open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Xixiu

**Xixiu** (kinesisk: 西秀区; pinyin: *Xīxiù Qū*) er et bydistrikt i Anshun i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. 

Det har et areal på 1&nbsp;703&nbsp;km² og teller 780&nbsp;000&nbsp;innbyggere.

Anshun II kullkraftverk ligger i bydistriktet.

## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens offisielle hjemmeside
Kallaste

**Kallaste** er en by i Peipsiääre kommune i Tartu fylke i Estland. Byen har cirka 800 innbyggere (2015) og et areal på 2,26&nbsp;km². Kallaste ligger helt øst i Estland ved innsjøen Peipus (Peipsi). Stedet kjent for en 930 meter lang og åtte meter høy formasjon av sandstein fra devontida.

Flesteparten av innbyggerne er russere og cirka 15% er estere. Befolkningen er ganske raskt synkende, i 2002 var folketallet 1&nbsp;256, mens det var redusert til 1&nbsp;141 per 1. januar 2007. Kallaste var tidligere en egen bykommune, men ble slått sammen med Peipsiääre i 2017.

Kallaste ble grunnlagt på 1800-tallet av russiske Gamle troende, som rømte fra religiøs forfølgelse i Novgorod-området. Deres forsamlingshus ble stengt av russiske myndigheter i 1837, men de fortsatte å møtes i skjul. Stedet fikk anerkjennelse som sentral bygdekommune *(alevik)* i 1921, og fikk endelig full bystatus 1. mai 1938. 

Her ved Peipussjøen er det et betydelig og historisk viktig brams-fiske. Fiksen forberedes ved røyking eller tørking i vinden i saltet tilstand til en slags tørrfisk-konsistens. Om vinteren er isfisket svært populært.

Maleren Varmo Pirk (1913–1980) har kjente motiver fra Kallaste.


Kallaste-House.JPG|Sentrumsbilde fra Kallaste.
Kallaste-Peipussee.JPG|Peipsi-sjøen ved Kallaste.


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Furong

**Furong** (kinesisk: 芙蓉区 ; pinyin: *Fúrúng Qū*) er et bydistrikt i Changsha, i provinsen Hunan. 

Det har et areal på 42&nbsp;km² og teller ca. 350&nbsp;000&nbsp;innbyggere (2003). 

## Eksterne lenker
* Informasjonsside
Yongding (Zhangjiajie)

**Yongding** (kinesisk: 永定区; pinyin: *Yǒngdìng Qū*) er et bydistrikt i byprefekturet Zhangjiajie i provinsen Hunan. 

## Eksterne lenker
*
Peninsular & Oriental Steam Navigation Company

**The Peninsular and Oriental Steam Navigation Company**, vanligvis kjent som P&O, var et britisk rederi og transportselskap som ble grunnlagt i 1837. Hovedkvarteret var i London. Det var i sin tid verdens største rederi. Selskapet ble fisjonert og kjøpt opp i perioden 2000-2006. I dag er det et underselskap av Dubai Ports World (DP World).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Jendemsfjellet

**Jendemsfjellet** er et fjell i Hustadvika kommune i Møre og Romsdal. Også kjent som «Jendemstoppen». Det har en høyde på 633 meter over havet og er det 14. høyeste fjellet i tidligere Fræna kommune. Fjellet har en karakteristisk pyramideform, og er synlig fra de fleste deler av Fræna. 

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Referanser




## Eksterne lenker
* Bilde av Jendemsfjellet
Norðoya prestagjalds kommuna

**Norðoya prestagjalds kommuna** var en kommune på Færøyene. Ved innføringen av det kommunale selvstyret på Færøyene i 1872 var den blant kommunene som ble opprettet med utgangspunkt i øyrikets prestegjeld. Kommunen omfattet prestegjeldet Norðoyar, som på det tidspunktet favnet hele det historiske tinglaget med samme navn, med Viðareiði som hovedsogn. I 1908 ble kommunen delt opp i Klaksvíkar kommuna, Viðareiðis, Fugloyar og Svínoyar kommuna og Kunoyar, Mikladals og Húsa kommuna. Klæmint Olsen var formann i kommunestyret fra opprettelsen og helt til kommunedelingen.

## Referanser
Kunoyar, Mikladals og Húsa kommuna

**Kunoyar, Mikladals og Húsa kommuna** var en kommune på Færøyene. Den omfattet øyene Kalsoy og Kunoy. Kommunen ble utskilt fra Norðoya prestagjalds kommuna i 1908, og delt inn i Kunoyar kommuna, Mikladals kommuna og Húsa kommuna i 1931.

## Referanser
Suðurstreymoyar prestagjalds kommuna

**Suðurstreymoyar prestagjalds kommuna**, egentlig **Sameindu sóknirnar í Suðurstreymoyar prestagjaldi**, var en kommune på Færøyene. Den ble opprettet som én i en rekke av kommuner basert på øyrikets prestegjeld i 1872. Kommunen var imidlertid den eneste som ikke omfattet hele sitt prestegjeld, nemlig Tórshavnar kommuna, og derfor var det offisielle navnet heller (oversatt) «De forente sognene i Suðurstreymoys prestegjeld». Nólsoyar kommuna ble utskilt fra kommunen i 1876. I 1930 ble kommunen delt inn i Tórshavnar uttanbíggja kommuna, Hests kommuna, Kaldbaks kommuna og Kirkjubøar kommuna.

## Referanser
Vága prestagjalds kommuna

**Vága prestagjalds kommuna** var en kommune på Færøyene. Den ble opprettet som én av en rekke kommuner basert på øyrikets prestegjeld i 1872. Den omfattet dermed øyene Vágar og Mykines. I 1911 ble kommunen delt inn i Mykinesar kommuna og (gamle) Vága kommuna.

## Referanser
Morton Feldman

**Morton Feldman** (1926–1987) var en amerikanisk komponist og en pioner innen aleatorisk musikk og musikk som krever improvisasjon. Musikken hans karakteriseres av stillhet, langsomhet og ofte av en ekstrem lang varighet, spesielt i senere verk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Tre stykker av Morton Feldman (Real Player)
From Dirt

***From Dirt*** er det fjerde musikkalbumet fra El Caco, utgitt i 2007.

## Sporliste
# «Beyond Redemption»
# «The Ones Remaining»
# «Crahs & Burn»
# «Solid Rest (Seasonal Affective Disorder)»
# «Shadows of Undone»
# «Nervous Breakdown Hide & Seek»
# «From Dirt»
# «Code Red»
# «Honey Tree»
# «Love Delayed»
# «White Flag»

## Medvirkende
### El Caco
* Øyvind Osa - vokal, bass, låtskriver, produsent
* Anders Gjesti - gitar, kor, låtskriver, produsent
* Thomas Fredriksen - trommer, perkusjon, låtskriver, produsent

### Øvrige
* Agnete Kjølsrud - vokal på *Crash & Burn* og *Solid Rest (Seasonal Affective Disorder)*
* Daniel Bergstrand - produsent, tekniker, miksing
* Örjan Örnkloo - tekniker
* Björn Engelmann - mastering 
* Espen Christiansen - fotograf, artwork
Ivan II av Moskva

**Ivan II Ivanovitsj den vakre** (russisk: Иван II Иванович Красный &ndash; *Ivan II Ivanovitsj Krasnyj*, født 30. mars 1326 i Moskva, død 13. november 1359 samme sted) var den andre sønnen til Ivan Kalita. Han etterfulgte sin bror Simeon av Moskva, som døde av svartedauen, som Storfyrste av Moskva og Storfyrste av Vladimir i 1353. Fram til da hadde han styrt byene Ruza og Zvenigorod.

## Styre
Da han besteg tronen etter sin bror, og på grunn av økende intern strid innen Den gylne horde, lekte Ivan en kort stund med tanken på å forlate Moskvas tradisjonelle troskap til mongolene og alliere seg med Litauen, en framvoksende makt i vest. Idéen ble imidlertid raskt forlatt og Ivan bekreftet sin troskap til Den gylne horde.

Basert på samtidige beskrivelser framstår Ivan som en fredfull, apatisk hersker, som ikke engang reagerte da Algirdas av Litauen erobret hans svigerfars hovedstad, Brjansk. Han tillot også Oleg av Rjazan å brenne landsbyer på sitt territorium. Ortodokse geistlige hjalp imidlertid til med konsolideringen av Storfyrstens makt. Han mottok mye støtte fra den dyktige metropolitten Aleksij. Som sin bror var Ivan II ikke like suksessrik som sin far og bestefar med hensyn til territoriell ekspansjon. Han klarte imidlertid å annektere områder sørvest for Moskva, herunder Borovsk og Vereja.

Han er gravlagt i Erkeengelen Mikaels katedral i Moskva.

## Ekteskap og barn
Ivan var gift to ganger. I 1341 ble han gift med Fedosia Dmitrijevna av Brjansk. Hun var datter av Dmitrij Romanovitsj, fyrste av Brjansk. Hun døde barnløs høsten 1342.

Ivan forble enkemann i tre år. I 1345 giftet han seg med Aleksandra Ivanovna Veljaminova. Hun var datter av Vasilij Veljaminov, borgermester av Moskva. De hadde minst fire barn:

*Dmitrij Donskoj (12. oktober 1350 – 19. mai 1389) &ndash; Ivans etterfølger som Storfyrste av Moskva. 
*Ljuba Ivanovna &ndash; tok navnet «Anna» etter sitt ekteskap med Dmitrij Mikhailovitsj, Fyrste av Volhynia (død 1399). Hennes ektemann var sønn av Karijotas. 
*Ivan Ivanovitsj &ndash; Fyrste av Zvenigorod (ca. 1356 – oktober 1364).
*Maria Ivanovna &ndash;

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ivan oppføring, sammen med hans barn, i «Medieval lands» av Charles Cawley.
Personvalg

Et **personvalg** er et valg hvor man velger en foretrukken person (og ikke fortrinnsvis partiliste) til en institusjon, for eksempel et lederverv eller som medlem av en forsamling.

Personvalg forbindes ofte med flertallsvalg i enmannskretser slik man har bl.a. i Storbritannia, USA, India og mange andre stater. Personvalg inngår normalt som en del av et representativt demokrati. Færøyene er et land som benytter personvalg i alle typer valg.

Preferansevalg er personvalg med flere kandidater, og listevalg med frie eller åpne lister regnes som personvalg.

Valgordninger i flerpartisystemer kan ha et *sterk* eller *svakt* innslag av personvalg. Norske stortingsvalg har et svakt innslag av personvalg ettersom endringer er frivillig og et flertall av velgerne må endre kandidatrekkefølgen for at endringen skal føre til et reelt personvalg.

I andre land kan antallet personer som kan flyttes være begrenset, man kan ha sperregrense (som ved norske fylkestingsvalg), eller ha kvotesystemer som påvirker personvalget.

Et sterkt innslag av personvalg betyr i teorien at én enkelt stemme til en kandidat kan flytte denne kandidaten til toppen (eller bunnen) av lista. Med sterkt innslag av personvalg har velgerne makt til å endre rekkefølgen som de vil. Norske kommunevalg har et sterkt innslag av personvalg, og dersom ingen på lista er forhåndskumulert får man et helt fritt personvalg.

## Referanser
Kommunusamskipan Føroya

**Kommunusamskipan Føroya** (KSF) (norsk oversettelse: «Færøyenes kommuneforbund») var en interesse- og arbeidsgiverorganisasjon for kommunene på Færøyene. Organisasjonen ble stiftet den 10. juni 1999, etter at den nye kommuneloven var trådt i kraft, av de seks store kommunene Tórshavn, Klaksvík, Runavík, Tvøroyri, Fuglafjørður og Vágur. I 2007 ble også Sandur tatt opp som medlemskommune. Medlemskommunene i KSF hadde til sammen rundt 70 % av øygruppens befolkning. Den 1. januar 2014 slo KSF seg sammen med Føroya Kommunufelag og dannet Kommunufelagið.

## Styreformenn
*Jákup Lamhauge, Runavík 1999–2000
*Jógvan Krosslá, Vágur 2001–2004
*Rodmundur Nielsen, Runavík 2005–2006
*Heðin Mortensen, Tórshavn 2006–2011
*Gunvá við Keldu, Klaksvík 2011–2013

## Referanser
Føroya Kommunufelag

**Føroya Kommunufelag** (FKF, «Færøyenes Kommuneforening») var en interesseorganisasjon for kommuner på Færøyene. Organisasjonen omfattet alle kommuner som ikke er medlemmer av Kommunusamskipan Føroya. Den 1. januar 2014 slo de to organisasjonene seg sammen til Kommunufelagið.

## Formenn
*Asbjørn Djurhuus 2008–2014
*Rósa Samuelsen 2005–2008
*Jacob Vestergaard 2001–2003
*Heini O. Heinesen 1983–1985
*Vilhelm Johannesen 1977–1979
*Asbjørn Joensen 1966–1972
:*Ufullstendig liste*

## Eksterne lenker
*
Brødrene Bacchus

**Brødrene Bacchus** er en vokalgruppe som ble startet i Holmestrand i august 1989. De er mest kjent for sin fremføring av viser skrevet av Carl Michael Bellmann, Evert Taube og Jens Zetlitz. Senere år er også sanger av andre visediktere inkludert i reportoiret. 
Guttorm Guttormsen og Arild Sundt har arrangert en rekke sanger spesielt for Brødrene Bacchus.

## Medlemmer

Brødrene Bacchus har bestått av de samme sangerne siden starten. En fast reserve-sanger deltar ved behov.
Besetningen er:

* Ivar Aslaksen: 1 tenor
* Freder Bergun: 1 tenor
* Vidar Sten Hansen: 2 tenor
* Fred Olav Guldager: 2 tenor
* Terje Svanevik: 1 bass
* Arild Sundt: 1 bass
* Olaf Brastad: 2 bass
* Roar Bergstrøm: 2 bass
+
* Tore Persen: Reserve

## Historikk

Fra 1990 til 1996 holdt Brødrene Bacchus årlige konserter på et lite skvalpeskjær (Bjerkøyskjæret) i Holmestrandsfjorden. Dette var et arrangement innen Vestfold Festspillene.

I 1992–1995 sang brødrene ved spesielle gourmet-kvelder på Restaurant Tre Kokker i Oslo, når Mesterkokken Hroar Dege serverte sine spesialkomponerte måltider, der visesang var en del av måltidet. 

Et samarbeid med Lars Martin Myhre resulterte i en egen CD-utgivelse i 1995. Brødrene Bacchus medvirket også på Odd Børretzens CD, *[[Noen ganger er det all right (album)|Noen ganger er det all right]]*, som også ble utgitt 1995. 

På Bellmannsdagen i juli 1996 gjestet Brødrene Bacchus Par Bricole i Stockholm, – det gamle ordensselskapet som Bellmann var medlem av i sin tid. De holdt flere konserter, bl.a. på Den Gyldene Freden og på Hasselbakken. Dette var et samarbeid med Bengt Gustaf Jonshult.

Brødrene Bacchus har deltatt både i riksdekkende og lokale TV- og radioprogram.
Foruten Sverige, så har de også sunget i Danmark, Tyskland og i Frankrike. 

## Diskografi
* 1995 : *[[Fredmans Apostler]]*

## Eksterne lenker
* Brødrene Bacchus  på Rockipedia.no
Alexander Gauge

**Alexander Gauge** (født 29. juli 1914 i Wenzhou i Kina, død 29. august 1960 i Woking i England) var en britisk skuespiller, best kjent for sin rolle som munken Tuck i *The Adventures of Robin Hood*, en populær britisk TV-serie som gikk fra 1955 til 1960.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Alexander Gauge ble født på en metodistisk misjonsstasjon i Wenzhou i Kina. Gauge gikk på skole i California før han flyttet til England. 

### Skuespiller
Han spilte første gang på en scene i New York City i 1945 og ble en velkjent engelsk karakterskuespiller. Han spilte i flere Shakespeare-skuespill, og spilte vanligvis skurken i britiske filmer, men mange betraktet at hans sterke side var i komedien. Han var en stor suksess i teaterproduksjonen i London av *The Seven Year Itch*.

Gauge opptrådte i filmene *The Interrupted Journey* i 1949, og, alle i 1952, *Murder in the Cathedral*, *Old Mother Riley Meets the Vampire*, med Old Mother Riley og Béla Lugosi, og *The Pickwick Papers*. Han spilte også i filmene *Martin Luther* (1953), *Beau Brummell* (1954), og *The Iron Petticoat* som hadde Bob Hope i hovedrollen (1956). 

I 1955 ble han medlem av skuespillerstaben for både *The Scarlet Pimpernel* (som George, prinsregenten) og *The Adventures of Robin Hood*, som Munken Tuck, en rolle han fylte fram til 1960. I 1959 Gauge hadde en hovedrolle som Brigadier Wellington-Bull i TV-serien *The Adventures of Brigadier Wellington-Bull* sammen med Valerie Singleton.

Hans siste framføring var en posthum opptreden i filmen *Nothing Barred* fra 1961 sammen med Brian Rix.

Alexander Gauge døde i en alder av 46 år fra en overdose i Woking i Surrey i 1960

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Gauge and The Adventures of Robin Hood
Eysturoyar prestagjalds kommuna

**Eysturoyar prestagjalds kommuna** var en kommune på Færøyene. Den ble opprettet som én av en rekke kommuner basert på øyrikets prestegjeld i 1872. Kommunen omfattet øya Eysturoy. Eiðis kommuna ble utskilt i 1894, Sjóvar kommuna og Nes og Gøtu kommuna i 1896, og Funnings kommuna i 1906. De siste delene av den opprinnelige kommunen ble delt inn i Oyndarfjarðar kommuna, Leirvíkar kommuna og Fuglafjarðar kommuna i 1918.

## Referanser
James Goldman

**James Goldman** (født 30. juni 1927, død 28. oktober 1998) var en amerikansk forfatter av skuespill og film, og bror av manus- og romanforfatteren William Goldman. Han er mest kjent som forfatteren av *The Lion in Winter*, et skuespill som ble satt opp på Broadway i 1966 og filmatisert i 1968 og 2003 av henholdsvis Anthony Harvey og Andrei Konchalovsky.

Goldman var født i Chicago, Illinois og vokste opp hovedsakelig i Highland Park, Illinois, en forstad til Chicago. Etter å ha fått sin studentgrad fra Universitetet i Chicago ble han innkalt og tjenestegjorde i den amerikanske hæren. Han kom senere inn på Columbia University i New York City hvor han studerte musikkvitenskap, men besluttet etterhvert for å bli forfatter. Han giftet seg med Barbara Goldman, en produsent og senere hans agent, i 1971.

Hans forfatterskap er preget av hans lange fascinasjon med historie. Studier i russisk historie fikk han til skrive om Leo Tolstoj og dennes roman *[[Anna Karenina]]*, men hans spesialitet har vært engelsk historie. *The Lion in Winter* var den sentrale figuren Henrik II av England og hans hustru Eleanora, hertuginne av Aquitaine, og ikke minst deres sønn Rikard Løvehjerte. Han benyttet disses yngste sønn Johan av England som emne for romanen *Myself as Witness* og i filmen *Robin and Marian*.

«Jeg leste om disse tingene de gjorde. Jeg studerte dem og deretter tenkte hva de følte og tenkte og sa og ønsket fra sine liv. Hav de var i virkeligheten, selvfølgelig, vil ingen noen gang vite,» skrev han i forordet til *The Lion in Winter*.

Goldman samarbeidet med Stephen Sondheim på *Evening Primrose* (1966) og på *Follies* (1971). Han begynte å skrive *Follies* i 1965 som et mordmysterium, men det ble omgjort til et teaterstykke for Broadway og det vant prisen for beste musikal fra *New York Drama Critics Circle Award* i 1971. Oppsetningen i London 1987 av *Follies* ga prisen *Olivier Award* for årets beste musikal.

Goldman døde fra hjerteanfall i New York City hvor han levd i mange år.

## Skuespill
* *Blood, Sweat, and Stanley Poole* – 1961
* *The Lion in Winter* – 1966, 1999, og 2003 baset på filmmanuset fra 1968
* *They Might Be Giants* – 1961, London
* *Oliver Twist* – 1982
* *Anna Karenina* – 1985
* *Anastasia: The Mystery of Anna* – 1986
* *Tolstoy* – 1996

## Manus for film
* *The Lion in Winter* – 1968
* *They Might Be Giants* – 1971
* *Nicholas and Alexandra* – 1971
* *Robin and Marian* – 1976
* *White Nights* – 1985

## Romaner
* *Myself as Witness*
* *Waldorf*
* *The Man From Greek and Roman*
* *Fulton County*

## Fjernsyn
* *Evening Primrose* – 1966: bok; musikk og lyrikk av Stephen Sondheim

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* About the Playwright: James Goldman av Kelli Frost-Allred
Ylajali

**Ylajali** er en fiktiv kvinne i Knut Hamsuns roman *[[Sult (roman)|Sult]]* fra 1890. Jeg-personen ser en kvinne på gaten tidlig i romanen. Han bestemmer seg for å følge etter henne og skremme henne, og han får for seg at hun heter Ylajali. Senere er det av og til uklart hva som er drøm og hva som er virkelighet i scenene der Ylajali er involvert.

Jeg-personen skrøner ved en anledning om at Ylajali er den persiske datteren av agent Hapolatti, «oppfinneren av den elektriske salmebok»: «en prinsesse som hadde tre hundrede slavinder og lå på et leie av gule roser; hun var det skjønneste væsen jeg hadde set». Jeg-personens feberfantasier spinner senere videre på denne skrønen.

På et tidspunkt virker det som om jeg-personens forføringsprosjekt overfor kvinnen som han baserer fantasien om Ylajali på, er i ferd med å lykkes. Da saboterer han for seg selv ved å la masken falle; tilsynelatende er han ærlig med en annen romankarakter for første og eneste gang i *Sult*. Kvinnen blir redd, hevder han er gal og kaster ham ut.

Ylajali bor angivelig i bygården i St. Olavs plass 2, som ble reist av eiendomsutvikleren Olaus Johnsen i 1872. Flere restauranter og utesteder i Norge er oppkalt etter Ylajali, blant annet Restaurant Ylajali på St. Olavs plass 2 i Oslo. Det er også vokalgruppen Ensemble Ylajali, og forlaget Ylajali.
Hollywood Bowl

**Hollywood Bowl** er et moderne amfiteater i Hollywood i Los Angeles som primært brukes til konserter. Det har en publikumskapasitet på 17 376.

Hollywood Bowl ble offisielt åpnet 11. juli 1922, på samme sted som det naturlige amfiteateret Daisy Dell hadde vært. 

Amfiteateret er kjent for den spesielle scenekonstruksjonen, med sine konsentriske buer som ble bygget i 1929. Scenen er plassert slik at man kan se både Hollywood-åsene og Hollywoodskiltet i bakgrunnen. Hollywood Bowl eies av Los Angeles County og huser Hollywood Bowl Orkester og, på sommeren, Los Angeles Filharmoniske Orkester, i tillegg til hundrevis av andre konserter hvert år.

Hollywood Bowl ligger på 2301 North Highland Avenue, nord for Hollywood Boulevard.

## Eksterne lenker
*
Nordisk studentsangerstevne

**Nordisk Studentsangerstevne (NSSS)**, er en korfestival som finner sted hvert tredje år i de nordiske og baltiske landene.

## Historie
Siden 1987 har nordiske og baltiske akademiske kor samles hvert tredje år til en korfestival. Det første møtet i moderne tid fant sted i 1987 under navnet ”Nordiskt studentsångarmöte” og var arrangert av de  akademiske korene i Linköping, Sverige. De tok opp en gammel 1800-talls tradisjon der skandinaviske kor reist gjennom Skandinavia med tog og båt for å møte hverandre.

Det første møtet fokuserte hovedsakelig på pedagogiske og sosiale arrangementer. Fra 1996, da 1 400 sangere, sang Carl Orffs Carmina Burana i København og i Tallinn Beethovens Symfoni nr. 9, ble møtene mer offentlige tilstelninger. I Villmanstrand i Finland ble urframført to stykker: Leif Segerstams symfoni nr.111 og Marcus Fagerudds ”Das Lied des Wassers” under Leif Segerstams ledelse.

## Formål
Formålet for kommende NSSS er ”å samle nordiske og baltiske akademiske kor i en vennlig og behagelig form for høyt musikalsk og sosial kvalitet. NSSS avholdes hvert tredje år av lokale arrangører.”

## NSSS 1987-2020

* 2020 NSSS XI, Trondheim, Norge
* 2017 NSSS X, Uleåborg, Finland
* 2014 NSSS IX, Tartu, Estland
* 2011 NSSS VIII, Linköping, Sverige
* 2008 NSSS VII, Stavanger, Norge
* 2005 NSSS VI, Villmanstrand, Finland
* 2002 NSSS   -
* 1999 NSSS V, Tallinn, Estland
* 1996 NSSS IV, København, Danmark
* 1993 NSSS III, Trondheim, Norge
* 1990 NSSS II, Åbo, Finland
* 1987 NSSS I, Linköping, Sverige

## Referanser


## Eksterne lenker
* NSSS – Nordisk studentsångarstämma
* 2017 NSSS X , Uleåborg
*2020 NSSS XI , Trondheim
Varmforsinking

**Varmforsinking**, også ofte feilaktig omtalt som **varmgalvanisering**, er en velkjent, effektiv og rask måte å korrosjonsbeskytte stål på. Metoden har vært kjent siden 1700-tallet og hovedprinsippene i utførelsen er de samme i dag. Galvanisering (også kalt el-forsinkning) medfører et lignende resultat der man i stedet bruker elektrolytt. 
Varmforsinking foregår i faste anlegg med store bad. Stålet blir forbehandlet og dyppes deretter i flytende sink. Etter nedkjøling kan stålet umiddelbart tas i bruk.

I motsetning til maling og galvanisering, der belegget blir liggende utenpå stålet, vil sink og jern reagere med hverandre og danne en jern-/sinklegering ved varmeforsinking. Dette medfører at overflaten blir mer motstandsdyktig mot mekanisk slitasje og mot skader i belegget. 

Stålet får en vedlikeholdsfri korrosjonsbeskyttelse i mange tiår. Det finnes eksempler på stål som ble varmforsinket for over hundre år siden, og som fremdeles er rustbeskyttet og fullt anvendelig.

## Begrepsforvirring
Begrepsforvirringen stammer fra det faktum at ordet galvanisering har kommet til å brukes generelt om forsterking av en metalls motstand mot korrosjon, og blir dessuten brukt som synonym for forsterking eller herding som ikke har med noen av de tekniske prosessene å gjøre. Ordet galvanisering har sin opprinnelse i Luigi_Galvanis grunnleggende oppdagelser innenfor elektrokjemi.
Tor Hultin

**Tor Hultin** (1925–2001) var en norsk pianist.

Han trakterte piano og vibrafon og skrev i en mannsalder for Det Norske Teater. Han var fast ved teatret i lang tid og var en viktig partner for Egil Monn-Iversen og senere en turnerende Lasse Kolstad. Andre kjente artister han har akkompagnert, er Harald Heide-Steen og Elsa Lystad til *Sjøsprøyt '98*, Britt Langlies *Fra Bør Børson til Edith Piaf* i 1997, og Kirsti Sparboe – som han allerede i 1965 turnerte svenske folkparker med sammen med Arne Bendiksen, Oddvar Sanne og Lasse Tomter.

Han ble gift med jazzjournalisten Randi Hultin i 1947, og fra 1953 og utover var de kjent for sine mottakelser hjemme i Gartnerveien av datidens verdensstjerner som Count Basie og Dizzy Gillespie. Til vennen Stan Getz skrev han *Ballade for Stan*, senere innspilt av ballade-saksofonisten Bodil Niska. Han overtok i Frank Ottersens band etter Willy Andresen i 1954.

I en besetning ved Hotel Viking spilte han blant annet med Per Nyhaug. I band med Ole Kristian Salater, Eilif Holm og Jon Svendsen spilte han med verdenskjente Josephine Baker ved Det Norske Teater i 1957.

Hultins komposisjon «Stress» med Ola B. Johannessen og sunget av Kirsti Sparboe og Odd Børre vant Melodi Grand Prix 1968.

Ved Melodi Grand Prix 1967 satte han musikk til Johannessens tekst «Dukkemann», sunget av Sparboe. Han var i juryen for Melodi Grand Prix 1973.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Det Danske Akademis Store Pris

**Det Danske Akademis Store Pris** er en litteraturpris som tildeles en dansk forfatter som anerkjennelse av et forfatterskap. Prisen anses som Danmarks fremste litterære hedersbevisning og deles ut av Det Danske Akademi på akademiets årsfest. Prisen er utdelt siden 1961.

Inntil 1982 ble den delt ut årlig, siden hvert annet år. Prisen var opprinnelig på 50&nbsp;000 kroner og har siden 2000 vært på 300&nbsp;000 kroner.

## Prismottakere
 
*2024 &ndash; Solvej Balle
*2022 &ndash; Marianne Larsen
*2020 &ndash; Naja Marie Aidt
*2018 &ndash; Christina Hesselholdt
*2016 &ndash; Helle Helle
*2014 &ndash; Knud Sørensen
*2012 &ndash; Thomas Boberg
*2010 &ndash; Jørn Riel
*2008 &ndash; F.P. Jac
*2006 &ndash; Bent Vinn Nielsen
*2004 &ndash; Peer Hultberg 
*2002 &ndash; Vagn Lundbye
*2000 &ndash; Kirsten Thorup
*1998 &ndash; Cecil Bødker
*1996 &ndash; Vibeke Grønfeldt
*1994 &ndash; Ib Michael
*1992 &ndash; Peter Laugesen
*1990 &ndash; Jens Smærup Sørensen
*1988 &ndash; Halfdan Rasmussen
*1986 &ndash; Henrik Stangerup
*1984 &ndash; Jess Ørnsbo
*1982 &ndash; Per Højholt
*1981 &ndash; Dorrit Willumsen
*1980 &ndash; Henrik Nordbrandt
*1979 &ndash; Poul Vad
*1978 &ndash; Tage Skou-Hansen
*1977 &ndash; Peter Seeberg
*1976 &ndash; Jørgen Sonne
*1975 &ndash; Carl Erik Soya
*1974 &ndash; Sven Holm
*1973 &ndash; Hans Scherfig
*1972 &ndash; Svend Åge Madsen
*1971 &ndash; Leif Panduro
*1970 &ndash; Ivan Malinowski
*1969 &ndash; Frank Jæger
*1968 &ndash; Tom Kristensen
*1967 &ndash; Ole Sarvig
*1966 &ndash; Klaus Rifbjerg
*1965 &ndash; Erik Knudsen
*1964 &ndash; Jacob Paludan
*1963 &ndash; Jens August Schade
*1962 &ndash; Villy Sørensen
*1961 &ndash; Knuth Becker

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Bhikhu Parekh

**Bhikhu Chotalal Parekh**, baron Parekh, (født 4. januar 1935 i Amalsad i Bombay and Sind i Britisk India) er en politisk filosof. Han er (2009) tilknyttet Senter for Studiet af Global Forvaltning ved London School of Economics. Han er også professor emeritus i politisk teori ved University of Hull. 

## Filosofi
Bhikhu Parekh er multikulturalist. Han forfekter en pluralistisk samfunnsfilosofi som fokuserer på at ta hensyn til andre kulturelle fellesskaper innenfor et samfunn enn bare den dominerende. Han angriper liberalismen for å ignorere at den selv er del av en kultur (den vestlige), selv om han anerkjenner at den historisk sett har vært den av de store ideologier, som har vært *mest* imøtekommende overfor kulturelle minoriteter – selv om han ikke mener at dette sier så mye.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Charles Taylor (filosof)

**Charles Margrave Taylor** (født 5. november 1931 i Canada) er en kanadisk filosof som er mest kjent for sine tanker om identitet i en flerkulturell vestlig verden, fremført blant annet i boken *Multiculturalism: Examining The Politics of Recognition*.

Foruten temaet det multikulturelle samfunn beskjeftiger han seg også om moralfilosofi og «vestlig identitet».

## Referanser


## Litteratur
* Jørgen Fossland og Harald Grimen *Selvforståelse og frihet - Introduksjon til Charles Taylors filosofi*, 2001 ISBN 9788215000893 

* 2005 : Emile Perreau-Saussine, *Une spiritualité démocratique? Alasdair MacIntyre et Charles Taylor en conversation*, Revue Française de Science Politique, Vol 55 No 2 (Avril 2005), p 299-315https://web.archive.org/web/20090327023117/http://www.polis.cam.ac.uk/contacts/staff/eperreausaussine/rfsp_552_0299.pdf
* 1995 : James Tully and Daniel M Weinstock ed., *Philosophy in an Age of Pluralism: The Philosophy of Charles Taylor in Question* Cambridge: Cambridge University Press (1995).

### Verk i utvalg
* 1964 *The Explanation of Behavior*.
* 1975 *Hegel*.
* 1979 *Hegel and Modern Society*.
* 1985 *Philosophical Papers* (2 bind).
* 1989 *Sources of the Self: The Making of Modern Identity* Harvard University Press
* 1992 *The Malaise of Modernity* Nytrykk i USA som *The Ethics of Authenticity* Harvard University Press
* 1994 *Multiculturalism: Examining The Politics of Recognition*.
* 1995 *Philosophical Arguments* Harvard University Press 
* 1999 *A Catholic Modernity?* 
* 2002 *Varieties of Religion Today: William James Revisited* Harvard University Press
* 2004 *Modern Social Imaginaries*.
* 2007 *A Secular Age* Harvard University Press
Sportsklubben Rye

**Sportsklubben Rye** (etablert 1. juni 1920 på Grünerløkka) er en norsk idrettsforening, i dag blant landets største sykkelklubber.

Legenden sier at fem gutter startet klubben ved vannposten på gamle Grünerløkka brannstasjon under navnet **Djerv**. Med førti betalende (25 øre uken) medlemmer innen fotball og ski holdt man generalforsamling i brannstasjonens hestestall med stilbok som protokoll og en fotball som eneste eiendel. Man trente på Olaf Ryes plass (Oslo) (derav klubbens navn, endret i 1923) og innlemmet sågar ishockey og skøyter, senere orientering og kappgang. Ikke før i 1922 startet man sykkel og i 1929 tok klubben i bruk den nye velodromen på Dælenenga. Klubbens første norgesmesterskap kom i 1934, og siden har den høstet over sytti seire, hvorav over tjue lagmesterskap og ti kongepokaler. Blant kjente ryttere er Per Digerud og sønnen Geir Digerud, samt Harald Bundli og Egil Andreas Aasheim.  Ved Erik Gjems-Onstad tok klubben initiativ til Styrkeprøven i 1967, Øyeren Rundt i 1970 og Nordmarka Rundt i 1975. De senere årene har klubben også fått gruppe for løping, langrenn (1988) og triatlon. Klubben har også i senere tid, begynt med flere type sykkelsporter som terrengsykling og downhill

## Sportsarrangementer
Sportsklubben Rye arrangerer mange løp, ritt og idrettsarrangementer, blant annet Ryeløpet, Nordmarka Rundt, Øyeren Rundt, Oslo Triathlon, Norgescup Utfor og United Bakeries Cup.

### Ryeløpet
**Ryeløpet** er et fem km mosjonsløp med start og mål ved Paradisbukta på Bygdøy, arrangeret i mai hvert år siden 1990.

Løpet går på turveiene i og rundt Kongeskogen. Løperne starter på Paradisbukta og de løper derfra retning Kongsgården før de snur retning Bygdøy sjøbad. Derfra går løypen tilbake til start hvor den fortsetter retning Huk før den svinger tilbake inn i Kongeskogen. Løpet har målgang ved Paradisbukta.

; Vinnere

## Æresmedlemmer
Erik Gjems-Onstad

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Log um sams normaltid fyr kongeriket Norig

**Log um sams normaltid fyr kongeriket Norig** var den første loven i Norge som ble skrevet på landsmål etter at likestillingsvedtaket ble vedtatt i 1885.

Loven ble vedtatt på Stortinget i 1894, og var gjeldende fra og med 1. januar 1895. Den var skrevet av Marius Hægstad. Loven innførte en felles normaltid for Norge. Inntil da hadde lokal tid vært fastsatt som soltid, etter hvordan solen gikk. Forskjellen kunne være opptil 1 time og 47 minutter mellom den østligste og vestligste lokaltiden. Framveksten av raskere kommunikasjonsmåter, som telegrafi og jernbane krevde en mer felles tid. En periode opererte man med både jernbanetid og telegraftid, som kunne skille seg fra lokal tid. 

## Log um sams normaltid fyr kongeriket Norig
§ 1. Fraa den 1ste januar 1895 skal mideltidi fyr den meridianen, som ligg 15 grader austanfyr Greenwich, vera det loglege klokkeslætte i Norig.
Kongen kan fastsetja ei anna sams normaltid for særskilte årstider.

§ 2. Naar normaltid etter denne logi er innførd, og det daa maatte visa seg trong til aa byta um noko klokkeslætte, som er nemnt i eldre loger, skal kongen kunne taka avgjerd um slikt umbyte fyr det heile land elder fyr einskilde landsluter. 

Loven ble opphevet 1. januar 2008 og erstatta av LOV 2007-01-26 nr 04: Lov om målenheter, måling og normaltid. 

## Eksterne lenker
* Da tiden ble normal. Innføringen av felles tid i Norge på slutten av 1800-tallet
* Lov om målenheter, måling og normaltid.
* Språkrådet – ''Den fyrste lova på nynorsk''
Charles Taylor

**Charles Taylor** er navnet til flere personer:

*Charles Taylor (Liberia), president i Liberia;
*Charles Taylor (filosof), kanadisk filosof.
Sonoraørkenen

**Sonoraørkenen** (av og til også kalt **Gilaørkenen**) er en nordamerikansk ørken i det sydvestlige USA og nordlige Mexico. Den strekker seg seg fra USA til Mexico og dekker deler av delstatene Arizona og California samt den meksikanske delstaten Sonora. Ørkenen er en av de varmeste og største i verden med et areal på 311&nbsp;000 km². I ørkenen er det en unik variasjon i flora og fauna, som saguarokaktusen.

Sonoraørkenen befinner seg i helt nord for Californiabukten, fra det nordøstlige Baja California gjennom sydøstlige deler av California og sydøst av Arizona til østlige deler av Sonora. Den går gjennom områder som Bajo Colorado-dalen, el Vizcaíno og Sonorasletten.
Will Kymlicka

**Will Kymlicka** er en kanadisk liberalistisk filosof. Han mottok sin bachelor i filosofi og politisk teori fra Queen's University i Kingston i Canada i 1984, og sin ph.d. i filosofi fra University of Oxford i 1987. Han har skrevet flere innflytelsesrike bøker om politikk, rase, dyrs rettigheter og politikk, og er blitt oversatt til flere språk.

Han er en ledende talsmann for multikulturalisme, dyrs rettigheter og minoritetsrettigheter.

## Verker i utvalg
**Politics in the Vernacular: Nationalism, Multiculturalism, Citizenship* (Oxford: Oxford University Press, 2001). ISBN 0-19-924098-1
**Finding Our Way: Rethinking Ethnocultural Relations in Canada* (Oxford: Oxford University Press, 1998). ISBN 0-19-541314-8
**Multicultural Citizenship: A Liberal Theory of Minority Rights* (Oxford: Oxford University Press, 1995). ISBN 0-19-829091-8
**Contemporary Political Philosophy: An Introduction* (Oxford: Oxford University Press, 1990/2001). ISBN 0-19-878274-8
**Liberalism, Community, and Culture* (Oxford: Oxford University Press, 1989/1991). ISBN 0-19-827871-3

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norges Brannkasse

**Norges Brannkasse** (etablert 18. august 1767) var lenge det eneste norske forsikringsselskap. Det endret seg i 1815 da kjøpstadene fikk forsikringsplikt og virksomheten fikk betegnelsen «Den almindelige brandforsikrings-Indretning for Bygninger». Man drev i tillegg med inspeksjon. Selskapet ble helnorsk i 1814. Nasjonal forsikringsplikt bortfalt i 1845 uten at medlemskapet falt. Navnet ble endret til Norges Brannkasse i 1912. I 1915 tilkom forsikring av løsøre, i 1940 bilforsikring. 

Fra 1. januar 1984 samarbeidet Brannkassen med Norske Folk under navnet UNI Forsikring, og selskapene ble omgjort til aksjeselskapene UNI Livsforsikring as og UNI Skadeforsikring as 30. november 1990.  22. mars 1991 ble de to selskapene fusjonert inn i Storebrand med navnet UNI Storebrand (ledet av Thorleif Borge og Jan Erik Langangen), i 1996 bare Storebrand.

## Referanser
Umyndiggjørelsesloven

**Lov om Umyndiggjørelse** (Umyndiggjørelsesloven) er en tidligere norsk lov av 28. november 1898 som trådte i kraft 1. januar 1899. Loven ble opphevet 1. juli 2013. Loven gjorde det mulig å få myndige personer, personer over 18 år, umyndiggjort dersom de ikke lenger er i stand til å ivareta sine egne interesser. Den definerte hvilke vilkår som måtte være til stede for at noen skulle kunne umyndiggjøres og settes inn under vergemål og videre vilkårene for at en umyndiggjørelse skulle oppheves. Begge forholdene ble avgjort av vergemålsretten.

De som er erklært umyndige, kommer inn under vergemålsloven av 1927. Den sistnevnte regulerer overformynderiets forvaltning av midlene til umyndige, og kontrollen av verger og deres regnskaper.

Loven ble opphevet 1. juli 2013, sammen med vergemålsloven av 1927. Samtidig erstattes den av en ny vergemålslov av 2010. Essensen i den nye lovgivingen er at overformynderiet  omdannes fra å ha vært et kommunalt organ til å bli et organ som organiseres av fylkene.

De sentrale vilkårene for umyndigjøring framgår av lovens § 1:

*§ 1. De som har fylt 18 år, kan settes under vergemål (umyndiggjøres):*

*1) naar de paa Grund af Aandssvaghed eller Sindssygdom eller, fordi de er forfaldne til Drukkenskab eller ødelæggende Brug af Morfin eller andre Beruselses- eller Bedøvelsesmidler, mangler Evnen til at drage Omsorg for sig eller sit Gods, eller*

*2) naar de paa Grund af Blindhed, manglende Taleevne eller anden legemlig Mangel eller Skrøbelighed mangler Evnen til at drage Omsorg for sig eller sit Gods, og de derhos selv samtykker i Værgemaalet, eller dette maa ansees nødvendigt for at beskytte dem mod paaviselig Fare for egennyttige Efterstræbelser fra andres Side, eller* 
 
*3) naar de ved Drik, Spil eller Udsvævelser eller iøvrigt ved aabenbart uvittig Adfærd forøder eller spilder sit Gods, saa at Trang opstaar for dem eller deres Familie eller maa forudsees at ville indtræde, om de ei sættes under Værgemaal, eller*
  
*4) – – – *

Dersom noen blir umyndiggjort blir det oppnevnt en verge. Umyndige har ikke rettslig handleevne. Den rettslige handleevnen ligger hos vergen. Vergen ivaretar en umyndig sine interesser og handler på den umyndige sine vegne i formuessaker, og er også rettslig representant for den umyndige i alle samanhenger.

Overformynderiet har tilsynet med vergen i en kommune.

Vergemålsloven har en omfattende regulering av de umyndige sine rettsforhold.

## Se også
*Vergemålsloven (1927)
*Vergemålsloven (2010)
*Fattigloven

## Eksterne lenker
* Lov om Umyndiggjørelse
Honggu

**Honggu** (kinesisk: 红古区; pinyin: *Hónggǔ Qū*) er et bydistrikt i byprefekturet Lanzhou, hovedstaden i den kinesiske provins Gansu. 

Honggu har et areal på 575&nbsp;km² og teller ca. 140&nbsp;000&nbsp;innbyggere (2004). 

## Eksterne lenker
* Informasjonsside
Baiyin (Baiyin)

**Baiyin** (kinesisk: 白银区, pinyin: *Báiyín Qū*) er et bydistrikt i byprefekturet Baiyin i den kinesiske provinsen Gansu. Det har et areal på 1&nbsp;372&nbsp;km²  og teller ca. 280&nbsp;000&nbsp;innbyggere (2004). 

## Eksterne lenker
* Informasjonsside
Tunxi

**Tunxi** (kinesisk: 屯溪区; pinyin: *Túnxī Qū*) er et bydistrikt i byprefekturet Huangshan i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 249 km² og teller ca. 150&nbsp;000 innbyggere.

## Eksterne lenker
* Offisiell webside
Beitang

**Beitang** (kinesisk: 北塘区; pinyin: *Běitáng Qū*) er et bydistrikt som tilhører byprefekturet Wuxi i den kinesiske provinsen Jiangsu. 

Det har et areal på 31,5&nbsp;km² og teller 250&nbsp;000&nbsp;innbyggere (2004).

## Eksterne lenker
* Informasjonsside
Jorunn Hauge

**Jorunn Hauge** (født 24. desember 1976 i Oslo) er en norsk frilans-vokalist og korist, kjent for deltakelser i Melodi Grand Prix og Eurovision Song Contest.

## Bakgrunn
Hauge vokste opp på Rannekleiv, et boligfelt vest for Arendal, sammen med sine foreldre og sin søster. Hun gikk på Asdal barneskole og Lunderød ungdomsskole. Som barn var hun med i Det Norske Misjonsselskaps jentekor, og i ungdomskoret The Betels på Betel (Bjorbekk misjonskirke) på Bjorbekk.

Hauge har utdannelse fra Arendal videregående skole, og du hun var ferdig i 1995 flyttet hun til Oslo og begynte på Bårdar Akademiets musikallinje, hvor hun studerte i to år.

## Sangkarriere
Hun har deltatt i Melodi Grand Prix seks ganger og Eurovision Song Contest som korist seks ganger. Hun har også koret på turneen for Idol i 2005, for Wenche Myhre, Mira Craig, samt deltatt på TV-programmet Beat for beat flere ganger. Hun deltok også i Dizzie Showteater med Nils Vogt og Øivind Blunck samt Tommys Popshow.

## Stand up
I 2006 hadde hun sitt eget stand-up show med forestillingen «To skritt bak, -mitt liv som kordame». Hun har også deltatt i musikalen «The Space Vixens» på Glitch sammen med Lisa Tønne.

## Deltakelse i Eurovision Song Contest
* «Alvedansen» (2006)
* «Ven a bailar conmigo» (2007)
* «Hold On Be Strong» (2008)
* «Fairytale» (2009)
* «My Heart Is Yours» (2010)
* «I Feed You My Love» (2013)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wenfeng (Anyang)

**Wenfeng** (kinesisk: 文峰区; pinyin: *Wenfeng Qu*) er et bydistrikt i kinesiske provinsen Henan. 

Det tilhører byprefekturet Anyang. Det har et areal på 179&nbsp;km²  og teller 340&nbsp;000&nbsp;innbyggere (2002).
 
## Eksterne lenker
* Informasjonsside
Jegerbataljonen

**Jegerbataljonen** kan vise til en av flere infanteristyrker:

* Norske Jegerbataljonen GSV
* Norske Jegerkompaniet (1997–200x / 2018– )
* Norske Jegerbataljonen på Vestlandet under andre verdenskrig
* Svenske Arméns jägarbataljon
Bårdar Akademiet

**Bårdar Akademiet** er en norsk skole som tilbyr utdanning innen dans, sang og musikkteater. Skolen har avdelinger i Oslo, Bergen og Tvedestrand.

Akademiet ble etablert i 1995 av Freddy Haugan og Hilde Haugan, som siden oppstarten har vært rektor. I 1999 innledet skolen samarbeid med Bolsjojakademiet i Moskva og Guildford School of Acting i England. 

I 2022 ble Bårdar Akademiet en del av Fagskolen Kristiania under Høyskolen Kristiania.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Xue Xinran

**Xue Xinran** (kinesisk: 薛欣然, pinyin: *Xuē Xīnrán*, født 1958 i Beijing i Folkerepublikken Kina), forfatternavn *Xinran*, er en britisk-kinesisk journalist og forfatter. 

Hun begynte å jobbe i kinesisk radio i 1980-årene i Nanjing, og ble en av Kinas mest fremgangsrike journalister. I 1997 flyttet hun til London. I 2002 debuterte hun som forfatter med boken *The Good Women of China*. Den er blitt oversatt til over 30 språk. Den handler om tanker og opplevelser som kinesiske kvinner har opplevd under og etter Maos kulturrevolusjon.  

*Sky Burial* er hennes andre bok og ble publisert i 2004. Det er historien om Shu Wen som opplevde at hennes ektemann, få måneder etter at de giftet seg, meldte seg til den kinesiske hæren og ble sendt til Tibet. I oktober 2008 ga hun ut boken *China Witness: Voices from a Silent Generation* i Storbritannia. Den er basert på 20 år med intervjuer som Xue Xinran gjennomførte i Kina. 

## Bibliografi
* *The Good Women Of China: Hidden Voices*. Vintage, 2003, ISBN 978-0099440789.
* *[[Sky Burial]]*. Chatto & Windus, 2004. ISBN 978-0701176228 (hardback) / ISBN 978-0099461937 (paperback).
* *What the Chinese Don't Eat*. Vintage, 2006. ISBN 978-0099501527.
* *Miss Chopsticks*. Vintage, 2008. ISBN 978-0099501534.
* *China Witness: Voices from a Silent Generation*. Chatto & Windus, 2008. ISBN 978-0701180393.
* *Message from an Unknown Chinese Mother*. Chatto & Windus, 2010. ISBN 978-0701184025.
*Gi meg himmelen (Buy Me the Sky) 2016 ISBN 978-82-05-47290-7.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Maja Linnemann & Zheng Hong: 历史需要诚实和公平 ——专访薛欣然  / Xue Xinran: „Geschichte braucht Ehrlichkeit und Fairness"  (Interview with Xinran, February 2009, available in Chinese and German). Accessed 2009-05-18.
* Xinran's English Blog. Accessed 2009-05-18.
* Random House (UK publisher): The Good Women of China by Xinran. Accessed 2009-05-18.
* Oliver August: China Witness by Xinran  (review). *The Times*, September 26, 2008. Accessed 2009-05-18.
* Katy Guest: China Witness, By Xinran, trans. Julia Lovell, Esther Tyldesley & Nicky Harman (review). *The Independent*, Friday, 24 October 2008. Accessed 2009-05-18.
Kim Bauer

**Kim Bauer** er en fiktiv karakter som er spilt av Elisha Cuthbert i TV-serien 24. Hun ble født i Santa Monica i California, og er datter av Teri og Jack Bauer. Hun droppet ut av  Santa Monica High School og begynte Counter Terrorist Unit (CTU) i Los Angeles. 

Hun var med i sesong 1 av *24* der hun og en venninne sniker seg ut av husene deres om kvelden for å møte noen gutter som kidnapper jentene. Begge jentene rømmer fra stedet. Senere blir Kim og moren hennes Teri kidnappet av noen andre som vil bruke dem til å kontrollere Jack Bauer.

De klarer å rømme for andre gang og blir sendt til et trygt hus som blir angrepet av en av Jack Bauers fiender. Det stikker av fra huset men skiller lag etter en bilulykke. Hun går for å besøke en venn for å få hjelp, men der blir hun arrestert av undercover politi og arrestert for narkotikahandel. Da politiet får høre at hun ikke har noe å gjøre med narkotikahandelen  og at hun er datteren til CTU-agent Jack bauer blir hun sluppet fri. 

Politiet kjører henne til CTU men underveis blir politibilen angrepet, politimennene blir drept og Kim blir tatt til fange. Hun blir senere sluppet fri i bytte mot faren hennes. I slutten av sesong 1 blir Teri Bauer funnet drept.

Kim Bauer var også å se i sesong 2, 3, 5, og 7 i tillegg til *24: The game*.
Lampemagasinet

**LampeMagasinet AS** ble etablert i 1967 under navnet **Skjermer og Utstyr AS** av F.Eng. Virksomheten drev dengang med import og fabrikasjon av lamper og skjermer. Per mai 2009 består kjeden av 14 butikker i sør- og østlandsområdet. Lampemagasinet AS åpnet sin første butikk på Abildsø i Oslo i 1986 med å utvide sortimentet innen belysning, lyskilder, varmeovner og takvifter.

## Eksterne lenker
* LampeMagasinets nettsider
ABCD-statene

**ABCD-statene** er et begrep som ble brukt om de maktene som førte krig mot Keiserdømmet Japan under Stillehavskrigen, og spesielt etter 7. desember 1941.

Begrepet består av de engelske forbokstavene til disse statene: United States of America, the British Empire, China og Dutch East Indies.

## Kilder
* «A-B-C-D-statane» i *[[Norsk Allkunnebok]]* – Bind I., A – Bennett (Oslo: Fonna forlag, 1948)
Knut Johannessen

**Knut Johannessen** (født 1944 i Oslo) er historiker, arkivar og heraldiker. Han er nå pensjonert assisterende direktør i Riksarkivet. 

Johannessen har historie som hovedfag og var ansatt ved Norsk lokalhistorisk institutt før han i 1972 ble ansatt i Riksarkivet. Han ledet Riksarkivets eldre avdeling og hadde ansvar bl.a. for arkivene før 1814 og for heraldikk med bl.a. rådgivning til departementet om nye kommunevåpen   

Johannessen har blant annet skrevet bøkene: *Eiendomsfordeling og eierinteresser: trekk av jordeiendomsforholdene i [[Høland]] på 1600-tallet* (1973), og *Den glemte skriften. [[Gotisk skrift|Gotisk håndskrift]] i Norge* (2007). Han er hovedredaktør for *Håndbok for Riksarkivet* (1992), medarbeider i *[[Norsk historisk leksikon]]*, medutgiver av Skattematrikkelen 1647, og medforfatter i *Norske kommunevåpen*, 1987. Johannessen har også skrevet om norsk kommunal heraldikk i det skandinaviske Heraldisk Tidsskrift. Han har skrevet *Kunst med kongelig resolusjon. Kommunevåpen i Riksarkivet gjennom hundre år 1898-1998*. Riksarkivaren, Oslo 1998. Siden 1972 har han undervist i gotisk håndskrift ved Universitetet i Oslo.

## Bibliografi (utvalg)
* *Den glemte skriften - Gotisk håndskrift i Norge*, 2007 ISBN 9788215002026
* med Tine Berg Floater, og Tor Weidling (red.): *Fritt eller bundet? Det norske rikets selvstendighet gjennom 750 år*, Oslo: Riksarkivaren. 2005
* med Kjell J. Bråstad og Trond Sirevåg   (red.): *Med Clio til Kringsjå: festskrift til riksarkivar John Herstad*, Oslo: Novus, 2002
* *Kunst med kongelig resolusjon: kommunevåpen i Riksarkivet gjennom hundre år 1898-1998*, Oslo: Riksarkivaren, 1998 
* med Hans Cappelen: *Norske kommunevåpen*, Oslo: Kommunalforlaget, 1987
* «Norway's Coat of Arms in the «Miracle Year» of 1814», *Genealogica & Heraldica. Influence on Genealogy and Heraldry of Major Events in the History of a Nation. Proceedings of the XXXIst International Congress of Genealogical and Heraldic Sciences, held in Oslo 13-17 August 2014*, Slektshistorisk Forlag, Oslo 2015, side 163-171

## Referanser
Feøy skole

**Feøy skole** er en fådelt barneskole på Feøy i Karmøy kommune.

Skoleåret 2008/2009 har skolen 4 elever, og har bare ett klasserom. I tillegg har skolen kontor, datarom, kjøkken, gymsal og bibliotek.

Desember 2009 vedtok kommunestyret i Karmøy at Feøy skole skal legges ned. Fremskrittspartiet vil levere inn en anke til Fylkesmannen da partiet mener det er gjort saksbehandlingsfeil i prosessen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Skolens hjemmeside
Li Qiyan

**Li Qiyan** (李其炎; pinyin: *Lǐ Qíyán*, født oktober 1938 i fylket Qihe i provinsen Shandong i Kina, død 	3. juni 2020) var borgermester i Beijing fra 1993 til 1996).

Li ble medlem av Det kinesiske kommunistiske parti i november 1961. Han var Beijings borgermester fra februar 1993 til november 1996, og medlem av Det kinesiske kommunistpartis 14. sentralkomite (1992–1997).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tanem

**Tanem** er et tettsted i Trondheim kommune i Trøndelag. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger på vestsiden av Nidelva omtrent fire kilometer vest for tettstedet Klæbu.

Tettstedet Tanem har fått sitt navn etter de tre Tanemsgårdene, som ligger rett øst for Tanemskrysset, på vegen mot Klæbu sentrum. Dette er blant de eldste gårdene i Klæbu, og rett bak, eller nord for gårdene ligger Tanemsåsen, hvor den gamle bygdaborgen Tanemsborgen ligger.

På tettstedet ligger også en av Klæbus to barneskoler, Tanem skole.

## Referanser