Anathon Aall

**Anathon August Fredrik Aall** (født 15. august 1867 i Nesseby, død 9. januar 1943 i Oslo) var en norsk filosof og psykolog. Han var professor ved Det kgl. Frederiks Universitet, nå Universitetet i Oslo, 1908&ndash;1937.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Aall var sønn av sogneprest Nils Anton Aall (1833&ndash;96) og Mathilde Susanne Dahl (1842&ndash;1910), og var den nest eldste av ni søsken. En yngre bror var overrettssakfører Herman Harris Aall, og den yngre søsteren Maren ble gift med Kristian Birch-Reichenwald Aars, som var statsstipendiat i filosofi. Selv ble han i 1899 gift med Cathrine Antonie Langaard (1863&ndash;1926). Aall ble gift for andre gang i 1928, med Lily Weiser-Aall.

Aall tok examen artium ved Kongsgaard skole i Stavanger i 1886. Deretter studerte han teologi og filosofi ved Det Kongelige Frederiks Universitet i Kristiania (Oslo), og ble cand. theol. 1892. I 1891 vant han Kronprinsens gullmedalje for «Det 4de evangeliums authenti». Mellom 1893 og 1895 studerte han kirkehistorie, filosofi og psykologi i Berlin, Leipzig og Paris, og besøkte Roma, London og København. 

Han ble dr. philos. i 1896 på avhandlingen «Der Logos, I». I 1898 konkurrerte han om et professorat i kirkehistorie ved Det kgl. Frederiks Universitet, men hans teologiske standpunkt ble ansett som altfor radikal.

### Karriere
I 1902 begynte Aall som gymnaslærer, men reiste snart til Tyskland, og tok tysk doktorgrad i Halle 1903 med «Zur Frage der Hemmung bei der Auffassung gleicher Reize». Samme år ble han dosent i Halle. I 1908 ble han utnevnt til professor i filosofi i Kristiania med filosofisk propeudetikk og eksperimentell psykologi som spesialitet, og forble i professoratet inntil han tok avskjed i 1937.

Aall tok opp igjen et tidligere forslag om å opprette et psykologisk institutt ved Det kgl. Frederiks Universitet. I 1909 gikk departementet med på å godkjenne opprettelsen av et slikt institutt, med en årlig bevilgning på kr. 500 (se Teigen, 2004), og det ble dermed det første instituttet innen det nye faget psykologi i Norge.

Som tenker gjennomgikk Aall en ganske dramatisk forvandling fra teolog til tilhenger av britiske empirister som John Stuart Mill og Herbert Spencer. I vitenskapelig arbeid ga dette seg utslag i at han beveget seg fra teologiske spekulasjoner til positivistisk orientert eksperimentalpsykologi. I tråd med dette mente også Aall, i tråd med vanlige synsmåter i vår tid, at psykologien er en naturvitenskap, og må være biologisk orientert (se Korsvold, 2001).

Aall deltok på kongressene for eksperimentell psykologi i Giessen i 1904 og i Frankfurt am Main i 1908. I 1905 holdt han en serie forelesninger om Henrik Ibsen i København. Han var medlem av Videnskapsselskapet i Kristiania og av Gesellschaft für experimentelle Psychologie.

## Verker
* *Der Logos I-II* (1896&ndash;99)
* *Vort sjælelige og vort ethiske liv* (1900)
* *Macht und Pflicht* (1902)
* *Ibsen og Nietzsche* (1906)
* *Sokrates &ndash; Gegner oder Anhänger der Sophistik* (1906)
* *Filosofiens historie i Norge* (1911)
* *Filosofien i Norden* (1918).
* *Filosofiens historie: i oldtiden og mellomalderen* (1923)
* *Psykologi* (1926)
* *Filosofiens historie i den nyere tid* (1931)
* *Sosialpsykologi* (1938)

## Referanser


## Kilder
* *Illustreret norsk konversationsleksikon*. Bd. 1. Kristiania: Aschehoug, 1907.
* Isaksen, Asbjørn og Wallem,Fredrik B. (red.): *Norges universitet. Professorer, docenter, amanuenser, stipendiater samt øvrige lærere og tjenestemend 1911*. Kristiania og Kjøbenhavn: Gyldendalske Boghandel, 1911.
* Korsvold, H. (2001). "Den som kan, han skal, just han.": Anathon Aall – Fra teolog til eksperimentalpsykolog. Oslo: Forum for universitetshistorie.
* Steffens, Haagen Krog: *Norske Slægter 1912*. [Kristiania]: Gyldendalske Boghandel, 1911. http://nb.no/sok/contentviewservlet.jsf?sesamid=2f6c721517a4a64cdc056c0f2498ed56&resourcelevel=BROWSING&digitalt=true&typeofresource=B%F8ker&partno=DIVP15
* Teigen, K. H. (2004). En psykologihistorie. Bergen: Fagbokforlaget.

## Eksterne lenker
* Digitaliserte bøker av Aall og om Aall hos Nasjonalbiblioteket