open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Raymond Bracken

**Raymond «Ray» Cope Bracken** (født 8. januar 1891 Steubenville i Ohio, død 23. oktober 1974) var en amerikansk pistolskytter som konkurrerte under Sommer-OL 1920 i Antwerpen.

Bracken ble olympisk mester i skyting under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det amerikanske laget som vant lagkonkurransen på 50 meter militærpistol foran Sverige og Brasil. De andre på laget var Michael Kelly, Karl Frederick, Alfred Lane og James Snook. Han kom på andreplass på 30 meter miltærpistol bak Guilherme Paraense fra Brasil.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen &ndash; **Gull** i skyting, 50 meter militærpistol lagskyting  USA
*  1920  Antwerpen &ndash; Sølv i skyting, 30 meter militærpistol  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Thomas Brown

**Thomas Granville Brown** (født 2. februar 1885 i Halleck i Vest-Virginia, død 4. november 1950 i Rawlins i Wyoming) var en amerikansk skytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Brown vant to olympiske medaljer i skyting under OL 1920 i Antwerpen.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen &ndash; Sølv i skyting, 300 m armégevær, stående, lag  USA
*  1920  Antwerpen &ndash; Bronse i skyting, 100 m løpende hjort, enkeltskudd, lag  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
L. M. Elizaga

**L. M. Elizaga** er en tidligere meksikansk bobkjører. Han deltok i femmerbob for Mexico under Vinter-OL 1928 i St. Moritz. Elizaga var kaptein på laget som også bestod av Mario Casasos, Juan de Landa, G. Díaz og J. Díaz

## Meritter
### OL plasseringer

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Resultatliste for olympiske vinterleker 1928
G. Díaz

**Genaro Díaz Raigosa** er en tidligere meksikansk bobkjører. Han deltok i femmerbob for Mexico under Vinter-OL 1928 i St. Moritz. Díaz deltok på lag sammen med Mario Casasos, Juan de Landa, J. Díaz og kapteinen L. M. Elizaga

## Meritter
### OL plasseringer

## Eksterne lenker
* 
*Resultatliste for olympiske vinterleker 1928 (på fransk)
James Snook

**James Howard Snook** (født 17. september 1879, henrettet 28. februar 1930 i Columbus Ohio) var en amerikansk veterinær, sportsmann og drapsmann. Som pistolskytter som konkurrerte i Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Hans forbrytelser førte til hans henrettelse i den elektriske stol.

Snook ble olympisk mester i skyting to ganger i OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det amerikanske laget som vant lagkonkurransen på 30 meter militærpistol foran Hellas og Sveits. De andre på laget var Karl Frederick, Louis Harant, Alfred Lane og Michael Kelly. Han var også med på laget som vant 50 meter militærpistol foran Sverige og Brasil. De andre på laget var Raymond Bracken, Karl Frederick, Alfred Lane og Michael Kelly.

Som veterinær oppfant han *the snook hook*, et kirurgisk ibnstrumet til bruk ved kastrering av dyr.

Snook ble dømt til døden for mord på Theora Hix, en 29-år gammel medisinstudent som han i tre år hadde hatt et seksuelt forhold til. Han ble henrettet 28. februar 1930 i Columbus i elektrisk stol.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen &ndash; **Gull** i skyting, 30 meter militærpistol lagskyting  USA
*  1920  Antwerpen &ndash; **Gull** i skyting, 30 meter militærpistol lagskyting  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ichihara

**Ichihara** (市原市, *Ichihara-shi*) er en by i prefekturet Chiba øst på øya Honshu i Japan. Byen, som er en del av Stortokyo, ligger ved Tokyobukta.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Fernando Soledade

**Fernando Soledade** var en brasiliansk skytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Soledade vant en bronsemedalje i skyting under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det brasilianske laget som kom på tredjeplass i lagskytingen 50 meter militærpistol med 2&nbsp;264 poeng, bak USA og Sverige. De andre på laget var Dario Barbosa, Afranio da Costa, Guilherme Paraense og Sebastião Wolf. Soldade skjøt 424 poeng, som var det svakeste resultatet på Brasils lag.
 
## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen &ndash; Bronse i skyting, 50 meter militærpistol lagskyting  Brasil

## Eksterne lenker
*
Charlie Mance

**Lionel Charlie Mance** (født 3. desember 1900 i Stratford, Victoria, i Australia, død 13. september 2001) var en høyt dekorert australsk soldat som kjempet på alliert side under mange av slagene under den første verdenskrig.

## Liv og virke
Han var sønn av Albert Earnest og hans kone Harriot Agnus Mance. Mance giftet seg med Bessie Matilda Luckwill i 1919, og de hadde en sønnen Lionel sammen. I en alder av 16 år løy han på alderen og vervet seg til det australske militæret for å kunne delta under første verdenskrig. Han ble såret i kamper i Frankrike, den 15. juni 1918, men han returnerte til aktiv tjeneste, den 11. juli 1918.

Han ble utsatt for tyske gass-angrep, noe som gjorde ham både døv og blind i flere uker, og senere ble han såret av granatsplinter, men forble på i aktiv tjeneste. Han returnerte til Australia igjen i februar 1920 og han hadde 1061 dager med effektiv militær tjeneste under første verdenskrig. De mange traumene som han fikk i ettertid på grunn av hans opplevelser under første verdenskrig hadde et bittert etterspill for ham personlig. 

I årene som fulgte, misbrukte han alkohol. Senere bestemte han seg for å begynne med rehabilitering og han avsto fullstendig fra å drikke alkohol, og i mange år drev han en avdeling med Anonyme Alkoholikere i Merrylands. Han utvidet sitt veldedige arbeid til å drive rådgivning for rusmiddelavhengige personer, og i noen tilfeller hjalp han avhengige i fengsel som var blitt vurdert umulig å hjelpe. Han prøvde også å utdanne alle rundt ham om krigens farer og redsler som han selv hadde opplevd under verdenskrigen. 

Han arbeidet i en periode som murer både i Victoria og Canberra. Han flyttet til Merrylands i 1953. Han fortsatte å arbeide som murer frem til han pensjonerte seg i 1960. Han døde i en alder av 101 år i 2001, og han fikk en statsbegravelse. Han ble tildelt mange æresbevisninger og medaljer, som inkluderer Æreslegionen som er Frankrikes største dekorasjon. Han var en av de aller første krigsveteranene i verden til å motta denne æren. Han fikk også Victory Medal og den britiske krigsmedaljen.

## Referanser
House of Sweden

**House of Sweden** er en bygning som ligger på 2900 K Street NW i Washington D.C. i USA. I bygningen holder blant annet Sveriges ambassade i Washington til, samt representanter for svenske bedrifter. Fra og med oktober 2009 holder også  Islands ambassade til i bygningen.

Huset ligger i bydelen Georgetown. I huset er en fasade av glass vendt mot elven Potomacelven. Eiendommen grenser til et parkområde og mot strandpromenaden ved Washington Harbour.

Bygningen er tegnet av arkitektene Gert Wingårdh og Tomas Hansen, med innredning av glasskunstneren Ingegerd Råman. House of Sweden  ble innviet 23. oktober 2006 av det svenske kongeparet, i nærvær av blant annet daværende utenriksminister Carl Bildt og daværende ambassadør Gunnar Lund. 

House of Sweden består av et ambassadekanselli, 19 leiligheter og et ca. 700 m² stort Event Center. Den har en stor takterrasse med plass for arrangementer og med fri utsikt mot Arlington, Watergate samt Kennedy Center.

Huset har fem etasjer med ambassaden i andre. Paradesalene er dels Anna Lindh Hall, dels Alfred Nobel Hall. Kostnaden for bygningen har ifølge Statens fastighetsverk blitt beregnet til 480 millioner kroner.

Bygningen mottok Sveriges arkitekters Kasper Salin-prisen  for bygningen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Georgios Moraitinis

**Georgios Moraitinis** (gresk: Γεώργιος Μωραϊτίνης; født 1892 i Egypt, død ukjent) var en gresk skytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.
 
Moraitinis vant en olympiske sølvemedalje i skyting under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på de greske laget som kom på andreplass i lagskytingen 30 meter militærpistol bak USA. De andre på laget var Alexandros Theofilakis, Ioannis Theofilakis, Alexandros Vrasivanopoulos og Iason Zappas.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen &ndash; Sølv i skyting, 30 meter militærpistol lagskyting  Hellas

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pakketur til paradis

***Pakketur til paradis*** er en dokumentarfilm fra 1982 om fem eventyrlystne nordmenn som reiser til Sri Lanka. Filmen forteller hvor skadelig det er med turister med masse penger og begjær i nye kulturer. Handlingen ble improvisert og filmen bygger på situasjoner som oppstod underveis under filmingen på Sri Lanka.

## Medvirkende
* Erik Søby
* Gunvor Eliassen
* Idar Eliassen
* Anna Live Eliassen
* Jan Tore Lund-Hansen
* John Samuel
* Shiras
* Berit Smith Meyer
* Ola Solum
* Tissahami

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sayumi Michishige

**Sayumi Michishige** (道重 さゆみ, Michishige Sayumi, (oppkalt etter Sayumi Horie), født 13. juli 1989 i Ube, Yamaguchi Prefektur i Japan) er en japansk sangerinne. Hun er fra den sjette genearasjon i J-pop gruppen Morning Musume, og er det medlemmet som har vært der lengst sammen med Ai Takahashi, Risa Niigaki og Reina Tanaka.

Hun begynte i Morning Musume] i 2003 sammen med Eri Kamei, Miki Fujimoto og Reina Tanaka, som alle debuterte med Morning Musume i konsernets nittende singel, "Shabondama". I 2005 ble hun tildelt oppgaven som mentor for medlemmet Koharu Kusumi(fra syvende generasjon), før Kusumi tok eksamen i desember 2009. 

Michishige var også medlem av Hello! Project enhet Ecomoni, sammen med tidligere Morning Musume medlem Rika Ishikawa. 

Når Michishige klarte auditionen for å bli med i Morning Musume,komenterte Morning Musume's produsent Tsunkuat sangstemmen hennes er svak og derfor begynte Michishige å ta sangtimer for å forbedre stemmen sin. 

**Karakter**
Hun skildrer et ekstremt narsissistisk bilde av seg selv i TV-programmer og kaller seg ofte det søteste medlemmet i Morning Musume og sier at hennes søthet overvelder hennes dårlige sangstemme. I en av sketsjene kjent som Hello! Morning Theatre på showet deres, Hello! Morning, spilte hun ofte karakteren kjent som "Ichiban Kawaii" (søteste). 

"Usa-chan Peace" (Bunny Peace) er et uttrykk som Michishige bruker til å identifisere seg selv. Mens hun sier "Usa-chan peace" viser hun peace tegnet (også kjent som victory) ved siden av øret. 

Michishige er også medlem av Hello! Project kickball Team, Metro Rabbits H.P.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Kjeld Fredrik Karl Stub

**Kjeld Fredrik Karl Stub** (født 18. februar 1868 i Sigdal, død 6. januar 1955 i Oslo) var en norsk garnisonsprest og politiker. 

Stub ble cand.theol i 1892. Han var hovedsekretær i Oslo Ynglingeforening fra 1892 til 1911 og hjelpeprest i Garnisonskirken i Oslo  fra 1899 til 1901. Han var personellkapellan hos stiftsprosten i Oslo fra 1906 til 1911 og prest i Pipervikskirken 1911–12. Deretter var han garnisonsprest.

Han var medlem av bystyret i Oslo og hadde ellers en rekke kirkelige verv, blant annet var han formann i Norsk Søndagsskoleforbund og i Norges Kristelige Ungdomsforbund. Han var også norsk representant i KFUMs verdensforbund. Han var videre engasjert i Dyrebeskyttelsen.

Stub var fra 1913 gift med Johanne Marie Brodtkorb Hall (1871-1958). Han var sønn av prost Jens Gerhard Heiberg Stub (1827–1906) og var frimurer i St. Johanneslogen St. Olaus til de tre Søiler, hvor han var ordførende mester fra 1924 til 1939.

Stub var en aktiv skribent i dagspressen og i religiøse tidsskrifter. Han utgav en oversettelse av Carl Domanig: *Der Abt von Fiecht. Eine poetische Erzählung* (Abbeden fra Ficht).

## Referanser


## Kilder
* *Hvem er hvem? 1934*, Oslo 1934
Oppfølgingstjenesten

**Oppfølgingstjenesten** (OT) er en fylkeskommunal tjeneste opprettet etter Reform 94 for ungdom med rett til videregående opplæring etter § 3-1 i Opplæringslova. Tilbudet skal følge opp ungdom som ikke er i opplæring eller arbeid. Etter Stortingsmelding 16 (2006/2007) «… og ingen sto igjen – Tidlig innsats for livslang læring» fikk oppfølgingstjenesten også en forebyggende rolle for elever i faresonen for falle utenfor. Tjenesten gjelder til fylte 21 år, og omfatter også ungdom som har mistet retten til opplæring på grunn av bortvisning. Opplæringstjenesten har som formål å sikre at ungdommer som hører til målgruppen har opplæringstilbud, arbeid eller annen sysselsetting.

Tilbudene formidlet gjennom oppfølgingstjenesten skal i hovedsak være rettet mot at ungdommene skal nå studiekompetanse, yrkeskompetanse eller kompetanse på et lavere nivå innenfor videregående opplæring.

## Se også
* Voksenvern

## Eksterne lenker
* Regjeringen.no om Oppfølgingstjenesten
Palazzo Venezia

**Palazzo Venezia** er et palass i Roma som ligger ved Piazza Venezia.

Det nåværende palasset ble oppført på 1455-1471. Det har imidlertid siden undergått flere ombygninger og restaureringer. Den tidlig kristne basilikan *[[Markuskirken (Roma)|San Marco]]* er inkorporert i palasskomplekset.

Palasset ble ervervet av Republikken Venezia i 1567 og ble dens ambassade til Pavestolen frem til 1797. 

I *Palazzo Venezia* finnes Museo Nazionale di Palazzo Venezia, som blant annet huser terrakottaskulpturer av Bernini. I palasset finnes også Biblioteca Nazionale d'Arte.

## Referanser
Lindsettunnelen

**Lindsettunnelen** er en veitunnel ved Vefsn i Nordland på fylkesvei 78. Tunnelen er 157 m lang.

## Se også
* Holandtunnelen
* Hjartåstunnelen
* Veitunneler i Norge

## Referanser
Erling Grønland

**Erling Grønland** (født 17. juli 1860 i Enebakk, død 21. august 1930 i Oslo) var en norsk prest og billedhugger.

Grønland ble cand.theol i 1884 og begynte som prest i 1885, da som personellkapellan i Hol i Hallingdal. Fra 1886 til 1897 var han personellkapellan og senere sogneprest i Ullensaker på Romerike.

Han drømte om en karriere som kunstner og dro i 1897 til København, hvor han lagde sin første skulptur, *Længsel – over de høie fjelle*. Den forestilte en ung gutt som skuet lengselsfullt omkring seg. Den ble godt mottatt i Danmark, men ble knust da den ble fraktet tilbake til Norge for å bli vist fram. Dette ble det siste han gjorde av store skulpturer, men han fortsatte å lage mindre verker og er kjent for en portrettbyste av Hans Nielsen Hauge, som er plassert ved Bredtved gård i Oslo. Han var medlem av juryen for skulpturer på Høstutstillingen i 1903.

Etter den knuste kunstnerdrømmen ble han prest igjen, og etter et kort opphold på Ås ble han i 1900 utpekt av Gustav Jensen til å bli lasaronsprest i Vaterlandskirken, en del av bymisjonens arbeid. Dette var et arbeid han passet godt til. Han jobbet for kristen vekkelse og sosial rettferdighet og holdt i 1901 et foredrag for Norges kristelige Studenterforbund om kristensosialisme.

Han kom tilbake til Romerike i 1904 som prest og senere som lærer på folkehøgskole.

På starten av 1900-tallet pågikk det en teologisk diskusjon rundt konfirmasjonen. Grønland markerte seg sterkt i denne debatten og hevdet at konfirmasjonen ikke var et løfte, men undervisning i kristen tro og en velsignelse, et syn som vant fram. Kirkestriden preget også denne perioden, og i denne striden søkte Grønland å skape et miljø for samtale mellom fraksjonene.

Erling Grønland gav ut en rekke skrifter om teologiske emner, i tillegg til at han etterlot seg en del skulpturer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Artikkel i ''Norsk biografisk leksikon''
Loren Cunningham

**Loren Cunningham** (født 30. juni 1935 i Taft i California i USA, død 6. oktober 2023) var en amerikansk forkynner. Han grunnla sammen med sin kone Darlene Cunningham den tverrkonfesjonelle, kristne misjonsorienterte organisasjonen Youth with a Mission (YWAM) (Ungdom i Oppdrag), samt University of the Nations som er det internasjonale universitetet innen YWAM.

## Utgivelser
* Cunningham, L., *Is That Really You God?*, YWAM Publishing, 1984. ISBN 1-57658-244-2
* Cunningham, L., *Making Jesus Lord*, YWAM Publishing, 1989. ISBN 1-57658-012-1 (først utgitt under tittelen *Winning God's Way*)
* Cunningham, L., *Daring to Live on the Edge*, YWAM Publishing, 1992. ISBN 0-927545-06-3
* Cunningham, L. og Hamilton, J. D., *Why not Women?*, YWAM Publishing, 2000. ISBN 1-57658-183-7
* Cunningham, L., *The Book That Transforms Nations*, YWAM Publishing, 2007. ISBN 1-57658-381-3

## Referanser
Lambertus

**Lambertus** (ca. 635–705) var biskop av Maastricht i Nederland. 

## Liv
Lambertus var av en adelig slekt i Maastricht, og han ble tidlig elev til sin onkel, biskop Teodard. Da biskopen ble drept i 699, ble Lambertus valgt som biskop i hans sted, med støtte fra Childerik II. Men da Childerik ble myrdet i 673, oppstod det en turbulent politisk situasjon som førte til at han måtte flykte til benediktinerklosteret i Liège i Belgia. 

Sammen med Willibrord, som kom fra England, virket Lambertus som misjonær for folk i de sydlige delene av Maas, i området som seinere ble kalt Brabant. 

Ifølge legenden ble han drept fordi han fordømte den utroskap som rikshovmester Pipin av Herstal hadde med sin elskerinne Alpaida, søster til Dodo, en av Pipins ansatte. Dodo ble seinere drept. Sannsynligvis ble biskop Lambertus drept i en hevnaksjon, siden hans familie stod bak mordet på Dodo.

Lambertus er blitt en maryr for sitt forsvar av ekteskapelig troskap.

Selv om Lambertus ble gravlagt i Maastricht, overførte hans etterfølger, biskop Hubertus, hans relikvier til Liège, og i dag finner vi hans grav i Liège-katedralen.

## Eksterne lenker
* 
* Den katolske kirke i Norge om den hellige Lambert
* Catcholic Encyclopedia: Saint Lambert
Screw

**Screw** er et visual kei-band fra Japan som ble startet opp i 2006.

## Medlemmer
*        – vo (2006–)
*    – gu (2006–)
*  – gu (2007–)
*       – ba (2010–)
*       – dr (2006–)

### Album

### Singler

## Eksterne lenker
*
Alexandros Theofilakis

**Alexandros Theofilakis** (gresk: Αλέξανδρος Θεοφιλάκης; født 1877, død ?) var en gresk skytter som deltok i de olympiske leker 1896 i Athen, 1908 i London, 1912 i Stockholm, 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris. Han deltok også under Jubileumslekene 1906 i Athen.
  
Theofilakis vant en olympiske sølvemedalje i skyting under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på de greske laget som kom på andreplass i lagskytingen 30 meter militærpistol bak USA. De andre på laget var Georgios Moraitinis, Ioannis Theofilakis, Georgios Vaphiaidis og Iason Zappas.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen &ndash; Sølv i skyting, 30 meter militærpistol lagskyting  Hellas
* **(** 1906  Athen &ndash; Sølv i skyting, 25 meter militærpistol  Hellas**)**

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Grøftviktunnelen

**Grøftviktunnelen** er en veitunnel ved Vefsn i Nordland. Tunnelen er 234 meter lang, og var en del av fylkesvei 78 før Toventunnelen ble åpnet i 2014.

## Se også
*Søttartunnelen
*Korsnestunnelen
*Veitunneler i Norge

## Referanser
Gerard van Honthorst

**Gerard van Honthorst**, også kjent som **Gerrit van Honthorst** (født 4. november 1592 i Utrecht, død 27. april 1656 i Utrecht) var en nederlandsk kunstner som var medlem av Utrecht-skolen. Han var kjent for sine fremstillinger av kunstig lys, og fikk senere kallenavnet **Gherardo delle Notti** («nettenes Gerard») på grunn av dette. Hans verk hadde ofte tema som kristendom, musikere, sosiale hendelser og adelige, samt noen uanstendige malerier. 

Van Honthorst var tidlig trent av sin far, som var en tapetmaler og dekormaler. I 1610 flyttet Van Honthorst til Roma, der han ble i 11 år og studerte, blant annet, stilen til Caravaggio, som gjenspeiles i hans verk. Senere i livet fikk han suksess som hoffmaler, hvor han malte bilder for, blant andre, den engelske og den dansk-norske konge.

## Kunstsamlinger
Han er representert ved flere kunstsamlinger som:

* Minneapolis Institute of Art
* Museo del Prado
* Art Institute of Chicago
* Museo Thyssen-Bornemisza
* Städel
* J. Paul Getty Museum
* National Gallery of Victoria
* National Gallery of Art
* Nasjonalmuséet i Stockholm
* Philadelphia Museum of Art
* Amsterdam Museum
* Centraal Museum
* Mauritshuis
* Rijksmuseum
* Uffizi
* National Gallery
* Gemäldegalerie
* Bayerische Staatsgemäldesammlungen
* Montreal Museum of Fine Arts
* Walters Art Museum
* Statens Museum for Kunst
* Los Angeles County Museum of Art
* Eremitasjen
* Nasjonalmuseet i Warszawa
* Dulwich Picture Gallery
* National Portrait Gallery
* Museum of Fine Arts
* Alte Pinakothek
* Herzog Anton Ulrich-Museum
* Wallraf-Richartz-museet
* Pommersches Landesmuseum
* Staatliche Kunstsammlungen Dresden
* Fitzwilliam Museum
* Musée national du Château de Fontainebleau
* Cleveland Museum of Art
* Detroit Institute of Arts
* Museum der bildenden Künste
* Seattle Art Museum
* Nasjonalgalleriet i Irland
* Hamburger Kunsthalle
* Galleria Borghese
* Nasjonale Kunstgalleri i Lviv
* Kunstmuseet i Lyon
* Museum of Fine Arts

## Verker

Fil:Gerrit van Honthorst - De vrolijke speelman.jpg|1623
Fil:Gerard van Honthorst - lviv gallery.jpg|1631
Fil:Gerard van Honthorst - Lute Player - WGA11666.jpg|1624
Fil:Gerard van Honthorst - Woman Playing the Guitar - WGA11669.jpg|1624
Fil:Gerard van Honthorst - lviv gallery2.jpg|1631
Fil:Gerard van Honthorst - King David Playing the Harp - Google Art Project.jpg
Fil:Gerard van Honthorst - The Happy Violinist with a Glass of Wine - WGA11668.jpg
Fil:Merry Musician with Violin under His Left Arm.jpg
Fil:Gerard van Honthorst - Der liederliche Student - 391 - Bavarian State Painting Collections.jpg


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Finnviktunnelen

**Finnviktunnelen** er en veitunnel ved Leirfjord i Nordland på fylkesvei 78. Tunnelen er 222 meter lang.

## Se også
*Kamsbekktunnelen
*Veitunneler i Norge

## Referanser
Michiel Coxie

**Michiel Coxie**, eller **van Coxcien** (født 1499 i Mechelen, død 3. mars 1592 i Mechelen) var en flamsk kunstmaler.

Coxie ble utdannet under Bernard van Orley og ved studier i Italia. Han ble en av den romaniserende retningens ivrigste og mest framgangsrike tilhengere i Nord-Europa, kalt "den flamske Rafael". Han arbeidet i Brussel og Mechelen, tilslutt i Antwerpen og laget religiøse bilder i italiensk ånd. 

I kirken Santa Maria dell'Anima i Roma utførte Coxie i 1531 på oppdrag fra kardinal Willem van Enckevoirt en freskesyklus med scener fra den hellige Barbaras liv.

Hans malerier har først og fremst blitt bevart i kirker og samlinger i Belgia, spesielt i Brussel, samt i Spania og Tyskland.

## Referanser


## Kilder
* *[[Svensk uppslagsbok]]*. Malmö 1931.

## Eksterne lenker
*
Suitbert

**Suitbert** (født ca. 637 i Northumbria, død 1. mars 713 på klosteret på Keiserswerth i Rhinen) var en angelsaksisk misjonær og biskop som virket idet vestlige Tyskland.

## Liv
Suitbert (også omtalt som *Switbert, Suitbert av Kaiserswerth, Suidbert, Suitbertus, Swithbert*) studerte i Irland, i Rathmelsigi i Connacht, sammen med  Ecgberht av Ripon. Han ble en av de elleve misjonærene som Willibrord sendte til Friesland i 690. 

Det man i dag vet konkret om Suitbert, er hva Beda Venerabilis (673–735) har nedtegnet. Den senmiddelalderske såkalte Marcellinus-vita (*Vita S. Swiberti episcopi Werdensis Frisiorum, Saxonum, Westphalorum*)  er imidlertid proppfull av oppdiktede historier om ham. 

Beda fremhever Suitbert ut av skaren av Willibrord-disipler, og vier ham et eget avsnitt i sin kirkehistorie. Han skal ha ledsaget Willibrord på dennes første Roma-reise. Da Willibrord døde i 692 ble han av sine kolleger bedt om å reise tilbake til England for å bli vigslet til biskop. Willfrid fra York stod for ordinasjonen. 

Seinere drog Suitbert tilbake til fastlandet og misjonerte blant de frankiske bruktere mellom elvene Ruhr og Lippe. Der må han ha hatt stor fremgang.

Men han møtte hard motstand av den frisiske kongen Radbod. Imidlertid fikk han støtte og forsvar fra Pipin av Herstal, og via hans kone Plektrude foreslo de at han skulle få slå seg ned på en holme i Rhinen, det som seinere ble kalt Kaiserswerth, og som ligger noen kilometer nord for Düsseldorf. Der bygde han et benediktinerkloster, og han ble den første abbed på Kaiserswerth. Han døde 1. mars 713 på samme sted.

### Relikvieskrin
Hans relikvier befinner seg i den tidligere stiftskirken på øya, i et kunstferdig forsiret skrin, (Suitbertusschrein). Dette er det mest betydelige relikvieskrin i hele regionen Niederrhein og ligner det noe større og mer berømte Trekongersskrinet i Köln. 

Willibrord nedtegnet hans dødsdag i sin festkalender, Alkuin nevnte Suitbert i sitt «Dikt om de hellige av kirken i York» som  «særlig fremragende». Biskop Radbod av Utrecht (901–917), en senere etterfølger av Willibrord, forfattet en homilie med den hellige som utgangspunkt.

## Forvekslingsfare?
Historikerne i lenken under mener denne Suitbert ikke må forveksles med en munk med samme navn som levde ca 40 år seinere, og som beskrives i Bedas *[[Historia ecclesiastica gentis Anglorum]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
Catholic encyclopedia: St Suitbert
Steve Prefontaine

**Steve Roland «Pre» Prefontaine** (født 25. januar 1951 i Coos Bay, Oregon, død 30. mai 1975 i en trafikkulykke) var en amerikansk mellomdistanse- og langdistanseløper. På et tidspunkt på 1970-tallet var Prefontaine innehaver av hele syv nasjonale rekorder på løpsøvelser fra 2000 meter til 10000 meter.

Han vant gull på 5000 meter under de Panamerikanske leker 1971.

## Dødsfallet
På vei hjem fra en fest den 30. mai 1975, slapp han av sin venn og konkurrent Frank Shorter. Prefontaine kjørte ned Skyline Boulevard, øst for University of Oregon ved Hendricks Park. Da trakk hans oransje 1973 MGB kabriolet til venstre, uten at det er kjent hvorfor, og opp etter en steinvegg og veltet. Prefointaine ble klemt under den snudde bilen. Det første vitnet bodde i et hus like ved, og kom raskt til og fant løperen levende, men fastklemt under bilen. Etter fånyttes forsøk på å løfte bort bilen løp han etter hjelp. Innen han kom tilbake med flere hjelpere hadde bilens vekt blitt for mye for Prefontaines brystkasse, og han var død. Blodprøver viste i ettertid at Prefontaine hadde dobbelt så mye alkohol i blodet som loven tillot.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Kuna Yala

**Kuna Yala** er et autonomt territorium (*comarca*) nordøst i Panama. Det styres av det indianske kuna-folket, som tok makten etter en revolusjon i 1925. Områdets autonome status ble offisiell i 1930. Dagens comarca ble dannet i 1938.

Kuna Yala hadde i 2014 et beregnet folketall på . Arealet er på 2340,7 km². Hovedstaden er El Porvenir. Nesten alle innbyggerne bor på San Blas-øyene.

Navnet Kuna Yala betyr «Kuna-land» eller «Kuna-fjellet» på språket kuna.

Turisme er i dag en viktig inntektskilde i Kuna Yala. San Blas-øyene er et særlig populært turistmål.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
«Bodil Knutsen»

**«Bodil Knutsen»** er verdens største bøyelasteskip som inngår i flåten til det norske rederiet Knutsen OAS Shipping. Det ble ferdigstilt 28. februar 2011.

Skipet er på 156&nbsp;000 dødvekttonn og er bygget ved Daewoo-verftet i Sør-Korea. Bøyelasteren kan frakte 178&nbsp;900 kubikkmeter olje i en last fra oljefelt til raffineri og terminaler på land. «Bodil Knutsen» har også ha vinterutstyr som muliggjør seiling i isfylte farvatn.

I 2021 ble det installert et VOC recovery anlegg, som hindrer utslipp av VOC (Volitile Organic Compounds) til atmosfæren under lasting. Dette systemet eksisterer på dekk i form av et kompressorhus, en VOC tank, og en VOC kjele for produksjon av damp.

Mai 2025 ble Bodil Knutsen den første til å laste fra Johan Castberg feltet. Til vanlig opererer Bodil Knutsen i Europa.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Gustave Amoudruz

**Gustave Joseph Amoudruz** (født 23. mars 1885 i Genève, død 28. desember 1963) var en sveitsisk skytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Amoudruz vant to olympiske bronsemedaljer i skyting under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det sveitsiske laget som kom på tredjeplass i lagskytingen 30 meter militærpistol bak USA og Hellas. De andre på laget var Domenico Giambonini, Hans Egli, Joseph Jehle og Fritz Zulauf. Han var også med på laget som kom på tredjeplass på 300 meter rifle 3 stillinger bak USA og Norge. De andre på laget var Ulrich Fahrner, Fritz Kuchen, Werner Schneeberger og Bernhard Siegenthaler.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen &ndash;  Bronse i skyting, 30 meter militærpistol lagskyting  Sveits
*  1920  Antwerpen &ndash;  Bronse i skyting, 300 m rifle 3 stillinger, lag  Sveits

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nullarbor-sletta

**Nullarbor-sletta** (engelsk: *Nullarbor Plain*) er ei flat, vidstrakt, tørr og nesten treløs karstslette i Australia. Den ligger i den sørvestre delen av Sør-Australia og den sørøstre delen av Vest-Australia, mellom kysten av Australbukta i sør og Victoriaørkenen i nord. Ordet *Nullarbor* er avledet fra det latinske *nullus* («ingen») og *arbor* («tre») og uttales **. Sletta er verdens største sammenhengende stykke kalkstein. Den har et flateinnhold på rundt , og er  bred fra øst til vest.

En stor del av Nullarbor-sletta ble vernet ved opprettelsen av Nullarbor nasjonalpark i 1979 og Nullarbor Regional Reserve i 1989.

## Klima og vegetasjon
Mesteparten av området har et tørt klima, mens en stripe langs kysten har halvtørt steppeklima. Floraen er sparsom, og vegetasjonen består overveiende av små busker. Sletta er stort sett uten trær, derav navnet. På Nullarbor-sletta ligger også Australias tørreste sted, ved Farina i Sør-Australia, hvor det årlig faller kun 142&nbsp;mm regn i gjennomsnitt. Til sammenligning har ørkenbyen Alice Springs i Nordterritoriet en gjennomsnittlig årsnedbør på 281&nbsp;mm.

## Transport
Det finnes to muligheter til å krysse Nullarbor-sletta over land. Den ene er den transaustralske jernbanen Indian-Pacific Railway, som går fra Sydney via Adelaide til Perth på vestkysten. Jernbanen går direkte over den sentrale delen av sletta, med den lengste fullstendig rette jernbanestrekningen i verden på 478&nbsp;km. Den andre er hovedveien Eyre Highway, som går fra Norseman i Vest-Australia til Port Augusta i Sør-Australia. I motsetning til jernbanen går veien langs kysten i sør, hvor man finner den lengste rette veistrekningen i Australia, med 146,6&nbsp;km.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nullarbor Net
* Flyvideo fra Nullarbor-sletta
* Across The Nullarbor, reiseskildring av Roderick Eime
* Fotoessay fra en reise over Nullarbor-sletta
* Nullarbor Plain xeric shrublands (World Wildlife Fund)
* Biodiversity Assessment – Nullarbor, fra Australian Natural Resources Atlas
Georges Roes

**Georges Charles Roes** (født 3. mars 1889, død 14. mai 1945 i Levallois-Perret)  var en fransk skytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.

Roes vant en olympisk sølvmedalje i skyting under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det franske laget som kom på andreplass i lagskyting 300 meter armégevær liggende bak USA. De andre på laget var Léon Johnson, Achille Paroche, André Parmentier og Emile Rumeau.

Fire år senere, under sommer-OL 1924 i Paris, vant han en sølvmedalje i lagskyting frigevær, sammen med Emile Rumeau, Paul Colas, Albert Courquin og Pierre Hardy.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen -  Sølv i skyting, 300 meter armégevær, liggende  Frankrike
*  1924  Paris -  Sølv i skyting, frigevær lag  Frankrike

## Eksterne lenker
*
Frans Ykens

**Frans Ykens** også stavet **IJkens** (født 1601 i Antwerpen, død 1693 i Brussel) var en flamsk barokkmaler som spesialiserte seg på å male blomsterstilleben. 

Han studerte hos sin onkel Osias Beert og sluttet seg til Antwerpen-avdelingen av Sint-Lucasgildet i 1630. I 1635 giftet han seg med blomstermaleren Catarina Ykens I (1608/1618–1666/1685), som var datter av Lucas Floquet I og søsteren til tre malere. Gjennom hele sin lange karriere adopterte han stilen til andre malere, herunder "frokost"-stykker (*ontbijtjes*) lik Willem Claeszoon Hedas verk, store overdådige malerier i stilen til Frans Snyders og fromme blomsterkranser influert av Daniel Seghers. Et eksempel på det siste, *Madonna og barnet omgitt av en blomsterkrans*, er i Musée des Beaux-Arts i Caen. Peter Paul Rubens eide seks av Ykens sine stilleben.

## Referanser


## Kilder
* Peter Mitchell, "Ykens [Eykens; Ijkens], Frans," *Grove Art Online*. Oxford University Press, [November 8, 2007].
* Hans Vlieghe (1998). *Flemish art and architecture, 1585-1700*. Pelican history of art. New Haven: Yale University Press. ISBN 0300070381
Norseman (Vest-Australia)

**Norseman** er en by i Goldfields-Esperance-regionen av Vest-Australia. Den ligger 726 kilometer øst for delstatshovedstaden Perth og 278 meter over havet. De større nabobyene Kalgoorlie og Esperance ligger henholdsvis 200&nbsp;km nord og 200&nbsp;km sør for Norseman. Byen har rundt  innbyggere.

Norseman er det vestlige startpunktet for Eyre Highway, og det siste større stedet i Vest-Australia før grensa mot Sør-Australia, 720 kilometer lenger øst, på Nullarbor-sletta. Norseman har et tørt klima. De viktigste næringsveiene er turisme og gullgruver. Det er flere små gullgruver i området, men bare Central Norseman Gold Corporation kan anses som en stor produsent.

## Historie
Det var jakten på gull i området som førte til grunnleggelsen av Norseman. Gull ble først funnet i området i 1892, ved den nå avfolkede gruvebyen Dundas, 10&nbsp;km sør for byen, og «Dundasfeltet» ble satt i drift i 1893.

I juli 1894 oppdaget Lawrence Sinclair ei rik gullåre som han oppkalte etter hesten sin, «Norseman», og 22. mai 1895 ble byen grunnlagt, med samme navn. De australske urinnvånernes navn på området er «Jimberlana».

Til å begynne med slet Norseman litt med å utvikle seg, på grunn av den etablerte byen Dundas like ved, men mellom 1895 og 1901 ble det opprettet et postkontor, banker, doktor, rettshus, butikker og kirker. I 1935 kom Western Mining Corporation til Norseman og investerte betydelige summer i byens infrastruktur, som fikk asfalterte veier, elektrisitet og vannforsyning.

Norseman var på et tidspunkt det nest rikeste gullfeltet i Vest-Australia, etter Golden Mile i Kalgoorlie. Det er anslått at det siden 1892 er blitt utvunnet over 100 tonn gull i området. Norseman Gold Mine er den gullgruva i Australia som har hatt lengst sammenhengende drift.
Per 2006 hadde den vært i drift i over 65 år, med en akkumulert produksjon på mer enn 5,5 millioner unser gull.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Shire of Dundas
Vilhelm Vauhkonen

**Vilhelm «Vilho» Vauhkonen** (født 6. februar 1877 i Pieksämäki, død 1. februar 1957 i Helsingfors) var en finsk skytter som deltok i de olympiske leker  1912 i Stockholm og 1920 i Antwerpen.
 
Vauhkonen vant to olympiske bronsemedaljer i skyting under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det finske laget som kom på tredjeplass på 300 meter armegevær liggende lagskyting bak USA og Frankrike. De andre på laget var Voitto Kolho, Kaarlo Lappalainen, Veli Nieminen og Magnus Wegelius. Han var også med på laget som kom på tredjeplass på 100 meter løpende hjort dobbeltskudd bak Norge og Sverige. De andre på laget var Yrjö Kolho, Robert Tikkanen, Nestori Toivonen og Magnus Wegelius.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen -  Bronse i skyting, 300 meter armegevær liggende, lagskyting  Finland
*  1920  Antwerpen -  Bronse i skyting, 100 m løpende hjort dobbeltskudd, lagskyting  Finland

## Eksterne lenker
*
Robert Tikkanen

**Toivo Robert Tikkanen** (født 15. april 1888 i Roma i Italia, død 1. juni 1947 i Helsingfors) var en finsk skytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.

Tikkanen vant to olympiske medaljer i skyting under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det finske laget som kom på andreplass på 100 meter løpende hjort  enkeltskudd bak Norge.  De andre på laget var Yrjö Kolho, Kaarlo Lappalainen, Nestori Toivonen og Magnus Wegelius.

Han var også med på det finske laget som kom på tredjeplass på 100 meter løpende hjort dobbeltskudd bak Norge og Sverige. De andre på laget var Yrjö Kolho, Nestori Toivonen, Vilho Vauhkonen og Magnus Wegelius.

Fire år senere, under sommer-OL 1924 i Paris, vant han en bronsemedalje i lagskytingen i trap sammen men Werner Ekman, Konrad Huber, Robert Huber, Georg Nordblad og Magnus Wegelius.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen -  Sølv i skyting, 100 m løpende hjort enkeltskudd, lagskyting  Finland
*  1920  Antwerpen -  Bronse i skyting, 100 m løpende hjort dobbeltskudd, lagskyting  Finland
*  1924  Paris -  Bronse i skyting, trapp lagskyting  Finland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hendrick Bloemaert

**Hendrick Bloemaert** (1601–1672) var  kunstmaler i den nederlandske gullalderen.

Bloemaert var eldste sønn av Abraham Bloemaert. Hans brødre Cornelis og Adriaen var også malere. 

I 1626 var han registret i Roma, men i 1631 var han tilbake i Utrecht, hvor han sluttet seg til Sint-Lucasgildet og giftet seg med Margaretha van der Eem, datter av en advokat.

Ifølge Arnold Houbraken ble han aldri så dyktig som faren sin, men det er uklart om Houbraken så Bloemaerts verk eller kopierte denne kommentaren fra Joachim von Sandrart. Han blir ansett å være et viktig medlem av Utrechtskolen og var kjent for sine portretter og historiske allegorier. Han var også kjent for sin poesi.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Joseph Cogels

**Joseph Marie Cogels** (1882 - 1954) var en belgisk skytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Cogels vant en olympisk sølvmedalje i skyting under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det belgiske laget som kom på andreplass i lagskytingen i trap bak USA under Sommer-OL 1920. De andre på laget var Albert Bosquet, Émile Dupont, Edouard Fesinger, Henri Quersin og Louis Van Tilt.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen &ndash; Sølv i skyting, trap, lagskyting  Belgia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Adrian Alvarado

**Adrian Alvarado** (født 2. august 1983 i Mexico by) er en meksikansk kunstløper. Han har vunnet sølv og flere bronsemedaljer i nasjonale mesterskap. Alvarado begynte med kunstløp i 1997, da han var 14 år. For tiden blir han trent av Elena Loboda og tidligere ble han trent av Ricardo Olavarrieta.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Humberto Contreras

**Humberto Contreras** (født 21. august 1983 i Mexico by) er en meksikansk kunstløper. Han flere ganger blitt nasjonal mester for Mexico. Contreras fikk en 44.-plass i VM i kunstløp 2010 i Torino.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cédric Nabe

**Cédric Mongha Ngonde Nabe** (født 16. juni 1983 i Dardagny) er en sveitsisk sprinter, som spesialiserer seg på 100 m og 200 m.

Han vokste opp i Genève. I sin ungdom spilte han fotball, men fokuserte etterhvert på friidrett. I 2004 var han student i USA. Dette året løp han 100 meter på 10,29 sekunder, noe som var sveitsisk U23-rekord. I 2007 løp han 60 meter på 6,67 sekunder, noe som var sveitsisk bestenotering innendørs dette året, og på 100 meter løp han på 10,34 sekunder. I 2009 satte han en ny personlig bestetid på 10,28 sekunder, og greide med det grensen for deltakelse i VM i Berlin. Han ble også for første gang sveitsisk mester på 100 meter.

I 2011 deltok han i EM innendørs i Paris, og satte her ny personlig rekord på 60 meter i finalen, der han endte på 7.-plass.

Nabe er bosatt i Florida, der han har jobbet siden han tok sin bachelorgrad i informatikk i 2008.

## Meritter
* 2001: Sveitsisk juniormester på 100 meter og 200 meter
* 2002: Sølv i det sveitsiske mesterskapet på 100 meter; Sveitsisk juniormester på 100 meter og 200 meter; 5.-plass på 100 meter i semifinalen ved junior-VM 
* 2003: Bronse i det sveitsiske mesterskapet på 200 meter; sveitsisk U23-mester på 100 meter 
* 2004: Sølv i det sveitsiske mesterskapet på 100 meter
* 2006: Bronse i det sveitsiske mesterskapet på 200 meter
* 2009: Sveitsisk mester på 100 meter-Lauf; VM-deltaker på 100 meter
* 2011: 7.-plass på 60 meter ved Friidretts-EM innendørs

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Profil hos Florida State University Athletics
* Profil på Stadegeneve.ch
Luis Hernández (kunstløper)

**Luis Hernández** (født 11. mars 1985 i Guadalajara) er en meksikansk kunstløper. Han flere ganger blitt nasjonal mester for Mexico. Hernández fikk en 34.-plass i VM i kunstløp 2009 i Staples Center i Los Angeles.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Victoriaørkenen

**Victoriaørkenen** (engelsk: *Great Victoria Desert*) er en ørken i det sørlige og vestlige Australia.  Den ligger i delstatene Sør-Australia og Vest-Australia, og med et flateinnhold på  er den Australias største ørken.

Ørkenen består av mange små sandåser, områder dekket av tettpakket småstein, gressletter og saltsjøer. Den strekker seg rundt 1000 kilometer øst-vest, fra Gawler Ranges i Sør-Australia til Eastern Goldfields-regionen i Vest-Australia. Den avgrenses i sør av Nullarbor-sletta og i nord av Musgravefjellene og Gibsonørkenen. Nedbøren i ørkenen er sjelden og uregelmessig, og gjennomsnittlig årsnedbør ligger mellom 200 og 250&nbsp;mm. Tordenvær er relativt vanlig i Victoriaørkenen, med 15 – 20 tordenvær per år i snitt. Sommertemperaturene er fra 32 til 40&nbsp;°C og vintertemperaturene mellom 18 og 23&nbsp;°C.

Den britiske oppdageren Ernest Giles ble i 1875 den første europeeren som krysset ørkenen. Han oppkalte den etter den daværende britiske monarken, dronning Victoria.

Menneskelig aktivitet i ørkenen har bestått av en del gruvedrift og testing av atomvåpen. Ørkenen er stort sett ubefolket, og majoriteten av de få som bor i området er australske urfolk. Victoriaørkenen krysses av noen svært grove grusveier, som Connie Sue Highway og Anne Beadell Highway.

## Se også
*Ørkener i Australia

## Eksterne lenker
* Great Victoria desert, fra National Geographic
Miguel Ángel Moyrón

**Miguel Ángel Moyrón** (født 6. oktober 1987 i Guadalajara) er en meksikansk kunstløper. Han flere ganger blitt nasjonal mester for Mexico. Moyron fikk en 40.-plass i VM i kunstløp 2004 i Dortmund.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Guido Cagnacci

**Guido Cagnacci** (eller **Canlassi**) (født 19. januar 1601, død 1663) var en italiensk kunstmaler i barokken.

Cangacci var til å begynne med i lære hos Guido Reni i Bologna og arbeidet siden i Forlì, i Venezia. Han ble kalt til Wien av Leopold I, og tilbrakte tiden der som hoffmaler fram til sin død.

## Utvalgte malerier
* «Kleopatras død» (Kunsthistorisches Museum, Gemäldegalerie, Vienna)

## Referanser


## Kilder
* Svensk uppslagsbok. Lund 1930
La Pluto bli en planet igjen

***La Pluto bli en planet igjen*** er det norske ska-bandet Hopalong Knut sitt tredje studioalbum, og ble utgitt i mars 2011.

## Sporliste

# «Intro»
# «Mager trøst»
# «Pluto»
# «Uten ror og med strikkmotor»
# «Dårlig frokost»
# «Alt e i orden»
# «Sukker»
# «Dekrypter dæ»
# «Champagne»
# «Tandempandemi»
# «Helt i spell»

## Eksterne lenker
*
Emily Naphtal

**Emily Naphtal** (født 20. april 1989 i Skokie i Illinois i USA) er en kunstløper som representerer Mexico. Naphtal to ganger fått sølvmedalje i det nasjoale mesterskapet i Mexico.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Claudia Hoffmann

**Claudia Hoffmann** (født 10. desember 1982 i Nauen) er en tysk friidrettsutøver, som spesialiserer seg på 400 meter. Hun konkurrerer også på 800 meter. Hun er tysk mester flere ganger på 400 meter, og har deltatt i to OL; i 2004 og 2008. 

## Junior
Hoffmann deltok ved junior-EM 2001, der hun kom på 4.-plass på 400 m. Ved U23-EM 2003 kom hun på 6.-plass. På nasjonalt nivå ble hun tysk junior-mester i 2002, og ungdomsmester året før. 

## Senior
Ved VM i friidrett 2005 i Helsingfors deltok hun på det tyske laget som kom på 6.-plass, og ved EM i friidrett 2006 i Göteborg kom stafettlaget på 5.-plass. Videre deltok hun på stafettlaget som kom på 8.-plass ved Sommer-OL 2008 i Beijing, og VM i friidrett 2009 i Berlin. 

Årene 2005, 2006, 2007 og 2008 ble hun tysk mester på 400 meter, og i 2006, 2007 og 2009 også innendørs.

Hun deltok også ved EM i friidrett 2010 i Barcelona, der hun vant sølv på 4 x 400 meter, sammen Esther Cremer, Fabienne Kohlmann og Janin Lindenberg. Russland vant dette mesterskapet. 

Ved EM i friidrett innendørs 2011 kom hun på femteplass både på 4 x 400 m stafett, sammen Janin Lindenberg, Larissa Kettenis og Wiebke Ullmann.

## Eksterne lenker
* 
*  Offisiell hjemmeside
*  Profil på Leichtathletik.de
Phillip Tahmindjis

**Phillip Tahmindjis** (født 1968) er en tidligere skøyteløper fra Australia, som representerte hjemlandet i tre påfølgende OL, med sin olympiske debut i 1988 i Calgary, Canada.

Tahmindjis, født i en forstad av Sydney, begynte å spille ishockey for Canterbury Pacers og var også kortbaneløper før han begynte med lengdeløpsskøyter.

## Meritter
Olympiske leker (Vinter) deltatt 3 OL (i 8 konkurranser)
:* Calgary 1988 på 1000m og 1500m, Albertville 1992 på 1000m, 1500m, 5000m og 10000m og Lillehammer 1994 på 1000m og 1500m.
::* beste resultat 25.-plass på 5000m i Albertville 1992

Allround-VM på skøyter (deltatt 8 ganger)
:* Innsbruck 1990, Heerenveen 1991 og Calgary 1992.
::* beste resultat 28.-plass sammenlagt i 1992.

Sprint-VM på skøyter (deltatt 4 ganger)
:* Quebec 1987, Heerenveen 1989, Shibukawa 1993 og Calgary 1994.
::* beste resultat 28.-plass sammenlagt både i 1989 og i 1993.

Junior-VM på skøyter (deltatt 2 ganger)
:* Røros 1985 og Quebec 1986
::* beste resultat 12.-plass i 1986

### Sammenlagt i [[Verdenscupen på skøyter|Verdenscupen]]

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil på ISU sine sider.
*  Profil på Jakub Majerski's speedskating database.
Michael Gilpin

**Michael Gilpin** (født 22. juni 1981 i Toronto i Canada) er en mexikansk kunstløper, bosatt i Guadalajara, som representerer Mexico i internasjonale stevner. Gilpin har en 22.-plass fra fire kontinenters-turneringen fra 2002 som sitt beste internasjonale resultat.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fernando Hernández (kunstløper)

**Fernando Hernández** (født 23. mars 1991 i Monterrey) er en meksikansk kunstløper. Han har en bronsemedalje fra det nasjonale mesterskapet i Mexico i 2010 som sitt beste resultat.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Husnummer

**Husnummer**, sammen med gatenavn, er en måte å adressere på. Kjenner man i tillegg navnet på personer eller organisasjoner som bor i eller bruker huset, vil henvendelser, for eksempel vareleveranser, post og besøk, kunne nå rett adressat. 

## Historikk og prinsipper for nummerering

Husnummerring ble først tatt i bruk i byer, som avløsning for at huseiere hadde skilt eller annet som markerte dem som «vertshuset med villsvinskilt», «apoteket Hjorten», «Krukkehuset» og lignende. Forutsetningen for at dette ble mere nyttig, var at folks leseferdigheter ble bedre. Rester av det gamle adressesystemet finnes fortsatt på Bryggen i Bergen.

Det er flere systemer for husnummerering. Noen få steder i verden kan man fortsatt finne gater der husene er nummerert etter når de ble bygd, altså i rekkefølge etter alder, med det første og eldste huset som nummer én. Branner og offentlige reguleringsplaner har etterhvert medført at det er tomtene som er grunnlag for nummereringen. Større bygårder kan dermed få flere husnummer, siden de dekker flere enn en tomt.

Nummer med like tall (partall) blir vanligvis tildelt hus på bare en side av gaten, mens den motsatte får ulike tall (oddetall). Systemet tar enten utgangspunkt i sentrum, med stigende numre mot utkanten uavhengig av himmelretninger – eller man starter nummereringen i forhold til nord-syd, øst-vest. Dersom veien eller gaten skifter navn underveis, starter en nummereringen på nytt. (Dette har blant annet ført til at Bergen har nummer 1 som eneste hus til gateadressen Bryggesporen, som like gjerne kunne vært benevnt som Kong Oscarsgate 1, etter mange omkalfatringer i tidens løp.)

I USA og Canada er det vanlig med partall og oddetall fordelt på hver side av gata. Ikke sjelden angir nummeret avstanden til et utgangspunkt, for eksempel den ene enden av veien. Da blir ikke alle numre tatt i bruk. På særlig lange veier er det vanlig med tre- og firesifrede numre.

## Husnummerskilt


Fil:Hausnummer_17_(Gießen,_Deutschland).jpg|Husnummerskilt i Gießen i Tyskland
Fil:Huisnummer Hertog.jpg|Fra Baarle, en landsby delt mellom Beligia og Nederland. Huset ligger på belgisk side og har derfor et belgisk flagg i venstre hjørne.
Fil:Klagenfurt Pichler Mandorf Strasse 52 08052008 00.jpg|I Klagenfurt, Østerrike
Fil:Moscow, museum of lightting (3).jpg|Bybelysningsmuseet i Moskva. Skiltet har egen belysning.
Fil:619sign.JPG|619 Building i Seattle i USA
Fil:Infobord VIM schuin.jpg|Husnummer og organisasjonsnavn og -logo fra Belgia


## Se også
* Dørskilt
* Gateskilt
* Emaljeskilt
## Eksterne lenker
*