open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Geir Kjetsaa

**Geir Kjetsaa** (1937–2008) var en norsk professor i russisk litteraturhistorie ved Institutt for østeuropeiske og orientalske studier ved Universitetet i Oslo. 

## Bakgrunn og virke

Kjetsaa var født i Oslo, men vokste opp i Setesdal. Han hadde kone og en datter. Han gjennomførte Forsvarets russiskkurs, ble cand. philol. i 1963, dr. philos. i 1969, og var siden 1971 professor i litteraturhistorie ved Universitetet i Oslo.

Kjetsaa skrev flere forfatterbiografier over russiske forfattere, og virket som oversetter. Blant bøkene han skrev er: *Jevgenij Baratynskij: Liv og diktning* (doktoravhandling 1969, russisk oversettelse 1973) og *The Authorship of The Quiet Don* (1984), samt biografier om Dostojevskij (1985), Gogol (1990), Gorkij (1994), Tolstoj (1999) og Tsjekhov (2004). Det siste som opptok ham var et prosjekt omkring Aleksandr Pusjkin. Han ble i 1978 tildelt Bastian-prisen for sin oversettelse av *Revisoren*.

Han var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi og Det Norske Akademi for Språk og Litteratur. Han ble utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden i november 2007. Ved utnevnelsen ble det «lagt vekt på at han som kulturformidler ved sine biografier om de mest anerkjente russiske forfatterne og sine oversettelser, har gitt viktige bidrag til forståelse av og kjennskap til russisk litteratur.»

Kjetsaa skrev i 1977 et innlegg i Ibsenårbok (1977, side 22-45) om Henrik Ibsens vennskap og brevkorrespondanse med Oscar von Knorring (1822-1891, svensk offiser, forfatter og komponist), de sistnevnte deltok i feiringen av åpningen av Suez-kanalen i Egypt i 1869.

## Utmerkelser
* 1978 – Bastianprisen
* 1985 – Gyldendals legat
* 2004 – Anders Jahres kulturpris
* 2007 – Kommandør av St. Olavs Orden

## Referanser


## Litteratur
* Børtnes, Jostein: «Geir Kjetsaa 2 June 1937 – 2 June 2008», i *[[Scando-Slavica]]* 55 (2009), s. 201–202.
* Egeberg, Erik: Biografi Geir Kjetsaa, 1937–2008, Norsk Oversetterleksikon.https://www.oversetterleksikon.no/2017/05/12/geir-kjetsaa-1937-2008/

## Eksterne lenker
* apollon.uio.no portrettintervju: «Professoren, livet og dikterne»
*Geir Kjetsaa i Norsk Oversetterleksikon
*2 foredrag med Geir Kjetsaa: "Dostojevskij og vår tid"  og  "Dostojevskij og Tolstoj"
Kjerrevei

**Kjerrevei** er en vei som er farbar med hest og kjerre, i motsetning til stier og hulveier, der transport av last med hest foregikk med kløv, slep eller slede.

Kjerreveier ble anlagt ettersom transportbehovet over land ble større, ofte i forbindelse med postruter og reisevirksomhet mellom landsdelene. Noen av kjerreveiene fikk status som kongeveier, og kjennetegnes av forseggjorte veikanter og velbygde broer med veibredde om lag to meter. Andre var det ikke så farlig med, bare lasset kom fram, og det var det bredden av veien og dybden på hullene som avgjorde. Mange gårder har hatt kjerrevei fram til våre dager.

Siden hesten gjorde fra seg i bevegelse, ble veien godt gjødslet. Dette satte spor i form av en rikholdig flora i veikantene. Planter som prøvde å vokse i sporene ble enten tråkket i stykker av hesteskoene eller kjørt ned av jernbeslåtte hjul. Når veien gikk ut av bruk ble den raskt overtatt av vegetasjon.

Etterhvert gjorde behovet for veier i Danmark-Norge som var farbare med kjerre og vogn seg gjeldende, så de lokale bøndene ble pålagt veiplikt, og veikravet ble i flere deler av landet oppgradert til kongevei.

## Referanser


## Litteratur
* Fønnebø, Reidar. Oldtidsveger – Slep og kongeveger i Oslo og på Østlandet. Oslo: Orion, 2004.
Nepal Federation of Indigenous Nationalities

**Nepal Federation of Indigenous Nationalities** (forkortes offisielt NEFIN) er en samleorganisasjon for nasjonale minoriteter i Nepal.
Organisasjonen ble grunnlagt som **Nepal Federation of Nationalities** men byttet navn til det nåværende i 2003.
NEFIN har 54 underorganisasjoner som representerer de individuelle folkegruppene.

Som den største og mest anerkjente fellesorganisasjonen for nasjonale minoriteter, har NEFIN vært oppfattet som en moderat og ikke spesielt militant organisasjon.

Etter det omfattende opprøret med krav om økt politisk representasjon i Tarai i januar 2007, tok NEFIN også fra februar 2007 for første gang i bruk mer radikale metoder for å støtte kravet om større politisk makt til minoritetene i Nepal. I tillegg til demonstrasjoner organiserte NEFIN en bandh i Kathmandudalen, for så å ta i bruk denne aksjonsforma i flere andre distrikter forskjellige steder i Nepal. 

NEFIN var også en av flere agiterende organisasjoner som ble invitert til å forhandle med regjeringa. Dette sa organisasjonen ja til, etter å ha kommet med 42 krav som bl.a. gjaldt at Nepal skulle omgjøres til en føderal republikk med valg organisert ut fra nasjonale valgkretser, og økte rettigheter til minoritetsspråk.
## Referanser
Hawaiisk

**Hawaiisk** (hawaiisk: *ʻōlelo Hawaiʻi*) er et polynesisk språk som er offisielt på Hawaii. Språket tales kun av rundt 1&nbsp;000&nbsp;brukere, noe som er under 0,1&nbsp;% av delstatens befolkning, men er likevel offisielt. Språket er imidlertid ikke utrydningstrua, fordi det har et fristed på øya Niʻihau, som har vært privateid i over hundre år, og bebos kun av hawaiisktalende personer. I de siste tiårene har det vært økende oppmerksomhet rundt språket, og det finnes nå skoler hvor barn kan gå for å lære språket som morsmål også utenfor Niʻihau.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hawaiian - UCLA Language Materials Project, University of California Los Angeles (UCLA).
Mine damer og herrer

:*For Appolo-albumet, se [[Mine damer og herrer (Apollo-album)]]*

***Mine damer og herrer*** er et norsk portrett- og musikkprogram med Frithjof Wilborn som gikk på TV 2 i 2002. Serien var et musikalsk portrettprogram der Wilborn inviterte to kjent norsk personer som ble portrettert. Programmet var rettet mot hele familien gikk på lørdager.

Premieren ble sett av 566 000.

Gjestelisten inneholdt navn som ekteparet Øivind Blunck og Guri Schanke, Wenche Myhre, Jahn Teigen, Elisabeth Andreassen, Benedicte Adrian og Ingrid Bjørnov, Jørn Hoel og Steinar Albrigtsen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ruben Imingen

**Ruben Notkevich Imingen** (født 4. desember 1986) er en norsk fotballspiller som spiller for den norske klubben Fotballklubben Fauske/Sprint. Han er mest kjent som spiller for FK Bodø/Glimt i Eliteserien og 1. divisjon, og har også spilt for Steigen.

Imingen ble kjøpt fra Fauske/Sprint i 2005 sesongen da Bodø/Glimt rykket ned. Imingen ble sett på som et kommende talent og skulle først og fremst hjelpe Bodø/Glimt 2 til å rykke opp i 2. divisjon i sin første sesong i klubben. Han fikk sin tippeligadebut borte mot Lyn i siste serierunde etter at nedrykket allerede var et faktum. Bodø/Glimt tapte 6–0.  

2006-sesongen ble et gjennombrudd for Imingen som imponerte med bra forsvarsspill og gode offensive raid. Han etablerte seg fast på laget og henviste Costa Ricas landslagsback Roy Miller til benken. Imingen ble også tatt ut til juniorlandskamper, med kamper for G-19- og U-21-landslaget. 

Imingen ble skadet på slutten av 2006-sesongen, noe som gjorde at han stilte litt svekket i Bodø/Glimts sesongoppkjøring til 2007-sesongen. Imingen har vært ut og inn av laget i første halvdel av 2007-sesongen og har byttet på å være venstreback med Roy Miller. 

Oppladingen til høstsesongen startet med treningskamp mot Odd Grenland 15. juli 2007. I kampen ble Imingen taklet bakfra av Morten Fevang og knakk ankelen slik at Imingen var ute resten av 2007-sesongen. Siden dommeren hadde gitt gult kort og dermed gitt Fevang en straff, kunne ikke NFF gripe inn. Morten Fevang ble dermed ikke straffet av hverken NFF eller Odd Grenland for å ha brukket benet til Imingen.

Imingen slet mye med kneskader i løpet av karrieren, og fra 2015 var han ikke lenger fast på Glimt-laget. I 2017 tegnet han kontrakt med 4. divisjonslaget Fauske/Sprint, men spilte ikke kamper for klubben.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Altomfotball.no – Biografi
Millionæren

***Millionæren*** (kjent som ***Miljonären*** i Sverige og ***Den falske millionær*** i Danmark) er en skandinavisk reality-serie som ble sendt på TVNorge i 2004. Her skulle en vanlig mann fremstille seg selv som millionær overfor sju norske, sju danske og sju svenske kvinner. Den var basert på den amerikanske realityserien *Joe Millionaire*.  

## Innhold
Den svenske fabrikkarbeideren Patrik Nestler fikk oppgaven med å spille den fiktive millionæren. Han fikk hjelp og veiledning av den danske butleren Carsten Boesgaard. Millionæren skulle i hver episode kvitte seg med den kvinnen han likte minst. Til slutt sto kun to av hans favorittkvinner tilbake og når han hadde foretatt sitt valg måtte han avsløre sin virkelige identitet. Handlingen foregikk på et spansk gods.

Romansen mellom Patrik og hans utvalgte (Christabel) varte noen få uker etter seriens slutt. Han forsøkte deretter å kontakte norske Renate, som var blant de to siste, men dette mislyktes.

## Seertall og mottakelse
Programmet ble en seermessig skuffelse, både i Norge, Sverige og Danmark. 190 000 så finalen i Norge.

Det fikk Terningkast 1 hos ''VG''.

## Deltakere
;Finalister 
*Christabel Lindfors (28 / Malmö) (ble den utvalgte)
*Renate Eggen (23 / Trondheim) (kom på andreplass, norsk)
*Maria Pedersen (24 / Danmark) (kom på tredjeplass, dansk)

## Reaksjoner
Psykiater Harald Reppesgaard gikk ut mot programkonseptet fordi han mente TVNorge utnyttet deltagerne på en kynisk måte for å få seere og penger til kanalen.

## Referanser
Walter Mondale

**Walter Frederick «Fritz» Mondale** (1928–2021) var en norskættet amerikansk politiker og medlem av Democratic-Farmer-Labor Party. Han hadde utdannelse som jurist. Mondale var USAs 42. visepresident 1977–1981 under president Jimmy Carter. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Mondale hadde norsk slektsbakgrunn. Familienavnet Mondale kommer av Mundal i Fjærland i Sogndal. Hans far var Theodore Sigvaard Mondale, som var metodistpastor, og moren var Claribel Hope (født Cowan), deltids musikklærer. Walters halvbror Lester Mondale ble unitariansk pastor. Mondale hadde også to brødre, Clarence, kjent som Pete (1926–2014), og William, kjent som Mort. Besteforeldrene på farssiden var innvandret fra Norge, og moren som var datter av en innvandrer fra Ontario, var av skotsk og engelsk avstamning.

### Politikken
Han ble Minnesotas justisminister i 1960, 32&nbsp;år gammel, bare fire år etter at han hadde tatt juristeksamen. Da Hubert Humphrey fraskrev seg sin plass i USAs senat, etter å ha blitt valgt til USAs visepresident, ble Mondale utnevnt til denne plassen for resten av mandatperioden. Han ble gjenvalgt i 1966 og 1972 med gode stemmemarginer, og var dermed senator hele tiden fra 1964 til 1977. Han ble spurt om å stå som kandidat som visepresident av den demokratiske presidentkandidaten George McGovern i 1972, men avslo tilbudet. 

Han gikk imidlertid med på å være Jimmy Carters visepresidentkandidat i 1976. Carter vant valget og Mondale var dermed USAs visepresident fra 1977 til 1981. Da han var visepresident besøkte Mondale Norge og bygda hvor slekten kommer fra, iført lusekofte.

Han var demokratenes kandidat til presidentvalget i 1984 mot president Ronald Reagan. Mondale utpekte Geraldine Ferraro som første kvinnelige visepresidentkandidat. Reagan ble gjenvalgt i et valgskred hvor Mondale bare vant sin hjemstat Minnesota og District of Columbia.

Bill Clinton utnevnte Mondale til ambassadør til Japan i 1992. Han var ambassadør fram til 1996.

I 2002 gjorde Walter Mondale et kort comeback i politikken. Senator Paul Wellstone fra Minnesota døde i en flyulykke elleve dager før valget der han stilte til gjenvalg. Demokratene trengte en kandidat som var så kjent at han hadde mulighet til å vinne selv om det var så kort tid til valget. Walter Mondale stilte opp etter oppfordring fra Wellstones familie. Han tapte valget med to prosentpoeng for republikaneren Norm Coleman.

Mondale ble i 1995 tildelt storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden. I 2008 ble han utnevnt til norsk honorær generalkonsul i Minneapolis, en post han hadde til januar 2010.

Han var inntil sin død den eldste fortsatt levende amerikanske tidligere visepresident.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Fylkesvei 2490

**Fylkesvei 2490** går mellom Løken bru i Øystre Slidre og Holldalsfoss i Nord-Aurdal kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 269 (Oppland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Grande école

En **grande école** er i Frankrike et høyere læresteder utenfor det vanlige rammeverket av offentlige universiteter. De fokuserer gjerne på ett enkelt område, slik som ingeniørfag, bedriftsøkonomi eller offentlig administrasjon, og er små og vanskelige å komme inn på. Mange av dem gir en høy prestisje til dem som har gått ut derfra, akkurat som Oxbridge i Storbritannia eller Ivy League-universitetene i USA. Rundt 0,5% av franske elever fra videregående skoler kommer inn. Dette dusinet av skoler, som blir æret for å være «généralistes» (dvs. tverrfaglige), har tradisjonelt produsert de fleste av Frankrikes topp offentlige embetsmenn, politikere, direktører, forskere og filosofer.

Noen av dem, som ESCP Europe (Paris, London, Berlin, Madrid, Torino), Essec (Cergy, Singapore), eller Écoles centrales (Paris, Lyon, Lille, Nantes, Marseille, Beijing), går ut over Frankrikes grenser og har etablert avdelinger internasjonalt med global anerkjennelse.
Apple Remote

**Apple Remote** er en liten fjernkontroll som følger med Apple TV og også selges separat. Den kommuniserer med alle nyere Macintosh-maskiner med innebygd infrarød mottager, og er også kompatibel med Apple TV og iPod Hi-Fi. Den ble opprinnelig designet for Front Row, som er det innebygde mediesenteret i Mac OS X.

## Software
Det er hovedsakelig Front Row, iTunes, iPhoto og QuickTime som benytter Apple Remote, men det kommer stadig flere programmer til Mac som også har støtte for fjernkontrollen. Programmer som Remote Buddy, VLC og Mediacentral er eksempler på dette.
Norsk Militært Tidsskrift

***Norsk Militært Tidsskrift*** (NMT) er landets eldste fagtidsskrift, etablert i 1830, første utgivelse i 1831. Tidsskriftet eies av Oslo Militære Samfund, men har en fri stilling og drives redaksjonelt i henhold til redaktørplakaten.

*NMT* sin redaksjonelle profil legger vekt på analyserende fagstoff. Stoffområdene er sikkerhetspolitikk, totalforsvar, strategi og militære operasjoner, taktikk og ledelse samt andre forhold av interesse for Forsvaret.

Redaktør for *Norsk Militært Tidsskrift* er oberstløytnant Harald Høiback

## Tidligere redaktører (utvalg)
* 1907–1910 Oberstløytnant F. O. Brandt
* 1911–1917 Oberstløytnant Birger Fredrik Sinding-Larsen
* 1918–1926 Oberstløytnant Ivar Hellesnes
* 1926–1933 Oberst Robert Shaw Melhuus
* 1933–1934 Generalmajor Carl Gustav Fleischer
* 1934–1957 Oberst Johannes Schiøtz
* 1957–1966 Oberstløytnant Johan Berg
* 1966–1973 Oberstløytnant Håkon Nordhaug
* 1973–1984 Kommandør Harald Brinchmann Molland Rønneberg 
* 1984–1996 Generalløytnant Tønne Huitfeldt
* 1996–2006 Generalmajor Gullow Gjeseth
* 2007–2010 Kommandørkaptein Tor Jørgen Melien
* 2011–2014 Oberstløytnant Harald Høiback
* 2014 Kommandørkaptein Tor Jørgen Melien
* 2015– Oberstløytnant Harald Høiback

## Bibliografi
* Christophersen, Bjørn *Norsk Militært Tidsskrift, boken om tidsskriftet 1830–1930*, Oslo 1931
* *Norsk militært tidsskrift 1831–1981*, Oslo 1981
* Rønneberg, Harald B H, «Norsk militært tidsskrift» i *Forsvaret og samfunn*. Utgitt i anledning Oslo Militære samfunds 150-års jubileum 1. mars 1975, side 307–316. 
* Gjeseth, Gullow, «Norsk militært tidsskrift de siste 25 år» i *Forsvaret og samfunn*. Utgitt i anledning Oslo Militære samfunds 175-års jubileum 1. mars 2000, side 330–335. 

## Eksterne lenker
*
Neil Robertson

**Neil Robertson** (født 11. februar 1982) er en australsk profesjonell snookerspiller. Han er den første australske spilleren som har vunnet en rankingturnering og vant verdensmesterskapet i snooker i 2010.

## Karriere

Robertson ble profesjonell i 1998 og vant i 2003 verdensmesterskapet for spillere under 21 år. I løpet av sesongen 2005/2006 kom han til fire kvartfinaler, blant annet i verdensmesterskapet hvor han tapte 13&ndash;12 for den kommende mesteren Graeme Dott. I løpet av sesongen klatret han for første gang inn i topp seksten på verdensrankingen og var for sesongen 2006/2007 rangert som nummer tretten. Etter dette har han holdt seg i topp 16 og klatret til førsteplass høsten 2010.

Etter de innledende rundene i Grand Prix møtte Robertson Ronnie O'Sullivan i kvartfinalen, en kamp han vant overbevisende 5&ndash;1. Han møtte deretter Alan McManus som han slo 6&ndash;2 og var således klar for sin første finale i en rankingturnering. Her møtte han en annen finaledebutant i Jamie Cope som han slo komfortabelt 9&ndash;5 og vant således sin første rankingturnering.

I de to neste turneringene røk Robertson ut tidlig, men han var tilbake i form til Welsh Open. Etter seire over Stephen Hendry, Ronnie O'Sullivan og Steve Davis møtte han, meget overraskende, Andrew Higginson i finalen. Higginson ble omtalt som den mest overraskende finalisten gjennom tidene og Robertson gikk raskt opp i en 6&ndash;2 ledelse. Higginson tok deretter seks strake parti, før Robertson tok de siste tre siste partiene for å sikre seg seieren med minst mulig margin. Han ble dermed den første spilleren på flere år som har vunnet to ranking seire i samme sesong og er rangert som nummer syv på verdensrankingen for sesongen 2007/2008.

For sesongen sesongen 2008/2009 er han rangert som nummer ti. Han vant sin tredje seier i karrieren da han slo Matthew Stevens 9&ndash;7 i finalen av Bahrain Championship i november 2008.

Han vant verdensmesterskapet i snooker i 2010 etter å ha slått Graeme Dott 18&ndash;13 i finalen. Høsten 2010 vant han sin sjette rankingturnering, World Open, etter å ha slått Ronnie O'Sullivan 5&ndash;1 i finalen. Samtidig klatret han til førsteplass på verdensrankingen og ble dermed den åttende spilleren som har vært rangert som nummer én.

Robertson har 4 maksimum break i karrieren, dette gjorde han i 2010 ( China Open)  , 2013 ( Wuxi  Classic), 2015 (UK Champion Ship) og 2019 (Welsh Open).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
White Springs

**White Springs** er en liten by i Hamilton County i Florida, USA. Ved folketellinga i 2000 var innbyggertallet 819. Arealet er 4,8 kvadratkilometer.

Byen ligger heilt nord i Florida ved Suwannee-elva. Før koloniseringa av området var dette hjemtraktene til Timucuan-stammen. Like ved byen ligger svovelkildene White Sulphur Springs, som var regna som et hellig sted. Her kunne stammer som ellers lå i krig, møtes for helsebringende bad og for å drikke av kildevannet.

I 1835 kjøpte Bryant og Elizabeth Sheffield området for å anlegge bomullsplantasjer. De fant også nytte i å reklamere for kildenes gode effekt på lidelser som revmatisme, nyresvikt og nervøsitet. Dermed var Floridas første turistmål skapt.

White Springs fikk bystatus i 1885. På denne tida var det på det meste 14 luksushotell og mange mindre hotell i området. Mange av de gamle husa står fortsatt, og byens historiske sentrum er ført opp i Nasjonalregisteret over historiske steder.

Florida Folk Festival arrangeres her hvert år sia 1953.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carl Frederik Prytz

**Carl Frederik Prytz** (1922–2002) var en norsk forfatter, oversetter og skuespiller. 

Han debuterte i 1945 med diktsamlingen *Da senker jeg mine våpen*. Siden skrev han også romaner, hørespill og essay. I en periode på 1970-tallet var han ansatt i NRK og ble omtalt som mannen med «Norges vakreste mannsstemme». Romanen *De vindskeive* har klangbunn fra en lang periode hvor han var psykiatrisk pasient.

## Bibliografi
### Diktsamlinger
* *Da senker jeg mine våpen* (1945)
* *Noen vil alltid våke* (1957) 
* *De privilegerte* (1966) 
* *Klokken i havet og andre dikt* (1960) 
* *Dikt for i dag — og kanskje for imorgen tidlig* (1975)
* *Bruksdikt for deg og meg* (1977)
* *Kjærlighet på godt og vondt* (1997) 
### Romaner
* *De vindskeive* (1979) – ISBN 82-02-20195-0
* *Mannen som hadde rett* (1982) 
* *Skjulestedet* (1984)

### Skuespill (oversettelse)
Fjernsynsteatret (1972): "Sirkulæret" av poet nobelprisvinner og president Václav Havel (1936-2011)

### Hørespill
* *Et greit menneske* (1966) 
### Essay
* *Tretten norske lyrikere. Essay om poesi og livsholdning*, 1956
### Gjendiktninger
* Kathleen Raine: Konkylier. 1961 
* Jacques Prévert: *Denne kjærligheten* (1991)
* Erich Fried: *Kjærlighet uten fedreland* (1996) 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Romantiker med dempet tonefall, omtale i Dagbladet
*  Anmeldelse av ''De vindskeive'' i Legeforeningens tidsskrift
Fotballklubben Lofoten

**Fotballklubben Lofoten** (stiftet 1992) var en norsk fotballklubb fra Lofoten i Nordland, som ble til da A-lagene til Svolvær og Kabelvåg ble slått sammen. Lofotens hjemmebane var Kabelvåg stadion i Kabelvåg.

## Historie
Klubben spilte i 1. divisjon i 1999, hvor de rykket ned på overtid i siste serierunde 17. oktober 1999. I siste serierunde måtte Lofoten vinne borte mot Sogndal, samt at Byåsen og Skjetten måtte spille uavgjort for at Lofoten ikke skulle rykke ned. Laget slo Sogndal 0–2, og i kampen mellom Byåsen og Skjetten sto det 1&ndash;1 etter 90 minutter. Men på overtid scoret Jens Petter Stang for Byåsen og Lofoten rykket ned.  

Målet for 2000 sesongen var å rykke rett opp i 1. divisjon igjen. Lofoten hadde en god sesong og vant 2. divisjon, avdeling 8. Kvalifiseringskampene for opprykk gikk derimot dårlig. Lofoten tapte 5&ndash;0 borte mot Mandalskameratene i første kvalifiseringskamp og var sjanseløse allerede før siste kvalifiseringskamp. 

Sesongen etter ble divisjonssystemet endret og 2. divisjon redusert til fire avdelinger hvor vinneren rykket direkte opp. Lofoten var i toppkampen flere år på rad, men klarte aldri å vinne serien igjen. På grunn av dårlig økonomi og manglende resultater mistet klubben flere av sine viktigste spillere. Lofoten 2 som spilte i 3. divisjon ble lagt ned og spillerne som fikk lite spilletid på førstelaget fikk derfor enda mindre kamptrening. Summen av disse tingene førte til at Lofoten rykket ned til 3. divisjon i 2005.

I 2007 rykket klubben opp til 2. divisjon etter å ha vunnet 3. divisjon avdeling 22. Lofoten spilte to kvalifiseringskamper mot Innstranden, vinneren av 3. divisjon avdeling 21. 20. oktober 2007 ble det klart at Lofoten spiller 2. divisjonsfotball i 2008, etter å ha slått Innstranden 4&ndash;3 over to kamper. 

Lofoten nådde 2. runde i Cupen i 2007 etter å ha vunnet kvalifiseringen mot Grovfjord. De slo 2.-divisjonslaget Mjølner i 1. runde, og holdt 1.-divisjonslaget, og lokale storebror, Bodø/Glimt til ekstraomganger i 2. runde. Lofoten tapte 1&ndash;3 på Stranda stadion etter ekstraomganger.

I 2008 kom FK Lofoten på 14.- og sisteplass i 2. divisjon avd. 4, og rykket dermed ned til 3. divisjon foran 2009-sesongen.

2014 sesongen for FK Lofoten ble en gedingen nedtur. Klubben vant bare 6 kamper, og rykket ned til 4. divisjon. Dermed blir det spekulert om FK Lofoten skal legges ned. Fordi samarbeidsklubben Kablevåg spiller i samme divisjon.

### Tabell 2022
4. divisjon Hålogaland

## Sesongene

## Meritter
* Seriemester 2. divisjon avd. 8: 1997, 1998 og 2000
* Seriemester 3. divisjon avd. 17: 1994 og 1996
* Seriemester 3. divisjon avd. Hålogaland: 2007
* Beste serieplassering: 11.-plass i 1. divisjon (1999)
* Beste cupresultat: 3. runde i 2000, 2003 og 2004

## Kjente spillere

* Hans Jørgen Andersen
* Einar Eriksen
* Vegard Hansen
* Stein Berg Johansen
* Stig Johansen
* Vegard Berg Johansen
* Håvard Lysvoll
* Vegard Lysvoll
* Kristoffer Nessø
* Mathias Normann
* Markus Rolandsen
* Petter Solli
* Odd-Karl Stangnes
* Bjørn Strøm

## Eksterne lenker
*
Vekterskolen

**Vekterskolen** er vaktbransjens egen utdanningsinstitusjon. Norsk Arbeidsmandsforbund (NAF) og Servicebedriftens Landsforening (SBL) dannet Vekterskolen sammen med de største norske vaktselskapene i 2004. Vekterskolens oppgave er å sikre en enhetlig opplæring av vektere, uavhengig av hvilket vaktselskap de kommer fra.

**Vekterskolen ble nedlagt 1. april 2011.** 
Vekterskolens oppgave var å sikre en enhetlig opplæring av vektere for å møte allmennhetens og bransjens behov for økt kompetanse og kvalitet, samt gi alle vektere en felles moderne og kvalifisert yrkesutdannelse.
The Battle of Olympus

***The Battle of Olympus*** er et *side-scrolling* eventyrspill i 2D, satt i oldtidens Hellas, hvor man styrer en ung gresk helt som skal kapre tilbake sin frarøvede kjæreste, Helene, fra klørne til guden Hades. Det ble utgitt i 1988 i Japan, i 1989 i USA og i 1990 i Europa, på Nintendo Entertainment System, og ble godt tatt i mot. Det deler flere fellestrekk med det veldig populære *[[Zelda II: The Adventure of Link]]*.

## Handling
Orpheus, som bor i Arcadias skoger i det midtre Hellas, får vite at kjæresten hans, Helene, er bitt av en giftig slange og tatt med ned til underverdenen, og det er opp til ham å redde henne. Handlingen i spillet deler flere trekk med gresk mytologi, og skjebnen til Orfeus og Eurydike. Eventyrene som Orpheus må igjennom ligner veldig på de som Herakles og Perseus må igjennom i sine eventyr i de greske historiebøkene.

## Geografi
Spillets geografi tar ganske nøye for seg beliggenheter til realistiske steder og byer som lå på de punkter som er avmerket på spillets in-game kart, som for eksempel landsbyen Elis, hvor Helene kommer fra, lå i Arkadia-området i Hellas før, men er nå kun et minne. De åtte områdene i spillet man kan besøke er Arkadia, Attika, Argolida, Peloponnes, Lakonia, Kreta, Frygia og tilslutt Phthia, et kaldt fjellområde som ligger nord i Thessalia-området.

## Mytologi
Hele spillet er basert på den greske mytologien og helten har mulighet til å besøke gudene Zeus, Athene, Hermes, Apollon, Poseidon, Ares, Artemis, og til slutt guden Hades, som skal beseires i nærkamp. Både Hydra, Minotauros, Talos, Medusa og mange andre greske mytologiske skapninger skaper en innholdsrik spillverden.
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 2502

**Fylkesvei 2502** går mellom Hovi og Melbybråten i Øystre Slidre kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 285 (Oppland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Slaget ved Hemmingstedt

**Slaget ved Hemmingstedt** var et slag mellom Kong Hans av Danmarks menn og befolkningen i Ditmarsken i nåværende Holstein i Tyskland i 1500. Kong Hans, som var konge i Kalmarunionen, bega seg dette året mot Meldorf i Ditmarsken med en hær bestående av danske adelsmenn og *Den [[Sachsen|saksiske]] garde*. Hensikten var å underlegge seg Ditmarsken, en uavhengig bonderepublikk sør for Eideren i det nåværende Holstein, som offisielt var tilknyttet bispesetet i Bremen, men reelt var selvstendig. Det var ingen sentral ledelse i republikken, og makten var spredt rundt om i de ulike landsbyene. Ditmarskerne var organisert som en bondehær, og i moderne terminologi begrenset til å bruke geriljametoder og primitive våpen i kampen for å forsvare sitt område, som dessuten på grunn av sin myrlendte karakter og vanskelige fremkommelighet begunstiget de lokalkjente. De talte ca. 6000, og var alle bønder.

## Slaget
Etter 13. februar 1500 ventet kongen og hæren på at værforholdene skulle bedre seg. På dette tidspunktet hadde de allerede massakrert innbyggerne i Meldorf, og et væromslag ville være avgjørende for videre fremrykning. Etter at Meldorf ble inntatt, blåste det opp til storm, og veiene ble uframkommelige. Derfor håpet hæren på frost. 

17. februar gjorde kong Hans en vurdering og fant ut at de økonomiske omkostningene med å ha 10 000 mann stående ubeskjeftiget var for store. Han besluttet derfor å rykke fram til tross for advarsler fra rådgiverne. I mellomtiden har ditmarskerne fanget og avhørt en av kongens menn som var blitt sendt ut for å rekognosere. Gjennom ham fikk de opplysninger om kongens planer og planlagte rute. I løpet av natten bygde de en jordvoll på tvers av den smale veien som hæren måtte følge. Dessuten åpnet de slusene mot Nordsjøen, og på den måten kunne ikke den store hæren utnytte de høyereliggende områdene i terrenget, men var tvinget til å holde seg på den smale, mudrete veien. 

Da ditmarskerne angrep ble hæren grepet av panikk og påført store tap. Det ble klart for kongen at et forsmedelig tilbaketog var eneste utvei, men siden trenet fulgte bak dem, var de stengt inne på den smale veien. De forsøkte i desperasjon å velte vognene ut i vannet, og kong Hans unnslapp selv med nød og neppe. Hovedparten av hæren druknet i det iskalde vannet. 

Ditmarskernes fordel var at de brukte planker og stokker til å løpe på eller hoppe mellom små tuer av land, og kunne derfor bevege seg mye lettere enn fienden. Dessuten hadde de fordelen av å ha vinden og den fykende snøen i ryggen.

Angivelig ble den originale Dannebrogsfanen fra Estlandstoget i 1219 erobret av ditmarskerne i dette slaget, og denne ble senere hengt opp i kirken ved Meldorf.

## Referanser


## Se også
* Hemmingstedt
* Ditmarsken

## Litteratur
* Walther Lammers: *Die Schlacht bei Hemmingstedt*, Neumünster 1953.
* Rochus von Liliencron (red.): *Die historischen Volkslieder der Deutschen*, bind 2, s. 432–456.

## Eksterne lenker
*  Informasjon om slaget ved Hemmingstedt 
*  Liste over falne riddere i den dansk–tyske hæren
Maria Louise av Østerrike

**Maria Louise av Østerrike** (1791–1847) var keiser Napoleon Is andre kone. Hun var datter av den østerrikske keiseren Franz I og hans kone Maria Theresa av Napoli og Sicilia. Inntil hun ektet Napoleon var hun erkehertuginne av Østerrike.

Maria Louise ektet Napoleon utelukkende av politiske årsaker. Bryllupet fant sted 11. mars 1810. Hun var ikke selv til stede ved bryllupet. Det var den østerrikske kansleren, fyrst Metternich, som oppfordret til ekteskapet for å bedre forholdet mellom Det franske keiserriket og Keiserdømmet Østerrike. Siden Napoleon ønsket å gifte seg inn i et av Europas fyrstehus, var han mer enn villig til å gifte seg med den østerrikske erkehertuginnen, som stammet fra et av Europas eldste og mest fornemme fyrstehus; Habsburgerne.

20. mars 1811 fødte Maria Louise Napoleons eneste legitime barn. Sønnen fikk navnet Napoleon Francois Joseph Charles Bonaparte, konge av Roma (1811–1832). Ved Napoleons avsettelse fikk han tittelen hertug av Reichstadt av sin bestefar og verge, keiser Franz I, og gikk da under navnet Franz (Francois). 

Ved Napoleons fravær både i 1812, 1813 og 1814, var Maria Louise regent over det franske riket.

Ved Napoleons endelige fall og abdikasjon i april 1814, flyktet Maria Louise og hennes sønn til Østerrike og keiser Franz Is beskyttelse. Maria Louise fikk ved Paris-traktaten 30. april 1814, lov til å beholde sin keiserlige tittel og tiltalen *Deres Keiserlige Majestet keiserinne Marié Louise*. Ved denne traktaten ble hun også gjort til hertuginne av hertugdømmene Parma, Piacenza og Guastalla. Disse hertugdømmene skulle opprinnelig gå i arv til hennes sønn, men Wienerkongressen vedtok at hertugdømmet kun skulle være hennes på livstid, og ikke arvelig. Senere ble det vedtatt at hertugdømmet Parma skulle føres tilbake til huset Bourbon.

I 1821, fire måneder etter mannens død, giftet Maria Louise seg med sin elsker grev Adam-Albert av Neipperg (1775–1829), i et morganatisk ekteskap. Sammen fikk de tre barn.
* Albertine, greve av Montenuovo (1817–1867), gift med Luigi Sanvitale, greve av Fontanellato
* Wilhelm Albrecht, greve av Montenuovo, senere gjort fyrste av Montenuovo (1819–1895), gift med grevinne Juliana Batthyány von Németújvár
* Mathilde, grevinne av Montenuovo (1822 – ?)

Fem år etter at hennes andre mann døde, i 1834, giftet Maria Louise seg for tredje gang. Nok en gang ble det et morganatisk ekteskap, denne gangen med sin hoffsjef, grev Charles-René av Bombelles (1785 – 1856). 

I sin tid som regent over Parma var Maria Louise sett på som en særs god hersker, og en av hertugdømmets beste herskere.

## Stamtavle

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Arna stasjon

**Arna stasjon** er en jernbanestasjon som ligger på Bergensbanen i Arna bydel i Bergen. Den ble åpnet 1. august 1964 da Ulrikstunnelen og Arnanipa tunnel ble tatt i bruk og var den første stasjonen i Norge som hadde elektrisk togdrift allerede i fra åpningsdagen. Stasjonen ligger mellom åpningene på de to tunnelene. Arna godsterminal lå på stasjonsområdet, men ble fjernet da stasjonen ble bygget om (jfr. nedenfor).

## Ombygging
Arna stasjon ble bygget om som en del av prosjektet for dobbeltspor mellom Arna og Bergen, inkludert nytt løp i Ulrikstunnelen. Arbeidet startet i august 2017 og omfattet blant annet riving av gamle ramper og kulvert, bygging av ny undergang, bredere plattformer, oppgradering av tekniske anlegg og rehabilitering av stasjonsbygningen. Ombyggingen var nødvendig for å tilpasse stasjonen til økt togtrafikk etter åpningen av det nye løpet i Ulrikstunnelen i desember 2020. Stasjonen ble gjenåpnet i desember 2022.

## Galleri

File:Vy-tog 75 165.jpg|Vy-tog 75 165 ved plattform 2
File:Plattform, Arna stasjon.jpg|Plattform, Arna stasjon
File:Arna stasjon, utgang.jpg|Arna stasjon, utgang fra plattform


## Linjer

## Litteratur
* 
* 
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
Advista

**Advista AS** er et selskap som driver virksomhet i det skandinaviske søke- og katalogmarkedet. I 2007 sørget lansering i Sverige og Danmark for at Advista ble det første, norskeide selskapet som dekket alle de tre skandinaviske landene med nettbaserte bedriftskataloger. Samme år ble nummeropplysningen 180.no etablert og en ny søketjeneste ble lansert i Tyskland. Selskapet ble opprettet i 2003 av Stian Gundersen, Øyvind Bangsund og Benjamin Fauchald.

## Tjenester
Selskapet selger såkalte «profileringspakker» som hevder å gi høyere rangering i søkeresultater i katalogene, men har blitt bredt kritisert for bruk av pågående og villedende metoder i salget av disse pakkene, og har truet med søksmål for å stoppe kritiske blogginnlegg.

Selskapet eier og driver katalogtjenestene Nettkatalogen.no (lansert 2003), Jubajuba.no (lansert 2006 – lagt ned 2007), 180.no (lansert 2007), Gulex.se (lansert 2007), Gulex.dk (lansert 2007) og Gelbex.de (lansert 2007).

Det heleide datterselskapet Nettkatalogen AS driver tjenesten Nettkatalogen.no. Selskapet er medlem av bransjeforeningen Trygg Katalog. Katalogselskapet har blitt bredt kritisert for bruk av pågående og villedende metoder i salget av disse pakkene, og har truet med søksmål for å stoppe kritiske blogginnlegg.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Selskapets nettside
Saltoposuchus

**Saltoposuchus** er et forhistorisk reptil som man mener er i slekt med de nåværende krokodillene.

Saltoposuchus var et ikke så stort dyr. Det ser ut til at det i stor grad gikk på to ben, selv om det antagelig også beveget seg på alle fire.

Saltoposuchus må ikke forveksles med Saltasaurus, en planteetende dinosaur.

## Eksterne lenker
*
Miniportrettet

***Miniportrettet*** er en norsk sportsrelatert portrettserie med  Mini Jacobsen som gikk på TV 2 fra 2001 til 2003. Konseptet gikk ut på at Mini i hver episode besøkte en kjent norsk indrettsutøver som ble intervjuet, enten hjemme hos seg selv eller på tur med programlederen. Programmet hadde mange likheter med *[[Minitimen]]*, som Mini ledet på TV3 på 1990-tallet. Programmet gikk på mandager.

## Referanser
Sidet trønder- og nordlandsfe

**Sidet trønder- og nordlandsfe** (forkortet **STN**) er en tradisjonell norsk storferase med opprinnelse og kjerneområde i Trøndelagsområdet (inkludert indre/nordre Nordmøre og Nord-Østerdalen) og Nordland. 

## Historie

Det svartsidete, kollete feet rundt Røros ble valgt ut som det mest opprinnelige og rene, og egnet som en fjellkurase for Trøndelagsdistriktet da stedegenhetslæra slo igjennom som avlssyn rundt 1900. Derav også navnet «**rørosfe**».
Navnet *sidet* er en type fargefordeling som er vanlig i de tradisjonelle nordiske ferasene. Det som har gitt opphavet til denne betegnelsen er at sidene har en annen farge enn kroppen.

I Nord-Norge var feet i utgangspunktet mer uensartet enn i Trøndelag. Det var mye svartsidete og røde dyr, og også hornete individer. Det var stor uenighet om hvilken rasestandard man skulle velge, men valget falt til slutt på den svartsidete typen det ble satset på i Trøndelag. Ved dette valget fikk man fordelen ved å få et stort enhetlig avlsområde for rasen. 

Sidet trønderfe og nordlandsfe (**STN**) ble regnet som samme rase fra 1920-årene.

## Beskrivelse
**STN** er en melke- og kombinasjonsrase tilpasset forholdene i dal- og fjellbygdene. Kyrne har en gjennomsnittlig levendevekt på snaut 450 kg. Dyra er i dag naturlig kollet, og fargen er oftest svartsidet, men rødsidete og brannsidete dyr kan også forekomme.
 
Det kan være stor forskjell i forholdet mellom svart og hvitt, alt fra nesten svart med hvit stripe over ryggen, til nesten hvite dyr med få svarte dropler (punkter) på sidene. Rasen er som oftest sort eller farget rundt øyne, ører og på mulen. STN-kua er finlemmet, godlynt og kjent for å ta seg lett fram i terrenget.

Dyra er tidlig kjønnsmodne og kyrne viser god brunst. Produksjonen på første kalven er som regel moderat, men øker med alderen. 

Gjennomsnittlig årsavdrått på kyr registrert i Husdyrkontrollen er  i underkant av 4000 kg. Melka har et fettinnhold på 4,2 % og proteininnhold på 3,5 %.

Det finnes i dag cirka 1000 renrasede kyr.

## Eksterne Artikler

*Sammenligning av Norsk Rødt Fe (NRF) og Sidet Trønder og Nordlandsfe (STN) på bare grovfôr  Artikkel på [www.umb.no]
*Karakterisering av genotype og produksjonsegenskaper hos den gamle norske storferasen sidet trønderfe og nordlandsfe (STN) Dokument på [www.nordgen.no]

## Eksterne lenker

* Avlslaget for Sidet Trønderfe og Nordlandsfe
* Informasjonsprosjekt for Sidet Trønderfe og Nordlandsfe

## Andre norske kuraser

* Dølafe
* Telemarksfe
* Østlandsk rødkolle
* Vestlandsk fjordfe
* Vestlandsk raudkolle
* Målselvfe
* Norsk rødt fe
Scalable Vector Graphics

**Scalable Vector Graphics** (**SVG**) er et XML-basert filformat for markeringsspråk som beskriver todimensjonal vektorgrafikk. Det er en åpen standard utviklet og vedlikeholdt av World Wide Web Consortium. 


## Eksempel
Siden SVG-filer kun er tekst, tar de ikke så mye plass og kan redigeres med en vanlig teksteditor om ønskelig. Her er et eksempel på en svg-fil:


```
<?xml version="1.0" encoding="ASCII" standalone="yes"?>
<svg xmlns="http://www.w3.org/2000/svg" xmlns:xlink="http://www.w3.org/1999/xlink"
 version="1.0" width="520" height="520">
<style type="text/css">
<![CDATA[
  path {
    fill-opacity:1;stroke:none;stroke-width:1px;stroke-linejoin:miter;stroke-opacity:1
  }
]]>
</style>
<defs>
  <linearGradient id="dk">
    <stop style="stop-color:black;stop-opacity:1" offset="0"/>
    <stop style="stop-color:black;stop-opacity:0" offset="1"/>
  </linearGradient>
  <linearGradient id="lt">
    <stop style="stop-color:#ffe681;stop-opacity:1" offset="0"/>
    <stop style="stop-color:#ffe681;stop-opacity:0" offset="1"/>
  </linearGradient>
  <linearGradient x1="136.4" y1="136.4" x2="167.5" y2="167.5" id="tl" xlink:href="#lt" gradientUnits="userSpaceOnUse"/>
  <linearGradient x1="136.4" y1="383.6" x2="167.5" y2="352.5" id="bl" xlink:href="#lt" gradientUnits="userSpaceOnUse"/>
  <linearGradient x1="383.6" y1="383.6" x2="352.5" y2="352.5" id="br" xlink:href="#dk" gradientUnits="userSpaceOnUse"/>
  <linearGradient x1="383.6" y1="136.4" x2="352.5" y2="167.5" id="tr" xlink:href="#dk" gradientUnits="userSpaceOnUse"/>
</defs>
<path style="fill:#d4a000;stroke:black;stroke-width:9" d="M 260,6.3 L 6.3,260 L 260,513.7 L 513.7,260 L 260,6.3 z"/>
<text style="font-size:362px;font-weight:bold;font-family:Times New Roman, serif" y="380" x="200">!</text>
<path style="fill:url(#tl)" d="M 260,12.7 L 260,75 L 75,260 L 12.7,260 L 260,12.7 z"/>
<path style="fill:url(#bl)" d="M 260,507.3 L 260,445 L 75,260 L 12.7,260 L 260,507.3 z"/>
<path style="fill:url(#br)" d="M 260,507.3 L 260,445 L 445,260 L 507.3,260 L 260,507.3 z"/>
<path style="fill:url(#tr)" d="M 260,12.7 L 260,75 L 445,260 L 507.3,260 L 260,12.7 z"/>
</svg>
```


## Støtte på verdensveven
Bruk av SVG-filer på verdensveven er i dag begrenset av manglende støtte fra enkelte eldre nettlesere, hovedsakelig eldre versjoner av Internet Explorer. Mange nettsteder som bruker SVG-filer, slik som Wikipedia, gjør bildene også tilgjengelige som punktgrafikkfiler. Nyere versjoner av moderne nettlesere  støtter i det minste formatets grunnleggende funksjonalitet.
## Eksterne lenker
*
Mitt lille land (TV-serie)

***Mitt lille land*** er en norsk underholdningsserie med Ole Paus som ble vist på ''TV 2'' i 1999. Serien var utformet som en rundreise i Norge, der Paus presenterte seerne for kjente og ukjente nordmenn, norske særtrekk og sære landsmenn. Gjennomgangsmelodien i serien var Paus' egen sang «Mitt lille land». 

Serien ble godt mottatt av TV-anmelderne, men ble ingen publikumssuksess.

## Referanser
Relasjonsdatabase

En **relasjonsdatabase** er en database som bygger på relasjonsmodellen. Relasjonsdatabaser består av tabeller (relasjoner) som er forbundet med henvisninger, eller nøkler, mellom seg.

De første databaser på begynnelsen av 1960-tallet var nettverksdatabaser. I 1968 introduserte IBM hierarkiske databaser. I 1970 lanserte E.F.Codd begrepet relasjonsdatabaser, men det gikk flere år før de første implementasjonene kom på markedet. I moderne tid er relasjonsdatabaser den dominerende formen for databasesystem. Relasjonsdatabaser har vært nesten enerådende i 1990-årene. I det siste har det kommet objektorienterte databaser og objekt-relasjonsdatabaser. Blant de mest utbredte er SQL.

Databasehåndteringssystemer for relasjonsdatabaser kalles RDBMS (Relational Database Management System).

## Nøkler

Hver rad i en tabell har sin egen unike nøkkel. Rader i en tabell kan knyttes til rader i andre tabeller ved å legge til en kolonne for den unike nøkkelen for den koblede rad (disse kolonnene kalles fremmednøkler). Codd viste at datarelasjoner av tilfeldig kompleksitet kan representeres ved et enkelt sett med begreper.

En del av denne prosessen innebærer å være i stand til å velge eller modifisere en og bare én rad i en tabell. Dette er grunnen til at de fleste fysiske implementeringer har en unik primærnøkkel for hver tabell. Når en ny rad er skrevet inn i tabellen, er en ny unik verdi for primærnøkkelen (PN) generert; Dette er nøkkelen som brukes av systemet primært for tilgang til tabellen. Systemytelsen er optimalisert for PN. Andre mer naturlige nøkler kan også bli identifisert og definert som alternative nøkler (AN). Ofte kan flere kolonner kan være nødvendig for å danne en AN. Både PN og AN har evnen til å identifisere en rad i en tabell. Man kan ta i bruk andre teknologier for å sikre en unik ID verden over. En Globally Unique Identifier kan brukes om det stilles større systemkrav.

Primærnøklene i en database brukes til å definere forholdet mellom tabellene. Når en PN migrerer til en annen tabell, blir den en fremmednøkkel i den andre tabellen. Når hver celle bare kan inneholde bare en verdi og PN migrerer inn i en vanlig enhetstabell, kan dette representere enten en en-til-en-, eller et en-til-mange-relasjon. De fleste relasjonsdatabasene er designet til å løse mange-til-mange relasjoner ved å skape en ekstra tabell som inneholder PN fra de andre tabellene skaper en ny relasjon slås sammen til en ny enhet som utgjør en PN. Migrasjon av PN til andre tabeller er den nest viktigste grunnen til at systemtildelt heltall brukes som PN; det er vanligvis verken effektivitet eller opplagt å migrere en haug med andre typer kolonner.

## Referanser

# A Relational Database Overview *Oracle.com*
# Kahate, Atul. *Introduction to Database Management Systems*. 3rd edition 2009. Dorling Kindersley. India
Katteraua

**Katteraua** den sydlige enden av Andabeløya som ligger i fjorden utenfor Flekkefjord.

Navnet er trolig oppstått av at øyas profil, sett fra en mere sydvestlig posisjon, lignet på en liggende katt med raua (rova) ned i vannet. Katteraua er landemerke i et kjent med som hadde dobbel nytte: Så du den, var du godt klar av båer og skjær langs Hidra. Kombinert med et annet méd var du rett over en fin samling torsk som best lot seg ta på bunnsnøre. Pilken satte seg lett fast, dersom en drev litt av, og det var noe dypt til å legge seg for ile.

I 1993 ble navnet endret fra «Katterauva» til dagens «Katteraua».

## Referanser
Jens Ingvald Olsen

**Jens Ingvald Olsen** (født 22. mars 1952 i Kjøllefjord i Finnmark) er en norsk politiker (Rødt) og fagforeningsmann. Olsen er Rødts gruppeleder i Troms og Finnmark fylkesting per 2020.

Olsen var vararepresentant til Tromsø bystyre på slutten av 1980-tallet, og i 1995 ble han valgt inn i bystyret som fast representant. Deretter ble han gjenvalgt ved alle lokalvalg, senest i 2015. Ved stortingsvalget 2013 og stortingsvalget 2017 var han Rødts førstekandidat i Troms, og ved kommunevalget 2015 var han partiets ordførerkandidat i Tromsø. Fra oktober 2015 og fram til avviklingen av byrådsmodellen i Tromsø i 2016 var han finansbyråd. I 2018 nominerte Rødts valgkomité ham som nummer fire på Rødts liste til stortingsvalget i 2019. Ved fylkestingsvalget høsten 2019 ble han valgt inn i fylkestinget.

Olsen er også kjent fra media for sin jobb som  regionalt verneombud i Fellesforbundet og for engasjementet i nettverket Nei til OL.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Rødt Tromsø
Yngvar Hauge

**Yngvar Hauge** (født 6. april i Oslo 1899, død 7. mars 1977 i Oslo) var en norsk forfatter, kjent for en rekke biografier og dokumentarbøker fra norsk og europeisk historie, og fordi han var praktisk talt blind.

Hauge var elev ved Kristiania blindeinstitut 1908–1915, og deretter ved Dalen blindeskole i Trondheim 1915–1918. Hensikten med utdannelsen ved Dalen var at blinde og sterkt svaksynte skulle lære et håndverksfag, men det ble tidlig klart at Hauge ikke hadde praktiske anlegg. Han tok artium i 1922, og studerte deretter historie og kunsthistorie ved Universitetet i Oslo.

Han debuterte i 1925 med romanen *Ulv av Lauvnes, en livssaga fra kong Sverres tid*. Samtidig med forfatterskapet arbeidet han også som journalist i Morgenbladet. Karakteristisk for forfatterskapet ble etterhvert en lang rekke romaner med biografiske og dokumentariske trekk, hvor trilogien om Karl Johan 1940-42 må regnes som et hovedverk. Hauge har ellers skrevet romaner og kulturhistorisk om Ove Bjelke og Austråttborgen, om keiserinne Teodora av Bysants, Carsten Anker, Haakon VII, Iver Huitfeldt, Ulefos Jernværk, Morgenbladets historie, Bogstad gård, Blindeskolen og Slottet. Andre av hans romaner henter miljø fra antikkens Athen og Roma, fra spansk middelalder og fra dansketiden.

Hans synsevne lå under grensen for medisinsk blindhet, og han skrev sine manuskript med braille, punktskrift. Hans kone Lolla, som også selv var blind, renskrev hans manuskripter. 

Han ble utnevnt til statsstipendiat i 1963, og mottok Mads Wiel Nygaards legat i 1964.

## Referanser


## Litteratur
* Sambok 53 bøker av Yngvar Hauge

* Aftenposten 3.4.1959
* Aftenposten 6.4.1974
* Aftenposten 6.12.1975