open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aberri Eguna

**Aberri Eguna** (norsk: *Fedrelandsdagen*) er en baskisk høytid som sammenfaller med påsken, og har sine røtter i den baskiske nasjonalistbevegelsen. I dag deltar de fleste baskiske nasjonalistiske partier og organisasjoner i konkurrerende arrangementer hvert år.

Dagen fungerer som en uoffisiell baskisk nasjonaldag, både i Iparralde (fransk Baskerland) og Hegoalde (spansk Baskerland).

## Bakgrunn
Den første feiringen av Aberri Eguna ble organisert av Det baskiske nasjonalistparti i Bilbao 27. april 1932. Den årlige feiringen ble forbudt under Den spanske borgerkrig (1936-1939) og under det spanske diktaturet (1939-1978). Likevel ble feiringen organisert i hemmelighet fra 1963, men da i mindre skala og på mange ulike steder.

## Referanser
Ida Hubáčková

**Ida Hubáčková** (født 1. oktober 1954 i Praha) var en tsjekkoslovakisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.
  
Hubáčková vant olympisk sølvmedalje i landhockey under Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det tsjekkoslovakiske damelaget som kom på andreplass landhockeyturneringen bak Zimbabwe. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Tsjekkoslovakia vant tre kamper, en uavgjort og et tap, og med sju poeng ble de nummer to på tabellen ett poeng bak Zimbabwe. Hubáčková spilte fem kamper og scoret to mål i OL-turneringen.

## OL-medaljer
* 1980  Moskva -  Sølv i landhockey, damer  Tsjekkoslovakia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Billund

**Billund** er en by i Billund kommune i Region Syddanmark, sydvest i Jylland. Frem til kommunalreformen i 2007 lå den i Ribe amt. Billund hadde  innbyggere i 2023.

Byen vokste frem rundt virksomheten til LEGO, som har hovedkontor og fabrikk her, og fornøyelsesparken Legoland.

Rett ved byen ligger Billund lufthavn, den nest største flyplassen i Danmark.

## Referanser

 


## Eksterne lenker
*
Norges Grunnlov § 51

**[[Grunnloven]] § 51** overlater manntallsførsel og registrering av stemmeberettigede ved stortingsvalg til vanlig lov.

Manntallsførselen reguleres i dag av valgloven fra 2023.

Paragrafen ble endret ved grunnlovsendringer av 28. juni 1889, 16. desember 1899 og 6. mai 2014. Før endringen i 1899 hadde Grunnloven § 51 selv regler om manntallsførselen, og krevde i tillegg at stemmeberettigede måtte avsi en ed til Grunnloven for å kunne stå oppført i valgmanntallet. Den nåværende ordlyden er:

og
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2014 – 10000 meter menn

**10&nbsp;000 meter herrer** var en av øvelsene i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2014 og ble avholdt i Adler-Arena, Sotsji den 18. februar 2014.

## Rekorder
Før konkurransen var gjeldende verdens-, olympisk og bane- rekorder som følger:

## Resultater

## Dommere og starter
Disse var offisielle dommere og starter under 10 000m for herrer under OL i Sotsji 2014 i Adler-Arena.
* Overdommer: Dan Immerfall,  USA.
** Assisterende overdommer: Jacques de Koning,  Nederland.
* Starter: Jouko Vesterlund,  Finland.

## Referanser




## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*  Speed Skating – Men's 10000 m  på www.sochi2014.com
*  Parsammensetning og resultater på live.isuresults.eu/2013-2014/sochi/
Emoji

**Emoji** er et ideogram eller et smilefjes som benyttes i elektroniske meldinger eller på nettsider. Ordet kommer fra det japanske ordet *emoji* (), som i sin tur er satt sammen av ordene *e* (bilde) og *moji* (tegn); det kan dermed oversettes til norsk som «bildetegn».

Emojier blir ikke bare brukt til å illustrere tekstmeldinger, men også å til uttrykke følelser. Emojier er et standardisert sett med tegn som er tilgjengelig på iOS, Android, Windows og MacOS. Emojier ligger i et eget tastatur, og det er derfor ikke nødvendig å laste ned en emoji-app.

Den første emojien ble laget i 1998 eller 1999 av Shigetaka Kurita. Emojier er en videreutvikling av emotikoner, som består av bare tegn (slik som  ), til å bli små bilder og/eller en liten animasjon av nesten hva som helst. I 2009 leverte Apple det offisielle forslaget av emoji-koder levert til Unicode Consortium. I 2010 ble den akseptert og indeksert i Unicode. Per 2024 finnes det totalt 3782 emojier i Unicode Standard, etter utgivelsen av Emoji 15.1 i september 2023.

Emojien 😂 («smilende fjes med gledestårer») ble kåret til «årets ord» av *[[Oxford English Dictionary]]* i 2015.

## Kritikk
En mening er at emojier beriker kommunikasjon, i henhold til Rolf Theil, professor emeritus i lingvistikk ved Universitetet i Oslo. Litteraturviter og skribent Guri Idsø er av en annen mening: «Det er en form for latskap og ignoranse. Du gidder ikke å skrive ei hel melding til venninna di, så du sender bare et hjerte. Det er språkets kjønnssykdom. Det er veldig artig å lage dem, men veldig kjipt etterpå.»

Til tross for at emojier består av et standardisert sett med tegn, varierer hvert emoji-tegn mellom hvert operativsystem. Et emoji-tegn kan ha ulikt design på ulike plattformer. Det offisielle emoji-tegnsettet består av mange ansiktsuttrykk. Kun-An Hsiao og Pei-Ling Hsieh ved National Kaohsiung Normal University i Taiwan konkluderte i konferansebidraget «Age Difference in Recognition of Emoticons» at design påvirker hvordan et emoji-ansiktsuttrykk oppfattes. Alder, kjønn og kulturelle forskjeller har også en påvirkning på anerkjennelsen av følelsene i en emoji. I 2018 ble det gjennomført en studie som konkluderte at folk i ulike regioner kan tolke en emoji ulikt og bruker den samme emojien på ulike måter.

## Oversikt over emojier

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Emoji Version 15.1 – Oversikt over emojier som ble utgitt sammen med Unicode versjon 15.1 (Emojipedia)
*  Unicode Emoji – Samling av Emoji-ressurser hos Unicode Consortium
*  UTS #51: Unicode Emoji – Unicode teknisk rapport nr. 51: Unicode emoji
Table d’hôte

**Table d’hôte** (fransk: «gjestgiverens bord») betyr i gastronomien for et lite og ferdig fastlagt spisekart som tilbyr en meny som gjesten ikke kan endre noe særlig på, Prisen er ferdig fastlagt. Motsatsen er begrepet *[[à la carte]]*: Gjestene kan bestemme rettene selv og fra alt som tilbys på spisekartet, og bestemme måltidets forløp.

## Ordets bakgrunn
*Table d'hôte* er lånt fra fransk, men der heter det snarere *Table d'hôtes*. Det ble (og blir i Frankrike fremdeles) egentlig benyttet om et bord i spisesalen beregnet for de faste beboere av gjestehuset (chambre d'hôtes). Der spiste de, formodentlig sammen med husverten.

Betydningen «fast meny til fastlagt pris» er tilkommet senere, på begynnelsen av 1800-tallet. Slik benyttes ikke uttrykket på fransk.

## Referanser
Galina Inzjuvatova

**Galina Dmitrijevna Inzjuvatova** (russisk: Галина Дмитриевна Инжуватова, født 28. februar 1952) var en sovjetisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.
 
Inzjuvatova vant en olympisk bronsmedalje i landhockey i Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det sovjetiske damelaget som kom på tredjeplass landhockeyturneringen bak Zimbabwe og Tsjekkoslovakia. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Sovjetunionen vant tre kamper og tapte to og med seks poeng ble de nummer tre på tabellen, ett poeng bak Tsjekkoslovakia og to bak Zimbabwe. Insjuvatova spilte to kamper i OL-turneringen.

## OL-medaljer
* 1980  Moskva -  Bronse i landhockey, damer  Sovjetunionen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skansbron

**Skansbron** er ei bru mellom bydelene Södermalm med Södra Hammarbyhamnen (Hammarby Sjöstad) og Årsta i Stockholm. Den er ei klaffebru med en fri seilingshøyde på 12,5 meter. Den går över Hammarbyslussen og ble tatt i bruk i 1925 i forbindelse med åpningen av Hammarbyleden.

Navnet stammer fra skansen som ble bygget på 1640-tallet og som ble kalt *Söder Scantz* på Petrus Tillaeus kart fra 1733. Skansen forsvant da Hammarbyleden ble bygget på midten av 1920-tallet. Tidligere navn for Skansbron var *Skanstullsbron*  og *Tullbron*.

Skansbron ble utført som en dobbel klaffebru i stål og ble konstruert av Hamnstyrelsens ingeniører. De stadige bruåpningene medførte imidlertid trafikkaos, og for å forbedre situasjonen ble det snart planlagt ei høybru. Høybrua ble bygd fra 1944 til 1947 like vest for Skansbron, og ble innviet i 1949. Den overtok navnet Skanstullsbron. 

I 1984 ble det innviet ytterligere ei høybru over Hammarbyslussen, da Johanneshovsbron, som ligger vest for Skanstullsbron, ble åpnet for trafikk.


Fil:Hammarbyslussen 1926.jpg|Broen og slusen 1926
Fil:Skansbron september 2011.jpg|Skansbron fra øst


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mise en place

***Mise en place*** er et fransk uttrykk som betyr at alt er på plass, og innen gastromien betyr dette at alle ingredienser, redskaper og så videre er beredt slik at det bare er for kokken å sette i gang. *Mise en place* er en del av forberedelsene for profesjonelle kokker. 

Dette gjelder fremfor alt:

*Ta frem alle ingredienser og mål opp, skrell, hakk, skjær og plasser alle ingredienser i små skåler for å ha for hånden under matlagingen.

*Ta frem alle redskap i form av kaseroller, panner, kniver, visper, lokk, mikser og annet som trenges underveis under matlagingen.

Konseptet fikk antagelig et gjennombrudd på kokken Auguste Escoffier, han som også er kjent for å utvikle brigadesystemet innen kjøkkendriften.

## Eksterne lenker
* À la carte webpage discussing ''mise en place''
Auguste Escoffier

**Georges Auguste Escoffier** (født 28. oktober 1846 i Villeneuve-Loubet nær Nice, død 12. februar 1935 i Monte Carlo) var en fransk mesterkokk og kjøkkensjef.

Escoffier moderniserte matholdet i stjernerestaurantene (*La haute cuisine*). Han utviklet og rasjonaliserte restaurantpersonalets arbeidsrutiner og la stor vekt på kokkenes oppførsel og fremtoning. De skulle være rene og pene, tobakks- og alkoholfri, ikke høylytte, og ytterst nøyaktige i arbeidet. Han samarbeidet med hotelleieren César Ritz og ble restaurantsjef på Grand hotel i Monte Carlo, Grand National i Luzern, Savoy og Carlton i London, og hotel Ritz i Paris og New York.

Han hadde atskillige elever og etterfølgere, deriblant kokker som Paul Thalamas, Paul Jullemier, Eugène Helbodeau og Joseph Donon.

Escoffier ga i 1903 ut kokeboken *Guide Culinaire*, som inneholder cirka 5&nbsp;000 oppskrifter, deriblant flere klassiske retter som dessertene Pære Belle Hélène og Pêche Melba. Den sistnevnte tilkom under operasesongen 1892–1893, da Escoffier var kjøkkensjef ved Savoy i London, som en hyllest til den australske operasangerinnen Nellie Melba. Videre inneholder kokeboken en av de tidligste nedtegnede oppskrifter for Crêpes Suzette (flamberte pannekaker), selv om Escoffier selv ikke antas å være opphavsmann til oppskriften.

## Bibliografi (utvalg)
* *L'aide-mémoire culinaire. Suivi d'une étude sur les vins français et étrangers à l'usage des cuisiniers, mâitres d'hôtel et garçons de restaurant*. Flammarion, Paris 2006, ISBN 978-2-08-120117-0 (Nachdr. d. Ausg. Paris 1919). 
* *Les fleurs en cire*. Bibliothèque de „L'art culinaire“, Paris 1910. 
* *Le livre des menus*. Flammarion, Paris 1912 (Complèment indispensable du „Guide culinaire“). 
* *Le riz. L'aliment le meilleur, le plus nutritif*. Flammarion, Paris 1927. 
* *Souvenirs inédits. 75 ans au service de l'art culinaire*. Neuaufl. Laffitte, Paris 1985, ISBN 2-86276-092-7 (selvbiografi)

## Referanser
Norges Grunnlov § 54

**§ 54 i [[Norges Grunnlov]]** bestemmer at stortingsvalg skal gjennomføres hvert fjerde år innen utgangen av september. Paragrafen inneholder også siden 2022 en beredskapshjemmel for å forlenge eller utsette valgtinget, eller gjennomføre omvalg som følge av ekstraordinære hendelser.

Paragrafen har vært endret ved grunnlovsendringer flere ganger. I 1938 ble valgperioden utvidet fra tre til fire år. Den nåværende ordlyden er:
Muldalsfossen

**Muldalsfossen** er en foss i Muldalselva ved Tafjorden i Fjord kommune i Møre og Romsdal. Fossen starter om lag 350 meter over fjorden, der hengedalen Muldalen munner ut i fjellsiden nord for Tafjordens østre ende. Fossen utgjør dermed den nederste delen av elva. Tafjordvegen passerer i bro over utosen nede ved fjorden. Muldalsfossen blir markedsført som et turistmål i den offisielle reiseguiden visitnorway.no. I 1995 omkom en fotturist da han falt om lag 180 meter ned i fossen. I 2017 omkom en tysk turist etter å ha falt om lag 200 meter i fossen.

Det er noe uklart nøyaktig hvor høy fossen er. Det at fossen går i en dyp kløft gjør måling vanskelig. Welle-Strand (1988) skriver at fossen er 500 meter «lang» med et fall på 320 meter, av dette 60 meter loddrett. Vatne (2013) skriver at fossen har et fall på omkring 180 meter.. Vollan (1967) oppgir at Tafjord Kraft i 1957 kjøpte «resten av fallrettighetene» med en fallhøyde på 170 meter fra Ålesund kommune. Rettighetene til den «nederste delen» av fossen var ervervet sammen med rettighetene til Tafjordvassdraget. Carl Hanns Pollog (1935) oppgir samlet fall til 150 meter. De to Muldal-gårdene, der fossen begynner, ligger på vel 350 meter over fjorden.

Muldalselva har fra 1969 vært kraftig regulert ved at vann blir tappet direkte fra elva ned i tunnel til Zakariasdammen og kraftverket Tafjord 4. Inntakspunktet til tunnelen ligger om lag 1,7 km oppstrøms fra fossen, og reduserer i praksis elvas nedbørfelt med om lag 51,5 km². I 2013 anbefalte Norges vassdrags- og energidirektorat å innføre minstevannføring i Muldalselva, av hensyn til vannføringen i Muldalsfossen.

Fossen har siden 1800-tallet vært en turistattraksjon. Da Ålesund kommune i sin tid overtok fallrettighetene, ble navnet «Keiser Wilhelms foss» brukt. Ålesund-Sunnmøre Turistforening, som ble stiftet i 1889, fikk året etter støtte fra DNT og Ålesund-Sunnmøre Turistforening til bygging av en gangvei fra platået der Muldalsgårdene ligger til et sikret utsiktspunkt over fossen. DNT ga også tilskudd til utbedring av veien fra fjorden opp til gårdene. Kristofer Randers, forfatteren av den klassiske turboken *Søndmøre, reisehaandbog* fra 1890, kalte fossen «Søndmøres prægtigste vandfald», og sammenlignet den med Rjukanfossen og Vøringsfossen. Randers anslo høyden til «minst 500 fot». 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Oppslaget ''Muldal-Muldalsfossen'' i den offisielle reiseguiden ''Norge må oppleves / Visit Norway''.  Denne er publisert av Innovasjon Norge. Besøkt 10. juli 2017.
Vallenato

**Vallenato** er en tradisjonell colombiansk musikksjanger. Den stammer fra landets karibiske region, spesifikt fra byen Valledupar. Vallenato spilles tradisjonelt med tre instrumenter: torader, guacharaca og caja vallenata (tromme). Av og til benyttes også gitar og cumbia-instrumenter. Det kan spilles i ulike rytmer, og innslag av vallenato har i det siste blitt stadig mer vanlig i colombiansk popmusikk. Sjangeren har blitt populær også i andre spansktalende land, og i 2006 ble kategorien «Vallenato og cumbia» innført i Latin Grammy Awards.

## Eksterne lenker
* Festival de la Leyenda Vallenata
Laugavegur (Reykjavík)

**Laugavegur** (uttale: ) er ei gate i Reykjavík på Island. Den ble anlagt i 1885 og er den viktigste handlegata i landet. Den har også en rekke utesteder og restauranter. Det islandske fallosmuseet ligger også i gata.

Navnet *Laugavegur* betyr «vaskeveien» på islandsk, og kommer av at den opprinnelig førte til de varme kildene i Laugardalur, hvor kvinnene vaska klær.

## Eksterne lenker
* «Sjelden har taxfree-shopping vært enklere enn i denne byen», *Dagbladet*, 5. desember 2012]
Fjeldhus Bruk

**Fjeldhus bruk** var en karosserifabrikk som bygget ferdige busser og større biler på importerte chassis. Bedriften ble etablert i 1945 på Fjellhus ved Alnabru i Oslo. I 1984 ble *Fjeldhus Motor AS* etablert som eget selskap, som en direkte videreføring av lastebilverkstedet til Fjeldhus Bruk. Fjeldhus Bruk ble nedlagt i 1988, og leverte da sitt siste bussbygg.

Det siste kjøretøy med registrert påbygg fra Fjeldhus, var en varebil som gikk ut av bruk i 1999.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Flere bilder på Digitalt Museum
Tatjana Jembakhtova

**Tatjana Stepanovna Jembakhtova** (russisk: Татьяна Степановна Ембахтова, født 17. januar 1956) var en sovjetisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva.

Jembakhtova vant en olympisk bronsmedalje i landhockey under Sommer-OL 1980 i Moskva. Hun var med på det sovjetiske damelaget som kom på tredjeplass landhockeyturneringen bak Zimbabwe og Tsjekkoslovakia. Det var første gangen landhockey for damer var med på det olympiske programmet. Seks lag deltok og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. Sovjetunionen vant tre kamper og tapte to og med seks poeng ble de nummer tre på tabellen, ett poeng bak Tsjekkoslovakia og to bak Zimbabwe. Embasjova spilte fire kamper i OL-turneringen.

## OL-medaljer
* 1980  Moskva -  Bronse i landhockey, damer  Sovjetunionen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Brøndbyhallen

**Brøndbyhallen** er en idrettshall i Brøndby, Danmark. Hallen brukes til alle former for innendørsaktivitet, samt til kongresser og konferanser. Bruce Springsteen spilte sin første konsert i Danmark her, 2. mai 1981. Hallen ble anlagt i 1973, gjennomgikk en total modernisering i 1990-årene, og har 5&nbsp;600 sitteplasser.

Hallen ble brukt under Håndball-VM 1978 for menn, VM i kunstløp 1982 og Håndball-EM 2014 for menn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Presenning

**Presenning** (også kalt **tarp**, fra engelsk forkortelse av *tarpaulin*) er en vanntett duk eller et stykke stoff som typisk brukes til utendørs beskyttelse mot vind og vær. Den kan være laget av eksempelvis armert plastfolie eller oljeimpregnert stoff.

## Referanser


## Kilder
*
Tanvir Dar

**Tanvir Ahmad Dar** (født 4. juni 1947 i Amritsar, død 12. februar 1998) var en pakistansk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1968 Mexico by. 
 
Dar ble olympisk mester i landhockey under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Han var med på det pakistanske laget som vant landhockeyturneringen. Pakistan vant semifinalen med 1-0 over Vest-Tyskland og i finalen slo de Australia med 2-1. Dar spilte åtte kamper og scoret seks mål i turneringen.

## OL-medaljer
* 1968  Mexico by -  **Gull** i landhockey  Pakistan

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jeffrey Archibald

**Jeffrey Victor Archibald** (født 1952) er en newzealandsk landhockeyspiller som deltok i De olympiske leker i 1972 i München, 1976 i Montréal og 1984 i Los Angeles.

Archibald ble olympisk mester i landhockey under Sommer-OL 1976 i Montreal. Han var med på det newzealandske laget som vant landhockeyturneringen. I semifinalen slo de Nederland 2–1 og i finalen vant de over Australia 1–0. Archibald spilte fire kamper i turneringen.

## OL-medaljer
*  1976  Montréal -  **Gull** i landhockey  New Zealand

## Eksterne lenker
*
Stavanger stiftamt

Eneveldskongen Frederik III innførte den 1. februar 1662 en administrativ inndeling av Danmark-Norge med amt og amtsmenn i Norge til erstatning for len som inntil da var styrt av adelen. Riksdelen Norge ble delt inn i 11 amt, hvorav fire ble såkalte stiftamt, som var de gamle hovedlen som også var bispedømmer. De fire var Akershus, Bergenhus, Trondhjems stiftamt og Stavanger stiftamt med Stavanger som stiftstad.

Allerede i 1670 foreslo stattholder Ulrik Frederik Gyldenløve at den relativt nye byen Christiansand skulle være stiftstad i stedet for Stavanger, og stiftet skulle foruten hovedamtet Christiansand (Agdesiden), bestå av de underliggende amtene Stavanger og Bratsberg. Den 4. oktober 1671 ble Ove Juel utnevnt til stiftsbefalingsmann for "Christianssand eller Agdersidens hovedamt". Han var fra 1669 visestattholder i Norge og som sådan bodde han på Akershus i Norge. I 1676 ble han visekansler i det danske kanselli, og fikk  Jens Toller Rosenheim som stedfortreder. Jens Rosenheim, som var en kjent jurist og sønn av borgermesteren i Christiania, Nils Nilsen Toller, og var utnevnt til amtmann i Lister amt. Han skulle "tillige i Ove Juels fravær, dog under hans direktion og efter foregående kommunikation, om noget vigtigt kunde forefalde, have indseende med Christiansands stifts hovedamt". Rosenheim ble imidlertid opptatt med utkast til den nye norske lov, og det eksisterer ingen embetsbrev fra hverken Juel eller Rosenheim.

## Administrativ inndeling
* **[[Stavanger amt]]**
**Jæderen og Dalene fogderi
**Ryfylke fogderi
* **[[Mandals amt]]**
**Lister fogderi
**Mandal fogderi
* **[[Nedenes amt]]**
**Nedenæs fogderi
**Raabygdelagets fogderi
*Øvre Tellemarkens Fogderi
Eliteserien i håndball for kvinner 2013/14

**[[Eliteserien i håndball for kvinner]] 2013/14** er det øverste nivået i norsk kvinnehåndball sesongen 2013-14. Ligaen startet 4. september 2013 og avsluttet den 23. mars 2014.

## Tabellen
Paul Ackerley

**Paul Douglas Ackerley** (født 16. mai 1949 i Christchurch, død 3. mai 2011) var en newzealandsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1976 i Montréal.
 
Ackerley ble olympisk mester i landhockey under Sommer-OL 1976 i Montréal. Han var med på det newzealandske laget som vant landhockeyturneringen. I semifinalen slo de Nederland med 2-1 og i finalen vant de over Australia med 1-0. Ackerley spilte sju kamper i turneringen.

## OL-medaljer
*  1976  Montréal -  **Gull** i landhockey  New Zealand

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Huib Ruygrook

**Huib Ruygrok** (født 26. april 1944) er en nederlandsk tidligere fotballtrener.

Ruygrok tiltok rollen som hovedtrener i Molde Fotballklubb 1. mars 1977 etter å ha vært trener i Sparta Rotterdam. 

Bernt Roald hadde fått i oppgave å lede klubbens treninger frem til hollenderen ankom, han hadde fått et nøye opplegg fra Ruygrook. Første uka tre treninger, andre uka startet man med fire treninger. I februar var det trening uten ball. 

5. mars arrangerte Ruygrook treningskamp mellom fjorårsesongens A- og B-tropp. Dette var utgangspunkt i hans inndeling av A- og B-tropp for 77-sesongen. Laget endte på tredjeplass bak seriemester Lillestrøm SK og Bodø/Glimt.

Før sesong to hadde Ruygrook en ferie i Nederland mens Bernt Roald ledet treningene. Treningene startet 17. februar, Ruygrook ankom Molde 10. mars. Verdt å merke seg er at før denne sesongen ble multitalentet Jo Nesbø tatt opp i A-stallen. Etter en meget skuffende innledning på sesongen var det største høydepunktet i vårsesongen 1-0-seieren i en vennskapskamp over storlaget Wolverhampton Wanderers på selveste 17. mai. 

På tross av en bedre avslutning på sesongen endte det med nedrykk. 

I 1979 startet treningene 1. februar med Jan Fuglset som trener. 2. februar kom Ruygrook. Denne sesongen ledet han laget til opprykk. Etter sesongen forlot han klubben.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Sårjåsjaure Fjällstuga

**Sårjåsjaure Fjällstuga** eller også kalt «Konsul Perssons stuga» er en selvbetjent turisthytte i Lappland i Nord-Sverige rett øst for Sulitjelmafjellene i Jokkmokk kommune. Hytta ligger i østenden, rett ved utløpet for innsjøen Vuolep Sårjåsjávrre, og er del av Nordkalottruta og E1.

Det var datteren av konsul Nils Persson, som blant annet står som grunnlegger av Sulitjelma gruber, som tok initiativ til å få bygget hytta. Hun var sammen med sin far i den første perioden av oppstareten av gruveselskapet og gikk ofte turer i Sulitjelmafjellene.

I hytta er det en vedovn, men bare et meget sparsomt vedforåd. Dette har vært et stadig problem helt tilbake til den tiden da hytta var ny, spesielt for hyttevandrere som har ankommet om vinteren. I hytteboka kan en lese at det er grunnen til at sengene er av stål, dette for å unngå at frosne gjester brenner inventaret for å få varme. Ellers var hytta første stopp for flyktninger fra Norge under andre verdenskrig.

## Eksterne lenker
* Den Norske Turistforening ''Sarjasjaure''
* Den Norske Turistforening ''Leirvassbu''
De 24 historieverk

**De 24 historieverk** (kinesisk: 二十四史, pinyin: *Èrshísì Shǐ*, Wade-Giles: *Erhshihszu Shih*) er en klassisk måte å sammenstille en rekke herskerautoriserte gamle kinesiske historiekrøniker som strekker seg så langt tilbake som beskrivelser av 3000-tallet f.Kr. og frem til Mingdynastiet på 1600-tallet. 

De omfatter sammenlagt over 3&nbsp;000 skriftruller og er blitt til på oppdrag av forskjellige herskere gjennom århundrene.

## Utvikling
Begrepet,  og grupperingen i 24 verker, stammer fra året 1775, det 40. regjeringsår i Qianlong-keiserens era. Det var på den tiden at det siste verket, det om Mingdynastiet, ble gjennomarbeidet. Det året ble det også utgitt en samleutgave med alle 24 verker. 

De 24 verkene tar tilsynelatende for seg hvert sitt dynasti (eventuelt hver sin delperiode), men de er ofte overlappende. Her finnes opplysninger om dynastienes vekst og fall, deres politikk, økonomi, militærvesen og kultur. På systematisk vis skildres dynastiovergangene, betydelige personligheter, vitenskap, teknikk, kunst, litteratur, landets inndeling i administrative enheter, lovgivning og utenrikspolitikk.

## Verkenes systematikk
Som regel består historieverkene av tre deler:

# Annalet ( (kronologi)
# Traktater () (f.eks. embedsordning, riksgeografi)
# Biografier/ Levnedsbeskrivelser () (som den mest omfangsrike og viktigste del)

## De 24 verkene

## Litteratur
*Endymion Porter Wilkinson: *Chinese history: a manual*, Harvard-Yenching Institute monograph series, 0073-084X ; 52, 2000, Harvard University Press, ISBN 0-674-00247-4

## Referanser
Tiefwerder

**Tiefwerder** er navnet på et landskap og en øy i elven Havel i bydelen Spandau i Berlin. *Landsbyen* Tiefwerder ligger i ortsteilen Spandau mens engene og våtmarksområdene omkring ligger i Wilhelmstadt. Som følge av de tallrike vannveiene og bosettingene ved kanalene kalles Tiefwerder også «Spandaus lille Venezia» (*Klein-Venedig von Spandau*). 

Tiefwerder avgrenses i vest av Havels kanaliserte løp, i nord av Stresow og i øst og sør av landskapsvernområdet Tiefwerder Wiesen (*Tiefwerderengene*). 

Landsbyen Tiefwerder ble grunnlagt i 1815 som erstatning for fiskerfamilier som hadde måttet vike plass ved utbygging av anlegget rundt citadellet i Spandau. En stor del av de historiske husene langs *Dorfstrasse* som ble oppført i 1816 er fremdeles i behold. Dorfstrasse 5 oppført i 1895, har helt siden 1920 vært danselokale, kalt «Ballhaus Spandau», og er dermed et av de eldste i sitt slag i Europa. Tiefwerder vannverk fra 1914 forsyner seks av Berlins bydeler med vann.
### Tiefwerder Wiesen
*Tiefwerder Wiesen* (norsk: *Tiefwerderengene*) er et tilgrensende landskapsvernområde som omfatter flere av Havels opprinnelige løp, våtmarksenger, flomskogsmarker og sivland med naturlige overganger på tørt land. Området er Berlins siste naturlige dreneringsområde for Havel og et viktig område for gyting av gjedde. Tiefwerder Wiesen ligger sør for Tiefwerder og avgrenses i øst av Fauler See og vannverkets område, i sør av Heerstrasse og Pickelswerder, og i vest av Havels kanaliserte løp. 

Fil:Tiefwerder 4.JPG|Kleiner Jürgengraben (Lille Jürgenkanal) for enden av Dorfstrasse. 
Fil:Tiefwerder 2a.JPG|Dorfstrasse 26 er et såkalt «Kolonistenhaus», oppført i 1816 for de første bosetterne. 
Fil:Tiefwerder 3a.JPG|Fotgjengerbro ved Dorfstrasse. 
Fil:Tiefwerder Wiesen 2b.JPG|Tiefwerder Wiesen. 
fil:Tiefwerder Wiesen 1b.JPG|Klopper i Tiefwerder Wiesen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kolonistensiedlung Tiefwerder på Berlins liste over kulturminner .
* Båttur på kanalene rundt Tiefwerder
Georges Turlier

**Georges Turlier** (født 16. juli 1931 i Saint-Hilaire-Fontaine), fransk padler som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors og 1960 i Roma.

Turlier ble olympisk mester i padling under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Sammen med Jean Laudet vant han C-2 10 000 meter,

## OL-medaljer
* 1952  Helsingfors &ndash;  **Gull** i padling, C-2 10 000 meter, menn  Frankrike

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jean Laudet

**Jean Maurice Laudet** (1930–2025) var en fransk padler som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Laudet ble olympisk mester i padling under Sommer-OL 1952 i Helsingfors. Sammen med Georges Turlier vant han C-2  meter.

## OL-medaljer
* 1952  Helsingfors –  **Gull** i padling, C-2  meter, menn  Frankrike

## Utmerkelser
*  Ridder av Æreslegionen (2023)
*  Medalje for ungdom, idrett og samfunnsengasjement, i gull
* 2020: Utnevnt til legende i sport (*Glorie du sport*)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Myrtevier

**Myrtevier** (*Salix myrsinites*) er en liten busk av pilefamilien (vierfamilien) av maksimalt 1 meters høyde og oppreist. Arten vokser hos oss i innlandet og fjellet fra Langfjella i Agder og helt opp til Barentshavet, samt i et belte sørover gjennom Finland til Bottenviken. Den foretrekker fuktig og kalkholdig grunn, myr, strender, veikratt, kildedrag og reinrosehei. Den kan danne hybrid med sølvvier og svartvier.

Myrtevier er en busk på normalt 20–100&nbsp;cm lengde, og er grovt oppstigende og knudrete. Bladene er sagtakkete, prikkete og mellom/mørkegrønne, inntil 3&nbsp;cm lange. Nervene oppå har bukler mellom, nervene på undersiden er opphøyet og blader er blekere på undersiden. Fjordårsblad er visne og brune. Ørebladene har også kjerteltenner langs kanten, er lansettformet og inntil 6&nbsp;mm lange. Bladskaftene er 1–4&nbsp;mm lange. Blomstring i juni.

Raklene er lange og står på inntil 2&nbsp;cm lange skaft med 2-5 blader. Raklene er svart-brun-røde og er hårete. Den hårete kapselen er 4–6&nbsp;mm lang, og har et kort skaft, bærer en 1&nbsp;mm lang purpurfarget griffel, og har arr som er bøyd utover.

## Utbredelse
Myrtevier vokser i Europa og er i Norden utbredt i sør nord til og med hele Finnmark og sørøstover til Bottenviken, men knapt i Sverige utenom Kjølen-fjellene. Hos oss vokser den i innlandet og fjellet fra Langfjella i Agder og nordover, men lite langs kysten bortsett fra i nord. I Jotunheimen går den tradisjonelt opp til 1.750 meters høyde.

### Varianter og hybrider
Myrtevier har to kjente hybrider:
* *Hybrid* Myrtevier-sølvvier *(Salix glauca x myrsinites)*
* *Hybrid* Myrtevier-svartvier *(Salix myrsinites x myrsinifolia)*

## Kilder
* Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), *Gyldendals store nordiske flora*, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.

## Eksterne lenker
*
Qi shu

***Qi shu*** eller ***Qi-boken*** () eller ***Sørlige Qi-boken*** (, Wade-Giles: *Nan-ch'i shu*) er et krønikeverk som dekker det sørlige Qis historie i Kina. Sørlige Qi strakk seg fra perioden fra år 479 til år 502.

Verket inngår som ett av de 24 historieverker. Det ble forfattet av Xiao Zixian under det påfølgende Liang-dynastiet. Det er det eneste av de 24 verk som er forfattet av en eneste forfatter. Og forfatteren nedstammet dessuten direkte fra Qi-dynastiets grunnlegger.Han var barnebarn av kaiser Gao. 

Boken het opprinnelig *Qi-boken*,men etter at *[[Nordlige Qi-boken]]* ble skrevet, ble det vanlig å skjelne mellom verkene ved å kalle førstnevnte for *Sørlige Qi-boken*.

Tekstens format ligner de forutgående standard historikekrønikene, med inndelinger for annaler, traktater og biografier. Verket bestod av 60 bind. Et forord som hørte til, er gått tapt for ettertiden.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
*
Sølvvier

**Sølvvier** (latin: *Salix glauca* var *glauca*) er en liten busk av pilefamilien (vierfamilien) av maksimalt 2,5 meters høyde og oppreist. Arten vokser hos oss i innlandet og langs kysten hele veien fra Agder og helt opp til Barentshavet, samt i et belte sørover gjennom Sverige og Finland til Bottenviken. Den foretrekker fuktig torvjord, myr, hei, elvebredder, sumpskog, kystheier, og blant annet vierkratt. Den kan danne hybrid med myrtevier, grønnvier og svartvier.

Sølvvier er en busk på normalt 50 - 250 cm lengde, og er grovt oppstigende med rød bark. Årskvistene på nye skudd er svært lodne, grålodne («sølv»), mens de andre året er i praksis helt snaue. Bladene er grågrønne. litt tykke, helrandete uten tagger eller buktninger, og grå på undersiden. Bladene er lodne og eggformete med størst bredde ovenfor midten. Antall sidenerver er 6-11 par. Ørebladene er fraværende. Blomstringen foregår i juni. 

Raklene er lange og står på ullhårete skaft med 2-4 blader. Raklene er gulbrune eller blekbrune, og hårete. Den hårete grønn-gråhvite kapselen er 7-10 mm lang, og har kløvd griffel med kløvde arr.

## Utbredelse
Sølvvier vokser i Europa og er i Norden utbredt i fra Agder og oppover kysten, fjellet og innlandet til og med hele Finnmark, nordlige Sverige og hele nordlige  Finland ned til Bottenviken. Hos oss vokser den opp til 1.760 meters høyde i Jotunheimen. 

Ellers vokser den i Alaska, nordvestre Canada, Rocky Mountains ned til nordre New Mexico, og øst på Grønland samt videre østover inn i Sibir.
 
### Varianter og hybrider
Sølvvier har en underart og tre kjente hybrider:
* Underarten russevier *(Salix glauca* ssp *stipulifera)* er vanlig på marere jord, og først og fremst i Dovrefjell, Kjølen, Nordland, Lappland, hele Troms og hele Finnmark, videre nedover nordre Finland og inn på Kolahalvøya. Den vokser også i veikanter og på ruderatmark. Den har øreblader som er inntil 25 mm lange, og med lansettform. Bladene er smalere enn hos sølvvier, og har en mer kileformet grunn  og tettere behåret. Kapselen er også tett håret og griffelen er kløyvd hele veien ned.
* *Hybrid* Sølvvier-myrtevier *(Salix glauca x myrsinites)*
* *Hybrid* Sølvvier-svartvier *(Salix glauca x myrsinifolia)*
* *Hybrid* Sølvvier-grønnvier *(Salix glauca x phylicifolia)*

## Kilder
* Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), *Gyldendals store nordiske flora*, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.

## Eksterne lenker
*
Xiao Zixian

**Xiao Zixian** (, født 489, død 537), stilnavn: **Jingyang** (景陽), formelt **vicomte Jiao av Ningdu** (寧都驕子), var en historiker og forfatter, best kjent for  *[[Qi-boken]]*.

## Verker
* *Qi-boken* (齐书)
* *[[Hou Hanshu|Senere Han-boken]]* (后汉书) - bidrag 
* *Jinshicao* (晋史草)
* *Putong Bei Fa Ji* (普通北伐记)
* *Gui Jian Zhuan* (贵俭传)

## Familie
Xiao Zixians bestefar var  Xiao Daocheng (keiser Gao av det sørlige Qi), og hans var keiser Gaos annen sønn, Xiao Ni - prins av Yuzhang.

## Referanser
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2014 – 5000 meter menn

**5&nbsp;000 meter menn** var den første av øvelsene i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2014 og ble avholdt i Adler-Arena, Sotsji den 8. februar 2014.

## Rekorder
Før konkurransen var gjeldende verdens-, olympisk og bane- rekorder som følger:

Sven Kramer forbedret både den olympiske rekorden og banerekorden til tiden **6.10,76**.

## Resultater

## Dommere og starter
Disse var offisielle dommere og starter under 5 000m for menn under OL i Sotsji 2014 i Adler-Arena.
* Overdommer: Dan Immerfall,  USA
** Assisterende overdommer: Jacques de Koning,  Nederland
* Starter: Jouko Vesterlund,  Finland

## Referanser




## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*  Speed Skating – Men's 5000 m  på www.sochi2014.com
*  Parsammensetning og resultater på live.isuresults.eu/2013-2014/sochi/
Finnmarksvier

**Finnmarksvier** (*Salix bebbiana* var *bebbiana*) er en busk av pilefamilien (vierfamilien) av maksimalt 2 - 5 meters høyde og oppreist. Den er relativt sjelden i Norge. Arten vokser hos oss i indre Finnmark, dvs på Finnmarksvidda og videre innover nordre Finland  og Kolahalvøya. Den foretrekker sandjord, furumoer, sandmoer, elvebredder, grusmark, skråninger eller steinur. . Den kan av og til danne hybrid med krypvier eller ørevier.

Finnmarksvier er en busk på normalt 50 - 200 cm lengde, i sjeldne tilfeller opp til 500 cm (5 meter). Den er oppstigende med gråbrun bark og såkalte vedåser. Årskvistene og ferske skudd er loddengrå. Bladene er lansettformede, spisse i begge ender, og inntil 4 cm lange. Blandskivene er mellomgrønne oppå og gråblå-grønne under. De er tett krushåret oppå og lodne under. Bladene er nærmest elliptisk formet. Antall sidenerver er 6-8 par. Ørebladene er fraværende. Blomstringen foregår i juni. 

Raklene er korte og relativt glisne, de står på ullhårete grålodne skaft med få blader på. Raklene er lyst brune eller blekbrune. Den hårete og blanke kapselen er lang, og har en kort griffel med kløvde og utover-buede arr.

## Utbredelse
Finnmarksvier vokser i Sibir og er i Norden utbredt i nordlige  Finland og inn på Finnmarksvidda. Den vokser også i store deler av Canada og  i USA spredt i Rocky Mountains, og dessuten rundt De store sjøene ned til Chicago og ned til New York City.

### Varianter og hybrider
Finnmarksvier danner tidvis to ulike hybrider:
* *Hybrid* Finnmarksvier-ørevier *(Salix bebbiana x aurita)*
* *Hybrid* Finnmarksvier-krypvier *(Salix repens x bebbiana)*

## Kilder
* Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), *Gyldendals store nordiske flora*, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.

## Eksterne lenker
*
Mathisen

**Mathisen** er et vanlig etternavn i Norge. Personer med dette etternavnet inkluderer:

* Alexander Mathisen (født 1986) – norsk fotballspiller
* Alf Mathisen (1930–2015) – norsk fotballspiller
* Gunnar Mathisen (født 1951) – norsk næringslivsleder og skribent
* Hans Mathisen (født 1967) – norsk jazzgitarist
* Jesper Mathisen (født 1987) – norsk fotballspiller
* Oscar Mathisen (1888–1954) – norsk skøyteløper
* Tom Mathisen (født 1952) – norsk komiker, musiker og skuespiller
* Sigurd Mathisen (1884–1919) – norsk skøyteløper
* Svein Mathisen (1952–2011) – norsk fotballspiller
Jean Casimir-Périer

**Jean Paul Pierre Casimir-Périer** (født 8. november 1847 i Paris, død 11. mars 1907 i Paris) var en fransk politiker som president i den tredje franske republikk.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Casimir-Perier deltok i den fransk-tyske krig, trådte deretter inn i det politiske liv som sekretær for sin far, mens denne var innenriksminister under Adolphe Thiers. 

### Politiker
I 1876 blev han deputert for departementet Aube, der han siden skulle bli gjenvalgt resten av sitt liv. I motsetning til familiens konservative tradisjon sluttet Casimir-Perier seg til venstrerepublikanernes gruppe, men nektet i 1886 å stemme for landsforvisningen av det tidligere regjerende kongehusenes medlemmer.

### Statsminister
I 1890–92 var han deputertkammerets visepresident og ble i 1893 valgt til dets president. Samme år ble han statsminister og innehadde samtidig utenriksministerposten. Han satte som mål å «omdanne den franske revolusjons prinsipper til et redskap for ordens opprettholdelse». Han undertrykte den anarkistiske voldspropagandaen, og motsatte seg grunnlovsendring og forslag om skille mellom stat og kirke.

### President
Etter mordet på president Marie François Sadi Carnot ble han den 24. juni 1894 valgt til republikkens president. Allerede fra starten av ble han hardt angrepet fra venstresiden, og allerede etter seks måneder, noen dager etter at regjeringen Dupuy var falt, begjærte han den 14. januar 1895 sin avskjed. Han erklærte seg ved sin avskjed å ha lært seg å innse at republikkens president var berøvet enhver aktiv innflytelse og at hans ministre ikke hadde rådført seg med ham før de fattet sine beslutninger, særskilt angående utenrikspolitikken.

### Etter politikken
Casimir-Perier forlot deretter helt politikken, og viet seg til forretningsvirksomhet. Under Dreyfus-saken avgav han ett vitnemål, som gikk stikk i strid med general Merciers og ble av stor betydning for frifinnelsen av Alfred Dreyfus.

## Casimir-Périers regjering, 3. desember 1893 – 30. mai 1894
* Jean Casimir-Perier – regjeringssjef og utenriksminister
* Auguste Mercier – krigsminister
* David Raynal – innenriksminister
* Auguste Burdeau – finansminister
* Antonin Dubost – justisminister
* Jean Marty – handels-, industri- og koloniminister
* Auguste Alfred Lefèvre – marineminister
* Eugène Spuller – minister for offentlig undervisnings-, kunst og religiøs tilbedelse
* Albert Viger – landbruksminister
* Charles Jonnart – Offentlig bygg og anleggsminister

**Endringer**
* 20. mars 1894 – Jean Marty ble post- og telegrafminister samt handels- og industriminister.  Ernest Boulanger etterfulgte Marty som koloniminister.

## Referanser
Barutus

* Se systematisk inndeling

***Barutus*** er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En ganske stor (opptil 34 millimeter), avlang, rødbrun hornbille. Kroppen er bredest nær bakenden, den bakre del av dekkvingene tydelig utvidet. Dekkvingene er ganske kraftig punkterte. Hodet har et trekantet område foran øynene avgrenset av en fin list. På pronotum er det en markert, U-formet fordypning i midten.

## Levevis
Biller i gruppen Pentodontini lever stort sett i forholdsvis tørre biotoper, som steppe og ørkener.
Denne arten finnes i litt høyereliggende områder.

## Utbredelse
Arten er beskrevet fra Panama og er også kjent fra Costa Rica.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae  MacLeay, 1819
****** Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
******* Slekten *Barutus* Ratcliffe, 1981
******** *[[Barutus hartmanni]]* Ratcliffe, 1981

## Kilder
* Ratcliffe, B.C. (1981) *Barutus hartmanni*, a new genus and species from Panama with a key to the genera of New World Pentodontini (Coleoptera: Scarabaeidae: Dynastinae). The Coleopterists Bulletin 35: 463-471. Sammendrag: http://www.jstor.org/discover/10.2307/4007967?uid=16792792&uid=3738744&uid=2129&uid=2&uid=70&uid=3&uid=67&uid=16739368&uid=62&sid=21103241298191
* Generic Guide to New World Scarab Beetles - *Barutus* http://museum.unl.edu/research/entomology/Guide/Scarabaeoidea/Scarabaeidae/Dynastinae/Dynastinae-Tribes/Pentodontini/Barutus/Barutus.html
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene 

## Eksterne lenker
*
Collagenus

* Se systematisk inndeling

***Collagenus*** er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor (lengde ca. 20 millimeter), rødbrun hornbille, uten horn i pannen. Kroppen er nokså bredt oval. Området foran øynene ("snuten") er halvsirkelformet, avgrenset av en markert list, grovt og svært tett punktert. Pannen har en lav knøl, pronotum er fint og middels tett punktert. Dekkvingene har fem markerte, fordypede lengdestriper, mellom dem rader av ganske grove punkter.

## Levevis
Biller i gruppen Pentodontini lever stort sett i forholdsvis tørre biotoper, som steppe og ørkener.

## Utbredelse
Arten er beskrevet fra det østlige Venezuela. Arten ble beskrevet ut fra ett enkelt hann-eksemplar og er trolig ganske sjelden.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
****** Stammen Pentodontini Mulsant, 1842
******* Slekten *Collagenus* Ratcliffe & Hardy, 2005
******** *[[Collagenus dasysternus]]* Ratcliffe & Hardy, 2005

## Kilder
* Ratcliffe, B.C. og M. Hardy (2005) *Collagenus dasysternus*, an new genus and species of Dynastinae from eastern Venezuela, With a key to the New World genera of Pentodontini (Coleoptera: Scarabaeidae: Dynastinae). *Papers in Entomology, University of Nebraska, Lincoln*: 22 https://web.archive.org/web/20140115161650/http://digitalcommons.unl.edu/cgi/viewcontent.cgi?article=1021&context=entomologypapers
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene 

## Eksterne lenker
*
Friminutt

:*For TV-serien, se [[Friminutt (TV-serie)]]*

Et **friminutt** eller **frikvarter** er en pause mellom skoletimene.

Et friminutt er vanligvis ti minutter. Langfriminuttet eller det store friminuttet (storefri/midttime) er vanligvis rundt en halv time for at elevene skal ha tid til å spise matpakken (i Norge).

Ordet friminutt kan også brukes i overført betydning om en pause fra f.eks. en arbeidsoppgave.

## Referanser


## Litteratur
* Blatchford, Peter (1998). Social life in school. The role of breaktime. ISBN 0-7507-0743-7

## Eksterne lenker
*
Bård Flovik

**Bård Henning Flovik** (født 3. oktober 1964 i Andøy) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. 

Han trente  fra 2015 til 26. juni 2017.

## Karriere
### Spiller
Som aktiv spiller spilte Flovik blant annet for  i 1. divisjon og Harstadklubben Landsås i 2. og 3.divisjon.

### Trener
Som trener var Flovik i seks år engasjert i ulike roller hos  før han i 2003 avsluttet sin første periode i klubben. Et par år senere begynte Flovik som trener for aldersbestemte landslag hos Norges Fotballforbund. Han sa opp jobben som hovedtrener for Norges G18-landslag i fotball i januar 2014, og ble presentert som ny assistenttrener under Steinar Nilsen i .
Da Nilsen høsten 2015 ble sagt opp i klubben overtok Flovik ansvaret for laget, og fikk senere forlenget denne kontrakten.

## Referanser
Johan Jenny Ehrenberg

**Johan Jenny Ehrenberg** (født 1957) er en svensk forfatter. Hen står bak utgivelsen av flere publikasjoner under ''ETC''-navnet.

Ehrenberg ble født 14. juli 1957 i Linköping, Sverige. Hen vokste opp i Hässleholm og Hästveda i Skåne. Der startet hen sammen med venner bladet *Partisano* i desember 1976. To år senere fikk bladet navnet *ETC* og etter et opphold i utgivelsene kom bladet fast fra 1990, på nett fra 1996.

Ehrenberg fikk oppmerksomhet i svenske medier i 1983, da hen etter å ha levd et halvt år som kvinne under navnet «Jenny Ehrenberg» lanserte reportasjen «kjønnskiftet». Hen kom ut som transkjønnet igjen i 2023. Hen identifiserer seg ikke som mann eller kvinne, men rett og slett som trans og tredje kjønn, med *hen* som foretrukket pronomen.

## Bibliografi
* *Bara lite kärlek* (1986) 
* *Löjliga familjen* (1987)
* *Pengar, makt och alla vi andra* (1994)
* *Mera pengar* (1996)
* *Globaliseringsmyten* (1998)
* *Socialismen, min vän* (2000)
* *Ekonomihandboken* (med Sten Ljunggren) (2002)
* *Stackars oss! : en bok om jättemycket mera demokrati* (2003)
* *Aileme – befrielsens tid* (2005)
* *Sagan om Bonusgrisen och Bläckfisken* (2006)
* *Nya Ekonomihandboken* (med Sten Ljunggren) (2006)
* *Könsbytet: plus vad hände sen?* (2007)

## Priser
* 2008: Katrineholms miljöpris
* 2009: Årets Klimatrådgivare

## Referanser
Anisorrhina (Melinesthes)

***Anisorrhina (Melinesthes)*** er en underslekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Små til middelsstore (10-20 millimeter), gulbrune eller rødbrune gullbasser. Oversiden er naken og nokså blank, kroppsformen avlang og litt avflatet. Hannene har to nokså korte, rette, fremoverrettede, i spissen avrundede horn. Pronotum er gjerne litt rødlig, med to mer eller mindre tydelige, trekantede, mørke flekker i midten. Dekkvingene har en mørkere stripe langs midten (sømmen) og en svart flekk på "skuldrene".

## Levevis
Larvene utvikler seg i muld som samler seg i råtnende trestammer. De voksne billene kommer gjerne til overmoden frukt og utflytende sevje.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige og sentrale Afrika, mot nord til Rwanda og Tanzania.

## Systematisk oversikt

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
***** Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821 
****** Stammen Goliathini
******* Slekten *[[Anisorrhina]]* Westwood, 1842
******** Underslekten *Melinesthes* Kraatz, 1880
********* *[[Anisorrhina (Melinesthes) algoensis]]* (Westwood, 1843)
********* *[[Anisorrhina (Melinesthes) conradsi]]* Schauer, 1935
********* *[[Anisorrhina (Melinesthes) elongata]]* (Bates, 1881)
********* *[[Anisorrhina (Melinesthes) jocquei]]* Allard, 1989 - trolig et synonym for *A. elongata*
********* *[[Anisorrhina (Melinesthes) lequeuxi]]* Allard, 1989 - trolig et synonym for *A. elongata*
********* *[[Anisorrhina (Melinesthes) manowensis]]* Schürhoff, 1933
********* *[[Anisorrhina (Melinesthes) murphyi]]* Allard, 1989 - trolig et synonym for *A. elongata*
********* *[[Anisorrhina (Melinesthes) roggemani]]* Krikken, 1987
********* *[[Anisorrhina (Melinesthes) scheini]]* Basilewsky, 1956
********* *[[Anisorrhina (Melinesthes) simillima]]* Kraatz, 1880 - vanligvis regnet som et synonym for *A. umbonata*
********* *[[Anisorrhina (Melinesthes) touroulti]]* Antoine, 2009
********* *[[Anisorrhina (Melinesthes) umbonata]]* (Gory & Percheron, 1833)

## Kilder
* Erik Holm (1993) On the genera of African Cetoniinae: *Anisorrhina* Westwood 1842, *Melinesthes* Kraatz 1880 and *Inhambane* Peringuey 1907. *Tropical Zoology* 6: 165-177 http://www.tandfonline.com/doi/pdf/10.1080/03946975.1993.10539217
* Liste over artene

## Eksterne lenker
* Bilder av noen arter
*