open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Apotekshuset

**Apotekshuset** er en bygning på *Långa raden* 4 på Drottningholmsmalmen, Ekerö kommune. Huset ble oppført på 1790-tallet og rommet Drottningholms slottsapotek, derav navnet. Bygningen eies og forvaltes av Statens fastighetsverk. Det er siden 1935 et bygningsminne og inngår i Drottningholms verdensarv.

## Historikk

Bygningen stammer fra 1790-tallet og inneholdt i tillegg til apotek også legevakt og boliger for apotekeren, lege og jordmor. Allerede tidligere hadde hoffapotekeren Johan Christian Georgii drevet apotekaktivitet på området og i 1785 besluttet Gustav III at et særskilt hus skulle bygges. Muligens var kongen selv arkitekt for huset. Omkring 1880 ble apotektsrommene ominnredet og innredningen ble donert til Nordiska museet.

## Innredningen flyttes til Skansen
Fram til 1920 fantes apoteket fremdeles på *Långa raden*, senere ble bevillingen inndratt. I 1945 ble bygningen renovert og gjort om innvendig etter slottsarkitekt Ivar Tengboms tegninger. I dag har slottsforvaltningen sitt kontor i første etasje. Resten av huset er innredet til, og utleid som boliger. Den opprinnelige apoteksinnredningen, som er Sveriges eldste bevarte, ble komplettert med innredningen fra kjemikeren Carl Wilhelm Scheeles apotek i Köping og kan nå sees i Apoteket Kronan på Skansen.

## Referanser
Väinö Heikkilä

**Väinö Heikkilä** (født 25. april 1888, død 5. mai 1943) var en finsk friidrettsutøver.

Han representerte Finland under Sommer-OL 1912 i Stockholm, der han ble nummer 25 i terrengløp. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fritz Danild

**Fritz Danild** (født 18. august 1893, død 10. mars 1951) var en dansk friidrettsutøver.

Han representerte Danmark under Sommer-OL 1912 i Stockholm, der han ble ikke fullførte terrengløpet. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kanslihuset

**Kanslihuset** er en bygning på *Långa raden* 5 på Drottningholmsmalmen, Ekerö kommune. Huset ble bygd i 1787 som kontorer og boliger for landshøvdingen og hans tjenestemenn, derav navnet. Bygningen eies og forvaltes av Statens fastighetsverk. Det er siden 1935 et bygningsminne og inngår i Drottningholms verdensarv.

Huset ble oppført i 1787 som en pusset teglbygning som inneholdt kontor og boliger for den nytiltrådte landshøvdingen og hans tjenestemenn for det da nyetablerte *Drottningholm och Svartsjö län.* Første landshøvding ble Gustav IIIs yndling; Adolf Fredrik Munck af Fulkila. I første etasje lå kontorer og den store kansellisalen, i overetasjen fantes boligrom.

Hvilken arkitekt som tegnet huset er ikke helt klarlagt, men det kan ha vært Olof Tempelmann eller Carl Fredrik Adelcrantz eller begge sammen, Adelcrantz var Tempelmanns sjef. Fasaden mot veien har en kraftig aksentuert frontespis med arkadegang som opprinnelig ble begrenset av fristående kolonner. I 1795 besøkte maleren Jonas Carl Linnerhielm plassen og noterte blant annet i sin reisdagbok: *Bland desse utmärker sig i synnerhet Ståthållare-Cantzilies Hus, vars facade prydes af fristående Colonner och utgör en ganska vacker byggnad.*

I årene 1847 til 1862 hadde slottsarkitekten Fredrik Wilhelm Scholander sin bolig i første etasje. Fram til 1919 var planløsningen stort sett uforandret, da ble det gjennomført en omdisponering av husets rom i sammenheng med en stor renovering. I 1950 ble det gjennomført ytterligere en renovering som resulterte i fire leiligheter.

## Referanser
George Hill

**George Hill** er navnet til flere personer:

* George Neville Hill (1891–1944) - newzealandsk langdistanseløper.
* George Hill (friidrettsutøver) (1901–1992) - amerikansk sprinter
* George Hill (kunstløper) (1907-1992) - amerikansk kunstløper
* George Hill (basketball) (1986-) - amerikansk basketballspiller
Albert Hare

**Albert Hare** (født 12. mai 1887, død 23. desember 1969) var en britisk friidrettsutøver.

Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 1912 i Stockholm, der han deltok på 1500 meter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norske deltakere i friidrett under OL

**Norske deltakere i friidrett under OL** inneholder alle norske deltakere som har deltatt i friidrett i sommer-OL. Norske utøvere har deltatt i totalt 24 sommer-OL, fra Sommer-OL 1900 til Sommer-OL 2016. Totalt 215 (180 menn og 35 kvinner) utøvere har deltatt, og Norge har tatt totalt 20 medaljer (7 gull, 5 sølv og 8 bronse), der Kjersti Tysse Plätzer, Trine Hattestad, Andreas Thorkildsen og Arne Halse med to medaljer hver.

Den yngste deltakeren i friidrett var Anne Lise Wærness som var 17 år og 46 dager da hun deltok i Sommer-OL 1968, mens den eldste deltakeren var Edgar Bruun som var 46 år og 352 dager da han deltok i Sommer-OL 1952.

## 1900

Norge sendte to deltakere i friidrett til Sommer-OL 1900 i Paris.

## 1908

Norge sendte elleve deltakere i friidrett til Sommer-OL 1908 i London.

## 1912

Norge sendte 21 deltakere i friidrett til Sommer-OL 1912 i Stockholm.

## 1920

Norge sendte 16 deltakere i friidrett til Sommer-OL 1920 i Antwerpen.

## 1924

Norge sendte 10 deltakere i friidrett til Sommer-OL 1924 i Paris.

## 1928

Norge sendte 13 deltakere i friidrett til Sommer-OL 1928 i Amsterdam.

## 1932

Norge sendte 3 deltakere i friidrett til Sommer-OL 1932 i Los Angeles.

## 1936

Norge sendte 11 deltakere i friidrett til Sommer-OL 1936 i Berlin.

## 1948

Norge sendte 20 deltakere i friidrett til Sommer-OL 1948 i London.

## 1952

Norge sendte 19 deltakere i friidrett til Sommer-OL 1952 i Helsingfors.

## 1956

Norge sendte 5 deltakere i friidrett til Sommer-OL 1956 i Melbourne.

## 1960

Norge sendte 11 deltakere i friidrett til Sommer-OL 1960 i Roma.

## 1964

Norge sendte 6 deltakere i friidrett til Sommer-OL 1964 i Tokyo.

## 1968

Norge sendte 5 deltakere i friidrett til Sommer-OL 1968 i Mexico by.

## 1972

Norge sendte 13 deltakere i friidrett til Sommer-OL 1972 i München.

## 1976

Norge sendte 10 deltakere i friidrett til Sommer-OL 1976 i Montréal.

## 1984

Norge sendte 13 deltakere i friidrett til Sommer-OL 1984 i Los Angeles.

## 1988

Norge sendte 12 deltakere i friidrett til Sommer-OL 1988 i Seoul.

## 1992

Norge sendte ni deltakere i friidrett til Sommer-OL 1992 i Barcelona.

## 1996

Norge sendte 13 deltakere i friidrett til Sommer-OL 1996 i Atlanta.

## 2000

Norge sendte 12 deltakere i friidrett til Sommer-OL 2000 i Sydney.

## 2004

Norge sendte 9 deltakere i friidrett til Sommer-OL 2004 i Athen.

## 2008

Norge sendte 9 deltakere i friidrett til Sommer-OL 2008 i Beijing.

## 2012

Norge sendte 11 deltakere i friidrett til Sommer-OL 2012 i London.

## 2016

Norge sendte 15 deltakere i friidrett til Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Oversiktsartikkel  på sports-reference.com
Yinshan zhengyao

***Yinshan zhengyao*** (kinesisk: 饮膳正要; «Den riktige dietts prinsipp») er et kinesisk verk om ernæringslære, forfattet av Hu Sihui (忽思恚 - på kinesisk er navnet blitt skrevet på forskjellig vis). Han var den kinesiske diettlege fra Yanyou-æraen til Tianli-æraen (1314–1330) ved mongolerhoffet. Hans kinesiske embedstittel lød *yǐnshàn tàiyī* (饮膳太医; «keiserlig lege fot drikke og spise»).

## Beskrivelse
Verket dateres til året 1330, og er dedisert til Yuan-keiseren Wenzong (Wénzōng 文宗), mongolkhanen Borzigin Tubtemur (kinesisk 孛儿只斤图帖睦耳).  Det omfatter tre bind (*juan*).

Boken gir viktig innsikt i steppenomadenes kosthold i de kinesisk-mongolske grensetrakter, og i kinesisk kosthold under mongolertiden. Ifølge forfatternde Buell og Anderson turde forfatteren ha tale et tyrkerspråk, sannsynligvis uigursk, og ha vokst opp i en kinesisk-tyrkisk og til sist i en mongolsk blandingskultur. De viser til at flere matoppskrifter er klart videreført til de moderne Huikineseres (回) kjøkken i Ningxia 

Også persisk-arabiske matoppskrifter er å finne i verket. Den kinesiske innflytelse blir tydelig for det meste hva angår plantebasert kost.

Den engelske oversetteøse hos Buell & Anderson lyder *Proper and Essential Things for the Emperor’s Food and Drink*.

## Viktige tidlige trykk
* *Sibu congkan xubian*, *zibu* (四部丛刊续编子部) (Reproduksjon av et Ming-trykk fra 1456)
* *Zhongguo gudai banhua congkan* (中国古代版画丛刊)
* *Zhongguo gudai banhua congkan* 中国古代版画丛刊 (元残卷 ufullstendig tekst fra mongolertiden)

## Moderne utgaver
* Renmin weisheng chubanshe (interpunktert kritisk utgave), 1986
* Zhongguo pengren guji congkan, 1988 (med nykinesisk oversettelse)

## Referanser


## Litteratur
* Eugene Newton Anderson, *The Food of China*, Yale University Press, New Haven 1988, ISBN 0300039557
* Paul D. Buell & E. N. Anderson: *A Soup for the Qan*, London/New York 2000
* Zhongguo pengren cidian, S.662
* Zhongguo pengren baike quanshu, S.688
* Zhongguo pengren wenxian tiyao, Nr.56
Dahle/Dahle/Breitenstein

**Dahle/Dahle/Breitenstein AS** var et arkitektfirma i Oslo etablert i 2001.

Dahle/Dahle/Breitenstein AS var eiet og drevet av arkitektene, professor Einar Dahle, Christian Dahle og Kurt Breitenstein. Firmaet var videreføringen av Dahle/Dahle/Arkitekter MNAL (etabl. i 1998). Fra 2005 drev Christian Dahle og Kurt Breitenstein videre som Dahle & Breitenstein AS og Einar Dahle som Einar Dahle Arkitekter.

## Arkitektfirmaets arbeider
*Bjørnveien 119, tildelt Sundts premie, 2005–2006. Dette boliganlegget ble utvalgt til Nasjonalmuseets utstilling over norsk arkitektur 2005–2010.
*Dahle/Dahle ble i 2002 tildelt betongtavlen for Villa Berg/Nåvik i Asker.
## Referanser
Kavaljershuset

**Kavaljershuset** er en bygning på *[[Långa raden]]* 3 på Drottningholmsmalmen, Ekerö kommune. I begynnelsen bodde det kongelige hoffets *kavaljerer* her, derav navnet. Bygningen eies og forvaltes av Statens fastighetsverk. Den er siden 1935 et bygningsminne og inngår i Drottningholms verdensarv.

Om huset, som nevnes i en takst fra 1726, er identisk med dagens bygning er usikkert. Den østlige delen av bygningen er fra tidlig 1700-tall eller eldre. Et påbygg mot vest kom til omkring 1815 og langsiden fikk da et enhetlig utseende i klassisistisk stil. Opprinnelig var planløsningen et sentralt korridorsystem med rom med sovealkove beliggende innenfor. Her bodde det kongelige hoffets *kavaljerer*. Bygningen har tre etasjer mot Ekerövägen og to etasjer samt et innredet loft mot gården. På Drottningholm har det funnets postkontor fra 1778 til 2000 og det mest av tiden lå det i Kavaljershuset unntatt 1830-1858. På 1900-tallet lå også telegrafstasjonen og telefonsentralen her.

I dag inneholder huset ti utleieleiligheter samt et firma som har sine kontorer i husets første etasje.

## Referanser


## Kilder
* Informasjonstavle på bygningen oppsatt av Statens fastighetsverk.
Porsgrunn Pirates

**Porsgrunn Pirates Rugby Klubb** er en norsk rugbyklubb som holder til i Porsgrunn i Telemark. Klubben ble stiftet i 2011 med et eliteserielag i Rugby League på herresiden, og etablerte i 2016 også et kvinnelag i sjumannsrugby..

## Spillerstall
Herrelaget

## Referanser
Alfred Taylor

**Alfred Taylor** (født 8. februar 1889, død ukjent) var en britisk bryter.

Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 1912 i Stockholm, der han ble utslått i andre runde. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Karl Karlsson

**Karl Karlsson** (født 16. november 1887, død april 1964) var en svensk bryter.

Han representerte Sverige under Sommer-OL 1912 i Stockholm, der han ble utslått i andre runde. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Joy Grant

**Audrey Joy Grant** (født 5. februar 1951 i Belize City) er en belizisk økonom og politiker som fra oktober 2016 til 31. mars 2021 var sentralbanksjef i Belizes sentralbank (Central Bank of Belize). 

Hun har også vært senator i Belizes nasjonalforsamling, og var minister for energi, vitenskap, teknologi og offentlig forsyning.

## Utdanning og yrkeserfaring
Grant gikk high school i Belize City, før hun jobbet et år i Barclays Bank, og flyttet deretter til Canada for å ta universitetsutdanning. Hun tok der en bachelorgrad innen handel og en mastergrad i økonomi og ledelse ved University of Alberta. 

Etter studiene flyttet hun til Barbados, der hun jobbet med prosjekter for økonomisk utvikling i tretten karibiske land, da hun jobbet i Caribbean Development Bank. Åtte år senere flyttet hun til Washington, D.C. for å jobbe ved Belizes ambassade der. Mens hun jobbet på ambassaden kom hun i kontakt med Massachusetts Audubon Society, som etterhvert tilbød henne jobb hos dem, ved å jobbe for bevaring av landområder i Belize. Hun flyttet til Belize i 1989, og etablerte prosjektet Programme for Belize for å drive med naturkonservering, og i samarbeid med bl.a. vitenskapsmenn fra USA og den amerikanske organisasjonen The Nature Conservancy kjøpte hun opp mer land, og etablerte prosjekter for å starte arbeidsplasser som var miljøvennlige. I 2001 ble hun visepresident i The Nature Conservancy, og ble direktør for den atlantiske regionen. Denne regionen består av 20 stater i USA og 10 land i Mellom-Amerika og Karibia. Hun forlot The Nature Conservancy i 2005 da hun begynte i Natural Capital Project, som direktør. 

I 2008 ble hun ekstraordinær og befullmektiget ambassadør ved Belizes ambassade i Brussel i Belgia, utpekt ambassadør til Spania, Nederland, Tyskland og Frankrike, samt ekstraordinær og befullmektiget ambassadør til Europakommisjonen. Disse rollene hadde hun til 2012. I 2011 ble hun også utnevnt til å delta i FNs grønne klimafond. Hun ledet arbeidet med å etablere den statseide banken National Bank of Belize, som åpnet i september 2013.

Grant ble utpekt til senator i 2012, av statsminister Dean Barrow. Hun ble utpekt til landets første kvinnelige minister for energi, vitenskap, teknologi og offentlig forsyning. Dette ministeriet har som mål blant annet å utvikle en bærekraftig utviklingsplan, ved å integrere lovverket innen energi, forskning og teknologi.

Den 1. oktober 2016 overtok hun stillingen som landets sentralbanksjef, etter Glenford Ysaguirre. Hun kom da fra stillingen som direktør i Financial Intelligence Unit (FIU), som hun hadde tiltrådt tidligere i 2016. Da hennes periode som sentralbanksjef utløp 31. mars 2021 overtok Gustavo Manuel Vasquez denne stillingen.

## Referanser
Service national des enquêtes des Forces canadiennes

**Service national des enquêtes des Forces canadiennes** (fransk) eller **Canadian Forces National Investigation Service** (engelsk) er etterforskningsavdelingen i Canadas forsvar. Avdelingen ble opprettet i 1993 og fikk sin endelige form i 1997.

Avdelingen etterforsker alvorlige og sensitive saker relatert til forsvarets eiendom, ansatte og militært personell som tjenestegjør i Canada og utenlands. Den har myndighet og jurisdiksjon over personer som er underlagt den militære straffelov uansett hvor i verden de tjenestegjør, uavhengig av grad.

## Referanser
Loviselund

**Loviselund** er en herregårdslignende eiendom på Drottningholmsmalmen, på Lovön i Ekerö kommune utenfor Stockholm. Bygningen ligger ved slutten av Gustaf III:s vei som forbinder Drottningholms slott med det gamle ferjeleiet som forbandt Lovön hvor Drottningholm slott ligger med Kärsön og videre forbindelser mot Tyska botten og Stockholm. Loviselund er et av flere herregårdslignende hus som ble oppført i området mot slutten av 1700-tallet. Den nåværende hovedbygningen er en velbevart treetasjes herregård med gul pusset fasade. Til bygningskomplekset hører også en bevart gjestgiveribygning oppført på slutten av 1600-tallet.

## Referanser


## Litteratur
*
Tornebuskegade

**Tornebuskegade** er en kort gate i Rosenborg Kvarter, Indre By i København. Den strekker seg fra Nørre Voldgade til Rosenborggade hvor den nesten treffer gaten Åbenrå. Inntil slutten av 1500-tallet lå området utenfor festningsverkene,  og man har antatt at navnet stammer fra det tilgrodde terrenget hvor gaten senere ble anlagt. Her lå i middelalderen et område med *tjørn* (hagtorn) som tilhørte den nærliggende landsbyen *Serritsløv*. Landsbybeboerne brukte selv trærne til innhegning men solgte dem også som gjerder til byens innbyggere. Da byen ble utvidet ble krattområdet inndratt til bebyggelse og Serritsløv nedbrutt. 

I 1659 nevnes gaten som *Thoren Burske Gade*. Ved Københavns brann i 1728 stanset ilden midt i gaten. 

## Beboere
Den nyutnevnte professor ved Kunstakademiet, arkitekten Christian Hansen (1803–1883), bodde i nr. 7 i slutten av 1850-årene. Filosofen Søren Kierkegaard bodde på hjørnet av Rosenborggade 9 / Tornebuskegade 1 i 1848. Forfatterinnen Athalia Schwartz bodde i nr. 9 fra 1870 og til sin død året etter. Frederik Vs snekkermester Christian Friedrich Lehmanns siste kjente adresse var i Tornebuskegade.

## Referanser
Taeniocerus

***Taeniocerus*** er en slekt av store, tropiske, biller som lever i død ved. De tilhører gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Store (20– 40&nbsp;mm), langstrakte, jevnbrede biller. På farge er de svarte eller mørkebrune med en blank overflate som kan ligne blankpussede sko, de blir derfor blant annet kalt "patent-leather beetles" (også "bess beetles") på engelsk. **Hodet** er stort og bredt med små, runde fasettøyne som er delt i to av en list. Midt i pannen sitter det ofte et kort horn. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra. Antennene er 10-leddete, C-formede, men ikke knebøyde, de ytterste tre til fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. **Brystskjoldet** (pronotum) er firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. **Dekkvingene** er ganske lange, parallellsidige, blanke, med dype lengdestriper. Undersiden av billen er ofte dekket med opprettstående, gulaktige børster. **Beina** er kraftige, særlig frambeina. Framleggene (tibiae) har pigger på utsiden, mellom- og bakleggene har to lengdelister. **[[Larve]]ne** er hvitaktige, tynne og sylindriske, ikke C-formede slik som de fleste andre skarabider. Medlemmene i denne familien har et svært enhetlig utseende, det er bare størrelsen som varierer påfallende, slik at det er ganske vanskelig å bestemme dem på ytre utseende. Kjevenes form og eventuelle horn på hodet kan være til noe hjelp.

## Levevis
Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.

## Utbredelse
Slekten er utbredt fra Assam i vest til Java i øst, dessuten muligens på Sri Lanka.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien Passalidae - totalt 70 slekter
***** Underfamilien Aulacocyclinae
****** Stammen Aulacocyclini
******* Slekten ***Taeniocerus*** Kaup, 1871
******** *[[Taeniocerus bicanthatus]]* (Percheron, 1841)
******** *[[Taeniocerus bicuspis]]* (Kaup, 1868)
******** *[[Taeniocerus mourzinei]]* Boucher, 1998
******** *[[Taeniocerus platypus]]* (Kaup, 1868)
******** *[[Taeniocerus pygmaeus]]* (Kaup, 1868)

## Eksterne lenker
* Oversikt over artene
*
Villa Albion

**Villa Albion** er en atriumvilla fra 1956 på Drottningholmsmalmen i Ekerö kommune,  tegnet av arkitektene Bengt Lindroos og Hans Borgström. Bygningen er oppført i lettbetongblokker og har en hvit fasade med grønne platedetaljer.

## Referanser


## Litteratur
*
Villa Axelsberg

**Villa Axelsberg** er en villa tegnet av arkitekt Nils Tesch som egen bolig på Drottningholmsmalmen på Lovön, i Ekerö kommune utenfor Stockholm. Bygningen ble oppført på 1960-tallet som en bevisst pastisj på en eldre bygning. Tesch valgte dermed en annen vei enn Peter Celsing og Ralph Erskine som på samme tid oppførte uttalt moderne villaer i området. Villa Axelsberg ligger ved begynnelsen av Kvarnbacken, rett nedenfor Celsings senere Villa Klockberga.
Konrad Stein

**Konrad Stein** (født 26. mars 1892, død 15. november 1960) var en tysk bryter.

Han representerte Tyskland under Sommer-OL 1912 i Stockholm, der han ble utslått i andre runde. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Trulte Heide Steen

**Trulte Heide Steen** (født 1943) er en norsk tidligere skuespiller og sanger.

Hun er søster av Harald Heide-Steen jr. og kusine av Anne Marit Jacobsen.

Foruten å spille mindre roller i filmer og tv-serier overtok hun etter Karin Krog Lysthuset-revyene. 

I 1979 ga hun ut jazz-platen *Smålåtfolket* sammen med Dag Åkeson Moe.

I 2003 deltok hun sammen med broren Harald Heide Steen jr. i et program av NRKs lørdagsunderholdning *[[Hodejegerne (underholdningsprogram)|Hodejegerne]].*

## Filmografi (utvalg)

* 1968 – ''De ukjentes marked''
* 1961 – *[[Et øye på hver finger]]*
* 1959 – *[[5 loddrett]]* 

## TV-opptredener (utvalg)
* 1966 – *[[Kontorsjef Tangen]]* (tv-serie)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Trulte Heide-Steen i Scenewebarkivet
*
*
Satengfuglfamilien

* se inndeling!

**Satengfuglfamilien** (Cnemophilidae) er en liten familie med spurvefugler i overfamilien **Cnemophiloidea**, som ser ut til å være basal i gruppen Passerida og søstergruppen til Melanocharitoidea. Familien består av tre arter fordelt i to slekter, hvorav den ene slekten er monotypisk. Alle tre artene er endemiske for fjellskogene på Ny-Guinea.

## Taksonomi
De tre artene ble tidligere klassifisert som paradisfugler (Paradisaeidae), noe de norske navnene på disse fuglene lenge bar preg av. Navnene ble imidlertid korrigert av Syvertsen *et al.* (2017). Nye molekylære beviser antyder imidlertid at de ikke har særlig nær tilknytning til denne gruppen, så de har blitt plassert i sin egen familie. En nøye undersøkelse av satinfuglene avslører særegne morfologiske egenskaper som klart skiller dem fra paradisfuglene, inkludert brede gap, relativt korte nebb og en heller uvanlig region rundt neseborene.

## Biologi
Satengfugler er middels store (typisk  lange og  tunge). Artene utviser noe kjønnspreg, men preget varierer en del mellom de tre artene. Hannens fjærdrakt varierer fra kullsort med irriserende effekt, til sort og gul/rød-oransje og oliven og lysegul. Hunnenes fjærdrakt er dusere utfarget og hovedsakelig i varierende kombinasjoner av oliven, brunt og lysegult. Vingene er korte og avrunda, stjerten middels lang. Nebbet er kort til middels langt, med en ørliten liten krok ytterst og er bredt gap. Ekstremitetene er korte og føttene små.

Satengfugler er i hovedsak frugivore og eter mest frukt og bær, men av og til kan de supplere på kosten med små virvelløse dyr. Artene bygger overbygde reder og hunnen legger typisk kun ett egg, som hun ruger ut alene. Alle artene er fruktetere.


LoriaMariaeKeulemans.jpg|turkispannesatengfugl*C. loriae*
CnemophilusMacgregoriiKeulemans.jpg|gulldusksatengfugl*C. macgregorii*
Lophozosterops dohertyi & Loboparadisea sericea 1897.jpg|gulbrystsatengfugl*L. sericea*


## Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til .

* Passeriformes, spurvefugler
** Passeri, sangfugler
*** Passerida
**** **Cnemophiloidea**
***** **Cnemophilidae**, satengfuglfamilien
****** *[[Cnemophilus]]*
******* *[[turkispannesatengfugl|C. loriae]]*, turkispannesatengfugl
******* *[[gulldusksatengfugl|C. macgregorii]]*, gulldusksatengfugl
****** *[[Loboparadisea]]*
******* *[[gulbrystsatengfugl|L. sericea]]*, gulbrystsatengfugl

Noen regner *C. macgregorii sanguineus* som en selvstendig art, men de fleste ser den som konspesifikk med *C. macgregorii*, selv om den skiller seg fra denne på en rekke områder. Fjærdrakten er for eksempel mer flammerød på oversiden, kontra gulloransje, og nebbet er sort, kontra brunt. *C. sanguineus* har dessuten marginalt lengre vinger og kortere stjert.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Storstraum sluse

**Storstraum sluse** er et sluseanlegg i Storstraum–Småstraumkanalen mellom innsjøene Vråvatn og Nisser i Vrådal i Telemark. Den første slusen ble åpnet i 1867, mens dagens anlegg som også inkluderer en nåledam ble åpnet i 1914. Over anlegget går også Storstraumen bru, som er en del av fylkesvei 455.

Sammen med dammene ved Småstraum sluse er disse de eldste nåledammer i Norge. Dette er også de høyest beliggende sluser i Nord-Europa.

I forbindelse med chartertrafikk trafikkeres slusen av turistbåten MS «Fram» om sommeren. Ved båtpassering blir en del av veibrua vippet opp.

## Historie

Den første slusen i Storstraum ble bygget i 1866–67. Da fantes det allerede sag og mølle ved den sørlige bredden, bygget i 1852.

I 1912 ble Arendals Vasdrags Brugseierforening gitt konsesjon til regulering av vannene i Arendalsvassdraget, noe som førte til at sluseanlegget måtte bygges helt om, i tillegg til at det ble bygget en dam. Dammen ble påbegynt i august 1913, og stod ferdig før høstflommen. Den gamle slusen ble stengt for trafikk 25. november samme år, og rivingen startet rett over nyttår 1914, med ferdigstillelse av den nye slusen i april. På toppen av dammen var det en brubane, mens det over slusekammeret var anlagt en svingbru.

I 1965 anla Telemark vegvesen en helt ny bru med navn *Storstraumen bru* rett nedenfor dammen, med vippebru over slusekammeret. Maskinhuset til vippebrua står der den tidligere svingbrua hadde sin dreieskive.

## Galleri

Storstraum sluse og dam.jpg|Nåledam ved Storstraum. Reguleres med ordinære luker.
Storstraum sluse, rester av dreieskive til svingbru.jpg|Rester av dreieskive til svingbru fra 1914.
Storstraum sluse og dam til venstre, Storstraumen bru til høyre.jpg|Storstraum sluse og dam fra 1914 til venstre, Storstraumen bru fra 1965 til høyre.


## Referanser




## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
*
Maria Klenskaja

**Maria Klenskaja** (født 29. januar 1951 i Tartu, død 6. januar 2022) var en estisk teater- og filmskuespiller. 

Hun er blant annet kjent fra flimene *Keskea rõõmud* (1987), *Varastatud kohtumine* (1989) og *Teenijanna* (1990).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alvar Lidell

**Tord Alvar Quan Lidell** (født 11. september 1908 i Wimbledon Park i Surrey i England, død 7. januar 1981 i Northwood i Middlesex) var en britisk hallomann og nyhetsoppleser for BBC radio. Under annen verdenskrig ble hans distinktive atemme synonymt med nyhetsopplesning.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Alvar Lidell hadde svenske foreldre. Hans far John Adrian Lidell importerte tømmer. Moren var Gertrud Lidell (født Lundström). Lidell gikk på King's College School i Wimbledon og Exeter College i Oxford. Som barn lærte han seg piano, pikkolofløyte, cello og sang, og var en aktet skuespiller under tiden ved Universitetet i Oxford.

### BBC
Etter noen kortvarige stillinger som lærer og sanger, ble han ansatt hos BBC i Birmingham som hovedannonserer, og ble overført til London etter et år. Han ble *deputy chief announcer* i 1937, og året etter giftet han seg med Nancy Margaret Corfield, datter av en advokat (de hadde to døtre og en sønn). Han gjorde noen historisk viktige kringtastinger, som for eksempel kong Edward VIII's abdikasjon. Den 3. september 1939 leste han ultimatumet til Tyskland fra 10 Downing Street, og kl 11 introduserte han Neville Chamberlain som meddelte nasjonen at den var i krig mot Tyskland.

Det var under Annen Verdenskrig at BBC oppgav navnene til sine så langt anonyme hallomenn og nyhetsopplesere - slik at de bedre kunne skilles fra fiendtlig propaganda. Under krigen ble *«Here is the news, and this is Alvar Lidell reading it»* til et utilsiktet munnhell. I 1943 gjorde han tjeneste i RAF som etterretningsoffiser (til dels ved Bletchley Park), men returnerte til BBC et år etter.

I 1946 ble han *chief announcer* for det nye BBC Third Programme, og der var han i seks år, og var standardsettende for uttale og setningsmelodi.

I 1952 ble BBCs nyhetstjeneste reorganisert, og han gikk tilbake til å være nyhetsoppleser, og var også innom fjernsynet. Han ble utnevnt til medlem av Order of the British Empire i 1964 og gikk i pensjon i 1969.

### Pensjonist
I 1979 skrev han en artikkel om den fallende uttalestandard ved BBC i *[[The Listener]]* - og BBC nedsatte straks et ekspertpanel for å granske anliggendet. Lidell leste også inn fortellinger; han leste inn over 237 bind for Books for the Blind, blant annet lange verker som for eksempel *[[Anna Karenina]]*. Som baryton gav han resitasjoner, og spilte inn med Gerald Moore ved pianoet. I 1970 ble Lidell hørt som forteller i Apple Records-opptaket av *[[The Whale (Tavener)|The Whale]]* av komponisten John Tavener.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Alvar Lidell announces the German invasion of Holland, Belgium and Luxembourg, May 10, 1940
*  Alvar Lidell announces the Japanese attack on US targets in the Pacific, December 7, 1941
*  Alvar Lidell reading the BBC news in March 1945
Trichostigmus

***Trichostigmus*** er en slekt av store, tropiske, biller som lever i død ved. De tilhører gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Middelsstore, langstrakte, jevnbrede biller, blant de mindre artene i Passalidae. På farge er de svarte eller mørkebrune med en blank overflate som kan ligne blankpussede sko, de blir derfor blant annet kalt "patent-leather beetles" (også "bess beetles") på engelsk. **Hodet** er stort og bredt med små, runde fasettøyne. Antennene er 10-leddete, C-formede, men ikke knebøyde, de ytterste tre til fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. **Brystskjoldet** (pronotum) er firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. **Dekkvingene** er ganske lange, parallellsidige, blanke, med dype lengdestriper. Der har hårete ytterkanter. Undersiden av billen er ofte dekket med opprettstående, gulaktige børster. **Beina** er kraftige, særlig frambeina. Framleggene (tibiae) har pigger på utsiden, mellom- og bakleggene har to lengdelister. **[[Larve]]ne** er hvitaktige, tynne og sylindriske, ikke C-formede slik som de fleste andre skarabider. Medlemmene i denne familien har et svært enhetlig utseende, det er bare størrelsen som varierer påfallende, slik at det er ganske vanskelig å bestemme dem på ytre utseende. Kjevenes form og eventuelle horn på hodet kan være til noe hjelp.

## Levevis
Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på Filippinene og Sulawesi.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien Passalidae - totalt 70 slekter
***** Underfamilien Leptaulacinae
****** Slekten ***Trichostigmus*** Kaup, 1871
******* *[[Trichostigmus mindorensis]]* Boucher, 1992
******* *[[Trichostigmus semperi]]* Boucher, 1992
******* *[[Trichostigmus thoreyi]]* (Kaup, 1868)
******* *[[Trichostigmus ursulus]]* (Schaufuss, 1885)
******* *[[Trichostigmus whiteheadi]]* Boucher, 1992

## Eksterne lenker
* Oversikt over artene
* Oversikt over artene
*
Cetejus

***Cetejus*** er en slekt av biller som lever i død ved. De tilhører gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Middelsstore (ca. 25 millimeter), langstrakte, jevnbrede biller. På farge er de svarte eller mørkebrune. **Hodet** er stort og bredt med små, runde fasettøyne som er delt i to av en list. Midt i pannen sitter det en flat knøl eller et kort horn. Overleppen (labrum) og kjevene (mandiblene) er sterkt utviklet, de sistnevnte godt synlige ovenfra. Antennene er 10-leddete, C-formede, men ikke knebøyde, de ytterste fem leddene har bladlignende utskudd og danner en løs vifte som ikke kan lukkes. **Brystskjoldet** (pronotum) er avrundet firkantet sett ovenfra, bredere enn langt, blankt, med en lengdefure i midten. Det er et tydelig, smalt skille mellom brystskjoldet og dekkvingene. **Dekkvingene** er ganske lange, parallellsidige, blanke, med rader av firkantede groper.

## Levevis
Voksne og larver lever sammen i råtnende ved, og danner en slags samfunn. Dette kalles subsosialitet og er uvanlig hos biller. De voksne billene tygger trefliser som de fôrer til larvene, og hjelper dermed fordøyelsen. Både voksne og larver spiser dessuten de voksne billenes avføring (såkalt koprofagi). Dette øker næringsutbyttet siden avføringen har blitt infisert med mikroflora (bakterier og andre mikroorganismer) som frigjør næringsstoffer fra treet. De voksne billene hjelper også larvene til å bygge et puppekammer der de kan forvandle seg til en puppe. Voksne og larver kommuniserer seg imellom med lyd, og minst 14 forskjellige lydytringer er identifisert. De voksne billene lager lyd bed å gni bakkroppen mot vingene, larvene ved å gni det bakre beinparet mot hoftene til det midtre beinparet.

## Utbredelse
Slekten har sin hovedutbredelse på Ny-Guinea, men forekommer også på Molukkene, på Palau og i Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien Skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien Passalidae - totalt 70 slekter
***** Underfamilien Macrolininae
****** Slekten ***Cetejus*** Kaup, 1871
******* *[[Cetejus acutangulus]]* Heller, 1910
******* *[[Cetejus bretoni]]* Boucher, 1993
******* *[[Cetejus convexus]]* Doesburg, 1956
******* *[[Cetejus glabriventris]]* Kuwert, 1898
******* *[[Cetejus grabowskyi]]* Kuwert, 1891
******* *[[Cetejus gracilis]]* (Stoliczka, 1873)
******* *[[Cetejus halmaheirae]]* Kaup, 1871
******* *[[Cetejus imbecillis]]* Kuwert, 1898
******* *[[Cetejus innovator]]* Boucher, 1993
******* *[[Cetejus laevigatus]]* (Zang, 1903)
******* *[[Cetejus lateralis]]* Hincks, 1938
******* *[[Cetejus longicornis]]* Doesburg, 1956
******* *[[Cetejus obliquus]]* (Kirsch, 1877)
******* *[[Cetejus paradoxus]]* Hincks, 1937
******* *[[Cetejus peltostictus]]* (Kaup, 1868)
******* *[[Cetejus pseudamericanus]]* Boucher, 1995
******* *[[Cetejus schenklingi]]* Heller, 1910
******* *[[Cetejus sodalicus]]* Zang, 1906
******* *[[Cetejus virginalis]]* (Kaup, 1868)

## Eksterne lenker
* Oversikt over artene
*
Guerrilla

***Guerrilla*** er en britisk drama-miniserie produsert for Sky Atlantic i samarbeid med Showtime. Den hadde premiere 13. april 2017.

## Rolleliste
* Kent … Idris Elba
* Jas Mitra … Freida Pinto
* Marcus … Babou Ceesay
* Pence … Rory Kinnear
* Omega … Zawe Ashton
* Cullen … Daniel Mays
* Eliette … Bella Dayne
* Kenya … Wunmi Mosaku

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vestre Romerike Fotballkrets

**Vestre Romerike Fotballkrets** er en tidligere krets i Norges Fotballforbund.

Romerike Fotballkrets ble stiftet 29. oktober 1911. 
Kretsen ble delt i *Lillestrøm og Omegn Fotballkrets*, *Eidsvold og Omegns Fotballkrets* og Østre Romerike Fotballkrets i 1922. 
*Lillestrøm og Omegn Fotballkrets* og *Eidsvold og Omegns Fotballkrets* ble så samlet til nye *Romerike Fotballkrets* i 1929.
Kretsen skiftet navn til *Vestre Romerike Fotballkrets* i 1931.
Vestre Romerike Fotballkrets og Østre Romerike Fotballkrets ble samlet til Romerike Fotballkrets i 1970.

## Kretsens ledere
* Ingvald Haugen, Lillestrøm SK (1932)
* Birger Berntsen, Lillestrøm SK (1933)
* K. G. Kinn, Eidsvold Turn (1934–1936)
* Erling Nicolaysen, Lillestrøm SK (1937–1938)
* Adolf Laache, Ull/Kisa (1939–1951)
* Alf Røvang, Eidsvold Turn (1952–1958)
* Oddvar Dahle, Lillestrøm SK (1959–1969)

## Kilder
* 
* Vestre Romerike Fotballkrets 1911-1961
Per Øvregard

**Per Øvregard** var generaldirektør i daværende Televerket fra 1968 til 1980.

Øvregard tok hele sin utdannelse gjennom etaten, inkludert radioskole og juridisk embedseksamen. Han avanserte etter hvert, og fikk sin første ledererfaring fra mindre telegrafstasjoner. Senere ble han økonomidirektør og fra 1962 trafikkdirektør. Han var den siste generaldirektøren som ble rekruttert internt.

Per Øvregard har også skrevet to bøker om telegrafverkets/televerkets historie.

## Referanser




## Litteratur
Melampittidae

* dvergmelampitta
* stormelampitta

**Melampittidae** (melampittaer) er en liten familie av spurvefugler endemisk for fjellskogene på Ny-Guinea. Familien består av kun to arter, fordelt i hver sin slekt. Begge monotypiske.

## Biologi
Melampittaer er små () til mellomstore () kråkelignende fugler, med hovedsakelig blåsort fjærdrakt, sort nebb, og sorte sterke undere ekstremiteter med føtter utstyrt med fire tær hver. Kjønnene er relativt like.

Den største av artene trives i regnskog som vokser kalkstein som danner karst, i høyder på , mens den minste av artene trives i regulær montan regnskog med tett underskog, som vokser i høyder på  Arten er imidertid mest tallrik i høyder på . Begge eter trolig hovedsakelig insekter og snegler og lignende, men dette vet man egentlig svært lite om i øyeblikket.

## Taksonomi
Melampittaene har tidligere vært plassert i Orthonychidae, Eupetidae og Paradisaeidae, men fuglene skiller seg fra disse gjennom sitt dunete avkom og gjennom at foreldrene ikke mater avkommet med oppstøt. Det ble nylig oppdaget at melampittaene er mer distinkte enn tidligere antatt, og artene ble derfor plassert i sin egen familie.

### Inndeling og utbredelse
Inndelingen følger HBW Alive. Alle norske navn følger Norsk navnekomité for fugl (NNKF) og er i henhold til , med unntak for navn gitt i parentes. Disse har fortsatt ikke fått avklart sitt norske navn og må derfor kun betraktes som beskrivende uttrykk.

* Passeriformes, spurvefugler
** Passeri, sangfugler
*** Corvoidea
**** Melampittidae
***** *[[Melampitta]]*
****** *M. lugubris*, dvergmelampitta, utbredt i spredte populasjoner gjennom det meste av Ny-Guineahøylandet og i fjellene på Huonhalvøya og Fuglehodehalvøya
***** *[[Megalampitta]]*
****** *M. gigantea*, stormelampitta, utbredt i spredte populasjoner i Arfakfjellene på Fuglehodehalvøya, på Fakfakfjellene og Kumawafjellene på Bomberaihalvøya, i de sørlige skråningene til Snowfjellene, i Torricellifjellene og lengst sørøst i Owen Stanleyfjellene

### Noter
Tidligere regnet man tre underarter til dvergmelampitta (*lugubris*, *rostrata*, *longicauda*), men forskjellene utgjorde kun små måleforskjeller og minimale klinale variasjoner. Arten behandles derfor nå som monotypisk, i henhold til Beehler & Pratt (2016).

Stormelampitta var tidligere plassert i *Melampitta*, men er nå flyttet til slekten *Megalampitta*.

## Litteratur
* 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Rakettartilleri

**Rakettartilleri** er artillerivåpen som anvender raketter for samme oppgaver som en ellers anvender vanlig rørartilleri.

## Utvikling
:For tysk rakettartilleri under annen verdenskrig, se *[[Nebelwerfer]]*.
I moderne tid begynte rakettartilleri å bli tatt i bruk under annen verdenskrig. Sovjetunionens mest anvendte rakettartillerisystem hadde betegnelsen BM-13. Dette rakettartilleriet fikk tilnavnet *Stalinorgelet* av tyskerne mens de sovjetiske troppene myntet kallenavnet «Katiusja» (~lille Katarina) til dette våpenet. Også de tyske troppene anvendte rakettartilleri, det mest kjente av disse gikk under navnet Nebelwerfer. Etter krigen ble navnet «Katiusja» brukt om alle sovjetiske rakettartillerisystemer som lignet BM-13, og med tiden har navnet blitt anvendt som noe av et synonym med rakettartilleri, spesielt under Israel–Libanon-konflikten i 2006.

## Taktiske fordeler og ulemper
Fordelene med rakettartilleri er dels at enhetene er påtagelig billigere og enklere å lage enn haubitser og kanoner, dels at målområdet kan rammes av en stor mengde eksplosjoner på én og samme tid. Rakettartilleri har tradisjonet vært mer mobilt enn rørartilleri.

En ulempe er at ammunisjonen blir dyrere enn den til rørartilleri.

Raketter uten styring, slik som brukt i stalinorgler, har lav presisjon.  For å treffe et lite mål vil man dermed typisk trenge store mengder ammunisjon. De siste tiårene har det blitt vanligere å bruke raketter med styring, slik at en rakett kan styre mot et mål gitt av forhåndsprogrammerte koordinater eller som oppdages med sensorer.  Dette reduserer ammunisjonsforbruk og reduserer utilsiktet skadevirkning, men til enda høyere kostnad per enhet ammunisjon.  

Under Russlands invasjon av Ukraina 2022 brukte de russiske angriperne i stor grad rakettartilleri uten styring, med omfattende skadevirkninger på bygninger som resultat, mens det fra ukrainsk side i større grad ble brukt systemer med styrte raketter, som M270 og HIMARS.
Sunnhordland Fotballkrets

**Sunnhordland Fotballkrets** er en tidligere krets i Norges Fotballforbund.

Kretsen ble dannet da Hordaland Fotballkrets ble delt i Midthordland Fotballkrets og Sunnhordland Fotballkrets i 1933.
I 1988 ble Bergen og Omegn Fotballkrets og Sunnhordland slått sammen, og dannet (igjen) Hordaland Fotballkrets.

Kretsen ble både dannet og oppløst etter initiativ fra sentralt hold i Norges Fotballforbund. 
Kretsformannen i Hordaland Fotballkrets, Harald Nordenborg, ble informert om delingen av kretsen på et kretsformannsmøte i Oslo i 1932.
Harald Nordenborg ble året etter den første formannen i den nye *Sunnhordland Fotballkrets*.

Da kretsen ble slått sammen med Bergen og Omegn Fotballkrets i 1988, skjedde dette etter styrevedtak i Norges Fotballforbund til tross for at et ekstraordinært kretsting 
i Sunnhordland Fotballkrets hadde sagt nei til sammenslåingen.

## Kretsens ledere
* Harald Nordenborg, Stord T&IL (1933–1946)
* John Fadnes, Stord T&IL (1947–1959)
* Leif Steensohn, Stord T&IL (1960–1963)
* Erling Vee, Etne IL (1964)
* John Fadnes, Stord T&IL (1965)
* Lars Nygård, Etne IL (1966)
* Johann Belsvik, Stord T&IL (1967–1978)
* Arve Blokhus, Stord T&IL (1979)
* Helge Hauge, Njardar IL (1980–1984)
* Ivar B. Arnesen, Uskedal IL (1985–1987)

## Referanser


## Kilder
* 
* Alf Terje Myklebust (1983): *Sunnhordland Fotballkrets 50 år. Jubileumskrift*.
Aleksandr Nevskij-katedralen

**Aleksandr Nevskij-katedralen** kan vise til:
* Aleksandr Nevskij-katedralen (Sofia) i Bulgaria
* Aleksandr Nevskij-katedralen (Tallinn) i Tallinn
* Aleksandr Nevskij-katedralen (Paris) i Frankrike
Trondheim Fotballkrets

**Trondheim Fotballkrets** er en tidligere krets i Norges Fotballforbund.

*Nordenfjeldske Fotboldforbund* ble stiftet 28. september 1905, og hadde som ambisjon å være et fotballforbund for hele Midt-Norge og Nord-Norge. Norges Fotballforbund satte ikke særlig pris på at trønderne dannet et eget fotballforbund, og i 1909 gikk *Nordenfjeldske Fotboldforbund* over til å bli en krets i NFF. Navnet ble imidlertid beholdt fram til 1916. Da ble Indtrøndelagens Fotballkrets skilt ut, og kretsen endret navn til *Trondhjems Fotballkrets*. I 1948 ble navnet *Trondheim og Omegn Fotballkrets*, og endelig i 1965 *Trondheim Fotballkrets*.

Trondheim Fotballkrets, Fosen Fotballkrets og Nord-Østerdal Fotballkrets ble slått sammen med Sør-Trøndelag Fotballkrets 14. desember 1986.

## Kretsens ledere
* Claus Hjelte, Teknikernes Fodboldklub (1905–1907)
* Reidar Olsen, Kvik (1908–1909)
* Karl Tellefsen, Rapp (1910)
* Thinus Arntzen, Kvik (1911–1913)
* H. Berg, Brage (1914)
* Egil Anzjøn, Rapp (1915)
* K. Sundlo, Underofficersskolens Idrettslag (1916)
* Egil Anzjøn, Rapp (1917–1918)
* Jacob Salberg, Rapp (1919–1923)
* Gunnar Paulsen, Rapp (1924–1925)
* Thorbjørn Ottesen, Rapp (1926–1928)
* Gunnar Paulsen, Rapp (1929–1930)
* Sverre Moxnes, Brage (1931–1936)
* Thorbjørn Ottesen, Rapp (1937–1950)
* John Haugen, Kvik (1951–1955)
* Thorleif Aas, Falken (1956–1959)
* Sverre Solberg, Kvik (1960–1962)
* Gunnar Lykke, Wing (1963–1964)
* Anders Saasen, Tryggkameratene (1964–1973)
* Stein Reidar Johansen, Trondheims-Ørn (1974–1981)
* Terje Moksnes, Astor FK (1982–1986)

## Kilder
* 
* *Trondhjemskretsen gjennom 50 år*. 1955.
* Årsberetninger fra Trondheim Fotballkrets.
NP-hardt

De NP-harde problemene er en mengde problemer som er minst like harde som de hardeste problemene i NP. Sagt på en annen måte, hvis ethvert problem i NP kan polynomtidsreduseres til et gitt problem H, er problemet H NP-hardt. Hvis H også er med i NP, vil det bety at H er et av de hardeste problemene som eksisterer i NP. H kalles da NP-komplett i tillegg til NP-hardt. En konsekvens er at om man skulle finne en polynomtidsalgoritme for et eller annet NP-hardt problem, vil alle problemer i NP kunne løses i polynomiell tid.

## Eksempler
Et eksempel på et NP-hardt problem kan være et NP-komplett problem. Et velkjent problem er handelsreisendeproblemet som går ut på å finne korteste vei som går gjennom ei gitt mengde noder.

Et problem som ikke er NP-komplett, men som er NP-hardt er stoppeproblemet. Stoppeproblemet går ut på om man kan avgjøre om et gitt program med et gitt input vil stoppe eller ikke. Dette er et problem som ikke er turingavgjørbart. Det finnes inga turingmaskin som vil kunne avgjøre problemet.

## Litteratur
*
Sackbut

En **sackbut** eller **barokktrombone** er et messingblåseinstrument fra renessansen og barokken. Instrumentet er en forgjenger til den moderne trombonen.

Det finst to teorier om opphavet til navnet: At det stammer fra det franske ordet *sacquer* (å skyve) og *bouter* (å trekke), eller fra spansk *sacar* (å trekke) og *bucha* (et rør eller en pipe). Sackbuten manglet vannventil slik at kondensen kunne slippe ut, den hadde et mindre bor i røret, sjalstykket var også mindre og den kunne ikke stemmes bak, ellers likner den mye på dagens trombone. Til tross for at sackbuten var en av de enkleste å stemme, da det handlet om å finne rett posisjon, ble ikke sackbuten inkludert i okesteret, og trombonen kom først med i romantikken.

Sackbuten hadde tykkere vegger enn en trombones, og lyden er derfor mykere enn hos en trombone. Den hadde som funksjon å takle de dypere registrene som trompeten ikke nådde.

## Referanser
Unforgotten

***Nedgravde hemmeligheter*** er en britisk fjernsynsserie med manuskript av Chris Lang, sendt på ITV siden 8. oktober 2015.

## Handlingsreferat
Den første sesongen fokuserer på drapet på James Jimmy Sullivan (spilt av Harley Alexander-Sule) en 17-åring som forsvant i 1976. Restene av ham blir senere oppdaget, når et hus skal rives i det nordlige London. Den andre sesongen følger drapet på David Walker (spilt av Daniel Gosling) en konservativ konsulent som forsvant sporløst i 1990. Hans levninger havnet deretter i en koffert, som deretter ble kastet i elven Lee i det nord-østlige London.

Den tredje sesongen undersøker drapet på jenta Hayley Reid, en ung student som forsvant på nyttårsaften 1999. Skjelettet hennes blir deretter oppdaget av arbeidere som fikk i oppdrag å reparere en del av motorveien M1 i London. Den fjerde sesongen følger oppdagelsen av Matthew Walsh sitt hode-løse og hånd-løse lik, som blir funnet i 2020. Kroppen hans hadde tilsynelatende blitt frosset ned etter at han forsvant i 1990.

Sesong 1 til 4 inkluderer også historien om etterforsker Cassie Stuarts personlige liv, og forskjellige konflikter i hennes nærmeste familie, hennes romantiske forhold til personer som liker henne, og hvordan hun forsøker å løse forskjellige kriminelle saker og still eventuelle kriminelle for retten.

## Rolleliste
* Cassie Stuart … Nicola Walker
* Sunil Khan … Sanjeev Bhaskar
* Martin Hughes … Peter Egan
### Sesong 1
* Robert Greaves … Bernard Hill
* Eric Slater … Tom Courtenay
* Phillip Cross … Trevor Eve
* Lizzie Wilton … Ruth Sheen
* Claire Slater … Gemma Jones
* Maureen Sullivan … Frances Tomelty
* Shirley Cross … Cherie Lunghi
* Grace Greaves … Hannah Gordon
* Ray Wilton … Brian Bovell

### Sesong 2
* Tessa Nixon … Lorraine Ashbourne
* Paul Nixon … Douglas Hodge
* Jason Walker … Will Brown
* Colin Osborne … Mark Bonnar
* Simon Osborne … Charlie Condou
* Marion Kelsey … Rosie Cavaliero
* Tony Kelsey … Nigel Lindsay
* Elise Dunphy … Holly Aird

### Sesong 3
* Chris Lowe … James Fleet
* Tim Finch … Alex Jennings
* James Hollis … Kevin McNally
* Carol Finch … Amanda Root
* Peter Carr … Neil Morrissey

## Referanser


## Eksterne lenker
*