Michael Praetorius

**Michael Praetorius** (egentlig *Michael Schultheiß*, også *Schultz*; født 15. februar 1571 i Creuzburg ved Eisenach, død 15. februar 1621 i Wolfenbüttel) var en tysk komponist, organist, hoffkapellmester og musikkteoretiker fra overgangen mellom renessansen og barokken.

Praetorius står bak en rekke mye brukte julesanger, hvorav den sannsynligvis mest kjente er *[[En rose er utsprungen|Es ist ein Ros entsprungen]]*, en tysk folketone som Praetorius skrev ned og arrangerte for firstemmig kor.

## Liv og virke
Praetorius' far, den lutherske presten Michael Schulteis, var elev av Johann Walter. Etter skoleår i Torgau og Zerbst begynte Praetorius et teologi- og filosofistudium i Frankfurt (Oder). Han mottok ingen formell musikkundervisning, men fikk likevel organistposten ved stedets Marienkirche og holdt denne fra 1587 til 1589. Fra 1592/93 befant han seg etter eget utsagn i Wolfenbüttel, der han snart etter gikk i tjeneste hos hertug Heinrich Julius av Braunschweig-Wolfenbüttel, først som organist ved hertugens hoffkapell og fra 1604 som hoffkapellmester.

Praetorius' første komposisjoner kom i tiden rundt 1602/03. De publiserte verkene avspeiler først og fremst musikklivet ved hoffet i  Gröningen, men samlingen inneholder også komposisjoner Praetorius oppførte under riksdagen i Regensburg i 1603. Motettene i denne samlingen viser at han var en av de første i Tyskland til å ta i bruk de oppføringspraktiske mulighetene som var utviklet i den nyere italienske musikken.

Samlingen *Musae Sioniae* kom i perioden 1605–1610 og en samling liturgisk bruksmusikk ble publisert i 1611 (blant annet messer, hymner, magnificatsatser). Til forskjell fra de forbløffende «moderne» tidlige stykkene, var  verkene fra den midterste skaperperioden solid plantet i den tyske tradisjonen med protestantiske koralbearbeidelser.

Etter at hertugen døde i 1613, var Praetorius bare i navnet i tjeneste hos etterfølgeren, hertug Friedrich Ulrich av Braunschweig-Wolfenbüttel, og var allerede i sørgeåret aktiv ved kurfyrst Johann Georg I av Sachsens hoff i Dresden. Senere ble han leder for festmusikken ved store anledninger i Naumburg, Halle, Braunschweig, Halberstadt, Kassel og Darmstadt. Musikken for besetningen solosang, kor og instrumenter til disse anledningene danner høydepunktet for hans kunstneriske virke. På begynnelsen av 1600-tallet var Praetorius den betydeligste representanten i Tyskland for den nye konserterende stilen som var kommet fra Italia. Ved hoffet i Dresden, der Heinrich Schütz arbeidet fra 1615, var Praetorius *Kapellmeister von Haus aus* fram til sin død.

Musikkprisen *Praetorius Musikpreis Niedersachsen* som har vært delt ut siden 2005 er oppkalt etter ham.

## Verk
Praetorius var en flittig komponist som etterlot seg et stort antall verdifulle kirkekomposisjoner (messer, motetter, hymner, salmer etc.), men også verdslige danser og musikkteoretiske skrifter. I de  korarrangementene og sangbearbeidelsene som ble gitt ut i samleverket *Musae Sioniae* gav han den musikalske arven fra sin tids reformasjon videre. Han gav også ut en populær samling danser under tittelen *[[Terpsichore (Praetorius)|Terpsichore]]*, navnet på den greske musen for dans, Terpsikhore. Framfor alt nådde han et bredt publikum med sin firstemmige sats av julesangen *[[En rose er utsprungen|Es ist ein Ros entsprungen]]*. Et moderne samleverk av hans komposisjoner består av 20 bind pluss registerbindet.

Praetorius fikk stor betydning som musikkteoretiker og forfatter av musikkskrifter. *[[Syntagma musicum]]* (tre deler, utgitt mellom 1615 og 1619) er en av de viktigste kildene for tysk oppføringspraksis i tidligbarokken. Den første delen på latin inneholder en teologisk-politisk begrunnelse og rettferdiggjøring av musikken. De to neste delene – stort sett på tysk – konsentrerer seg om musikkpraksisen: han beskriver gamle og nye instrumenter (*De Organographia*) og belyser problemer i den musikalske terminologien såvel som tidens komposisjons- og oppføringspraksis.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* Claus-Eduard Hecker: *Praetorius, Michael*. I Horst-Rüdiger Jarck, Dieter Lent et al. (red.): *Braunschweigisches Biographisches Lexikon: 8. bis 18. Jahrhundert*. Appelhans Verlag, Braunschweig 2006, S. 564 f.
* Siegfried Vogelsänger: *Michael Praetorius – Diener vieler Herren*. Alano, Aachen 1991, ISBN 3-89399-122-0.
* Siegfried Vogelsänger: *Michael Praetorius – Hofkapellmeister und Komponist zwischen Renaissance und Barock*. Möseler, Wolfenbüttel 2008, ISBN 978-3-7877-3043-8.

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Musikkeksempel, Praetorius' ''Es ist ein Ros entsprungen''
* A cappella-motetter, kantoreiarchiv.de
* 
*