open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dimensjonerende utetemperatur

**Dimensjonerende utetemperatur** er en temperatur som brukes i kalibrering av klimasystemer i bygninger. Dimensjonerende utetemperatur er i praksis høyeste (sommertemperatur) og laveste (vintertemperatur) middeltemperatur over 3 døgn for en gitt periode. Oftest brukes normalperioder som 1961–1990.
Fylkesting

**Fylkestinget**, i tidligere tider også kalt både *bygdelagsting* og *fjerdingsting*, er det øverste, folkevalgte organ i fylkeskommunen. Det er fylkestinget som angir rammene for den fylkeskommunale virksomheten. Dette skjer gjennom vedtak om fylkesplan, økonomiplan og årsbudsjett.

## Historikk
Fylkestinget har røtter tilbake til «amtsformandskabet» (senere amtstinget) som ble etablert i henhold til formannskapslovene i 1837. Amtstinget var sammensatt av ordførerne i amtets herreds- eller landkommuner. Stortinget vedtok lov om kommuner og fylkeskommuner i 1961, og fra 1964 valgte samtlige kommunestyrer inn representanter til fylkestingene tilnærmet proporsjonalt etter innbyggertall. Fylkesmannsembetet var også fylkeskommunens administrasjon.

Fra 1. januar 1976 er representantene valgt ved direkte valg hvert fjerde år, samtidig med kommunestyrevalget. Fylkeskommunen fikk sin egen administrasjon ledet av en fylkesrådmann, og fikk ansvar for videregående utdanning og eierskap og ansvar for drift av sykehusene.

Driften av sykehusene ble overført til statlige helseregioner i 2002. 

Flere fylkeskommuner har fjernet tittelen fylkerådmann og benevner sin øverste administrative leder for *fylkesdirektør*. For ekesempel gjorde Nord-Trøndelag fylke vedtak om å fjerne tittelen fylkesrådmann i 2003.

## Fylkesutvalg
Fylkesutvalget er et arbeidsutvalg som forbereder saker for fylkestinget. Medlemmene velges av og blant fylkestingets medlemmer og består av minimum fem medlemmer. Utvalget ledes av fylkesordføreren. Medlemmer og varamedlemmer velges for fire år av gangen. Utvalget behandler forslag til økonomiplan, årsbudsjett og skattevedtak. Utover dette fastsetter fylkestinget selv området for fylkesutvalgets virksomhet. 
«Fylkesutvalget kan tildeles avgjørelsesmyndighet i alle saker hvor ikke annet følger av lov.»

Det tilsvarende organ på kommunenivå, formannskapet, består av medlemmer fra kommunestyret og ledes av ordføreren.

## Fylkesråd
I to fylker (Nordland og Akershus) har man valgt en parlamentarisk styreform.  Da velges det ikke et fylkesutvalg, men i stedet danner en koalisjon av partier et fylkesråd. Fylkesrådet utgjør den øverste administrative ledelse i fylkeskommunen.

## Referanser
Avenue des Champs-Élysées

**Avenue des Champs-Élysées** er en aveny i Paris. Med mange kinoer, kaféer og luksuriøse spesialbutikker er Champs-Élysées blitt en av verdens mest berømte gater. Mange store motehus har butikker på eller nær Champs-Élysées.

Den 3 kilometer lange avenyen går gjennom 8. arrondissement i det nordvestlige Paris, fra Place de la Concorde i øst til Place Charles de Gaulle (tidligere Place de l'Étoile) i vest. Nedre del er omgitt av et parkbelte på begge sider (Marigny-parken); her ligger også Marigny-teatret, Grand Palais og Petit Palais. Øvre del kranses av en rekke forretningsarkader («galeries»), kinoer, teatre (Lido, Champs-Élysées-teatret) og berømte restauranter og kafeer (Fouquet's, Ladurée)

På Bastilledagen går hvert år Frankrikes største militærparade ned Champs-Élysées, inspisert av Frankrikes president. Innkomsten på siste etappe i sykkelrittet Tour de France skjer på Champs-Élysées.

## Eksterne lenker
* Avenue des Champs-Elysées
* Barry Bergdoll, Columbia University: Kart over Paris
Britiske kommandosoldater

**Britiske kommandosoldater** ble første gang opprettet av den britiske hæren i juni 1940, tidlig i den andre verdenskrig som en godt utrustet og spesialtrent styrke som kunne benytte ukonvensjonelle og irregulære taktikker for å overfalle, forstyrre og rekognosere på fienden på det europeiske kontinentet og i Norge.

Opprinnelig ble raid vanligvis utført av relativ små grupper i løpet av kort tid og om natten, men vokste senere i kompleksitet og størrelse. Kommandosoldatene ble dannet, og opererte, i hemmelighet og skapte en demoraliserende effekt på de tyske kyststyrkene samtidig som de ble berømte hos det engelske folket, og de mytene som ble spunnet om dem var kun sammenlignbart med berømmelsen og beundringen som ble tildelt flygerne i kampfly. Etter hvert som krigen utviklet seg opererte kommandosoldatene stadig mer som sjokktropper, stundom i antall tilsvarende en brigade og noen ganger sammen med ordinært infanteri.

## Historie

Allerede den 18. juni 1940 hadde Winston Churchill skrevet til sjefen for forsvarsministeriets stab, general Hastings L. Ismay, at man burde overveie å opprette avdelinger av «stormtropper». Han ville ha 20 000 mann i slike spesialavdelinger. Deres oppgave skulle være å uskadeliggjøre alle fiender som forsøkte å gå i land i Storbritannia. Han antydet at de skulle kalles «leoparder».

Senere på sommeren fastslo Churchill at det måtte gjøres fortgang i opprettelsen av slike offensivt innstilte avdelinger som kanskje kunne settes inn mot tysk-okkupert område. Da kalte han dem for «angrepskompanier», en betegnelse som senere ble erstattet med kommandostyrker.

## Eksterne lenker
* Combined Operations
* Commando Veterans Association
* 30 Commando Assault Unit – Ian Fleming's 'Red Indians'
Bø Sommarland

**Bø Sommarland** ligger i Bø i Telemark og er en av Norges største turistattraksjoner med om lag 150&nbsp;000 besøkende årlig. Parken ble åpnet i 1985, og er Norges eneste utendørs vannaktivitetspark.

Bø Sommarland AS eies av det spanske konsernet Parques Reunidos, som også eier fornøyelsesparken Tusenfryd. Bernt-Gunnar Berntsen, tidligere assisterende parksjef i Tusenfryd, tok over som direktør i 2008. Liv Anne Kleivrud var direktør i Bø Sommarland fra høsten 2006.

## Historien
Bø Sommarland åpnet St. Hansaften i 1985 under navnet *Telemark Sommarland.* 

## Arbeidsstaben og styre
Hvert år trenger Sommarland rundt 300 sesongansatte. Den faste kjernene består per 2011 av 7 ansatte. Parques Reunidos, som eier både Tusenfryd og Bø Sommarland, eier totalt 71 andre parker rundt om i verden. Det er tett samarbeid mellom Tusenfryd og Sommarland på flere administrative områder.  

Tor Chr. Lier var parkens første direktør, men trakk seg etter kort tid. Etter dette var det 6 sjefer på åtte år. Men fra 1991 tok Olav Forberg over og leda Sommarland frem til 1998 hvor Olav Berg tok over. I 2013 ble Mattis Willms administrerende direktør før René Langeveld Sas tok over i mai 2016. 

## Populære attraksjoner

**Jettegryta** (2006)

Jettegryta er en av de største skliene i Bø Sommarland. To og to sitter i en båt som starter i stor fart igjennom et rør hvor det er lagt inn spesielle lys og lydeffekter før man føres i en åpen gryte. Sklien er over 100 meter lang og har et fall på mer enn 16 meter.

**Halfpipe** (2004)

Halfpipen er en av Europas største halfpipe i vann med en høydeforskjell på 19 meter.

**Flowrider** (1994)

Flowrider er verdens største kunstige surfebølge. Den kunstige sørfebølgen henger sammen med Sommarlandselva hvor det hver time slippes en bølge.

**Mot i Brøstet** (1997)

Mot i Brøstet ble bygget i 1997, og er i dag fortsatt Europas største berg-og-dal-bane i vann.

**Magasuget** (1986)

Magasuget er en sklie som starter 26 meter over bakken og har et fritt fall på 9 meter.

**Sommarlandelva**

Sommarlandelva er en 270 meter lang kunstig elv som renner som en del av Flow Rider. Flow Rider lager en strøm som gjør at elva er i konstant bevegelse.

### Andre attraksjoner
* Sentrifuga
* Sjøormen Sjur
* Bøverstranda
* Supersurfer'n
* Minisurfer'n
* Rutsjebane 1 og 3
* Rutsjebane 2 (Hompetitten)
* Barneanlegget (Basseng med fem nivåer og to sklier for barn)
* 120 cm dypt basseng i Vannland
* Splash!
* Vassføyka

* Las Bøgas (stengt)
* Lekeland
* Kanopadling (stengt)
* Tarzan-løypa
*Trippeltrakta
*Tryll
*Sikk og sakk
*Hompetitten

## Videoer
*Rekordforsøk med Andreas Wahl
*Tacky Summer Inventational 2011
*TvReklame

## Referanser

* Kleppen, Halvor. 2005. Våte, Ville Sommarland. 

## Eksterne lenker
* Bø Sommarlands nettside 
* Bø Sommarlands bookingside
Hurrungane

**Hurrungane** (eller *Hurrungene*, *Hurrungadn*, *Horungane* m.m.) er et fjellområde på grensen mellom Luster og Årdal kommuner i Vestland.  Området ligger sørvest i Jotunheimen, og inkluderer Skagastølstindane, Styggedalstindane, Dyrhaugstindane, Maradalstindane, Austanbottstindane, Soleibotntindane med flere.

Hurrungane er et utpreget alpint fjellparti. Området har mange av de villeste toppene i Norge, med 23 topper over 2&nbsp;000&nbsp;moh. (med primærfaktor på 30&nbsp;m eller mer). Mange av toppene kan bare nås ved klatring eller vandring på bre, men det finnes også noen som har enklere adkomst.
 
Hurrungane har daler som i hovedsak går nord-sør. De største dalene er Skagastølsdalen, Ringsdalen, Gravdalen, Stølsmaradalen, Midtmaradalen, Maradalen. Hurrungane er grovt sett avgrenset av Utladalen mot sør og øst, av Helgedalen og Bergsdalen mot nord og Berdalsbandet mot vest.

En rekke mindre, alpine isbreer ligger i området. De største er Gjertvassbreen, Styggedalsbreen, Skagastølsbreen, Ringsbreen, Berdalsbreen, Stølsmaradalsbreen, Midtmaradalsbreen, Slingsbybreen og Maradalsbreen. I tillegg finnes flere mindre botnbreer.

Hurrungane ble først beskrevet av geologen Baltazar Mathias Keilhau. Keilhaus skisser og akvareller, som ble brukt som forelegg av blant annet Johannes Flintoe, er de første kjente avbildningene av Hurrungane, og Flintoes *Hurrungene* (etter Keilhaus *Hurrungene, sett fra en topp i Koldedalen*) er blant de eldste norske bokillustrasjoner. Omslaget på *Oppdagelsen av fjellet* (utgitt av Nasjonalmuseet) viser Flintoes *Fra Jotunheimen, Hurrungene* (1837). Wilhelm Maximilian Carpelan brukte Carl Friedrich Naumanns (1797-1873) tegninger som forelegg for *Skagastøls Tinderne*.

## Friluftsliv
Et vanlig utgangspunkt for turer i Hurrungane er Turtagrø, 884&nbsp;moh, ved fylkesvei 55 nord for Hurrungane. Her ligger Turtagrø hotell, som har lange tradisjoner som utgangspunkt for fjellsport og klatring.

DNT har to hytter i området: Skagastølsbu, ei nødbu, 1&nbsp;758&nbsp;moh., kjent som «Hytta på Bandet» og Stølsmaradalen, 845&nbsp;moh. En umerket sti går fra Turtagrø gjennom Skagastølsdalen opp til Bandet.

## Fjell i Hurrungane

De de høyeste toppene i området er
* Storen (Store Skagastølstind) (2&nbsp;405&nbsp;moh.)
* Styggedalstindane, Store (2&nbsp;387&nbsp;moh.)
* Gjertvasstind (2&nbsp;351&nbsp;moh.)
* Sentraltind (2&nbsp;348&nbsp;moh.)
* Vetle Skagastølstind (2&nbsp;340&nbsp;moh.)
* Midtre Skagastølstind (2&nbsp;284&nbsp;moh.)
* Skagastølsnebbet (2&nbsp;222&nbsp;moh.)
* Store Austanbottstind (2&nbsp;203&nbsp;moh.)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Peakbook.org - Artikkel om Hurrungae
* Bergtatts side om Hurrungane
* Turtagrø hotell
* Web-kamera på Turtagrø hotell
* Norgesguidene
Filofax

**Filofax** ble 6. juni 1921 stiftet som foretaket Norman and Hill Ltd i London. I 1930 ble varemerket registrert i 1930 som Filofax, ringbundne almanakker (*a file of facts*).

Årsbundne innsatser til kalenderen kan kjøpes hos bokhandleren og skiftes ut.

Andre typer innsatser kan være f.eks et oversiktskart over verdens land, pluss en egen del med lokale tilpasninger. I satsen inngår gjerne også et separat kart over verdens tidssoner.

Planleggingskalenderen markedsføres på alle kontinenter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Filofaxens historia (svenska)
* Filofaxens kronologi (engelska)
Notodden Blues Festival

**Notodden Blues Festival**, forkortet **NBF**, er en festival for blues som foregår på Notodden i Telemark fylke, og er en av Nord-Europas største bluesfestivaler.

Festivalen ble arrangert første gang i 1988 og solgte da ca.  billetter med en omsetning på ca. &nbsp;kr. I 2011 var det  personer som kjøpte billett og det anslås at ca.  personer besøkte festivalens offisielle arrangementer.

Festivalen mottok Telemark fylkeskommunes kulturpris 1998. Notodden Blues Festival ble kåret til verdens beste bluesfestival i 2010, og mottok Keeping The Blues Alive Award fra den amerikanske bluesorganisasjonen Blues Foundation som synlig bevis på det.

Notodden Blues Festival har et nært samarbeid med LO og mange av LOs forbund som har vært hovedsponsor i flere år. Blant annet står "LO-familien" bak en stor solidaritetskonsert på festivalens avslutningsdag.

Blant trekkplastrene i 2013 var Van Morrison, John Mayall, Eric Burdon og Dana Fuchs.

## NBFs Bluespris
Festivalen har siden 1991 delt ut en egen bluespris til artister, personer eller organisasjoner som har gjort en spesiell innsats for bluesen i Skandinavia. Prisen går under navnet NBFs Bluespris og vinneren får &nbsp;kroner og en statuett.

### Vinnere
* 1991: Scandinavian Blues Assocation 
* 1993: Geir Hovig
* 1994: Reidar Larsen
* 1995: Knut Reiersrud
* 1996: Kåre Virud
* 1997: Vidar Busk
* 1998: Tidsskriftet BluesNews, Norsk Bluesunion
* 1999: Jostein Forsberg
* 2000: Kristin Berglund
* 2001: Bjørn Berge
* 2002: Sven Zetterberg
* 2003: Hungry John
* 2004: John Mayall
* 2005: Trond Ytterbø
* 2006: Eric Malling
* 2007: Morten Omlid
* 2008: Pinetop Perkins
* 2009: Øyvind Pharo
* 2010: Rita Engedalen
* 2011: Kid Andersen
* 2012: Norsk Bluesunion
* 2013: Notodden kommune
* 2014: Jan Tore Lauritsen
* 2015: Daniel Eriksen
* 2016: Amund Maarud
* 2017: NBFs frivillige.
* 2018: , tidligere bookingsjef for festivalen
* 2019: Dr. Bekken
* 2020: (ikke utdelt)
* 2021: Bill Troiani
* 2022: Adam Douglas
* 2023: Robert Sætervik 
* 2024: Art Tipaldi, frivillig
* 2025: Dark Season Blues

## Noter



## Referanser


## Litteratur
* 
* 
** 

## Eksterne lenker
* Notodden Blues Festival
Enhetlig myndighet

**Enhetlig myndighet** (engelsk: *unitary authority*) er et begrep som brukes i områder med lokalt selvstyre på to nivåer, for å beskrive en enhet som opererer som ett nivå.

Den nærmeste parallellen i Norge er Oslo, som er omkranset av Akershus og Buskerud fylker og deler enkelte fylkeskommunale funksjoner med Akershus, men som allikevel er en selvstendig enhet.

## Storbritannia
En enhetlig myndighet i Storbritannia er et urbant område som har en egen administrasjon i stedet for å bli administrert som del av et grevskap. De består normalt av en by med omegn. Som administrative enheter er de selvstendige, men de inngår allikevel i de seremonielle grevskapene. Det er også vanlig at de har visse felles tjenester med de administrative grevskapet de tilhørte før de fikk status som selvstyrte enheter, for eksempel brannvesen og politimyndighet.

Konseptet oppsto på 1960-tallet, men det ble da ikke innført. Først på 1990-tallet begynte britiske myndigheter å opprette enhetlige myndigheter.

De enkelte bydeler i Stor-London er enhetlige myndigheter; Stor-London er derfor ikke klassifisert som administrativt grevskap, men som region og seremonielt grevskap.

## New Zealand
En enhetlig myndighet i New Zealand er et territorielt område (distrikt eller by) som også utøver funksjonene til et regionalt råd. New Zealand har fem enhetlige myndigheter, de er (med året da de ble konstituert): Gisborne District Council (1989), Nelson City Council (1992), Tasman District Council (1992), Marlborough District Council (1992), and Auckland Council (2010).

## Canada
En enhetlig myndighet i Canada er en kommune som fungerer som ett nivå, i en provins med lokalt selvstyre på to nivåer. De fleste slike enhetlige kommuner er betegnet *by*, uten noen overliggende myndighet som grevskap eller fylke. Iblant kan de imidlertid være grevskap eller «regionale byer» uten underliggende enheter. De fleste enhetlige myndigheter i Canada ligger i provinsen Ontario.

## Referanser
Corazón Aquino

**Corazón Cojuangco Aquino** (oppr. **María Corazón Sumulong Cojuangco**, populært kalt **Cory Aquino**) (1933–2009) var en filippinsk politiker som var landets president fra 1986 til 1992. Hun var enken etter den populære opposisjonspolitikeren senator Benigno S. Aquino *(Ninoy)*, som ble myrdet på Manilas internasjonale lufthavn i 1983 ved hjemkomsten fra eksil.

## Liv og virke
### Unge år
Cory Aquino var født som paret Don José C. Cojuangcos og Doña Demetria Sumulongs fjerde barn. Hun vokste opp i velstand i provinsen Tarlac, som medlem av en ledende familie i det filippinske oligarki. Paniqui, byen familien bodde i, er en av de få byer i provinsen der språket er pampangeño.

Cory Aquino ble utdannet av assumpsjonistnonner i Manila, ved Ravenhill Academy i Philadelphia i USA, ved Notre Dame Convent School i New York, ved College of Mount Saint Vincent i New York og ved Far Eastern University i Manila.

Da hun var 22 år gammel, giftet hun seg med Benigno S. Aquino, som akkurat var blitt valgt til borgermester for Concepción i Tarlac. Han ble etterhvert guvernør for provinsen og så senator. Under Marcos-tiden ble han arrestert, dømt til døden og så sendt i eksil. Corazón ledsaget sin mann i landflyktighet i 1980.

### Politiker
Etter at Benigno S. Aquino ble myrdet på lufthavnen i Manila da han kom tilbake, gikk Corazón til politikken i hans sted. Hun ble leder for Laban-koalisjonen og stilte mot Ferdinand Marcos ved presidentvalget i februar 1986. Både Marcos og Aquino hevdet at de hadde vunnet, og begge lot seg hver for seg tas i ed som president den 25. februar. Etter folkelige demonstrasjoner *(People Power Revolution)* og uvillighet fra det militæres side til å slå ned protestene, forlot så Marcos landet.

### President
Til tross for sin enorme personlige popularitet og den nye filippinske konstitusjon som ble vedtatt ved folkeavstemning i 1987, var Aquinos presidentperiode plaget av gjentatte kuppforsøk fra de yngre militære sjikt og under ledelse av oberst Gregorio B. Honasan (som tidligere hadde bidratt til at president Marcos ble styrtet), og måtte samtidig forholde seg til fortsatt geriljavirksomhet fra den kommunistiske «New People's Army».

Da hennes presidentperiode var forbi ble hun etterfulgt den 30. juni 1992 av general Fidel V. Ramos, Marcos' militære øverstkommanderende som under den folkelige revolusjonen hadde snudd Marcos ryggen og dermed vesentlig medvirket til maktskiftet.

## Referanser


## Litteratur
* Robert H. Reid: *Corazon Aquino and the Brushfire Revolution*. Louisiana St University, 1995.
* Jill C. Wheeler: *Corazon Aquino*. Abdo Pub Co, 1991.
Jose C. Cojuangco

**Jose II. Cojuangco** (egentlig **Jose Chichioco Cojuangco**, populært kalt **Don Pepe**, født 3. juli 1896 i Malolos på Filippinene, død 21. august 1976 i Manila) var far til Filippinenes president  fra 1986 til 1992 Cory Aquino.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Cojuangcoene er en fremstående og rik filippinsk familie. Ekteparet som på Filippinene ble kjent som Jose Cojuangco I og Antera Estrella, var kinesiske innvandrere fra Zhangzhou i Fujian-provinsen, og ankom Paniqui, en by i provinsen Tarlac, omkring 1870. Cojuangco antas å ha vært Jose seniors fullstendige kinesiske navn sammendratt til ett ord, slik vanlig var blant kineserne på Filippinene. Jose og Antera fikk sønnen Melecio, som 34 år etter giftet seg med en velstående kinesisk mestiza, Tecla Chichioco. Melecio og Tecla fikk fire sønner. Den andre var Jose II. 

### ''Hacendero''
Jose Cojuangco var *hacendero* (storgodseier) i provinsen Tarlac nord for Manila. Han var gift med Doña Demetria Sumulong og sammen fikk de fire barn. Corazon var det siste.  Barna vokste opp i velstand på godset *Hacienda Luisita* i provinsen Tarlac. 

Hacienda Luisita er en 5&nbsp;000 hektar store plantasje som Cojuangco kjøpte for 16 mill peso fra det spanskeide firmaet *Tabacalera* i 1958. Den ble den første sukkerplantasjen på Filippinene som ble eid og drevet av filippinere. 

Foruten å bli *hacendero* har Jose II Cojuangco vært parlamentsrepresentant for Tarlac, sukkermagnat og bankier.   

## Referanser
Nordøst-England

**Nordøst-England** er en av Englands regioner. Den kalles også ofte Northumbria.

Regionen hadde 4. november 2004 en folkeavstemning om innføring av en folkevalgt regionsforsamling. Dette ble avvist med stort flertall, noe som førte til at tilsvarende avstemninger i andre regioner ble utsatt.

Regionen ble opprinnelig definert som Northumberland, Tyne and Wear, Durham og Cleveland. Senere har Tyne and Wears grevskapsforsamling blitt avskaffet, Darlington har gått ut av grevskapet Durham og Cleveland har blitt delt i fire. Nordøst-England deles etter dette i fire uformelle underregioner: Durham, Northumberland, Tyne and Wear og Tees Valley.

For mer informasjon om historie og kultur, se artikkelen om Northumbria.

## Biologisk mangfold
Regionen har et mangfoldig landskap som omfatter klipper ved kysten og omfattende lynglandskap som inneholder en rekke sjeldne arter innen flora og fauna. Av særskilt viktighet er saltholdige myrene ved Lindisfarne, utløpet fra elven Tees, landskap med lyng og myrer og det tradisjonelle opplandet ved North Pennines.

Skjønnheten til kystlandskapet i Northumberland har ført til at område utpekt som «Område med spesielt vakker natur» som strekker seg rundt 160&nbsp;km fra Berwick-Upon-Tweed og til utløpet av elven Coquet. Blant de 290 fugleartene som er identifisert på Farneøynene er de sjeldne rosenterne, som tilhører arten terner. Et av de fremste naturreservat for fugler og observatorium for trekkfugler og vadefugler i Storbritannia er nå i virksomhet ved Saltholme. Den er en del av et større sete for særskilt vitenskapelig interesse kalt for Seal Sands. Reservatet Saltholme er administrert av Royal Society for the Protection of Birds(RSPB).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Myndighetenes offisielt nettsted for Nordøst-England
* Association of Northeast Councils (ANEC)
* Northeast Chamber of Commerce (NECC)
* Northeast of England Process Industry Cluster (NEPIC)
Paul Keres

**Paul Keres** (1916–1975) var en estisk og sovjetisk sjakkspiller, en av de sterkeste spillerne noensinne som aldri ble verdensmester. Han ble kalt «sjakkens kronprins».

Paul Keres ble født i Narva i Estland. Fra 1937 til 1941 studerte han matematikk ved universitetet i Tartu. 

I 1938 vant han AVRO-turneringen, en meget sterkt besatt turnering. Den opprinnelige planen var at vinneren av denne turneringen skulle få spille utfordrermatch mot verdensmesteren, men utbruddet av annen verdenskrig satte en stopper for forhandlingene med den gjeldende verdensmesteren, Aleksandr Alekhin. I VM-turneringen i 1948, som ble arrangert for å kåre en ny verdensmester etter Alekhins død i 1946, kom Keres på fjerdeplass med 10,5 av 20 poeng. 
Keres vant det russiske mesterskapet tre ganger, i 1947, 1950 og 1951.

Han døde i Helsingfors i Finland i 1975.

Paul Keres er portrettert på den estiske 5 kroon-seddelen. Det står en statue av ham på Tõnismägi i Tallinn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Estiske pengesedler.
*  15 kritiske stillinger fra Keres's partier
*  Gamle ratinglister
KNM «Hitra»

**KNM «Hitra»**, (tidligere *USN SC-718*) er en av tre ubåtjagere som den norske marinen fikk av USA i 1943. Skipet ble bygget i 1943. Det ble totalt bygget 878 slike ubåtjagere, og flere allierte land gjorde bruk av båttypen. I den norske marinen ble de benyttet av shetlandsgjengen fra høsten 1943. Skipssjef på KNM «Hitra» var Ingvald Eidsheim. Etter krigen ble KNM «Hitra» satt inn i tjeneste som kystvakt og kystoppsyn frem til 1953 da hun ble lagt i opplag. I 1959 ble skipet solgt, men ble i 1981 gjenoppdaget halvt nedsunket i Sverige. En pengeinnsamling for å berge henne ble startet, og i 1983 ble skipet hevet og slept til Oma Baatbyggeri på Stord, Norge.

På dagen 42 år etter den tyske kapitulasjonen i 1945 (8. mai 1987) ble det nyrestaurerte skipet overlevert Generalinspektøren for Sjøforsvaret. Hun var igjen et marinefartøy med prefikset KNM (Kongelig Norsk Marine), men oppgavene var nå av fredelig karakter – som seilende museumsskip. I 1999 totalhavarerte skipets to hovedmotorer, og KNM «Hitra» sto i fare for å bli satt på land. Sjøforsvaret hadde ikke midler til reparasjonen, og en innsamling fra private og bedrifter startet.

Motorfabrikanten Motoren- und Turbinen Union i Friedrichshafen, Tyskland ble hovedsponsor og forærte to nye motorer. Pengegaver fra andre givere var tilstrekkelig til å dekke innkjøp av gir og montering og tilpassing av de nye hovedmotorene. Skipet var dermed sikret en videre karriere som seilende museum. KNM «Hitra» er det siste fartøy av sitt slag som finnes i (nesten) opprinnelig stand, og det eneste norske marinefartøyet fra andre verdenskrig som fremdeles er i drift. En del slike båter ble bygget om til lystbåter etter krigen. KNM «Hitra» eies i dag av Marinemuseet i Horten, men er stasjonert på Haakonsvern i Bergen. Skipet blir per 2022 brukt som flytende museum og seiler langs kysten av Norge i sommermånedene. Hun har også tre ganger besøkt sin tidligere base i Scalloway på Shetland.

## Skipet
Skipstypen ble første gang bygget i 1917, og i 1918 hadde den amerikanske marinen 440 skip av denne typen i tjeneste (under første verdenskrig). De fikk prefikset SC som  er en forkortelse for **''S**ubmarine **C**haser'' (ubåtjager). Under andre verdenskrig ble en litt modifisert utgave av skipstypen bygget i 438 eksemplarer, og tre av disse ble gitt til Norge. Skrogene ble bygd av kanadisk furu (pitchpine) på eikespant, med hovedskott og forsterkninger av stål. Byggingen ble utført på amerikanske sivile båtbyggerier som ikke allerede var opptatt med forsvarskontrakter.

## Bildegalleri

Bilde:Hitramtb.jpg|«Hitra» med besøkende om bord
Bilde:KNM Hitra Fjordsteam 2018 (181624).jpg|«Hitra» ankommer Bergen i anledning Fjordsteam i 2018
Bilde:Hitra Fjordsteam 2018 (181135).jpg|«Hitra» ankommer Bergen i anledning Fjordsteam i 2018
Bilde:KNM Hitra i Oslofjorden (04).jpg|«Hitra» i Oslofjorden i 2014

## Referanser


## Eksterne lenker

* 
* 
*  Hjemmesiden til KNM «Hitra» 
*  Stord Maritime Museum – KNM Hitra. Besøkt 9. august 2009
*  Side om KNM «Hitra»
Haakonsvern orlogsstasjon

**Haakonsvern orlogsstasjon** er Sjøforsvarets hovedbase, beliggende i Mathopen i Bergen kommune. Den er cirka 8 km sørvest for Bergen sentrum. Stasjonen ble påbegynt 1954 og ble offisielt innviet av kong Olav V i 1963. Haakonsvern er, sammen med Ramsund orlogsstasjon i Troms, den ene av to orlogsstasjoner i Norge i dag.

Ei rekke av Forsvarets avdelinger er representert her, og Haakonsvern har blant annet egen brannstasjon, sykestue, postkontor, kirke, lege- og tannlegekontor, kjøkken, forlegninger og verksteder.

## Historie
Etter andre verdenskrig ble det besluttet å bygge opp en ny hovedbase for Marinen i Bergensområdet. Det strategiske tyngdepunktet i forsvaret av Norge var nå i hovedsak rettet mot Nordsjøen og nordområdene. Utbyggingen på Haakonsvern ble finansiert gjennom NATO-infrastrukturmidler og igangsatt i 1955. Mathopen ble valgt pga. gode havneforhold med muligheter for bygging av lager og verksteder i fjell samtidig som topografien ga god beskyttelse mot angrep fra sjø og luft.

### Tidslinje
* 1955: Utbyggingen av Haakonsvern igangsatt.
* 1960: Ubåtvåpenet overført fra Marineholmen til Haakonsvern.
* 1962: SKV, Sjøforsvarskommando Vestlandet, senere Vestlandets Sjøforsvarsdistrikt (VSD) overført fra Marineholmen i Bergen. SVSS, Sjøforsvarets våpenskolesenter, nå KNM T (Tordenskjold) ble opprettet ved sammenslåing av skoler fra Horten, Måkerøy ved Tønsberg og Trondheim.
* 1963: Orlogsstasjonen offisielt åpnet 7. juni 1963 av kong Olav V og oppkalt etter Kong Haakon VII.
* 1977: Kystvakten i Sør (KV SØR) opprettet på Haakonsvern Orlogsstasjon.
* 1997: Sjøforsvarets maskin- og elektroskole (SMES), overført fra Horten. KAINSP, Kystartilleriinspektoratet, overført fra Oslo. SSKA overført fra Kristiansand.
* 2002: FLO/ Sjø får hovedsete på Haakonsvern.
* 2006: Den første av Sjøforsvarets nye fregatter, KNM Fritjof Nansen, ankommer Haakonsvern.
* 2007: Arbeid med tilrettelegging og oppgradering av infrastruktur for å kunne motta nye fregatter. Hovedkaien oppgradert og tørrdokken vesentlig utvidet og fornyet. Steinmassene brukt til å etablere nye landarealer på og rundt basen.
* 2011: Det militære treningsanlegg på Haakonsvern ble åpnet.
* 2016: Helikopterbasen til 334 skvadron sto ferdig.

## Avdelinger
* Sjef Haakonsvern med stab
* Forsvarets logistikkorganisasjon har Regional logistikkommando Vest-Norge på basen, i tillegg til vedlikeholdsverksted for Sjøforsvarets fartøy og materiell
* KNM Tordenskjold, Sjøforsvarets utdannings- og kompetansesenter for maritim krigføring
* Sjef Sjøforsvaret med stab
* Sjef Marinen
* Sjef Kystvaktskvadron Sør
* 334 skvadron 
* Marinejegerkommandoen
* Forsvarsmateriell
* Forsvarsbygg

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Haakonsvern orlogsstasjon 
* Bergen byleksikon på nett, om Haakonsvern
* Ny luftbase for 334-skvadronen på Haakonsvern
KNM «Bergen» (F301)

**KNM «Bergen»** (F301) var en norsk fregatt av Oslo-klassen. Skipet var oppkalt etter Bergen by, og var hjemmehørende ved Haakonsvern orlogsstasjon i Bergen.

KNM «Bergen» og søsterskipene undergikk moderniseringer mellom 1987 og 1990. Skipene var utstyrt med to chaffkastere, en ny Spherion TSM-2633 baugmontert sonar, MSI 3000 data- og trusselinformasjonsbehandler og en ny 40&nbsp;mm/70 Boforskanon, som kom på bekostning av aktermontert 76 mm-kanon. Link 11 og 14 SATCOM, GPS og Plessey AWS-9 radar ble installert 1996&ndash;1997. 

KNM «Bergen» ble tatt ut av tjeneste i juni 2005 og avløst av KNM «Fridtjof Nansen». Skipets siste seilas var besøket i Oslo under hundreårsfeiringen for unionsoppløsningen. Skipet ble deretter kontorbygning ved Haakonsvern. I september 2007 ble skipet slept til Ramsund orlogsstasjon for å brukes som målfartøy.

I september 2025 ble hun senket utenfor Andøya i forbindelse med testing av presisjonsvåpenet Quicksink levert fra et B-2 bombefly.

## Bilder

Fil:2x75mm.JPG|Skipets 3" (76,2 mm) kanoner under skyteøvelse.
Fil: KNM Bergen.JPG|KNM Bergen.


## Referanser
Gray Davis

**Joseph Graham Davis jr.** (født 26. desember 1942), best kjent som **Gray Davis**, er en amerikansk, demokratisk politiker som var Californias 37. guvernør fra 1999 til 2003. Han ble gjenvalgt til en annen periode i 2002, men ble kastet etter et tilbakekallingsvalg den 7. oktober 2003, og ble 17. november samme år etterfulgt av den moderate republikaneren Arnold Schwarzenegger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Gray Davis internettside som guvernør (fra Internet Archive)
Verdensmesterskapet i skiskyting

**Verdensmesterskapet i skiskyting** er arrangement som kårer verdens beste skiskyttere i en rekke øvelser for menn og kvinner. Mesterskapene arrangeres av International Biathlon Union (IBU) på ulike anlegg rundt om i verden. Mesterskapene arrangeres årlig, med unntak av de år det er olympiske leker. 

Det første VM ble arrangert i 1958, med en individuell øvelse og en lagkamp. I den første lagkampen ble tiden til de fire beste utøverne fra hver nasjon lagt sammen og fra VM i 1959 til VM i 1965 var det de tre beste utøvernes tider som var tellende. Under VM i 1966 ble denne formen for lagkamp erstattet med stafett. I VM i 1974 ble det arrangert sprint for første gang, jaktstart kom på programmet i VM i 1997 og fellesstart ble ny øvelse i VM i 1999. Lagkonkurranse (patruljeløp) ble arrangert fra VM i 1989 til VM i 1998, mens miksstafett og miksstafett singel (også kalt parstafett) debuterte som øvelser i henholdsvis VM i 2005 og VM i 2019. 
Skiskytterriflene som ble benyttet fra 1958 til 1977 var grovkalibrede .30-06 Springfield, før overgangen til finkaliber (.22 Long Rifle) i 1978. I de første mesterskapene ble skyting gjennomført på fire forskjellige standplasser med variasjon på avstanden til blinkene – fra 100 til 250 meter, noe som etter hvert ble standarisert til 150 meters avstand på én standplass. Med byttet til finkaliber ble avstanden til blinkene endret til 50 meter. Fra og med 1984 fikk kvinnene sitt eget VM, og siden 1989 har begge kjønn deltatt i felles verdensmesterskap.

Tyskland, Norge, Russland/Sovjetunionen og Frankrike er de landene som har vunnet flest gullmedaljer i mesterskapene gjennom tidene. Per 2025 er Johannes Thingnes Bø og Marte Olsbu Røiseland de utøverne som har vunnet flest gullmedaljer. Ole Einar Bjørndalen er den utøveren som har vunnet flest medaljer totalt med 45. 

## Øvelser

## VM-arrangører

Verdensmesterskapet blir arrangert i februar eller mars. Enkelte år har det vært nødvendig å arrangere deler av mesterskapet på en annen arena enn hovedarenaen, på grunn av vær- eller snøforholdene. I&nbsp;noen OL-sesonger ble det også arrangert VM, men bare med øvelsene som ikke inngikk i OL-programmet.

## Medaljefordelinger
:  
### Nasjonsvis

* Oppdatert per VM i skiskyting 2025 i Lenzerheide. 
* *Kursiv skrift* angir nasjoner som ikke lenger eksisterer.

;Fotnoter

### Mestvinnende utøvere

* Oppdatert per VM i skiskyting 2025 i Lenzerheide. 
* Tabellen angir to tall: **totalt antall medaljer** (hvorav individuelle medaljer).
* 

## Se også
* Liste over medaljevinnere i VM i skiskyting, kvinner
* Liste over medaljevinnere i VM i skiskyting, menn
* Liste over olympiske medaljevinnere i skiskyting
* Verdenscupen i skiskyting
* IOKs landskoder

## Referanser


## Eksterne lenker
* IBU Datacenter, offisiell resultatdatabase hos biathlonresults.com
* Hall of Fame - Biathlon, resultatdatabase hos firstskisport.com
* Biathlon – World Championships, resultatdatabase hos thesports.org
* Biathlon Results and Statistics, resultatdatabase hos realbiathlon.com
Valentin Diaz

**Valentin Diaz** (født 1. november 1845 i Paoay i  Ilocos Norte på Filippinene, død i 1916), filippinsk nasjonalist, en av grunnleggerne av det filippinske hemmelige revolusjonære selskap Katipunan. 

Valentin Diaz kom fra Ilocos Norte, lengst nord på Filippinene. Han sluttet seg til *La Liga Filipina* da dette nasjonalistiske forbundet ble grunnlagt av Jose Rizal i Manila i 1892. Han var også en av dem noen få dager etter, den 7. juli 1892 grunnla det filippinske hemmelige revolusjonære selskap Katipunan, sammen med Andres Bonifacio. Han ble organisasjonens kasserer.

Han var en av undertegnere av *Biak-na-Bato*-pakten med det spanske kolonistyre i desember 1897, og fulgte andre revolusjonsledere, som general Emilio Aguinaldo, i eksil til Hongkong.
Buckingham

**Buckingham** er en by i det nordlige Buckinghamshire i England, omkring 16&nbsp;km fra grensen til Northamptonshire. Befolkningstallet var 11&nbsp;572 i 2001.

Navnet kommer fra angelsaksisk, og betyr «Buccas hjem»; Bucca var en viktig jordeier i området. Den ble administrasjonssenter i grevskapet i 888, under Alfred den store. I det 16. århundre flyttet Henrik VIII administrasjonssenteret til Aylesbury, som ligger omtrent midt i grevskapet.

Byen har vokst opp omkring den gamle markedsplassen, og har mange bygninger fra det 18. århundre. En svært sentralt plassert historisk bygning er det gamle fengselet, *Old County Gaol*, som er innredet som bymuseum.

To hovedveier, A421 og A413, går gjennom byen.

Storbritannias første og så langt eneste private universitet, University of Buckingham, ligger her. De fleste av studentene er utenlandske.

## Eksterne lenker
*
University of Buckingham

**University of Buckingham** er Storbritannias første og så langt eneste private universitet. Det ligger i byen Buckingham.

Det ble grunnlagt som Universitetshøyskolen i Buckingham i 1976, og fikk universitetsstatus i 1983.

Studieplanen følger ikke det vanlige britiske mønsteret. Det gis et toårig studium fordelt på fire semestre, med et akademisk år som går fra januar til desember. De viktigste fagene er jus, regnskap og forretningsstudier. Det ble tidligere undervist i biologi, men den avdelingen ble nedlagt.

Det fleste av studentene er utenlandske, spesielt fra Malaysia, Pakistan og Nigeria. De høye studieavgiftene har ført til at få engelske studenter har valgt å studere der.

## Rangeringer

University of Buckingham ble rangert som nummer 69 av 126 britiske universiteter på Complete University Guides liste for 2016.

University of Buckingham var ikke å finne blant de 500 beste universitetene i verden i Times Higher Education World University Rankings 2014-2015, i QS World University Rankings for 2014 eller i Academic Ranking of World Universities (Shanghai-rankingen) for 2014.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Andrea Bocelli

**Andrea Angel Bocelli** (født 1958) er en italiensk tenor/operasanger og multiinstrumentalist.

Bocelli er utdannet jurist ved Universitetet i Pisa, og arbeidet i ett år som advokat før han satset på en karriere som sanger. Bocelli led av grønn stær fra barndommen av, som gjorde at han gradvis mistet synet, og han ble fullstendig blind som tolvåring som følge av en fotballulykke. Han er en av få blinde klassiske sangere. Selv om han i første rekke forbindes med den klassiske tradisjonen, har Bocelli også et bredt publikum innenfor musikalsjangeren.

Et av hans mest kjente numre er «Con te partirò» (1995), og regnes av mange som hans signatursang. Den engelske versjonen av sangen (Time to Say Goodbye) ble spilt inn i 1996 som en duett med Sarah Brightman, og oppnådde enda større internasjonal suksess.

På verdensbasis har han solgt over 90 millioner album.

Han har gjestet Norge ved flere anledninger, og har holdt konserter i Vikingskipet (2005), Oslo Spektrum (2006) og Telenor Arena (2010, 2017, 2019 og 2023)

Han ble i 2006 utnevnt til storoffiser av Republikken Italias fortjenstorden, og ble 2. mars 2010 beæret med en stjerne på Hollywood Walk of Fame for hans bidrag til scenekunst.

Noen operakritikere anser ikke Bocelli som noen god operasanger. Det sies at stemmen hans mangler kvaliteter som kreves av en ekte operasanger. Merkelappen «popera» (pop opera) brukes om ham.

## Diskografi
* : *Il Mare calmo della Sera*
* : *Bocelli*
* : *Viaggio Italiano*
* : *Romanza*
* : *Aria*
* : *Sogno*
* : *Sacred Arias*
* : *Verdi*
* : *La Boheme*
* : *Verdi Requiem*
* : *Cieli di Toscana*
* : *Sentimento*
* : *Tosca*
* : *Amore*
* : *The Best of Andrea Bocelli: Vivere*
* : *Incanto*
* : *My Christmas*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Veierland

**Veierland** er ei øy som ligger i Færder kommune i Vestfold. Fram til 1. januar 1965 tilhørte øya Stokke kommune. Veierland ble overført til Nøtterøy kommune etter de fastboendes eget ønske. Det er en fastboende befolkning på ca. 150 mennesker, fordelt på ca. 60 helårsboliger. Det er ca. 450 ferieboliger og hytter på øya. 1. januar 2012 var det registrert 158 fastboende på øya. 

Øyas areal er 4,16 kvadratkilometer. Øya ligger ved Tønsbergfjorden, midt mellom Nøtterøy, Tjøme, Stokke og Sandefjord. Øya har ferjeforbindelse med Tenvik på Nøtterøy og Engø ved Sandefjord. Veierland skole ble lagt ned i 2013. Kirken er fra 1905. Øya har en aktiv velforening, med eget velhus fra 1956. 

Øya fikk boplikt i 1998. I 2006 bestemte det politiske flertallet at det skulle gjennomføres folkeavstemning om boplikten. Nesten 2/3 av veierlendingene (61 for og 38 mot) stemte for å beholde boplikten. Saken kom likevel opp igjen i 2010, da Bolyst (forening) mente forvaltningen av 0-konsesjonen (boplikten) ikke var forenlig med lovverket. Dette ble aldri bekreftet, men i et kommunestyremøte 19. juni 2012 ble boplikten allikevel fjernet – mot de fastboendes ønske.

Veierland er særlig kjent for sveitservillaen Eikvold, som var forfatteren Jens Bjørneboes hjem det siste året og der han tok sitt eget liv 9. mai 1976. Villaen ble frem til 1972 eid av forfatterekteparet Aasmund Brynildsen og Karin Bang. Bang skrev tre historiske romaner med motiv fra hvalfangermiljøet på Veierland, og kaller der øya for *Jutøy*. I 1972 kjøpte den unge visesangeren Ole Paus villaen fra Brynildsen og Bang. Paus skrev sangen «Veierland» om sitt opphold på øya, utgitt på plata *Stjerner i rennesteinen*. I 1974 solgte Paus villaen til sin nære venn Jens Bjørneboe, som ønsket å komme seg bort fra «Byen Python» (Oslo). Bjørneboe var svært alkoholisert i tiden han bodde på Veierland, og omgav seg tidvis med unge menn blant annet fra Oslos homomiljø. Paus har fortalt om Bjørneboes tid på Eikvold:

Edvard Munch tilbrakte sommeren 1887 (og sannsynligvis 1888) på øya. Rallykjøreren og forfatteren Greta Molander bodde her i 1960-årene.

Veierland er også et etternavn. I september 2013 var det 30 personer i Norge med dette navnet.

Ifølge Kåre Valebrokk er Veierland «det stedet i Norge som ligner mest på Sørlandet uten å være det».

## Referanser


## Eksterne lenker
* Veierlendingen 
* Veierland vel
* Destinasjon Veierland
Franken

**Franken** er en region som nå ligger i de to tyske delstatene Bayern og Baden-Württemberg. Området var sete for de saliske tysk-romerske keisere, og anses som et av de fem opprinnelige kjernehertugdømmene som utgjorde det gamle tyske rike. Området strakte seg langt nordover i Tyskland, østover inn i Østerrike og inn i Frankrike i en periode. I løpet av middelalderen og den tidlige moderne perioden kom mye av det øvre Franken under erkebispedømmet Bamberg, Würzburg og Fulda, særlig de delene som hadde vært del av Thüringen.

De tre største byene i Franken er Nürnberg, Würzburg (begge i delstaten Bayern) og Heilbronn (Baden-Württemberg).

I 1803 annekterte Napoleon den sydøstlige del av Franken til Bayern, som ble opphøyet til et kongerike, og området tilhører Bayern den dag i dag. Kulturelt skiller det seg imidlertid i noen grad fra det egentlige Bayern; f.eks. er Franken overveiende protestantisk, mens Bayern ellers er katolsk. Mange frankere liker ikke å bli kalt bayrere.

Den bayerske del av Franken er inndelt i tre administrative områder:
* Unterfranken
* Mittelfranken
* Oberfranken.

Frankens flagg er rødt og hvitt.

## Se også
* Østfranken
* Frankisk språk
* Francke
Durham (England)

**Durham** er en liten by i grevskapet Durham i Nordøst-England. Den ligger omkring 25&nbsp;km sør for Newcastle. Elven Wear renner gjennom byen, og omkranser den på tre sider slik at Durham nærmest ligger på en halvøy. Durham er sentrum i distriktet City of Durham, som omfatter byen med omegn, med et folketall på ca. 87&nbsp;600 (2004). Den er også administrasjonsby i grevskapet Durham. Byen er velkjent for sin normanniske katedral og sin festning fra 1000-tallet, begge utstedt som en del av verdensarven av UNESCO i 1986. Festningen har huset Universitetet i Durham siden 1832. Fengselet HM Prison Durham er også lokalisert i nærheten av byens sentrum.

## Etymologi
Navnet Durham kommer fra det keltiske elementet *dun* som henviser til en bygdeborg, og det norrøne *holme*, som kan oversettes til en øy.

## Historie

Arkeologiske spor antyder til en historie med bosetning i området i minst tilbake til rundt 2000 f.Kr. Dagens by kan bli klart bli sportet tilbake til 995 e.Kr. da en gruppe munker fra Lindisfarne valgte den strategisk høytliggende halvøya som et sted å bosette seg trygt med levningene av sankt Cuthbert som tidligere hadde ligger Chester-le-Street, og grunnla en kirke der.

I  middelalderen var Durham et viktig politisk og religiøst sentrum, ikke minst på grunn av den strategiske beliggenheten nær grensen til Skottland. Grevskapet var et palatinat, styrt av biskopen av Durham som hadde verdslig makt og betydelig autonomi. Det ble slått egen mynt, og Durham hadde en egen hær. Med unntak av den første av normannernes biskoper, Walcher av Durham, var alle biskopene av Durham fra 1071 til 1836 fyrstebiskoper. Walcher hadde tittelen jarlebiskop.

Durhamkatedralen ble bygget fra 1093, og regnes av mange som Englands fineste katedral. Den ligger på et høydedrag over elven, og dominerer byen. Relikviene av St Cuthbert er bevart her.

Universitetet i Durham har flere kollegier i selve byen og på Elvet Hill på den andre siden av elven. Durham slott, på den andre siden av Palace Green fra katedralen, har siden 1837 vært en del av universitetet. Katedralen og slottet er sammen plassert på UNESCOs liste over verdens kulturarv.

I byen er Gertrude Bell født, hun var en drivende kraft bak det arabiske opprøret under første verdenskrig og ved fredsslutningen var hun med og trakk opp grensene som definerer dagens Irak.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

* Durham County Council
* Universitetet i Durham
* Nettsted for Verdensarven i Durham
* Durhams blomsterfestival
Torghatten-ulykken

**Torghatten-ulykken** var en flyulykke som inntraff 6. mai 1988 da et norsk Widerøe-fly av typen Dash 7 (kjennetegn LN-WFN) styrtet i Torghatten ved Brønnøysund under innflyving til Brønnøysund lufthavn. Alle 36 ombord mistet livet, noe som gjør det til den dødeligste ulykken med et Dash 7-fly.

Politiet fikk melding fra tårnet på Brønnøysund lufthavn kl. 20:55. De fryktet først at flyet hadde styrtet i havet. Det var tett tåke i området. Vitneobservasjoner tydet på at flyet hadde styrtet i området ved Torghatten, men det ble raskt avklart at raskt flyet hadde fløyet nokså rett på fjellet. Mesteparten av flyet var knust og resten sto i brann. En politimann som var blant de første som ankom åstedet, ledet søket etter omkomne. Etter kort tid ble det klart at det ikke var noen å redde.

## Ulykkesundersøkelse
Flyhavarikommisjonen undersøkte ulykken og avga sin rapport 28. august 1989.

Rapporten påpeker at nedstigningen på siste del av innflygingen ble påbegynt om lag 7,4 km (4 nautiske mil) for tidlig. Dermed kom flyet under høyden for sikker terrengklaring og kolliderte med Torghatten. Kommisjonen kunne ikke angi noen sikker grunn til at nedstigningen ble iverksatt så tidlig. Det påpekes at besetningen unnlot fullt ut å forholde seg til gjeldende bestemmelser og prosedyrer. Det synes også som selskapets egenkontroll ikke tilstrekkelig hadde fanget opp visse svakheter knyttet til prosedyrer og praksis i selskapet. Dette kan ha påvirket holdningen til en sunn førerkabin-disiplin og gjensidig kontroll mellom besetningsmedlemmene negativt. Navigeringen av fartøyet ble dermed ikke fulgt opp og gjennomført på en tilfredsstillende måte.

## Referanser


## Se også
* Norske katastrofer og store ulykker

## Eksterne lenker
* Torghatten-ulykken time for time (NRK Nordland)
* Aviation.net side om ulykken (Engelsk)
* Airliners.net – Bilde av LN-WFN før ulykken
Asker-ulykken

**Asker-ulykken** var en flyulykke som hendte den 23. desember 1972 da Flight 239 fra Braathens SAFE på vei fra Ålesund lufthavn, Vigra til Oslo lufthavn, Fornebu styrtet ved Asker og 40 mennesker omkom. En overlevende dansk statsborger døde som følge av senskader i 1976, ifølge Dagbladets utgave 23. desember 1992. Ulykken var den verste flyulykken med et norsk flyselskap inntil Partnair-ulykken i 1989, og en av verste på norsk jord inntil Operafjell-ulykken i 1996. Ulykken ble også den første fatale styrten for flytypen Fokker F28 Fellowship. Den verste flyulykken i fastlandsnorge er flyulykken i Lavangen 11. oktober 1944, der 51 mennesker omkom.

## Ulykken
Ulykkesårsaken er aldri helt klarlagt. Havarikommisjonen kunne konstatere at flyet fløy inn i skogen rundt fire nautiske mil ute av kurs i mørke og tåke under nedstigning for landing mot øst på Fornebus rullebane 06 (øst-nordøst), men de bakenforliggende årsaker til kursavviket kunne ikke fastlegges. Flyet styrtet i nærheten av vannet Asdøltjern, omkring 15 kilometer fra Fornebu.

Flyet fløy for lavt i forhold til innflyvningsruten og var i tillegg ute av kurs med ti nautiske mil sett ut fra ILS, enten på grunn av at mannskapet ønsket å ta en snarvei eller fordi ILS–systemet ikke fungerte slik det skulle. Da dette skjedde, hadde for øvrig besetningen private samtaler angående julen med områdekontrollen. Tåke og lavt skydekke kan også ha vært avgjørende faktorer.

Da redningsmannskapet ankom ulykkesstedet rundt kl 23.00 fant de bare syv overlevende, hvorav to døde kort tid etter. Flyet hadde 42 passasjerer og en besetning på 3. Av de totalt 45 personene som var om bord mistet 40 personer livet. I tillegg skal en person som overlevde selve ulykken, ha dødd i 1976 som følge av senskader. Det har i ettertid blitt reist et minnesmerke over flyulykken ved stien omtrent 250 meter nordøst for Myggheim.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Aviation-safety.net – Informasjon om Braathens Flight 239
* Airsafe.com – Oversikt over fatale ulykker med Braathens SAFE siden 1970
* Airliners.net – Bilde av flyet før ulykken