open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Miruna Boruzescu

**Miruna Boruzescu** (født **Mirela Popescu**, 14. juli 1945 i Craiova, Dolj, Romania, død 4. aprili 2014 i Villecresnes, Val-de-Marne, Frankrike) var en rumensk-født fransk kostymedesigner. Hun laget kostymene for, bl. a. *Felix și Otilia* (1972), *Cu mîinile curate* (1972), *Un august în flăcări* (1973), *Duhul aurului* (1974) și *O vară de neuitat* (1994).

## Biografi
Miruna Boruzescu samarbeidet for det meste med mannen sin, Radu Boruzescu, som var scenograf og skuespiller. De giftet seg i 1969, bosatte seg i Frankrike i begynnelsen av 1970-årene, og ble franske statsborgere i 1982.

Hun har samarbeidet med mange kulturelle institusjoner og har deltatt på mange internasjonale festivaler. I Frankrike har hun samarbeidet med Théâtre National de Chaillot, Comédie-Française, Opéra National de Paris og deltatt på sommerfestivalene i  Aix-en-Provence og Avignon, i Nord-Amerika med Metropolitan Opera (New York), Arena Stage Theater (Washington, DC), Lyric Opera (Chicago) og Vancouver Opera, i Vest-Europa har han deltatt på festivalen Maggio Musicale (Firenze), festivalen Spoleto, De Nederlandse Opera (Amsterdam), Théâtre Royal i Monnaie (Bruxelles), Vlaamse Opera (Antwerpen), Grand Théatre de Genève, Bonner Opera og Münchner Kammerspiele.

Siden 1995 har hun samarbeidet med regissøren Robert Carsen i skuespill som *Café Apocalypse* (Cabaret à Paris), *Cabaret 5 Ute Lemper* (Théâtre du Châtelet Paris), *Fidelio* (Maggio Musicale Florența), *Salome* (Teatro Reggio din Torino, Teatro Real Madrid), *Mutter Courage und ihre Kinder* (Piccolo Teatro Mailand), *Il Trittico* (Vlaamse Opera Antwerpen), *Nomade – Richard III.* (Stadsschouwburg Amsterdam, Deutsche Oper am Rhein, Düsseldorf), *Mitridate, Re di Ponto* (Théâtre Royal de la Monnaie Bruxelles og Theater an der Wien), *Faust* (Grand Théâtre de Genève) *Il trovatore* (Festival Bregenz), Vec Makropoulos*/*L’Affare Makropoulos* (Strasburg, Opéra National du Rhin / La Fenice, Venedig).
 *

## Filmografi
### Kostymedesigner
* *Felix și Otilia* (1972)
* *Cu mîinile curate* (1972)
* *August în flăcări* (film TV, 1973)
* *Duhul aurului* (1974)
* *Fürchte dich nicht, Jakob!* (1982)
* *O vară de neuitat* (1994)
* *Il Trovatore* (film TV, 2006)

## Premier og utmerkelser
* Nominert for Helen Hayes-premien (avdeling for ‹‹Outstanding Costume Design, Resident Production›› for stykket *Tartuffe*, 1986)
* Premien for scenografi gitt av Romanias filmskaperselskap (ACIN) (1994-1995) for kostymene i filmen *O vară de neuitat* 
* UNITER-premien for hele sin virksomhet (2006) 
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Piker spinner ved porten

**Piker spinner ved porten** (rumensk: **Fete lucrând la poartă**) er et maleri fra perioden 1885–1890 av den rumenske maleren Nicolae Grigorescu. Bildet viser to personer i folkedrakter som sitter på en benk nær en port og spinner, mens lyset bringer det omkringliggende landskapet i forgrunnen. 

Bildet tilhører Romanias Nasjonale Kunstmuseum.

## Referanser
Enicodes

* Se Systematisk inndeling

***Enicodes*** er en liten slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, pronotum uten pigger på sidene. På beina er lårene noe fortykkede. Slekten utmerker seg ved at dekkvingene er trukket ut til sprikende spisser bak.

## Utbredelse
Slekten er hjemmehørende på Ny-Caledonia, men én er innført til Australia og Norfolk Island.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Enicodini J. Thomson, 1860
******** Slekten *Enicodes* J. Thomson, 1860
********* *[[Enicodes fichteli]]* (Schreibers, 1902)
********* *[[Enicodes montrouzieri]]* Montrouzier, 1861
********* *[[Enicodes schreibersii]]* Thomson, 1865

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
*
Thor 7

:*For andre satellitter, se [[Thor (satellitt)]]
*'Thor 7*' (2015–) er en 4,5 tonn tung norsk [[kunstig satellitt]] eid av [[Telenor Satellite Broadcasting]] og laget ved Space Systems Loral (SSL) i [[Palo Alto]] i [[California]] til en pris på 1,6 milliarder kroner. Kongsberg Norspace (i [[Horten]]) laget telemetrisendere, fjernstyringssystemet (kommandoer) og en peilekanal.

Den ble, etter to forsinkelser, skutt opp fra [[ESA]]s anlegg i [[Fransk Guyana]] den 26. april 2015 med en [[Ariane 5]] bærerakett som samtidig tok med seg den fransk-italienske militær-satellitten SICRAL-2 ut i rommet. Thor 7 går i [[geostasjonær]] bane 35 786&nbsp;km ute i verdensrommet (1 grad vest), med en hastighet på 11 256&nbsp;km/t.  To solpaneler forsyner den med strøm i de femten årene den er tenkt i drift. Den fjernstyres fra Telenor på Fornebu, via bakkestasjonen [[Nittedal Teleport]], eventuelt på Eik i Rogaland.

Thor 7 er mest for kommersiell bruk. 
*Kringkasting av fjernsyn skjer på Ku-bandet (12 til 18 Ghz) med 11 stråler (transpondere). Forsyner det østlige og sentrale Europa.
*Bredbåndsdatatrafikk (*High Throughput Satellite'') skjer på Ka-bandet (26,5 til 40 Ghz) med opp til 25 antennestråler (samlet kapasitet opp til 9 Gb/s). Forsyner maritime kunder i sjøområder som Nordsjøen, Middelhavet, Rødehavet, Det baltiske hav og Den persiske bukt, samt landområder i indre Middelhav, Midtøsten og Arabia østover. 
*Troll (forskningsstasjon) på Antarktis får en egen stråle fra Thor 7

## Referanser


## Eksterne lenker
*http://www.telenorsat.com/thor7/ , satellittens hjemmeside
*https://www.satbeams.com/satellites?norad=40613, posisjon og dekningskart
*http://www.sathint.com/thor-7 , liste over kanaler som sendes
Eusphaerium

* Se Systematisk inndeling

***Eupshaerium*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slektene omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En liten, bred og tettbygd, blank, svart trebukk med en fiolett eller purpuraktig metallglans. Oversiden er kledt med stive, oppstående, mørke hår, også antenner og bein er påfallende hårete. Pronotum er tønneformet med en kraftig, butt tann nær hvert bakhjørne. Dekkvingene er mye bredere enn pronotum, med noe utstående "skuldre".

## Utbredelse
Arten lever i det sørøstlige Brasil, Bolivia og det nordlige Argentina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Compsosomatini J. Thomson, 1857
******** Slekten *Eusphaerium* Newman, 1838
********* *[[Eusphaerium purpureum]]* Newman, 1838

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog over Compsosomatini med utbredelsesdata 
## Eksterne lenker
* Bilder av arten 
*
Liste over Norges herrelandslag i ishockeys tropper til mesterskap 2016–

**Liste over Norges herrelandslag i ishockeys tropper til mesterskap** inneholder samtlige norske landslagstropper ved turneringer som anses som offisielle av Norges Ishockeyforbund (VM, OL og kvalifiseringsturneringer til VM og OL) fra 2016.

## Ishockey-VM 2016

Kilde: IIHF.com

Kilde: IIHF.com

## OL-kvalifisering 2016

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norges Ishockeyforbunds offisielle nettside
Eurypygiformes

* kagu
* solrikse

**Eurypygiformes** (solriksefugler) er en orden med fugler i kladen Eurypygimorphae. 

Eurypygiformes inkluderer to familier; Rhynochetidae (kaguer) og Eurypygidae (solrikser). Begge familiene består av kun en slekt og en art: slekten *[[Rhynochetos]]* med arten kagu (*Rhynochetos jubatus*) og slekten *[[Eurypyga]]* med arten solrikse (*Eurypyga helias*).

## Fylogeni

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fellah

**Fellah** (arabisk: *فلاح*, *fallāḥ*; flertall: *فلاحين*, *fallāḥīn*; «pløye», «dyrke») er betegnelsen på en jordbruker eller gårdsarbeider i Midtøsten og Nord-Afrika; ordet avledes fra det arabiske ordet for «pløye», «dyrke» eller «jordarbeider».

En *fellah* kunne ofte gjenkjennes ikledd i en enkel bomullskjortel kalt *[[Jellabiya|galabieh]]*. Ordet *galabieh* dateres som regel tilbake til 1715–1725 og avledes fra det egyptisk-arabiske ordet *gallabīyah* (arabisk: *جلابية*).

## Opphav og bruk

*Fellahin* bar betegnelsen i bruk på tvers av Midtøsten under Osmanriket, og senere brukt for å referere til landsbyboere og bønder. Nur-eldeen Masalha oversetter det som *peasants*, «bønder/allmuen».

*Fellahin* ble skjelnet fra *[[effendi]]*, det vil si den landeiende standen selv om områdets fellahin kan ha vært leietakerbønder, småbrukere, eller de som bodde i en landsby som eide landområdet kommunalt. Andre brukte betegnelsen *fellahin* kun om de landløse arbeiderne. Begrepet *fallahin* omfattet både kristne, drusiske, jødiske og muslimske landsbyboere. Betegnelsen *fallah* ble også brukt om mennesker i flere områder av Midtøsten, blant annet Egypt og Kypros.

## Fellahin i Egypt
I 2005 utgjorde fellah-er 60 % av Egypts befolkning, og de fortsatte å leve enkle liv, boende i leirsteinshytter slik som sine forfedre. Deres prosentandel var mye høyere tidlig på 1900-tallet, før stor innvandring til urbane byer og steder. I 1927 utførte antropologen Winifred Blackman, forfatter av *The Fellahin of Upper Egypt*, en etnografisk undersøkelse av livet til Øvre-Egypts bønder, hvori han konkluderte med at det var merkbare kontinuiteter mellom de kulturelle trekk og den religiøs troen til fellah-ene og oldtidens egyptere. Grunnet lite kryss-ekteskap mellom folkegruppene har fellah-ene blitt beskrevet som de «ekte» egypterne.

## Se også
* Bonde
* Flamenco#Etymologi
* Allmue

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Albin Morariu

**Albin Morariu** (født 1905 i Košice, Kongedømmet Ungarn, død 1974 i Cluj-Napoca, Romania) var en rumensk allsidig idrettsutøver, trener og idrettsorganisator.

Han ble født i Košice av rumenske foreldre. I 1919 flyttet familien til Cluj.

Morariu var utdannet ingeniør og var også en allsidig idrettsutøver. Han ble flere ganger rumensk landsmester i gymnastikk, var gymnastikk- og bordtennistrener og idrettsforeningsstifter. 

I 1928 stiftet han idrettsorganisasjonen «Șoimii Carpațiilor». Sammen med Iuliu Hațieganu var han initiativtaker til idrettsparken til Universitetet i Cluj, hvis skisser og fotografier fikk bronsemedaljen ved Museenes forolympiske kongress i 1936.

Han var initiativtakeren til idrettsforeningen UEC («Uzinele Electrice Cluj») i 1933.

Morariu var trener for det rumenske bordtennislandslaget som vant sølvmedalje ved verdensmesterskapet i 1936 i Praha og bronsemedaljen ved verdensmesterskapet i 1939 i Kairo.

Han er bestefaren til Corina Morariu.

## Bøker
* Albin Morariu, *Cincizeci de ani în sport: 1918-1968*, Editura Consiliului Național pentru Educație Fizică și Sport, București, 1968
* Albin Morariu, *Iuliu Hațieganu și ideea educației fizice în România* (sammen med Dorin Almășan), monografi, 1969

## Referanser


## Bibliografi
* Corina Morariu (med Allen Rucker), *Living Through the Racket*, Hay House, Inc., 2010, ISBN 978-1-4019-2649-6
* https://web.archive.org/web/20101022162029/http://www.romgym.ro/en/media/biographies/biographies-m/
Trispann

**Trispann** er en norsk folkemusikktrio bestående av Linn Korssjøen og Aasmund Nordstoga på vokal, og Åsmund Reistad på vokal, gitar, mandola og kontrabass. De har spilt sammen siden tidlig 90-tall, men har vært et fast band fra 1999. De spiller norske og svenske folketoner i egne arrangement. Tidligere het de Trio Trall.

I 2004 ga de ut debutalbumet sitt.

## Diskografi
**[[Trispann (album)|Trispann]]* (2004)

## Referanser


## Eksterne lenker
Trispann på Rockipedia.no
Apalachee-massakren

**Apalachee-massakren** var en rekke brutale raid utført av engelske kolonister fra provinsen Carolina og deres indianske allierte mot de stort sett fredelige Apalachee-indianerne nord i Spansk Florida som fant sted under dronning Anne-krigen i 1704. Mot liten spansk og indiansk motstand, ble et blomstrende misjonsnettverk ødelagt. De fleste av innbyggerne ble enten myrdet, fanget eller flyktet til større spanske og franske utposter, eller ble frivillig med engelskmennene. 

Den eneste store hendelsen i ekspedisjonen til den tidligere guvernøren i James Moore var slaget ved Ayubale som var eneste gangen de engelske raidene møtte større motstand. Mange Apalachee-indianere som ikke var fornøyd med forholdene under spanjolene, forlot bare byene sine og ble med toktet til Moore. De slo seg ned nær elvene Savannah og Ocmulgee, hvor forholdene  var noe bedre. 

Raidene til Moore skjedde etter andre raid som hovedsakelig ble utført av engelsk-allierte Creek-indianere.  Det samlede målet med disse raidene, utført mellom 1702 og 1709, var å avfolke Spansk Florida utentenfor grenseområdene rundt St. Augustine og Pensacola.

## Litteratur
*Covington, James: *Apalachee Indians 1704–1763* . Utgiver: Florida Historical Society.
* Paul E. : *Floridas Frontiers*. Utgiver:Indiana University Press, Bloomington. ISBN 978025334019
Slaget ved Cassano i 1705

**Slaget ved Cassano**, utkjempet den 16. august 1705, var en hard kamp på den italienske krigsskueplassen i den spanske arvefølgekrigen. Begge sidene fikk påført store tap, men franskmennene sto tilbake som seierherrer.

## Slaget
I 1705 prøvde arméen til Vendôme og et friskt korps fra Frankrike å knekke Victor Amadeus og hans nye østerrikske allierte og de var så langt så vellykket med at hertugen tryglet keiseren om å sende en ny, frisk armé. Eugene kommanderte denne arméen, og sto opp mot en styrke under Vendômes bror, Philippe, kalt Grand Prior. Denne mannen, en lat amatør, lot seg selv overraske av det harde angrepet  til Eugene på linjen ved elven Adda. Da dagen gikk mot slutten hadde østerrikerne blitt hindret i å krysse elven, på grunn av ukuelige motet til Vendôme.

## Ettervirkning
Eugene av Savoie ble skadet i slaget og forlot Italia for å bli frisk i Østerrike. Dessau ble også skadet og den prøyssiske kontingenten hans ble sterkt redusert. Den østerrikske arméen måtte trekke seg tilbake til Tirol for vinteren. Likevel hadde aktiviteten til Eugene i stor grad lettete presset på Piemonte, og gjort at Torino holdt ut, og dermed holdt den halvhjerrede hertugen av Savoie sin tro til den nye alliansen hans. Franskmennene utsatte underleggingen av Piemonte til året etter, etter ordre fra Ludvig XIV.

Derfor var det intett direkte resultat fra dette slaget. Tross i at det gikk mange liv tapt er slaget nesten gått i glemmeboka. Totalt mistet 4&nbsp;000 mann livet, og minst 6&nbsp;000 ble skadet. Hvor mange soldater som druknet i elven er ukjent.

## Kilder

* Lynn, John A. The Wars of Louis XIV, 1667–1714. Longman, (1999). ISBN 0-582-05629-2
Raidet på Grand Pré

**Raidet på Grand Pré** var den største hendelsen under en ekspedisjon ledet av Benjamin Church fra Ny-England mot franske Acadia i juni 1704 under Dronning Anne-krigen. Ekspedisjonen var et hevntokt for det franske og indianske raidet mot grensesamfunnet Deerfield i Massachusetts tidligere det året.

De la ut fra Boston den 25. mai 1704 med 500 militssoldater fra provinsen og noen indianske allierte. Ekspedisjonen nådde Minas Basin den 24. juni, etter å ha raidet noen mindre bebyggelser i Penobscot Bay og Passamaquoddy Bay. Selv om han mistet overraskelsesmomentet på grunn av det høye tidevannet i Bay of Fundy, fikk Church raskt kontroll over Grand Pré, og brukte tre dager på å ødelegge byen, samt prøve å ødelegge diket som vernet den oppdyrkede jorden. Saltvannet strømte inn over jordbruksmarkene, men de lokale acadierene var raske til å reparere dikene så snart fienden var borte, og landet kunne benyttes videre til jordbruk. Church fortsatte ekspedisjonen sin og slo til mot Beaubassin og andre samfunn før han dro tilbake til Boston sent i juli.

## Kilder
* 
*
Horea Teculescu

**Horea Teculescu** (av og til stavet feil som **Horia** Teculescu; født 1897 i Râșnov, Brașov, døde 1942) var en rumensk folkeminnegransker.

Han studerte ved *Andrei Șaguna-*skolen* *i Brașov, der han var klassekammerater med bl.a. Lucian Blaga, Andrei Oțetea og D. D. Roșca.

Han tok examen artium i 1914 og deretter, for ikke å måtte delta i første verdenskrig, på samme måte som Lucian Blaga og D. D. Roșca gjorde, begynte han å studere ved Den teologiske høyskolen i Sibiu, som han avsluttet i 1917. Han studerte deretter ved universitetene i Budapest og București.

Etter at han avsluttet sine studier arbeidet han som lærer i Alba Iulia, der hans far, Ioan Teculescu, var formann i den lokale organisajonen av C.N.R. (Comitetul Național Român Central).

I 1926 ble han rektor ved guttegymnaset «Principele Nicolae» i Sighișoara, der han forble til sin død.

Han var venner med kjente forfattere, bl.a. Octavian Goga, Mihail Sadoveanu, Cezar Petrescu, Ion Minulescu, Ionel Teodoreanu.

Han var formann av kulturforeningen ASTRA (*Asociația transilvană pentru literatura română și cultura poporului român*) (Târnava Mare-avdelingen) (1930-1940).

## Æresbevisninger
* Kavaler av ordrene «Steaua» og «Coroana României» (1935)
* Æresborger av byen Sighișoara (post mortem) (1997)
* I Sighișoara finnes det en gate oppnevnt etter ham

### Bøker
* *Pe Murăș și pe Târnave. Flori înrourate*, Tipografia Miron Neagu, Sighișoara, 1929, 208 sider.
* *Pe Târnavă-n jos... Oameni și locuri*, Sighișoara, 1934 
* *Un ziditor de suflete: Virgil Onițiu*, Tipografia Unirea, Brașov, 1936
* *Ștefan cel Mare și Ardealul*, Tipografia Unirea, Brașov, 1936
* *V. Onițiu, un educator deschizător de suflete și ziditor de idealuri. Viața și opera*, Editura Casei Școalelor, București, 1937
* *Oameni și locuri din Târnava Mare*,  Tipografia Miron Neagu, Sighișoara, 1933
* *Trei premergători ai Unirii: [[Nicolae Iorga]], Nicolae Filipescu, Take Ionescu*
* *Scriitori ca luptători pentru unirea neamului*, Editura Librăriei diecezane, Arad, 62 sider.
* *O. Goga*, Brașov, 1938
* *Școala în literatura noastră; Poezia primăverii; Viața și opera lui George Coșbuc, Octavian Goga și Ilarie Chendi; Andrei Bârseanu- un îndrumător al culturii din Ardeal; Luptători pentru întregirea neamului; Filozofia socială a lui Mihai Eminescu; Brașovul în cultura românească; N. Filipescu și T. Ionescu* (rămase în manuscript)
* *Oameni și locuri  din Târnava Mare*, Tipografia Miron Neagu, Sighișoara, 1933
* *Mihai Eminescu și Ardealul*, București, 1939
* *Zile mari*, Astra, Sibiu, 1939, 80 sider.
* *Educația estetică în învățământul secundar*
* *Circulația motivelor în poezia poporană*

## Referanser
Kagu

**Kagu** (*Rhynochetos jubatus*) er eneste art i slekten *Rhynochetos* og familien Rhynochetidae. Denne familien og Eurypygidae utgjør til sammen ordenen Eurypygiformes (kaguer og solrikser). Kaguen er en EDGE-art.

## Beskrivelse
Kaguen måler cirka 55 cm og veier typisk . Den kan ikke fly, men vingene har normal størrelse. Den har en distinkt askagrå og hvit fjærdrakt. Oversiden og brystet er askegrå (inkludert den korte stjerten), mens kinnene, ansiktet og resten av underdelen er hvit. Hodet har fjærkam som kan reises, som hos kakaduene. Nebb, lemmer og iris er guloransje.

## Utbredelse og habitat
Kaguen er endemisk for fjellskogene på Ny-Caledonia, der den trives i lokale skoger og fuktig, høyvokst krattskog, fra havnivået og opp til .

## Atferd
Den flygeløse kaguen er en generalist, som vil ta tilhold der det finnes mat. kosten består av tusenbein, snegler, biller, øgler og ulike ormer, som meitemark og lignende. Arten er også kjent for å jakte på krepsdyr og småfisk i ferskvann (bekkefar og småelver).

Arten danner par og er monogam og territorial. Territoriene utgjør typisk 20 ha (). Hekketiden varer fra juni til august, og eggene legges vanligvis i juli (kanskje litt senere oppe i høyden, på grunn av kaldere klima, men før januar). Man mener at været kan være utløsende for hekketiden.

Redet er enkelt og bygges av løv og lignende rett på bakken, ofte litt bortgjemt. Ikke alle par bygger rede. Hunnen legger kun ett egg. Det måler cirka  og veier omkring  ( i snitt). Inkubasjonstiden utgjør cirka 33–37 dager og foreldrene deler på rugingen (hannen ruger som regel om natten). Avkommet veier omkring  da det klekkes, og begge foreldrene tar omsorg for kyllingen, som blir uavhengig etter cirka 14–16 uker. Etter tre uker veier den cirka , og etter to måneder cirka . Hanner blir kjønnsmodne da de er omkring to år gamle (ukjent når for hunnen).

Arten kan leve til den blir omkring 25–30 år gammel i fangenskap.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tudor George

**Tudor George** (født **Tudor Georgescu** 3. februar 1926 i Ulmeni, Călărași, døde 10. januar 1992 i București) var en rumensk dikter og oversetter.

## Biografi
Han studerte ved «Marele Voievod Mihai»-gymnaset i București og ved Fakultetet for retts- og administrative vitenskaper ved Universitetet i București (avsluttende eksamen i 1949).

Han ble kalt *Ahoe *av sine venner og var en av bohemene i sin generasjon sammen med bl.a. Leonid Dimov, Virgil Mazilescu, Teodor Pîcă, Florin Pucă, Dumitru Țepeneag.

Han var også en god rugbyspiller, og ble senere trener for ungdomslaget til førstedivisjonslaget *Locomotiva Grivița Roșie*.

En premie for idrettslitteratur er oppnevnt etter ham.

## Bøker
* *Legenda cerbului,* 1957
* *Bob auriu,* 1959, barnebok
* *Balade*, 1967
* *Veverițe de foc,* 1967, barnebok
* *Copacul descătușat,* 1968
* *Balade* ,1969
* *Țara migrenelor,* 1970
* *Balade singaporene*, Ed. Tritonic, 1970
* *Țara migrenelor,* 1970
* *Sonetele aeriene,* 1972
* *Armura de sudoare,* 1972
* *Bazarul cu măști*, Ed. Eminescu, 1973
* *Imnuri olimpice,* 1972
* *Parfumul timpului,* 1972
* *Sub semnul lui Hercule. Sport și liră,* 1976
* *Catehismul iubirii,* 1977
* *Imaculatul panegiric,* 1978
* *Cupola Bărăganului,* 1979
* *Scarabeul sacru,* 1979
* *Dicționar de omonime și de familii de cuvinte, ușor de învățat, pe rime, la care să luați aminte*,1980, barnebok
* *Ierbarul amorului. Blazoane, imnuri, elegii, sonete*, Ed. Junimea, 1981
* *Inventar celest sau Taraba marelui talcioc cu hârburi strânse la un loc sau Turnanta frescă picarescă,* 1982
* *Dacica* (1984)
* *Cetatea de sidef,* 1985, barnebok
* *Olympia* (cu Virgil Ludu), Ed. Sport-Turism, 1985
* *Turmele soarelui,* 1985
* *Cartea Sonetului 1*, Ed. Cartea Românească, 1987
* *Patriarhale și exotice,* 1988
* *Cartea Sonetului 2* , Ed. Cartea Românească, 1990
* *Jurnal singaporean,* 2003

## Oversettelser
* Kiss Jenö, *Poezii*, ESPL, 1957, sammen med Teodor Pîcă, Alexandru Andrițoiu
* Giosuè Carducci, *Scrieri alese*, (1964) (sammen med Barbu Solacolu og Nina Fațon)
* Mark Gallai, *Peste bariere nevăzute*, (1965) (sammen med Gleb Bocunescu)
* Ady Endre, Poezii, București, 1965
* Aldo Palazzeschi, *Surorile Materassi*, (1969) (sammen med Marilena Munteanu)
* Philip Sidney, *Astrophel și Stella*, (1980)
* Cecco Angiolieri, *Cantonierul*, (1982)
* *Poeți letoni contemporani*, (1987) (sammenn med Ioan Covaci)
* Domenico di Giovannini, *Rime* (1991)

## Referanser
Piletrær i Chiajna

**Piletrær i Chiajna** (rumensk: **Sălciile din Chiajna**) er et landskapsmaleri fra 1905 av den rumenske maleren Ștefan Luchian (1868–1916). Det forestiller en gruppe piletrær ved landsbyen Chiajna utenfor București i det sydøstlige Romania og ble malt på en dag. De sterke farver og tykke lag maling er typiske for Luchians arbeider.

Bildet tilhører Kunstmuseet i Cluj-Napoca.

## Referanser
Koba Gvenetadze

**Koba Gvenetadze** (født 26. desember 1971) er en georgisk økonom, som siden mars 2016 har vært sentralbanksjef i Georgias nasjonalbank.

## Utdanning og yrkeskarriere
Gvenetadze har en mastergrad (Master of Arts) i samfunnsøkonomi fra American University i Washington i USA. Han deltok her på universitetets *US Government Edmund S. Muskie Graduate Scholarship Program*. Han har også en Bachelor of Arts-grad i finans fra Tbilisi State University.

Han startet sin yrkeskarriere som økonomispaltist i avisen Iveria Express i 1993-94. I 1994 begynte han for første gang å jobbe i sentralbanken, da som seniorøkonom. Han forlot sentralbanken i 1996 for å jobbe i IMF, og han jobbet der fram til 2000. Fra 2000 til 2001 var han visefinansminister i Georgia, deretter var han *deputy state minister* fram til 2002. Han jobbet for IMF igjen fra 2002 til 2015, som seniorøkonom. Der jobbet han med Midtøsten og Sentral-Asia. I 2015 begynte han som økonomirådgiver hos Galt & Taggart, en avdeling under den private banken JSC Bank of Georgia. 

Da sentralbanksjef Giorgi Kadagidzes termin utløp 25. februar 2016 ble Gcenetadze utnevnt til ny sentralbanksjef. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Presentasjon på sentralbankens hjemmeside
Bruno Pontekorvo

**Bruno Pontekorvo** var en italiensk-russisk fysiker. 
Han ble utdannet i Italia og siden i England. Han var tilknyttet den anglo-kanadiske forskergruppen som arbeidet med utviklingen av kjernefysisk energi i Montréal fra 1943 til 1946, og var siden ved det kanadiske forsyningsdepartmentet frem til 1949. Han hadde en ledende forskerstilling ved atomforskingsinstituttet i Harwell i Storbritannia i 1949-1950. Han forlot i hemmelighet Storbritannia i 1950 og reiste til Sovjetunionen hvor han ble tilknyttet Vitenskapsakademiet i Moskva og instituttet for kjernefysikk i Dubna. Fra 1956 var han gruppeleder ved instituttet hvor han har arbeidet med utvikling av akselerratortyper.

## Referanser


## Kilder
*
Ambrosius Holbein

**Ambrosius Holbein** (født ca. 1494 i Augsburg, død ca. 1519 i Basel) var en tysk kunstmaler og grafiker

Ambrosius Holbein var sønn til Hans Holbein d.e. og eldre bror til Hans Holbein den yngre. Han fikk trolig utdannelse i sin fars  verksted i Augsburg før ham noen år reiste rundt og tok maleroppdrag og gjorde studier. I 1515 deltok han i utsmykkingen av hovedhallen i et kloster i Stein am Rhein. Fra sent i 1515 var han og broren, Hans Holbein d. y., trolig tilknyttet Hans Herbsts verksted  i Basel. I 1517 ble Ambrosius Holbein tatt opp i kunstnerlauget  Zum Himmel i Basel, og i 1518 fikk han borgerstatus i byen. Han utførte illustrasjonsoppdrag for forleggerne i Basel, og han malte portretter og tok på seg utsmykkingsoppdrag, slik som faren og broren hadde gjort.

Det finnes ingen spor etter ham verken i arkiv eller andre steder etter 1519, og en holder det for trolig at han må ha dødd det året eller kanskje året etter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Oskar Bächtsmann and Pascal Griener - *Hans Holbein* Princeton University Press, Princeton, USA 1997
* Katalog for utstillingen *Die Malerfamilie Holbein in Basel*, Kunstmuseer, Basel 1960
* Hans Holbein den eldre sin tegning av sønnene Ambrosius og Hans d.y.
August Christian Baumann

**August Christian Baumann** (født 25. mai 1770, død 3. november 1831) var en tysk-norsk mineralog, verksmester og stortingsmann.

Baumann ble født i Bodenteich nær Lüneburg i Tyskland. Han utdannet seg til farmasøyt og slo seg i ung alder ned i Kristiania, begynte som provisor ved Elefantapoteket. Etter råd fra Bernt Anker studerte han fra rundt 1797 mineralogi, først på Kongsberg, deretter i Falun og var så på rundreise til større tyske bergverk. Ved hjemkomsten  til Norge ble han bestyrer av bergverk som tilhørte det Ankerske fideikommiss, med Hakadal Verk som det viktigste. År 1812 ble han bergverksmester i østre sønnafjelske distrikt. Fra 1816 var han en av lederne i Kongsberg Sølvverk, bergvererksdirektør fra 1824.

Baumann var opprinnelig suppleant (varamann) til Stortinget 1821, men møtte da representanten Kofoed hadde sykdomsforfall. Han var medlem av syv komitéer, mellom annet om bergverkslovem, loven om brannforsikring og om skjønn- og takstmenn.

Han døde på Kongsberg i 1831.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Landskap med blomster

**Landskap med blomster** (slovakisk: **Krajina s kvetmi**) er et maleri fra 1930 av den slovakiske maler Zoltán Palugyay (1898–1935). Motivet er et nærbilde av orangerøde blomster i et landskap, og stammer fra Palagyays mest produktive periode på 1930-tallet.  

Bildet tilhører Det slovakiske nasjonalgalleriet.

## Referanser
Tropikkfugler

* Rødhaletropikkfugl
* Rødnebbtropikkfugl
* Småtropikkfugl

**Tropikkfugler** (*Phaethon*) er en slekt med mellomstore pelagiske sjøfugler i tropikkfuglfamilien (Phaethontidae), som er eneste familie i ordenen Phaethontiformes, som en av to klader i Eurypygimorphae.

## Beskrivelse
Tropikkfugler er mellomstore pelagiske fugler med lange, smale vinger og ekstra lange sentrale halefjær. Fjærdrakten er hovedsakelig hvit, med innslag av sort og grått (avhengig av art). Fuglene måler omkring  og har føtter med svømmehud. Artene lever i tropiske og subtropiske farvann.

## Arter
Tropikfuglene består av tre arter og 13 taxa.
* Rødnebbtropikkfugl (*Phaethon aethereus*)
* Rødhaletropikkfugl (*Phaethon rubricauda*)
* Småtropikkfugl (*Phaethon lepturus*)

## Taksonomi
De tre artene med tropikkfugler er svært nært beslektet og kan være et resultat av et såkalt supertaxon (superart/overart). De eldste fossile beviser man har for tropikfugler stammer fra eocen og er omkring 50 millioner år gamle. Det ble funnet i England og er stadfestet som en fjerde, nå utdødd art i denne slekten.

Tropikkfuglene ble tidligere regnet til pelikanfuglene sammen med blant annet pelikaner, skarver og suler, men genetiske studier viser de står utenom denne gruppen.

## Fylogeni
Fylogenien under er i henhold til *Jarvis m. fl.* (2014).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jean Ravelonarivo

**Jean Ravelonarivo** (født 1959) er en gassisk politiker som var statsminister på Madagaskar fra 17. januar 2015 til 10. april 2016. Han ble etterfulgt av Olivier Mahafaly. 

I september 2021 ba straffedomstolen ved Antananarivo-antikorrupsjons-instansen seks personer og et selskap om å møte for rettsforhandlinger. For Jean Ravelonarivo, statsminister mellom 2015 og 2016 og direkte mottaker av uredelige kontrakter, ble det nedlagt påstand om fem års fengsel. De tiltalte ble dømt til å betale totalt 6 milliarder Ariary i erstatning til CNAPS, sivilparten i denne saken.

Ravelonarivo rømte siden til Mayotte med fransk visum.

## Referanser
Det andre slaget ved Kapp Finisterre i 1747

**Det andre slaget ved Finisterre** var et sjøslag som fant sted 25. oktober 1747 under Den østerrikske arvefølgekrigen i Biscayabukta utenfor Kapp Finisterre nordvest i Spania mellom en britisk flåte på fjorten linjeskip kommandert av admiral Edward Hawke og en fransk konvoi, eskortert av en skvadron på åtte franske linjeskip kommandert admiral de Herbiers de l'Etenduère. Det ble en avgjørende britisk seier som satte Frankrike ute av spill på sjøen så lenge krigen varte. 

Sjøslaget var mye likt det første slaget ved Kapp Finisterre den 14. mai 1747.

Franskmennene gjorde hederlig motstand, og de gode skipene deres gjorde at de til en viss grad klarte å stå imot mot britene. Britene seilte gradvis forbi de franske skipene og kapret de. Comte de Vaudreuil på «Intrépide», det første skipet i den franske linjen snudde for å hjelpe sin admiral, slik at begge skipene klarte å komme seg unna, men alle de andre skipene ble kapret. 

Mens krigsskipene var opptatte seilte de franske handelsskipene, eskortert  av Castor (26 kanoner) og «Content» (64 kanoner), som Desherbiers kunne spare, og de seilte videre til Vestindia. De fleste av dem ble derimot avskåret og kapret i de farvannene. 

Nederlaget gjorde de franske myndighetene overbevist om at de var hjelpeløse til sjøs, og gjorde ingen flere forsøk på å kjempe seg gjennom den britiske blokaden. Dette gjorde at de fleste franske koloniene i Vestindia raskt ble utsatt for sult, og fredsforhandlingene gikk derfor raskt unna. Kong Ludvig lovet å gi tilbake Nederlandene som franskmennene hadde erobret, mot at de koloniene fikk vende tilbake til normale tilstander. Finisterre-slaget hadde også en effekt i den kommende Syvårskrigen, da Kong Ludvig ikke klarte å sende nok forsyninger og menn til Ny-Frankrike og resten av de sårbare koloniene. 

## Involverte skip
*Tallet etter skipets navn angir antall kanoner*
### Britiske (Edward Hawke)
*«Devonshire» 64/66 (flaggskip)
*Tallet bak båtens navn angir antallkanoner*
*«Kent» 74
*«Edinburgh» 70
*«Yarmouth» 64
*«Monmouth» 64
*«Princess Louisa» 60
*«Windsor» 60
*«Lion» 60
*«Tilbury» 60
*«Nottingham» 60
*«Defiance» 60
*«Eagle» 60
*«Gloucester» 50
*«Portland» 50
*noen fregatter
*«Weazel» (kanskje en korvett)

### de Herbiers de l'Etenduère
*''Tonnant'' 80 flaggskip — unnslapp,
**Intrépide* 74 (Comte de Vaudreuil) — unnslapp
*''Terrible'' 74 (Comte du Guay) — tatt
**[[HMS Monarch (1747)|Monarque]]* 74 (de la Bédoyère) — tatt
**Neptune* 70/74 — tatt
**Trident* 64 (Marquis d'Amblimont) — tatt
**Fougueux* 64 (du Vignau) — tatto
**Content* 64 — unnslapp 
**[[HMS Severn (1695)|Severn]]* 50/56 (du Rouret de Saint-Estève) — tatt
**Castor* 26 — unnslapp
* Konvoi med 252 skip

## Litteratur
*
* Maria Petringa, *Brazza, A Life for Africa*, Bloomington, IN: AuthorHouse, 2006. ISBN 978-1-4259-1198-0.  A biography of French naval officer, explorer of Africa, and human rights activist Pierre Savorgnan de Brazza, including a detailed description of his years on the training ship *Borda*, and his experiences at the French Ministry of the Navy on rue Royale, in Paris.
*
Victor-François de Broglie

**Victor-François de Broglie** var en fransk aristokrat og soldat, likeledes marskalk av Frankrike. Han tjenestegjorde under sin far, François-Marie de Broglie i Parma og Guastalla og i 1734 ble han oberst.

Under Den østerrikske arvefølgekrig deltok han  i stormingen av Praha i 1742 og ble utnevnt til brigader. I 1744 og 1745 tjente han ved Rhinen og tok over for faren som hertug av Broglie, etter at faren døde i 1745. Han ble *maréchal de camp*, og tjente så under Moritz av Sachsen i Nederlandene hvor han overvar Roucoux, Val og Maastricht. Mot slutten av krigen var han blitt generalløytnant.

Under Syvårskrigen tjente han først under Louis Charles César Le Tellier-Estrées, Charles de Rohan-Åp Soubise og  Contades, og overvar alle slagene fra Hastenbeck og fremover. Etter seieren hans over prins Ferdinand i Bergen auf Rügen (1759) ble han utnevnt til marskalk av Frankrike av kong Ludvig XV og fikk tittelen *Reichsfürst* av keiser Frans I.

I 1759 vant han slaget ved Bergen i 1759 og fulgte opp dette med å erobre byen Minden. Senere kjempet han i slaget ved Minden under Contades, som han senere skulle overta for. I 1760 vant han ved Korbach, men ble slått ved Villinghausen i 1761. Etter krigen falt han i unåde og ble ikke kalt inn til tjeneste før i 1778, da han fikk kommando over tropper som skulle krige mot England. Han spilte en stor rolle i den franske revolusjonen, som han var sterkt imot. Han kommanderte troppene ved Versailles i juli 1789 og tjente kort tid som krigsminister under Ludvig XVI før han flyktet fra Frankrike. Etter utflyttingen ble han en kort stund kommandant for «prinsearmeen» (1792).

Siden den eldste sønnen til hertugen, Charles-Louis-Victor de Broglie, døde under terrorveldet, ble han etterfulgt av barnebarnet Victor de Broglie. Han døde i Münster i 1804.

## Referanser


## Litteratur
* J. Balteau, *Dictionnaire de biographie française*, 1933
*
Collage 65

***Collage 65*** var Norges bidrag til Underholdningsfestivalen i Montreux i 1965. Programmet var ved Harald Tusberg. Man unngikk mest mulig verbalinnslag og la hovedvekten på situasjonene, fordi bidraget var beregnet på et internasjonalt publikum. Det ble vist på NRK TV 19. april 1965.

Tusberg beskrev bidraget slik i  Programbladet i 1965:

## Innhold
*«Vikings on the Rocks» var nærmest en dobbeltbunnet fabel, som brakte tanken til «vår» tid.

*«Politisk sirkus» var en politisk tegnefilm.

*Bidraget inneholdt også en parodi på Eurovision Song Contest-finalen i 1965, med blant annet Rolf Just Nilsen.

*I «The Beatles» fleipet man med det britiske imperiet, som stadig skrumpet inn, mens The Beatles-herredømmet vokste for hver dag.

*«Kirurgkongress» inneholdt god gammeldags «bløtkakekomikk» med en legekongress i Sveits som ramme.

*«Penible situasjoner» og «Pratebobler» var titlene på to andre innslag.

*Svenske Ynge Gamlin medvirket i «Kgl. reisebyrå», hvor hans fabelaktige språksans kom til sin rett, da han dirigerte kjente personer rundt i luftkorridoren.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Saga (fjell)

**Saga** er et fjell i Kinn og Bremanger kommuner i Vestland. Det har en høyde på  meter over havet.

## Referanser
Kong Georg-krigen

**Kong Georg-krigen** er navnet på operasjonene som fant sted i Nord-Amerika fra 1740 til 1748 som en del av den østerrikske arvefølgekrigen. Navnet Kong Georg-krigen (*King George's War*) blir bare benyttet i USA, Storbritannia og Canada. Denne krigen var krigsskueplass i den østerrikske arvefølgekrigen og har ikke et eget navn. Den  var den tredje av de fire franske og indianske krigene.

Krigen om ørene til Jenkins startet offisielt da en spansk kommandant kuttet av ørene til den engelske handelsskipskaptein Robert Jenkins og ba ham ta de med til kongen sin, Georg II. Krigen brøt ut i 1739 mellom Spania og Storbritannia, men var begrenset til det Det karibiske havet og den britiske kolonien Georgia. Dette eskalerte til Kong Georg-krigen i 1744 da franskmennene allierte seg med Spania.

I 1745 tok de britiske kolonistyrkene festningen Louisburg på Cape Breton Island. Den 28. november 1745 ødela franskmennene og deres indianske allierte landsbyen Saratoga i New York og tok livet av og fanget mer enn 100 innbyggere. Alle de engelske bosetningene nord for Albany ble så forlatt. I juli 1746 samlet en styrke irokesere og folk fra flere kolonier seg nord i New York for et hevnangrep mot Canada; men de britiske styrkene kom aldri og angrepet ble avbrutt. Kolonistyrkene slo leir i Albany for vinteren, men året etter gjorde de et nytt angrepsforsøk. I 1748 gikk de indianske allierte av Frankrike til angrep på Schenectady i New York.

Krigen slet hardt på de nordlige koloniene. Bare i Massachusetts døde om lag 8 % av mennene i kolonien i 1745-1746.

## Ettervirkning
Etter Aix-la-Chapelle-traktaten ble Louisbourg-festningen gitt tilbake til Frankrike tre år senere i bytte for byen Madras i India, som franskmennene hadde tatt for britene. Fredsavtalen, som satte tilbake kolonigrensene slik de hadde vært før krigen startet, gjorde lite for dempe fiendskapet mellom Frankrike, Storbritannia og koloniene deres, og løste heller ikke territoriestriden. I 1754 brøt den franske og indianske krigen ut, og dette spredte seg to år senere til Europa som Syvårskrigen

## Eksterne lenker
* Kong Georg-krigen på U-S-History.com
École nationale supérieure de techniques avancées Bretagne

**École nationale supérieure de techniques avancées Bretagne** (forkortet **ENSTA Bretagne**, tidligere ENSIETA) er en fransk grande école som uteksaminerer ingeniører vest i Frankrike (Brest), og som er medlem av *Conférence des grandes écoles*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kamosjøen

**Kamosjøen** (japansk: 加茂湖 – *Kamo-ko*) er en brakkvanns-innsjø på øya Sado i Japanhavet utenfor kysten av Honshu i Japan. Innsjøen er den største i prefekturet Niigata.

Opprinnelig var Kamosjøen en ferskvannssjø, men ble åpnet mot havet i Meijiperioden for å unngå flommer, og vannet ble således brakk. Sjøen er kjent for østersdyrking, som har pågått her siden 1932.

Kamosjøen er rangert blant de 100 mest berømte landskaper i Japan.

## Referanser
Rhythm Inside

**«Rhythm Inside»** (norsk oversettelse: *rytmen på innsiden*) er en popsang som var Belgias bidrag i Eurovision Song Contest 2015. Sangen ble sluppet for nedlasting og strømming 10. mars 2015.

## Eurovision Song Contest 2015
3. oktober 2014 offentliggjorde den franskspråklige kringkasteren Radio Télévision Belge de la Communauté Française (RTFB) at de internt hadde valgt ut Loïc Nottet til å representere landet i Wien. 10. mars 2015 ble låten sluppet.

«Rhythm Inside» deltok i den første semifinalen, som fant sted 19. mai i Wiener Stadthalle i Wien. Belgia var land nummer tre til å fremføre sin låt. Det belgiske bidraget kom på andreplass med 149 poeng og var ett av ti som kvalifiserte seg fra første semifinale til finalen 22. mai.

Under finalen ble låten fremført som nummer 13, og den endte til slutt på fjerdeplass i finalen med 217 poeng. Dette var Belgias beste resultat på tolv år.

## Referanser
Venilton Teixeira

**Venilton Torres Teixeira** (født 6. september 1995) er en brasiliansk taekwondoutøver. Han har ingen større internasjonale titler, men tok bronse under verdensmesterskapet i taekwondo i 2015.

## Eksterne lenker
*
Til kjæresten

**«Til kjæresten»** (slovakisk: **Za frajerom**) er et portrettmaleri fra 1900 av den slovakiske kunstneren Jozef Hanula (1863–1944). Bildet forestiller en ung kvinne i folkedrakt med en bok i den ene hånden og en blomst i den annen.  

Portrettet var en stor suksess ved utstillingen av slovakiske og moraviske kunstnere i Hodonin i 1902. Det tilhører Det slovakiske nasjonalgalleriet.

## Referanser
Mona Fagerås

**Mona Lill Fagerås** (født 1972) er en norsk lærer og politiker (SV). Hun ble i 2015 fylkesråd for næring i Nordland. I stortingsvalget 2017 var hun SVs førstekandidat i Nordland. og ble valgt inn for perioden 2017–2021. 

Mona Fagerås er fra Vestvågøy i Lofoten. Hun er utdannet lærer fra Høgskolen i Tromsø, og har også studert sosiologi ved Universitetet i Tromsø. Siden 1996 har hun arbeidet som lærer ved flere skoler, og blant annet vært rektor ved Buksnes og Opdøl skole.

Fagerås har vært medlem av kommunestyret i Vestvågøy kommune siden 2003, siden 2011 også av formannskapet. I 2014 ble hun valgt til nestleder i Nordland SV.

Etter kommunestyre- og fylkestingsvalget 2015 inngikk SV samarbeid med Ap, KrF og SP i Nordland, og Fagerås gikk inn i fylkesregjeringen som fylkesråd for næring og regional utvikling.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Grand Funk Railroad

**Grand Funk Railroad**, ofte forkortet til **Grand Funk**, er et arenarockband fra Flint, Michigan, USA som ble dannet i 1968 og gjorde seg bemerket gjennom 1970-tallet med stort platesalg til tross for dårlig kritikk. De slo også publikumsrekorder i USA som hadde stått siden The Beatles. De har tre album som har kommet blant de førti mest solgte på VG-lista og over et dusin album blant de 200 mest solgte i USA. Åtte album utgitt i perioden 1969-1972 innbrakte dem fem platinaplater og tre gullplater.

## Historie
Gitarist og låtskriver Mark Farner stiftet Grand Funk Railroad sammen med trommeslager Don Brewer og fikk med seg bassisten Mel Schacher. Etter at de opptrådte gratis på Atlanta Pop Festival i 1969, fikk de platekontrakt hos Capitol Records. De ble lite spilt på radio og oppnådde i stedet sitt store plateselskap gjennom omfattende konsertopptredener.

De fikk med seg Craig Frost på keyboards før albumet *Phoenix* kom ut i 1972. Deres første topplassering på hitlistene kom i 1973 med «We're an American Band» fra albumet med samme navn, produsert av Todd Rundgren.

Bandet ble oppløst i 1976, men gjenforent flere ganger og aktivt i dag. Nåværende besetning er Bruce Kulick, Mel Schacher, Don Brewer, Max Carl og Tim Cashion.

## Albumutgivelser
**On Time* (1969)
**Grand Funk* (1970)
**Closer to Home* (1970)
**Live Album* (1970)
**Survival* (1971)
**E Pluribus Funk* (1971)
**Phoenix* (1972)
**We're an American Band* (1973)
**All the Girls in the World Beware!!* (1974)
**Shinin' On* (1974)
**Caught in the Act* (1975)
**Good Singin', Good Playin*' (1976)
**Born to Die* (1976)
**Grand Funk Lives* (1981)
**What's Funk?* (1983)
**Grand Funk Railroad* (1992)
**Bosnia* (1997)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Power-up

En **power-up** er i videospill et objekt som kan plukkes opp eller tilegnes som gir en spillfigur en umiddelbar fordel. Noen kjente eksempler inkluderer de større blinkende kulene i *[[Pac-Man]]*, som også er den første forekomsten av power-ups i videospill, og supersoppen fra *[[Super Mario Bros.]]*

## Referanser
Nattevandrere ved korset

**Nattevandrere ved korset** (slovakisk: **Noční pútnici pri kríži**) er et maleri fra 1880 av den ungarske maleren László Mednyánszky (1852–1919). 

Bildet viser tre personer med bøyde hoder som ber ved et kors i en mørk skog nattestid. Komposisjonens monumentale skala understrekes av figurenes størrelse samt av månelyset. 

Motivet med et kors i en skog – som her symboliserer døden – ses jevnlig i Mednyánszkys arbeider. 

Bildet ble formentlig skapt i den første halvdel av 1880. Det tilhører Det slovakiske nasjonalgalleriet.

## Referanser
Florentius Radewijns

**Florentius Radewijns** (født ca 1350 i Leerdam ved Utrecht; død 24. mars 1400 i Deventer) var en hollandsk kirkereformator.

Som den fremste student av Geert Groote i Deventer overtok Radewijns etter ham i 1384 ledelsen av Brødrene av Felleslivet. Radewijns virkeliggjorde Grootes planer ved det at han grunnla nye grupper, av særlig betydning de i Zwolle og Windesheim.

## Referanser


## Litteratur
* 
*
Tråd

**Tråd** (av norrønt *þráðr*; engelsk *thread*) er en tynn sammenhengende snor bestående av spunnet eller tvunnet fibrer, eller av endeløse fibrer som kunstfibrer og silke (filamentfibrer), tynnere enn snor eller hyssing; jf. bomullstråd, silketråd, lintråd, og kulltråd.

## Sitater
* «Om én blir overvunnet, kan to holde stand. En tretvinnet tråd ryker ikke så fort.»
::*Bibelen*: Forkynneren 4:12
* « Ikke så mye som en tråd eller en sandalrem vil jeg [Abram] ta av alt som er ditt.»
::*Bibelen*: (Første Mosebok14:23

## Referanser
Epicasta (slekt)

* Se Systematisk inndeling

***Epicasta*** er en liten slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Nokså store (gjerne 20-25 millimeter), slanke trebukker med antenner som er omtrent dobbelt så lange som kroppen. På farge er de grå- eller brunaktige. Dekkvingene har rettvinklede "skuldre" og er jevnt avsmalnende bakover.

## Utbredelse
*Epicasta* lever på Borneo og Java.

## Systematisk inndeling
Disse artene blir noen ganger regnet til Desmiphorini.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Epicastini J. Thomson, 1864
******** Slekten *Epicasta* J. Thomson, 1864
********* *[[Epicasta ocellata]]* Thomson, 1864
********* *[[Epicasta turbida]]* (Pascoe, 1866)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av ''Epicasta ocellata'' 
* Bilder av ''Epicasta turbida''
Iquiracetima

* Se Systematisk inndeling

***Iquiracetima*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Nokså små, brune trebukker. De er kamuflasjefarget, ligner kvister og er noe knudrete. Antennene er kortere enn kroppen. Pronotum er tønneformet uten pigger på sidene. Dekkvingene er parallellsidige.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sør-Amerika. Alle lever i Amazonas-bekkenet i Brasil, Peru, Ecuador og Bolivia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Eupromerini Galileo & Martins, 1995
******** Slekten *Iquiracetima* Galileo & Martins, 1995
********* *[[Iquiracetima aspasia]]* Galileo & Martins, 1995
********* *[[Iquiracetima brachialis]]* (Thomson, 1868)
********* *[[Iquiracetima cerari]]* Galileo & Martins, 2008
********* *[[Iquiracetima egeri]]* Wappes, Galileo & Santos-Silva, 2017
********* *[[Iquiracetima rana]]* Galileo & Martins, 2008
********* *[[Iquiracetima tuberosa]]* (Belon, 1896)
********* *[[Iquiracetima venturai]]* Santos-Silva *et al*., 2020

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
*