open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anna Popplewell

**Anna Katherine Popplewell** (født 16. desember 1988) er en engelsk skuespiller. Hun er kjent for sin rolle som Susan Pevensie i *[[Legenden om Narnia (film)|Legenden om Narnia]]*-filmene. 

## Karriere
Popplewell begynte med skuespill allerede i en alder av seks år, og tok timer på Allsorts Drama School i Storbritannia. Hun begynte med profesjonelt skuespill i TV-produksjonen *Frenchman's Creek* i 1998, og hadde sin filmdebut i filmen *[[Mansfield Park (film)|Mansfield Park]]* i 1999. Hun har siden opptrådt i biroller i filmer som *[[The Little Vampire]]* (2000) og *[[Pike med perleøredobb (film)|Pike med perleøredobb]]* (2003). Hennes første hovedrolle var som Susan Pevensie i filmen *[[Legenden om Narnia - Løven, heksa og klesskapet]]* (2005). Hun spilte samme rolle i oppfølgeren *[[Legenden om Narnia - Prins Caspian]]*, hvor hun spilte sammen med William Moseley, Skandar Keynes, Georgie Henley og Ben Barnes. Filmen hadde kinopremiere i Norge 2. juli 2008. Hun var også så vidt med i den siste filmen om *[[Legenden om Narnia - Reisen til det ytterste hav]]* fra 2010.

## Annet
* Popplewell, den eldste av tre søsken, er datter av Andrew Popplewell og Dr. Debra Lomas. 
* Hun gikk på North London Collegiate School og var avgangselev i 2006/2007. 
* Siden 2007 har hun studert engelsk ved Magdalen College, Oxford. 
* Popplewell bor på Highbury i Nord-London.
* Hun har musefobi, noe som førte til flere utfordringer i musescenen i *Løven, heksen og klesskapet*. Hun krevde stand-in for denne scenen. 

## Filmografi

## Priser og nominasjoner
* 2006: Character and Morality in Entertainment Awards for Susan Pevensie i *[[Legenden om Narnia – Løven, heksa og klesskapet]]*. ***(Tildelt)***
* 2006: *Best Movie Choice Actress* pris fra Teen Choice Awards. **(Nominert)**
* 2006: *Best Ensemble Acting* for Legenden om Narnia – Løven, heksa og klesskapet fra *Camie Awards* ***(Tildelt)***
* 2008. *Best Film Star* på *[[Nickelodeon UK Kids Choice Awards]]* **(Nominert)**

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Valentin Parnakh

**Valentin Jakovlevitsj Parnakh** (russisk: *Валентин Яковлевич Парнах*, født 26. juli 1891 i Taganrog, død 29. januar 1951 i Moskva) var en russisk dikter, oversetter, historiker, musikant, danser, men først og fremst er han kjent som grunnleggeren av russisk jazz.

## Barndom og ungdom
Valentin Parnakh var bror til dikteren Sofia Parnok og tvillingbror til forfatterinnen Elizaveta Tarakhovskaja. I 1913 reiste Parnokh gjennom Italia, Midtøsten, var en stund i Palestina og i samme året kom han tilbake til St. Petersburg. Der kom han inn på universitet, hvor han studerte romanske språk, musikk og teaterkunst. I 1916 flyttet han til Paris og bodde der i seks år. Han var student på Sorbonne-universitetet og ble valgt til president i et dikterforbund i Paris.

## Jazz i Sovjetunionen
I 1922, fascinert av svart jazzmusikk i Paris, kom han tilbake til Russland og grunnla *Første eksentriske orkester i den russiske sosialistiske føderative sovjetrepublikk – Valentin Parnakhs jazzorkester*. Den første konserten ble holdt 1. oktober 1922 i Moskva. Jazzorkesteret med New Orleans-stil gjorde inntrykk på russiske avantgardkunstnere, og Parnakhs nøt stor popularitet. Fra Paris brakte han saksofoner, tamtam-trommer, sordiner og trompeter. Parnakh var også kreativ leder for musikk og dans i Mejerkhold-teateret, der orkesteret hans spilte samtidens slagere.

Parnakh publiserte mange artikler om musikkultur i Vesten og var den første som reklamerte for Charlie Chaplins dramatiske skuespill. I 1925 var utgitt hans diktbok ”Innledning i dans”.

Begeistringen gikk over etter hvert som han forsto at livet i det sovjetiske samfunnet var helt annerledes enn i Paris. I oktober 1925 reiste han tilbake til Paris og ble der til 1931. Han publiserte mange artikler om teater og dans i russiske innvandreraviser og franske medier, og oversatte spansk litteratur.

Han kom tilbake til Sovjet i 1931 og arbeidet som oversetter i avdelingen for utenlandsk litteratur i forfatterforeningen. Han fortsatte å oversette spansk litteratur, blant annet Federico García Lorca. I løpet av andre verdenskrig ble Parnakh i likhet med mange andre medlemmer av forfatterforeniningen, evakuert til Khistopol og hadde ikke midler til livets opphold. Han døde i sin leilighet i Moskva 29. januar 1951 og ble begravd på Novodevitsji gravlund.

## Referanser
Vulgærlatin

**Vulgærlatin** (fra latin *sermo vulgaris*, «alminnelig språk») eller *lavlatin* er en fellesbetegnelse for de dialekter av latin som ble talt først og fremst i de vestre provinsene av Romerriket inntil disse dialektene utviklet seg til de enkelte romanske språkene omkring 800-tallet.

## Ett eller to språk
Noen forskere beskriver vulgærlatin og klassisk latin som to uavhengige språknormer. Det urromanske, som man rekonstruerer ved å sammenligne de senere romanske språk, settes da lik med vulgærlatin. Vulgærlatin og klassisk latin skal ha en forskjellig fonologi, morfologi og syntaks. Forskerne støtter seg spesielt til stavefeil og grammatikalske feil i innskriftene, ikke minst i graffiti fra Pompeii. En annen kilde til vulgærlatin er de frigitte slavenes replikker i Petronius' *[[Satyricon (roman)|Satyricon]]* (100-tallet e.Kr.).

Andre forskere fremhever at det latinske språket tross alt er enhetlig fram til oldtidens slutt og stykkes opp i middelalderen. Vulgærlatin og klassisk latin er for dem ikke to språk, men kun to ytterpunkter i en sosiolingvistisk kontinuitet. Noen ord og former var mer høytidelige og andre mer hverdagslige, men overgangen var glidende. Cicero skrev et utpreget klassisk latin, men i brev, som ligger nærmere dagligspråket, har han ofte ord som man ellers ikke vil forvente å finne i litteraturen, f.eks. *bucca*, «munn» og *auricula*, «øre». Det avgjørende skille mellom klassisk latin og romanske språk skjer først i begynnelsen av middelalderen (den første tekst på et romansk språk er *[[Strasbourg-edene]]* fra 842).

## Litteratur
* Battisti, C. (1949 ): *Avviamiento allo studio del latino volgare*. Bari, 
* Díaz Y Díaz, M. C. (1962): *Antología del latín vulgar*. Ed. Gredos, Madrid, 
* Grandgent, C. H. (1970): *Introducción al Latín Vulgar*. Trad. Madrid, CSIC, 
* Harrington, K. P.; Pucci, J.; Elliott, A. G. (1997): *Medieval Latin*. University of Chicago Press, 2. utg., ISBN 0-226-31712-9.
* Herman, J. (1997): *El latín vulgar*. Trad., intr., índice y bibliografía de C. Arias Abellán. Red. Ariel, Barcelona, ISBN 84-344-8219-3.
* Vincent, N. (1990): «Latin» i: Harris, M. & Vincent, N., red.: *The Romance Languages*, Oxford University Press, ISBN 0-19-520829-3.

## Eksterne lenker
* 
* Batzarov, Zdravko (2000): «Orbis Latinus».
* Norberg, Dag; Johnson, R.H., overs. (2009) [1980]: «Latin at the End of the Imperial Age». ''Manuel pratique de latin médiéval''. New York: Columbia University Press, Orbis Latinus.
* «Corpus Grammaticorum Latinorum». Paris: Laboratoire d'Histoire des théories linguistiques. 2008.
Pavel Rostovtsev

**Pavel Aleksandrovitsj Rostovtsev** (russisk: Павел Александрович Ростовцев; født 21. september 1971 i *Gus-Khrustalnyj* i Vladimir oblast) er en russisk tidligere skiskytter. Han er tre ganger verdensmester i skiskyting.

Rostovtsev bor i Krasnojarsk. Han har konkurrert i verdenscupen siden 1995/96-sesongen. I 2000 ble han verdensmester med det russiske stafettlaget i VM i Lahtis. Året etter vant han sprinten og jaktstarten i VM i Pokljuka. I 2001/02-sesongen kom han på andreplass i verdenscupen sammenlagt. Etter dette oppnådde han ikke like gode resultater, og vant ikke flere verdenscuprenn.

Under OL 2006 var han med på å ta sølv for Russland på stafetten.

## Merittliste

* Olympiske leker:
** Sølv på stafetten under Torino 2006) Beste individuelle: 5.-plass (sprinten, Salt Lake City 2002)
* Verdensmesterskap:
** 3 gull (2 individuelle), 6 sølv
* Verdenscupen sammenlagt:
** Beste plassering: 2.-plass (2001/02)
* Verdenscuprenn:
** 6 gull, 12 sølv, 6 bronse

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Terents

**Publius Terentius Afer** (født 185 f.Kr. død 159 f.Kr.), også kjent som **Terents**, var en romersk komedieforfatter. Tilnavnet Afer, «afrikaneren», forteller om hans opprinnelse, kanskje fra Kartago eller det romerske området i Libya. Terentius Lucanus, en romersk senator, førte Terentius til Roma som slave, utdannet ham og senere, imponert over hans evner, friga ham. Terentius døde i ung alder, antagelig i Hellas, eller på reisen tilbake til Roma. Han rakk bare å skrive seks komedier, samtlige utgitt i årene 166-160 f.Kr., men de er alle bevart for ettertiden.

Terentius er ved siden av Plautus den viktigste romerske komediedikteren. Han er mindre djerv, og kjennetegnet for hans komedier er et velpleiet språk og en raffinert komikk. Han framstilte det borgerlige hverdagslivet med dets ekteskapelige stridigheter, kjærlighetseventyr og uvørne sønner. Forbildet var, som hos Plautus, de greske nykomedier, særlig Menander.

Et berømt sitat hos Terentius er: *«Homo sum, humani nihil a me alienum puto»*, eller «Jeg er et menneske, intet menneskelig er meg fremmed.» Dette kom i hans stykke *Heauton Timorumenos*.

## Verker
* *Adelphoe* eller *Brødrene* (160 f.Kr.). 
* *Andria* eller *Piken fra Andros* (166 f.Kr.). 
* *Eunuchus* eller *Eunukken* (161 f.Kr.). 
* *Heauton Timorumenos* eller *Selvplageren* (163 f.Kr.). 
* *Hecyra* eller *Svigermoren* (160 f.Kr.). 
* *Phormio* (161 f.Kr.).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Seks stykker av Terentius hos *Latin Library* (latin)
* ''Andria'' hos *Perseus Digital Library* (engelsk)
* ''Hecyra'' hos *Perseus Digital Library* (engelsk)
* ''Heautontimorumenos'' hos *Perseus Digital Library* (engelsk)
* ''The Eunuch'' hos *Perseus Digital Library* (engelsk)
* ''Phormio'' hos *Perseus Digital Library* (engelsk)
* ''The Brothers''  hos *Perseus Digital Library* (engelsk)
Shanhaiguan

**Shanhaiguan** (tradisjonell kinesisk:: 山海關, forenklet kinesisk: 山海关, pinyin: *Shānhǎi Guān*, W.-G.: *Shan Hai Kuan*) er et bydistrikt i byprefekturet Qinhuangdao i Hebei-provinsen i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 192&nbsp;km² og talte i 2006 ca. 140&nbsp;000&nbsp;innbyggere.

På norsk betyr navnet *fjell- og havpasset* (**Shanhai-passet**).

Det utgjør østenden av den regionale forgreningen av Den store kinesiske mur, og er et populært turistmål. *Den første port under himmelen* er også besøkt av turister. Det sted der muren når ned til Stillehavet (i Bohai-bukten) har fått tilnavnet *Den gamle dragens hode*. 

Shanhai-passet er om lag 300&nbsp;km øst for Beijing. 

## Historie
Her var i lange tider av Kinas historie forsvarsgrensen mot stammene i Mandsjuria (som  khitanerne, jursjenerne og mandsjuene).

Shanhaiguan ligger sør for Yanfjellene og nord for Bohaihavet, og passasjen mellom fjell og hav er ikke bred. 

Både Det nordlige Qi-dynastiet og Tang-dynastiet bygde vaktstasjoner i området. I 1381 lot Ming-generalen Xu Da bygge festningen Shanhaiguan. Senere forsterket minggeneral Qi Jiguang festningen med et stort garnisonsanlegg, med ytterligere fort øst, sør og nord for passet, slik at Shanhaiguan ble til et av Kinas sterkeste festningsverker. 

Men da det virkelig gjaldt, var festningene til ingen nytte. Ved Ming-dynastiets fall – Beijing var blitt inntatt av opprørere som angrep fra innlandet – satt general Wu Sangui som kommandant i Shanhaiguan. Han hadde tenkt å gå over til opprørerne, altså de nye makthavere, men fikk høre fra hovedstaden at deres anfører, Li Zicheng, hadde forgrepet seg mot hans konkubine, Chen Yuanyuan. Da tok han i stedet kontakt med Qing-føreren Dorgon, og åpnet så festningens porter for Qing-soldatene. Sammen med dem strømmet de sørover og kjempet og vant mot Li Zicheng i slaget ved Shanhaiguan.

## Kulturminner
Shanhaiguanavsnittet av Den kinesiske mur (万里长城—山海关. *Wanli Changcheng – Shanhaiguan*) ble i 1961 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. I 1987 erklærte UNESCO Den kinesiske mur som Verdensarv.

## Administrative enheter
Det er fem subdistrikter, tre storkommuner og en kommune i distriktet.

Subdistrikter:
*Nanguan (南关街道), Dongjie (东街街道), Xijie (西街街道), Lunan (路南街道), Chuanchang-gaten (船厂路街道)

Storkommuner:
*Diyiguan (第一关镇), Shihe (石河镇), Mengjiang (孟姜镇)

Kommuner:
* Bohai (渤海乡).

## Samferdsel
### Jernbane
Shanhaiguan er stoppested på den viktige jernbanelinen Jinghabanen som løper fra Beijing til Harbin via blant annet Tianjin, Tangshan, Shenyang og Changchun. 

### Vei
Distriktet er også startpunkt for Kinas riksvei 205, som fører gjennom det østlige Kina sørover til Shenzhen i Guangdong.

Kinas riksvei 102 løper gjennom området. Den begynner i Beijing og fører gjennom provinsene Hebei, Liaoning, Jilin og Heilongjiang. Den er innom byene Qinhuangdao, Shenyang og Changchun underveis til Harbin.
Fil:Greatwall-shanhaiguan-2003-10-s.jpg
Fil:Shanhaiguan great wall.jpg
Fil:ShanhaiguanGreatWall-end.jpg
Fil:Simatai Great Wall (6170351066).jpg
Fil:Great Wall of China, Mutianyu Section.jpg


## Referanser


## Eksterne lenker
* Bilder av Shanhaiguan
Nikolaos Mantzaros

**Nikolaos Mantzaros** (gresk: *Νικόλαος Μάντζαρος*, *Nikólaos Mándzaros*, født 1795, død 1872) var en gresk musiker og komponist. Mantzaros har blant annet komponert den greske nasjonalsangen, Hymne til friheten.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Farmen

***Farmen*** er en norsk realityserie som har gått på TV 2 siden 2001. Konseptet går ut på at 12–14 mennesker skal bo på en gård uten moderne hjelpemidler, slik det var for 100 år siden. Her skal de overleve ved å samarbeide så godt som mulig. I hver uke må to utvalgte deltakere kjempe en duell der den tapende part må forlate farmen. Programmet ble ledet av Gaute Grøtta Grav fra 2004 til 2019. Han var også seriens første vinner.

Det har blitt sendt en kjendisversjon av programmet under navnet *[[Farmen kjendis]]* siden 2017.

Programmet produseres av Strix Television.

Serien har vunnet Gullruten fire ganger: femte sesong vant klassen beste reality (konkurranse) under Gullruten 2013, Andreas Nørstrud ble kåret til årets deltaker samme år mens serien ble kåret til beste grønne produksjon under Gullruten 2022 og vant en fagpris under Gullruten 2025. I tillegg har *Farmen kjendis* vunnet tre Gullrute-priser.

*Farmen* har vært en av de mest sette program på TV 2 med 2014-sesongen på topp.

## Regler
Hver uke har tre av deltakerne roller som storbonde, førstekjempe og andrekjempe. Storbonden blir valgt av deltakeren som ble slått ut sist uke. Førstekjempen blir valgt av storbonden, og førstekjempen velger andrekjempe. Andrekjempen velger så en gren, før første- og andrekjempen møtes i en tvekamp, der taperen må forlate gården (farmen).

Hver uke har deltakerne et ukes-oppdrag de skal løse. Hvis de greier det vil storbonden få en finalekniv, og deltakerne vil få en sum penger de kan handle mat for.

I tvekampen andrekjempen velge mellom seks grener. Grener som har vært tilgjengelige i de forskjellige sesongene er: bryting, kunnskap, staurbæring, øksekast, slegge, saging, tautrekking/sekken, vardebygging, tenning av bål, bæring av vann, tømmerstokkrulling, melkespannholding og melkespannkasting, tønnesjakk og balanseøvelsen «vagla».

## Generell oversikt

### Farmen

### Farmen kjendis

## Internasjonale utgaver

## Priser og nominasjoner
:*Oversikten gjelder ordinærutgaven av serien. For priser og nominasjoner for kjendisutgaven, se [[Farmen kjendis#Priser og nominasjoner|Farmen kjendis]]*

## Fotnoter


## Sesonger

## Se også
* Liste over norske Reality-TV-serier

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Farmen sine offisielle nettsider (TV 2, 2015)
Safaga

**Safaga** (, *Safāga*, også kalt for Port Safaga, «Safaga havn») er en havneby i Egypt ved kysten av Rødehavet, lokalisert 53 km sør for Hurghada. Denne lille byen er også et turistområde som består av flere feriehus, inkludert Safaga Hotel med en kapasitet på 48 rom og 126 senger.

Da stedet har tallrike fosfatgruver er stedet et senter for eksport av fosfat. En brolagt veg på 164 km knytter Safaga til Qena i Øvre Egypt. Byen er også havn for en del muslimer, hajjpilegrimer som krysser Rødehavet med ferger til havnen i Duba i Saudi-Arabia.

Safaga hadde en befolkning på 33 715 innbyggere i 2006, beregnet til 49 585 innbyggere for 2017.

## Historie

Safaga er en maritim havn som er knyttet til fast fergetrafikk. Havnebyen ble grunnlagt en gang mellom 282 og 268 f.Kr., opprinnelig kalt for Filotera (gresk: Φιλοτέρα) av den gresk-egyptisk farao Ptolemaios II Filadelfos fra det ptolemeiske kongedømme. Han oppkalte byen til ære for hans avdøde søster Filotera. Hun må ha vært kjær for ham for han opprettet også en religiøs kult og bygde et tempel for henne i Alexandria.

Safaga var en havn- og handelsby for mange år; i dag er byen med sin vide himmelblå bukt, lange sandstrender og vakre øyer er yndet turistmål ved Rødehavets Riviera. Byen har en liten, men blomstrende turistindustri. Byen er også betraktet som en av de fremste terapeutiske turistsentrene grunnet tilgangen til fosfat som virkemiddel for klimaterapeutisk medisin. Stedets uforurenset atmosfære, svarte sanddyner og mineralkilder kan fungere som medisinsk behandling mot plager som leddgikt og psoriasis.

## Turisme
Stedet er populært for sporstdykking, kitesurfing og brettseiling. Grunnet koralrevene er stedet egnet for dykking, og det er ofte dyreliv som tunfisk, haier og djevelrokker å se. 

Ferieopphold ved Safaga handler hovedsakelig om vannsport og en del severdigheter da det er lite med nattliv og få barer. Stedet var vert for Rødehavets verdensmesterskap i brettseiling for 1993.

De svarte sanddyner som er karakteristisk for Safaga er særlig attraktiv for solbading. Sjøvannet er kjent for å være meget salt og rikt på mineraler som er fordelaktig for huden.

Fra Safaga er det også mulig å ta en dagstur til den østlige ørkenen for å beskue granittgrustakene ved Mons Claudianus, gruveanlegg fra romersk tid, eller for å se Luxor, et av de mest imponerende fortidsminnemerker i Egypt og ligger kun 220 km unna.

## Bilder

Falafels frying in egypt.jpg|Steking av falafel
Port Safaga 01.jpg|Safaga i 2008
Convoy Luxor - El Quseira - panoramio.jpg|Motorvei Luxor - El Quseira
Images from Safaga No 6..JPG|Moské i Safaga


## Referanser
Svein-Erik Stiansen

**Svein-Erik Stiansen** (født 1942) er en norsk tidligere skøyteløper. Stiansen var en typisk allrounder, med 1500 m som beste distanse. Han var aktiv gjennom hele 1960-tallet, men nådde aldri helt til topps i internasjonale mesterskap.

Han ble nr. 5 i VM i 1966 og 1967; i 1967 også nr. 5 i EM. Han deltok i OL i Grenoble i 1968 og i Sapporo i 1972, og har en 7.-plass på 1500 m i Grenoble som beste resultat. Stiansen ble norgesmester på skøyter i 1966 og 1967. Han representerte Oslo Skøiteklub.
 
13.&ndash;14. januar 1968 satte han under et stevne i Madonna di Campiglio verdensrekord sammenlagt med serien 41,8 – 7.27,6 – 2.07,7 – 15.57,1 –som gav poengsummen 176,982 som var  over ett tidspoeng under Kees Verkerks gamle. Rekorden ble imidlertid bare en uke gammel da Günter Traub fra Vest-Tyskland forbedret den til 176,717 i Inzell.

I tillegg til hurtigløp på skøyter konkurrerte han på sykkel, blant annet på Sagene IFs lagtempolag.

Stiansen var involvert på ledersiden i proffligaen ISSL i 1972. På 1990-tallet var han aktiv i Norges Skiforbund. Han er faren til alpinisten Tom Stiansen.

## Personlige rekorder

## Referanser




## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Bhutan Times

**Bhutan Times** er en privateid avis i Bhutan, etablert i april 2006.

Avisen eies og utgis av *Bhutan Media Services*, et privat mediaselskap i Bhutans hovedstad, Thimpu. Den vil komme ut hver søndag, og utgis på engelsk i starten, men må innen ett år også utgis på dzongkha. Avisen skal være selvstendig fra regjeringen, både med tanke på innhold og subsidier. 

En annen privat avis ble lansert i juni 2006: Bhutan Observer. Begge avisene er pr 2015 i økonomiske vanskeligheter.
## Referanser
Bhutan Observer

**Bhutan Observer** er en privateid avis som utgis i Bhutan, avisens første utgave utgis 3. juni 2006.

Avisen eies og utgis av *KMT printing press*, et privat mediaselskap i grensebyen Phuntsholing i det sørlige Bhutan. Den vil komme ut hver fredag, og utgis på engelsk og dzongkha. 

Avisen skal være selvstendig fra regjeringen, både med tanke på innhold og subsidier. 

## Referanser
Nicolas Flamel

**Nicolas Flamel** (født 1330 i Pontoise, død 1418) i Paris) var en fransk alkymist som levde på 1300- og 1400-tallet. Huset han bodde i, står i Paris den dag i dag, 51 rue de Montmorency (3. arrondissement), og ble bygd i 1407.

Flamel sies å ha vært den mest talentfulle europeiske alkymist gjennom tidene. Det er sagt at han nådde begge de to magiske målene i alkymi, som var hovedmålet i hans fag: han klarte å lage de vises stein, og både han og hans kone Perenelle oppnådde udødelighet. 

Flamel er antatt å ha fått en mystisk bok av en fremmed, skrevet av en person fra oldtiden kalt *Abraham Jøden*. Boken var full av kabbaliske ord på gresk og hebraisk. Flamel gjorde det til sitt livsverk å forstå teksten og disse tapte hemmeligheter. Han dro til universiteter i Andalucía for å rådspørre jødiske og muslimske autoriteter. I Spania møtte han en mystisk mester som lærte han å forstå manuskriptet. Det gikk rykter om at «Mesteren» var en adept, eller en vismann, som hadde studert den samme lære som de tre vise menn i bibelen. Adeptens navn var Mester Canches, og han studerte medisin og var på vei til Paris. Men på veien ble han syk og døde. Flamel gravla Mester Canches i Orléans, og lærte å oversette boken. Dette lærte Flamel de grunnleggende hemmelighetene om hvordan å utføre Magnum Opus og formularen for forandring av et grunnmetall til gull, og til å fremsille et livseliksir. 

Etter hjemkomsten fra Spania kunne Flamel bli rik. Kunnskapen han tilegnet seg på veien, gjorde han til en mester i alkymi. Flamel ble en donator som utstyrte sykehus og kirker med utbytte av sitt alkymiske arbeid. Han fikk kompliserte alkymiske symboler skrevet på en gravsten, som sto i *De hellige uskyldiges kirke* i Paris, men den står nå i Musèe de Cluny. Hans grav derimot, er tom. Noen mener den ble tømt av folk som søkte alkymistens hemmeligheter, mens andre mener han oppnådde sitt mål om udødelighet.

## Nicolas Flamel i populærkultur
* *Nicolas Flamel* nevnes i boken «*[[Harry Potter og de vises stein]]*», som en venn av Humlesnurr og den eneste som har lyktes i å lage de vises stein
* *Nicolas Flamel* nevnes i boken «*[[Da Vinci-koden]]*» av Dan Brown, som en del av "Sion-ordenen".
* *Nicholas Flamel* nevnes i boken *«The Alchemyst»*, som hovedperson der han ikke døde men fortsatt lever.
* *Nicolas Flamel* nevnes i filmen «*[[As Above, So Below]]*» som den som laget de vises stein og legenden om hans tomme grav.
* Blog "Los secretos del inmortal Nicolas Flamel"

## Referanser
Historisk lingvistikk

**Historisk lingvistikk**, også kalt **historisk språkvitenskap**, **språkhistorie**, **diakronisk språkvitenskap**, **diakron lingvistikk**, **sammenlignende lingvistikk** og **komparativ lingvistikk**, er den gren av lingvistikken som studerer hvordan språk forandrer seg over tid. Den skiller seg fra den deskriptive og synkrone lingvistikk som studerer språk ved et gitt, bestemt tidspunkt.

Den historiske lingvistikkens fremste verktøy er analyse av historiske dokumenter og sammenligninger av interne trekk som ordforråd, orddannelser og syntaks av dagens og utdødde språk. Hensikten med denne forskningen er å kartlegge utviklingen og slektskapsforholdene mellom verdens språk og på den måten forså prinsippene bak språkutviklingen. Inndelingen av verdens språk i språkfamilier er både et av den historiske lingvistikkens fremste bidrag og et nødvendig redskap for ytterligere forskning på dette området. Det finnes et stort antall språkfamilier hvor det eksisterer konsensus eller enighet blant språkforskerne, se Liste over språkfamilier. Det finnes også et mangfold av kontroversielle hypoteser om mer fjerne slektskap mellom språkfamilier.

Den moderne historiske lingvistikken har vokst fram fra det eldre akademiske faget filologi, forskningen av eldre tekster og dokument. I løpet av de første årene arbeidet historisk lingvistikk nesten utelukkende med de velkjente indoeuropeiske språkene, men deretter har det skjedd betydelig forskningen innenfor de uralske språk og ulike språkfamilier innenfor blant de opprinnelige indianerspråkene i Amerika. Vesentlig arbeid er også rekonstruksjon av utdøde urspråk som blant annet urindoeuropeiske språk, herunder urgermansk og urkeltisk.

## Noen forskere
*Evald Lidén

## Litteratur
* Schleicher, August: *Compendium der vergleichenden Grammatik der indogermanischen Sprachen*. (Kurzer Abriss der indogermanischen Ursprache, des Altindischen, Altiranischen, Altgriechischen, Altitalischen, Altkeltischen, Altslawischen, Litauischen und Altdeutschen.) (2 bind) Weimar, H. Boehlau (1861/62); opptrykk av Minerva GmbH, Wissenschaftlicher Verlag, ISBN 3-8102-1071-4
* Brugmann, Karl; Delbrück, Berthold (1886–1916): *Grundriss der vergleichenden Grammatik der indogermanischen Sprachen*
* Wiese, Harald (2007): *Eine Zeitreise zu den Ursprüngen unserer Sprache. Wie die Indogermanistik unsere Wörter erklärt*, Logos Verlag Berlin, ISBN 978-3-8325-1601-7.
Løvtrefluer

**Løvtrefluer** (Xylomyidae) er en gruppe (familie) av fluene (Brachycera), som sammen med  mygg (Nematocera),  utgjør tovingene (Diptera).  Den eneste (mulige) arten i Norge, *Solva maculata*, er ca.&nbsp;10&nbsp;mm. 

## Liv og utvikling
### Utseende
Disse fluene er mye lik vedflue (Xylophaginae), men kan skilles fra disse på vingenes ribbenett, hvor M3 cellen er lukket.

De er slanke og lange og ligner noe på en parasittveps, som *Ichneumonidae*, men skilles lett fra vepser ved at den bare har *ett par vinger* og langt *kortere antenner*. 

### Levevis
Eggene legges i morkent tre, under bark.  Larvene lever under bark, som rovdyr på barkebillelarver og fluelarver.  De gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium.  Puppestadiet er i en fri puppe.

## Systematisk inndeling
Xylomyidae tilhører overfamilien Stratiomyoidea. De andre nordeuropeiske familiene i denne gruppen er vedfluer (Xylophagidae) og våpenfluer (Stratiomyidae).

Det er muligens 1 norsk art. 

* Fluer (Orthorrhapha og Cyclorrhapha) 
** Underorden lavere fluer (Orthorrhapha)
*** Gruppe Homeodactyla 
**** Overfamilien **[[Stratiomyoidea]]** 
***** Familien **løvtrefluer** (Xylomyidae) (=Solvidae)
****** *Solva interrupta* Pleske, 1926  kjent fra Finland
****** *Solva maculata* (Meigen, 1804) kjent fra Sør-Sverige og Danmark, kan kanskje finnes i Norge
****** *Solva marginata* (Meigen, 1820) et par funn fra Sverige og Danmark

## Eksterne lenker
* 
* Tree of Life (engelskspråklig) 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Bank of Bhutan

**Bank of Bhutan** er Bhutans eneste kommersielle bank, og ligger i grensebyen Phuntsholing. 

Banken ble etablert i 1968, som landets første bank. Den ble restrukturert i 1971, og har fra 1982 også fungert som agent for Bhutans sentralbank. Banken har 26 avdelinger rundt omkring i Bhutan. 

## Se også
*Bhutansk ngultrum  
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Christoph Sumann

**Christoph Sumann** (født 19. januar 1976 i Judenburg i Steiermark) er en østerriksk tidligere skiskytter.

I den tidlige delen av idrettskarrieren var Sumann langrennsløper. 2000/01-sesongen var den første sesongen hans i verdenscupen. Han vant sin første verdenscupseier i Brezno-Osrblie i 2001/02-sesongen. I 2005 var han med på det østerrikske stafettlaget som tok bronse under VM i Hochfilzen.

Under VM i skiskyting 2009 i sør-koranske Pyeongchang tok han to VM-medaljer med sølv både på 4 x 7,5 km stafett og på 15 km fellesstart, da etter landsmannen Dominik Landertinger. Sumann avsluttet skiskytterkarrieren i 2014.

## Merittliste

* OL:
** Salt Lake City 2002: 6.-plass på stafetten og 22.-plass på 20 km.
** Torino 2006: 7.-plass på jaktstarten og 9.-plass på fellesstart.
** Vancouver 2010: sølv på jaktstarten og sølv på stafetten.
** Sotsji 2014: bronse på stafetten.
* VM:
** Hochfilzen 2005: Bronse på stafetten. 
** Antholz 2007: 7.-plass på fellesstarten.
** Pyeongchang 2009: sølv på fellesstarten og sølv på stafetten.
** Khanty-Mansijsk 2011: bronse på 20km. 
* Verdenscupen:
** Sammenlagt: 2.-plass (2009/10).
** Enkeltrenn: 6 seire.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Phuntsholing

**Phuntsholing** er en grenseby i det sørlige Bhutan, i dzongkhagen (fylket) Chukha, vis-à-vis den indiske byen Jaigaon. Det er den nest største byen i Bhutan, etter hovedstaden Thimpu.

Grensehandel har gitt byen en blomstrende økonomi, og byen er hovedsete for Bank of Bhutan, Bhutans eneste kommersielle bank. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Louis Saha

**Louis Laurent Saha** (født 1978) er en fransk tidligere fotballspiller som sist spilte for Lazio. Saha var en rask, hodesterk og målfarlig spiss.

## Spillerekarriere
### FC Metz
Saha fikk sin debut i engelsk fotball da han var på lån fra FC Metz til Newcastle United i 1999, og etter 11 kamper og 1 mål dro han tilbake til Metz.

### Fulham
Han kom til Fulham for 2,1 millioner pund i 2000. Etter å ha spilt nesten fire år der, hadde han scoret 63 mål for klubben.

### Manchester United
Saha dro til Manchester United for 12,8 millioner pund i 2004, og scoret i sin debutkamp mot Southampton. Senere i 2004 ble han tatt ut i s tropp til EM i fotball 2004. Han kunne dessverre ikke spille FA Cup-finalen i 2004, der Manchester United vant over Millwall, på grunn av en skade. Saha forlenget kontrakten med Manchester United i 2006.

I 2007/08-sesongen var Saha innbytter mot Sunderland (etter å ha vært innbytter for Roma en liten stund) og scoret på et hjørnespark. 23. september 2007 scoret Saha på en straffe mot Chelsea i klubbens første kamp med Avram Grant som trener.

### Everton FC
Den 1. september 2008 signerte Louis Saha under på en to årskontrakt med Everton.

### Tottenham Hotspur
På overgangsvinduets siste dag den 31. januar 2012 ble Saha signert for en ukjent sum til Tottenham Hotspur FC. Han fikk sin debut 6. februar 2012 på Anfield mot Liverpool. Han fikk kun ni seriekamper før han sommeren 2012 ble frigitt av klubben.

### Sunderland AFC
Den 16. august 2012 ble det klart at Saha hadde skrevet under en ettårskontrakt med Sunderland.

## Karriere som spiller (alle turneringer)
*Per [[10. februar]] [[2013]]* 	

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Jo

**Jo** har ulike betydninger:
*Jo (fugl)
*Jo (navn)
*Jo (våpen)
*JO (forkortelse for den svenske Justisombudsmannen)
*.jo (Jordans nasjonalt toppnivådomene)
*Jojo (et leketøy)
*Jô kunstnernavnet på den brasilianske fotballspilleren João Alves de Assis Silva
*Ja, ord som indikerer enighet, beslektet med *jo*
*Cho (etternavn), variant av det koreanske etternavnet *Cho*.
*ю, russisk bokstav

* Hjo, svensk by - uttales «Jo»
Sergej Rozjkov

**Sergej Leonidovitsj Rozjkov** (russisk *Сергей Леонидович Рожков*; født 1. april 1972 i Murmansk) er en russisk tidligere skiskytter.

Rozjkov deltok i verdenscupen fra 1995 til 2009. Han vant sitt første renn allerede den første sesongen, 20&nbsp;km i Pokljuka. Senere vant han ytterligere tre individuelle renn i verdenscupen. I VM i Lahtis i 2000 var han med å vinne gull med det russiske stafettlaget. 2004/05-sesongen var den beste sesongen hans i verdenscupen, da han kom på femteplass sammenlagt. Han deltok for Russland under Vinter-OL 2002 i Salt Lake City og Vinter-OL 2006 i Torino.

Rozjkov bor i Reutov i Moskva oblast.

## Merittliste
(per 1. februar 2006)
* VM:
** 1 gull, 4 sølv (beste individuelt: 4.-plass på 20&nbsp;km i 1997, 20&nbsp;km i 2001 og jaktstart i 2003
* OL
** Salt Lake City 2002: 4.-plass på stafetten, 12.-plass på 20&nbsp;km
* Verdenscupen
** Beste sammenlagtplassering: 5.-plass (2004/05)
** Enkeltrenn: 4 gull, 4 sølv, 11 bronse

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Noddyer

* blånoddy
* brunnoddy
* grånoddy
* smånoddy
* svartnoddy

**Noddyer** (Anoinae) er en underfamilien i måkefamilien (Laridae) og består av to slekter med tilsammen fem arter. Fuglene forekommer i tropiske og subtropiske havområder verden rundt.
Vingespennet varierer mellom 46 og 86&nbsp;cm.

## Inndeling
Inndelingen følger i hovedsak Taxonomy in Flux og er i henhold til Boyd (2016), som i all vesentlighet støttes av HBW Alive. Norske navn følger NOF der disse finnes. Norske navn i parentes er ikke offisielle.

* Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
** Chionidi, slirenebbfugler, 3 familier, 4 slekter, 13 arter
** Charadrii, lofugler, 6 familier, 3 underfamilier, 20 slekter, 90 arter
** Scolopaci (også kalt Limicoli), snipefugler (også kalt vadefugler), 5 familier, 5 underfamilier, 29 slekter, 112 arter
** Turnici, springvaktelfugler, 1 familie, 2 slekter, 17 arter
** Lari, måkefugler, 5 familier, 5 underfamilier, 40 slekter, 155 arter
*** Dromadidae, krabbeeterfamilien, 1 slekt, 1 art
*** Glareolidae, brakksvalefamilien, 3 slekter, 17 arter
*** Stercorariidae, 1 slekt, 7 arter
*** Alcidae, alkefamilien, 11 slekter, 25 arter
*** Laridae, måkefamilien, 5 underfamilier, 25 slekter, 105 arter
**** Larinae, måker
**** Anoinae, noddyer
***** *[[Anous]]*
***** *[[Procelsterna]]*
**** Gyginae, silketerner
**** Sterninae, terner
**** Rynchopinae, saksenebber

## Referanser




## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Lisbeth Korsmo

**Lisbeth Korsmo** (født **Lisbeth Berg**; 14. januar 1948 i Oslo, død 22. januar 2017) var en norsk skøyteløper som representerte Oslo Idrettslag. Gjennom en lang periode på 1960- og 70-tallet var hun – sammen med Sigrid Sundby – en av Norges beste kvinnelige skøyteløpere før Bjørg Eva Jensen overtok den tronen helt mot slutten av 1970-tallet.

På grunn av stor treningsvilje fikk Lisbeth Korsmo rask framgang fra hun begynte å konkurrere på skøytebanen som 15-åring i 1963. Hun gikk til topps allerede i sitt første junior-NM i 1965. Året etter deltok hun i seniorklassen og plasserte seg på andreplass i NM bak sin hardeste konkurrent gjennom mange år, Sigrid Sundby. Slik var rekkefølgen i samtlige NM mellom 1966 og 1970. I 1971 fikk Lisbeth Korsmo sitt første allroundmesterskap.

Hennes største prestasjon internasjonalt var en bronsemedalje på  meter i OL i Innsbruck i 1976 – ett hundredels sekund fra sølvet og fem hundredels sekund bak gullet. På meter ble hun nr. 4. Hun deltok i OL også i 1968 i Grenoble i Frankrike, 1972 i Sapporo, Japan og 1980 i Lake Placid i USA, og ble Norges første kvinnelige medaljevinner i hurtigløp på skøyter under vinter-OL og er per 2017 kun en av to norske kvinnelige skøyteløpere med medalje, den andre er Bjørg Eva Jensen med gull fra 3000 meter i 1980. Hun stilte for Norge i tilsammen 25 europa- og verdensmesterskap i hurtigløp på skøyter (fem EM 1970–1974, åtte sprint-VM 1970–1971, 1973–1978 og tolv allround-VM 1966–1967, 1969–1971, 1973–1978 og 1980). Beste plasseringer var 5.-plass i EM og allround-VM i 1971 samt en sjetteplass i det uoffisielle sprint-VM også i 1971.

Lisbeth Korsmo er syv ganger norgesmester allround (1971–72 og 1974–78) og seks ganger sprint (1971, 1974–78).

Etter at hun la opp som skøyteløper i 1980, satset hun noen år som aktiv syklist i Ullensaker Cykleklub. Hun hadde flere representasjonsoppgaver for Norge, og i 1981 vant hun NM i fellesstart landevei og deltok hun sammen med Liv Hegstad, Nina Søbye og Elisabeth Fagerness i sykkel-VM i Praha i daværende Tsjekkoslovakia hvor hun ble nummer 29 og beste norske.

I 1976 mottok hun Porsgrunds Porselænsfabriks Ærespris.

## Personlige rekorder

## [[Norske rekorder på skøyter|Norgesrekorder]]
Liste over norgesrekordnoteringer gjort av Lisbeth Korsmo (Berg).

:*NB: Regelen om "Norsk rekord kan settes kun på NORSKE BANER" var gyldig t.o.m. 1993/94-sesongen !!*
:*Resultater i kursiv er bedre enn gjeldende norsk rekord, men som ikke godkjent som offisiell norsk rekord er merket med* a.
:''Offisielle norske rekorder ennå ikke innført av Norges Skøyteforbund og er merket b.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
* 
;Skøyter
*  Lisbeth Korsmo på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*  Lisbeth Korsmo  på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider.
* Profil som  Lisbeth Berg og som Lisbeth Korsmo-Berg (skøyter) på The-Sports.org (mesterskapsresultater)
* 
;Sykling
* Lisbeth Korsmo-Berg (sykling) på The-Sports.org (mesterskapsresultater)
Tomasz Sikora

**Tomasz Sikora** (født 21. desember 1973 i Wodzisław Śląski) er en tidligere polsk skiskytter. Han begynte med skiskyting da han var 15 år gammel. Han representerte klubben *Dynamit Chorzów*.

Sikora ble verdensmester på 20&nbsp;km i Antholz i VM i skiskyting 1995. I tillegg tok han sølv på 20 km i VM i skiskyting 2004 i Oberhof og sølv på fellesstarten i OL i Torino i 2006. Hans beste verdenscupsesong var 2008/09, da han ble nummer to sammenlagt og tok seks pallplasseringer.

Han la opp etter 2011/12-sesongen.

## Internasjonale resultater
All results are sourced from the International Biathlon Union.

### Olympiske leker
*1 medalje (1 sølv)*

:**Jaktstart ble lagt til som øvelse i 2002, mens fellesstart ble lagt til i 2006.*

### Verdensmesterskap
*3 medaljer (1 gull, 1 sølv, 1 bronse)*

:**Under OL-sesongene blir bare VM-konkurranser bare avholdt for øvelser som ikke er på det olympiske programmet.*
:***Lag-øvelsen ble fjernet som øvelse i 1998, og jakt ble lagt til i 1997 med fellesstart ble lagt til i 1999 og mixed stafett i 2005.*

## Meritter verdenscupen
* Verdenscupen
** Sammenlagt: 2.-plass (2008/09-sesongen)
** Enkeltrenn: Fem seire, åtte andreplasser, åtte tredjeplasser

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Villmarkspregete områder

**Villmarkspregete områder** er i norsk forvaltning definert som områder som ligger minst 5 km fra tyngre tekniske inngrep.

Med «tyngre tekniske inngrep» forstås alle veger (også skogsbilveger og traktorveger), jernbanelinjer, løyper for barmarkskjøring, kraftlinjer med spenning på 33kV eller mer, vannmagasiner, regulerte elver og bekker, kraftstasjoner, rørgater, kanaler og flomverk.

Norges villmarkspregete områder er redusert fra 48% av landarealet i 1900 til 11,7% i 2003. Nedgangen var sterk fram til 1985, men er bremsa noe opp de siste tiåra.

## Eksterne lenker
* Om villmarkspregete områder på Miljøstatus Norge
Per Jansen

**Per Johan Jansen** (1941–2022) var en norsk skuespiller.

Han gikk ut fra Teaterhøgskolen i 1965 og spilte siden ved en rekke teatre, blant annet Det norske teatret, Oslo Nye Teater, Hålogaland Teater, Nationaltheatret og Den Nationale Scene. Har var dessuten aktiv i både Riksteatret og Fjernsynsteatret. 

Jansen filmdebuterte i *[[Klimaks (film)|Klimaks]]* i 1965. Deretter medvirket han i blant annet *[[Balladen om mestertyven Ole Høiland]]* (1970), *[[Kjærleikens ferjereiser]]* (1979), *[[Hud (film)|Hud]]* (1986), *[[Drømmeslottet]]* (1986), *[[En håndfull tid]]* (1990), *[[Høyere enn himmelen]]* (1993), *[[Den som frykter ulven]]* (2004), En folkefiende (2005) og *[[Varg Veum – Bitre blomster]]* (2007). 

Jansen var også kjent fra flere TV-serier. Han hadde roller i blant annet *[[Brødrene Dal og spektralsteinene]]*, *[[Vertshuset den gyldne hale]]* og *[[Fortuna (TV-serie)|Fortuna]]*. Han spilte dessuten en av de mest sentrale rollene i slektskrøniken *[[Vestavind (TV-serie)|Vestavind]]* på NRK.

## Filmografi (utvalg)
* 2007 – *[[Varg Veum – Bitre blomster]]*
* 2005 – *[[En folkefiende (film)|En folkefiende]]*
* 2004 – *[[Den som frykter ulven]]*
* 1998 – *[[Weekend (1998)|Weekend]]*
* 1995 – *[[Hører du ikke hva jeg sier!]]*
* 1993 – *[[Høyere enn himmelen]]*
* 1989 – *[[En håndfull tid]]*
* 1989 – *[[Sigurd Drakedreper]]*
* 1988 – *[[Sweetwater]]*
* 1986 – *[[Drømmeslottet]]*
* 1986 – *[[Hud (film)|Hud]]*
* 1985 – *[[Adjø solidaritet]]*
* 1979 – *[[Kjærleikens ferjereiser]]*
* 1970 – *[[Balladen om mestertyven Ole Høiland]]*
* 1969 – *[[Himmel og helvete]]*
* 1965 – *Klimaks*

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sigurd Drakedreper

***Sigurd Drakedreper*** er en norsk drama og familiefilm fra 1989, basert på Torill Thorstad Haugers ungdomsroman med samme navn. Den handler om Sigurd, sønnen av jarlen, som skal lære seg å slåss. Men han greier det ikke. Han møter venner og familie og blir jarl til slutt, men kaster sitt sverd i havet sammen med jarlen fra den rivaliserende stammen for å slutte fred. Filmen er regissert av Knut W.Jorfald og Lars Rasmussen. Det er selskapet Mediagjøglerne A.S som produserte filmen.

## Rolleliste

Kostymene i filmen var designet av Lisbeth Narud.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tryggve Aakervik

**Tryggve Aakervik** (1893&ndash;1951) var en norsk anarkist og syndikalist. Aakervik og den senere formann for pølsemakerne, Ola Storaa, sto i spissen for *Trondhjems ungsocialistiske klub* (Revolt). Her var han med å starte det ungsosialistiske bladet *[[Revolt]]* i 1914. Han var redaktør 1918-21 og ble stadig dømt og fengslet.

I 1918 var Aakervik formann i Norges Ungsocialistiske Forbund.

*Spitsbergen syndikalistiske federation* (SSF) ble stiftet 16. juni 1917 med 100 medlemmer. Et fast kontor ble etablert i Tromsø med Aakervik som fastlønnet sekretær.

I 1920-årene var Aakervik agitator for Norges Ungsocialistiske Forbund/Norges Sosial-Anarkistiske Forbund, så vel som for Norsk Syndikalistisk Føderasjon (NSF). Han ble medlem av NSF allerede fra stiftelsen i 1916.

Aakervik var medlem av Oslo Stein-, Jord- og Sementarbeideres forening. Han tapte formannsvalget i foreningen i 1924.

Tryggve Aakervik gikk over til Arbeiderpartiet i 1928, og ble ansatt i *[[Arbeiderbladet]]*. Han skrev ofte under pseudonymet Robert Rein.

I 1935/1936 var Aakervik formann i Oslo Fritenkerforening.

Tryggve Aakervik har et privatarkiv på Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek (ARK-nr.1028), hvor bla.a. hans fengselsdagbok finnes. Der finnes også et utklippsarkiv.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Aakervik, Trygve, fra Arkivportalen
Magnus Härenstam

**Johan Herbert Magnus Härenstam** (1941–2015) var en svensk skuespiller kjent fra film og TV. Han ble den første svenske stand&nbsp;up-komikeren. 

Härenstam jobbet sammen med Brasse Brännström, blant annet i barne-TV-serien *[[Fem myror är fler än fyra elefanter]]* fra 1974 til 1975. I perioden 1990–1993 spilte han Fredriksson i den norske komiserien *[[Fredrikssons fabrikk]]*, og samme rolle i *[[Fredrikssons fabrikk – The movie]]* i 1994. Fra 1991 til 2005 var han programleder for den svenske versjonen av *[[Jeopardy!]]*
## Filmografi (Utvalg)
*1973 - Pappas Pojkar
*1974 - Fimpen
*1975 - Flåklypa Grand Prix (Svensk dubbing)
*1976 - Kamrer Gunnarsson i Skärgården 
*1980 - Selskapsreisen
*1981 - Göta Kanal 
*1990 - Macken
*1994 - Fredrikssons Fabrikk
*1995 - Bert – den siste oskulden
*1999 - Vuxna Människor 
*1999 - Tarzan (Svensk dubbing)
*1999 - Helsereisen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Magnus Härenstam er død VG, 13. juni 2015
Folk og røvere i Kardemomme by (film)

***Folk og røvere i Kardemomme by*** er en norsk-svensk barnefilm fra 1988. Filmen er basert på Thorbjørn Egners barnebok *[[Folk og røvere i Kardemomme by]]* (1955) og var regissert av Bente Erichsen. Rollen som de tre røverne Kasper, Jesper og Jonatan spilles av Sverre Anker Ousdal, Øivind Blunck og Jon Eikemo.

Handlingen utspiller seg i den lille byen Kardemomme, som styres med mild hånd av den snille politimester Bastian. Utenfor byen bor de tre røverne Kasper, Jesper og Jonatan sammen med løven sin som alltid er sulten. I byen bor også den strenge tante Sofie, Tobias i tårnet som ofte tar feil av været.

## Rolleliste
* Sverre Anker Ousdal - Kasper
* Øivind Blunck - Jesper
* Jon Eikemo - Jonatan
* Brasse Brännström - Overkonstabel Bastian
* Kjersti Døvigen - Tante Sofie
* Lasse Åberg - Trommeslager Hagerup
* Sigve Bøe - Sporvognsfører Syversen 
* Grynet Molvig - Fru Bastian
* Henki Kolstad - Tobias
* Arve Opsahl - Kjøpmann Berg
* Jon Skolmen - Pølsemaker
* Sven-Bertil Taube - Barberer Sørensen
* Kaja Glomm - Kamomilla
* Odd Grythe - Musikklærer Andersen
* Karl Sundby - Baker
* Reidar Sørensen - Silius
* Marius Rypdal - Tommy
* Jacob L. Holmboe - Remo

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ivan Tsjerezov

**Ivan Jurjevitsj Tsjerezov** (russisk Иван Юрьевич Черезов) (født 18. november 1980 i Izjevsk i Udmurtia) er en russisk tidligere skiskytter. 

Tsjerezov fikk sin første pallplassering i et verdenscuprenn med tredjeplass på fellesstarten i Östersund i 2004/05-sesongen. 

I 2003 var han med på laget som vant VM-gull i miksstafett i Khanty-Mansijsk, sammen med Olga Pyljova, Svetlana Isjmuratova og Nikolaj Kruglov. Under OL 2006 i Torino var han med på å ta sølv på stafetten, og under VM 2007 og VM 2008 var han med på å ta stafettgull.

I verdenscupen har Tsjerezov sju individuelle seire.

I det russiske mesterskapet i sommerskiskyting i 2011 falt Tsjerezov og brakk begge anklene og skinnebeinet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  /  Offisiell hjemmeside på russisk og engelsk
Olof Thunberg

**Olof Thunberg** (1925–2020) var en svensk skuespiller.

## Filmografi (i utvalg)
* 1986 – Amorosa
* Agaton Sax och Byköpings gästabud
* 1965 – *[[Niklasons]]* (TV-serie)
* 1957 – *[[Med glorien på snei]]* (Med glorian på sned)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dansefeber

***Dansefeber*** er en norsk TV-sendt talentkonkurranse som gikk på TVNorge fra 2006 til 2007. Hensikten var å finne Norges beste danser. Programmet var en norsk variant av det amerikanske *[[So You Think You Can Dance]]*. Programmet gikk to sesonger. Premien var et dansestipend på 500&nbsp;000 kr.

I 2008 ble det sendt en felles-skandinavisk versjon kalt *[[So You Think You Can Dance – Scandinavia]]*.

Første sesong ble i snitt sett av 285&nbsp;000 (noe som gav en markedsandel på 17,3 prosent). Premieren ble sett av 481&nbsp;000, mens finalen ble sett av 266&nbsp;000. Tallene for sesong to var dårligere. Seersnittet var på 211&nbsp;000, mens sesongpremieren ble sett av 243&nbsp;000 (en halvering i forhold til premieren i 2006).

## Sesong 1
Den første sesongen startet med opptaksprøver i et par byer. Deretter fulgte «feberdagene» for dem som gikk videre. Da det var 16 dansere igjen, var det direktesendinger der seerne kunne stemme på sine favoritter. To deltakere ble stemt ut hver gang. I finalen var det fire dansere igjen (to mannlige og to kvinnelige). Audition ble holdt i Trondheim, Stavanger og Oslo. Over 6&nbsp;000 søkte om å få delta.

Seieren gikk til Adil Khan, mens Maria Nygård havnet på andreplass, Christopher Flinder Petersen på tredjeplass og Tine Aspaas på fjerdeplass.

## Sesong 2
Det ble arrangert audition i Oslo, Bergen og Trondheim. Danserne som gikk videre fra audition, måtte kjempe om en plass blant topp 20 i feberdagene. Finalen ble holdt i Lillestrøm Kultursenter.

Seieren gikk til Hanna Mjåvatn, mens Eric C. Nærbø havnet på andreplass, Michelle Purvis på tredje og Bjørn Holthe på fjerde.

;Backstage
I denne sesongen ble det også sendt 10 separate episoder som tok for seg deltagere backstage. De viste danserne bak scenen, hvordan de hadde det på hotellet, øvinger, morsomheter og annet.

### Deltakere 2007 (Top 20)

1 Mona Berntsen ble skadet uke fem, og kunne ikke fortsette. Dermed kom Purvis inn igjen, som den sist eliminerte kvinne.

## Referanser
Björn Gustafsson (skuespiller)

**Björn Herman Leonard Gustafsson** (født 1934) er en svensk skuespiller. Han er kjent for sine filmroller, blant annet som drengen Alfred i filmene om Emil i Lönneberga, Dynamitt-Harry i de svenske filmene om Olsenbanden, Jönssonligan. Han har spilt i svensk film i nesten 50 år, fra 1956 til 2005. 

## Filmografi (utvalg)
### Skuespiller 2000-tallet

### Skuespiller 1990-tallet

### Skuespiller 1980-tallet

### Skuespiller 1970-tallet

### Skuespiller 1960-tallet

### Skuespiller 1950-tallet

### Manusforfatter

## Teaterroller (utvalg)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vigga Bro

**Vigga Bro** (født 20. oktober 1937) er en dansk skuespiller. Hun er kjent for sine komedieroller.

## Filmografi (utvalg)
* 2014 – *[[Stille hjerte]]* (film)
* 2005 – *[[Jul i Valhall]]* (TV)
* 1986 – *[[Barndommens gade (film)|Barndommens gade]]* (film)
* 1969 – *[[Ta' lidt solskin]]* (film)

## Priser, utmerkelser og legatutdelinger (utvalg)
* 1988 – Ole Haslunds Kunstnerfond

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*