open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dekadanse

**Dekadanse** (fra latin *de*, «ned» og *cadere*, «falle») er betegnelsen kritikere satte på en gruppe forfattere som var virksomme på slutten av 1800-tallet, senere adoptert av de samme forfatterne og tillagt positiv betydning. Dekadansen var knyttet til symbolismen, og kan også forbindes med *[[fin de siècle]]*. 

## Litteratur
Begrepet «dekadanse» stammer fra teorien om at et samfunn befinner seg i en nedgangstid pga. moralsk forfall. Stjerneeksemplet er det gamle Roma, som ble påstått å gå under pga. de styrendes moralske forfall. Begrepet kan dateres tilbake til 1700-tallet, blant annet hos Montesquieu. Det ble brukt av kritikere som et skjellsord mot Victor Hugo og romantikken i sin alminnelighet, men ble i sin tur adoptert av Théophile Gautier og Charles Baudelaire som en markering av avstandtaken til positivisme og banal framskrittsoptimisme. 

Paul Bourget introduserte i 1881 ordet «dekadanse» om en retning som ønsket et brudd mellom individ og samfunn, men ut fra ordets betydning på fransk - «forfall» - ble en «dekadent» forfatter en som lot seg fengsle av og dyrket forfall, det morbide og sykelige. I 1880-årene dannet det seg en fast gruppering av franske forfattere som kalte seg «dekadenter». Den mest kjente romanen fra denne gruppen er Joris-Karl Huysmans' *À rebours* (1884). Som litterær bevegelse betraktes dekadansen i dag som en overgang mellom naturalismen og modernismen.

I norsk litteraturhistorieskriving er dekadanse blitt brukt om verker som *[[Trætte Mænd]]* av Arne Garborg og *[[Mod Kvæld]]* av Tryggve Andersen. Litteraturforskeren Per Thomas Andersen har tatt en doktorgrad på *Dekadanse i nordisk litteratur 1880–1900* (1992). 

## Andre betydninger
Lenin tok i bruk dekadansebegrepet for å beskrive økonomien under senkapitalismen. Den kapitalistiske økonomien hadde nådd et stadium der den ikke lenger kunne ekspandere. Han forutså at den ville tape sin kraft og søke å vokse gjennom perverterte former for økonomisk aktivitet, og dermed bevise at de vestlige samfunnene var modne for en sosialistisk revolusjon. Første verdenskrig var et bevis på at kapitalismen hadde nådd et stadium der den ville begynne å ødelegge sine tidligere oppnådde resultater.

Etter Lenins død oppsto en strid mellom Lev Trotskij og Josef Stalin om dekadanseteorien. Stalin forsvarte Lenins tese, mens Trotskij hevdet at den vestlige kapitalismen stadig var livsfrisk og i stand til å frambringe teknologiske framskritt og akkumulere kapital.

## Referanser


## Litteratur
*Buvik, Per (2001): *Dekadanse*, Pax, ISBN 82-530-2266-2
* Gilman, Richard (1979): *Decadence: The Strange Life of an Epithet*, ISBN 0-374-13567-3
* Barzun, Jacques (2000): *From Dawn to Decadence*, ISBN 0-06-017586-9

## Eksterne lenker
* Chronology of Decadence
* Decadence, symbolist, and the fin de siècle: a notebook
* Dekadansen; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Hotchkiss

**Hotchkiss** var en fransk produsent av våpen og biler, stiftet av den amerikanske ingeniøren Benjamin B. Hotchkiss i 1867.

Tidlig på 1900-tallet kjøpte det norske forsvaret 5 000 Hotchkiss maskingevær. Disse var blant annet i bruk under felttoget i Norge.

I 1937 gikk selskapet sammen med Amilcar. Etter andre verdenskrig produserte Hotchkiss jeeper under lisens fra Willys. I 1954 kjøpte Hotchkiss den franske bilprodusenten Delahaye, men produserte lastebiler under navnet Hotchkiss-Delahaye i bare et par måneder.


Hotchkiss 20HP 1904 (5870792794).jpg|Hotchkiss 20CV
2024 époqu'auto 307 Hotchkiss AD limousine 1914g.jpg|Hotchkiss AD
1930-built Hotchkiss AM2 car (French) at Cotswold Airport, England 28Sept2018 arp.jpg|Hotchkiss AM2
Hotchkiss AM 80S Coach Riviera (34875682281).jpg|Hotchkiss AM80
Hotchkiss 617 Hossegor (1).jpg|Hotchkiss 617 Roadster Hossegor
1938 Hotchkiss 864 Roadster Montlhéry.jpg|Hotchkiss 864 Roadster
HOTCHKISS voiture.JPG|Hotchkiss 686
2024 époqu'auto 338 Hotchkiss 686 Megève coupé GS3 1939a.jpg|Hotchkiss 686 GS
Hotchkiss Anjou 1955.jpg|Hotchkiss Anjou
1951HotchkissGregoire.jpg|Hotchkiss Grégoire
2024 époqu'auto 358 Hotchkiss-Grégoire coach Chapron 1953b.jpg|Hotchkiss Grégoire Coupé
2024 époqu'auto 361 Hotchkiss-Grégoire Monceau berline Chapron 1954b.jpg|Hotchkiss Monceau


## Se også
* Hotchkiss mitraljøse M1898
* Hotchkiss M1914
* 25 mm Hotchkiss panservernkanon

## Eksterne lenker
*
Vrå

**Vrå** ligger i Hjørring kommune og hører til Region Nordjylland. Frem til Kommunalreformen i 2007 var den administrasjonssenter i tidligere Løkken-Vrå kommune. Innbyggertallet er  (2018).

Vrå er blant annet kjent for folkehøyskolen Vrå Højskole fra 1872, samt en stor kunstsamling i museet Kunstbygningen i Vrå. 

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Storvorde

**Storvorde** var administrasjonssenter i Sejlflod kommune i Danmark. Ved Kommunalreformen i 2007 ble byen lagt til Aalborg kommune i Region Nordjylland.

Byen har  innbyggere (2018).

## Referanser
Terndrup

**Terndrup** er en by i Rebild kommune, Region Nordjylland, med  innbyggere (2023). Den var administrasjonssenter i Skørping kommune i Nord-Jylland i Danmark. Ved kommunereformen 1. januar 2007 ble Skørping slått sammen med to andre kommuner, Nørager og Støvring,  til den nye Rebild kommune. Selv om det fortsatt er administrative oppgaver i Terndrup, er det Støvring som er administrasjonssted for den nye kommunen, som har litt under 30&nbsp;000 innbyggere. I den gamle kommunen var det knapt 10&nbsp;000 innbyggere, men i Terndrup kirkedistrikt var det bare 1&nbsp;727 innbyggere i 2004. 

Terndrup har en kongelig privilegert kro som kan være sentrum for utflukter i landskapet Østhimmerland. 

## Referanser
Aars kommune

**Aars kommune** er en tidligere dansk kommune i Nordjyllands amt, som ble dannet ved kommunalreformen i 1970 ved sammenslåing av seks tidligere sognekommuner. Siden regionreformen i 2007 er kommunen en del av Vesthimmerlands kommune i Region Nordjylland. Kommunens administrasjonssenter var byen Aars.

## Borgermestre
* Knud Christensen (KF) 2001–2006
* Per Nørgaard (V) 1990–2001
* Ejvind Nielsen (V) 1986–1990
* Martin Glerup (S) 1982–1985
* Alfred Chr. Rask (V) 1974–1981
* Niels Hougaard (V) 1972–1974
* Holger. S. Mikkelsen (V) 1970–1972

## Referanser
Nørre Nebel

**Nørre Nebel** er en liten by i Sydvestjylland, Danmark med  innbyggere (2023).

Byen ligger i Nørre Nebel sogn, mellom Varde og Tarm, i Varde kommune (til 2007 i Blaabjerg kommune) og tilhører Region Syddanmark.

Blaabjerg Egnsmuseum ligger i Kulturhuset i Nørre Nebel. I byen ses også Nørre Nebel kirke fra middelalderen. I Nørre Nebel kan man leie en sykkeldressin (skinnecykel) og kjøre langs den nedlagte jernbanelinjen. 

## Referanser
Oksbøl

**Oksbøl** er administrasjonssenter i Varde kommune (til 2007 i Blåvandshuk kommune) i Jylland, Danmark. Den har  innbyggere (2023).

Byen har ikke opplevd den eksplosive vekst som andre deler av kommunen har hatt i forbindelse med turisme, ettersom den ikke ligger ved havet. Den tiltrekker seg allikevel en del tilreisende, blant annet fordi man i Oksbøl finner Ravmuseet, som har en av verdens største samlinger av ravgjenstander og Blaavandshuk Egnsmuseum. I 2005 åpnet også Danmarks Brandbilmuseum i byen.

Aal kirke ligger midt i byen, og har navn etter et eldre sted som har blitt innlemmet i Oksbøl. Den er områdets største middelalderkirke.

Byen er kjent for Oksbølleiren, som er hovedleir for det danske artilleriet. Store deler av kommunen er øvingsområde for artilleriet. Leiren har et museum for panserkjøretøy, som er åpent for publikum åtte mandager i turistsesongen.

## Flyktningleiren i Oksbøl
I februar 1945 ble Flygtningelejren i Oksbøl opprettet, og ved krigens avslutning tre måneder senere, hadde leiren 9.000 flyktninger fra Tyskland. Senere vokste den til 35.000 mennesker, hvilket i en kort periode gjorde den til en av Danmarks større byer. 900 nye verdensborgere så dagens lys her. Leiren lukket våren 1949. 

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Oksbøl bys hjemmeside. Besøkt 2. september 2013
Nordby

**Nordby** kan vise til:

## Steder
* Nordby (Danmark) – administrasjonssenter i Fanø kommune i Danmark.
* Nordby (Ås) – et sted i Ås kommune i Akershus
* Nordby (Malangen) – ei bygd i Balsfjord kommune i Troms
* Nordby – en gård i Rælingen kommune i Akershus
* Nordby bruk – en fabrikk i Rælingen kommune i Akershus
* Nordby skole – i Rælingen kommune       
* Nordby – en gård i Aremark kommune i Østfold
* Nordby Shoppingcenter – i Strömstad kommune i Sverige

## Personer
* Bente Nordby – norsk fotballspiller
* Dordi Nordby – norsk curler
* Trygve G. Nordby – tidligere generalsekretær i Røde Kors
Varde kommune

**Varde kommune** er en dansk kommune i Region Syddanmark, sydvest på Jylland. Den har en befolkning på 49&nbsp;995 innbyggere (2023) og administrasjonssenteret ligger i Varde.

Kommune ble etablert i forbindelse med kommunalreformen i 2007 gjeldende fra 1. januar 2007 ved sammenslåing av Blaabjerg kommune, Blåvandshuk kommune, Helle kommune, Varde kommune (1970–2006) og Ølgod kommune. Kommunen har Danmarks eldste byvåpen, som er kjent fra segl fra 1422 og beskrives som *«Et blåt skjold med en gående guldleopard med rød tunge».*   

Den opprinnelige kommunen (1970–2006) hadde et areal på 251,4 km², og i alt 20&nbsp;153 innbyggere i 2005. 

I Blåvands Huk ligger det danske artilleriets hovedøvingsområde.

## Geografi
### Byer

## Politikk
### Forberedelser til kommunesammenslåingen i 2007
Forlikspartiene – Venstre, Konservative og Dansk Folkeparti –  krevde folkeavstemning i Grimstrup sogn, over alternativet med tilslutning til Esbjerg kommune. Avstemningen 12. april 2005 avgjorde med 54,2 % mot 44,7 % at sognet skulle slutte seg til nye Varde kommune.

Ved kommunalvalget 15. november 2005 fikk kommunalbestyrelsen (kommunestyret) Venstre-flertall med 17 av 32 byrådsmedlemmer.

### Borgermestre
* Sarah Andersen (V) 2026–
* Mads Sørensen (V) 2022–2025
* Erik Buhl Nielsen (V) 2014–2021
* Gylling Haahr (V) 2007–2013

### Kommunalrådet

* 
* 
* 
* 

## Noter



## Referanser
 

 
 



## Eksterne lenker
*
Legoland

**Legoland** er en kjede med 8 fornøyelsesparker som tar utgangspunkt i LEGO-figurer. Den første Legoland-parken ble åpnet den 7. juni 1968 i Billund i Danmark. Denne parken inneholder detaljerte modeller av miniatyrbyer som var bygget kun av LEGO-klosser. Det norske innslaget er en modell av Bryggen i Bergen, samt noen hus fra en gate i Lærdal i Sogn og Fjordane.

Den 12&nbsp;mål store parken hadde mer enn 625&nbsp;000 gjester det første året, og siden da har den fortsatt å vokse. I tillegg til alle miniatyrene har parken fått mange flere attraksjoner, blant annet flere karuseller og berg- og dalbaner. I løpet av de neste 20 årene vokste parken til mer enn åtte ganger den originale størrelsen, og etter hvert hadde den i gjennomsnitt rundt én million besøkende hvert år. I juni 2006 ble besøkende nummer 40&nbsp;million feiret i Billund.

Etter hvert ble det bygget flere fornøyelsesparker rundt omkring i verden. Alle har storskala modeller av kjente landemerker. Parkene er:

*«Legoland Windsor» i England, Storbritannia
*«Legoland California» i Carlsbad, California, USA
*«Legoland Deutschland» i Günzburg, Tyskland
* «Legoland Malaysia Resort» i Nusajaya, Johor, Malaysia.
* «Legoland Florida» i Winter Haven, Florida, USA.
*«Legoland Dubai» i Dubai, De forente arabiske emirater.
*«Legoland Japan» i  Japan.

Legoland-parkene ble i 2005 solgt og drives nå av Merlin Entertainments Group. Lego-konsernet eier 30 prosent av Merlin Entertainments Group, og LEGO-varemerket brukes aktivt i markedsføring av parkene.

## Flere bilder

Fil:Trafalgardetail legoland.jpg|Modell av Trafalgar Square i London, fra Legoland Windsor.
Fil:Legoland Deutschland.jpg|Legoland Deutschland
Fil:Legoland guenzburg.jpg|Legoland Deutschland sett fra luften

Fil:StatoilTrafikskole.jpg|Statoil Trafikkskole i Legoland Billund


## Eksterne lenker
* 
* Legoland Billund
* Legoland Windsor
* Legoland Deutschland
* Legoland California
* Legoland kaster dansk toppsjef – Nyhetsartikkel i Dagens Næringsliv
Kolanordmenn

**Kolanordmenn** er en betegnelse på nordmenn som utvandret og bosatte seg langs kysten av den russiske Kolahalvøya på slutten av 1800-tallet.

## Historie
I 1860 bevilget den russiske tsaren tillatelse til norske bosetninger på Kola. Rundt 1870 dro flere norske familier fra Finnmark til Kolakysten, lokket av en fremtid med fiske og handelsprivilegier som ble gitt dem av russiske myndigheter. De fleste bosatte seg i Tsip-Navolok (russisk: Цыпнаволок) på østsiden av Fiskerhalvøya, like sydøst for Varangerhalvøya i Finnmark. Andre bosatte seg i Vajdaguba (russisk: Вайдагуба) på nordvestsiden av halvøya, på Kapp Nemetskij (russisk: мыс Немецкий), mens atter andre befolket Kildin. Det utviklet seg et levende norsk samfunn på halvøya med nær kontakt til hjemlandet, spesielt med Vardø. Selv om noen av nybyggerne returnerte til Norge etter den russiske revolusjonen i 1917, forble de fleste i Tsip-Navolok. Også etter revolusjonen flyttet også ytterligere noen finnmarkinger som sympatiserte med kommunismen hit.

### Sovjettiden
I 1930 ble de norske fiskerne tvunget inn i arbeidskollektivet *Polarstjernen* (russisk: Poljarnaja Zvezda). Stalins forfølgelser i og etter 1936 rammet det lille norske samfunnet sterkt. Flere nordmenn ble skutt etter tvangsrettssaker eller sultet til døde i Sovjetunionens Gulagleire. Noen ble også anklaget, dømt og henrettet for å ha snakket norsk. 23. juni 1940 beordret Lavrentij Berija fra NKVD at Murmansk oblast (region), som omfatter hele Kolahalvøya, skulle renses for «utenlandske nasjonaliteter». Alle norske innbyggere ble da tvangsflyttet fra Kolahalvøya til *Karelsk-Finsk SSR*. De ble imidlertid ikke der lenge, de måtte flytte på grunn av den finske fortsettelseskrigen i 1941. Våren 1942 døde mange av nordmennene av sult og underernæring. Til tross for at mange nordmenn hadde kjempet hardt i Sovjet-hæren under den andre verdenskrig, fikk de ikke returnere til sine hjem på Kola etter krigen. De ble også nektet enhver realistisk sjanse til å nære sine kulturelle røtter, og det norske språket ble gradvis glemt.

### Etter Sovjetunionens fall

Først etter 1990 våget mange av kolanordmennene igjen å betone sin bakgrunn. Kun få av dem hadde vært i stand til å beholde det norske språket sitt, en foreldet Vardø-dialekt. De fikk medieoppmerksomhet og det ble kjempet for at kolanordmenn og deres etterkommere skulle få norsk statsborgerskap. Noen av dem har emigrert tilbake til Norge.

## Se også
* Bjarmeland
* Pomorer
* Russenorsk

## Referanser


## Eksterne lenker
*Slekt og Datas nettutstilling om Kolanordmenn
Theodor Madsen

**Hans Mathias ''Theodor'' Jacob Madsen** (født 1858, død 1935) var en norsk forfatter.

Han debuterte med romanen *I Drift* i 1890. Det meste av produksjonen hans er av naturalistisk art. Han var far til skulptøren Sofus Madsen, og bror til operasangerinnen Ina Madsen.

## Verker
* *I drift* (roman), 1890
* *Guds finger* (roman), 1893
* *Marionetter* (skuespill), 1895
* *Under kundskabens træ* (roman), 1897
* *Per Gadd* (skuespill), 1915

## Eksterne lenker
*
Radagast

**Radagast den brune** er en romanfigur fra J.R.R. Tolkiens univers. Han bor i utkanten av Myrkskog (engelsk: «Mirkwood»), og er en av de fem istarene, akkurat som Gandalv, Sarumann og de to blå trollmennene *[[Alatar]]* og *[[Pallando]]*.               
Radagast er også en venn av dyrene i Midgard, spesielt fuglene. I romanen *[[Ringenes herre]]* blir Radagast lurt av Sarumann, som vil lokke Gandalv til Jarnagard og den fellen som venter han der. Men Radagast sender en fugl med beskjed til Gandalv i Jarnagard, og dette gjør at ørnen Gwaihir, *Vindfyrsten*, kommer han til unnsetning. Radagast har ingen fremtredende rolle i den senere romanen *[[Ringkrigen]]*, og det er uklart hva som blir hans endelige skjebne. Men det sies at han var en slags spion som formidlet viktige koordinater til Det hvite råd.                  

På språket Quenya, som Tolkien fant opp, er navnet hans **Aiwendil**, som betyr «fuglenes venn».
Aulum

**Aulum** er en stasjonsby på Vestjylland i Danmark. Den ligger i Herning kommune, Region Midtjylland, og har  innbyggere (2023). Fra 1970 og frem til kommunalreformen i 2007 var den administrasjonssenter i daværende Aulum-Haderup kommune.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Tarm (by)

**Tarm** er en by i Ringkøbing-Skjern kommune med  innbyggere (2023). Frem til kommunalreformen (2007) var den administrasjonssenter i Egvad kommune i Danmark. Byen, som ligger om lag åtte kilometer øst for Ringkøbing Fjord litt sør for Skjern Å i Region Midtjylland, er første gang nevnt i skriftlige kilder på 1300-tallet. 

Tarm, som betyr lang og smal,  var lenge en stor landsby i konkurranse med nabobyen Skjern, som ligger fem kilometer nord for Tarm, om hvem som var størst og best. I 1958 ble Skjern købstad. Byen er kjent for sitt gymnas, Vestjysk Gymnasium, som før 1928 var Tarm Realskole, etablert i 1887. Byen har hatt sykehus siden 1886. Det fungerer i dag mest som dagkirurgisk senter og det er vedtatt å legge det ned når et eventuelt nytt sykehus ved Herning/Holstebro står klar. 

Tarm kirke fra 1912 ligger midt i byen, mens bygdekirken Egvad kirke fra 1200-tallet ligger om lag to kilometer sør for bygrensen.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Tarm på kart over Danmark
Hvide Sande

**Hvide Sande** er en fiskerby på vestkysten av Jylland i Danmark. Den har 2&nbsp;843 innbyggere (2023) og ligger i Ringkøbing-Skjern kommune i Region Midtjylland.

Byen ligger midt på landtangen Holmsland Klit, som skiller Ringkøbing Fjord fra Nordsjøen. Den ble anlagt da det i 1931 ble åpnet et sluseanlegg i havnen som regulerer vannet  mellom Ringkøbing Fjord og Nordsjøen. 

Hvide Sande er etter hvert blitt en av Danmarks største fiskerihavner med over 200 båter som er hjemmehørende i byen. Også mange båter som ikke er hjemmehørende i byen, bruker havnen i perioder. Det er også et par verft i byen.

I Hvide Sande avholdes det daglig en fiskeauksjon. 

Før kommunalreformen i 2007 var den administrasjonssenter i tidligere Holmsland kommune. 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Vejen kommune

**Vejen kommune** er en dansk kommune i Region Syddanmark på Jylland med 42&nbsp;924 innbyggere (2023). Før 2007 hørte den til i Ribe amt. Den var også en selvstendig kommune fra kommunalreformen i 1970 til reformen i 2007. Administrasjonssenteret har hele tiden vært byen Vejen.

Vejen kommune oppstod ved sammenslåing av Rødding kommune, Brørup kommune, Holsted kommune og Vejen kommune. Kommunen inneholder således både områder fra Sydjylland (Ribe amt nord for den gamle grensen) og Sønderjyllands amt (sør for den gamle grensen). 

Gjennom kommunen renner Kongeå, som tidligere fungerte som grense mellom Danmark og Hertugdømmet Slesvig.

Højskolekulturen med *[[Højskolesangbogen]]* står sterkt i Vejen og det er to højskoler i kommunen; Rødding Højskole som ble etablert i 1844 og  Askov fra 1865.

Vejen kommune har et formalisert næringslivssamarbeid med kommunene Billund, Fredericia, Haderslev, Kolding, Middelfart og Vejle gjennom Trekantområdet. 

## Byer
De fire største byene i kommunen er Vejen, Holsted, Brørup og Rødding.

## Politikk
Ved kommunalvalget 15. november 2005 fikk kommunalbestyrelsen Venstre-flertall, og Egon Fræhr, som hadde vært borgermester i Brørup kommune fra 2002, ble ny borgermester.

### Borgermestre
* Christian Lund (V) 2026–
* Frank Schmidt-Hansen (KF) 2022–2025 
* Egon Fræhr (V) 2007–2021

### Kommunalrådet

* 
* 

## Noter



## Referanser
 
 
 

 


## Eksterne lenker
* 

__NOTOC__
Per Joar Hansen

**Per Joar «Perry» Hansen** (født 1965) er en norsk fotballtrener. Han har vært hovedtrener for GIF Sundsvall, Aalesunds Fotballklubb, Ranheim Fotball, Rosenborg Ballklub og det norske U-21-landslaget.

## Spillerkarriere
Hansen ble født 17. august 1965 i Namsos og vokste opp i den lille bygda Trofors i Nordland. Han spilte blant annet for klubbene Mosjøen IL og Steinkjer FK før han hadde et opphold i Rosenborg 1987–89. Han var med på å vinne serien og cupen i 1988.

Han spilte for flere klubber i lavere divisjoner i årene som fulgte, blant annet Umeå FC (Sverige), Idrettslaget Stjørdals-Blink, Idrettslaget Varden, Byåsen Toppfotball og Idrettslaget Fram. I 1995 spilte han hele sesongen for Strindheim Idrettslag, da laget hadde en gjestevisitt i toppserien. 

## Trenerkarriere
Hansen var juniortrener i  på slutten av 90-tallet, og hovedtrener for Byåsen i sesongene 1999 og 2000. Høsten 2001 tok han over den svenske klubben GIF Sundsvall, hvor han som hovedtrener i sesongene 2001-2003 endte på 11., 8. og 12. plass. Han sa opp jobben etter at klubben berget plassen i Allsvenskan i 2003-sesongen via kvalifisering, og kom tilbake til Rosenborg som assistent for Ola By Rise foran 2004-sesongen, der Rosenborg med et nødskrik tok seriegullet i siste serierunde. Hansen ble forfremmet til hovedtrener i klubben foran 2005-sesongen, men trakk seg 7. august 2005, og ble erstattet av Per-Mathias Høgmo.

I desember 2005 ble Hansen ansatt som ny hovedtrener for Aalesunds Fotballklubb, der han førte klubben opp til Tippeligaen på første forsøk sammen med assistenttrener Sturla Voll. Før 2008-sesongen tok han igjen over som hovedtrener for GIF Sundsvall, men han fikk senere sparken i oktober 2008 etter at klubben rykket ned fra Allsvenskan.

Høsten 2008, ble han ansatt som hovedtrener i Ranheim Fotball. Han oppnådde målsettingen om å rykke opp på første forsøk. Ranheim har derfor spilt Adeccoliga-fotball siden 2010-sesongen. 

Allerede da, i 2010, yppet de seg i toppen, lå lenge på direkte opprykk, men endte på tredjeplass og spilte kvalifiseringskamp mot Hønefoss Ballklubb, som de tapte 2–1 etter ekstraomganger på AKA Arena.

Den 14. desember 2012 ble han ansatt som hovedtrener i Rosenborg til skuffelse fra fansen, som hengte opp bannere på lagets stadion med budskapet «inn med Perry — ut med ambisjonene». 21. juli 2014 fikk Hansen sparken i Rosenborg, begrunnet i svake prestasjoner og manglende utvikling.

Per Joar Hansen ble 28. februar 2017 ansatt som Lars Lagerbäcks assistent for .

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Per Joar Hansen på rbk.no
*  Per Joar Hansen på rbkweb.no
*  Per Joar Hansen på footballzz.com
*  Per Joar Hansen på worldfootball.net
Mosjøen Idrettslag

**Mosjøen Idrettslag** (stiftet i 1892) er et idrettslag i Mosjøen i Nordland. Klubben består i dag av ei fotballgruppe, ei turngruppe og ei skigruppe. Klubben er imidlertid mest kjent for sitt fotballag. Klubbens draktfarger er blå trøyer og hvite bukser.

Klubbens argeste rivaler på fotballbanen er de to Rana-klubbene, Rana FK og Stålkameratene, og i noe mindre grad Sandnessjøen og Brønnøysund.

Fotballgruppa arrangerer hvert år Kippermocupen, som er en fotballturnering for aldersbestemte lag. Mosjøen IL arrangerte også Landsturnstevnet i 2005.

## Tabellen

## Historikk
Mosjøen Turnforening ble stiftet i 1892, og dette blir også regnet som oppstartsåret til den nåværende klubben. Mosjøen Fodboldklubb ble stiftet 5. juni 1909, og i 1914 valgte de to foreningene å slå seg sammen til én klubb under det nye navnet Mosjøen Idrettslag.

MIL var den første fotballklubben i Nord-Norge som fikk egen gressbane, og klubben spilte fem sesonger på nest høyeste nivå i divisjonssystemet på 1970-tallet, men rykket ned i 1978. Det nærmeste man har kommet en retur til nest øverste divisjon siden den gang var i 1988, da MIL kom på andreplass i sin avdeling.

I 1983 gikk klubbens juniorlag helt til finalen i norgesmesterskapet for juniorer. I finalen tapte man 2&ndash;3 mot Moss, som blant annet hadde de senere landslagsspillerne Erland Johnsen og Rune Tangen på laget. Til tross for denne prestasjonen, var det bare én spiller på Mosjøens juniorlag som senere spilte på øverste nivå i norsk fotball &ndash; Per Joar Hansen. 

Klubbens seniorlag spiller for tiden i 3. divisjon, etter å ha rykket ned fra 2.divisjon i 2000, i forbindelse med omleggingen fra åtte til fire 2. divisjonsavdelinger. Sesongen 2005 kom Mosjøen på 3.-plass i sin 3. divisjonsavdeling.

I 2010 gikk juniorlaget til MIL helt til semifinalen i Norway Cup. Laget avsluttet på en sterk 3.-plass etter å ha slått blant annet Vålerengas juniorlag. Samme sesongen ble laget kåret til årets lag i Vefsn under Idrettsgallaen i Mosjøen, der de mottok en internsports pris, der nettopp denne tredjeplassen var hovedgrunnen.

## Kjente spillere
*Per Joar Hansen: spilte i Tippeligaen for Rosenborg og Strindheim; har vært trener for Rosenborg og assistenttrener for landslaget.
*Bent Inge Johnsen: spilte i Tippeligaen for Bodø/Glimt, Rosenborg og Odd; tatt ut i landslagstroppen (1995) uten å spille.
*Espen Isaksen: spilte i Tippeligaen for Stabæk, Tromsø og Odd; tidligere junior i Rosenborg; aldersbestemte landskamper.
*Thomas Drage: har spilt i Eliteserien for Tromsø og Bodø/Glimt; spiller i dag for Fredrikstad; én A-landskamp (2012).
*Håkon Stenersen: har spilt i Obosligaen for Bryne.
*Conny Månsson: spilte også for bl.a. Kristiansund og Kongsvinger.
*Marcus og Martinus Gunnarsen: bedre kjent som plateartister; spiller i dag (2022) på A-laget til Mosjøen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Supachai Panitchpakdi

**Supachai Panitchpakdi** (thai: &#3624;&#3640;&#3616;&#3594;&#3633;&#3618; &#3614;&#3634;&#3609;&#3636;&#3594;&#3616;&#3633;&#3585;&#3604;&#3636;&#3660;, født 1946 i Bangkok i Thailand) var generaldirektør i Verdens handelsorganisasjon fra 1. september 2002 til 1. september 2005. Fra 1. september 2005 har han vært generalsekretær for FN-konferansen om handel og utvikling.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografiske opplysninger oppført hos Verdens handelsorganisasjon
Ungolianth

**Ungolianth** er et fiktivt vesen fra J.R.R. Tolkiens univers. Der er hun et vesen fra den ytre tomhet, som kommer til Arda i det første tidevervet, trokket dit av Silmarillens lys. Der tar hun skikkelse som en kjempehunnedderkopp, og hun gjør en pakt med Morgoth for å få tak i Silmarillen. Da denne planen lyktes, vil hun beholde steinene selv, for å gjemme dem, i sitt uformelige indre, som alt annet hun begjærer. Hun overlister Morgoth, og kommer omsider, etter litt virring, til Midgard, hvor hun møter sin død. Men før det blir hun stammor til alle kjempeedderkoppene i Midgard, og blant dem Hutula.
Cimbasso

En **cimbasso** er et musikkinstrument blant messingblåseinstrumentene. 

Den er nært beslektet med trombonen, og kan regnes som en bass- eller kontrabassvariant av ventilbasunen. Cimbassoen er stemt i F, Ess eller B, en oktav under en vanlig trombone, og noteres i F-nøkkel. Den har 3-6 ventiler og er som regel bygget med en knekk – ventilseksjonen peker nedover, mens klokkeseksjonen står horisontalt som på en vanlig trombone. 

Cimbassoen brukes stort sett bare i noen operaer og andre større verk fra 1800-tallet. Den brukes gjerne istedenfor ofikleide i verk skrevet for dette instrumentet (f.eks i Verdis rekviem). Som regel spilles cimbassoen av orkesterets tubaist.
Carlo Francesco Caselli

** Carlo Francesco Caselli [[Servitter|O.S.M.]] ** (født 20. oktober 1740 i Alessandria i Italia, død 20. april 1828 i Parma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie. Han var senere erkebiskop av Parma 1804&ndash;1828.

Han ble kreert til kardinal *[[in pectore]]* i februar 1801 av pave Pius VII, utnevnelsen publisert i august 1802, med *[[San Marcello al Corso]]* som tittelkirke.

Han ble tvunget i eksil til Frankrike sammen pave Pius VII i 1809, og deltok ved Napoleons og Maria Louises bryllup og ved det gallikanske konsil i 1811. Etter Napoleons fall vendte han tilbake til sitt bispedømme, og var der også personlig rådgiver for hertuginne Maria Louise av Parma (Napoleons hustru).

Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1649-1730) *1724
* Kardinal Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
* Kardinal Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
* Kardinal Francisco Antonio de Lorenzana y Butrón (1722-1804) *1765
* Kardinal Giuseppe Maria Spina (1756-1828) *1798
* Kardinal *Carlo Francesco Caselli* (1740-1828) *1802

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Drikkelek

**Drikkelek** også kalt **drikkespill** eller **ølspill** er et spill, som gjennomføres der deltakerne skal drikke alkohol med formålet å bli beruset. Disse spillene varierer mye i omfang og kompleksitet, og mange er direkte utledet av spill, som normalt spilles uten alkohol. Et eksempel på dette er poker eller «shotteludo». For de fleste drikkeleker deles mengden alkohol som skal drikkes, opp i slurker. Normalt fastsettes det hvor mange slurker, det er i en øl innen drikkeleken begynner. 

Det raske konsumet av alkohol, som er nøkkelen til mange drikkeleker, forverrer dømmekraft og reduserer hemminger, og kan føre til alkoholforgiftning.

## Historie
De første henvisningene til drikkeleker i vestlig litteratur er fra Platons Symposion, også kjent som «*Drikkegildet i Athen*». Spillet var enkelt: Fyll en skål med vin, drikke det, slå den, og gi den videre til neste person. Kottabos er en av de tidligste kjente drikkelekene fra antikkens Hellas, datert til femte og fjerde århundre før Kristus. Spillere skulle trekke treffe mål gjennom rommet med vinen sin. Ofte var det spesielle premier og straff for sine prestasjoner i spillet.

## Eksempler
Blant de mest kjente drikkelekene, finnes blant annet Kongens kopp og passgang.

Det finnes også mange eksempler på drikkeleker som utføres mens man ser en spesiell TV-Serie eller film. Eksempler på detter er Postman Pat-leken, der deltakerne må shot’e eller ta en slurk øl hver gang Postman Pat bomgirer, eller plingfest, der deltakerne ser Tippekampen, og hver gang et resultat fra en annen fotballkamp «plinger» inn på toppen av skjermen må det drikkes. 

I USA finnes den populære drikkeleken «Quarters», som går ut på at deltakerne skal skyte en 25-cent oppi et ølglass, ved å knipse den fra bordkanten. Hvis en treffer, deler kan en ut en slurk øl til en annen person rundt bordet, og får skyte igjen. Hvis deltakeren bommer, blir det nestemann sin tur.

Den tyske «Stiefel» – leken går ut på at flere personer drikker av et støvelformet glass, som rommer flere liter øl. Den som drikker nest siste slurken får gleden av å betale hele innholdet.

Bergensstudentene arrangerte i en del år omkring midten av 1960-tallet «Drammemilen», som var et (des-) orienteringsløp med servering av drikkevarer på hver post. For mange ble det viktigere å fullføre enn å vinne.

## Eksterne lenker
* Kottabos
Carcharoth

**Carcharoth** (Ildvrede) var i Tolkiens univers den sterkeste av Morgoths ulver, og vokter av Thangorodrim. Da Beren og Lúthien tok en av Silmarillene fra Morgoths krone og flyktet fra Thangorodrim, våknet Carcharoth for tidlig av den søvnen Lúthiens tryllesang hadde skapt, og i kampen som fulgte bet han av Berens hånd som holdt Silmarillen. Av de smertene han fikk av Silmarillen, som har opphav i det rene lyset, som var i magen hans ble han drevet til vanvidd, og løper rundt og dreper alle som kom i hans vei, om det så var alver, mennesker eller orker. Til slutt blir han drept av hunden Huan, som var Berens og Lúthiens ledsager, men også Huan ble dødelig såret i den kampen.
SingStar

***SingStar*** er en serie av karaokespill som ble sluppet til Sonys PlayStation-konsoller, utviklet av London Studio og utgitt av Sony Computer Entertainment. Mange utgaver av spillet ble utgitt til PlayStation 2 på 2000-tallet, i tillegg til egne utgaver av spillet til PlayStation 3. Spillet er også tilgjengelig på PlayStation 4 som gratis nedlastning, hvor brukere kan betale for sanger enkeltvis eller i pakker. Spillene har hatt en rekke lokale utgivelser i mange europeiske land, deriblant Norge og Sverige.

I *SingStar* skal spillerne synge med musikken på skjermen for å score poeng. Spillerne kommuniserer med spillet via mikrofoner mens en musikkvideo spilles av i bakgrunnen. Tonen som spillere skal synge vises som en horisontal grå stripe, som fungerer som et notesystem, med korresponderende sangtekst på bunnen av skjermen. Spillet analyserer spillerens tone og timing, som sammenliknes med sporet som spilles, og gir spilleren poeng basert på hvor treffsikkert syngingen er.

*SingStar*-spillene til PlayStation 2 og PlayStation 3 distribueres enten som spill alene eller i pakke med et par USB-mikrofoner. Trådløse mikrofoner er også tilgjengelige. Spillene er kompatible med EyeToy, PlayStation Eye og PlayStation 4-kameraer, som lar spillere se og gjøre opptak av seg selv mens de synger.

## Utgivelser

## Se også
* Liste over sanger i ''SingStar''-spill

## Eksterne lenker
*
Humber (bil)

**Humber** var et bilmerke under britiske Rootes.  De produserte hovedsakelig luksusbiler, slik som Humber Super Snipe, Imperial og Pullman.

Humber eksisterte som en sykkelfabrikk fra 1868.  I 1899 kom deres første bil, Phaeton, med en motor på 3,5 hestekrefter.

Under første verdenskrig måtte de konsentrere seg om produksjon av våpen og flymotorer.  Under andre verdenskrig ble flere pansrede kjøretøy produsert under Humber-navnet.

Humber og Hillman slo seg sammen i 1929, og i 1930 tok Rootes over kontrollen.  I 1932 ble Humber en heleid divisjon av Rootes.

Merkets siste bil var Humber Sceptre, en oppgradert versjon av Hillman Minx. Den ble produsert fra 1963 – 1976.  Merket ble nedlagt i 1975 eller 1976, da alle Humber-biler fikk Chrysler-navnet.  Chrysler hadde nemlig kjøpt opp Rootes-konsernet.

## I Norge
Humber var et av de første bilmerkene Bertel O. Steen tok inn i landet, rundt 1905&ndash;10 fram til andre verdenskrig.

## Eksterne lenker
* 
* Reklame for 1961 Humber Super Snipe på Bilhistorie.no
Diego Innico Caracciolo

**Diego Innico Caracciolo** (født 18. juli 1759 i Martina Franca i Puglia i kongedømmet Napoli, død 24. januar 1820 i Napoli) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.

Han fulgte pave Pius VI i eksil og var ved hans dødsleie den 29. august 1799 i Valence i Frankrike.

Han ble kreert til kardinal i august 1800 av pave Pius VII, med *[[Sant'Agostino]]* som tittelkirke.

Han ble bispeviet av pave Pius VII den 6. november 1814 ; medkonsekrerende var titulærerkebiskop Francesco Bertazzoli og titulærbiskop Giuseppe Bartolomeo Menocchio O.E.S.A. 

Han var prefekt for Kongregasjonen for avlater og relikvier og senere for Den apostoliske signatur fra 1818.

De andre kardinaler i samme slekt var Marino Ascanio Caracciolo (kreert 1535), Innico Caracciolo den eldre (1666), Innico Caracciolo den yngre (1715), Niccolò Caracciolo (1715), Giovanni Costanzio Caracciolo (1759) og Filippo Giudice Caracciolo (1833).

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) 1743
* Kardinal Francesco Saverio de Zelada (1717-1801) *1782
* Pave Pius VII (1742-1823) 1782
* Kardinal *Diego Innico Caracciolo* (1759-1820) *1814

## Referanser

## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Horch

**Horch** var et tysk bilmerke, stiftet av August Horch (1868–1951) i november 1899 i Köln i bydelen Ehrenfeld. Horch hadde før det jobbet for Carl Benz. I 1902 flyttet han produksjonen til Reichenbach im Vogtland i Sachsen. Etter å ikke ha blitt godt mottatt der grunnla han i 1904 **August Horch & Cie. Motorwagenwerke AG** i Zwickau sammen med lokale investorer. I 1909 røk August Horch uklar med de andre eierne av selskapet og måtte forlate selskapet som var oppkalt etter han. Han grunnla et nytt bilmerke der han oversatte navnet sitt, som er tysk imperativ av verbet «å lytte» («horchen»), til latin: audi.

Etter å ha startet med mindre biler med svake motorer kom i 1906 den første sekssylindre motoren og de var de første til å bruke motorer med åtte sylindre i serieproduksjonen (1923). Horchs biler ble større utover 1920-tallet og konkurrerte etterhvert i luksussegmentet med Mercedes-Benz. I juni 1932 gikk Horch, på forslag av Sächsische Staatsbank, sammen med de tre andre saksiske bilprodusenter: Audi, DKW og Wanderer til Auto-Union, logoen med fire ringer gjenspeiler de fire foretak. 

Produksjonen fortsatte under de fire merkenavn med Horch for luksussegmentet. Her hadde merket en markedsandel over 50% på 1930-tallet (i Tyskland). Hos Horch ble også de berømte racingbilene under konsernnavnet Auto-Union utviklet under ledelse av Ferdinand Porsche. 

Under andre verdenskrig ble hele konsernet leverandør til Tysklands Wehrmacht og all sivil produksjon opphørte i 1940. Mot slutten av krigen ble fabrikkene bombet og sterkt skadet.  Med beliggenhet i den sovjetisk kontrollerte delen av Tyskland kom en deling av virksomheten. Auto-Union konsernet flyttet til Vest-Tyskland og etablerte seg i Ingolstadt. Horch fabrikken ble overtatt av *VEB HORCH Kraftfahrzeug- und Motorenwerke Zwickau* og produserte i første omgang lastebiler.  I 1954 begynte man med produksjonen av Horch P 240, en internasjonal konkurransedyktig bil i øvre mellomklasse. Siden Auto Union protesterte mot bruken av navnet Horch ble den i 1957 omdøpt til Sachsenring. 


File:Horch 350 - front.jpg|Horch 350 (ca. 1930)
Fil:Horch 470 Cabriolet 1931.jpg|Horch 470 Cabriolet (1931)
Fil:MHV Auto-Union Typ C 1936 01.jpg|Auto Union Typ C (1936)
Fil:Horch-853-sport-cabriolet.jpg|Horch 853A Sport-Cabriolet (1938)
Fil:Sachsenring-P-240-Cabriolet.jpg|Horch P 240 (1954)
Fil:Gedenktafel horch ehrenfeld.jpg|En plakett til minne om August Horch i Ehrenfeld, Köln, Tyskland 


## Se også
* Auto Union
* Liste over tyske biler

## Eksterne lenker
*
Arsames av Persia

**Arsames** (gammelpersisk Aršâma) var sønnen til Ariaramnes og medhersker med Kambyses I. Hans navn i de greske kildene er &#7944;&#961;&#963;&#940;&#956;&#951;&#962;. I moderne persisk er det &#1575;&#1585;&#1588;&#1575;&#1605;&#1575;.

## Eksterne lenker
* Arsames side på livius.org
Alopecia areata

**Alopecia areata** (eller *flekkvis håravfall*) er en hudsykdom der en person helt plutselig får hårløse hudflekker. Sykdommen er ikke sjelden, den kan ramme enhver (ca. 1% av befolkningen) og i alle levealdre, men oftest unge mennesker.

Årsaken er ikke kjent (idiopatisk sykdom), men mye tyder på at det er en autoimmun forstyrrelse.

## Symptomer
Pasienten merker i begynnelsen en naken flekk på hodet, i skjegget eller et annet sted på kroppen. Huden på disse flekkene er på ingen måte forandret, det er bare ikke noe hår der. Ved rendene finnes noen ganger 'utropstegnhår', med et lite punkt ved basisen. Flekkene er for det meste runde eller ovale. Noen ganger er det bare en flekk, hos andre flere. Flekkene kan bli større og flyte sammen, noen ganger blir pasienten etter en tid helt hårløs på hodet (*alopecia totalis*) eller hele kroppen (''alopecia universalis') og uten øyenbryn eller kjønnshår.

## Behandling
Corticosteroider kan gi en forbigående bedring, gjerne i kombinasjon med derma-rolling eller laserterapi. Dette er derimot tidkrevende.

## Forløp
Hos mange opptrer spontan bedring eller fullstendig helbredelse etter en tid, hos rundt 90 % av pasientene er symptomene forsvunnet etter to år. Når hårene begynner å vokse igjen kan de være uten pigmenter den første tiden.

Sykdommen er ikke farlig, men har fremfor alt kosmetiske følger, noe som kan representere store psykiske belastninger for pasienten. Noen ganger blir derfor bruk av parykk anbefalt. Også informasjon hjelper ved psykisk belastning.

## Eksterne lenker
* 
* Landsforeningen Alopecia Areata
* Rikshospitalets pasientinformasjon
* Hair Loss Advisory & Treatment Reviews, Kelly England (engl.)
Ola D. Gløtvold

**Ola Dagfinn Gløtvold** (født 1. juni 1949 i Engerdal) er en norsk politiker (Sp). Han var stortingsrepresentant fra Hedmark 1993–2005, og ordfører i Engerdal i perioden 1987&ndash;1991.

Gløtvold er utdannet ved Jønsberg landbruksskole i 1976 og har siden drevet gården Nordre Gløtvold i Engerdal.

Han var vararepresentant til Stortinget i perioden 1973&ndash;1977 for en fellesliste av Sp, KrF og V. Han satt i kommunestyret i Engerdal 1971–91, og i fylkestinget i Hedmark 1975–93, de to siste periodene i fylkesutvalget.

## Stortingskomitéer
* 2001 &ndash; 2005 medlem av Sosialkomitéen.
* 1997 &ndash; 2001 medlem av Sosialkomitéen.
* 1993 &ndash; 1997 medlem av Sosialkomitéen.
* 1993 &ndash; 1997 varamedlem av Valgkomitéen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Courtney Love

**Courtney Michelle Love** (født **Harrison**; 1964) er en amerikansk sanger, gitarist, skuespiller og modell.

Love er enken etter Kurt Cobain, frontmann i Nirvana. Sammen har de datteren Frances Bean Cobain. 

## Musikkarriere
Courtney Love var vokalist i Faith No More en kort periode på starten av 1980-tallet. Samtidig var hun med i Sugar Baby Doll sammen med Kat Bjelland og Jennifer Finch.
Senere var hun med å danne bandet Babes in Toyland, også sammen med Bjelland. Courtney dannet siden bandet Hole i 1989, som offisielt ble oppløst i 2002. Nå er hun solo-artist.

I starten av karrieren lyktes Courtney mer som skuespiller og spilte blant annet i *Sid & Nancy* (film om Sid Vicious og Nancy Spungen) i 1986.

Courtney Love er kjent som en trendsetter og har fått æren for stilen «kinderwhore». Det diskuteres om hun har stjålet ideen fra Kat Bjelland, eller om det er omvendt.

## Diskografi
### Album
#### Hole
* The First Session 4-Track (1989)
* Pretty on the Inside (1991)
* Live Through This (1994)
* My Body, the Hand Grenade (1997)
* Celebrity Skin (1998)
* Nobody's Daughter (2010)

#### Solo
* America's Sweetheart (2004)

### Singler og EP-er
#### Hole
* Dicknail (1991)
* Retard Girl (1991)
* Teenage Whore (1991)
* Beautiful Son (1993)
* Miss World (1994)
* Doll Parts (1995)
* Violet (1995)
* Softer, Softest (1995)
* Ask for It (EP) (1995)
* Gold Dust Woman (1996)
* The First Session (EP) (1997)
* Celebrity Skin (1998)
* Malibu (1998)
* Awful (EP) (1999)
* Be a Man (2000)
* Skinny Little Bitch (2010)

#### Solo
* Hold on to Me (2004)
* Mono (2004)

## Filmografi
* Sid and Nancy (1986)
* Straight to Hell (1987)
* Tapeheads (1988)
* 1991: The Year Punk Broke (1992) (dokumentar)
* Basquiat (1996)
* Feeling Minnesota (1996)
* Larry Flynt &ndash; skandalenes mann(1996)
* Not Bad for a Girl (1996) (dokumentar)
* Off the Menu: The Last Days of Chasen's (1997) (dokumentar)
* Kurt & Courtney (1998) (dokumentar)
* 200 Cigarettes (1999)
* Man on the Moon (1999)
* Beat (2000)
* Bounce: Behind the Velvet Rope (2000) (dokumentar)
* Julie Johnson (2001)
* Last Party 2000 (2001) (dokumentar)
* Trapped (2002)
* Mayor of the Sunset Strip (2003) (dokumentar)
* (This Is Known as) The Blues Scale (2004) (dokumentar)
* Miss June (2005) (currently in production)
* Kid Interiør (2007) (reklamefilm)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Pausanias (kongemorder)

**Pausanias** var tjeneren/elskeren som myrdet Filip II av Makedonia i 336 f.Kr., muligens på oppfordring av Olympias og Aleksander den store. Han ble umiddelbart fanget og henrettet. 

## Eksterne lenker

* Aleksanders liv Plutark
Wide Area Augmentation System

**Wide Area Augmentation System** eller **WAAS** er en teknologi for å øke presisjonen til GPS-signaler i Fastlands-USA og gir en presisjon på 1-2 meter horisontalt og 2-3 meter vertikalt i store deler av Canada og Alaska.

WAAS virker gjennom et nettverk av bakkestasjoner som mottar GPS-signaler og sender korrigert informasjon tilbake til en annen satellitt som igjen sender til GPS-mottakeren din.  Korrigeringen er nødvendig for å kompensere for atmosfæriske og andre forhold som forandrer GPS-signalet.

Noen produsenter av GPS mottakere kaller EGNOS, WAAS og MSAS for Satellitt Differensiell GPS (SDGPS).

## Se også
*European Geostationary Navigation Overlay System (EGNOS) – den europeiske motparten
Per Roar Bredvold

**Per Roar Bredvold** (født 5. mars 1957 i Elverum) er en norsk politiker (FrP) fra Åsnes i Hedmark. Han ble innvalgt på Stortinget fra Hedmark i 1997 og gjenvalgt i 2001, 2005 og 2009. Bredvold søkte ikke gjenvalg i 2013.

Bredvold har befalsskole, og arbeidet i forsvaret 1976–1991, på Haslemoen, Sætermoen og Vardåsen. Han er siden selvstendig næringsdrivende. 

Han var medlem av Åsnes kommunestyre og formannskap 1991–2003. Han var medlem av Hedmark fylkesting og fylkesutvalg 1991–1998. 

## Stortingskomitéer
* 2009–2013 medlem av Næringskomiteen.
* 2005–2009 medlem av Forsvarskomitéen.
* 2005–2009 medlem av Valgkomitéen.
* 2001–2005 medlem av Forsvarskomitéen.
* 2001–2005 varamedlem av Den utvidede utenrikskomitéen.
* 1997–2001 medlem av Familie-, kultur- og administrasjonskomitéen.
* 1997–2001 medlem av Valgkomitéen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Fremskrittspartiet - Biografi
Aleksander I av Epirus

**Aleksander I av Epirus** (født ca. 362, død 331/330 f.Kr.), også kjent som **Aleksander Molossus** var konge av Epirus (343/342&ndash;331/330 f.Kr.) av det molossiske dynastiet.

Han var sønn til kong Neoptolemos, bror til Olympias, mor til Aleksander den store, og både svigersønn og svoger til Filip II av Makedonia, siden han giftet seg med Filips datter Kleopatra (336) mens Filip giftet seg med hans søster, Olympias.

I 343 f.Kr. ble han konge av Epirus.

I 333 f.Kr., samme år som Aleksander den store begynte sin krig mot Perserriket, ble Aleksander Molossus kalt av det greske kolonien Taras (Magna Graecia), for å kjempe mot de italienske folkene *lucanianere*, *[[bruttiene]]* og *[[samnittene]]*. Han hadde betydelig suksess og gjorde en avtale med romerne om et felles angrep på samnittene. Men tarentinerne, som mistenkte ham for å ha planer om å sette sammen et eget kongedømme, snudde seg mot ham. Selv om Aleksander til å begynne med hadde fordelen, mistet han den gradvis, og hans støttespillere forsvant.

I 330 f.Kr. (eller tidligere i 331 f.Kr.), ble han beseiret ved Pandosia, nær Cosenza, av lucanianerne og bruttii, og drept av en lucaniansk emigrant.

## Referanser
European Geostationary Navigation Overlay System

**European Geostationary Navigation Overlay System** eller **EGNOS** er en teknologi utviklet av European Space Agency. Teknologien forbedrer nøyaktigheten i GPS- og GLONASS-mottakere.  Det består av tre geostasjonære satellitter (i motsetning til navigasjonssatellittene) og et nettverk av bakke&shy;stasjoner som måler avvik i navigasjons&shy;signalene på grunn av atmosfæriske og andre forhold. EGNOS gir en posisjons&shy;nøyaktighet på rundt 2 meter.

Noen produsenter av GPS-mottakere kaller EGNOS, WAAS og MSAS for Satellite Differensiell GPS (SDGPS).

Systemet skulle ha vært operativt i juni 2005, men ble først erklært operativt 1. oktober 2009. 

## Se også
*Wide Area Augmentation System (WAAS) – det amerikanske motstykket
*Galileo – det europeiske satellittnavigasjonssystemet

## Referanser


## Eksterne lenker
* ESAs offisielle side om EGNOS.