open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Thomas Bjørn

**Thomas Bjørn** (født 18. februar 1971) er en dansk golfspiller. Han ble profesjonell i 1993, og hans resultater siden da har etablert ham som Danmarks beste golfspiller og et av de største danske sportsnavn overhodet.

I 1996 ble Bjørn den første danske vinner av en turnering på Europatouren, da han gikk av med seieren i Loch Lomond Invitational. Året etter ble han den første danske spiller til å kvalifisere seg til det europeiske laget i Ryder Cup.

Siden 1996 har Bjørns prestasjoner på Europatouren vært på et stabilt høyt nivå. Han har ligget blant de 15 beste på Europatourens pengeliste (*Order of Merit*) hvert år fra 1996 til 2003.

## Meritter

### Seire på Europatouren

* 1996: Loch Lomond World Invitational
* 1998: Peugeot Open de España; Heineken Classic
* 1999: The Sarazen World Open
* 2000: BMW International Open
* 2001: Dubai Desert Classic
* 2002: BMW International Open
* 2005: Daily Telegraph Dunlop Masters
* 2006: Nissan Irish Open
* 2010: Estoril Open de Portugal
* 2011: Commercialbank Qatar Masters, Johnnie Walker Championship at Gleneagles, Omega European Masters
* 2013: Omega European Masters

### Seire på Challengetouren

* 1995: The Coca-Cola Open; Interlaken Open; Himmerland Open

### Seire på Japan Golf Tour
* 1999 Dunlop Phoenix Tournament
* 2003 Dunlop Phoenix Tournament

### Lagturneringer
* Ryder Cup: 1997, 2002, 2014
* WGC–World Cup: 1996, 1997, 2001
* The Seve Trophy: 2000, 2002, 2003, 2005, 2007, 2009
* The Royal Trophy: 2006

## Eksterne lenker
*
Tore Hamsun

**Tore Hamsun** (født 6. mars 1912 på Hamarøy, død 10. januar 1995 i Oslo) var en norsk kunstmaler og forfatter. Han var sjef for Gyldendal under andre verdenskrig.

## Bakgrunn og virke
Han var sønn av forfatteren og nobelprisvinneren Knut Hamsun og skuespilleren Marie Hamsun. Da han var fem år gammel flyttet familien fra Hamarøy i Nordland til storgården Nørholm ved Grimstad. I likhet med sine tre søsken viste han tidlige kunstneriske evner; alle var da også påtenkt en kunstnerisk karriere, men Tore var den eneste som gjennomførte. Han begynte på Torstein Torsteinsons malerskole i 1933, og studerte ved kunstakademiet i München i 1934–1935. Senere fullførte han utdannelsen ved Statens kunstakademi i Oslo, og debuterte som maler i Oslo i 1940. Som maler huskes han for sine landskapsmalerier, påvirket av fransk impresjonisme, og ofte med motiver hentet fra farens bøker.

Han fungerte som forlagssjef for Gyldendal Norsk Forlag i perioden 1942–1944, etter at forlagssjef Harald Grieg hadde blitt arrestert i 1941. Faren Knut Hamsun var en av grunnleggerne og eierne av forlaget.

Tore Hamsun var sterkt uenig i tyskernes  jødeforfølgelsene. Han hadde i Berlin blitt venn med litteraten Max Tau, som han i 1938 hjalp å flykte til Norge og lot ham bo i sin leilighet i Oslo. I forbindelse med aksjonen mot jødene i Oslo under krigen hjalp Hamsun på nytt Tau med å flykte. Etter annen verdenskrig satt han fengslet i fem måneder på grunn av sitt medlemskap i Nasjonal Samling.

Hamsun utgav i 1940 en liten biografi på tysk over faren, *Mein Vater Knut Hamsun*. Boken utkom på norsk i 1952 i en sterkt utvidet utgave, og i en ytterligere utvidet og bearbeidet utgave i 1987. Han utgav også en samling med farens brev i 1956. I 1984 debuterte han skjønnlitterært med *Mannen fra havet*. Flere av hans bøker er oversatt til tysk. 

Han hadde odelsretten til farens gård Nørholm, men ga den til broren Arild og bosatte seg heller like ved, i Nørholmskilen.

Tore Hamsun var gift to ganger. Han fikk tre barn med sin første kone, pianisten Ruth Elisabeth Grung (1916–1998).  I 1953 giftet han seg på nytt med malerinnen Marianne Doris Ferring (1925–2022); de fikk to barn. 

Han døde av skadene han fikk etter en trafikkulykke på Gran Canaria der han og hans andre kone hadde bolig.

## Utgivelser
* 1940: *Mein Vater Knut Hamsun*. Leipzig. Paul List Verlag. (Oversatt av Dannis Sandberg etter originalmanuskript) 
* 1952: *Knut Hamsun &ndash; min far*, biografi
** 1959: *Knut Hamsun*, ny utgave
** 1987: *Knut Hamsun, min far*, utvidet utgave
* 1956: *Knut Hamsun som han var. Et utvalg av hans brev*. Redigert av Tore Hamsun 
* 1970: Knut Hamsun: *Brev til Marie*. Redigert av Tore Hamsun
* 1984: *Mannen fra havet*, roman
* 1986: *Mørk himmel over Puerto Bravo*, roman
* 1987: *Rhapsody in Blue*, roman
* 1990: *Efter år og dag*, selvbiografi

## Litteratur
* Iver Tore Svenning. *Tore Hamsun : maleren og mannen*. Labyrinth Press. 1995  
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Amuza

**Amuza Motors Pty Ltd** fra Perth i Australia er et selskap som bygger limousiner, sportsbiler og undervannsfartøyer.  De viste en limousin-modell basert på Ford Falcon på en bilmesse i Tokyo i 2003. Deres nåværende modell heter Grand Chauffeur.

## Eksterne lenker
* Selskapets hjemmeside
Norsk industriforum for romvirksomhet

**Norsk industriforum for romvirksomhet** (NIFRO) er et bransjeforum for norske selskaper som jobber mot romfartsindustrien. Forumet ble etablert i 1986. Forumet skal jobbe med næringsutvikling, nettverks- og kompetansebygging innenfor romrelatert virksomhet i Norge. Et annet formål er å drive lobbyvirksomhet overfor politikere for å styrke romrelaterte virksomheter.

## Medlemsbedrifter

* Andøya Space Center
* CMR Prototech
* Eidsvoll Electronics
* Indra Navia
* Integrated Detector Electronics AS (IDEAS)
* Jotne EPM Technology
* Kongsberg Defence Systems
* Kongsberg Norspace
* Kongsberg Satellite Services
* Kongsberg Seatex
* Kongsberg Spacetec
* NAMMO Raufoss
* SINTEF
* S & T
* Telenor Satellite Broadcasting
* T & G Elektro
* TSAT AS
* Jotne
* 
### Assosierte medlemmer
* Forsvarets forskningsinstitutt
* Universitetet i Oslo
* Universitetet i Bergen
* Universitetet i Stavanger
* Kjeller Innovasjon
* NAROM (Nasjonalt senter for romrelatert opplæring)
* Valide
* NTNU

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kavaleriet

**Kavaleriet** kan bety flere ting:

* Kavaleri, våpenart
* Kavaleriet (Norge), våpenart i den norske hæren
* Kavaleriet (band)
Skurtresker

Den moderne **skurtreskeren** er en selvgående variant av treskeverket. Den er helautomatisk, og skjærer, tresker, sålder og samler kornet i en tank ved hjelp av skjærebordet foran på treskeren. Skjærebord har som oppgave å kutte veksten løs fra rotsystemet og mate den inn i treskeren på en slik måte at vi unngår unødvendig spill på bakken, og at vi får en jevn innmating i treskeren.

Tanken tømmes i en tilhenger, lastebil eller container når den er full, for transport bort fra jordet. For mer effektiv tresking er det noen som velger å tømme korntanken mens man tresker. Det gjøres ved at en traktor med tilhenger eller liknende kjører ved siden av skurtreskeren et lite stykke mens man tømmer. Skurtreskeren har vanligvis en halmkutter som finhakker halmen etter at kornet er skilt ut før den spres ut på bakken bak treskeren for senere å pløyes ned. Halmkutteren kan kobles ut dersom man vil ta vare på halmen. Halmen presses ofte til halmballer og brukes til husdyrfor og liggeunderlag i fjøset.

Moderne skurtreskere er blitt teknisk svært avanserte maskiner med automatiske målinger gjennom hele prosessen for å sikre maksimalt utbytte og minimalt med spill i form av korn som blir med halmen ut på bakken igjen. Man kan også ha slikt som kontinuerlig fuktighetsmåling på kornet for å beregne lagringsevne og ev. behov for tørking i korntørke. De største modellene har også satellittnavigasjon, som brukes til å måle areal, effektivitet og avlingsnivå på ulike deler av åkeren. Resultatene fra navigasjonsmålingene kan senere brukes når man skal så nytt korn for automatisk å benytte optimal gjødselmengde på ulike jordsmonn ulike steder på åkeren.

Skurtreskeren kan utstyres med forskjellig utstyr for å treske ulike vekster, slik som korn, mais, frøvekster og oljevekster.

## Se også
* Korn
* Slåttonn
* Slåmaskin – gressklipper
* Ljå – sigd
* Høy – halm
* Norges kulturlandskap

## Eksterne lenker
*
San Pablo Guelatao

**San Pablo Guelatao** er en by i delstaten Oaxaca i Mexico og ligger om lag 55 km. fra byen Oaxaca.  Byen har om lag 1&nbsp;200 innbyggere (2001) og er fødested for Mexicos tidligere president Benito Juárez.  

San Pablo Guelato ligger i Sierra Madre-fjellene. Flertallet av befolkningen er zapotekiske indianere.
Pyramiden

**Pyramiden** (russisk: Пирамида, norsk transkripsjon: *Piramida*) var en sovjetisk, senere russisk, bosetning på Svalbard. Den ble grunnlagt av Sverige i 1910, og solgt til Sovjetunionen i 1927. Pyramiden ligger ved Billefjorden i Dickson Land på Spitsbergen. Den har sitt navn fra det pyramideformede fjellet som ligger like ved. Bosetningen hadde på det meste over 1000 innbyggere. Den 31. mars 1998 ble dette siste tonnet kull fra Pyramid-gruven gitt skipet ut og i april stengte Trust Arktikugol Pyramiden etter 53 års kontinuerlig drift. Siden vinteren 1998/99 har Pyramiden vært avfolket, og Arktikugol har hatt ulike planer for stedets fremtid. Siden 2007 har det bodd og arbeidet 7-10 personer i her om vinteren og opptil 50 personer om sommeren. I 2013 åpnet selskapet bar- og hotelldrift på stedet.

Pyramiden var en godt utviklet by med bensinstasjon, drivhus og fjøs, skole, barnehage, kantine med 200 plasser, sykehus, hotell, restaurant og diverse andre fasiliteter. De fleste byggene står fremdeles slik som de var da de ble forlatt. Folk som bodde der hadde tilgang til skytebane, idrettshall, kino, fotballbane og sjøvanns svømmebasseng med internasjonale mål.

Det er ingen restriksjoner på besøk til Pyramiden, men besøkende kan ikke gå inn i bygningene uten tillatelse. Dette skyldes helse- og sikkerhetsmessige forhold. De fleste bygningene har vært stengt for uvedkommende siden byen ble forlatt, men turistfølger som kommer med eget skip eller M/S «Polargirl», vises rundt i bygningene av Trust Arktikugols lokale guid. Pyramiden kan nås med båt eller snøscooter. I 2013 åpnet Hotell Tulipan i den største fellesbygningen i Pyramiden, og avløste da et provisorisk containerbasert overnattingshangar som er bygget opp nede ved havnen. I 2019 var kinoen ferdig restaurert, den har ca 650 filmer på lager så her kan man se dokumentarer og spillefilmer fra 1960-1980-tallet, også norske filmer.

Den nærmeste bosetningen er Svalbards administrasjonssenter, Longyearbyen, omtrent 50&nbsp;km lengre sør, og et lite forskningssamfunn, Ny-Ålesund, 100&nbsp;km mot vest.

Sysselmesteren på Svalbard fører utvidet oppsyn og vedlikehold av stedet, som inngår i de 50 mest prioriterte kulturminnene på Svalbard.

## Litteratur
Kjartan Fløgstad: *Pyramiden: portrett av ein forlaten utopi* (2007). ISBN 82-430-0398-3

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Edgeøya

**Edgeøya** er den tredje største av øyene som inngår i øygruppen Svalbard, beliggende øst for hovedøyen Spitsbergen og syd for Barentsøya. Det er ingen bosettinger på Edgeøya, og det er meldeplikt for Sysselmesteren ved ferdsel.

Oppdagelsen av Edgeøya er noe omstridt, den ble muligens oppdaget av Joris Carolus (1566-1636), nederlandsk oppdager og kartograf i 1614, som samme år angav øyens sydkyst på kart over Svalbard (Spitsbergen). Det er senere kommet frem at dette mest sannsynlig er kopiert fra noe tidligere spekulative nederlandske kart. Navnet kommer av Thomas Edge (1587/8–1624), engelsk hvaljeger og sjømann, som opererte i farvannene rundt Bjørnøya og Svalbard i årene 1611-19, og skal ha oppdaget øyens sydkyst i 1616. Det er ikke kjent om han var i land på øyen.

Til forskjell fra de andre av Svalbards hovedøyer er en uvanlig stor del ikke dekket av permanent is. De isdekkede delene er først og fremst på østsiden som består av isbreen Edgeøyjøkulen, hvis østlige del kalles Stonebreen og den sydlige utløperen Kong Johans bre, samt Storskavlen midt på øyen og Langjøkulen i nordvest. Den sydlige delen av øyen er splittet i to utløpere av Tjuvfjorden, og på den sydvestlige utløperen ligger Digerfonna, Kvalpyntfonna og Kvalpyntfjellet. Halvøyen ender mot sydvest i Kvalpynten. Den sydøstlige utløperen består for en stor del av svart skifer, hvilket er opphav til navn som Svarthukfjellet (375 m), Svarthukdalen nord for dette, samt øyas sydspiss Svarthuken. Fra Stonebreen kalves det årlig isfjell, som driver sørover.

Edgeøya utgjør en del av Søraust-Svalbard naturreservat. Øya er et viktig leveområde for isbjørn. Her finnes også svalbardrein.

I vest ligger Storfjorden, som skiller Edgeøya fra Spitsbergen. I nord ligger Freemansundet, som skiller Edgeøya fra Barentsøya. I nordøst ligger Olgastretet som skiller Edgeøya fra Kong Karls Land.

I farvannene rundt Edgeøya ligger en rekke øyer og øygrupper:
* Thomas Smithøyane og Brimulen i det sydvestre utløpet av Freemansundet
* Zeiløyane utenfor det nordøstre utløpet av Freemansundet
* Ryke Yseøyane ca 20&nbsp;km mot øst fra St. Jakobsbukta
* Halvmåneøya ca 4&nbsp;km øst av Lønøodden i sydøst
* Tusenøyane ca 10&nbsp;km syd av Svarthuken
* Zieglerøya og Delitschøya utenfor Bjørnbukta i Tjuvfjorden
* Fleinholmane og Bjørnholmane øst for Hassesteinbukta i sydvest

## Eksterne lenker
* 
* Edgeøya hos Svalbard Images
* Joris Carolus, Discoverer of Edge Island
Pico de Orizaba

**Pico de Orizaba**, opprinnelig kalt *Citlaltépetl* fra nahuatl,  er det høyeste fjellet i Mexico på nesten 5&nbsp;700 meter over havet. Navnet, Citlaltépetl, kommer fra *citlalli* som betyr «stjerne» og *tepetl* som betyr «fjell». Dette fjellet er av vulkansk opprinnelse. Siste utbrudd med pliniansk aktivitet skjedde i 1687, 1630, 1613, 1569, 1566, 1545&ndash;1565? og 1537. Det skjedde også et mindre utbrudd i 1867. Selv om det ikke har vært noen store utbrudd siden 1687, regnes vulkanen som aktiv. Siden det siste utbruddet i 1867 har det kun vært fumarolsk aktivitet.

Fjellet hører til Det transmeksikanske vulkanbeltet og befinner seg i Orizaba som hører til delstaten Veracruz og i delstaten Puebla. Fjellets høyeste punkt befinner seg i Puebla. De i Orizaba som snakker nahuatl, omtaler fjellet som *Iztactépetl* som kan oversettes som «hvit dame».
 
Sørøst for Pico de Orizaba finner man fjellet Sierra Negra, som er synlig til venstre på bildet. Sierra Negra har en høyde på 4&nbsp;580 meter.

Pico de Orizaba var viktig for tidligere kulturer som aztekere og Totonacas.

Fjelltoppen og høydedragene rundt det er i dag del av en nasjonalpark. Det finnes flere ruter for å nå vulkanen og mange mennesker besøker den.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tinnsjå

**Tinnsjå** (også skrevet *Tinnsjø* og *Tinnsjøen*) er en innsjø i Tinn og Notodden kommuner i Telemark.

De største tilløpselvene er Måna, som  kommer fra Møsvatnet og Rjukan i vest, og Mår som kommer fra innsjøene Mår og Kalhovdfjorden i nord. Tinnsjå er en del av Skiensvassdraget, og dreneres via Tinnelva i sør, ned til Heddalsvatnet. Tinnsjå er Norges tredje dypeste innsjø med en største dybde på 460 meter (271 meter under havnivå) og gjennomsnittlig dybde er 190 meter. Minste registrerte vannføring ved Kirkevoll bro er , største registrerte vannføring samme sted var . Største bredde er 2,4 km, lengde Atrå-Tinnoset er 35 km. Innsjøen tar i mot vann fra et nedbørfelt på . Teoretisk tar det 2,9 år før alt vannet er skiftet ut.

## Forlis i 1898
Den 6.&nbsp;august 1898 forliste dampbåten «Finn» på Tinnsjøen. Kapteinen druknet i ulykken; de øvrige fire ombord overlevde. Aviser over hele Skandinavia omtalte forliset.

## Sprengningen av DF «Hydro» i 1944
Under andre verdenskrig, den 19. februar 1944, ble tinnsjøfergen DF «Hydro» sprengt av norske motstandsfolk på Tinnsjøen. Ombord hadde den en last med tungtvann. Vraket av fergen ble lokalisert av et dykkerlag fra Notodden i 1993. I 2004 ble vraket igjen undersøkt, da et amerikansk filmselskap skulle gjøre opptak av vraket.
__NOTOC__
## Steder ved Tinnsjå
* Feten
* Atrå
* Atrå brygge (Sigurdsrud)
* Fagerstrand (Tinn)
* Austbygde
* Mæl
* Hovin
* Tinnoset

## Se også
* Liste over innsjøer i Vestfold og Telemark

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Dybdekart utarbeidet hos NVE, målt 1947, tegnet 1970. (PDF)
Tabasco

:*For den sterke sausen, se [[Tabasco (varemerke)]].*

**Tabasco** (historisk staves navnet også **Tobasco**) er en delstat i Mexico og ligger på den nordlige del av det lave eidet Tehuantepec, Mexicos smale «midje» mellom Mexicogolfen og Stillehavet. Delstaten grenser til delstatene Veracruz i vest, Chiapas i sør og Campeche i nordøst. I øst grenser Tabasco mot departementet Petén i Guatemala. I nord ligger Mexicogolfen. Tabasco har om lag 2,2 millioner innbyggere (2010). Delstatshovedstaden og den største byen er Villahermosa.

## Geografi
Det meste av Tabasco er lavtliggende regnskog. Langs kysten mot Campechebukta er det laguner og sumpområder, mens landet innenfor er preget av jordbruk og skogområder. Den vannrike Usumacinta-elva renner igjennom delstaten fra Guatemala. På grensa mot Chiapas finnes det et åsland med topper over 900 meter. 

## Historie

I Tabasco blomstret olmekerkulturen, den eldste av høykulturene i Mexico, i århundrene før Kristi Fødsel. Det største senteret var La Venta. Området inngikk også i mayaområdet, og den vestligste av deres bystater var Comalcaldo nær Villahermosa. I 1519 gikk spanjolene i land her på vei mot erobringen av aztekerriket, men først rundt 1540 var området sikret for spanjolene. I kolonitida foregikk det et begrenset handelsjordbruk i området, som stadig ble forstyrret av piratangrep. 

Området var svært avsides og underutviklet fram til det 20. århundret, da eksport av kakao og bananer førte til økonomisk fremgang. Oljealderen har helt forandret Tabasco og gjort den til et økonomisk drivhjul i Mexico. 

Fra slutten av oktober til november 2007 ble hele delstaten rammet av en kraftig flom.

## Økonomi
Tabascos økonomi hviler på et rikt handelsjordbruk med sukker, bananer og kakao. Olje er imidlertid nå den viktigste næringsveien.

## Ymse
Den, for meksikanere, milde chilisausen med samme navn stammer fra Louisiana, USA, og har ingen forbindelse med delstaten.

## Se også
* Liste over kommuner i delstaten Tabasco

## Referanser
Barentsøya

**Barentsøya** er en av øyene som utgjør Svalbard, oppkalt etter den nederlandske oppdagelsesreisende Willem Barents. Barentsøya ligger øst for Spitsbergen, mellom Olav V Land i nord og Edgeøya i syd. Øya har et areal på , hvorav omkring halvparten er dekket av isbreer. Det høyeste punktet er Solveigdomen på Barentsjøkulen med 666&nbsp;moh. I nord, Heleysundet mellom Barentsøya og Spitsbergen, ligger Kükenthaløya. I sør, mellom Barentsøya og Edgeøya, ligger Freemansundet.

På Frankenhalvøya er det en gammel fangsthytte som ikke er i bruk lenger, men området har vært brukt som depot for helikopter&shy;drivstoff til bruk under telling av isbjørn. Fra Frankenhalvøya er det lett å ta seg inn til det indre av øya. Andre steder kan det være vanskelig fordi det er høye klipper som begrenser adkomsten.

I Dorstbukta kommer Besselbreen ut. Den har trukket seg mange kilometer tilbake i løpet av de siste årene. Kapp Bessel, som ligger øst for utløpet til breen er nå (i 2007) helt forandret fra det som står i kartene. Dette skyldes at neset består utelukkende av løsmasser, og disse vaskes ut igjen i sjøen. I Dorstbukta er det også et stort fuglefjell som hovedsakelig brukes av krykkje. I hekkeperioden er dette et sikkert sted å observere isbjørn på nært hold.

Om sommeren er det mange isbjørner å se på Barentsøya. Noen sirkler rundt øya på jakt etter mat. Andre holder seg fast under fuglefjell og atter andre okkuperer de mindre øyene, for eksempel Engeløya.

## Øyer og øygrupper
Rundt Barentsøya ligger følgende mindre øyer, holmer og øygrupper (fra nord):
* Kükenthaløya
* Alekseevøya
* Engeløya
* Henckeløyane
* Øylandskjera
* Anderssonøyane
* Larsholmen
* Jakimovičøyane
* Ureinskagen
* Brimulen
* Thomas Smithøyane


Barents_island_monolith.jpg|Monolitt og klippe i nordenden av Barentsøya, sett fra hytta i Frankenhalvøya
Barents_island_franken_hut_1.jpg|Hytta i Frankenhalvøya
Barents_island_franken_hut_2.jpg|Hytta i Frankenhalvøya
Edgeoya Barentsoya.jpg|Satellittfoto av Barentsøya og Edgeøya


## Eksterne lenker
* Barentsøya hos Svalbard Images
Olympia (Washington)

**Olympia** er hovedstad i delstaten Washington i USA og administrasjonssentrum for fylket Thurston County. I 2000 hadde byen 42&nbsp;514 innbyggere.

Byen ligger innerst i Puget Sound. Byen ble grunnlagt i 1851 med navnet Smithfield og ble hovedstad for territoriet i 1853 og omdøpt etter fjellet Olympic Mountain i nærheten.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Hopen

**Hopen** er ei øy på Svalbard. Den ligger i Barentshavet 185&nbsp;km øst for sydspissen av Spitsbergen. Øya er 33&nbsp;km lang, 2&nbsp;km brei og fredet. Bortsett fra en meteorologisk stasjon med en besetning på fire, er øya ubebodd.

## Bakgrunn
Hopen er omkranset av is store deler av vinteren. I denne perioden får Hopen stadig besøk av isbjørn og fjellrev. Det verserer forskjellige historier om hvordan øya ble oppdaget, men sannsynligvis var det Thomas Marmaduke som først så øya i 1613. Han var en engelsk hvalfanger som arbeidet for Det moskovittiske kompani i London. Han gav øya navnet *Hope Island*, sannsynligvis etter skuta hans, «Hopewell». Sørspissen av øya heter Kapp Thor etter fiskeriinspektør Thor Iversen, som også besteg Iversenfjellet (1924) og ga navn til Iversengrunnen sørøst av Hopen.

Hopen ble fredet som naturreservat 26. september 2003. Hele øya er fredet bortsett fra et lite område rundt Meteorologisk institutts stasjon. Det er fire ansatte stasjonert på Hopen, alle fra instituttet.

## Andre verdenskrig

I juni–juli 1942 ble 24 fartøyer i den østgående konvoien PQ17 senket øst for Hopen og mange omkom. Den 4. november ble det sovjetiske dampskipet «Dekabrist» på 7463 brt senket av tyske fly like sør for Hopen med 80 mann ombord. En av totalt fire livbåter som ble firt på sjøen og med 19 mann ombord, deriblant skipper Stepan Polikarpovic Beljajev, tok seg i land på sørspissen av Hopen. De fleste av de 19 omkom i løpet av vinteren, men skipperen, skipslegen og en matros overlevde oppholdet og ble hentet av den tyske ubåten U-703 som brakte dem til Harstad sommeren og høsten 1943.

Under andre verdenskrig bygde tyskerne en meteorologisk stasjon i Husdalen på den sørøstsiden av øya. Stasjonsbygningene brukes i dag av Norge og utgjør den meteorologiske stasjonen Hopen radio.

## Se også
* Hopen-ulykken

## Referanser


 

## Eksterne lenker
* Detaljert kart over Hopen – I TopoSvalbard, interaktivt kart over Svalbard, fra Norsk Polarinstitutt
* Hopen hos Svalbard Images
* Hopen hos Meteorologisk institutt
* http://www.sysselmannen.no/Forvaltningsplan_for_Hopen_naturreservat_Y49qh.pdf Forvaltningsplan for naturreservatet] hos Sysselmannen på Svalbard
* Verneforskriften for Hopen fra lovdata
* Kart over Hopen fra Sysselmannen på Svalbard
* Bilder fra Hopen
Mount Rainier

**Mount Rainier** er en stratovulkan som ligger 87 km sørøst for Seattle i delstaten Washington i USA. Fjellet inngår i Mount Rainier nasjonalpark og er en del av den alpine fjellkjeden Kaskadefjellene. Den ble første gang besteget i 1870 av Hazard Stevens og P.B. Van Trump. Mount Rainier er det høyeste fjellet i staten Washington, og dets primærfaktor er 4026 meter, som er høyere enn verdens nest høyeste fjell, K2.  

Den eldste lavaen på Mount Rainier er om lag 500&nbsp;000 år gammel. De siste offisielt registrerte utbruddene fra vulkanen var i 1894. Vulkanen er ikke klassifisert som død og forventes å få utbrudd i fremtiden.

58 fjellklatrere døde på fjellet fra 1981 til og med 2010. Den norske fjellklatreren Arvid Lennart Lahti døde der i 2016.

## Se også
* Mount St. Helens
* Mount Baker

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Foto fra Mount Rainier nasjonalpark
Kvitøya

**Kvitøya** er ei øy som utgjør en del av Svalbard. Øya ligger i Barentshavet ca. 81&nbsp;km rett øst av Nordaustlandet, og skilles fra sistnevnte av Kvitøyrenna. Øya er nesten helt dekket av is. Det er bare isfritt på vest- og nordpynten av øya.

Øya ble første gang angitt sett av nederlenderen Cornelis Giles i 1707, og bar på eldre kart navnet *Gil(l)es Land*. Den første sikre observasjonen av øya er fra 1876, av nordmannen Johan Kjeldsen, som gav øya sitt nåværende navn. Det østligste punkt på Svalbard og så også i Kongeriket Norge er Kræmerpynten på Kvitøya (33°30″58,74″&nbsp;E). I underkant av 60&nbsp;km rett øst for Kræmerpynten ligger Victoriaøya, den vestligste av øyene som regnes til Frans Josef Land og dermed en del av Russland. Delelinjen mellom norsk og russisk sektor ligger langs 35° østlig lengdegrad, 28&nbsp;km øst for Kremerodden.

Hele øya er en del av Nordaust-Svalbard naturreservat.

## Andrées ekspedisjon

I den grad Kvitøya er "kjent", er det fordi at det var her på sommeren 1930 at Bratvaag-ekspedisjonen kom over en seilduksbåt og andre menneskelige artifakter, som viste seg å være restene etter på den tiden nesten mytiske ekspedisjonen til Salomon August Andrée. Det var en ekspedisjon som i 1897 hadde som mål å nå Nordpolen med ballong. Levningene etter ekspedisjonens medlemmer ble funnet på den isfrie vestpynten av øya. Mannskapet hadde ikke utstyr for å klare seg gjennom vinteren og omkom høsten 1897.

Kvitøya spiller en sentral rolle i Jon Michelets roman *[[Orions belte (roman)|Orions belte]]*, og filmen med samme navn, der mannskapet på fraktefartøyet «Sandy Hook» oppdager en sovjetisk lyttestasjon på øya.

## Se også
* Oversikt over norske geografiske ytterpunkter
* Andrées ballongferd

## Referanser


## Eksterne lenker
* Privat oversikt over vernede steder på Svalbard
Storøya

**Storøya** er ei øy som utgjør en del av Svalbard. Øya ligger rett øst for Nordaustlandet. Øya er en del av Nordaust-Svalbard naturreservat.

Den sørligste halvdelen av øya er dekket av en isbre. Arealet av øya er om lag 56 km². Det høyeste punktet er Storøyjøkulen ca. 245 moh.

## Referanser
 

## Eksterne lenker
*
Moffen

**Moffen** er en øy som ligger nord for utløpet av Wijdefjorden på nordsiden av Spitsbergen på Svalbard. Øya er helt flat og er derfor lett tilgjengelig for sjøpattedyr. Øya er et særlig viktig hvileområde for hvalross, som finnes i store kolonier på øya. Øya er også en viktig hekkeplass for fugler.

Øyas totale areal er ca. 4,8 km². Høyeste punkt omtrent 2 moh.

Navnet kommer av det nederlandske *Moffen* som er et nedsettende ord for tyskere (Jansz 1651), eller tysk *Muffen* (Martens, 1675).

Hele øya er inkludert i Moffen naturreservat og er en del av Nordvest-Spitsbergen nasjonalpark.

Det er ferdselsforbud på øya i perioden 15. mai – 15. september, inkludert en 300 meter lang sone ut i sjøen regnet ved lavvann. 

Hvalrossene og plasseringen rett nord for 80° gjør Moffen til et populært mål for cruiseskip langs Svalbard-kysten, men på grunn av ferdselsforbudet må de holde seg litt på avstand.

## Referanser

 
## Eksterne lenker
*
Prins Karls Forland

**Prins Karls Forland**, også kalt **Forlandet**, er en lang og smal øy som utgjør den vestligste delen av øygruppen Svalbard. Øya ligger rett vest for Oscar II Land på Spitsbergen og utgjør den vestligste delen av Svalbard. Hele øya og sjøen omkring utgjør Forlandet nasjonalpark.

På nordspissen av øyen strekker neset Fuglehuken seg ut i havområdet Kongsfjordrenna som er en fortsettelse av Kongsfjorden, og langs øya løper en bratt fjellkjede; Grampianfjella, ⅔ av øyas lengde sørover, med topper opp til 1&nbsp;084 moh. Den høyeste tinden er Monacofjellet. Øyas siste tredjedel utgjøres av en helt lav slette – Forlandsletta, og lengst sør finner vi Salpynten som peker mot Isfjordrenna (vestlige forlengelse av Isfjorden).

Øya er oppkalt etter Karl I av England mens han ennå var prins.

## Eksterne lenker
* Nautisk NHS sjøkart hos *Oceanografix*.
Mount Baker

**Mount Baker** (3&nbsp;286 moh) er en stratovulkan i Kaskadefjellene i delstaten Washington i USA. Vulkanen ligger om lag 50 km øst for byen Bellingham. I klart vær er vulkanen synlig fra Vancouver i Canada. Vulkanen ble første gang besteget i 1868 av et følge ledet av Edmund T. Coleman. Det ble registrert mindre aktivitet på vulkanen i 1975.

Nooksack-indianerne kjenner vulkanen under navnet *Koma Kulshan*.

## Se også

* Mount Rainier
* Mount St. Helens
* Mount Adams
* Glacier Peak

## Referanser




## Eksterne lenker

* Omtale av Mount Baker på nettstedet Bivouac.com
Evangelisten Johannes

Evangelisten **Johannes** (gresk:  – *Iōánnēs*) i Bibelen var sønn av Sebedeus og Jakobs bror. Han var en av Jesu tolv apostler. 

Ifølge bibelfortellingene var han en av de tre disiplene som stod Jesus nærmest, og det er sannsynligvis han som i Johannesevangeliet kalles «den disippelen som Jesus hadde kjær».

Mange har regnet ham som forfatteren av *[[Evangeliet etter Johannes]]* og av *[[Johannes' åpenbaring]]*, men begge deler er omdiskutert. På grunn av Johannesevangeliets understrekning av Kristi guddommelighet og hans forhold til Faderen, kalles evangelisten vanligvis *Johannes Teologen* i østlig tradisjon.

Han symboliseres i kunsten ofte som en ørn, eller i nærheten av en ørn. Dette er knyttet til at Johannes åpner sitt evangelium med en ørneflukt. Det vises også ofte til at Johannes ikke tar hensyn til detaljer, men er den av evangelistene som har sikt fra oven. 

## Referanser


## Se også
*Johannes Døperen
Sjuøyane

**Sjuøyane** er en den nordligste øygruppen på Svalbard og derved Norge. Fra den nordligste øya, Rossøya, er avstanden til Nordpolen 1024 km. Øygruppen ligger 20-40 km nord for Nordaustlandet, adskilt av Nordkappsundet. På 1800-tallet var dette det det lengste mot nord ekspedisjoner kom med skip, så mange ekspedisjoner måtte gjøre vendereis her eller fortsette videre nordover med slede på isen.

Øygruppen ble først oppdaget og navngitt *De Zeven (7) Eylanden* av hollandske oppdagere på 1600-tallet, og *The Seven Islands* av engelske oppdagere på 1700-tallet.

Sjuøyane består av tre større og flere mindre øyer. De tre store ligger samlet og er fra nord til syd:
*Phippsøya
*Martensøya
*Parryøya

Av de fire mindre øyene ligger to nær de større øyene:
*Tavleøya, med Kluftholmen vest for Phippsøya.
*Nelsonøya vest for Parryøya
De siste to små øyene ligger lenger vekk:
*Waldenøya, 13 km vest for Nelsonøya
*Vesle Tavleøya med Rossøya, 7 km nord for Phippsøya

På Rossøya, den nordligste av Sjuøyane, ligger Svalbards og derved også Kongeriket Norges nordligste punkt.

Sjuøyane er en del av Nordaust-Svalbard naturreservat.

## Se også
*Oversikt over norske geografiske ytterpunkter

## Eksterne lenker
* Områdebeskrivelse i Cruisehåndbok for Svalbard  – Norsk polarinstitutt.
Tusenøyane

**Tusenøyane** er en øygruppe som utgjør en del av Svalbard. Øygruppen ligger syd og vest for Svarthuken på Edgeøya, sydøst av hovedøyen Spitsbergen. Øygruppen består av et stort antall mindre øyer og holmer, derav navnet, men det faktiske antallet er betraktelig mindre enn navnet skulle tilsi. Antallet navngitte øyer og holmer er tilsammen 45, i tillegg er det ca 50 holmer av en viss størrelse.

Tusenøyane dekker et sjøareal på ca 900 km², mens samlet landareal er mindre enn 10 km².

Avstanden fra Svarthuken til de nærmeste øyene er ca 10 km, mens avstanden til den sydligste er ca 50 km. Avstanden til Spitsbergen i vest er ca 100 km og til Hopen i sydøst ca 80 km.

Til Tusenøyane regnes følgende mindre øygrupper og enkeltøyer, regnet fra nordøst:
* Kong Ludvigøyane
* Bölscheøya
* Menkeøyane
* Utsira
* Meinickeøyane
* Brækmoholmane
* Tiholmane
* Schareholmane
* Kulstadholmane

Øyene har liggeplasser for hvalross med opptil flere hundre dyr på hvert sted. Tusenøyane er også det viktigste hekkeområdet for ringgås på Svalbard.

Tusenøyane er en del av Søraust-Svalbard naturreservat.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Privat oversikt over vernede steder på Svalbard
Kong Karls land

**Kong Karls land** er en øygruppe som utgjør en del av Svalbard. Øygruppen ligger i Barentshavet sørøst for Nordaustlandet. Øygruppen består av de tre øyene (fra vest mot øst) Svenskøya, Kongsøya og Abeløya samt en rekke mindre øyer, holmer og skjær. Det samlede arealet er 341,2&nbsp;km². Den største av øyene er Kongsøya med sine 191&nbsp;km².

Erik Eriksen (skipper) oppdaget øygruppen i 1853 fra et fjell på Edgeøya. Eriksen gikk i land på øygruppa som første mann den 27. juli 1859. Kong Karls land er et viktig hiområde for isbjørn. Kong Karls land er en del av Nordaust-Svalbard naturreservat. Som i naturreservatet for øvrig er det ferdselsforbud på og nær øyene hele året.

Mellom Svenskeøya og Kongsøya går Rivalensundet.

Området er et svært viktig habitat for isbjørn. Det er ferdselsforbud på øya hele året, inkludert en 500 meter lang sone ut i sjøen regnet ved lavvann.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Miljø

__NOTOC__
**Miljø** refererer som regel til:
* Naturmiljø, alt levende og ikke levende som opptrer naturlig

## Andre fysiske og kulturelle miljøer
* Arbeidsmiljø, kulturelle og sosiale forhold i arbeidslivet
* Brukermiljø, grensesnittet mellom bruker (menneske) og datamaskin
* Bygningsmiljø, konstruerte omgivelser som gir rammen for menneskelig aktivitet, fra offentlige omgivelser til personlige oppholdssteder
* Næringsmiljø, forretningslivets forhold og betingelser
* Sosialt miljø, de sosiale posisjoner og roller som påvirker individer av en gruppe
* Økologi, en underdisiplin av biologi som studerer interaksjonene mellom organismer og deres biofysiske miljø

## Se også
* Miljøbevegelsen
* Menneskelig innvirkning på naturmiljøet
* Grønn skattepolitikk
* Miljøforskning
* Miljøkvalitet
* Miljøpsykologi
* Miljøvern
Den midlertidige kirkeledelse

**Den midlertidige kirkeledelse** var navnet på Den norske kirkens ledelse etter det åpne bruddet med det «nazifiserte» kirkedepartementet som ble innsatt av Quisling-regjeringen under andre verdenskrig. 

Kirkekampen under krigen hadde vært krass helt siden den tyske okkupasjonen av Norge i 1940. Nasjonal Samling (NS), Quislings tyskvennlige fascistparti før og under krigen, hadde lagt seg på en linje der prester ble forsøkt sensurert. Den norske kirken, på den annen side, hadde gjort kirkene til en arena der standpunkt mot nazistenes overgrep kunne markeres og protester framføres, for eksempel i form av opplesning av hyrdebrev.

Det endelige bruddet kom da domprost Arne Fjellbu ble nektet å holde gudstjeneste i Nidarosdomen den 1. februar 1942 der «statsakten», den høytidelige Quisling-innsettelsen i Oslo, ble markert samme formiddag. Innen en uke hadde alle landets biskoper nedlagt sine statlige embeder. Det ble under ledelse av biskop Eivind Berggrav utarbeidet en erklæring, *[[Kirkens grunn]]*, som ble lest opp i kirkene første påskedag. Følgen av dette ble at 92% av landets prester også la ned sine statlige embeder. Berggrav ble arrestert, de øvrige biskopene fikk meldeplikt.

I denne situasjonen ble Den midlertidige kirkeledelse etablert som nytt øverste organ for kirken. At det i det hele tatt skulle la seg gjøre å etablere en enhetlig ledelse for kirken, var på ingen måte opplagt. Men allerede i 1940 hadde biskop Berggrav fått istand et samarbeide med Indremisjonens leder, professor Ole Hallesby, og Ludvig Hope i Kinamisjonsforbundet. Alle tre hadde en lang vei å gå før de gikk inn i dette samarbeidet. Både Hallesby og Hope betraktet Berggrav som en liberaler, kanskje til og med en farlig liberaler i spørsmål som angikk kristen tro. Men på grunnlag av en felles forståelse av nødvendigheten av at kristen-Norge stod sammen mot nazismen ble det i 1940 oppnådd enighet om å danne Kristent samråd for den norske kirke og nå i 1942 Den midlertidige kirkeledelse. Dette organet opererte i begynnelsen åpent, og dets opprettelse ble kunngjort i landets kirker den 26. juli 1942.

Den midlertidige kirkeledelse besørget blant annet at protester mot deportasjonen av jødene og arbeidstjenesten ble lest opp fra kirkens talerstoler. Det siste ble imidlertid for mye for Quislings «norske regjering». Daværende leder av Den midlertidige kirkeledelsen Ole Hallesby ble arrestert. I tiden som kom, ble prester utestengt fra utførelsen av sine embeder og tildels sendt indre eksil. Et hundretall ble også arrestert. Den midlertidige kirkeledelse ble erstattet med Den hemmelige kirkeledelse som opererte i det skjulte med hemmelig medlemskap.

## Se også
* Kirkekampen
* *[[Kirkens grunn]]*
* Den hemmelige kirkeledelsen
Ennio Antonelli

**Ennio Antonelli** (født 1936) en av Den katolske kirkes kardinaler og er tilknyttet den romerske kurie som president for Det pavelige råd for familien. Tidligere har han blant annet vært erkebiskop av Firenze siden mars 2001. Han er kardinalprest for Sant'Andrea delle Fratte.

Hans presteutdannelse er fra presteseminarer og teologiske fakulteter i fødebyen Todi, Assisi, Roma og  Perugia. Han ble presteviet for bispedømmet Todi i 1960. Etter en rekke andre verv ble han rektor for presteseminaret i Perugia og teologiprofessor i Assisi.

I 1982 ble han utnevnt til biskop av Gubbio. I 1988 ble han promovert til erkebiskop av erkebispedømmet  Perugia-Citta del Pieve, men fratrådte i 1995 for å kunne vie all sin arbeidsskraft til vervet som generalsekretær av den italienske bispekonferanse. Dette vervet hadde han til sin utnevnelse til erkebispestolen i Firenze i 2001. i 2003 ble han kreert til kardinal. I juni 2008 ble han utnevnt til president for Det pavelige råd for familien.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
* Kardinal Carlo Confalonieri (1893-1986) *1941
* Biskop Decio Lucio Grandoni (1928-2006) *1972
* Kardinal *Ennio Antonelli* (1936-) *1982

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Thunderbolt

**Thunderbolt** er et norsk heavy metal-band etablert i 2000, med musikk inspirert av band som Iron Maiden, Helloween, Black Sabbath, Bad Brains og Entombed.

Etter at bandet Lash Out i 1999 gikk lei av å spille Hardcore punk etter flere år med problemer med plateselskaper, skiftet de stilart til mere typisk heavy metal og skiftet navn til Thunderbolt. Bandet spiller metal-musikk uten ironi og uten å være svulstige eller pretensiøse, men forsøker å smelte klassisk heavy metal sammen med energien til nyere hardcore.

Demoen *Bandits at 6 O'Clock* ble utgitt i 2000, og bandet fikk flere tilbud om platekontrakt. De signerte med FaceFront / WME i Skandinavia og med Massacre Records utenfor Skandinavia for deres utgivelse av debutalbumet *Demons and Diamonds*. Albumet ble rimelig godt mottatt i norsk og internasjonal presse. Bandet har også blitt omtalt i VG og Dagbladet.

Etter *Demons and Diamonds* spilte bandet flere konserter og festivaler i Norge, Tyskland og ellers i Norden i tidsrommet fra 2003 og ut 2005. Innspillingen og miksingen av oppfølgeren *Love and Destruction* ble etter sigende gjort ferdig sommeren 2005 og sluppet i februar 2006.

Thunderbolt var ett av to oppvarmingsband for King Diamonds Europa-turné i 2006 og de var også oppvarmingsband for Sabatons Europa-turné i 2007.

## Medlemmer
* Tony «Thunder» Johannessen — vokal
* Geir Marius Halleland — gitar
* Per Erik «Pellik» Holt — gitar
* Mathias Eriksson – bass
* Marius Haugan — trommer

**Tidligere medlemmer**
* Morten Andreas «Morty Martial» Eriksen  — bass
* Vegard Waske — trommer
* Cato Syversrud — gitar
* Andreas Tylden — gitar
* Ole Kristian Løvberg — trommer
* Frank Johannessen — gitar

## Plateutgivelser
* 2000 – *Bandits at 6 O'Clock*, demo
* 2003 – *Demons and Diamonds*, CD
* 2005 – *Love and Destruction*, CD
* 2006 – *Apocalyptic Doom*, CD
* 2011 – *Dung Idols*, CD

## Eksterne lenker
* 
* 
* Thunderbolt: ''Demons and Diamonds'' hos VG.no
* Thunderbolt: ''Love and Destruction'' hos Dagbladet.no
Vila Rica

**Vila Rica** kan vise til:

* Vila Rica – et gammelt navn på Ouro Preto
* Vila Rica (Mato Grosso) – en brasiliansk kommune i delstaten Mato Grosso
Skur

Et **skur** (norrønt: *skúr*) er en mindre, enkel og primitiv bygning som i hovedsak brukes til å oppbevare ting og gjenstander i. Skur pleier å være mindre solid bygget enn vanlige hus og har lite eller ingen isolasjon, da de ikke er til for å oppholde seg i over lengre tid. Skur har vanligvis ikke belysning eller vinduer, men størrelsen på skuret bestemmer om det er vinduer eller ikke. Belysning er

Skur kan hovedsakelig benyttes til å ha spader og annet verktøy som man bruker ute; som spader, trillebår, gressklipper, sykkel, kanskje også skiutstyr og lignende. Mange har også en utbygd garasje med et rom som har samme funksjon som et skur. Folk som bor ved sjøen benytter kanskje deler av naustet som skur hvor man slenger inn alt utstyr som ikke bør ligge ute.

## Etymologi
Skur som begrep kan også bli benyttet om hytte eller lite hus i utmark; jf. *leskur*, *vognskur* og *uthus*. Opprinnelsen til den norske ordet *skur* eller *skjå* går tilbake til norrøn tid, som *skúr*, antagelig i den opphavlige betydningen «hinne kring mandelkjernen» og/eller det «å skjære gjennom noe». På svensk kalles skur for *skjul*, på engelsk for *shed*, som har to betydninger, den ene som et lite hus/hytte (skjønt det kan være en forvanskning av *shade*, jf. svenske *skjul*), og for det andre i betydningen «dele, adskille» med opprinnelse i det forhistoriske germanske **skaithan*.

## Se også
* Minilager
* Lagerrom
* Uthus, fellesnavn for gårdsbygninger som ikke er bebodd av folk

## Referanser
Leah Behn

**Leah Isadora Behn** (født 2005) er en norsk influenser, modell og datter av prinsesse Märtha Louise og Ari Behn.

Hun ble født på parets landsted, Bloksbjerg på Hankø i Fredrikstad. Hun er nummer seks i arvefølgen til den norske tronen, etter sin eldre søster Maud Angelica og før sin yngre søster Emma Tallulah.

## Navnet
I et intervju i *[[Aftenposten]]* 16. juni 2005 uttalte Märtha Louise om bakgrunnen for navnet:


Ari tok initiativet til det fordi han alltid har vært fascinert av danseren Isadora Duncans liv og tragiske død. Han har dessuten reist mye i Midtøsten, og Leah kommer derfra. «Så må jeg innrømme at jeg alltid har vært en stor Star Wars-fan, og prinsesse Leia har alltid vært den vakreste i hele verden!»


Hun ble døpt 16. juni 2005 i Slottskapellet. Hun ble båret til dåpen av sin mormor dronning Sonja. De øvrige fadderne var prinsesse Laurentien av Nederland, Gry Brusletto, Katharina Salbu, Espen Bjørshol, Didrik Vigsnæs og Jon Andreas Håtun.

## Karriere
Innholdet til Behn er hovedsakelig sminkevideoer. Hun har kontrakt med managementet Kontent og vant «Årets influencer beauty» under Vixen Influencer Awards 2021.

## Dekorasjoner
* Kong Harald Vs jubileumsmedalje 1991–2016

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Leah Behn hos Team Models
Mariana

:*For kvinnenavnet, se [[Mariana (kvinnenavn)]].*

**Mariana** er en by og kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil. Mariana er den eldste byen i delstaten Minas Gerais i den sørøstlige regionen i Brasil. Byen ble grunnlagt i 1696 og har bevart sitt barokke preg frem til i dag. 

## Galleri

Fil:Praça Minas Gerais, Mariana MG.JPG|
Fil:Câmara Municipal de Mariana-MG.jpg|
Fil:Fachada da Igreja de São Pedro dos Clérigos, Mariana MG.jpg|


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* http://www.arqmariana.com.br
* http://www.festivaldeinverno.ufop.br
Rivsfjell

**Rivsfjell** er et fjellområde i Tinn kommune i Telemark fylke. Området ligger sør-sørvest for Vegglifjell og nordvest for Blefjell. Rivsfjell ligger som en fjellrygg i nord&ndash;sør-retning. Mens vestsiden heller slakt ned mot Austbygde og Tinnsjå heller østsiden bratt ned mot Skirvedalen.

De høyeste toppene er Helletjørnnutan (1&nbsp;220&nbsp;moh.) og Haugefjellet (1&nbsp;214&nbsp;moh.).

Det er ingen turisthytter på Rivsfjell. Den nærmest er Daggrøhytta, noen kilometer lenger øst.

## Referanser
Ouro Preto

**Ouro Preto** er en by og kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil. Byen ble grunnlagt i 1711 under navnet **Vila Rica do Ouro Preto** (*Byen som er rik på svart gull*). Ouro Preto ligger i fjellene Serra do Espinhaço og fungerte som sentrum i jakten på gull i delstaten. Byen har bevart sitt koloniale preg og er med på UNESCOs liste over verdensarv. Blant annet finner man flere kirker som er dekorert med gull samt verker av kunstneren Aleijadinho. I 1823 skiftet byen navn til Ouro Preto.

I 1789 var Vila Rica startsted for opprøret Inconfidência Mineira. Dette var et forsøk på å frigjøre seg fra kolonimakten Portugal og å danne en brasiliansk republikk. Opprøret mislykkes.

## Turisme
Til tross for at den største andelen av turismen er konsentrert omkring arkitekturen og historien til byen, så har kommunen også et rikt og variert økosystem med fossefall, turstier og store områder med urskog.

## Se også
* Utviklingen av kommunestrukturen i Minas Gerais

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* http://www.ouropreto.com.br/ 
* http://www.ouropreto.org.br
Austro-Daimler

**Austro-Daimler** var en bilmodell og senere et bilmerke produsert i Østerrike fra 1899 til 1934.

Fabrikken lå i nærheten av Wiener Neustadt og var opprinnelig en del av den tyske Daimler Motoren Gesellschaft-fabrikken. Selskapet ble uavhengig i 1906, og begynte å produsere bilmodeller som fremdeles anses som prakteksemplarer.

Austro-Daimler slo seg sammen med Puch i 1928 som Daimler-Puch. I 1934 tok de også inn Steyr Automobile, og ble til Steyr-Daimler-Puch.  I 1998 kjøpte Magna majoriteten i selskapet, og i 2002 skiftet navnet på selskapet til Magna Steyr.

Steyr-Daimler-Puch Spezialfahrzeug AG ble på et tidspunkt skilt ut og solgt til amerikanske General Dynamics.
Ascari

**Ascari Cars** er en britisk bilprodusent, basert i Banbury, England. Selskapet ble stiftet av nederlenderen Klaas Zwart i 1994 for å bygge eksotiske sportsbiler, både for gate- og racingbruk. Dessuten eier Ascari verdens mest eksklusive racerbane: Race Resort Ascari, nær Ronda i sør-Spania.

## Historie
Ascari Cars ble offisielt etablert i Dorset, England i 1995, av nederlenderen Klaas Zwart som hadde tjent seg rik på spesialverktøy for oljebransjen i Aberdeen, Skottland. Selskapet ble inspirert av, og navngitt etter, Alberto Ascari (1918–1955) og faren Antonio Ascari (1888–1925). Både far og sønn Ascari kjørte billøp, og begge omkom i ulykker under løp, 36 år gamle.

Allerede i 1994 ble Lee Noble engasjert for å designe en supersportsbil for Ascari. Resultatet ble prototypen Ascari FGT, med en midtmontert motor fra Chevrolet Corvette på 600 HK. Fire år senere, i 1998, ble en produksjonsmodell lansert: Ascari Écosse (*Écosse* er fransk for *Skottland*). Modellen var basert på det opprinnelige FGT-prototypechassiset, men under panseret satt en V8-motor fra BMW på enten 300, 350 eller 400 HK. Bilen veide fattige 1&nbsp;250 kg, og den kraftigste versjonen klarte derfor å akselerere fra stillestående til 100 km/t på bare 4,2 sekunder, med en toppfart på 320 km/t. Modellen ble første gang presentert på bilutstillingen i Birmingham i 1998, og 10 biler ble produsert samme år.

I 2000 bygget Ascari en ny fabrikk i Banbury for å utvikle sin andre modell, Ascari KZ1, og i tillegg for å huse racingteamet sitt, som gjennomgikk en omfattende restrukturering i 1999 og 2000. For første gang var både bil- og racingvirksomheten til Ascarigruppen samlet under ett og samme tak, og i januar 2000 viste Ascari frem sin nye racerbil, *A410*, med en 4-liters V10 under panseret. Bilen klarte ikke å kvalifisere seg til 24-timersløpet i Le Mans samme år, men debuterte på Nürburgring i Tyskland i løpet *Nürburgring 1&nbsp;000 km*.

I 2000 begynte Ascari også utviklingen av verdens første racing-feriested. Dette ligger i en dal i Sør-Spania (Ronda), og besøkende kan opplevbe et helt nytt konsept som kombinerer høyhastighetskjøring og adrenalinkick med luksuriøs avslapning i nærheten av en toppmoderne racingbane.

## Modeller
Ascaris modeller:
* Ascari Ecosse
* Ascari KZ1

## Eksterne lenker
Offisiell hjemmeside
Tacoma

**Tacoma** er en by i delstaten Washington i USA. Byen ligger helt sør i Puget-sundet og er fylkeshovedstad i fylket Pierce County. Tacoma har en befolkning på 196&nbsp;800 *(2004)*. I 1940 raste hengebroen Tacoma Bridge sammen pga. kraftig vind.

Tacoma er en av Ålesunds vennskapsbyer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*