open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nils Vilhelm Messel

**Nils Vilhelm Messel** (født 22. august 1877 i Mandal, død 29. oktober 1957) var en norsk teolog og pedagog.

Nils Vilhelm Messel var sønn av en folkeskolelærer og klokker. Han ble *[[cand. theol.]]* i 1902, vant H.K.H. Kronprinsens gullmedalje i 1905 for en avhandling og ble universitetsstipendiat ved Det Kongelige Frederiks Universitet fra 1907. I 1915 fikk han den teologiske doktorgrad. Messel var lektor ved Ris skole, Vestre Aker skole og lærer i hebraisk ved Universitetet i Oslo. I 1916 var han en av søkerne til det ledige dosenturet i teologi etter Olaf Edvard Moe, som gikk til Anton Fridrichsen.  Messel var medlem av Det norske Videnskaps-Akademi fra 1922.

Han var sønn av lærer og kirkesanger Lars Messel (1852–1918) og Virginia Thomsen (1851–1909), og ble gift i 1906 med Julie Mathilde Halvorsen (1883–1943).
## Utgivelser
* 
## Litteratur
* Messel, Nils Vilhelm i Hvem er Hvem, 1948
* Alfred Eriksen: *Norges kirke og presteskap ved 900-årsjubileet*. Oslo: Hanche, 1930.
* 
## Referanser

__NOTOC__
## Eksterne lenker
Daniel Andreas Frøvig

**Daniel Andreas Frøvig** (1870–1954) var en norsk teolog og professor ved Menighetsfakultetet fra 1918 til 1940.

## Liv og virke
Daniel Andreas Frøvig var sønn av handelsmannen Jakob Danielsen Frøvig (1834–1894). Han ble cand. theol. i 1896 og foretok senere en to års studiereise i Tyskland. I 1900 ble han residerende kapellan i Johannes menighet i Kristiania. Fra 1905 til 1909 var han samtidig notarius ved det teologiske fakultetet ved universitetet i Kristiania. Han var sogneprest i Fredriksvern (Stavern) fra 1909 til 1918. Fra 1918 var han professor ved Menighetsfakultetet, hvor han også var bibliotekar.

Frøvig var medredaktør av *[[Luthersk Kirketidende]]* fra 1919 til 1937 og av *[[Tidsskrift for teologi og kirke]]* fra 1930 til 1946. Han var formann i Bekjennelsestro presters broderkrets fra 1926 til 1937. Han utga flere teologiske verker, blant annet kommentarer til Matteusevangeliet og Apostlenes gjerninger.

## Utmerkelser
Frøvig ble æresdoktor ved Universitetet i Erlangen i 1926.

## Litteratur
* Albert J. Lange: *Norges gejstlighet i 1914*. Christiania: Hanche, 1915.

## Referanser


## Eksterne lenker
Thorleif Homme

**Thorleif Homme** (født 17. august 1852 i Valle i Setesdalen, død 6. mai 1936) var en norsk teolog og prest.

Thorleif Homme var sønn av en husmann. Fra 1871 til 1873 var han elev ved lærerseminaret i Kviteseid, før han dro til Amerika, hvor han studerte ved Luther College i Decorah og Luther-seminaret i Madison i Wisconsin. Etter å ha vendt tilbake til Norge i 1887 ble han *[[cand. theol.]]* i 1890. Fra 1891 til 1900 var Homme bestyrer for amtsskolen i Nedenes amt (dagens Aust-Agder fylke). Fra 1908 til 1913, da han gikk av, var han sogneprest i Røldal.

Homme skrev mye i aviser og tidsskrifter og utga flere bøker på landsmål om religion og kunst.

## Litteratur
* Olav Arne Kleveland: *Torleif Homme*. Evje: Valle sogelag, 2005.
* Albert J. Lange: *Norges gejstlighet i 1914*. Christiania: Hanche, 1915.

## Referanser


## Eksterne lenker
Claus Borchs vei (Oslo)

**Claus Borchs vei** (1–19, 2–14) er en vei på Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går mellom Ugleveien og Tåsenveien.

Veien fikk navn i 1926 etter Claus Pedersen Borch (1689–1760), som var medlem av Akers første skolekommisjon. Den har småhusbebyggelse fra 1920-årene.

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Christophers vei (Oslo)

**Christophers vei** (1–9, 2–22) er en vei på Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Tåsenveien til Carl Grøndahls vei, like vest for Bakkehaugen kirke, der en liten blindveirest av Bakkehaugveien tar av.

Veien fikk navn i 1935 etter Christopher Grøndahl (1784–1873), grunnleggeren av Grøndahl & Søn Forlag. Grøndahl kjøpte *Bakkehaugen gård* av Hans Nielsen Hauge i 1822.

## Referanser


## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Christopher Hansteens vei (Oslo)

**Christopher Hansteens vei** (1–5, 2–8) er en vei på Blindern i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Hasselhaugveien til Vestgrensa. Det er brudd i veien på begge sider av Niels Henrik Abels vei, der det går trikk, men det er gangveiforbindelse mellom delene.

Veien fikk navn i 1932 etter astronomen Christopher Hansteen. Den har villabebyggelse.

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Christoffer Hellums vei (Oslo)

**Christoffer Hellums vei** (1–31, 2–34) er en vei på Kalbakken i bydel Grorud i Oslo. Den går fra Kalbakkslyngen til Akerlia.

Veien fikk navn i 1956 etter Christoffer Hellum, som eide Nedre Kalbakken gård fra 1874.

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Charlotte Andersens vei (Oslo)

**Charlotte Andersens vei** (1–39, 2–30) er en vei på Borgen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Tuengen allé til Svalbardveien, for det meste parallelt med disse.

Veien fikk navn i 1919 etter Charlotte Andersen (1822–1907), som eide Tuengen gård (Borgen gård) fra 1899.

Veien er bebygget med villaer, hvorav mange svært staselige. Dronning Sonja av Norge er oppvokst i Charlotte Andersens vei 1A (tidligere Tuengen allé 1B). Dronningens barndomshjem, en funkisbolig fra 1935, ble i 2016 flyttet til Maihaugen på Lillehammer.

## Referanser


## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Ally Sheedy

**Alexandra Elizabeth «Ally» Sheedy** (født 13. juni 1962 i New York) er en amerikansk skuespiller og forfatter. Hun har hatt roller i bl.a. *[[Bad Boys (film fra 1983)|Bad Boys]]*, *[[WarGames]]*, *[[The Breakfast Club]]* og *[[St. Elmo's Fire (film)|St. Elmo's Fire]]*.

## Bøker
* *She Was Nice to Mice*, McGraw-Hill, 1975, 
* *Yesterday I Saw the Sun: Poems*, Summit Books, 1991, 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cecilie Thoresens vei (Oslo)

**Cecilie Thoresens vei** (1–21, 4–12) er en vei på Lambertseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Raschs vei til Lambertseterveien. Etter rundkjøringen ved Lambertseterveien fortsetter veiløpet sørøstover som Langbølgen.

Veien fikk navn i 1962 etter Cecilie Thoresen (senere gift Krog), som var Norges første kvinnelige student.

## Bebyggelse
Vestsiden av veien er preget av næringsbygg. På østsiden ligger bl.a. et par skoler.
* Nr. 6: Lambertseter videregående skole
* Nr. 8: Karlsrud skole
* Nr. 11: Industri Lambertseter
* Nr. 17-21: Lambertseter senter med Symra kino

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
* 

## Fotnoter
Caspar Storms vei (Oslo)

**Caspar Storms vei** (1–21, 2–16) er en vei på Alnabru i bydel Alna i Oslo. Den går mellom Strømsveien og Ole Deviks vei.

Veien fikk navn i 1954 etter Caspar Herman Storm, som var stiftsamtsmann og eide bl.a. gårdene Ullern, Teisen og *Fjellhus*.

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Grevskapet Barcelona

**Grevskapet Barcelona** var opprinnelig en grenseregion for det karolingske dynastiet mot de muslimsk-kontrollerte al-Andalus, og var i perioder underlagt Córdoba-kalifatet.

Området kom under Frankerrikets kontroll etter at dette erobret Girona i 785 og særlig etter at Ludvig den fromme erobret Barcelona i 801 og ble da innlemmet i Frankerriket. Samtidig ble grevskapet Barcelona opprettet, underlagt den frankiske kongen, og den første greven av Barcelona var Berà (801-820).

Wilfred den hårete var greve av Barcelona da han i 987 ikke anerkjente den franske kongen Hugo Capet som sin overherre da Capet ble fransk konge, og gjorde slik grevskapet *[[de facto]]* til en uavhengig stat.

Gjennom de første århundrene var grevene av Barcelona i konstant krig mot Córdoba-kalifatet og de etterfølgende muslimske kongdømmene. Gjennom ekteskap underla grevene seg også andre katalanske områder og utvidet sin innflytelse langs Oksitania. Barcelona dannet kjernen i det fremvoksende, senere Fyrstedømmet Catalonia. 

I 1164 var Alfons I greve av Barcelona, og arvet dette året kongedømmet Aragón (som Alfons II). Grevskapet ble da videreført som et fyrstedømme innen Aragóns krone, men med Barcelona som den viktigste byen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den fransk-spanske krigen (1635–1659)

**Den fransk-spanske krigen** (1635–1659) var en militær konflikt som fulgte av Frankrikes involvering i tredveårskrigen. 

Etter at Sveriges tyske allierte ble tvunget til å søke en fredsavtale med Det tysk-romerske rike, erklærte den franske statsminister kardinal Richelieu krig mot det habsburgske Spania fordi fransk territorium var omringet av områder kontrollert av habsburgerne. Krigen som en videreføring av arvefølgekrigen innen Huset Gonzaga i Mantova (1628–31) hvor Frankrike invaderte det nordlige Italia for å innta områder som de spanske habsburgerne gjorde krav på.

Frankrike gikk seirende ut av den fransk-spanske krigen, og den ble avsluttet med Pyreneene-traktaten i 1659.
Qeleshe

**Qeleshe** () eller **qeleshja**, også kalt **plis**, er en tradisjonell albansk hatt. Det er en hvit filthatt uten brem som blir brukt av albanske menn i Albania, Kosovo, Nord-Makedonia, Serbia, Montenegro og de arbëreshëalbanske samfunnene i Italia. Hatten er en distinkt identitetsmarkør for etniske albanere.

## Historie
Hodeplagget stammer trolig fra den illyriske hatten. Den minner om den eldre greske *pileus* eller *pilos* (gresk: πῖλος, «filt»), som er beslektet med den eldre greske *[[petasos]]*, men uten brem. Navnet *qeleshe* er avledet fra albansk *lesh*, «ull». Hattens form varierer mellom områdene. I det sørlige Albania er hatten formet som en kjegle uten topp, og hatten er forholdsvis høy, især i prefekturene Gjirokastër og Vlorë. I det nordlige Albania er hatten kortere og mer eggformet.

Siden 1990-årene har hatten i stor grad gått ut av daglig bruk, spesielt i det sentrale og sørlige Albania. Hatten brukes noe oftere i det nordlige Albania og i Kosovo. Hatten brukes ofte i kombinasjon med folkedrakter ved høytidelige anledninger. Hatten produseres av profesjonelle håndverkere, som i den historiske byen Krujë.

## Referanser
Johan Bjørgan

**Johan Hilmar Bjørgan** (1901–1982) var en norsk politimann og NS-medlem som under okkupasjonen av Norge tjenestegjorde som politiinspektør ved statspolitiets avdeling i Bergen. Her deltok han blant annet i arrestasjon og deportasjon av jøder i Bergen og Fana. Han var sentral i kompromitteringen av den illegale nordsjøfarten som ble organisert fra Telavåg. Bjørgan reiste til Sotra 24. april 1942 i et annet ærend: med ryggsekk og fiskesaker så han ut som en englandsfarer og fikk slik tilfeldigvis kjennskap til Shetlandstrafikken fra Telavåg inkludert avgangstider de nærmeste dagene.

Bjørgan ble født 1901 på Agdenes. Han meldte seg inn i Nasjonal Samling i 1940 og var fra 1941 knyttet til statspolitiet i Bergen. Han døde 1982 i Bergen.

Bjørgan forsøkte etter frigjøringen 8. mai 1945 å stikke seg bort, men ble gjenkjent i Hardanger og arrestert. Under landssvikoppgjøret ble han dømt til 18 års tvangsarbeid og rettighetstap i 10 år. Dommen kom på bakgrunn av en «rekke graverende forhold og overgrep.» Saken ble ved Gulating lagmannsrett slått sammen med saken mot Sverre Johansen. Bjørgan sonet fra 15. november 1947, og ble løslatt fra Bjørkelangen tvangsarbeidsleir 12. desember 1952.

## Referanser
Liste over gamle riksveier

## 1928–1965
Riksveier med nummer ble innført i Norge i 1931. I Østfold ble nummer innført i 1928. I 1965 ble et nytt nummersystem for riksveier innført. Før 1965 bruktes blant andre følgende numre:

* 1 Oslo – Svinesund
* 3 Lillestrøm – Mysen – Halden – Holtet
* 5 Rygge – Fredrikstad – Sarpsborg
* 6 Oslo – Ørje
* 10 Drammen – Seljord – Skafså, Rotemo (Valle) – Langeid (Bygland), Sinnes – Byrkjedal – Ålgård – Sandnes
* 20 Sandvika – Hønefoss – Geilo – (ferge Kinsarvik – Kvanndal) – Bergen
* 40 Oslo – Kristiansand – Stavanger
* 50 Oslo – Dombås – Trondheim – Narvik – Alta – Ifjord – Kirkenes (det var 7 ferger i 1960; 6 på strekningen Fauske – Jerkvik i Nordland og Lyngseidet – Olderdalen i Troms)
* 60 Hønefoss – (ferge Lærdal – Gudvangen) – Kvanndal
* 70 Oslo – Brandbu – Fagernes
* 80 Kongsvinger – Elverum – Tynset – Ulsberg
* 90 Eidsvoll – Gjøvik – Lillehammer
* 100 Hamar – Støa
* 130 Tynset – Røros – Støren
* 160 Otta – Stryn – Måløy
* 170 Lom-Sogndal – (ferge Hella-Dragsvik) – Førde
* 185 Dombås – Ålesund
* 316 Skien – Steinsholt (Lardal) (tilsvarer del av fylkesvei 32)
* 340 Skare (i Odda) – Haukeligrend – Seljord – Eidanger (tilsvarer riksvei 36 og del av Europavei 134)
* 345 Gvarv – Notodden (tilsvarer fylkesvei 360)
* 350 Ormemyr – Rjukan – Åmot – Steane – Drangedal – Kragerø (tilsvarer fylkesvei 364, del av fylkesvei 37 og fylkesvei 38)
* 360 Seljord – Kristiansand (tilsvarer riksvei 41)
* 390 Egersund – Evje – Arendal
* 400 Haukeligrend – Kristiansand
* 500 Haugesund – Odda – Kinsarvik
* 580 Vadheim – Førde – Stryn – (ferge Sykkulven – Magerholm) – Spjelkavik
* 620 Sunndalsøra – Molde
* 640 Oppdal – (ferge Kvisvik-Kvalvåg) – Kristiansund
* 650 Kvisvik – (ferge Kanestraum-Halsa) – Svorkmo
* 710 Stjørdal – Storlien
* 740 Grong – Foldereid – Rørvik
* 810 Svolvær – Å
* 860 Nordkjosbotn – Tromsø
* 870 Nordkjosbotn – Kilpisjärvi
* 905 Alta – Enontekis
* 930 Lakselv – Karigasniemi
* 950 Varangerbotn – Vardø

## 1965–1992
Fra 1965 til 1992 bruktes europaveinummer og riksvei 1 – 19 for de viktigste veiene, og 21 – 99 for andre riksveier, og 100 – 899 for primære fylkesveier.

* E6 Svinesund – Oslo – Trondheim – Nordkjosbotn, fra 1983 til Kirkenes
* E18 Stavanger – Oslo – Ørje
* E68 Oslo – Lærdalsøyri – Gudvangen – Norheimsund – Bergen
* E69 Dombås – Ålesund
* E75 Storlien – Trondheim
* E76 Haugesund – Drammen
* E78 Kilpisjärvi – Tromsø
* E79 Umbukta – Mo i Rana
* 2 Kløfta – Kongsvinger – Magnor
* 3 Kongsvinger – Ulsberg
* 4 Lillehammer – Gjøvik – Oslo
* 5 Florø – Gaularfjell – Kaupanger
* 6 Nordkjosbotn – Kirkenes til 1983
* 7 Granvin – Geilo – Hønefoss
* 8 Larvik – Kongsberg – Geilo
* 9 Arendal – Evje – Tonstad – Egersund
* 12 Haukeligrend – Kristiansand
* 13 Balestrand – Vangsnes – Voss – Dale – Gjermundshamn – Skånevik, Sauda – Jørpeland – Sandnes
* 14 Stavanger – Skudeneshavn – Haugesund – Bergen – Førde – Volda – Ålesund
* 15 Måløy – Otta
* 16 Oppdal – Kristiansund
* 17 Bodø – Sandnessjøen – Namsos – Steinkjer
* 19 Å – Bjerkvik

## Se også
* Stamveinettet

## Referanser


## Litteratur
*
Filosofiåret 1910

**Filosofiåret 1910** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1910.

## Hendelser

## Publiseringer
* Lucien Lévy-Bruhl, *[[How Natives Think]]* (1910, utgitt på engelsk i 1926)
* Bertrand Russell, *Principia Mathematica* (1910)

## Fødsler
*7. februar - Max Bense, tysk filosof og forfatter (død 1990)
*9. februar
**Mikel Dufrenne, fransk filosof (død 1995)
**Jacques Monod, fransk biolog og filosof (død 1976)
*12. april - Gillo Dorfles, italiensk kunstkritiker, maler og filosof
*16. mai - Giacomo Soleri, italiensk filosof og teolog (død 1963)
*13. juli - Jeanne Hersch, sveitsisk filosof (død 2000)
*11. august - Augusto Del Noce, italiensk statsviter, filosof og politiker (død 1989)
*29. oktober - Alfred Jules Ayer, britisk filosof (død 1989)
*6. november - Miguel Reale, brasiliansk jurist, filosof og politiker (død 2006)
*25. november - Léon Poliakov, fransk historiker og filosof (død 1997)
*28. november - Bernard Charbonneau, fransk filosof (død 1996)

## Dødsfall
*26. august - William James, psykolog og filosof fra USA (født 1842)
*17. oktober - 
**Kurd Laßwitz, tysk forfatter, vitenskapsmann og filosof (født 1848)
**Carlo Michelstaedter, italiensk forfatter og filosof (født 1887)
*20. november - Leo Tolstoj, russisk forfatter av romaner og essayer, han var dramatiker og filosof – så vel som pasifist, kristen anarkist og utdannelsesreformator (født 1828)
*Robert Flint, skotsk teolog og filosof (født 1838)


Fil:Max bense.jpg|Max Bense(1910-1990)
Fil:Jacques Monod nobel.jpg|Jacques Monod(1910-1976)
Fil:Gillo Dorfles 2013.JPG|Gillo Dorfles(1910-)
Fil:Alfred Jules Ayer.png|Augusto Del Noce(1910-1989)
Fil:Poliakov-Leon_Cerisy-07-1952_b.jpg|Léon Poliakov(1910-1997)
Fil:William James b1842c.jpg|William James(1842-1910)
Fil:Carlo_Michelstaedter.png|Carlo Michelstaedter(1887-1910)
Fil:L.N.Tolstoy Prokudin-Gorsky.jpg|Leo Tolstoj(1828-1910)


## Referanser
Ifjord

**Ifjord** (nordsamisk: *Idjavuotna*) er ei bygd i Lebesby kommune i Finnmark. Den ligger i nedre del av Ifjordelvas dalføre og ut langs østsida av Ifjorden, en arm av Laksefjorden. Grunnkretsen Ifjord hadde 29 innbyggere pr. 1. januar 2017.

Helt sør i bygda kommer fylkesvei 98 fra vest og fortsetter mot øst over Ifjordfjellet, mens fylkesvei 888 går ut fjorden til Lebesby og Nordkinnhalvøya.

## Referanser
Roussillon

**Roussillon** (katalansk: *Rosselló*) er et av de historiske grevskapene i det tidligere fyrstedømmet Catalonia.
Området utgjør i hovedsak dagens franske departementet Pyrénées-Orientales. Det blir også omtalt som *[[Nord-Catalonia]]* eller *Fransk Catalonia*. Befolkningen snakket hovedsakelig katalansk.

Området var katalansk før det ble erobret av Frankrike under tredveårskrigen. Den franske overtakelsen av området ble formalisert gjennom Pyreneene-traktaten i 1659 etter at Frankrike gikk seirende ut av den fransk-spanske krigen (1635–1659).

Som et område på grensen mellom Frankrike og Catalonia var det ofte utsatt for militære konflikter. Under den franske revolusjon ble provinsen Roussillon lagt ned og departementet Pyrénées-Orientales ble i stedet opprettet. Departementet samsvarer omtrent med det gamle Roussillon, i tillegg til Fenouillèdes i nordvest.

Navnet levde videre i regionnavnet Languedoc-Roussillon.

## Se også
* Catalonias historie

## Referanser
Tillyardipteridae

**Tillyardipteridae** er en utdødd gruppe (familie) av mygg (Nematocera).   

## Utseende
Middelsstore (vingelengde 6-10 millimeter), smalvingede mygg.

## Fossiler
Familien er kjent fra trias (235-201 millioner år før nåtid) fra Australia og Storbritannia.

## Systematisk inndeling

* Orden [tovinger (Diptera)
** Mygg (Nematocera)
*** Infraorden foreløpig uten navn
**** Familien **Tillyardipteridae** Lukashevich & Shcherbakov, 1999
***** Slekten *[[Rhaetania]]* Krzeminski & Krzeminska, 2002
****** *[[Rhaetania dianae]]* Krzeminski & Krzeminska, 2002
***** Slekten *[[Tillyardiptera]]* Lukashevich & Shcherbakov, 1999
****** *[[Tillyardiptera prima]]* Lukashevich & Shcherbakov, 1999

## Kilder
* Evenhuis, N.L. (1994 med senere revisjoner). Catalog of the fossil flies of the world http://hbs.bishopmuseum.org/fossilcat/

## Eksterne lenker
*
Vladipteridae

**Vladipteridae** er en utdødd gruppe (familie) av mygg (Nematocera).   

## Utseende
Nokså små mygg, vingene måler er ca. 4 millimeter lange og 1 millimeter brede.

## Fossiler
Gruppen er kjent fra fossiler fra trias (235-205 millioner år før nåtid) fra Kasakhstan og Kirgisistan.

## Systematisk inndeling

* Orden tovinger (Diptera)
** Gruppe mygg (Nematocera)
*** Infraorden Tipulomorpha
**** Familien **Vladipteridae** Shcherbakov, 1995
***** Slekten *[[Vladiptera]]* Shcherbakov, 1995
****** *[[Vladiptera kovalevi]]* Shcherbakov, 1995
***** Slekten *[[Dilemmala]]* Shcherbakov, 1995
****** *[[Dilemmala specula]]* Shcherbakov, 1995

## Kilder
* Evenhuis, N.L. (1994 med senere revisjoner). Catalog of the fossil flies of the world http://hbs.bishopmuseum.org/fossilcat/

## Eksterne lenker
*
Sverre Dürbeck

**Sverre Johan Dürbeck** (født 13. desember 1912 i Sandefjord, død 21. august 1987 i Oslo) var en norsk jurist og NS-medlem som tjenestegjorde i Statspolitiet under den tyske okkupasjonen av Norge. Han var blant annet med på å planlegge deportasjonen av norske jøder i 1942. 

Dürbeck ble etter krigen dømt til seks års tvangsarbeid etter § 86 («bistand til fienden»). Til grunn for dommen lå blant annet medvirkning til arrestasjon og deportasjon av norske jøder, i tillegg til hans tjeneste i Statspolitiet og som en av Karl Marthinsens nære medarbeidere. Sammen med Wilhelm Wagner og blant annet Ragnvald Kranz deltok han på møte hjemme hos Karl Marthinsen den 24. november 1942. På dette møtet ble deportasjonen av de norske jødene planlagt etter at det var klart at DS «Donau» hadde ledig kapasitet 26. november. Dürbeck fikk ansvar for anholdelse og transport av jødefamilier fra Østlandet og Sørlandet. 

Ifølge tiltalen deltok Dürbeck ikke i selve arrestasjonene, men han sto for administrativt arbeid ved utsendelse av ordrer og instrukser. Dommen sier ikke konkret hvilken vekt Dürbecks medvirkning til deportasjonen ble tillagt ved straffeutmålingen.

## Referanser
Thomas Robinson (komponist)

**Thomas Robinson** (ca. 1560 – etter 1609) var en engelsk renessanse-komponist og musikklærer som underviste i og komponerte for lutt, cister, orpharion, pandora, gambe og sang.

## Liv
Det lille en vet om Robinsons liv er utledet av innledningene til bøkene hans. Faren var sannsynligvis i tjeneste hos Robert Cecil, 1. jarl av Salisbury og den unge Thomas var i tjeneste hos broren, Thomas Cecil, 1. jarl av Exeter. Cecils familie var meséner for kunstnere, hovedsakelig musikere, deriblant kjente størrelser som William Byrd og Orlando Gibbons. 

En gang før 1589 ble Thomas Robinson musikklærer i Helsingør for kong Frederik IIs datter, prinsesse Anna av Danmark. Ved danskekongens hoff var det ansatt en rekke musikere fra  England, Frankrike, Tyskland og Nederlandene, deriblant den mest kjente luttkomponisten fra den engelske renessansen, John Dowland.

I 1603 publiserte Thomas Robinson *Medulla Musicke*, den regnes i dag som tapt. Hans mest kjente verk er læreboka *The Schoole of Musicke* (1603), den  tok hovedsakelig for seg lutt, men inneholder også stoff for pandora, orpharion, gambe og sang. Boka ble åpenbart regnet som det mest betydelige læreverket for lutt i sin tid. 

I 1609 kom *New Citharen Lessons*, en lærebok for cister beregnet på begynnere og viderekomne.

Robinsons verk er til dels egne komposisjoner, dels arrangementer, enkelte av disse er kjente stykker av John Dowland, som «My Lord Willoughby's Welcome Home» i *The Schoole of Musicke* og «Can She Excuse My Wrongs?» i *New Citharen Lessons*.

Etter 1609 finnes ingen informasjon om Thomas Robinsons liv.

## Verk
* The Schoole of Musicke (*Tho. Este*, London 1603)
* New Citharen Lessons (London 1609)
* Medulla Musicke (*The Stationer's Company*, London 1609) (tapt)
* Enkelte komposisjoner og arrangementer av Thomas Robinsons finnes i forskjellige manuskripter:
** Spanish Pavan (i *Add. MS 3056 ([[Cozens Lute Book]])*, ca. 1595, Cambridge universitetsbibliotek) – en dur-versjon
** Hay (i *Dd. 9.33*, 1600, Cambridge universitetsbibliotek)
** Pipers Galliard Jo Dowland. Tho. Robinson (i *Ms. Dd. 4.23*, Cambridge universitetsbibliotek)
** Galliard T. R. (i *Ms. Dd. 4.23*, Cambridge universitetsbibliotek)
** [The Hunt's Up] T: R. (i *Ms. Dd. 4.23*, Cambridge universitetsbibliotek)

## Referanser


## Litteratur
* Lumsden, David (red.) *Thomas Robinson: The Schoole of Musicke.* Paris, Editions du Centre National de la Recherche Scientifique, 1971, ISBN 2-222-01343-7
* William Casey (Hrsg.), Alfredo Colman (red.), *Thomas Robinson: New Citharen Lessons (1609)*, 1997 Baylor University Press, Waco, Texas, ISBN 0-918954-65-7
* John M. Ward, *Sprightly and Cheerful Musick [!]: Notes on the Cittern, Gittern & Guitar in 16th- & 17th-Century England* i *The Lute Society Journal 21 (1979–1981): 69-70*

## Eksterne lenker
* Fritt tilgjengelige verk av Thomas Robinson i tabulatur og MIDI fra Dartmouth College, New Hampshire, USA)
* Tekstutdrag fra ''The Schoole of Musicke'' om håndstillinger under luttspill
Ugleveien (Oslo)

**Ugleveien** (1-11, 2-12) er en gate på Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går mellom Jutulveien og Tåsen allé.

Veinavnet ble vedtatt i 1926.

Veien har områdets karakteristiske småhusbebyggelse.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Åsdalsveien (Oslo)

**Åsdalsveien** (1–55, 4–64) er en vei på Nordstrand (bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Nordstrandveien til Ingiers vei.

Veinavnet ble vedtatt i 1919. Det henspiller på beliggenheten i dalsøkket mellom Mdtåsen og Åsryggen. Veien har villabebyggelse.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Alfaset 1. industrivei (Oslo)

**Alfaset 1. industrivei** (1–7, 4–8) er en vei på Alfaset i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Arvesetveien. Navnet ble vedtatt i 1959.

Veien ligger i et tidligere industriområde som i dag er preget av varelagre.

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
* Statens kartverk – Faktaark
Filosofiåret 1911

**Filosofiåret 1911** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1911.

## Hendelser
*16. november: Filosofene Bertrand Russell og Ludwig Wittgenstein møtes for første gang i Cambridge, noe som raskt fører til et intenst samarbeid.

## Publiseringer
* Nikolaj Berdjajev : *Frihetens filosofi* (*La Philosophie de la Liberté*).

## Fødsler

## Dødsfall

## Bildegalleri

Dilthey1-4.jpg|Wilhelm Dilthey(1833–1911)
Georg Jellinek.jpg|Georg Jellinek(1851–1911)
Brzozowski Stanisław.jpg|Stanisław Brzozowski(1878–1911)
Stevan_Kragujevic,_Milovan_Djilas,1950.JPG|Milovan Đilas(1911–1995)
Czeslaw_Milosz_3_ap.tif|Czesław Miłosz(1911–2004)
Giorgiopunzo.jpg|Giorgio Punzo(1911–2005)


## Referanser
Normannsgata (Oslo)

**Normannsgata** (5-75, 2-68) er en gate på Kampen i bydel Gamle Oslo. Den går fra Åkebergveien til Sons gate. Mellom Skedsmogata / Telemarksvingen og Trysilgata er det gatetun.

Veien fikk navn i 1894 etter Normannsløkka.

## Bebyggelse
* Nr. 5: Fem etasjers bygård fra 1800-tallet der Einar Rose og Thorbjørn Egner ble født
* Nr. 17B: Hus fra 1870-årene, tildelt Arkitekturvernprisen 1992 for rehabilitering
* Nr. 26: Tømmerhus fra 1861
* Nr. 32-26: OBOS-borettslaget Normannsgata fra 1989 (5 nyeste hus, to er eldre)
* Nr. 43: Hus fra ca. 1860
* Nr. 44: Lav bygård på hjørnet ved Bøgata, oppført ca. 1870; huset 1878–1904 Kampen politivakt, fra 2005 Galleri Bastian og senere Kampen kunstbarnehage. Per 2017 diskuteres ny bruk av huset.
* Nr. 47: Tidligere fabrikklokaler oppført 1875, senere utvidet, ominnredet til boliger 1998 for Tyrili Kampen
* Nr. 48: Panelt tømmerhus fra 1862, foreslått fredet
* Nr. 55: Kampen menighetshus
* Nr. 57: Kampen skole

## Referanser og fotnoter


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Åsbakken (Oslo)

**Åsbakken** (1–7, 2–4) er en vei på Ullernåsen i Oslo. Den går mellom Øvre Ullern terrasse og Hoffsjef Løvenskiolds vei.

Veinavnet ble vedtatt i 1936.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Hedmarksgata (Oslo)

**Hedmarksgata** (1-23, 2-14) er en gate på Vålerenga og Kampen i bydel Gamle Oslo. Den går fra Strømsveien på Vålerenga og til Normannsgata bak Kampen kirke. Mellom Rolf Hofmos gate og Elverumgata er det anlagt parkområde med gangvei omkring, slik at det ikke er biltrafikk langs denne delen av gateløpet.

Før byutvidelsen lå området i Aker, og denne gaten het Søndre Østerdalsgade. I 1879 fikk den og mange andre gater i området navn etter steder på Østlandet. Tidligere gikk det trikk inn fra Strømsveien til der det nå er hus i Jordal terrasse (tidligere Hedmarksgata 29).

I nr. 1 (ved Strømsveien) er *Vålerenga vertshus*, tilholdssted for Klanen. Nr. 4 er en leiegård i sveitserstil fra 1878 som ble rehabilitert i 1980-årene. Leiegården i nr. 6 ble tegnet av den svenske arkitekten Carl Aamanog oppført i 1894. I nr. 13 er en industribygning som tidligere tilhørte Møller & Larsen mekaniske verksted. Ved Jordal terrasse er det blokker (nr. 17-21) som inngår i sameiet Jordal Terrasse. Enden mot Kampen kirke er igjen preget av trehusbebyggelse.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* 


Fil:Vålerenga vertshus I.jpg|Vålerenga vertshus i nr. 1
Fil:Vålerenga bydelshus.jpg|Vålerenga bydelshus i nr. 2
Fil:Hedmarksgata 17.jpg|Nr. 17 ved Jordal terrasse
Fil:Hedmarksgata ved Kampen hageby.jpg|Ved Kampen hageby
Fil:Hedmarksgata.jpg|Sett fra Elverumgata på Kampen
Georg Kajanus

**Georg Johan Tjegodiev Sakonskij Kajanus** (født 9. februar 1946 i Trondheim) er en norsk komponist og popmusiker, best kjent som sanger og låtskriver i det britiske popbandet Sailor.

## Familie
Han er sønn av den russiske adelsmannen og filologen Paul Vernstad (født Pavel Aleksevitsj Tjegodiev Sakonskij). Farens familie måtte flykte fra sitt gods i Kazan etter den russiske revolusjon, og kom i 1920 til Serbia. Faren hadde det meste av sin oppvekst i Nice, og kom i 1938 til Norge, kort tid etter vielsen med den fransk-finskættede skulptøren Johanne Kajanus. Også hun kom fra en bemidlet familie; hennes far var musikeren Johannes Kajanus, bosatt på Bakke gård i Trondheim, og hennes farfar var den finske komponisten og dirigenten Robert Kajanus (gift med Johanna Müller fra Trondheim). Paul og Johanne Kajanus fikk datteren Eva, som ble filmskaper og skuespiller, og sønnen Georg. Georg Kajanus vokste opp på Bakke gård i Trondheim. Han flyttet med moren og søsteren til Paris som tolvåring, og i 1959 til Montréal. Den meksikanske teater- og filmskuespilleren Nailea Norvind er datter av Georg Kajanus’ nå avdøde søster, Eva.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jietanasdievval

**Jietanasdievval** er et samisk helligsted i Tromsø kommune. Det befinner seg i ei ur på den bratte østsida av fjellet Sieidi innerst i Sørfjorden, og består av en kilde som ligger om lag 200 meter nedafor en 5–9 meter høy, utstikkende steinblokk (*sieidi*). Kilden holder 2 grader hele året og betraktes som helbredende. Det er knytta flere sagn og tradisjoner til kilden og sieidien.

## Eksterne lenker
*
Rune Sørlie

**[[Rune Sørlie]]** (født 1957 i Stavern) er lokalhistorieforfatter. Han arbeider som fotoarkivar på Vestfoldarkivet/Vestfoldmuseene og har vært redaktør av *Værfts Magasinet*, utgitt av Fredriksvern Verfts Venner de første åtte årgangene fram til 2011. Han har også regissert spille- og dokumentarfilmer. Har samarbeidsbakgrunn fra forsvar- og justissektor. Har et langt liv innfor bilsport, både som aktiv utøver og mediemann. Har drevet med musikk - trommer har vært hovedinstrument.

## Bibliografi
* 1984: *Vestfold under krig og okkupasjon 1940-45. Krigsårene skildret i tekst og bilder*, med Tore Dyrhaug
* 1989: *Vestfoldminner: fotoglimt fra Vestfold*, redaktør med Per Thoresen og Endre Pedersen
* 1990: *Tyske foto fra Norge*, med Tore Dyrhaug
* 1995: *Festung Tjøme: Tjøme under tysk okkupasjon*
* 1995: *Fotograf-familien Larsen*
* 1995: *Krigen og freden på [[Nøtterøy]] 1940-45*
* 1996: *Barneminner: Barn under [[Slottsfjellet]] 1860-1990*
* 1996: *Tønsbergsminner*
* 1998: *Utenlandske [[krigsfanger]] i Vestfold 1941-45: Stipendoppgave for Statsministerens kontor*
* 2000: *Tønsberg 50 år i fokus* (Fotograf Peder L. Stangebye), med Svein Døvle Larssen
* 2001: *I hundre bak rattet: Skråblikk på norsk bilhistorie*
* 2004-2011 Redaktør og forfatter av Værfts-Magazinet (Militær historisk magasin 4 utgivelser pr. år)
* 2003: *Flere Stavernsminner* 
* 2003: *Stavernsminner: - folks egne foto*
* 2004: *Enda flere Stavernsminner*
* 2004: *Muntre sprell og viltre kast* (Avsnittet *Født på kjøkkenbordet*) 
* 2006: *Fotograf Th. Larsen 1856-1965*
* 2007: *Værftsminner (om Fredriksvern verft)*
* 2008-2013 Skrevet historiske artikler for lokalavisa ØYENE
* 2010: *Festung [[Tjøme]]: Utvidet og revidert utgave*
* 2013: *Fotograf Th. Larsen 1856-1965* (revidert utgave)
* 2015 En titt inn hos atelierfotografene - Vestfold
* 2015: Stavernsminner 5
* 2016: Festung Vestfold 1940-45 (sammen med Per Erik Olsen)
* 2018 Ingvild og loftets hemmelighet (barnegrøsser for 8-12 år)
* 2022 Stavernsminner 6

## Filmografi (utvalg)
* 1990-2013 kameramann for Ormis Media - Bilcross/Rallycross
* 2004: *[[Den grå dame i Stavern|Jakten på Den grå dame]]*, barnefilm med lokale aktører
* 2007: *Mysteriet den grå dame* , barnegrøsser 
* 2012: *Ingvild og den russiske krigsfangen*, helaftens familiefilm
* 2019 Krigsseileren Gunnar Knudsen (sammen med Yngve Rakke)

## Referanser


## Eksterne lenker

* Presentasjon på lokalhistoriewiki
Bibliotekpark

En **bibliotekpark** (spansk: *parque biblioteca*) er et begrep som benyttes i den colombianske byen Medellín om urbane komplekser som består av et høyteknologibibliotek omgitt av store, offentlige rom med parker, gangstier og skulpturer. Bibliotekparkene er strategisk plassert i byens forsteder. De er oppført i moderne arketektoniske stiler, og flere verdenskjente arkitekter har vært med på å utforme dem, blant annet Giancarlo Mazzanti,  Ricardo La Rotta Caballero og Hiroshi Naito. Prosjektplanen for bibliotekparkene ble utvikla i perioden 2003–2004.

## Liste over bibliotekparker
I perioden 2005–2008 ble det planlagt og bygd fem bibliotekparker:
*Parque Biblioteca España
*Parque Biblioteca León de Greiff
*Parque Biblioteca San Javier
*Parque Biblioteca Belén
*Parque Biblioteca La Quintana

Fra 2009 til 2011 ble det oppført ytterligere fem:
*Parque Biblioteca Doce de Octubre
*Parque Biblioteca Las Estancias
*Parque Biblioteca Guayabal
*Parque Biblioteca San Cristóbal
*Parque Biblioteca San Antonio de Prado

## Eksterne lenker
* Det offentlige biblioteknettverket i Medellín 
* «Parques Biblioteca», Cátedra Medellín–Barcelona
Tone Anne Alvestad Seland

**Tone Anne Alvestad Seland** (født 26. februar 1967) er en norsk tidligere håndballspiller.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil med f.dato  på Altomfotball.no
Shar-e Kord

**Shar-e Kord** (alternative romaniseringer *Shahr-e-Kord*, *Shahrekord*, persisk شهركرد) er en by i Iran. Byen er administrativ hovedstad for provinsen Chahar Mahaal og Bakhtiari og hadde 159&nbsp;775 innbyggere ved folketellingen i 2011.

Den var opprinnelig kjent som Deh Kurd, som betyr kurdernes landsby. I 1935 ble navnet endret til Shahre Kurd, som betyr kurdernes by, for å gjenspeile storbyveksten og befolkningsøkningen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fereydun

**Fereydūn**, eller *Faridun*, *Feridun*, *Afridun*, *Fereydoon* eller *Feraidun* (فریدون}, er en skikkelse i persisk mytologi. Han er den sjette mytiske urkonge og nevnes i sjette bok av Shahname, den persiske kongebok av den persiske dikter Firdausi (940/41–1020). 

## Fereydūn i zoroastrisk litteratur

I Avesta nevnes han med navneformen **Θraētaona**, som sønn av Āθβiya, og kalles derfor *Āθβiyāni* (det vil si *av huset Āθβiya*s. Θraētaona drepte dragen Aži Dahāka, mens han i yngre legender lenket Aži Dahāka / Zuhhāk til et fjell.

## Fereydūn i Schāhnāme - Saga VI

Med hjelp av smeden Kaveh, som benyttet sitt smiesjørt som opprørsfane, beseiret den femte urkongen Zahak og ble hans etterfølger som verdens hersker og konge. Denne kamp mellom Fereydun og Zahak beskrives utførlig i saga V.

Deretter begynner Ferdosi med saga VI å skildre Fereyduns og hans sønners liv. Først skildres Fereyduns kroning som finner sted under stor festivitas den første dag av måneden Mehr. Til kroningens ære innstifter Fereydun festen Mehrgan, som fortsatt feires i Iran. Under Fereydun blir Iran atter et paradis.

Fereydun får tre sønner. Når de blir voksne søker han ektefeller for dem. Til slutt lykkes han hos sjahen av Jemen, som har tre døtre. Etter bryllupet deler Fereydun verden mellom de tre, *Salm*, *Tur* og *[[Iradsj]]*. Iradsj, den yngste, får med Iran rikets hjerte. Selm får vesten, med Lilleasia. Tur får landet hinsides Oxus (i dag Amudarja),som så får navnet Turan. At Iradsj, den yngste, får det iranske kjerneområdet, klarer ikke de to andre brødrene å leve med. De gjør krav på dette arvestykket. Iradsj er beredt til å frasi seg arven for fredens skyld. Men dette nytter ham lite. Han blir drept av en av brødrene.  

Med dette brodermord utløses et hevntokt anført av Manutsjer, Iradsj' sønn, som ender med Selms og Turs død. Fereydūn utpeker så sitt barnebarn Manutsjer, Iradsj' sønn, til sin etterfølger og Irans nye hersker. Fereydūn, som fremstår som symbolet for godhet, rettferd og generøstitet, dør forbtrret over sine sønners tidlige død. Han skjønner at den misunnelse og hevtørst som førte til deres død bare kan gagne hans fiender. 

## Referanser
Hilde Bruch

**Hilde Bruch** (født 11. mars 1904, død 15. desember 1984) var en tysk-amerikansk psykoanalytiker, mest kjent for sitt arbeid med spiseforstyrrelser og fedme. Bruch emigrerte til USA i 1934. Hun jobbet og studerte ved ulike medisinske fasiliteter i New York og Baltimore før hun ble professor i psykiatri ved Baylor College of Medicine i Houston i 1964. I 1973 publiserte hun sitt banebrytende arbeid *Eating Disorders*: *Obesity, Anorexia Nervosa, and the Person Within*. Denne boken var basert på observasjoner og behandling av spiseforstyrrelser, som anoreksia nervosa, over flere tiår. I 1978 publiserte hun *The Golden Cage: Enigma of Anorexia Nervosa*, en forståelse av spiseforstyrrelser som en selvforstyrrelse. Hennes andre arbeider inkluderer *Do not Be Afraid of Your Child* (1952), *The Importance of Overweight* (1957) og *Learning Psychotherapy: Rationale and Ground Rules* (1974), som ble utgitt posthumt.

På tross av at dette kom ut i etterkrigstiden er dette viten som er høyst aktuell for å forstå spiseforstyrrelser den dag i dag. Hennes viktige bidrag har vært å møte spiseforstyrrelse fra et «ikke vitende perspektiv». Bruchs teoretiske perspektiv har vært å tenke på spiseforstyrrelser som en selvforstyrrelse, hvor hennes fokus var på mangler i pasientens psykologiske utvikling av sitt selv (Skårderud, 2009). I mangel på å kjenne seg selv *innenifra*, blir en person med en spiseforstyrrelse opptatt av å kjenne seg seg selv *utenfra*, hvor konturer av bein og muskler blir viktige for å definere seg selv (Minde, 2000). 

## Referanser


## Litteratur
* Minde, Å. (2000) Kunsten som sjelens arkitekt. Kunst, galskap og terapi. Oslo: Gyldendal Akademisk
* Skårderud, . (2009)F Eur. Eat. Disorders Rev. 17 (2009) 83–88 *"Bruch Revisited and Revised" *John Wiley & Sons, Ltd and Eating Disorders Association.
Enerhauggata (Oslo)

**Enerhauggata** (1-7, 2-4) er en gate på Enerhaugen i bydel Gamle Oslo. Den går fra Sørligata til Smedgata.

Enerhaugenområdet ble sanert og endret karakter dramatisk tidlig i 1960-årene. Før saneringen gikk veien ned til Enerhaugplassen, ved Åkebergveien.

Gaten er dominert av blokkbebyggelse (nr. 1-7 tilhører OBOS-borettslaget Enerhaugen). St. Hallvard katolske kirke ligger i nr. 4.

## Kilder
*  

## Eksterne lenker
*
Enerhaugkleiva (Oslo)

**Enerhaugkleiva** er en gate på Grønland i bydel Gamle Oslo. Den går som blindgate fra Grønlandsleiret mot Åkebergveien, mellom Grønland brannstasjon og Grønland kirke. Opprinnelig gikk den opp til Enerhaugplassen og Åkebergveien, der Enerhauggata og Smedgata gikk på den andre siden av plassen. Enerhaugen ble imidlertid sanert og endret karakter dramatisk tidlig i 1960-årene. Åkebergveiens løp ble ført videre vestover mot Grønlandsleiret, mens Enerhaugkleiva ble amputert.

4 er eneste gatenummer i bruk.

## Kilder
*  

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes gateoversikt
DS «Nyhavn»

**DS «Nyhavn»** var et lasteskip bygget ved Bergen Mekaniske Verksted. Hun ble levert til D/S A/S Nyhavn ved Christian Haaland, Haugesund i oktober 1919. Skipet hadde flere navn og historien er noe uklar frem til krigsforlis i 1944.

## «Nyhavn»
*1919: februar: Levert som «Nyhavn» for D/S A/S Nyhavn ved Christian Haaland, Haugesund.

## «Hadrian»
*1933: Solgt til  A/S Hadrian ved Hilmar Reksten, Bergen. Omdøpt «Hadrian»
*1940: juni: Internert sammen med 25 andre norske skip av Vichy-regimet i Dakar, Senegal
*1941: Mannskapet flyttet over på det norske skipet MS «Duala»
*1941: juli: Kaptein Bernt Breivik, maskinsjef Edvard Magnussen Njøten og matros Hugo Mattson rømmer til Freetown, Sierra Leone ombord MS «Lidvard»

## «Ste. Clemtime»
*1941: juli: Beslaglagt av Vichy-regimet. Disponert av Soc.Nationale d'Affretements og omdøpt «Ste. Clemtime».

## «Norda VI»
*1942: november: Rekvirert av den tyske kriegsmarine og disponert av Mittelmeer Reederei Gmbh. Omdøpt «Norda VI»
*1944: januar: Disponert av Schwarzmeer Schiffahrts Gmbh., Tyskland.
*1944: februar: Omdøpt «Helga»
*1944: februar: Omdøpt «Hagen»
*1944: 11. mai. Senket av russiske fly utenfor Chersones, Krim halvøya under evakueringen av Sevastopol i Svartehavet
     
## Kilder
*«Nyhavn» www.sjohistorie.no
*«Hadrian» www.warsailors.com

## Eksterne lenker
*
Enerhaugplassen (Oslo)

**Enerhaugplassen** er en plass på Enerhaugen i bydel Gamle Oslo. Den ligger nedenfor Smedgata, på et høydedrag over Åkebergveien. Dagens plass er en liten rest av det som var.

Før saneringen på begynnelsen av 1960-tallet endte flere av gatene på Enerhaugen ved denne plassen. Flisberget og Enerhauggata kom vestfra og Langleiken (samt nevnte Smedgata) nordfra. På østsiden fortsatte Enerhauggatas løp ned mot Borggata og Åkebergveien. Der er det i dag en gangvei. Flere av de nevnte gatene forsvant ved saneringen, og Enerhauggatas løp ble lagt om.

Enerhaugen bad lå i sin tid i nr. 5. I dag er nr. 4 (en boliggård) eneste adresse i bruk.

## Referanser


## Kilder
*  

## Eksterne lenker
* Kart fra 1900 hos Oslo byarkiv (viser datidens gater tydeligere)
Eddaveien (Oslo)

**Eddaveien** (3-43, 6-46) er en vei på Holmen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den er opprinnelig regulert til å gå vestover fra Holmenkollveien vest for Holmendammen og dreie nordover før den når Holmenkollveien igjen ved Gressbanen. I dag er imidlertid veien fysisk delt i to. Det nordligste stykket er lengst og går til et stykke sør for Sturlas vei, der veien går over til gangvei. Et stykke parallelt med Hemingveien er også gangvei. Den sørlige delen er en relativt kort blindvei inn til en husrekke (Holmenkollveien 32A-F).

Veinavnet ble vedtatt i 1952 og henspiller på den eldre og den yngre Edda.

## Kilder
*  

## Eksterne lenker
*
Lokomotivmands Tidende

***Lokomotivmands Tidende*** er et norsk fagforeningsblad, organ for Norsk Lokomotivmannsforbund. Bladet har kommet ut i mer enn hundre år, og kommer per 2020 med ti nummer i året.

Det konkrete initiativet til å starte bladet kom på forbundets årsmøte i 1905, der styret ble pålagt å utrede spørsmålet før neste årsmøte. I praksis var det to problemer man måtte løse, bladets økonomi og tilgangen på stoff. Før årsmøtet i 1906 hadde man inngått en avtale med det etablerte bladet *Jernbaneavisen*: Lokomotivførerne skulle tegne minst 300 abonnenter på avisen, som til gjengjeld skulle stå for den praktiske utgivelsen av *Lokomotivmands Tidende*. Derved sikret man seg både at lokomotivførerne fikk lesestoff og at forbundet ble økonomisk skadeløs. Basert på denne avtalen forelå første nummer av *Lokomotivmands Tidende* i august 1906.

I 1908 var økonomien og forutsetningene bedre. Nå ble det uten mye diskusjon besluttet at lokomotivførerforundet skulle overta ansvaret for bladet, og at det skulle ha egen redaktør. Formannen i lokførernes Trondheimsavdeling, Thorvald Nordahl ble valgt til redaktørvervet.

Den første tiden kom bladet månedlig, men fra 1911 trappet man opp utgivelsestakten og ga ut *Lokomotivmands Tidende* to ganger i måneden. Etter andre verdenskrig la man igjen om til månedlig utgivelsestakt, dels på grunn av papirrasjoneringen. Til gjengjeld endret man format til standard bladformat, og økte etter hvert sidetallet.

Med unntak av et opphold under den tyske okkupasjonen har bladet kommet regelmessig. To ganger har det imidlertid blitt foreslått å legge det ned. På landsmøtet i 1930 ble det foreslått å avvikle bladet, i forbindelse med samlingsbestrebelsene som pågikk mellom Jernbaneforbundet og Lokmannsforbundet. 31 stemte for nedleggelse, bare 16 imot. Men siden nedleggingsforslaget krevde to tredjedels flertall kunne bladet fortsette å komme ut. Også et annet forslag om å nedlegge bladet ble avvist. Denne gangen ønsket noen å erstatte det med kjøpt spalteplass i *[[Dagsavisen|Socialdemokraten]]*.

Etter at NLFs formannsverv ble en fastlønnet stilling har redaktøransvaret stort sett inngått i formannsjobben, og per 2020 står forbundsleder Rolf Jørgensen som redaktør. Innholdet i bladet er i stor grad skrevet av forbundets medlemmer.

## Kilder
* Side 173-176, Olaf Ingebretsen: *Først i sporet gjennom 100 år. Norsk lokomotivmannsforbund 1893-1993*, Notabene Forlag, Oslo 1993

## Eksterne lenker
* ''Lokomotivmands Tidende'' på NLFs nettsider
Edvard Munchs vei (Oslo)

**Edvard Munchs vei** (3-99; ingen partallsadresser) er en vei på Ellingsrud i bydel Alna i Oslo. Den går i bue sørover fra Karihaugveien og ender i en snuplass like ved Ellingsrud skole, som ligger i nr. 55.

Veien fikk navn i 1979 etter maleren Edvard Munch, og også andre veier i området har navn etter norske malere.

## Kilder
*  

## Eksterne lenker
*
Egnehjemveien (Oslo)

**Egnehjemveien** (1-43, 2-44) er en vei i Ekebergskrenten i bydel Gamle Oslo. Den går inn fra Ryenbergveien (der veien egentlig kan sies å slutte, siden vi finner de høyeste veinummerne i denne enden). Lenger opp i åsen deler veiløpet seg, idet én del skrår nedover skrenten til Ribbunggata, mens den andre går vestover og så over i Erlings gate i en sving.

Veien het tidligere *Slitungs gate*, men fikk i 1911 navn etter Egne hjem-kolonien i området, en rekke småhus som ble oppført for arbeidere og funksjonærer. De inngår i Arctanderbyen, landets første hageby.

## Fotnoter


## Kilder
*  

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Einar Høigårds vei (Oslo)

**Einar Høigårds vei** (19-25; ingen partallsadresser) er en vei på Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går som blindvei sørvestover fra Maridalsveien. Den var opprinnelig gårdsvei til Bakkehaugen.

Veien fikk navn i 1987 etter lektor Einar Musæus Høigård (1907–43), som var aktiv i motstandsbevegelsen og tok sitt eget liv under forhør, etter at han var arrestert for å prøve å flykte til Sverige.

## Kilder
*  

## Eksterne lenker
*
Einar Skjæraasens vei (Oslo)

**Einar Skjæraasens vei** (1-21, 2-32) er en vei på Midtstuen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei nordover der Ankerveien møter Frognerseterveien.

Veien fikk navn i 1968 etter dikteren Einar Skjæraasen.

Blant bebyggelsen kan nevnes Midtstuen skole i nr. 21.

## Kilder
*  

## Eksterne lenker
*
Lachmanns vei (Oslo)

**Lachmanns vei** (1-75, 2-88) er en vei på Kjelsås i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Grefsenkollveien nordover til omtrent der bebyggelsen slutter, før den dreier vest og sør ned bakkene og ender i Midtoddveien.

Veien fikk navn i 1920 etter Andreas Lachmann (1685–1752), som eide Vestre Grefsen gård.

## Kilder
*  

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
3:10 to Yuma

**3:10 to Yuma** kan vise til

* «Three-Ten to Yuma», western-novelle fra 1953 av Elmore Leonard
* *[[3:10 to Yuma (1957)]]*, film fra 1957
* *[[3:10 to Yuma (2007)]]*, film fra 2007
Stedlig representant

**Stedlig representant** er en tittel som brukes bl.a. av bistandsorganisasjoner, som NORAD, Kirkens nødhjelp og andre om  den utsendte representanten, og leder for virksomheten i  bistandslandet. I enkelte bistandsland er NORADs stedlige representant også ambassadør.

## Referanser
SAS’ hovedkontor

**SAS’ hovedkontor** er hovedkontoret til flyselskapet Scandinavian Airlines (SAS). Bygningen ligger i Solna kommune i Stockholms län og ble oppført mellom 1985 og 1987. Den er tegnet av arkitekt Niels Torp.

SAS utlyste en arkitektkonkurranse for hovedkontoret i 1984, med ni inviterte arkitektkontorer fra Danmark, Norge og Sverige.

I 2010 flyttet SAS hovedkontoret til Stockholm–Arlanda lufthavn, men det ble flyttet tilbake i 2013.

## Referanser


## Eksterne lenker
*