open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ferrari 275

**Ferrari 275** (1964–1968) er en serie sportsbiler laget av italienske Ferrari. De hadde 3.3-liter 12-sylindret motor (V12) på om lag 300 hk, med forgasser.  Hver sylinder har volum 275 ccm, derav navnet *275*.

275-bilene var 2-setere. For de som ville ha fire seter fantes Ferrari 330 som ble produsert omtrent samtidig.

Det startet i 1964 med **275 GTB** som var en coupe-utgave med tak, og en etterfølger av Ferrari 250 GT Lusso. Den var tegnet av Pininfarina og bygget av Scaglietti på en 2.4 meters akselavstand. Motoren var *Tipo 213* med 280 hk. Fra 1965 kom en Serie II med noe lengre nese (12 eksemplarer).

Racerutgaven **275 GTB Competizione** fra 1964 hadde lettere vekt og sterkere motor fra Ferrari 250 LM.  4 eksemplarer.  Samme motoren satt i 12 stykk **275 GTB/C**.

Det fantes også **275 P** som egentlig var 250P utstyrt med *275*-seriens 3.3-liters motor. Det fantes enda til en **275 P2** med ett sete. Disse ga Ferrari seier i 24-timersløpet i Le Mans flere år på rad

Omkring 200 stykk **275 GTS** var cabriolet for USA-markedet, bygget av Pininfarina (ikke Scaglietti),  og videreført som Ferrari 330 GTC i 1968.

Senhøstes 1966 kom **275 GTB/4** med 4-kams *Tipo 226* motor (basert på 275 P2-motoren) med seks forgassere og nytt karosseri.  280 ble laget, i tillegg til ti produserte enheter av spesialserien **275 GTB/4 N.A.R.T. Spyder** (NART=*[[North American Racing Team]]*) solgt i USA.  275 GTB/4 ble videreført i Ferrari 365 GTB/4 Daytona.
## Bilder

Ferrari_275_(01).jpg | 275 GTB serie I (kort nese)
Paris - Retromobile 2014 - Ferrari 275 GTB-2 Long-nose Alloy - 1965 - 001.jpg | 275 GTB serie II (lang nese)
Ferrari 275 GTB-C red vl TCE.jpg | 275 GTB Competizione
Paris - Retromobile 2013 - Ferrari 275 GTB C - 1966 - 004.jpg | 275 GTB/C
1965 Ferrari 275 GTS - blue - rvl.jpg | 275 GTS
1966 Ferrari 275 GTB4 - yellow - rvr.jpg | 275 GTB/4
Italian Stallion (8917801598).jpg | 275 GTB/4 N.A.R.T
1964-05-31 Scarfiotti, Ludovico - Ferrari.jpg | 275 P
1965-05-23 20 Jean Guichet, Ferrari 275 P2.jpg | 275 P2


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Agniolamia

* Se Systematisk inndeling

***Agniolamia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, gråspraglete trebukker.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika (Gabon, Kamerun, Kongo).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Monochamini Aurivillius, 1921
******** Slekten *Agniolamia* Breuning, 1943 - 3 arter
********* *[[Agniolamia albovittata]]* Breuning, 1977
********* *[[Agniolamia camerunica]]* Breuning, 1967
********* *[[Agniolamia pardalis]]* (Jordan, 1903)
********** *[[Agniolamia pardalis camerunensis]]* Dillon & Dillon, 1959
********** *[[Agniolamia pardalis pardalis]]* (Jordan, 1903)

## Kilder
* Katalog over artene, Gamle verden
* Bildegalleri 
## Eksterne lenker
*
Det franske mandatet for Syria og Libanon

**Det franske mandatet for Syria og Libanon** (fransk: *Mandat français pour la Syrie et le Liban*; ) var et mandatområde (1923−1946) som ble administrert på oppdrag fra Folkeforbundet og som ble forhandlet fram i årene 1920-1922. Det skjedde i kjølvannet av den første verdenskrig og delingen av Det osmanske rike som angikk Syria og Palestina.

I løpet av de to årene som fulgte avslutningen den første verdenskrig i 1918, – og i henhold til Sykes-Picot-avtalen som ble signert mellom Storbritannia og Frankrike i løpet av krigen, – kontrollerte britene det meste av osmanske Mesopotamia (moderne Irak) og den sørlige delen av osmanske Syria ((Palestina og Transjordan), mens franskmennene kontrollerte resten av det osmanske Syria, Libanon, Alexandretta (Hatay) og andre deler av sørøstlige Tyrkia. Disse områdene som Storbritannia og Frankrike kontrollerte tidlig på 1920-tallet ble formalisert av Folkeforbundets mandatsystem. Frankrike ble tildelt Folkeforbundets mandatområde Syria den 29. september 1923, som også omfattet dagens Libanon og Alexandretta.

Den franske administrasjonen av regionen ble gjennomførte via et antall ulike regjeringer og områder, inkludert den syriske føderasjon (1922–24), staten Syria (*État de Syrie*, 1924–1930) og den syriske republikk (*République syrienne*, 1930–1958), foruten også mindre stater som Stor-Libanon (*État du Grand Liban*), Alawitterstaten (*État des Alaouites*), og Druserstaten (Jabal Druze-staten; *Djebel Druze*). Det franske mandatet av Syria varte fram til 1943 da to uavhengige stater oppsto fra mandatperioden, Syria og Libanon, foruten Hatay ble annektert av Tyrkia i 1939. Fransk tropper forlot Syria og Libanon fullstendig i 1946.

## Referanser


## Litteratur
* Fieldhouse, David Kenneth (2006): ''Western Imperialism in the Middle East 1914–1958''
* Moubayed, Sami M. (2006): ''Steel & Silk: Men and Women who Shaped Syria 1900–2000''
* Hopwood, Derek (1988): ''Syria 1945–1986: Politics and Society''

## Eksterne lenker
* ''Mandate for Syria and the Lebanon'' (1922), originaltekst hos *WikiSource*
* Timeline of the French Mandate period, *Syrian History*
André Poggenburg

**André Poggenburg** (født 1975 i Weißenfels, i den tyske delstaten Sachsen-Anhalt) er en tysk næringsdrivende og politiker (AfD). Poggenburg er leder av sitt parti i delstaten Sachsen-Anhalt, og medlem av styret i det nasjonale partiet. Han gikk trådte tilbake fra sine verv i Sachsen-Anhalt i 2018 etter å ha fremsatt nedlatende karakteristikker om tyrkere.
## Referanser
Peter Wilson (skihopper)

**Peter Wilson** (født 22. oktober 1952 i Ottawa) er en canadisk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1971-1976. Han representerte Ottawa Ski Club. Han kom aldri tilbake som skihopper etter skaden.

## Referanser


## Hovedkilde
* Adam Kwieciński: Hoppresultater Peter Wilson  (besøkt 15. mars 2016)

## Eksterne lenker
*
Drag (Sverige)

**Drag** er et tettsted i Kalmar kommune i Kalmar län i Småland i Sverige. Det består av de to sammenvokste stedene Söregärde og Drag. I 2010 hadde tettstedet 274 innbyggere. Før 2010 hadde stedet mindre enn 200 innbyggere og ble regnet som småsted (*småort*) under navnet *Drag och Söregärde*. 

## Referanser
Brunlanes Idrettslag

**Brunlanes Idrettslag** (stiftet 8. februar 1934) er en fleridrettsklubb fra Brunlanes i Larvik som spiller i 8. divisjon. Hjemmebanen til Brunlanes er på Hallebanen. 

## Fotball
Terminliste for 2016 sesongen 

Klubben har et 7'er lag i tillegg til 11'er laget. 

Terminliste for 2016 sesong (7'er)

## Litteratur
*

## Eksterne lenker
*
Masakatsu Asari

**Masakatsu Asari** (japansk: 浅利正勝) (født 31. juli 1945 i Yūbari, død 8. juni 2004 i Tokyo) var en japansk skihopper som konkurrerte internasjonalt i årene 1968-1974.

Han tok sølvmedalje i universiaden (studentlekene) i Innsbruck i 1968. Samme år ble han nummer 47 av 58 deltakere i OL-rennet i normalbakken i Autrans. I VM i skiflyging i Oberstdorf 1973 ble han nummer 18. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka 1969/70, 1972/73 og 1973/74, og fikk sammenlagtplasseringene 18, 69 og 46. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 10.-plass i Bischofshofen 6. januar 1970. Asari fikk 5.-plass i normalbakke under Lahtisspelen 4. mars 1973.

Masakatsu Asari ble japansk mester i stor bakke i 1970 og i normalbakke i 1973.

## Referanser


## Hovedkilde
* Adam Kwieciński: Hoppresultater Masakatsu Asari (besøkt 15. mars 2016)

## Eksterne lenker
*
Andreas Hofgaard

**Andreas Hofgaard** (født 28. mai 1748 i København, død 20. februar 1811 på Darbu i Eiker) var en dansk-norsk embedsmann. Han var assessor ved Overbergamtet og amtmann i Smaalenenes amt fra 1794 til 1804.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
MS «Gamle Oksøy»

**MS «Gamle Oksøy»** er et tidligere forsyningsskip i Kystverket. Fartøyet er nå vernet og eiet av Lindesnes Fyrmuseum. Under tjenesten i Kystverket var navnet **«Oksøy».** Da det i 1997 ble gitt som gave til Bredalsholmen Dokk og Fartøysvernsenter fra Fiskeridepartementet, ble navnet «Gamle Oksøy». Skipet ligger fremdeles til daglig ved Bredalsholmen, men har siden 2014 vært eiet av Lindesnes Fyrmuseum.

«Oksøy» ble bygd hos Brødrene Lothe i Haugesund, for Kystverket, i 1962. «Oksøy» ble brukt til å transportere av parafin og gass til fyrlykter, og var registret som tankskip. Skipet hadde kapasitet til å frakte 170&nbsp;000 liter parafin, i tillegg til eget lasterom for gassflasker. Etter hvert som fyrlyktene ble ombygde til solcelle- og batteridrift, ble det mindre bruk for tankskipet. Det ble tatt ut av drift i 1996.

MS «Gamle Oksøy» ble i 1997 gitt i gave fra Fiskeri- og kystdepartementet til Bredalsholmen dokk og fartøyvernsenter i Kristiansand. Riksantikvaren vernet skipet, og det ble omdøpt til «Gamle Oksøy».

## Referanser


## Kilder
* Bredalsholmen Dokk og Fartøysvernsenter

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Australian National Antarctic Research Expeditions

**Australian National Antarctic Research Expeditions** (**ANARE**) er det historiske navnet på Australian Antarctic Programmer (AAp) administrert av Australia og Australian Antarctic Division (AAD).

Navnet ANARE falt ut av bruk tidlig i 2000-årene. Australia har lenge vært aktive i Antarktis, heit siden Douglas Mawson og hans Den australasiatiske antarktisekspedisjonen var der i 1911. I tillegg var Australia delaktig i British Australian and New Zealand Antarctic Research Expedition (BANZARE), som var virksomme i 1929-1931. Australian National Antarctic Research Expeditions ble opprettet i 1947 med ekspedisjoner til Macquarieøya og Heard Island. I 1948 ble Australian Antarctic Division (AAD) opprettet for å styre ekspedisjonsprosjektet.

## Kilder

* Tim Bowden: ''The Silence Calling: Australians in Antarctica 1947-97: the ANARE Jubilee History (St Leonards: Allen & Unwin, 1997).
Rotsethornet

**Rotsethornet** er et fjell rett over Volda sentrum i Volda kommune. Den vestlige toppen nærmest sentrum er det mest vanlige turmålet, og er 649 moh., mens Instehornet knapt 400 m mot øst er 652 moh. Fjellet dominerer utsikten rett sør for Volda sentrum, og toppen byr på flott utsikt over Volda sentrum, bygder, fjorder og fjellet rundt.

Rotsethornet er et populært turmål, men den vanlige ruten rett opp fra Volda sentrum er såpass bratt at det er lagt ut tau til å holde seg fast i de bratteste kneikene. En kan parkere ved åpningen av Rotsethorntunnelen på Riksvei 651. Turveien går over tunellåpningen og opp til Kalsethola. Derifra går ruta forbi en telelink og opp gjennom bratt skog til utsiktsplassen Aksla. Videre i slakkere terreng opp til den vestre toppen, 649 moh. Turen ned kan gjerne gå via utsiktspunktet Toskegjølet, Instehornet og videre ned Litledalen til turveien rundt Rotevatnet.

Å gå på Rotsethornet den motsatte veien er lenger, men ruten går her i et langt enklere terreng. En starter da fra den sørligste viken av Rotevatnet. Ved turveien står det skilt med Rotsethornet, og en følger en traktorvei et stykke opp Litledalen. Deretter går stien bratt opp, men en er snart oppe på fjellryggen, og ser ned i Austefjorden på andre sida. Ruta følger deretter ryggen til toppen.

Fjellet har navnet etter gården Rotset som ligger nedenfor fjellet på nordsiden mot Volda sentrum.

Fjellet er ikke ufarlig, og her har de siste årene skjedd to dødsulykker under nedstiging fra fjellet, hvor personer har kommet bort fra den vanlige ruten fra toppen og ned til sentrum, og falt i det bratte og vanskelige terrenget. Hvis en følger den merkede ruten er det likevel ikke noen grunn til å unnlate å besøke toppen.

## Rundskue
Rundskue fra toppen av Rotsethornet  ved Leif Roar Strand, besøkt 23. november 2010.

## Eksterne lenker
* Standal, Helge J., Jon Hagen og Gunnar Wangen: *Fotturer på Sunnmøre*, 1999, ISBN 82-992081-2-2
Kraft Television Theatre

***Kraft Television Theatre*** er en amerikansk antologiserie som ble sendt på NBC fra 1947 til 1958. Serien består av timeslange episoder med drama, som både er basert på klassiske verk og manus skrevet spesielt til serien. *Kraft Television Theatre* ble produsert av reklamebyrået J. Walter Thompson frem til april 1958, da rettighetene ble solgt til David Susskinds Talent Associates. Tittelen ble endret til ***Kraft Mystery Theatre*** frem til serien ble avsluttet i september samme år. 

*Kraft Television Theatre* ble nominert til totalt ti Primetime Emmy-priser, hvorav den vant to, for beste originalmanus til et fjernsynsteater og beste kinematografi i et direktesendt program. Den vant også én Writers Guild of America Award for beste manus til et fjernsynsprogram.

## Historie
Serien består av timeslange direktesendte fjernsynsteater, med nye historier i hver episode. Manusene var både skrevet spesielt til serien og basert på klassiske verk som *[[En julefortelling]]* og *[[Alice i Eventyrland]]*. Ed Herlihy (1947–1955) og Charles Stark (1955) var hallomenn for serien. 

Blant regissørene som bidro i serien er Sidney Lumet, George Roy Hill, Fielder Cook og John Boulting, mens blant andre Rod Serling og JP Miller skrev manus. Serling ble belønnet med en Primetime Emmy Award for manuset til episoden «Patterns» fra 1955. En filmatisering av dette dramaet ble utgitt året etter. Skuespillere som James Dean, Janet De Gore, Colleen Dewhurst, Anne Francis, Lee Grant, Helen Hayes, Jack Lemmon, Grace Kelly, Jack Klugman, Cloris Leachman, Patrick McVey, Michael Higgins, John Newland, Paul Newman, Leslie Nielsen, Anthony Perkins, Judson Pratt, Lee Remick, George C. Scott, Rod Steiger, Joan Tompkins og Joanne Woodward hadde roller i serien.

Fra oktober 1953 sendte ABC en serie som også hadde tittelen *Kraft Television Theatre*. Denne serien skulle promotere Cheez Whiz, et nytt produkt fra Kraft. Kraft kansellerte denne serien i januar 1955. Den fikk da ny sponsor, endret tittel til *[[Pond's Theater]]*, og ble sendt på ABC fra mars 1955. Den opprinnelige *Kraft Television Theatre* ble produsert av reklamebyrået J. Walter Thompson frem til april 1958, da Kraft solgte rettighetene til David Susskinds Talent Associates. Tittelen ble endret til *Kraft Mystery Theatre* frem til serien ble avsluttet i oktober samme år. En ny serie, med tittelen *[[Kraft Suspense Theatre]]*, ble sendt på NBC fra oktober 1963 til juli 1965. 

## Bevaring av episoder
Klipp fra noen episoder er inkludert på en filmrull med klipp fra NBC fra 1947 og 1948, som bevares i Library of Congress. Flere hele episoder bevares også i Library of Congress, inkludert fem fra 1948. Manus for flere episoder fra 1947, 1948 og 1949 er blant Edmund C. Rices papirer i American Heritage Center. Manusene er skrevet av forskjellige personer, men redigert av Rice.

## Priser og nominasjoner

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Viktor Pirozjkov

**Viktor Pavlovitsj Pirozjkov** (russisk: Виктор Павлович Пирожков) (født 14. oktober 1949, død 15. november 2002) var en russisk skihopper fra Sverdlovsk. Han konkurrerte internasjonalt for Sovjetunionen i årene 1972-1978. Pirozjkov ble nummer 16 i VM i skiflyging i Bad Mitterndorf i 1975. Pirozjkov ble russisk mester i hopp i 1971, 1976 og 1977, og vant i 1978 det sovjetiske mesterskapet i skiflyging i Krasnojarsk.

## Kilder
* Adam Kwieciński: Hoppresultater Viktor Piroschkov (besøkt 15. mars 2016)
* Proza.ru: Воспоминания о спортивной жизни МСМК Пирожкова Вик (besøkt 15. mars 2016)
Hans Meyer

**Hans Meyer** (født 22. mars 1858 i Hildburghausen, død 5. juli 1929 i Leipzig) var en tysk oppdager, naturforsker og forlegger og i 1889 den første europeeren til å klatre opp på Kilimanjaro.

## Bakgrunn
Meyer ble født i Hildburghausen i Thüringen som sønn av forleggeren Herrmann Julius Meyer. Han studerte natur- og statvsvitenskap og gikk i 1884 inn i virksomheten til faren, Bibliographisches Institut.

## Oppdaging
Etter reiser til Øst-Asia (1886) og Nord-Amerika, så vel som Sør-Afrika (1886), tok Hans Meyer til å forske på Kilimanjaro. I 1887 greide han for første gang å passere den daverande bregrensen ved 5&nbsp;500 moh. På grunn av mangelfullt utstyr måtte han avbryte ekspedisjonen. Før han forlot Afrika reiste han gjennom Kinganidalen og Usaramo.

I midten av august 1888 la han i vei for andre gang, denne gangen sammen medmed Oskar Baumann. Etter at de hadde utforsket fjellregionen Usambara forlot bærerne ekspedisjonen på grunn av et opprør som hadde brutt ut ved kysten. Meyer og Baumann var dermed nødt til å avbryte reisen og dra tilbake til kysten. Der ble de tatt til fange og mishandlet av opprørlederen Buschiri. De kom seg fri ved å betale en stor sum løsepenger.

## Kilimanjaro
For tredje gang la Meyer i 1889 ut på en ny reise, denne gangen sammen med Ludwig Purtscheller fra Salzburg. Den 6. oktober 1889 sto Meyer på det høyeste punktet av kraterkanten til Kibo, som han døpte «Kaiser-Wilhelms-Spitze». Til forskjell fra Victoria-sjøen fikk altså Kilimanjaro navn av en tapende kolonimakt, og har dermed også fått holde på det afrikanske navnet sitt. Meyer fikk også ny kunnskap om Ugwenfjella på denne reisen.

## Senere
Hans Meyer drog i 1894 til Kanariøyene, og i 1898 på nytt til Kilimanjaro, de gikk rundt fjellet og slo fast at det tidligere hadde vært en isbre der. I 1903 drog han til Kordillene i Ecuador.

Hans Meyer ble utnevnt til professor i 1899, og fra 1901 var han medlem av det tyske kolonirådet. Han døde i Leipzig den 5. juli 1929.

## Referanser
McDonald Bay

**McDonald Bay** er en åpen bukt i Davishavet mellom Adams Island og Haswell Islands, som ligger like vest for Mabus Point på kysten av Antarktis. Hun ble kartlagt av Den australasiatiske antarktisekspedisjonen (AAE) under Douglas Mawson, 1911-14. Hun ble navngitt av the Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter offiseren Edwin A. McDonald i US Navy som var kommandør på USS «Burton Island», flaggskipet av to isbrytarar som støttet U.S. Navy (USN) Operasjon Windmill som oppretta astronomiske stasjoner langs Wilhelm II, Queen Mary, Knox og Bodd Coast sommeren 1947-48.
Ferrari 365

**Ferrari 365** (1966–1972) er en serie sportsbiler laget av italienske Ferrari. De hadde 4.4-liter 12-sylindret motor (V12) på om lag 320 hk, med forgasser.  Hver sylinder har volum 365 ccm, derav navnet *365*.  Egentlig hadde de bare borret hver sylinder litt høyere enn den man fant på Ferrari 330.

**365 California** fra 1966 var 14 stykk 4-seters cabriolet tegnet av Pininfarina og bygget på samme 2.56-meters chassis som Ferrari 500 Superfast.

**365 GT 2+2** fra 1968 var en 4-seter coupe som erstattet nevnte Ferrari 500 Superfast og Ferrari 330 GT 2+2.  Mye luksuriøst utstyr gjorde at den solgte bra i USA. Totalt 800 eksemplarer frem til 1972.

**365 GTC** og **365 GTS** var egentlig henholdsvis Ferrari 330 GTC og GTS (samme utseende og 2.4-meters chassis), men med den større 4.4-liter motor.  Solgt i 168 og 20 eksemplarer frem til 1970.

**365 P** var en 3-seters (*tre posti*) midtmotorisert konseptbil laget i to eksemplarer. Det var også en 380-hesters racerbil.

**365 GTB4** var en 2-seters coupe på 2.4-meters chassis fra 1968, også kalt **«Ferrari Daytona»**, etter fabrikkens tre 1967-seiere i 24-timers rittet i Daytona, Florida.  1284 stykk produsert.  Rundt 350 hk.  **365 GTS/4** var en cabriolet-utgave av Daytona laget i 122 eksemplarer.

**365 GTC/4** fra 1971 var bygd på chassiset til Daytona (365 GTB/4) og produsert i 505 eksemplarer.  Med 340 hk og mykere fjæring var den en 4-seters GT-bil laget i 500 eksemplarer.  Videreført i 1972 som  **365 GT4 2+2**, en 4-seters familiebil med helt nytt karosseri på et lengre 2.7-meters chassis. Ble laget i 521 eksemplarer frem til 1976 da den fikk større motor (4.4 liter) og ble kalt Ferrari 400.

**365 GT4 BB** fra 1973 var 387 stykk midtmotoriserte 2-setere med 12-sylinders boksermotor og således tilhørende en annen motorserie.  Erstattet i 1976 med BB 512. Se Ferrari Berlinetta Boxer.
## Bilder

Paris - RM Auctions - 5 février 2014 - Ferrari 365 GT 2+2 - 1970 - 003.jpg | 365 GT 2+2
Ferrari 365 GTC front 20020707.jpg | 365 GTC
Ferrari365Pa.jpg | 365 P
Ferrari "Daytona" Coupe Heckansicht.jpg | 365 GTB/4
Ferrari 365 GTC-4 (4343909527).jpg | 365 GTC/4
Ferrari 365 GT4 2+2 rear right.jpg | 365 GT4 2+2
Ferrari 365BB.jpg | 365 GT4 BB


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Risnes III-tunnelen

**Risnes III-tunnelen** er en 291 meter lang einspora jernbanetunnel på Bergensbanen, på strekningen mellom Trengereid stasjon og Arna stasjon i Bergen. Tunnelen åpnet i 1983.

## Referanser
Barbra Streisand…and Other Musical Instruments (TV-spesial)

***Barbra Streisand…and Other Musical Instruments*** er en amerikansk TV-spesial fra 1973, og den femte til artisten Barbra Streisand. Denne TV-episoden ble sendt på fjernsynskanalen CBS 2. november 1973 for å promotere Streisands fjortende studioalbum, *[[Barbra Streisand…and Other Musical Instruments]]*. Den ble også vist på norsk fjernsyn under tittelen *Barbra Streisand og andre musikkinstrumenter*. 

## Produksjon
TV-spesialen var en del av Streisands kontrakt med CBS om å lage fire nye episoder etter suksessen med den den første, *[[My Name Is Barbra (TV-episode)|My Name Is Barbra]]*. Dette var hennes første TV-spesial siden konsertprogrammet *[[A Happening in Central Park]]* i 1968, og ble den siste under kontrakten med CBS. Episoden var i likhet med de forrige fire delt inn i tre akter. Innspillingen begynte 16. juli 1973 i Elstree Studios i Nord-London, og varte i ti dager.

## Kontrovers
Streisands manager Martin Erlichman har forklart at CBS' visepresident Mike Dann hadde skyld i programmets utsettelse: «Han har aldri trodd på Barbra som et talent. Ideen hans var å produsere en spesial med henne, Dick Van Dyke og Andy Griffith ... Den siste spesialen vi gjorde var *[[A Happening in Central Park|Central Park]]*, og det var rett før filmkarrieren tok av. Vi hadde programmet så å si klart og Mike Dann planla å sende den 12. september 1968. *[[Funny Girl (film)|Funny Girl]]* skulle ha premiere 18. september 1968, og jeg ba han om å sende spesialen etter filmens premiere fordi det ville bli gunstigere for CBS og Barbra. Han ville ikke gjøre det, og jeg sverget på at vi ikke skulle gjøre noe mer for CBS før Mike Dann forlot jobben.» Da Fred Silverman tok over for Dann satte de i gang med arbeidet.

## Sanger
### Akt 1
# «Sing / Make Your Own Kind of Music»
# «Piano Practicing»
# «Medley: I Got Rhythm; Johnny One Note; One Note Samba; Glad to Be Unhappy; People; Second Hand Rose; Don't Rain on My Parade»

### Akt 2
# «Don't Ever Leave Me»
# «By Myself»
# «Come Back To Me»
# «Look What They've Done to My Song, Ma» (med Ray Charles)
# «Cryin' Time» (med Ray Charles)
# «Sweet Inspiration/Where You Lead» (med Ray Charles og Raettes)

### Akt 3
# «Auf dem Wasser du Singen»
# «I Never Has Seen Snow»
# «On A Clear Day»
# «The World is a Concerto / Make Your Own Kind of Music»
# «The Sweetest Sounds»

## Anmeldelser
TV-spesialen fikk dårlig kritikk, og *[[The New York Times]]* kalte den «overprodusert».

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Beleiringen av Pemaquid i 1689

**Beleiringen av Pemaquid** (2.-3. august 1689) var et angrep foretatt av abenaki-indianere på det engelske fortet i Pemaquid, dengang den østligste utposten i kolonien Massachusetts Bay (dagens Bristol i Maine). Det ble muligens organisert av den fransk-abenakiske lederen Jean-Vincent d'Abbadie de Saint-Castin. 

Fortet i Pemaquid ble kommandert av løytnant James Weems og var svakt etter at de fleste i garnisonen hadde desertert etter et opprør året før da guvernør Andros ble styrtet i Boston. Weems og garnisonen som var tilbake holdt ut en dag, men etter å ha mistet mange mann overgav de seg. Indianerstammen Abenakianerne lot Weems og mennene hans dra tilbake til Boston.   Den 4. august brant abenakianerne fortet ned og den nærliggende bebyggelsen Jamestown. 

Fort i Pemaquid ble bygd opp igjen  i stein i 1692-1693 og erobret på nytt  av en fransk-indiansk styrke i 1696.

## Referanser


## Kilder
* Paltsits, Victor. *The Depredation at Pemaquid in August, 1689*
Erling S. Andersen

**Erling Sverdrup Andersen** (født 1941) er professor emeritus ved Handelshøyskolen BI.

Andersen har sosialøkonomisk embetseksamen fra Universitetet i Oslo (UiO) fra 1966. Han har vært forsker i Data-Ship AS (1967), førsteamanuensis ved Sosialøkonomisk Institutt, UiO, rektor ved NKI Datahøgskolen (1984–1991), professor i informasjonsvitenskap ved Institutt for informasjonsvitenskap, Universitetet i Bergen (1993–1996) og professor i prosjektledelse ved Handelshøyskolen BI (1996–2011).

Andersen har vært redaktør av tidsskriftet Sosialøkonomen og av det nordiske tidsskriftet *Data*. Han har også vært formann i Norsk Dataforening (1985–1987).

Andersen har skrevet flere bøker som er kommet i flere utgaver og på flere språk. Boken *Målrettet prosjektstyring* er utgitt på ni språk og er skrevet sammen med Kristoffer Vaughan Grude og Tor Haug. 

## Bibliografi
* 1974: *Systemering - Informasjonsanalyse*, Johan Grundt Tanum Forlag, Oslo
* 1978: *Systemering - Verksamhetsbeskrivning*, Studentlitteratur, Lund
* 1984: *Målrettet prosjektstyring NKI*, Rud 1984
* 1987: *Vellykket edb-anskaffelse*, NKI Forlaget, Rud
* 1989: *Systemutvikling*, NKI Forlaget, Bekkestua
* 1992: *Informatikk 2 Databehandling for den videregående skolen*, Bedriftsøkonomens Forlag, Oslo
* 1993: *Data gjennom 40 år - miljøet, faget, foreningen ad Notam*, Gyldendal, Oslo
* 1994: *Ledelse på norsk. Prinsipper, arbeidsmåter og resultater ad Notam*, Oslo
* 1997: *Eva Schwencke: Prosjektarbeid - en veiledning for studenter*, NKI Forlaget, Bekkestua
* 2001: *Information Technology Management*. Scandinavian University Press, Oslo
* 2005: *Prosjektledelse – et organisasjonsperspektiv*, NKI Forlaget, Bekkestua
* 2008: *Rethinking project management – an organisational perspective Prentice Hall*, Harlow
* 2016: *Prosjektledelse – dette må alle ledere vite*, NKI Forlaget, Oslo

## Referanser
Post Office Hill

**Post Office Hill** er en markant ås i Antarktis, 430 moh., som ligger 7 km nordvest for The Knoll og over adeliepingvinkolonien på Cape Crozier på Ross Island. Den ble kartlagt og fikk dette navnet av geolog-gruppen fra New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition (NZGSAE), 1958–59, fordi skipet «Discovery» i januar 1902, etterlot post ved en påle på en varde i pingvinskolonien, post til mannskapet på støtteskipet «Morning».

## Referanser
Montejurra

**Montejurra** (spansk, baskisk *Jurramendi*) er et fjell i Navarra i Spania. Hver år blir det holdt en Carlista-feiring her til minne om slaget ved Montejurra i 1873 under den tredje carlistkrigen. I 2004 deltok 1000 mennesker.

I 1976 under den spanske overgangen tok høyreekstremister, med støtte fra den spanske hemmelige tjenesten, livet av to mennesker i Carlistpartiet under feiringen. Slike hendelser blir kalt Montejurrahendelser.

## Referanser
Dere får meg ikke gal

***Dere får meg ikke gal*** (originaltittel ***Nuts***) er en amerikansk dramafilm fra 1987, regissert av Martin Ritt. Manuset er skrevet av Tom Topor, 

Darryl Ponicsan og Alvin Sargent basert på teaterstykket *[[Nuts]]* fra 1979. Barbra Streisand og Richard Dreyfuss spilte hovedrollene, mens både Karl Malden og Robert Webber hadde sine siste filmroller med denne filmen. Det var også Leslie Nielsens siste rolle i en film som ikke var en komedie. Streisand spiller en luksusprostituert som dreper en kunde, og som i den påfølgende rettssaken må kjempe for å overbevise alle om at hun ikke er gal.

Filmen fikk blandet kritikk. Noen mente at Streisand endelig viste fram sin «dramatiske natur», mens andre mente at hun *framførte* rollen i stedet for å *spille* den. Streisand ble nominert til to Golden Globes for beste dramafilm og beste kvinnelige hovedrolle i en dramafilm, mens Dreyfuss ble nominert til beste mannlige birolle.

## Handlingsreferat
Når den prostituerte Claudia Draper dreper en klient, Allen Green, i selvforsvar, forsøker hennes mor Rose og stefar Arthur å få henne erklært mentalt ustabil av Dr. Herbert Morrison for å unngå en offentlig skandale. Men Claudia vet at dersom foreldrene hennes lykkes, vil hun havne i en psykiatrisk institusjon på ubestemt tid, så hun er fast bestemt på å bevise at hun er tilregnelig nok til å havne i en vanlig rettssak. Foreldrene ansetter en advokat, men han slutter å forsvare henne etter at Claudia overfaller ham. Så det blir utnevnt en offentlig forsvarer Aaron Levinsky til å behandle saken hennes. Claudia liker ikke denne nye advokaten heller, men godtar endelig at han står på hennes side. 

Aaron Levinsky begynner å undersøke hennes bakgrunn, i håp om å finne ut hvordan barnet til foreldre fra den øvre middelklassen kunne havne i en sånn situasjon. Hver eneste gang noe nytt fra fortiden han klarer å avdekke, får han ytterligere, urovekkende innsikt i hva som førte Claudia til å begynne som prostituert. I løpet av et kryssforhør avsløres det at hennes stefar Arthur begikk gjentatte seksuelle overgrep mot Claudia da hun var barn. Claudia hevder til hennes eget forsvar at hun ikke var sinnssyk i gjerningsøyeblikket, bare fordi hun ikke passer inn i samfunnets mening av hva en kvinne burde være eller gjøre. Claudia håper å bli regnet som mentalt og psykisk tilregnelig, og forhåpentligvis bli frikjent i en rettssak. 

## Medvirkende

* Barbra Streisand som Claudia Draper
* Richard Dreyfuss som Aaron Levinsky
* Maureen Stapleton som Rose Kirk
* Karl Malden som Arthur Kirk
* Eli Wallach som Dr. Herbert Morrison
* Robert Webber som Francis MacMillan
* James Whitmore som Judge Stanley Murdoch
* Leslie Nielsen som Allen Green
* William Prince som Clarence Middleton
* Dakin Matthews som Judge Lawrence Box

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Branko Dolhar

**Branko Dolhar** (født 2. februar 1949 i Ljubljana) er en slovensk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt for Jugoslavia i årene 1965-1979.

I junior-EM 1968 ble han nummer 13 i hopprennet i Prémanon. Han ble nummer 60 av 66 deltakere i normalbakken i senior-VM i Štrbské Pleso 1970. I OL i 1976 kom han på 42.-plass både i normalbakken i Seefeld og i storbakken i Innsbruck. Hans siste internasjonale mesterskap var VM i skiflyging i Vikersund i 1977, der han ble nummer 26.

Dolhar vant konkurransen Schwarzwälder Springertournee i 1974; konkurransen besto av renn i Schönwald og Hinterzarten. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i årene 1969-1971 og 1973-1977. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka var 26.-plass i Bischofshofen 6. januar 1977.

Sammenlagtplasseringer i Hoppuka:

I senere år har Branko Dolhar vært generalsekretær i arrangementskomiteen for skiflyging i Planica. Fra 2000 til 2006 var han teknisk direktør i KOP, interesseforeningen for arrangørene av skiflygingsrenn.

## Referanser


## Hovedkilde
* Adam Kwieciński: Hoppresultater Branko Dolhar (besøkt 15. mars 2016)

## Eksterne lenker
*
Jari Pulkkinen

:*Må ikke forveksles med [[Jari Puikkonen]].*

**Jari Pulkkinen** (født 7. mars 1960) er en finsk tidligere skihopper fra Kuopio som konkurrerte internasjonalt i årene 1979-1984.

Han fikk sine beste plasseringer helt i begynnelsen av karrieren, da han ble nummer 13 og 8 i normal- og stor bakke i Lahtisspelen 3. og 4. mars 1979. To uker senere ble han nummer 25 i VM i skiflyging i Planica. Pulkkinen deltok i flere spredte renn i verdenscupen, som startet opp sesongen 1979/80, men han greide aldri å komme blant de 15 beste som da fikk verdenscuppoeng. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka 1979/80, 1980/81 og 1983/84, og fikk sammenlagtplasseringene 36, 41 og 20. Hans beste reslultat i enkeltrenn i verdenscupen var 20.-plass i storbakken i Lahtis 9. mars 1980 og i normalbakken samme sted 4. mars 1983.

## Referanser


## Hovedkilde
* Adam Kwieciński: Hoppresultater Jari Pulkkinen (besøkt 15. mars 2016)

## Eksterne lenker
*
Eleonora Sophie av Slesvig-Holsten-Sønderborg

**Eleonora Sophie af Slesvig-Holsten-Sønderborg** (født 14. februar 1603, død 5. januar 1675) var en dansk-tysk prinsesse som var fyrstinne av Anhalt-Bernburg fra 1630–1656.

Hun var datter av Hans den yngre av Sønderborg i hans annet ekteskap med Agnes Hedvig av Anhalt. I juli 1624 møtte hun sin fetter Christian II av Anhalt-Bernburg (1599–1656) som var på reise i Slesvig-Holsten. Paret giftet seg den 17. mars 1625 i Ahrensbök i Holsten, hvoretter de fikk en festlig mottagelse i Bernburg (Saale). Kort tid etter la paret ut på en reise til Nederlandene og Frankrike som kom til å vare i et par år, innen de slo seg ned i Ballenstedt.  

Tredveårskrigen gikk hårdt utover Anhalt-Bernburg, og i 1636 kjempet Eleonora Sophie stadig for å få dekket en del av bryllupsutgiftene av broren Philip. Paret fikk femten barn, hvorav seks – deriblant fyrst Victor Amadeus (1634–1718) – nådde voksen alder. 

Fyrst Christian døde den 22. september 1656 i Bernburg. Fyrstinnen overlevde ham med 18 år, og døde på sitt enkesete i Ballenstedt i Anhalt. Hun ble dermed den lengst levende av Hans den yngres mange barn. Paret ble begravet i fyrstegravkammeret i St. Aegidienkirche i Bernburg.

## Referanser
Marjan Urbančič

**Marjan Urbančič** (født 1964) er en slovensk tidligere skihopper som konkurrerte internasjonalt for Jugoslavia i årene 1980-1984.

Han ble nummer 33 i junior-VM i Örnsköldsvik 1980, og nummer 10 i Schonach året etter. I VM i skiflyging i Oberstdorf 1981 fikk han 33.-plass. I sitt tredje junior-VM, i Murau i 1982, ble han nummer 16. Han greide aldri å komme blant de 15 beste som da fikk poeng i verdenscupen, hans beste verdenscuprenn var 32.-plass i Bad Mitterndorf 12. mars 1982. I den tysk-østerrikske hoppuka 1980/81 ble han nummer 94 sammenlagt.

Urbančič la opp som skihopper våren 1984. Senere drev han med motocross, men forulykket under et løp og brakk ryggen.

## Referanser


## Hovedkilde
* Adam Kwieciński: Hoppresultater Marjan Urbancic (besøkt 15. mars 2016)
Steinar Spjelkaviknes

**Steinar Spjelkaviknes** (født 28. februar 1953, død 15. mars 2016 på Flekkefjord sykehus) var redaktør i Farsunds Avis fra 2002 til 2009, en stilling han overtok etter Gunvald Justnæs. Spjelkaviknes var økonomiutdannet og hadde, før han ble redaktør, vært avisens disponent fra 1986. 

Etter at han sluttet som redaktør i Farsunds Avis, bidro han sterkt til at nettavisen Lyngdals Avis ble startet i 2011. Der hadde han siden en fast spalte som han kalte «God morgen, Lyngdal». 

## Kilder
* Steinar Spjelkaviknes er død. Artikkel i Lyngdals Avis
Sauria Buttress

**Sauria Buttress** er en klippe som ligger i Coats Land i Antarktis, med en høyde opp mot rundt 1&nbsp;300 m som ligger mot sørøst for Lundtrom Knoll i Pioneers Escarpment i Shackletonkjeda. Klippen ble fotografert fra luften av U.S. Navy i 1967 og kartlagt av British Antarctic Survey fra 1968 til 1971. I forbindelse med at steder i området ble oppkalt etter pionerer innen polarliv og polarreiser, ble det navngitt av UK Antarctic Place-Names Committee i 1971 etter Charles-Marc Sauria, en fransk oppfinner av den første praktiske friksjonsfyrstikka i 1831.
Misterhult

**Bockara** er et tettsted i Oskarshamn kommune i Kalmar län i Småland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 203 innbyggere.

## Referanser
Noemi Bonazza

**Noemi Bonazza** (født 22. juni 1998) er en italiensk skøyteløper.

I romjula desember 2015 deltok hun i det nasjonale seniormesterskapet i allround hvor hun til slutt klarte en bronsemedalje sammenlagt bak de to Francesca'ene Lollobrigida (gull) og Bettrone (sølv). Og første helga i februar og uka før Vinter-OL for ungdom på Lillehammer startet så gikk hun bort og vant det nasjonale juniormesterskapet i allround som gikk av stabelen i Baselga di Pinè foran sin landsvenninne Chiara Cristelli som ble med til OL i Norge.

Under ungdoms-OL på Lillehammer samme sesong ble det ytterligere to mesterskapsmedaljer i henholdsvis gull og bronsevalør. På åpningsdistansen 500 meter forbedret hun sin personlige 500 meter rekord som pêr 14. mars 2016 fortsatt er hennes gjeldende rekord på distansen. Bonazzas individuelle OL-medalje kom på distansen 1 500 meter men på den nye øvelsen sprint mikslag var hun med og tok gull sammen med Sumiya Buyantogtokh fra Mongolia, Chung Jae-woong fra Sør-Korea og Shen Hanyang fra Kina. Det gullet ble historisk for Mongolia siden det var deres første medalje i et vinter-OL.

## Personlige rekorder
Oppdatert 14. mars 2016.

## Internasjonale mesterskap
Junior-VM på skøyter deltatt i 2 VM ved 11 konkurranser.
:* Warszawa 2015 på 500, 1 000m og fellesstart, og Changchun 2016 i allround, på 500m 1 000m, 1 500m, 3 000m, fellesstart, lagtempo og lagsprint.
::* Beste resultat 6.-plass i både lagtempo og lagsprint begge i Changchun 2016, samt 13.-plass på 1 500m også i Changchun 2016.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Noemi Bonazza på SpeedskatingResults.com
*  Noemi Bonazza på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
* 
;Bilder
*  Bilder av Noemi Bonazza på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Insulochamus

* Se Systematisk inndeling

***Insulochamus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

## Utbredelse
Slekten har en merkelig spredt utbredelse: to av artene lever på øyer i Guineabukta, én i Kongo og den fjerde er beskrevet fra Singapore (kan den være innført dit med handelsvarer?).

## Systematisk inndeling
Gruppen blir ofte plassert som en underslekt av *[[Monochamus]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Monochamini Aurivillius, 1921 eller Lamiini
******** Slekten *Insulochamus* Dillon & Dillon, 1961 - 4 arter
********* *[[Insulochamus annobonae]]* (Aurivillius, 1928) - Annobon
********* *[[Insulochamus fulvisparsus]]* (Gahan, 1888) - Den demokratiske republikken Kongo 
********* *[[Insulochamus nicoletii]]* (Thomson, 1857) - Singapore 
********* *[[Insulochamus thomensis]]* (Jordan, 1903) - São Tomé og Príncipe

## Kilder
* Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
* Katalog over artene
* Bildegalleri 

## Eksterne lenker
*
Peribasis

* Se Systematisk inndeling

***Peribasis*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, brunspraglete trebukker, hannen med lange antenner. Kroppen er brunsvart med lysere flekker. Pronotum er tønneformet uten pigger på sidene. Dekkvingene er omtrent parallellsidige med rettvinklede "skuldre".
## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Sulawesi i øst.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Monochamini Aurivillius, 1921
******** Slekten *Peribasis* Thomson, 1864 - 5 arter
********* *[[Peribasis albisparsa]]* Ritsema, 1888
********* *[[Peribasis guttata]]* (Heller, 1898)
********* *[[Peribasis helenor]]* (Newman, 1851)
********* *[[Peribasis larvata]]* (White, 1858)
********* *[[Peribasis pubicollis]]* Pascoe, 1866

## Kilder
* Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
* Katalog over artene, Gamle verden
* Bildegalleri 

## Eksterne lenker
*
Ambrosius Charisius

**Ambrosius Charisius** (født 1644 i Orléans, Frankrike, død 21. september 1700) var en embedsmann som virket i Danmark-Norge.  Han var assistensråd ved Overhoffretten og amtmann i Smaalenenes amt fra 1687 til sin død i 1700.

Han startet sin karriere som hoffjunker hos prins Christian i 1662, og i 1667 ble han forskjærer hos samme.

Av rang var han først kommerseråd, deretter kanselliråd og til slutt justisråd.

Charisius var sønn av den danske diplomaten Peder Charisius og Anne du Bindee. Han giftet seg med  Christiane Elisabeth Lauridsdatter Munk (1667–1699), datter av senere generalmajor Laurids Munk og Barbara Henriksdatter von Drachstedt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jan Oblak

**Jan Oblak** (født 1993) er en slovensk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Atlético Madrid.

Hans søster Teja Oblak er basketballspiller.

## Landslaget
Den 11. september 2012 fikk han sin første landskamp for  mot .

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2024.

## Meritter
;Atlético Madrid
* UEFA Super Cup (1): 2018

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mercy on the Street

«**Mercy on the Street**» er en sang av det norske bandet Midnight Choir, den ble utgitt som CD-single i 1994 og på deres debutalbum samme år. Låten er skrevet av Atle Byström og R.C. Finnigan.

Senere ble låta også gitt ut i på samlealbumet *[[All Tomorrows Tears: The Best of Midnight Choir]]* i 2005. Den ble også fremført på konsertfilmen *[[In the Shadow of the Circus]]*, utgitt i 2008.

## Sporliste CD-single
#«Mercy on the Street» - 4:55
#«Talk to Me» - 4:01
#«Sad & Lonely» - 3:53

## Personell
*Paal Flaata - Vokal
*Atle Byström - Gitar
*Ron Olsen - Bassgitar
*Andrew Hardin - Akustisk gitar, elektrisk gitar, stryk (tiple)
*Alison Young - Bakgrunnsvokal
*Tore Wildhauer - Trommer

## Double Blank liveversjon

En betydelig lenger liveversjon ble gitt ut på en CD-single for «Double Blank» i 2000.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Teksten til låta
*Singelen på Rockipedia.no
Zellerbreen

**Zellerbreen** er en isbre i Antarktis. Den er om lag 18 km lang og flyter vest-nordvestover og ut i sørsiden av Byrdbreen like nord for Mount Fries.

Breen ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Edward J. Zeller, en geolog ved McMurdo-basen i feltsesongene 1959-60 og 1960-61.

## Se også
* Liste over isbreer i Antarktis

## Referanser
Gianluigi Donnarumma

**Gianluigi Donnarumma** (født 1999) er en italiensk fotballspiller som spiller for den engelske Klubben Manchester City.

Hans bror Antonio Donnarumma spiller for .

Den 11. juli 2017 skrev han under en ny kontrakt ut 2021 med Milan.

## Landslaget
Den 1. september 2016 fikk han sin første landskamp for  mot .

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021. Italia vant EM-finalen mot  3-2, etter straffesparkkonkurranse. Donnarumma ble også kåret til EMs beste spiller.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2024.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pseudopsacothea

* Se Systematisk inndeling

***Pseudopsacothea*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore til store (gjerne 15-20 millimeter), mørke trebukker med lyse flekker. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har en liten pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er parallellsidige med markerte, rettvinklede "skuldre".

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (det sørlige Kina og Sumatra).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Monochamini Aurivillius, 1921
******** Slekten *Pseudopsacothea* Pic, 1935 - 2 arter
********* *[[Pseudopsacothea albonotata]]* Pic, 1935
********** *[[Pseudopsacothea albonotata albonotata]]* Pic, 1935
********** *[[Pseudopsacothea albonotata psacotheoides]]* Gressitt, 1942
********* *[[Pseudopsacothea modiglianii]]* Breuning, 1970

## Kilder

* Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
* Katalog over artene, Gamle verden

## Eksterne lenker
* 
* Bildegalleri
Sailor fuku

**Sailor fuku** (japansk: セーラー服; romanisering: *sērāfuku*; omtrentlig «matrosdrakt») er en vanlig skoleuniform som blir benyttet av ungdomsskole- og videregående-elever i Japan. Uniformen ble første gang innført i skoleverket av rektoren på Fukuoka Jo Gakuin University, Elizabeth Lee. Hun hadde utformet uniformen etter mønster av den uniformen som ble benyttet av matroser i den britiske marinen på den tiden. Inspirasjonen hadde hun fått som utvekslingsstudent i Storbritannia.
Kevin Kampl

**Kevin Kampl** (født 1990) er en tyskfødt slovensk tidligere fotballspiller som sist spilte for den tyske klubben RB Leipzig.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Oscar Wendt

**Oscar Joakim Wendt** (født 1985) er en svensk tidligere fotballspiller.

## Landslaget
Den 14. januar 2007 fikk han sin første landskamp for  mot .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gypsy Rider

«**Gypsy Rider**» er en sang skrevet av Gene Clark, og fremført av Clark sammen med Carla Olson på albumet *[[So Rebellious a Lover]]* fra 1987. Låta ble året etter utgitt som A-siden på en promosingle gitt vekk gratis med *[[Bucketfull of Brains]]* *magazine* nummer 24. B-siden var «Flyaway» fremført av The Seers.

Rolling Stone Magazine inkluderte «Gypsy Rider» på sin liste over Gene Clarks 21 beste låter, der den havnet på 21.-plass.
## Midnight Choirs versjon

Det norske bandet Midnight Choir spilte inn en versjon av låta som ble gitt ut som promosingle og på deres debutalbum i 1994.

Låta ble også gitt ut på samlealbumet *[[All Tomorrows Tears: The Best of Midnight Choir]]* i 2005
### Personell
*Paal Flaata - Vokal
*Atle Byström - ??
*Ron Olsen - Bassgitar
*Mike Hardwick - Akustisk gitar
*Alison Young - Bakgrunnsvokal
*Tore Wildhauer - Trommer
*Andrew Hardin - Elektrisk gitar (rytme)

## Referanser


## Eksterne lenker
*Teksten til Gypsy Rider