass på Norsktoppen og ble liggende der i 15 uker. Med seg på dette albumet har han med seg Trygve Seim (saksofon), Andreas Utnem (piano), Frode Haltli (trekkspill), Marius Flatby (kontrabass), Øyvind Brække (trombone), Jan Erik Kongshaug (gitar) og Lars Andreas Haug (tuba). Han ga ut singelen «Hovedøen» våren 2007, en duett med Kari Diesen.

Hans andre album *[[Kjærlighet og andre misforståelser]]* ble utgitt i 2008 på Kirkelig Kulturverksted. Medvirkende: Trygve Seim (saxofon), Frode Barth (gitar), Mathias Eick (trompet, bass, vibrafon), Andreas Utnem (piano), Per Oddvar Johansen (trommer), Halvor Lillesund (trekkspill), Mads Eilertsen (bass) og Jan Erik Kongshaug (gitar). 

I 2008 var Winger også med på barneplaten *Magiske kroker og hemmeligheter* produsert av Linn Skåber og Jacob Young, med sangen «Jeg er syk». Andre artister som var med var Simone Larsen, Maria Haukaas Storeng, Egil Hegerberg, Venke Knutson, Alejandro Fuentes, Alexander Rybak, Live Maria Roggen, Jørn Christensen, Paal Flaata og Andrea Bræin Hovig. 

Winger deltok i Melodi Grand Prix 2009 med sangen «Like An Angel» skrevet sammen med Ole Jørgen Olsen.

Julius winger gav ut sitt tredje soloalbum «Under linden» viser av Robert Levin på Grappa forlag i  2013, medvirkende musikere: Trygve Seim, saxofon Alfred Janson, trekkspill Per Oddvar Johansen, trommer  Jo Skaansar, bass Ine Hoem, vokal, Andreas Utnem, piano trøorgel. 

Julius Winger er oppfinner av Minimeis, en meis til å bære barn på ryggen. Oppfinnelsen ble hedret i hovedlisten over de 100 mest innovative oppfinnelser i Time magazine Innovation Award 2019.

## Soloplater
* *[[Store sanger om havet]]* (2005)
* *[[Kjærlighet og andre misforståelser]]* (2008)
*Under linden 2013 

## Referanser
ScanArc

**ScanArc ASA** er et norsk avfallshåndteringsselskap. Selskapet ble notert på Oslo Axess den 10. mai 2007, med tickeren *SCAN*. Etter noen år med tap ble aksjene strøket. Siste noteringsdag var 29. november 2012.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Enevold Kruse

**Enevold Kruse** (født 28. oktober 1554, død 8. mars 1621 på Sjælland) var dansk adelsmann og norsk riksstattholder.

Etter studier i utlandet, blant annet i Helmstedt, ble han i 1578 ansatte i Det danske kanselli og gjorde rask karriere. Han ble rentemester i 1582, og beholdt stillingen til 1608. I 1608 ble han lensherre til Akershus, stattholder i Norge og medlem av det danske riksrådet. Som stattholder utrettet han forholdsvis lite, men rakk å legge seg ut med Jens Bjelke, som var den norske adelens leder.

De tre siste årene av sitt liv, 1618&ndash;1621, var han lensherre på Tranekjær i Danmark. Han var gift med Else Jørgensdatter Marsvin (mor: Karen Ottesdatter Gyldenstierne til Aunsbjerg), en søster av Ellen Marsvin, og sønnen, Jørgen Enevoldsen Kruse til Hjermeslevgaard (ca. 1597-26. nov. 1666), ble gift med Beate Joachimsdatter v. Bülow av Wedendorf (1609-), hvis bror, Christian v. Bülow til Engelstad og Smistrup (1607 Fredensborg slott-1643), rittmester, befalingsmann på Laugholm, ble gift med Anne Jacobsdatter Beck tii Vapnö (1607 Varberg-1664 Ingelstorp), datter av admiral Jacob Lavesen Beck og Helle Jørgensdatter Marsvin, som *også* var en datter av Jørgen Pedersen Marsvin og Karen Gyldenstierne .

## Litteratur
* Steen, Sverre. «Enevold Kruse» I: *Norsk biografisk leksikon*; Bd 8.; 1. utg. 1938
Den siste viking

***Den siste viking*** er en roman av Johan Bojer. Den omhandler og gir en mangfoldig skildring av et kystmiljø rundt Rissa i Trøndelag. Fokuset ligger på de fattige fiskerne, som hver vinter reiser på lofotfisket i åpen lofotenbåt med håp om å komme seg ut av fattigdom. Boka kom ut i 1921 og har senere blitt oversatt til en mengde språk. Den regnes i dag som den boken Johan Bojer hadde mest suksess med i Norge. Bojer skildrer en kultur som forsvant ved fremveksten av industrifisket og motorbåtene. Den beskriver livet ombord på båtene og i et fiskevær for hundre år siden.

## Handling
Kristaver Myran, som har seilt mange ganger vinterstid opp på lofotfisket, går til anskaffelse av lofotbåten «Kobben» som har kullseilt tre vintre på rad. Med på båten mønstrer et livfullt og fargerikt mannskap, som opplever både medgang og motgang, samt slaget i Trollfjorden i 1890.

## Skuespill
*Den siste viking* har flere ganger blitt satt opp som friluftsteater på Museet Kystens Arv på Stadsbygd. På oppsetningen i 2007 var blant andre Toralv Maurstad og Erik Wenberg Jacobsen i rollene.

Historien ble også satt opp som skuespill ved Trøndelag Teater våren 2008, med Trond-Ove Skrødal, Marianne Meløy og Mads Bones i sentrale roller. Den fikk gode kritikker og gode besøkstall.

## Utgivelser
*1996: Storskriftforlaget, Oslo. ISBN 82-7790-040-6 – Les i fulltekst
*2002: Cappelen Damm, lydbok, innlest av Per Frisch. ISBN 9788278441381.

## Oversettelser til andre språk
*1921 – rumensk: *Ultimul viking*
*1921 – polsk: *Ostatni wiking*
*1922 – fransk: *Le dernier viking*
*1923 – engelsk: *The Last of the Vikings*
*1923 – svensk: *Den siste vikingen*
*1924 - nederlandsk: *De laatste viking*
*1926 – italiensk: *L'ultimo Viking*
*1927 - tsjekkisk: *Poslední viking*
*1932 - estisk: *Viimne viiking*
*1933 – kroatisk: *Posljednji Viking*
*1939 - dansk: *Den sidste viking*
*1944 /1965 – tysk: *Die Lofotfischer* / *Der letzte Wiking*
*1946 - grønlandsk: *Vikingit mengutat*
*1956 - slovensk: *Zadnji viking*
*1957 - ungarsk: *Az utolsó viking*
*1964 – færøysk: *Seinasti víkingurin*

## Referanser
SCAN Geophysical

**SCAN Geophysical** AS er et norsk seismikkselskap med kontorer i Oslo, Moskva, Caracas og Singapore. Virksomheten omfatter innsamling og prosessering av 2D, 3D og 4C data for maritim seismikk, i forbindelse med leting, utvikling og utnyttelse av olje- og gassforekomster. Selskapet var notert på Oslo Axess fra 31. mai 2007 til 9. juli 2009, under tickeren *SCANG*. Selskapet ble slått konkurs 29. juni 2009.

## Eksterne lenker
*
Transeuro Energy

**Transeuro Energy Corp.** er et kanadisk olje- og gasselskap, med interesser i Canada, Ukraina, Armenia og Papua Ny-Guinea. Selskapet ble notert på Oslo Axess den 1. august 2007.

## Eksterne lenker
*
Wega Mining

**Wega Mining ASA** (etablert 2006, oppkjøpt 2009) er et tidligere norsk lete- og utvinningsselskap innen gullforekomster. 

Det ble etablert av blant andre Jan Haudemann-Andersen, eier av *Wega Invest*. Wega Mining hadde virksomhet i Guinea, Burkina Faso, Mali, Canada, Ecuador og Romania. Det ble notert på Oslo Axess den 2. mai 2007, med tickeren *WEMI*.  Mye nevnt i media var den lovende *Inata*-gruven i Burkina-Faso, men med finanskrise og problemer ved *Inata* ble 2008 et vanskelig år.

I 2009 ble Wega Mining kjøpt av  britiske *Avocet Mining*, et gullgrave-selskap som til da hadde operert i Sør-Afrika. Haudemann-Andersen eide i 2011 omkring 13 prosent av *Avocet*-aksjene via sitt selskap *Datum*, og solgte seg ut i 2012.

Firmaet står i 2014 oppført som steinbrudd med Drammen som base.
## Referanser
Skandale i Bøhmen

***Skandale i Bøhmen*** (originaltittel: *A Scandal in Bohemia*) er en novelle av Arthur Conan Doyle om detektivhelten Sherlock Holmes. Doyle skrev i alt 56 korte fortellinger om Sherlock Holmes, og *Skandale i Bøhmen* var den første av dem som ble publisert i ''The'' ''Strand Magazine'', og også den første Sherlock Holmes-fortellingen som ble illustrert av Sidney Paget. I alt illustrerte Paget 38 Sherlock Holmes-historier. 

## Handling
Holmes blir oppsøkt av en maskert herre som presenterer seg som grev von Kramm, og sier at han representerer en velstående klient. Holmes avslører imidlertid raskt at han i virkeligheten er Wilhelm Gottsreich Sigismond von Ormstein, storhertug av Cassel-Felstein, arvekonge av Bøhmen. Kongen innrømmer dette, og river av seg masken. 

Kongen er forlovet med Clotilde Lothman von Sachsen-Meiningen, den nesteldste datteren til kongen av Skandinavia, men har hatt en tidligere "forbindelse" med en amerikansk operasangerinne ved navn Irene Adler. Om denne forbindelsen blir kjent før bryllupet mellom kongen av Bøhmen og prinsessen av Skandinavia, vil prinsessen utvilsomt bryte forlovelsen. Kongen av Bøhmen forteller Holmes at Irene Adler har et fotografi av kongen og Adler sammen, som hun nå truer med å sende til den skandinaviske kongefamilien.

Fotografiet blir beskrevet for Holmes som et kabinettfotografi (vanligvis 108x165mm stort), og til tross for både overfall, bagasjetyveri og innbrudd har det ikke lyktes kongen å stjele det. Kongen gir Holmes £1,000 til dekning av utgifter og engasjerer ham for å få tak i fotografiet i løpet av tre dager. 

Neste morgen drar Holmes ut til frøken Adlers hus forkledd som arbeidsløs stallkar og gjør seg til venns med stallkarene på den lokale skysstasjonen. De gir ham en mengde informasjon – både nyttig og unyttig. Holmes blir vitne til at Irene Adler og hennes nåværende «gentlemannvenn», sakføreren Godfrey Norton, i all hast begir seg til en kirke. Han følger etter, og i kirken blir den forkledde Holmes bedt om å være vitne slik at Norton og Adler kan bli viet av presten der.

Hva er det Irene Adler pønsker på, og hvordan skal Holmes få tak i bildet? Dette er noen av spørsmålene Holmes og Watson må finne svar på samtidig som de prøver å stjele gavene fra kongen.

## Oppfølger

* *De rødhåredes forbund* (originaltittel: *The Red-Headed League*)

## Referanser
Utskrevet befalskurs

**Utskrevet befalskurs** (UB-kurs) var en befalsutdanning for soldater som var inne til førstegangstjeneste i Forsvaret. Målsettingen var at kurset og praksisperioden ble gjennomført i løpet av de tolv månedene som førstegangstjenesten varte. 

Etter de første seks månedene med undervisning ved en befalsskole ble elevene *[[UB-korporal|UB-korporaler]],* etterfulgt av 6 måneder praksis ved avdeling. Fullførte 12 måneder kvalifiserte til graden sersjant.

Et UB kurs kvalifiserte til mulighet for videre engasjement som befal i Forsvaret etter endt utdanning og kunne også kvalifisere for opptak til en av krigsskolene, hvis man hadde studiekompetanse fra videregående og praksis som sersjant/kvartermester.

Kurset er idag avviklet i den form som var, og er erstattet av andre former for befalsutdanning.

## Referanser
Tormod Borgen Rogne

**Tormod Borgen Rogne** (født 2. desember 1957) er en norsk underholdningsartist som opptrer med plystring.

Rogne kommer opprinnelig fra Gjøvik i Oppland, men bor i dag på Barkåker utenfor Tønsberg i Vestfold. Ved siden av jobben som psykiatrisk sjukepleier i Tønsberg, arbeider han som profesjonell plystrer. Rogne har blant annet opptrådt med plystring i NRK både på radio (debut i 1969) og i TV, i kirker og kjøpesentre. I 2001 ble han tatt opp i artiststallen til Jahn Teigen. Han har også tilbakelagt flere USA-turneer, deriblant til Norsk Høstfest i Nord-Dakota og Plystrefestivalen i Tulsa i Oklahoma. Han har også hatt flere amerikanske radioopptredener.  I 2007 ble han også, som første utlending, invitert til plystrefestivaler i Tokyo og Kawasaki i Japan.
## Meritter
* VM i plystring 2007 (Louisburg, Nord Carolina). Sølvmedalje i med Rolf Løvlands «You Raise Me Up» og fjerdeplass totalt. 
* VM i plystring 2008 (Tokyo, Japan):  Bronse i klassisk (*In a monestary garden*) og bronse i pop (*Unchanged melody*)
* VM i plystring 2009 (Louisburg, Nord-Carolina):  Gull i klassisk, bronse i pop (*Holy City* av Stephen Adams)
* VM i plystring 2010 (Qingdao, Kina).  Gull i pop med *My heart is yours*, sølv i klassisk.  Ved pianoet: Steinar Høiback
## Utgivelser
* første kassett i 1985
* *In a Monastery Garden* (CD, 2002)
* Promised land, 2003
* Infuzion, 2004, innspilt i Nashville i USA
* Christmas Carols, 2006
* Sacred Moments, 2008
* Siden har han utgitt ytterligere tre CD-plater.
## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20110207184224/http://tormodborgenrogne.com/
* ShowLinks presentasjon 2002
* Intervju i Dagbladets Magasinet
* Intervju i Tønsbergs Blad 2007 med filmopptak av plystringa
Bjørn Boysen spiller Arild Sandvold

***Bjørn Boysen spiller Arild Sandvold*** er en CD hvor organist Bjørn Boysen spiller komposisjoner av Arild Sandvold på Frobeniusorgelet i Århus domkirke. Innspillingen skjedde 25.–28. mars 2006. Plata er gitt ut av Euridice. Spilletid er 71:30 minutter.

## Sporliste
#«Introduksjon og passacaglia, h-moll op 4» 11:40
#«Seks improvisasjoner over norske folketoner op 5» 
##«Herre Gud ditt dyre navn og ære» 2:08
##«Eg veit i himmerik ei borg» 1:01
##«Gud la oss i din kunnskap fremmes» 2:21
##«Høyr kor kyrkjeklokka lokkar» 4:04
##«Overmåde fullt av nåde» 1:05
##«Hos Gud er idel glede» 2:35
#«Sonate f-moll op 9» 
##«Largo maestos – Allegro» 12:07
##«Fuge» 6:47
#Variasjoner over norsk folketone «Eg veit i himmerik ei borg» 7:29
#Variasjoner over norsk folketone «Herre, jeg hjertelig ønsker å fremme din ære» 9:13
#To orgelstykker over tema av Haydn «Din Rikssak Jesus være skal» 
##«Fantasi» 7:45
##«Toccata» 3:06

## Eksterne lenker
* Omtale på Musikkhøgskolens sider
* Anmeldelse i Aftenposten
Nalunaq Guldmine

**Nalunaq Guldmine** er en gullgruve på Grønland. 

Dette er Grønlands første gullgruve, og den første gruven som er bygd ut på over 30 år. 

Gruven ligger i Kirkespirdalen, 40 km nordøst for Nanortalik, helt syd på Grønland. I selve gruven jobber det til enhver tid 45 – 60 personer, og ca. 35% av disse er innleide, lokale arbeidere. Gruven er derfor viktig for sysselsettingen i området. Forekomsten eies av norsk-canadiske Crew Development Corporation (82,5 %) og grønlandske NunaMinerals A/S (17,5 %), med Crew som operatør. Leiren har egen helistop. 

## Historie
Det ble oppdaget synlig gull her i 1992, og utvinningstillatelsen ble gitt i 2003. Gruven kom i operativ drift 1. juli 2004, og har vært i drift siden. I fiskalåret 2006 ble det tatt ut 75&nbsp;000 unser gull, dvs ca. 2,3 tonn. 

## Miljø
Det gjøres årlige målinger av miljøet rundt gruven. Planter og dyr undersøkes for 12 grunnstoffer, for å finne ut hvor mye gruvevirksomheten påvirker sitt nærmiljø. 

Disse stoffene er Hg, Cd, Pb, Zn, Cu, Cr, Ni, As, Se, Co, Mo og Au. Prøvene sammenlignes med prøver tatt i 1998–2001, dvs. før gruvedriften startet. 

Den tredje undersøkelsen ble utført i august 2006, og denne viser en nedgang i miljøutslippene i forhold til målingene i 2004 og 2005. 

## Referanser
ISSF 300 meter rifle liggende

**300 m rifle liggende** er en av skyteøvelsene innen ISSF, og består av 60 skudd for både menn og kvinner. Opprinnelig ble det kåret mestere i hver skytestilling basert på de 40 skuddene i hver av de tre stillingene. Den spesielle øvelsen med 60 skudd i liggende stilling ble innført i 1982 etter mønster fra 60 skudd liggende i 50 m rifle, den såkalte *English Match*. Etter 1990 har det ikke blitt utdelt egne mesterskapsmedaljer i VM i stående og knestående skytestilling.

300 m rifle har vært en øvelse i nedgang gjennom flere tiår på grunn av kostnadene med å delta i øvelsen og problemene med å finne skytebaner for den. Den olympiske statusen ble sløyfet etter OL i 1972, noe som gjorde at 50 m rifle var den eneste rifleøvelsen under OL. Senere har 10 m luftrifle kommet til. 300 m rifle blir allikevel fremdeles skutt i VM og regionale mesterskap.

## Gjeldende verdensrekorder

## Eksterne lenker
* Regler  på skyting.no
Oka

**Oka** (russisk: Ока) er en elv i det sentrale Russland. Den er 1&nbsp;500 kilometer lang og den nest største av elva Volgas sideelver.

Okas kilde ligger på det Det sentralrussiske platå sørvest for Moskva, sør for Orjol, og elva flyter øst-nordøst gjennom oblastene Orjol, Tula, Kaluga, Moskva, Rjazan og Vladimir til munningen i Volga ved Nisjnij Novgorod i Nizjnij Novgorod oblast øst for Moskva.

Oka passerer blant andre gjennom byene Orjol, Kaluga, Pusjtsjino, Kolomna, Rjazan, Murom og Nizjnij Novgorod; sistnevnte er den største bosetningen ved elva.

Blant sideelver er særlig Moskva kjent. Den største sideelven er Kljazma. Oka er seilbar 1&nbsp;420 kilometer av sin strekning fram til Orjol.

## Bilder

Okarivermap.png|Kart med Oka og Volga uthevet
MosOblast Serpukhov District near Oka Station asv2019-09 img3.jpg|Oka ved Serpukhov
Molitovsky bridge.jpg|Utsikt fra Okas bredd mot Molitovskij-broen i Nizjnij Novgorod


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Art Farmer

**Arthur Stewart «Art» Farmer** (født 21. august 1928 i Council Bluffs i Iowa, død 4. oktober 1999) var en amerikansk jazzmusiker med  flügelhorn og trompet som hovedinstrumenter.

## Starten på karrieren
Farmer var sønn av en platearbeider.

Han startet sin karriere med å spille rundt Los Angeles-området på midten av 1940-tallet, bl.a med Benny Carter og Jay McShann. I 1953 spilte han i den utgaven av Lionel Hampton storband som besøkte Europa, og som inkluderte blant andre Clifford Brown og Quincy Jones. På midten av 1950-tallet flyttet han på seg til New York, der han startet samarbeide med Gigi Gryce, Horace Silver og Gerry Mulligan.

## Etablert
På slutten av 1950-tallet, spilte han med mange av datidens ledende arrangører bl.a George Russell, Quincy Jones og Oliver Nelson. Han samarbeidet også om ensemblet Jazztet med Benny Golson (tenorsaksofon). Tidlig på 1960-tallet startet han *The [[Art Farmer Quartet]]* med gitaristen Jim Hall, bassist Steve Swallow og trommeslageren Pete La Roca. Denne gruppa fikk mye oppmerksomhet og er blant annet dokumentert på filmopptak av BBC i 1964.

## Europa
Han flyttet deretter til Europa og spilte med The Kenny Clarke-Francy Boland Big Band, samtidig som han fortsatte å gjøre innspillinger som leder og solo-arist.

## Farmers Sound
Farmer regnes som en fremragende eksponent for *[[Hard bop]]*-stilen. Dette er den første generasjonen musikere som dukket opp etter de opprinnelige skaperne av bebop-stilen (herunder Charlie Parker, Bud Powell, Thelonious Monk, Dizzy Gillespie og Max Roach). Noen velkjente "hardbop'ere" fra Farmers generasjon er bl.a  Sonny Rollins, Clifford Brown, "Cannonball" Adderly og John Coltrane. Mange mener også at Farmers spill på mange måter også har felles trekk med stilarten cool jazz som oppstod på slutten av 1940 tallet (Birth of the Cool, med Miles Davis). Denne stilarten er en slags dialekt av bebop, som ofte forbindes med musikere fra vestkysten (West Coast jazz) av USA. Begrepet "cool" forbindes ofte med musikere som Lee Konitz, Gerry Muligan, Warne Marsh, Chet Baker, Lenny Tristano, Stan Getz, Paul Desmond og Art Pepper.

## Skandinavia
Farmer var en musiker som ofte besøkte Skandinavia. Han er å høre på plata "Clifford Brown Memorial" (Prestige), innspilt i Stockholm i 1953, med bl.a andre Brown selv og svenske musikere som Lars Gullin og Bengt Hallberg, som viste at de var på internasjonalt topp-nivå alt på denne tiden. Han samarbeidet også med den norske gitaristen Thorgeir Stubø på dennes siste utgivelse *The end of a Tune* (Cadence Jazz Records, 1988), innspilt i 1986.

## Kuriositet
Han spilte også på sin "flumpet", en kombinasjon av trompet/flygelhorn designet til ham av David Monette.

Hans tvillingbror, Addison Farmer var bassist.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Andy Selva

**Andy Selva** (født 25. mai 1976 i Roma i Italia) er en profesjonell, sanmarinsk fotballspiller som spiller for Serie C1-klubben Hellas Verona, hvor han spiller som spiss.

Selva er ansett som å være den beste spilleren som spiller på San Marinos herrelandslag i fotball. Han har spilt 50 kamper for landslaget og har scoret 8 mål, noe som gjør han til tidenes målscorer for San Marinos landslag. Han er også den eneste personen som noensinne har scoret et seiersmål for San Marino; han scoret det eneste målet i en kamp mot  som endte 1-0, den første kampen San Marino vant.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nasjonale fotballag
* San Marino landslagsside
* Artikkel i "Offside", Sverige
Fylkesvei 6970

**Fylkesvei 6970 (Fv6970)** går mellom Byafossen og Midjo i Steinkjer kommune.

Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 269 (Nord-Trøndelag).

## Kommuner og knutepunkter

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Kent Huskins

**Kent Huskins** (født 4. mai 1979 i Almonte i Ontario) er en kanadisk ishockeyspiller. Han spiller for tiden for Anaheim Ducks i National Hockey League. Kent Huskins er forsvarsspiller. 

Før han fikk sin debut i NHL spilte han med Ducks i 2006, fire sesonger i AHL. Han ble draftet i 1998 av Chicago Blackhawks, og spilte for Norfolk, San Antonio, og Manitoba i AHL før han ble med et tilknytningslag til Ducks, Portland Pirates, i 2005. Han har også spilt fire sesonger ved Clarkson University. 

Han fikk sin debut for NHL den 23. desember 2006 da Duck spilte mot Phoenix Coyotes. Han ble tilkalt for å fylle et hull i forsvaret grunnet skade hos Sean O'Donnell, og senere hos Chris Pronger. Han ble sendt tilbake senere, og deretter kalt tilbake for godt da Duck solgte spillere. Han var med å vinne Stanley Cup med Anaheim Ducks i 2007.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Berit Brænne

**Berit Winge Brænne** (født 18. september 1918 i Vestre Aker i Oslo, død 6. september 1976 i Oslo)  var en norsk skuespiller, barnebokforfatter og låtskriver.

Brænne begynte som skuespiller i 1937, med engasjementer i Bergen og tolv år på ulike scener i Oslo, samt i Radioteatret. Hun hadde også mindre roller i filmene *Trysil-Knut* fra 1942 og *Om kjærlighet synger de* fra 1946.

Brænne ble særlig kjent for opplesningseriene hun hadde som programleder i NRKs radioprogram *[[Barnetimen for de minste]]* på 1950- og 1960-tallet. Historiene fra barnetimen om Tamar og Trine ble utgitt i bokform som en trilogi fra 1958 til 1960. Her forteller Brænne om en sjømannsfamilie som reiser verden rundt med «den store hvite båten» der faren er kaptein, og henter adoptivbarn hjem til trygge Sandefjord. Senere lagde hun serien om Tørris fra Bårdsgarden i Storlidalen i Trollheimen. Bøkene kom i flere opplag. Til seriene skreiv Berit Brænne også flere viser, blant annet «Jorden snurrer rundt og rundt». og «Farvevise». De ble i 1963 innspilt på ei barneplate (EP) med den populære artisten Per Asplin, barnekor og Egil Monn-Iversens orkester på Triola TNEP-1014. Berit Brænne opptrådte også i NRKs barneprogram på TV, blant annet i *Eventyrstund* i 1964, sammen med den hvite puddelen «Snehvit». Brænne oversatte også noen barnebøker, for eksempe' *Putte i Blåbærskogen* av Elsa Beskow.

Riksmålsforbundets Lytterprisen, som fra 1960 er blitt delt ut for bruk av fremragende språk i radio og fjernsyn, ble i 1961 gitt til Berit Brænne.

Berit Brænne var søster til skuespilleren Randi Brænne (1911–2004). Skuespilleren og forfatteren Trond Brænne (1953–2013) var deres nevø. Berit Brænne ble begravd på Ullern i Oslo 17. september 1976.

## Barnebøker
* 1958: *Historien om Tamar og Trine*
* 1959: *Tai-Mi. Tamar og Trines søster*
* 1960: *Tom Tangloppe. Bror til Tamar, Trine og Tai-Mi*
* 1961: *Dukkemannen Tulleruskomsnusk*
* 1967: *Tørris. Gutten fra Storlidalen*
* 1968: *Tørris og Fjellvind*
* 1969: *Tørris gror til*

Alle bøkene er illustrert av Borghild Rud. Flere av bøkene er oversatt til dansk, tysk og engelsk, blant annet *Historien om Tamar og Trine* som utkom under tittelen *Trina finds a brother* i 1963. Tørris, gutten fra Storlidalen er gitt ut i regi av Boklubben med illustrasjon av Svenn Otto S.

## Filmografi
* 1946 – *[[Om kjærlighet synger de]]* 
* 1942 – *[[Trysil-Knut (film)|Trysil-Knut]]* – Gari, Pyrans datter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Barnebokminne: ''Tamar og Trine''
*  Om Bårdsgarden fra Tørris-bøkene
Tal Ben Haim

**Tal Ben-Haim** (hebraisk: טל בן-חיים‎, født 31. mars 1982 i Rishon LeZion, Israel) spiller for Charlton Athletic FC i England. Han er forsvarsspiller. Han har 39 landskamper for .

Den 30. juli 2008 gikk han fra Chelsea til Manchester City. Han har tidligere også spilt for Bolton Wanderers FC.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Flumpet

En **flumpet** er et musikkinstrument som på en måte kombinerer et flygelhorn og en trompet. Den ble opprinnelig designet til jazzmusikeren Art Farmer av David Monette.

## Referanser
Ektemann

**Ektemann** (husbond) er en mannlig ektefelle, det vil si gift mann. Den kvinnelige betegnelsen er hustru. 

Ektemenn er også den norske tittelen på John Cassavetes' amerikanske film *Husbands* fra 1970.

## Se også
* Mann
* Gemal
* Hustru
* Ekteskap
Dave Gibbons

**Dave Gibbons** (født 14. april 1949 i England) er en britisk tegneserieskaper og tidvis også manusforfatter.

Han er best kjent for sitt samarbeid med forfatteren Alan Moore, som inkluderer miniserien *[[Watchmen]]* og Superman-historien *For the Man Who Has Everything*. Han har også bidratt til den britiske antologien *[[2000 AD]]* siden første utgave i 1977. Siden 1982 har Gibbons hovedsakelig laget tegneserier for det amerikanske markedet. Etter manus av Frank Miller har han tegnet *Give Me Liberty* og de etterfølgende seriene om *Martha Washington* på 1990-tallet. Han har også skrevet manus til miniserien *World's Finest* fra 1990 (med Steve Rude). Han har også i flere omganger jobbet som både tegner og forfatter av Green Lantern (Grønne lykt) og relaterte titler for DC Comics. I 2004 ga han ut tegneserieromanen *The Originals*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Biografi på Comic Book DB
Bydel Søndre Nordstrand (1988–2003)

**Søndre Nordstrand** var en administrativ enhet i Oslo i henhold til den bydelsinndelinga som gjaldt i perioden 1988-2003. Den var identisk med dagens bydel med samme navn. Arealet er på 18,4 kvadratkilometer, og folketallet var ved århundreskiftet på rundt 31 000.

Bydelens logo er som i dag et stilisert bilde av steinbrua over Ljanselva.
William Bradford (1755–1795)

**William Bradford** (født 14. september 1755, død 23. august 1795) var en advokat og dommer fra Philadelphia i Pennsylvania i USA. Han var også USAs andre justisminister (*United States Attorney General*) i perioden 1794-1795.

Han var sønn av trykkeren William Bradford, og ble født i Philadelphia. Han startet sin utdanning ved Academy of Philadelphia, og studerte deretter ved Princeton University, hvor han gikk ut i 1772. Ved Princeton University ble han kjent med en yngre student, James Madison, som han utviklet et livslangt vennskap med. Da han vendte tilbake til Philadelphia leste han jus hos Edward Shippen. Hans framgang skulle imidlertid bli forsinket av den amerikanske uavhengighetskrigen, hvor han vervet seg spom frivillig som menig i 1776.

I 1793 spurte guvernør Thomas Mifflin om hans hjelp for å begrense bruken av dødsstraff.

Den 8. januar 1794 ble han utpekt av George Washington til USAs andre justisminister, etter Edmund Randolphs avgang. Han døde i tjeneste i 1795, og er gravlagt i Saint Mary's episkopale kirke i Burlington, New Jersey.

Bradford County i Pennsylvania er oppkalt etter ham.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi ved University of Pennsylvania (engelsk)
* William Bradford på «Find A Grave» (engelsk)
Bydel Lambertseter (1988–2003)

**Lambertseter** var en administrativ enhet i Oslo i henhold til den bydelsinndelinga som gjaldt i perioden 1988-2003. Den omfatta området mellom E6 og Oberst Rodes vei/Langbølgen og fra Raschs vei til Nordstrandveien. Arealet var på 2,2 kvadratkilometer, og folketallet var ved århundreskiftet (1999) på 19 307 personer.

Bydelens logo var et stilisert bilde av blokkbebyggelse med T-banen i forgrunnen.

Ved bydelsreformen i 2004 gikk bydelen inn i den nye Bydel Nordstrand.

## Eksterne lenker
* Oslo kommune - Kart side 10
Bydel Bøler (1988–2003)

**Bøler** var en administrativ enhet i Oslo i henhold til den bydelsinndelinga som gjaldt i perioden 1988-2003. Den omfatta boligstrøka rundt T-banestasjonene Ulsrud, Bøler, Bogerud og Skullerud. Arealet var på 3,5 kvadratkilometer, og folketallet var ved århundreskiftet på rundt 13 000.

Bydelens logo var et stilisert bilde av Fritz Røeds skulptur «Don Quijote», som står utenfor Bøler senter.

Ved bydelsreformen i 2004 gikk bydelen inn i den nye Bydel Østensjø.
Bydel Nordstrand (1988–2003)

**Nordstrand** var en administrativ enhet i Oslo i henhold til den bydelsinndelinga som gjaldt i perioden 1988–2003. Den bestod i hovedsak av Nordstrandsplatået og området derfra og ned til Oslofjorden. Arealet var på 6,2 km², og folketallet var ved århundreskiftet rundt  innbyggere.

Bydelens logo var det samme som dagens Bydel Nordstrand har: et stilisert bilde av sveitservillaer med furutrær foran.

Ved bydelsreformen i 2004 gikk bydelen i sin helhet inn i den nye Bydel Nordstrand.
Sørumsand videregående skole

**Sørumsand videregående skole** ligger i Lillestrøm kommune i Akershus. Skolen ble startet i 1929 og hadde 80 elever på allmennteoretisk linje, snekkerlinje og husstell-linje. Skolen het ved oppstart Romerike ungdomsskole, og skiftet senere navn til Jentoft videregående skole og hadde da husstell- og husflidslinjer. I 1988 ble APO-skolen innlemmet i Jentoft videregående skole. Senere skiftet skolen navn til Sørumsand videregående skole.

Skolen flyttet inn i nytt skolebygg vinteren 2003, tegnet av arkitekt Terje Grønmo. Rehabilitering av den gamle skolebygningen var ferdig året etter.

Skolen har ca. 780 elever, og tilbyr følgende utdanningsprogram:
*Studiespesialisering
*Elektrofag
*Medier og kommunikasjon
*Restaurant- og matfag
*Teknikk og industriell produksjon
*Tilrettelagt opplæring

## Rektorer
* Per Grahn (2020-)
* Kjell Hermann (-2020, pensjonist)

## Eksterne lenker
* Sørumsand videregående skoles hjemmesider
Mikhail Ignatjev (syklist)

**Mikhail Borisovitsj Ignatjev** (russisk Михаил Борисович Игнатьев, født 7. mai 1985 i Leningrad) er en russisk profesjonell bane- og landeveissyklist.

I 2004 oppnådde Ignatjev sin største suksess hittil, ved å vinne poengrittet i banesykling under  OL i Athens. På landeveien har Ignatiev vist sin styrke i temposykling. I 2002 og 2003 ble han juniorverdensmester, mens han ble U23-verdensmester i 2005. I 2006 og 2007 kom han på andreplass i U23-VM.

## Meritter
;2002
* Junior-verdensmester på tempo, poengritt og forfølgelse lag
* Junior-europamester i poengritt
;2003
* Junior-verdensmester på tempo, madison og forfølgelse lag
* Junior-europamester i forfølgelse lag
;2004
* Olympisk mester i poengritt
;2005
* U23-verdensmester på tempo
;2006 
* Europamester i individuell forfølgelse
* Nr. 2 i U23-VM på tempo 
;2007
* Nr. 2 i U23-VM på tempo

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Feda bru

:*For den nye brua over Fedafjorden, se [[Fedafjorden bru]]*

**Feda bru** var ei kassebru på gamle europavei 39 i Feda i Kvinesdal kommune i Agder. Brua krysset Fedaelvas utløp i Fedafjorden. Den var 200 meter lang og hadde 7 spenn, og hadde jevn stigning mot nordvest på 6,3 %. Brua ble bygd mellom 1970 og 1972.

Nye E39 ble åpnet i august 2006, den ble lagt via den nye Fedafjorden bru og nord for Feda. Feda bru ble revet høsten 2007. Rivingen startet i oktober og var ferdig i romjula.

## Se også
*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde

## Referanser
Ptilopsis

* hvitfjesugle
* rødøyeugle

***Ptilopsis*** er ei slekt i uglefamilien (Strigidae) som omfatter to nålevende arter ugler. 
Hvitfjesugle (*Ptilopsis leucopsis*), som lever nord for Ekvator, og rødøyeugle (*Ptilopsis granti*), som lever sør for Ekvator. De ble tidligere regnet som en underarter av samme art.

## Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på artene følger Artsdatabanken.

* Strigiformes, ugler
** Strigidae, uglefamilien 
*** Striginae, (egentlige ugler)
**** Asionini, (øreugler)
***** *[[Ptilopsis]]*
****** *P. leucotis*, hvitfjesugle
****** *P. granti*, rødøyeugle
***** *[[Asio]]*

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Hunden fra Baskerville

***Hunden fra Baskerville*** er den britiske forfatteren Arthur Conan Doyles tredje roman om hans berømte detektiv Sherlock Holmes og hans assistent dr. Watson. I denne romanen skal de undersøke et mystisk dødsfall som knyttes til en påstått forbannelse som skal henge over Baskerville-familien og deres eiendom. En stor, svart, unaturlig hund sies å hjemsøke markene rundt godset Baskerville.  

*Hunden fra Baskerville* ble for første gang trykket i *[[Strand Magazine|The Strand Magazine]]* i 1901 og er en av de mest kjente av historiene om Sherlock Holmes. Den er dramatisert som hørespill, film og for TV en rekke ganger.

## Handling

En morgen får Holmes og Watson besøk av dr. James Mortimer. Han forteller dem et sagn om Baskerville-familien. Etter at eieren av Baskerville-godset, sir Charles Baskerville, fikk en brå bortgang, er dr. Mortimer blitt mistenksom. Dr. Mortimer hadde sett noe som de som fant liket, ikke hadde sett, potespor fra en kjempemessig hund. Dr. Mortimer er bekymret for den nye eieren av Baskerville, sir Henry Baskerville. Han spør Holmes og Watson om hjelp, og de tar oppdraget.

Når Holmes og Watson møter sir Henry for første gang, har han nettopp mottatt et brev som advarer ham mot å ferdes på moene ved Baskerville. Det er også noen som har stjålet en av skoene hans. Idet sir Henry drar følger Holmes og Watson etter ham, og de legger da merke til at en vogn også holder oppsikt med ham. Dagen etter besøker de sir Henry på hotellet, og da er også en av de andre skoene hans stjålet.

Holmes blir ikke med til Baskerville Hall med en gang, men det blir Watson, og han skal sende rapporter så ofte han kan til Holmes, slik at han kan følge med i saken.

Under det første møtet Watson har med naboen, Stapleton-familien, fremstår mr. Stapleton som en hyggelig mann, mens hans søster (som tror at Watson er sir Henry) advarer ham og ber ham dra tilbake før det er for sent.

Samtidig er det en morder som har rømt fra fengselet, og det er også en mann som lusker rundt om kvelden. Er det den rømte morderen som lusker rundt, eller er det en annen?

**Oppfølger**: Det tomme hus og andre Sherlock Holmes-bedrifter.

## Populærkultur
*The Hound of the Baskervilles* har blitt filmatisert mange ganger, f.eks. den britiske filmen *The Hound of the Baskervilles* (2002) og en episode av den britiske tv-serien *[[Sherlock (TV-serie)|Sherlock]]* (2012).

## Se også
*Tidenes 100 beste kriminalromaner

## Referanser
Thomas Bo Larsen

**Thomas Bo Larsen** (født 1963) er en dansk skuespiller. Han har spilt i Thomas Vinterberg-filmene *[[De største helte]]* (1996) og *[[Festen]]* (1998), i begge sammen med Ulrich Thomsen. 

Thomas Bo Larsen har mottatt en Robert-statuette, det vil si Danmarks Film Akademis filmpris, for beste hovedrolle i filmen *[[De største helte]]* fra 1997 og Robertprisen for årets mannlige birolle for filmen *Festen* fra 1999. 

## Filmer
* 1992: *[[De skrigende halse]]*
* 1995: *[[Sidste time]]*
* 1996: *[[De største helte]]*
* 1996: *[[Pusher (film)|Pusher]]*
* 1996: *[[Ondt blod]]* 
* 1997: *[[Riget II]]*
* 1998: *[[Albert]]*
* 1998: *[[Festen]]*
* 1998: *[[I Wonder Who's Kissing You Now]]*
* 1998: *[[Nattens engel]]*
* 1999: *[[Kærlighed ved første hik (film)|Kærlighed ved første hik]]*
* 1999: *[[Bornholms stemme]]*
* 2000: *[[Mirakel]]*
* 2000: *[[Her i  nærheden]]*
* 2000: *[[Blinkende lykter]]*
* 2001: *[[Monas Verden]]*
* 2001: *[[Grev Axel]]*
* 2001: *[[Fukssvansen]]*
* 2002: *[[Humørkort-stativ-sælgerens søn]]*
* 2004: *[[Den gode strømer]]*
* 2005: *[[Store planer]]*
* 2005: *[[Solkongen]]*
* 2005: *[[Ambulancen]]*
* 2006: *[[Lotto (film)|Lotto]]*
* 2008: *[[Den siste revejakta (film)|Den siste revejakta]]*
* 2009: *Winnie & Karina – The Movie*
*2009: *Original*
*2012: *[[Jakten (2012)|Jakten]]*
*2015: *Idealisten*
*2015: *[[Bølgen (2015)|Bølgen]]*
*2016–2019: *[[Bedrag]]* (TV-serie)
*2020: *[[Et glass til]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lytterprisen

**Lytterprisen** var Norsk lytterforening for radio og televisjons pris «for bruk av fremragende sprog i radio og fjernsyn» fra 1960 til 2002. Den ble frem til 2002 utdelt til personer aktive innen både radio og fjernsyn. I 2003 ble prisen delt i Lytterprisen (for radio) og **[[TV-prisen]]** (for fjernsyn). Både Lytterprisen, TV-prisen og presseprisen Gullpennen deles ut på et felles arrangement for Riksmålsforbundets mediepriser.

En hovedtanke bak riksmålsbevegelsens mange priser er å  belønne og påskjønne forfattere, skribenter og journalister som benytter seg av et levende og nyansert riksmål i sin virksomhet.

## Prisvinnere 1960–2002 (radio og fjernsyn)
* 1960 &ndash; Sigurd Smebye
* 1961 &ndash; Berit Brænne
* 1962 &ndash; Anne Cath. Vestly
* 1963 &ndash; Francis Bull
* 1964 &ndash; Erik Bye
* 1965 &ndash; Arnulf Øverland
* 1966 &ndash; Kjell Arnljot Wig
* 1967 &ndash; André Bjerke
* 1968 &ndash; Lille Graah
* 1969 &ndash; Erik Tandberg
* 1970 &ndash; Jahn Otto Johansen
* 1971 &ndash; Arne Altern
* 1972 &ndash; Mentz Schulerud
* 1973 &ndash; Jacob Skarstein
* 1974 &ndash; Richard Herrmann
* 1975 &ndash; Wenche Margrethe Myhre
* 1976 &ndash; Einar Johannessen
* 1977 &ndash; Lars Roar Langslet
* 1978 &ndash; Gidske Anderson
* 1979 &ndash; Eilif Straume
* 1980 &ndash; Lars Jacob Krogh
* 1981 &ndash; Kjell Thue
* 1982 &ndash; Knut Bjørnsen
* 1983 &ndash; Rolf Kirkvaag
* 1984 &ndash; Guro Rustad
* 1985 &ndash; Ella Arntsen
* 1986 &ndash; Nils Heyerdahl
* 1987 &ndash; Dankert Freilem
* 1988 &ndash; Christian Borch
* 1989 &ndash; Ingrid Sahlin-Sveberg
* 1990 &ndash; Geir Helljesen
* 1991 &ndash; Bjørn-Thore André
* 1992 &ndash; Leif Dubard
* 1993 &ndash; Olav Njaastad
* 1995 &ndash; Rolv Wesenlund
* 1996 &ndash; Knut Borge
* 1997 &ndash; Fredrik Skavlan
* 1998 &ndash; Eva Bratholm
* 1999 &ndash; Ole Paus
* 2000 &ndash; Torkjell Berulfsen
* 2001 &ndash; Pål T. Jørgensen
* 2002 &ndash; Jon Almaas

## Prisvinnere 2003– (radio)
* 2003 – Nils Nordberg, NRK Radioteatret
* 2004 – Kai Sibbern, NRK *[[Verdibørsen]]* P2
* 2005 – Agnes Moxnes, NRK P2
* 2006 – Kari Slaatsveen, NRK P1
* 2007 – Finn Bjelke, NRK
* 2008 – Sverre Tom Radøy, NRK
* 2009 – Ugo Fermariello, NRK
* 2010 – Cille Biermann, NRK 
* 2011 – Terje Nordby, NRK
* 2012 – Ingrid Bjørnov, NRK
* 2013 – Ida Creed, NRK
* 2014 – Øyvind Arntsen, NRK
* 2015 – Marte Spurkland, VG (podcast)
* 2016 – Lisbeth David-Andersen, NRK
* 2017 – Fredrik Solvang.
* 2018 – Bjørn Faarlund, P4
* 2019 – Anders Borgen Werring
* 2020 – Sigrid Sollund, NRK
* 2021 – Anne Cathrine Straume, NRK
* 2022 – Olav Traaen, NRK Sporten
* 2023 – Knut Reiersrud, NRK *[[BluesAsylet]]*
* 2024 – Erlend Mørch, NRK
* 2025 – Harald Eia

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www.riksmalsforbundet.no/sprakpriser/medieprisene/tv-prisen-og-lytterprisen/
Michael Larrabee

**Michael Denny «Mike» Larrabee** (født 2. desember 1933 i San Buenaventura, California, død 22. april 2003 i Santa Maria, California) var en amerikansk friidrettsutøver.

Larrabee viste tidlig et talent som løper, og fikk i 1952 et stipend for å studere ved University of Southern California. De første årene ble den sportslige karrieren forpurret av flere mindre skader. Først etter en endring i treningsprogrammet, da han var 30 år, nådde han verdenseliten. I 1964 vant han først AAU-mesterskapet på 400 meter, og tangerte senere den gjeldende verdensrekorden på 44,9.

Under OL 1964 i Tokyo lå han lenge på femteplass i finalen på 400 meter, men takket være en sterk suttspurt passerte han samtlige konkurrenter og vant gull på tiden 45,1. Sølvmedaljen gikk til Wendell Mottley fra Trinidad og Tobago og bronsemedaljen til polske Andrzej Badeński. Larrabee var også med på å vinne gull på 4&nbsp;x&nbsp;400&nbsp;m stafett sammen med lagkameratene Ollan Cassell, Ulis Williams og Henry Carr. Laget satte verdensrekord i finalen med tiden 3.00,7.

## OL-medaljer
* 1964  Tokyo -  **Gull** i friidrett, 400 meter   USA
* 1964  Tokyo -  **Gull** i friidrett, 4 x 400 m stafett  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jonny Finstad

**Jonny Finstad** (født 19. mai 1966) er en norsk politiker (H) som er ordfører i Vestvågøy kommune. Han var også ordfører fra 2007 til 2015. Ved stortingsvalget i 2017 var han Nordland Høyres andrekandidat og ble valgt inn på Stortinget. I perioden 2017–2021 var han medlem av Stortingets transport- og kommunikasjonskomité. Han tok ikke gjenvalg til Stortinget ved stortingsvalget i 2021.

Finstad er også styreleder i Leknes Fotballklubb.

Jonny Finstad er faglært glassmester. Han har drevet egen næringsvirksomhet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Jonny Finstad hoyre.no
Lee Evans (friidrettsutøver)

**Lee Edward Evans** (1947–2021) var en amerikansk friidrettsutøver.

Evans var ubeseiret i løpet av tiden på high school, og vant i 1966 sitt første Amateur Athletic Union-mesterskap på 440 yards. Han gjentok seieren året etter, og i 1968 vant han både AAU- og National Collegiate Athletic Association-tittelen på 400 meter. Den første verdensrekorden satte han i 1966 i Los Angeles, som medlem av USAs stafettlag på 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;m stafett med tiden 2.59,6.

Under OL 1968 i Mexico by satte han ny verdensrekord på 400 meter i kvalifiseringsheatet med tiden 44,0. I finalen forbedret han rekorden til 43,86 og vant gullmedaljen foran landsmennene Larry James og Ron Freeman. Få dager senere vant han gull på 4&nbsp;×&nbsp;400&nbsp;m stafett, igjen på ny verdensrekord, denne gangen var tiden 2.56,1. Han løp sammen med Vincent Matthews, Ron Freeman og Larry James. Begge verdensrekordene fra OL 1968 stod i 20 år.

I 1969 og 1972 vant han AAU-mesterskapene på 400 meter. Evans deltok også under OL 1972 i München, etter at han kvalifiserte seg som fjerde og siste løper til stafettlaget. Men siden Vincent Matthews og Wayne Collet var blitt utestengt fra lekene på grunn av deres opptreden under seiersseremonien etter 400 meter-løpet, og John Smith var ute med skade, hadde ikke USA nok løpere til å stille lag. Dermed ble det ingen ny olympisk deltakelse for Lee Evans.

Han vant gull på 400 meter under Panamerikanske leker i 1967 i Winnipeg i Canada.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Landhockey under Sommer-OL 1948

**Landhockey under Sommer-OL 1948** ble arrangert fra 31. juli til 13. august 1948 og finalen ble spilt på Wembley Empire Stadium i Wembley i London.

Landhockey var med for sjette gang i Sommer-OL 1948 i London. Tretten lag deltok og India beseiret Storbritannia med 4-0 i finalen og ble olympiske mestere.  

## Medaljefordeling

## Resultater

## Medaljevinnere

## Eksterne lenker
* Hockey at the 1948 Summer Olympics hos olympedia.org
* Resultater og profilside  hos sports-reference.com