open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Newton (TV-program)

***NRK Newton*** er et populærvitenskapelig TV-program for barn og ungdom som gikk på NRK Fjernsyn fra 1995 til 2019. Fra 2019 har programmet kun vært tilgjengelig i på NRK TV, i en kortere utgave. Programmet blir produsert av NRK Trøndelag i Trondheim for NRK Super. De første tre årene het programmet *Newtons Hage*, før det fra høsten 1997 skiftet navn til *Newton*.  

Programmet tok over etter *[[Nysgjerrigperiskopet]]*, som gikk fra 1992 til 1994.

Programmet har vunnet totalt fem Gullrutepriser. Selve programmet ble kåret til beste magasinprogram I 2000 og 2002, programlederne Selda Ekiz og Line Jansrud blitt kåret til beste kvinnelige programleder i henholdsvis 2013 og 2016 mens Rune Kjær Valberg vant Gullruten 2016 i klassen beste regi enkamera for *Newton pubertet*. 

Newton har over flere år bygget seg opp et ungt publikum på sin YouTube-kanal. I desember 2019 bikket de 70 000 abonnenter. I februar 2020 fikk imidlertid Newtons YouTube-kanal nytt navn, *[[NRK Unormal]]*, mens alle Newtons videoer forble på kanalen. Nå publiserer Newton ukentlig på NRK Super og NRK TV og er et sterkt og etablert merkenavn for målgruppa.                

## Programledere

## Priser og nominasjoner
* Nominert til Gullruten 1999 i klassen beste barneprogram
* Gullruten 2000 i klassen beste magasinprogram
* Gullruten 2002 i klassen beste magasin for episoden *Kloakk*
* Nominert til Gullruten 2003 i klassen beste barne- eller ungdomsprogram
* Nominert til Gullruten 2003 i klassen beste kvinnelige programleder ved Unni Eikeseth
* Nominert til Gullruten 2004 i klassen beste barne- eller ungdomsprogram
* Nominert til Gullruten 2004 i klassen beste kvinnelige programleder ved Unni Eikeseth
* Nominert til Gullruten 2005 i klassen beste barne- eller ungdomsprogram
* Nominert til Gullruten 2007 i klassen beste barne- eller ungdomsprogram
* Nominert til Gullruten 2008 i klassen beste barne- eller ungdomsprogram
* Nominert til Gullruten 2009 i klassen beste barne- eller ungdomsprogram
* Nominert til Gullruten 2010 i klassen beste barne- eller ungdomsprogram
* Nominert til Gullruten 2010 i klassen beste kvinnelige programleder ved Solveig Hareide
* Nominert til Gullruten 2012 i klassen beste barne- eller ungdomsprogram
* Nominert til Gullruten 2012 i klassen beste kvinnelige programleder ved Selda Ekiz
* Gullruten 2013 i klassen beste kvinnelige programleder ved Selda Ekiz
* Gullruten 2016 i klassen beste kvinnelige programleder ved Line Jansrud for episoden *Fødsel*
* Nominert til Gullruten 2016 i klassen beste barne- eller ungdomsprogram
* Gullruten 2016 i klassen beste regi enkamera ved Rune Kjær Valberg for episoden *Pubertet*
* Nominert til Gullruten 2016 i klassen beste grafisk design / vfx ved Steffen Sæther-Larsen
* Nominert til Gullruten 2020 i klassen beste programleder – nyhet, sport eller aktualitet ved Lydia Gieselmann

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mental Shakedown

***Mental Shakedown*** er debutalbumet til det norske boogierock-bandet Backstreet Girls.

Plata ble først utgitt av Medicine Records på LP i 1986. Den ble senere utgitt på LP, CD og kassett av Polygram. I 2004 ble den re-utgitt på CD av FaceFront. Denne CD-en inneholdt fire bonuslåter.

Det ble laget ei pressemappe med et hefte til Polygram-utgivelsen.

## Sporliste
#«Repo Man» 01:37 (Iggy Pop)
#«Mental Shakedown» 03:33
#«Party Time» 04:39
#«Rock 'n Roll Shock» 02:26
#«Never to Loud» 03:26
#«Backstreet Boogie» 04:02
#«Rattlesnake Charlie» 04:46
#«Back in Jail» 02:48
#«Please Me» 03:45
#«Poor Ol' Sam» 03:21
#«Mainstream Summer» 04:42

### Bonus Tracks (FaceFront 2004)
#«Shake a little finger (demo 1987)»
#«Back in the UZZR (demo 1987)»
#«The hunt (demo 1987)»
#«KGB (demo)» utgitt på singel i 1992

## Medvirkende
### Backstreet Girls
* Arne Aarnes – Vokal
* B.T. Baarli – trommer
* P. Kristensen – Bass
* H.P. Baarli – Gitar
### Øvrige

* Atle Abelsen – munnspill på *Rock'n'Roll Shock*
* Sven Solberg - produsent
* Peter Dahl - mastering 
* Paal Audestad - fotograf
* Siri Birthe Briest Kriszat - fotograf
* Aud V. - coverdesign

## Eksterne lenker
*
Special Branch

**Special Branch** er i Storbritannia, Irland og i mange samveldenasjoner en gren av politiet som håndterer saker som berører den nasjonale sikkerhet. Arbeidet består fremst i å samle etterretningsmateriale og analysere dette for å beskytte allmennheten og / eller staten mot sikkerhetstrusler som terrorisme, separatisme og forskjellige former for politisk ekstremisme, samt å overvåke personer og organisasjoner knyttet til slike trusselbilder.

Den første enheten med et slik navn var Special Irish Branch, en avdeling av Metropolitan Police Service i London som ble opprettet i mars 1883 for å motarbeide Irish Republican Brotherhood. Referansen til irer ble senere fjernet da oppgavene ble utvidet til å gjelde også andre trusler.

## Storbritannia

Hver regionale britiske politistyrke har en egen Special Branch. Disse avdelingene arbeider tett med hverandre og med den sivile etterretningstjenesten MI5. 

Tjenestemenn som er knyttet til Special Branch bruker betegnelsen *Detective* foran sin grad, selv som de ikke er knyttet til Criminal Investigation Department. 

Utover overvåking og etterretningsvirksomhet har Special Branch også ansvar for sikkerheten til viktige personer (unntatt de kongelige, som har en egen sikkerhetsstyrke). I henhold til Terrorism Act 2000 har de også hovedansvaret i sikkerhetsavdelingene på flyplasser og i havner.

Langt den største er *Specialist Operations department* i Metropolitan Police, også kjent som SO12. Det ble i september 2005 annonsert at SO12 skal slås sammen med styrkens antiterror-enhet til den nye avdelingen Counter Terrorism Command.

## Irland

Garda Síochána har lenge hatt en avdeling kalt Special Branch, som nå har skiftet navn til Special Detective Unit.

## Hongkong

Royal Hong Kong Police Force hadde en Special Branch frem til 1995. Den ble da oppløst i forbindelse med at kolonien skulle overføres til Folkerepublikken Kina i 1997.

## India

De statlige politistyrkene i India har hver sin Special Branch. Disse avdelingene arbeider med saker som berører den nasjonale sikkerhet. Alvorlige saker som kontraspionasje håndteres av Intelligence Bureau, den indre etterretningstjenesten. De to organisasjonene arbeider svært tett sammen. 

Den indiske Special Branch har ved mange anledninger blitt beskyldt for å overvåke regjeringens politiske motstandere.
Punakha

**Punakha** (eller *Punaka*) er et av de tyve dzongkhag (fylkene) i Bhutan. 

Fylkeshovedstaden med samme navn var tidligere landets hovedstad. Punakhas Dzong, det administrative og religiøse senteret i fylket er Je Khenpos vinterresidens. Siden ca. 1680 har tempelet også vært hvilested for levningene etter Shabdrung Ngawang Namgyal, landets grunnlegger. Kroningen av kong Ugyen Wangchuck i 1907 skjedde også her. Dzongen var også kongens vinterresidens fram til 1955. 

Punakha grenser i vest til Thimpu, i nord til Gasa, og i øst til Wangdue Phodrang dzongkhag. Gasa dzongkhag var inntil 1992 en del av Punakha. 

Det meste av bebyggelsen er samlet langs de to elvene **Pho-chhu** og **Mo-chhu**. 

Punakha-48-Dorf-2015-gje.jpg|
Punakha-Dzong-60-Innenhof-2015-gje.jpg|
Punakha-Dzong-92-Regenbogen-2015-gje.jpg|
Punakha-Dzong-26-Weltenhueter Nord Vaishravana mit Rundbanner und Manguste-2015-gje.jpg|
Punakha-Chime Lhakhang-26-Dorf-Wolken-2015-gje.jpg|

## Gewog
Punakha består av ni underdistikt, kalt *[[gewog]]s*:
*Chhubu Gewog
*Dzomo Gewog
*Goenshari Gewog
*Guma Gewog
*Kabjisa Gewog
*Lingmukha Gewog
*Shenga Bjime Gewog
*Talo Gewog
*Toewang Gewog

## Eksterne lenker
* Bhutan Portal
Dalbo gård

**Dalbo gård** er en gård i Bærum kommune i Akershus. Dalbo gård ligger rett øst for Kolsås og vest for Dælivannet.

## Historie
Den tidligere bestyreren på Bærums Verk, Erik Østbye (1809–1875), kjøpte i 1857 de to gårdene Søndre Skotta og Nordre Dæli, og slo dem sammen til Dalbo.

I 1888 tok gårdbrukerne på Dalbo og Stein i vestre Bærum initiativ til å stifte Bærum Middelskole. Dette var forløperen til Valler videregående skole.

Fram til 1980 var det melkeproduksjon på gården. Senere har det hovedsakelig vært gress- og kornproduksjon, og i tillegg er det mange hester i pensjon.

### Politikeren Erik Østbye
Politikeren *Erik Østbye* (født 6. november 1918 - død 20. juli 2010), har vært eier av gården siden før 1950. I 1979 mottok han Miljøvernprisen av Naturvernforbundet i Bærum for aktivt jordvern og jordbruksinformasjon til skolebarn. Østbye har i mange år drevet med avl og hold av hester. Østbye satt i Bærum kommunestyre fra 1967 til 1991, hvorav seksten år som fast medlem. Han var eneste æresmedlem av Bærum Senterparti.

### Kunstnerbolig
I 1972 kjøpte Bærum kommune Søndre Skotta og dette har siden 1980-årene vært Bærum kommunes eneste kunstnerbolig.

### Filminnspilling
Vinteren 1972 ble området rundt gården brukt under innspillingen av filmen *[[Når villdyret våkner (1972)|Når villdyret våkner]]* med Charlton Heston i hovedrollen, basert på romanen med samme navn av Jack London.

## Landskapsvernområde
Dalbo naturreservat er et naturreservat for snelle-askeskog. Ved nabogården Skotta er det et naturreservat for alm-lindeskog, Skotta naturreservat. Disse ligger i Kolsås-Dælivann landskapsvernområde.

## Helleristninger
Like ved Dalbo gård ligger ti helleristningsfelter, et av de største på Østlandet nord for Østfold. De første helleristningene ble funnet i 1959 og i årene som fulgte ble det funnet flere. Helleristningene omfatter nå blant annet ca. 40 skipsfigurer, fotsåler, kretsfigurer og skålgroper fra bronsealderen. Helleristningene på Dalbo regnes for å være ganske sene i sitt slag, kanskje for det meste fra førromersk jernalder.

## Referanser
Uncovered by Heartbeat

***Uncovered by Heartbeat*** er debutalbumet til det norsk-engelske indie-bandet Cherubs.

## Sporliste
# «Telepathy»
# «Kiss All Morning»
# «9* Out of Ten»
# «You Stay I Leave»
# «Adult Video / Chinese Food»
# «Eyes Only»
# «Hey Bunny»
# «This Awful Morning»
# «Botox Bop»
# «Faces and Masks»
# «Room with a View»

## Eksterne lenker
*
Breheimsenteret

**Breheimsenteret** er et nasjonalt informasjonssenter for Jostedalsbreen nasjonalpark i Jostedal i Luster kommune i Sogn og Fjordane fylke. Nigardsbreen, som ligger like ved siden av Breheimsenteret, er den lettest tilgjengelige av brearmene som kommer fra Jostedalsbreen. I Breheimsenteret kan en besøke senterets museum og kafeteria. Senteret er åpent for publikum i perioden 1. mai til 1. oktober.

Breheimsenteret brant ned til grunnen 28. juli 2011. Det ble bygd opp igjen og åpnet på nytt våren 2013.

## Referanser



## Eksterne lenker
* Breheimsenteret
Police authority

En **Police Authority** er betegnelsen på britiske organer som fører kontroll med politiet for å sikre kvaliteten på politiarbeidet, både i forhold til effektivitet og sikring mot overgrep mot borgerne. Den enkelte deler av Storbritannia har noe forskjellige ordninger for sine *Police Authorities*. 

## England og Wales

I England og Wales består myndigheten av en komité med representanter som blir utpekt av lokale myndigheter (normalt ni), uavhengige medlemmer (normalt fem) og magistrater (normalt tre). Det største avviket fra normalsammensetningen er Metropolitan Police Authority, som har 23 medlemmer hvorav tolv er medlem av London Assembly. 

## Nord-Irland

Police Service of Northern Ireland kontrolleres av Northern Ireland Policing Board, som har nitten medlemmer. Ti av dem er medlemmer av Northern Ireland Assembly, og de resterende ni er uavhengige.

## Skottland

I Skottland fungerer regionsmyndighetene som *Police Authority*. I to tilfeller, Fife og Dumfries and Galloway, dekker politistyrken kun en region; i resten av Skottland har regionene som har felles politistyrke gått sammen om å oppnevne utvalg.

## Eksterne lenker
* Association of Police Authorities
Germaine Greer

**Germaine Greer** (født 29. januar 1939) er australsk forfatter og professor emerita i engelsk og moderne litteratur ved Universitetet i Warwick i England. Hun er særlig kjent for sitt radikalfeministiske engasjement.

Blant hennes mest populære verker er *Den kvinnelige evnukk* (*The female eunuch* 1969, norsk oversettelse 1972). Den regnes av enkelte som startskuddet for vestlig feminismes andre bølge. Greer ser målet med feminismen å være kvinnefrigjøring, forstått som en kamp for kvinner å være seg selv og definere sine egne behov. Dette er ikke det samme som likestilling, som i Greers oppfatning kun kan tilby kvinner et liv som vanlige, ufri menn.

Germaine Greer er også kjent som en kritiker av transpersoner, og fikk mye oppmerksomhet da hun gikk offentlig ut mot ansettelsen av en transkvinne, fysikeren Rachael Padman, ved University of Cambridge.

## Referanser


## Litteratur
*  Om Greer på Universitetet i Warwicks sider
*  Om Greer på Universitetet i Melbournes sider

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Bloc Party

**Bloc Party** er et britisk art-rock/post-punk-band som ble etablert i 1999 av Russell Lissack og Kele Okereke. Tidligere har bandet hatt navnene *Superheroes of BMX*, *The Angel Range*, *Diet* og *Union*, men i september 2003 falt valget på Bloc Party. Dette er en ordlek med det et engelske uttrykket «block party», som er en slags uformell nabolagsfestival der man ofte leide et lokalt band for underholdning. Bandet har sagt at navnet ikke er ment som en allusjon til Østblokken, eller det kanadiske politiske partiet Bloc Québécois. Bandet har kuttet ut k-en kun av estetiske grunner.

## Medlemmer
*Kele Okereke – vokal, rytmegitar, sampler, elektrisk piano (1999– )
*Russell Lisack – gitar, sampler, synthesizer, programmering (1999– )
*Justin Harris – bass, bakgrunnsvokal, synthesizer, klokkespill, saksofon (2015– )
*Louise Bartle – trommer, perkusjon, bakgrunnsvokal (2015– )
**Tidligere medlemmer**
*Gordon Moakes – bass, vokal, trommer, klokkespill, keyboard, synthesizer (2002–2015)
*Matt Tong – trommer, perkusjon, bakgrunnsvokal (2002–2013)

## Diskografi
* *[[Silent Alarm]]* (2005)
* *[[A Weekend in the City]]* (2007)
* *[[Intimacy (Bloc Party-album)|Intimacy]]* (2008)
* *[[Four (Bloc Party-album)|Four]]* (2012)
* *[[Hymns (Bloc Party-album)|Hymns]]* (2016)

## Eksterne lenker
* 
*
Fritz Walter-Stadion

**Fritz Walter-Stadion** er et tysk fotballstadion i Kaiserslautern som er oppkalt etter den tidligere tyske storspilleren Fritz Walter. Dette er hjemmebane til Bundesliga-klubben 1. FC Kaiserslautern. Stadionet ble åpnet i 1926, men det ble restaurert fra 2002&ndash;2005 for fotball-VM i 2006, som ble spilt i Tyskland. Kapasiteten er på 46&nbsp;600, hvorav 18&nbsp;600 er ståplasser. Under VM hadde stadionet en kapasitet på 37&nbsp;084.

## Kamper i VM
* 12. juni:  -  (gruppe F)
* 17. juni:  -  (gruppe E)
* 20. juni:  - Trinidad & Tobago (gruppe A)
* 23. juni:  -  (gruppe H)
* 26. juni:  -  (åttendedelsfinale)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Albert Scott Crossfield

**Albert Scott Crossfield** (normalt omtalt som **Scott Crossfield**, født 2. oktober 1921 i Berkeley, California, USA, død 19. april 2006) var en amerikansk flyger.

Scott Crossfield ble verdenskjent som den første som klarte å fly dobbelt så raskt som lyden. Han skrev flyhistorie da han oppnådde en hastighet på Mach 2 (omtrent 2124 kilometer i timen) i november 1953. Dette gjorde han i flyet D-558-II Skyrocket.

I april 2006 omkom 84-åringen i en flyulykke.

## Referanser
Kringkastingsrådet

**Kringkastingsrådet** er et rådgivende organ for NRK, oppnevnt første gang i 1933.

Rådet har til oppgave å drøfte og uttale seg om hovedlinjene i NRKs programvirksomhet, både innen radio og TV. Det kan også gi råd i administrative og økonomiske saker. Sakene rådet behandler kan komme både fra kringkastingssjefen og fra NRKs seere og lyttere. Det kan også behandle saker som rådet selv mener bør tas opp.

Kringkastingsrådet møtes 8&ndash;10 ganger i året, og har 14 medlemmer, med hver sin vararepresentant. Ti av medlemmene oppnevnes av Stortinget, fire oppnevnes av Kongen i statsråd. Ett av de ti medlemmene Stortinget oppnevner er leder av Samisk programråd.

Fra 2018 til 2021 var Julie Brodtkorb leder. Forutgående periode (2014–2017) var Per Edgar Kokkvold leder for rådet .

## Medlemmer 2022–2025
;Oppnevnt av regjeringen i 2022 

*Leder Snorre Valen, varamedlem: Bård Borch Brøndlund Michalsen
*Nestleder Vilde Schanke Sundet, varamedlem: Hilde Kristin Dahlstrøm
*Luqman Wadood, varamedlem: Steffen Tomt
*Sumaya Jirde Ali, varamedlem: Cora Alexa Døving

;Oppnevnt av Stortinget i 2021

*Tove Karoline Knutsen, varamedlem: Ingalill Olsen
*Martin Henriksen, varamedlem: Abdullah Alsabeehg
*Stine Renate Håheim, varamedlem: Harald Furre
*Trude Drevland, varamedlem: Kent Gudmundsen
*Gunn Cecilie Ringdal, varamedlem: Gunnar Kvassheim
*Jan Bøhler, varamedlem: Ida Stuberg
*Anne Toril Eriksen Balto, varamedlem: Nora Celine Warholm Essahli
*Anders Anundsen, varamedlem: Jøran Kallmyr
*Akhtar Chaudhry, varamedlem: Guri Idsø Viken
*Leder av Samisk Programråd, oppnevnt av Sametinget

## Medlemmer 2018–2021

; Oppnevnt av regjeringen 2018
* Julie Brodtkorb (leder), vara Bente E. Engesland 
* Torgeir Uberg Nærland, vara Rune Hetland 
* Bushra Ishaq, vara Ida Aalen 
* Vebjørn Selbekk, vara Inger Gunn Sande 
* Eiri Elvestad, vara Randi Wenche Haugen 
* Marius Karlsen, vara Erik Knudsen 

; Oppnevnt av Stortinget i desember 2017 
* Sigvald Oppebøen Hansen, vara Espen Granberg Johnsen 
* Tove Karoline Knutsen, vara Inger Løite 
* Marvin Wiseth, vara Jens Johan Hjorth 
* Trude Drevland, vara Gunn Cecilie Ringdal 
* Ove Vanebo, vara Ib Thomsen 
* Kathrine Kleveland, vara Joakim Karlsen 
* Akhtar Chaudhry, vara Anders Tyvand

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kortbaneløp på skøyter under Vinter-OL 1992

**Kortbaneløp på skøyter under Vinter-OL 1992** ble arrangert fra 18. til 22. februar. Under Vinter-OL 1992 i Albertville ble det arrangert fire øvelser i kortbaneløp på skøyter.

## Medaljefordeling

## Medaljevinnere
;Menn

;Kvinner

## Resultater
### Menn
#### 1 000 m
20. februar 1992






#### 5 000 (4 x 1 250 m) stafett
22. februar, 1992






### Kvinner
#### 500 m
22. februar, 1992






#### 3 000 m (4 x 750 m) stafett
20. februar, 1992






## Eksterne lenker
* 
* Albertville 1992 Short Track Speed Skating Results på olympics.com
* Short Track Speed Skating at the 1992 Winter Olympics på olympedia.org
*  Short Track Speed Skating at the 1992 Albertville Winter Games  på Sports-reference.com/olympics
* 
*
Samdrup Jongkhar

**Samdrup Jongkhar** er et av de 20 dzongkhag (fylkene) i Bhutan. Fylket ligger i det subtropiske lavlandet i sørøst (200 til 3500 moh), og fylkeshovedstaden med samme navn regnes som regionalt handelssenter også for de fire omkringliggende fylkene Zhemgang, Mongar, Pemagatshel og Trashigang. 

## Gewog
Samdrup Jongkhar består av ti underdistrikt eller *[[gewog]]s*:
*Bakuli Gewog
*Dalim and Samrang Gewog
*Dechhenling Gewog
*Gomdar Gewog
*Hastinapur Gewog
*Lauri Gewog
*Martshala Gewog
*Norbugang Gewog
*Orong Gewog
*Serthi gewog

## Eksterne lenker

* Samdrup Jongkhar Dzongkhag
* Offisiell basisinformasjon
Lars Sæter

**Lars Sæter** (født 13. mai 1895 i Surnadal, død 27. mai 1988) var en norsk politiker (KrF), emissær og forretningsmann. 

Sæter var stortingsrepresentant fra Sør-Trøndelag 1954-1961.

Utdannelsen hans var folkehøgskole, befalskurs og bibelskole, og da han gjorde et karriereskifte som voksen, gikk han handelsskole. Han arbeidet som emissær, ungdomssekretær, redaktør og kretssekretær for Trøndelag indremisjonskrets 1919-1937. Han var disponent for Trøndelag misjonshotell 1934-1937. I 1937 ble han disponent i Nordenfjeldske Oljeselskap, et datterselskap av Sporveienes Bensindepot, Norsk Oljeraffineri (NOR), som i 1950-årene endret navn til Mobil Oil NOR.

Han var medlem av Nidaros bispedømmeråd 1933-1954, formann i Trondheim KrF 1945-55. Han hadde også flere andre ledende verv i kommunen (både Trondheim og Surnadal), indremisjonen og partiet.

En yngre bror, Arne Sæter, var stortingsrepresentant (KrF) for Møre og Romsdal.

## Litteratur
* *Trøndelag indremisjonskrets gjennem 50 år*. 1936
* *Medarbeidere i Guds verksted : Profiler av kjente personer i vår kirkes historie og av mennesker vi møtte i Guds verksted*. Nomi forlag, 1972. (sammen med Arne Sæter)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Lars Sæters privatarkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
Alexander Gabrielsen

**Alexander Gabrielsen** (født 18. november 1985) er en norsk tidligere fotballspiller fra Rogaland.   

Han kom til Viking FK i 2002 fra Randaberg IL, som er den klubben han hadde spilt i siden unge år. 

I 2007 signerte han kontrakt med Sandefjord Fotball (SF) og spilte blant annet 28 av 30 seriekamper i 2011. 2016 var hans tiende sesong i SF. Han har spilt 169 kamper og scoret 15 mål for SF, og også bidratt som spillerutvikler i klubben. Han har spilt elleve U-21-landskamper for .

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Sandefjord Fotball.no – Spillerens profil
Humør

**Humør** er følelsesmessig tilstand. Humør skiller seg fra følelser, stemninger og inntrykk ved at de er mindre spesifikke, mindre intense, og mindre sannsynlig å bli utløst av en særskilt stimulans eller hendelser. Humør er vanligvis beskrevet som av enten positiv eller negativ valør. Generelt snakker folk flest om at de er i godt humør eller i dårlig humør.

Et individs humør er en observerbar affektiv tilstand som kan bestå av en kombinasjon av følelser. Ved normal fungering påvirkes humøret av ytre hendelser og er derfor adaptivt. En humørforstyrrelse (som eksempelvis klinisk depresjon) blir beskrevet som maladaptiv.

## Ordets opphav
Ordet «humør» er kommet til norsk fra fransk, og er beslektet med humor, som igjen kommer gjennom tysk og engelsk fra det latinske ordet for væske: *umor* eller *humor*. De gamle grekerne trodde nemlig sinnsstemningen var knyttet til blandingsforholdet mellom kroppsvæskene blod, mørk galle, gul galle og slim fra lymfekjertlene.

## Optimisme/pessimisme og humør
En optimist og en pessimist opplever den samme situasjon gunstig henholdsvis ugunstig. Dette gjelder også i forhold til forventninger. Optimisten betrakter verden gjennom «rosa briller», dvs. med forventninger om et gunstig utkomme, mens en pessimist vil ha en tendens til å fokusere på risikoen for at utkommet blir ugunstig eller ubehagelig. Det foreligger preliminære beviser på at evaluering av situasjoner er forbundet med nevrotransmitterkonsentrasjoner i hjernen. Ulike nevrotransmittere synes å påvirke prosesseringen av positive og negative utkommer, muligens gjennom påvirkning av forskjellige undersystemer i hjernen.

## Humørforstyrrelser
Humørforstyrrelser er mentale lidelser hvor humørets normale fungering er forstyrret. De vanligste slike lidelser er klinisk depresjon og bipolar lidelse (manisk-depressiv lidelse).  Det synes også trolig at angstforstyrrelser er relatert til humørforstyrrelser. Medikamentelle terapier for disse forstyrrelsene ser ut til å rette seg mot nevrotransmitterfunksjoner i hjernen. En annen humørforstyrrelse som mest sannsynlig befinner seg i det bipolare spektrum er sesongavhengig depresjon som beskriver en forstyrrelse der endring av årstid (særlig dagens lengde) har en unormalt sterk innvirkning på humøret.

## Se også
* Følelse

## Referanser


## Litteratur
* Biss, R. K.; Hasher, L.; Thomas, R. C. (2010): «Positive mood is associated with the implicit use of distraction» i: *Motivation & Emotion* **34** (1), s. 73–77. doi:10.1007/s11031-010-9156-y.
* Ekman, P., Levenson, R. W., & Friesen, W. V. (1993): «Facial Expression and Emotion» i: *American Psychologist*, s. 384-391.
* Martin, Brett A. S. (2003): «The Inﬂuence of Gender on Mood Effects in Advertising» (PDF) i: *Psychology and Marketing* **20** (3), s. 249–273. doi:10.1002/mar.10070.
Georg Buljo

**Georg Buljo** (født 2. februar 1969) er en norsk-samisk artist, gitarist og produsent.

Sammen med Kåre Vestrheim startet han tidlig i 1990-årene gruppen Locomotives, der han fungerte som gitarist, låtskriver og co-produsent. Buljo jobber blant annet med Mari Boine, Lars Bremnes og Niko Valkeapää som produsent og låtskriver. Han har også samarbeidet med Odd Nordstoga, Lars-Ante Kuhmunen, Johan Anders Bær, Biret Risten Sara og Jan Eggum samt en rekke andre norske og samiske artister.

Buljo er platearbeider i *Duippidit Audio Laboratorium* i Oslo og etablerte i 2002 plateselskapet *[[Duippidit]]*, som mottok Spellemannprisen 2003 for Niko Valkeapääs første plate.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Nordenfjeldske infanteriregiment

**Nordenfjeldske infanteriregiment**, tidligere **Nordenfjeldske gevorbne regiment**, var en norsk militæravdeling som ble opprettet i Trondhjem i 1733.

Fram til 1763 hadde det navn etter regimentssjefene. Det het først Frølichs gevorbne infanteriregiment, deretter Ulrichsdals gevorbne infanteriregiment. I 1763 skiftet det navn til Nordenfjelske gevorbne infanteriregiment. I 1789 ble navnet endret til Nordenfjelske infanteriregiment. Etter hærplanen av 1810 hadde regimentet fått base i Fredrikstad, mens Søndenfjeldske infanteriregiment hadde base i Halden og Oplandske infanteriregiment hadde base i Oslo.

## Historie
Et regiment med gevorbne (*vervede*, fra tysk) hadde en større andel vervede soldater, og færre utskrevne soldater. Etter hærplanen av 1810 hadde hæren tre gevorbne infanteriregimenter som hver hadde 800 gevorbne – og 1200 «nasjonale» (utskrevne) menige: Det Søndenfieldske, det Nordenfieldske og Opplandske. I tillegg fantes seks nasjonale infanteriregimenter som hver hadde 200 gevorbne – og 1800 nasjonale menige.

Karl Wilhelm von Löwental ble generaladjutant for regimentet i 1782. Fra 1790 besto regimentet av 22 kompanier oppsatt i Follo, på Ringerike, i Hallingdal, i Buskerud og Vestfold.

Under forberedelsene til Riksforsamlingen i 1814 oppnevnte regimentet, på samme måte som øvrige militæravdelinger, to medlemmer av Den grunnlovgivende forsamling: kaptein Peter Blankenborg Prydz og musketer Helge Ellingsen Waagaard.

Som en følge av hærreformen av 3. juli 1817 ble regimentet lagt ned ved utgangen av 1817.
## Arkiv
Rester av regimentets arkiv finnes i Riksarkivet. Arkivet er på ca. 2,5 hyllemeter, og dekker særlig perioden 1788-1817. Her finnes blant annet en del mannskapsruller, særlig fra regimentets vervede kompanier.

I arkivet etter Generalitets- og kommissariatskollegiet 1768-1808/Det kgl. norske kommissariatskollegium 1808-1815 finnes det ruller over regimentets nasjonale kompanier fra perioden 1769-1834.
## Referanser
Thor-Inge Gullvåg

**Thor-Inge Gullvåg** (født 5. juni 1952 i Vefsn) er en norsk skuespiller og dramaturg, utdannet ved Statens Teaterhøgskole. Han har arbeidet ved Hålogaland Teater, NRK fjernsyns- og radioteateret, Norsk Film AS og Rikskonsertene.

Gullvåg ble senere tilknyttet Nordland Teater i Mo i Rana, der han i perioden 1. januar 2000 – 31. desember 2007 var teatersjef. 

Gullvåg er far til danseren, skuespilleren og TV-programlederen Kjersti Lid Gullvåg. Han er gift med skuespiller og pedagog Tone Lid Gullvåg.
 
## Roller
* Karl i filmen *[[Svidd neger]]* (2003)

## Verker
* *Likvake*, filmmaunus (1987)
* *Svein Uredd, eventyrkomedie i fem akter* av Nordahl Rolfsen fra 1890, bearbeidet og gjendiktet (1989)

## Priser
* 1987: Vinner av Norsk Filmforbunds manuskonkurranse for *Likvake*
* 1996: Teskjekjerringprisen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Presentasjon på Nordland teaters hjemmeside
Niko Valkeapää

**Niko-Mihkal Valkeapää** (født 1968) er en samisk låtskriver, musiker (vokal) og politiker (Norske Samers Riksforbund). 

Han har siden 1990 vært bosatt i Kautokeino der han begynte som lærer.  Han er gudsønn av kunstneren Nils Aslak Valkeapää, og fremfører flere av hans tekster på sine to plateutgivelser som er en del av den «tredje bølge» innen moderne samisk kultur der han har arbeidet mye med blant annet Georg Buljo.

Han vant Sámi Grand Prix (1994, 1995), mottok Spellemannprisen 2003 i åpen klasse med sitt debutalbum, og Liet Ynternasjonaal, den internasjonale musikkpris for minoritetsmusikk. I 2008 vant han to Folkelarmpriser for *Birrat Birra*; nyskapende og åpen klasse. For albumet *Gusto* fra 2012, ble han nominert til Spellemannprisen 2012 i klassen folkemusikk/tradisjonsmusikk.  Han har turnert nasjonalt og i Norden, bl.a. på Nattjazz i Bergen, Festspillene i Nord-Norge, Riddu Riđđu Festivála og på Nordland Musikkfestuke i Bodø.

Valkeapää ble innvalgt i Sametinget i 2017, på NSRs liste for Gáisi valgkrets.

## Utgivelser
* *Niko Valkeapää*, Duippidit, 2003
* *Sierra*, Duippidit, 2004
* *Birrat Birra*, Duippidit, 2008
* *Gusto*, Duippidit, 2012
* *ÄÄ*, Duippidit, 2012
**Ráfi*, Duippidit, 2015
**Gáldu*, Duippidit, 2019

## Samlinger
* *Beginner's Guide to Scandinavia*, Nascente, 2011

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Sametinget - Niko Valkeapää 
* nikovalkeapaa.no
Dølen

:*Se også lokalavisen [[Dølen (Vinstra)]], etablert 1997*

***Dølen*** var et ukeblad som ble utgitt av Aasmund Olavsson Vinje i perioden 1858-70. 

Vinje eksperimenterte med Ivar Aasens landsmål i *Dølen*, men følte seg aldri bundet av en bestemt skriftnorm. Det meste av innholdet ble skrevet av Vinje selv. Bladet inneholdt flere tekster i ulike sjangre om politikk, kunst og litteratur. Bladet hadde rundt 500 abonnenter.

Vinjes reiseskildring *[[Ferdaminne|Ferdaminne frå sumaren 1860]]* ble først publisert i *Dølen*. Han var så oppslukt av bladet sitt at han etter hvert selv ble kalt «Dølen». I første nummeret lanserte han målsaken:
:*Vårt Folk i [[trelldom|Trældom]] længe gjekk*
:*med Sorg forutan Sæli.*
:*Men som det att si Frihet fekk,*
:*so maa det faa sitt Mæli.*

Vinje hørte ikke så mye hjemme i nasjonalromantikken som i rasjonalismen. Som sitt forbilde Ludvig Holberg ønsket Vinje å bidra til folkeopplysning.

I juni 1860 opplyste han leserne om at «*Dølen* vil taka seg nokre Vikurs Kvild i Sumar». Et halvt år tok det før de mottok neste nummer, med første halvdel av *Ferdamini fraa Sumaren 1860* som godtgjørelse for den halve årgangen de hadde tapt. I juni-nummeret stod også Vinjes første naturdikt, «Vaaren», som han var svært stolt av, ettersom det var i gresk heksameter, og rommer både bokstavrim, innrim og enderim:
:*Enno ein Gong fekk eg [[vinter|Vetren]] at sjaa*
:*for Vaaren at røma!*
:*[[Hegg]]en med Tre, som der Blomar var paa*
:*eg atter saag bløma.*

Hele tidsskriftet ble gjenutgitt 1970-73 i fire bind; ved Reidar Djupedal og med tresnitt av Terje Grøstad.

## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Studenttorget «Aasmund Olavsson Vinje - eit urosentrum i samtida»
Anundshög

**Anundshög** er navnet på en stor gravhaug og et fortidsminneområde i Badelunda, like øst for Västerås i Västmanland, Sverige. Her finnes blant annet fem skipsformede steinsettinger, Sveriges største gravhaug «Anundshögen», flere mindre gravhauger, en «offerbrønn», samt en runestein.

Anundshögen er ni meter høy og er 64-68 meter i tverrmål, altså noenlunde på størrelse med Jellhaugen ved Halden, og den regnes som Sveriges største. Et ildsted under haugen er datert til perioden 210-540 e.Kr., altså sen romertid eller folkevandringstid. Toppen på haugen er avflatet, dette er etter en gravåpning i 1788.

Navnet på haugen er kjent siden sen middelalder, da haugen ble brukt som tingplass og kaltes da «Anunda Högh». Antikvaren Johan Peringsköld mente navnet kom av sagnkongen Bröt-Anund, og at dette var hans grav. Dette kan i dag ikke karakteriseres som annet enn ren gjetting. Navnet forekommer imidlertid på runesteinen, og dette holder liv i myten.

På området finnes 12 gravhauger, ti runde steinsettinger og fem skipssettinger, 14 bautasteiner og den ovennevnte runesteinen. Innskriften lyder: *Folkvid reiste alle disse steinene etter sønnen hans, Heden, Anunds bror. Vred ristet runene*.

Området ble sommeren 2008 undersøkt med georadar, og det ble funnet 30 nedgravninger i rekke fra et vadested 200 meter fra feltet. Denne er tolket som en rekke av reiste steiner elle store stolper, som senere er fjernet.

## Referanser
Pair av Frankrike

**Pair** (av latin *par*, «lik», sml. engelsk *peer*) har siden det 13. århundre betegnet politisk privilegerte høyadelige i Frankrike. Statusen som *pair av Frankrike* ble tildelt av den franske kongen og var den høyeste innen den franske adelen.

Rangens opprinnelse er ikke fullstendig klar, men fra det 13. århundre frem til den franske revolusjon hadde noen *pairs* spesielle oppgaver i forbindelse med kongekroninger. Etter restaurasjonen i 1814 og frem til 1848 var pairene medlemmer av førstekammeret i det franske parlamentet.

Omkring 1216 fantes det ni *pairs*: erkebiskopen av Reims, biskopene av Langres, Beauvais, Châlons-en-Champagne og Noyon, hertugene av Normandie, Burgund og Guyenne samt greven av Champagne. Mens erkebiskopen av Reims alltid hadde kronet kongen, er det uklart hvorfor de andre prelatene hadde fått denne statusen. Hertugene av Normandies status var bare teoretisk, siden hertugdømmet siden 1202 i realiteten hadde vært en selvstendig stat.

Noen år senere kom tre nye *pairs* til: biskopen av Laon og grevene av Flandern og Toulouse, og det totale tallet ble 12. I det sene 13. århundre falt to verdslige *pairages* til kronen, og tre nye ble opprettet i 1297. Senere falt de siste tre av de opprinnelige verdslige *pairages* til kronen, og det ble opprettet nye frem til det eksisterte 25 av dem.

Mellom de 12 «gamle» og de 13 «nye» ble det gjort en forskjell: Bare de gamle hadde i utgangspunktet spesielle oppgaver ved kongekroninger. Etter hvert som de gamle *pairages* gikk inn i kronen, ble det opprettet nye for å fylle disse bestemte oppgavene.

## Litteratur
* Richard A. Jackson: «Peers of France and Princes of the Blood», i *French Historial Studies*, vol. 7, nr. 1 (vår 1971), pp. 27-46
Iberisk

**Iberisk** var språket til oldtidens iberere, et folk som greske og romerske kilder identifiserte i den østlige og sørøstlige regionene av Den iberiske halvøya. Oldtidens iberere kan bli identifisert som en noe uklar lokal kultur mellom 600-tallet f.Kr. og fram til begynnelsen av 100-tallet e.Kr. til tross for flere arkeologiske spor. Iberisk språk, som alle andre paleohispaniske språk, unntatt baskisk, døde ut i løpet av de første 100 til 200 e.Kr. etter å ha blitt gradvis erstattet av latin. Iberisk er ikke klassifisert: mens skriftsystemer som ble benyttet for å skrive det har til en viss grad blitt tolket, har språket i seg selv i stor grad forblitt ukjent.

Språket ble skrevet dels med det greske alfabetet, dels med det latinske alfabetet, og dels med et eget iberisk alfabet. Språkets slektskap med andre språk er ukjent. Det var etter alt å dømme et ikke-indoeuropeisk språk. Man har forsøkt å forbinde det med baskisk, men det har ikke kunnet bevises. Andre slektskap har heller ikke kunnet bevises tilfredsstillende.

## Referanser


## Litteratur
* Anderson, James, M. (1988): *Ancient Languages of the Hispanic Peninsula*, University Press of America, New-York, ISBN 978-0-8191-6731-6.
* Ballester, Xaverio (2005): «Lengua ibérica: hacia un debate tipológico» i: *Palaeohispanica* **5**, s. 361–392.
* Correa Rodríguez, José Antonio (1994): «La lengua ibérica» (PDF) i: *Revista Española de Lingüística* **24** (2), s. 263–287.
* de Hoz Bravo, Javier (1998): «La epigrafía ibérica de los noventa» i: *Revista de Estudios Ibéricos* **3**, s. 127–151.
* Ferrer i Jané, Joan (2013): «Los problemas de la hipótesis de la lengua ibérica como lengua vehicular» i: *E.L.E.A.* **13**, s. 115-157.

## Eksterne lenker
* 
* Detaljert kart av før-romerske folk i Iberia (ca. 200-tallet f.Kr.)  (PDF)
* Iberian Epigraphy ved Jesús Rodríguez Ramos
* Searcher of regular expressions in Iberian texts ved Eduardo Orduña Aznar]
* ''La lengua y las escrituras ibéricas'', en selvpublisert bok av Francisco Castillo Pina [2009, Valencia, ISBN 978-84-931683-4-6].
* Reproduksjon av mange ulike inskripsjoner og dets transkripsjoner, iberiske alfabet, på spansk
The Notorious B.I.G.

**Christopher George Latore Wallace** (født 21. mai 1972, død 9. mars 1997), også kjent som **The Notorious B.I.G.**, **Biggie Smalls** (etter en gangster i filmen *[[Let's Do it Again]]* fra 1975) og **Frank White** (fra filmen *[[King of New York]]*) var en populær rapper på midten av 1990-tallet.

Hans karriere ble overskygget av kampen mellom Bad Boy/Death Row Records som opptok mesteparten av livet hans, men etter hans død i 1997 er The Notorious B.I.G. jevnlig rangert som en av de store og mest innflytelsesrike rappere gjennom alle tider. Han blir husket for sine talenter innen historiefortelling og «freestyling», og sin flyt som var enkel å forstå, men likevel kompleks.

I 1997 ble Wallace skutt og drept i Los Angeles, hvor han hadde deltatt på en fest i regi av VIBE Magazine. Da bilen hans stoppet ved et stopp-skilt, kjørte en annen bil opp på siden og åpnet ild. Han ble truffet av fire skudd. Hendelsen fant sted på hjørnet av Wilshire Blvd & South Fairfax Ave, klokken 00.30. I hast ble han kjørt til sykehuset Cedars-Sinai Medical Center, der han ble erklært død, klokken 01.15.  Drapet er ikke oppklart.

## Diskografi
### Soloalbum
* *[[Ready to Die]]* (1994)
* *Life After Death* (1997)
* *Born Again* (1999, posthumt)
* *The Notorious B.I.G. Duets: The Final Chapter*

### Samlealbum
* *Greatest Hits* (2007)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Skonseng

**Skonseng** (umesamisk: *Skågaseänttja*) er ei bygd i Rana kommune på Helgeland i Nordland. Som posted har bygda samme postnummer (8615) som Røssvoll. Bygda ligger 10 km nordøst for Mo i Rana i luftavstand, og 13 km i kjøreavstand langs E6.

Bygda ligger øst for Røssvoll og på østsiden av Ranelva. En bru over Ranelva forbinder Skonseng med Røssvoll. Brua befinner seg i 7372 Langfjellveien.

Skonseng stasjon på Nordlandsbanen ble åpnet 15. mai 1942. Skonseng har en kraftstasjon (Reinforsen kraftverk). Stedet har også et ungdomslag med flere idrettsanlegg tilknyttet ski, skiskyting, sandvolleyball, fotball og ungdomshus.

Skonseng skole er en barneskole som ble bygd på 1970-tallet. Den 10. juni 2025 besluttet formannskapet i Rana kommune å legge ned Skonseng skole.

## Navnet
Språkforskeren Just Qvigstad noterte det samiske navnet med grov lydskrift: *skōgas-ęnča*.

## Historie
Under andre verdenskrig bygde tyskerne fangeleirer på ulike plasser på/ved Skonseng, såkalte «russeleirer» (av at det for det meste var russiske og polske krigsfanger i leirene). Spor etter en av disse leirene kan leses ut ifra lokale stedsnavn som f.eks «Russeheia». Motstandsbevegelsen hadde fra 1943 utplassert en hemmelig agent i området Skonseng - Sagheia - Sætermoen. Navnet Skonseng kommer opprinnelig fra en av de største gårdene i området rundt 1800-tallet.

I eldre tider var landstedet *Skonseng* et knutepunkt i regionen og åsted for handel med varer fra landsbygda. Årsaken var at de tre dalførene Dunderlandsdal, Rødvassdal og Plurdal møtes på Skonseng. I tillegg muliggjorde Langvatnet og den stilleflytende Ranelva en egnet transportåre. Stedet hadde bostatt både lensmann og prest, og et kulturminne knyttet til dette er "lensmannssteinen".

## Folketall
Statistisk sentralbyrå (SSB) oppgir følgende folketall for Skonseng:

## Referanser
RheinEnergieStadion

**RheinEnergieStadion** (tidligere **Müngersdorfer Stadion**) er et fotballstadion som ligger i den tyske byen Köln. Det er hjemmebanen til fotballklubben 1. FC Köln og den amerikanske fotballklubben Cologne Centurions. RheinEnergieStadion er et av stadionene som ble brukt under Fotball-VM 2006. Stadionet ble innviet i 1923, og renovert 1972&ndash;1975 og 2002&ndash;2004. Kapasiteten er 51&nbsp;000, men under VM ble den redusert til 35&nbsp;926. Banen måler 105×68 meter.

## Kamper i VM
* 11. juni:  &ndash;  (gruppe D)
* 17. juni:  &ndash;  (gruppe E)
* 20. juni:  &ndash;  (gruppe B)
* 23. juni:  &ndash;  (gruppe G)
* 26. juni: Åttendedelsfinale
Museuniverset

**Museuniverset** er et ikke-offisielt uttrykk som ofte brukes om verdenen Disney-figuren Mikke Mus og hans slekt, venner og fiender bor i. Dette brukes i motsetning til andeuniverset, verdenen der Donald Duck-historier finner sted.

Mikke Mus og Minni Mus ble skapt av Walt Disney og Ub Iwerks til noen tegnefilmer. Flere av figurene skriver seg tilbake til mellomkrigstiden. Ikke minst var tegnerne Art Babbitt og Floyd Gottfredson viktige bidragsytere.

I historier produsert av Egmont, som lager de fleste av historiene som står på trykk i norsk *[[Donald Duck & Co]]*, heter byen Mikke Mus bor i Andeby (engelsk: *Duckburg*). Det er underforstått og flere ganger også vist i klartekst at dette er samme by som Donald Duck og hans slekt, venner og fiender holder til i. Historier der både de fra andeuniverset og museuniverset deltar sammen forekommer imidlertid så sjelden at de kan regnes som gjesteopptredener.

I klassiske amerikanske tegneserier forekommer det klare eksempler på at Donald Duck og Mikke Mus bor i samme by. Blant annet har Carl Barks laget en historie hvor Tipp og Topp hjelper Petter Smart med å lage en oppfinnelse, og serieskaperparet Carl Fallberg og Paul Murry lot også Mikke og Langbein flere ganger møte Bestemor Duck. På slutten av 1980-årene valgte den daværende Disney-utgiveren i USA, Gladstone, å døpe Mikkes hjemby *Mouseton*, og slik markere at det ikke var samme by som Donald Duck bor i. I italienske Disney-tegneserier, som det er overvekt av i *Donald Pocket*, har det alltid vært et skille mellom Donalds hjemby *Paperopolis* og Mikkes hjemby *Topolipolis*, men dette har normalt vært fjernet eller dysset ned i den norske oversettelsen.

Uttrykket «Museuniverset» er skapt av fans og har ikke blitt brukt av Disney eller deres utgivere.

## Figurer i Museuniverset
* Mikke Mus
* Langbein
* Mikro-Midas
* Minni Mus
* Politimester Fiks
* Politifullmektig Olsen
* Pluto
* Spøkelseskladden
* Svarte-Petter
* Advokat Lur
* Tipp og Topp
* Super-Langbein
* Katarina Kodorofsky
Indiana Beinson opptrer som arkeolog og eventyrer, som ofte samarbeider med sin fetter Langbein og Mikke Mus på deres jungeleventyrer. Figuren er en variant av Langbein slik Super-Langbein også er det. Figuren er skapt av Bruno Sarda og Maria Luisa Uggetti og fremsto første gang i fortellingen *I predatori del tempio perduto* i det italienske bladet «Topolino» i 1988. Der ble han kalt «Indiana Pipps» og er en Disneyversjon av filmfiguren Indiana Jones. Noen av tegneseriene har også blitt publisert i USA i «Goofy Adventures», men det varte bare i 17 utgaver. Ved oversettelse til amerikansk ble i navnet Arizona Goof, istedet for Indiana Goof.

## Skapere av historier om Museuniverset
* Floyd Gottfredson
* Paul Murry
* César Ferioli
* Romano Scarpa

## Referanser


## Eksterne lenker
* Museuniverset i Inducks
Skandinaviska Kriminalsällskapet

**Skandinaviska Kriminalsällskapet** (SKS) er en selvstendig regional organisasjon innen Asociación Internacional de Escritores Policíacos (AIEP – «Den internasjonale foreningen for kriminalforfattere»). SKS ble konstituert den 12. mai 1991 i Krogerup, Danmark. Medlemmene skal ha «dokumentert seriøs virksomhet innen kriminalgenren». Våren 2006 ble SKS omorganisert, slik at det bare fungerer som en formell «paraply» for de respektive lands kriminallitterære foreninger.

Foreningens formål er ifølge statuttene
*Å befeste det nordiske samarbeidet på kriminallitteraturens område
*Å utveksle informasjon om kriminallitteraturen i Norden mellom medlemslandene
*Å arbeide for at informasjon om kriminallitteraturen i AIEP's øvrige medlemsland blir tilgjengelig i de nordiske landene
*Å arbeide for att kunnskap om nordiske kriminalforfattere og deres verk spredes utenfor Nordens grenser

Hvert år utdeler foreningen prisen Glassnøkkelen til det beste kriminallitterære verk (roman eller novellesamling utgitt av en dansk, finsk, islandsk, norsk eller svensk forfatter) forrige år.

## Eksterne lenker
Skandinaviska Kriminalsällskapets blog
Stine Sofies Stiftelse

**Stine Sofies Stiftelse** er en norsk stiftelse som arbeider for å forhindre og avdekke vold og overgrep mot barn og unge, ivareta utsatte og styrke deres rettssikkerhet. Stine Sofies Stiftelse er oppkalt etter Stine Sofie Sørstrønen, som sommeren 2000 ble voldtatt og drept i en alder av åtte år sammen med venninnen Lena Sløgedal Paulsen. Stiftelsen ble etablert høsten 2000 av Stine Sofies mor Ada Sofie Austegard. I 2016 åpnet Stine Sofie Senteret, verdens første kurs- og mestringssenter for voldsutsatte barn. Grunnleggerne av stiftelsen, Ada Sofie Austegard og Bente Bergseth, fikk i 2008 begge Kongens fortjenstmedalje i gull for sitt arbeid.  

## Bakgrunn
Stine Sofies Stiftelse ble etablert av Ada Sofie Austegard i 2000, etter at Stine Sofie (8) og Lena (10) ble voldtatt og drept i Baneheia i Kristiansand.

## Formål og virksomhet
Stiftelsen har formulert sitt formål slik:Stiftelsen driver en rekke landsdekkende tiltak som skal bidra til å forebygge og avdekke vold og overgrep mot barn og unge, og for å ivareta de voldsutsatte barna og styrke deres rettigheter. 

## Priser
*2006 – Booth-prisen
*2009 – Rettssikkerhetsprisen
*2009 – Reklamebransjens Reklame for alvor-pris, verd 15 millioner kroner
*2010 – John I. Alvheims ærespris
*2020 – Plan Norges jentepris

## Samarbeidspartnere
Blant stiftelsen viktigste samarbeidspartnere er Gjensidigestiftelsen, som har gitt støtte til utviklingen av en rekke tiltak. 

Rettspolitisk samarbeider stiftelsen med Wikborg Rein Advokatfirma. I 2022 opprettet advokatfirmaet og stiftelsen et fellestiltak kalt «Barnas Havarikommisjon»; under denne paraplyen publiseres blant annet årlige tilstandsrapporter om barns rettigheter. 

I 2016 innviet stiftelsen Stine Sofie Senteret, som ble bygget med støtte fra Ronald McDonald Barnefond. Hurtigmatkjeden McDonald's veldedighetsfond finansierte boenhetene og forpliktet seg til å bekoste 20 års vedlikehold. Siden den gang har barnefondet og McDonald’s vært viktige samarbeidspartnere for stiftelsen. 

Mesterbakeren i Lillesand og REMA 1000 butikker i Aust- og Vest-Agder har solgt «Stine Sofies Stiftelse brødet», der 2 kroner pr. solgte brød går til Stine Sofies Stiftelse. Dette har gitt inntekter på opptil 400 000 kr i året.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Paul Murry

**Paul Murry** (født 25. november 1911 i Saint Joseph, Missouri, døde 4. august 1989 i Palmdale, California) var en amerikansk tegneserietegner, best kjent for å tegne *[[Mikke Mus]]*.

Murry likte ikke tegneserier som barn. Da han ble eldre jobbet han som gårdsbruker, og lærte seg da å tegne. I 1938 ble han ansatt hos Disney i filmbyen Hollywood, og begynte å jobbe for animatøren Fred Moore. Moore jobbet med Mikke Mus og Murry lærte mye av ham, og har selv sagt at Moore var inspirasjonen til at han senere begynte å jobbe med Mikke Mus. I 1942 sluttet han med tegnefilm og begynte å jobbe med tegneserier istedenfor. Han laget først søndagssider og noen dagsstriper før han laget sin første tegneserie for et tegneserieblad. Det var ikke en Mikke-historie, men en historie med Langøre, Mikkel og Bamse.

Murry skrev aldri manusene selv, de fikk han fra Western Publishing. Murry var en av de få som kunne tegne de aller fleste Disney-figurene, han har tegnet en del *[[Donald Duck]]*-historier, og hans Donald er ikke så ulik Al Taliaferros. I 1950 kom hans aller første *Mikke Mus*-historie.

I 1950 fikk Murry tilbud av tegneserieforfatteren Dick Huemer som planla en tegneserie som han mente at Murrys stil hadde passet perfekt til. Murry syntes dette hørtes interessant ut og begynte da å tegne denne serien som het Buck O'Rue på heltid. Serien gikk i de amerikanske avisene et par år, men ble aldri særlig vellykket. Derfor gikk Murry tilbake til Disney-seriene. I 1953 tegnet Murry sin første fortsettelsesfortelling, «Det mystiske hotell». Fortsettelsesfortellingene ble Murrys viktigste historier.

På 50-tallet fikk også Murry oppgaven med å tegne om Floyd Gottfredsons klassiske striper slik at de ble mer moderne. Murry laget også en oppfølger til Gottfredsons «Mikke lurer Spøkelseskladden». Denne oppfølgeren het «Spøkelseskladden vender tilbake», og var delt opp i fire deler. Murry satte også standarden for hvordan Super-Langbein og Spøkelseskladden skulle tegnes. Han var også den som tegnet de fleste historiene med de to nevnte figurene på 60-, 70- og 80-tallet. Han tegnet historier frem til 1984, da han pensjonerte seg og brukte mye av tiden sin på å ta naturbilder.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  The Classical Mouse of Paul Murry