open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Identitetskrise

**Identitetskrise** er et uttrykk skapt av den tyske psykologen Erik H. Erikson på 1920-tallet. Erikson forsøkte å videreføre Freuds teorier om barndommen til ungdomsstadiet, og skapte ordet for å beskrive unges problemer med å føle tilhørighet. Denne betydningen spredte seg i etterkrigstiden fra psykologien til samfunns- og humanvitenskapene og har blitt tatt opp i dagligspråket siste 30-års tid.

Identitetskrise betyr i praksis at en person ikke finner seg helt til rette i det samfunnet og den sammenhengen personen lever i. Dette er som oftest ikke en bevisst tilstand hvor personen er klar over sin tilstand, men en forvirret tilstand der det er vanskelig for personen å identifisere seg med sine omgivelser (tilhørighet med og identifisering med sine medmennesker). Denne tilstanden medfører også en forvirret opplevelse av seg selv i forhold til sine medmennesker og en ofte svært usikker framferd i forhold til disse. Noe som kan føre til ensomhet. Det kan være ganske vanskelig for de nærmeste å komme særlig nær innpå et menneske i denne tilstanden.
For å komme seg ut av en slik tilstand er det tilrådelig å oppsøke psykolog, men også fortrolige venner eller nær familie kan være til god hjelp. Identitetskrise er i dag brukt om personer i en hvilken som helst alder.
Meløya

**Meløya** kan vise til:

* Meløya (Meløy) i Meløy kommune i Nordland
* Meløya (Øksnes) i Øksnes kommune i Nordland
PCLinuxOS

**PCLinuxOS**, ofte forkortet PCLOS, er en GNU/Linux-distribusjon basert på Mandriva Linux.

PCLinuxOS blir ansett som en av de mest brukervennlige Linux-distribusjonene.    Den benytter seg av pakkesystemet Synaptic for å installere og oppdatere pakkene sine.

## Versjoner
* PCLinuxOS 0.91 – 7. juli 2005
* PCLinuxOS 0.92 – 21. november 2005
* PCLinuxOS 0.93 – 22. august 2006 ("Big Daddy")
* PCLinuxOS 2007 – 21. mai 2007
* PCLinuxOS 2008 – 7. januar 2008 ("miniME")
* PCLinuxOS 2009 – 11. mars 2009

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  MyPCLinuxOS
*  PCLinuxOS Hardware Database
*  PCLinuxOnline
SMS – Sju magiske sirkler

***SMS – Sju magiske sirkler*** (også kjent som *SMS*) er en norsk eventyrserie for barn og ungdom som gikk på NRK1 i 2003. Serien handler om to tenåringer som kommer i kontakt med en hemmelig indianerstamme på Grünerløkka i Oslo. Hovedrollene spilles av Kristin Rodin og Jacob Løvenskiold. Serien gikk på lørdagskvelder, like etter Barne-TV.

## Handling
Ellen er 14 år gammel og har nettopp flyttet til Oslo med sin mor. I Oslo blir hun kjent med Halvorsen, en ensom gutt, som for det meste leser bøker. Sammen kommer de i kontakt med den mystiske Ophelia, som forteller dem at det er en hemmelig indiansk stamme i Oslo. Sammen med Ophelia forsøker de å redde den truede indianerstammen. De tre står imidlertid overfor en hensynsløs skurk som går under navnet Gallesten. Han og hans medsammensvorne, Jimmy, har planer om å fordrive indianerne fra sitt idylliske samfunn. 

## Om serien
Serien markerte barnetimebokas 50-årsjubileum i 2003, og var basert på barnetimeboka ”UGH!” fra 2001. Jo Nesbø skrev 1. kapittel, og 70 barn diktet så videre på historien.

## I rollene
*Kristin Rodin  ......  Ellen  
*Jacob Løvenskiold  ......  Halvorsen  
*Elsa Lystad  ......  Ophelia  
*Kåre Conradi  ......  Morten  
*Eindride Eidsvold  ......  Bygningssjefen  
*Paul-Ottar Haga  ......  Indianerhøvdingen Ole Bull  
*Morten Holmen Jensen  ......  Roger Roger  
*Christian Pettersen Lains  ......  Ørnøye  
*Kristopher Schau  ......  Jimmy

## Referanser
Incubus

En **incubus** er ifølge middelalderske legender en demon som i form av en mann forfører kvinner, helst nonner. Bøker om hekseri fra 1500-tallet nevner disse oftere enn succuba, den kvinnelige demonen som forfører menn.

Om man hadde hatt sex med en hulder, kunne dette være en succuba. Den beholdt da mannens sæd og forvandlet seg til en incubus. Siden forførte den en kvinne som deretter fikk et vanskapt barn.

## Se også
*Succubus, kvinnelig demon som blant annet plager sovende menn
*Mare, nordeuropeisk kvelerdemon som plager mennesker og dyr med mareritt

## Litteratur
* Siegmund Hurwitz: *Lilith. The First Eve. Historical and psychological Aspects of the dark Feminine.* Daimon Verlag, Einsiedeln 1992, ISBN 3-85630-522-X.
* Carl Gustav Jung: *C.-G.-Jung-Taschenbuchausgabe.* Band 16: *Archetypen* (= *dtv* 35175). Herausgegeben von Lorenz Jung. 16. Auflage. Deutsche Taschenbuch-Verlag, München 2010, ISBN 978-3-423-35175-1.
* Raphael Patai: *The Hebrew Goddess.* 3rd enlarged Edition. Wayne State University Press, Detroit MI 1991, ISBN 0-8143-2271-9, S. 221.
Illustrert Familieblad

***Illustrert Familieblad*** var et norsk ukeblad som ble utgitt fra 1887 til 1971.

Fram til 1927 hadde bladet en kristen profil, men fulgte senere samme mal som de andre større ukebladene i det norske markedet. Fra 1934 til 1940 kom ukebladet også ut i en nynorsk versjon, som *[[Nynorsk vekeblad]]*. Denne publikasjonen ble senere videreført uavhengig av *Illustrert Familieblad*.

Ukebladet skiftet tittel flere ganger:

****Illustreret Familieblad*** (1887&ndash;1927) (Et annet blad med samme navn var blitt utgitt i 1880)
****Illustrert Familieblad*** (1927&ndash;1961)
****Illustrert*** (1961&ndash;1970)
****Nye Illustrert*** (1970&ndash;1971)

Det siste navneskiftet kom etter at bladet ble kjøpt opp av Gyldendal Norsk Forlag i 1969.

## Kilder
*
Åmnøya

**Åmøya** er den største øya i Meløy kommune i Nordland. Grunnkretsen heter **Åmøy**. Øya ligger vest for Engavågen, mellom Meløyfjorden og Skardfjorden. 

Åmøya har et areal på 23,4 km². Høyeste punkt er Risnestinden på 648 moh. Grunnkretsen hadde 124 innbyggere i 2002, 87 innbyggere i 2012. Bebyggelsen er spredt med unntak av Åmøyhamna og Åmnes.

Åmøya har veiforbindelse til fastlandet via Grønøy, Hestøya og Storøya. 

Åmøya hadde sammen med naboøya Grønøy idrettslaget Åmøy og Grønøy IL, før det ble slått sammen med Enga IL. Det heter nå Søndre Meløy idrettslag (SMIL). Idrettslaget har eget friidrettsanlegg på Åmnes.

Skolen på øya ble lagt ned i 2001, og elevene ble overført til Enga skole. For de som bor i Åmøyhamn er det bussforbindelse ca. 40 minutter med skolen.

Den gamle skolebygningen kalles Vidsyn siden 2001, og drives av Åmøy velforening. Kjelleren leides ut til SMIL som treningsstudio, men det har i nyere tid blitt flyttet til Engavågen. Huset ble pusset opp i noen rom i desember 2007/januar 2008. Nye vinduer sommeren 2020. Åmøy Velforening bruker bygget til mye forskjellig, som f.eks lørdagskaféer, middagsserveringer, tacokvelder for ungdom og elgsoddaftener. I tillegg stilles lokalene disponibel til utleie for private arrangementer.

Åmnes camping i Finnvika har sandstrand. 

Skarsvatnet er øyas største innsjø med badestrand og fritidsfiske.

I Åmnessundet kan man finne 12 felter med helleristninger over et område på 90 x 40 meter.

## Referanser
Rastriya Gaan

**Rastriya Gaan** (nepali राष्ट्रिय गान, rāṣṭriya gān; «Nasjonalsang») er den offisielle nasjonalsangen til Nepal.

## Den nye nasjonalsangen
Med enstemmig vedtak besluttet *Representantenes hus* 19. mai 2006 å avvikle den gamle nasjonalsangen til Nepal. Den har blitt kritisert fordi den i stor grad glorifiserer Kongen, og refererer til folket som hans undersåtter. Siden Kongen hadde mistet sin diktatoriske makt tidligere på året i det store folkeopprøret i april, fant myndighetene det fornuftig å etablere en ny nasjonalsang. 30. november samme år ble dikteren *Byakul Malia* (egentlig navn: *Pradeep Kumor Rai*) sitt forslag valgt som ny nasjonalsang. Det var levert til sammen 1272 forslag fra hele landet. 

Kommisjonen som var nedsatt for å velge ny nasjonalsang, *NASTT* (The National Anthem Selection Task Team) har derfor hatt en stor jobb. Forslagene var i tillegg anonymisert, for å unngå at de i NASTT skulle velge en de kjenner. 

Regjeringen i Nepal har imidlertid ikke offisielt vedtatt den nye nasjonalsangen enda, men forventes å gjøre det snart. Den nye nasjonalsangen hyller Nepalsk suverenitet, enhet, mot, stolthet, naturskjønnhet, framgang, fredfullhet, kulturell og biologisk mangfold, og respekt. I motsetning til den gamle nasjonalsangen nevner ikke den nye Kongen. 

### Tekst på nepali

### Transliterasjon

### Engelsk oversetting

### Norsk oversetting
:Vi er hundrevis av blomster, den ene laurbærkransen – Nepal
:Suveren, som strekker seg fra Mechi til Mahakali.
:Samler naturens millionarv
:Fra våre helters blod, uavhengig og urokkelig.
:Kunnskapens, fredens, Tarais, åsenes og fjellenes land
:Udelelig, dette elskede moderland, Nepal.
:De mangfoldige raser, språk, trosretninger og kulturer er så vidstrakt
:Vår fremgangsrike nasjon, lenge leve, lenge leve Nepal.

## Den gamle nasjonalsangen
Siden den nye nasjonalsangen er godtatt av kommisjonen (NASTT), er den gamle sangen ikke lenger i bruk. Den gamle ble tatt i bruk i 1962. Melodien ble komponert i 1899 av Bakhat Bahadur Budhapirthi, og teksten ble skrevet i 1924 av Chakra Pani Chalise.

### Tekst på nepali

### Transliterasjon

### Engelsk oversetting

### Norsk oversetting
:Måtte æren krone deg, tapre monark,
:Du, den edle Nepaleser, 
:Shri Panch Maharajadhiraja, vår ærefulle hersker,
:Måtte han leve i mange år,
:Og måtte hans undersåtter bli mange
:La alle Nepalesere synge dette med glede

## Referanser
Lallakroken (Oslo)

**Lallakroken** (1A–5, 2–10) er en gate i Oslo på Briskeby i bydel Frogner.

Det er en stikkvei som går fra og til Briskebyveien, som den tidligere var en del av. Gaten fikk sitt navn i 1975 etter skuespillerinnen Lalla Carlsen. En rekke adresser (de fleste fra Briskebyveien, men også noen fra Niels Juels gate og Holtegata) ble da omregulert til Lallakroken.

## Bygninger
* Nr. 1 – Boligblokk (ark.  H.E. Brevik) oppført 1948. Omregulert fra Briskebyveien 20.
* Nr. 2 – Boligblokk.
* Nr. 3 – Boligblokk oppført 1961. Omregulert fra Briskebyveien 32.
* Nr. 4A – Leiegårdsvilla (ark. Paul Due og Bernhard Steckmest) oppført i 1878 i Briskebyveien 16 og påbygget en etasje (v/Steckmest) i 1892. Omregulert til Niels Juels gate 64 før 1900, i dag Lallakroken 4A. 4B er en sidefløy på Niels Juels gate 66.
* Nr. 5 – Trehus i gateløpet nær Holtegata, omregulert fra Briskebyveien 30B.
* Nr. 6 – Villa «Gro-Gro» oppført ca. 1860, da som sommerhus med adresse Briskebyveien 18. Huset ble om- og påbygd i 1897 av daværende eier, arkitekt Bernhard Steckmest, og ble omregulert til Niels Juels gate 62B før 1900.. Huset tilhørte Lalla og Carsten Carlsen fra 1930 til 1967, da Lalla døde. Huset ble fredet av Riksantikvaren 18. juni 2018.
* Nr. 8 – Sveitservillaen i Briskebyveien 34 ble revet til fordel for to boligblokker (ark. Torp & Torp) med adresse Holtegata 1 og President harbitz' gate 5, oppført 1933. Førstnevnte har nå adresse Lallakroken 8 og er listeført.
* Nr. 10 – Bygård (ark. Olaf Boye) oppført 1894 med adresse Briskebyveien 40, siden omregulert til Lallakroken. Listeført.


Lallakroken 1.jpg|Nr. 1
Lallakroken 2.jpg|Nr. 2
Lallakroken 3.jpg|Nr. 3
Lallakroken 4A.jpg|Leiegårdsvilla i nr. 4A, omregulert fra Niels Juels gate 64
Lallakroken 5.jpg|Nr. 5, omregulert fra Briskebyveien 30B
Villa Gro-Gro.jpg|Villa Gro-Gro i nr. 6
Lallakroken 8.jpg|Nr. 8
Lallakroken 10.jpg|Nr. 10
Lallakroken 10 - plakett.jpg|Skilt på nr. 10
Lallakroken C.JPG|Mot Holtegata


## Referanser




## Litteratur
* Oslo byleksikon: Lallakroken
* 

## Eksterne lenker
*
Whimsical

**Jo Morten Kim Weider** (født 4. august 1980) er en norsk musiker og kunstsamler.

Whimsical vokste opp på Hvasser i Færder kommune i Vestfold. Han er halvt koreansk da moren er fra Korea og faren fra Norge.  I et intervju fra 2017 sier han at han har en master i samfunnsgeografi og er ansatt som fagansvarlig plan og utredning i Kulturetaten, Oslo kommune.

Som hiphop-artist debuterte han i 2001. Han er kjent under artistnavnet **Whimsical**, men har også kalt seg Joey Stixx (Joey=Jo og sticks=spisepinner).  I 2005 var Whimsical aktuell med singelen «Everytime» der han sang duett med Maria Mena. Sangen ble også temalåten til den norske spillefilmen *[[Tommys Inferno]]* som kom august 2005. 

Som kunstsamler startet han rundt år 2013. Han var en av syv norske kunstsamlere på NRK i 2020.
## Diskografi
* *[[Coming Home EP]]* (2004)
* *[[The Glow (album)|The Glow]]* (2005)
## Annet
* Favorittlinje: «Get your shit straight like poopin’ on a ruler»
* Skrev i 2008 et innlegg om graffiti i Aftenposten – http://www.aftenposten.no/meninger/debatt/article2208356.ece
## Referanser

## Eksterne lenker
* VG om Whimsical «The Glow»
* NRKs omtale av Whimsical
* Tønsbergs Blad omtale av Whimsicals comeback (2011)
Entertainment Software Rating Board

**Entertainment Software Rating Board** (forkortet til **ESRB**) er et amerikansk selskap som har ansvar for å sette aldersgrenser på videospill og gi informasjon og råd til personer (spesielt foreldre) som kjøper slike spill. Selskapet ble etablert i 1994.

## Aldersgrensene
På omslaget som inneholder spill av typen nevnt over, skal det stå en aldersgrense. ESRB bruker følgende aldersgrenser:

* **EC** – Early Childhood (*Tidlig barndom*) – Spillet er godt egnet for små barn over 1 år.
* **E** – Everyone (*Alle*) – Spillet kan spilles av alle over 3 år.
* **E10+** – Everyone 10+ (*Alle over 10*) – Spillet kan spilles av alle over 10 år.
* **T** – Teen (*Tenåringer*) – Spillet inneholder ting som er egnet for personer over 12 år.
* **M** – Mature (*Modne personer*) – Spillet inneholder ting som kun er egnet for personer over 17 år.
* **AO** – Adults Only (*Kun voksne*) – Spillet bør kun spilles av voksne mennesker over 18 år.
* **RP** – Rating Pending (*Ikke vurdert*) – Spill som har RP på coveret, er ikke vurdert av ESRB. Dette finnes ofte på demoer o.l.

## Innholdsbeskrivelser
På baksiden av omslaget står det eventuelle beskrivelser på innholdet i spillet. Det kan for eksempel stå at spillet inneholder vold, antydning til alkohol, blod og mye annet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sofies verden (film)

***Sofies verden*** er en norsk-svensk drama- og fantasyfilm fra 1999 regissert av Erik Gustavson. Den er basert  på Jostein Gaarders roman med samme navn fra 1991. Hovedrollene spilles av Silje Storstein og Tomas von Brömssen.

En utvidet versjon ble sendt som miniserie på NRK1 i 2000.

## Om filmen
Filmen varer ca. 114 minutter, mens serien er på nesten fire timer. Serien var fordelt på åtte episoder som ble sendt på NRK1 på torsdagskvelder, fra 5. oktober til 23. november 2000. Hver episode var på ca. en halvtime.

Dette var en av NRKs dyreste produksjoner til da. Utgiftene for filmen og serien beløp seg til 70 millioner kroner. Filmen ble solgt til 200 land og serien til 50.

Filmen ble sett av , noe som var noe lavere enn forventet. Serien ble ingen seersuksess. Den første episoden ble sett av  seere, men deretter falt mange i fra.

Under Amandaprisen 2000 vant Kjersti Holmen klassen beste kvinnelige skuespiller for samlet innsats i *Sofies verden* og *[[S.O.S. (film)|S.O.S.]]*. Andrine Sæther ble nominert i samme klasse for *Sofies verden* og *[[Evas øye]]*, mens Nils Vogt ble nominert i klassen beste mannlige skuespiller for *Sofies verden* og *[[Karl & Co.|Karl & Co]]*.

## I rollene (film og serie)
(utvalg)
* Silje Storstein - som Sofie Amundsen / Hilde Møller Knag
* Tomas von Brömssen - som Alberto Knox
* Andrine Sæther - som Sofies mor
* Bjørn Floberg - som Major Albert Knag
* Hasse Alfredson - som Sokrates
* Nils Vogt - som Lærer Jacobsen
* Minken Fosheim - som Hildes mor
* Edda Trandum Grjotheim - som Jorunn
* Arne Haakenaasen Dahl - som Georg / Mischa / Giovanni
* Sullivan Lloyd Nordrum - som Jørgen
* Kjersti Holmen - som Fru Johnsen
* Ingar Helge Gimle - som herr Johnsen
* Giorgos Floros - som Meletos
* Sven Henriksen - som Platon
* Mark Tandy - som William Shakespeare
* Kåre Conradi - som Hamlet
* Espen Skjønberg - som Leonardo da Vinci
* Eindride Eidsvold - som Michelangelo Buonarotti
* Ola Otnes - som Nikolaus Kopernikus
* Finn Schau - som Johann Gutenberg
* Christian Skolmen - som Maximilien de Robespierre
* Jesper Christensen - som Søren Kierkegaard
* Michael Harbour - som George Berkeley
* Lars Arentz-Hansen - som FN-offiser

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lundåsen

**Lundåsen** er et boligområde sør i Trondheim som ligger mellom Ringvålveien og sørlige utkant av Bymarka, vest for Heimdal sentrum og nordvest for Kattem. Området hører til bydelen Heimdal. Området ble i hovedsak bebygd fra midten av 1980-årene til midt av 1990-årene. Mange av de offentlige tjenestetilbudene for beboerne på Lundåsen finnes på Kattem og i Heimdal sentrum. Lundåsen er sammen med Kattem og Åsheim rekrutteringsområde for Kattem Idrettslag. Boligområdet er oppkalt etter eiendommen Lundåsen, som var husmannsplass under gården Lund i Leinstrand.

## Referanser
Sommerpraten

***Sommerpraten*** er en norsk portrettserie med Stål Talsnes som gikk på TV 2 sommeren 2005. Hensikten var å lage et portrettprogram med utvalgte norske politikere som programlederen mente ville prege valgkampen 2005.I en del av programmet snudde programlederen på rollene der gjestene skulle være politiske reportere. De skulle velge seg ut tema og intervjuobjekter og gå ut og gjøre jobben med et kamerateam på slep. Programmet gikk på mandagskvelder. Intervjuobjektene var politikere som Siv Jensen, Erna Solberg, Jens Stoltenberg, Åslaug Haga, Lars Sponheim og Dagfinn Høybråten.

Premieren ble sett av 290 000. 

## Referanser
Ram

**Ram**, eller **RAM**, kan vise til:

*''Ram'' (album), et musikkalbum av Paul McCartney
*Ram (navn), et mannsnavn
*RIM-116 Rolling Airframe Missile, et overflate-til-luft-missil
*RAM, en forkortelse for random access memory
*Pålitelighet, tilgjengelighet, vedlikeholdbarhet og trygghet (*reliability, availability, maintainability and safety*), et fagområde innen industriell teknisk trygghet

;Bibelske personer
* Ram (sønn av Hesron),  av Juda stamme. Ram var far til Amminadab.
* Ram (sønn av Jerakme'el), brorsønn av Ram (sønn av Hesron). (1. Krønikebok 2:25)
Matt McQueen

**Matthew «Matt» McQueen** (født 18. mai 1863 i Harthill i Lanarkshire i Skottland, død 28. september 1944) var en skotsk fotballspiller, som senere ble direktør og manager for den engelske klubben Liverpool.

## Karriere som spiller
McQueen ble født i Harthill i Lanarkshire i Skottland. Han spilte for Leith Athletic to ganger. og Hearts før han ble hentet av Liverpool managere John McKenna og W. E. Barclay til Liverpool i 1892. Han gjorde sin debut mot Newtown, 29. oktober 1892 i FA-Cupens andre runde. Han og broren Hugh McQueen hadde blitt hentet til klubben sammen med mange andre skotter rett etter at Liverpool ble etablert, og begge var med på 2&ndash;0 seieren over Middlesbrough Ironopolis FC i klubbens aller første ligakamp 2. september 1893. De første tre sesongene spilte han mange forskjellige plasser på laget inkludert fem kamper som målvakt, han er dermed den eneste i England (sannsynligvis i verden) som har vunnet en serie både som utespiller og målvakt.
Han var med og vant andredivisjon med Liverpool både i 1893/94 og 1895/96. I sin periode i klubben fra 1892 til 1899 fikk all-rounderen 105 kamper og 7 mål.

Han fikk to landskamper for . Begge disse kampene var mens han spilte for Leith Athletic. 

Etter at han la opp som spiller jobbet han en liten periode som dommer og linjedommer i 1904. I 1918 ble han utpekt til direktør i Liverpool.

## Karriere som manager
I 1923 ble han manager for Liverpool som han hadde vært direktør for en stund. McQueen tok over jobben etter David Ashworth som overraskende dro til Oldham Athletic etter og ha tatt to seriegull på rad. Han styrte klubben inn til seriegull etter at Ashworth hadde gjort mesteparten av jobben, og ble der som manager i hele 5 år enda han allerede var over 60 år gammel. McQueen ble den første tidligere spilleren i klubben til å være manager der. 
Før han sa opp i klubben signerte han Gordon Hodgson, den sørafrikanske toppscoreren med over 250 mål for klubben på under 400 kamper. Mens han var avgårde og speidet etter spillere for klubben, mistet han det ene beinet i en bilulykke, og det førte til hans oppsigelse. Han bosatte seg etter det i et hus et steinkast fra stadion i Kemlyn Road. Centenary Stand står nå faktisk over der huset til McQueen stod før. Han var en populær besøkende hos klubben resten av livet sitt, og i 1944 døde han i en alder av 81 år.

## Meritter
### Spiller meritter
* Liverpool FC(1892–1899) to ganger vinner i 2. Divisjon.
* Skottland (1890–1891) to landskamper

### Manager meritter
* Liverpool FC (1923–1928) mester 1. Divisjon

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Spillerprofil på Liverpoolfc.tv
* Spillerprofil på Lfchistory.net
* Managerprofil på Lfchistory.net
Brjansk

**Brjansk** (russisk: Брянск) er en by vest i Russland med 419&nbsp;967 innbyggere (1. januar 2006). Byen ble i 1944 administrativt senter i Brjansk oblast. Brjansk ligger ved elven Desna cirka 450 kilometer sørvest for Moskva. Byen ble grunnlagt i 985.

Dikteren og diplomaten Fjodor Tjuttsjev ble født i Ovstug nær Brjansk 5. desember 1803, men vokste opp i Moskva. 

I dag er Brjansk en industriby som blant annet produserer jernbaneutstyr. Den har to universiteter, tre teatre og et teknisk akademi. Byen har tradisjoner for tungindustri. Allerede fra 1783 begynte en våpenproduksjon i Brjansk. 

Under andre verdenskrig ble byen tatt av tyskerne, som ødela mange av fabrikkene. I perioden mellom 6. oktober 1941 og 17. september 1943 kjempet så mange som 60&nbsp;000 sovjetiske partisaner for å vinne byen tilbake. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lee Wallace

**Lee Wallace** (født 21. august 1987) er en skotsk fotballspiller som fra den 30. juni 2022 er klubbløs.

Han ble i juli 2004 flyttet opp fra ungdomslaget, og gjorde sin debut mot Kilmarnock FC i den skotske cupen. Han har etter hvert blitt fast på laget selv om han ikke har klart og ta over plassen til Takis Fyssas på venstrebacken.
Sammen med lagkamerat Calum Elliot  var han en del av det skotske ungdomslandslaget som deltok i 2006 UEFA U-19 Championships, og kom til finalen hvor de tapte for Spania. Ved starten av 2006/07 sesongen ble han sendte utlånt til Dundee United, men ble i Hearts hvor han siden har etablert seg på førstelaget.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil på Londonhearts.com
Dronning Mauds Land (gruppe)

**Dronning Mauds Land** er en norsk musikkduo etablert i 1989, bestående av Arne Berggren og Ingeborg Magerøy fra The Tunicates. Gruppen ble først og fremst kjent gjennom samarbeidet med Lars Saabye Christensen på platen *Noe som har hendt*, som kom ut på Kirkelig Kulturverksted i 1993.

Av kjente musikere som har samarbeidet med Dronning Mauds Land kan nevnes Børge Petersen-Øverleir, Bodil Niska, Beranek og Nils Petter Molvær. 

## Diskografi
* 1990: *[[Dronning Mauds Land (album)|Dronning Mauds Land]]* 
* 1993: *[[Noe som har hendt]]* 
* 1994: *[[Tiden kler seg naken]]* 
* 1997: *[[Smelter på tungen]]* 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sommerunionen

***Sommerunionen*** var et norsk-svensk underholdningsprogram med Benny Borg og Pernilla Månsson-Colt som gikk på NRK1 sommeren 1999.  Tilsammen skulle de to programlederne invitere gjester, lage undersøkende reportasjer og finne ut av hva som fantes på grensen mellom nordmenn og svensker. Konseptet bak var at Norge og Sverige skulle "gjenopplive" unionstanken og lage sommerunderholdning for hele familien fra Strømstads havn. Med seg på laget hadde de kokkene Karl Ljung og Beate Hals. Programmet gikk på lørdagskvelder.

Premieren ble sett av 502 000.

## Gjester i serien
*Åse Kleveland
*Odd Nerdrum
*Anita Ekvall
*Kerstin Johannesen
*Wille Crafoord (sang)
*D'Sound (sang)
*Stig van Eijk (sang)
*Tomas Magnusson
*Kerstin Johannesen
*Arne Myrvold
*Vidar Busk (sang)
*The Real Group (sang)
*Marthe Krogh (musikk-innslag)
*Renata Chlumska
*Jon Skolmen
*Lasse Åberg
*Knut Vollebæk
*Anna Lindh
*Ann-Kristin Olsen
*Stefan Ljungqvist (sang)
*Babel Fish (sang)
*Sten Andersson
*Tore Johannesen
*Lars Klevstrand
*Meja (sang)

## Referanser
SS-Bewerber

**SS-Bewerber** («aspirant»)  var den laveste paramilitære grad som ble brukt i Schutzstaffel (SS). Den ble gitt til aspiranter som var under vurdering til å bli  tatt opp som rekrutt og graden SS-Anwärter. Graden ble brukt mellom 1942 og 1945. Graden ble mest brukt i Allgemeine-SS. 

Kandidatene hadde denne graden mens bakgrunnen dere ble sjekket, fortrinnsvis det kriminelle rullebladet, sjekk av politisk pålitelighet og rasemessig bakgrunn.

Graden Bewerber ble også av og til brukt i Waffen-SS, men da mer som en tittel for en SS rekrutt som var under vurdering og grunnleggende opplæring.  En SS-Bewerber brukte normalt ikke uniform eller noen form for distinksjoner. Da de ved en sjelden gang ble utstyrt med uniform, var disse helt uten distinksjoner eller andre merker.
Dommens dag

**Dommens dag** (også kjent som **Dommedag** eller **Den siste dom**; hebraisk: **יום הדין**, *Yom ha-Dīn*; arabisk: یوم القيامة, *Yawm al-Qiyāmah*) er etter den kristne dogmatikk teologien om dommen den dag da Kristus ved alle tings ende og etter de dødes oppvåkning, ved sin gjenkomst på jorden skal holde dom over jorden og dens gode og onde mennesker. Tanker om de siste tider eksisterer også i andre religioner og kommer innunder det temaet som gjerne kalles *[[eskatologi]]*.

Kristendommen anser Jesu Kristi gjenkomst for å innebære den endelige dommen fra Gud over alle mennesker som noen gang har levd, som resulterer i godkjenning av noen og straff for andre. Konseptet finnes i alle de kanoniske evangeliene, særskilt i ''Matteusevangeliet'': 

:*«Men når Menneskesønnen kommer i sin herlighet, og alle englene med ham, da skal han sitte på sin trone i herlighet, og alle folkeslag skal samles foran ham.»* 

Den kristne tradisjonen følges også av islam, der den er nevnt i det 43. kapittel (Az-Zukhruf) i *[[Koranen]]*, ifølge noen tolkninger.

I kunstens fremstillinger er dommedag vanligvis fremstilt slik at Kristus sitter i midten på sin trone med en glorie. På hans høyre side blir de salige ført gjennom Himmelens porter, på hans venstre side drar djevler de fordømte inn i helvete.

Blant veggmalerier, miniatyrer og mosaikker allerede fra det 11. århundre og senere også ofte på kirkeportaler og i tavlebilder, er det tallrike fremstillinger av de mest fremragende kunstnere. Her kan nevnes Fiesole og Luca Signorelli i Orivetodomen, Michelangelo i Det sixtinske kapell i Roma, Hans Memling i Mariakirken i Danzig, Rubens i Pinakoteket i München, og Peter von Cornelius i Ludwikskirkens kor og tverrskip.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Verden går snart under», *Nettavisen* 13. januar 2011
* «Judgment Day Past and Future» , billedvisning ved magasinet *[[Life (magasin)|Life]]*
Tarantula

***Tarantula*** er en eksperimentell roman av Bob Dylan, skrevet mellom 1965 og 1966. Boken bruker stream of consciousness-skriving, noe i samme stil som Jack Kerouac, William S. Burroughs og Allen Ginsberg. Anmeldelser av boken linker den til Dylans selvskrevne liner notes, til to av hans album spilt inn rundt samme tid, *[[Bringing It All Back Home]]* og *[[Highway 61 Revisited]]*.

Dylan beskrev senere *Tarantula* som en bok han aldri hadde signert seg for å skrive: "Things were running wild at that point. It never was my intention to write a book." Han fortsatte med å sammenligne boken med John Lennons fritt fabulerende ordspill i *[[In His Own Write]]*, og hevdet at hans tidligere manager Albert Grossman ordnet med utgivelse av romanen, uten sangerens fulle tillatelse.

Planen var at boken skulle bli redigert av Dylan og publisert i 1966, men motorsykkelulykken han hadde i juli '66 hindret dette. Flere bootleg-utgaver av boken var tilgjengelig på svartebørsen frem til 1971, da den ble offisielt publisert til kritisk røster.

I 2003, gjorde Spin magazine en artikkel kalt "Top Five Unintelligible Sentences From Books Written by Rock Stars."  Dylan kom på førsteplass med en setning fra Tarantula, "Now's not the time to get silly, so wear your big boots and jump on the garbage clowns." I begynnelsen av det 21. århundre, ble Tarantula gjenutgitt på engelsk og oversatt til fransk. 

Boken er oversatt til norsk av Jan Erik Vold.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Tarantula'' på Amazon
* Bob Dylan's ''Tarantula'': An Arctic Reserve of Untapped Glimmerance Dismissed in a Ratland of Clichés by Mark Spitzer
Boksing under Sommer-OL 1908

**Boksing under Sommer-OL 1908** ble arrangert 27. oktober 1908 på Northampton Institute i Islington.

Boksing var med for andre gang på det olympiske programmet 1908 i London. Det ble bokset i fem ulike vektklasser og hver kamp besto av tre runder, de første to var tre minutter lange og den tredje og siste var fire minutter. To dommere ga bokserne poeng, 5 poeng til beste bokseren i hver av de første to rundene og 7 poeng i siste runden. Hvis dommerne ikke var enig etter kampen kunne de beordre bokserne til en fjerde runde. Det var totalt 42 utøvere fra fire nasjoner. Hjemmenasjonen Storbritannia dominerte stort og vant alle medaljene unntatt én, de stilte også med den desidert største troppen med sine 33 boksere.  

## Medaljefordeling

## Resultater
### Bantamvekt (opp til 52,62 kg)
*Seks utøvere deltok, fem britiske og en fra Frankrike.

### Fjærvekt (opp til 57,15 kg)
*Åtte utvøvere deltok, seks britiske og to fra Frankrike.

;Fotnoter

### Lettvekt (opp til 63,50 kg)
*12 utøvere deltok, ni britiske to danske og én fra Frankrike.

### Mellomvekt (opp til 71,67 kg)
*Ti utøvere deltok, seks britiske, tre fra Frankrike og én fra Australasia.

### Tungvekt (over 71,67 kg)
*Seks utøvere deltok, alle britiske.

## Eksterne lenker
* Boxing at the 1908 Summer Olympics hos olympedia.org
* Resultater og profilside  hos sports-reference.com
Tjenestemerke

**Tjenestemerke** er et frimerke som er  beregna for tjenestlige postsendinger fra offentlige etater (stat, fylke, kommune).

## Tjenestemerker i Norge

Det første norske tjenestemerket blei utgitt 1. januar 1926. Før dette hadde slike offentlige sendinger vært portofrie. Tjenestemerkene blei ikke solgt, men utlevert mot rekvisisjon. Ordninga opphørte 1. april 1983, men merker etatene hadde på lager, kunne brukes fram til 31. mars 1985.
I motsetning til vanlige frimerker, som har tallrike motiver, finnes de norske tjenestemerkene bare i fem hovedvarianter med riksvåpenet som motiv. I tillegg kommer en variant fra 1942 med Nasjonal samlings solkors-emblem. Merkene har påskrift «Tjenestefrimerke», «Offentlig sak», «O.S.» eller «Off.sak».

Da merkene alltid kun var gyldige til innenlandske sendinger (brev til utlandet måtte frankeres med vanlige frimerker), har de med unntak av solkors-serien ikke landets navn påtrykt.

I 1930-33 hadde statsinstitusjoner ikke lov til å bruke tjenestemerker. For å hindre privat bruk av etatens vanlige frimerker, var det ikke uvanlig å gjennomhulle merkene med en eller flere bokstaver, f.eks «S.C.» for Statistisk Centralbyrå.

I NK-systemet er tjenestemerkene katalogisert med bokstaven **T** foran frimerkenummeret. Serien går fra T1 til 137.

## Tjenestemerker i andre land
Mange andre land har også utgitt tjenestemerker etter lignende regler.  For eksempel brukte Sverige tjenestemerker fra 1874 til 1920, Danmark fra 1871 til 1924, mens Finland aldri utga slike.
Shenouda III

**Shenouda III** (koptisk , arabisk ; født * Nazeer Gayed Roufail* den 3. august 1923 ved Manfalut i guvernementet Asyut i Egypt, død 17. mars 2012 i Kairo) var fra 1971 og fram til sin død pave av Alexandria og patriark av hele Afrika og dermed leder av den koptisk-ortodokse kirke. Under hans ledelse vokste den koptisk-ortodokse kirke sterkt, med nye bispedømmer utenfor Egypt, som for eksempel i Nord-Amerika.

## Liv og virke
### Munk, prest
Den senere pave Shenouda III hadde eksamen fra universitetet i Kairo, og presteutdannelse i den koptisk-ortodokse kirke. Den 18. juli 1954 ble han munk med navnet *fader Antonious syreren*, i munkeklostret *Den evige jomfru Maria Guds mor* (kalt *Det syriske kloster*), der han senere ble presteviet. I sin tid som munk levde han som eremitt.

### Biskop
Patriark og pave Kirellos VI kalte fader Antonious den 30. september 1962 til patriarkatet, der han utnevnte ham til biskop med ansvar for kristen undervisning og dekan for det koptisk-ortodokse teologiske universitet. Det var da han tok navnet Shenouda.

### Patriark (pave)
Den 14. november 1971 ble han kronet til pave og patriark av Alexandria, den 117. i suksesjonen. I egenskap av pave og patriark har Shenouda III utnevnt de første biskopene over Nord-Amerika der det per 2006 er mer enn hundre kirker mot fire i 1971, og likeså de første biskopene over Australia samt grunnlagt de første koptisk-ortodokse kirkene i Sør-Amerika.

Han har gjort seg bemerket for sine økumeniske bestrebelser, og har siden 1970 ført dialoger med de forskjellige kristne samfunn. I 1973 ble han den første leder for den koptisk-ortodokse kirke som besøkte Vatikanet på 1500 år. Han og pave Paul VI utformet en felleserklæring om kristologi under besøket.

Den 3. september 1981 tvang Anwar Sadat ham til å gå i eksil i klosteret Sankt Bishoi. Samtidig ble åtte biskoper, 24 prester og flere andre kristne fengslet. Sadat erstattet kirkens hierarki med en komité med biskoper, og kalte Shenouda «eks-pave». Den 2. januar 1985 løslot Hosni Mubarak paven, som kom tilbake til Kairo den 7. januar og kunne feire jul med kirken. Flere enn ti tusen personer deltok.

Shenouda var også sjefredaktør for *El-Keraza Magazine*, som siden 1962 er den koptisk-ortodokse kirkes offisielle avis. Han har dertil skrevet mer enn hundre bøker.

Pave Shenouda døde av alderdomssvakhet i en alder av 88 år. Den 20. mars 2012 ble han begravet i et ørkenkloster i det nordegyptiske Wadi Natrun. Hans etterfølger som patriark (pave) i Alexandria ble valgt i november 2012: Tawadros II.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Pope Shenouda III &ndash; offisiell hjemmeside
* Pope Shenouda III &ndash; Coptic Orthodox Church Network
* Mer informasjon om pave Shenouda III &ndash; fra Saint Takla Haymanout the Ethiopian Church, Alexandria, Egypt
* Felles erklæring av pave Shenouda III og pave Paul VI (1973)
* Pave Shenouda III er død, Aftenposten 17. mars 2012
Spin Doctors

**Spin Doctors** er en rockgruppe fra New York City i USA.
De er best kjent for sine to hiter fra 1992, «Two Princes» og «Little Miss Can't Be Wrong».

Medlemmene er Chris Barron, Eric Schenkman, Aaron Comess og Mark White.

En Spin Doctor er en kommunikasjonsrådgiver innen politikken.

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Milan Šperl

**Milan Šperl** (født 26. februar 1980 i Karlovy Vary) er en tsjekkisk langrennsløper som har konkurrert internasjonalt siden 2000. Han vant bronsemedalje i lagsprinten (sammen med Dušan Kožíšek) under VM 2007 i Sapporo. Šperls beste individuelle plassering i internasjonale mesterskap er en 6.-plass på 50 km fra VM 2005 i Oberstdorf.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sommerøya

:*Se også [[Sommerøya Elektronika Festival]].*

***Sommerøya*** er et norsk talkshow-preget sommerprogram som gikk på TV 2 fra 1998 til 2001. Programledere for serien var de norske politikerne Matz Sandman og Sigbjørn Johnsen, som fra tidligere av var bardomskamerater. Thorbjørn Berntsen var også i perioder med, samt Willy Haugli (1998) og Yngve Hågensen (2001). Den gode samtalen stod sentralt. Programmet gikk på fredager. 

Serien ble produsert av produksjonsselskapet Rubicon TV. Bak produksjonen stod Ragnar Otnes, Vidar Nordli-Mathisen og Ole-Jørgen Theodorsen. 

Premieren ble sett av 327 000. Første sesong ble i snitt sett av 388 000 sesong to 442 000, sesong tre 450 000 og sesong fire . Episoden med Kronprins Haakon som gjest (i sesong to) hadde fleste seere og ble sett av over 700 000.

Programmet ble godt mottatt av TV-anmelderne. 

## Om serien
Programmet var lagt til en idyllisk øy i østlandsregionen der programlederne i hver episode inviterte kjente gjester på grillmat og samtale. Programmene fikk utvikle seg i sitt eget tempo der den gode samtale sto sentralt. 

Tredje sesong var litt annerledes ved at de dro på tur og besøkte hytta til den gjeste de besøkte.

Blant de som gjestet øya var Ludvig Karlsen, Kjell Inge Røkke, kronprins Haakon, Ingvar Ambjørnsen, Kjell Arild Pollestad, Tove Karoline Knutsen, Turid Birkeland og Jon Lilletun.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Shōhei Tochimoto

**Shōhei Tochimoto** (japansk: *栃本 翔平*, *Tochimoto Shōhei*) (født 21. desember 1989) er en japansk skihopper.

Han debuterte i verdenscupen med en 32.-plass i Sapporo 21. januar 2006. Hans beste plassering individuelt i verdenscupen er 6.-plass i Kuusamo 28. november 2009. Han har to ganger vært på det japanske laget som har blitt nummer 5 i lagkonkurranse i verdenscupen, i Willingen 7. februar 2009 og i Lahtis 7. mars 2009. Sammenlagt i verdenscupen ble han nummer 35 både i 2007-08 og 2008-09.

Shōhei Tochimoto deltok i VM i 2007 og 2009. Hans beste plassering individuelt er 16.-plass i storbakken i Sapporo i 2007. Han var på det japanske laget som ble nummer 3 både i Sapporo og i Liberec i 2009. Han deltok i junior-VM i 2005, 2006, 2007 og 2008. Hans beste plassering individuelt i junior-VM er 2.-plass i Tarvisio i 2007 og i Zakopane i 2008. I lagkonkurransen var han på det japanske laget som ble nummer 2 i 2007. I VM i skiflyging i Oberstdorf i 2007 ble han nummer 25 i den individuelle konkurransen og nummer 7 i lagkonkurransen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Husebybakken (Oslo)

:*For hoppbakken brukt i Husebyrennene, se [[Husebyrennet#Kastellbakken|Kastellbakken]].*

**Husebybakken** (1B–43, 2–48) er en vei i Bydel Ullern i Oslo. Veien går fra Ullernchausseen og slynger seg oppover Husebyåsen før den ender i Smithsvingen oppe ved Husebyskogen. Ved Husebybakkens nederste del lå tidligere Samkjøringens hovedkontrollsentral. Lenger opp krysser Kolsåsbanen i bro over veien. Montebello stasjon ligger like ved.

## Historie
Husebybakken passerer stedet der Christiania Skiklub avholdt Husebyrennene. Hoppbakken, som ble kalt *[[Husebyrennet#Kastellbakken|Kastellbakken]]*, hadde unnarennet i skrenten ned mot Smestad Gjenbruksstasjon, der hvor Smestad brannstasjon før lå, og ovarannet om lag ved Husebybakken 20. En bronseplakett markerer nå stedet rennene ble avholdt.

Det ledsagende fotografiet ble tatt 5. februar 1883 på &nbsp;sekund av den polske fotografen Ludwik Szaciński (senere utnevnt til hoffotograf). Szaciński tok minst to fotografier i Husebybakken den dagen. Anders Beer Wilse avfotograferte en papirpositiv i 1923.

I perioden fra 1. juli 2006 til 31. mai 2008 lå det ved denne veien en midlertidig endestasjon på Kolsåsbanen kalt Husebybakken stasjon, som var til erstatning for Montebello stasjon mens den ble bygget om.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Nettside med utsikt fra Husebybakken
Bryting under Sommer-OL 1908

**Bryting under Sommer-OL 1908** ble arrangert fra 20. til 25. juli 1908 på White City Stadium i London.

Bryting var med på det olympiske programmet for tredje gang i 1908. Det var totalt ni ulike vektklasser, fire i gresk-romersk stil og fem i fristil. 115 utøvere fra fjorten nasjoner var representert og kampene varte maksimalt 20 minutter i gresk-romersk og 15 minutter i fristil. 

## Medaljefordeling

## Resultater
### Fristil
#### Bantamvekt (opp til 54 kg)
*13 utøvere fra tre nasjoner deltok

#### Fjærvekt (opp til 60,3 kg)
*12 utøvere fra to nasjoner deltok

#### Lettvekt (opp til 66,6 kg)
*11 utøvere fra to nasjoner deltok

#### Mellomvekt (opp til 73 kg)
*12 utøvere fra tre nasjoner deltok

#### Tungvekt (over 73 kg)
*11 utøvere fra tre nasjoner deltok

### Gresk-romersk stil
#### Lettvekt (opp til 66,6 kg)
*25 utøvere fra ti nasjoner deltok

#### Mellomvekt (opp til 73 kg)
*21 utøvere fra åtte nasjoner deltok

#### Lett tungvekt (opp til 93 kg)
*21 utøvere fra ni nasjoner deltok

#### Tungvekt (over 93 kg)
*Sju utøvere fra fire nasjoner deltok

## Eksterne lenker
* Wrestling at the 1908 Summer Olympics hos olympedia.org
* Resultater og profilside  hos sports-reference.com
Karlovy Vary internasjonale filmfestival

**Karlovy Vary filmfestival** (*Karlovy Vary International Film Festival*, ofte forkortet: *KVIFF*) er en filmfestival som avholdes i juli hvert år i Karlovy Vary i Tsjekkia. Den ble arrangert for første gang i 1946 og er dermed en av de eldste filmfestivalene i verden. 

Den har hatt så mye suksess de siste årene, at den nå regnes som den største og viktigste festivalen i Øst- og Sentral-Europa. Den er en såkalt A-festival, på lik linje med filmfestivaler som Cannes, Berlin og Venezia filmfestival.

Festivalen arrangeres i juli hvert år.

## Historie
Filmfestivalen i Karlovy Vary er en av verdens eldste filmfestivaler. I premiereåret 1946 ble det også fremvist filmer i Mariánské Lázně (Marienbad). De tre neste årene var hele arrangementet i  Mariánské Lázně, men fra 1950 var det utelukkende i Karovy Vary. De første premieringene var i 1948. 

Bare to filmfestivaler har lengre historie: filmfestivalen i Venezia og filmfestivalen i Moskva. De var i hang allerede i mellomkrigstiden. Også  filmfestivalen i Cannes og filmfestivalen i Locarno kom i gang i 1946, men først noen uker senere enn Karlovy Vary, som åpnet 1. august.

Fra 1958 til 1992 var det bare filmfestivaler annenhvert år – avvekslende med festivalen i Moskva. 

Fra 1994 har arrangementsrytmen blitt økt og siden da har filmfestivalen vært årlig. Før dette hadde det tsjekkiske kulturministerium sammen med byen Karlovy Vary og det derværende hotell Pupp opprettet en egen festivalsstiftelse, og engasjert den tsjekkiske skuespiller Jiří Bartoška som festivalens president. En ytterligere ledelsesstyrkelse kom i 1995 da publisisten Eva Zaoralová ble ansatt som programdirektør. Siden da har festivalens betydning ikke minst for sentral- og østeuropeisk film stadig økt.

Blant gjestende stjerner ved festivalen kan nevnes Sharon Stone, Robert Redford, Robert De Niro og Leonardo DiCaprio.

## Eksterne lenker
* 
* Karlovy Vary film festival 2006 blogg
Karlovy Vary

**Karlovy Vary** (tysk: *Karlsbad*) er en by i regionen Karlovy Vary vest i Tsjekkia. Den ligger ca. 110 km vest for Praha, der sideelva Teplá renner ut i hovedelva Ohře.  hadde  innbyggere per .

Karlovy Vary er Tsjekkias nest mest besøkte turistby etter Praha, og er kjent for sine «helbredende» kilder. En rekke vannårer med varierende innhold av mineraler gir grunnlag for flere offentlige bad, og flere springvann og kraner der det naturlige mineralvannet kan drikkes, i overbevisning om at vannet kan forebygge eller til og med helbrede lidelser. En åpen søylehall, kolonnadaen, en sentral plass i byen, har vann fra flere enn ti forskjellige vannårer.

Et kjent bygg i byen er luksushotellet Grandhotel Pupp.

I byen avholdes også filmfestivalen Karlovy Vary filmfestival. 

## Bilder

2007-KarlovyVary-143s.jpg|Utsikt over byen med Hotel Imperial på åsen i bakgrunn 
EVLAHOS KARLOVY VARY.jpg|Bilde fra byen
Karlsbad-Kirche.jpg|Maria-Magdalenakirken
Peterpaulcarlsbad.jpg|Peter og Pauluskirken, russisk-ortodoks kirke
Pupp.jpg|Grandhotel Pupp under Filmfestivalen 2007
Carlovy Vary snow.jpg|Et snødekt Karlsbad i påska 2008
Bad kveld.jpg|Kveldsstemning ved «Kolonnadaen» i Karlovy Vary
KarlovyVaryHotSpring.jpg|En kilde med helbredende vann


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Grønøy

**Grønøy** (Grønnøy) er ei øy i Meløy kommune i Nordland. Øya ligger nord for Åmnøya og vest for Engavågen. Grønøy har et areal på 2,6 km², og høyeste punkt på øya er Storvarden, på 104 moh. Fra Storvarden kan man se til naboøyene Bolga og Meløya, og på en klar solskinnsdag kan man se hele Lofotveggen, Røst og Værøy. Man ser også Svartisen fra de fleste stedene på øya.

På selve Grønøy er det 135–140 fastboende. Butikken som lå på hurtigbåtkaia, ble nedlagt for 4–5 år siden. Nå er nærmeste butikk Coop Engavågen, ca. 5 km unna. Når man kommer kjørende Kystriksveien (fylkesvei 17) fra Engavågen, kommer man til et storslått skilt som er håndtmalt, der det står GRØNØY med store bokstaver. Hurtigruta passer hver morgen mellom 8.15 og 8.35. Da treffes både sør- og nordgående ved sørenden av Grønøy, nemlig Storsand. Om sommeren er det mange turister som tar turen dit. Stedet har flere badestrender.

Grønøy har hatt bruforbindelse til fastlandet siden 1985. Øya har også bruforbindelse til Åmnøya.

På Grønøy stod den såkalte *Grønøyfurua*, som ble malt av Thorolf Holmboe, og som påstås å være motivet på Nitedals fyrstikkesker. Det hersker imidlertid en viss uenighet om dette. Det er laget sti til der furua stod, denne finner man i Jektvika på øya. Der er det også et gammelt herskapshus som er pusset opp i gammel stil. Huset har blitt brukt som kafé og gjestgiveri.

## Referanser
Hangursbanen

**Hangursbanen**, populært kalt **«Dinglo og Danglo»** på vossadialekt, var en gondolbane på Voss i Hordaland som var i drift fra 1963 til 2015. Taubanen gikk fra bunnstasjonen ved Hangursveien på Vossevangen og opp 562 høydemeter i retning mot fjelltoppen Hanguren. I 2019 ble Hangursbanen erstattet av Voss Gondol, en større og lengre bane fra Voss stasjon helt opp til Hangurtoppen på 820 meter over havet der det er restaurant, friluftsområder og skianlegg.

Den opprinnelige gondolbanen på Voss strakk seg 1&nbsp;126 meter og hadde en topphøyde på 660 meter over havet. Banen var eid av Voss Resort Fjellheiser. Driften ble innstilt i 2015 i påvente av bygging av ny bane og regulering av trafikken på Vossevangen.

## Bakgrunn

Den nå nedlagte Hangursbanen gikk fra bunnstasjonen ved Hangursveien, ca 98 meter over havet, og  ca. 500 meter fra jernbanestasjonen på Voss. Banen gikk opp 562 høydemeter til Hangursrestauranten, som var i samme bygg som endestasjonen. Turen tok ca. 5 minutter.

Hangursbanen gikk inntil 2015 vinterstid i sportsesongen, og på sommerstid. Det var to gondoler på banen, «Dinglo» (rød) og «Danglo» (blå). Gondolene gikk på hver sin side, men på samme vaier. Når den ene var oppe, var den andre nede. Navnene fikk de fordi de nettopp dinglet mye når de kjørte over de to mastene og når det var vind.  

Hangursbanen gikk sin siste tur søndag 30. august 2015. Dinglo og Danglo ble demontert i september 2015 og blir midlertidig oppbevart på Liahaugen på Voss. 

## Historikk
Ideen til Hangursbanen oppstod i 1958, som et tiltak for å trekke flere turister til Voss. Banen ble bygd i 1963 av Hordaland Mekaniske Verksted og sveitsiske medarbeidere fra selskapet Von Roll. Før dette hadde en prosjektgruppe fra Voss deltatt på et internasjonalt taubanemøte i Roma og vært på befaring til ulike taubaner i Østerrike og Italia. Banen ble tatt i bruk 21. desember 1963 og var i drift i 51 år frem til 30. august 2015 da den siste turen med Hangursbanen ble foretatt.

## Bilder av den gamle Hangursbanen og Hangursrestauranten

Fil:Dinglo.jpg|«Dinglo»
Fil:Danglo.jpg|«Danglo»
Fil:Dinglo ved nedre stasjon.jpg|«Dinglo» ved bunnstasjonen ved Hangursvegen
Fil:Hangurs_Hallen.jpg|Hallen øverst ved Hangursrestauranten
Fil:Hangursbanen_kontrollbord.jpg|Kontrollbordet ved kjørestasjonen
Fil:Hangursrestauranten.jpg|Hangursrestauranten sett utenfra
Fil:Mast2.jpg|Den øverste masten på den gamle Hangursbanen


## Bilder av den nye Hangursbanen og Hangursrestauranten

Fil:Hangursbanen voss 2019.jpg|Den nye banen *Foto: Sara Solheim 2019*
Fil:Hangurstoppen cafe.jpg|Den nye restauranten *Foto: Sara Solheim 2019*


## Se også
* Voss Gondol, en større taubane fra Voss stasjon til Hangurtoppen som åpnet i 2019
* Voss Fjellheisar, Vestlandets største skianlegg

## Referanser


## Eksterne lenker
* Voss Resort Fjellheiser