open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Elektra (Sofokles)

***Elektra*** (gresk: Ἠλέκτρα) er et skuespill fra ca 410 f.Kr., skrevet av den greske dramatikeren Sofokles, en av de tre store tragedieforfatterne i den greske antikkens litteratur.

Historien er lagt til byen Argos noen år etter trojanerkrigen og er en av flere versjoner av myten om Elektra og broren Orestes, og deres hevn over moren Klytaimnestra og stefaren Aigisthos for drapet på Elektras far, kong Agamemnon. Før handlingen begynner har først Agamemnon ofret sin og Klytaimnestras datter Ifigeneia til gudene, han har bedratt sin hustru med kongsdatteren Kassandra fra Troja, deretter har Klytaimnestra bedratt og drept ektemannen i ledtog med sin elsker Aigosthos. Elektra redder Orestes unna morens drapslyst, men lever selv sammen med moren og stefaren. Handlingen begynner med at den nå voksne Orestes vender hjem, og at søsknene fullbyrder hevnen ved å ta livet av Klytaimnestra og Aigosthos.

Aiskhylos (i trilogien *[[Orestien]]*) og Evripides (Elektra) har også skrevet om denne dramatiske myten, men behandlet emnet annerledes. Mens Sofokles nærmest opphøyer søskenparets hevn over moren til noe moralsk riktig, framstiller Evripides søskenparet nærmest som psykisk ustabile personer. Også Aiskhylos legger vekt på Orestes' psykiske problemer etter moderdrapet, mens Elektra hos ham spiller en mer underordnet rolle.

Komponisten Richard Strauss skrev operaen *Elektra* (uroppført 1909) med tekst av Hugo von Hofmannsthal basert blant annet på Sofokles' drama.

Stykket er oversatt til norsk av Matias Skard (1927, nynorsk) og Peder Østbye (1959, riksmål). Det blir jevnlig spilt på norske scener, sist på Centralteatret 2008 i en norsk-pakistansk sammenheng, med manus av Petter S. Rosenlund med Pia Tjelta i tittelrollen.

## Referanser


## Utgivelser
* 
*
Vichadero

**Vichadero** er en by i Rivera-departementet i det nordøstlige Uruguay. Byen har om lag 4 074 innbyggere.

## Befolkning
Vichadero har 4 074 innbyggere *(beregning 2004)*

Kilde:

## Kommune
Byens ordfører (*alcalde*) er Carlos Ney Romero (2012).

## Transport
 Ruta 6 forbinder Vichadero med Montevideo og Sarandí del Yí (sør) og  Brasil (nord).

 Ruta 27 forbinder Vichadero med Rivera.

### Fly
Vichadero har en flyplass,  Vichadero lufthavn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Rivera, offisielle sider (spansk)
* Kart over Vichadero (INE)
Tranqueras

**Tranqueras** er en by i Rivera-departementet i det nordlige Uruguay. Byen har om lag 7 284 innbyggere.

## Befolkning
Tranqueras har 7 284 innbyggere *(beregning 2004)*

Kilde:

## Kommune
Byens ordfører (*alcalde*) er Milton Gómez.

## Transport
 Ruta 30 forbinder Tranqueras med Artigas, Salto og Tomás Gomensoro.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Rivera, offisielle sider (spansk)
* Kart over Tranqueras (INE)
Río Branco (Uruguay)

**Río Branco** (portugisisk for «hvit elv») er en by i Cerro Largo-departementet i det østlige Uruguay. Byen har om lag 13 456 innbyggere. Río Branco (portugisisk for «den hvite elva») ble grunnlagt i 1792 av Joaquín Gundín.

## Befolkning
Río Branco har 13 456 innbyggere *(beregning 2004)*

Kilde:

## Kommune
Byens ordfører (*alcalde*) er Roberto Pereira.

## Transport
 Ruta 26 forbinder Río Branco med Ansina, Tacuarembó, Melo og Salto (vest).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Cerro Largo, offisielle sider (spansk)
* Kart over Río Branco (INE)
Otto von Munthe af Morgenstierne

**Bredo Otto Anton von Munthe af Morgenstierne** (født 6. mars 1871 i København, død 20. mai 1945 i København) var en dansk adelshistoriker, arkitekturhistoriker, personalhistoriker og fideikommissbesitter.

Hans foreldre var premierløytnant, senere kaptein av flåten, kammerjunker Otto Ludvig Michael von Munthe af Morgenstierne (1831–1899) og baronesse Anna Helene Mariane Løvenskiold (1839–1921). Han ble student fra Metropolitanskolen 1890 og cand. jur. 1898. Han var deretter ansatt i Københavns Magistrats 3. avdeling fra 1899, og ved opprettelsen av Kongeriget Danmarks Hypotekbank 1906 ble han ansatt som assistent, året etter utnevnt til fullmektig og 1909 til ekspedisjonssekretær; 1936 tok han avskjed. Han ble kammerjunker 1901 og ridder av Dannebrog 1931.

Ved morens død i 1921 tiltrådte han besittelsen av Det Munthe-Morgenstierne-Løvenskiold'ske Fideikommis. Han var dessuten formann for Urne-Legatet fra 1919, medlem av representantskapet for Den ophævede civile og adskillige Stænders Enkekasse fra 1926 og kommissær for samme fra 1931.

## Forfatterskap
Munthe af Morgenstierne skrev hovedsakelig om adels- og arkitekturhistoriske emner. Han skrev bl.a. bøker om Nicolai Eigtved (1924) og Odd Fellow Palæet i København (1926). Han skrev også en stamtavle for familien de Cicignon og en biografisk omtale av generalmajor Johan Caspar de Cicignon i *[[Personalhistorisk Tidsskrift]]* i 1921). Han utgav også en oversikt over Woldemar Løvendal og Ulrik Frederik Gyldenløves descendens (1923), og en bok om feltmarskalk Michael Numsen i 1938.

Hans hovedbidrag i genealogien var undersøkelen av den norske adels stilling i forhold til dansk adel (i *Personalhistorisk Tidsskrift*, bd. 9, I, 1929), hvor han imøtegikk norske personalhistorikeres angrep på *[[Danmarks Adels Aarbog]]* og betonte den norske adels erkjennelse av fellesskapet mellom de to landene.

## Ekteskap
Han var gift første gang (1910–1916) med Ella Caroline Hinrichsen, datter av entreprenør Hans Christian Frederik (Fritz) Hinrichsen.  Han var deretter gift i andre ekteskap fra 1917 til sin død med Martha Marie Paus (f. 1876 i Christiania), datter av grosserer, fabrikkeier og direktør i Den norske Creditbank Ole Paus (1846–1931) og Birgitte Halvordine Schou (1848–1923, niese til Christian Julius Schou).

Det finnes et maleri av ham av grev Preben Knuth fra 1937 og en miniatyr av Svend Rønne fra 1920.

## Referanser


## Litteratur
* Albert Fabritius, «Otto von Munthe af Morgenstierne», i: Povl Engelstoft & Svend Dahl (red.), *[[Dansk biografisk leksikon]]*, København: J.H. Schultz Forlag 1932-44.
Terje Strøm-Olsen

**Terje Strøm-Olsen** (1952 - 4.8.2009) var i 25 år impresario og konsertarrangør innen klassisk musikk, opera og underholdningsmusikk i Oslo. Han var født i Kristiansand, utdannet musikk- og kunsthistoriker ved universitetet i Oslo og ble forfatter. Han var gift med Margaret Sybil Richardson. Strøm-Olsen har vært fagredaktør i Morgenbladet og bidro fast med artikler til Den Norske Opera og Klassisk Musikkmagasin. I 2005 mottok han Agder vitenskapsakademi sin populærvitenskapelige pris  for sitt kunsthistoriske arbeid rundt Johan Martin Nielssen

## Bibliografi
* **[[Edvard Grieg]]**: "musikken er en kampplass" Dag Bredal, Terje Strøm-Olsen 1992
* ”Ti på topp” (1992)
* ”Bjørnson i nytt lys” (1994) 
* ”Et hus i Europa” (1994) (red Dag Andersen) 
* ”Flerklang”(1998)
* *Sørlandets skildrer* – **[[Johan Martin Nielssen]]**. Terje Strøm-Olsen:  2005.
* **Trekkfuglene** *Et liv i musikk, kunst og kreft* 275s, ill. Oslo: Koloritt forlag, 2008. ISBN 978-82-92395- 49-3
* **Samtaler om lykken** Av Dag Bredal og Terje Strøm-Olsen Koloritt forlag 2008.
* **Dannelsens sammenbrudd** *en stille revolusjon* av Kristian Meisingset ; Koloritt forlag Terje Strøm-Olsen 2009 ISBN 9788230005842

## Referanser
Selfors barneskole

**Selfors barneskole** er en barneskole med adressen Sportsalléen 3, i boligområdet Selfors 3.4 km øst for sentrum av Mo i Rana på Helgeland i Rana kommune. 

Skolen ble opprettet i 1956. Fra 1956 til 1973 holdt skolen til i Sjøforsgata 24. I 1973 flyttet skolen inn i et nytt bygg i Sportsalléen 3, samtidig som den tidligere bygningen ble omdannet til Selfors ungdomsskole.

Ungdomsskolen ble nedlagt 30. juni 2019. Rivingen av skolen var avsluttet i januar 2020.

Rektor ved Selfors barneskole er Frode André Hindrumsen. 

## Referanser



## Litteratur
*
Bredo Henrik von Munthe af Morgenstierne den eldre

**Bredo Henrik von Munthe af Morgenstierne** (født 27. september 1774, død 3. juni 1835) var en danskfødt norsk jurist og politiker, og den første høyesterettsadvokat og regjeringsadvokat i Norge.

Han var assessor ved hoff- og stadsretten i København fra 1800 og advokat ved Højesteret fra 1802. Etter å ha blitt fradømt sine embeter i Danmark kom han til Norge, hvor han ble prokurator ved over- og underrettene i 1810 og fikk oppreisning for fradømmelsen av embetene i Danmark. I 1814 ble han Norges første høyesterettsadvokat (advokat ved Høyesterett). Han var Norges første regjeringsadvokat fra 1816 til 1820. Han var sorenskriver i Bamble fra 1820 til 1829 og medlem av kriminallovkommisjonen. I 1823 ble innvalgt som suppleant til Stortinget for perioden fra 1824 til 1826, men da det ble aktuelt å møte, ble han avvist av Stortinget fordi han fikk kongelig pensjon.

## Slekt
Han var født i Danmark som sønn av krigs- og landkommissær, deputert i Generalitetskollegiet, konferensråd Otto Christopher von Munthe af Morgenstierne og Christine Bodilla Birgitte de Flindt. Hans farfar, Bredo von Munthe af Morgenstierne, hadde blitt adlet i 1755.

Bredo Morgenstierne har en lang rekke politikere, jurister, akademikere og kunstnere blant sine etterkommere. Han var svigerfar til høyesterettsassessor Claus Winter Hjelm, høyesterettsjustitiarius Peder Carl Lasson og statsminister Frederik Stang. Han var farfar til universitetsrektor Bredo Henrik von Munthe af Morgenstierne og morfar til statsminister Emil Stang, oldefar til arkitekt Christian Morgenstierne, jurist Otto von Munthe af Morgenstierne, diplomat Wilhelm von Munthe af Morgenstierne, språkforsker Georg Valentin von Munthe af Morgenstierne, Oda Krohg, Bokken Lasson og Høyre-formann Fredrik Stang d.y., og tipp-tipp-oldefar til visesanger Ole Paus.

## Referanser
Fraile Muerto

**Fraile Muerto** er en by i Cerro Largo-departementet i det østlige Uruguay. Byen har om lag 3 229 innbyggere. Fraile Muerto (spansk for «døde munk») ble grunnlagt i 1753.

## Befolkning
Fraile Muerto har 3 229 innbyggere *(Beregning 2004)*

Kilde:

## Kommune
Byens ordfører (*alcaldesa*) er Graciela Echenique.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Cerro Largo, offisielle sider (spansk)
* Kart over Fraile Muerto (INE)
Isidoro Noblía

**Isidoro Noblía** er en by i det østlige Uruguay. Byen, som har om lag 2 462 innbyggere, er en viktig by i Cerro Largo-departementet.

## Befolkning
Isidoro Noblía har 2 462 innbyggere *(beregning 2004)*

Kilde:

## Referanser


## Eksterne lenker
* Cerro Largo, offisielle sider (spansk)
* Kart over Isidoro Noblía (INE)
Sarandí del Yí

**Sarandí del Yí** er en by og kommune (*municipio*) i Durazno-departementet i det sentrale Uruguay. Byen har om lag 7 289 innbyggere.

## Befolkning
Sarandí del Yí har 7 289 innbyggere *(Beregning 2004)*

Kilde:

## Kommune
Byens ordfører (*alcalde*) er Mario César Pereyra (2012).

## Transport
 Ruta 6 forbinder Sarandí del Yí med Montevideo og Vichadero (nord).

 Ruta 14 forbinder Sarandí del Yí med Mercedes / Trinidad / Durazno (vest) og Florida, Lavalleja og Ruta  (øst).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Durazno, offisielle sider (spansk)
* Kart over Sarandí del Yí (INE)
Villa del Carmen

**Villa del Carmen** eller **El Carmen** er en by og kommune (spansk: *municipio*) i det sentrale Uruguay. Byen har om lag 2 275 innbyggere, er en viktig by i Durazno-departementet.

## Befolkning
Villa del Carmen har 2 275 innbyggere *(Beregning 2004)*

Kilde:

## Kommune
Byens ordfører (*alcalde*) er Nuber Omar Medina (2012).

## Transport
 Ruta 19 forbinder Villa del Carmen med Chuy og Ruta .

## Referanser


## Eksterne lenker
* Durazno, offisielle sider (spansk)
* Kart over Villa del Carmen (INE)
Vergara (Uruguay)

**Vergara** er en by i Treinta y Tres-departementet i det østlige Uruguay. Byen har om lag 3 985 innbyggere.

## Befolkning
Vergara har 3 985 innbyggere *(Beregning 2004)*

Kilde:

## Kommune
Byens ordfører (*alcaldesa*) er María del Carmen Muñíz Cuello.

## Transport
 Ruta 18 forbinder Vergara med Ruta .

## Referanser


## Eksterne lenker
* Treinta y Tres, offisielle sider (spansk)
* Kart over Vergara (INE)
Villa Møllebakken

**Villa Møllebakken** er en villa på Haugar i Tønsberg. Den ble opprinnelig bygd i sveitserstil, men har nå en blanding av ulike stilarter etter flere moderniseringer. Innvendig er det fremdeles mange detaljer i louis-seize- og jugendstil.

Den ble oppført i 1890 som privatbolig for skipsreder Johannes Bull. Halfdan Wilhelmsen flytta inn i 1905 og bygde det ut. Tønsberg kommune tok over i 1939, og fra 1946 til 1992 ble det brukt som lokaler for Tønsberg og Nøtterøy bibliotek. Da biblioteket flytta ut i 1992, ble det vurdert å rive bygget. Den ble imidlertid funnet verneverdig. 

På bystyremøtet i Tønsberg 2. september 1992 ble det vedtatt å overdra eiendommen til Stiftelsen Tønsberg gamle Bibliotek. Viktige personer i kampen mot riving hadde vært Fredrik (Arneberg) Prinz, Per Kolstad, Bjørn L. G. Bråthen og Frode Kjelsrud samt en liste med rundt 80 navn, med Gustav Wilhelm og Jorunn Wedel-Jarlsberg i spissen.

Villaen har en grunnflate på ca 600 m2, i halvannen etasje, som nesten fullt ut er tatt i bruk til kontor-, utleie- og kulturformål. I overdragelsespapirene som ble underskrevet 15. desember 1993, stod det blant annet at «tomten skal benyttes til kulturformål». Først på 2000-tallet fikk stiftelsen selv tatt ordentlig tak i dette. Blant kulturaktiviteter med forbindelse til Villa Møllebakken er Litterær Salong, Villa Klassisk og tidsskriftet *[[Kult (tidsskrift)|KULT]]*.

Det første styret i Stiftelsen Tønsberg gamle Bibliotek bestod av Kaare Nicolay Bergløff, Anne Thovsen, Hans Chr. Sondresen og Jan–Cato Andreassen. Styret i den nåværende Stiftelsen Villa Møllebakken består våren 2023 av Tor Inge Moseid (leder), Randi Dalevold, Ole Harald Flåten, Trond Arne Crame, Cecilie Haraldsen, Randi Dalevold, Thore Johan Sande og Marit Nestås.


File:Haugar Tønsberg Norway Villa Møllebakken (1890) summer drought dry lawn Stoltenbergs gate (background) distorted panorama photo 2018-07-21 A.jpg|Veien fra Sankt Olavs gate opp Møllebakken går videre til Snorres gate og Haugar Kunstmuseum øverst på Haugar.

File:Haugar Tønsberg Norway Villa Møllebakken (1890) Capitoline Wolf (statue of Romulus and Remus) summer drought dry lawn Stoltenbergs gate distorted panorama 2018-07-21.jpg|Parkhagen foran Villa Møllebakken med en kopi av den etruskiske bronsestatuen «Den kapitolske hunnulven» (*Lupa Capitolina* som ammer Romulus og Remus). Stoltenbergs gate til høyre i bildet.

File:Haugar Tønsberg Norway Villa Møllebakken (1890) building parked cars summer distorted panorama 2018-07-21 B.jpg|Langs Snorres gate bak villaen er det parkeringsplasser. 


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Villa Møllebakkens hjemmeside
Cape Discovery (Nunavut)

**Cape Discovery** er et nes helt nord på Ellesmereøya i Canada. Området er øde og kysten omgitt av en isbrem forbundet med pakkisen. Stedet brukes som utgangspunkt for ekspedisjoner til Nordpolen. Det var startpunkt for den første sommerekspedisjonen som forsøkte å nå Nordpolen med Cecilie Skog og Rune Gjeldnes sommeren 2011.
## Referanser


## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20110914042028/http://cecilieskog.ut.no/2011/06/07/vi-er-i-gang/
Paula Fernandes

**Paula Fernandes de Souza** (født 28. august 1984 i Sete Lagoas, Minas Gerais) er en brasiliansk country-sanger, gitarist og låtskriver.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Jan Fredrik Grimsrud

**Jan Fredrik Grimsrud** (født 18. april 1937 i Oslo, død 13. september 1991 i Oslo) var en norsk grafiker. 

Grimsrud utdannet seg ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole i Oslo (SHKS) under blant annet Chrix Dahl i årene 1957&ndash;'61, og 1964 ved Kunstakademiet i Zagreb i Jugoslavia.

Grimsrud stod for utsmykningen av storsalen og baren i Chateau Neuf i Oslo i 1975, og er representert i Nasjonalgalleriet med grafiske blad. Han er også representert i Riksgalleriet, Oslo kommunes kunstsamlinger, Bergen Billedgalleri og Frankfurt billedgalleri. Grimsrud er dessuten også innkjøpt av Kunst på arbeidsplassen, Norsk kulturråd, Seljord kunstforening og Kunst i skolen. 

Blant separat- og kollektivutstillingene han har deltatt på er Høstutstillingen i 1965, 1967, 1970, 1971 og 1973&ndash;'79. I 1968 fikk han gullmedalje fra grafikkbiennalen i Beograd. I midten av 1960-tallet gjorde Jan Fredrik Grimsrud seg bemerket med frodige litografier, først utført i sort/hvitt, så i farger i en bevisst klossete stil som leder tankene hen mot Marc Chagall. I løpet av 1967 fikk hans kunst preg av en kraftig påvirkning av pop-art. Typisk for Grimsruds bilder synes å være at de alltid er fortellende, sammensatt av et mylder av innfall og assosiasjoner.

## Referanser
Ifigeneia i taurernes land

***Ifigeneia i taurernes land*** (Ἰφιγένεια ἐν Ταύροις) er et skuespill fra ca 414/412 f.Kr., skrevet av den greske dramatikeren Evripides, en av de tre store tragedieforfatterne i den greske antikkens litteratur. Hovedpersonen er Ifigeneia, datter av Agamemnon og Klytaimnestra, kjent fra mytologiske fortellinger om Den trojanske krig og mytene rundt de tragiske hendelsene i den mykenske kongefamilien i tiden etter at Agamemnon vendte hjem som seierherre i Troja.

## Bakgrunn
Før handlingen i stykket begynner har Ifigeneia som barn såvidt sluppet fra det med livet i behold da faren Agamemnon skulle ofre henne til gudinnen Artemis før han førte grekernes hær mot Troja, en historie som forfatteren senere skildrer i dramaet *[[Ifigeneia i Aulis]]* (ca 408/406 f.Kr.). Artemis redder Ifigeneia fra alteret i siste liten, ved å bytte henne ut med en hjort. Ifigeneia vokser opp som prestinne i Artemistemplet i det fremmede landet Tauris (dagens Krim), mens familien tror at hun er død. Da Agamemnon kom tilbake fra Troja til sin kongeborg i Mykene ble han drept av sin kone Klytaimnestra og hennes elsker Aigisthos. Ifigeneias bror Orestes dreper så moren og Aigisthos som hevn for deres drap på faren. Orestes forfølges av erinyene (hevngudinnene) som vil ta ham til dødsriket (Hades) for moderdrapet.

## Personer
* Ifigeneia, datter av kong Agamemnon
* Orestes, hennes bror
* Pylades, Orestes' fetter og venn
* Toas, konge i Tauria
* En gjeter
* Et bud
* Athene, gudinne
* Kor av hellenske kvinner

## Handlingen
Ifigeneia åpner med en monolog hvor hun forklarer bakgrunnen. Orestes har fått i oppdrag fra gudene å dra til Tauris for å hente den hellige Artemis-statuen i templet der og bringe det til Athen. Orestes og vennen Pylades kommer som fremmede til Tauris, hvor de blir tatt til fange, og de skal ofres i regi av Ifigeneia. De fremstilles for prestinnen uten at de selv vet at de er søsken. Underveis i samtalen blir de klar over at de er søsken, og Ifigeneia rømmer med dem. Kongen i Tauris, Toas el. Thoas, vil sette etter dem, men han får en åpenbaring fra gudinnen Athene om å la flyktningene dra og bringe med seg gudebildet som de har stjålet til Athen.

## Andre versjoner
Johann Wolfgang von Goethe skrev sin versjon av dramaet i 1779 (*Iphigenie auf Tauris*), og Christoph Willibald Gluck laget en opera over stoffet samme år (*Iphigénie en Tauride*).

## Utgivelser på norsk
* 

## Eksterne lenker
* ''Iphigenia in Tauris'', synopsis på nettstedet Classical Literature
* Engelsk oversettelse av tragedien
* Gresk originaltekst
*
Gunhild Stenerud Foerster

**Gunhild Stenerud Foerster** (født 28. desember 1893 i Oslo) er kjent som en av få personer med norsk opprinnelse som ble superhundreåring. Hun døde i Seattle i staten Washington, USA den 4. februar 2005, hele 111 år gammel (111 år og 38 dager).

Som innvandrer til USA ankom hun Ellis Island 18. september 1914. Etter første verdenskrig giftet hun seg med Arthur Foerster.

Hennes foreldre var vognmann Sigvard Stenerud, født i Odalen, Hedmark 1864 og Nekoline Stenerud, født i Eidsvoll i Akershus 1864. Moren døde av tuberkulose, kun 42 år gammel.

## Se også
* Liste over Norges eldste personer
* Superhundreåring

## Eksterne lenker
* Shoreline woman turns 111 today
Hippolytos (drama)

***Hippolytos*** (gresk: Ἱππόλυτος) er et skuespill fra 428 f.Kr., skrevet av den greske dramatikeren Evripides, en av de tre store tragedieforfatterne i den greske antikkens litteratur. Hovedpersonen er Hippolytos, en uekte sønn av Thesevs som er kjent fra flere mytologiske fortellinger. Stykket ble først framført under den årlige Dionysiafestivalen i Athen, og dreier seg om død og ære som følge av kjærlighetsforviklinger i gudenes regi. Gudinnene Afrodite, som representerer lyst og kjærlighet, og Artemis, som representerer jakten, men også ærbarhet, deltar i handlingen.

## Personer
* Afrodite
* Artemis
* Thesevs, konge av Athen
* Faidra, hans andre hustru
* Hippolytos, Thesevs’ sønn fra første ekteskap
* Faidras tjenerinne
* Noen jegere
* En gammel tjener
* En budbringer
* Kor av kvinner fra Troezen

## Handling
Historien foregår i byen Troezen, hvor Athens konge Thesevs lever i ett års frivillig eksil etter å ha begått et drap. Thesevs uekte sønn Hippolytos har blitt oppfostret her hos kong Pittheus. Afrodite har forhekset Faidra (Thesevs’ hustru og Hippolytos stemor) til å forelske seg i Hippolytos, som hevn for at Hippolytos avviste Afrodite. Hippolytos dyrker jakt og ærer spesielt jaktens gudinne Artemis. Faidra blir syk av kjærlighetssorg, men hennes æresfølelse holder henne unna Hippolytos. Til slutt må hun betro seg til ammen, som i sin tur bryter sitt taushetsløfte og forteller det til Hippolytos. Han avviser Faidras kjærlighet, og Faidra tar sitt eget liv i skam. Thesevs tror at selvmordet skyldes vanære fordi Hippolytos har forgrepet seg på stemoren, noe som bestyrkes av et brev Faidra har etterlatt seg. Taushetsløfter fra flere av partene gjør at bare tilskuerne kjenner hele historien. Hippolytos forvises av faren, men blir dødelig såret av en okse. Artemis forklarer Thesevs hva som har skjedd, og far og sønn forlikes i sluttscenen, før Hippolytos dør. 

## Tema
Evripides skildrer en Hippolytos som nekter å ære gudinnen Afrodite, og filologen Albin Lesky karakteriserer dette som hybris – hovmod. Stykket skildrer også Faidra som en «dypt ulykkelig kvinne som ikke selv har skyld i sin tilstand. Gudene og skjebnen har kastet forelskelsen på henne. Sin egen skjebne kan ingen løpe fra, mente man i det gamle Hellas».

## I senere kultur
Det samme mytologiske stoffet er benyttet av den romerske dikteren Seneca den yngre i tragedien *Phaedra* fra 54 e.Kr.

Skuespillet ble filmatisert i 1962 i en amerikansk innspilling med navnet *Phaedra*. Filmen ble regissert av Jules Dassin og med Melina Mercouri og Anthony Perkins i hovedrollene.

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* ''Hippolytos'', engelsk prosatekst ovs. av E. P. Coleridge
Ingemund Peterson (Pettersen)

**Ingemund Peterson (Pettersen)** (født 6. juni 1894 i Vestre Gausdal, død 21. august 2004) er kjent som en av få personer med norsk opprinnelse som ble superhundreåring. Han døde i byen New Rockford, Eddy County i staten Nord-Dakota, USA hele 110 år gammel (110 år og 76 dager).

Peterson innvandret til USA i 1915 (avreise fra Norge 26. mai), og ble den 3. november 1934 gift med Nora Johnson.

Hans foreldre var husmann med jord Petter Pedersen, født i Svatsum, Vestre Gausdal, Oppland 2. februar 1865 og Maria Johansdatter, også hun født i Vestre Gausdal 29. september 1869. År 1900 var familien bosatt på Kasta i Fåberg og på Langsethagen, Søndre Ål i Fåberg i 1910.

## Se også
* Liste over Norges eldste personer
* Superhundreåring

## Eksterne lenker
* Obituary
Bandekrigen

**Bandekrigen** er den vanlige betegnelsen på en voldelig konflikt i Danmark mellom Hells Angels og deres støttegruppe AK81 på den ene side og forskjellige innvandrerbander på den andre siden. Bandekrigen har pågått siden 2008. Inntil 2010 hadde politiet registrert over 100 skuddepisoder, syv drepte og 55 såret.

I 1996–1997 var Hells Angels involvert i en annen voldelig konflikt, den såkalte Rockerkrig. Da var de i konflikt med en annen motorsykkelklubb (rockergruppering), Bandidos.

## Eksterne lenker

* «Bandekrig styres fra Spanien», artikkel fra *Berlingske Tidende* (dansk)
Julia Lyng

**Julia Lyng** (født Julie Johannesdatter Lyngsvald 22. desember 1878 i Verdal, død 26. februar 1990 i Springfield i Brown County i Minnesota i USA) er en av få personer med norsk opprinnelse som ble superhundreåring. Hun døde 111 år gammel (111 år og 65 dager). Julia Lyng er dermed den eldste trønderen noensinne (med dokumenterbar alder).

Lyng utvandret fra Norge til USA sammen med sine foreldre i 1884, 5 år gammel (utreise den 21. august, ifølge emigrantprotokoll). Hun forble ugift hele sitt liv.

Hennes foreldre var John Lyng (opprinnelig navn Johannes Johannesen Lyngsvald), født i Verdal i Nord-Trøndelag april 1829 og Liva Lyng (født Karlsdtr 2. april 1840). Familien slo seg ned på en farm i Willow Lake Township i Redwood County i Minnesota.

Faren døde i Redwood County 13. juli 1917, rundt 88 år gammel, mens moren gikk bort 94 år gammel (hun døde i Redwood County 12. oktober 1934).

## Se også
* Liste over Norges eldste personer

## Referanser


## Eksterne lenker
* Eldste verdaling som har levd, lever ennå (21. juli 1989 med bilde)
Umulige Julie

**Umulige Julie** var en norsk tegneserie av Arvid Michelsen, utgitt som julehefte. Heftene om den eventyrlystne Julie utkom kun i fire nummer, 1954, 1955, 1956 og 1958.

## Utgivelser
De fire juleheftene med Umulige Julie:

*1954: *Umulige Julie's julehefte 1954*
*1955: *Umulige Julie – Hele familiens muntrasjon!*
*1956: *Umulige Julie på nye eventyr* – Julen 1956
*1958: *Umulige Julie på farten igjen!* – Julen 1958

## Eksterne lenker
* tegneseriearkivet.no om Umulige Julie 
* fjukstads.net om Umulige Julie
Kåre Hagen AS

**Kåre Hagen AS** var en norsk leverandør av prosjekt- og byggeledelse. Deres kunder var både offentlige og private byggherrer. Blant oppdragene var noen av landets største og mest omtalte byggeprosjekter.

Hovedkontoret lå på Lysaker i Bærum kommune, i tillegg hadde de avdeling i Bergen.

Kåre Hagen AS har hevdet seg på flere arenaer innen nyvinninger for universell utforming, BREEAM-kompetanse og SHA-arbeid. 

Høsten 2013 ble Kåre Hagen AS kjøpt opp av ÅF. I 2015 ble Kåre Hagen AS fusjonert inn i selskapet ÅF Advansia.

## Historie
Bedriften ble etablert 15. mai 1961 og feiret i 2011 sitt femtiårsjubileum. Det ble i den forbindelse blant annet gitt ut et jubileumsskift som gjennomgikk bedriftens historie og de viktigste utbyggingsprosjektene.

Kåre Hagen AS har fra starten av vært involvert i profilerte utbygginger som prosjekt- og byggeledere: 
*	Ullevål sykehus 
*	Politihuset i Oslo 
*	Nationaltheatret etter brannen i 1980
*	Regjeringskvartalet
*	Oslo tinghus
*	Universitetsbiblioteket på Blindern
*	Rikshospitalet
*	Utbygginger ved Oslo S og Nationaltheatret stasjon 
*	Nasjonalbiblioteket
*	Arkitekturmuseet
*	Telenor Fornebu
*	Ahus
*	Eidsvollbygningen
*	Holmenkollbakken
*	Oppgradering av Bogstadveien
*	Kolsåsbanen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  NGBCs hjemmesider
Norges Helsehøyskole

**Norges Helsehøyskole** (tidligere Akupunkturhøyskolen) har endret navn til **Høyskolen Kristiania.** Norges Helsehøyskole var en del av Høyskolen Campus Kristiania (CK), som også bestod av Markedshøyskolen, Norges Kreative Høyskole og NKS Nettstudier.  

3. september 2015 besluttet styret ved CK at det skulle innføres ett felles merkenavn for hele høyskolen. 1. januar 2016 ble de fire skolene samlet under det nye navnet Høyskolen Kristiania. 

Sammen med resten av virksomhetene i Høyskolen Campus Kristiania holdt Norges Helsehøyskole til sentralt i Oslo sentrum. Norges Helsehøyskoles målsetting var å bli en ledende aktør innen forebyggende helsefag for å møte morgendagens helseutfordringer.  

## Historie
I 2008 godkjente NOKUT bachelorgrad i akupunktur ved Akupunkturhøyskolen. I 2011 kjøpte Campus Kristiania opp Akupunkturhøyskolen (AKHS).

I 2011 ble også Nordisk Akademi for Osteopati (NAO) en del av stiftelsen Campus Kristiania, som en del av den nye helsesatsingen. Virksomheten fikk da navnet Norges Helsehøyskole.

I 2016 ble Markedshøyskolen, Norges Kreative Høyskole, Norges Helsehøyskole og NKS Nettstudier samlet under det nye navnet Høyskolen Kristiania.

## Studietilbud
* Bachelor i akupunktur
* Bachelor i ernæring
* Bachelor i fysisk aktivitet og ernæring
* Bachelor i livsstilsendring og folkehelse
* Bachelor i osteopati
* Årsenhet i grunnmedisin
* Årsenhet i personlig trening

## Referanser


## Eksterne lenker
* Høyskolen Kristiania
Valgjer Svien

**Valgjer Svien** (født 10. oktober 1842 i Nystuen i Vang i Valdres, død 23. januar 1953 i Northfield, Rice County), er kjent som en av få personer med norsk opprinnelse som ble superhundreåring. Hun døde i Northfield, Rice County i staten Minnesota, USA den 23. januar 1953, hele 110 år gammel (110 år og 105 dager). Hun er dermed den aller første norskfødte (med dokumenterbar alder) som ble 110 år eller mer. NTB omtalte henne i 1952, og skrev at hun fremdeles snakket valdres-dialekt.

Svien flyttet fra Vang i Valdres til Årdal som 4-åring og utvandret fra Norge som 12-åring, ca. 1854. Hun var gift med Andrew J (opprinnelig navn Anders Johannesson) Svien (1837–1927). Også han var innvandrer til USA fra Vang i Valdres.

Hennes foreldre var Tosten (Tøstein) Johnsen Nystuen (1805–1898, død i Iowa) og Berit Ivarsdatter Uvdal (1815–1848, død i Årdal). Faren ble 92 år gammel, mens moren døde svært ung.

## Se også
* Liste over Norges eldste personer
Lars Ragnvald Djupevåg

**Lars Ragnvald Djupevåg** (født 1968) er en norsk politiker for Venstre.

Djupevåg var varaordfører i Kvam herad 2003–2007 for partiet Venstre, styreleder i Hardanger og Voss Museum fra 2007–2012 og daglig leder i Djupevåg Båtbyggeri fra 2005–2011. Han er utdannet maskintekniker fra Bergen Tekniske Fagskole.

## Referanser
Christopher Beckham

**Christopher Ray Beckham** (født 11. november 1974) er en norsk fagforeningsleder og politiker (Ap).

Han vokste opp i Bergen og var leder av Foreldreutvalget for grunnopplæringen i perioden 2012-2013. Han har hatt sin jobb i LO i Bergen og Omland og ble i 2013 valgt til 2. nestleder i Handel og Kontor i Norge. 1. april 2020 overtok han som forbundsleder i Handel og Kontor. 

## Referanser
Eueides

***Eueides*** er en slekt av tropiske pasjonsblomstsommerfugler som hører til underfamilien Heliconiinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). De ble tidligere gjerne regnet som en egen familie, Heliconiidae.

Nesten alle artene har larver på pasjonsblomster (slekten *Passiflora*, Passifloraceae).

## Utseende
Middelsstore, slanke, smalvingede sommerfugler. Artene ligner sterkt på *Heliconius*-artene, men er gjennomgående mindre enn disse.
De fleste følger det typiske *[[Heliconius]]*-fargemønsteret med oransje grunnfarge og tegninger i gult, svart og hvitt, som signaliserer giftighet.

## Levevis
*Eueides*-artene kan finnes både i skog (særlig tropisk regnskog) og i mer åpne habitater. Nesten alle har larver som lever på pasjonsblomstfamilien (Passifloraceae).

## Utbredelse
Denne gruppen lever i den Neotropiske region (Sør- og Mellom-Amerika).

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae
************** Underfamilien Heliconiinae
*************** Gruppen pasjonsblomstsommerfugler, Heliconiini – bare i Amerika
**************** Slekten ***Eueides*** Hübner, 1819
***************** *[[Eueides aliphera]]* (Godart, 1819)
***************** *[[Eueides emsleyi]]* (Brown, 1976)
***************** *[[Eueides heliconioides]]* (C. & R. Felder, 1861)
***************** *[[Eueides mereaui]]* (Hübner, 1816)
***************** *[[Eueides isabella]]* (Stoll, 1781)
***************** *[[Eueides lampeto]]* (Bates, 1862)
***************** *[[Eueides libitina]]* (Staudinger, 1885)
***************** *[[Eueides lineata]]* (Salvin & Godman, 1868)
***************** *[[Eueides lybia]]* (Fabricius, 1775)
***************** *[[Eueides pavana]]* (Ménétriés, 1857)
***************** *[[Eueides procula]]* (Doubleday, 1847)
***************** *[[Eueides tales]]* (Cramer, 1775)
***************** *[[Eueides vibilia]]* (Godart, 1819)

## Kilder
* Beltrán, M., Jiggins, C., Wahlberg, N. og Brower, A.V.Z. (2006) *Eueides* på Tree of life http://tolweb.org/Eueides/
* d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House Publishers. ISBN 0-9593639-2-0

## Eksterne lenker
* 
* The Nymphalidae Systematics Group: The Subfamily Heliconiinae
* Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 5.1. 2012
Slaget om Jerusalem (1917)

**Slaget om Jerusalem** er en betegnelse på en rekke kamphandlinger og slag i Palestina i perioden 17. november fram til 30. desember 1917 med sikte på å sikre seg kontroll over Jerusalem under kampene i Sinai og Palestina under første verdenskrig.

Særlig var kampene i Judeafjellene 17. til 24. november og øst for Hebron 26. til 30. desember avgjørende. I tillegg regnes slaget om Jaffa mellom 21. og 22. desember som en del av kampen om kontrollen over Jerusalem.

Erobringen av Jaffa og avansementet langs middelhavskysten gjorde de britiske styrkene i stand til å innta Jerusalem, og slik etablere en strategisk sterk befestet linje som løp fra nordsiden av Jaffa ved kysten, over Judeafjellene til al-Bireh nord for Jerusalem og fortsatte østover til Oljeberget. Med erobringen av veien fra Beersheba til Jerusalem via Hebron og Betlehem, sammen med store osmanske områder sør for Jerusalem, var byen sikret. 

Under et nærmest kontinuerlig regnvær 8. desember, opphørte det osmanske forsvaret av byen. Kommandanten for XX korps, generalløytnant Philip Chetwode satte da inn den siste framrykkingen og inntok høydene vest for byen samme dag. Den osmanske syvende arme evakuerte da byen samme kveld og byen ble den følgende dagen okkupert av de britiske styrkene. Dette var et viktig vendepunkt for den britiske regjeringen og en av de få britiske militære suksesser etter et år med bitre skuffelser på vestfronten.

11. desember viste general Edmund Allenby de hellige stedene i byen respekt ved å gå inn i Gamlebyen til fots gjennom Jaffaporten i stedet for å benytte hest eller bil. Han var den første kristne hærfører som hadde inntatt byen på mange hundre år, og den britiske statsminister David Lloyd George kalte erobringen av byen som «a Christmas present for the British people» («En julepresang til det britiske folk»). Slaget ble en stor moralsk seier for britene.

Tapet av Jaffa og Jerusalem, sammen med tapet av et område på 80 km langs kysten etter avansementet fra Gaza, var et stort tilbakeslag for Det osmanske rike.

## Referanser
Mara-do

**Mara-do** (hangul: 마라도, koreansk: Marado) er ei øy vel 8&nbsp;km sør for Jeju som også er en øy sør for Koreahalvøya, som er 0,3&nbsp;km² stor. Øya befolkes av vel 90 mennesker, og er en populær turistdestinasjon. Øya knyttes til Jeju med en fergeforbindelse. 

Mara er en del av den administrative enheten Daejeong-eup i Seogwipo, som utgjør den sørlige delen av Jeju. Daejeong-eup består dessuten av øya Gapa-do.

Øyas subtropiske marine habitat er unikt og vernet som naturreservat, og ble klassifisert som sørkoreansk nasjonalmonument nr. 423 (천연기념물 제423호) den 18. juli 2000.

Øya var opprinnelig ubebodd. De første opptegnelser om fast befolkning er fra 1883. På øya finnes det en grunnskole, politistasjon, kirke og et fyrtårn. De 90 innbyggerne fordeler seg på vel 40 husstander. Vel 700 turister er innom øya hver dag.

## Eksterne lenker
* 
*  Jejus offisielle nettsted
Overløpsbasseng

**Overløpsbasseng** er et basseng som tar  imot vann fra overflateavrenning, så det kan oppbevares og  renses etterhvert som renseanlegg har kapasitet til å ta i mot.
Huxi

**Huxi** (kinesisk: 湖西) var et prefektur i Shanghai i Kina før Folkerepublikken Kinas opprettelse i 1949, og deretter gjenopprettet i november 1952 og igjen oppløst under ett år etter. 

I perioden 1949-1952 var området inkorporert i den kortvarige provinsen Pingyuan.

Da det til slutt ble oppløst den 20. juni 1953 ble den vestlige halvparten innlemmet i prefekturet Heze, og den østlige i Jining.
Han Shantong

**Han Shantong** (kinesisk: 韓山童, pinyin: *Hán Shāntóng*, født i Yingzhou i  Henan i Kina, død 1351) var en av De røde turbaners første opprørsledere. Han hevdet å være etterkommer av Song Huizong (1082–1135), den siste keiser av det nordlige Song-dynasti, og kjempet mot Yuandynastiet.

En enkeltstående historisk referanse om Han Shantongs bestefar som med i en en samling av *[[de hvite lotuser]]* utviklet seg gjenno årene hans lære var del av en gammel hemmelig tradisjon. Dette er imidlertid tilbakevist av historikeren Ter Haars forskning.

## Referanser
Profilprodukter

**Profilprodukter** (også kjent som **reklameartikler** eller på engelsk «promotional merchandise») er produkter som er merket med en virksomhets navn, logo eller varemerke. Disse produktene brukes i markedsføring eller promovering og blir eksempelvis gitt bort i forbindelse med messer, kampanjer eller aktiviteter i den hensikt å øke eksponeringen av bestemte budskap, produkt eller firma (firmaprofilering). Profilproduktene brukes ikke bare av kommersielle virksomheter, men også av politiske partier, organvisjoner, offentlige etater og kommuner. De ble tatt i bruk på begynnelsen av 1900-tallet og ble bevisst og konsekvent utnyttet i USA på 1950-tallet, blant annet med t-skjorter påført logoer og slagord.

## Markedet for profilprodukter
Ifølge bransjeorganisasjonene Advertising Specialty Institute (ASI), Promotional Products Association International (PPAI), rapport fra PPAI og European Promotional Products Association (EPPA) utgjør profilbransjen ca. 5 % av all markedsføring globalt, og ca. 10 % av all markedsføring utenom media.

Ifølge samme kilder er markedet i USA på ca. 17 milliarder dollar (2010) og i Europa ca. 7 milliarder euro (2010), og veksten fra 2009 til 2010 ca 7 %.

*Bransjen preges fortsatt av mange aktører, med rundt 3500 leverandører og 21&nbsp;000 distributører i USA, og rundt 2000 leverandører med 10&nbsp;000 distributører i Europa.
* Det finnes ingen offisielle statistikker som gir eksakte tall, da det er glidende overganger mellom selskaper som driver i flere bransjer, eksempelvis Staples Inc. i USA.)

Profilbransjen er en milliardindustri og produktene brukes daglig av utallige forbrukere, ofte uten at de er klar over at produktene først og fremst har blitt produsert for styrke identiteten til en bedrift eller et varemerke. Profilklær utgjør en stor del av markedet.

Profesjonelle bedrifter og varemerkeeiere legger ofte ned betydelige ressurser i design og materialvalg, og produserer egne kolleksjoner som er sammenliknbare med kjente merkevarer i detalj. Profilprodukter selges også i detaljhandelen, som for eksempel Porsche, John Deere og Ferrari. Dette omtales i bransjen ofte som Original Equipment Manufacturer.

## Referanser
Pentti Hakkarainen

**Pentti Hakkarainen** (født 23. juli 1958) er en finsk økonom og jurist som siden 2008 har vært visesentralbanksjef i Finlands bank (Suomen Pankki).

## Biografi
Han er utdannet fra Helsingfors universitet, der han tok en Master of Laws i 1982, med spesialisering innen selskapsskatt. Han studerte senere ved Aalto-universitetets handelshøgskole, der han tok en Master of Science in Economics i 1987, og han har også tatt *Senior Executive Programme* ved Stanford Graduate School of Business ved Stanford University i 1997. 

Etter to år som attaché fra 1984 til 1985 jobbet han i næringslivet i flere år. Fra 1985 til 1995 jobbet han for Outokumpu Oy, de siste årene som finansdirektør. I 1995 gikk han til Okobank, som i dag heter Pohjola Bank, og var administrerende direktør og presiden for denne banken fram til 1998. Han ble deretter president for Postipankki, og etter sammenslåingen med Suomen Vientiluotto slik at Leonia Pankki, og senere Sampo-Leonia, ble dannet, ble han direktør for Sampo-Leonias bankdivisjon. 

I 2001 ble han utnevnt til styremedlen i sentralbanken, en stilling han startet i 2002. Han ble utnevnt til visesentralbanksjef i 2008. 

Han har tidligere hatt styreverv i bl.a. Veikkaus Oy (det finske, nasjonale tippeselskapet) og Palvelutyönantajat (den finske serviceindustriens arbeidsgiverforening). Pr i dag er han fortsatt styreformann i det finske kredittilsynet (Rahoitustarkastus). 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Presentasjon på sentralbankens hjemmeside
Zhang Shicheng

**Zhang Shicheng** (forenklet kinesisk: 张士诚, tradisjonell kinesisk: 張士誠, pinyin: *Zhāng Shìchéng*; født 1321 i dagens Dafeng i Yancheng i Jiangsu i Kina, død 1367） var en av anførerne for De røde turbaners opprør under Yuandynastiets Kina. Han etablerte senere kongedømmet  *[[Dazhou (kongerike)|Dazhou]]* og tok regjeringsnavnet **Tianyou** (天佑).

## Referanser
David Rockefeller

**David Rockefeller** (født 12. juni 1915 i New York City, død 20. mars 2017 i Pocantico Hills i staten New York) var en patriark i Rockefeller-familien.

## Liv og virke
### Bakgrunn
David Rockefeller ble født i New York City og vokste opp i et herskapshus på 10 West 54th Street, som hadde ni etasjer og var den største private residensen i New York. Hjemmet inneholdt mange sjeldne antikviteter fra middelalderen og renessansen som ble samlet av hans far. I 1936 ble Rockefellet uteksaminert *cum laude* fra Harvard University, før han studerte i ett år ved London School of Economics. Det var i London at han for første gang møtte USAs fremtidige president John F. Kennedy.

### Karriere
Under hans tid utenfor USA jobbet Rockefeller i det som senere skulle bli Chase Manhattan Bank.

I 1940 mottok Rockefeller en doktorgrad fra University of Chicago. I 18 måneder var han sekretær for borgermesteren i New York, Fiorello La Guardia. Etter at andre verdenskrig brøt ut, vervet Rockefeller seg til krigsinnsatsen, og han tok befalsskole i 1943. Han ble forfremmet til kaptein i 1945. Under krigen tjenestegjorde han i Nord-Afrika og Frankrike for militær etterretning. I syv måneder var han militærattaché ved den amerikanske ambassaden i Paris. Rockefeller snakket flytende fransk.

I 1960 var Rockefeller med på å etablere Chase International Advisory Committee som i 2005 bestod av 28 prominente og respekterte forretningsmenn fra 19 nasjoner over hele verden, mange av disse var hans personlige venner.

Avisen The New York Times anslo i november 2006 at Rockefellers totale veldedige donasjoner beløp seg til $900 millioner i løpet av hans levetid. Hans selvbiografi ble publisert i 2002. Dette var den eneste gangen et medlem av den seks generasjoner lange klanen har skrevet en selvbiografi. Royalties fra boken går til forskjellige veldedige organisasjoner som blant annet hjelper foreldreløse barn og andre trengende barn i Sør-Afrika.

David Rockefeller giftet seg med Margaret McGrath den 7. september 1940. Hun var datter av en partner i et prominent advokatfirma på Wall Street. De hadde seks barn, født mellom 1941 og 1952.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  The Rockefeller Archive Center (RAC): Selected Biography , inneholder et overblikk over hans liv, gjerninger og medlemskap i ulike organisasjoner
*  ''An Entrepreneurial Spirit: Three Centuries of Rockefeller Family Philanthropy'', denne monografien (PDF, 2005) inneholder historien og filosofien til Rockefellers filantropi, organisert av *Rockefeller Philanthropy Advisors* (RPA), opprettet av ulike familiemedlemmer i 2002
*  Rockefeller Brothers Fund, offisielt nettsted med detaljer om konferanser som blir holdt av fondet ved familieeiendommen *Pocantico*
Denisons barbe

***Denisons barbe*** er en art i slekten *[[Puntius]]* i karpefamilien.
Den blir opptil 15&nbsp;cm lang TL og kan bli opptil åtte år gammel.
Den er endemisk til India hvor den lever i hurtigstrømmende elver.
Når den holdes i akvarium bør den ha minst 350 liters plass.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Jane Wyatt

**Jane Wyatt** (født 12. august 1910 i Mahwah i New Jersey, død 20. oktober 2006) var en amerikansk skuespiller. Hun er blant annet kjent for rollen som husmor i komedieserien *[[Father Knows Best]]* og i rollen som Amanda Grayson i science-fiction TV-serien *[[Star Trek: The Original Series]]*.

Begge hennes foreldre var konvertitter til den katolske kirke. Hun vokste opp på Manhattan i New York City. En av hennes forfedre, Rufus King, var senator og signerte den amerikanske grunnloven. Hun var også fjernt i slekt med Eleanor Roosevelt.

Wyatt var gift med megler Edgar Bethune Ward fra 9. november 1935 og til hans død den 8. november 2000, dagen før parets bryllupsdag. Wyatt selv døde i oktober 2006 av naturlige årsaker i sitt hjem i Bel Air i California. Hun ble 96 år gammel. Hun ble gravlagt i San Fernando Mission Cemetery ved siden av ektemannen. Wyatt etterlot seg to sønner. Ifølge en nekrolog i *[[The Washington Post]]* døde deres tredje sønn i barndommen tidlig på 1940-tallet. Wyatt hadde også tre barnebarn og fem oldebarn. Hun hadde en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

## Filmografi (utvalg)
* 1947 – *[[Mellom gentlemenn]]*
* 1957 – *[[Forbudt kjærlighet]]*
* 1986 – *[[Star Trek IV – reisen hjem]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  «Jane Wyatt: Representative of American Liberalism», artikkel av Norman Markowitz
*  «'Father Knows Best' mother Wyatt dead at 96», CNN 2006
Yafa Yarkoni

**Yafa Yarkoni** (hebraisk: יפה ירקוני‎, også skrevet *Yaffa Yarqoni*) (født 24. desember 1925, død 1. januar 2012) var en israelsk sanger, vinner av den israelske prisen i 1998 for hebraisk sang. Hun har blitt kalt for Israels «krigssangerinne» grunnet hennes hyppige framføringer for israelske soldater, særlig i krigstid. Hun stammer fra kaukasiske fjelljøder. 

## Liv og virke
Yafa Abramov (senere Yafa Gustin og Yafa Yarkoni) ble født i Giv'at Rambam (i dag et nabolag til Giv'atayim) i en jødisk familie som hadde utvandret fra Kaukasus. Da hun var ti år gammel studerte hun ballett under Gertrude Kraus, en av Israels pionerer innen dans.

På 1940-tallet drev hennes mor en kafé i Giv'at Rambam hvor Yafa sang sammen med søsteren Tikva og broren Binyamin. Den 21. september 1944 giftet hun seg med Joseph Gustin som kjempet i den andre verdenskrig i den jødiske brigaden og ble drept i et slag i Italia i 1945. Hun giftet seg på nytt med Shaike Yarkoni i 1948. De fikk tre døtre sammen.

I 2000 ble Yarkoni diagnostisert med Alzheimers sykdom. I henhold til hennes datter Orit Shochat, journalist i *[[Haaretz]]*, forverret hennes forhold seg i 2007. Dette året opptrådte hun for siste gang på et fjernsynsshow produsert til hennes ære. Den 1. januar 2012 døde Yarkoni ved et sykehus i Tel Aviv. Hun ble begravet i gravlunden Kiryat Shaul i Tel Aviv, ved siden av sin mann.

## Musikk
Under den israelske uavhengighetskrigen i 1948 slo Yarkoni seg sammen med en sanggruppe tilknyttet Givatibrigaden. «Bab el-Wad», en sang hun framførte på denne tiden, ble en klassiker og synges hver år under *[[Yom Hazikaron]]*, Israels minnedag. Etter krigen framførte hun sanger for et program på radiostasjonen Kol Yisrael.

De fleste av Yarkonis sanger ble skrevet av Tuli Reviv og Haim Hefer. Yarkoni framførte også en del av Naomi Shemers første barnesanger.

Blant hennes mest velkjente sanger er «Don't Say Goodbye, Say I Will See You», om en soldat som skilles fra sin venninne før kamp, og «Road to Jerusalem», om soldater som frakter mat til Jerusalem da byen var under beleiring i 1948.

## Priser
I 1998 ble Yarkoni belønnet med den israelske prisen for hebraisk sang. I en folkeavstemning på det israelske nettstedet *Ynet* ble hun i 2005 kåret til den 153. største israeleren av 200.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Yafa Yarkoni, Jewish Women's Archive
Svein Bergersen

**Svein Mikael Bergersen** (født 6. august 1930, død 14. november 2005) var en norsk fotballspiller. Han spilte for  og hadde 3 A-landskamper for  (Norge - Romania 0-1 vennskapskamp 12. juni 1955, Norge - Island 2-1 OL kvalifisering 21. august 1959, Nederland - Norge 7-1 vennskapskamp 4. november 1959).

Etter aktiv spillerkarriere fortsatte han med trenerverv i Lillestrøm hvor han blant annet førte Lillestrøms juniorlag med blant annet Tom Lund på laget til seier i NM. 

## Eksterne lenker
* Profil hos Kanaripedia