open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lignin

**Lignin** er fellesnavnet på en gruppe kompliserte kjeder av aromatiske alkoholer som inngår i planters cellevegger. Forbindelsen er en av de mest allment forekommende organiske forbindelsene i naturen. Lignin inngår i gruppen polysykliske biopolymerer.

## Egenskaper
Lignin bidrar til å gi tre sin mekaniske styrke. Til forskjell fra cellulose som er en langt rettkjedet polymer, som danner krystallstrukturer, er ligninet amorft og kraftig forgrenet. Lignin danner kovalente bindinger til vedens polysakkarider og kan kryssbinde disse. Man kan sammenligne tre med et komposittmateriale, der cellulosen fungerer som forsterkende fibre, og ligninet er et fleksibelt bindemiddel.

Lignin bygges opp av tre monomerer, p-kumarylalkohol, koniferylalkohol og sinapylalkohol. Monomerene i lignin er sammenbundet av ulike typer eter- og karbon-karbonbindninger, som er tilfeldig fordelt. Lignin danner også tallrike kovalente bindninger (etere og estere) med polysakkarider – spesielt til hemicellulose.

Det mest bemerkelsesverdige med lignin er at polymeren er optisk inaktiv, til tross for at den inneholder fler kirale sentre. Forklaringen på disse uvanlige egenskapene er at lignin-polymeren dannes gjennom en ukatalysert polymerisering av resonansstabiliserte radikaler.

## I papir- og celluloseindustrien
Ligninet har en negativ påvirkning på papirets kvalitet. Ved kjemisk massefremstilling må ligninet løses ut gjennom koking med sulfid i sulfatprosessen eller sulfitt i sulfittprosessen. Bleking oksiderer bort de siste restene av lignin. Lignin er uløselig i vann og kan utvinnes av svartlut, respektive brunlut.

Lignin kan anvendes som energikilde ved varmeproduksjon siden brennverdien er høy og er relativt billig. Sulfonert lignin kan også utvinnes fra lutene i sulfittprosessen.

Ved produksjon av mekanisk masse blir ikke ligninet løst ut og man får ett høyere utbytte, men papiret blir av lavere kvalitet. Sollys gulner lignin og er årsaken til at f. eks. avispapir, som lages av mekanisk masse, gulner.

## Økologi
I dyreriket er det kun insekter som, ved hjelp av bakterier, kan nyttegjøre seg lignin. Enkelte sopper (som mange kjuker) kan også bryte ned lignin, og danner «hvitråte». Hvit- eller brunråte er et viktig artskjennetegn hos kjuker.

## Referanser
Kap Alexander

**Kap Alexander** (grønlandsk: **Ullersuaq**, **Uvdlerssuak** eller **Sarfalik**) er det vestligste punktet på Grønland.

Her ligger bl.a. den fraflyttede bygda Etah. 

## Eksterne lenker
* Historiske bilder fra Kap Alexander
ASA (bil)

**ASA** var en bil fra den italienske bilprodusenten Bizzarrini, som ble produsert fra 1964 til 1969. Bilen ble første gang presentert i 1962, men produksjonen startet ikke før to år senere.

Den lille, men raske bilen ble markedsført som en «drømmebil», og var utstyrt med en 1,0-liters firesylindret motor med overliggende kamaksel.
Claire McCaskill

**Claire McCaskill** (født 24. juli 1953 i Rolla i Missouri) er en amerikansk politiker for Det demokratiske parti. Hun representerte Missouri i USAs senat fra 2007 til 2019. Ved valget i 2006 vant hun over republikaneren Jim Talent. Hun ble gjenvalgt i 2012, men hun ved valget i 2018 mistet hun plassen til republikaneren Josh Hawley.

3. august 2004 vant McCaskill primærvalget mot den sittende demokratiske guvernøren i Missouri, Bob Holden, men tapte 2. november samme år det egentlige valget mot den republikanske kandidaten Matt Blunt med 47,9 mot 50,8 prosent av stemmene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Gardaland

**Gardaland** er en stor turistattraksjon som ligger mellom Peschiera og Lazise i Nord-Italia. 

Gardaland ligger ved Gardasjøen. Dette er et stort område med masse av aktiviteter. Parken åpnet i 1975, og har ekspandert i størrelse og besøkstall sakte, men sikkert. I 2007 hadde parken 3,4 millioner besøkende. Parken har berg- og dalbaner, «Neptuns paradis», cowboy-salooner, og andre attraksjoner.

## Eksterne lenker
* 
* Uoffisiell hjemmeside
* Uoffisiell hjemmeside
* Gardalands attraksjoner
Duncan Campbell, 1. Lord Campbell

**Duncan Campbell, [[Hertug av Argyll|1. Lord Campbell]]** (klassisk gælisk: *Donnchadh mac Cailein*, også kalt **Donnchadh na-Adh**, engelsk: *Duncan the fortunate*) av Lochawe (død 1453), var en viktig person i skotsk anliggende i den første halvdel av det femtende århundre. Han var også Justiciar av Argyll. Han var overhode for klanen Campbell i førti år. 

## Familie
Duncans fødselsdag er ukjent. Han var sønn av Colin Campbell, lord av Argyll (kalt Colin Iongantach, og 'Colin den gode ridder') og Mariota, datter av John Campbell, arving til landene Ardscotnish og Glen Orchy.  

## Referanser
Barnabas

**Barnabas** (gresk:  – *Barnabâs*) var en fremtredende tidlig kristen. Han var en kypriotisk levitt og ble tildelt navnet Barnabas i urmenigheten i Jerusalem (hans opprinnelige navn var Josef). Han gikk god for Paulus i menigheten i Jerusalem etter å ha blitt overbevist om at Jesus hadde snakket til Paulus. (Apg 9,27). Det hersket stor tvil til Paulus i menigheten ettersom han tidligere hadde forfulgt kristne. Barnabas ble senere med på Paulus' første misjonsreise og ble ifølge folketroen steinet til døde i 61 for sin kristne tro.

**Barnabas apostel** (også kalt *Barnabas ap* eller *Barnabas, apostel og martyr*) er en merkedag som ble feiret 11. juni eller 11. april til minne om Barnabas.

## Litteratur
* 
* Bernd Kollmann: *Joseph Barnabas. Leben und Wirkungsgeschichte.* Stuttgarter Biblische Studien 175, Stuttgart 1998 (wissenschaftlich fundiert, übersichtlich, allgemeinverständlich).
* Robert A. Kraft: *The Apostolic Fathers.* Bd. 3, Barnabas and the Didache, Hrsg. Robert Grant, Thomas Nelson and Sons, New York 1965, aktualisierte Onlineausgabe.
* Paul Krumme: *Barnabas, Sohn des Trostes.* Dillenburg 1992, ISBN 3-89436-041-0 (Reihe „Menschen der Bibel“) (allgemeinverständlich, anwendungsbezogen).
* Safiyya M. Linges (Hrsg.): *Das Barnabas-Evangelium.* (Broschiert) Spohr, Juli 2004, ISBN 3-927606-30-8.
** Neuauflage: Spohr Publishers, Lympia Lefkosia 2014, ISBN 978-9963-40-002-7.
* Markus Öhler: *Barnabas. Der Mann in der Mitte.* Biblische Gestalten 12. Evang. Verlagsanstalt, Leipzig 2005, ISBN 3-374-02308-8 (allgemeinverständlich und wissenschaftlich fundiert).
* Markus Öhler: *Barnabas. Die historische Person und ihre Rezeption in der Apostelgeschichte.* Wissenschaftliche Untersuchungen zum Neuen Testament 156. Mohr Siebeck, Tübingen 2003, ISBN 3-16-147977-7 (wissenschaftliche Arbeit).
*Kracht, Hans-Joachim/Torsy, Jakob:Reliquiarium Coloniense.Studien zur Kölner Kirchengeschichte 34 Siegburg, Schmitt-Verlag 2002
Philip Brunelle

**Philip Brunelle** (født 1943) er en dirigent, pianist og musikkhistoriker fra USA.

Brunelle har arbeidet som kunstnerisk leder og dirigent for en rekke orkestre og kor. Han har dirigert New York Philharmonic, Minnesota Orchestra, Houston Symphony, Berkshire Choral Festival og ved Oregon Bach Festival.

Han har i sitt virke i USA også bidratt til å presentere norske komponister og utøvere, i særdeleshet kirke- og kormusikk, opera og nyere norsk musikk. Kong Harald V av Norge utnevnte i 2007 Brunelle til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden for fremme av norsk musikkliv i USA. 

Brunelle er også æresmedlem av Order of the British Empire (Storbritannia) og innehaver av Nordstjerneordenen (Sverige). Han er æresdoktor ved St. Olaf College, Gustavus Adolphus College, St. John’s University og United Theological Seminary.

## Referanser
Cyprinodontidae

se teksten

**Cyprinodontidae** er en gruppe tannkarper.
Tross navnet er denne gruppen ikke nært beslektet med karpefamilien (Cyprinidae). De lever i fersk- og brakkvann, de fleste artene i Amerika, men slekten *[[Aphanius]]* finnes i den gamle verden. Alle artene er eggleggende.

## Arter
* *[[Aphanius]]*
* *[[Cualac]]*
* *[[Cubanichthys]]*
* *[[Cyprinodon]]*
* *[[Floridichthys]]*
* *[[Garmanella]]*
* *[[Jordanella]]*
* *[[Lebias]]*
* *[[Megupsilon]]*
* *[[Orestias]]*

## Eksterne lenker
* 
*
7 Up

**7 Up** er en brus med smak av sitron og lime. Den ble introdusert for første gang i 1921 i USA som *Lithiated Lemon*. I dag eies rettighetene til brusen av Dr Pepper Snapple Group i USA og PepsiCo i resten av verden. 7 Up distribueres også på det norske markedet. På grunn av nedgang i salget var kun den sukkerfrie varianten i salg i Norge mellom 2001 og 2009. Sommeren 2009 ble sukkerversjonen gjeninnført i norske butikkhyller.

Logoen til 7 Up inneholder et rød sirkel mellom «7» og «Up»; denne røde sirkelen har blitt animert og brukt som maskoten til merket Cool Spot. 

## Historie
7 Up ble oppfunnet av Charles Leiper Grigg som grunnla selskapet sitt, The Howdy Corporation i 1920. Grigg laget en oppskrift for en sitronbrus i 1929. Produktet, opprinnelig kalt «Bib-Label Lithiated Lemon-Lime Soda», ble lansert to uker før Wall Street-krakket i 1929. Den inneholdt litiumcitrat, et humørstabiliserende narkotikum. Den ble veldig populær som medisin, og ble markedsført som en kur for bakrus. Litiumcitratet ble fjernet i 1950.

## Varianter
* Diet 7 Up
* Cherry 7 Up
* Cherry 7 Up Antioxidant
* Raspberry 7 Up
* Orange 7 Up
* Diet Cherry 7 Up
* 7 Up Plus
* 7 Up Gold
* 7 Up Free
* 7 Up Ice Cola

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Glock 33

**GLOCK 33** (**G33**) er en halvautomatisk pistol ifra GLOCK, Østerrike.

Pistolen ble introdusert i 1998 i kaliber .357 SIG, og er i den minste rammen til GLOCK. Pistolen ble designet fordi politi i USA fant ut etter tester at dette pistolkaliberet var det som kom nærmest .357 Magnum, som de mente var det optimale for politibruk. Magasinet er to-radet og tar ni patroner. Pistolen er populær blant enkelte polititjenestemenn i USA som våpen nr. to. på grunn av størrelsen.

## Eksterne lenker
*
Skopun

**Skopun** (uttales *skåːpon*, dansk: *Skopen*) er en bygd på Færøyene. Den ligger nordvest på Sandoy, ved Skopunarfjørður. Skopun er en tettbygd fiskerbygd med moderne havn og fiskemottak. Bygda utgjør Skopunar kommuna.

## Historie
Skopun skal ha blitt bosatt i landnåmstiden, men siden blitt avfolket.

Navnet Skopun kommer fra norrønt *Skopuhǫfn*. Det første leddet, *skopa*, som i et kar eller øsekar, kan brukes om en trang vik, slik som Ausa og Koksa i Norge. Det siste leddet, *-un*, er en forenkling av *havn*.

I 1830-årene ønsket amtmann Frits Tillisch å etablere en nordlig havn på Sandoy, og han fant en passende nybygger fra Hestur. Skopun ble etablert som en utflytterbygd, i det som hittil hadde vært utmarken til Sandur. Skopun ble befolket av jordløse sjøfolk.


Fil:Skopun 1899.jpg|Skopun på slutten av 1800-tallet. 


Skopun fikk en fast folkeskole i 1884. De yngste årsklassene undervises ved skolen i Skopun, mens mellom- og ungdomstrinnet er felles for Sandoy og har skole på Sandur.

Skopunar kirkja ble oppført i 1897 med materialer fra den gamle kirken i Vestmanna. Gravplassen ligger over kommunegrensen til Sands kommuna. Heimamissiónin og pinsebevegelsen fikk egne forsamlingshus i 1953.

## Samferdsel
Den første veiforbindelsen mellom to bygder på Færøyene ble anlagt mellom Skopun og Sandur i 1926. Havnen i Skopun ble påbegynt i 1924 og ferdigstilt i 1926. Den har blitt forbedret og utvidet mange ganger på grunn av de vanskelige værforholdene. I 1982 fikk havnen en sjøport som kan stenges når været er dårlig.

Skopun hadde lenge fergeforbindelse med Tórshavn og senere med Gamlarætt på Streymoy. Høsten 2004 undersøkte man første gang mulighetene for å anlegge en undersjøisk tunnel mellom Skopun og Gamlarætt. Sandoyartunnilin ble åpnet før jul i 2023.

## Politikk
Skopun var en bastion for Sjálvstýrisflokkurin i første halvdel av 1900-tallet, noe som delvis forklares med lærer og lagtingsmann Johan Hendrik Poulsens stilling i lokalsamfunnet. Siden har Javnaðarflokkurin og Tjóðveldi vunnet stor oppslutning. Gerhard Lognberg, lagtingsmann og borgermester i Skopun i 30 år, tok med seg mange av Javnaðarflokkurins velgere i bygda da han meldte overgang til Sambandsflokkurin.

## Demografi
Her følger en oversikt over utviklingen i folketallet:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anita Westgaard

**Anita Westgaard** (født 1970) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte for Kolbotn IL fra 1991 til 1997.

Midtstopperen var flere ganger nære en landslagsplass, men tross for sitt gode spill var hun aldri med i troppen.
Hun var også innom Spydeberg IL.

Anita har også vært to ganger Norgesmester i padel, 2017 og 2018.

## Referanser
Skopunar kommuna

**Skopunar kommuna** er en kommune på Færøyene. Den omfatter bygden og sognet Skopun, lengst nord på Sandoy. Den 1. januar 2017 hadde kommunen 454 innbyggere.

Kommunen ble opprettet ved delingen av Sandoyar prestagjalds kommuna i 1930.

Arealmessig er kommunen Færøyenes minste med 9 km².

## Referanser


## Se også
*Liste over borgermestre i Skopun

## Eksterne lenker
*
Det bosporanske rike

**Det bosporanske rike**, også kjent som **Kongeriket kimmeriske Bosporos** (gresk: Βασίλειον τοῦ Κιμμερικοῦ Βοσπόρου, *Basileion tou Kimmerikou Bosporou*) var en gresk statsdannelse på østsiden av Krim og på Tamanhalvøya, på hver side av Kertsjstredet, som romerne kjente  som *Bosporus Cimmerius*, fra dets greske navn, Κιμμέριος Βόσπορος, *Kimmérios Bosporos*. Navnet æret kimmeriere, steppenomader som oppholdt seg i nabolaget.

Det var greske kolonier i området allerede om lag 700 f.Kr., men det bosporanske rike ble opprettet først rundt 480 f.Kr. ved en sammenslutning av de greske koloniene. Disse greske koloniene var opprinnelig bosatt av grekere fra Miletos på kysten av Anatolia og Phanagoria fra rundt 540 f.Kr. var en koloni fra Teos. Det var den første virkelige hellenistiske staten i den betydningen at en etnisk blandet befolkning tilpasset seg gresk språk og sivilisasjon. Det bosporanske rike ble den romerske klientkongerike. Det hadde en periode av fornyet gullalder de to siste århundrene f.Kr. Det var en romersk provins fra 63 til 68 e.Kr. under keiser Nero. Mot slutten av 100-tallet e.Kr. påførte kong Sauromates II et kritisk nederlag for skyterne, og underla seg alle områdene på Krim under sin klientstat. På 100-tallet e.Kr. fikk riket en ny oppblomstring, men ble svekket under stadige germanske angrep på 200-tallet og ble ødelagt av hunerne rundt 375-376 e.Kr. 

Framgangen til det bosporanske rike var basert på eksport av hvete, fisk og slaver og denne handelen brakte velstand som fremdeles finnes under arkeologiske utgravinger i området. I Eremitasjen, det statlig museum i St. Petersburg, finnes en rekke spektakulære objekter funnet i gravplasser i området. Disse omfatter blant annet gullarbeider, vaser importert fra Athen, terrakotta, tekstilfragmenter og prøver av tremosaikk. I nærheten av byen Kertsj er det ruiner etter den antikke greske byen Pantikapaion, som var den viktigste i riket. 

## Referanser


## Litteratur
* Bekker-Nielsen, Tønnes (2006): ''Rome and the Black Sea Region. Domination, Romanisation, Resistance'', Aarhus University Press.
* Fornasier, Jochen; Böttger, Burkhard (2002): *Das Bosporanische Reich: der Nordosten des Schwarzen Meeres in der Antike*,Mainz: Philipp von Zabern. ISBN 978-3805328951.
* Gabrielsen, Vincent; Lund, John (2007): ''The Black Sea in Antiquity: Regional and Interregional Economic Exchanges'', Aarhus University Press.
* Ustinova, Yulia (1998): *The Supreme gods of the Bosporan Kingdom : Celestial Aphrodite and the Most High God*. Leiden: Brill. ISBN 9004112316.

## Eksterne lenker
* «Bosporan Kingdom», *Encyclopedia of Ukraine*
* «How the Bosporan Kingdom Became the Jewel of the Black Sea»  av Tristan Huges, *Turning Points of the Ancient World*, 26. desember 2018
Sjóvar kommuna

**Sjóvar kommuna** er en kommune på Færøyene. Kommunen omfatter stedene Strendur (senter), Innan Glyvur, Selatrað, Morskranes og Kolbanargjógv. Navnet på kommunen har sitt opphav i Sjóvar sogn, som var et kirkesogn med grenda Sjógv i Strendur som sentrum. 1. januar 1952 ble Sjóvar kommuna delt, og Skáli og Skálabotnur dannet den nye Skála kommuna (siden 2005 en del av Runavíkar kommuna). De gjenværende bygdene dannet den nåværende Sjóvar kommuna.

1. januar 2010 hadde Sjóvar kommuna 1 005 innbyggere.

## Politikk

Siste kommunestyrevalg ble gjennomført 11. november 2008, og valgte kommunestyre med virkning fra 1. januar 2009.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Glock 35

**GLOCK 35** (**G35**) er en halvautomatisk pistol ifra GLOCK, Østerrike.

Pistolen er en konkurransemodell og ble introdusert i 1998. Pistolen er identisk til GLOCK 34, men i kaliber .40 S&W. Magasinet er to-radet og tar 15 patroner. 

Pistolen har forlenget magasinløser og sleideutløser. Den har også lettere avtrekk på grunn av den har 3.5 punds connector som standard kontra 5.5 pund som GLOCK 17 har. Pistolen har også bedre presisjon på grunn av lengre løp og lengre avstand mellom siktene. Pistolen brukes bl.a av enkelte SWAT politistyrker i USA på grunn av presisjonen, og av sportskyttere over hele verden.

## Eksterne lenker
*
Porkeri

**Porkeri** (, dansk: *Porkere*) er en bygd på Færøyene. Den ligger mellom Vágur og Hov på nordøstsiden av Vágsfjørður på Suðuroy. Porkeri er administrasjonssenter i kommunen med samme navn, som er blant de minste på Færøyene med 14 km². Den 1. januar 2014 hadde Porkeri 311 innbyggere, mot 461 i 1950.

Porkeri var opprinnelig en jordbruksbygd som i all hovedsak levde av melkeproduksjon og korndyrking. I 1960 fikk Færøyene et felles meieri i Tórshavn, og gårdsbrukene i Porkeri omstilte seg til sauehold. Fiskeriet har siden 1950-årene fått stadig større innpass, og har blitt bygdens fremste næringsvei.

## Historie
Et sagn forteller at den første bosatte seg i området, fant små knokler av griseføtter, *purkur*, i jorden, som han reiste et steingjerde rundt. Knoklene skal ha stammet fra griseholdet til vikinghøvdingen Hovgrímur i Hov på stedet. Navnet *Purkurgerði*, «purkegjerde», skal ha blitt forvansket til *Porkeri*. Porkeri er første gang nevnt skriftlig i *[[Hundebrevet|Hundabrævið]]* fra 1300-tallet. Arkeologiske funn antyder at stedet har vært bebodd av keltiske eller norrøne folk siden 1000-tallet.

De fleste mener at det helt opp til nyere tid var bare noen få bebodde hus. Det er restaurert tre steinhus fra 1500- og 1800-tallet. I 1801 var det i 95 innbyggere fordelt på 16 hus i bygda. Det nåværende Porkeri består hovedsakelig av hus som er bygd fra 1890 og frem til i dag. Man kan fortsatt se de maleriske kapteinsboligene oppført mellom 1900 og 1935, som ligger i en lang rekke fra havnen og opp mot bygdens sentrum.

De fleste familier var tidligere avhengige av havet, med fiske, fuglefangst, hvalfangst og torvproduksjon. Torvbåtene ble ofte overlastet; den siste alvorlige ulykken skjedde i 1952, da en båt forulykket i stille vær, og en besetning på fire omkom. Mange fiskere og sjøfolk fra Porkeri har gjennom tidene fått sin grav på havet, og disse har fått sitt eget felles minnesmerke (med navnet på alle sammen) i bygda.

Porkeri er kjent for at bygdas menn fra ca. 1880 dro på fiske til Island, Grønland (se Kangerluarsoruseq, også kjent som *Føroyingahavnin*) og Newfoundland med skonnerter og slupper, enten i egne båter, eller som mannskap og styrmenn. Det gav en så godt avkastning at mange fikk råd til at bygge sitt eget hus.

Nåtidens Porkeri er fortsatt delvis en sjøfartsby. Mange etterkommere av sjøfolk har fortsatt de samme funksjonene i nåtidens moderne fiske- og handelsflåte. En del personer er sysselsatt i fiskeindustrien og med fiske generelt.

Bygda var kjent som en av de beste kornplassene i øyriket. Helt opp til 1950-årene hadde hver familie en ku. Da det i 1960 ble opprettet et meieri for hele Færøyene i Tórshavn, gikk man i Porkeri over til utelukkende å avle sau, mest til egen forsyning.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Porkeri på *faroeislands.dk*
* Porkeri på *faroestamps.fo* (Postverk Føroya)
* Porkeri på *[[Flickr]]* (bilder)
Porkeris kommuna

**Porkeris kommuna** er en kommune på Færøyene. Den omfatter bygda Porkeri på Suðuroy. Den 1. januar 2020 hadde kommunen 318 innbyggere. Kommunen har et flateinnhold på 14&nbsp;km².

## Politikk
Mikkjal Sørensen har vært borgermester i Porkeris kommuna siden 2005.

## Referanser
Glock 37

**Glock 37** (**G37**) er en halvautomatisk pistol fra Glock i Østerrike.

Pistolen er en .45 GAP versjon av GLOCK 17. Kaliberet ble designet nettopp for denne pistolen i, og hensikten var å kamre en pistol med egenskapene til .45 ACP i en ramme på samme størrelse som GLOCK 17, da GLOCK 21 er vesentlig større enn GLOCK 17. Magasinet er to-radet og tar 10 patroner. 

## Eksterne lenker
*
Lars Sandness

**Lars Audun Sandness**, kjent under artistnavnet **Poppa Lars** (født 1973) er en DJ, artist og produsent og et av de to opprinnelige medlemmene i hip hop-gruppen Tungtvann (1999-2007). Han jobber nå med etterarbeid (mixing) for andre artister, med base i eget studio i Tromsø.

## Bakgrunn
Sandness vokste opp i Harstad, og tok optikerutdanning i Kongsberg på slutten av 90-tallet, men jobbet aldri som det. Han flyttet etter utdanning til Oslo hvor han traff han igjen Jørgen "Jørg1" Nordeng som han hadde kjent siden et Rock Mot Rus-arrangement på Andøya i 1992. Sammen dannet de bandet Momentum.

## Tungtvann
Momentum byttet i 1999 navn til Tungtvann og begynte med hip-hop på norsk. Sandness var fast medlem av bandet helt til de ble oppløst i 2007, og produserte bandets album og utgivelser. Sandness og Nordeng vant Edvard-prisen 2001 i klassen populærmusikk - åpen klasse for Tungtvanns debutalbum *[[Nord og ned]]*.

## Etter Tungtvann
Sandness er nå bosatt i Tromsø med familien, hvor han har et studio og jobber med produksjon og miksing av andre artister, som Astrid S, Klish, Admiral P og Gabrielle.

## Musikalske kjennetegn
Poppa-Lars lager hovedsakelig samplebaserte beats bygget rundt et skjelett av samples trommelydar. På «Nord og Ned» og «Mørketid» var alle instrumentalene laget på denne måten, med unntak av noen spor med studiomusikere. 
På EP-en «Påfyll» begynte Poppa å eksperimentere med instrument på nye måter: Han lot kjente musikere improvisere over loops, for så å ta fatt i opptaket på samme måte som et sample. Med tiden har det blitt flere og flere instrumenter i repertoaret, og på «III: Folket bak Nordavind» var det til og med en sang hvor ikke et eneste trommeslag var programmert.

Produksjonsutstyret Lars lager musikk med består av en AKAI MPC 3000 (tidligere MPC 60), en Apple Macintosh med programmet Logic og en Mackie D8B-mikser. 
De tidlige instrumentalene til Lars var tungt inspirert av klassiske østkystprodusenter som Da Beatminerz og DJ Premier. Nå om dagen er favorittprodusentene hans folk som Rick Rock, Just Blaze og Timbaland.

## Referanser


## Kilder
* Mini-intervju med Poppa-Lars

## Eksterne lenker
*
Glock 38

**Glock 38** (**G38**) er en halvautomatisk pistol fra Glock i Østerrike.

Pistolen er kamret i kaliber .45 GAP og er i mellomste rammestørrelsen til GLOCK. Hensikten med denne er å kamre en pistol med en patron med egenskapene til .45 ACP i en ramme på samme størrelse som GLOCK 19. Magasinet er to-radet og tar 8 patroner. 

## Eksterne lenker
*
Roslagen

**Roslagen** er idag navnet på skjærgården utenfor kysten av landskapet Uppland i Sverige og fastlandet rett innenfor øyene. Det er ingen eksakte grenser for Roslagen, som omtrent omfatter området fra Danderyd i sør til og med Östhammar i nord. 

De største øyene i Roslagen er Gräsö, Singö og Väddö. Norrtälje kalles iblant for «Roslagens hovedstad». Andre større steder i Roslagen er Hallstavik, Rimbo, Vaxholm, Åkersberga, Älmsta, Öregrund og Östhammar.

## Historie

Roslagens opprinnelige navn, Roden, er et svært gammelt begrep og betegnelsen på kystlandskapet i Svitjod, såvel som strandlandskapet inn i Mälaren, tidvis også kysten ned til Östergötland og skjærgården Sankt Anna.

Stedsnavnet Roslagen har blitt til ved en relativt sen (1400-tallet) sammenslåing av «roden» og «lag». Roden har tilknytning til kystbefolkningen, «de som ror», og «lag» kan bety «lov» eller «flokk». På runestenen «Håkansstenen» ved Hovgården ved Adelsö nevnes *bryten Tolir* som *Bryte i Roden*. I middelalderens Östgötalagen nevnes også jarls bryte i Rodens bo. I skriftlige kilder nevnes Roslagen første gang i 1493.

Mange historikere mener at Roslagen kan ha gitt navn til den historiske svenske folkestammen ruserne og Kievriket som på russisk heter *Rus*. Tilsvarende heter Sverige *Ruotsi* på finsk og *Rootsi* på estisk.

## Referanser


## Eksterne lenker
Glock 34

**GLOCK 34** (**G34**) er en halvautomatisk pistol ifra GLOCK, Østerrike.

Pistolen er en konkurransemodell og ble introdusert i 1998 for å overta etter GLOCK 17L. Pistolen er en lengre utgave av GLOCK 17, men kortere enn forløperen GLOCK 17L. Magasinet er to-radet og tar 17 patroner. 

Pistolen har forlenget magasinløser og sleideutløser. Den har også lettere avtrekk da den har 3.5 punds connector som standard, kontra 5.5 pund som GLOCK 17 har. Pistolen har også bedre presisjon grunnet lengre løp, og lengre avstand mellom siktene. Pistolen brukes bl.a. av enkelte SWAT politistyrker i USA pga. presisjonen, og av sportskyttere over hele verden.

## Eksterne lenker
*
Den store urotiden

**Den store urotiden** (russisk Смутное время, *Smutnoje vremja*) er betegnelse på en periode i Russlands historie, fra 1598 til 1613 og som kjennetegnes ved en stor politisk, sosial og økonomisk krise som førte til en midlertidig kollaps for den russiske staten. En rekke herskere tok makten og ble like raskt avsatt, kortest tid på tronen hadde Fjodor II av Russland som regjerte i 49 dager. På grunn av styrken til det russiske byråkratiet overlevde den russiske staten urotiden og styret til svake og korrupte tsarer. Offentlige tjenestemenn fortsatte å arbeide, uansett hvilken legitimitet monarken hadde eller hvilken fraksjon som kontrollerte tronen. Likevel førte urotiden til at store territorier gikk tapt til Polen-Litauen i den polsk-russiske krig, såvel som til Sverige i den ingermanlandske krigen.

## Forløp

Dødsfallet til Ivans barnløse sønn Fjodor ble etterfulgt av en tid med borgerkriger fra 1606 til 1613. Ekstremt kalde somrer fra 1601-03 ødela avlingene, noe som førte til hungersnød og at samfunnet gikk i oppløsning. Styret til Boris Godunov endte i kaos, med borgerkrig i kombinasjon med utenlandske invasjoner. Dette førte til at mange byer ble ødelagt og at flere landområder ble nesten forlatt. Polen-Litauen så da sitt snitt til å invadere Russland, og erobret Moskva. Der ble «Falske Dmitrij» innsatt på tronen, og senere ble også den polske prinsen Władysław IV Vasa innsatt som tsar. Noe senere forsøkte svenskene å innsette tronarvingen Karl Filip som russisk Tsar.
Befolkningen i Moskva gjorde opprør mot polakkene, men opprøret ble slått ned og byen ble satt fyr på.

Krisen førte til en nasjonal oppstand mot invasjonen, og høsten 1612 gikk en frivillig hær under ledelse av Kuzma Minin og Dimitrij Pozjarskij til motangrep. Dette førte til at de utenlandske styrkene ble drevet ut av hovedstaden. Mikhail Romanov ble så valgt til ny Tsar og la grunnlaget for huset Romanov.

## Referanser
Arirangfestivalen

**Arirangfestivalen** (engelsk: *Grand Mass Gymnastics and Artistic Performance Arirang*, koreansk: 아리랑 축제) er en festival arrangert på Rungnado 1. mai stadion i Pyongyang i Nord-Korea til ære for sine avdøde ledere og for å feire høydepunkter i landets historie. Navnet er utledet fra den kjente folkesangen *[[Arirang]]*. 

Festivalen varer i to måneder og er best kjent for det enorme mosaikkbildet på stadionens ene langside laget av tusener av ungdommer, som holder opp fargelagte kort på kommando for å lage nye bilder eller bevegelser i bildet. Dette skjer samtidig som hundrevis av nøye koreograferte mennesker danner ulike mønstre samtidig som de beveger seg rundt på stadion. Mellom 60&nbsp;000 og 100&nbsp;000 mennesker er involvert i massegymnastikken.

I august 2007 ble Arirangfestivalen notert i Guinness rekordbok som det største arrangementet i sitt slag i verden. De siste årene har Nord-Korea åpnet landet for turister som vil følge en eller flere oppvisninger. Dette gjelder også statsborgere fra USA og Sør-Korea som ellers ikke får komme til landet på turistvisum.

## Referanser


## Litteratur
* Mass Gymnastics in Korea , Foreign Languages Publishing House, Pyongyang, Nord-Korea, 2002, paperback, 48 s.

## Eksterne lenker
* BBC News artikkel fra 2002
* Account by Western visitor
* Det rareste showet  på jorda – Guardian artikkel fra 2005
* North Korea Uncovered  (Nord-Korea Google Earth)
Fundulidae

* *[[Adinia]]*
* *[[Fundulus]]*
* *[[Leptolucania]]*
* *[[Lucania]]*

**Fundulidae** er en gruppe tannkarper.
De finnes i Nord-Amerika så langt sør som Yucatán, samt Bermuda og Cuba. 
Artene i denne gruppen er små; mens *[[Fundulus grandissimus]]* og *[[Fundulus catenatus]]* blir opptil 20 cm lange, blir de fleste artene under 10 cm.
De finnes både i ferskvann og i marine habitater.

## Eksterne lenker
*
Splittfinner

* Empetrichthyinae
* Goodeinae

**Splittfinner** er en gruppe tannkarper som lever i Mexico og noen områder av Amerikas forente stater. 
De lever stort sett i ferskvann, med noen arter i brakkvann.
Gruppen har fått navn etter iktyologen George Brown Goode.
De siste årene har bestandene av disse fiskene blitt betraktelig redusert, hovedsakelig på grunn av menneskelig påvirkning som forurensning, eutrofiering og uttørking.
Flere arter er utrydningstruet eller utryddet.

## Eksterne lenker
*
Juchetårnet

**Juchetårnet** (eller rettere **Jucheidétårnet**) er et monument på østbredden av Taedongelva i Pyongyang i Nord-Korea, oppført i anledning av Kim Il-sungs 70-årsdag i 1982.

Tårnet skal minne den nordkoreanske befolkningen om Kims politiske mål og idé; *[[Juche]]* (sjølberging). På motsatt side av Taedongelva ligger Kim Il-sung-plassen og Folkets store studiehall

Det hevdes at tårnet er designet av Kim Jong-il. Den 170 meter høye strukturen består av et 150 meter firekantet og høyt spir, som består av 22&nbsp;550 byggesteiner i granitt, en for hver dag Kim har levd (365*70, skuddårsdag ikke inkludert), med et ytre av hvit stein, delt i 70 belter rundt spiret, ett for hvert av Kims år. På toppen står en 20 meter høy og 45 tonn tung metallflamme, som kan lyses opp om kvelden med noe som ser ut som en levende flamme.

Under fakkelen er det en 360 graders utkikksplattform. Det går en direkteheis fra bunn av monumentet til utkikksplattformen, som trolig kan tilby en av de beste måtene å observere Pyongyang på. En antar at monumentet har hatt Washingtonmonumentet som modell, ettersom Juchetårnet er en knapp meter høyere.

I tilknytning til tårnet står en 30 meter høy statue av tre figurer, en som holder en hammer, en holder en sigd og en holder en pennespiss, som representerer arbeideren, bonden og den intellektuelle; Nord-Koreas tre offisielle klasser.

Det finnes seks mindre grupper med statuer, hver 10 meter høy, som symboliserer andre sider ved Kim´s ideologi. I tårnets sokkel finnes en vegg med 82 vennskapsplaketter, trolig fra utenlandske supportere og studiegrupper av Juche-ideen.

Dessuten er det paviljonger og fontener i tilknytning til anlegget. Tårnet er oppkalt etter Kim Il-sungs politiske ide om sjølberging – *[[Juche]]* – som er en blanding av autarki, selvstendighet, isolasjonisme, koreansk tradisjon og Marxismen-leninismen.

Monumentet er et av de prioriterte stedene i byen. Det har alltid vann i fontenen og lys i fakkelen selv om byen forøvrig skulle være vann- og strømløs.

## Galleri

Fil:Pyongyang Juche tower.JPG|Juchetårnet
Fil:Pyongyang JucheTower.jpg|Øvelser til flammemarsjen i oktober med Juchetårnet i bakgrunnen (August 2005)
Fil:Pyongyang-May-2005.JPG|Utsikt fra tårnet
Fil:Worker of Korea Party Monument.jpg|Statue ved tårnets fot
Fil:Dprk pyongyang chuche monument 05.jpg|Tårnet sett fra Taedongelva
|Juchetårnet om natta en av få dager i året den er lyssatt
Fil:Taedong River, Pyongyang.jpg|Juchetårnet og omgivelser
Fil:North Korea-Pyongyang-04.jpg|Utsikt fra tårnet


## Referanser


## Eksterne lenker
* Orientalarchitecture.com
* Google Maps satellite photo
Triumfbuen (Pyongyang)

**Triumfbuen** er et monument i Pyongyang i Nord-Korea, oppført i anledning av Kim Il-sungs 70-årsdag i 1982. Monumentet består av 25500 granittblokker, én for hver dag Kim hadde levd.
Inne i byggverket ligger en 27 meter høy bue.

Triumfbuen er reist ved foten av Moranhøyden, og er ment å hylle Kim Il-sungs rolle i kampen mot den japanske okkupasjonen. Byggverket er dekorert med bilder fra kampen mot Japan under okkupasjonen (1910-1945).

Monumentet er 60 meter høyt, eller tre meter høyere enn Triumfbuen i Paris, som tjener som forbilde og modell. Inne i byggverket finnes det flere rom, balustrader, utkikkspunkt og heiser. Blant inskripsjonene på buen er teksten til den revolusjonære hymnen «General Kim Il-sungs sang», samt året 1925 (året da nordkoreanske historiebøker sier at Kim startet geriljakrigen mot okkupantene) og 1945 (avslutningen på den andre verdenskrig som også avsluttet den japanske okkupasjonen). 

Triumfbuen i Pyongyang er alltid med på de guidete turene i byen.

## Referanser

* *Korean Central News Agency of DPRK*. link  – last accessed on 9. juni 2008. 

## Eksterne lenker
* Satellite image from Google Maps
* Triumph Arch Picture, Pyongyang
Kim Il-sung-plassen

**Kim Il-sung-plassen** (koreansk: 김일성광장) er en stor plass i den nordkoreanske hovedstaden Pyongyang. Plassen er gitt navn etter landets første leder, Kim Il-sung. Plassen ligger på østbredden av Taedongelva, på motsatt side av der Juchetårnet står.

Plassen benyttes til militærparader og andre oppvisninger. Plassen er verdens 16. største i sitt slag med sine 75&nbsp;000 m². På den andre siden av plassen ligger Folkets store studiehall.

## Eksterne lenker
* Kim Il-sung-plassen bilder
Koigen

**Koigen** er et friområde ved Mjøsas bredd i Hamar by der det er lagt til rette for en rekke aktiviteter og fritidssysler. Hamar kommune brukte 17,2 millioner kroner på anlegget, og det ble åpnet 23. september 2005. Koigen har vist seg som et populært rekreasjons- og aktivitetsområde, spesielt i sommerhalvåret.

Anlegg og aktiviteter:
* Basketball. Asfaltert basketbane
* Sandvolleyball. 3 baner 
* Skateanlegg.
* Sandstrand med kunstig holme, Mjøsholmen
* Grillplass
* Tursti langs Mjøsa som går fra Koigen til Furnes
* Lekeplass med lekeapparater
* Sittebenker og bord
* Norges dyreste stupetårn

Om sommeren er det kiosk som selger is ved stranda.

## Eksterne lenker
* Hamar-kommune.no – Informasjon om Koigen.
Kim Il-sung-universitetet

**Kim Il-sung-universitetet** er et universitet i Pyongyang, Nord-Korea. Det ble etablert 1. oktober 1946 og er det første universitetet som er reist i landet.

Beslutningen om å etablere universitetet ble tatt i juli 1946 av Nord-Koreas arbeiderparti. Universitetet fikk navn etter Nord-Koreas første leder, Kim Il-sung. Anlegget består av flere bygninger, en bronsestatue av universitetets grunnlegger Kim Il-sung, samt flere relikvier fra studentårene til Kim Jong-il som ble uteksaminert fra farens universitet. I 1964 ble språkskolen Pyongyang universitet for internasjonale studier skilt ut fra universitetet.

Kim Il-sung-universitetet er en eliteskole for de mest partitro studentene. For å møte opptaksvilkårene kreves en anbefaling både fra rektor ved studentens tidligere høgskole, samt et medlem av Koreas arbeiderparti. Opptak baseres på tre kriterier; akademiske meritter, hvordan en har skikket seg i forhold til partiet og samfunnet, samt søkerens status. Sistnevnte er avhengig av foreldrenes engasjement i partiet og om de ble ansett som proletarer ved partiets etablering.

Universitetet har i gjennomsnitt 12&nbsp;000 studenter og 1&nbsp;200 ansatte som fordeler seg på 14 fakulteter og 10 forskningsinstitutter. Et IP-nettverk knytter universitetet sammen med Folkets store studiehall og Kim Chaek tekniske universitet.

Universitetets campus er 1&nbsp;560&nbsp;000 m² stort og består av et vitenskapelig bibliotek med over 2 millioner verk, en idrettsanlegg, museer, trykkeri og sykehus. Universitetets internat kan huse 10&nbsp;000 studenter.

## Fakulteter
### Samfunnsvitenskapelig
*Historie
*Filosofi
*Ledelse og økonomi
*Jus
*Koreansk språk
*Fremmedspråk

### Naturvitenskapelig
*Fysikk
*Matematikk
*Biologi
*Geografi
*Kjemi
*Geologi 
*Atomenergi 
*Automatisering

## Tidligere studenter
* An Kyong-ho, leder i Komiteen for fredelig gjenforening av fedrelandet
* Kim Jong-il, Nord-Koreas leder (student 1960-1964)
* Kim Pyong-il, Kim Jong-ils halvbror og ambassadør i Polen
* Kyong Wonha, atomfysiker
* Andrei Lankov, foreleser ved Australia National University, sovjetisk utvekslingsstudent i 1985
* Paek Nam-sun, tidligere utenriksminister

## Se også
*Pyongyang vitenskapelige og teknologiske universitet
*Pyongyang universitet for internasjonale studier
*Koryo Songgyungwan-universitetet
*Kim Chaek tekniske universitet
*Rajin maritime universitet
*Huichon teleuniversitet
*Utdanning i Nord-Korea

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Offisielt nettsted for Fakultet for telekommunikasjon (koreansk)
* Utdrag fra Naver Encyclopedia (koreansk)
* NTI.org-profil
Kim Chaek tekniske universitet

**Kim Chaek tekniske universitet** er et universitet i Pyongyang, Nord-Korea, som ligger ved elva Taedong. Universitetet regnes for å være det fremste teknologiske universitet i landet. 

Universitetet har 10 000 studenter og 2&nbsp;000 ansatte. Universitetet var opprinnelig en del av Kim Il-sung-universitetet, men ble skilt ut i 1948 som *Pyongyang teknologiske høgskole*. Under Koreakrigen i 1951, ble navnet endret til *Kim Chaek tekniske høgskole*. Kim Chaek (Kim Ch’aek) var en kommandant i Den koreanske folkearméens fronthovedkvarter og døde under krigen. I 1988 ble høgskolen klassifisert som universitet. 

Fra 2007 har universitetet fått konkurranse fra det nyetablerte Pyongyang vitenskapelige og teknologiske universitet.

Et IP-nettverk knytter sammen universitetet med Folkets store studiehall og Kim Il-sung-universitetet.

Universitetets studenter og forskere har tilgang på 2 millioner fysiske bøker samt og 10 millioner elektroniske bøker gjennom det oppsatte LAN-nettverket.

## Se også
*Kim Il-sung-universitetet
*Pyongyang vitenskapelige og teknologiske universitet
*Pyongyang universitet for internasjonale studier
*Koryo Songgyungwan-universitetet
*Rajin maritime universitet
*Huichon teleuniversitet
*Utdanning i Nord-Korea

## Referanser


## Eksterne lenker
* NTI.org-profil
Rungrado 1. mai stadion

**Rungrado 1. mai stadion** er verdens største arena for friidrett og fotball målt etter sittende tilskuertall. Arenaen ble åpnet 1. mai 1989 og ligger på øya Rungrado i Taedongelva som renner gjennom Pyongyang i Nord-Korea. Stadionet ble opprinnelig bygget som hovedarena for den 13. verdensungdomsfestivalen i 1989.

Navnet kommer fra øya og fra 1. mai. Stadionanlegget er på 22&nbsp;500 m², mens det totale gulvarealet er på 207&nbsp;000 m² over åtte etasjer. Tilskuerkapasiteten er 150&nbsp;000 sittende mennesker.

Taket over deler av arenaen er oppbygd av 16 buer som gjør at stadionet fra utsiden ser ut som en blomst.

Stadionanlegget er ett av Pyongyangs to store, det andre er Kim Il-sung stadion.

Rungrado 1. mai stadion er kanskje først og fremst kjent som åstedet for Arirangfestivalen som hyller den nordkoreanske leder Kim Jong-il og den koreanske nasjonen. Festivalen ble arrangert første gang i mai 2002 i anledning Kims 60-årsdag og involverte 100&nbsp;000 deltagende i massegymnastikk, noe som gjorde at over 250&nbsp;000 mennesker befant seg innenfor stadionveggene så lenge arrangementet pågikk. Arrangementet åpnet også veien for utenlandske besøkende, selv fra USA og Sør-Korea, noe det ellers sjelden gis anledning til.

Kritikerne ville ha det til at arrangementet ble iscenesatt i et forsøk på å avlede oppmerksomheten fra VM i fotball 2002 som gikk av stabelen i Sør-Korea og Japan like etter, samt som en måte å skaffe landet hard valuta på.

I år 2000 underholdt Kim Jong-il den amerikanske utenriksminister Madeleine Albright med et tilsvarende show da hun besøkte landet mot slutten av Bill Clintons presidentperiode i USA.

## Bilder
* BBC News: «In pictures: Arirang Festival,» 30. april 2002
* Bilder av Rungrado 1. mai stadion (engelsk)
* Rungrado 1. mai stadion på Google Maps
* ImageSat International: Satellittfoto, Rungrado 1. mai stadion, 29. juni 2002

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* World Stadiums
Bagram Theater Internment Facility

**Bagram Theater Internment Facility** (tidligere *Bagram Collection Point*, også kjent som *Salt Pit*) er en omstridt amerikansk fangeleir i Afghanistan.
Fangeleiren var opprinnelig ment som et oppsamlingssted for fanger før overføring til andre fangeleirer, men den fikk tidlig status som hovedleir i Afghanistan for fanger tatt under krigen mot terror, og det regnes i 2008 som sannsynlig at leiren vil ha denne statusen i overskuelig fremtid.

Det har fremkommet en rekke beskyldninger om bruk av tortur i fangeleiren.

Blant USAs mange fangeleirer er Guantánamo og Abu Ghraib (fengsel/fangeleir) de mest kjente, med Bagram på en svak tredjeplass. Ifølge en rapport fra Amnesty International representerer disse likevel bare en liten del av USAs minst 70 000 fanger tatt under *krigen mot terror*.
Andre nevneverdige steder er Kandahar Air Base (Kandahar International Airport) i Afghanistan, Camp Bucca i Irak, samt et stort antall såkalte Black Sites, hemmelige internasjonale CIA-fengsler. Tusener av fanger holdes også av andre land på vegne av USA.

## Overgrep og tortur

I 2005 offentliggjorde The New York Times en intern militær rapport som forteller om overgrep og/eller tortur i fangeleiren, blant annet at det er vanlig å slå og sparke fangene, og at flere fanger har blitt slått til døde. En av disse ble slått i hjel på tross av at fangevokterne og avhørsspesialistene var overbevist om at fangen ikke var skyldig og heller ikke hadde informasjon - mishandlingen beskrives mer som underholdning. Rapporten utdyper og bekrefter en tidligere uttalelse gjort av US Army.
Ved siden av slag og spark nevnes bruk av fysisk ubehagelige posisjoner som lenking av fanger i taket og på dører i dagevis, frarøving av søvn i opptil 36 timer, frarøving av åndedrett, tvang til å lete etter ting som er begravd i latriner, frarøving av sansestimulering og andre tilsvarende metoder.

I henhold til artikler publisert i The New York Times hevder både fanger som har blitt holdt begge steder og amerikanske militære talsmenn at forholdene i leiren er verre enn på Guantanamo.
Amnesty International hevder at fanger er blitt torturert, og at USA er ansvarlig.

## Forsøk på å stenge fangeleiren
Bush-adminsitrasjonen og USAs militære ledelse har vært under sterkt press fra menneskerettighetsgrupper og advokater om å oppgi fangeleirene sine. Dette presset har vært sterkest mot leiren på Guantánamo, og fra 2004 har antallet fanger sunket der. Parallelt har fangetallet økt tilsvarende mye på Bagram.
USA forsøker å få Afghanistan til å overta fangene på Bagram, men Afghanistans regjering har ikke vært villig til å adoptere USAs bruk av fangestatusen *fiendtlig kjempende*, som både fratar fangene rettighetene som krigsfanger og som sivile fanger.

## Referanser
Dmitrij Pozjarskij

**Dmitrij Mikhajlovitsj Pozjarskij** (russisk: Дмитрий Михайлович Пожарский; født 17. oktober 1577, død 30. april 1642) var en russisk fyrste. Han ledet folkeoppstanden mot det polsk-litauiske styret i perioden kjent som Den store urotiden.

Sammen med Kusma Minin og med støtte fra patriark Filaret dannet Pozjarskij en frivillig hær i Nizjnij Novgorod. Hæren var under Pozjarskijs kommando, og sammen med Moskvas innbyggere greide den russiske hæren i 1612 å befri hovedstaden. I august samme år slo Pozjarskij en polsk-litauisk styrke under Jan Karol Chodkiewicz.

For å minnes seieren fikk Pozjarskij bygget Kazan-katedralen i Moskva. Katedralen ble bygget i tre, og ble ødelagt i en brann i 1632. Tsaren ga deretter ordre om at kirken skulle gjenoppbygges i stein. 

## Pozjarskij- og Minin-monumentet
På begynnelsen av 1800-tallet ble det bestemt at det skulle lages et monument til ære for Pozjarskij og Minin. Monumentet skulle avdukes i 1812, som markering av at det var 200 år siden seieren over de polske styrkene i Moskva. På grunn av Napoleons felttog i Russland i 1812 kunne avdukingen først skje i 1818.

Monumentet står i dag på Den røde plass i Moskva. 

## Bildegalleri

Fil:Minin-Pozharsky-1900.jpg|Minin-Pozharsky-monumentet hadde en annen plassering før revolusjonen i 1917 enn dagens plassering foran Vasilijkatedralen i Moskva. Dette postkortet med tekst på russisk og fransk er fra begynnelsen av 1900-tallet.
Fil:Minin & Pozharskiy 01.JPG|Pozjarskij og Minin-monumentet foran Vasilijkatedralen i Moskva.
Fil:Russia-Moscow-Saint Basil's Cathedral-5.jpg|Monumentet med Vasilijkatedralen i bakgrunnen, fotografert i 2005. 


## Referanser
Strandarve

**Strandarve** (*Honckenya peploides*) er en kyst- og strandplante i nellikfamilien som vokser på karrig mark og i sand, med krypende, lyse røtter og grønne, sukkulente (kjøttfulle) små blader som er spisse ytterst. Høyden er 4–10&nbsp;cm, og planten er bestanddannende og kan danne lave "tepper" på bakken.

Blomstene hos hunnen er svært små, og hvite. Hannblomstenes kronblad er klart større, inntil 4&nbsp;mm lange. Strandarve har 3 grifler, og en frøkapsel som ved modning deler seg i tre med krokete spisser.

Strandarve er flerårig og nøysom, den vokser på sandgrunn langs strender på hele kysten. Den binder sanddyner, ofte sammen med strandreddik eller strandrug.

Et viktig kjennetegn er at de hvite blomstene er svært små på hunnblomstene, og sitter innimellom gulgrønne begerblad (4&nbsp;mm), samt at selve de sukkulente bladene sitter i grupper på stilken slik at de ovenfra ser ut som en firkantet bladstruktur.

## Eksterne lenker
* 
* 
* Strandarve
Strandrug

**Strandrug** (*Leymus arenarius*, tidligere *Elymus arenarius*) er en flerårig gressart med karakteristiske blågrønne, lange og spisse blader, og et kornstrå med aks som kan minne om rug. Rotsystemet er forgrent og sprer planten som bindeplante langs sandstrender. Høyden er 40-70 cm.

## Beskrivelse
Bladene er 8-15 mm brede, spisse ytterst og hule nederst, og kan rulle seg til sylinderformasjon i sterkt sollys for å holde på fuktighet. Bladnervene er relativt grove. Aksene er 15-30 cm høye, og går fra grønt til halmgult i løpet av sommeren. Aksene vokser med 2-4 småaks per ledd på kornstilken.
## Utbredelse
Strandrug er blant de mest nøysomme plantene i sandstrender, men plasserer seg likevel gjerne ytterst (mot strandsiden) for å nyte godt av jord som blåser inn over stranden.

Planten vokser langs strender i hele kyst-Norge, samt langs elvebredder i innlandet. I nødsår har strandrug blitt brukt som basis for mel i Norge.

## Galleri


Fil:Strandrug04.jpg|Strandrug danner tepper av blågrønne strå på sandstrender. Bladene er ca. 40 cm høye, kornstråene ca. 70 cm høye.



## Eksterne lenker
* 
* Strandrug
Pyongyang vitenskapelige og teknologiske universitet

**Pyongyang vitenskapelige og teknologiske universitet** (engelsk: **Pyongyang University of Science and Technology**, forkortet **PUST**) er et høyere grads teknologisk universitet i Pyongyang i Nord-Korea, som fokuserer på ingeniørmessige kjernefag som IT-forskning, elektronikk, industri-ingeniør og landbruksingeniør. Det skal etter hvert også undervises i fremmedspråk, arkitektur og andre disipliner.

Universitetet ble etablert i 2001 av det sørkoreanske Northeast Asia Foundation for Education and Culture (NAFEC), som også driver Yanbian vitenskapelige og teknologiske universitet (YUST) i Kina.

Initiativet til universitetet ble tatt i 2000, og de første studentene ble tatt opp i 2008. Tanken er å knytte bånd til teknologiske universiteter i Asia og USA, samt å komplettere det statlige Kim Chaek tekniske universitet. Det er meningen at lærestedet skal danne basis for en moderne, industrielt cluster.

Universitetet. som har internasjonalisering som et mål, blir det første i Nord-Korea som skal tilby en internasjonal MBA. Det er åpent for å ansette vitenskapelige ansatte fra utlandet. Det skal gis høyere grads studier, opp til doktorgradsnivå.

Den amerikanske forskeren og økonomen Malcolm Gillis, tidligere rektor ved Rice University har knyttet seg til det nye universitetet, og var en avgjørende kraft for å sluttfinansiere byggingen. Det samme har en rekke koreanske forskere som har studert i USA.

## Se også
*Kim Il-sung-universitetet
*Pyongyang vitenskapelige og teknologiske universitet
*Pyongyang universitet for internasjonale studier
*Koryo Songgyungwan-universitetet
* Rajin maritime universitet
* Huichon teleuniversitet
*Utdanning i Nord-Korea

## Referanser


## Eksterne lenker
* Pyongyang vitenskapelige og teknologiske universitet (koreansk) 
* Pyongyang vitenskapelige og teknologiske universitet (engelsk)
* Bilder