open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Radiosender Gleiwitz

**Radiosender Gleiwitz** var en tysk radiosender i byen Gleiwitz (Gliwice), i Schlesien (nå i Polen). Senderen lå nær grensen til Polen og ble verdensberømt på grunn av det fingerte angrepet SS sammen med andre utførte langs grensen den 31. august som påskudd for Hitler-Tysklands angrep på Polen den 1. september 1939. Aksjonene den kvelden var organisert og planlagt av sjefen for Reichssicherheitshauptamt, Reinhard Heydrich.

Den 118 meter høye sendemasten ved Gleiwitz-senderen står fremdeles og anses nå for å være verdens høyeste tretårn og den eneste gjenværende tresendemast.

## Overfallet på Gleiwitz-senderen 1939
Om kvelden den 31. august 1939 trengte SS Sturmbannführer Alfred Naujocks og fem-seks andre tyske SS-folk seg inn i Gleiwitz-senderen. Alle var sivilt antrukket og ga seg ut for å være polske frihetskjempere.

Aksjonen var nær gått galt siden Gleiwitz-senderen ikke sendte ut egne programmer, men kun videresendte programmer fra senderen i Breslau. Omsider fant man en mikrofoninngang som kunne benyttes til å utsende meldinger om driftsforstyrrelser slik at det ble mulig å utsende meldingen som var hele formålet med aksjonen.

Programmene som var under sending, ble avbrutt, og et på forhånd skrevet og ca. 4 minutter langt opprop – angivelig på vegne av den polske minoriteten – ble kringkastet isteden.

Et lik som var medbrakt fra en KZ-leir ble etterlatt som et slags bevis på det polske overfallet. Hele aksjonen varte i kun noen få minutter.

### Påkledning
Ofte er det feilaktig beskrevet at de deltakende SS-menn var iført polske uniformer. Det er riktig at SS på forhånd for aksjonen hadde skaffet seg polske militæruniformer og at det samme natt fant sted andre aksjoner langs grensen til Polen. Det kan ikke utelukkes at disse SS-folkene deltok der og i visse tilfeller kan ha brukt de polske uniformene. Deltakerne i Gleiwitz-overfallet var imidlertid sivilkledte og opptrådte som sivile, polske opprørere.

## Referanser
Apoteose

**Apoteose** (gresk: ἀποθέωσις, *apotheosis*) betyr «opphøyelse til gud». Begrepet brukes om et menneskes opphøyelse til gud, som det for eksempel kunne skje i den greske mytologi eller av romerske keisere. I dag brukes ordet også som forherligelse eller hyllest, men da lettere sarkastisk.

## Referanser
Antityske

**Antityske** (ty. *Antideutsche*) er fellesnavnet gitt en rekke forskjellige teoretiske og politiske tendenser innenfor den radikale kommunistiske bevegelsen hovedsakelig i Tyskland og Østerrike. De antityske fremstod som en distinkt politisk tendens som en respons på økningen i rasistiske angrep og nasjonalismen som oppstod i Tyskland etter den tyske gjenforeningen. «Antitysk» skal her forstås i ideologisk betydning. Av Bundesamt für Verfassungsschutz tilordnes den det voldelig venstreekstreme og forfatningsfiendtlige spektrum. Den overvåkes av Verfassungsschutz på føderalt- og delstatsnivå, og nevnes i den årlige Verfassungsschutzbericht. 

Termen refererer ikke til noen særskilt venstreradikal tendens men heller til en hel rekke ulike strømninger, fra de såkalte hardcore antityske slik som kretsen rundt det radikale magasinet Bahamas til det såkalt softcore miljøet rundt bladet Phase 2, opprinnelig et diskusjonsmagasin for antifamiljøet etter oppløsningen av Antifaschistische Aktion/Bundesweite Organisation. Noen antityske ideer har også hatt en viss innflytelse i det bredere radikale miljøet; blant annet i månedsmagasinet konkret og ukeavisen Jungle World. 

Den posisjonen som er mest asossiert med de antityske er solidariten med Israel. Dette er imidlertid ikke en posisjon som kun de antityske holder innenfor de radikale miljøene. Gruppen Krisis og Exit, vanligvis forbundet med Robert Kurz, og andre antifa-grupperinger i Tyskland, har også pro-israelske meninger mens de samtidig ikke er antityske. 

Antityske har bl.a. gjort seg bemerket med slagord som «no tears for krauts» under årsdagen for bombingen av Dresden. Sentralt i den antityske ideologien står også en solidaritet med Israel og USA og en sterk kritikk mot de arabiske statene og palestinerne. Grupperingen er dessuten sterkt kritisk til den europeiske venstresiden, også til andre venstreradikale bevegelser som f.eks. antiimperialister. Den antityske grupperingen er sentrert rundt tidsskriftet *Bahamas* i Berlin og «Initiative Sozialistisches Forum» i Freiburg.

## Referanser
PEF-måler

**PEF-måler** (fra engelsk *Peak Expiratory Flow*) måler den raskeste utånding man kan blåse ut med. PEF måles i liter/minutt og er en av verdiene som måles med spirometer under såkalt spirometri. Undersøkelsen anvendes ved diagnose og oppfølging av lungesykdommer så som astma, KOLS, cystisk fibrose mm.

En PEF-måler er et enkelt rør med en enkel mekanisme som gir en avlesning med en indikator som blir stående tilsvarende en skala der det vises hvor stor lufthastigheten var ut igjennom røret da lufthastigheten var størst mulig. PEF-måleren er en enkel og rask måte til å følge utviklingen av en del sykdommer i luftveiene, spesielt astma.

Flere pasienter har egen PEF-måler hjemme for å følge hvordan forskjellige tiltak og medisiner påvirker sykdommen, og for å se om det vil være riktig å bruke øket medikamentmengde.

På legekontor vil en PEF-måler være en enkel og rask undersøkelse, som gir noe av den informasjonen som skaffes ved den noe mer omfattende spirometrien som gir langt flere verdier.

## Prosedyre for PEF-måling
* Sørg for at munnstykket er nyvasket, eller at det er satt en ny, ren pappsylinder på PEF-måleren som munnstykke.
* Skyv viseren tilbake til 0. 
* Først trekkes pusten kraftig inn. Når det virker som en ikke får inn mer luft, er det viktig å prøve å trekke inn litt til. 
* Måleren settes så leppene tettes godt rundt hele munnstykket.
* Blås plutselig og kraftig ut gjennom måleren og prøv å få så stor fart på lufta som mulig. 
* Avles skalaen, der viseren har blitt flyttet til.
* Prøv prosedyren 2-3 ganger til (de senere verdiene kan bli litt bedre enn den første).
Fylkesvei 3914

**Fylkesvei 3914** går mellom Storevoll og Verås i Vennesla.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 67 (Vest-Agder).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Melhuskrysset

**Melhuskrysset** er et toplankryss mellom E6 og fylkesvei 708 (tidligere riksvei 708) ved Melhus sentrum. Krysset består av to rundkjøringer på hver sin side av Kuhaugbrua (40 meter) som E6 går under. Krysset er en del av prosjektet Nye E6 Melhus, men åpnet allerede våren 2003 for å avlaste den gamle Gimse bru. Da var det imidlertid kun Kuhaugbrua og Melhusbrua som ble åpnet da, slik at av- og påkjøringsrampene ved Melhuskrysset ikke ble tatt i bruk da. Hele prosjektet Nye E6 Melhus ble åpnet parsellvis, først søndre parsell 23. september 2004 og så nordre parsell 1. september 2005. Det var først da Melhuskrysset ble tatt fullt i bruk.

## Se også
*Melhusbrua
Georg von Küchler

**Georg Karl Friedrich Wilhelm von Küchler ** (født 30. mai 1881 ved Hanau, død 25. mai 1968 i Garmisch-Partenkirchen) var en tysk generalfeltmarskalk under andre verdenskrig. Han ledet blant annet beleiringen av Leningrad. Han deltok som batterisjef i første verdenskrig.

Küchler ble etter krigen dømt til 20 års fengsel for krigsforbrytelser og forbrytelser mot menneskeheten, men som mange andre tyske krigsforbrytere ble han løslatt etter noen få år i fengsel.

## Første verdenskrig

Under første verdenskrig var Küchler batterisjef på vestfronten i feltartilleriet, og mottok jernkorset av første klasse og ble til slutt forfremmet til hauptmann. Han deltok blant annet i slaget om Verdun og slaget ved Somme. Senere ble han beordret til tjeneste i generalstaben før han ble sendt til 206. infanteridivisjon, og deretter til 9. reserveinfanteridivisjon hvor han tjenestegjorde fram til kampene på vestfronten ble avsluttet.

## Mellomkrigstiden
I mellomkrigstiden forble Küchler i de militære styrkene og gikk inn i det nyopprettede Reichswehr i det nyopprettede første armékorps. Han fikk mer militær utdanning utover i 1920- og 1930-årene, og ble i denne perioden forfremmet fra major i 1923, oberstløytnant i 1929 og tilslutt oberst i 1931. Fra 1. oktober 1932 ledet Küchler artilleriet i Øst-Preussen, og ble 1. april 1934 utnevnt til generalmajor og beordret til stillingen som inspektør for krigsskolen. I desember 1935 ble han utnevnt til generalløytnant  og fra 1. april var han general i artilleriet og sjef for første armékorps i Øst-Preussen.

23. mars 1939 ledet han innmarsjen i Memelland.

## Andre verdenskrig
Under felttoget i Polen i 1939, ledet  Küchler Tredje armés da denne rykket inn fra Øst-Preussen. Etter at dette felttoget var over, ble Tredje armé lagt ned, og Küchler sjef for den nyopprettede Attende armé. Under denne kommandoen deltok han i invasjonen av Nederland (1940), og deretter  invasjonen av Belgia hvor han ble kjent for erobringen av Antwerpen. Under invasjonen av Frankrike ledet han framrykkingen til Pas-de-Calais. Etter dette felttoget ble han utnevnt til generaloberst.

Han ble deretter leder av armégruppe nord som han ledet i perioden desember 1941 til januar 1944. Her erstattet han Wilhelm Ritter von Leeb etter at Leeb hadde bedt om å bli fritatt for sin kommando da han ikke kunne samarbeide med Adolf Hitler. Slik overtok Küchler beleiringen av Leningrad og ble forfremmet til generalfeltmarskalk.

Mot slutten av krigen ble Küchler arrestert av amerikanske styrker, og ble i Nürnbergprosessene i 1948 dømt til 20 år i fengsel for forbrytelser mot menneskeheten i forbindelse med behandlingen av partisaner ved østfronten. Det amerikansk ekspertpanelet Peck Panel, reduserte straffen til 12 år i 1951 og han ble løslatt allerede i 1953.

## Se også

* Myten om det rene Wehrmacht

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ekstern biografi med bilde
«Widder» (1939)

**«Widder»** var en tysk hjelpekrysser.

«Widder» ble bygget i Kiel som TS «Neumark», men ble senere ombygd  til hjelpekrysser for den tyske marinen.

Hun ble utstyrt med seks 15&nbsp;cm kanoner, som med så mange andre tyske hjelpekryssere var hentet fra gamle slagskip av «Deutschland»-klassen. I tillegg var hun utstyrt med en 75&nbsp;mm kanon, to 2×37&nbsp;mm kanoner, to 2×20&nbsp;mm maskinkanoner og to doble 533&nbsp;mm torpedoutskytningsrør. Hun hadde også to sjøfly av typen Heinkel He 114B.

«Widder» senket eller erobret i alt 10 skip under et 180 dager langt tokt. Fra 1941 til slutten på krigen ble hun brukt som støtteskip.

Etter den andre verdenskrig gikk hun som krigsbytte til Storbritannia hvor hun gikk under navnet TS «Ulysses». I 1950 ble hun overført til Tyskland og fikk navnet TS «Fenchenheim». Hun gikk på grunn utenfor Bergen 9. oktober 1955 og ble hugget opp i 1956.

## Skip senket av «Widder»

* 13.06.40 «British Petrol» ……….6,891 registertonn
* 26.06.40 «Krosfonn» …………..9,323 
* 10.07.40 «Davisian» …………...6,433 
* 13.07.40 «King John» …………5,228  
* 04.08.40 «Beaulieu» …………..6,114 
* 08.08.40 «Oostplein» ………….5,059 
* 10.08.40 «Killoran» …………...1,817 
* 21.08.40 «Anglo-Saxon» ………5,596 
* 02.09.40 «Cymbeline» …………6,317 
* 08.09.40 «Antonios Chandros» .5,866

## Referanser

*
Visuelle flygeregler

**Visuelle flygeregler** (engelsk: *visual flight rules*, VFR) er når flyvning skjer under VFR-forhold: værforhold uttrykt i sikt, avstand fra skyer og skydekkehøyde, som er lik eller bedre enn angitte minstekrav. Dette betyr i utgangspunktet at en pilot kan navigere uten hjelp av instrumenter som DME, VOR eller dirigering fra flygeledere.

Småfly blir som regel fløyet i henhold til VFR reglene ettersom det gir piloten en større frihet i form av færre restriksjoner i ukontrollert luftrom. Vanlig rutetrafikk blir nærmest utelukkende gjennomført som IFR flyginger uavhengig av hva været er. Privatpiloter har muligheten til å fly IFR om de ønsker, men det krever at både piloten og flymaskinen er sertifisert for det.
Mont Nimba naturreservat

**Mont Nimba naturreservat** er et naturreservat og verdensarvområde som ligger i både Guinea og Elfenbenskysten. En utvidelse av reservatet til Liberia er foreslått.

Reservatet omfatter 180 km² (130 km² i Guinea og 50 km² i Elfenbenskysten) rundt Nimbaryggen, og består av fjellmassivet (*1&nbsp;752 moh*), savanner ved fjellets fot opp til 550 moh, tett urskog mellom 600 og 1000 moh, og de unike høytliggende savanneaktige gresslettene i fjellskråningene over 1000 moh. Alle vegetasjonstypene har en svært variert flora.

Reservatet omfatter mer enn 200 endemiske dyrearter, blant annet sivetter (*Civettictis *) og snikekatter, duikere/dykkere (*Cephalophinae*), padder og sjimpanser.

Den første fredningen i området skjedde i Elfenbenskysten i 1943 og Guinea i 1944. Guineas del av reservatet ble verdensarvområde i 1981, og Elfenbenskystens del ble innlemmet i verdensarvområdet i 1982. Etter at en jernåre ble oppdaget og forsøkt utvunnet ble reservatet i 1992 oppført på listen over truede verdensarvsteder.

## Eksterne lenker
* 
* UNEP World Conservation Monitoring Centre: ''faktaark''
Hugo Sperrle

**Hugo Sperrle** (1885–1953) var generalfeltmarskalk i Luftwaffe under andre verdenskrig. Under den spanske borgerkrig var han sjef for det tyske bidraget i Legion Condor og var direkte ansvarlig for styrkene som bombet Guernica. Han startet sin militære karriere i hæren, men gikk over til Lufwaffe i 1935.

## Biografi
### Bakgrunn
I 1903 vervet han seg til den tyske armeen, og ble sendt til Luftstreitkräfte. Han tjenestegjorde under hele første verdenskrig som observatør.

I 1935 ble Luftwaffe gjenetablert under ledelse av Hermann Göring. Göring utnevnte Sperrle til generalmajor.

### Den spanske borgerkrig
Göring ga ham oppdraget med å lede Legion Condor under borgerkrigen i Spania, både land- og luftstyrkene. Han var direkte ansvarlig for styrkene som bombet Guernica Hans flystyrker under Wolfram Freiherr von Richthofen deltok også blant annet ved Brunete, Teruel, i Aragon og ved Ebro. Mot slutten av 1937 vendte Sperrle tilbake til Tyskland.

Den 1. april 1938 overtok han kommandoen over *Luftwaffen-Gruppenkommando III* i München, som hadde betydelige flykrefter.

### Annen verdenskrig
I 1940 ble han utnevnt til generalfeltmarskalk etter arbeidet sitt med *Luftflotte 3* under slaget om Storbritannia fra juni 1940 til april 1941. Han forble med sine enheter i Frankrike de neste tre årene, og levde i luksus i Luxembourgpalasset i Paris. Hans hovedrolle i luftkrigen var imidlertid over.

Han ydet støtte til general Erwin Rommel i Nord-Afrika.

Hugo Sperrle fikk ut i 1944 overkommandoen over det tyske flyvåpen i Vest-Europa. Hans flystyrker var alvorlig hemmet av en mangel på fly, erfarne flyvere og brennstoff. I juni hadde han til disposisjon bare 319 operative fly; mens på alliert side nord for Den engelske kanal var det trukket sammen en alliert flystyrke på over 9000 fly.

Han mislyktes kort etter med å forhindre den vest-allierte invasjonen i Normandie i juni 1944, på grunn av de nevnte styrkeforhold, noe som førte til at han ble avsatt i august.

Etter krigen ble han tiltalt under Overkommandoprosessen i Nürnbergprosessene, men ble frifunnet.

## Referanser


## Litteratur
* Gerhard Hümmelchen: *Generalfeldmarschall Hugo Sperrle.* In: Gerd R. Ueberschär (Hrsg.): *Hitlers militärische Elite. Von den Anfängen des Regimes bis Kriegsbeginn.* Band 1. Primus, Darmstadt 1998, ISBN 3-89678-083-2, S. 234–239.
* 

## Eksterne lenker
* 
* Die Legion Condor auf den Seiten des Deutschen Historischen Museums
Quincy Watts

**Quincy D. Watts** (født 19. juni 1970 i Detroit, Michigan) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver.

Watts studerte ved University of Southern California, der han var aktiv innen både friidrett og amerikansk fotball. Da han startet med sprint, spesialiserte han seg først på 100 og 200 meter, men treneren overtalte ham til å satse på 400 meter, der han også feiret sine største triumfer. Under VM 1991 i Tokyo var han med på ta sølvmedalje på 4 x 400 m stafett. To år senere, under VM&nbsp;1993 i Stuttgart, ble det gull på stafetten.

Under OL 1992 i Barcelona vant han på tiden 43,50. Dette var en forbedring av den olympiske rekorden til Lee Evans fra 1968. Sølvmedalen gikk til tittelforsvareren Steve Lewis og bronsemedaljen til kenyaneren Samson Kitur. Watts tok også gull på 4&nbsp;x&nbsp;400&nbsp;m stafett sammen med lagkameratene Andrew Valmon, Michael Johnson og Steve Lewis, foran lagene fra Cuba og Storbritannia.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jarle Bergo

**Jarle Bergo** (født 1945) er en norsk sosialøkonom og tidligere visesentralbanksjef.

Han er utdannet cand. oecon. fra Universitetet i Oslo (1969). Han arbeidet som økonom i EFTA-sekretariatet i Genève 1975-1977 og har vært eksekutivdirektør  ved Det internasjonale pengefondet (IMF) i Washington D.C.  i to perioder.  Han har også vært forretningsfører i Statens Banksikringsfond, nestleder i Petroleumsprisrådet  og styremedlem ved Oslo Børs. Han var visesentralbanksjef fra 1996 til 2008. I perioden 2011-2017 var han styremedlem i DNB ASA og DNB Bank ASA.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Jarle Bergo - En profesjonell pengepolitiker går fra borde  - norges.bank.no 27. mars 2008
Mathias Svensson

**Mathias Svensson**, (født 24. september 1974 i Borås, Västra Götaland, Sverige) er en svensk fotballspiller som har spilt for fem engelske, en svensk og en østerriksk klubb. Han spiller nå for Elfsborg i Allsvenskan.

## Kilder
* Rollin, Glenda & Rollin, Jack (2006): *SKYSPORTS FOOTBALL YEARBOOK 2004-05* (side 511).  Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1311-9
* Mortimer, Gerald (2004): *The Who´s Who of DERBY COUNTY* (side 181).  Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jan Thorsen

**Jan Thorsen** (født 1962) er en norsk lokalpolitiker som representerer Senterpartiet. Han var ordfører i Nome kommune i Telemark i 12 år, fra 1999 til 2011. Som ordfører ledet han blant annet prosjektet «Ta båten til Gaustatoppen», et prosjekt mellom ti kommuner om å utvikle Telemarkskanalen. Han har også vært leder av Midt-Telemarkrådet.

Jan Thorsen har utdannelse som agrotekniker fra Vest-Agder landbruksskule (Søgne). Han arbeidet som utviklingsmedarbeider i Telemark fylkeskommune 2011-2014 og er fra 2014 organisasjonssjef i Telemark Bondelag.

## Referanser
Eduard von Böhm-Ermolli

**Eduard friherre von Böhm-Ermolli** (født 9. desember 1856 i Ancona, dengang Kirkestaten, død 9. desember 1941 i Troppau) var en østerriksk general som tjenestegjorde under første verdenskrig og var tysk generalfeltmarskalk uten egen kommando i den første delen av andre verdenskrig.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Eduard Böhm ble født i den italienske byen Ancona hvor faren Georg Böhm (1813–1893) tjenestegjorde i en liten østerriksk-ungarsk militærrepresentasjon. Faren, dengang en sersjant, hadde utmerket seg i slaget ved Novara i 1849 og gikk av med pensjon som major i 1877. I 1885 ble faren tatt opp i den arvelige adelen som *[[friherre]]* og søkte da om å få inkludere sin italienske ektefelles Maria Josepha Ermolli navn. Slik ble familienavnet *Böhm-Ermolli*.

### Offiser
Böhm-Ermolli gikk på kadettakademiet i St. Pölten og Theresianische Militärakademie i Wiener Neustadt og gikk inn i aktiv tjeneste 1. september 1875 som løytnant i dragonkorpset. Han tjenestegjorde i ulike feltposisjoner og stabsposisjoner og steg stadig i gradene til han 1. mai 1912 ble utnevnt kommanderende general i 1. armékorps i Kraków.

Da første verdenskrig brøt ut, Eduard von Böhm-Ermolli beordret som sjef for Østerrike-Ungarns *2. armé* som skulle settes inn mot Serbia.  Men da den russiske hæren ble mobilisert, ble han og *2. armé* flyttet til østfronten.

Böhm-Ermolli ble utnevnt til generaloberst i mai 1916 og til feltmarskalk 31. januar 1918. Han ble forfremmet til generaloberst med kommando over to armeer etter at han inntok Lemberg. I mars samme år okkuperte styrkene under hans kommando Ukraina. Armégruppen ble oppløst i Odessa ved krigens slutt.

Han slo seg da ned i sin hjemby Troppau i Østerriksk Schlesien. Dette området ble en del av den nye staten Tsjekkoslovakia i 1919. Regjeringen i det nye landet betalte hans pensjon og ga ham æresgraden som general av første klasse i reservestyrkene. I 1928 ble han utnevnt til *Hærgeneral av Tsjekkoslovakia*, selv om han aldri tjenestegjorde i den tsjekkoslovakiske hæren.

Da Sudetenland ble annektert av Tyskland i 1938, ble han tysk borger og fikk en honorær utnevnelse til generalfeltmarskalk  i Wehrmacht Heer. I tillegg ble han utnevnt til honorær sjef for infanteriregimentet i hjembyen.

Han fikk statsbegravelse i Wien.
## Referanser
Skoleutvikling

**Skoleutvikling** omfatter arbeidet innenfor departement, samfunn og skole som omhandler utdannelse ved private og offentlige institusjoner i et land eller region.

*Reformer: Endring i lov, reglement, struktur, organisasjon og pensum.
*Læreplanutvikling: Vurdere skolens totale undervisning og fagplaner.
*Pedagogisk utviklingsarbeid: Forsøksarbeid som drives av enkeltlærere eller ved enkeltskoler.
*Organisasjonsutvikling: Gjøre den enkelte skole i stand til å utvikle sin egen praksis, enten dette gjelder utvikling av skolens miljø, ledelse eller klasserompraksis.

## Skoleutvikling i Norge
Kunnskapsløftet – «fra ord til handling» – er verktøyet til den norske skole for å utvikle skolen mot de mål som er nedfelt i læreplanene. Demonstrasjonsskoler brukes som modell for utviklingsarbeidet.
Nils Tore Føreland

**Nils Tore Føreland** (født 1957) var ordfører i Drangedal kommune. Han representerer Arbeiderpartiet og ble valgt til ordfører i 2003 i et valgteknisk samarbeid med SV, som fikk varaordføreren. Ved valget i 2007 ble han gjenvalgt med støtte fra Fremskrittspartiet. 
Kommunen har valgt å gi alle elever i grunnskolen hver sin bærbare datamaskin, og ved skolestart i 2007 overrakte Nils Tore Føreland personlig maskin til hver elev. Drangedal kommune er en av de første i Norge som er fullt utbygget for bredbånd.

## Eksterne lenker
* 
*  Valget i Drangedal hos NRK
Tom Berntzen

**Tom Berntzen** (født 1950) er en norsk journalist, direktør, rådgiver, programleder og statsviter som var ansatt i NRK i nærmere 30 år. Han har også vært administrerende direktør i Strømsgodset Fotball og hatt lederstillinger innen PR. 

Berntzen var ansatt i NRK fra 1973 til 2001. Her var han reporter og ankermann i *[[Dagsrevyen]]*, senere arbeidet han også som politisk reporter og kommentator. Fra 1992 til 2001 var han nyhetsdirektør i Distrikts- og nyhetsdivisjonen (NYDI) i NRK. 

Etter det har han vært ansatt som konserndirektør i Sponsor Service, leder av forbrukeravdelingen i Norges Automobil-Forbund og informasjonsdirektør i Norsk Rikstoto, før han i 2006 ble administrerende direktør i fotballklubben Strømsgodset. Fra 2011 til 2015 var han leder for pr-byrået Corporate Communications, som han var med på å etablere.

## Privatliv
Berntzen har siden 1975 vært gift med bibliotekar Kari Jagland Berntzen, søster til Ap-politiker Thorbjørn Jagland.

## Referanser
Organisasjonsfrihet

**Organisasjonsfriheten** er en av menneskerettighetene. Det er retten til fritt å danne organisasjoner eller søke medlemskap i allerede eksisterende samfunn. 

Organisasjonsfrihet er relevant i arbeidsliv og arbeidsrett. Retten til å danne fagforeninger er vernet og for mange er dette synonymt med organisasjonsfrihet. *Den negative organisasjonsfriheten* er retten til å stå utenfor en slik sammenslutning. Både den positive og negative organisasjonsfriheten er vernet i arbeidslivskonvensjoner (ILO-konvensjonen.
## Se også
* avtalefrihet
* menneskerettigheter
* forsamlingsfrihet
* ytringsfrihet

## Eksterne lenker
* Organisasjonsfrihet, FN-sambandet
Øko-skole

**Øko-skole** er et internasjonalt utdanningsprogram om miljø og bærekraftig utvikling. Det er et ledelse- og sertifiseringsprogram hvor elevene er involvert beslutningsprosesser og aktiviteter. Øko-skolens målsetning er å øke elevenes bevissthet om bærekraftig utvikling gjennom klasseromsundervisning og samfunnsaktiviteter.

## Historikk
Programmet ble utviklet i 1994 for å imøtese behovet for å involvere unge mennesker i miljøprosjekter lokalt i tråd med FN-konferansen om miljø og utvikling (UNCSD) i 1992. Øko-Skoleprogrammet skal rette studentenes oppmerksomhet mot miljømessige og relaterte bærekraftige utviklingsspørsmål, og utgjør et integrert system for miljøledelse av skoler basert på en ISO 14001/EMAS tilnærming.

## Deltagelse og premier
Alle skoler kan delta i opplegget ved å registrere seg gjennom administrasjonen i sin region. I tråd med sin deltagelse og utvikling kan skolen søke for en premie. I Storbritannia er det 3 nivåer for premie: «Bronse», «Sølv», og «Grønt flagg». Øko-skolens grønne flagg blir tildelt skoler med høy innsats i sine program.

## Prosess
For å kvalifisere seg til en utmerkelse må skolen følge følgende program

**Registrere* – vanligvis gjort av en voksen (lærer eller forelder).
**Aksjonsgruppe* – en gruppe av elever og voksne – noen blir valgt av sine jevnbyrdige til å lede prosessen.
**Miljøbedømmelse* – aksjonsgruppen må organisere skolen for å utarbeide en bedømmelse av skolens energi- og vannbruk, avfallsproduksjon og skolens regler med hensyn til søppel.
**Handlingsplan* – formes fra saker og emner som er identifisert fra miljøbedømmelsen.
**Øko-kode* – aksjonsgruppen med deltagelse fra hele skolen må utarbeide en formell sammendrag av mål og verdier som må bli framtredende vist fram både på og utenfor skolen.
**Til handling!* – påviselig framskitt må være innenfor 3 områder av programmet.
**Overvåking og bedømmelse* – aksjonsgruppen må nedtegne og analysere framgangen.

Etter disse prosessene kan skolen søke på en av utmerkelsene nevnt over avhengig av den miljøframgang som er gjort.

## Internasjonal utbredelse
Øko-skole er et program fra Foundation for Environmental Education (FEE) som er best kjent for «Blått strandflagg»-programmet. FEE er en internasjonal paraplyorganisasjon med medlemmer i 38 land over hele Europa, Nord- og Sør-Amerika, Afrika og Oseania.

I England og Nord-Irland er programmet administrert av ENCAMS som driver andre miljøkampanjer som «Keep Britain Tidy» («Hold Storbritannia rent»). I Skottland er programmet drevet av «Keep Scotland Beautiful» og i Wales av «Keep Wales Tidy».

## Eksterne lenker
* Hovednettsted for internasjonale øko-skoler
* Britisk nettsted for øko-skolene
* Nettsted for skotske øko-skoler
Freapasset

**Frea-**, **Frara-**, **Gardena-** eller **Grödenpasset** er et fjellpass i Syd-Tirol som ligger mellom Sela- og Puezfjellene i Dolomittene. Det forbinder de to ladinsktalende dalene Gherdëina i vest med Val Badia i øst.

Freapasset er det nordlige av de fire fjellpassene som omgir Sellamassivet og som er en del av «Sellarunden» (*Sellaronda*). De andre tre passene er Sella-, Pordoi- og Campolongopasset.

## Eksterne lenker
*
Piggfinnede fisker

* beryxfisker (Beryciformes)
* Percomorpha
* Stephanoberyciformes
* Sanktpetersfisker (Zeiformes)

**Piggfinnede fisker** er en gruppe egentlige beinfisker. Den omfatter over 40 % av alle fiskearter, i fire undergrupper. Systematikken er ikke fullt ut forstått. Arter og grupper kan bli flyttet etter hvert som de blir bedre undersøkt ved hjelp av DNA-analyser.

Gruppen må ikke forveksles med piggfinnefisker (Perciformes), som er en den største undergruppen av piggfinnede fisker.

## Eksterne lenker
* 
*  Tree of Life: Acanthopterygii Besøkt 13. september 2007
Campolongopasset

**Campolongopasset** er et norditaliensk fjellpass som ligger i Sellagruppen (Dolomittene). Det forbinder de to ladinsktalende dalene Val Badia (Syd-Tirol) i nord med Fodom (provinsen Belluno) i syd.

Campolongopasset er det østlige av de fire fjellpassene som omgir Sellamassivet og som er en del av «Sellarunden» (*Sellaronda*). De andre tre passene er Frea-, Sella- og Pordoipasset.

## Eksterne lenker
*
Sellapasset

**Sellapasset** er et fjellpass i Trentino-Syd-Tirol som ligger mellom Sella- og Saslonchfjellene i Dolomittene. Det forbinder de to ladinsktalende dalene Gherdëina i nord med Fascia i syd.

Sellapasset er det vestlige av de fire fjellpassene som omgir Sellamassivet og som er en del av «Sellarunden» (*Sellaronda*). De andre tre passene er Pordoi-, Campolongo- og Freapasset.

## Eksterne lenker
*
Valparolapasset

**Valparolapasset** er et norditaliensk fjellpass som ligger i Fanesfjellene (Dolomittene). Passet forbindet Val Badia (Syd-Tirol) i nordvest med Cortina d'Ampezzo (provinsen Belluno) i øst, og ligger dermed i det ladinskspråklige området. Få kilometer sydøst for passet møter man veien over Falzaregopasset.

Rett ved passet ligger ruinene etter det østerrikske grensefortet *Tre Sassi*, som var en del av den første verdenskrigens alpefront.

## Eksterne lenker
*
Erling Laland

**Erling Laland** (født 5. oktober 1955) var ordfører i Kragerø kommune fra 2003 til 2007. Han representerte Arbeiderpartiet og ble valgt til ordfører i 2003.  

Før han ble ordfører var Laland både lærer og rektor, noe som gjorde at han engasjerte seg i spørsmålet om arbeidstidsordninger for lærere. 

Fra 2014 er Laland kommunalsjef for oppvekst og undervisning i Drangedal 

## Referanser
Pordoipasset

**Pordoipasset** er et fjellpass i Nord-Italia som ligger mellom Sella- og Marmoladafjellene i Dolomittene. Det forbinder de to ladinsktalende dalene Fascia (Trentino) i vest med Fodom (provinsen Belluno) i øst.

Pordoipasset er det sydlige av de fire fjellpassene som omgir Sellamassivet og som er en del av «Sellarunden» (*Sellaronda*). De andre tre passene er Campolongo-, Frea- og Sellapasset.

## Eksterne lenker
*
Falzaregopasset

**Falzaregopasset** er et fjellpass som ligger i Dolomittene i provinsen Belluno. Passet forbinder Livinallongo del Col di Lana med Cortina d'Ampezzo og ligger dermed i det ladinskspråklige området. Få kilometer nordøst for passet møter man veien over Valparolapasset.

Passet (*falza rego* = «falsk konge») er oppkalt etter et ladinsk folkesagn, som forteller om kongen av Fanesfolket, som ble forsteinet som straff for å ha forrådt folket sitt.

## Eksterne lenker
*
Jordbruk i klasserommet

**Jordbruk i klasserommet** er et utdanningsprogram i regi av det amerikanske Landbruksdepartementet. Målet er å hjelpe elevene til å få en bedre innsikt i hvilken rolle som jordbruk har for økonomi og samfunn.

Skolen får offentlig støtte til prosjektet på følgende måter:
* hjelp til å utvikle jordbruk i klasseromsprogrammet
* sentral clearinghouse for materiale og informasjon
* oppmuntre jordbruks-organisasjoner til å assistere i programmet
* koordinere arbeidet mellom ulike jordbruksorganisasjoner for å promotere målet om økt oppmerksomhet på jordbruk blant elever

## Eksterne lenker
* Agriculture in the Classroom Homepage
Jungholz

**Jungholz** er en kommune som hører til den østerrikske delstaten Tirol, men er fullstendig omgitt av den tyske delstaten Bayern. Jungholz berører likevel Tirol i ett punkt, nemlig i toppen av fjellet *Sorgschrofen* (1636&nbsp;moh.), og er dermed ingen ekte eksklave. På grunn av sin spesielle beliggenhet er Jungholz underlagt det tyske tollvesenet og har både østerriksk og tysk postnummer. Geografisk hører Jungholz til Allgäu.

Jungholz' tilhørighet til Tirol er dokumentert fra 1342. Siden den gang ble kommunen regnet til landskapet Außerfern, dvs. dagens distrikt Reutte.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Otnes live

***Otnes live*** er et norsk talkshow med Ragnar Otnes som gikk direkte på TV3 fra 1994 til 1995. I tillegg til gjester hadde programmet også musikalske innslag fra kjente artister, både fra inn- og utland. Programmet inneholdt også en liten gameshow del. Sendingene gikk fra nattklubben Webster's på SAS hotellet i Oslo. Den første sesongen gikk på torsdagskvelder og andre på lørdagskvelder.

Programmet ble dårlig mottatt fra VGs TV-anmelder, som beskrev det som tøvete og at tempoet var overdrevent høyt. Seertallene i annen sesong ble beskrevet som lave.

## Referanser
Jaufenpasset

**Jaufenpasset** er et fjellpass i Syd-Tirol, lengst nord i Italia, som er den korteste forbindelsen mellom byene Meran og Sterzing. Dalen fra Meran og opp til Jaufenpasset heter Passeier, den mye kortere og ubebodde dalen på den andre siden av passet ned mot Brixen heter Jaufental. Den nærmeste landsbyen er St. Leonhard in Passeier på passets vestside.

Passet var allerede brukt av romerne, som kalte det «Jupiters pass» (latin *jugum Iovis*). Dette gamle latinske navnet ligger bak både det nåværende tyske og italienske navnet.

## Eksterne lenker
*
Wolfram Freiherr von Richthofen

**Wolfram Freiherr von Richthofen** (1895–1945) var en tysk generalfeltmarskalk som tjenestegjorde under den første verdenskrig, den spanske borgerkrig og andre verdenskrig. I 1937 ledet han bombingen av den spanske byen Gernika, en hendelse som regnes som en av de største ugjerningene i Europa i 1930-årene.

## Tidlig liv og første verdenskrig

Richthofen var fem-menning til den kjente tyske jagerpiloten Manfred von Richthofen («Den røde baron», som skjøt ned 80 fiendefly før han ble drept i kamp i 1918) og Manfreds bror Lothar som skjøt ned 40 fly.

Under første verdenskrig tjenestegjorde han i en kavaleridivisjon, før han tidlig i 1918 ble overført til luftforsvaret. Før krigen var slutt rakk han å skyte ned 8 fiendtlige fly. Fra 1919 til 1922 studerte han ingeniørkunnskap.

## Legion condor
I 1933 meldte Richthofen seg til tjeneste i det som senere skulle bli Luftwaffe. Han ledet flyoperasjonene i Legion Condor under borgerkrigen i Spania i 1936, 1937 og 1939. I 1937 ledet han bombingen av Gernika. Denne byen har blitt kjent gjennom et bilde av Pablo Picasso der han skildrer grusomhetene under bombingen. I 1938 ble han forfremmet til generalmajor, og var rådgiver for general Francisco Franco.

## Andre verdenskrig
Ved utbruddet av andre verdenskrig ledet han Fliegerkorps VIII under blitzkrigen mot Polen. I april 1940 ble han general etter sin innsats under krigen i Frankrike. For denne innsatsen fikk han ridderkorset med eikeløv. Under de følgende kampene på Balkan ble han utnevnt som kommandør for Luftflotte 2 stasjonert i Italia.

16. februar 1943 ble Richthofen utnevnt til generalfeltmarskalk av Adolf Hitler. Han var en av seks som ble utnevnt til denne tittelen i Luftwaffe under det tredje riket. Han ble pensjonert på slutten av 1944 av medisinske årsaker.

Wolfram Freiherr von Richthofen døde i amerikansk fangenskap i 1945 av en svulst på hjernen.

## Referanser
Anne Margrete Blaker

**Anne Margrete Blaker** (født 1950) var ordfører i Bamble kommune fra 2003 til 2007, og representerer Arbeiderpartiet. Hun ble valgt i 2003 i et valgteknisk samarbeid med Senterpartiet, som fikk varaordfører i kommunen. Hun har som ordfører i Bamble vært leder for Telemark Gassforum og blant annet engasjert seg i spørsmål om gassrørledning og trafikk i Grenland.

I 2008 ble hun utnevnt til politisk rådgiver for nærings- og handelsminister Dag Terje Andersen. Samme år ble hun ansatt som direktør for kommunikasjon og samfunnskontakt i Gassnova  SF i Porsgrunn. Anne Margrete Blaker er utdannet kjemiingeniør fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim.

## Priser
* Naturgassprisen 2006

## Referanser


## Eksterne lenker
* Naturgassprisen 2006 tildelt ordfører Anne Margrethe Blaker
Lucmagnpasset

**Lucmagn-** eller **Lukmanierpasset** er et fjellpass i Sveits som forbinder den retoromanskspråklige dalen Surselva i Graubünden med den italienskspråklige Valle di Blenio i Ticino. Lucmagnpasset er det eneste passet i Sveits som krysser Alpenes hovedkam med en høyde på mindre enn 2000&nbsp;moh.

Fra nord begynner passveien i Disentis/Mustér, som også er passfotstedet for Oberalppasset. Veien fortsetter oppover gjennom dalen Val Medel og når sitt høyeste punkt på 1972&nbsp;moh. Selve passet ligger litt lenger syd og på bare 1914&nbsp;moh. Veien følger så Valle di Blenio frem til Biasca.

Passets blomstringstid begynte på 800-tallet, da klosteret i Disentis ble grunnlagt. Lucmagnpasset ble til en av de viktigste nord&ndash;syd-forbindelsene gjennom Alpene, men tapte etter hvert betydning til fordel for Settimo-, Splügen- og St. Gotthard-passet.

Veien over passet ble ferdigstilt 1877, men oppnådde aldri den betydningen som passet hadde i middelalderen. Mesteparten av nord&ndash;syd-trafikken i området går siden 1980 gjennom St. Gotthard-tunnelen.

Lucmagnpasset inngår som en del av det europeiske hovedvannskillet.

## Eksterne lenker
*
Anastasia

**Anastasia** er den kvinnelige formen av navnet Anastasi/us/os som kommer fra gresk. Navnet oversettes ofte med «oppstandelse», men direkte oversatt betyr det «hun som skal stå opp igjen». Navnet, i likhet med den mannlige motparten, ble i kristendommens tidlige dager ofte gitt til greske barn født rundt påsketider.

## Utbredelse
Anastasija (Анастасия) er et svært vanlig navn i Russland, og Anastasia (Αναστασία) er svært vanlig i Hellas.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Anastasia Nikolajevna av Russland (18. juni 1901–17. juli 1918) yngste datter av tsar Nikolaj II av Russland
* Anastacia Newkirk (f. ca. 1968), amerikansk popartist og låtskriver

## Navnedag
*Anastasia* har navnedag i flere land, oftest 25. desember, men har ikke noen norsk navnedag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Settimopasset

**Settimo-** eller **Septimerpasset** er et historisk viktig fjellpass i den sveitsiske kantonen Graubünden. Det forbinder Graubündens distrikt Hinterrhein og dalen Surses i nord med Val Bregaglia i sør. Surses' høyest beliggende landsby Bivio (6&nbsp;km fra passet) ble bosatt via passet av italiensktalende fra Val Bregaglia. Selv om Surses er overveiende retoromansktalende, ligger passet derfor på italienskspråklig område.

Settimopasset var i bruk siden bronsealderen og representerte i middelalderen en av de viktigste forbindelsene mellom Nord-Italia og Chur samt Bodensjøområdet. I denne tiden ble kjerreveien over passet brukt av både kjøpmenn, hær og keisere, noe som var grunnlaget for Graubündens posisjon som passtat. Etter åpningen av veien over Splügenpasset mistet Settimopasset imidlertid noe av sin betydning, og fikk dødsstøtet gjennom utbyggingen av Julierpasset, som bare ligger få kilometer lenger øst. Trafikken tok nå veien over Julier- og Malojapasset i stedet. I dag kan passet bare passeres til fots eller på terrengsykkel. Enkelte steder er imidlertid brolagte deler av den gamle veien godt bevart.

## Eksterne lenker
*
Fernpasset

**Fernpasset** er et fjellpass i den østerrikske delstaten Tirol. Passet er en viktig forbindelse mellom Inndalen og Tyskland. Allerede romerne bygget veien Via Claudia Augusta fra Trento til Augsburg gjennom Alpene via Reschen- og Fernpasset. Også i middelalderen var Fernpasset ofte det foretrukne alternativet til Arlbergpasset. I&nbsp;dag er Fernpasset et av det mest trafikkerte passene i Øst-Alpene.

Det tyrolske området som ligger nordvest for passet (distriktet Reutte med bl.a. Lechtal), kalles Außerfern, dvs. «bortenfor Fern[passet]». Denne delen av Tirol drenerer nordover, mens nesten hele resten hører til Inns tilsigsfelt.

I nærhet av Fernpasset ligger også fjellgruppen Wetterstein med bl.a. Tysklands høyeste fjelltopp, Zugspitze.

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av den gamle ruten gjennom Fernpasset
Splügenpasset

**Splügenpasset** er et fjellpass mellom den sveitsiske dalen Rheinwald (Graubünden) og den italienske dalen Valchiavenna (Lombardia). Det er oppkalt etter landsbyen Splügen, som ligger ved den nordlige passfoten, 6&nbsp;km unna. Passet er enkel å nå fra nordsiden, som har en jevn stigning på 600&nbsp;m fra Splügen og frem til passhøyden. Sydsiden begynner imidlertid med en veldig bratt strekning. Høydeforskjellen mellom Chiavenna, som ligger 30&nbsp;km syd fra passet, og passhøyden er 1800&nbsp;m.

Passet har vært kjent i romertiden, men en sti som var passerbar for pakkhester og -muldyr eksisterte først fra 1200-tallet. Transport av varer over Splügenpasset var en viktig inntektskilde for befolkningen både i Rheinwald og i Valchiavenna. Likevel stod Splügenpasset først i skyggen av Settimopasset. Dette endret seg med åpningen av Via Mala, et tidligere upasserbart juv ved inngangen til Hinterrheindalen. Ruten via Schams, Hinterhein og Splügenpasset var dermed blitt enklere enn via Churwalden, Surses og Settimopasset. Passtaten Graubünden klarte å kontrollere Splügenpasset ved å gjøre den sydlige oppfart (dvs. Valchiavenna) til en vasallstat (*Untertanenland*). Dette varte frem til 1797.

Den første passveien ble bygget mellom 1818 og 1823. Dermed var veien over Splügenpasset Sveits' andre passvei etter Simplonpasset (og før St. Gotthard-passet). I tiårene som fulgte, var Splügenpasset et av de mest trafikkerte alpepassene. Betydningen sank gradvis etter åpningen av jernbanestrekningene over Brennerpasset (1867), under Mont-Cenis-passet (1872) og under Gotthardpasset (1882).

## Eksterne lenker
*
Timmelspasset

**Timmelspasset** er et fjellpass over Alpenes hovedkam som forbinder Ötztal i Nord-Tirol (Østerrike) med Passeier i Syd-Tirol (Italia). De nærmeste landsbyene er Obergurgl (Sölden) på nordsiden og Moos in Passeier på sydsiden.

Timmelspasset er det eneste veipasset ober Alpenes hovedkam mellom Reschen- og Brennerpasset. Den har vært i bruk minst siden folkevandringstiden, men en sti som var passerbar for pakkdyr ble først anlagt tidlig på 1300-tallet. Utbyggingen av dagens vei skjedde mellom 1930- og 60-tallet.

## Eksterne lenker
*
Villa Pisani (Bagnolo)

**Villa Pisani** er en italiensk villa i Bagnolo di Lonigo. Den er med blant villaene i Veneto som
UNESCO har satt på sin liste over verdensarven.

Villaen er ett av Palladios tidlige verk. Det er dokumentert ferdig i 1545, og ble igangsatt etter Palladios første reise til Roma. Bygget er nesten lik Palladios egne tegninger i Quattro Libri. Plasseringen av den indre trappen opp til rommene Palladio beregnet til lagerrom for korn er endret. Palladio tenkte seg også en flottere fasade mot gårdsplassen med tempelfront båret på søyler og med trapp både fra sidene og fra fronten.

Med dette prosjektet fikk Palladio, som hittil hadde arbeidet hovedsakelig for Vicenzas aristokrati, også venetiansk aristokrati som oppdragsgivere gjennom brødrene Vettore, Marco og Daniele Pisani. 

Godset ble konfiskert fra den vicenziske greven Gerolamo Nogarola etter at Venezia ekspanderte i innlandet. Nogarola var for imperiet og ble derfor ansett som en rebell. Giovanni Pisani kjøpte godset for 13&nbsp;000 dukater 15. september 1523. Giovanni døde imidlertid kort tid etter kjøpet og først i 1539 fikk Vittore gjenoppbygget boligen som hadde blitt ødelagt av brann under krigen.

Godset forble felleseiendom for brødrene frem til 1574. Daniele hadde fått inntekter uavhengig av godset. Vittore, den yngste av brødrene, bestilte en villa av Palladios elev Vincenzo Scamozzi.

Hovedfasaden ligger ut mot elven Guà ettersom det var hovedferdselsåren. Idag er det bygget en mur mot elven som dermed ikke lenger kan sees fra villaen. Den sentrale delen av bygget er lavere på elvesiden enn sidene og fasaden fremstår dermed som en tempelfasade mellom to tårn. Lenger bak er taket høyere og fasaden mot gårdsrommet har hverken tempelfront eller tårn. Elvefasaden har en rund trapp opp til loggiaen som danner inngang til den store hallen.

På sidene er det symmetrisk plassert 3 rom på hver side. Et stort rektangulært rom med to vinduer ut mot gårdssiden, et rektangulært rom langs kortsiden og et kvadratisk rom ved siden av loggiaen. Mellom de midterste rommene og hallen ligger trappene.

Den sentrale hallen er dekorert med fresker i taket.

Det har vært restaureringer i periodene 1976 til 1980 og 1991 til 1993. Ved disse har endringer som har vært foretatt etter Palladios tid blitt tilbakestilt.

I Palladios tegninger kan vi se at det er barchesser med dueslag som avslutning. Disse ble også reist og kan sees på et kart fra 1562. Dermed hadde Palladio en samlet enhetlig design for det som var de vanlige elementene i villaene med et funksjonelt hierarki. Tidligere hadde disse vært ganske tilfeldig plassert. Barchessaen ble beundret av Vasari, men er senere blitt ødelagt og nå er det en 1800-talls bygning i stedet.

## Eksterne lenker
* 
* Det internasjonale senter for studier av Andrea Palladios arkitektur  (engelsk og italiensk)
Tigerskvadron

**Tigerskvadronene** ble etablert i 1959 for å forbedre forholdet mellom individuelle skvadroner innen NATO. Den 1. august 2001 overtok 338 skvadron rollen som Norges Tigerskvadron etter 336 skvadron. 

## Eksterne lenker
* NATO Tiger Association
Den kambriske eksplosjon

**Den kambriske eksplosjon** er en betegnelse som viser til den plutselige forekomsten av et stort antall nye komplekse organismer i perioden kambrium, mellom 543 og 530 millioner år siden. Undersøkelser har vist at det før denne tid, i ediacara, kun fantes meget enkle organismer, hovedsakelig encellede, og det er etterlatt få fossiler.

I kambrium oppstår plutselig alle de større dyregruppene, og finner fossiler i avleiringer av armfotinger, bløtdyr, leddormer, leddyr, mosdyr, nesledyr, pigghuder, og svamper. Ved overgangen til ordovicium skjedde det en masseutryddelse, og mange arter av armfotinger og conodonter døde ut, mens trilobittene ble sterkt redusert i antall.

Nyere forskning tyder riktignok på at noen av de mer utviklede trekk faktisk eksisterte omkring 30 millioner år tidligere, omkring 570 millioner år siden. Det pågår derfor stadig en vitenskapelig debatt om det er relevant å bruke ordet eksplosjon om denne perioden, all den tid utviklingen av nye organismer har foregått langsommere.

## Litteratur
* Andrew H. Knoll: *Life on a Young Planet, The First Three Billion Years of Evolution on Earth*, Princeton University Press, 2005, ISBN 0-691-12029-3
* Keith B. Miller: ''The Precambrian to Cambrain fossil record and transitional Forms''
* James W. Valentine, David Jablonski og Douglas H. Erwin: *Fossils, molecules and embryos: new perspectives on the Cambrian explosion*. Development 126, 851-859 (1999).
Side2

***Side2*** er et nettmagasin for sex/samliv, kjendis og livsstil. Publikasjonen utgis av Egmont Publishing AS. Nettmagasinet ble lansert 4. januar 2005. Redaktør er Trude Susegg (2020). 

## Eksterne lenker
*
Zemfira Meftakhetdinova

**Zemfira Meftakhetdinova** (født 28. mai 1963 i Baku er en sportsskytter fra Aserbajdsjan som har vunnet to olympiske medaljer i Skeet. Under Sommer-OL 2000 i Sydney ble hun olympisk mester i kvinnenes Skeet-konkurranse, og fire år senere under Sommer-OL 2004 i Athen tok hun bronsemedaljen i samme øvelse.

Hun arbeider i politiet og som idrettslærer og snakker tre språk. Hun har hatt et stipend i det olympiske solidaritetsprogrammet siden november 2002.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Naturgassprisen

**Naturgassprisen** er en pris som utdeles årlig under Norsk Petroleumsforenings Naturgasskonferanse til kandidater som har bidratt til økt bruk av gass i Norge, enten gjennom konkrete prosjekter, initiativ eller ved kompetansebygging. Prisen er et bilde av kunstneren Inger Sitter.

## Mottakere
*2007 Erik Brinchmann, Gasnor.
*2006 Anne Margrethe Blaker, ordfører i Bamble kommune
*2005 Pål Tore Svendsen, seniorrådgiver NVE
*2002 Kjell H. Bendiksen, administrerende direktør på Institutt for energiteknikk, Kjeller.