open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
De hellige tre kongers tilbedelse (Leonardo da Vinci)

***De hellige tre kongers tilbedelse*** (italiensk: *Adorazione dei Magi*) er et uferdig bilde malt av den italienske renessansekunstneren Leonardo da Vinci i 1481. Oppdraget ble gitt av augustinermunkene i San Donato i Scopeto i Firenze i 1481, men han dro til Milano året etter, og lot maleriet være uferdig. Maleriet har vært permanent utstilt ved Uffizi i Firenze siden 1670. Maleriet viser jomfru Maria og Jesusbarnet sammen med de tre vise menn. Maleteknisk er bildet et eksempel på teknikken chiaroscuro.

## Restaurering
]

Uffizi-galleriet fullførte en seks år lang restaurering av verket, som begynte i 2012 og ble avsluttet i 2017. Maleriet ble fullstendig rengjort med mange år med skitt og gammel lakk som ble fjernet. Resultatet er et verk som er utrolig lyst, med Leonardos kullomriss og merker godt synlige. Trepanelene er også restaurert for å stabilisere kunstverket.

## Referanser


## Litteratur
* Buchholz, Elke Linda (2005). *Leonardo da Vinci – Liv og virke*, Könemann og Spektrum. 
* Costantino, Maria (1994): ''Leonardo''. New York: Smithmark. ISBN 9780831756987.

## Eksterne lenker
* 
* ''The Tricks of Leonardo da Vinci & Hieronymus Bosch'', Xavier d'Hérouville & Aurore Caulier. Desember 2023. *HAL Open Science*
De Geboorte van Christus

**«De Geboorte van Christus»** er et maleri, muligens malt av Hieronymus Bosch, som viser Maria og Jesusbarnet. Det er utstilt i Wallraf-Richartz Museum i Köln. Det er ukjent når bildet ble malt, men dendrokronologisk analyse tyder på at det ble malt etter 1568, og da kan det ikke være av Bosch, men muligens en kopi.

## Referanser
Bürkert

**Bürkert Fluid Control Systems** (Christian Bürkert GmbH & Co. KG) er et tysk selskap som produserer prosessmålings- og styringssystemer for væsker og gasser med hovedkvarter i . Selskapet ble grunnlagt i 1946 av Christian Bürkert. I begynnelsen produserte det bl.a. temperaturregulator for rugemaskiner, fotvarmeplater og kjøkkenkomfyrer.

## Segmenter
*Vann
*Gass
*Hygiene
*Mikro

## Referanser
Adamsfossen

**Adamsfossen** eller **Adamsfjordfossen** (nordsamisk: *Áttángorži*) er en foss i Lebesby kommune i Finnmark. Den ligger ved Adamselvas utløp i Laksefjorden og er 38 meter høy. Fossen dannes der elva renner over en fjellterskel, og den faller ned mot fjorden i to separate løp. Fossen har gravd seg inn i fjellgrunnen, og det finnes flere jettegryter. Etter utbyggingen av Adamselv kraftverk på 1970-tallet er vannføringa i elva og fossen sterkt redusert. Det søndre fosseløpet er ofte tørrlagt.

Over toppen på fossen går fylkesvei 98, med en opparbeidet rasteplass.

Fossen ligger innenfor Adamsfjord naturreservat, som også omfatter de store fjære- og gruntvannsområdene utenfor elvemunningen.

## Referanser
Lawfare

**Lawfare** (juridisk krigføring) er en form for asymmetrisk krigføring, som består i å bruke lovene og rettsapparet mot en fiende, for eksempel ved å utfordre lovligheten av militær- eller utenrikspolitikk, binde opp tiden deres, eller for å vinne en PR-seier.

Det engelske ordet er et teleskopord bestående av ordene *law* og *warfare*.

## Referanser
Rai 2

**Rai 2** og **RAI 2** kan vise til:
* Rai 2 (album) – et album av D.D.E. fra 1994
* Rai 2 (tv-kanal) – en italiensk tv-kanal som tilhører Radiotelevisione Italiana
Rogaland Distriktslag for Idrett

**Rogaland Distriktslag for Idrett** (stiftet 25. april 1919) var et organisasjonsledd under Norges Landsforbund for Idrett 
og et fellesorgan for idrett i Rogaland i perioden 1919-1940.

Rogaland Distriktslag for Idrett ble dannet sammen med 20 andre distriktslag i 1919. I 1945 ble distriktslaget slått sammen med Rogaland Arbeideridrettskrets til
Rogaland idrettskrets.

## Distriktslagets formenn
* C. Nic. Pettersen, Viking (1919–1928)
* Rasmus Waldeland, Roklubben Terje Viken (1929–1939)
* Paul Ingebretsen, Viking (1939–1940)

## Idrettslag
I 1935 hadde distriktslaget følgende idrettslag som medlemmer:

*Aakrehamn Turnforening
*Aalgaard Fotballklubb
*Aalgaard Turnforening
*«Atle», Sportsklubben
*Ballklubben «Brodd»
*Brusand Fotballklubb 
*Bryne Fotball-lag
*Bryne Idrottslag 
*Bryne Turnlag 
*Buøy Turn- og idrettslag
*Sportsklubben «Djerv 1919» 
*Egersunds Idrettsklubb
*Egersunds Svømmeklubb 
*Egersunds Turnforening 
*Figgjo Turn- og Idrettslag 
*«Frøya», Sportsklubben 
*Ganddal Idrettslag
*Haugesunds Ballklubb 
*Haugesunds Cykelklubb 
*Haugesund Idrettslag 
*Haugesunds Roklubb 
*Haugesunds Tennisklubb 
*Haugesund Turnforening
*Hinna Idrettslag 
*Sportsklubben «Jarl» 
*Klepp Idrettslag
*Kopervik Idrettslag
*Kopervik Turnforening
*Moi Bokseklubb 
*Moi Idrettslag
*Fotballklubben «Nord» 
*Nærbø Turn- og Idrettslag
*Oltedal Fotballklubb 
*Orre Fotballklubb 
*Randaberg Fotballklubb 
*Roklubben av 1915 
*Sandnes Cykelklubb 
*Sandnes Svømme- og Livredn.klubb
*Sandnes Turnforening
*Sauda Idrettslag
*Sauda Tennisklubb 
*Sauda Turnforening 
*Skudesnes Fotballag 
*Sokndal Turnforening 
*Sportsklubben av 1918 
*Stavanger Atletklubb
*Stavanger Cykelklubb
*Stavanger Fekteklubb 
*Stavanger Idrettsforening
*Stavanger Roklub
*Stavanger Svømmeklubb 
*Stavanger Tennisklubb 
*Stavanger Turnforening
*Stavanger Vannpoloklubb 
*Stavangerdamenes Svømmeklubb 
*«Terje Viken», Roklubben 
*Sportsklubben «Ulf»
*Sportsklubben «Vard»
*Varhaug Idrettslag
*Fotballklubben «Vidar» 
*Vikedal Idrettslag 
*Idrettslaget «Viking» 

## Kilder
* Johs Melkevik (1994): Idrettens historie i Rogaland : 1919-1994
* «Fortegnelse over tilsluttede idrettslag», i Norges Landsforbund for Idrett (1935): *Beretning 1. juni 1933 - 30. juni 1935*, s. 137-179.
Octagon Museum

**Octagon Museum**, også kalt **Bolívarhuis** eller **Museo Bolivariano**, er et museum i Willemstad på Curaçao i Karibia. Museet åpnet i 1968 og huser en utstilling til minne om den søramerikanske frigjøringslederen Simón Bolívar (1783–1830) og hans tilknytning til øya.

I 1812 søkte Bolívar tilflukt på Curaçao sammen med sine søstre Juana og María Antonia. Søstrene fikk husvære i en åttekantet bygning ved stranden; bygningen ble kalt *De Octagon* (på nederlandsk, som var og er det offisielle språket på Curaçao). Simón Bolívar bodde i et hus på en haug med utsyn over havnen, en bygning som ikke lenger eksisterer.

I 1998 ble huset søstrene bodde i restaurert; restaureringsarbeidet ble utført av hotellet som ligger på stedet i samarbeid med Curaçao Monument Foundation og Octagon Foundation.

## Referanser
Marineministeriet

**Marineministeriet** var et dansk ministerium som ble opprettet i 1848 i forbindelse med eneveldets avskaffelse, da kollegiesystemet ble avløst av ministerialsystemet. Ministeriet tok seg av alt som direkte eller indirekte vedrørte Søværnet, og dets leder hadde tittelen marineminister. I den perioden (1905-1950) da marineministeren og krigsministeren var samme person, ble han kalt forsvarsminister.

Blant de institusjoner som hørte under Marineministeriet var Fiskeriinspektionen, Fyr- og Vagervæsenet, Lodsvæsnet, Redningsvæsenet, Søkortarkivet, Meteorologisk Institut, Hirsholmene, Nyboder, Holmens kirke, Christiansø og Søkvæsthuset.

I 1905 ble marineministerfunksjonen lagt ned til fordel for en felles forsvarsminister som under seg hadde de to ministerier: Marineministeriet (flåten) og Krigsministeriet (hæren). Begge ministeriene fortsatte imidlertid som selvstendige ministerier under administrativ ledelse av hver sin direktør frem til sammenslåingen av de to ministeriene og opprettelsen av Forsvarsministeriet i 1950.

## Referanser
Lille-Molvik

**Lille-Molvik** (nordsamisk: *Goškesvággi*) er ei fraflyttet grend i Tana kommune i Finnmark. Den ligger på østsida av Tanafjorden, rundt 11 kilometer nord for munningen av elva Tana.

## Referanser
USAs ambassade i London

**USAs ambassade i London** er USAs diplomatiske representasjon i Storbritannia, og landets største ambassade i Vest-Europa.

Ambassadebygningen i Nine Elms åpnet i desember 2017, med offisiell åpning i januar 2018. Den huser 800 ansatte.

Den amerikanske legasjonen i London var først beliggende i Great Cumberland Place, før den flyttet til Piccadilly, Portland Place 98 (1863-1866), og Victoria Street 123 i Westminster (1883-1893). Legasjonen ble oppgradert til ambassade i 1893 og ble liggende i Victoria Street frem til 1912, da den flyttet til Grosvenor Gardens 4. I 1938 ble ambassaden flyttet til Grosvenor Square 1 (Macdonald House) (som nå huser deler av Canadas høykommisjon). I denne perioden begynte Grosvenor Square å huse mange amerikanske statskontorer, blant annet hovedkvarteret til general Dwight D. Eisenhower og det europeiske hovedkvarteret til U.S. Navy. På slutten av 1950-årene ble det bygget en ny ambassadebygning i Grosvenor Square 24, som åpnet i 1960. Den ble tegnet av arkitekten Eero Saarinen. Den nåværende ambassadebygningen i Nine Elms Lane 33 i Wandsworth ble tegnet av arkitektfirmaet KieranTimberlake og påbegynt i november 2013. Byggingen kostet én milliard dollar.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ben Smit

**Ben Smit** (født 26. november 1922 - død 23. mars 2020 i Amsterdam) var en nederlandsk arkitekt som var aktiv på Curaçao. Smith tilhørte den modernistiske retningen Nieuwe Bouwen (Neues Bauen). Han søkte inspirasjon fra brasiliansk arkitektur. Hans store eksempel var den brasilianske arkitekten Oscar Niemeyer.

Ben Smit var en sønn av jødene Elisabeth Rietveld og Leonard Smit. Faren hans var diamantskjærer i Amsterdam. Et år etter hans fødsel flyttet familien til Antwerpen, hvor han begynte å studere arkitektur i 1939 ved Koninklijke Academie voor Schone Kunsten Antwerpen. Ved starten av andre verdenskrig flyktet familien til den sørfranske landsbyen Marmande og Smit kunne fortsette sin arkitektutdanning ved Ecole des Beaux Arts i Lyon. I 1942 ville de til USA, men havnet i en flyktningleir på Jamaica. I 1943 kom de til Curaçao. Han etablerte i 1946 eget arkitektkontor etter noen år i offentlig sektor. Han gikk i kompaniskap med Kees Bakker og sammen ble de to de viktigste arkitektene på øya fra 1940-årene til 1960-årene.

Fra 1969 bodde han i Amsterdam og drev et arkitektfirma hos Postma i Rotterdam. Smit var aktiv til 1971.

## Referanser
Hulteniella integrifolia

***Hulteniella integrifolia*** er en flerårig urt i kurvplantefamilien. Den ble opprinnelig beskrevet som en art i slekta *[[Krysantemumslekta|Chrysanthemum]]*, men regnes nå oftest som den eneste arten i slekta *Hulteniella*.

Planten har en horisontal jordstengel og blir 2–10 cm høy. Bladene er linjeformede, 4–18 mm lange og 0,8–1,2 mm brede. Blomsterkurvene sitter enkeltvis på enden av en opprett stilk og har hvite randkroner og gule skivekroner. Kurvdekkbladene er grønne i midten med en brun, halvt gjennomsiktig kant. Frukten har fem ribber og mangler fnokk. 

*Hulteniella integrifolia* vokser på steder med grus i høyfjell og tundra. Arten er utbredt i vestlige Nord-Amerika der den finnes i Britisk Columbia, Nordvestterritoriene, Nunavut, nordlige Québec, Yukon og Alaska. Den er også vanlig i østlige Tsjukotka på den russiske siden av Beringstredet.

Slektsnavnet *Hulteniella* hedrer den svenske botanikeren Eric Hultén, som arbeidet med plantegeografi i kalde strøk.

## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Beneath the Snow Encumbered Branches

**Beneath the Snow Encumbered Branches** (også kjent som **The Shortening Winter's Day Is Near a Close**) er et maleri fra 1901 av den skotske maleren Joseph Farquharson (1846–1935). Bildet forestiller en hyrde som er ute i vinterkulden med fårene sine. I bakgrunnen skimtes den nedadgående vintersolen bak trærne. 

Farquharson malte ofte vinterscener fra sitt gods i Aberdeenshire. For ikke å fryse under malerseansene, lot han bygge en liten malehytte på hjul med innebygget ovn, som ble trukket rundt til de forskjellige motivene han lot seg inspirere av på eiendommen. På Beneath the Snow Encumbered Branches brukte han en ansatt til å posere som fårhyrde. 

## Proveniens
Det antas at Farquharson utstilte bildet på Royal Academy i 1901. Senere forsvant det ut av offentligheten, for igjen å dukke opp førr år senere da det ble satt på auksjon. I 2008 ble det igjen satt til auksjon, og ble solgt i slutten av november samme år. Bildet kan ses i Lady Lever Art Gallery, Liverpool, med aksesjonsnummeret LL3152. Det ses ofte gjengitt som motiv på juleartifakter, og var et av *Hallmark Cards* mest poulære julekort.

## Referanser
Flukten til Egypt (Rembrandt)

***Flukten til Egypt*** /nederlandsk: *De vlucht naar Egypte*) er et oljemaleri på lerret fra 1627, malt av Rembrandt, nå i Musée des Beaux-Arts i Tours i Frankrike]. Det viser flukten til Egypt (jamfør skildringen i Matteusevangeliet), med Josef, Maria og Jesus.

## Eksterne lenker
*Museumet side, på fransk
Flukten til Egypt (Lorrain)

***Flukten til Egypt *** er et oljemaleri fra 1635 av den franske kunstner Claude Lorrain. Det er utstilt i Indianapolis Museum of Art, som er i  Indianapolis i Indiana i USA. Det forestiller Flukten til Egypt, kjent fra Matteusevangeliet, hvortil Den hellige familie dro for å unnslippe kong Herodes den store, som lette etter Jesusbarnet og som drepte alle små gutter i Betlehem for å rydde ham av veien.

I maleriet forespeiles Jesu siste dager, hans lidelse og død, som begynte etter at han red inn i Jerusalem på et esel. I maleriet er det Jesusbarnet selv som holder i tømmene til eselet. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*IMA page.
Georg Nordrum

**Georg Karelius Nordrum** (født 19. september 1854 i Kristiania (Oslo), død 26. juni 1929 samme sted) var en norsk sogneprest og politiker (H). Mens han utførte sin prestegjerning, var han ordfører i Kautokeino og Nærøy.

## Liv og virke
Han var sønn av kjøpmann Ole Hanssen Nordrum og hustru Bertha Simensdatter Holen, begge fra Gausdal. Han tok studentereksamen som privatist i 1872 og teologisk embedseksamen i 1878. Han giftet seg i 1879 med Ebba Jevnager, datter av skreddermester Lars Olsen Jevnager, og ble samme år utnevnt til sogneprest i Kautokeino. Han gikk et tre måneders kurs i samisk hos professor Jens Andreas Friis før avreisen til Kautokeino. Georg og Ebba Nordrum kom til Kautokeino i mars 1880. Mens de bodde der, fikk Georg og Ebba Nordrum to sønner.

Historikeren Trond Gabrielsen har beskrevet noen av hendelsene i Kautokeino slik: «Mens Sophus Tromholt oppholdt seg i Kautokeino, oppsto en læstadiansk vekkelse ved den finske presten Aatu Laitinen, som endte med en klagesak til de finske og russiske myndighetene og en treårig rettssak der Nordrum måtte møte som vitne i Muonioniska to ganger.»

Nordrum påtok seg en mengde kommunale verv i Kautokeino, fra 1881 til 1887 som ordfører.

Høsten 1887 ble han utnevnt til sogneprest i Nærøy og reiste dit våren 1888. Lundring kirke var brukt som sognekirke etter at Nærøy gamle kirke brant, og Nordrum ble den siste presten som bodde på den forfalne Nærøy prestegård før han flyttet til Rørvik i Vikna omkring 1897. Vikna hadde på dette tidspunktet blitt et eget herred, men ble ikke utskilt fra Nærøy som eget prestegjeld før 1914. Nordrum var ordfører i Nærøy fra 1898 til 1904. Ved stortingsvalget i Nordre Trondhjems amt (Nord-Trøndelag) i 1891 var han suppleant (varamann) for valgmennene fra Nærøy, valgt som høyremann.

Til tross for at Nordrum var riksmålsmann, likte han godt salmediktningen av Elias Blix, og det hendte allerede i Nordrums tid at Blix' salmer ble sunget i Lundring kirke.

I 1903 ble han sogneprest i Lardal med bolig på Lardal prestegård, men tok avskjed året etter som følge av sykdom. Han bestyrte Sandefjord sognekall frem til 1906. Han døde i Oslo i 1929, 74 år gammel, og ble gravlagt på Vår Frelsers gravlund.

## Referanser
Moselva (Tana)

**Moselva** (nordsamisk: *Čámmájohka*) er ei elv i Tana kommune i Finnmark. Den har utspring på nordvestsiden av Hanglefjellet og renner i sørvestlig retning til munningen i Store Leirpollen, en sidefjord til Tanafjorden. Moselva er 15,9 kilometer lang.

## Referanser
Rai 2 (tv-kanal)

**Rai 2** er en italiensk tv-kanal og en av de tre hovedkanalene til allmennkringkasteren Rai. Den startet faste sendinger 4. november 1961 og er Italias nest eldste tv-kanal. I 2020 hadde Rai 2 en markedsandel på 4,94 prosent, noe som gjorde den til Rais tredje største tv-kanal. Rai 2 er en allmennkanal som retter seg mot et bredt publikum med programmer innen nyheter, underholdning, idrett og show.

## Bakgrunn
Italia begynte med prøvesendinger på fjernsyn i 1952, og i 1954 startet den italienske allmennkringkasteren Rai med regulære tv-sendinger på Rai 1. I 1961 opprettet Rai sin andre tv-kanal, Rai 2, som da het Secondo Programma (*andre program*). Siden byttet kanalen navn til Rete 2 (*kanal 2*) og siden til Rai Due (*Rai to*).

Rai 2s faste nyhetssendinger heter *TG2* (TeleGiornale 2, norsk oversettelse: *TeleJournal 2*) og har gått siden starten i 1961.

I dag er Rai 2 en allmennkanal som sender et bredt spekter av programmer, men henvender seg til et noe yngre publikum enn moderkanalen Rai 1. Blant programmene er underholdning, tv-serier, tegneserier, filmer, idrett og reality-serier.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Karl Sigurdsson

**Karl Sigurdsson** (c.1450–87) var en norsk prest og biskop i Hamar bispedømme.

Han kom fra Grefsheim på Nes (Ringsaker) en halvøy i Mjøsa, sønn av Sigurd og Magnhild. Faren var muligens av adelsslekten Skaktavl og hadde omkring 1449 giftet seg med moren, som var av Finne (slekt) fra Sogn. Faren døde omkring 1457 og moren ble da gift med Alv Knutsson (1420–96) som var riksråd.

Han er ifølge Gustav Storm nevnt som **Karl Segerssøn** i både Hamarkrøniken og Jens Nilssøns nedtegnelser fra 1598.
Som 17-åring nevnes han (jfr. Ludvig Daae) som **Karolus Wiwardi de Hamaria** da han i 1467 startet (ble immatrikuleret) ved Universitetet i Rostock, året efter som **Carolus Sigvardi** ved samme lærested.

Omkring 1471 er den unge Karl ved kanselliet til kong Christian I av Danmark, Norge og Sverige (1426–81). Så bars det til heimtraktene som sogneprest på Toten og kannik i Hamar bispedømme.

Efter innstilling fra kardinal Francesco Gonzaga (1444–83) ble han i desember 1476 av paven Sixtus IV (1414–84) utnevnt til biskop på Hamar, der han etterfulgte den nyss avdøde biskop Gunnar Thorgardsson.

På samme tid som kongens død i 1481, var Karl på tur med svigerfar Alv til riksrådsmøte i Bergen i august. Karl etterfulgte på samme tiden han Svein Galle som høvedsmann for Akershus len.  Karl døde på Akershus, sist nevnt i et diplom fra 25. september 1487.

I så fall ble han omkring 37 år.

Året efter kranglet mora og halvbroren Odd med bispedømmet, det gjaldt  testamentet etter Karl. Halvbrødrene Odd Alvsson (1460–97) og Knut Alvsson (1455–02)  ble senere høvedsmenn på nettopp Akershus.

Et maleri av ham henger i den såkalte «presterekka» inne i Hoff kirke på Toten, med påskriften

## Se også
*Liste over biskoper i Hamar i katolsk tid
## Referanser
Hovland kirke

**Hovland kirke** var en kirke ved gårdene Hovland vestre og østre (gnr. 60 og 62) i Lunner kommune i Akershus fylke. Allerede på 1500-tallet var den ute av bruk: i Povel Huitfeldts stiftsbok fortelles det at kirkegodset er lagt under Lunner kirke og inventaret overført til Hamar domkirke. Jens Nilssøn (1594) bekrefter at «der giøris ingen tieniste.» Så sent som i 1822 melder Jens Kraft at det finnes rester etter kirken.

## Referanser




## Litteratur
* 
* Jan Brendalsmo: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Oppland (Riksantikvaren, 2015), s. 78
*
Margaretakirken (Borgund)

**Margaretakirken** var en kirke i Borgundkaupangen i middelalderen. Kirken lå nær sjøen på et nes ved Klokkarsundet.

Kirke og prest er omtalt i 1309. I Aslak Bolts jordebok (1432) er det ikke ført jordegods for kirken. I 1587 er den omtalt som øde.

Dette var en steinkirke med marmorkvadre. Skipet var rektangulært, men ikke noe separat kor lot seg påvise ved en utgravning i 1912. Stein fra ruinen ble brukt til å utvide *Peterskirken* (dagens Borgund kirke) i 1632. For øvrig er resten av ruinen synlig i dag et par hundre meter øst-sørøst for Borgund kirke.

## Referanser




## Litteratur
* St. Margarets kirke — Borgund  på nettstedet «Middelalder på Sunnmøre»

## Eksterne lenker
*
Kristkirken (Borgund)

**Kristkirken** var en kirke i Borgundkaupangen i middelalderen. Eldste omtale av kirke og prest er fra 1309. Det fremgår av omtalen i Aslak Bolts jordebok (1432) at kirken allerede er øde. Det antas at det er ruinen av denne som i 1880 er omtalt å ligge like nedenfor prestegårdslåven, sørøst for nåværende Borgund kirke, men som nå er borte. Stedet er ikke arkeologisk undersøkt.

Kirken skal ha vært en steinkirke fra andre halvdel av 1100-tallet, med rektangulært skip og kvadratisk kor, utvendig kledd med marmorkvader.

Betegnelsen kristkirke er ofte brukt om domkirker med biskop, men eksistensen av et eventuelt kortvarig bispedømme på Sunnmøre synes ikke entydig bevist.

## Referanser


 



## Litteratur
* Kristkirken — Borgund  på nettstedet «Middelalder på Sunnmøre»

## Eksterne lenker
* 
*
Rai 3

**Rai 3** er en italiensk tv-kanal og en av de tre hovedkanalene til allmennkringkasteren Rai. Den startet faste sendinger 15. desember 1979. I 2020 hadde Rai 3 en markedsandel på 6,9 prosent, noe som også gjorde den til en av landets største tv-kanaler, og Rais nest største. Rai 3 er en allmennkanal med fokus på fordypningsprogrammer, kultur og nyheter.

## Bakgrunn
Italia begynte med prøvesendinger på fjernsyn i 1952, og i 1954 startet den italienske allmennkringkasteren Rai med regulære tv-sendinger på Rai 1. I 1961 opprettet Rai sin andre tv-kanal, Rai 2, som da het Secondo Programma (*andre program*). 

I desember 1979 startet Rai sin tredje tv-kanal som da ble kalt TV3 eller Rete 3 (kanal 3). De to andre kanalene ble omdøpt Rete 1 og Rete 2 (ofte også kalt TV1 og TV2). I begynnelsen sendte den nye kanalen mye undervisnings- og kulturprogrammer. I begynnelsen var det kun de store byene som kunne motta kanalen, tilsvarende rundt 45 prosent av Italias befolkning.

Rai 3s faste nyhetssendinger heter *TG3* (TeleGiornale 3, norsk oversettelse: *TeleJournal 3*) og har gått på kanalen siden starten i 1979.

Rai 3 er en allmennkanal som sender et bredt spekter av programmer, men har et tyngre fokus på kultur, nyheter og dokumentarer enn sine søsterkanaler.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aleksej Pisemskij

**Aleksej Feofilaktovitsj Pisemskij** (russisk: Алексей Феофилактович Писемский) (født 23. mars 1821, død 2. februar 1881) var en russisk forfatter og dramatiker. I sin samtid ble han ansett som en like stor forfatter som Ivan Turgenjev og Fjodor Dostojevskij. 1900-tallets litteraturhistorikere regnet ham derimot ikke som hjemmehørende blant de aller største russiske forfatterne.

### Liv og gjerning
Pisemskij var født i provinsen Kostroma. Etter universitetsstudier i Moskva var han i perioden 1844–1872 tjenestemann i det offentlige, først i sine hjemtrakter, deretter i St. Petersburg og Moskva. Han debuterte som forfatter i 1858 med romanen *Bojarsjtsjina*, en bok som ble forbudt på grunn av den respektløse fremstillingen av den russiske adelen. Hans viktigste romaner er *Tusen sjeler* (1858), som skildrer landsbylivet fra ulike sider, og *I Malstrømmen* (1863), som fikk stor oppmerksomhet på grunn av det politiske inneholdet og den personlege fremstillingen.

Av de dramatiske verkene er det tragedien *Ein bitter lagnad* frå 1859 som er best kjent. Dramaet skildrer de mørke sidene hos den russiske almuen.

## Verk på norsk
* *I Malstrømmen*. 1889-90
* *Tusen sjeler*. 1948

## Referanser
George MacDonald

**George MacDonald** er navnet til flere personer:

* George MacDonald (forfatter) (1824–1905)
* George MacDonald (roer) (1906-1997) med OL-bronse i 1932
Oransjedompap

**Oransjedompap** (*Pyrrhula aurantiaca*) er en monotypisk art i slekten dompaper (*Pyrrhula*), som inngår i finkefamilien (Fringillidae). Arten er utbredt vest i Himalaya. Ifølge IUCNs rødliste er arten *[[livskraftig]]*.

## Beskrivelse
Oransjedompap minner om rustnakkedompap (*P. erythrocephala*), men er noe mindre og sterkere utfarget. Arten blir cirka 14 cm lang og veier omkring . Arten har kort og kraftig nebb og sort maske rundt nebb og øyner. Hos hannen er hele issen, kinnene, nakken og brystet dyp oransjefarget, mens rygger er oransjebrun. Hunnen har grå isse, nakke og kinn, men er ellers oransjefarget som hannen, om enn litt blekere oransje. Gumpen er hvit hos begge kjønn, og tegningene ellers som hos dompap.

Arten lever vest i Himalaya og er vanlig fra Chitral og Gilgit i Pakistan og østover til det nordlige Kashmir, på vinterstid også i Himachal Pradesh i India. Den trives i lavtliggende montan og submontan nåleskog med edelgran (*Abies*) og furu (*Pinus*) eller blandingsskog av edelgran og bjørk (*Betula*). I Pakistan foretrekker den blåfuru (*Pinus wallichiana*) i høyder på . Utenfor hekketiden foretrekker den skogbevokste skråninger i noe lavere høyde; 

Rustnakkedompapen eter et bredt utvalg av frø med hardt skall, men også noe skudd, knopper, bær og små virvelløse dyr. Fuglene opptrer både solitært, parvis og i mindre flokker på opp mot 15 individer.

## Inndeling
Inndelingen og rekkefølgen av den følger HBW Alive og er i henhold til Clement (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser i påvente av offisielle navn.

* Passeriformes, spurvefugler
** Passeri, sangfugler
*** Passerida
**** Passeroidea
***** Fringillidae, finkefamilien
****** Fringillinae
****** Euphoniinae
****** Carduelinae
******* Pyrrhulini
******** *[[dompaper|Pyrrhula]]*, dompaper
********* *[[nymfedompap|P. nipalensis]]*, nymfedompap
********* *[[Pyrrhula waterstradti|P. waterstradti]]*, (malaydompap)
********* *[[hvitkinndompap|P. leucogenis]]*, hvitkinndompap
********* *[[oransjedompap|P. aurantiaca]]*, oransjedompap
********* *[[rustnakkedompap|P. erythrocephala]]*, rustnakkedompap
********* *[[mandarindompap|P. erythaca]]*, mandarindompap
********* *[[asordompap|P. murina]]*, asordompap
********* *[[dompap|P. pyrrhula]]*, dompap

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Hvitkinndompap

* se inndeling!

**Hvitkinndompap** (*Pyrrhula leucogenis*) er en art i slekten dompaper (*Pyrrhula*), som inngår i finkefamilien (Fringillidae). Arten er endemisk for Filippinene. To underarter anerkjennes. Ifølge IUCNs rødliste er arten *[[livskraftig]]*, men utbredelsen er begrenset.

## Beskrivelse
Hvitkinndompap blir cirka 15–16,5 cm lang, men kun én hann har blitt veid, og den veide 19 g. Arten har en karakteristisk stor hvit kinnflekk og den typiske blåsorte hetta og de samme tegningene som dompapen har, men fjærdrakta er ellers gråbrun. Hunnen ligner hannen, men er dusere. Nominatformen er noe større enn den sørlige underarten, men ellers skiller det lite mellom dem.

Arten trives i fuktig eikeskog (*Quercus*) og mosekledde skoger, i høyder på . Lite er kjent om dietten til denne arten, men den eter bær, blomster og knopper i trekronene og underskogen. Den opptrer både solitært, parvis og i små familiegrupper. Den kan også danne flokker, også sammen med andre arter.

Arten er standfugl, men den migrerer ned fra høyden når tilgangen på mat krever det.

## Inndeling
Inndelingen og rekkefølgen av den følger HBW Alive og er i henhold til Clement (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser i påvente av offisielle navn.

* Passeriformes, spurvefugler
** Passeri, sangfugler
*** Passerida
**** Passeroidea
***** Fringillidae, finkefamilien
****** Fringillinae
****** Euphoniinae
****** Carduelinae
******* Pyrrhulini
******** *[[dompaper|Pyrrhula]]*, dompaper
********* *[[nymfedompap|P. nipalensis]]*, nymfedompap
********* *[[Pyrrhula waterstradti|P. waterstradti]]*, (malaydompap)
********* *[[hvitkinndompap|P. leucogenis]]*, hvitkinndompap
********** *P. l. leucogenis* (nominatformen), utbredt nord på Luzon i de nordlige Filippinene
********** *P. l. steerei*, utbredt på Mindanao i de sørlige Filippinene
********* *[[oransjedompap|P. aurantiaca]]*, oransjedompap
********* *[[rustnakkedompap|P. erythrocephala]]*, rustnakkedompap
********* *[[mandarindompap|P. erythaca]]*, mandarindompap
********* *[[asordompap|P. murina]]*, asordompap
********* *[[dompap|P. pyrrhula]]*, dompap

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Horia Căciulescu

** Horia Căciulescu** (født 13. februar 1922 i Belinț, Timiș, død 24. desember 1989 i București) var en rumensk skuespiller.

Căciulescu, som i sin ungdom var politisk fange ved Donau-Svartehavskanalen, var lenge ansatt ved revyteatret «Constantin Tănase» i București.

Under den rumenske revolusjonen i 1989, ble han skutt og drept ved en feiltagelse mens han kjørte sin bil i București. I revolusjonens kaos, ble ikke dødsfallet registrert før den 27. desember 1989. 

Han ble gravlagt på den såkalte «Revolusjonenes Helter»-gravplassen i București.

## Filmografi
* *Și Ilie face sport* (1955)
* *Pe răspunderea mea* (1956)
* *O poveste obișnuită... o poveste ca-n basme* (1959)
* *Telegrame* (1959)
* *S-a furat o bombă* (1962)
* *Pași spre lună* (1963)
* *Titanic vals* (1964)
* *Sentința* (1970)
* *Mihai Viteazul* (1971)
* *Comedie fantastică* (1975)
* *Toate pînzele sus* (fjernsynsserial, 1977) - ep. 1
* *Tufă de Veneția* (1977)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pyrrhula waterstradti

***Pyrrhula waterstradti*** (malaydompap, ikke offisielt navngitt på norsk) er en monotypisk art i slekten dompaper (*Pyrrhula*), som inngår i finkefamilien (Fringillidae). Den ble tidligere regnet som konspesifikk med nymfedompap (*P. nipalensis*), men er nå skilt ut som en selvstendig art. Arten er utbredt i et sentralt område på Malayahalvøya. Ifølge IUCNs rødliste er arten *[[sårbar]]*.

## Beskrivelse
Malaydompap minner om en blanding mellom nymfedompap og hvitkinndompap (*P. leucogenis*). Den har hovedsakelig grå fjærdrakt (som nymfedompapen) og de samme tegningene som dompaper flest, men den mangler både sort hette og maske, og den har store hvite kinnflekker på hvert kinn, akkurat som hvitkinndompapen. Den skiller seg ellers fra nymfedompap gjennom noe kortere nebb, vinger og stjert, samt forskjeller i vokaliseringen.

Arten er endemisk for et sentralt fjellområde på Malayahalvøya, som strekker seg fra Selangor og østover til Pahang. Ingen ting er kjent om atferden.

## Inndeling
Inndelingen og rekkefølgen av den følger HBW Alive og er i henhold til del Hoyo & Collar (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser i påvente av offisielle navn.

* Passeriformes, spurvefugler
** Passeri, sangfugler
*** Passerida
**** Passeroidea
***** Fringillidae, finkefamilien
****** Fringillinae
****** Euphoniinae
****** Carduelinae
******* Pyrrhulini
******** *[[dompaper|Pyrrhula]]*, dompaper
********* *[[nymfedompap|P. nipalensis]]*, nymfedompap
********* *[[Pyrrhula waterstradti|P. waterstradti]]*, (malaydompap)
********* *[[hvitkinndompap|P. leucogenis]]*, hvitkinndompap
********* *[[oransjedompap|P. aurantiaca]]*, oransjedompap
********* *[[rustnakkedompap|P. erythrocephala]]*, rustnakkedompap
********* *[[mandarindompap|P. erythaca]]*, mandarindompap
********* *[[asordompap|P. murina]]*, asordompap
********* *[[dompap|P. pyrrhula]]*, dompap

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Matheuskirken (Borgund)

**Matheuskirken** eller **Mathiaskirken** eller **Matteskirken** var muligens en kirke i Borgundkaupangen i middelalderen, men den er ikke entydig påvist arkeologisk, idet det muligens foreligger sammenblanding med Kristkirken. *Mattes kirckia* er i Aslak Bolts jordebok (1432) omtalt som tidligere eier av Dimna i Ulstein, men det fremgår at godset er lagt under erkebispesetet, og kirken er for øde å regne.

Beskrivelsen hos Brendalsmo er svært lik den for Kristkirken: en langkirke i stein med rektangulært skip og kvadratisk kor, utvendig kledd med marmorkvader. Øystein Ekroll opererer da også bare med tre kirker i kaupangen, hvorav én i nærheten av prestegården. I en slik sammenheng må Mathiaskirken og Kristkirken antas å vise til samme bygg.

## Referanser




## Litteratur
* St. Matthis kirke — Borgund  (Middelalder på Sunnmøre)
* Jan Brendalsmo: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Møre og Romsdal fylke (Riksantikvaren, 2015), s. 19

## Eksterne lenker
* 
*
Sogn og Fjordane Distriktslag for Idrett

**Sogn og Fjordane Distriktslag for Idrett** (stiftet 19. mai 1919) var et organisasjonsledd under Norges Landsforbund for Idrett 
og et fellesorgan for idrett i Sogn og Fjordane i perioden 1919-1940.

Sogn og Fjordane Distriktslag for Idrett ble stiftet sammen med 20 andre distriktslag i 1919. Distriktslaget dannet sammen med lagene fra Arbeidernes Idrettsforbund 
Sogn og Fjordane Idrettskrins i 1945.

## Distriktslagets formenn
* O. Skrivervik, Fjellhug (1919–1921)
* Johannes Gausemel, Hornindal (1921–1924)
* Hallvard Sindre, Markane (1924–1927)
* Elias Eide (1927)
* Holger Warendorph (1927–1940)

## Idrettslag
I 1935 hadde distriktslaget følgende idrettslag som medlemmer:

*Aalhus Idrettslag
*Askvoll Idrottslag
*Aurlands Idrettslag 
*Balestrand Idrottslag
*Blakset Skilag 
*Borgund Skilag 
*Breim Idrettslag
*«Brodd», Idrettslaget
*Bukta Idrottslag 
*Bygstad Idrottslag 
*Dale Sunnfjord Idrettslag
*Eids Fotballklubb 
*Eid Idrettslag
*Eidsbygda Skilag 
*Feios Skilag
*Firda Gymnas' Idrettslag 
*«Fjell», Idrettslaget 
*Skilaget «Fjellhug» 
*Fjærland Idrettslag
*Florø Turn & Idrettsforening
*«Florø-Varg», Fotballklubben 
*Førde Idrettslag
*Gaupne Ski- og Fotballag
*Hafslo Skilag 
*«Hardbagg», Idrottslaget
*Haugen Idrettslag 
*Heggjabygda Idrottslag 
*«Heia», Idrottslaget 
*Holmedal Idrottslag
*Hornindal Idrettslag
*Hyen Idrettslag
*Høyanger Idrettsforening
*Høyanger Svømmeklubb 
*Høyanger Tennisklubb 
*Indre Breims Idrottslag
*Indre Hornindal Idrottslag
*Jostedal Idrottslag 
*Leikanger Skilag 
*Luster Idrottslag 
*Maaløy Idrettslag 
*Maaløy Svømmeklubb 
*«Modig», Fotballaget 
*Myrdal Idrettslag
*Naustdal Idrettslag 
*Nesstranna Idrottslag 
*Opstryn Idrottslag 
*Sandane Turn og Idrettslag
*Skjolden Idrottslag 
*Sogndal Idrottslag
*«Stål», Idrottslaget 
*Stårheim Idrettslag
*Stangfjordens Idrettslag 
*Stardalens Idrottslag 
*Stryn Turn- og Idrottslag
*«Styrk», Idrottslaget 
*Svelgen Turn- og Idrettsforening 
*Utviks Idrottslag
*Vereide Turn- og Idrottslag
*Viks Idrottslag
*Øvre Aardals Skilag

## Kilder
* «Då distriktsidrottslaget vart skipa», Firda Folkeblad 23. november 1959.
* «Fortegnelse over tilsluttede idrettslag», i Norges Landsforbund for Idrett (1935): *Beretning 1. juni 1933 - 30. juni 1935*, s. 137-179.
Gauresthes

* Se Systematisk inndeling

***Gauresthes*** er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore (ca. 20 millimeter), langbeinte, metallisk fargede trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, litt utvidede og sagtakkede i spissen. Pronotum er avrundet sekskantet med en butt tann på hver side. Dekkvingene er avsmalnende bakover, rundede i spissen. Beina er lange, bakbeina noe fortykkede med klubbeformede lår, beina mer eller mindre rødlige.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten ***Gauresthes*** Bates, 1889
********* *[[Gauresthes elegans]]* Fisher, 1936
********* *[[Gauresthes malayanus]]* Hayashi, 1985
********* *[[Gauresthes rufipes]]* Bates, 1889
********* *[[Gauresthes sumatrensis]]* Hayashi, 1987
********* *[[Gauresthes thailandensis]]* Hayashi, 1987

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 

## Eksterne lenker
* 
*
Smalfjordelva

**Smalfjordelva** (nordsamisk: *Ráttovuonjohka*, historisk også skrevet *Radduvuonjåkka*) er ei elv i Tana kommune i Finnmark. Den drenerer en stor del av det skogkledte åslandskapet mellom Rustefjelbma i øst og Toppfjellet i vest. Elva munner ut innerst i Smalfjorden og er 8,8 kilometer lang.

## Referanser
Du trodde du var lur

**«Du trodde du var lur»** er en sang som ble spilt inn og gitt ut på singel med Lille Eris i 1966. Eris ble akkompagnert av Per Gunnars Orkester
Flukten til Egypt (Poussin)

**Flukten til Egypt** (fransk: *La fuite en Egypte*) er en oljemaleri av Nicolas Poussin fra 1657 eller 1658. Det ble trolig inspirert av den italienske barokkmaleren Annibale Carraccis maleri over det bibelske temaet Flukten til Egypt.

## Proveniens
Kunstsamlren Jacques Sérisier i Lyon var den første eieren av *Flukten til Egypt* og var trolig også den som hadde bestilt det. Maleriet ble frembudt på salgsauksjon i Versailles i 1986 med 80.000 franske francs som utgangspris, og ble kjøp av Richard ag Robert Pardo for 1.600.000 francs og utstilt i deres galleri. Senere ble det anerkjent som et ekte kunstverk av Nicolas Poussin, hvorpå fulfte en langstrukken rettsprosess. Denne førte til at domstolen dømte at maleriet skulle leveres tilbake til selgeren, som deretter bød dfret ut for salg for mer enn 15 millioner euro. Musée des Beaux-Arts de Lyon begynte med en innsamling for å kjøpe det.

I juli 2007 hadde Louvre og Musée des Beaux-Arts de Lyon til slutt midler for å kjøpe maleriet, med 17 millioner euro et av de kosbaserte kunstkjøp til da for innsamlede midler, hvorav 1 million fra byen Lyon, 250.000 fra regionen Rhône-Alpes, 1 mill, fra Louvre fra museets egne midler, og fra 18 private donatorer som Gaz de France med 3 mill. euro, Total SA, AXA, selskaper og banker i Lyon og en privatperson. Kunstverket ble formelt kjøpt av Louvre og ble i februar 2008 overført til Musée des Beaux-Arts de Lyon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Embarkation for Cythera story, theme and analysis
Smalfjord

**Smalfjord** (nordsamisk: *Ráttovuotna*) er ei bygd i Tana kommune i Finnmark. Stedet ligger ved Smalfjorden, rundt 30 kilometer nord-nordvest for kommunesenteret Tana bru. Grunnkretsen Smalfjorden hadde 27 innbyggere pr. 1. januar 2017.

Fylkesvei 98 går gjennom bygda.

Smalfjord ble bombet av russerne 26. oktober 1944 fordi tyske skip skjulte seg der under den tyske tilbaketrekningen. Angrepet varte hele dagen, og granatsplinter fløy over Tanaelven mer enn ti kilometer unna. Et sovjetisk fly gikk tapt under toktene.

## Se også
*Okkupasjonsmaktens fangeleirer i Norge

## Referanser
Hospes

***Hospes*** er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore (ca. 20 millimeter), avlange, grønnlig metallisk fargede trebukker, gjerne med rødlige bein.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Artene lever i Kongo og Gabon.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten ***Hospes*** Jordan, 1894
********* *[[Hospes abercornensis]]* Juhel & Bentanachs, 2012
********* *[[Hospes adelpha]]* (Thomson, 1858)
********* *[[Hospes bouyeri]]* Juhel, 2015
********* *[[Hospes dargei]]* Juhel, 2015
********* *[[Hospes erwanni]]* Juhel, 2015
********* *[[Hospes gracilis]]* Jordan, 1894
********* *[[Hospes guineti]]* Vitali, 2011
********* *[[Hospes hypocritidus]]* Jordan, 1894
********* *[[Hospes kaboboensis]]* Juhel, 2015
********* *[[Hospes litomecoides]]* (Schmidt, 1923)
********* *[[Hospes longitarsis]]* (Aurivillius, 1907)
********* *[[Hospes maniemaensis]]* Juhel, 2015
********* *[[Hospes ngongensis]]* Juhel & Bentanachs, 2012
********* *[[Hospes nitidicollis]]* Jordan, 1894
********* *[[Hospes obscurus]]* Schmidt, 1923
********* *[[Hospes punctatus]]* Jordan, 1894
********* *[[Hospes schmidti]]* (Lepesme, 1952)
********* *[[Hospes schoutedeni]]* Burgeon, 1931
********* *[[Hospes scutellaris]]* (Hintz, 1919)
********* *[[Hospes semiigneus]]* (Aurivillius, 1907)
********* *[[Hospes senegalensis]]* Juhel & Bentanachs, 2012
********* *[[Hospes superbus]]* (Lameere, 1893)
********* *[[Hospes ugandensis]]* Juhel & Bentanachs, 2012
********* *[[Hospes virens]]* Jordan, 1894

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 

## Eksterne lenker
* 
*
Vera Zorinas filmografi

**[[Vera Zorina]]** (født **Eva Brigitta Hartwig** 2. januar 1917 i Berlin, død 8. april 2003 i Santa Fe, New Mexico, USA) var en tysk-norsk-amerikansk ballettdanser og skuespiller. Hennes far var tysk og hennes mor var norsk. Ifølge London-aviser følte Zorina seg som norsk.

#### Skuespiller

#### Regissør

Ifølge opplysninger i *Paramount Collection* ved AMPAS Library ble Zorina opprinnelig tildelt rollen som Maria i *[[Klokkene ringer for deg (film)|Klokkene ringer for deg]]*, men ble etter to ukers filming erstattet av Ingrid Bergman, som var regissøren Sam Woods opprinnelige valg. Wood og produsenten var misfornøyd med Zorinas rolletolking og fremtoning. 

Zorina prøvespilte for rollen som Jamilla i filmen *Kismet*, som ble utgitt i 1944, men Marlene Dietrich fikk den. 

*[[The Hollywood Reporter]]* meddelte i en artikkel at det opprinnelig var planlagt at Zorina skulle spille hovedrollen i *The Hour Before the Dawn*, som ble utgitt i 1944, men hun fikk den ikke.

## Referanser
Toppfjellet

**Toppfjellet** (nordsamisk: *Čohkalas*) er et fjell i Tana kommune i Finnmark. Det ligger mellom Smalfjorden i øst og Tarmfjorden / Vestertana i vest. Fjellet har en rekke toppunkter, hvorav det høyeste er på 380 meter over havet.

Det går en merket turløype over fjellet. Den følger den gamle ferdselsåren mellom Vestertana og Smalfjord.

## Referanser
Rhopalizus

***Rhopalizus*** er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, metallisk fargede trebukker.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i tropisk Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten ***Rhopalizus*** Jordan, 1894
********* *[[Rhopalizus aureolineatus]]* Jordan, 1894
********* *[[Rhopalizus buchneri]]* (Quedenfeldt, 1883)
********* *[[Rhopalizus chlorolineatus]]* (Quedenfeldt, 1882)
********* *[[Rhopalizus cinctus]]* (Fåhraeus, 1872) 
********* *[[Rhopalizus coloratus]]* (Quedenfeldt, 1882)
********* *[[Rhopalizus dorsalis]]* Hintz, 1919 
********* *[[Rhopalizus euporidus]]* Jordan, 1894 
********* *[[Rhopalizus femoralis]]* Hintz, 1919 
********* *[[Rhopalizus laetus]]* Lameere, 1893 
********* *[[Rhopalizus laevicollis]]* Hintz, 1916 
********* *[[Rhopalizus nigripes]]* (Chevrolat, 1858)
********* *[[Rhopalizus nitens]]* (Fabricius, 1781) 
********* *[[Rhopalizus punctulatus]]* (Thomson, 1858)
********* *[[Rhopalizus schweinfurthi]]* Schmidt, 1922
********* *[[Rhopalizus viridescens]]* (Thomson, 1858)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter

## Eksterne lenker
* 
*
Metallichroma

* Se Systematisk inndeling

***Metallichroma*** er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, metallisk fargede trebukker. Antennene er lengre enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet med en butt tann på hver side. Dekkvingene er avsmalnende bakover, rundede i spissen. Beina er lange, bakbeina lite fortykkede.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten *Metallichroma* Aurivillius, 1903
********* *[[Metallichroma cupreum]]* Burgeon, 1931
********* *[[Metallichroma excellens]]* Aurivillius, 1903
********* *[[Metallichroma hajeki]]* Juhel, 2016
********* *[[Metallichroma mangenoti]]* Lepesme, 1956
********* *[[Metallichroma miegei]]* Lepesme, 1956

## Kilder
* Bilde av ''Metallichroma excellens''
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 

## Eksterne lenker
* 
*
Bjørnvannan

**Bjørnvannan** (nordsamisk: *Guovžajávrrit*) er to innsjøer i Tana kommune i Finnmark. De ligger rundt fem kilometer vest for Rustefjelbma og er adskilt med en 400 meter bred landtunge. Til tross for sin geografiske nærhet tilhører de to forskjellige vassdrag. Den vestre innsjøen har utløp mot nord til Smalfjordelva, mens det østre drenerer østover til Tanavassdraget

## Referanser
Holmvann (Tana)

**Holmvann** (nordsamisk: *Suolojávri*) er en innsjø i Tana kommune i Finnmark. Den ligger rundt 4 kilometer sør-sørvest for bygda Smalfjord. Utløpet er mot øst til Suolojárjohka, ei sideelv til Smalfjordelva.

## Referanser
Peter Gojowczyk

**Peter Gojowczyk** (født 15. juli 1989 i Dachau i Vest-Tysklabd) er en tysk tennisspiller.

Hans beste resultat i en Grand Slam-turnering er 4. runde i US Open. Han har én seier på ATP-touren. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Andrej Rubljov (tennisspiller)

**Andrej Andrejevitsj Rubljov** (russisk Андрей Андреевич Рублёв, født 20. oktober 1997 i Moskva) er en russisk tennisspiller.

Hans beste resultat i en Grand Slam-turnering er kvartfinale, noe han har nådd ved fem anledninger. Han har elleve seire på ATP-touren. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leonardo Mayer

**Leonardo Mayer** (født 15. mai 1987 i Corrientes) er en argentinsk tennisspiller.

Hans beste resultat i en Grand Slam-turnering er en fjerde runde i singel i 2014, og en semifinale i dobbel. Han har to seire på ATP-touren. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Agaleptus

* Se Systematisk inndeling

***Agaleptus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, slanke, blankt svarte trebukker. Antennene er tynne, gjerne kraftig utvidete i spissen, mens de indre leddene er ganske tynne. Pronotum er tønneformet. Dekkvingene er nokså smale, innsnevrede i midten, gjerne mer eller mindre gulflekkede eller gulaktige. Beina er lange og tynne, med klubbeformede lår.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten ***Agaleptus*** Gahan, 1904
********* *[[Agaleptus drumonti]]* Adlbauer, 2007
********* *[[Agaleptus fulvipennis]]* Fuchs, 1961
********* *[[Agaleptus guttatus]]* Schmidt, 1922
********* *[[Agaleptus quadrinotatus]]* (Péringuey, 1888)
********* *[[Agaleptus tanzanicus]]* Adlbauer, 1996
********* *[[Agaleptus wallabergeri]]* Adlbauer, 1996
********* *[[Agaleptus zimbabweanus]]* Adlbauer, 1996

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 
* Bildegalleri 

## Eksterne lenker
* 
*
Smalfjordvannet

**Smalfjordvannet** (tidligere også kalt *Simlevannet*, nordsamisk: *Suohpajávri*) er en innsjø i Tana kommune i Finnmark. Den har utløp mot vest til Suohpajárjohka, ei sideelv til Smalfjordelva.

## Referanser