open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Janken Varden

**Jan Fredrik «Janken» Varden** (1938–2026) var en norsk sceneinstruktør. Han virket som regissør, teaterpedagog og rektor. Han var sentral i opprettelsen av teaterregissør&shy;utdanningen i Norge.

Varden tok juridisk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1966, og arbeidet deretter som jurist i Kirke- og undervisningsdepartementet. Han hadde sin profesjonelle debut som teaterregissør ved Riksteatret i 1967 og arbeidet deretter ved Nationaltheatret 1968-1972, Fjernsynsteatret 1972-1976 og var rektor ved Statens Teaterhøgskole i Oslo 1976-1981. Han var også teatersjef ved Oslo Nye Teater 1989–1996 og leder for Den Danske Scenekunstskole i København 1998-2003.

Han var også teateranmelder i det danske digitale tidsskriftet *[[Teateravisen]]*.

## Utmerkelser
*  Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden (2007)
*  Ridder av Dannebrog (2003)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
John Tanke Sviland

**John Tanke Sviland** (1845–1910) var en norsk lokalpolitiker (sosialdemokrat) og fagforeningsleder i Stavanger. Han regnes sammen med Johan Gjøstein som grunnlegger av arbeiderbevegelsen i Stavanger.

Han var formann i det første styret for avisen *[[1ste Mai]]* som kom ut i Stavanger. På 1880-tallet var det arbeidsledighet og i 1883 ledet han et demonstrasjonstog til Amtmannens kontor. I 1884 etablerte han Arbeidernes ring som var en kooperativ forening og arbeiderforening. 20. oktober 1892 var han med på stiftelsen av den første sosialdemokratiske forening i Stavanger (på 1880-tallet var han tilsluttet Venstre). I 1893 tok han opp spørsmålet om å stifte en fellesorganisasjon for byens fagforeninger.

Sammen med Johan Gjøstein var han en av de to første som ble valgt inn i kommunestyret i Stavanger på den sosialdemokratiske listen i 1898.

Sviland drev butikk på Nytorget i Stavanger i mange år. Han var sentral i arbeidet med å starte en kooperativ forbruksforening i Stavanger i år 1900.

Svilands dødsfall ble annonsert på avisen *[[Rogalands Avis|1ste Mai]]* sin forside som hadde sørgerand. 

*John Tanke Svilands vei* på Sviland er oppkalt etter ham.

I Stavanger er han hedret med *Tanke Svilands gate* på Rudlå.

Han er begravet på Lagård gravlund i Stavanger.
## Referanser
Bondestudentar

***Bondestudentar*** er en roman av Arne Garborg fra 1883.

Hovedpersonen Daniel Braut er en oppvakt bygdegutt fra små kår som får adgang til å studere, først på Heltbergs studentfabrikk, siden på universitetet. Romanen er naturalistisk anlagt, og skildrer i flere henseende hovedpersonens svik mot sine røtter og opprinnelige idealer. Forfatteren tar med seg hovedpersonen videre og bruker ham om igjen i romanen *Mannfolk* (1886) og skuespillet *Læraren* (1896).

Boka er til dels en selvbiografisk nøkkelroman, og Garborgs samtidige Aasmund O. Vinje, Olaus Fjørtoft og Christopher Bruun kan gjenkjennes under andre navn. 

Boka har vært en generasjonsroman og en livsfaseroman for flere generasjoner av ungdom som har gjennomført klassereisen fra landsbygda til akademia. 
## Referanser


## Eksterne lenker
* Museum for universitets- og vitenskapshistorie *[[Gudleiv Bø]] om Bondestudenten Daniel Braut 
* [http://www.deichmanske-bibliotek.oslo.kommune.no/litteratur/bokomtaler_arkiv/article58713-18296.html Deichman: *Boka omtalt av H.M. Larsen] 
* kloken.no ''Knut Anders Løken om boka
* Forskjellige utgaver av Bondestudentar digitalisert hos Nasjonalbiblioteket
Viking Ishockeyklubb

**Viking Ishockeyklubb** er en tidligere norsk ishockeyklubb fra Stavanger, som ble stiftet i 1968. Viking spilte til sammen 18 sesonger i Eliteserien i ishockey for menn. Viking Ishockeyklubb ble avviklet etter sesongen 1996-1997. Da ble Viking Ungdomshockey etablert for å ivareta ungdomsavdelingens interesser. Klubben ble slått sammen med Svithun Ishockeyklubb i 1998 og fikk dermed et senior lag i klubben. I denne forbindelse ble klubben døpt om til Viking Hockey, som dermed videreførte tradisjonene til Viking Ishockeyklubb. 

## Historie
Da Siddishallen sto ferdig i 1968, ble klubben stiftet. Stavanger hadde som oljeby tidlig på 70-tallet et bredt internasjonalt kontaktnett, også mot
Nord-Amerika. Og vi snakker her om et tidspunkt
hvor bredden i norsk hockey ikke var særlig bred,
og minimal utlendingskvote gjorde det eksotisk
selv når tradisjonstunge klubber på Østlandet hentet svensker spillere. Den første transatlantiske
profilen i Stavangerhockeyen ble Craig Dunham,
opprinnelig hentet til byen av Stavangeramerikaneren Magne «Pete» Svela i den hensikt å spille for
Jarl. Svela var fra 1975 til 1978 Vikingtrener og etter
hvert ble det Vikingspill for Dunham, og han står
bokført med 36 poeng på 20 kamper for klubben.

Viking kjempet mot klubben Siddis på 70-tallet og rykket opp med Terry Fyck og Ron Pulak på laget i 1977. Etter sesongen 80/81 ble det derimot
satset friskt i Siddishallen. Bernie Lynch beskrives
som en kontroversiell trener i «Vikings årbøker», og
kom til Rogaland med trenererfaring fra Vålerenga Hockey
og Forward. Tok Viking bronse mot Bjørn «Botta» Skaares Furuset i 1982. Richard David gjenskapte noe av den samme stemningen med bronse i 1993. Viking var for det meste middelhavsfarere eller slet i bunnen. De var et typisk hjemmelag og den ganske spesielle atmosfæren i Siddishallen, hvor publikum blant annet fartet fritt gjennom utvisningsboksen (!), hjalp dem i så måte. Gode målvakter og en satsing på transatlanter kjennetegnet også de blå fra Stavanger. Før Viking Ishockeyklubb endte i teknisk konkurs og ble lagt ned i 1996 og ble erstattet av sammenslutningen Stavanger-Viking og senere gjenstiftet på basis av denne klubben. De kom seg aldri tilbake i øverste divisjon og ble passert av nykommer Stavanger Oilers på veien. 

## Kjente spillere
*Rob Schistad
*Terry Fyck
*Ron Pulak
*Eirik Cecil Paulsen
*Kyle McDonough
*Tore Vikingstad
*Ed Galiani
*Sverre Høgemark
*Carl Gunnar Gundersen
*Gorm Gundersen
*Glenn Åsland
*Svein Harald Arnesen

## Se også
* Viking Hockey

## Referanser


## Eksterne lenker
* Viking Hockeys Historie
Cecil Griffiths

**Cecil Redvers Griffiths** (født 20. januar 1901 i Neath i Wales død 29. juli 1945) var en britisk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Griffiths ble olympisk mester i friidrett under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han vant olympisk gull på 4 x 400 meter stafett sammen med Robert Lindsay, John Ainsworth-Davies og Guy Butler. Griffiths løp første etappen og det britiske laget vant med tiden 3.22,2 som var to sekunder raskere enn sølvmedaljevinnerne fra Sør-Afrika.

## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  **Gull** i friidrett, 4 x 400 meter stafett  Storbritannia 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 6834

**Fylkesvei 6834 (Fv6834)** går mellom Skjelbred og Grande i Indre Fosen kommune.

Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 85 (Nord-Trøndelag).

## Kommuner og knutepunkter

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Viking Hockey

**Viking Hockey** var en norsk ishockeyklubb fra Stavanger, klubben oppstod som en videreføring av Viking Ishockeyklubb i 1998. Da Viking Ishockeyklubb ble avviklet etter sesongen 1996-1997, ble Viking Ungdomshockey ble etablert for å ivareta ungdomsavdelingens interesser. Viking Ungdomshockey slo seg sammen med Svithun Ishockeyklubb i 1998 og fikk dermed et seniorlag i klubben. Det var i denne forbindelse klubben ble døpt om til Viking Hockey. Klubbens seniorlag gikk ubeseiret gjennom 3. divisjon i sesongen 1998-1999 og vant 2. divisjon sesongen 1999-2000. Laget spiller nå i 1. divisjon. Viking Hockey la ned barne- og ungdomsavdelingen i sesongen 2012/2013 for kun å satse på senior 1. divisjon. Barne- og undomsavdelingen ble solgt til Stavanger Hockey, tidligere Siddis Hockey.  Viking Hockey ble lagt ned i 2014.

## Se også
* Siddis Hockey
* Viking Ishockeyklubb 
* Stavanger Oilers
* Stavanger-Viking

## Eksterne lenker
* Viking Hockeys Historie
Thoros av Edessa

**Thoros** (eller **Theodoros**, død 9. mars 1098) var en armensk hersker i Edessa under det første korstog. 

Thoros var tidligere offiser (*curopalates*) i Østromerriket og løytnant under Philaretos Brachamios. Han var armensk, men praktiserte gresk-ortodoks tro. Seldsjukkemiren i Damaskus, Tutush I, erobret rundt 1094 Edessa og etablerte Thoros som guvernør der. Thoros forsøkte umiddelbart å ta kontroll over byen for seg selv. Da Yaghi-Siyan, emiren i Antiokia, og Radwan, emiren i Aleppo, søkte tilflukt i Edessa etter å ha blitt beseiret av Malik Shah I, forsøkte Thoros å ta dem til fange og kreve løsepenger for dem. De andre adelsmennene i Edessa gikk derimot ikke med på dette, og de ble satt fri. Thoros befestet så Edessa og avskar festningen som var bemannet av tyrkiske og armenske styrker. Tyrkerne og artukidene beleiret byen i to måneder, men klarte ikke å ta dem selv etter å ha brutt gjennom murene. Tyrkerne trakk seg tilbake og Thoros ble anerkjent som byens herre. 

Han var ikke populær blant sine armenske undersåtter i Edessa på grunn av hans gresk-ortodokse tro. Han motstod angrep fra seldsjukkene, men i 1098 måtte han be korsfarerne som var opptatt med beleiringen av Antiokia, om hjelp. 

Baldwin av Boulogne kom til Edessa etter at han erobret Turbessel i stedet for å delta i beleiringen. Han kom antagelig for å skaffe seg territorium til seg selv. Thoros inviterte ham til Edessa og inngikk allianse med ham i februar 1098. Baldwin overbeviste ham gradvis om å adoptere ham som sønn og arving. Men da Thoros hadde gjort dette, angrep Baldwin offiserene til Baldwin og beleiret ham i festningen. Thoros gikk med på å la ham få byen og planla å flykte med sin familie til Melitene, men kort tid etterpå, den 9. mars, ble Thoros drept av de armenske innbyggerne i byen, muligens på Baldwins ordre, og Baldwin ble den første greven av Edessa. 
## Litteratur
*Steven Runciman, *A History of the Crusades, vol. I: The First Crusade and the Foundation of the Kingdom of Jerusalem*. Cambridge University Press, 1951.
**Armenia and the Crusades, Tenth to Twelfth Centuries: The Chronicle of Matthew of Edessa*. Oversatt til engelsk av Ara Edmond Dostourian. National Association for Armenian Studies and Research, 1993.
*Fulcher av Chartres, *A History of the Expedition to Jerusalem, 1095-1127*, oversatt til engelsk av Frances Rita Ryan. University of Tennessee Press, 1969.

## Referanser
Matias Møvik

**Matias Jordal Møvik** (født 16. mai 1991 i Bergen) er en norsk fotballspiller som spiller for Øystese.

Møvik signerte for Brann i 2008, før det hadde han spilt på Eikanger som er en liten klubb i Nordhordland.

Møvik har tre obligatoriske kamper for Branns førstelag. Ett innhopp i cupen, ett i Tippeligaen 2008 og ett i 2009. Foran 2010-sesongen trente Møvik med Løv-Ham, og ble som en følge av dette utlånt til klubben, hvor han skåret i debuten. Etter 2010-sesongen signerte han en ettårskontrakt med Løv-Ham.

Etter at Løv-Ham og Fyllingen ble slått sammen etter 2011-sesongen gikk Møvik til Fana. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gesta Francorum

**Gesta Francorum** («frankernes gjerninger») eller fullstendig tittel *De Gesta Francorum et aliorum Hierosolimitanorum* («Gjerningene til frankerne og de andre pilegrimene i Jerusalem») er en latinsk krønike fra det første korstog skrevet i tiden rundt 1100&ndash;1101 av en anonym forfatter som hadde forbindelse til Bohemund I av Antiokia.

Den forteller hendelsene i det første korstoget fra idéen ble unnfanget i november 1095 til slaget ved Ashkelon i august 1099. Navnet til forfatteren er ukjent, men han deltok i korstoget. Han var normanner eller italiensk, og ble rekruttert av Bohemund av Taranto i 1096 fra hertugdømmet Puglia. Hans beretning om reisen til Jerusalem, som til å begynne med ble ledet av Bohemund og senere av Raymond av Toulouse, ble satt sammen og skrevet under reisen. Han hadde hjelp av en skriver som av og til la til noe på egen hånd. Dermed gir krøniken uvurderlige synspunkt på en ridder som ikke var en høyerestående leder eller geistlig.

Det viktigste historiske bidraget er dag-til-dag hendelsene på reisen: taktiske operasjoner, forsyninger, korsfarernes endrede humør, de antigreske fordommene og hver dags progresjon.

For sine litterære samtidige var den anonyme forfatteren svært rustikk. Guibert av Nogent skrev sin *[[Dei gesta per Francos]]* (1108) basert på den, og sa at originalen «ofte lamslo leseren med sin tomhet.» Munken Robert av Reims fikk senere i oppdrag å omskrive hele verket slik at det skulle bli litterært og historisk forbedret, mens også Baudri av Dol omskrev senere en versjon av «dette rustikke vesle verket». Men originalen har overlevd, og forblir i dag en av de mest verdifulle samtidige kilder til det første korstoget.

Den britiske middelalderhistorikeren Steven Runciman skrev om verket:

## Referanser


## Litteratur
*Bréhier, Louis, red. og overs. (1964): *Gesta Francorum et aliorum Hierosolimitanorum*. Fransk oversettelse.
*Hill, Rosalind, red. og overs. (1967) *Gesta Francorum et aliorum Hierosolimitanorum*, Oxford. Latinsk tekst med parallell engelsk oversettelse.

## Eksterne lenker
* Deler av ''Gesta Francorum'' på engelsk 
* Teksten på tysk
* Hele teksten på latin
* Kritisk utgave fra 1890  av Heinrich Hagenmeyer hos *Internet Archive*
Martin Weinek

**Martin Weinek** (født 5. juni 1964 i Leoben) er en østerriksk skuespiller, regissør og produsent. Han er mest kjent fra den østerrikske TV-serien *[[Rex (TV-serie)|Rex]]* i rollen som inspektør Fritz Kunz. 

## Filmografi
* 1989: Calafati Joe (Fjernsynsserie)
* 1999-2004: ''Rex'' (Fjernsynsserie): Fritz Kunz
* 2004: Silentium
* 2005: Grenzverkehr
* 2006: Unter weißen Segeln (Episode *Träume am Horizont*)
* 2007: Die Rosenheim-Cops (Episode *Liebe bis zum Ende*)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Link ORF
* Weinek als Weinbauer, dens vin produksjon
* Genuss Burgenland 2008
* Martin Weinek Agentur i Bremen
Smalspor

**Smalspor** er betegnelse som i jernbaneterminologi og i forbindelse med annen, skinnegående transport refererer til sporvidder mindre enn normalspor, som er 1&nbsp;435 mm. 

I overført betydning innebærer det å være *smalsporet* å være trangsynt eller intolerant.

## Smalspor i Norge
Mange jernbanestrekninger i Norge ble opprinnelig bygget som smalsporet ettersom dette var billigere enn en normalsporet jernbane. De jernbanestrekningene som etter hvert ble en del av de nasjonale jernbaner, ble senere ombygget til normalspor. Den siste slike var Vestfoldbanen. 

Setesdalsbanen ble bygget med sporvidde 1&nbsp;067 mm (3,5 fot), som var det vanligste i Norge på denne tiden. Denne sporvidden ble ofte kalt *CAP-spor*, etter initialene til jernbanedirektør Carl Abraham Pihl. Arendalsbanen, Vestfoldbanen og Rørosbanen er eksempler på eksisterende banestrekninger som opprinnelig hadde denne sporvidden. Setesdalsbanen er et eksempel på en bane som forble smalsporet helt fram til nedleggelsen. En del av banen eksisterer stadig som museumsjernbane.

Den private Thamshavnbanen og Gråkallbanen i Trondheim har en sporvidde på 1&nbsp;000 mm, mens Urskog-Hølandsbanen eller *Tertitten* og enkelte andre baner, så som Nesttun–Osbanen, ble bygget med en sporvidde på 750 mm.

## Se også
* Sporvidde
* Kombinert spor

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Embraer ERJ 145-serien

**Embraer ERJ 140-serien** er en serie kort- til mellomdistanse jetfly produsert av brasilianske Embraer. 

Serien består av følgende flytyper:
* Embraer ERJ-135
* Embraer ERJ-140
* Embraer ERJ-145

## Spesifikasjoner (ERJ-140/135/145)

## Referanser


## Eksterne lenker
* ERJ-145
EM i friidrett 1994 – 100 meter hekk kvinner

Dette er de offisielle resultatene i øvelsen **100 meter hekk damer** ved EM i friidrett 1994 i Helsingfors, Finland. Finalen ble avholdt 9. august.

Monica Grefstad som kvalifiserte seg til semifinalene, representerte Norge.

## Medaljevinnere

## Resultater
### Kvalifikasjonsheatene
*Avholdt 8. august 
#### Heat 1
Vind. +1,1 m/s 

#### Heat 2
Vind. +0,8 m/s 

#### Heat 3
Vind. -0,6 m/s 

#### Heat 4
Vind. +0,2 m/s 

### Semifinaler
*Avholdt 9. august
*Vind: -0,4 m/s
#### Heat 1

#### Heat 2
*Vind: -1,9 m/s

### Finale
*Vind: -1,7 m/s

## Kilder
*Resultater
Fylkesvei 7034

**Fylkesvei 7034 (Fv7034)** går mellom Vie og Valdskrå i Grong kommune.

Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 395 (Nord-Trøndelag).

## Kommuner og knutepunkter

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Horace Brown

**Horace Hallock «Hal» Brown** (1898–1983) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen. 

Brown ble olympisk mester i friidrett under Sommer-OL i Antwerpen i 1920. Han var med på det amerikanske laget som vant 3000 meter lagløp. I finalen, som ble avviklet 22. august, deltok fem lag med fem løpere på hvert lag. Laget som fikk lavest plassifferscore på de tre raskeste løperne vant konkurransen. Brown var raskest, Arlie Schardt kom på tredjeplass og Ivan Dresser på sjetteplass. Gullmedaljen gikk dermed til USA, foran Storbritannia og Sverige. Brown deltok også på 5000 meter, hvor han kom på andreplass i sitt forsøksheat og kvalifiserte seg for finalen, som han ikke fullførte.

## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  **Gull** i friidrett, 3000 meter lagløp  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arlie Schardt

**Arlie Alfred Schardt** (født 24. april 1895 i Milwaukee, Wisconsin, død 2. mars 1980 i Clearwater, Florida) var en amerikansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen. 

Schardt ble olympisk mester i friidrett under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det amerikanske laget som vant 3000 meter lagløp. I finalen, som ble avviklet 22. august, var det fem lag med fem løpere på hvert lag. Det laget som fikk lavest score på de tre raskeste løperne vant konkurransen. Horace Brown var raskest (1), Schardt kom på tredjeplass og Ivan Dresser kom på sjetteplass. Gull: USA 10, sølv Storbritannia 20 og bronse Sverige 24. 

## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  **Gull** i friidrett, 3000 meter lagløp  USA

## Eksterne lenker
*
Borgøy

**Borgøy**, eller **Borgøya**, er en øy i Tysvær kommune i Rogaland. Øya ligger i innløpet til Skjoldafjorden mellom Tysvær og Nedstrand og er uten bro- og ferjeforbindelse. Borgøy er forbundet med fastlandet med en skyssbåttjeneste som går til i Steinsvik i Tysvær. Øya er ca. 4,5 km². 

Den sydlige delen rundt gården Østabøvik er det store åpne granittsvaberg. På nordenden av øya ligger det små runde hattøyer som kalles *Skullebergsøyni*. Faunaen på øyene er preget av furtrær som beveger seg helt ned til vannkanten. *Borgøyhatten*  er øyas høyeste punkt på  292 moh.

På øya har det vært drevet tinngruver og granittbrudd.

## Lars Hertervig

Maleren Lars Hertervig var født på Borgøy. Foreldrene hans hadde et småbruk innerst i Hattarvågen i fjellsiden på vestsiden av øya. Slektsnavnet Hertervig skal være avledet av *Hattarvåg*, som er navnet på bukten i den nordvestre delen av Borgøya. På fødestedet hans er det satt opp en minneplate. Huset han ble født i, ble flyttet av hans foreldre til Stavanger da hele familien flyttet dit.

 
## Referanser




## Litteratur

*
Puente Centenario

**Puente Centenario** (engelsk: *Centennial Bridge*) er en større bro som krysser Panamakanalen og dermed forbinder Nord- og Sør-Amerika. Den ble bygget som en avlastning av den overtrafikkerte *[[Puente de las Américas|Bridge of the Americas]]* og for å erstatte den som en del av Pan-American Highway. Da broen ble åpnet i 2004, ble den den andre større permanente forbindelsen over kanalen. Ved kanalslusene finnes det mindre broer med lav kapasitet som bare kan anvendes når sluseportene er stengt.

## Historie
Puente de las Américas som ble åpnet i 1962, var den eneste større broen som krysset Panamakanalen. Trafikken over denne broen var egentlig på ca. 9 500 biler i døgnet; men opp økte opp igjennom årene om i 2004 var trafikken på ca. 35 000 biler i døgnet.

Siden broen var en flaskehals på Pan-American Highway, lanserte Panamas samferdselsminister planene for en bro nummer to i oktober 2000. Kontrakten for en ny bro ble undertegnet i mars 2002. En ambisiøs plan med en byggeperiode på bare 29 måneder ble lansert, for å kunne åpne den nye broen til 90-årsjubileet etter det første skipet passerte i gjennom kanalen, *Ancon,* den 15. august 1914. Broen ble kalt centennial (århundre), som å markere hundreårsdagen for Panamas uavhengighet den 3. november 2003.

Broen ble innviet etter planen den 15. august 2004, selv om den ble åpnet for trafikk den 2. september 2005, når veien på begge sider var ferdig.

## Konstruksjon

Broen er en skråkabelbro med et totalt spenn 1 052&nbsp;m. Hovedspennet er 420&nbsp;m og har en seilingshøyde på 80&nbsp;m, noe som lar større lasteskip passere under. Broen er støttet opp av to tårn, hver på 184&nbsp;m. Veien over broen har seks kjørefiler.

Broen er konstruert til å stå i mot jordskjelv, som forekommer svært hyppig i området rundt Panamakanalen.

Det vestre tårnet på broen ble bygget ca. 50 m inn på den ene bredden for å gjøre rom for ytterligere utvidelse av kanalen.

## Referanser
Lawsonsypress

**Lawsonsypress** *(Chamaecyparis lawsoniana)* er en art av bartrær innenfor dvergsypresslekten i sypressfamilien *(Cupressaceae)*. Lokalt kalles den «Port Orford Cedar». Hele treet er **giftig**.

Arten blir 25–35 meter høy, og kjennes på en skarp lukt. Den er et populært hage- og parktre. Arten har en slank, kjegleformet eller sylinderformet kroneform. Toppskuddet og greinspissene henger ned. Den har flate, vifteaktige bladskudd, som er skjellaktige. Nålene er eggeformede og tilspisset og ligger inntil kvisten i fire rader. Undersiden av bladene er hvit.

Frøkonglene går fra blågrønt til brunt gjennom sesongen. De er ca. 1 cm lange, og har 8 skjell med hver sin torn på. Barken er rødbrun og skjellaktig eller fibrøs. Den løsner i langsgående strimler. Blomstene dannes om våren året før – hannblomsten er rød og har kølleform, og sitter ytterst på det grønne skjelldekte nåleskuddet. Hunnblomsten er helt rund og nesten usynlig.

Lawsonsypress har hengende toppskudd, mens tuja har opprett toppskudd. Nutkasypress har mer rufsete bark enn lawsonsypress. 

Arten vokser i skoger sammen med trær som sitkagran, vestamerikansk hemlokk, douglasgran, *[[Notholithocarpus densiflorus]]*, sukkerfuru, jeffreyfuru, redwood, koloradoedelgran og Shasta-edelgran. Den kan også vokse i andre habitater fra tørre sandyner til myrer med *[[Darlingtonia californica|Darlingtonia]]*. I undervegetasjonen finnes mange buskarter, blant annet *[[Rhododendron macrophyllum]]*, prydbringebær, *[[Frangula purshiana]]*, klaseberglyng, *[[Morella californica]]*, *[[Quercus sadleriana]]*, stillehavsbarlind og bittergrønn.

Lawsonsypress vokser naturlig i det vestlige Nord-Amerika, nærmere sørvestlige Oregon og nordlige California, fra kysten og opp til 1.500 moh.. Arten er utrydningstruet på grunn av et spesielt angrep av sopp.

Den er plantet ut blant annet i Europa fra 1854, og har forvillet seg litt også i Norge. Den er svært tallrik i hager og parker i Storbritannia, og brukes i Europa for å ringe inn og diversifisere plantasjer med bøk. Lawsonsypress naturaliseres på sandbanker og andre nøysomme steder. I Fremmedartslista er lawsonsypress vurdert som *lav risiko* på grunn av begrenset invasjonspotensial og ingen kjent økologisk effekt. 

Hele treet er giftig, og bladene har en sur smak og duft av persille. Det er vanskelig å identifisere arten, for de tallrike kultivarene har ganske ulik form og utseende.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*
Utviklingen av kommunestrukturen i Minas Gerais/Vila do Carmo/Pomba

:*[[Utviklingen av kommunestrukturen i Minas Gerais/Vila do Carmo]]*
Dette er et stamtre som viser utviklingen av kommunene i den brasilianske delstaten Minas Gerais, som har sitt opphav i bosetningen Vila do Carmo. Stamtreet er bygd opp slik at hver kommune som er skilt ut av en annen havner til høyre og nedenfor «moderkommunen» og har en heltrukket linje. Dersom en kommune har skiftet navn, vil det nye navnet havne i en boks rett til høyre og med stiplet linje. Dette er kun en utdrag av hele treet.

## Litteratur
* Toponímia de Minas Gerais. Joaquim Ribeiro Costa. Editora Itatiaia, Belo Horizonte, 1993.
* Slektstre for alle kommunene i Minas Gerais
Lucie

**Lucie** kan ha flere betydninger
* Lucie (navn)
* Lucie (roman) av Amalie Skram
* Lucie (film) fra 1979, basert på Skrams roman
* Lucie (opera), en «slottsopera» av Edvard Hoem, basert på historien om Lucie Nilsdatter
Regntid

**Regntid** er en periode av året hvor mesteparten av nedbør forekommer. Den inntreffer vanligvis en til to ganger i året i tropiske og subtropiske områder, hvor den avløses av en tørrere periode.

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Nutkasypress

**Nutkasypress** (latin: *Cupressus nootkatensis* eller *Callitropsis nootkatensis*, tidligere: *Chamaecyparis nootkatensis*) er en art av bartrær innenfor sypresslekten (alternativt gullsypresslekten) i sypressfamilien *(Cupressaceae)*. Arten kalles også «gulsypress» og «Alaskasypress».

Nutkasypressen er eviggrønn og inntil 40 meter høy. Stammens diameter kan bli godt over en meter. Bark- og bladstrukturen er mer rufsete og grov enn hos den ellers like lawsonsypress, og på eldre nutkasypresser blir barken lyst grå og flassete.

Arten har lysegrønne eller gulgrønne, skjellaktige blader på flate greinskudd. Den kan forveksles med både lawsonsypress og meksikansk sypress. Nutkasypressens kongler er brune og kongleskjellene har en markert pigg eller spiss ytterst. Konglene bruker to sesonger på å modnes.

Arten nutkasypress ble lenge regnet til *[[dvergsypresslekten]] (Chamaecyparis nootkatensis)*, men DNA-analyse og genetisk systematikk *(Gadek et al., 2000)* har ført den tilbake til sitt opprinnelige navn og plassering fra 1824-41 i sypresslekten – som *Cupressus nootkatensis*. Enkelte amerikanske forskere mener dens slektninger også kan utgjøre en egen slekt/gruppe: *[[gullsypresslekten]] (Callitropsis)*, under artsnavnet *Callitropsis nootkatensis*. I amerikansk litteratur henføres den ofte til denen slekten, som også brukes tidvis om alle sypressene i den nye verden Amerika.

Nutkasypressen er en av foreldrene til hybriden Leylandsypress *(Cupressus x Cupressocyparis leylandii)* eller *(Callitropsis × leylandii)* eller *(Cupressus nootkatensis x macrocarpa)*, og den andre foreldren er utvilsomt Montereysypress *(Cupressus macrosarpa* eller *Callitropsis macrocarpa)*, som tilhører sypresslekten. Dette bekrefter at nutkasypress må ligge genetisk svært nær *Cupressus*-slekten, antakelig som en del av den.

Veden er langsomt voksende og hard, og er derfor populær til ulik redskapsproduksjon og som båtmateriale. Arten vokser naturlig fra Alaska til det nordlige California, men er også plantet ut andre steder som et populært hage- og parktre.
## Eksterne lenker
*
Far og herre

***Far og herre*** (originaltittel: *Padre Padrone*) er en italiensk biografisk dramafilm fra 1977 regissert av Vittorio og Paolo Taviani. Manus bygger på den selvbiografiske romanen *Padre Padrone* av forfatteren og lingvisten Gavino Ledda. 

Filmen ble belønnet både med Gullpalmen og kritikernes store pris FIPRESCI under Filmfestivalen i Cannes.

## Handling
Filmen åpner i dokumentarisk stil ven en barneskole i Siligo som seks år gamle Gavino går på. Hans tyranniske far, en bonde, kommer til skolen og kunngjør for læreren og alle de andre studentene at Gavino er nødt til å forlate skolen for å passe på familiens husdyr. Under farens sadistiske oppførsel er Gavino, de neste fjorten årene, nødt til å ta vare på sauer i de sardinske fjellene. Men etter hvert begynner han å gjøre opprør mot faren sin.

Gavino blir reddet fra familien og deres isolasjon fra resten av samfunnet når han blir innkalt til militærtjeneste. I løpet av denne perioden lærer han om elektronikk, språk og klassisk musikk, og lengter etter å skaffe seg høyere utdannelse. Når Gavino kommer hjem, erklærer han overfor faren sin at han ønsker å begynne ved et universitet. Men faren hans var kraftig imot dette, og fortelle at han kommer til å kaste ham ut av deres hjem. Det oppstår en voldsom konflikt mellom dem, ​​men Gavino begynner til slutt ved universitetet. Han begynner som lingvist, og spesialiserer seg på opprinnelsen til det sardinsk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Radio City

**Radio City** er en radiostasjon i Østfold. Radiostasjon har konsesjon for å sende nisjeradio i kommunene Askim, Hobøl, Spydeberg og Skiptvet.

Radiokanalen ble startet opp i 2002 av Kristian Aartun, og hadde sine første sendinger i 2003 på FM 105,4.

Metro Radio AS som eide Radio City gikk konkurs i mai 2008 og konkursboet ble kjøpt opp av det nystartede firmaet Radio City AS som eies av Lin-Tin Holding AS som er heleid av familien Leret.

I januar 2009 ble Radio City AS tildelt nisjeradiokonsesjon i område 01-06, da Kraftfestivalen Askim AS fikk medhold i sin klage hos Kultur og Kirkedepartementet og fikk allmennradiokonsesjonen og senderanleggeskonsesjonen i konsesjonsområdet.

I November 2010 tok Radio City over sendetiden til Radio 3. Tommy Leret kjøpte etter forliket Noble Broadcasting, men Kristian Aartun beholdt Radi 3's logo og varemerke.

I desember 2010 ble Radio 3 til Radio Metro.

Det fantes også en lokalradio i Oslo som sendte under navnet Radio City på 80-tallet. Stasjonen skiftet senere navn til Radio Oslo.

## Referanser
Smithsonian Tropical Research Institute

**Smithsonian Tropical Research Institute** (STRI) ligger i Panama, og er det eneste av Smithsonian-institusjonens anlegg som ligger utenfor USA. Den blir i første omgang brukt til å forstå det biologiske mangfoldet. Det som startet som en liten feltstasjon i 1923 på Barro Colorado Island i Panamakanalsonen har siden utviklet seg til et av verdens ledende forskningsinstitutter.

## Referanser


## Se også
*Smithsonian Institution

## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 6942

**Fylkesvei 6942 (Fv6942)** går mellom Vist og Li i Inderøy kommune.

Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 233 (Nord-Trøndelag).

## Kommuner og knutepunkter

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Venor

**Venor AS** er et firma i Kautokeino i Finnmark som ble startet i 1984, og er verdens eldste eksisterende produsent av lavvoer. 

De regnes som oppfinnerne av de moderne lavvuene som etterhvert er blitt allemannseie i Skandinavia. Av modeller som de var først ute med å utvikle, er blant annet Enstangslavvuene, Ovnslavvuene og Venorgammene. Firmaet har fremdeles sin produksjon i Kautokeino på Finnmarksvidda.

## Se også
* Lavvu
* Gamme

## Eksterne lenker
* Venors hjemmeside
Ethelda Bleibtrey

**Ethelda Bleibtrey** (1902–1978) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Bleibtrey ble olympisk mester i svømming tre ganger under OL 1920 i Antwerpen. Hun vant 100- og 300 meter fri. Hun var også med på det amerikanske laget som vant 4 x 100 meter fri. De andre svømmerne på gull-laget var Margaret Woodbridge, Irene Guest og Frances Schroth. Tre olympiske gullmedaljer og tre nye verdensrekorder, 100 meter 1.13,6, 300 meter 4.34,0 og 4 x 100 meter fri 5.11,6.

## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  **Gull** i svømming, 100 meter fri
* 1920  Antwerpen -  **Gull** i svømming, 300 meter fri
* 1920  Antwerpen -  **Gull** i svømming, 4 x 100 meter fri (USA)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
EM i friidrett 1994 – 400 meter hekk menn

Dette er de offisielle resultatene i øvelsen **400 meter hekk herrer** ved EM i friidrett 1994 i Helsingfors, Finland. Finalen ble avholdt 10. august.

Norge var ikke representerte i øvelsen.

## Medaljevinnere

## Resultater
### Kvalifikasjonsheatene
#### Heat 1

#### Heat 2

#### Heat 3

#### Heat 4

#### Heat 5

### Semifinaler
*Avholdt 8. august
#### Heat 1

#### Heat 2

### Finalen

## Kilder
*Resultater
Franz Böckli

**Franz Böckli** (født 15. mars 1858 død 14. februar 1937) var en sveitsisk skytter som deltok under OL 1900 i Paris.

Böckli ble olympisk mester i skyting under OL 1900 i Paris. Han var med på det sveitsiske laget som vant 300 meter armégevær, 3 stillinger lagskyting. Laget fikk 4399 poeng og Norge som kom på andreplass fikk 4290. De andre på det sveitsiske laget var Alfred Grütter, Emil Kellenberger, Louis Richardet og Konrad Stäheli. Det var seks lag som deltok og hvert lag besto av fem skyttere.

## OL-medaljer
* 1900  Paris -  **Gull** i skyting, 300 meter armégevær, 3 stillinger lagskyting (Sveits)

## Eksterne lenker
*
Haukabøbrua

**Haukabøbrua** er en hvelvbro på gamle fylkesvei 662 i Molde i Møre og Romsdal. Broen er bygget i hugget stein og stod ferdig i 1910.

## Referanser
Ignacio González

**Ignacio María «Nacho» González Gatti** (født 14. mai 1982 i Montevideo) er en uruguayansk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Valencia CF.

## Eksterne lenker
* 
*  Profil på Football-Lineups.com
Apeskrekktre

**Apeskrekk**, **skjellgran,** **kransgran** eller **chilensk furu** (latin: *Araucaria araucana*, oppkalt etter Araucanía-folket i Chile; Det opprinnelige navner er pehuenche) er en art innen kranstreslekten i kranstrefamilien, som er en gruppe bartrær. Det norske navnet er en direkte oversettelse av den engelske neologismen «Monkey Puzzle Tree.» I virkeligheten finnes det ikke aper i samme habitat som araucaria-treet.

## Biologi
Slekten var utbredt over hele kloden i juratiden, og omtales ofte som et «levende fossil» i likhet med bl.a. krokodiller og haier. Arten er i dag hovedsakelig utbredt i Andesfjellene og Nahuélbuta-fjellene i Chile og Argentina, og vokser gjerne over 1000 moh. Arten er i dag utrydningstruet i sitt opprinnelige habitat i Sør-Amerika.

Trærne kan oppnå en høyde på 40 meter og en diameter på inntil 2 meter. Bladene er tykke, skjellaktige og stive, og dekker kvistverket godt. Frøkonglene er store, mellomgrønne eller grønnbrune, og stikkende og gjerne kulerunde. De har om lag 200 frø. Hann-konglene er brune og hardt skjellaktige som «tradisjonelle» kongler. Arten har hann- og hunnkongler på separate trær.

Hunnkonglene er spiselige, og har lenge vært en del av kostholdet til søramerikanske urfolk.

## Apeskrekk i Norge
Apeskrekk ble først innført til England på 1790-tallet. Det første kjente eksemplaret i Norge ble plantet på prestegården i Balestrand i 1863. Dette er i dag Norges eldste og høyeste, på 22 meter (1999).

Arten ble senere plantet i Bergen på 1870-tallet og i Stavanger i 1883. Den har vist seg å trives i vestlandsklimaet, og i dag finnes flere eksemplarer langs kysten fra Kristiansand til Smøla på Nordmøre, og spesielt rundt Bergen. Hann- og hunntrær som befrukter hverandre finnes på Stord, i Os og i Fana.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Stuegran

**Stuegran** eller **Norfolk Island pine** (latin: *Araucaria heterophylla*) er en art innenfor apeskrekkslekten (også kalt skjellgranslekten) som er en del av apeskrekkfamilien, en gruppe bartrær. De har hann- og hunnkongler på separate trær.

Stuegran er eviggrønn og blir 55–65 meter høy. Nålene kan bli 1,5 cm lange, og er hardest øverst oppe i treet. Det er stor forskjell på unge og modne skudd. Arten vokser kun på Norfolkøya. 
## Eksterne lenker
*
Cookfuru

**Cookfuru** eller **Cook-furu** (latin: *Araucaria columnaris*) er en art innen apeskrekkslekten (også kalt skjellgranslekten) i apeskrekkfamilien, en gruppe bartrær.

Den vokser kun vilt i Ny-Caledonia. Cookfuru har hann- og hunnkongler på ulike trær. Grenene har lange, kam-stilte vinkelrette sekundærgreiner med jevnt besatte, mellomgrønne nåler. 
## Eksterne lenker
*
American Society of Civil Engineers

**American Society of Civil Engineers** (**ASCE**) er en organisasjon som ble grunnlagt i 1852 for å representere sivilingeniører. Det er den eldste nasjonale ingeniørforeningen i USA. ASCE har sitt internasjonale hovedkontor i Reston i delstaten Virginia i USA.

ASCE arbeider blant annet med å gi utmerkelser av ulike slag til framstående ingeniørbedrifter. ASCEs medlemmer plukket i 1999 ut en liste med de ti vei- og vannprojektene som hadde hatt størst positiv innvikning på 1900-tallet, som ble kalt *Monuments of the Millennium* ("Årtusenets monument").

ASCE har også satt sammen en liste på sju byggverk som de anser å være det moderne svaret på 
Verdens syv underverker. Lista ble presentert i 1994 og ser slik ut.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Video about the Seven Wonders of the Modern World according to the ASCE. A virtual satellite tour made with Google Earth (02:38)
Nobelgran

**Nobelgran** (*Abies procera*) er en art av bartrær i edelgranslekten innenfor furufamilien. 
Nålene til nobelgran har butt spiss, og har lyst bånd på undersiden.

Arten blir 40-70 meter høy og kan ha en diameter på 2 meter, i sjeldne tilfeller hnhv 90 meter og 2,7 meters diameter. Nålene er dekkende og tyktvoksende, greinene virker «lodne» av mørkegrønne barnåler. Kognlene er lysebrune eller mellombrune og står loddrett opp.

Den er innført til Norge gjennom dyrkning, og er et noe brukt hage- og parktre. Opprinnelig vokser den i det nordvestlige USA i høytliggende områder, fra det nordlige California til Washington State. Den vokser nær opp til området for den meget nære slektningen praktedelgran (*Abies magnifica*).

## Referanser




## Litteratur

* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Paranafuru

**Paranafuru** (latin: *Araucaria angustifolia*) er en art innen apeskrekkslekten (også kalt Skjellgranslekten) i apeskrekkfamilien, en gruppe bartrær.

Paranafuru kan bli 40 meter høy og ha en diameter på inntil 1 meter. Den har «typisk» furuform med en lang, bar stamme og greiner bare i den øverste delen. Hann- og hunnkongler viokser på forskjellige trær.

Arten vokser i Brasil, Paraguay og det nordøstlige Argentina. Høyden for habitatet er typisk 800-1.500 moh. Arten er svært utrydningstruet.
## Eksterne lenker
*
Uzbekistan Airways

**Uzbekistan Airways** (usbekisk:**O`zbekiston Havo Yo`llari**) er det nasjonale flyselskapet i Usbekistan.

## Historie

Etter oppløsningen av Sovjetunionen ga den usbekiske presidenten Islom Karimov i 1992 beskjed om at det måtte dannes et nasjonalt flyselskap. Uzbekistan Airways ble dannet med intensjonen om å modernisere og utvikle landets flyplasser og øvrig infrastruktur. Selskapet hadde sin første flyvning fra Tasjkent til London.

Selskapet startet også innenriksruter med fly som tilhørte Aeroflot. Når selskapet startet å satse på utenlandsruter, ble det i 1993 leaset inn Airbus-fly. Flåten som brukes utenlands er i dag en miks av Boeing- og Airbus-fly.

Uzbekistan Airways betjener mer enn 50 destinasjoner innenlands og utenlands fra sin base på Tasjkent internasjonale lufthavn. Selskapet eier også 11 flyplasser, som alle har internasjonal status. Uzbekistan Airways offentliggjorde 29. juli 2008 at de blir med i flyalliansen SkyTeam

Uzbekistan Airways Technics har verksted for å reparere flytypene IL-76, IL-62, AN-2, YAK-42 og flymotorene An-25, ТА-6А, ТА-8. A-, B-, C-, D-, IL-Check of Boeing 767, Boeing 757, Airbus 310, RJ-85.

## Code Share
Uzbekistan Airways har codeshare-avtaler med disse flyselskapene:
*Air Baltic
*Indian Airlines
*Korean Air
*Malaysia Airlines

## Flåte
Uzbekistan Airways' flåte inneholder disse flyene (1. september 2008) https://web.archive.org/web/20080921040745/http://www.ch-aviation.ch/aircraft.php?search=set&airline=HY&al_op=1:

*3 Airbus A310-300
*3 Antonov An-24RV
*8 Antonov An-24V
*3 Avro RJ85 (ett av flyene opereres av den usbekiske staten)
*6 Boeing 757-200
*5 Boeing 767-300ER (ett av flyene opereres av den usbekiske staten)
*1 Ilyushin Il-62M
*7 Ilyushin Il-76TD Candid
*3 Tupolev Tu-154B Careless (ett av flyene opereres av den usbekiske staten)
*3 Tupolev Tu-154M Careless
*9 Yakovlev Yak-40 Codling

### I ordre
*6 Airbus A320-200
*2 Boeing 787

1. september 2008 var Uzbekistan Airways' flåte i gjennomsnitt 9,7 år gammel (http://www.airfleets.net/ageflotte/Uzbekistan%20Airways.htm).

### Tidligere fly
Uzbekistan Airways har tidligere hatt disse flyene:

*Antonov An-12V Cub
*Ilyushin Il-62
*Ilyushin Il-86
*Ilyushin Il-114

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Uzbekistan Airways Fleet
Ankaraspor

**Osmanlıspor** (tidligere **Ankaraspor**) er en tyrkisk fotballklubb som spiller i den øverste divisjonen i Tyrkia, Süper Lig.

Den tidligere Molde- og Hønefoss-spilleren Madiou Konate spilte en periode for laget.
"Büyükşehir Belediye Ankaraspor Kulübü" har mange underavdelinger som forgrener seg fra sin hovedfotballdivisjon. Disse inkluderer badminton, basketball, boksing, håndball, ishockey, judo, oljebryting, bordtennis, bryting.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Opaker skole

**Opaker skole** er en nedlagt barneskole som ligger på Hundstad ved Oppåkermoen i Nes i Akershus.

Skolen er en gammel trebygning fra 1864, med et tilbygg fra 1960-tallet. Skolen hadde også tilgang på Flerbrukshuset som står like ved, for bl.a kroppsøving. Elever som tidligere tilhørte Opaker skolekrets tilhører fra og med 1. august 2010 Skogbygda skolekrets.

## Referanser
Tromsølan

**TromsøLAN** var et årlig LAN-party som ble arrangert årlig i Tromsø. Arrangementet fant vanligvis sted enten i vinterferien eller høstferien, men har også blitt arrangert rundt 1. mai og i påskeferie. Det første TromsøLAN startet den 18. desember 1998 i Skippergata 27 med 15 deltakere.  Med årvisse arrangement siden da var TromsøLAN Nord-Norges eldste arrangement av denne type og et av Norges eldste. Det var også det desidert største LAN-partyet i Nord-Norge.

## Arrangementer
* **TromsøLAN** – Skippergata 27 – 15 deltakere, 18. til 20. desember 1998
* **TromsøLAN v2.0** – Lunheim aktivitetshus – ca. 40 deltakere, vinterferien 1999
* **TromsøLAN v3.0** – Forskningsparken – ca. 120 deltakere, vinterferien 2000
* **TromsøLAN v4.0** – Forskningsparken – ca. 120 deltakere, vinterferien 2001
* **TromsøLAN v5.0** – Forskningsparken – ca. 120 deltakere, vinterferien 2002
* **TromsøLAN v6.0** – Forskningsparken – ca. 120 deltakere, vinterferien 2003 
* **TromsøLAN v7.0** – Forskningsparken – ca. 120 deltakere, vinterferien 2004
* **TromsøLAN v8.0** – Bedriftsidrettshallen – ca. 225 deltakere, vinterferien 2005
* **TromsøLAN v9.0** – Fløyahallen – ca. 320 deltakere, vinterferien 2006 
* **TromsøLAN v10** – Tromsøhallen – ca. 400 deltakere, vinterferien 2007 
* **TromsøLAN v11** – Tromsøhallen – ca. 380 deltakere, høstferien 2008
* **TromsøLAN v12** – Tromsøhallen – ca. 340 deltakere, 1. mai-helgen 2009
* **TromsøLAN v13** – Tromsøhallen – ca. 420 deltakere, ca. 150 gjester, ca. 35 i crew, totalt ca. 605 personer - vinterferien 2010
* **TromsøLAN v14** – Tromsøhallen – 454 deltakere, ca. 200 gjester, ca. 35 i crew, totalt ca. 690 personer - vinterferien 2011
* **TromsøLAN v15** – Tromsøhallen – 504 deltakere, 218 gjester, 46 crew og sponsorer, totalt 768 personer - vinterferien 2012
* **TromsøLAN v15.5** – Tromsøhallen – Høstferien 2012
* **TromsøLAN v16** – Tromsøhallen – Vinterferien 2013, 28. februar til 3. mars
* **TromsøLAN v17** – Tromsøhallen – Vinterferien 2014, 6. til 9. mars
* **TromsøLAN v18** - Tromsøhallen - Høstferien 2015, 1. til 4. oktober
* **TromsøLAN v19** - Tromsøhallen - Høstferien 2016, 6. til 9. oktober
* **TromsøLAN v20** - Tromsøhallen - Høstferien 2017, 5. til 8. oktober
* **TromsøLAN v21** - Tromsøhallen - Høstferien 2018

## Eksterne lenker
* TromsøLANs hjemmeside
Sophia Antipolis

**Sophia Antipolis** er en næringspark i Provence-Alpes-Côte d'Azur i det sørlige Frankrike, utenfor Nice, Antibes og Cannes. Her er det utviklet et forsknings- og utviklingssenter for fransk bioteknologi- og IT-industri, og en rekke franske og utenlandske selskap innen elektronikk, farmakologi og andre teknologidisipliner har forskningsavdelinger i Sophia Antipolis.

Blant selskapene som er til stede i Sophia Antipolis er Infineon, Honeywell, Hewlett-Packard, Accenture, Hitachi, Orange og France Telecom. Dessuten ligger European Telecommunications Standards Institute (ETSI) her.

I Sophia Antipolis ligger også det europeiske hovedkvarteret til W3C. Byen har også en avdeling av Université Côte-d'Azur.

Industrisenterets navn kommer av gresk *Sophia* som betyr «visdom», og *Antipolis* som var det latinske navnet på dagens naboby Antibes.

## Eksterne lenker
*
Galocfeltet

**Galocfeltet** er et filippinsk i oljefelt i Sør-Kina-havet. Det ligger 60 km vest for øya Culion nordvest for provinsen Palawan. Produksjonen på feltet tok til 9. oktober 2008, og det ble forventet en døgnproduksjon fra feltet på 20&nbsp;000 til 22&nbsp;000 fat olje.

Feltet er klart i filippinske farvann, ligger godt utenfor de områder i Sør-Kina-havet der nasjonal suverenitet hevdes av en rekke land. 

Galacfeltet representerer den første tilskuddet til filippinsk petroleumsdindustri siden 1985. Sammen med mindre oljefelter som Nidofeltene og Matinlocfeltet, også ved Palawan, betyr Galocfeltet at Filippinene påregner en døgnproduksjon på over 30&nbsp;000 fat olje. Det filippinske nasjonale oljeforbruk var i 2008 på ca. 300&nbsp;000 fat i døgnet.

Et foreløpig estimat fra går ut på at feltet inneholder 10 til 20 millioner fat olje.

Olje ble oppdaget på feltet i 1981, men lave oljepriser og visse risikable grunnforhold utsatte utbyggingen, som derfor ikke kom i gang før i 2005. 

Oljen fra feltet karakteriseres som «light medium crude oil», og den er blitt gitt navnet «Palawan Light».

## Kilder
*Paolo Romero, Ted Torres, Jess Diaz og Christina Mendez i *[[The Philippine Star]]*, 10. oktober 2008
Palawan Light

***Palawan Light*** er bransjebetegnelsen på råoljen fra Galocfeltet, et offshorefelt utenfor øyprovinsen Palawan på Filippinene. Oljeproduksjonen derfra tok til 9. oktober 2008.

*Palawan Light* betegnes som «light medium crude oil», som anses som svært velegnet for produksjon av bensin.
Nidofeltene

**Nidofeltene** er to filippinske offshore oljefelter som ligger nær hverandre i Sør-Kina-havet, ca. 60 km utenfor provinsen Palawans vestkyst. 

Nido-A ble oppdaget i juli 1977, og Nido-B i januar 1978. Produksjonen tok til i februar 1979. Per mars 2005 var den samlede produksjonen oversteget 17 millioner fat olje.
Nes videregående skole

**Nes videregående skole** er en videregående skole på Årnes i Nes kommune i Akershus. Skolen ble åpnet i sin nåværende form 15. august 1983, med Odd Brede som rektor. Neshallen, som sto klar samtidig med skolen, disponeres også av skolen til blant annet kroppsøving.

## Historie
Nes videregående skole i sin nåværende form ble dannet etter sammenslåing av fire skoler:
* Nes videregående skole, tidl. Nes Gymnas (allmenne fag)
* Raumnes videregående skole (handels- og kontorfag)
* Årnes videregående skole, tidl. Husmorskolen (husholdningsfag)
* Strømmen videregående skole Avd. Nes (håndverks- og industrifag)

Disse skolene var fra 1975 det videregående skoletilbudet i Nes. I 1983 ble disse slått sammen til én skole med beliggenhet i Kjuushagen på Årnes, ved siden av Neshallen. Det ble også åpnet sosial- og helsefaglinje i den nye skolen.

## Opplæringstilbud
Skolen tilbyr per januar 2023 følgende utdanningsprogrammer:
* bygg- og anleggsteknikk
* elektrofag og datateknologi
* helse- og oppvekstfag
* idrettsfag
* studiespesialisering
Innen voksenopplæring tilbyr skolen utdannelse til:
* barne- og ungdomsarbeider
* blomsterdekoratør
* helsefagarbeider
* tømrer, murer og betongarbeider

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Matinlocfeltet

**Matinlocfeltet** er et filippinsk offshore oljefelt som ligger i Sør-Kina-havet, ca. 50 km nordvest for provinsen Palawan, og 54 km nord for nordligste del av Nidofeltene. Det ligger i et område med havdybder på ca. 25 meter.

Feltet ble oppdaget i 1977, og produksjonen tok til i juli 1982. Per mars 2005 var den samlede produksjonen oversteget 11 millioner fat olje.