Borghild Krane

**Borghild Krane** (født 7. februar 1906  i Storgata 104 i Tromsø, død 14. oktober 1997 i Oslo) var en norsk psykiater og forfatter og stifter av den tradisjonstro katolske bevegelsen Una Voce. 

## Liv og virke
### Familie og utdannelse
Faren Petter Martin Krane, født 1876, drev bakeri i huset hvor hun ble født. Moren var Anna Ulfine Krane, født 1877. Broren overtok etter hvert bakeriet og drev det til utpå 1960-tallet, da det ble overtatt av Pedersens bakeri og konditori.  

Krane tok examen artium i 1924 og reiste ut til USA i 1926. Der utdannet hun seg til bibliotekar før hun vendte tilbake til Norge og utdannet seg til lege og psykiater. I 1941 ble hun cand.med. Fra 1943 til 1945 var Krane lege i Tromsø og senere ved flere sykehus i Tromsø og Oslo. I 1950- og -60-årene drev hun egen praksis innen psykiatri i Oslo. 

I 1963 tok hun lisensiatgrad i litteraturforskning ved Det historisk-filosofiske fakultet ved Universitetet i Oslo basert på avhandling om Amalie Skrams diktning.

### Forfatterskap
Kranes debutroman *Følelsers forvirring* kom i 1937, den første romanen på norsk som handlet om lesbisk kjærlighet. Året etter ga hun ut novellesamlingen *Tre unge kvinner*. *Det var engang en student* kom i 1940 og *I håpets tegn* om okkupasjonstiden i 1948. I 1972 publiserte hun *Kvinner selv*. 

I tillegg til fem skjønnlitterære bøker skrev hun også om andre forfattere og deres tekster, blant annet om Amalie Skram og Sigrid Undset. Krane, Sigrid Undset og Cora Sandel var kvinnelige forfattere som skrev tekster som problematiserer klassemotsetningene i samfunnet. I novellen *Anna* (*Tre unge kvinner*, 1938) tematiserte Krane skyldfølelsen som resultat av klasseforskjellene, selv om hovedpersonen Anna gjør alt for å løsrive seg fra sin sosiale bakgrunn og komme frem i verden. 

I årene 1965 til 1970 katalogiserte Krane Sigrid Undsets store boksamling på Bjerkebæk. Dette ble utført i sommerferiene og på egen bekostning. Hun ble en fremstående Undset-biograf godt kjent med Undsets tanker gjennom prosessen. Fader Jaki utpeker Borghild Krane som Undsets «fremste intellektuelle biograf». Kranes *Sigrid Undset: Liv og meninger* kom ut i 1970. Krane ser på Undsets essays, spesielt de om helgenene, som de beste stedene å bli kjent med henne. En gang da Krane spurte forfatteren om årsaken til hennes konvertering, fortalte Undset henne at hun var blitt «overbevist om at det den katolske kirke lærte var objektiv sannhet». Krane fnyser over tanken om at denne no-nonsense kvinnen skulle ha vært en romantisk drømmer konverterte bordi hun skulle ha blitt tiltrukket av middelalderen.

### Katolisisme
Krane var oppvokst i et protestantisk miljø, men konverterte før hun var tretti år til katolisismen. Som reaksjon på andre vatikankonsils endringer av liturgien ble den konservative konvertitten aktiv i en tradisjonstro bevegelse som ønsket å bevare den latinske messen fra tiden før dette konsilet.

Hun var ved et opprop til forsvar av kirkens liturgiske arv i 1964, som vant en viss internasjonal tilslutning, blant initiativtakerne til Una Voce, en bevegelse som ble stiftet den 12. april 1966 i Roma. Hun ble imidlertid ikke dens leder, det ble den medgrunnleggende tyske Erich Vermehren (1919-2005), som var Abwehr-agent under Andre verdenskrig som motarbeidet Hitler og hoppet av fra sin post i Ankara og gav britisk MI6 hjelp. Også han var katolsk konvertitt (1939) fra luthersk kristendom.

## Bibliografi

### Skjønnlitteratur
* 1937: *Følelsers forvirring*, digital utgave fra Nasjonalbiblioteket
* 1938: *Tre unge kvinner* - noveller, digital utgave fra Nasjonalbiblioteket
* 1940: *Det var engang en student*, digital utgave fra Nasjonalbiblioteket
* 1948: *I håpets tegn - okkupasjonsroman*, digital utgave fra Nasjonalbiblioteket
* 1972: *Kvinner selv*, digital utgave fra Nasjonalbiblioteket

### Sakprosa
* 1951: *Amalie Skram og kvinnenes problem*, digital utgave fra Nasjonalbiblioteket
* 1961: *Amalie Skrams diktning. Tema og variasjoner*, digital utgave fra Nasjonalbiblioteket
* 1970: *Sigrid Undset. Liv og meninger*, digital utgave fra Nasjonalbiblioteket

## Referanser