Æsops fabler

***Æsops fabler***, ***Esops fabler*** eller på latin ***Aesopica*** (gresk Μῦθοι Αἰσώπειοι) er en samling moralske fortellinger eller fabler fra den greske antikken som ifølge folketradisjonen opprinnelig skal ha blitt fortalt av Æsop, en frygisk slave som levde på øya Samos fra 620 til 560 f.Kr. De korte, poengterte fablene handler ofte om dyr med menneskelige egenskaper, men også om folk, planter og naturkrefter, og representerer folkelig vidd og livsvisdom. De er både underholdende og belærende, og har blant annet blitt benyttet som moralske lærestykker i barneoppdragelsen. Fablene ble først nedskrevet av Demetrios fra Faleron på 300-tallet f.Kr, men samlingen har siden blitt gjendiktet, omdiktet og utvidet, og blitt fortalt både på vers og som prosa i en mengde versjoner i den vestlige litteraturen. Fremdeles utgis nye utgaver av den gamle greske folkeboka over hele verden, oftest som barnebok med nye illustrasjoner og forskjellig utvalg av fortellinger.

## Historikk

 

En vet ingenting om Æsops liv bortsett fra at han skal være opphavet til de gamle greske fablene. Mange av historiene i samlingen, for eksempel *Reven og druene* («høyt henger de og sure er de!»), *Skilpadden og haren* og *Hyrdegutten og ulven* (eller *[[Gutten som ropte ulv]]*) er fortsatt velkjente fortellinger den dag i dag.

*Æsops fabler* var opprinnelig muntlige fortellinger som må ha vært populære langt tilbake i tid i antikkens Hellas. Den første skriftlige samlingen en kjenner til ble nedskrevet på prosa av Demetrios Falereus på 300-tallet f.Kr.. Denne har senere gått tapt. Den romerske fabeldikteren Babrius skrev fablene på vers på gresk på 100-tallet e.Kr. og denne samlingen eksisterer fortsatt. Det finnes også en latinsk utgave nedtegnet av den romerske fabeldikteren Fædrus som gjorde fablene til en del av sine egne samlinger på vers en gang mellom år 1 og 50 e.Kr. Hans samling ble toneangivende for all senere fabeldiktning. En munk fra 1300-tallet, Maximus Planudes, ordnet en biografisk samling av *Æsops fabler*.

Det moralfilosofiske sluttpoenget i fablene til Æsop, på gresk kalt *epimythion* («fabelord»), ble lagt til i ettertid og hører ikke til i de opprinnelige greske versjonene. Ifølge Platon versifiserte Sokrates *Æsops fabler* tiden før sin henrettelsen, og han kan dermed være opphavsmannen til det moralfilosofiske sluttpoenget.

Det har blitt foreslått at en sura eller et kapittel i Koranen med tittelen *[[Luqman]]* kan referere til Æsop som var en velkjent figur i Arabia på Muhammeds tid.

Den første trykte boka på engelsk med Æsops fabler ble oversatt og utgitt av William Caxton i 1484. Den tidligste svenske utgaven er fra 1603.

Flere forfattere har gjendiktet eller blitt inspirert av fablene til Æsop. Den franske dikteren Jean de La Fontaine (1621–1695) utgav fra 1668 til 1694 tolv bøker under samletittelen *Fables*, korte, ofte humoristiske dyrehistorier på vers direkte inspirert av Æsops fortellinger og andre antikke og folkelige fabler. Hans enkle, men formfullendte fabler er blitt Frankrikes mest siterte vers. Også den russiske dikteren Leo Tolstoj har skrevet frie versjoner av flere av Æsops fabler.

Fil:Aesop in Bayeux.jpg|Tegning av tre motiver fra Esops fabler funnet på Bayeux-teppet
Fil:Perugia - Fontana Maggiore - 7 - Esopo (gru e lupo & lupo e agnello) - Foto G. Dall'Orto 5 ago 2006.jpg|Relieffene på *Fontana Maggiore* (hovedfontenen) i Perugia i Italia ble hogd etter 1275 av Nicola Pisano og Giovanni Pisano. Disse viser blant annet to fabler av Æsop: *Ulven og trana* og *Ulven og lammet*.
Fil:Caxton-Fables.png|Fabelen *Bonden og sønnene hans* fra William Caxtons engelske oversettelse av *Æsops fabler* i en utgave fra 1500.
Fil:Aesopus - Aesopus moralisatus, circa 1485 - 2950804 Scan00010.tif|*Aesopus moralisatus*, 1485 


## Norske utgaver
Av norske utgaver av *Æsops fabler* kan nevnes Tilla og Otto Valstads oversettelse fra 1918 (gjenutgitt i modernisert språkdrakt i 1962), Herman Wildenveys *Æsops fabler i norske dikt* fra 1941, Hanna Wiigs *Esops fabler* og Johs. A. Dales nynorsk-utgave av den samme teksten, begge fra 1951 (gjenutgitt i 1970) og med illustrasjoner av Reidar Johan Berle, og Mentz Schuleruds *Æsops fabler. 143 moralske fortellinger* fra 1975 (gjenutgitt med litt færre fabler i 1990 og 1995). *Æsops fabler* har også blitt oversatt til norsk fra flere internasjonale utgaver, ofte med store illustrasjoner og et mindre utvalg fabler.

## Se også
* Æsop
* Panchatantra, en vidt utbredt, klassisk samling indiske dyrefabler

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Faksimileutgave av ''Esops fabler'' på svensk fra 1895
* Æsop på engelsk hos Project Gutenberg
* NRK om Æsop

### Digitale bokkopier i Nasjonalbibliotekets database
* ''Æsops fabler'' gjenfortalt av Fiona Black og illustrert av Richard Bernal (Go'boken 1994)
* ''Æsops fabler – 108 moralske fortellinger'' til norsk ved Mentz Schulerud og illustrert av Maggie Downer (Schibsted, 1995)