open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oculariini

* Se Systematisk inndeling

**Oculariini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Små (vanligvis under 10 millimeter), avlange, brune trebukker.

## Levevis
Ingenting er kjent om biologien til denne gruppen.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i tropisk Afrika, med flest arter i den vestlige delen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Oculariini Breuning, 1950
******** Slekten *[[Ocularia]]* Jordan, 1894
********* *[[Ocularia abyssinica]]*
********* *[[Ocularia albolineata]]*
********* *[[Ocularia albosignata]]*
********* *[[Ocularia anterufa]]*
********* *[[Ocularia apicalis]]*
********* *[[Ocularia ashantica]]*
********* *[[Ocularia aurescens]]*
********* *[[Ocularia brunnea]]*
********* *[[Ocularia cineracea]]*
********* *[[Ocularia collarti]]*
********* *[[Ocularia decellei]]*
********* *[[Ocularia fasciata]]*
********* *[[Ocularia flavovittata]]*
********* *[[Ocularia grisea]]*
********* *[[Ocularia grisescens]]*
********* *[[Ocularia insularis]]*
********* *[[Ocularia juheli]]*
********* *[[Ocularia kaszabi]]*
********* *[[Ocularia marmorata]]*
********* *[[Ocularia mirei]]*
********* *[[Ocularia nigrobasalis]]*
********* *[[Ocularia pantosi]]*
********* *[[Ocularia pointeli]]*
********* *[[Ocularia protati]]*
********* *[[Ocularia quentini]]*
********* *[[Ocularia rotundipennis]]*
********* *[[Ocularia subashantica]]*
********* *[[Ocularia transversefasciata]]*
********* *[[Ocularia undulatofasciata]]*
********* *[[Ocularia undulatovittata]]*
********* *[[Ocularia vittata]]*
********* *[[Ocularia vittipennis]]*

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
* Longicorn ID - Oculariini
Anders Bergene

**Anders Edvard Bergene** (1855–1920) var grosserer og fabrikkeier. Foreldrene var gårdbruker Ole Kristian Hansen og hustru Edel Marie Andersdatter  

Bergene åpnet i 1882 egen kolonialforretning i Oslo. Han solgte fra 1890 også egenproduserte drops og pastiller. Bergene grunnla i 1906 A. Bergene Chokoladefabrik på Rodeløkka.

I 1919, ett år før hans død, ble eierskapet overdratt til sønnen, Alf Bergene. Firmaet ble 1961 omgjort til et familieaksjeselskap (Bergene A/S) og sammenslått med Nidar i 1980. Sjokoladeproduksjonen i Oslo innstilte i 2001.

## Referanser


## Kilder
* Krohn-Holm, Jan Weyner: *Hedrum bygdebok bind II. Gårder og slekter i Hedrum sogn*, Hedrum 1978, s. 574
* Anders Bergene Store norske leksikon
* Bergene A/S Store norske leksikon

## Eksterne lenker
* Anders Bergene Norsk biografisk leksikon
Trost i taklampa (hørespill)

***Trost i taklampa*** er et enkeltstående komedie-hørespill som gikk på NRK Radio i 1952. Stykket har nærmere to timers varighet og er basert på Alf Prøysens roman ''Trost i taklampa''. Den ble sendt som hørespill i NRK den 2. oktober 1952. Det kan nevnes at stykket hadde hatt premiere på Det norske teatret 10. februar samme år. Instruktør var Asbjørn Toms. Toms og flere av skuespillerne i hørespillutgaven var også med i teateroppsetningen. Teknisk regi var ved Erling Hille og Rolf Rusånes.

Hørespillet er bevart i det Digitale Radioarkivet. 

## Roller

##### Tjenestefolk

## Referanser
Lybekkergata (Oslo)

**Lybekkergata** (1-5, 2-4) er en gate i Oslo sentrum, mellom Storgata og Biskop Gunnerus’ gate. Gaten het tidligere *Rosenbergs gate*, men fikk sitt nåværende navn i 1901 etter byen Lübeck. Mot nordøst fortsetter Lybekkergata som Hammersborggata.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Ole Messelts vei (Oslo)

**Ole Messelts vei** (3-5, 10-192) er en vei på Trosterud i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Lutvannsveien og går mer eller mindre parallelt med deler av Dr. Dedichens vei og Johan Castbergs vei.

Veien fikk sitt navn i 1972 etter Ole Messelt (1897-1960), som var skogforvalter i Aker. Mye av bebyggelsen er rekkehus fra overgangen mellom 1960- og 1970-tallet, med senere fortetning på vestsiden.

## Referanser
Walter Washington

**Marion Shepilov Barry jr.** (født 15. april 1915 i Dawson i Georgia, død 27. oktober 2003 i Washington, D.C.) var en amerikansk politiker. Han var den første borgermesteren i District of Columbia.

I 1967 vedtok den amerikanske Kongressen en ny lov som etablerte stillingen «Mayor-Commissioner» for District of Columbia, og Walter Washington ble utnevnt til stillingen av president Lyndon B. Johnson. 1973 endret Kongressen igjen loven, slik at borgermesteren skulle velges istedenfor utnevnes. Washington vant det demokratiske primærvalget i 1974 med 4&nbsp;000 stemmer, og 2. januar 1975 inntok han stillingen som den første valgte borgermesteren i Washington, D.C.

Washington kom på tredjeplass i primærvalget i 1978.

## Referanser
Pål Kibsgaard-Petersen

**Pål Kibsgaard-Petersen** (født 1967 i Ålesund) er en norsk sivilingeniør som gjennom åtte år var konsernsjef i verdens største oljeservice-selskap Schlumberger. 

Kibsgaard er utdannet sivilingeniør fra petroleumslinjen ved Norges tekniske høyskole (NTNU) i Trondheim. Bortsett fra en kort periode i Exxon Mobile, har Kibsgaard gått gradene i Schlumberger. Først som ingeniør, regiondirektør og sentral i toppledelsen inntil han ble utnevnt til toppsjef i 2011. Kibsgaard gikk av som toppsjef i Schlumberger i 2019.

## Referanser
Zinoberveien (Oslo)

**Zinoberveien** (1-21, 4-150) er en vei i  Sørkedalen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den tar av fra Sørkedalsveien på østsiden like nord for den tidligere husmannsplassen Zinober (gnr./bnr. 13/36), som har gitt navn til veien. Veien går nordover parallelt med Sørkedalselva på østsiden til litt forbi plassen Brenna (gnr./bnr. 22/5, i nr. 25). Like etter krysset med Sakariasveien krysses Langlielva, og ved parkeringsplassen Åmot grustak dreier veien mot sør, krysser Sørkedalselva på Åmot bro og ender i Sørkedalsveien igjen vest for Sørkedalen skole.

I 2013 ble det meldt at Åmot bro skulle rives og nybygges, slik at trafikken til/fra området nord for Sørkedalen skole måtte gå via Zinoberveien øst for elvene. Dette vakte kraftige reaksjoner fra lokalbefolkningen, som dessuten mente den ikke var blitt tilstrekkelig varslet om de foretående arbeidene. Arbeidet har også vist seg mer komplisert enn forutsett, og ble stanset i påvente av utredninger. I påvente av ny igangsetting er den gamle broen blitt midlertidig forsterket.

Veinavnet skal ha vært i bruk så tidlig som 1855.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Ymers vei (Oslo)

**Ymers vei** (1–23, 2–26) er en vei på Lofthus i bydel Nordre Aker i Oslo. Veien går nordover fra Mons Søviks plass og bukter seg opp skråningen gjennom boligområder forbi Friggs vei.

Veien fikk navn i 1937 etter urjotnen Ymer.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Liste over norske partiledere

Dette er en **liste over norske partiledere**. Listen inneholder kun partiets ledere når partiet har vært representert på Stortinget.
__TOC__
## Tabell, 1884–

*  Partilederen satt ikke på Stortinget sjøl om partiet hadde representanter på Stortinget.
## Partiledere etter 2000

## Referanser
Oncideropsidini

* Se Systematisk inndeling

**Oncideropsidini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, gråbrune trebukker. Hannens antenner er tynne og betydelig lengre enn kroppen.

## Utbredelse
Slekten *[[Phelipara]]* er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling
Denne gruppen blir gjerne ført til Agapanthiini.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Oncideropsidini Aurivillius, 1922
******** Slekten *[[Phelipara]]* Pascoe, 1866 (synonym *[[Oncideropsis]]* Aurivillius, 1922)
********* Underslekten *[[Balteophelipara]]* Breuning, 1966
********** *[[Phelipara balteata]]* Aurivillius, 1913
********** *[[Phelipara flavovittata]]* Breuning, 1964
********* Underslekten *[[Laopeliphara]]* Breuning, 1964
********** *[[Phelipara laosensis]]* Breuning, 1964
********* Underslekten *[[Phelipara]]* Pascoe, 1866 (i snever forstand)
********** *[[Phelipara affinis]]* Breuning, 1940
********** *[[Phelipara assamana]]* Breuning, 1967
********** *[[Phelipara clarior]]* Breuning, 1973
********** *[[Phelipara confusa]]* Schwarzer, 1931
********** *[[Phelipara estanleyi]]* Vives, 2009
********** *[[Phelipara indica]]* (Breuning, 1940)
********** *[[Phelipara lineata]]* (Schwarzer, 1930)
********** *[[Phelipara marmorata]]* Pascoe, 1866
********** *[[Phelipara mindanaonis]]* (Breuning, 1980)
********** *[[Phelipara mindorana]]* Vives, 2009
********** *[[Phelipara minor]]* Breuning, 1940
********** *[[Phelipara moringae]]* (Aurivillius, 1925)
********** *[[Phelipara nebulosa]]* (Aurivillius, 1922)
********** *[[Phelipara pseudomarmorata]]* Breuning, 1968
********** *[[Phelipara sabahensis]]* Hüdepohl, 1995
********** *[[Phelipara saigonensis]]* Breuning, 1943
********** *[[Phelipara submarmorata]]* Breuning, 1960
********** *[[Phelipara subvittata]]* Blair, 1933

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 
* Oversikt over artene 

## Eksterne lenker
*
Morimonellini

* Se Systematisk inndeling

**Morimonellini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Gruppen omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor, kraftig, gråbrun trebukk. Antennene hos hannen er betydelig lengre enn kroppen, det andre antenneleddet er stort og spoleformet. Pronotum har en kraftig pigg midt på hver side. Dekkvingene er gråbrune med kraftige, mørke punkter og en rad av ovale, lyse flekker på hver side. Beina er kraftige med noe oppsvulmede lår (femorae).

## Levevis
Arten er knyttet til buksbom (*Buxus sempervirens*).

## Utbredelse
Arten er utbredt i Kaukasus (Georgia, Abkhasia).

## Systematisk inndeling
Arten blir noen ganger plassert i Morimopsini.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Morimonellini Lobanov *et al*., 1981
******** Slekten *[[Morimonella]]* Podany, 1979
********* *[[Morimonella bednariki]]* Podany, 1979

## Kilder
* Longocorn ID, Morimonellini
* Liste over artene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av arten
Onocephalini

* Se Systematisk inndeling

**Onocephalini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen hos hunnene, mye lengre hos hannene. Pronotum er nærmest sylindrisk uten pigger på sidene, omtrent så bredt som langt. Dekkvingene har markerte "skuldre" og gjerne lyse flekker eller striper.

## Utbredelse
Gruppen har en ganske begrenset utbredelse i de østlige og sørøstlige Brasil.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Onocephalini J. Thomson, 1860
******** Slekten *[[Onocephala]]* Sturm, 1843
******** Slekten *[[Pseudoperma]]* Dillon & Dillon, 1946
******** Slekten *[[Stethoperma]]* Lameere, 1884

## Referanser


## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
* Bildegalleri over ''Onocephala''-artene
Carl Pedersen

**Carl Pedersen** er navnet til flere personer:

*Carl Alfred Pedersen (1882–1960), norsk turner og friidrettsutøver som vant medaljer i Sommer-OL 1906, 1908 og 1912
*Carl Frederik Pedersen (fotballspiller) (1883–1967), dansk fotballspiller som deltok i Sommer-OL 1906
*Carl Frederik Pedersen (roer) (1884–1968), dansk roer som ble olympisk mester i Sommer-OL 1912
*Carl Julius Pedersen (1883–1971), dansk turner som vant bronsemedalje i Sommer-OL 1912
*Carl Pedersen (fotballspiller) (1891–1964), norsk fotballspiller som spilte for Urædd og som deltok i Sommer-OL 1912

## Se også
* Carl-Henning Pedersen (1913–2007), dansk maler
Lille Frogner allé (Oslo)

**Lille Frogner allé** (1-5, 2-10) er en gate på Frogner i Oslo. Den går fra Frognerveien vis-à-vis Gabels gate til Gyldenløves gate vis-à-vis Eilert Sundts gate. Over Kruses gate inngår et lite stykke gangvei og trapp, og gatestumpen mot Gyldenløves gate er i praksis en blindvei. Kjøremessig henger Frogner-enden sammen med Kruses gate, som er enveiskjørt opp fra Frognerveien.

Det kan synes som om gaten i utgangspunktet var tenkt som en forlengelse av Gabels gate. Gaten fikk navn i 1927 etter gården Lille Frogner, som har adresse nr. 6-8. Nr. 4D er en enebolig med atelier (ark. Arnstein Arneberg) oppført for maleren Henrik Lund i 1927. Ellers er husrekken i nr. 2-4C (og Frognerveien 25) tilpasset til den gamle gårdsbygningen. Mellom 4C og 4D er et hus med adresse Balders gate 18. Husene på oddetallsiden varierer noe i stil. Blokken i nr. 1 er omregulert fra Frognerveien 21 på 2000-tallet. Nr. 3 er en frittliggende leiegård som ble tegnet av Johan Storm Munch og oppført i 1890-årene. Den hadde tidligere adresse Frognerveien 25, som nå betegner nederste inngang i et hus på motsatt side av gaten. Blokken i nr. 10 er tegnet av Sverre Aasland og Ulf Nyqvist i 1939 og har noen av de samme kvalitetene som de funksjonalistiske boligene Aasland og Korsmo tegnet i Havna allé.

## Hus i gaten

Lille Frogner allé 1.jpg|Nr. 1 (tidl. Frognerveien 21)
Lille Frogner allé 2-4 og Frognervn 25.jpg|Rekkehus i nr. 2−4C samt Frognerveien 25
Lille Frogner allé 3.JPG|Nr. 3 (tidl. Frognerveien 25), tegnet av Johan Storm Munch
Lille Frogner 20080420-2.jpg|Lille Frogner i nr. 6−8
Lille Frogner allé 10.JPG|Nr. 10


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kjønnsdelt arbeidsliv

**Kjønnsdelt arbeidsliv** viser til et arbeidsmarked og et samfunn hvor kvinner og menn gjennomgående arbeider i ulike sektorer, yrker og stillinger.

Til tross for at de skandinaviske land regnes likestilte og skårer svært høyt på FNs likestillingsindeks, er arbeidsmarkedet svært kjønnsdelt. I Norge har dette blitt omtalt som «det norske likestillingsparadokset». I skandinaviske land er kvinner i flertall i offentlig sektor, omsorgs‐ og undervisningsyrker, mens menn i større grad arbeider i privat sektor og har tekniske yrker. Menn befinner seg også i større grad i lederstillinger i Norge.

## Kjønnsdelt arbeidsliv i Norge
I 2013 utarbeidet Institutt for samfunnsforskning en rapport på oppdrag fra NHO og LO som viste følgende:
* Offentlig sektor blir mer kvinnedominert. I 1991 var 6 av 10 arbeidstakere i offentlig sektor kvinner. I 2009 var tallet økt til 7 av 10.
* I samme periode gikk kvinneandelen i privat sektor ned, fra 38 prosent til 36,3 prosent.
* Flere av kvinnene som velger privat sektor etter endte studier bytter til offentlig sektor når de får barn.
* Av menn og kvinner med samme utdanning begynner menn oftere i privat sektor og blir oftere ledere enn kvinner.

Partene i arbeidslivet har ofte uttrykt bekymring for den sterke kjønnsdelingen i arbeidslivet, blant annet fordi man regner med at denne står i veien for god rekruttering til viktige yrker i samfunnet.

Samtidig viser tall fra NHOs medlemsstatistikk at det blir stadig flere kvinnelige ledere i norsk næringsliv. Særlig blant finansdirektørene, forskningsdirektørene og HR-direktørene er det et kraftig hopp i kvinneandelen. Fra 2005 til 2012 så man følgende utvikling i kvinneandelen blant ledere i NHO-bedrifter:
* Andelen kvinner blant finans-, økonomi- og administrasjonsdirektørene er økt fra 34,3 % til 43,5 % 
* Andelen kvinner blant personaldirektørene er økt fra 40,5 % til 59,1 %  
* Andelen kvinner blant forskningsdirektører er økt fra 20,3 % til 35,2 %  
* Totalt er andelen kvinnelige mellomledere økt fra 19-23% og toppledere fra 15-19%

## Referanser


## Eksterne lenker
* Mari Teigen Det kjønnsdelte arbeidslivet. En kunnskapsoversikt Institutt for samfunnsforskning Rapport 2006:2 
* Heidi Jensberg, Roland Mandal, Erling Solheim Det kjønnsdelte arbeidsmarkedet 1990-2010 Kontinuitet eller endring?  SINTEF Teknologi og samfunn, avd Helse, 2012
Ola Strømman

**Ola Strømman** (født 1973) var redaksjonell utvikler/programmerer i Dagbladet/DB Medialab (1999-2024). Opprinnelig telematikk-ingeniør fra Høgskolen i Oslo. Tidligere programmerer i Scandinavia Online (1996-1999).

## Utmerkelser
* Årets innovasjon, 2008, medieprisene i Bergen, fra MBL 
* Rosingprisen, årets IT-Sikkerhetspris 2013 for Null CTRL
* Coin for Excellence fra Norwegian Armed Forces Cyber Defence for arbeidet med Null CTRL
*European Press Prize - The Innovation Award- 2013 for Null CTRL
* SKUP-prisen 2013 for Null CTRL
* NxtMediaprisen for digitaljournalistikk, 2013, medieprisene i Bergen for Null CTRL
* Hederlig omtale i kategorien "Årets nettsak" fra Nona, Null CTRL, 2013
* Dataskup-prisen 2017 for Søppelkrisa i Oslo
* Skup-diplom 2017 Søppelkrisa i Oslo
* Hederlig omtale i kategorien "Årets digitaljournalistikk, stor redaksjon" fra Nona, Søppelkrisa i Oslo, 2018
* Dataskup-diplom 2018 for Konkursgjengangerne 
* Internasjonal Reporter-prisen 2019 for Krabbefiskets ofre 
* Dataskup-prisen 2019 for Krabbefiskets ofre
* Sølv beste redaksjonelle opplevelse w3 Awards, 2025, for Emely på benken
* Årets nasjonale historie, 2025, medieprisene i Bergen, for De døde alene
* Hederlig omtale Webby Awards, 2025, for De døde alene
* Sølv beste redaksjonelle opplevelse w3 Awards, 2025, for De døde alene
* Dataskup-prisen 2025 for De døde alene

## Eksterne lenker
* Dagbladserie vant internasjonal pris - Dagbladet
* Dagbladet vant SKUP-prisen - Dagbladet
* Dagbladet stakk av med gjev datapris  - Dagbladet
* Dagbladet vant gull - Dagbladet
* - Vi er en bra gjeng i Dagbladet som prøver å gjøre gode ting - Dagbladet
* Dataskup-prisen til Dagbladet for avsløringer om søppelkrisa i Oslo 
*Dagbladet vant Data-SKUP-prisen
*Dagbladet vant pris
*Prisvinnende utvikler forsvant ut av Dagbladet mot journalistenes vilje
*Stort engasjement fra journalistene – taust fra Aller Media
*Nytt prisdryss til Dagbladet
*Dagbladet, Utdanningsnytt og E24 vant Data-SKUP-prisen
«Pinta»

**«Pinta»** var et av de tre skipene Kristoffer Columbus i 1492 hadde med seg på reisen for å finne den vestlig sjøvegen til India, men som viste seg å være Amerika. De to andre var «Santa Maria» og «Niña». «Pinta» var en karavell. Besetningen var på 26 mann. Martín Alonso Pinzón var kaptein på «Pinta» under reisen til Amerika.

«Pinta» vendte tilbake og ankom Baiona i Galicia den 1. mars 1493.

## Referanser
Emil Meek

**Emil «Valhalla» Weber Meek** (født 20. august 1988 i Trondheim) er en norsk tidligere MMA-utøver. Han representerer klubben Frontline Academy i Oslo. Meek konkurrerte i weltervekt-klassen i UFC (Ultimate Fighting Championship) fra 2016 til 2021.

Meek vokste opp på Nesna i Nordland og har senere bodd i Mosjøen, Trondheim og Oslo. . VG laget også en dokumentar om Meek kalt «Løvehjerte» 

I 2013 vant han fire strake kamper og ble utnevnt til «2013 Prospect of the Year» av det nordiske MMA-nettmagasinet MMA Viking. Han deltok også i Insider sin dokumentar om MMA-miljøet.

Han var «ringsideman» for Cecilia Brækhus i hennes kamp mot Mia St. John. 

21. mai 2016 beseiret Meek MMA-veteran Rousimar Palhares via teknisk knockout 45 sekunder ut i første runde. Dette var hans store MMA-gjennombrudd og hans inngangsbillett til UFC.

Meek signerte for UFC i 2016. Han debuterte 10. desember 2016 i UFC 206 og beseiret kanadiske Jordan Mein via dommeravgjørelse etter tre runder. Under første runde knakk han ribbeinet, men trosset smertene og vant de resterende to rundene. Meek vant kampen via enstemmig dommeravgjørelse (29–28, 29–28, 29–28).

Etter tre strake tap løste UFC ham fra kontrakten 2. juli 2021.

Meek driver MMA Trondheim sammen med Thomas Formo.

I 2021 var Meek deltager i en ny sesong av gameshowet *[[Fangene på fortet]].*

## MMA-resultater

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Karolingisk minuskel

**Karolingisk minuskel** er en historisk skrifttype som oppstod i den karolingiske renessansen under Karl den store, på latin kalt *Carolus Magnus*, sist på 700-tallet. Denne ble en slags standard for skriveskrift slik at dokumenter med latinske bokstaver kunne leses av den skriveføre klassen over store deler av Europa. 

Skriftformen var formet som minuskler, «små bokstaver», med overlengder og underlengder som gjorde bokstavformene tydelige og lett å identifisere. Karolingiske minuskler ble brukt i Det tysk-romerske riket (Det hellige romerske riket) i perioden 800–1200. 

Karolingisk minuskel bygde på keltiske og angelsaksiske halvuncialer og tok over som bokskrift for uncialer på 800-tallet da kodekser, hedenske og kristne tekster, samt læreverk, ble skrevet med skrifttypen. Middelalderlatin ble utviklet på samme tidspunkt som sammen med karolingisk skrift skapte et felleseuropeisk skriftlig og språklig grunnlag for kommunikasjon over store områder. Det kulturelle senteret var hovedsakelig det lærde miljøet ved Palatinskolen, Karl den stores læresete i Aachen, og i St Martin-klosteret i Tours (*Basilique Saint-Martin de Tours*). Alkuin fra York (Alkuin av Tours), som var leder ved dette klosteret fra år 796, ble en pådriver for denne kulturutviklingen. Skrivestilen spredte seg utover Frankrike til nabolandene Spania, Storbritannia og store deler av Italia.

Karolingisk minuskel utviklet seg seinere til gotisk skrift, men var også det viktigste forbildet for renessansens humanistiske minuskel, en håndskrevet skrivestil i Italia på 1400-tallet. Rennesanse-minuskelen ble på 1470-tallet selv modell for de første trykte antikvaskriftene og dermed våre dagers små og store bokstaver med seriffer, stammer og hårstreker.

## Se også
* Uncial-skrift, rund skrifttype for gresk, latin og gotisk i bruk fra 300- til 700-tallet
* Insulær skrift, håndskrevet skrivestil på De britiske øyer
* Gotisk skrift, håndskrevne og trykte skrifttyper med tunge stammer og brukne buer i bruk fra 1100- til 1900-tallet

## Eksterne lenker
* 
* typografi.no om karolingisk minuskel
* Karolingisk minuskel i Sverige
Ondrejovobservatoriet

**Ondřejovobservatoriet** (tsjekkisk: *Observatoř Ondřejov*) er det primære observatorium til det astronomiske institutt ved det tsjekkiske vitenskapsakademi. Det befinner seg i landsbyen Ondřejov, 35 km sørøst for Praha.

Observatoriet ble konstruert i 1898 av amatørstronomen Josef Jan Frič som et privat observatorium. Den 28. oktober 1928 ble det donert til den tsjekkoslovakiske stat for å feire tiårsjubiléet for landets uavhengighet. Det ble administrert av Karlsuniversitetet frem til grunnleggelsen av det tsjekkoslovakiske vitenskapsakademiet i 1953.

Observatoriet har blitt brukt til å oppdage tallrike asteroider, såvel som til undersøkelser av banen og opprinnelsen til meteorittnedslaget i Russland i 2013.

## Eksterne lenker
* Astronomisk Institutt
* Fotoer av observatoriet
* Fotoer av observatoriet2
Heiðar Geir Júlíusson

**Heiðar Geir Júlíusson** (født 1987) er en islandsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

Han spilte for Hamarkameratene vårsesongen 2014, på utlån fra den islandske klubben Knattspyrnufélagið Þróttur. Júlíusson har tidligere spilt for blant annet Hammarby IF og Ängelholms FF.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kruses gate (Oslo)

**Kruses gate** (1-13, 4-8) er en gate på Frogner i Oslo. Den går opp fra Frognerveien mellom nr. 17 og 19, og etter en sving i toppen av bakken fortsetter gateløpet ned til Frognerveien igjen som Lille Frogner allé.

Gaten fikk navn i 1891 etter generalmajor Ulrich Christian Kruse.

Blant bebyggelsen er en rekke karakteristiske sveitservillaer. Nr. 5A og 5B ble tegnet av Heinrich Jürgensen og oppført i 1897, nr. 7 ble tegnet av Ingvar Hjorth og oppført i 1890, og nr. 9 ble tegnet av Christian Reuter og oppført i 1891. Nr. 7 og 9 var gjenstand for okkupasjon på slutten av 1980-tallet i protest mot heving av fredning. Disse villaene fremstår i dag som oppusset og velholdt. Nr. 1 og 3 er mer klassiske bygårder, mens nr. 7B er et funkishus fra 1937 tegnet av Sverre Aasland. Nr. 11 og 13 helt øverst er blokker, førstnevnte tegnet av Finn Liseth og oppført i 1974.

Også på partallssiden veksler det mellom tre og mur. Frognerveien 19 er en sveitservilla fra 1892 tegnet av Hjalmar Welhaven, og også Kruses gate 6 er en sveitservilla. Nr. 4 og 8 er murhus, sistnevnte i jugendstil, tegnet av Alf Hurum og gjerne kalt Villa Hurum. Det fantes tidligere også nr. 10 av samme arkitekt.

## Hus i gaten

Kruses gate 1.jpg|Nr. 1
Kruses gate 3.jpg|Nr. 3
Kruses gate 4.jpg|Nr. 4
Kruses gate 5A.JPG|Nr. 5A
Kruses gate 5B 2014.jpg|Nr. 5B
Kruses gate 6.jpg|Nr. 6
Kruses gate 7.jpg|Nr. 7
Kruses gate 7B.jpg|Nr. 7B
Villa Sult.jpg|Villa Sult (Villa Hurum) i nr. 8
Kruses gate 9A.jpg|Nr. 9A
Kruses gate 11.jpg|Nr. 11
Kruses gate 13.jpg|Nr. 13


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Per-Egil Rygg

**Per-Egil Rygg** (født 5. februar 1959, død 31. oktober 2016) var en norsk offiser og flyger. Fra 2014 til sin død var han generalinspektør for Luftforsvaret.

Rygg begynte på Luftforsvarets flygeskole i 1983 og fikk flygervingen etter jagerflygerutdanning i USA i 1985. Han tjenestegjorde som flyger ved 334 skvadron og 336 skvadron. Rygg var skvadronsjef ved 334 skvadron og 331 skvadron, før han i 1999 ble operasjonsgruppesjef. Fra 2007 til 2012 var Rygg sjef for 132 Luftving ved Bodø hovedflystasjon. I 2012–2013 ledet han den norske delen av undersøkelsen etter flyulykken på Kebnekaise. Fra 2012 til 2014 var han sjef for Luftoperativt inspektorat. I april 2014 ble han innsatt som generalinspektør for Luftforsvaret med generalmajors grad.

## Referanser


## Kilder
* Artikkel i an.no (14. mars 2014)
* Artikkel i Forsvarets Forum (august 2012
* Regjeringen.no
Nukunonu

**Nukunonu** er en av de tre atollene som utgjør det selvstyrte nyzealandske territoriet Tokelau i det sørlige Stillehavet.

## Geografi

Nukunonu ligger mellom Atafu, den nordligste atollen i Tokelau, og Fakaofo lengst sør. Atollen har en landmasse på 4,7 km², der 2,65 km² egner seg til dyrking av kokospalmer og andre trær. Lagunen er på 109  km². Det er kraftig nedbør. Ferskvannsforsyningen er vanskelig.

Atollen er lukket og uten dype passasjer mot havet, slik at det er vanskelige ankrings- og havneforhold.

## Historie
Nukunonu ble først kolonisert av polynesiere som kom fra andre øygrupper i området. Muntlige overleveringer forklarer at samfunnsforholdene som eksisterte på 1800-tallet, kom til som følge av strid mellom befolkningen på de ulike atollene, der Fakaofo til slutt gikk seirende ut. 

Tokelau ble først kjent for europeere fra andre halvdel av 1700-tallet. Under søk etter  mytteristene på «Bounty» fikk HMS «Pandora» og kaptein Edward Edwards Nukunonu i syne i 1791. Den første nærmere undersøkelse og beskrivelse kom etter at United States Exploring Expedition besøkte atollene i 1841. 

Katolske misjonærer til Nukunonu på 1860-tallet og katolisismen ble innført på Nukunonu som følge av kontakten med Uvea.

Da peruanske slaveskip i 1863 kom til Tokelau, ble Nukunonu hardt rammet. 76 personer, over halvparten av befolkningen på 140, ble bortført og 64 personer var tilbake. Folketallet steg igjen, delvis ved hjelp av innflyttere fra de andre atollene og Samoa.

## Befolkning

Nukunonu hadde i 2019 et innbyggertall på 531. I 2016 var folketallet 452, mens folketallet i 2013 var på 410. Befolkningen på Nukunonu bor på to småøyer sørvest på atollen. Den opprinnelige bosetningen kalles Fale (landsby) og den nyere Motuhaga. De to er knyttet sammen av en betongbro. I Fale er bygningene reist ved tre hovedgater. Ala Gatai (Lagunegaten), Ala Loto (Mellomgaten) og Ala Tua (Havgaten).

21 % av befolkningen var ved folketellingen i 2011 under 10 år og 31,7 % var under 15 år.

Nukunonu er katolsk, med 93,9 % tilhørende Den katolske kirke i 2011.

## Samfunnsforhold

Atollen har sykehus og skole.

76,2 % av innbyggerne over 15 år var i 2011 sysselsatt i lønnsarbeid.

91 % av befolkningen bodde i 2011 i bolighus av europeisk type. 74,1 % av boligene hadde private dusjfasiliteter i tilknytning til boligen, mens 26 % delte dusj. 92,2 % av husholdningene hadde fryseboks, 71,4 % hadde telefon og nærmere to tredeler av husholdningene hadde radio- og fjernsynsapparat.

## Politikk og administrasjon
Atollen styres av et eldsteråd, *taupulega*. Landsbyen har en ordfører, *pulenuku*, og en representant utad, *faipule*. De som har disse vervene er automatisk medlem av Tokelaus regjering. Nukunonu hadde i 2014 seks representanter i Tokelaus lovgivende forsamling, *[[Fono Fakamua]]* (engelsk: *General Fono*).

## Referanser
Gåebrien sijte

**Gåebrien sijte** eller **Riast-Hylling reinbeitedistrikt** er en sørsamisk sijte og et reinbeitedistrikt i kommunene Røros, Holtålen, Selbu og Tydal i Trøndelag. 

Sijten dekker et område på 1&nbsp;929 km² og har inntil 4&nbsp;500 rein. Det er ti siidaandeler i sijten. Sør for distriktet ligger Svahken sijte, i nord ligger Saanti sijte; i øst grenser distriktet til Mittådalens sameby på svensk side. Årsrytmen i beitemønsteret i området går nord-sør; med vår-, sommer- og høstbeiter i den nordlige delen. Distriktet bruker *Fæmund reinbeitedistrikt* nord og vest for Femunden som vinterbeite, sammen med Saanti sijte. 

Det sørsamiske navnet *Gåebrie* er det samiske navnet på Kjølifjellet nord for Riasten; mens det norske navnet viser til sjøene Riasten og Hyllingen i Røros og Holtålen. Navnet skrives *Gåebrie* i nominativ, og med en tilføyd genitivs-n i sammenstillinger som *Gåebrien sijte*.

Reindriften i området ble fram til 1940-årene drevet som to adskilte distrikter: *Riast* og *Hylling* distrikter. Både på 1800- og 1900-tallet var Rørossamene og deres reindriftsområder gjenstand for flere arealbrukskonflikter med tilgrensende jordbrukere enn de andre reinbeitedistriktene i det sørsamiske området; en av disse konfliktene var overfallet på samene ved Dalbusjøen i 1811. Distriktet var part i Selbusaken i 2001, som fastslo retten til beite på privat grunn innenfor reinbeitedistriktets grenser. 

## Referanser


## Litteratur
*  Først utgitt 1943.
* Marit M. Fjellheim. «Samer og reindrift i Røros-traktene : - en historisk oversikt fram til begynnelsen av 1900-tallet». I: *Fragment av samisk historie*; redaktør: Sverre Fjellheim. Utgitt av Sør-Trøndelag og Hedmark reinsamelag, 1995. ISBN 82-993684-0-5 (ebok fra bokhylla.no)
* 
* Anne Severinsen. *Reineiernes sedvanerett i reinbeitedistriktene Essand og Riasten*. Dieđut; nr 1/2006. 
* 
* Sverre Fjellheim. *Samer i Rørostraktene*. Eget forlag, 1999. ISBN 82-992522-6-1 (ebok hos bokhylla.no)
* Sverre Fjellheim. *Gåebrien sijte : en sameby i Rørostraktene*. Eget forlag, 2012. ISBN 978-82-999028-0-9.
Arbeiderpartiets kvindeforbund

**Arbeiderpartiets kvindeforbund** ble stiftet 29. desember 1901, av seks foreninger med 250 - 300 medlemmer i alt. Forbundet eksisterte som en egen organisasjon fram til 1923, og hadde på det meste mer enn 3000 medlemmer og rundt hundre foreninger.

Ved stiftelsen var medlemmene fordelt på Arbeiderpartiets Kvindeforening, Kvindelige fyrstikkarbeideres forening, Nydalens kvindelige arbeiderforening, Maskinstrikkernes forbund, Syerskernes forening og Vask- og rengjøringskvindernes forening. Det var først og fremst Arbeiderparti-kvinnene som var pådrivere, og det nye forbundet ble tilsluttet DNA.

Forbundets mål var blant annet å «virke for kvindernes sociale og politisk frigjørelse, samt at værne om og fremme kvindernes faglige og økonomiske interesser i alle maader».

De første årene var forbundet nærmeste en Kristiania-organisasjon, men fra 1909 utviklet det seg til et landsomfattende kvinneforbund. Dette året åpnet forbundet eget kontor, ansatte forretningsfører og begynte å utgi det månedlige bladet *[[Kvinden]]*, i 1919 omdøpt til *Arbeiderkvinden*.

De store stridighetene i Arbeiderpartiet før og etter 1920 fikk også følger for partiets kvinneforbund.

På landsmøtet i 1920 sluttet forbundet seg med 84 mot 37 stemmer til Arbeiderparti-flertallet, noe som blant annet innebar aksept av de såkalte Moskvatesene. Etter landsmøtet brøt 20 foreninger ut, og sluttet senere opp om det nye Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti som ble stiftet året etter. Tross avskallingen hadde forbundet ved utgangen av 1921 hele 90 foreninger og om lag 3000 medlemmer.

I 1922 fattet imidlertid det Komintern-tilsluttede DNA vedtak om å avvikle ordningen med kollektivt medlemskap og kun akseptere individuelle medlemmer. Da ble det også reist spørsmål ved partiets kvinneorganisering. Året etter besluttet Kvindeforbundets landsmøte enstemmig å avvikle det selvstendige kvinneforbundet. 

Kvinneforeningene ble beholdt, men det sentrale kvinnearbeidet skulle nå ledes av et sekretariat direkte under partiets sentralstyre.

## Ledelse
### Formenn
*Gunhild Ziener (1901 - 1904)
*Martha Tynæs (1904 - 1905)
*Vesterdal (1905 - reiste til utlandet rett etter at hun var valgt)
*Anna Næss (1905 - 1906)
*Martha Tynæs (1906 - 1920)
*Hanna Adolfsen (1920 - 1923)

### Forretningsførere
*Helga Nitteberg (1909 - 1916)
*Marie Nordstrøm (1916 - 1917)
*Sigrid Syvertsen (1917 - 1923)

## Kilder
*Sigrid Syvertsen: *Arbeiderpartiets kvinnebevegelse i Norge*, Det norske Arbeiderpartis forlag, Oslo 1934
*Halvdan Koht (red.): *Det Norske arbeiderpartis historie 1887-1937*, Det norske Arbeiderpartis forlag, bind II, Oslo 1939
*«Arbeiderpartiets Kvindeforbund», Pax leksikon, bind 1, Oslo 1978
*«Arbeiderpartiets Kvinnesekretariat», Arbeidernes Leksikon, bind 1, Oslo 1932
Tangerbukta

**Tangerbukta** (arabisk: خليج طنجة, *Chalidż Tandża*; fransk: *Baie de Tanger*) er ei bukt i Middelhavet, beliggende nordøst for byen Tanger i det nordlige Marokko. Den utgjør en halvsirkelformet vannmasse mellom havnen i Tanger i vest og Cap Malabata i øst. Avenue d'Espagne strekker seg langs bukta og er kjent for sine hoteller og store moderne bygninger. 

## Referanser
Palmabukta

**Palmabukta** (katalansk: *Badia de Palma*, spansk: *Bahía de Palma*) er ei bukt som ligger sør for byen Palma, sørøst på den baleariske øya Mallorca som tilhører Spania. Langs den nordlige kysten av bukta ligger havnen i Palma de Mallorca og en rekke kjente strender. Bukta grenser til stranden Cape Cala Figuera i vest, byen Palma i nord, Middelhavet i sør og neset White Cape i øst. Fjellet Serra de Na Burguesa, som strekker seg 503 meter over havet, går ned i bukta og er et populært turiststed på grunn av dets gode turmuligheter.     

## Referanser
Bjørn Erik Vige

**Bjørn Erik Vige** (født 7. september 1952 i Kristiansand) er komponist, tekstforfatter og musiker bosatt på Jørpeland i Rogaland. 

Tidlig på 1970-tallet samarbeidet han med Grete Salomonsen om EP-en *Bøyde aks* (1971), som ble gitt ut til inntekt for organisasjonen Misjon bak jernteppet. På 1970-tallet var han også aktiv i visegruppen Strandafolk.

Han var komponist på Ryfylke Visegruppes første LP *Før oljå kom*, som fikk Prøysenprisen i 1982. Han skrev også sangene til gruppens andre album, *[[Forlis (album)|Forlis]],* som ble nominert til Spellemannprisen i 1983.

Vige er også kjent for å stå bak sangen *Raymond*, som ble en lokal slager i Strand i 1983, og ble utgitt som singel med gruppa «Strandafolk».

I 1986 ga han, i samarbeid med Sigvart Dagland, Rønnaug Foss Alsvik og Henning Sommero, ut LP-en *Ankomst Utstein kloster*, med salmetoner fra Ryfylke. I tillegg komponerte og skrev han tekst og musikk til  ''Alle mine tankar'', som vant Melodi Grand Prix 1993. «Alle mine tankar» ble fremført av Viges datter, Silje Vige.

Sammen med Bjørn Aslaksen var Vige tekstforfatter, komponist og produsent for Ryfylke Visegruppes album *Hjemma igjen* (2011) og *Ei striba med lys* (2012). Bjørn Vige var også produsent, komponist og musiker på CD-en «Preikestolensemblet» (2018). I 2022 gav han ut et album med tekster til Vilhelm Krag.

## Diskografi
### Bjørn Vige & Strandafolk
*1986: *Raymond/Maskespill*
### Ryfylke Visegruppe
*1981: *[[Før oljå kom]]*
*1983: *[[Forlis (album)|Forlis]]*
*2011: *[[Hjemma igjen]]*
*2012: *[[Ei striba med lys (album)|Ei striba med lys]]*
### Deltar på
* 1971: Grete Salomonsen: *[[Bøyde aks]]*
* 1985: Kirkelig Kulturverksted: *[[Ankomst Utstein kloster]]*
* 1994: Silje Vige: *[[Alle mine tankar (album)|Alle mine tankar]]*
* 1996: MTG: *[[Takk ska' du ha]]*
* 1997: Jørpeland Kristelige Ungdomskor: *[[Funnet (album)|Funnet]]*
* 1998: Roar Engelberg: *[[Har en drøm (album)|Har en drøm]]*
* 2002: Løgnaslaget: *[[Utsolgt! (Løgnaslaget-album)|Utsolgt!]]*
* 2004: Quattro Musicanti: *[[Quattro Musicanti (album)|Quattro Musicanti]]*
* 2010: Melodi Grand Prix: *[[Norsk Melodi Grand Prix gjennom 50 år]]*
* 2011: Plastic Strip: *[[Lukk opp kirkens dører – A Selection of Norwegian Christian Jazz, Psych, Funk & Folk 1970–1980]]*
* 2018: Preikestolensemblet: *[[Preikestolensemblet (album)|Preikestolensemblet]]*

## Referanser
RS 24 «Risør»

**RS «Risør»** var en av Redningsselskapets redningsskøyter. Hun ble bygget i 1911. På morgenen 5. desember 1913 forsvant hun sporløst. Man vet ikke kva som hente, men neppe nær land og tatt av et grunnbrott som mange har antatt, for da hadde vrakrester vært funnet like etter. Mest sannsynlig har båten sunket langt ute på havet. Mannskapet på 4 kom bort. «Risør» er den eneste av Redningsselskapets skøyter som er forsvunnet sporløst og eneste med tap av liv.

## Se også
*Liste over norske redningsskøyter

## Referanser
Allround-NM på skøyter 1977 for herrer

**Allround-NM på skøyter 1977 for herrer** ble avholdt 19. og 20. februar 1977 på Stampesletta i Lillehammer.Teknisk arrangør var Lillehammer Skøiteklubb.
 
Norgesmester ble Kay Arne Stenshjemmet, Spk Ceres.

## Sammenlagt

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Sysla

**Sysla** er et redaksjonelt samarbeid mellom mediehusene *[[Stavanger Aftenblad]]* og *[[Bergens Tidende]]*. Nettstedet har redaksjon både i Stavanger og Bergen, og satsingsområdene er olje og energi, fornybar, havbruk og maritim.

Navnet sysla er hentet fra norrønt og betyr på moderne norsk «business». Det spiller også på vestlandsdialekten og på begreper som sysselsetting og det å sysle med noe.

## Eksterne lenker
* Sysla.no: Hjemmeside
* NCE Media - BT lanserer Sysla.no
United States Coast Guard Cutter

**United States Coast Guard Cutter** (**USCGC**; norsk: *kystvaktkutter*) er et fartøy i tjeneste hos United States Coast Guard. En kutter er 19,8 m (65 fot) eller lengre og har et fast mannskap som kan bo ombord. Fartøyene har navn som begynner med USCGC.

## Historie
Opprinnelig er en kutter et mindre seilskip med én mast. Hovedseilene er gaffelseil og toppseil. Kutteren har dessuten tre forseil: Fokk, klyver og jager.
Kutter ble brukt som navn på alle fartøy tilhørende HM Customs and Excise i Storbritannia. Da Finansdepartementet i USA opprettet Revenue Marine fulgte de samme linje og siden har alle fartøy med fast mannskap, uansett type, blitt kalt kuttere.

### De første ti kutterne
I 1790 autoriserte Kongressen finansministeren, Alexander Hamilton, til å opprette en maritim tjeneste for å håndheve tollreglene. Denne tjenesten ble først kalt Revenue Marine og fra 1894 Revenue Cutter Service.

* USRC «Vigilant» (1791)
* USRC «Active» (1791)  
* USRC «General Green»  
* USRC «Massachusetts» (1791)  
* USRC «Scammel» (1791)  
* USRC «Argus»  
* USRC «Virginia» (1791)  
* USRC «Diligence»  
* USRC «South Carolina»  
* USRC «Eagle»

## Referanser
Onychogleneini

* Se Systematisk inndeling

**Onychogleneini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
En ganske liten (mindre enn 10 millimeter), lysbrun trebukk. Hodet er ganske kort og bredt. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene og tydelig lengre enn bredt, uten tenner eller knøler langs ytterkanten.

## Levevis
Ingenting er kjent om artens biologi.

## Utbredelse
Arten er kjent fra Filippinene.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Onychogleneini Aurivillius, 1923
******** Slekten *[[Onychoglenea]]* Aurivillius, 1922
********* *[[Onychoglenea brunnea]]* Aurivillius, 1922

## Kilder

* Longicorn ID - Onychogleneini. Med bilde av typeeksemplaret av ''Onychoglenea brunnea''

## Eksterne lenker
*
Petrognathini

* Se Systematisk inndeling

**Petrognathini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Store til meget store, kraftige trebukker. Arten *Petrognatha gigas* er en av de største trebukkene i Afrika.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia og Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Petrognathini Blanchard, 1845
******** Slekten *[[Capitocrassus]]* van Eecke, 1921
******** Slekten *[[Elongatohomelix]]* Breuning, 1967
******** Slekten *[[Falsimalmus]]* Breuning, 1956
******** Slekten *[[Ioesse]]* Thomson, 1864
******** Slekten *[[Ithocritus]]* Pic, 1934
******** Slekten *[[Lentalius]]* Fairmaire, 1904
******** Slekten *[[Paratragon]]* Teocchi & Sudre, 2002 - ofte plassert i Pachystolini
******** Slekten *[[Petrognatha]]* Fabricius, 1792
******** Slekten *[[Pseudapriona]]* Breuning, 1936 - kan også plasseres i Batocerini
******** Slekten *[[Threnetica]]* J. Thomson, 1865

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av ''Threnetica lacrymans''
1704 i Sverige

__NOTOC__
Begivenheter i **1704 i [[Sverige]]**.

## Statsledere
* Monark – Karl XII, konge av Sverige 
*Statsminister – *ikke besatt*, president over riksrådet (1702–1705)

## Hendelser
* 14. mai - Svenskene beseires av russerne i det andre sjøslaget ved Peipus.
* 15. juni - Anna Eriksdotter er den siste som henrettes for hekseri i Sverige. 
* 16. juni - Svenskene beseires av russerne i slaget ved Wesenberg.
* 26. juli - Svenskene beseirer russerne i slaget ved Jakobstadt.
* 27. juli - Et sjøslag utkjempes i bukten Orford Ness i Den engelske kanal mellom det svenske *Öland* og ni engelsk linjeskip. Striden hadde ingenting med krigen å gjøre, men var forårsaket av at ingen av dem hadde villet stryke flagg for den andre.
* Juli - Stanisław I Leszczyński velges etter svensk påtrykk til konge av Polen.
* 9. august - Svenskene beseirer sakserne i slaget ved Poznań.
* 27. august – Hæren til Karl XII av Sverige erobrer byen Lwów (Lemberg).
* 28. oktober - Svenskene med  ryttere under Karl XII av Sverige beseirer sakserne under generalløytnant Johann Matthias von der Schulenburg i slaget ved Punitz.

## Fødsler

## Dødsfall

## Referanser
Glum Geirason

**Glum Geirason** (norrønt: *Glúmr Geirason*) var en islandsk skald (dikter) som levde på 900-tallet. Han er kjent for sine dikt om de norske kongene Eirik Blodøks og Harald Gråfell.

## Familie
Geiri var far til Glum. Han var landnåmsmann på Island og bosatte seg på Geirastad sør for Mývatn på Island. Under en feide med en av naboene, Torberg kinnhugg, ble Torbergs sønn Torstein drept, og Geire og sønnene Glum og Torkjell måtte flykte til Breidafjord og bosatte seg i Geiradal i Kroksfjorden. 

Glum ble gift med Ingunn Torolvsdatter og fikk sønnen Tord som ble gift med Gudrun Osvivsdatter. De hadde også datteren Torgerd som ble gift med Torarin Ingjaldsson. Deres sønn var Helgu-Steinar.

Tidspunktet for Glums død er usikkert, men han må ha levd etter at Harald Gråfell døde rundt eller i 970-975. Finnur Jónsson mener han ikke kan ha levd stort lenger enn til 980. Det er fordi hans sønn Tord, som ifølge Laksdøla saga ble gift med Gudrun rundt 990, ble omtalt som Tord *Ingunnsson*. Dette indikerer at Tords mor må ha vært enke i mange år.

## Skalden
Glum var rundt år 960 i Norge som Harald Gråfells hirdskald. Han hevdes å ha deltatt i slaget ved Fitjar på Stord der Håkon den gode fikk banesår.. Glums tilstedeværelse i slaget er imidlertid noe tvilsom. Finnur Jónsson karakteriserer Glum som en «*udmærket verskunstner*». Omskrivningene – kjenningene – er ikke tallrike, men velformede og gode.

### Diktet om Eirik Blodøks
Glum var skald ved hirden til både Eirik Blodøks og Harald Gråfell. Ifølge Skáldatal og Fagerskinna skrev Glum et dikt om Eirik Blodøks der han berettet om kongens bragder i mange land. Dette diktet er ikke bevart, men filologen Finnur Jónsson mener å ha påvist at et to-linjers fragment kan ha tilhørt diktet. Han mener også at et vers som siteres i Snorre Sturlasons Heimskringla og som sies å referere til Harald Gråfell, egentlig tilhører diktet om Eirik.

:*Kongen i all sin allmakt*
:*herjet land i østen,*
:*han som sverd har skjenket*
:*mang en skald, fikk seier.*

### Gråfeldardråpa
Det viktigste bevarte arbeidet fra Glum Geirason er fragmentene av Gråfeldardråpa. Det et dikt som ble skrevet til minne om kong Harald Gråfell kort tid etter hans død. Det er bevart 15 vers. I et halvvers i begynnelsen blir Haralds brødre  oppfordret til å høre på kvadet:

Etter det kommer to og et halvt vers om Haralds kamper ved Skottland og i østerled før og etter at han ble norsk konge. Så følger to vers om hans ferd i Østersjøen og kamper i alminnelighet, og så fire vers om hans siste slag ved Hals i Danmark hvor han falt. Til slutt følger ett vers som uttrykker dikterens savn og to halvvers om hans legemsferdigheter. Diktet forteller om en dikter som har beundret sin konge og som tok seg nær av hans død.

### Lausvise
Foruten de to kongekvadene kjennes bare ei lausvise om Harald Gråfells seier over Håkon den gode, diktet like etter slaget ved Fitjar: 

: Harald har hevnet Gamla godt. Krigerne gir fra seg livet. Kampmodige fører, du kjempet fremragende. De mørke ravnene drikker Håkons blod over havet. Jeg har hørt at spydene ble farget røde.

## Referanser
Kraft Foods

**Kraft Foods Group, Inc.** var et amerikansk matvareselskap opprettet i 2012 gjennom en «*spin-off*» fra Mondelēz International, som selv tidligere het Kraft Foods Inc.

Selskapet eide varemerker som Gevalia, Jell-O og Kool-Aid.

I mars 2015 ble det kjent at Kraft Foods Group og H. J. Heinz Company ville fusjonere til Kraft Heinz Company. Fusjonen ble satt i stand av 3G Capital og Berkshire Hathaway.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fu Jiang

**Fu Jiang** eller **Fujiang** () er en sideelv til Jialing Jiang i det sørvestlige Kina. Den har sitt utspring i søndre del av fylket Jiuzhaigou nær grensen til fylket  Sungqu (Songpan) på Xuebaoding 雪宝顶, høyeste tind blant Minshanfjellene () i den kinesiske provins Sichuan. Den renner sørøstover gjennom Pingwu, Jiangyou, Mianyang, Santai, Shehong, Suining og så i byprovinsen Chongqing gjennom Tongnan og til slutt Hechuan, der den munner ut i Jialing Jiang. Den er ca. 700 km lang og navigerbar fra Pingwu til Hechuan. 

## Eksterne lenker
* Fu Jiang
Ludvig Søgnen Jensen

**Ludvig «Ludde» Søgnen Jensen** (født 14. januar 1989) er en norsk langrennsløper som representerer Bærums Verk og Hauger Idrettsforening og Team Jobzone.

Han er per 2018 regjerende verdensmester i 100 meter supersprint på ski.

Søgnen Jensen satte også verdensrekord på 100 meter skisprint for herrer, 11,03 sekunder, på Hamar 29. mars 2017.

## Referanser


## Eksterne lenker
*