open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ku

**Ku** beskriver voksne, store kjønnsmodne hunndyr i flere biologiske grupper av pattedyr, som for eksempel elefanter, neshorn, kameler, sjiraffer, flodhester, elger, hvaler, seler, og mange store oksedyr. De fleste assosierer begrepet *ku* med storfe (*Bos taurus*), men det er ikke begrenset til denne arten alene. Motsatsen til ku kalles okse, og er altså et kjønnsmodent hanndyr.

Hos andre arter blir gjerne artsnavnet inkludert foran ku-endingen, som for eksempel elgku, bisonku, moskusku, elefantku, hvalku, selku også videre. Egentlig benevnes hunnen som ku først etter at hun har kalvet første gang.

## Hellig ku
I India er kua et kulturelt og religiøst symbol innenfor hinduismen, og hinduer ser på kuer som hellige dyr som det er uetisk å drepe. Den representerer liv, fruktbarhet og godhet. I flere indiske delstater er det strenge lover om dyrevelferd og beskyttelse av kuer.

Ordtaket «hellig ku» dukket opp i vår del av verden på 1800-tallet. Det refererer ofte til noe som er spesielt vernet mot kritikk eller forandring, selv om det kanskje ikke nødvendigvis er det beste eller mest rasjonelle valget. Det kan beskrive noe som blir behandlet som ukrenkelig, til tross for at det kan være svakheter eller problemer knyttet til det.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Antti Tuuri

**Annti Tuuri** (født 1944) er en finsk forfatter.

Annti Tuuri er utdannet ingeniør. Han har skrevet romaner, noveller, skuespill og sakprosa – totalt mer enn 40 bøker. Han har også skrevet hørespill og for fjernsynsteater. Tuuri nevnes ofte som en av de store fortellerne i finsk litteratur. Flere av Tuuris bøker er filmatisert. Filmatiseringene * [[Talvisota (film)|Talvisota]]* og *Rukajärven tie*, begge med handling fra vinterkrigen og delvis med manus av Tuuri, er blant de mest besøkte finske spillefilmene noensinne.

En stor del av forfatterskapet tilhører to romansuiter, *Pohjanmaa* som følger en familie fra Kauhava gjennom flere generasjoner, og *Äitini suku*. Pohjamnaa-romanene er også et streif gjennom Finlands historie. Romanen *Talvisota* (1984), en del av Pohjanmaa-suiten, tar i halvdokumentarisk form for seg vinterkrigen. Romanen ble filmatisert i 1989 med det til da største budsjett for noen finsk film, satte besøksrekord på finske kinoer og vakte oppmerksomhet i utlandet. 

I 1985 ble Tuuri tildelt Nordisk råds litteraturpris for romanen *Pohjanmaa* (på norsk: *Skjebnedag i Österbotten*), første bind i Pohjanmaa-syklusen. I 1997 fikk han Finlandia-prisen for *Lakeuden kutsu*, siste roman i samme syklus.
 
## Bibliografi (utvalg, romaner)
* *Asioiden suhteet* (1971) 
* *Marraskuun loppu* (1973)
* *Joki virtaa läpi kaupungin* (1977) 
* *Vuodenajat maaseutukaupungissa* (1979) 
* *Pohjanmaa* (1982) / Norsk oversettelse: *Skjebnedag i Österbotten* (1986)
* *Talvisota* (1984), filmet 1989 som *Talvisota* (*Vinterkrigen*) 
* *Viisitoista metriä vasempaan* (1985) 
* *Ameriikan raitti* (1986) 
* *Uusi Jerusalem* (1988) 
* *Maan avaruus* (1989)
* *Miehiä naisten kanssa* (1993) 
* *Sotaan syylliset* (1994) 
* *Lakeuden kutsu* (1997) 
* *Elämä isänmaalle* (1998), filmet 1999 som *Rukajärven tie.  
* *Aukko taivaassa* ([[2000]]) 
* *Eerikinpojat* ([[2001]]) 
* *Ullan kirja* ([[2002]]) 
* *Muukalaiset* ([[2003]]) 
* *Wallenberg* ([[2004]]) 
* *Taivaanraapijat* ([[2005]]) 
* *Kylmien kyytimies'' (2007)

## Priser (utvalg)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Annti Tuuri på foreignwarmovies.com (om filmer over Tuuris bøker)
*
Okse

**Okse** (fra norrønt *oxi*) beskriver voksne, store kjønnsmodne hanndyr i flere biologiske grupper av pattedyr, som for eksempel elefanter, neshorn, kameler, sjiraffer, flodhester, elger, hvaler, seler, og mange store oksedyr.

Motsatsen til okse kalles ku (flertall kyr), og er altså et kjønnsmodent hunndyr. Svært mange assosierer begrepene okse og ku med storfe (*Bos taurus*), men det er altså ikke begrenset til denne arten. Skal man bruke okse-begrepet absolutt korrekt, bør derfor enten arten eller den nærmeste biologiske gruppen (slekt, familie og videre) framgå, for eksempel som hvalokse, hvalrossokse, elgokse, sjiraffokse eller storfeokse og videre.

Okser er et stort kveg, som er trent og brukt som trekkdyr og arbeidsdyr. Okser er ofte kastrerte voksne hannkveg, ettersom kastrering hemmer testosteron og aggresjon, noe som gjør hannene føyelige og tryggere å jobbe med.

Okser brukes til pløying, til transport (trekking av vogner, frakting av vogner og til og med ridning), til tresking av korn ved tråkking, og til å drive maskiner som maler korn eller forsyner med vanning, blant andre formål. Okser kan også brukes til å trekke tømmerstokker i skoger, spesielt ved mindre, utvalgt hogst. Okser blir vanligvis spent i par. Lett arbeid som å bære gårdsvarer og -gjenstander på gode veier kan kreve bare ett par, mens for tyngre arbeid vil flere par bli lagt til etter behov. Et spann som brukes til en tung last over vanskelig terreng kunne tradisjonelt overstige hele ni eller ti par, men i dag er slikt arbeid overlatt til motorisert frakt.

Det antas at okser først ble selet for og satt i arbeid fra så langt tilbake i tid som rundt 4000 f.Kr.

## Tyr og stut
Mange blander sammen og synonymiserer okse-begrepet med begrepene tyr og stut, men det er ikke korrekt. Riktig nok kan man kalle både tyr og stut for okse, men ikke uten videre omvendt.

En tyr er et voksent kjønnsmodent hanndyr i gruppen Bovini, som er en delgruppe i gruppen oksedyr (Bovinae). Det samme gjelder en stut, men til forskjell fra en tyr, som har full hornprakt, så har stuten avkorta horn. Det er således horna som bestemmer om det er en tyr eller en stut, såfremt arten inngår i Bovini. Noen blander sammen kjønnsbegrepene mellom ukastrerte og kastrerte storfeokser. Tyrer og stuter kan være begge deler, men da vil de være mindre virile. Kastrerte storfeokser kalles forøvrig enten *gjeldokse* eller *kastratokse*, og er uavhengig av om dyra har horn eller ikke.

### Tyrefekting
Begrepet *tyr* brukes ellers nå til dags helst i forbindelse med tyrefekting.

### Ordtak
Ordtaket «å ta tyren ved horna» er med på å understreke at tyrer har horn og at handlingen er modig.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nordøya (New Zealand)

**Nordøya** (engelsk: **', [[maorisk]]: **') er en av de to hovedøyene som utgjør New Zealand. Den andre er Sørøya (engelsk: *South Island*).

Flere viktige byer ligger på Nordøya, deriblant New Zealands største by Auckland og hovedstaden Wellington. Av landets befolkning bor 76 % på Nordøya.

Nordøya er verdens 14. største øy.

## Nordøya i maorisk mytologi
I maorisk mytologi ble både Nordøya og Sørøya til i tiden da halvguden Maui eksisterte.
Legenden forteller at han og hans brødre fisket fra kanoen sin (Sørøya). Maui fanget en stor fisk og drog den opp fra sjøen. Brødrene hans sloss over fisken og hakket den opp. Denne store fisken ble til Nordøya, og maorinavnet for øya er «*Te Ika a Maui*» (Mauis fisk). Fjellene og dalene på øya er sagt å ha blitt til som et resultat av hakkingen til Mauis brødre. Maoriene regner fiskens hode som sørenden av øya. Wellington Harbour er munnen og Wairarapasjøen er øyet. Tauposjøen er hjertet og Northland er halen.

## Byer på Nordøya
*Auckland
*Cambridge
*Coromandel
*Dannevirke
*Foxton
*Gisborne
*Hamilton
*Hastings
*Helensville
*Huntly
*Kerikeri
*Matamata
*Napier
*New Plymouth
*Pahiatua
*Palmerston North
*Raglan
*Rotorua
*Stratford
*Taupo
*Tauranga
*Wellington
*Whanganui

## Geografiske hovedtrekk
*Cape Reinga
*Cooksundet
*Tauposjøen
*Waikato (elv)
*Whanganui (elv)
*Coromandelhalvøya
*Northlandhalvøya
*Bay of Plenty
*Haurakigolfen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Joseph Schröffer

**Joseph Schröffer** (født 20. februar 1903 i Ingolstadt i Tyskland, død 7. september 1983 i Nürnberg) var en av Den katolske kirkes kardinaler. 
## Biskop, kardinal
Han var biskop av Eichstätt 1948&ndash;1967, og deltok på Annet Vatikankonsil 1962&ndash;1965. Deretter ble han kalt til Vatikanet og ble sekretær for Kongregasjonen for seminarer og universiteter 1967&ndash;1976.

Han ble kreert til kardinal av pave Paul VI i 1976.

Han deltok ved konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, ved konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819*
* Kardinal [[Giacomo Filippo Fransoni]] (1770-1837) *1819
* Kardinal [[Antonio Saverio De Luca]] (1805-1883) *1845
* Erkebiskop [[Gregor (Leonhard Andreas) von Scherr]] (1804-1877) *1856
* Erkebiskop [[Friedrich Josef von Schreiber]] (1819-1890) *1875
* Erkebiskop [[Franz Joseph von Stein]] (1832-1909) *1879
* Erkebiskop [[Joseph von Schork]] (1829-1905) *1891
* Biskop [[Ferdinand von Schlör]] (1839-1924) *1898
* Erkebiskop [[Johann Jakob von Hauck]] (1861-1943) *1912
* Erkebiskop [[Joseph Otto Kolb]] (1881-1955) *1935
* Erkebiskop *Joseph Schröffer'' (1903-1983) *1948

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Den romerske rota

**Den romerske rota** er en av domstolene i Den romerske kurie, som er Den katolske kirkes sentrale administrasjon. Den er i første rekke en appelldomstol for dommer fra tribunaler på bispe- og erkebispedømmenivå. Navnet kommer antagelig av at dommerne opprinnelig ble utpekt etter en rotasjonsordning. 

Rotaen har sitt opphav i *Det apostoliske kanselli*, som ble opprettet i det 14. århundre. Den har siden blitt reorganisert en rekke ganger. Den siste store endringen kom i 1908 under Pius X. Rotaen hadde da vært ute av funksjon siden 1870, men ble gjenopprettet i konstitusjonen *Sapienti Consilio*. De nåværende normene for domstolen ble fastsatt av Johannes Paul II i 1994. 

Saker som føres for rotaen er:

* Appellsaker fra lavere tribunaler som må behandles i tredje instans
* Appellsaker fra lavere tribunaler for behandling i andre instans, der saken er av prinsipiell betydning
* Saker om ekteskapsnullitet der et statsoverhode eller statsoverhodes nærmeste familie er en av partene

Dommer fra Rotaen kan ankes videre til Det høyeste tribunal for den apostoliske signatur dersom det er mistanke om saksbehandlingsfeil.
## Eksterne lenker
*
Iberisk ulv

**Iberisk ulv** (*Canis lupus signatus*) er en underart av ulv (*Canis lupus*) som er endemisk for Iberia. Dette inkluderer områder i det nordligste Portugal og det nordvestre Spania. Omkring 50 prosent av bestanden befinner seg i den autonome regionen Castilla y León (Spania).

## Utbredelse

En gang i tiden var iberisk ulv spredt utover det meste av Iberia, men i perioden 1954–1968 ble den klassifisert som et skadedyr av spanske myndigheter (jevnfør *Juntas de Extinción de Animales Dañinos*), som tilbød skuddpremie på ulv og andre rovpattedyr. Det første til at den nær ble utryddet.

Siden 1970 har antallet individer økt, fra 400–500 til cirka  i Spania og ytterligere omkring 400 i Portugal (cirka 300 flokker). Ulven har også ekspandert leveområdet senere år. Den regnes i øyeblikket som *[[sårbar]]*, men populasjonen i Sierra Morena er *[[kritisk truet]]*. I Extremadura regner man med at den er utryddet.

Iberisk ulv må på ingen måte forveksles med spansk ulv (*C. l. deitanus*), som er utryddet (cirka 1930).

## Beskrivelse
Den har et forholdsvis langt og spisst ansikt med stående trekantede ører. Kroppen er cirka  og har forholdsvis lange lemmer med mørke markeringer på frambeina. Pelsfargen kan variere noe i forhold til sesongen. Den er gjerne mørkere grå (med rødlige innslag) om vinteren. Vekten ligger normalt på ca. , avhengig av kjønn.

## Atferd
Avhengig av hva som er tilgjengelig livnærer Iberisk ulv seg på avfall, tamme beitedyr, rødhjort, rådyr, villsvin og kaniner. Angrep på beitedyr medfører konflikter med lokale bønder.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* The Iberian Wolf/Wolves in Spain
Spansk ulv

**Spansk ulv** (*Canis lupus deitanus*) var en ikke-anerkjent underart av ulv (*C. lupus*) og ble utryddet i 1930-åra. Ulven var endemisk for den vestligste delen av fjellene i den autonome regionen Murcia i Spania. Spansk ulv var fysisk mindre enn iberisk ulv, som fortsatt finnes i Iberia. Det hevdes at den lignet mer på en rødlig gullulv (gullsjakal) enn iberisk ulv, men dette har aldri blitt verifisert.

## Eksterne lenker
*
Hill deg, Maria

**Hill deg, Maria** (latin ***Ave Maria***, kalles også **Engelens hilsen**) er en katolsk bønn rettet til jomfru Maria. 

Bønnen lyder på bokmål:

:Hill deg, Maria, full av nåde,
:Herren er med deg,
:velsignet er du iblant kvinnene,
:og velsignet er ditt livs frukt, Jesus.
:Hellige Maria, Guds mor,
:be for oss syndere,
:nå og i vår dødstime.
:Amen.

På nynorsk:

:Ver helsa, Maria, du som har fått nåde,
:Herren er med deg.
:Velsigna er du mellom kvinner,
:og velsigna er ditt livs frukt, Jesus.
:Heilage Maria, Guds mor,
:be for oss syndarar,
:no og i vår dødstime.
:Amen.

På latin:

:Ave Maria, gratia plena
:Dominus tecum, benedicta tu
:In mulieribus et benedictus
:Fructus ventris tui Iesus.
:Sancta Maria, Mater Dei,
:Ora pro nobis peccatoribus,
:Nunc et in hora mortis nostrae.
:Amen

De første fire linjene er hentet fra engelen Gabriels hilsen til Maria i *[[Evangeliet etter Lukas]]*. De tre siste linjene er en bønn om Marias forbønn. 

Bønnen brukes både for seg selv og i kombinasjon med andre bønner, og er den mest fremtredende del av rosenkransbønnen. Den er også sentral i angelusbønnen.
Rosario (andre betydninger)

**Rosario** er det spanske ordet for rosenkrans og kan henvise til:

* Rosario (Argentina), en by i Argentina
* Rosario (navn), et fornavn for begge kjønn
Ave Maria

**Ave Maria** har flere betydninger:

*Hill deg, Maria – katolsk bønn
*Ave Maria (Florida) – studentby i Florida
*Ave Maria (Valen) – en komposisjon av Fartein Valen
Ære være

**Ære være** (ofte kjent ved det som er de første to ord på latin, **Gloria Patri**) er en oldkristen doksologi, eller lovprisningsbønn («den lille doksologi»). Den brukes ofte i kombinasjon med andre bønner, som f.eks. i rosenkransbønnen og i tidebønnene. Den er særlig mye brukt i Den katolske kirke, men innholdet er av en felleskristen art.

Bønnen lyder:

:Ære være Faderen og Sønnen og Den hellige ånd,
:som det var i opphavet så nå og alltid og i all evighet.
:Amen.

På latin lyder det:

:Gloria Patri et Filio et Spiritui Sancto, 
:sicut erat in principio et nunc et semper, et in sæcula sæculorum, 
:Amen.

Ved bruk i liturgiske sammenhenger i Den katolske kirke og andre høykirkelige kirkesamfunn er det vanlig at man bukker dypt mens første linje fremsies.

## Historie
Den latinske opprinnelige versjon stammer fra 300-tallet. Avgrensningen mellom denne som «den lille doksologi» tjener bare til å skjelne den fra «den store doksologi» *[[Gloria in excelsis Deo]]* som er hentet fra Lukasevangeliet 2,14.

Det første halvverset, *Gloria Patri et Filio et Spiritui Sancto*, er et trinitarisk utsagn, som kort og pregnant bringer til uttrykk de tre guddommelige personers vesensenhet. Det hadde som historisk rot å motsi det misforståelige arianske uttrykk (nærmest «kamprop» *Gloria Patri per Filium in Spritu Sancto* («Ære være Faderen *ved* Sønnen *i* Den hellige Ånd»), hvorvet poenget var alene Faderes guuddommelighet.

## Litteratur
* Josef Andreas Jungmann: *Missarum Sollemnia. Eine genetische Erklärung der römischen Messe.* Band 1, 5. Auflage, Freiburg im Breisgau 1962, S. 423f. 

## Referanser
Gravør

En **gravør** er en kunsthåndverker som lager støpeformer og klisjeer til industrien, for eksempel til mynter, medaljer, sølvskjeer, stempler eller gullsmedgjenstander. Gravøren lager også inskripsjoner, monogrammer og ornamentikk på forskjellige gjenstander. Faget krever kunstneriske anlegg og godt håndlag.

Vi kjenner til gravering og dekor på gjenstander langt tilbake i historien.  De eldste arbeidene ble utført med harde steinslag på mykere materialer, for eksempel bløtere steinslag, horn og bein.  Etter hvert som metaller ble tatt i bruk så ble gravørkunsten vanligere.
___NOTOC__
## Utdanning
I Norge i dag er utdannelsen til dette yrket innen utdanningsprogrammet Design og håndverk. Du må gå to år på skole og to år i lære ute i bedrift. Første skoleåret er Vg1 Design og håndverk og andre skoleåret er Vg2 Design og gullsmedhåndverk.

Gravørfaget er (pr. 2016) med på Utdanningsdirektoratets liste over små og verneverdige håndverksfag. Dette innebærer blant annet at bedrifter innen faget mottar utvidet støtte fra fylkeskommunen når de tar inn nye lærlinger.

## Referanser


## Se også
* Siselør
* Gravering
* Xylografi

## Eksterne lenker
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av gravør
* Design og håndverk – Gravør
* Mesterbrev.no
* Opplæringskontoret for små og verneverdige fag 
* Norsk Gravør Mesterforening
Vättern

**Vättern** er med  km² Sveriges nest største innsjø (etter Vänern) og den sjette største i Europa. Den er 118 km lang, 28 km bred og største dybde er 128 meter. Det store dypet gir sjøen forholdsvis høye bølger og kaldt vann. Den utgjør grensen mellom landskapene Västergötland og Östergötland, når i nord opp til byen Askersund i Närke og i sør til Jönköping i Småland. I den sørlige delen av innsjøen ligger øya Visingsö. I den nordlige delen passerer Göta kanal mellom Karlsborg i Västergötland og Motala i Östergötland. I midten av juni arrangeres det årlige sykkelrittet Vätternrundan som går over 300&nbsp;km og har ca.  deltakere, med start og mål i Motala.

Langs det meste av strendene, samt enkelte andre soner, er det enten sesongforbud eller totalforbud mot fiske etter ørret, røye og sik.

## Se også
*Liste over innsjøer i Skandinavia

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sørøya (New Zealand)

**Sørøya** (engelsk: **', [[maorisk]]: **') er sammen med Nordøya de to hovedøyene som utgjør New Zealand. Maoriene ga Sørøya navnet «*Te Wai Pounamu*» (*Grønnsteinvannet*) der «*grønnstein*» er jade.

Med 150&nbsp;437 km² er Sørøya verdens 12. største øy. Langs vestkysten går fjellkjeden de Sørlige alper; med fjellet Aoraki/Mount Cook (3&nbsp;724 meter) som øyas og New Zealands høyeste punkt. Kystskogen i dette området er av typen temperert regnskog.

30 km syd for Sørøya ligger New Zealands tredje største øy, Stewart Island.

Sørøya blir ofte kalt «fastlandet» (med et glimt i øyet) fordi den er større enn Nordøya og ifølge en maorilegende (Maui) ble den skapt først.

Nordøya har den største befolkningen med 3,5 av totalt 4,5 millioner newzealendere, den siste millionen bor på Sørøya.

## Regioner på Sørøya
* Tasman
* Nelson
* Otago
* Canterbury
* Marlborough
* West Coast
* Southland

## Byer på Sørøya
*Ashburton
*Blenheim
*Christchurch
*Dunedin
*Invercargill
*Greymouth
*Hokitika
*Kaikoura
*Methven
*Nelson
*Oamaru
*Omarama
*Te Anau
*Timaru
*Queenstown
*Wanaka
*Westport

## Geografiske hovedtrekk
*Arthur's Pass
*Banks Peninsula
*Catlins
*Doubtful Sound
*Fox Glacier
*Farewell Spit
*Franz Josef Glacier
*Haast Pass
*Lake Manapouri
*Lake Wakatipu
*MacKenzie Basin
*Milford Sound

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gloria al bravo pueblo

«**Gloria al Bravo Pueblo**» (*«Ære til det tapre folket»*) ble adoptert som Venezuelas nasjonalsang av president Antonio Guzmán Blanco den 25. mai 1881.
Teksten ble komponert av Vicente Salias i 1810 og musikken ble senere lagt til av musikeren Juan José Landaeta.
Det blir sagt at melodien var kjent siden 1840 som *La Marsellesa Venezolana*. Imidlertid går resultatet av nyere undersøkelser i retning av at den virkelige forfatteren er Andrés Bello og musikken laget av Lino Gallardo, men denne teorien er foreløpig ikke tilstrekkelig verifisert.




## Eksterne lenker
*
Thulsa Doom

**Thulsa Doom** er et norsk rockeband etablert i 1999 som i hovedsak spiller stoner rock, inspirert av band som Kyuss og tidlig Black Sabbath. Noen av særtrekkene til bandet er deres lange albumtitler og at alle medlemmene har artistnavn med ordet «Doom» i seg.

## Historie
Bandet ble grunnlagt i 1999 av Ole Petter Andreassen (også kjent fra The Cumshots og Black Debbath) under artistnavnet El Doom. Han fikk med seg bassist Egil Hegerberg (også kjent fra Black Debbath og Gartnerlosjen) under artistnavnet Angelov Doom, sanger Jacob Krogvold (Papa Doom), gitarist Henning Solvang (Doom Perignon) og trommeslager Halvor Winsnes (Fast Winston Doom).

Navnet på bandet kommer fra James Earl Jones sin rolle som antagonisten «Thulsa Doom» i den amerikanske eventyrfilmen *[[Conan – Barbaren]]* fra 1982.

Bandet debuterte med EP-en *She Fucks Me* (med Bill Clinton avbildet på omslaget) i 2000, og året etter med albumet *[[The Seats are Soft But the Helmet Is Way Too Tight]]*. For sitt andre album, *[[…And Then Take You to a Place Where Jars are Kept]]*, ble de nominert til Spellemannprisen 2003 og Alarmprisen 2004 i klassen metal.

Vokalist Papa Doom sluttet i bandet i 2003, og gitarist Doom Perignon overtok da mikrofonen. På albumet *[[Keyboard, Oh Lord! Why Don't We?]]* gikk de noe bort fra stonerrocken og over til en mer melodisk stil. Bandet ble oppløst en stund etter utgivelsen.

I 2013 ble originalbesetningen samlet for å spille debut-EP-en under Caliban Sessions. Dette gav mersmak og førte til flere konsertturneer og comeback-albumet *A Keen Eye for the Obvious* i 2017.

## Medlemmer
* Papa Doom (Jacob Krogvold) &ndash; vokal (1999&ndash;2003, 2013-)
* Doom Perignon (Henning Solvang) &ndash; gitar, vokal
* El Doom (Ole Petter Andreassen) &ndash; gitar
* Angelov Doom (Egil Hegerberg) &ndash; bass
* Fast Winston Doom (Halvor Winsnes) &ndash; trommer

## Diskografi
### Album
* : *[[The Seats are Soft But the Helmet Is Way Too Tight]]*
* : *[[…And Then Take You to a Place Where Jars are Kept]]*
* : *[[Keyboard, Oh Lord! Why Don't We?]]*
* : *[[A Keen Eye for the Obvious]]*
* : *[[Ambition Freedom]]*

### EPer
* : *She Fucks Me* (EP) 5 spor, 18 minutter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Krusifiks

Et **krusifiks** (fra latin, «festet på kors») er et latinsk kors med Kristusfigur. Det er en av de viktigste kristne billedfremstillingene. Et krusifiks kalles ikke et symbol, siden det forteller bokstavelig om det vi ser; at Jesus døde på korset. Et nakent kors, derimot, skal fortelle om Jesu oppstandelse, noe vi ikke kan se av fremstillingen, og kalles derfor et symbol.

Bruken av krusifiks er mest utbredt i Den katolske og Den ortodokse kirke, og i den høykirkelige delen av Den anglikanske kirke. I Den katolske kirke er det påbudt å ha et krusifiks på eller rett ved alteret under feiring av nattverden. 

Blant protestanter varierer holdningen til krusifikser. I den ene enden av spekteret finner man noen som har samme innstilling som katolikker og ortodokse, og i den andre noen som mener krusifikset innbyr til avgudsdyrkelse og bryter billedforbudet i De ti bud. I mange protestantiske kirkesamfunn foretrekker man også av teologiske grunner kors uten Kristusfigur, som et symbol på den oppstande Kristus fremfor den korsfestede Kristus. 

I en rettssak i 2011, kalt Lautsi-saken, avgjorde Den europeiske menneskerettsdomstol at kravet i italiensk lov som påbød offentlige skoler å ha krusifiks i klasserommene *ikke* var en krenkelse av Den europeiske menneskerettskonvensjon. 

## Eksterne lenker
* 

## Referanser
Stewart Island

**Stewart Island** er den tredje største øya på New Zealand. Den ligger 30 kilometer sør av Sørøya og er skilt fra fastlandet av Foveaux-stredet. 

Befolkning består av 378 mennesker, hvorav de fleste bor på tettstedet Oban. 

Maoriene kaller øya for *Rakiura*, som betyr «glødende sky». To alternative forklaringer blir gitt for dette navnet. Så langt sør varer solnedgangen lenge, men det kan også skyldes at Aurora australis (sørlys) ofte kan bli sett fra øya.
## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* Stewart Island Promotion Association
* Stewart Island News
Holandsfjorden

**Holandsfjorden** er en fjord i søndre del av Meløy kommune i Nordland fylke. Lengden er ca. 25 kilometer fra Forøy til Kilvik.

Fjorden er i dag mest kjent som adkomstlei til Engenbreen, en brearm til Svartisen. Engenbreen besøkes av turister gjennom hele året. I dag har fjorden liten kommunikasjonsmessig betydning utenom turisme, mens den tidligere var en viktig ferdelsåre mellom mange små grendesamfunn langs fjorden og gruvesamfunnet Rendalsvik. Den ytre delen av Holandsfjorden kalles Arhaugfjord og munner ut i Skardsfjord, mens den indre delen kalles Nordfjord. Nordfjorden bunner i Kilvik der Svartisen kraftverk ligger og Svartistunnelen fra Fykan munner ut. Nordfjord blir til vanlig delvis islagt i perioder hver vinter. På grunn av ekstra tilførsel av ferskvann fra kraftstasjonen har isleggingen økt etter at produksjonen ved kraftverket startet i 1993, og en sjelden gang blir hele Holandsfjord islagt.

## Samferdsel
* Fylkesvei 17, kystriksveien, følger nordsiden av fjorden fra Kilvik til Forøy (Æsøy) og krysser Arhaugfjorden i fergesambandet  mellom Ågskaret og Æsøy.
* Daglig båtrute krysser fjorden mellom Holand og Engen (Svartisen).
* Hurtigruta, på strekningen Nesna – Ørnes – Bodø, tilbyr daglig utflukt med båt fra Skardsfjorden inn til Engen, deretter tur til brekanten og buss langs riksvei 17 fra Holand til Bodø.
* Uregelmessige besøk av store og små turistskip inn Holandsfjord til Engen.

## Referanser
Kristadelfianere

**Kristadelfianerne** er et kristent trossamfunn som ble grunnlagt av John Thomas i USA i 1847. Medlemmene er kjent for å ha en forståelse av Bibelen som andre kristne ofte betrakter som vesentilig avvikende fra vanlig kristen lære. Kristadelfianerne har et beregnet medlemsantall på 60&nbsp;000 i omkring 130 land i dag. Bevegelsen finnes også i Norge.

Betegnelsen *kristadelfianerne* er laget av de latinske ordene for «brødre i Kristus» og henviser til et sitat fra Paulus' brev til kolosserne i Bibelen. Der heter det i 1. kapittel, 2. vers: «(...) hilser de hellige i Kolossai, de troende søsken i Kristus: Nåde være med dere og fred fra Gud, vår Far!»

## Bakgrunn
Den viktigste personen i samfunnets tidligste tid var John Thomas. Han ble født i 1805 i London. Hans familie var religiøs, og hans egne religiøse søken fikk ham til å undersøke forskjellige religiøse lærer. Som ung legestudent skrev han flere bøker hvor han fremholdt tanken om en tilværelse etter døden hvor legemet og sjelen skilles ad. I 1830-årene arbeidet han på et skip. Da skipet en gang kom ut for et kraftig uvær, lovte han at hvis han kom trygt i land skulle han gjøre alt for å gjøre Guds vilje. Skipet kom trygt i land, og dette ble et vendepunkt for ham. Han drog til Cincinnati i Ohio, hvor han ble kjent med cambellittene og sluttet seg til dem, men han forlot dem igjen. Siden begynte han å utgi litteratur hvor han fremholdt nye tanker. I 1847 begynte han å danne en egen menighet. Siden reiste han rundt både i Statene og Storbritannia for å forkynne. Han døde til slutt i New Jersey i 1871, og ble gravlagt i Brooklyn. 

Etter hans død var en skotsk kristadelfianer, Robert Roberts en viktig foregangsmann. I hans tid ble samfunnet ytterligere styrket og vant tilhengere på begge sider av Atlanterhavet, og i Australia. Roberts skrev boken *Christendom Astray* i 1884. 1911 gitt ut en norsk oversettelse *Kristendom på avveie*.

## Lærepunkter
* Kristadelfianerne tror at Bibelen er Guds ord og er menneskenes eneste mulighet til kunnskap om ham. Den er feilfri. Men feil med avskriving og oversettelse kan forekomme.

* De forkaster den alminnelige læren om treenigheten. De tror at det er bare én Gud, Faderen. Den hellige ånd er Guds kraft. Jesus er Guds Sønn, født av jomfru Maria. Han hadde ingen førmenneskelig tilværelse. Ved sitt syndefrie liv åpnet Jesus veien til frelse fra døden.

* Jesus skal komme tilbake til jorden og opprette et rike.

* Døden er en ubevisst tilstand og det fins ikke noe helvete hvor døde blir straffet.

* Det skal finne sted en oppstandelse, og de som blir godkjent av Gud skal leve evig på jorden i fremtiden.

* Et særtrekk i deres tro er at Djevelen ikke anses for å være en person, men kun en betegnelse på det onde.

* Dåpen er en avgjørende betingelse for å få del i dette evige liv. Dåpen må være troens dåp av mennesker som er istand til å tenke selv.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Med Åpen Bibel
*  ''The Christadelphian'' magazine
*  Online Library
Adolph Dubs

**Adolph Dubs** (1920–1979) var USAs ambassadør i Afghanistan fra 1978 til 1979. Han ble drept i en skuddveksling etter et kidnappingsforsøk.

Dubs btjenestegjorde i det amerikanske marinekorpset under andre verdenskrig. I 1978 ble han utnevnt som ambassadør i Afghanistan. 14. februar 1979 ble han kidnappet av væpnede menn som krevde at noen fanger ble satt fri. Noen få timer senere startet en skuddveksling mellom kidnapperne og afghanske sikkerhetsstyrker og ambassadøren ble drept. Etter denne hendelsen, endte USA sine diplomatiske forbindelser med Afghanistan.

## Referanser
Mohammed Atta (afghansk krigsherre)

**Mohammed Atta** også kjent som **Atta Mohammed Nur** var guvernør i Afghanistans Balkh-provins 2004 til 2018. Han ble oppnevnt av Hamid Karzai til posisjonen i 2004. Han var kommandant i mujahedin under motstanden mot de sovjetiske styrkene i landet. Den etniske tadsjikeren Atta er kjent for sin rivalisering med den usbekiske generalen Abdul Rashid Dostum.

## Referanser
Waiheke Island

**Waiheke Island** (uttale IPA: /waɪˈhɛkiː/; māorisk: /ˈwaihɛkɛ/) ligger i Haurakigolfen og er en 35 minutters fergetur unna Auckland, New Zealand.  Øya er 19.3 km lang fra øst til vest og varierer i bredde fra 640 meter til 9,65 km. Den har et areal på 92 km².

Kystlinjen er 133,5 km. Av disse er 40 km strender. Det er den nest største øya i Haurakigolfen etter Great Barrier Island. Befolkningsmessig er Waiheke Island den største øya og den har gode transportforbindelser med ferger og fly. Havnen *Matiata* på vestsiden av øya er 17,7 km fra Auckland og den østre delen av øya er 21,4 km unna Coromandelhalvøya.

Waiheke Island har et kupert terreng med få flate områder. Det høyeste punktet er *Maunganui* (231 meter).

Klimaet er generelt varmere en Aucklands med lavere fuktighet, mindre regn og flere soltimer. Øya har omkring 8&nbsp;700 faste innbyggere. Den er en populær feriedestinasjon. Rundt juletider teller befolkningen ofte over 30&nbsp;000 mennesker.

Infrastrukturen er dårligere utbygd enn i nærliggende Auckland. Hver husholdning må sørge for vanntilførsel og håndtere eget avløpsvann.

## Referanser

## Eksterne lenker
* A Complete Guide to Waiheke website
* Waiheke Island website
* Hauraki Gulf website
Fylkesvei 774

**Fylkesvei 774** (**Fv774**) går i Levanger mellom Mule og Ytterøy. Veien (unntatt fergestrekningen) er 4,2&nbsp;km lang.

Den tar av fra europavei 6 ved Mule og går vestover til Levanger fergekai og videre med ferge til Ytterøy. Fergeforbindelsen er del av veien.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

* Ferge fra Ytterøy (Hokstad) (11 turer/dag, 30 min)
* til Levanger 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
* 
* Fergeinfo Levanger-Ytterøy
Amritsar

**Amritsar** (punjabi , hindi ) er en by i delstaten Punjab i India. Den ligger nordvest i India i delstaten Punjab, 27 km fra den indo-pakistanske grensen ved Wagah og 465 km fra den indiske hovedstaden New Delhi. Navnet kommer fra sanskrit *Am&#343;ta-saras* (nektarsjøen). I hinduistisk tro er *Am&#343;ta* (nektar) en væske som deres guder drakk for å holde seg udødelige.

I byen finnes Harmandir Sahib, også kjent som det gyldne tempelet, og som er det åndelige og kulturelle senteret til sikhenes religion. Grunnlagt av den fjerde guruen til sikhene, Guru Ram Das, ble det fullført av hans etterfølger Guru Arjun Dev. Arbeidet begynte i 1573 med å bygge den *hellige dam*. I 1601 var Harmandir Sahib ferdig og tre år senere ble sikhenes hellige bok, Guru Granth Sahib, plassert der. I Maharja Ranjit Singhs tid hadde Amritsar by overgått Lahore som den viktigste byen i Punjab. Den er også stedet hvor Amritsar-massakren skjedde.

## Referanser
Shoja Shah

**Shoja Shah** (*Shuja Shah*, *Shah Shujah*, *Shujah al-Mulk*) (født 1780, død 5. april 1842) var av sadozai-grenen av abdali-gruppen i pashto-klanene i Afghanistan, sønn av Timur Shah av Durrani-dynastiet. Han kastet sin bror Mahmud Shah fra makten og styrte Afghanistan fra 1803 til 1809.

Shoja allierte Afghanistan med Storbritannia i 1809 som et middel for forsvar mot en kombinert invasjon av India av Napoleon og Russland.

Han ble fjernet av sin forgjenger Mahmud Shah i 1809 og reiste i eksil, først i Punjab, senere i Britisk India.

I 1838 hadde han samlet støtte av britene og Punjab til en invasjon av Afghanistan. Dette utløste den europeiske innflytelsen i Afghanistan. Shoja ble gjeninnsatt på tronen av britene i august 1839, nesten 30 år etter sitt fall, men ble ikke ved makten da britene trakk seg ut. Han ble myrdet i april 1842.

## Referanser
Hardmead

**Hardmead** er en liten landsby og verdslig sogn i distriktet (borough) Milton Keynes i det seremonielle grevskapet Buckinghamshire, England. Den ligger i den nordlige delen av distriktet, omkring 12 km vest for Bedford og 8 km nordøst for Newport Pagnell. Det ligger i nærheten av motorveien A422 ved en meget smal vei som knytter landsbyen til naboen Newton Blossomville. 

Landsbyen er meget liten, kun 70 innbyggere ved en beregning i 2010. Nærmeste pub er lokalisert 1,5 km unna i Astwood, og nærmeste butikk er 6,5 km unna.

## Stedsnavnet
Navnet er av angelsaksisk opprinnelse, og betyr «Heoruwulfs slette» (jfr. *mead* og *meadow*). I *[[Domesday Book]]* (1086) er den nevnt som *Herulfmede*.

## Referanser
Stein Ugelvik Larsen

**Stein Ugelvik Larsen** (født 1938 i Ålesund) er en norsk statsviter. Fra 1969 til 2008 var han ansatt ved Universitetet i Bergen, Institutt for sammenlignende politikk, og ble deretter professor emeritus. 

I sin forskning har Larsen særlig beskjeftiget seg med fascisme og nazisme, samt norsk krigshistorie. Han gikk blant i spissen for å kartlegge forholdene for norske krigsbarn. Hans redigerte verk om teori og metode i samfunnsfagene er oversatt til engelsk, tysk, russisk og kinesisk. På 2000-tallet ledet han arbeidet med å kartlegge levninger etter norske frontkjempere som falt på Kaprolat-høyden i Karelen.

Ugelvik Larsen er grunnlegger av NorgesLexi, en samling digitalisert materiale, hovedsakelig om Norge under andre verdenskrig, og som også har digitaliserte versjoner av Pax Leksikon og Arbeidernes Leksikon, sistnevnte uferdig.

Stein Ugelvik Larsen mottok i 2009 Kongens fortjenstmedalje i gull for sitt mangfoldige og langvarige arbeid for demokrati, historiebevissthet, forsoning og forståelse.

Familien Ugelvik drev hotellet Djupvasshytta ved Djupvatnet i Geiranger og Larsen vurderte som ung å ta over driften, men valgte i stedet en akademisk karriere. Djupvasshytta ble solgt ut av familien i 1965.

## Utvalgt bibliografi
* *Blodbadet i Karelen: skijegerbataljonens undergang* Historie & Kultur 2015 ISBN 9788283230086
* med Beatrice Sandberg og Volker Dahm, *Meldungen aus Norwegen 1940-1945. Die geheimen Lageberichte des Befehlhabers der Sicherheitspolizei und des SD in Norwegen*, seks bind, München: Oldenburg, 2008
* med António Costa Pinto og Roger Eatwell (red.), *Charisma and fascism in interwar Europe*, London: Routledge, 2007
* *Teori og metode i geografi*, Bergen: Fagbokforlaget, 2006
* (red.): *Theory and methods in political science. The first steps to synthesize a discipline*, Boulder: Social Science Monographs, 2005
* med Ekkart Zimmermann (red.), *Theorien und Methoden in den Sozialwissenschaften*, Wiesbaden: Westdeutscher Verlag, 2003 
* (red.), *Teori og metode i statsvitenskap*, Bergen : Fagbokforlaget, 2003
* (red.), *Fascism outside Europe. The European impulse against domestic conditions in the diffusion of global fascism*, New York: Columbia University Press, 2001
* (red.), *The Challenges of theories on democracy. Elaborations over new trends in transitology*, 2000
* (red.), *Teori og metode i samfunnsfaga*, 1999
* (red.), *I krigens kjølvann. Nye sider ved norsk krigshistorie og etterkrigstid*, 1999 (E-bok) fra NB
* *På vakt mot ideologiene. Om hvordan fordreid kunnskap, politisk strategi og hatet som drivkraft er nøkkelen til forståelsen av nynazismens aktivitet i Tyskland*, 1995
* *Den norske kirkes politiske stilling belyst ved konflikten omkring "den rette kirke" og NS-kirken under okkupasjonen*, 1976
* (sammen med Bjarte Birkeland), *Nazismen og norsk litteratur*, 1975
* *De Valeras Irland*, 1966
* *Mot eget Fiskeridepartement. Noen trekk ved Noregs Fiskarlags virksomhet foran endringer i den offentlige administrasjon*, 1964

## Referanser


## Eksterne lenker
	

* NorgesLexi. Norsk politisk dokumentasjon på Internett
* Informasjonsside, Institutt for sammenliknende politikk, UiB.
Augusto Álvaro da Silva

**Augusto Álvaro da Silva** (født 8. april 1876 i Recife i Brasil, død 14. august 1968 i São Salvador da Bahia) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av São Salvador da Bahia 1924&ndash;1968.

Han ble kreert til kardinal av pave Pius XII i 1953.

Han deltok ved konklavet 1958 som valgte pave Johannes XXIII, og ved konklavet 1963 som valgte Paul VI. Han deltok også under Annet Vatikankonsil 1962&ndash;1965.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775-1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808-1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829-1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843-1913) *1882
* Kardinal Joaquim Arcoverde de Albuquerque Cavalcanti (1850-1930) *1890
* Erkebiskop Luís Raimundo da Silva Brito (1840-1915) *1901
* Kardinal *Augusto Álvaro da Silva* (1876-1968) *1911

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Alfredo Vicente Scherer

**Alfredo Vicente Scherer** (født 5. februar 1903 i Bom Principio ved Porto Alegre i Brasil, død 9. mars 1996 i Porto Alegre) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Porto Alegre 1946–1981. I 1980 ble han stukket ned og ranet i utkanten av sin bispeby.

Han ble kreert til kardinal av pave Paul VI i 1969.

Han deltok ved konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og ved konklavet oktober 1978 som valgte Johannes Paul II. Han deltok også under Annet Vatikankonsil 1962–1965.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
* Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
* Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
* Kardinal Pietro Gasparri (1852-1934) *1898
* Kardinal Carlo Chiarlo (1881-1964) *1928
* Kardinal *Alfredo Vicente Scherer*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Halvor Hansson

**Halvor Hansson** (1886–1956) var en norsk offiser. Hansson deltok i kampene mot den tyske invasjonen i Norge i 1940, satt i krigsfangenskap i årene fra 1941 til 1945, og var etter andre verdenskrig en kort periode norsk forsvarssjef.

## Politisk aktivitet i mellomkrigstiden
Hansson var blitt kjent med Vidkun Quisling i studietiden ved den militære høyskole. De delte kontor i mange år og ble godt kjent, og på starten av 1930-årene var Hansson med i kretsen rundt Quisling og Nordisk Folkereisning. Hansson ble imidlertid aldri med i Quislings parti Nasjonal Samling, på tross av at hans hustru Øyvor Hansson (1893–1975) var et fremtredende partimedlem. Også én av sønnene var NS-medlem. Halvor Hansson skilte seg imidlertid fra sin kone.

## Andre verdenskrig
Under felttoget i Norge i 1940 ble han utnevnt til oberst og generalstabssjef den 4. mai 1940. Da general Otto Ruge i oktober 1940 ble sendt til Tyskland, ga han Halvor Hansson Olaf Helset oppgaven med å ta ledelsen av offiserskorpset på hans vegne. Hansson ble arrestert av Gestapo 20. januar 1941. Hansson ble etterhvert satt, sammen med andre norske offiserer, i tysk fangenskap, fra 1941 til 1945, blant annet i Oflag XXI-C i Polen.
 
Etter krigen var Hansson sjef for Forsvarsstaben fra 1. juni 1946 inntil han ble frabeordret ved kongelig resolusjon av 19. juli 1946. Han hadde da fungert som midlertidig sjef etter at Ruge hadde fått innvilget avskjed den 8. september 1945. Hanson fortsatte deretter som generalkrigskommissær med grad generalmajor.

## Utmerkelser
For innsatsen under krigen ble Hansson tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren og Deltagermedaljen. Videre mottok han kommandørgrad St. Olavs Orden og av franske Æreslegionen, Croix de guerre 1939–1945, polske Ordenen Virtuti Militari (ukjent grad) og ridder av 1. klasse av svenske Sverdordenen. Han var også innehaver av Kroningsmedaljen i sølv, for deltagelse ved kong Haakon VIIs kroning.

### Merknader

## Referanser
Halsøyra

**Halsøyra**, eller *Halsør* i dagligtale, er en bygd på østsiden av Vågsøy i Kinn kommune i Vestland, knapt tre kilometer nord for Raudeberg. Området er i le av de sterkeste vindene.  Fra Halsør ser man øyene Silda og Barmøya.

Ennå kan man se flere merker etter installasjoner fra den andre verdenskrig her. Fortet på Halsør var bemannet av 87 personer, en offiser, 15 underoffiserer og 71 menige. De bodde i seks brakker. Man hadde fire 105&nbsp;mm feltkanoner, en 75&nbsp;mm feltkanon, fem mitraljøser, 16 flammekastere og to 20&nbsp;mm luftvernkanoner. Anlegget var beskyttet mot en eventuell invasjonsstyrke på Refviksanden med et minefelt med 899 miner.

I perioden fra 1945, da Nord-Vågsøy kirke på Raudeberg brant, til 1950, da den var bygget opp igjen, ble kantinebygget i leiren brukt som kirke for Nord-Vågsøy. Senere ble bygget brukt til barnehage.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fortet på Halsør hos NRK Sogn og Fjordane fylkesleksikon
Målgruppe

**Målgruppe** er en gruppe personer man henvender seg til med et visst tilbud, en service eller et budskap.

Begrepet brukes blant annet innen følgende områder:
* Markedsføring. En virksomhet har en målgruppe som den retter sin markedsføring mot for å selge sine produkter, serviceytelser eller budskap. En virksomhet kan ha en eller flere målgrupper. Er det flere, blir de ofte prioritert som primær og sekundær målgruppe.
* Pedagogikk. Den som underviser har en målgruppe, og pedagogikken må innrettes etter denne, hvis man skal ha håp om at målgruppen lærer noe.
* Lovgivning. Lovgivingen har som formål å fremme eller beskytte en målgruppes interesser.
* Politikk. Både budskap og praktisk politikk konsentrerer seg om å ivareta målgruppens interesser.
* Religion. Forkynneres budskap kan være beregnet på å omvende en målgruppe til å bli troende og å påvirke en annen målgruppe til ikke å falle fra. 
* Litteratur. En forfatters målgruppe kan være et bestemt segment av befolkningen, for eksempel modne kvinner, hesteinteresserte eller andre.
* Kunst. En kunstners målgruppe kan være de som har sans for kunstnerens stil og sjanger.

## Målgruppen består av segmenter
En målgruppe kan enten være et snevert segment av befolkningen eller et bredt segment, eventuelt kan den omfatte for eksempel hele den norske befolkning. Eksempelvis er kraftselskapenes målgruppe hele befolkningen.

Hvis ikke målgruppen er gitt på forhånd, kan man definere og velge en målgruppe. Ved hjelp av en markedsanalyse finner man frem til et eller flere befolkningssegmenter som kan være potensielle målgrupper. For at vurdere hvor attraktive segmentene er kan man bruke disse kriteriene::
* Segmentets økonomiske attraktivitet
* Segmentets viktighet
* Segmentets påvirkelighet
* Virksomhetens forretningsområde
* Virksomhetens ressurser

Kriterier for målgrupper kan for eksempel være geografisk område eller sosiodemografiske variabler som alder, kjønn, inntekt, interesser, utdannelse, holdninger, sosial status, livssyn, lønn og liknende, - eller en kombinasjon av disse. For å forenkle markedsføringen er det ofte hensiktsmessig å definere en slik gruppe for å få størst mulig effekt av en markedsføringskampanje eller produktutvikling.

Å identifisere den riktige målgruppen for å markedsføre et produkt eller en tjeneste er et av de viktigste stadiene innen markedsføringens livssyklus. Uten å kjenne sin primærmålgruppe vil markedskommunikasjon og salgstiltak vanskelig bli gjennomførbart, det kan bli meget dyrt.

## Se også
* Markedssegmentering

## Referanser
Einevarden

**Einevarden** er Norges nest sørligste fuglefjell. Det ligger vest for øya Vågsøy på Vestlandet. Tidligere hekket ti-tusenvis av sjøfugler der, og det var så mye fugler tett-i-tett at det kunne skygge for sola. Einevarden er 70 meter høyt. Før i tiden klatret folk opp og plukket egg der. Nå er det forbudt, og fuglelivet er fredet.

## Referanser
Morokulien

**Morokulien** er et seks mål stort område på riksgrensen mellom Norge og Sverige, der den norske riksvei 2 møter den svenske riksväg 61 fra henholdsvis Eidskog kommune i Innlandet og Eda kommune i Värmland. Grensebanen krysser også grensen ved Morokulien. Grenseovergangen ved Morokulien er etter Svinesund den mest trafikkerte grenseovergangen mellom Norge og Sverige.

## Fredsplassen
I forbindelse med markeringen av 100 år med fred mellom Norge og Sverige i 1914 ble et 18 meter høyt granittmonument skapt av steinhuggeren Johansen Berglund reist midt på grensen. Fredsmonumentet består av to søyler, én på hver side av grenselinjen, men med felles fundament. På toppen står to figurer som holder hverandre i hendene på tvers av grensen. Freden mellom naborikene siden unionen mellom Sverige og Norge ble inngått i 1814, ble heller ikke brutt under unionsoppløsninga 1905, men samme uke som monumentet ble reist, brøyt første verdenskrig ut. Under andre verdenskrig var Fredsplassen den eneste plassen der svensk-norske par kunne gifte seg.

Fredsplassen er Eidskog kommunes tusenårssted.

## Morokulien
Navnet Morokulien ble skapt i 1959 av radiomannen Lennart Hyland fra Sverige og Randi Kolstad fra Norge i forbindelse med et radioprogram som het *Över alla gränser*. Navnet er bygget opp av det norske ordet *moro* og det svenske ordet *kul*, som begge har samme betydning. Hyland utropte Morokulien til en egen stat med seg selv som statssjef. Ingen har siden tatt dette alvorlig, men det er mulig å få kjøpt morokuliske pass i butikken i infosenteret. Passets legitimitet er riktignok tvilsomt med tanke på at hvem som helst kan kjøpe et og at ingen annen stat har anerkjent Morokulien.

## Annet
Foruten fredsmonumentet finnes det flere andre attraksjoner og fasiliteter på Morokulien. Infosenteret, som også ligger midt på grensen, selger souvenirer og sørger for guiding. I tillegg er det et sted for formidling av arbeid på tvers av grensen. Morokulien har også campingplass, bensinstasjon og to vertshus.

På svensk side ligger tettstedet Eda glasbruk, og på norsk side Magnor, som er siste stasjon på Kongsvingerbanen. Begge har tradisjoner innen glassproduksjon.

## Eksterne lenker
* Jan S. Kroghs GeoSite om Morokulien
* Side om Morokulien og amatørradio på Morokulien (tysk, engelsk)