open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dirk Bogarde

**Dirk Bogarde** (født 28. mars 1921 i Hampstead i London, død 8. mai 1999 i London) var en britisk skuespiller som arbeidet med europeiske filmskaperne i 1960- og 1970-årene.

## Liv og virke
Han het egentlig Derek Jules Gaspard Ulric Niven van den Bogaerde, og var sønn av Ulric van den Bogaerde (1892–1972), som var kunstredaktør i *[[The Times]]*, og Margaret Niven (1898–1980), en skotsk skuespiller. Han bodde hos morens slekt i Glasgow fra 1934 til 1937, og tok under andre verdenskrig del i den britiske armés etterretningstjeneste.

I 1945 landet sin første filmrolle. Bogarde ble kjent som gangster i *Den blå lykten* fra 1950. Stjerne ble han etter *[[Doktor underveis]]* fra 1954, og etter *Dobbeltgjengeren* fra 1960.

Fra 1960-tallet alternerte han mellom kommersielle og seriøse lavbudsjettfilmer av økonomiske henholdsvis kunstneriske beveggrunner. På denne tiden ble han ansett som karaktersskuespiller og Bogarde vant British Academy Film Awards (beste hovedrolle) for  *[[Tjeneren]]* (1963) og *Darling* (1965), og huskes også for *[[King & Country]]* (1964) samt som von Aschenbach *[[Døden i Venedig (film)|Døden i Venedig]]* (1971).

Selv var han mest fornøyd med rollen som von Aschenbach, med hvit dress og hvit panamahatt.

Bogdarde hadde hovedrollen i Rainer Werner Fassbinders film *[[Dobbeltgjengeren (film)|Dobbeltgjengeren]]* i 1978. Filmen gikk i Norge i 1983 og ble vist på NRK i 1992.

I sin første selvbiografi gjorde han den feil å skrive sin adresse, noe som førte til et stort antall autografjegere på dørmatten. Det ble sju deler av selvbiografien, alle skrevne som om de var romaner.

Han avsluttet sin filmkarriere 1991 som en døende fader i *[[Daddy Nostalgie]]*.

Bogarde ble utnevnt til Knight Bachelor i 1992.

Han var ikke gift, men hadde ifølge Norsk Telegrambyrå, siden 1948 samboerskap med sin manager, skuespilleren Anthony Forwood (1915–88), foruten kortvarige forhold med skuespillerne Judy Garland (1922–69) og Kay Kendall (1926–59).

Han døde av hjerteinfarkt i 1999.


Sposabella1.jpg | med Ava Gardner i *La sposa bella*, 1960
Dirk Bogarde Jane Birkin Cannes.jpg | med Jane Birkin ved Filmfestivalen i Cannes 1990


## Filmografi (utvalg)
* 1948 – *[[Kvartett (film)|Kvartett]]*
* 1950 – *[[Den blå lykten]]*
* 1953 – *Desperat flukt*
* 1954 – *Doktor underveis*
* 1961 – *Offeret*
* 1963 – *[[Tjeneren]]*
* 1964 – *Konge & fedreland*
* 1967 – *[[Ulykkesnatten]]*
* 1967 – *I mors hus*
* 1969 – *[[De fordømte (film)|De fordømte]]*
* 1969 – *Å, for en herlig krig* 
* 1971 – *[[Døden i Venedig (film)|Døden i Venedig]]*
* 1974 – *Slangen*
* 1973 – *[[Nattportieren]]*
* 1977 – *Kampene ved Arnheim*
* 1978 – *[[Dobbeltgjengeren (film)|Dobbeltgjengeren]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Björn Andrésen

**Björn Johan Andrésen** (1955–2025) var en svensk musiker og skuespiller kjent særlig for rollen som Tadzio i Luchino Viscontis film basert på Thomas Manns *[[Døden i Venedig]]*. Han ble angivelig valgt på grunn av sitt vakre utseende og fordi Visconti mente hans ansikt var ideelt for rollen. Han hadde tidligere bare hatt en birolle i *[[En kärlekshistoria]]*.

Andresen spilte også i enkelte andre filmer av mindre betydning.

I 2003 ble et bilde av ham tatt under innspillingen av *Døden i Venedig* mot hans vilje brukt på omslaget av Germaine Greers bok *The Beautiful Boy*.

Han var en tid keyboardist i dansebandet Sven-Erics (bandet var aktivt 1965–2000). Han tok pianoundervisning etter grunnskolen.

## Dokumentarfilm
I 2021 hadde en dokumentarfilm om Andrésens liv premiere; filmens svenske tittel er *Världens vackraste pojke*.

## Filmografi (utvalg)
* 1970 – *[[En kärlekshistoria]]* (regi Roy Andersson)
* 1971 – *[[Døden i Venedig (film)|Døden i Venedig]]*
* 1982 – *[[Den enfaldige mördaren]]*
* 1982 – *[[Gräsänklingar]]*
* 1985 – *Smugglarkungen*
* 1986 – *[[Morrhår och ärtor]]* 
* 1989 – *Maskrosbarn*
* 1987 – *[[Lysande landning]]*
* 1991 – *[[Agnes Cecilia – en forunderlig historie]]*
* 2004 – *[[Graven]]* (mini-TV-serie)
* 2004 – *Pelikanmannen*
* 2016 – *[[Shelley (film)|Shelley]]*
* 2019 - *Midsommar* (regi Ari Aster)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jerzy Popiełuszko

**Jerzy Popiełuszko** (født 14. september 1947 i Okopy nær Suchowola i Polen som **Alfons Popiełuszko**, død 19. oktober 1984 ved Włocławek) var en polsk katolsk prest som var aktiv i Solidaritet-bevegelsen, og som ble myrdet av Służba Bezpieczeństwa, det kommunistiske hemmelige politiet.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var sønn av Marianna og Wladyslaw som oppdro ham i den katolske tro og som polsk patriot. Da han var ferdig med skolen i 1965 begynte han på presteseminaret i Warszawa og innledet sine teologiske studier.

### Prest
Etter å ha avtjent en militærtjeneste i en spesialenhet for prestestudenter, hvor myndighetene gjorde alt for å undergrave prestestudentenes tro og moral, fikk han fortsette studiene og ble presteviet 28. mai 1972 av kardinal Stefan Wyszyński, erkebiskop av Warszawa og polsk primas. Som prest virket han først i menighetene i Zabki, Anin, Zoliborz i Warszawa og ved katedralen i Warszawa.

Jerzy Popiełuszko var en karismatisk prest som først arbeidet som sjelesørger for stålarbeiderne i Warszawa. Han var en kompromissløs antikommunist, og i sine prekener kritiserte han kommunistregimet og oppfordret folk til å protestere mot undertrykkelsen. Den katolske kirke var på denne tiden den eneste organisasjonen som til en viss grad kunne ytre kritikk noenlunde åpent. Popiełuszkos prekener ble kjent i hele Polen for sin kompromissløse holdning mot regimet. Sikkerhetspolitiet forsøkte flere ganger å true ham til taushet. Da det ikke lyktes ble han arrestert i 1983, men løslatt etter at kirken grep inn. 

### Drap, etterspill
Tre offiserer fra den polske sikkerhetstjenesten bortførte ham 19. oktober 1984 og torturerte ham til døde. Liket ble dumpet i et vannreservoar ved Włocławek, og ble funnet 30. oktober samme år.

Gjerningsmennene ble oppdaget, fordi Popiełuszkos sjåfør klarte å flykte, og merket seg bilnummeret. Saken førte til en oppbragt offentlighet, og general Wojciech Jaruzelskis regjering valgte å stille de tre offiserene for retten. Retten slo imidlertid fast at de tre hadde handlet på eget initiativ og uten ordrer fra høyere hold. I 2004 ble det funnet dokumenter som viste at Jaruzelski i 1984 mistenkte sin innenriksminister Mirosław Milewski for å ha gitt ordre til drapet. Milewski hadde imidlertid sterk støtte i den russiske etterretningstjenesten KGB.

Popiełuszko ble i 2009 posthumt tildelt Den hvite ørns orden av Polens president.

I Norge har polske katolikker reist en byste av Popiełuszko på Mariaholm kurs- og konferansesenter ved Øyeren.

## Helligkåring
Popiełuszko ble saligkåret av den katolske kirke som martyr 6. juni 2010 i Warszawa.

13. september 2015 ble det meldt at en plutselig og varig helbredelse i september 2012 av en leukemisyk pasient kan bli godkjent som et mirakel og danne grunnlaget for hans helligkåring

## I populærkulturen

I 1988 laget Agnieszka Holland filmen *To Kill a Priest*, basert på hans liv.

I 2009 laget Rafał Wieczyński filmen ''Popiełuszko'' .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lafayette

***Lafayette*** kan vise til:

## Personer
*Marquis de La Fayette, fransk, general under Washington og senere i hjemlandet
*Madame de La Fayette, fransk forfatter

## Geografiske navn
* Lafayette (Colorado), en by i Colorado i USA
* Lafayette (Indiana), en by i Indiana i USA
* Lafayette (Louisiana), en by i Louisiana i USA 
* Lafayette County (Arkansas), et fylke i Arkansas i USA
* Lafayette County (Florida), et fylke i Florida i USA 
* Lafayette County (Mississippi), et fylke i Mississippi i USA
* Lafayette County (Missouri), et fylke i Missouri i USA
* Lafayette County (Wisconsin), et fylke i Wisconsin i USA
* Lafayette Parish, et fylke i Louisiana i USA

## Varia
*Galeries Lafayette, varehus i Paris
*LaFayette Motors, amerikansk bilfrabrikk mellom ca. 1910 og ca. 1940

## Se også
* Fayette, en by i New York
Carl Wilhelm Rubenson

**Carl Wilhelm Rubenson** (født 1885 i Sverige, død 1960) var en norsk fjellklatrer, forretningsmann, skribent og senere reklamesjef. 

## Oppvekst og ekteskap
Rubenson ble født i Stockholm. Foreldre var godseier Carl Otto Rubenson og Elise Johansen. Han giftet seg med Ragnhild Fougner i 1911.

## Klatrekarriere
Han var en tid den som kom høyest på Kabru (7320 moh.) i Himalaya (1907 sammen med Ingvald Monrad Aas).  Rubenson har også flere norske førstebestigninger i Jotunheimen (juli 1906, med Ferdinand Schjelderup og Agnes Jakhelln) og visse ruter i nordnorske fjell, som Stetind (1910). 

Han klatret også sammen med sin kone i Himalaya som del av deres bryllupsreise (sommeren 2011). 

## Verv og forfatterskap
Rubenson var med på å stifte Norsk Tindeklub (1908). Han var æresmedlem i engelske *[[Alpine Club]]* og Norsk Tindeklub.  

Han var en aktiv skribent i Norsk Fjellsport, og utga bøkene *Fjeldsport før og nu* (1923) *og Med telt og husbaat i Kashmir* (1923).

Han er omtalt av Eilert Sundt i *Carl Wilhelm Rubenson (1885&ndash;1960)* Norsk Fjellsport (1968).

## Referanser
Mindeb

**Mindeb** var en fiktiv elv fra J.R.R. Tolkiens verden Midgard. Denne elva lå i Beleriand, og var en av de nordre tilløpene til elva Sirion.

Mindeb begynte i fjellkjeden Ered Gorgoroth ikke langt fra *Anarchs pass*, og ble møtt av en elv som kom fra Crissaegrim. Mindeb skapte grenseskillet mellom Dimbar og Nan Durgotheb.

Den formet også den vestre grensen av skogen *Neldoreth* i Doriath og var en del av Melians belte.
Agnes Jakhelln

**Agnes Jakhelln** (født 15. juli 1873 i Kristiania, død 23. november 1972 på Taraldstu) var en norsk fjellklatrer.  Hun var født *Agnes Sundt*.

Jakhelln deltok i 1906-07 ved flere norske førstebestigninger av fjell i Jotunheimen med Ferdinand Schjelderup og Carl Wilhelm Rubenson. Hun giftet seg i 1894 med Kristian Jakhelln og ekteparet kjøpte i 1899 en gård i Nanset fra amtmann Carl Johan Michelet for 73&nbsp;000 kroner. Senere  drev de gården *Taraldstu* på Koppang i Stor-Elvdal. Der anla hun en av landets første sølvrev-oppdrett i 1916, tre år etter de første dyrene kom fra Amerika. I dag finner man *Jakhelln Revegård* på Koppang, etterhvert drevet av Herbert Sundt Sverre (1909–2001) som vokste opp på gården hos Jakhelln.  Mannen døde i 1938 og hun ble  eier av gården Søndre Finsand i Ådal i 1939, som senere ble overtatt av forstmester Heyn Sverre (1911–95).

Hun var datter til grosserer (parafin) i Christiania, Fredrik Christian Drejer Sundt (1836–85) og Alvilda Ohlsen (1848), begge fra Farsund. Agnes giftet seg i 1894 med Kristian Albrigt Jakhelln (1870–1938), som var født i Bilbao. Kristians far var trelasthandler Julius Herman Jakhelln (1832–1920, se Jakhelln (slekt)).  Moren Ragnhild Astrup (1849–1912) var fra Grue, søstera til Nils Astrup (1843–1919, se slekten Astrup).  Agnes og Kristian hadde ingen barn.

## Førstebestigninger
* 1. juli 1906: Søre Veotinden (2&nbsp;267 moh), og  Søraustre Styggehøbreatinden (2&nbsp;232 moh) og Sørvestre Styggehøbreatinden (2&nbsp;142 moh). Med Schjelderup og Rubenson
* 4. juli 1906: Bukkeholstindan: Nørdre (2&nbsp;149), V-1 (2&nbsp;166 moh), V-2, V-3 og V-4 (2&nbsp;166 moh). Med Schjelderup og Rubenson
* 17. august 1906:  Rauddalseggje: Midtre og Store (2&nbsp;168 moh) med Schjelderup

## Referanser
Innerdalen

**Innerdalen** er en øst-vestgående dal i Sunndal, 10&nbsp;km fra (og på nordsiden av) Sunndalsøra, adkomst via riksvei 70. Dalen er omtalt i 1620 som krongods, etterhvert på 1700-tallet del av gården Oppdøl (i dag eid av Endre Opdøl).

Som innfallsport til Trollheimen er dalen viktig for friluftsliv. Den Norske Turistforening har to hytter her, siden 1889 Innerdalshytta (opprinnelig husmannsplass) og Renndølsetra (del av gården Opdøl). Dalen har populære fjell for fjellklatrere, i Trolla, Skarfjellet og Innerdalstårnet. Norsk Tindeklub har utgitt egen klatrefører for dalen (2001), og eier Giklingdalshytta i samme området. For brevandring er Vinnufonna interessant.

Innerdalen landskapsvernområde er et 73&nbsp;km² stort og 25&nbsp;km langt området fra Ålvundeid til Innerdalsporten; det ble i 1967 fredet, som Norges første landskapsvernområde, blant annet etter initiativ av Eystein Opdøl og Norsk Tindeklub. Dette forhindret antakelig regulering for vannkraft. Dalen ble besøkt av Bjørnstjerne Bjørnson i 1851. Olav Innerdal var hovedperson i en sort-hvitt kortfilm «Kongeriket Innerdalen» (regissør Carsten Munch, 1959).

## Eksterne lenker
*
Frimerker med tilleggsverdi

**Frimerker med tilleggsverdi**, såkalte veldedighetsmerker, er frimerker med tilleggsverdi utover portotaksten.

Postverket utga slike frimerker med ujevne mellomrom mellom 1930 og 1965. Tilleggsverdien har gått til ulike veldedige eller allmennyttige formål.

(Pol-frimerkene som ble utgitt i 1925 hadde ingen tilleggsverdi, men inntektene av salget gikk til Roald Amundsen for finansiering av hans planlagte ekspedisjon til Nordpolen med Dornier Wal sjøflyene N-24 og N-25.)

Listen omfatter utgivelsesår – motiv og formål:

*1930: Nordkapp med Hurtigruten – Landslaget for reiselivet i Norge
*1931: Det norske Radiumhospital – Radiumfondet
*1935: Fridtjof Nansen – Nansenhjelpen for flyktninger
*1938: Nye Nordkappmerker
*1939: Dronning Maud – Nasjonalhjelpen
*1940: Fridtjof Nansen – Nasjonalhjelpen
*1941: Hålogalandsutstillingen – fond for fiskeres etterlatte
*1941: Colin Archer og Redningsskøyte – Redningsselskapet
*1941: Frontkjemper – Den Norske Legion
*1942: Vidkun Quisling – Ukjent formål
*1943: Nye Nordkappmerker
*1943: Stilistisk frontkjemper Frontkjempermerket – Frontkjemperkontoret
*1943: Motiv fra landbruk og fiskeri – Landshjelpen
*1944: Senkede skip langs norskekysten – Til etterlatte fra skipsforlisene
*1944: Motiv fra næringsliv – Landshjelpen
*1945: Røde-kors søster – Røde Kors
*1946: Kronprins Olav – Nasjonalhjelpen
*1950: Poliorammet barn – Landsforeningen mot poliomyelitt
*1951: Idrettsutøvere/vinterlandslap – Vinter-OL i Norge 1952
*1953: Nye Nordkappmerker
*1956: Kronprinsesse Märtha – Kronprinsesse Märthas Minnefond
*1957: Nye Nordkappmerker
*1960: Blomster – Nasjonalhjelpen / Norske kvinners sanitetsforening
*1960: Flyktning – Hjelp til flyktninger
*1965: Frigjøringsjubileum – Krigens ofre
Sveits’ flagg

**[[Sveits]]' flagg** består av et rødt kvadrat med et hvitt gresk kors på midten. Lengden av hver arm på korset er 1/6 lenger enn bredden, og selv om det ikke er formelt fastslått, er korsets størrelse vanligvis 2:3 eller 7:10 av flaggets størrelse. 

Flagget er et av Europas eldste, og er basert på emblemet til kantonen Schwyz, som er et rødt flagg med et lite gresk kors i det ene hjørnet. Som merke for edsforbundet kan det hvite korset mot rød bakgrunn dokumenteres første gang i 1339. Det ble da benyttet på uniformer under slaget ved Laupen. Offisiell fastsettelse kom imidlertid først i 1814, da korset ble innført i konføderasjonens segl. Året etter, i 1815, ble det hvite korset på rødt gjort til offisielt kjennetegn som armbind for soldater i hæren. I forbindelse med den nye grunnloven i 1848 vedtok regjeringen det hvite korset på rødt som flagg også for den nye *[[føderasjon]]en*. Detaljer angående flaggets utseende ble vedtatt 12. desember 1889. Inntil da rådet det ulike oppfatninger om korsets dimensjoner i forhold til flaggduken.

Handelsflagget er som nasjonalflagget, men er i forholdet 2:3. Det ble innført i 1941.

Hver enkelt av kantonene har eget flagg. Disse er identiske med kantonenes våpenskjold.

## Litteratur
* Loius Mühlemann: *Wappen und Fahnen der Schweiz*, 1991.
Eskimo (andre betydninger)

**Eskimo** har flere betydninger.
* Eskimoer, et folkeslag
* HMS «Eskimo», to britiske destroyere fra andre verdenskrig
* Eskimo, et bomullsstoff
* Eskimo (film), en norsk film fra 1930.
* Eskimo & Icebird, norsk musikkproduksjonsteam innen sjangrene dance/techno.
Bill Johnson (alpinist)

**William Dean «Bill» Johnson** (født 30. mars 1960 i Los Angeles i California, død 21. januar 2016 i Gresham i Oregon) var en amerikansk alpinist. Han tok gull i utfor under Vinter-OL i 1984 i Sarajevo. I løpet av karrieren vant han også tre utforrenn i verdenscupen.

## Etter sportskarrieren
På grunn av et økende alkoholproblem gikk idrettskarrieren raskt nedover etter OL i 1984. Både treneren og deler av staben forlot laget da hans livsførsel ble vanskeligere og vanskeligere for dem å leve med. Han la opp på slutten av 1980-tallet.

Johnson opplevde også flere tragedier på det personlige plan. I 1992 druknet hans 13-årige sønn og i 2000 ble han skilt. Etter dette fikk han store økonomiske problemer og levde i en bobil. På samme tid planla han et comeback i OL i Salt Lake City i 2002, men planene fikk en brå slutt da han i 2001 ble alvorlig skadet i en utforkonkurranse i Montana. I ulykken skadet han deler av hjernen og ble pleietrengende. Skadene gikk også utover taleevnen og han fikk også betydelig hukommelsestap.

Johnson døde i 2016 etter lengre tids sykeleie.

## Referanser


## Kilder
* USA Today - Former Olympic downhill champ Bill Johnson dies (publisert 22. januar 2016) Besøkt 22. januar 2016

## Eksterne lenker
*
Leonhard Stock

**Leonhard Stock** (født 14. mars 1958 i Finkenberg) er en tidligere østerriksk alpinist.

Karrierens absolutte høydepunkt var den overraskende seieren i utforrennet i OL i Lake Placid i 1980. Foruten OL-gullet gikk Stock til topps i tre enkeltrenn i verdenscupen.

## Resultater i verdenscupen i alpint
### Enkeltseire

### Sammenlagtplasseringer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Heini Hemmi

**Heini Hemmi** (født 1949) er sveitsisk tidligere alpinist.

I verdenscupen vant han fire storslalåmrenn, og i 1977 mottok også den lille krystallkulen for å ha vunnet storslalåmcupen sammenlagt. Hemmis største prestasjon var seieren i storslalåm under OL 1976 i Innsbruck.

## Verdenscupseire

## Eksterne lenker
*
John Wesley

**John Wesley** (født  i Epworth i Lincolnshire i England, død 2. mars 1791 i London) var ordinert prest i den anglikanske kirke som brøt ut, og var den som gikk foran i grunnleggelsen av metodistkirken. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
John Wesley ble født i et prestehjem i 1700-tallets England i Epworth, 37 km nordvest for Lincoln, 15. barnet av Samuel Wesley og hans hustru Susanna Wesley (født Annesley). 

Hans ofte pedantiske og  stridslystne, høykirkelige og konservative far kom fra et anglikansk prestedynasti. Hans far og bestefar ble fordrevet fra sine menigheter på grunn av deres puritanske tilbøyeligheter. 

Hans mor var datter av den prominente puritanske sogneprest Samuel Annesley Gun var en for sin tid usedvanlig godt utdannet kvinne, og meget from.

### Anglikansk prest
Han ble presteviet i 1728. Han ble tidlig kjent som en som ledet en gruppe av studenter som av andre ble kjent som «*Holy club*» og «*Methodists*». 

Han var senere misjonær i Amerika, hvor han imidlertid følte at forkynnelsen var til liten nytte. Da han kom hjem igjen opplevde han det han kalte en personlig vekkelse. 

### Metodismen vokser frem
Som en følge av dette begynte han og broren Charles Wesley en egen forkynnelse. Sammen med George Whitefield arrangerte de friluftsmøter som samlet store tilhørerskarer og førte til en stor vekkelse. I 1741 førte en dogmatisk dissens til brudd med George Whitefield; Wesley var motstander av den kalvinske læren om predestinasjonen og forkynte at Guds nåde gjaldt alle. 

I sitt liv oversatte og skrev han mange verk. Han reiste mye rundt i forbindelse med sitt forkynnelsesarbeid, og han ønsket å leve enkelt. Han gjorde seg for øvrig bemerket for å forkynne om avhold fra alkohol. 

Brødrene Wesley vant mange tilhengere og de dannet flere organiserte enheter. Selv var John opprinnelig motstander av at tilhengerne skulle forlate den anglikanske kirke. Men allikevel gjorde de med tiden det, og Wesley selv tok flere avgjørende skritt da han i 1784 foretok ordinasjoner og fikk metodistsamfunnet juridisk anerkjent.

## Referanser
Kati Wilhelm

**Kati Wilhelm** (født 2. august 1976 i Schmalkalden) er en tysk tidligere langrennsløper og skiskytter.
__NOTOC__
I 1998 deltok hun i OL i Nagano, og fikk femteplass i langrennsstafetten. I 1999 gikk hun over fra langrenn til skiskyting, og vant sin første mesterskapsmedalje i VM 2001 i Pokljuka. 

Dette ble fulgt av to gullmedaljer og en sølvmedalje under OL 2002 i Salt Lake City, samt ytterligere medaljer i senere verdensmesterskap. I sesongen 2004/2005 kom hun på 2.-plass sammenlagt, og i sesongen 2005/2006 ble hun sammenlagtvinner i verdenscupen.

Under OL 2006 i Torino tok hun en ny individuell gullmedalje, denne gang i jaktstart. I tillegg ble det sølv på fellesstarten og stafetten.

Kati Wilhelm la opp som skiskytter etter sesongen 2009/2010. I 2010 begynte hun som ekspertkommentator i ARD.

## Meritter
* OL
** Salt Lake City 2002: Gull på 7,5 km og på stafetten, sølv i jaktstarten
** Torino 2006: Gull på jaktstarten, sølv på stafetten og 12,5 km fellesstart

* VM i skiskyting 
** 2001: Gull på 7,5 km, sølv på stafetten
** 2003: Bronse på stafetten
** 2004: Bronse på stafetten
** 2005: Sølv på stafetten og bronse i mixed stafett
** 2007: Gull på stafetten og bronse i fellesstarten
** 2008: Gull på stafetten
** 2009: Gull på 7,5 km og normaldistanse, sølv på jaktstarten

## Se også
* Liste over mestvinnende vinterolympiere

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Mitheithel

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er **Mitheithel** eller **Rimila** en stor elv i Eriador.

Elva begynte i den nordre delen av Hithaeglir og fløt derfra ned gjennom Jotunheiene, og etter det bøyde den av sørover. Den store østveien krysser elva ved *Siste bru*, og etter det møtte den elva Bruinen, og de formet det området hvor Dúnedain holdt til etter at kongeriket Arnor falt.

Derfra formet Mitheithel den nordre grensen for Eregion, helt til det møtte elva Glanduin ved Svanarenn og sammen ble de til elva Gwathló.
Innerdalshytta

**Innerdalshytta** er en turisthytte i Innerdalen i Sunndal kommune i Møre og Romsdal fylke. Hytten er utgangspunkt for fjellturer til flere topper i Trollheimen, bl.a. Innerdalstårnet og Skarfjell. 

Det er to hytter som eies og drives av Kristiansund og Nordmøre Turistforening. Den eldste av disse, *Gammelhytta* (*Innerdalshytta*), ble bygd i 1893, den var da den første større turisthytte nord for Dovre. Hytten ble restaurert i 2005/06, og har sengeplasser til 31 personer. I 2008 ble den andre hytten, *Låven*, åpnet. Denne har plass til 20 personer fordelt på 8 rom, et rom fungerer som hunderom. Etter at den nye hytten ble åpnet fungerer den som selvbetjent hytte i vinterhalvåret, Gammelhytta er da stengt. 

I umiddelbar nærhet ligger også en privat hytte, *Innerdal turisthytte*. Et stykke lenger frem i dalføret ligger Renndølsetra, også den privat. Begge disse hyttene er betjent i sommerhalvåret, medlemmer av DNT får rabatt på begge hyttene. 

## Eksterne lenker
* Den Norske Turistforening *[http://www.turistforeningen.no/cabin.php?ca_id=1454&s=s&fo_id=6292#trails Innerdalshytta]*
* Kristiansund og Nordmøre Turistforening *[https://www.innerdalturisthytte.no/ Gammelhytta]* 
* Kristiansund og Nordmøre Turistforening *[https://www.innerdalturisthytte.no/ Låven]*
Innerdalstårnet

**Innerdalstårnet** (Tårnet, Dalatårnet) er et fjell i Sunndal kommune i Møre og Romsdal fylke. Fjellet ligger i Innerdalen, like ved Innerdalshytta. Det har en høyde på  meter over havet. Sammen med Lilletårnet (1&nbsp;344&nbsp;moh.) utgjør Innerdalstårnet nordenden på Tårnmassivet, som også omfatter Tårnfjellet  (1&nbsp;521&nbsp;moh.), Tåga (1&nbsp;840&nbsp;moh.) og Såtbakkollen (1&nbsp;632&nbsp;moh.). 

11. august 1848 gikk det et jordskred fra Innerdalstårnet som rammet Giklingsetra. To seterjenter omkom i ulykken. 

Innerdalstårnet og Storsalen () er vist i åpningssekvensen til tv-serien Jul i Blåfjell.

## Adkomst
Merket sti fra Innerdalshytta (405&nbsp;moh.) til Storvatnet (729&nbsp;moh.) i Flatvaddalen.  Videre umerket, men tydelig sti opp til Tårnskardet mellom Tårnet og Tårnfjellet. Fra Tårnskardet går bratt sti med noe kliving opp til toppen. De fleste som går turen bruker ikke sikringsmidler, men ettersom det er bratt og fare for at stein kan løsne, bruker mange hjelm, og fordi ruten noen steder er eksponert, velger enkelte å sikre med tau.

## Bildegalleri

Fil:Innerdalstårnet cows.jpg|Innerdalstårnet sett fra Innerdalen
Fil:Giklingdalshytta 1991.jpg|NTKs hytte i Flatvaddalen med Innerdalstårnet bak 


## Referanser




## Eksterne lenker
* NRK *Test: Innerdalstårnet for amatører! (16. oktober 2007)*
* Norgeskart *Fastmerker*
Vinnufonna

**Vinnufonna** er en isbre i Sunndal kommune i Møre og Romsdal fylke. Vinnufonna utgjør et areal på 0,96&nbsp;km² og er 1,8&nbsp;km lang. Per 2012 var arealet 1,16&nbsp;km². Det er den største isbreen i Møre og Romsdal.

Sunndalsfjella har 259 isbreer og 23 fjelltopper over 1&nbsp;800&nbsp;m. Vinnufonna varierer mellom 1&nbsp;150 og 1&nbsp;800&nbsp;moh.

## Referanser
Hesterumpeslekta

* hesterumpe (*H.&nbsp;vulgaris*)
* korshesterumpe (*H.&nbsp;tetraphylla*)
* brakkhesterumpe (*H.&nbsp;lanceolata*)
* *[[Hippuris montana]]*

**Hesterumpeslekta** (*Hippuris*) er en slekt  i kjempefamilien. Artene er flerårige, tofrøbladete vannplanter.

Plantene er formet med mange tynne blader som sitter i kranser rundt stilken. Plantene smalner av mot toppen så de får et spisst utseende. Av utseende kan de minne litt om sneller, selv om de er blomsterplanter.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Operasjon Accolade

**Accolade** var kodenavnet på en plan Winston Churchill tok fram under andre verdenskrig.  Målet med planen var å innta den greske øya Rhodos og omkringliggende øyer etter den allierte invasjonen av Sicilia.  Planen ble motarbeidet av andre allierte ledere, spesielt den amerikanske stabssjefen George C. Marshall.
Ess

**Ess** kan ha flere betydninger. 

*Flyveress
*Ess (kortspill)
*Ess (tone) – en tone som ligger mellom d og e i den kromatisk skalaen
Operasjon Achse

**Achse** (tysk for *akse*) var kodenavnet på en tysk plan fra andre verdenskrig for å sette inn et militærstyre i Italia i tilfelle italiensk kapitulasjon.

Planen ble satt i verk på ordre av feltmarskalk Albert Kesselring da han fikk høre at italienske styresmakter hadde overgitt seg 8. september 1943.  Planen hadde blitt utarbeidet i juli samme år.  Tyske styrker okkuperte Roma, og italienske styrker ble avvæpnet overalt hvor tyskerne hadde kontroll.
Operasjon Acrobat

**Acrobat** var kodenavnet på en planlagt britisk operasjon under andre verdenskrig.  Hensikten var å følge opp suksessen operasjon Crusader fra sent i 1941 ved å rykke videre inn i Tripolitania.  Rommels motangrep i januar 1942 drev britiske 8. armé tilbake til Gazala før operasjonen kunne gjennomføres.
ABDA Command

**ABDA Command** var under andre verdenskrig den allierte kommandoen i Det fjerne østen. Bokstavene sto for «**American**, **British**, **Dutch** and **Australian**». Den ble etablert i desember 1941 under general Archibald Wavell. Den ble oppløst allerede i februar 1942 og senere gjenopplivet som Southwest Pacific Command.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kansas State University - ABDACOM: America’s first coalition experience in World War II
Kapp Trafalgar

**Kapp Trafalgar** (på arabisk: رأس الطرف الأغر (Altaraf alagar), spansk: Cabo Trafalgar) er et nes i provinsen Cádiz i Sørvest-Spania. Navnet kommer fra det arabiske Taraf al-Gharb, som betyr «vestens kapp». Slaget ved Trafalgar, et sjøslag i 1805, hvor den britiske marinen knuste Napoleons spansk-franske flåte, utspant seg ved kappet.

Det ligger ved Atlanterhavskysten, nordvest for Gibraltarstredet. Den internasjonale hydrografiske organisasjon definerer den vestlige begrensningen av stredet som en linje mellom Kapp Trafalgar i Spania og Kapp Spartel i Afrika. Et markant landemerke på kappet er et 34 m høyt fyrtårn, *faro de Cabo Trafalgar*, fra 1860.

## Se også
*Trafalgar Square
*Trafalgarklasse-ubåt

## Referanser
Hatazō Adachi

**Hatazō Adachi** (født 17. juni 1890 i Tokyo, død 10. september 1947 i Rabaul i Bismarckarkipelet) var japansk generalløytnant og er mest kjent for å ha ledet japanske 18. armé fra november 1942 til slutten av andre verdenskrig. Han kjempet i Ny-Guinea mot MacArthurs styrker.

Adachi ble dømt til livstid i fengsel for krigsforbrytelser i forbindelse med krigsfangeleiren i Rabaul. Han valgte å begå rituelt selvmord etter dommen.

## Litteratur
* Edward J. Drea: *Adachi Hatazo: A Soldier of His Emperor.* In: Edward J. Drea:*In the Service of the Emperor: Essays on the Imperial Japanese Army.* Bison Books, 2003, ISBN 978-0-8032-6638-4, S. 91–109.
* Richard Fuller: *Japanese Generals 1926–1945.* 1. Auflage. Schiffer Publishing Ltd., Atglen, PA 2011, ISBN 978-0-7643-3754-3.
* Saburō Hayashi und Alvin D. Coox: *Kōgun: the Japanese army in the Pacific War.* Greenwood Press, 1978, ISBN 978-0-313-20291-9.

## Referanser
«Admiral Scheer» (1933)

**«Admiral Scheer»** var en tung krysser fra den tyske Kriegsmarine under andre verdenskrig på 12&nbsp;100 tonn.  Hun var oppkalt etter admiral Reinhard Scheer.  Hun ble sjøsatt 1. april 1933 og senket mellom 9. og 10. april 1945.

## Eksterne lenker
*
VA

**VA** har flere betydninger:

*Vestfold Arbeiderblad, en tidligere norsk avis.
*Vesteraalens Avis, en nåværende norsk avis
*Veteranadministrasjonen, et kontor i den norske Forsvarsstaben.
*Vann og avløp, yrkesgren i byggeindustrien. VA-ingeniør.
*Veterans Agency, en britisk etat.
*Department of Veterans Affairs, et amerikansk departement.
*VoltAmpere, elektrisk enhet.
*Den amerikanske delstaten Virginia.
*Visual acuity

**Va**

*Va-folket i Kina og Burma.
Felttoget i Nord-Afrika

**Felttoget i Nord-Afrika**, eller **Ørkenkrigen**, foregikk under den andre verdenskrig i ørkenene i Nord-Afrika fra 10. mai 1940 og varte i tre år fram til 16. juni 1943. Hva som sto på spill for Storbritannia og de allierte var kontrollen over Suezkanalen, en vital livslinje for det britiske koloniriket, og av de verdifulle oljereservene i Midtøsten. Oljen i særdeleshet hadde blitt en kritisk strategisk råvare grunnet den økende mekaniseringen av moderne hærstyrker. Storbritannia i særdeleshet var avhengig av olje fra Midtøsten.

I denne tiden mellom 1940 og 1943 presset aksemaktene og de allierte hverandre fram tilbake over ørkenen. I begynnelsen av krigen hadde Libya vært en italiensk koloni i flere tiår og britiske styrker hadde vært i Egypt siden 1882. De to hærene i Libya og Egypt havnet i stridigheter straks fascistiske Italia erklærte krig mot de allierte i 1940 og italienerne invaderte Egypt i september 1940. I desember 1940 satte britene, sammen med indiske styrker, et motangrep, og tok til fange rundt 130 000 italienere. Adolf Hitlers svar var sende det nyopprettede Afrikakorpset til unnsetning., ledet av general Erwin Rommel, som i under dette felttoget fikk tilnavnet «Ørkenreven». De tyske styrkene rykket framover gjennom Libya til Egypt.

I 1942 var de kommet til El Alamein, ca. 240 km nordøst fra Kairo, hvor de ble slått tilbake av en overlegen britisk styrke ledet av feltmarskalk Bernard Montgomery. Etter at kampene hadde rast fram og tilbake i Libya og deler av Egypt hadde til slutt styrkene fra Det britiske samveldet drevet aksemaktene tilbake til Tunisia.  Landganger nordvest i Afrika av britiske og amerikanske styrker, ledet av general George Patton, fanget aksen mellom to fronter og drev de ut av området.

I perioden 1940&ndash;1943 var dette det eneste området hvor de vestallierte var i kamp med tyske og italienske bakkestyrker.

## Felttoget i Libya og Egypt
:*Se utdypende artikkel: [[Felttoget i Libya og Egypt]]*

## Operasjon Torch
:*Se utdypende artikkel: [[Operasjon Torch]]*

I et forsøk på å fange de tyske styrkene i en knipetangsmanøver gikk amerikanske styrker i land i Vichy-okkupert Fransk Nordafrika uten å vente noen motstand.  De fikk seg en overraskelse da vichystyrkene ga kraftig motstand i Oran og Marokko.  I Alger hadde et kupp ledet av den franske motstandsbevegelsen lykkes i nøytralisere den franske XIX Armékorps før landsettingen ved å arrestere de høyeste offiserene.  Landsettingen i Algerie møtte altså ingen motstand, og byen ble tatt på den første dagen, med hele overkommandoen for vichyholdt Afrika.

Etter tre dagers samtaler klarte general Mark Clark, en av Eisenhowers assistenter, å overtale admiral François Darlan, øverstkommanderende for vichystyrkene, til å slutte å gjøre motstand.  Betingelsen var at Darlan skulle forbli øverstkommanderende, men nå for en fri fransk administrasjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nenning

**Nenning** var en elv fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Denne elva lå i Beleriand, og hadde sin kilde i åsene som lå i Vest Beleriand sør for Ered Wethrin, og den lå ikke langt fra Núaths skogen. Den rant til Eglarests bukt hvor den rant ut i havet Belegaer.
Tiden Norsk Forlag

**Tiden Norsk Forlag** er et norsk forlag som ble dannet av Arbeiderpartiet i 1933. Forlaget er per 2024 heleid av Gyldendal Norsk Forlag AS, og utgir skjønnlitteratur og generell litteratur.

## Historie
Forlaget ble grunnlagt i 1933 av Arbeiderpartiet. I årene før krigen var de største forfatterne på forlaget Aksel Sandemose og Lars Berg. De solgte godt og bidro sterkt til forlagets økonomi og overlevelse. Etter krigen var det Alf Prøysen og Anne Cath. Vestly som overtok denne rollen.

Tiden Norsk Forlag var det eneste større norske forlaget som ble stengt av tyskerne under okkupasjonen. I april 1940 ble flere av forlagets bøker inndratt av tyskerne, og på høsten ble forlagssjef Kolbjørn Fjeld arrestert, og store bokmengder beslaglagt og makulert. Sandemose og Berg toppet listene over bøker som ble beslaglagt.

Forlaget ble omorganisert i 1947 med Arbeiderpartiet, Landsorganisasjonen (LO) og Norges Kooperative Landsforening (NKL) som de største aksjonærene. 

I 1991 ble Tiden et datterforetak av Gyldendal Norsk Forlag, der Gyldendal eide 91 % av aksjene, mens Norsk Kjemisk Industriarbeiderforbund og LO hadde de resterende 9 %. 1. januar 2004 overtok Gyldendal alle aksjene, og forlaget ble organisert som en avdeling i Gyldendal-konsernet.

Tidens og Gyldendals barne- og ungdomsbokavdelinger ble slått sammen til Gyldendal Tiden ANS i 1996. Avdelinga heter fra 2004 Gyldendal Barn & Ungdom.

## Forlagssjefer
*Kolbjørn Fjeld 1933–1971
*Trygve Johansen 1971–1988 
*Liv Lysaker 1988–2001 
*Else Pran 2001–2003
*Richard Aarø 2004–2019
*Kjetil Strømme Jørve 2019–

## Se også
*Tidenprisen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Skule Kongsfostre

**Skule Kongsfostre** (født 1052 i Wessex, England, død 1090 i Norge) hevdes å være sønn av Toste Godwinson, jarl av Northumbria, som var bror av kong Harald II Godwinsson. Dette tilbakevises av flere engelske forskere  som mener å ha full oversikt over Tostes barn, og ikke finner plass for Skule der, men blant annet Frank Barlow og Emma Mason mener det ikke er usannsynlig . Lars Løberg gjør oppmerksom på at den siste omtalen han har sett, refererer til de norrøne påstandene om dette slektskapet som helt utenkelige. Det hevdes også at Toste møtte Skule første gang i 1066. Toste var gift med grevinne Judith av Flandern, datter av Balduin IV av Flandern og Eleanora av Normandie.

Professor Ludvig Daae hadde samme oppfatning. Hans avhandling «Om Reins-ættens sidste, fyrstelige medlemmer» fra 1896 inneholder en kort diskusjon av det som da var kjent, det vil si at et flertall av ættesagaene førte Skule som sønn av Toste Godwinsson. Han peker imidlertid på at nettopp Snorre Sturlason – som kjente Hertug Skule og derved skulle ha gode kilder – ikke oppgir noe slikt slektskap. Snorre sier kun at han var av god engelsk ætt. Skules bror, Ketil Krok, kom ifølge Snorre også til Norge, se slekten Krog.

Skule Kongsfostre ble leder for hirden hos kong Olav Kyrre Haraldsson, og ble kongens nære venn og rådgiver. Snorre Sturlason skriver i Harald Hardrådes saga:

:*Kong Olav ville gi Skule et fylke i Norge, det som han syntes var best, med alle de inntekter og skylder som kongen hadde rett til. Skule takket ham for tilbudet, men sa at han heller ville be om noe annet, fordi – «om det blir kongsskifte, da kan det være at gaven blir tatt tilbake. Jeg vil heller,» sa han, «ta mot noen eiendommer, som ligger nær de kjøpsteder hvor De, herre, er vant til å sitte og ta juleveitsler.» Kongen sa ja til dette og skjøtet til ham jordeiendommer øst ved Konghelle og ved Oslo, ved Tønsberg, ved Borg, ved Bergen og nord ved Nidaros. De var nesten de beste eiendommene på hvert sted, og de eiendommene har siden ligget under ættmenn som er kommet av Skules ætt.*

Han fikk også godset Rein i Fosen i Trøndelag, som senere ble bygd om til Reins kloster.

Av kong Olav Kyrre fikk han også Gudrun Nevsteinsdatter til hustru. Hennes mor var Ingrid Sigurdsdatter, som var datter av Sigurd Syr Halvdansson; den siste småkongen i Norge. Skule og hans hustru Gudrun fikk to barn:

* Åsulf Skulesson på Rein
* Ragnhild Skulesdatter som ble gift med Orm Svendsson, også kalt for «Krypinge-Orm», og ble stamfar for Erling Skakke.

Etter Skules død var det sønnen Åsulv som satt med Rein. Han ble gift med Tora, som hadde mektige menn som Einar Tambarskjelve og Erling Skjalgsson som sine nære forfedre. Etter han fulgte sønnen Guttorm, som igjen ble fulgt av sin sønn Bård.

Skule Kongsfostre er blant annet stamfar til ætten Rein i Trøndelag. Fra ham nedstammer den senere kong Inge Bårdsson, og dennes halvbror, Skule Bårdsson, ble Norges første hertug.

## Referanser
Riksfluktsskatt

**Riksfluktsskatten** (*Reichsfluchtsteuer*) var en skatt som ble utskrevet fra  1931, under Weimar-republikken, i den hensikt å forhindre forbudte kapitaloverføringer på over 200.000 Reichsmark (RM).

I det nasjonalsosialistiske Tyskland ble riksfluktsskatten justert for å rette seg mot utdandrende jøders formue. Skattesatsen var på 25 prosent av den samlede formue. På grunn av valutabestemmelsene og vekslingskursene som de tyske banker skulle benytte, ble utvandrerne sittende igjen med bare en liten del av det som ble igjen etter at de hadde betalt denne skatten.
Morthond

**Morthond** er en fiktiv elv som man finner i J.R.R. Tolkiens verden Midgard.

Morthond, som også blir kalt **Svartrot**, blir regnet som den andre av Gondors syv elver.

Denne elva hadde sitt opphav i den søndre enden av *Dwimorberg* ved slutten av *de dødes stier* i fjellkjeden Kvitklettene, og derfra flyter den forbi det gamle fortet Erech. Så flyter den videre på en lang vei mot sør, mens den unngår *Grønn åsene* av *Pinnath Gelin* mens den får et tilløp av den lille elva *Calenhir*, og renner til sist ut i havet ved Edhellond.

Aragorn og hans følgesvenner unnslapp fra *de dødes stier* i Morthonds dal og fulgte elva et lite stykke til de kom til Erech på deres vei til sør Gondor.
Effekt

**Effekt** er i fysikk definert som arbeid utført per tidsenhet. Måleenheten for effekt i SI-systemet er watt og målenheten for arbeid er joule. En watt tilsvarer å omsette eller forbruke én joule per sekund.

Mens watt uttrykker arbeid per sekund, uttrykker kWh/h arbeid per time, et uttrykk som benyttes innen kraftproduksjon, mens kWh/år gjerne brukes for årsforbruk av elektrisk energi i en bolig. 

Siden én joule tilsvarer et arbeid lik det å skyve med en kraft på 1 newton over en avstand på 1 meter, vil en effekt på 1 watt kunne skyve en gjenstand med en kraft på 1 newton over en avstand på 1 meter hvert sekund ( W=\dfrac{J}{s} \longrightarrow W=\dfrac{N\cdot m}{s} ). Dette tilsvarer å heise ca. 102 gram 1 meter opp per sekund ved jordoverflaten.

En eldre enhet for effekt som fremdeles er mye i bruk er hestekraft. En metrisk hestekraft tilsvarer 735,49875 watt, eller å heise en masse på 75 kg én meter opp per sekund, (75(kg)*9,80665(m/s2)*1(m/s)=735,5(W)) ved jordoverflaten (*g*=9,80665)

En kW tilsvarer 1,36 hestekraft.

## Formler
Sammenheng mellom effekt, turtall og dreiemoment er gitt ved:
:  P = \tau \cdot \omega 
der 
: P står for effekt
: \tau   står for dreiemoment i newtonmeter og
: \omega   står for omdreiningshastighet i radianer per sekund. 
En omdreining er 2  \pi  radianer. Har man for eksempel oppgitt at en motor yter 100 Nm ved 6000 omdreininger per minutt er effekten således 
: 100 * (6000/60) * 2  \pi  = 62831,85 watt = ca. 63 kilowatt

Sammenheng mellom effekt, kraft og hastighet er gitt ved:
: P = v \cdot F
der
: v står for hastighet i meter per sekund og
: F står for kraft i Newton
Hvis man skyver en kjelke av gårde med en kraft på 10 Newton i en hastighet av 2 meter per sekund yter man en effekt på 20 watt. Vi forutsetter her at retningen på kraften man skyver med i er i samme retning som hastigheten.

Sammenheng mellom effekt, arbeid og tid er gitt ved
: P = \frac {W}{t}
der 
: W står for arbeid målt i joule
: t står for tid i sekunder. 
Eksempel:
Dersom man har utført et arbeid på 20 joule i løpet av 4 sekunder har man hatt en gjennomsnittlig effekt på 5 Watt over de 4 sekundene. 

Sammenheng mellom elektrisk effekt, strøm og spenning er gitt ved
: P = U \cdot I
der
: I står for strøm målt i ampere
: U står for spenning målt i volt
Eksempel:
Dersom man belaster 10 ampere (A) over en spenning på 230 volt er effekten 2 300 Watt. 

## Se også
* Spesifikk effekt, effekt per masse

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Erklæringen om menneskets og borgerens rettigheter

**Erklæringen om menneskets og borgerens rettigheter** (fransk: *Déclaration des Droits de l'Homme et du Citoyen*) ble vedtatt av den franske nasjonalforsamlinga 26. august 1789. I korthet slår den fast fire grunnleggende rettigheter: frihet, eiendom, sikkerhet og motstand mot undertrykking.
## Forhistorie
*Se også: [[Menneskerettigheter]]*

Erklæringen ble ført i pennen av den unge, radikale og frihetselskende offiseren og aristokraten La Fayette. I hans hus i Paris samla det seg mange radikale mennesker, og blant dem var De forente staters ambassadør i Frankrike, Thomas Jefferson, som i 1776 hadde forfatta den amerikanske uavhengighetserklæringa og dens prinsipper for universelle rettigheter. 

Etter de skjellsettende begivenhetene i Versailles natta mellom 4. og 5. august 1789, da adelen og geistligheten hadde frasagt seg privilegiene sine, gjaldt det å få vedtatt en uttalelse i den nye nasjonalforsamlinga som slo fast noen prinsipper for en ny styreform. I samråd med Jefferson skrev så La Fayette en tekst som dels bygde på de franske opplysningsfilosofene, dels på statsakter fra engelsk historie, men mest på prinsippene i den amerikanske uavhengighetserklæringa.

Den erklæringa som ble framlagt for nasjonalforsamlinga og vedtatt 26. august besto av 17 artikler. Den er høystemt og idealistisk i tonen, og preges av en bevissthet om at menneskeheten står ved en skillevei i sin historie. Det framgår klart av teksten at den ikke bare hadde gyldighet for Frankrike, men «for alle folk, alle land og alle tider».

## Utdrag av teksten
*Mennesket eier visse naturlige og umistelige rettigheter. Disse er frihet, eiendomsrett, trygghet og rett til å gjøre motstand mot undertrykkelse.
*Frihet er retten til å gjøre alt som ikke skader andre.
*Intet menneske kan anklages, arresteres eller holdes fengslet uten i de tilfelle loven fastsetter.
*Samfunnet har rett til å kreve regnskap av enhver offentlig tjenestemann for hvordan han skjøtter sin stilling
*Grunnlaget for all statsmakt beror utelukkende hos folket.

## Litteratur
* Gérard Conac, Marc Debene, Gérard Teboul, eds, *La Déclaration des droits de l'homme et du citoyen de 1789; histoire, analyse et commentaires*, Economica, Paris, 1993, .
*  McLean, Iain. "Thomas Jefferson, John Adams, and the Déclaration des Droits de l’Homme et du Citoyen" in *The Future of Liberal Democracy: Thomas Jefferson and the Contemporary World* (Palgrave Macmillan, 2004) online
Norman Mineta

**Norman Yoshio Mineta** (1931–2022) var en amerikansk politiker og medlem av Det demokratiske parti. Mineta var fra 2007 styreleder i PR-byrået Hill & Knowlton i USA. Før dette var han transportminister i George W. Bush-regjeringen.

Mineta ble født i San Jose i California. Under andre verdenskrig ble han i likhet med en rekke andre japansk-amerikanere pågrepet og holdt i en interneringsleir. Etter krigen graduerte Mineta fra University of California, Berkeley. Han vervet seg til den amerikanske hæren i 1953 og tjenestegjorde som etterretningsoffiser i Japan og Sør-Korea. Deretter begynte han å arbeide hos sin far i hans forsikringsselskap.

Hans politiske karriere begynte i 1967 da han ble utnevnt til et ledig sete i San Jose bystyre. I 1971 ble han valgt til byens borgermester. Fra 1975 til 1995 satt Mineta i USAs Representanthus som representant for Silicon Valley-området.

Etter å ha sluttet i Representanthuset arbeidet Mineta en periode for Lockheed Martin Corporation.

I 2000 ble han utnevnt av president Bill Clinton til handelsminister, som den første asiatisk-amerikanske statsråden i USA. Han ble utnevnt av president George W. Bush til transportminister i 2001.

Mineta avga etter 11. september-hendelsen i USA en forklaring at han var sammen med visepresident Dick Cheney som fortløpende fikk informasjon om et fly som nærmet seg Pentagon. Cheney skal, ifølge sitater gjengitt på hjemmesiden til aktivistnettet *911 Truth*, ha gitt oppdrag om å ikke skyte ned flyet som nærmet seg.

Norman Y. Mineta San José International Airport i San Jose er oppkalt etter ham.

## Se også
* Liste over politiske nominasjoner i USA som krysset partitilhørighet

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Gudrun Nevsteinsdatter

**Gudrun Nevsteinsdatter** (født ca. 1052) var datter av Nevstein Stallare og Ingerid Sigurdsdatter. Gudrun ble gift med Skule Tostesson, også kalt for Kongsfostre, på gården Rein i Rissa i Sør-Trøndelag. 

Gudrun og Skule fikk sønnen lendmannen Åsulv Skuleson på Rein.

Snorre Sturlason skriver i Harald Hardrådes saga at *«Kong Olav giftet ham med sin frenke, Gudrun Nevsteinsdatter; hennes mor var Ingerid, datter til kong Sigurd Syr og Åsta; hun var søster til kong Olav den hellige og kong Harald»*.

## Referanser
Deutsche Film-Aktiengesellschaft

**Deutsche Film-Aktiengesellschaft** (**DEFA**) var det statlige filmselskapet i det tidligere DDR. 

## Opprettelse og virksomhet
Etter andre verdenskrig overtok selskapet Universum Film AGs besittelser i det sovjetkontrollerte området. Selskapet ble gitt tillatelse fra den sovjetiske militæradministrasjon til å begynne filmproduksjon den 13. mai 1946, og den første filmen som DEFA produserte var Wolfgang Staudtes *Morderne er blant oss.* Andre viktige og populære produksjoner i løpet av DEFAs drøye 45 års virksomhet var *[[Ekteskap i skyggen]]* (1947), *[[Keiserens undersått]]* (1951), *De halvsterke* (1956), *[[Stjernen (film)|Stjernen]]* (1959), *[[Spor av stein]]* (1966), *[[Løgneren Jakob (1975)|Løgneren Jakob]]* (1975), *Legenden om Paul og Paula* (1973) og *Solo Sunny*. 

## Etter gjenforeningen
Etter den tyske gjenforeningen ble selskapet oppløst og dets besittelser privatisert. Filmene produsert ved DEFA inkluderer omkring 950 spillefilmer, 820 animasjonsfilmer, mer enn 5&nbsp;800 dokumentarer og nyhetssendinger og 4&nbsp;000 tyske synkronisasjoner (dubbinger) av fremmedspråklige filmer. Opphavsretten til disse eies nå av Progress Film-Verleih GmbH. Eksklusiv distributør for video og DVD er Icestorm Entertainment.

DEFA-filmer har blitt vist i festivaler og retrospektiv i en rekke land. Museum of Modern Art i New York hadde i oktober 2005 en to ukers DEFA-festival.

En DEFA-film som er svært kjent i Norge er *[[Tre nøtter til Askepott (1973)|Tre nøtter til Askepott]]*.

## DEFAs filmstudioer

*DEFA-Studio für Spielfilme i Potsdam-Babelsberg. DEFA-Studio für Spielfilme er særlig kjent for sine eventyrfilmer, deriblant den tsjekkisk-tyske samproduksjonen *[[Tre nøtter til Askepott (1973)|Tre nøtter til Askepott]]* fra 1973
*DEFA-Studio für Trickfilme i Dresden
*DEFA-Studio für populärwissenschaftliche Filme i Potsdam, Alt-Nowawes
*DEFA-Studio für Wochenschau und Dokumentarfilme i Berlin
*DEFA-Studio für Synchronisation i Berlin-Johannisthal
*DEFA-Kopierwerke i Berlin-Köpenick og Berlin-Johannisthal
*DEFA-Außenhandel i Berlin

## Referanser


## Eksterne lenker

* DEFA Film Library and Online Shop
* DEFA-Stiftung
* DEFA Fan Net
* Filmmuseum Potsdam 
* Studio Babelsberg
* http://www.defa-stiftung.de/ 
* https://archive.today/20121216154540/http://www.defa-fan.de/
* http://www.umass.edu/defa/