open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rashtriya Janashakti Party

**Rashtriya Janashakti Party** (RJP – *Det Nasjonale Folkeparti*) er et monarkistisk parti i Nepal danna i mars 2005 av Surya Bahadur Thapa.

Partiet er en fortsettelse av *Thapa*s fraksjon innafor det store monarkistiske partiet Rastriya Prajatantra Party (RPP). Denne fraksjonen var opp til 2005 kjent som Rastriya Prajatantra Party (Thapa).

(Det kan skape forvirring at Khamal Thapa, den ekstremistiske innenriksministeren i kong Gyanendras kuppregjering, i 2005 danna et nytt parti, der han er president, som i pressa ofte omtales som RPP (Thapa). Dette partiet blei størst i Gyanendras skinndemokratiske lokalvalg i februar 2006 Men dette nye *RPP (Thapa)* har ingen forbindelse med Surya Bahadur Thapa og det partiet som mesteparten av tida etter 1991 har vært kjent som RPP (Thapa).)

RJP samler mer moderate og forsiktige politikere enn de mer ekstreme fløyene i RPP.

Partiet har etter kong Gyanendras statskupp 1. februar 2005 med en viss forsiktighet både støtta og kritisert det kongelige diktaturet. RJP har kritisert arrestasjonen av politikere fra de parlamentariske partiene og ekstreme uttalelser fra monarkister i regjeringa, men har også latt partimedlemmer delta som ministre.

Det kan virke som om Thapa er innstilt på at den nåværende politiske situasjonen ikke kan vare, og ønsker å kunne fungere som brubygger og holde seg inne med begge sider, uansett hva som skjer.

I 1999-parlamentet som blei gjeninnkalt etter at diktaturet falt i april 2006 hadde RJP 1 representant. Partiet beholdt denne ene representanten i det nye overgangsparlamentet som blei konstituert 15. januar 2007.

Partiets studentforbund heter *Rashtriya Janashakti Students Union*.

## Se også
* Surya Bahadur Thapa
* Rastriya Prajatantra Party
* Panchayat-demokratiet
* Nepals Kongressparti
* Sjupartialliansen for demokrati i Nepal
* Lokendra Bahadur Chand
* Khamal Thapa

## Referanser


## Eksterne lenker
* Rashtriya Janashakti Partys hjemmeside (På engelsk og Nepali)
Oppstanden i Ungarn

**Oppstanden i Ungarn** var en oppstand mot de sovjetiske okkupantene i Ungarn mellom 23. oktober og 4. november 1956. Oppstanden ble slått ned av sovjetiske tropper. Mellom 2 500 og 5&nbsp;000 ungarere, og ca. 700 sovjetiske soldater ble drept. Mange tusen flere ble skadet, og nesten en kvart million mennesker flyktet fra landet.

Oppstanden i Ungarn var en spontan nasjonal revolt mot det autoritære kommuniststyret i Ungarn og dets sovjetiske politikk, som varte fra 23. oktober til 10. november 1956. Oppstanden startet som en studentdemonstrasjon, hvor tusenvis av mennesker marsjerte til parlamentet. En studentdelegasjon gikk inn i rikskringkastingen og forsøkte å få kringkastet sine krav, men ble anholdt. Da folkemassen utenfor krevde deres løslatelse, løsnet sikkerhetspolitiet skudd mot demonstrantene. Nyheten om dette spredte seg raskt i byen, og førte til voldelige opptøyer omkring i hovedstaden. 

Oppstanden spredte seg raskt til resten av Ungarn, og regimet falt. Tusenvis av mennesker organiserte seg i militser og kjempet mot sikkerhetspolitiet og sovjetiske tropper. Pro-sovjetiske kommunister og medlemmer av sikkerhetspolitiet ble ofte henrettet eller fengslet, samtidig som tidligere fanger ble løslatt og ble bevæpnet. Spontant etablerte lokale råd overtok makten fra kommunistpartiet, og krevde politiske forandringer. Den nye regjeringen oppløste sikkerhetspolitiet, og erklærte at de aktet å trekke seg fra Warszawapakten og tillate frie valg. Mot slutten av oktober hadde kampene i landet nærmest gitt seg, og en normaltilstand var i ferd med å komme tilbake. 

Etter først å ha annonsert en vilje til å forhandle om en tilbaketrekning av sovjetiske styrker, endret Politbyrået sin mening og sendte store styrker til Ungarn. 4. november invaderte Sovjetunionen Budapest og Ungarn, under kampene som fulgte ble tusenvis av sivile drept. Den organiserte motstanden tok slutt 10. november, etterfulgt av massearrestasjoner. Anslagsvis 200&nbsp;000 ungarere flyktet fra landet, blant disse kom omkring 1200 til Norge. Innen januar 1957 var all offentlig opposisjon effektivt knust. Sovjetunionens handlinger fikk mange vestlige marxister til å ta avstand fra regimet, samtidig som kommunismen ble styrket i Øst-Europa, ettersom hendelsene i Ungarn styrket en oppfatning om at de kommunistiske styreformene var kommet for å bli.

Offentlig diskusjon om oppstanden i 1956 ble undertrykket i Ungarn i over 30 år, men siden 1980-tallet har emnet vært intenst studert og debattert. I dag er 23. oktober nasjonaldag i Ungarn.

## Referanser
Naurus riksvåpen

Utseendet til **[[Nauru]]s [[riksvåpen]]** stammer fra Naurus uavhengighet i 1968; det kom i offisiell bruk i begynnelsen av 1970-åra.

Skiltet i midten er delt i tre. Øverste halvdelen består av det kjemiske tegnet til fosfat i sølv på gullfarga bakgrunn. Nederst til venstre er avbildet en fregattfugl med havet i bakgrunnen. Nederst til høyre er en grein av *[[calophyllum]]*-treet.

Skiltet er omringa av palmegreiner som stammehøvdingene pleide å bruke under seremonier, fjær fra fregattfuglen, og haitenner. Stjerna øverst er henta fra flagget; på banneret over stjerna står landets navn på naurisk, *Naoero*. På banneret nederst står Naurus motto, *God's Will First* (eng.: *Guds vilje først*).
Slaget ved Kullen 1428

**Slaget ved Kullen** mellom Kalmarunionen og vitaliebrødrene fant sted ved Kullen i Skåne i juli 1428. Det ble utkjempet etter beleiringsslaget om København våren og sommeren 1428. Beleiringsslaget hadde mislyktes for hanseaterflåten, som gikk i oppløsning. Erik av Pommern, konge i unionen av Norge, Sverige og Danmark, rustet så ut og førte 28. juli en flåte på syv storskip med 700-900 væpnede menn og 500 sjømenn i Øresund.

## Forspillet
Den 28. juli seilte den kongelige eskadren ut av Øresund. Den møtte motvind og måtte søke til Kullen på Skånekysten nord for Øresund. Den store hanseaterflåten lå sør for Øresund. Det ble holdt konferanse mellom de allierte i hanseaterflåten, der grev Gerhard av Schauenberg ønsket å vende tilbake til Flensburg for å gjenta beleiringen fra året før. Hanseatene ville til Öland for å plyndre. vitaliebrødrene hadde til hensikt å seile gjennom Øresund til Norge for et plyndringstokt. Med disse ulike interessene delte flåten seg i to. Vitaliebrødrene reiste nordover. Greven satte kurs vestover med store deler av flåten, som underveis kom ut for storm og ble spredt.

Vitaliebrødrene visste at sjøforsvaret av Norge ikke var godt nok til å forhindre strandhogg. Det var derfor fristende for dem med et fremstøt mot nord, der mulighet for krigsbytte var stor. De var likevel uvitende om at kong Erik av Pommern hadde dratt nordover. Hanseatene, som var kjent med denne kongelige eskadren ved Kullen, hadde ikke underrettet dem.

## Slaget
Så snart den kongelige eskadren observerte vitaliebrødrenes eskadre på vei ut av Øresund, seilte Erik av Pommern straks etter for å ta opp forfølgelse. Vitaliebrødrene oppdaget storskipene for sent. Først prøvde de å flykte, men ble tatt igjen av de danske skipene. Kampen var kort, vitaliebrødrene foretrakk å overgi seg, selv om dødsdom ventet i kongens rett. Syv skip med mastplattformer eller *mers* på toppen av stormasten og tre snekker ble tatt av kongens menn. Rundt 500 ble trolig tatt til fange. Erik av Pommern innlemmet de erobrede skipene inn i egne flåte.

## Etterspillet
I *Medeltidens Svenska Krig* er det hevdet at vitaliebrødrene hadde plyndret i Norge. Det var i virkeligheten to sjøtog mot Norge dette året, et om våren, det annet på sensommeren ble stoppet ved Kullen av Erik av Pommern. Dette motiverte i stedet vitaliebrødrene til å forberede et tredje sjøtog, som skulle finne sted ganske tidlig det neste året. 

Etter seieren i slaget ved København 1427, beleiringsslaget om København i 1428 og seieren ved Kullen behersket Erik av Pommern Østersjøen sensommeren og høsten 1428. De allierte besluttet seg for å angripe på land mot danske besittelser i Slesvig og Jylland. 

Fra Sverige kom Axel Pedersson med åtti skip, som kan ha vært leidangsfartøyer med 2&nbsp;000 mann, hvorav 400 væpnede. Skipene seilte rundt omkring i den vestlige del av Østersjøen der de lammet all hanseatisk sjøfart.

## Kilder
*Jørgen H. Barfod: *Flådens fødsel*, 1990. ISBN 87-87720-08-6
Marte Heggelund

**Marte Heggelund** (født 1980) er en norsk artist. Hun kommer opprinnelig fra Rypefjord ved Hammerfest, og er per 2020 bosatt i Oslo. Heggelund debuterte som plateartist i mars 2006 med albumet *I Abide*, som etter hennes egne uttalelser er inspirert av litteraturen. I august 2008 utkom albumet *Treason* på hennes eget plateselskap Mate Music.

## Utdannelse
Heggelund har mastergrad i engelsk litteratur ved Universitetet i Tromsø.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Marte Heggelunds hjemmeside
*  Marte Heggelunds MySpace
*  Intervju i Startsiden
Rasse und Siedlungshauptamt

**Rasse und Siedlungshauptamt** (**RuSHA**, «Sentralkontoret for rase og bosetning») var en av hovedavdelingene i Schutzstaffel (SS). 

Kontoret ble opprettet for å autentisere «ariskheten» til kvinner som ville gifte seg med SS-medlemmer. Etterhvert ble virkefeltet utvidet til å ivareta alle spørsmål omkring raserenhet innenfor SS. Blant annet hadde avdelingen ansvaret for Lebensborn-prosjektet. Da stadig større områder i øst ble okkupert fikk kontoret også ansvaret for å organisere bosetning for SS-medlemmer i disse områdene.

## Ledere
* SS-Gruppenführer Richard Walther Darré ( 1931 – 1938)
* SS-Brigadeführer Günther Pancke (1. september 1939 – 9. juli 1940)
* SS-Gruppenführer Otto Hofmann (9. juli 1940 – 20. april 1943)
* SS-Obergruppenführer Richard Hildebrandt (20. april 1943 – 25. desember 1943)
* SS-Gruppenführer Dr. Harald Turner (25. desember 1943 – ? 1944)
* SS-Obergruppenführer Richard Hildebrandt (? 1944 – 31. juli 1944)
* SS-Standartenführer Albert Uhlih (31. juli 1944 – ? 1944)
* SS-Obergruppenführer Richard Hildebrandt (? 1944 – ? 1945)
Slaget ved Stralsund 1429

**Slaget ved Stralsund** var kulminasjonen av en dansk ekspedisjon med mange små skip ment for overfall, forstyrrelse av sjøfartsvirksomhet, og angrep mot havneliggende skip langs østersjøskysten under hanseatisk kontroll.

## Sjøtoget
I Lübeck ble det fra mars måned 1429 kjent at en Peder Oxe hadde samlet en flåte på hundre snekker og robåter i Grønsund mellom Falster og Møn. Sundet var et tradisjonelt samlingssted for sjøtog inn i Østersjøen. Arild Huitfeldt beretter i «Danmarckis Rigis Krønicke» at dronning Filippa av England i sin manns fravær hadde utrustet 75 småfartøy med 1 400 mann, og antyder at dette var foretatt uten Erik av Pommerns medviten.

Fra Grønsund angrep flåten på åtti skip kysten av Mecklenburg og fortsatte til havnebyen Stralsund. Angrepet der midnatt til 5. mai 1429 kom overraskende, og handelsflåten der ble for en stor del brent. Danskene dro videre mot Wolgast, der de hadde frihavn. Deretter brente de kystene av Rügen og Mecklenburg omkring Greifswald. I mellomtiden hadde Lübeck og Wismar kommet til hektene og rustet ut seks større skip som var klar for å avskjære den danske flåten.

## Slaget
9. mai 1429 vendte den danske flåten tilbake for å hærta Stralsund. Der ble de møtt av hanseatens storskip, plassert der stredet mellom fastlandet og Rügen var på sitt smaleste. Kampene ble harde til tross for at det var bare få mellomstore storskip med i den danske flåten, men til slutt klarte stralsunderne å erobre to av skipene som de siden førte for å bryte opp den danske slagorden og drive flere på grunn. Den danske flåten gikk i oppløsning, og store deler flyktet tilbake til Danmark. Hvor mange skip som gikk tapt er ikke kjent, og heller ikke hvor mange som falt, bare at 300 ble tatt til fange av hanseatene.

## Etterspill
Da Erik av Pommern fikk vite om nederlaget ved Stralsund skal han ha blitt rasende på dronning Filippa. Dronningen trakk seg tilbake i Vadstena kloster der hun døde et halvt år senere i januar 1430, etter å ha nedbragt et dødfødt barn. Slaget i Stralsund hadde, tross nederlaget, en viss betydning. Stralsund inngikk en separatfred med Kalmarunionen i juli 1430.

## Litteratur
* Sundberg, Ulf:*Medeltidens Svenska Krig*, 1999 ISBN 91-89660-11-0
* Barfod, Jørgen H.: *Flådens fødsel*, 1990 ISBN 87-87720-08-6
Jørgen Gunnerud

**Jørgen Gunnerud** (1948–2025) var en norsk forfatter og lektor.

Gunnerud var utdannet cand.philol med hovedfag i historie. I sin ungdom var han aktiv i ml-bevegelsen, og stilte blant annet som formannskandidat for Rød Front i Det Norske Studentersamfund i Oslo, der han ble valgt som leder i 1973.  Han var også lærer i ungdomsskolen i Oslo og i Loppa komune i Finnmark. Før han ble aktiv forfatter arbeidet han som lærer i ungdomsspsykiatri i Bærum og som lektor i voksenpsykiatrien i Asker kommune.

Han debuterte som forfatter i 1994 med kriminalromanen *Raymond Isaksens utgang* med handling fra en bygd i Finnmark og hvor han introduserte Kripos-etterforskeren Knut Moen. I sitt minneord over Jørgen Gunnerud skrev forlagsredaktør i Kolon Forlag, Bjørn C. Wiedlocha Aagenæs at Gunneruds romaner var utpreget velskrevet, og med en undertone av mørk humor. 

For romanen *Høstjakt* mottok han Rivertonprisen 2007.     

## Bibliografi
* *Raymond Isaksens utgang* – kriminalroman (1994)  
* *Kvinnen fra Olaf Ryes plass* – kriminalroman (1996)
* *Gjerningsmann: Ukjent* – kriminalroman (1998)
* *Selvtekt* – kriminalroman (2000)
* *Til odel og eie* – kriminalroman (2003) 
* *Håvard den halte* – en fortelling (2004)  
* *Djevelen er en løgner* – kriminalroman (2006)
* *Høstjakt* – kriminalroman (2007)
* *Byen med det store hjertet* – kriminalroman (2009)
* *Skje din vilje* – kriminalroman (2010)
* *Mistanken* – kriminalroman (2012)
* *Sju dager i september* – roman (2014)

## Priser
* Rivertonprisen , for *Høstjakt*

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Jørgen Gunnerud hos Kolon Forlag
*  Jørgen Gunnerud i *Forfatterkatalogen* hos Forfattersentrum
*  Jørgen Gunnerud hos NRK Forfatter
Hal Lindes

**Hal Andrew Lindes** (født 30. juni 1953 i Monterey i California) er en engelsk-amerikansk gitarist og komponist. Han ble født i Monterey i den amerikanske delstaten California. I  ble han med i den britiske gruppen Dire Straits han turnerte og ga ut plater med gruppen til . Senere har han arbeidet med filmmusikk. Han har skrevet musikk til flere filmer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Bevegelsesmengde

**Bevegelsesmengde** er en fysisk størrelse som i klassisk fysikk er definert som masse multiplisert med hastighet. Bevegelsesmengde er en vektor, dvs. det er en størrelse med retning i rommet. Vanlig symbol er *p* og SI-enheten er newtonsekund (kilogram ganger meter per sekund, dvs. ). Bevegelsesmengde er en svært sentral størrelse i fysikken siden den, i motsetning til hastighet, er en bevart størrelse i kollisjoner og andre gjensidige kraftutvekslinger dersom summen av ytre kraftpåvirkninger er null.

Andre betegnelser for bevegelsesmengde er **massefart**, impuls og **driv**, hvor driv er mest brukt i dagligtale og impuls er vanlig i mer abstrakt betydning.

Hemmers lærebøker på universitetsnivå bruker betegnelsen **impuls**. På side 14 i 5. utgave av *Kvantemekanikk* begrunnes dette med:
«Vi følger standard språkbruk og bruker betegnelsen impuls i stedet for bevegelsesmengde eller driv.»

## Definisjon
I newtonsk mekanikk defineres bevegelsesmengde som produktet av masse og hastighet. En vektor i rommet har tre komponenter, og dermed har vi
:\mathbf p = (p_x,p_y,p_z) = m(v_x,v_y,v_z)

For et system sammensatt av flere deler, er den totale bevegelsesmengden summen av bevegelsesmengden til hver enkelt del
:\mathbf p_\text{tot}=\sum_i~\mathbf p_i 
hvor summen angir en vektoraddisjon.

## Newtons lover
Newtons lover kan formuleres ved
hjelp av begrepene kraft og bevegelsesmengde.

# Newtons første lov sier at bevegelsesmengden er uendret når ingen krefter virker.
# Newtons andre lov sier at en kraft **F** som virker over tid endrer bevegelsesmengden, dvs. \Delta \mathbf p = \mathbf F\Delta t. 
# Newtons tredje lov sier at en kraft har en like stor og motsatt rettet motkraft. Dette impliserer at summen av bevegelsesmengde er bevart når kraft og motkraft er i samme system.

## Se også
* Power factor, et kallenavn i skytesport brukt om kulens bevegelsesmengde
Kalimantan

**Kalimantan** er den indonesiske delen av Borneo. Den indonesiske delen er delt i provinsene Kalimantan Barat, Kalimantan Tengah, Kalimantan Selatan og Kalimantan Timur. Den høyeste fjellet er Bukit Raya. Det er 2278 meter høyt og ligger på grensen mellom Kalimantan Barat og Kalimantan Tengah.

## Geografi
Kalimantan er temmelig flatt de fleste steder, men har til gjengjeld ganske høye fjell i sentrale områder. De største fjellområdene er Pegunungan Iban, Pegunungan Kapuas Hulu, Pegunungan Schwaner, Pegunungan Muller og Pegunungan Meratus. Det meste av havet rundt Kalimantan er grunt, og på steder der forholdene ligger til rette, er det store og små korallrev.

## Natur
Naturen på Kalimantan har de siste årene blitt kraftig ødelagt av gruver og ulovlig hogst. Men i nasjonalparker lever fortsatt naturen og mange særegne dyrearter blir oppdaget ved spesielle anledninger.

De mest berømte dyreartene er blant annet borneoorangutang og neseape. De lever begge i de forsvinnende skogene. Skogtypene er regnskog og mangroveskog, to helt forskjellige livsmiljøer. I havet er det store populasjoner med fisk og andre sjødyr. De fleste artene lever ved korallrevene, men også revene er truet av forurensning og global oppvarming.

## Religion
De fleste innbyggerne er muslimer og bor i lavlandet eller ved kysten. I innlandet er det mest lokale religioner. Spredt rundt omkring er det flere kristne, buddhistiske, taoistiske og andre religioner.

## Demografi
De fleste bor ved de store byene Banjarmasin, Sanmarinda, Pontianak, Palangkaraya og langs hele kysten. Til sammen bor det omtrent 10 millioner mennesker på Kalimantan.

## Urbefolkning
Urbefolkningen består for det meste av dayak-folket. De snakker Dayak-språket og bor i jungelen. Dessverre har store deler av boplassene deres forsvunnet under miljøødeleggelser. Man gjenkjenner dayaker med at både kvinner og menn har tatoveringer. De fleste bor i hus på påler, som verner dem mot flom og plagsomme insekter på bakken. Før var de kjent som hodejegere, men i dag som fredelige jordbruksarbeidere, jegere og fiskere. Før skal det nok ha bodd dayaker helt til kysten, men etter at nybyggerne kom, har de blitt drevet lenger og lenger inn i skogen.

## Kilder
*
Drama (band)

**Drama** var et norsk popband fra Larvik som ble stiftet i 1981. Bandet ble splittet i 1984 og gjenforent i 1987 før de ble oppløst igjen i 1989. Bandet ga ut totalt fire studioalbum.

Bandet besto i utgangspunktet av fem medlemmer: Per Kristian «Muffe» Indrehus (vokal og gitar), Geir Olav «Gækki» Bøkestad (gitar, vokal og keyboard), Per Arne «Perry» Strandbakken (keyboard), Erik Strømstad (bass, vokal) og Gunnar «Stikka» Refsdal (trommer). Høsten 1981 ble Strømstad erstattet av Thomas Siqveland.

Alle medlemmene fylte 15 år året debutalbumet kom ut, bortsett fra Indrehus som fylte 17 år. I 1983 ble bandet utvidet med Ole Jan «Ollie» Rimstad på gitar, vokal og keyboard.

Bandet ga ut to album, *Breaking Away* i 1982 og *High Time* i 1983, før Indrehus og Bøkestad valgte å begynne som en duo. De to ville fortsette å bruke Drama-navnet, noe som resulterte i en rettssak mot resten av bandet. Rettssaken resulterte i at de to ikke fikk bruke navnet, og de kalte etter dette duoen for Creation mens de fire gjenværende medlemmene fortsatte under navnet New Drama. Creation ga ut fire album og New Drama to album før de ble gjenforent igjen under navnet Drama i 1987 og ga ut ytterlige to album. Bandet ble endelig oppløst i 1989.

Drama og Creation ga ut et dobbelt samlealbum 29. mai 2006. Albumet inneholder 42 spor, hvorav én ny sang, «Hello».

## Medlemmer
*Per Kristian Indrehus «Muffe» - vokal, gitar
*Geir Olav Bøkestad »Gækki» - gitar, vokal, keyboards
*Per Arne Strandbakken «Perry» - keyboards
*Tomas Siqveland - bass, vokal
*Gunnar Refsdal »Stikka» - trommer
*Ole Jan Rimstad - gitar, vokal, keyboard

## Tidligere medlemmer
*Erik Strømstad - bass, vokal
## Diskografi
;Studioalbum
* *[[Breaking Away (album)|Breaking Away]]* (Desperado, 1982)
* *[[High Time]]* (Desperado, 1983)
* *[[Take It Away]]* (Desperado, 1987)
* *[[Escapades]]* (Desperado, 1988) 

;Samlealbum
* *[[Drama Greatest Hits]]* (Home´s Musikk, 1984)
* *[[Drama & Creation 1981-2006]]* (Universal, 2006)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Freundeskreis Heinrich Himmler

**Freundeskreis Heinrich Himmler** («Heinrich Himmlers vennekrets») er betegnelsen på et nettverk knyttet til *[[Reichsführer-SS]]* Heinrich Himmler. Kretsen bestod av rike velgjørere fra industri, bankvesen og forsikringsbransjen, og fungerte som et bindeledd mellom den økonomiske og den politiske eliten i Det tredje rike. 

Gruppen spilte en viktig rolle for NSDAP gjennom finansiering av valgkampen i 1932&ndash;1933. Under andre verdenskrig finansierte den våpen og uniformer til enheter i Waffen-SS. Det ble ikke avgitt noe regnskap til giverne, som heller ikke forventet noe slikt. Himmler brukte også midler fra kretsen til prosjekter som ikke kunne finansieres over vanlige budsjetter, som blant annet kulturelle aktiviteter og medisinske eksperimenter i konsentrasjonsleirene.

For forretningsmennene som tilhørte gruppen fulgte en rekke fordeler, både indirekte gjennom vennskapet med Himmler og direkte ved at de fikk tildelt arbeidskraft fra konsentrasjonsleirene. De fleste av dem fikk også tildelt høy rang i SS.

Kretsen møttes annenhver mandag i Berlin, og Himmler førte nøye oversikt over oppmøtet. Det ble bemerket dersom noen unnlot å møte flere ganger på rad, og man må anta at det lå et visst press på deltagerne når de først hadde kommet inn i kretsen.
Andenes fyr

**Andenes fyr** ligger på Andenes i Nordland. Fyret ble bygd i 1859. Det bedret sikkerheten for skip til havs, men ga ikke tryggere havneforhold.

Fra 1867 til 1958 ble det gjort meteorologiske observasjoner fra fyret.  i 1978 ble fyrtårnet automatisert og avfolket.

##### Beliggenhet
Andenes fyr ligger som en del av bebyggelsen på Andenes, helt nede ved havna. Den øvrige bebyggelsen med tidligere fyrvokterbolig, uthus og maskinhus ligger litt bak fyret. Fyrvokterbolig og uthus er solgt til privat eier.

##### Besøk Andenes fyr
Fyret er åpent for besøk hele året. Andøymuseet står for formidlingen.

#### Fakta om Andenes fyr
**Tårn**: Marinens verft. Horten. Fyrtårnet er et av landets høyeste støpejernstårn.

**Lyktehus**: Nes Jernverk.

**Tent første gang**: 24. september 1859.

**Lysvidde**: 17,8 nautiske mil (33 km)

**Lys**: Fast med blink hvert 3. minutt

**Lyskilde**: Elektrisk lampe 1000 watt.

**Lysfarve**: Hvit

**Fyrbygning**: Rødt jerntårn

**Høyde**: 40 meter

**Rekkevidde**: 50 nautiske mil (93 km)

**Utsikt**: 13,2 nautiske mil  ( 24 km)

**Antall trappetrinn**: 148

**Byggemateriale**: 90 000 murstein, vekt 207 tonn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norsk Fyrhistorisk Forenings side om Andenes fyr
* Vesterålen Info, Idar Nilssen:  om fyret og havna på Andenes
*
John Fearn

**John Fearn** (1768–1837) var en offiser i den britiske marinen, skipskaptein og oppdagelsesreisende. Fearn ble berømt for å ha vært den første europeer som kom til Nauru, som i dag er en selvstendig republikk.

Fearn oppdaga Nauru 8. november 1798 på vei fra Ny-Zealand til Kina med hvalfangstskipet sitt, *Hunter*. Han kalte øya *Pleasant Island* på grunn av dens vakre miljø og på grunn av nauruernes gjestmildhet.
Solheimsviken

**Solheimsviken** ligger inne i Puddefjorden ved foten av Løvstakken i Bergen. Området omtales gjerne som «Viken». Her ligger Danmarks plass, et av Norges mest trafikkerte kryss, med legevakten like ved siden av.

Her lå Bergens Mekaniske Verksted (BMV). I dag er verftsområdet bebygget med nye kontorbygg for blant andre DNB. Flere bygg fra skipsbyggingstiden er modernisert, deriblant Motorhallen og Skipsbyggerhallen. Arenum messehall ble revet for å gi plass til DNB-bygget. Det tidligere verftsområdet er i dag en del av Innovasjonsdistriktet Solheimsviken og Marineholmen og eies av GC Rieber Eiendom.

Solheimsgaten er strøkets handlegate, med byste av Arne Bendiksen som vokste opp i gaten. Da strøket ble sanert rundt 1980, fikk bydelen rundt 500 nye innbyggere i moderne lavblokker, et aldershjem og kontorer for rundt 200 Statoil-ansatte. Selve Solheimsgaten var blitt gågate, men bare ett trehus stod tilbake, nr 58 som også ble kalt «bakerhuset». I en årrekke hadde både Europris og bakeriet Solbrød utsalg i 1. etasje, men i 2018 ble også dette siste trehuset revet.

Pga de enorme omkostningene ved ekspropriasjon av tomtegrunn ble prosjektet i Solheimsviken den siste totalsanering av en gammel bydel i Bergen.

Forum kino i Solheimsviken var en gang Norges største frittstående kinobygg.

## Referanser
Liste over figurer i Prison Break

Dette er en **liste over rollefigurer i ''[[Prison Break]]**''. De følgende rollefigurene er listet alfabetisk etter etternavn i deres respektive seksjoner. Informasjonen om karakterene er à jour-ført frem til episoden Bolshoi Booze (2x11).

## Nåværende hovedroller

## Tidligere hovedkarakter

## Nåværende mindre roller
### Rømlingenes allierte

### Rømlingenes sosialassosierte

### Konspirasjonsmedlemmer

## Referanser
Lomografi

**Lomografi** er et fotografi som er tatt med et kamera av russisk fabrikat, kalt for *Lomo*. Kameraet, spesielt optikken, er ikke regnet for å være verken den beste eller den dyreste kvaliteten, og derfor blir bildet ofte både uskarpt og forvrengt. Selve komposisjonen av bildet blir gjort vanskelig ved at kameraet ikke tar akkurat det billedutsnittet som man ser i søkeren. Stikkordet for lomografi er lange lukkertider, samt at alle normale regler for hvordan en bør eksponere og komponer et fotografi skal glemmes.

## Ikke-kunst blir kunst
I løpet av 1990-tallet ble disse lomografier opphøyet til en form for kunst, nettopp på grunn av den underlegne teknikken. Kameraet er på mange måter et ubrukelig kamera, men samtidig kan det være morsomt å bruke. Det ble holdt flere utstillinger av bilder som var delvis i ufokus og av mer eller mindre tilfeldige motiver. Den første store lomografiutstillingen ble arrangert høsten 1994, med parallelle utstillinger i Moskva og New York. Parolen var at når man likevel ikke kunne ta et bilde av et tilsiktet komposisjon og så godt som man ville, trengte man ikke benytte søkeren i det hele tatt. Bildet ble isteden skutt fra hoften.

## Se også
* Holga

## Eksterne lenker
* 
* Love & Motion, en film om fenomenet
* Eksempel på LOMO-fotografier
Coahuila

**Coahuila** er en delstat i Mexico, og befinner seg i nordøst i landet og har en 512 kilometer lang grense mot Texas, USA. I øst grenser Coahuila til Nuevo León, i sør til San Luis Potosí og Zacatecas, i vest til Durango og Chihuahua. Coahuila utgjør 7,7 % av Mexicos areal, og flatemålet er 151 563 km², noe som tilsvarer ca. 40 % av Norges areal. Befolkningen var i 2010 på ca. 2,7 millioner mennesker. Befolkningstettheten ligger på ca. 18 per km², mot 13 i Norge og 50 i hele Mexico.

Befolkningssentrene er hovedstaden Saltillo, Torreón, Monclova, Piedras Negras, Acuña m.fl. Omtrent halvparten bor i de to største byene Saltillo og Torreón. Det meste av arealet er svært tynt befolket.

## Geografi
I nord ligger Río Bravo del Norte, kjent i USA og Norge som Rio Grande, og gjennom staten flyter det en rekke bielver til denne store elva. Staten er også fjellrik, med topper over 3000 meter i Sierra Madre Oriental, som går fra nord til sør i området. Mye av staten er tørr ørken og halvørken, men det finnes også fjellområder med furuskog. 

## Klima
Over det meste av staten er det en kort regntid i juli–august, mens det er tørt resten av året. Somrene er svært varme i lavlandet, mens vintrene er kalde etter meksikansk målestokk, med tidvis snø og temperaturer under null. I fjellet er det mer behagelig om sommeren, men desto kaldere om vinteren. 

## Historie
Før spanjolenes ankomst mot slutten av 1500-tallet var området preget av jeger- og sankerkulturer. Urbefolkningen gjorde sterk motstand mot spanjolene helt fram mot 1700-tallet. Fra slutten av 1500-tallet etablerte imidlertid spanjolene misjonsstasjoner og kvegfarmer, og jordeiendommene kunne bli svært store. Lojale urfolk fra Tlaxcala ble bragt inn for å befolke området. Etter selvstendigheten i 1821 var Texas en del av staten Coahuila, men Texas gikk tapt i 1846. I 1864 søkte frihetshelten Benito Juárez tilflukt i Saltillo mens kampene mot franske inntrengere fortsatte lenger sør. Under revolusjonskrigene ble det utkjempet flere slag mellom Pancho Villa og regjeringsstyrkene i 1913 og 1914. Fra slutten av 1800-tallet var veksten i kvegdrift og industri svært stor i Coahuila.

## Befolkning

I forhold til statene lenger sør i Mexico er befolkningen i Coahuila lyshudet og europeisk preget. Urfolk utgjør en forsvinnende liten del av befolkningen.

## Økonomi
Coahuila befinner seg i Nord-Mexicos industribelte, og industrien konsentrerer seg i La Laguna-området rundt Torreón i sørvest, i Saltillo og langs grensa i nord. I grensebyene finnes tallrike *maquiladoras*, fabrikker som lager forbruksvarer for det nordamerikanske markedet. Rundt Saltillo er metallindustrien konsentrert, såvel som bilindustri, tekstiler og kjemi. I La Laguna er det først og fremst tekstiler og næringsmidler slik som øl og kjøtt. 

Det finnes også kullgruver i Coahuila, og gassfeltene er blant de viktigste i Mexico. Jordbruket produserer kjøtt, poteter, epler og valnøtter. Turismen fra USA til grensebyene, samt til historiske Saltillo er heller ikke ubetydelig.

## Se også
* Liste over kommuner i delstaten Coahuila
Chihuahua (delstat)

**Chihuahua** er en delstat nord i Mexico. Det er landets største delstat, og har en utstrekning på 247&nbsp;455 km², eller like stort som Norge sør for Vestfjorden. Befolkningen er på ca. 3,4 millioner innbyggere (2010). Chihuahua by er hovedstaden, med ca. 800&nbsp;000 innbyggere, mens Ciudad Juárez er den største byen med ca. 1,2 millioner innbyggere. Delicias, Parral, Cuauhtémoc, Nuevo Casas Grandes og Camargo er andre viktige byer i Chihuahua.

Chihuahua grenser mot Coahuila i øst, Durango i sør og Sonora i vest.

Guvernøren heter César Horacio Duarte Jáquez, og han representerer PRI, det institusjonelle revolusjonspartiet.

## Geografi
Den aller største delen av Chihuahua er ørken og stepper, men det finnes også fjellkjeder som går i nord/sør-retning, med furuskoger. Fjellet Cerro San Jose går opp til 2700 meter over havet. Grensa mot USA dannes av elva Río Bravo del Norte, i USA og Norge kjent som Rio Grande. I elvedalen er det viktig jordbruk, noe som tærer på vannressursene i området.

## Historie

Før spanjolenes ankomst var det meste av området befolket av jeger- og sankerkulturer. Ruinene i Paquimé, nordvest i delstaten, vitner likevel om en høykultur basert på jordbruk. Paquimé hadde kanskje 10 000 innbyggere, og eksisterte fra rundt 900 til 1340. Kulturen minner både om pueblo-kulturen i sørvestre USA og toltekernes kultur i det sentrale Mexico. I 1340 ble Paquimé plyndret, muligens av apasje-folket, og forlatt.

Spanjolene etablerte seg i Ciudad Juárez i 1659 og Chihuahua by i 1708. Begge bosetningene var imidlertid svært utsatt for angrep fra apasjer og comancher, og veksten var derfor kun langsom. På slutten av 1800-tallet ble imidlertid kvegdriften svært viktig for området. Under revolusjonen 1910–20 brukte Pancho Villa Ciudad Juárez som utgangspunkt for sine angrep på regjeringsstyrkene i sør.

## Befolkning

Befolkningen i staten er svært sammensatt på grunn av innvandring fra andre delstater lenger sør. Eksempelvis er 74,5&nbsp;% av befolkningen i Ciudad Juárez første- eller andregenerasjons innvandrere. 

Noen isolerte grupper av urfolk holder fremdeles til i delstaten, og mest kjent er tarahumara-folket, som selv kaller seg *raramuri* – «de som løper». Grupper av europeere holder også til i området; mest kjent er de tysktalende mennonittene.

## Økonomi
Chihuahua er blant de mer velstående delstatene i Mexico, og først og fremst er det en stor industri i Ciudad Juárez. Såkalte maquiladoras produserer ferdigvarer for markedene i USA og Canada, noe som skaffer arbeid til mange. Jordbruk, først og fremst kvegdrift, er også viktig. Turisme, først og fremst i form av dagturisme til Ciudad Juárez fra El Paso, er også viktig. Turistene er der både for å ha det moro, kjøpe billige medisiner og få sett over tennene hos rimeligere meksikanske tannleger.

## Se også
* Liste over kommuner i delstaten Chihuahua

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Liste over stasjoner på Østfoldbanen

**Liste over stasjoner på Østfoldbanen** er en oversikt over jernbanestasjonene på Østfoldbanen. Østfoldbanen ble åpnet i 1879 og er 170 kilometer lang. 

## Oslo S–Ski
### Linjekart

|}


## Ski–Sarpsborg (vestre linje)

### Linjekart



## Ski–Sarpsborg (østre linje)
### Linjekart



## Sarpsborg–Kornsjø
### Linjekart

## Referanser
Sonsveien holdeplass

**Sonsveien holdeplass** er en jernbaneholdeplass på Østfoldbanens vestre linje. Sonsveien ligger i Vestby kommune, omkring tre kilometer fra tettbebyggelsen Son. Holdeplassen ble åpnet i 1932. Stasjonen betjenes av Vys lokaltog R21 mellom Stabekk og Moss.

Det går buss mellom stasjonen og Son som korresponderer med toget. Det går også flybuss mellom stasjonen og Oslo lufthavn.

Siden stasjonen ligger så langt unna bebyggelsen i Son, er Sonsveien i dag den togstasjonen i Norge med lavest andel gående og syklende til og fra stasjonen, og samtidig den hvor flest reisende bruker bil for å komme seg til og fra stasjonen.

## Historie
Fram til 1996 besto stasjonen av et leskur og en treplattform. Da Østfoldbanen ble utvidet til dobbeltspor i 1996, ble holdeplassen flyttet omkring 100 meter, og en langt større struktur samt dobbel plattform i betong ble konstruert.

Det var fra 1879 en vokterbolig på stedet hvor holdeplassen ble anlagt. Vokterboligen ble revet i 1984 og gjenreist på Norsk jernbanemuseum på Hamar. 

### Plassering
Grunnen til at stasjonen ligger så langt unna Son er at det, ved utbygging av den opprinnelige Østfoldbanen på 1870-tallet, ble bestemt at banen skulle gå innom Hølen og Såner. Hølen og Son var på den tiden omtrent like store, men Son hadde dampbåtforbindelse til både Christiania og Moss. Traseen ble likevel lagt innom Hølen og Såner, og dermed langt unna Son. Ved åpningen av Østfoldbanen var det stasjoner ved Såner og Hølen, men ikke ved Sonsveien. Stasjonene ved Kjenn, Hølen og Såner mellom Vestby og Son ble senere nedlagt da dobbeltsporet i 1996 sto ferdig, og den gamle strekningen kalles i dag Smålensbanen.

Ved utbyggingen av dobbeltspor på 1900-tallet mellom Ski og Sandbukta var et av alternativene en mer vestlig trase for jernbanen. Da ville Son stasjon bli liggende omtrent der Grevlingen skole ligger i dag. Det alternativet var imidlertid beregnet til å koste 71 millioner mer. For å spare penger vedtok regjeringen til Gro Harlem Brundtland det østlige alternativet og dermed å beholde den gamle usentrale plasseringen av stasjonen. Hovedgrunnen var at veiprosjekter i Finnmark hadde høyere prioritet og fikk de aktuelle pengene.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 

|}
Vestby stasjon

**Vestby stasjon** er en jernbanestasjon i Vestby kommune på Østfoldbanen, vestre linje. Den ble åpnet i 1879 da Østfoldbanen ble tatt i bruk. Da Østfoldbanen ble utbygd med dobbeltspor mellom Ski og Sandbukta i 1996 ble også Vestby stasjon ombygd og modernisert.

Stasjonen betjenes av Vys lokaltog R21 mellom Oslo S og Moss.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 

|}
Ås stasjon

**Ås stasjon** er en jernbanestasjon på Østfoldbanen (vestre linje). Ås stasjon ligger i Ås kommune. Stasjonen ble åpnet i 1879 og er tegnet av Peter Andreas Blix. Fra Ås stasjon til Oslo S er det 31,15&nbsp;km. Stasjonen ligger 94,2&nbsp;meter over havet. Våren 2006 la NSB ned billettutsalget. 

Ås stasjon betjenes av Vys lokaltog L21 mellom Stabekk og Moss. 

Det arrangeres av og til konserter og utstillinger av forskjellige slag på stasjonen. 

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 

|}
Nick Santora

**Nick Santora** er en forfatter og produsent født i Queens, New York. Santora er utdannet ved Columbia Law School og praktiserte juss i seks år før han startet med å jobbe med TV-serier. Han har blant annet skrevet og/eller produsert for seriene  *[[Sopranos]]*, *[[The Guardian]]*, *[[Law & Order]]*, *[[Prison Break]]* og *[[Lie To Me]]*.

## Forskjellige lister
### Produsent
* *The guardian*
* *Law & Order*
* *Prison Break*
* *Beuty & The Geek* (skaper, utøvede produsent)

### Priser
**«Best Screenplay»** New York Uavhengig Internasjonal Filmfestival.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Torjus Hansén

**Torjus Ekeli Hansén** (født 29. oktober 1973) er en tidligere fotballspiller fra Skien. Hansén, som la opp etter halvspilt sesong i 2011, har tre landskamper på A-lagsnivå og tre på U-lagsnivå.

## Klubbhistorikk
*  Gulset (*&ndash;[[1991]]*)
*  Odd Grenland (*[[1992]]&ndash;[[1997|97]]*)
*  Lillestrøm (*[[1998]]&ndash;[[2002]])
*  [[Arminia Bielefeld]] (*2002&ndash;03*)
*  [[Rosenborg Ballklub]] (*2003&ndash;04*)
*  Odd Grenland (*2005&ndash;11'')
* Storm 2 (2015-)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Spillerprofil fra Odd Grenlands hjemmesider
* Spillerprofil fra Oddranes hjemmesider
* Offisiell statistikk for Rosenborg Ballklub Torjus Ekeli Hansén
Holmlia holdeplass

**Holmlia holdeplass** er et stoppested i Oslo kommune på Østfoldbanen som ble åpnet i 1932. I 1982 ble en helt ny holdeplass bygget 350 m nærmere Oslo. Stasjonsområdet med trappen er tegnet av NSB Arkitektkontor v/ Arne Henriksen. Prosjektet mottok Houens fonds diplom for 1988. Holdeplassen er utstyrt med heis og mobile ramper for funksjonshemmede. Den er på størrelse med Lysaker og Drammen når det gjelder antall togpassasjerer, og ble pusset opp vinteren 2010/11.

Stasjonen betjenes frem til 10. desember 2022 av Vys lokaltog L2 og L2x mellom Stabekk og Ski, og L21 mellom Stabekk og Moss.

Fra 11. desember 2022 vil kun L2 betjene stasjonen, men da doble frekvensen til kvartersavganger mot både Stabekk/Lysaker og Ski ordinært og 6 avganger i timen i rushtiden. L21, som endrer linjenummeret til R21, vil benytte nye Follobanen uten stopp på Holmlia.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 

* 

|}
Friedrich Ratzel

**Friedrich Ratzel** (født 30. august 1844 i Karlsruhe, død 9. august 1904 i Ammerland ved Starnberger See) var en tysk geograf. Fra 1886 var han professor ved universitetet i Leipzig. Ratzel lanserte i 1897 begrepet *[[Lebensraum]]*. Ratzels teorier påvirket blant andre Karl Haushofer.

## Liv og virke
Friedrich Ratzel var den yngste av fire barn av Carl Ratzel, som var kammertjener ved hoffet til markgreven i Karlsruhe.

I 1863, etter farmasieksamen, dro han til Rapperswil i Sveits og studerte klassikerne. Fra 1864 arbeidet han i noen år ved et apotek i Mörs nær Krefeld i Tyskland (1865–1866).

Fra han var 21 år gammel studerte han geologi og zoologi i Heidelberg, Jena og Berlin.  I 1868 tok han doktorgrad i zoologi ved Universität Heidelberg.

## Verker
* *Die Vereinigten Staaten von Amerika*, 1878 – 1880
* *Anthropogeographie – Die geographische Verbreitung des Menschen*, 1882 – 1891
* *Völkerkunde*, 1885
* *Politische Geographie oder die Geographie der Staaten, des Verkehrs und des Krieges*, 1897
* *Deutschland. Einführung in die Heimatkunde*, 1898
* *Völkerkunde*, 1901
* *Die Erde und das Leben*, 1902

## Referanser


## Litteratur
* Butthmann, Günther: Friedrich Ratzel. Leben und Werk eines deutschen Geographen, 1844-1904. Stuttgart 1977
* Friedrich Ratzel. Erdenmacht und Völkerschicksal. Eine Auswahl aus seinen Werken, Stuttgart 1940

## Eksterne lenker
* 
*
Per Maurseth

:*Må ikke forveksles med [[Per Eggum Mauseth]]*

**Per Maurseth** (født 7. juni 1932 i Bergen, død 10. mai 2013 i Oslo) var en norsk historiker. 

Maurseth ble dr. philos. i 1979 på en avhandling om *Sentraladministrasjonens historie 1814-1845*. Per Maurseth var elev av Jens Arup Seip. 

Han var en av initiativtakerne til Sosialistisk Folkeparti som brøt ut av Arbeiderpartiet i 1961. I Sosialistisk Folkeparti var han en periode nestformann, og han satt i sentralstyret.

Han ble førsteamanuensis i historie ved Universitetet i Oslo 1971 og senere professor i historie ved Universitetet i Trondheim fra 1982 til 2002. Maurseths hovedforskningsområde har vært arbeiderbevegelsens historie. Han var redaktør av *[[Tidsskrift for Arbeiderbevegelsens Historie]]* i perioden 1976 til 1986. 

Maurseth var oppnevnt av Kongen i statsråd som medlem i Innsynsutvalget som behandlet krav om innsyn i Overvåkingspolitiets arkiver og registere i perioden 2001 – 2007.

Han var far til sosialøkonom og tidligere statssekretær Per Botolf Maurseth.

## Bibliografi
* 1972 *Fra Moskvateser til Kristianiaforslag. Det norske Arbeiderparti og Komintern fra 1921*
* 1981 *Embetsmannsstat og Rettsstat. Teorien om ´politikkens opphevelse´ og politisk handling etter 1814* i HT 60 s.169-179
* 1988 *Gjennom kriser til makt 1920-1935* bind 3 av Arbeiderbevegelsens historie i Norge
 

## Eksterne lenker

* Per Maurseths privatarkiv finnes på NTNU Universitetsbiblioteket,
Ime

Gårdsnummer 40 **Ime** ligger øst for Mandals bykjerne, i Lindesnes kommune. Ime er et rikt jordbruksområde, men etter utbygginga av Imeheia og Imeskauen til boligformål er området for mange mest kjent som et boligstrøk. 1 584 innbyggere bor på Ime ifølge SSB pr 2009.

Det var på Ime Morten Baad gikk Landskrona i næringa, da han på midten av 1500-tallet drev utstrakt handel med laks og trelast. Hus, brygge og pakkboder ble oppført i Mortensbua øst for elva. Den dag i dag omtales stedet hvor Morten Baad skal ha drevet sin handel for *Mortensbua*.

Under andre verdenskrig oppførte de tyske okkupantene luftvernbatteri på Langåsen på Ime. I dag finnes fortsatt rester etter kanonstillinger og bygninger fra *Ime Batteri*.   

Like ved E-39 ligger Ime skole som er en stor barneskole for østre del av Mandal. Ime boligområde deles opp i Ime 1, 2 og Skinsnesheia (omtales av mange som Ime 3) og ligger i åsen opp fra Imesletta. Skinsnesheia er et nytt boligområde i Mandal, og er fortsatt under utbygging. Tregdeveien starter på Ime som en avkjørsel fra E-39 mellom Ime skole og Ime bedehus. 

## Bilder

Fil:Ime skole DSCN1142.jpg|Ime skole er en barneskole på Ime
Fil:Mandal Karateklubb.JPG|Mandal Karateklubb ligger på Ime under treningssenteret 365
Fil:ImekollenBarnehage.JPG|Imekollen Barnehage er en av tre barnehager på Ime 
Fil:Falkenogmandaldyreklinikk.JPG|Falken og Mandal dyreklinikk ligger like ved E-39 
Fil:ImeBroa.JPG|Ime broa 
Fil:DSCN1106.JPG|Vassmyra Ungsomsskole er en ungdomsskole på Ime
Kolbotn stasjon

**Kolbotn stasjon** er en jernbanestasjon på Østfoldbanen i Nordre Follo kommune. Den ble åpnet i 1895 som *Kullebunden stoppested*, 1910 ble den oppgradert til stasjon og 1922 fikk den dagens navn. Stasjonen var bemannet til 1988 da den ble fjernstyrt. Stasjonen betjenes av Vys lokaltog L2 mellom Stabekk og Ski. Fra Kolbotn stasjon til Oslo S er det 12&nbsp;km.

Fra 11. desember 2022 betjenes stasjonen kun av L2 mellom Ski og Oslo S - Lysaker - Stabekk. Linja får fra denne dato kvartersfrekvens ordinært, og seks avganger i timen i rushtidene, hvorav to av dem i rushtidene kun går mellom Kolbotn og Oslo S med stopp på Holmlia og Hauketo.

## Hendelser ved Kolbotn stasjon

### Kolbotnulykken (1985)
Den 20. mai 1985 kolliderte to tog front mot front noen hundre meter fra Kolbotn stasjon. Ulykken ble senere omtalt som Kolbotnulykken. Togene ble knust. Bare det ene – et nordgående passasjertog – hadde passasjerer om bord; det andre var et tomt togsett. Mange personer ble skadet i ulykken. NSBs ulykkeskommisjon konkluderte med menneskelig svikt; passasjertoget fra Kolbotn hadde kjørt i feil spor. To NSB-ansatte ble frifunnet etter at ansvarsforholdet ble prøvet rettslig. Ulykken i 1985 fikk et langt etterspill for å belyse årsak og ansvar. Saken gikk over flere år. Det var også forhold rundt spørsmålet om arbeidsmiljø.

### Togbrann (1992)
I 1992 oppstod en togbrann ved Kolbotn stasjon. Brannen skyldtes en feil på motorvognsettet av type 69. Dette var tredje gangen det brøt ut brann i denne typen vogner. Evakueringen av de rundt 40 passasjerene gikk greit, og ingen ble skadet.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 

## Linjer og ruter

|}
Allan Kaprow

**Allan Kaprow** (født 23. august 1927 i Atlantic City, død 5. april 2006) var en amerikansk kunstner. Han gjorde seg kjent gjennom sine «happenings» på 1950- og 1960-tallet, og regnes som en av foregangsfigurene for performance-kunsten.

## Referanser
Bein (insekt)

**Bein** hos insekter brukes til å gå, løpe, klatre eller grave med. Men også til å fange (holde) byttedyr, som hos øyenstikkere og enkelte fluer, som dansefluer og andre. Bein finnes på hvert av de tre brystsegmentene, tilsammen blir det seks bein, eller føtter. Insekter, eller *hexapoda*, betyr «seksfotinger». Insektenes bein er enkeltleddede og ugrenede, mens beinene til krepsdyr per definisjon er grenete, oftest to-grenet. Dette er et avgjørende skille mellom insekter og krepsdyr.

Noen har utvekster, mange børster og/eller grupper med hår på beina. Det er store variasjoner hos de forskjellige gruppene. Det er vanlig med torner og børster plassert ulike steder på leggene.  Navnet på disse tornene og børstene har som regel navn etter plasseringen.

Beina er ofte svarte, brune eller gule, gjerne med mørkere/lysere partier. Noen arter, som Pillebiller (Coleoptera), har fordypninger på brystet som beina, som kan trekkes opp i, slik at billen blir rund som en pille. 

## Beinenes ledd
**Hofter** (*coxa*), er det første av leddene i beinet.  Hos enkelte er det stort og dominerende som hos soppmygg, der hoftene snart er like store som hele brystpartiet. Andre har svært små hofter, som hos noen biller (som Marihøner).

**Hoftering** (*trochanter*), er en liten ring, mellom låret og hoften.

**Låret** (*femur*), varierer i utseende svært mye.  Det kan være både tykt eller tynt og langt.  Være rett eller bøyd.  

**Leggen** (tibia), varierer også mye i utseende.  De fleste har en tynn og lang legg.  Men den kan være rett eller bøyd.  Ofte er det en solid  rett torn eller spore (*spur*) i enden av leggen, noe som hindrer insektet med å gli. 

Børster og lengre hår finnes som regel på beina, en sentral børste (i alle fall hos fluer) er den preapikale børsten. Navnet (latin) forteller bare om plasseringen på leggen.

**Føttene** (tarsi), som består vanligvis fem ledd (tarser), Det nærmest leggen, kalles  for «det første leddet» (basistarsi). Antall ledd i foten (tarsi) varierer fra ett par til vanligvis fem. 

**Kloleddet** finnes hos leddyr kalles *chela* (plural chelae) på latin. Det er det ytterste leddet på foten.  Et bein med et kloledd heter *chelipeds*. Her er normalt et par klør *unguiculus*. Disse kan være ubetydelige, små, eller kraftige med store haker, som hos lusefluene.  Hos noen (fluer), finnes det to små puter (pulvilli) og hos en delgruppe av fluene er det i tillegg en ekstra midtstilt «pute» (empodium) eller en «hårbørste» (*arolium*).  Hos enkelte arter er kloleddet lite, mens andre har kraftige klør. Det kan være tilbakedannet eller lite utviklet. Særlig arter som graver i jorden har ofte velutviklede kloledd, ofte i kombinasjon med utvekster på beina. Slik som hos enkelte biller i gruppen skarabider
Volkswagen Vento

**Volkswagen Vento** er en kompaktbil fra tyske Volkswagen som ble introdusert og produsert i 2010.

## Kilder
* Volkswagen Vento 2010–Present autoevolution.com