open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nabonidus

**Nabonidus** eller **Nabonid** (Nabu-naʾid = «Nabus tilbeder», «dyrker av Nabu») var det nybabylonske rikets siste konge og regjerte 556–539 f.Kr. Han overtok styret etter Labashi-Marduk, men hans bakgrunn er uklar. Nabonidus ble mistenkt for å stå bak drapet på den mindreårige Labashi-Marduk.

## Biografi
Han gjorde seg upopulær blant presteskapet i mardukdyrkelsen fordi han tilsidesatte måneguden Nanna-Suen (Sin). Etter en oppstand innsatte han sin sønn Belsassar som medregent og dro utenlands. Han var en dyktig hærfører og ledet suksessrike felttog til Arabia.

Ti år tilbrakte han i oasen Tayma og utvidet sitt rike helt til Yathrib. I *[[Daniels bok]]* kap. 4 berettes om kong Nebukadnesar som ble plaget av drømmer og slått med galskap. Beretningen minner om noen fragmenter på arameisk funnet i hulene ved Qumran i 1956, der det fortelles om en konge rammet av sykdom i syv år. I begge historiene blir kongen slått av sykdom i syv år, begge oppholder seg i en ørken og får hjelp av en jøde, og begge gjenvinner helsen ved bønn og fromhet, samt ta avstand fra sitt tidligere levnet. Nesten alle forskere enes om at Nebukadnesars galskap i *Daniels bok* er en fortolkning av Nabonids sykdom, som imidlertid ikke handlet om galskap. Men det stemmer at Nabonid var svært opptatt av drømmer. Han er den eneste nybabylonske hersker som gjengir drømmer i sine innskrifter, og hevder å ha tatt avgjørende beslutninger på grunnlag av drømmevarsler. Han skal ha forlatt Tayma etter et mareritt, og i en innskrift der han erklærer seg som «mine kongelige forgjengere Nebukadnesar og Neriglissars sterke utsending», hevder han å ha møtt forgjengeren Nebukadnesar i en drøm. Nabonid ba ham om å få formidlet heldige varsler før sin tronovertakelse, som en slags posthum godkjennelse fra sin beundrede forgjenger. 

Da Kyros den store med utgangspunkt i kongedømmet Anshan beleiret Babylon i 539, kunne han marsjere nærmest uhindret inn i landet uten motstand fra babylonerne. Nabonid overga seg og fikk leve videre i relativ frihet. Enden på hans styre markerer starten på det persiske keiserdømme og avslutningen på jødenes babylonske fangenskap.

## Arkeologiske interesserer
Nabonid er blitt kalt «verdens første arkeolog», en interesse han delte med sin datter Bel-Shalti-Nanna som han utnevnte til yppersteprestinne i Ur i tempelet for månegudinnen Sin (sumerisk: Nanna). Der lærte hun overklassekvinner å arbeide som skrivere, og gjenopplivet gamle tradisjoner knyttet til månegudinnen. Kong Nabonid forklarte datteren hvordan hun kunne orientere seg ut fra en stele etter Nebukadnesar I og de 1.200 år gamle skriftene etter en tidligere prestinne som het En-ane-du. Prinsessen opprettet et museum med funn fra det sørlige Mesopotamia. Hun katalogiserte samlingen stykke for stykke, på en leirtavle som er kalt «verdens eldste kjente museumsguide».

I 2021 ble det funnet en avbildning av Nabonid i Saudi-Arabia, sammen med den lengste inskripsjon i kileskrift (26 linjer) som er funnet i Saudi-Arabia.

## Referanser


## Kilder
*
Belsassar

**Belsassar** var sønn av Babylonias siste konge Nabonid og var regent i en periode sammen med sin far. Han ble drept da Babylon i 539 f.Kr. ble erobret av kong Kyros den store av Persia. Det persiske rike overtok da den ledende stillingen blant rikene i orienten.

I Bibelen fortelles det i Daniels bok (5:25-28) at Belsassar holdt et stort gjestebud hvor han serverte vin fra noen av begerne som hans far Nebukadnesar II hadde røvet fra Tempelet i Jerusalem og at de drakk vin av dem og priste avguder. Dette var en så alvorlig helligbrøde at det plutselig kom til syne en hånd som skrev skriften på veggen: *Mene, Mene, Tekel, Upharsin*. Da ingen av kongens lærde klarte å tyde skriften, sendte han bud på Daniel, en israelitt i fangenskap som var bortført fra Jerusalem, og som hadde oppnådd en høy stilling under Nebukadnesar. Daniel tyder de arameiske ordene som har sammenheng med mynt- og måleenheter. *Mene* er avledet av et verb som betyr *å telle*, altså mynten *mina*. *Tekel* er en annen skrivemåte for myntenheten shekel, opprinnelig en vektenhet. *Upharsin* kommer av en rot som betyr *å dele*, og som i dette tilfellet betyr en halv *mina*, men som også kan leses som *perserne*.


*Dette er det som ble skrevet: ‘mene, mene, tekel ufarsin.‘ Og slik skal ordene tydes: ‘Mene‘ – ’tellet’ har Gud ditt kongedømmes dager og gjort slutt på det. ‘Tekel‘ – ’veid’ er du på vekten og funnet for lett. ‘Peres‘ – ’delt’ er ditt rike og gitt til mederne og perserne.».*

Samme natt ble Belsassar drept, Babylon falt og kong Kyros ble den nye herskeren.

Den tyske dikteren Heinrich Heine har skildret gjestebudet i Babylon i diktet *Belsazar* (1815), en versjon av ordpråket «hovmod står for fall». I siste vers forteller han: «Belsazar ward aber in selbiger Nacht/Von seinen Knechten umgebracht.» (Belsassar ble i samme natt drept av sine knekter).

## Navnet
Navnet Belsassar (fra akkadisk *Bēl-šarra-uṣur*, *Bēl -Baal- beskytt kongen*) 
har på europeiske språk mange skrivemåter, blant dem *Belshazzar* og *Baltasar*. Den historiske Belsassar fikk i den greske oversettelsen av Daniels bok navnet *Baltasar*, og dette navnet har han også på russisk og spansk. Dette gammeltestamentlige navnet ble fra 700-årene i vestlig kristen tradisjon gitt til en av de tre vise menn eller *hellige tre konger*, som sammen med Melchior og Kaspar oppsøkte Jesus. I Bibelens fortelling (Matteusevangeliets kapittel 2, vers 1-12) er hverken antallet eller navnene angitt, og i østlige kirkesamfunn har vismennene andre navn. 

På fransk betegner *balthazar* også en vinflaske som rommer 12 liter og tilsvarer 16 standard vinflasker.

## Referanser
Palé

**Palé** er en mindre fyrstebolig eller fornemt palasslignende bolig i bymiljø. Ordet palé kommer fra den franske uttalen av *palais* (palass). Arkitekturhistoriker Guthorm Kavli definerer palé slik i sin doktoravhandling *Trønderske trepaleer:* «(Som utgangspunkt vil vi si at) den herskapelige bolig, bygd for en familie som dens byresidens, er et palé». 

Paléet kan være utført i tømmer, reisverk, mur eller stein, og kan være panelt, pusset eller rappet. Stiftsgården i Trondheim regnes som Nordens største trepalé.

## Referanser


## Kilder
* 
*
Filip II Filorhomaios

**Filip II Filorhomaios** (født ukjent - død en gang etter 58 f.Kr.) («glad i romere») eller *Barypos* («tungfot») var sønnen til selevkidekongen Filip I Filadelfos. Filip II regjerte selv i en kort periode av det som var igjen av den hellenistiske Selevkideriket i deler av Syria på 60-tallet f.Kr., da som klientkonge under romerske Pompeius. Han konkurrerte med sin tremenning Antiokos XIII Asiatikos om Pompeius' gunst, inntil den romerske hærføreren ble lei og nedla det gamle kongeriket.

## Historie
Folket i byen Antiokia hyllet Antiokos XIII Asiatikos som ny konge, og det ble akseptert av Lucius Lucullus. I 68/67 f.Kr. ble Lucullus tilbakekalt og den romerske kommandoen gitt Pompeius. Samtidig forviste Filip II Filorhomaios sin slektning fra Antiokia med støtte fra byens befolkning og fra en lokal hersker i Kilikia, men Antiokos XIII kom tilbake i 65 f.Kr. Pompeius er uinteressert i de lokale dynastiske stridighetene, avsatte Antiokos XIII og fikk ham drept i 64 f.Kr. Syria ble gjort til en romersk provins.

Den avsatte Filip II kan ha overlevd. En seleukideprins ved navnet Filip ble nevnt som en mulig brudgom til dronning Berenike IV av Egypt i 58 f.Kr., søster av den langt mer kjent Kleopatra. Denne ekteskapsforeningen ble derimot forhindret av den romerske guvernøren i Syria, Aulius Gabinius, som sannsynligvis fikk Filip II drept en gang for alle.

## Ettermæle
Filip II Filorhomaios ble det siste medlemmene av de en gang så mektige selevkid-dynastiet, men med kompliserte familiebånd og uklare identiteter som er vanskelige å fastholde ved at mange har samme navn. Hans tilnavn Filorhomaios betyr «glad i romere». Han ble også kalt for Barypos, «tungfot».

## Referanser
The Memorial Tournament

**The Memorial Tournament** er en golfturnering på PGA-touren som er nært knyttet til golflegenden Jack Nicklaus. Turneringen spilles på Muirfield Village Golf Club, en bane som er tegnet av Nicklaus i hans hjemstat Ohio.

## Vinnere

## Eksterne lenker
*
Panthéon

**Panthéon** i Paris (latin: *Pantheon*, fra gresk: Πάνθεον, i betydningen «Hver gud» = for alle guder) er et fransk mausoleum i Latinerkvarteret i Paris, på toppen av Montagne Sainte-Geneviève. På dette stedet var det opprinnelig en kirke som var viet til den hellige Genoveva av Paris for å huse relikviene etter henne, men etter mange endringer fungerer det i dag som en sekulært mausoleum som inneholder levninger etter framstående franske borgere. Bygningen er et tidlig eksempel på nyklassisisme, med en fasade modellert etter det førkristne Pantheontempelet i Roma, toppet av en kuppel som har trekk fra Donato Bramantes renessansekirkebygning San Pietro in Montorio i Roma.

## Beskrivelse
Panthéon i Paris er lokalisert i 5. arrondissement ved Montagne Sainte-Geneviève og med utsyn over hele Paris. Kirken fikk en grunnplan formet som et gresk kors og en fasade som et gresk tempel. Panthéon er et tidlig eksempel på nyklassisisme i arkitekturen. Den klassiske stilen som kirken fikk, gjorde at den uten vanskelighet kunne inngå i en seremoniell sammenheng under den franske revolusjon og omdøpes til Panthéon.

## Gravlagte i krypten
En rekke kjente personligheter i fransk åndsliv er gravlagt i krypten i Panthéon: Mirabeau,
Voltaire, Le Pelletier de Saint-Fargeau, Jean-Jacques Rousseau, Victor Hugo, Émile Zola, Léon Gambetta, Marquis de Condorcet, Marie Curie, Pierre Curie, André Malraux og Alexandre Dumas.

I august 2021 kunngjorde franske myndigheter at Panthéon i november samme år skulle bli det siste hvilested for danseren Joséphine Baker, som tjenestegjorde i det franske militæret under andre verdenskrig. Fransk-amerikanske Baker var opprinnelig gravlagt i Monaco. Hun er den første svarte kvinnen som har blitt vist æren av å få et gravsted i Panthéon. 

## Bilder

Paris pantheon face.jpg|Kirkens front
Pantheon paris.jpg|Kirkens front
The pantheon.jpg|Kirkens front
Panthéon fete de la jonquille.jpg|Kirkens front
Fronton Panthéon2.jpg|Fronton
Pantheon aux grands hommes.jpg|Fronton
Panthéon dôme.jpg|Dôme
Candélabre Panthéon.JPG|Candélabre
Fenêtre Panthéon de Paris.JPG|Fenêtre
Intérieur du Panthéon.jpg|Domen innvendig
Voltaire's tomb.jpg| Statue og graven til Voltaire
Fenêtre murée 2.jpg|Fenêtre murée
Invalides Paris Aug 2006 005.jpg|Portique
Panthéon de Paris plaque Libération de Paris.jpg|Plaque Libération de Paris


## Se også
* Liste over personer som er begravd i Panthéon i Paris

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Panthéon - samtidige fotografier og eldre fra 1900
Jim Furyk

**James (Jim) Michael Furyk** (født 12. mai 1970) er en amerikansk golfspiller. Han ble profesjonell i 1992 og vant minst én turnering hvert år på PGA-touren mellom 1998 og 2003. På denne tiden var dette den nest beste seiersrekken (etter Tiger Woods).

Furyk vant majorturneringen US Open i 2003, da han spilte likt med 72-hullsrekorden i mesterskapet og tok sin første ''major''-tittel. 

Jim Furyk vant FedExCup 2010. I 2013 ble han den sjette spilleren som gikk en runde på 59 slag på PGA-touren. I 2016 ble han den første til å gå en runde på PGA-touren på 58 slag. Dette skjedde siste runde i Travelers Championship, da han gikk 12 under par på par 70-banen TPC River Highlands. 

## Meritter

### Seire på PGA-touren

* 1995: Las Vegas Invitational
* 1996: United Airlines Hawaiian Open
* 1998: Las Vegas Invitational
* 1999: Las Vegas Invitational
* 2000: Doral-Ryder Open
* 2001: Mercedes Championships
* 2002: Memorial Tournament
* 2003: **[[US Open Championship]]**, Buick Open
* 2005: Cialis Western Open
* 2006: Wachovia Championship; Canadian Open
* 2007: Canadian Open
* 2010: Transitions Championship, Verizon Heritage, The Tour Championship
* 2015: RBC Heritage

### Ryder Cup
* 1997, 1999, 2002, 2004, 2006, 2008, 2010, 2012, 2014

### Presidents Cup
* 1998, 2000, 2003, 2005, 2007, 2009 , 2011

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Kenny Perry

**Kenny Perry** (født 10. august 1960) er en amerikansk profesjonell golfspiller.

Perry er født i Elizabethtown i Kentucky og gikk på Western Kentucky University. Han ble profesjonell i 1982. Karrieren hans utviklet seg sakte men jevnt. Han ble ikke medlem av PGA-touren før i 1987, og i de første årene hadde han problemer med å beholde medlemsstatusen. Han tok sin første seier på touren i det prestisjefylte Memorial Tournament i 1991. To nye seire fulgte i løpet av 1990-årene, og enda en seier i 2001. I sesongen han fylte 48, i 2008, vant han 3 turneringer, og spilte i Ryder Cup for første gang. Han har vært blant de ti beste på verdensrankingen i golf i en periode på 50 uker mellom 2003 og 2005. Han tok sin fjortende seier på touren i 2009 i Travelers Championship.  

Perry er den høyest rangerte på lista over mest inntjente penger i karrieren på PGA-touren uten en major-seier.  Han har to andreplasser, PGA Championship i 1996 og Masters i 2009, begge tapt i omspill om seieren, som beste majorplasseringer.

## Seire på PGA-touren
* 1991: The Memorial Tournament
* 1994: New England Classic
* 1995: Bob Hope Chrysler Classic
* 2001: Buick Open
* 2003: Bank of America Colonial, The Memorial Tournament, Greater Milwaukee Open
* 2005: Bay Hill Invitational, Bank of America Colonial
* 2008: The Memorial Tournament, Buick Open, John Deere Classic
* 2009: FBR Open, Travelers Championship

## Eksterne lenker
*
Afonso de Portugal

**Afonso de Portugal** (født 23. april 1509, død 16. april 1540), fjerde sønn av kong Manoel av Portugal, var en av Den katolske kirkes kardinaler og biskoper.

Han ble kreert  til kardinal i en alder av bare åtte år i juli 1517 av pave Leo X. Det var hans femte konsistorium.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Francesco Pisani

**Francesco Pisani** (født 1494 i Venezia, død 28. juni 1570) var en av Den katolske kirkes kardinaler.

Han ble kreert til kardinal i juli 1517 av pave Leo X. Det var hans femte konsistorium.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
* Pave Sixtus IV (1414-1484) * bispeviet 1471
* Pave Julius II (1443-1513) *1481
* Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
* Pave Leo X ( 1475-1521) *1513 
* Pave Paul III (1468-1549) *1519
* Kardinal *Francesco Pisani* (1494-1570) *1527

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Agostino Trivulzio

**Agostino Trivulzio** (1485–1548) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han ble kreert til kardinal i juli 1517 av pave Leo X. Det var hans femte konsistorium.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Agostino Trivulzio var yngstemann av seks barn av Giovanni Trivulzio og hans hustru Anna Martinengo, og var nevø til kardinal Antonio Trivulzio ''seniore''. Hans onkler Giangiacomo og Teodoro Trivulzio var marskalker av Frankrike. Andre kardinaler fra familien var/ble Trivulzzio Scaramuccia Trivulzio, Antonio Trivulzio ''iuniore'' og Giangiacomo Teodoro Trivulzio.

I sin ungdom ble han far til en uekte datter ved navn.

### Den romerske kurie
Han ble kommendatarabbed i Fromont og senere apostolisk protonotar. Pave Julius II utnevnte ham til pavelig kammerherre.

### Kardinal
Pave Leo X eleverte ham i konsistoriet den 1. juli 1517 til kardinaldiakon, han mottok den røde kardinalshatt og titteldiakonikirken *[[Sant’Adriano al Foro|Sant’Adriano]]* den 6. juli samme år.

Selv om han aldri ble bispeviet, var han apostolisk administrator av Reggio Calabria i Italia (1520), av Alessano, Italia (1521–1526), av Bobbio, Italia (1522–1524), av Toulon, Frankrike (1524–1535), av Le Puy-en-Velay, Frankrike (1525), av Avranches, Frankrike (1526), av Asti, Italia (1528–1529), av Bayeux, Frankrike (1531–1548), atter av Asti (1536–1548), av Brugnato, Italia (1539–1548) og til slutt av Périgueux, Frankrike (1541–1548). Fra 1520 var han dessuten erkeprest av  Vatikanbasilikaen. Med alle tidde embeder var han blant de aller største «prebendesamlere» i sin tid.

Han ledet i 1527 en militær aksjon med den pavelige hær mot slekten Colonna. Etter *[[Sacco di Roma]]* i 1527 ble kardinal Agostino Trivulzio arrestert av de keiserlige styrker på grunn av sine tette bånd til Frankrike, og satt fengslet i 16 måneder i *[[Castel Nuovo]]* i Napoli.

Den 24. november 1536 ble han pavelig legat i Frankrike. Han var til stede ved kroningen av Eleonore av Castilla, keiser Karl Vs søster og kong Frans I' annen hustru.

### Død
Agostino Trivulzio døde den 30. mars 1548, ca kl 10 om kvelden, i kardinal Fieschis tidligere palass i Parione i Roma. Ved bisettelsen i kirken *[[Santa Maria del Popolo]]* ble sørgetalene holdt av hans nære venner kardinalene Pietro Bembo og Jacopo Sadoleto.

Ettersom paven ikke hadde gitt ham tillatelse til å oppsette noe testament. tilfalt hans arv Kirkestaten.

## Litteratur
*
*
*
* 
*
* 
*
*
*
*
*
* 
*
* 
*
## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Pwn

***pwn*** er internettsjargong og leet-språk basert på det engelske verbet *own* (å eie), der *p* erstatter *o* da det er en vanlig feiltasting. Begrepet blir hyppig brukt i internettbaserte spill og betyr å slå, dominere eller ydmyke en motstander.

Alternative skrivemåter er i fortid; *pwned*, *pwnd*, *pwn'd*, *pwnt* eller *pwn3d*. Setningen vil gjerne være sammensatt slik: *You just got pwned!*, eller *U r pwned*. 

Blant hackere har *pwn* betydningen å ha, eller ta kontroll over en server eller datamaskin, nettside, gatewayenhet, eller en application. Begrepet er dermed nær synonymt med hacking. Tildelingen av Pwnie award tildeles fra en gruppe forskere innen IKT-sikkerhet. 

Begrepets popularitet økte midt på 2000-tallet og gikk fra skrevet internettsjargong til muntlig språk.

## Referanser
Giovanni Salviati

**Giovanni Salviati** (født 24. mars 1490 i Firenze i Italia, død 28. oktober 1553) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han virket i det pavelige diplomatis tjeneste, og ble utnevnt til biskop av Albano i 1543.

Han ble kreert til kardinal i juli 1517 av pave Leo X. Det var hans femte konsistorium.

Han var bror til kardinal Bernardo Salviati.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Cristoforo Numai

**Cristoforo Numai** (født i Forlì, død 23. mars 1528 i Ancona i Kirkestaten) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var generalsuperior for minorittordenen. Han ble kreert til kardinal i juli 1517 av pave Leo X. Det var hans femte konsistorium.

## Liv og virke
### Bakgrunn, fransiskaner
Cristoforo Numai var sønn av Francesco Numai og Cassandra Ercolani. Han ble opptatt i fransiskanerordenen og studerte ved Bolognas universitet. Senere studerte han ved Sorbonne, der han tok en doktorgrad i teologi. Numai var generalsuperior for fransiskanerordenen fra 1517 til 1518.

### Kardinal
I juli 1517 utnevnte pave Leo X Numai til kardinalprest med San Matteo in Merulana som tittelkirke. Senere samme måned fikk han Santa Maria in Aracoeli i Roma som tittelkirke.

Kardinal Numai deltok i konklaven i 1521–1522, som valgte Hadrian VI til ny pave.

Numai ble bispeviet den 5. juli 1523 av pave Hadrian VI, som ble assistert ved denne anledning av kardinalene Niccolò Fieschi, Antonio Maria Ciocchi del Monte, Lorenzo Pucci, Paolo Emilio Cesi og Giovanni Salviati.

Numai deltok også i konklaven i 1523, som valgte Klemens VII til pave. I samband med plyndringen av Roma i mai 1527 ble kardinal Numai mishandlet av Karl Vs keiserlige styrker.
 
Kardinal Numai døde i 1528 og er begravd i kirken Santa Maria in Aracoeli.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Biskop Adrianus Appelkeren (?–1502)
* Biskop Diego Ribera de Toledo (?–1543) * bispeviet 1508
* Pave Hadrian VI (1459–1523) *1516
* Kardinal *Cristoforo Numai* (?–1528) *1523

## Referanser


## Litteratur
* Ludwig von Pastor: *Geschichte der Päpste im Zeitalter der Renaissance und der Glaubensspaltung.* Erste Abteilung: *Leo X.* 4. Auflage, Herder, Freiburg im Breisgau 1906, S. 140.

## Eksterne lenker
* Biografi på nettstedet The Cardinals of the Holy Roman Church
Ægidius av Viterbo

** Ægidius av Viterbo ** (eller **Egidio**;1469–1532) var en katolsk kardinal. Han var fra 1506 til 1518 general for augustinerordenen, og fremmet den strengere observans som generalvikaren Johann von Staupitz gikk inn for. 

Han ble kreert til kardinal i juli 1517 av pave Leo X. Det var hans femte konsistorium. I 1523 ble han titularpatriark av Konstantinopel og biskop av Viterbo. Han var en betydelig teologisk-humanistisk forfatter. Han var en grundig bibelteolog med brede kunnskaper i gresk og hebraisk. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Egidio da Viterbo var sønn av Lorenzo Antonini og Maria del Testa. Han ble opptatt i augustinerordenen i år 1488 og studerte ved flere universiteter, og ble doktor i teologi. Egidio var en dyktig orator og preket for blant annet pave Alexander VI. Han reiste meget omkring ikke minst i kraft av sine oppgaver som augustinerordenens leder. Dette muliggjorde for ham å ha personlig kontakt med eb rekke ledende intellektuelle skikkelser, og han gikk inn i samarbeid med flere av dem.

### Kardinal
I juli 1517 opphøyde pave Leo X Egidio til kardinalprest med San Bartolomeo all'Isola som tittelkirke. Senere samme måned fikk han San Matteo in Merulana som tittelkirke. 

Egidio deltok i konklavet i 1521–1522, som valgte pave Hadrian VI, og i konklavet i 1523, som valgte pave Klemens VII. 

I desember 1523 ble Egidio utnevnt til biskop av Viterbo og ble bispeviet den 10. januar året derpå av erkebiskop Gabriele Foschi. I samband med Romas plyndring i mai 1527 mistet han sitt omfattende bibliotek.
 
Kardinal Egidio da Viterbo døde i 1532 og er begravet i kirken Sant'Agostino.

## Verker
Av hans taler og skrifter er bevart blant annet: 

**Tale ved åpningen av [[Femte Laterankonsil]],* 1512
**Epistolae selectae* (i: Edmond Martène, Veterum scriptorum et monumentorum moralium, historicum, dogmaticorum, ad res ecclesiasticas, monasticas et politicas illustrandas collectio nova, Rouen 1700, III) 
**Betenkning til [[pave Hadrian VI]] om reformer,* 1521 
**Historia viginti saeculorum per totidem Psalmos conascipta*
**Eclogae sacrae tres*
**Kommentar til 1. bok av Petrus Lombardus' sententier*
**Commentaria in Psalmos*
**Informatio pro sedis apostolicae auctoritate contra [[Martin Luther|Luther]]anam sectam*

## Referanser


## Litteratur
*Signorelli, Giuseppe, *Il cardinal Egidio da Viterbo: Agostino, umanista e riformatore (1469-1532)* (Florence, 1929).
*John W. O'Malley, S.J., *Giles of Viterbo on Church and Reform: A Study in Renaissance Thought*. Leiden: Brill, 1968.
Nicolò Ridolfi

**Nicolò Ridolfi** (født i 1501 i Firenze, død 31. januar 1550 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var sønn av Piero Ridolfi og Contessina de' Medici (datter av Lorenzo de' Medici il magnifico), og var dermed pave Leo Xs nevø. Dette førte til at hans kirkelige karriere var rask. Han ble utnevnt til guvernør av Spoleto for perioden 1514-1516 og ble apostolisk protonotar som trettenåring.

### Kardinal
Han ble som 16-åring kreert til kardinal i juli 1517 av pave Leo X. Det var hans femte konsistorium. Kort etter ble han utnevnt til administrator av bispedømmet Orvieto. Pave Klemens VII utnevnte ham til erkebiskop av Firenze den 11. januar 1524. Han frasa seg embedet i oktober 1532.

Under *[[sacco di Roma]]* (1527) ble han og andre kardinaler tatt som gisler av Hugo av Moncada.

Hav var medlem av en spesialkommisjon med 11 kardinaler for reform av den romerske kurie. I 1543 ble han for annen gang utnevnt til erkebiskop av Firenze; igjen trakk han seg fra embedet etter noen år, i mai 1548.

Han var litt av en bibliofil, og samlet på seg en stor mengde verdifulle bøker, blant annet greske bøker som kan kjøpte fra den greske høylærde Janus Lascaris. Blant disse er en gresk-latinsk illustrert tetraevangiebok som senere er havnet på Bibliothèque nationale de France..

Etter pave Paul IIIs død ble han ansett som *papabile*; han deltok på konklavet som ble innledet i 1549, men måtte dra derfra grunnet sykdom. Han døde kort tid etter.

## Referanser


## Litteratur
*  [very tangential, of background value only]
*
*http://cadmus.eui.eu/handle/1814/5809 Una suprema magnificenza :Niccolo' Ridolfi a Florentine Cardinal in sixteenth-century Rome, by Lucinda Byatt, Ph.D. thesis, European University Institute, 1983.
*

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Francesco Armellini Pantalassi de’ Medici

**Francesco Armellini Pantalassi de' Medici** (født 13. juli 1470 i Perugia, død 8. januar 1528 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.

Han ble kreert til kardinal i juli 1517 av pave Leo X. Det var hans femte konsistorium. Han var biskop av Gerace e Oppido i 1517, og erkebiskop av Taranto i 1525. Han var også biskop av Gallipoli.

I rione Borgo i Roma lot kardinalen bygge et storslagent palass som bærer hans navn.

Historikeren Paolo Giovio mener at de innkrevinger kardinalen stod for og hans personlige grådighet i embedet som ansvarlig for de pavelige finanser i egenskap av vervet som camerlengo fra 1521, spilte en stor rolle som en viktig årsak for Sacco di Roma i 1527 (da Roma ble plyndret av landsknekter i keiserens sold), ettersom han hadde utløst den romerske befolknings indignasjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Liste over Preussens ministerpresidenter

Dette er en oversikt over Preussens ministerpresidenter fra embetet ble innstiftet i 1848 og fram til den siste måtte avgå i 1945. Se også Tysklands kanslere.

## Kongeriket Preussen –1918

## [[Fristaten Preussen]] 1918–1947

Preussen ble i 1933 fratatt all autonomi og sluttet i realiteten å fungere som egen stat. Den avsatte sosialdemokratiske statsministeren Otto Braun dro i eksil til Sveits.

## Fotnoter

## Referanser
Slaget ved Novara 1513

**Slaget ved Novara** fant sted den 6. juni 1513 i den fasen av de italienske kriger (1494–1559) som kalles «Den hellige ligas krig». Slaget stod utenfor byen Novara i det nordlige Italia.

Sveitsiske styrker under kardinal Matthäus Schinner nedkjempet franske under Louis de la Tremoille, og tvang dermed Frankrike til å oppgi fyrstedømmet Milano. Hertug Massimiliano Sforza kunne dermed gjeninnsettes i embetet.
Otto Weininger

**Otto Weininger** (født 3. april 1880 i Wien, død 4. oktober 1903 samme sted) var en østerriksk filosof. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Otto Weininger kom fra en ungarsk-jødisk familie. Han var sønn av den velstående jødiske gullsmed Leopold Weininger og hans hustru Adelheid. Han viste seg som allsidig begavet allerede i barndom og tidlige skoleår. Allerede som 16-åring forsøkte han seg på en etymologisk oppsats om greske talevendinger som var særegne for Homer. I juli 1898 tok han sin maturaeksamen.

Som 18-åring behersket han gresk, latin, fransk og engelsk flytende, i tillegg til sitt morsmål tysk. Gjennom lesning av Strindberg og Ibsen tilegnet han seg også kunnskaper i svensk og norsk.

### Studier
Han begynte å studere naturvitenskaper, biologi, matematikk og filologi ved Universität Wien i 1896, og beskjeftiget seg videre med språk. Han ble særlig påvirket av Kants tenkning, og i 1901 fikk han kontakt med Sigmund Freud. Han fullførte doktorgraden i 1902 og konverterte samme år til protestantisk kristendom.

### ''Geschlecht und Charakter'', selvmord
I 1903 publiserte han boken *Geschlecht und Charakter*, som oppnådde stor berømmelse etter Weiningers teatralske selvmord som 23-åring kort tid etter. *Geschlecht und Charakter* blir av mange ansett som et stort verk, men av andre ansett som antisemittisk og sexistisk.

Weininger skjøt seg selv i huset hvor Beethoven døde. Dette selvmordet skal ha påvirket filosofen Ludwig Wittgenstein, som så på mordet som en «etisk handling i en råtten verden».

Otto Weiningers selvmord er blitt betraktet som et resultat av hans manglende kraft til å heve seg over sin selvforakt, som hans grubleri over homoseksualitet og jødedommen hadde ført ham inn i.

Weiningers geni- og maskulinitetsskult utøvet under nittenhundretallets begynnelse en betydelig innflytelse innen kulturlivet i Europa. Til dem som ble inspirert av hans tanker regnes Ludwig Wittgenstein, August Strindberg, Gottfried Benn, Ernst Jünger, Carl Schmitt, Robert Musil, Julius Evola, Georg Trakl, E.M. Cioran, Karl Kraus, Alfred Kubin og Franz Kafka.

## Verker

* *Geschlecht und Charakter*: Eine prinzipielle Untersuchung, 1903, gjenutgitt i 1997, ISBN 3-88221-312-4
* *Eros und Psyche*:, Studien und Briefe, 1899 bis 1902
* *Über die letzten Dinge*, 1904, Neuauflage 1997, ISBN 3-88221-320-5
* *Die Liebe und das Weib*, 1917.
* *Taschenbuch und Briefe an einen Freund*, 1919. 
* *Verse*, Die Fackel 158: 613-21, 1923.

## Referanser
Elev

**Elev** er i sin bredeste forstand en person som mottar undervisning eller omfattende veiledning av en fagperson eller lærer. På moderne norsk brukes ordet vanligvis om barn og unge som mottar undervisning på en skole fra grunnskolenivå opp til videregående skole. Personer som mottar undervisning innen høyere utdannelse på et universitet eller høyskole betegnes derimot ikke som elever, men som studenter. Student var tidligere også betegnelse på elever som hadde tatt examen artium, noe som hadde sammenheng med at denne eksamenen opprinnelig ble gjennomført av universitetet selv og hadde videre universitetsstudier som formål.

## Etymologi
Ordet *elev* kommer fra fransk élève, avledet av verbet élever som betyr 'å løfte' eller 'heve'. En elev er altså etter dette ordrett 'en som skal løftes'.

Begrepet elev kan i en bredere forstand også brukes i andre sammenhenger; f.eks. kan en kunstner som har mottatt veiledning og opplæring eller på annen måte blitt påvirket av en annen, mer etablert kunstner beskrives som dennes elev. I dagligspråket kan begrepet også brukes i andre sammenhenger om personer som er under opplæring.

## Referanser
Slaget ved Marignano

**Slaget ved Marignano** var en seier for de franske styrker mot de italienske styrkene, og skjedde den 13. til 14. september 1515 i den fasen av de italienske kriger (1494–1559) som kalles «den hellige ligas krig». Slagstedet var på et sted som i dag heter Melegnano, og ligger rundt 16 km sørøst for Milano i Italia.

På den franske siden kjempet kong Frans I av Frankrikes styrker sammen med noen tyske landsknekter og (etterhvert) hans venetianske forbundsfeller. På den motsatte siden sto leiesoldater fra den sveitsiske konføderasjon som siden 1512 hadde hatt kontrollen i Milano. De hadde da erobret byen fra franskmennene og plassert en marionettfyrste, Massimiliano Sforza, som hersker. Det blodige slaget ved Marignano ble utkjempet ettersom franskmennene ville gjenerobre hertugdømmet Milano.

Den franske seieren førte til at Milano atter kom på franske hender, og at sveitserne snart etter oppga sine stormaktsplaner. Isteden vendte sveitserne til en gjennomgående nøytral politikk som de har holdt fast med siden og opp til i dag.
Johann Palisa

**Johann Palisa** (1848–1925) var en østerriksk astronom som oppdaget hele 122 asteroider.

## Liv og virke
Palisa studerte i Wien, der han ble ansatt ved observatoriet. Årene 1872–1880 var han direktør for observatoriet i Pula, ble i 1880 adjunkt ved observatoriet i Wien og var 1909–1919 visedirektør der. Han utførte betydelig arbeide innen den praktiske astronomi, fremfor alt ved observasjoner av asteroider og oppdaget et stort antall nye. Han deltok i 1883 i den franske solformørkelsesekspedisjonen til Stillehavet.

## Palisas 122 asteroider
Den første asteroiden oppdaget han i 1874, og oppkalte den etter hjemlandet. Asteroiden ble hetende 136 Austria (latin for Østerrike). Palisa oppdaget sin siste asteroide, 1073 Gellivara, i 1923. Siden ble 914 Palisana oppkalt etter astronomen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Christian Heinrich Friedrich Peters

**Christian Heinrich Friedrich Peters** (født 19. september 1813 i Koldenbyttel i det danske hertugdømmet Slesvig, død 18. juli 1890 i Clinton i New York i USA) var en tysk astronom.

## Liv og virke
Peters studerte astronomi og matematikk under J. F. Encke ved Berlin-universitetet og arbeidet etter å ha tatt doktorgraden som assistent for matematikeren Carl Friedrich Gauss i Göttingen.

Sammen med geologen Sartorius von Walterhausen deltok han på en ekskursjon til Sicilia og ledet undersøkelser av vulkanen Etna. Senere arbeidet han ved observatoriet Capodimonte i Napoli, hvor han bl.a. studerte solflekker og i 1856 oppdaget en meget lyssvak komet (1846 VI). Da hans banebestemmelser ikke var riktige, ble kometen først gjenoppdaget i 1982.

Som følge av politisk uro måtte han 1849 flykte til Frankrike. Derfra dro han ubemidlet til Konstantinopel. På grunn av sine gode språkkunnskaper — Peters behersket i tillegg til en rekke europeiske språk også gammelgresk, latin, klassisk hebraisk, arabisk, persisk og tyrkisk — ble han ansatt som vitenskapelig rådgiver for Reshid Pascha, sultan Mejid IIs storvesir.

Utrustet med et anbefalingsbrev fra Alexander von Humboldt reiste Peters i 1854 til Nord-Amerika, hvor han oppsøkte observatoriet ved Harvard-universitetet. På kongressen til American Association for the Advancement of Science fortalte han om sine solobservasjoner. Peters var av den mening at solen var preget av voldsomme elektriske stormer. Han hadde også kommet frem til at solflekkene ikke bare beveget seg i ekvatorial retning, men også langs lengdegradene.

I tiden etter fikk Peters en stilling ved Dudley-observatoriet i Albany i New York. Han oppdaget han 25. juli 1857 en rekke kometer. Stillingen var imidlertid dårlig betalt, og det kom stadig til uenighet mellom vitenskapsmennene og arbeidsgiveren.

I 1859 fikk Peters et professorat i astronomi ved Hamilton College i Clinton, New York. Instituttet hadde et av de største teleskoper i Amerika. Astronomifaget hadde imidlertid ikke noen veldig høy anseelse i USA på dette tidspunktet, og også professoratet var dårlig betalt, så Peters lenge levet på et eksistensminimum. Hans observasjoner av solflekkene fra denne tiden ble først offentliggjort etter hans død.

Da Peters i 1861 oppdaget asteroiden Feronia, ble fagmiljøet igjen oppmerksom på ham. Peters hadde egentlig lett etter asteroiden Maja, som tidligere var oppdaget av H. P. Tuttle. I de følgende årene lyktes det ham å oppdage hele 48 asteroider. Kun Johann Palisa hadde større suksess på dette området.

Christian Heinrich Friedrich Peters døde 19. juli 1890 i Clinton.

Også hans eldre bror Christian August Friedrich Peters var en kjent astronom.

## Referanser


## Eksterne lenker
* engl. Biographie mit Liste aller entdeckten Asteroiden
Courvoisier

**Courvoisier** er et konjakkhus. De regnes som en av «de fire store» innen konjakk, sammen med Hennessy, Rémy Martin og Martell.

## Historie
Huset ble etablert i 1843 av Felix Courvoisier. Det sies at hans far, Ammanuel Courvoisier, drev med vin- og sprithandel sammen Louis Gallois i Paris før konjakkhuset ble stiftet. Bercy var også borgermester i bydelen de bodde i (Bercy). De skal ha fått besøk av keiser Napoleon i 1811, som tok med seg flere tønner med konjakk til St. Helena. De britiske offiserene der kalte konjakken for «The Cognac of Napoleon». Dette anses for å være den første hedersbenevnelsen som ble knyttet til Courvoisier-konjakk.

Sønnen startet opp i 1843, sammen Jules Gallois. Etter Felix' død i 1866 overtok hans nevøer, brødrene Curlier, driften. Like etter, i 1869, fikk huset rett til å kalle seg «Fournisseur officiel de la Cour Impériale» (offisiell leverandør til det keiserlige hoff). Dette sertifikatet finnes den dag i dag i Courvoisiers museum i Jarnac. Det har også mottatt prisen «Prestige de la France», en pris for kvalitet. Dette er det eneste konjakkhuset som har mottatt denne prisen.

I 1909 kom huset på britiske hender, ved brødrene Guy og Georges Simon. De bygde opp merket og skapte et godt omdømme på verdensbasis. Det var de som etablere tilknytningen til Napoleon, ved bl.a. å bruke Napoleons silhuett og logoen «Le Cognac de Napoleon». Fra like etter andre verdenskrig til 1970-tallet ble huset ledet av norskættede Christian Braastad. 

I dag eies huset av spritselskapet *Allied Domecq*.

## Utvalg
Courvoisier bruker kun ugni blanc-druer til sin konjakk, og henter druer og vin kun fra de fire beste konjakkområdene: Grande Champagne, Petite Champagne, Borderies og Fins Bois.

Deres utvalg er:

* VS 
* VSOP Fine Champagne – 8-10 års fatlagring
* VSOP Exclusif – 6-10 års fatlagring, lagd for det asiatiske markedet, men finnes i Norge. Alle de firekonjakkområdene Courvoisier benytter er representert.  
* Napoleon Fine Champagne 
* XO Imperial – Stor andel fra Borderies (30-35 års fatlagring) og noe fra Grande og Petite Champagne (minimum 20 års fatlagring)
* Initiale Extra 
* Succession JS – Lagd ifm. 200-årsjubileet for kroningen av Napoleon i 1804
* L'Esprit de Courvoisier – Kun 2000 flasker er lagd, en blanding av husets eldste konjakker, de eldste delene er fra 1802 (samt noe fra 1844, 1848 og 1865).

I 2006 lanserte de også en parfyme: *Impériale Courvoisier*.

## Eksterne lenker
* 
* Courvoisier History & Current Situation
Christian August Friedrich Peters

**Christian August Friedrich Peters** (1806–1880) var en tysk astronom. Han la i et av sine skrifter grunnlaget for oppdagelsen av stjernen Sirius' ledsagerstjerne, det vil si at det dreide seg om et dobbeltstjernesystem.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Christian August Friedrich Peters tilegnet seg astronomiske grunnkunnskaper ved selvstudium. I 1833 ble han assistent til  Heinrich Christian Schumacher ved Hamburgobservatoriet (i Altona). Der var han med på den holsteinske gradmåling og ved bestemmelsen av den enkle sekundpendel på Gut Güldenstein.

Heinrich Christian Schumacher oppfordret ham til høyere studier i astromi. Han studerte så under Friedrich Bessel ved universitetet i Königsberg, og ble der i 1833 filosofie doktor. 

### Etter studiene
I 1839 fikk han stilling ved Pulkovo-observatoriet i St. Petersburg. Her ble han 1842 adjunkt og 1847 medlem av akademiet. Peters ble i 1849 professor i astronomi ved Albertina-universitetet i Königsberg i Øst-Preussen. I 1854 ble han direktør ved observatoriet i Hamburg-Altona.

Peters ble kjent i faglitteraturen om feilteorier for et skrift fra 1856 om estimeringen av presisjon ved bruk av absolutte deviasjoner fra medianen. Han la dessuten i et annet av sine skrifter grunnlaget for oppdagelsen av stjernen Sirius' ledsagerstjerne, det vil si at det dreide seg om et dobbeltstjernesystem.

I 1872 ble Altona-observatoriet forlagt til Kiel, og Peters ble i 1873 professor ved byens universitet.

Som etterfølger etter Schumacher og Adolph Cornelius Petersen utgav Peters *[[Astronomische Nachrichten]]*. Under hans ledelse led fagtidsskriftet imidlertid et betydelig kvalitetstap, ettersom Peters la seg ut med en rekke ledende astronomer og mange fagfeller ikke lenger ville publisere der. 

Christian August Heinrich Peters døde 8. mai 1880 i Kiel.

Også hans yngre bror Christian Heinrich Friedrich Peters var også en kjent astronom.

## Verker
* *Numerus constans nutaionis ex ascenionibus rectis stellae polaris in specula Dorpatensi annis 1822 ad 1838 observatis deductus*. (1842)
* *Resultate aus Beobachtungen des Polarsterns am Ertelschen Vertikalkreise*. 1842
* *Recherches sur la parallaxe des étoiles fixes*. (1847)
* *Über die eigene Bewegung des Sirius*.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Priser (utvalg)
* 1852 – Royal Astronomical Societys gullmedalje
Chevron Championship

**[[Chevron]] Championship** er en golfturnering for kvinner. Den hører inn under LPGA-touren og har status som en major-turnering. Tittelsponsor er det amerikanske energiselskapet Chevron.

## Historie
Turneringen ble grunnlagt av fjernsynspersonligheten Dinah Shore og avholdt første gang avholdt i 1972 og har hatt *major*-status siden 1983. Turneringen er den første major-turnering i året og arrangeres sent i mars eller i begynnelsen av april, på Mission Hills Country Club i Rancho Mirage i California.

### Navn på turneringen
* 1972–1980: Colgate–Dinah Shore Winner's Circle
* 1981: Colgate-Dinah Shore
* 1982: Nabisco Dinah Shore Invitational
* 1983–1999: Nabisco Dinah Shore
* 2000–2001: Nabisco Championship
* 2002–2014: Kraft Nabisco Championship
* 2015–2021: ANA Inspiration
* 2022–: The Chevron Championship
**Turneringen kalles av og til fortsatt for Dinah Shore, selv om Shores navn ble fjernet fra tureneringsnavnet i 2000. Turneringstrofeet bærer fortsatt hennes navn.*

## Vinnere

*2024: Nelly Korda, USA
*2023: Lilia Vu, USA
*2022: Jen Kupcho, USA
*2021: Patty Tavatanakit, Thailand
*2020: Mirim Lee, Sør-Korea
*2019: Ko Jin-young, Sør-Korea
*2018: Pernilla Lindberg, Sverige
*2017: Ryu So-yeon, Sør-Korea
*2016: Lydia Ko, New Zealand
*2015: Brittany Lincicome, USA
*2014: Lexi Thompson, USA
*2013: Inbee Park, Sør-Korea
*2012: Yoo Sun-young, Sør-Korea
*2011: Stacy Lewis, USA
*2010: Yani Tseng, Taiwan
*2009: Brittany Lincicome, USA
*2008: Lorena Ochoa, Mexico
*2007: Morgan Pressel, USA
*2006: Karrie Webb, Australia
*2005: Annika Sörenstam, Sverige
*2004: Grace Park, Sør-Korea
*2003: Patricia Meunier-Lebouc, Frankrike
*2002: Annika Sörenstam, Sverige
*2001: Annika Sörenstam, Sverige
*2000: Karrie Webb, Australia
*1999: Dottie Pepper, USA
*1998: Pat Hurst, USA
*1997: Betsy King, USA
*1996: Patty Sheehan, USA
*1995: Nanci Bowen, USA
*1994: Donna Andrews, USA
*1993: Helen Alfredsson, Sverige
*1992: Dottie Mochrie, USA
*1991: Amy Alcott, USA
*1990: Betsy King, USA
*1989: Juli Inkster, USA
*1988: Amy Alcott, USA
*1987: Betsy King, USA
*1986: Pat Bradley, USA
*1985: Alice Miller, USA
*1984: Juli Inkster, USA
*1983: Amy Alcott, USA

;Vinnere før turneringen fikk *major*-status:

*1982: Sally Little, Sør-Afrika
*1981: Nancy Lopez, USA
*1980: Donna Caponi, USA
*1979: Sandra Post, Canada 
*1978: Sandra Post, Canada 
*1977: Kathy Whitworth, USA
*1976: Judy Rankin, USA
*1975: Sandra Palmer, USA
*1974: Jo Ann Prentice, USA
*1973: Mickey Wright, USA
*1972: Jane Blalock, USA

## Eksterne lenker
*Offisielt nettsted
Friedrich Immanuel Niethammer

**Friedrich Immanuel Niethammer** (født 1766, død 1848) var en tysk filosof og teolog.

Han ble født i en prestefamilie i hertugdømmet Württemberg. I 1782 begynte han på klosterskolen i Maulbronn, og fikk i 1784 et stipendium som muliggjorde studier i Tübinger Stift, hvor han ble kjent med Hölderlin, Hegel og Schelling. I 1790 begynte han å studere ved universitetet i Jena, hvor han beskjeftiget seg med Kants filosofi under læremesteren Carl Leonhard Reinhold. Han ble her en venn av Franz Paul von Herbert. Begge to var også venner av Reinhold-eleven Johann Benjamin Erhard, som 1785 utga boken *Über das Recht des Volkes zu einer Revolution*.

Han fullførte sitt filosofistudium i Jena i 1794, og fra 1797 utga han sammen med Fichte *[[Philosophisches Journal]]*, og ble dermed innblandet i den såkalte ateismestriden, som hans og Herberts venn Friedrich Karl Forberg hadde utløst.

1795 tilegnet han Herbert skriftet *[[Über Religion als Wissenschaft zur Bestimmung des Inhalts der Religionen und der Behandlungsart ihrer Urkunden]]*. Frem til 1804 virket han som professor i teologi i Jena, da han fikk et kall til Würzburg og deretter fra 1806 var protestantisk overskolekommisær i Franken. Fra 1807 satte han som bayersk sentralskoleråd for den protestantiske kommisjonen igjennom hertugdømmets læreplanreform i nyhumanistisk ånd.

Niethammer preget begrepet humanisme gjennom sin kritikk av opplysningstidens pedagogikk, særlig i boken *Der Streit des Philanthropinismus und des Humanismus in der Theorie des Erziehungs-Unterrichts unsrer Zeit* (Jena 1808).

## Referanser


## Litteratur
* Michael Schwarzmeier: F. I. Niethammer, ein bayerischer Schulreformer, München 1937
* Gerhard Lindner: F.I. Niethammer als Christ u. Theologe, Diss. Erlangen-Nürnberg 1971
* Friedrich Immanuel Niethammer: Korrespondenz mit dem Herbert- und Erhard-Kreis, hg. v. Wilhelm Baum, Wien 1995
* Wilhelm Baum: Der Klagenfurter Herbert-Kreis zwischen Aufklärung und Romantik, in: Revue Internationale de Philosophie 197, 1996, 483-514
Slaget ved Novara

**Slaget ved Novara** kan vise til:

*Slaget ved Novara 700
*Slaget ved Novara 1500, mellom Frankrike og Milano
*Slaget ved Novara 1513, under den hellige ligas krig
*Slaget ved Novara 1821
*Slaget ved Novara 1849, under uavhengighetskrigen i Italia
O’Higgins

**O'Higgins** er en region i Chile. Det offisielle navnet er *V Región de Libertador General Bernardo O'Higgins* og regionen regnes som region VI fra nord til sør. Regionen er oppkalt etter Chiles frigjøringshelt Bernardo O'Higgins.

Det kraftige Rapel vannkraftverk er installert i kommunen La Estrella i denne regionen, beliggende i Cardenal Caro-regionen.

## Provinser

Provinsene inndeles i 33 kommuner.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kenworth

**Kenworth** er en amerikansk produsent av trekkvogner til semitrailere.  De eies av PACCAR.

Historien til Kenworth kan spores tilbake til Louis og Edgar Gerlinger, som i 1915 grunnla Gerlinger Motor Car Company i Portland i Oregon.  De konstruerte sin første lastebil samme år.   Firmaet flyttet til Seattle i 1916, men slet tungt økonomisk.  Forretningsmannen Edgar Worthington og hans forretningspartner kaptein Frederick Kent, kjøpte opp fabrikken, og døpte den Gersix Motor Company.  Kent overlot sin andel av Gersix til sønnen Harry i 1919.

Selskapet var i vekst.  I 1922 ble det første året med en produksjon på over 50 lastebiler. I 1923 gjennomførte de en kapitalutvidelse, og selskapet het etter det Kenworth Motor Truck Co.  Navnet var en sammensetting av KENt og WORTHington.

Når depresjonen kom på 1930-tallet, rammet det også Kenworth hardt, mye på grunn av gjelden de hadde etter de store investeringene de hadde foretatt.  Som en strategi for å overleve tilbød de stadig mer avansert teknologi på bilene sine, som for eksempel dieselmotorer fra Cummins, hydraulisk bremseforsterker, torsjonsfjærer og sovekabiner.  Da USA innførte lovgivning om maksimalvekt på lastebiler, så brukte Kenworth aluminium i motorer, girkasser, førerhus og ramme.

Etterspørselen etter tunge kjøretøyer fikk et stort oppsving under andre verdenskrig.  Kenworth produserte og deler til B-17 bombefly.

Etter krigen så hadde de opprinnelige stifterne gått bort, og enkene forsøkte å selge bedriften til arbeiderne, men det endte med at PACCAR kom inn og overtok.  Fram til 1956 var Kenworth en selvstendig enhet i PACCAR.

1950-tallet og 1960-tallet var bra for Kenworth.  I 1964 åpnet de en fabrikk i Kansas City, og fikk produksjonen over 2000 biler, en rekord for dem.  I 1966 ble det opprettet en fabrikk i Australia, og i 1972 var den årlige produksjonen over 10&nbsp;000 biler.

## Eksterne lenker
* 
* Paccar (engelsk)
Pantheon (andre betydninger)

**Pantheon** (fra gresk: παν-, *pan-*, «all-» og θεός, *theos*, «gud») kan vise til:
*Pantheon, et tempel for alle gudene i en polyteistisk religion, eller henvises til en forsamling av guder innenfor en religion, gudeverden samlet.

I en verdslig betydning betegner ordet et sted der nasjonens store menn og kvinner ligger gravlagt eller æres på annen måte.

**Pantheon** kan også henvise spesifikt en av følgende bygninger:
*Pantheon (Roma) i Roma, et tempel fra det 2. århundre, senere omgjort til kirke.
*Panthéon i Paris, en kirke fra 1700-tallet.
*Pantheon (London) i London, en bygning fra det 1700-tallet som i dag brukes til teater.

Pantheon er også brukt av organisasjoner og institusjoner:
* Pantheon Books, et forlagshus.
Maule

**Maule** er en region i Chile og regnes som region VII fra nord til sør. Hovedstaden i Maule er Talca, som ligger i, og er provinshovedstad i provinsen med samme navn.

## Provinser
*Curicó
*Talca
*Linares
*Cauquenes

## Referanser


## Eksterne lenker
*
ShopRite LPGA Classic

**ShopRite LPGA Classic** er en golfturnering på LPGA-touren, med Wakefern Food Corporation som hovedsponsor.

Turneringen ble første gang avholdt i 1986 i New Jersey under navnet Atlantic City LPGA Classic. Premiepotten er 1,4 millioner dollar (2005).

## Vinnere
*2011: Brittany Lincicome
*2010: Ai Miyazato
*2006: Seon Hwa Lee
*2005: Annika Sörenstam
*2004: Cristie Kerr
*2003: Angela Stanford
*2002: Annika Sörenstam
*2001: Betsy King
*2000: Janice Moodie
*1999: Se Ri Pak
*1998: Annika Sörenstam
*1997: Michelle McGann
*1996: Dottie Pepper
*1995: Betsy King
*1994: Donna Andrews
*1993: Shelley Hamlin
*1992: Anne-Marie Palli
*1991: Jane Geddes
*1990: Chris Johnson
*1989: Nancy Lopez
*1988: Juli Inkster
*1987: Betsy King
*1986: Juli Inkster

## Eksterne lenker
*