open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Diamond T

**Diamond T** var en amerikansk bilmodell som ble produsert i Chicago mellom 1905 og 1911. Det var en kraftig touringbil, med modeller opp til 70 hestekrefter. I 1967, som et underbruk av White Motor Company, så ble det slått sammen med Reo Motor Company til Diamond Reo Trucks, Inc.

Under andre verdenskrig produserte Diamond T en klassisk tung lastebil kalt **980/981**, en trekkvogn som snart ble kjøpt opp av British Purchasing Commission for å brukes til å trekke hengere med stridsvogner.  Med henger fra Rogers ga Diamond T britene god valuta for pengene i felttoget i Nord-Afrika, hvor de kraftige og solide vognene lot den britiske hæren berge skadede stridsvogner under vanskelige forhold, noen ganger under fiendtlig ild.

## Referanser
Durant

:*For byen i Iowa, se [[Durant (Iowa)]]*

**Durant** var et bilmerke fra *Durant Motors Corporation* i New York, som ble produsert mellom 1921 og 1926, og igjen mellom 1928 og 1932.

Durant Motors ble stiftet av William Crapo Durant (også kjent som Billy Durant), etter at han måtte gå av som president for General Motors. Billy Durants tanke var å bygge en bilprodusent som med tiden kunne utfordre General Motors.

**Durant** blir ansett som et eksempel på en såkalt *byggesett-bil*, fordi den besto av en så stor del komponenter fra andre produsenter. Fra 1921 til 1926 ble bilene drevet av en firesylindret Continental-motor, og modellen var ble produsert for det samme prisnivået som Oakland lå på. I 1926 kom Durant Touring Car som ble produsert frem til 1931, med en produksjonspause i 1926 og 1927. Da Durant ble reintrodusert i 1928 var bilen redesignet, og drevet av en sekssylindret motor. Noen av de tidlige kjøretøyene ble markedsført under navnet «Durant-Star». Karosseriene ble levert av Budd Company. I 1930 leverte Budd også stål-karosserier til en del av Durants modeller.

Durant Motors gikk konkurs tidlig i 1932.

## Eksterne lenker
* Durant Motors Car Club
Liste over konger av Connacht

**Kongene av Connacht** var herskerne av *cóiced* (gjerne oversatt til «del», «femtepart», «provins») av Connacht, som ligger vest for elven Shannon i Irland. Navnet ble kun tatt i bruk i tidlig middelalder da det fikk navn etter *Connachta* (innbyggerne av Connacht).

Det gamle navnet på provinsen var *[[Cóiced Ol nEchmacht]]* (femtedelen av Ol nEchmacht). Klaudios Ptolemaios’ kart fra rundt 150 e.kr. henviser til et folk med tilnavnet *[[Nagnatae]]* (gresk: Ναγνάται) som bodde i den vestlige delen av Irland. Det er mulig at kartet til Ptolemaios over Irland (som han hadde annenrangs kunnskap om) *kan* ha vært basert på kartlegging fra opptil 500 år før hans tid. Den irske språkforskeren Thomas Francis O’Rahilly har tolket en forbindelse mellom Nagnatae og *Fir Ól nÉcmacht*, et folk fra det gamle Connacht, ved at han antar en grad av korrupsjon i overføringen av begge navnene.

Connachta var en stamme eller gruppe med slekter/klaner som påberopte seg å være etterfølgerne etter de tre eldste sønnene av den semi-legendariske Eochaid Mugmedon fra slutten av 300-tallet: Brion, Ailill og Fiachrae. Mugmedon som stamfar er ikke nevnt i listen over konger av Tara i *Baile Chuinn Chétchathaig*, men omtales eksempelvis i listen av konger i Lebor Gabála Érenn. Connachta tok sitt kollektive navn fra den påståtte etterfølgelsen fra Conn Cétchathach. Deres yngre bror Niall Noigiallach (kjent som «Niall med de ni gisler») var stamfaren til Uí Néill, og, hevdes det, tre millioner av dagens irere rundt om i verden. Her er en stor grad av mytologisk kunnskap forbundet sammen med faktisk historiske slektslister.

Her følger en liste over kongene av Connacht:

## Forhistoriske konger av ''Ol nEchmacht''

## Historiske konger av Connacht

## Lovbestemte konger av Connacht: [[O Connor Donn]]

## Referanser


## Litteratur
* ''Annals of the Four Masters'' , Royal Irish Academy
* Freeman, A. Martin (1944): *The Annals of Connacht*, 
* Byrne, Francis John (1973): *Irish Kings and High Kings*
* Ó Muraíle, Nollaig, red. (2003-2004): *Leabhar mór na ngenealach: The great book of Irish genealogies, vol. 3: Kings, Vikings, Normans; ‘Index’; Topographical poems; Shorter books of genealogies*, Dublin: De Búrca

## Eksterne lenker
*Ó Conchobair and Burke, *The Irish Story*
Proletären

***Proletären*** er en svensk ukeavis som gis ut av Kommunistiska Partiet. Den er Sveriges største kommunistiske avis og har et opplag på omkring 3.500. Avisa spres først og fremst gjennom abonnement og gatesalg.

*Proletären* ble etablert i 1970. Lars Rothelius er ansvarlig redaktør. Han etterfulgte i 1999 nåværende partileder Anders Carlsson.

## Bildegalleri

Fil:Proletären.jpg|Proletären-försäljare i april 1971.
Fil:Proletaari.jpg|Finske arbeidere leser den finsk språkelige utgaven av Proletären (Proletaari) 1972. Rubrikerna är bland annat "Den nya utlänningslagen", "Prästen och kapitalet". 
Fil:Proletärenförsäljning.jpg|Proletärenförsäljning vid Kommunisternas tält på Hammarkullekarnevalen, våren 2018.


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Bullock County

**Bullock County** er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger i de sørøstlige delene av staten og grenser mot Macon County i nord, Russell County i nordøst, Barbour County i sørøst, Pike County i sørvest og mot Montgomery County i vest.

Bullock Countys totale areal er  km² hvorav 3 km² er vann. I 2000 hadde fylket  innbyggere. Administrasjonssenteret ligger i byen Union Springs. 

Fylket ble etablert i 1866 og har fått sitt navn etter oberst Edward C. Bullock.

## Eksterne lenker
*
T-60

**T-60** var en lett stridsvogn utviklet av Sovjetunionen for å erstatte alle tidligere lette stridsvogner da i tjeneste. Den var løselig basert på stridsvognen T-40 og hadde tilsvarende drivverk, men manglet amfibiekapabiliteten til forgjengeren. Over 6&nbsp;000 eksemplarer ble produsert fra 1941 til den ble erstattet av T-70 på produksjonslinjene i februar 1943.

Bestykningen besto av en 20&nbsp;mm ShVAK maskinkanon og en 7,62&nbsp;mm mitraljøse, den hadde et mannskap på to og veide 5&nbsp;750&nbsp;kg. Pansringen var mellom 7&nbsp;mm og 25&nbsp;mm tykk, og den var utstyrt med en bensinmotor på 85 hk.

Fra begynnelsen av 1942 ble den produsert som **T-60A** med en tykkere frontplate på 35mm og andre små endringer, de mest synlige var hjulene.

## Eksterne lenker
*
Russell

* Russell (navn)

## Personer
*Bertrand Russell, historiker, filosof, logiker

## Steder

### Canada
*Russell County i Ontario

### New Zealand
*Russell (New Zealand)

### United States of America

*Russell County (Alabama)
*Russell County (Kansas)
*Russell County (Kentucky)
*Russell County (Virginia)
Ronald Bye

**Ronald Joseph Bye** (1937–2018) var en norsk forfatter og politiker (Ap). 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Bye ble født den 23. november 1937, og vokste opp på Høyenhall og Manglerud i Oslo. Hans far var brannformann, og hans mor var renholder. Som maskinreparatørlærling ble Bye engasjert i faglig-politisk arbeid, før han i 1960 ble faglig sekretær i Arbeidernes ungdomsfylking. 

### Fagforeningsmann, politiker
Tre år senere ble han ble distriktssekretær for Landsorganisasjonen i Norge (LO) i Finnmark, og i 1967 distriktssekretær i Oppland og deretter ved LOs hovedkontor i Oslo. I 1969 ble han enstemmig valgt til partisekretær i Arbeiderpartiet etter Haakon Lie, en stilling han hadde til 1975.   

I 1976-1978 var han formann i Forsvarskommisjonen og var i perioden 1979-1981 samferdselsminister i Odvar Nordlis og Gro Harlem Brundtlands regjeringer. Han hadde også andre sentrale verv som styreleder i Svalbard samfunnsdrift og styreleder i NSB og var også direktør i Norsk Folkeferie, i Norges Reiselivsråd og direktør i Statskog Miljø og Anlegg A/S. Mellom 1988 og 2001 hadde han et eget konsulentfirma.

I 1987 ga han ut selvbiografien *Sersjanten* der han kom med avsløringer om ulovlig overvåkning av kommunister og andre venstreorienterte innen arbeiderbevegelsen. Han skrev også noen skjønnlitterære verk.

## Æresbevisninger
Bye var æresmedlem av Arbeiderpartiet og fikk Heimevernets fortjenstmedalje. I 1959 fikk han UNEF-medaljen.

## Bibliografi
* *Synspunkter og vurderinger* (Tiden Norsk Forlag 1975)
* *Sersjanten* (Gyldendal forlag 1987)
* *Oppgjør* (Tiden Norsk Forlag 1992)
* *Niende etasje* (Tiden Norsk Forlag 1993)
* *De visste alt* (sammen med Finn Sjue og Alf R. Jacobsen) (Tiden Norsk Forlag 1993)
* *Spillet* (Tiden Norsk Forlag 1995)
* *Norges hemmelige hær* (sammen med Finn Sjue) (Tiden Norsk Forlag 1995)
* *Lojalitetens pris* (Tiden Norsk Forlag 1997)
* *Post festum Gardermoen* (sammen med Finn Sjue) (Høyskoleforlaget 2001)
* *Khanovej: vindenes vind* (Aschehoug forlag 2002)
* *Overvåket* (sammen med Finn Sjue) (Gyldendal forlag 2008)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Lowndes County (Alabama)

**Lowndes County** er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger i de sentrale delene av staten og grenser mot Autauga County i nord, Montgomery County i øst Crenshaw County i sørøst, Butler County i sør, Wilcox County i sørvest og mot Dallas County i vest.

Lowndes Countys totale areal er 1&nbsp;878 km² hvorav 18 km² er vann. I 2000 hadde fylket 13&nbsp;473 innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Hayneville. 

Fylket ble etablert i 1830 og har fått sitt navn etter kongress-medlem William Lowndes.

## Eksterne lenker
*
Spock’s Beard (album)

***Spock's Beard*** er det selvtitulerte, niende studioalbumet til det amerikanske progrock-bandet Spock's Beard.

## Bakgrunnen for navnet
Den 21. september 2006 la bassist Dave Meros ut en tentativ låtrekkefølge på bandets nettsted, og ga samtidig følgende grunn for et selvtitulert album:

«As you probably know by now, we're calling our 9th studio release simply *Spock's Beard*. No big heavy reasoning behind that, really, it just seemed like a cool thing to do. (Of course, you are more than welcome to help us invent some heavy philosophical or hidden meaning so we'll have something interesting to say in interviews...)

There are a few cool song titles that could have become the CD title (see below) but we've done that a lot before. Then there is the obvious "SB9" and it's variations, or the clever play on words thing, like *nein* or *asinine* or something like that.

But, in the end, we decided to just not name it at all. We saved all of our energy for the CD itself. It's going to be one big, fat CD filled to the brim with close to 78 minutes of material.»

## Sporliste
# «On a Perfect Day» – 7:47
# «Skeletons at the Feast» (instrumental) – 6:33
# «Is This Love» – 2:51
# «All That's Left» – 4:45
# «With Your Kiss» – 11:46
# «Sometimes They Stay, Sometimes They Go» – 4:31
# «The Slow Crash Landing Man» – 5:47
# «Wherever You Stand» – 5:09
# «Hereafter» – 5:01
# «As Far as the Mind Can See – Part 1 – Dreaming in the Age of Answers» – 04:49
# «As Far as the Mind Can See – Part 2 – Here's a Man» – 03:28
# «As Far as the Mind Can See – Part 3 – They Know We Know» – 03:18
# «As Far as the Mind Can See – Part 4 – Stream of Unconsciousness» – 05:23
# «Rearranged» – 6:07

## Musikere
*Nick D'Virgilio – vokal, trommer, perkusjon
*Alan Morse – gitar
*Ryo Okumoto – keyboard
*Dave Meros – bass

## Referanser



## Eksterne lenker
*
Crenshaw County

**Crenshaw County** er et fylke i den amerikanske delstaten Alabama. Det ligger i de sørlige delene av staten og grenser mot Montgomery County i nord, Pike County i øst, Coffee County i sørøst, Covington County i sør, Butler County i vest og mot Lowndes County i nordvest.

Crenshaw Countys totale areal er  km² hvorav 3 km² er vann. I 2000 hadde fylket  innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Luverne. 

Fylket ble etablert i 1866 og har fått sitt navn etter dommer Anderson Crenshaw.

## Eksterne lenker
*
Point of Peace

**Point of Peace** er en menneskerettighets- og medieorganisasjon som samarbeider med vinnere av Nobels fredspris med kommunikasjontiltak i deres hjemland og internasjonalt. Point of Peace er basert i Stavanger.

Grunnlaget for organisasjonens arbeid er:
*FNs menneskerettighetserklæring, artikkel 19, som fastslår at ’enhver har rett til menings- og ytringsfrihet. Denne rett omfatter frihet til å hevde meninger uten innblanding og til å øke, motta og meddele opplysninger og ideer gjennom ethvert meddelelsesmiddel og uten hensyn til landegrenser
*FNs menneskerettighetserklæring, artikkel 21, som fastslår følgende: Enhver har rett til å delta i sitt lands styre, direkte eller gjennom fritt valgte representanter. Enhver har rett til lik adgang til offentlige tjenester i sitt land. Folkets vilje skal være grunnlaget for offentlig myndighet. Denne vilje skal komme til uttrykk gjennom periodiske og reelle valg med allmenn og lik stemmerett og med hemmelig avstemning eller likeverdig fri stemmemåte.

I september 2008 ble det holdt et toppmøte med tidligere fredsprisvinnere og internasjonale eksperter. Tidligere president i Sør-Korea og nobelprisvinner Kim Dae-jung, og nobelprisvinner Mairead Corrigan deltok på konferansen. 

Point of Peace er et offisielt prosjekt i forbindelse med at Stavanger er Europeisk kulturhovedstad i 2008 og blir støttet med vel 8 millioner kroner.

12. september 2008 lanserte stiftelsen Peace Channel sammen med Bob Geldof. Peace Channel er en web-basert TV-kanal for fred og konfliktløsning.

## Eksterne lenker
* Omtale i Stavanger Aftenblad 26. april 2006. Besøkt 10. oktober 2006.
* www.pointofpeace.org 
* Reuters om Peace Channel
Ola Teigen (1937–1970)

**Ola Teigen** (født 11. februar 1937 i Ankenes, Nordland, død 28. juli 1970 i Trondheim) var en norsk journalist og politiker (Ap). For ettertiden er Teigen mest kjent for avsløringen av at AUF indirekte mottok midler fra CIA, hvilket førte til at Teigen trakk seg og en mer radikal fraksjon i AUF fikk makten. Høsten 2016 offentliggjorde *[[Dagbladet]]* tidligere ukjente opplysninger om spillet og konfliktene som førte til Ola Teigens fall. Stasi og KGB, som kjente til CIAs finansiering av en radikal studentorganisasjon, med bånd til AUF, ga materialet til Per Olav Marcussen, som sammen med Jan Otto Hauge, fikk opplysningene publisert i *Dagbladet*.

## Bakgrunn
Han var sønn av stasjonsmester Petter Teigen og Ingrid Anette Teigen i Narvik. Han var mag.art. i statsvitenskap fra 1963. Han var faglig medarbeider ved Arbeidernes Pressekontor frem til 1969, da han ble ansatt i *[[Arbeider-Avisa]]* i Trondheim.

Teigen var medlem av Oslo bystyre og skolestyre 1964–1967. Han var Arbeiderpartiets 1. vararepresentant til Stortinget fra Nordland 1965–1969 og møtte i til sammen 346 dager i nasjonalforsamlingen. Teigen var medlem av sentralstyret i AUF fra 1961 og formann 1964–1969. Han var formann i IUSYs kontrollkomité.

Han er for ettertiden mest kjent for avsløringene om at AUF indirekte mottok penger fra den amerikanske etterretningsorganisasjonen CIA. Saken ble publisert i en artikkel i avisen *Dagbladet*, skrevet anonymt av de to radikale AUFerne Jan Otto Hauge og Per Olav Marcussen. Marcussen var på det tidspunktet vervet av den sovjetiske etterretningsorganisasjonen KGB og gjorde betalte oppdrag for dem. Artikkelen i *Dagbladet* vakte stor oppsikt og bidro til å forandre den interne maktbalansen i AUF til de radikale NATO-motstandernes favør. Selv om overføringene av midler fra CIA til IUSY hadde pågått over flere år, var det Teigen som fikk ansvaret. I 1969 ble den sittende ledelsen avsatt på et ekstraordinært landsmøte, og ikke lenge etter begikk Teigen, som lenge hadde slitt med psykiske problemer, selvmord.

Pål Bang-Hansens film *[[Kronprinsen (film)|Kronprinsen]]* fra 1979 er inspirert av Ola Teigens skjebne.

## Referanser


## Litteratur
* 
* «Sannheten bak 'kronprinsen' Ola Teigens fall», artikkel i *Magasinet*, bilag til *[[Dagbladet]]* 5. november 2016

## Eksterne lenker
*
Leonardo Boff

**Leonardo Boff** (født 1938) er en katolsk teolog og tidligere prest. Han regnes som en av de viktigste representantene for den teologiske retningen kjent som frigjøringsteologi.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Boff ble født som sønn av italienske innvandrere, og trådte inn i fransiskanerordenen i 1959. Han studerte filosofi i Curitiba og teologi i Petrópolis i Rio de Janeiro, under Bonaventura Kloppenburg og Konstantin Koser. 

### Prest
Han ble presteviet i 1964. Deretter studerte han videre teologi i München, bl.a. under Karl Rahner. I 1970 tok han doktorgraden, en av hans to veiledere var Joseph Ratzinger, den senere pave Benedikt XVI. Avhandlingen hadde tittelen *Die Kirche als Sakrament im Horizont der Welterfahrung*, og ble siden også utgitt som bok.

Boff ble så utnevnt til professor i systematisk teologi ved *Instituto Teológico Franciscano* i Petrópolis. Han var også gjesteprofessor ved universitetene i Lisboa, Salamanca, Harvard, Basel og Heidelberg.

Han var dessuten virksom som forfatter og redaktør av teologisk fagtidsskrifter, og medlem av den brasilianske bispekonferansens teologkommisjon, ordenskonferanse og av den latinamerikanske ordensfolkkonferansen. I løpet av sitt akademiske virke mottak han flere utmerkelser.

I 1985 fikk Boff tale- og læreforbud av Den romerske kurie. Bakgrunnen var spesielt en bok han hadde skrevet hvor han forfektet frigjøringsteologiske synspunkter som av Den katolske kirke ble fordømt som kirkefiendtlig. Hans tidligere veileder Kloppenburg anklaget ham offentlig for heresi. Han benyttet denne tiden til å skrive flere bøker som sammenfattet hans synspunkter innen kristologi, ekklesiologi og sakramentslære. 

### Laisert teolog
I 1992 var det klart at nye restriksjoner var aktuelt, og han valgte å frivillig oppgi prestegjerningen for å konsentrere seg om sitt virke som kirkekritisk teolog, og innen politiske bevegelser i Brasil.

I 1993 ble han professor i etikk og teologi i Rio de Janeiro.

Boff mottok Right Livelihood Award i 2001.

## Referanser


## Litteratur
* Gottlieb Matejka: *Zur Weltsituation der politischen Theologie mit besonderer Berücksichtigung von Leonardo Boff und [[Gustavo Gutiérrez]]*, Dissertation an der Universität Wien 1986.
* Kardinal Joseph Ratzinger, Leonardo Boff: *Dokumente eines Konfliktes um die Theologie der Befreiung. Das Buch „Kirche: Charisma und Macht“ in der Diskussion.* 2. Auflage. Publik-Forum Verlag, Frankfurt am Main 1985, ISBN 3-88095-013-X (= *Publik-Forum-Dokumentation*; *Im Wortlaut*).
* Claus Schwambach: *Rechtfertigungsgeschehen und Befreiungsprozess. Die Eschatologien von Martin Luther und Leonardo Boff im kritischen Gespräch.* Vandenhoeck & Ruprecht, Göttingen 1996, ISBN 3-525-56239-X (= *Forschungen zur systematischen und ökumenischen Theologie* 101).

## Eksterne lenker
* 
*
T-44

**T-44** var en fullstendig overhaling av den sovjetiske stridsvognen T-34. Chassiet var grundig re-designet, og kom senere til å danne grunnlaget for den klassiske T-54/T-55 serien fra den kalde krigen, men den første versjonen av T-44 beholdt tårnet og kanonen fra **T-34/85**. Senere ble den oppgradert med en 100&nbsp;mm kanon i et nytt tårn. T-44 var i produksjon og allerede i tjeneste med sovjetiske styrker før den andre verdenskrig tok slutt, men ingenting tyder på at den ble brukt i kamp. Den ble produsert i et antall på 1&nbsp;823 eksemplarer mellom 1944 og 1947.

Chassiet ble gjort lavere og Christie-fjæringene ble erstattet av torsjonsstenger. Den fikk tykkere panser, fra 15&nbsp;mm til 120&nbsp;mm på det tykkeste, og kraftigere motor. Den slet med mye mekaniske feil og ble etter bare noen få år erstattet av T-54, men det er verdt å merke seg at sovjetrusserne greide å skape en panservogn med nesten samme stridsdyktighet som den tyske Panther med en vekt på bare 65% av sistnevnte stridsvogn.

## Eksterne lenker
*
Nordsjø-ulykken 1978

**Nordsjø-ulykken 1978** var en helikopterulykke som inntraff i Nordsjøen 161 km (87 nautiske mil) nordvest for Bergen den 26. juni 1978. 18 personer omkom i ulykken.

Ulykken inntraff da et Sikorsky S-61 helikopter fra Helikopter Service under flyvning fra Bergen til Statfjordfeltet styrtet i havet sørøst for oljeplattformen. Ombord var 16 passasjerer og to besetningsmedlemmer. Alle omkom, og av de omkomne var det 13 nordmenn. 

Flyhavarikommisjonens undersøkelse etter ulykken konkluderte med at den direkte årsaken til ulykken var at et hovedrotorblad løsnet fra festet i rotorhodet på helikopteret som følge av et tretthetsbrudd. Helikopteret fløy i rundt 1000 fots høyde og styrtet i sjøen, før det sank på ca. 200 meters dyp.

Undersøkelsen avdekket en svakhet i spindelene som fester rotorbladene i rotorhodet, noe som medførte en endring i konstruksjonen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Flyhavarikommisjonens rapport fra helikopterulykken i Nordsjøen 26. juni 1978  (Fra Statens havarikommisjon for transport)
In Utero

:*For det latinske uttrykket, se [[in utero]]

***In Utero*** er det tredje og siste studioalbumet til det [[Amerikas forente stater|amerikanske]] [[grunge]]bandet [[Nirvana (band)|Nirvana]]. Det ble sluppet ut av [[Geffen Records]] i september 1993 som etterfølger av den kommersielle suksessplaten *Nevermind*. Bandets idé med platen var å gå tilbake til røttene ved å lage ett røffere og mindre kommersielt album. Frontmann [[Kurt Cobain]] var klar over at Nirvana hadde riskikert ryktet som et respektert grungeband med sin nylige kommersielle suksess og hyrte inn «punkprodusent» [[Steve Albini]] for å få en råere sound.

*In Utero* gikk rett inn på førsteplass på [[Billboard 200]], og slapp ut hitsingler som «Heart-Shaped Box», «Rape Me» og «All Apologies». Albumet hadde sine myke sider med sanger som «Dumb», «Pennyroyal Tea» og «All Apologies». Albumet solgte ikke like mye som forgjengeren *Nevermind*, men er ofte referert til som fansens sitt favorittalbum.

==Sporliste==
#«Serve the Servants»  – 3:34 
#«Scentless Apprentice» (Cobain/Grohl/Novoselic) – 3:47
#«Heart-Shaped Box» – 4:39
#«Rape Me» – 2:49
#«Frances Farmer Will Have Her Revenge on Seattle» – 4:07
#«Dumb» – 2:29
#«Very Ape» – 1:55
#«Milk It» – 3:52
#«Pennyroyal Tea» – 3:36
#«Radio Friendly Unit Shifter»  – 4:49
#«tourette's» – 1:33
#«All Apologies» – 3:50

*«Gallons of Rubbing Alcohol Flow Through the Strip» (Cobain/Grohl/Novoselic) – 7:33 (denne sangen er tilgjengelig på de europeiske og australske pressingene av *In Utero*. Sangen er en jam som bandet spilte inn i [[Rio de Janeiro]], [[Brasil]] i januar 1993 og starter cirka 20 minutter etter *All Apologies''.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Steinslandsosen naturreservat

**Steinslandsosen naturreservat** ligger rett øst og sørøst for Skutvik i Hamarøy, Nordland, som ligger mellom Steinslandsåsen og Nes helt sør på halvøya Hamarøya i Nordland. 

Naturreservatet har et totalt areal på 2&nbsp;248 dekar, hvorav ca. 12% av arealet utgjør bar- og lauvskog, ca. 1,7% utgjør myr og 62,6% er vann. 

Osen er et viktig våtmarksområde, omgitt av granittkoller, som består av tre deler;
* Ytre del som er ei åpen skjellsandflate oppdelt av bergrygger og skjær. Her er strandengkanter i buktene og grusstrandsvegetasjon  rundt rygger og skjær.
*  Den indre del med et omfattende pollsystem, uten særlig vegetasjon, mellom et nett av grusrygger med en tørr strandengvegetasjon. Elva fra Steinslandsvatnan har sitt utløp her.
* Øst for pollsystemet ligger ei stor, gjengrodd bukt, med ei sammenhengende stor brakkvannseng med dreneringssystem og poller.

Reservatet  har en uvanlig stor variasjon i vegetasjonstyper innenfor et begrenset område, med særlig stor variasjon innen fjørestarr-gruppen. Det er også et viktig beiteområde for gjess.

I forbindelse med arkeologisk aktivitet i  Nes-området er det ved Valan registrert noe som er identifisert som en saltdam med uviss datering. 

Osen er et attraktivt og mye brukt friluftsområde.

Formålet med fredningen er «å ivareta  et verdifullt kystområde, med det naturlig tilknyttede dyre- og planteliv. Spesiell verdi knytter seg til strand- og vannvegetasjonen.»

Steinslandsosen ligger under Statens naturoppsyns lokalkontor i Fauske.

Selve **Steinslandsosen** er en bukt som strekker seg 1,5 km inn i landet i nord-nordøstlig retning fra Framundneset ved Økssundet mot Valan. På det bredeste er bukta ca. en kilometer.

## Se også
* Steinslandsvatnet naturreservat
* Lilandsvatnet naturreservat
* Sagfjorden

## Referanser


## Eksterne lenker
* Miljøstatus: Steinslandsosen naturreservat
* Lovdata: Verneforskriftene til Steinslandsosen naturreservat
* Direktoratet for Naturforvaltning
Erobringen av Fort Bute

**Erobringen av Fort Bute** signaliserte starten på spansk intervensjon i den amerikanske uavhengighetskrigen på Frankrikes og (nominelt) USAs side. Guvernøren i Louisiana samlet raskt en styrke av spanske soldater, akadisk milits og indianere og stormet og tok en liten britisk pionérutpost ved Manchac den 7. september 1779.

Karl III av Spania hadde erklært krig mot Storbritannia den 21. juli, og Gálvez hadde effektivt forberedt deretter. En orkan sveipet over Gálvez sin base i New Orleans den 15. august, og hans flåte sank, ødela hans forsyninger og ødela dermed alle eksisterende militære planer. Gálvez oppildnet koloniens støtte og innen 27. august hadde han satt av gårde over land mot britenes territorium i West Florida.

Spanjolene nådde Fort Bute på slutten av en morderisk elleve dagers marsj som reduserte deres hær med flere hundre menn. Den sjokkerte britiske garnisonen som ikke var klar over at krigen hadde brutt ut, overgav seg uten kamp.
Steinslandsvatnet naturreservat

**Steinslandsvatnet naturreservat** ligger mellom Skutvik og Nes  sørøst på halvøya Hamarøya i Nordland. 

Naturreservatet har et totalt areal på 4&nbsp;178 dekar, hvorav ca. 32% av arealet utgjør forskjellige skogtyper, ca. 18 % utgjør myr og 40,9 % er vann. 

I likhet med Lilandsvatnet, et dette et viktig delområde i et større våtmarkssystem i den vestre delen av Kaldvågfjorden.

Reservatet  omfatter grunne vann, med en rikt utviklet vegetasjon, myrområder og tilgrensende marine gruntvannsområder. Langs strandlinja inngår flere strandenger.

Det er et viktig hekkeområde, særlig for ender og vadefugler, men også for storlom og sangsvaner.
Det er også en viktig rasteplass under trekket, særlig for sangsvaner, horndykkere og ender.

Formålet med fredningen er «å bevare et rikt våtmarksområde med naturlig tilhørende vegetasjon og dyreliv, særlig av hensyn til områdets rike fugleliv.»

Steinslandsvatnet ligger under Statens naturoppsyns lokalkontor i Fauske.

## Se også
* Steinslandsosen naturreservat
* Lilandsvatnet naturreservat
* Fjellvatnet

## Referanser


## Eksterne lenker
* Miljøstatus: Steinslandsvatnet naturreservat
* Lovdata: Forskrift om fredning av Steinslandsvatnet naturreservat
* Direktoratet for Naturforvaltning
Steinosen/Sjømyrpollen naturreservat

**Steinosen/Sjømyrpollen naturreservat** ligger på Nordneset, sør/sørøst for Tranøy og vest for Sommersel, i Hamarøy i Nordland.

Naturreservatet har et totalt areal på 1 342 dekar, og omfatter Steinosen, de to grenene av Sjømyrpollen, noen små holmer samt et relativt smalt belte med landområde rundt osene.
* Steinosen er en trang kil mellom Osen og Sjømyrpollen som avgrenses av lave granittrygger i nord og sør. Innerst er det sammenhengende strandeng med brakkvannspreget vegetasjon (med bl.a. småhavgras og skredarve) som går over til å bli mer salint utover i vika.
* Sjømyrpollen er delt i en sørvestlig og en sørøstlig del som er nesten avstengt i munningen av Steinsosøya. Her er et stort og variert artsutvalg som er representativt for strandeng, med myr, fuktig bjørkeskog og tørr krekling-einerhei. Det er også et viktig beiteområde for gjess.
* Holmene er lave, med unntak av Engelsholmen (15 meter høy), og er viktige hekkelokaliteter for sjøfugl, med store forekomster av måsefugl (gråmåse, svartbak, fiskemåser, krykkjer og terner) og noe ærfugl. Vegetasjonen er preget av fuglegjødsling.

Området er et attraktivt friluftsområde.

Formålet med fredningen er «å ivareta et verdifullt kystområde, strandengområde, med det naturlig tilknyttede plante- og dyreliv. Området har først og fremst verdi i havstrandbotanisk sammenheng.» 

Steinosen/Sjømyrpollen ligger under Statens naturoppsyns lokalkontor i Fauske.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lovdata: Kystvernplan for Steinosen/Sjømyrpollen naturreservat
* Direktoratet for naturforvaltning
NAF Veibok

***NAF Veibok*** er en kartbok utgitt av Norges Automobil-Forbund (NAF). Kartboken har fullstendig kartmateriale og reisebeskrivelser over norske veier. Boken kom ut for første gang i 1928. Den inngår i NAF-medlemskapet, og er kun tilgjengelig for medlemmer i NAF.

Boken kommer i ny utgave hvert tredje år og den siste utgaven (NAF Veibok fra 2024) er den 33. utgaven. Boken er på over 746 sider, og trykkes i et opplag på 530&nbsp;000 eksemplarer. Organisasjonen Norsk friluftsliv har et samarbeid med NAF om å gi tips om turmuligheter i langs veiene.

Boken inneholder:
*kjørekart
*over 100 rutebeskrivelser
*sidehenvisningssystem
*stedsnavnregister (ca. 30&nbsp;000 navn)
*informasjon om ca. 100 byer/tettsteder
*temaseksjon med blant annet oversikt over de høyeste fjellene, de dypeste fjordene og de lengste elvene.

I tillegg inneholder boken opplysninger om severdigheter, overnattingsmuligheter og annet for hvert enkelt sted. Boken har også en faktadel med opplysninger om kommunevåpen, oversikt over veiskilt og avstandstabeller.

Veiboka finnes også i en digital utgave, tilgjengelig for NAF-medlemmer på www.naf.no.

## Eksterne lenker
*
Serbias flagg

**[[Serbia]]s flagg** er en trikolor i de panslaviske fargene. Flagget består av tre like brede, vannrette felt, rødt øverst, blått i midten og hvitt nederst. Statsflagget har riksvåpenet på over de tre stripene, plassert mot stangsiden av flaggduken. Riksvåpenet er identisk med det Serbia førte i tiden som kongedømme.

## Pan-slaviske farger
Serbias trikolor går tilbake til første halvdel av 1800-tallet. Det benytter fargene fra det russiske flagget, rødt, blått og hvitt, som ble fargene slaviske folk samlet seg under i kampen for nasjonal selvstendighet. I Serbias flagg fikk fargene rekkefølgen rødt over blått over hvitt, motsatt av Russland. Også nabolandet Montenegro benyttet de pan-slaviske fargene i denne rekkefølgen, mens nabolandet Kroatia valgte rødt over hvitt over blått. Serbias flagg ble første gang offisielt anerkjent i 1835 som flagg for fyrstedømmet Serbia innen Det osmanske riket.

## Serbia og Jugoslavia
Serbias flagg ble først offisielt tatt i bruk for det selvstendige Serbia i 1882, da kongedømmet Serbia ble proklamert. Flagget gikk ut av bruk i 1918, da Serbia gikk inn i Kongeriket Jugoslavia. I 1945 ble Serbia en republikk i føderasjonen Jugoslavia, og flagget fikk en kommuniststjerne i midten. Stjernen ble fjernet igjen i 1991, da føderasjonen Jugoslavia smuldret bort. 

## Dagens flagg
Dagens flagg ble offisielt vedtatt ved lov av 17. august 2004, da Serbia fortsatt formelt tilhørte statsforbundet Serbia og Montenegro. Trikoloren endret da størrelsesforhold fra 1:2 til 2:3. Etter at Montenegro i 2006 brøt ut av unionen, erklærte også Serbia selvstendighet og landets flagg ble symboler for en uavhengig stat. Som sådan ble Serbias flagg for første gang heist utenfor FN-bygningen i New York 8. juni 2006. 

* Se også liste over serbiske flagg

## Eksterne lenker
* The Republic of Serbia, the State and its Symbols: Anthem, Flag and Coat-of-Arms fra Serbias nasjonalforsamling
* Drzavni simboli Republike Srbije offisielle tegninger fra Serbias nasjonalforsamling
Slaget ved Baton Rouge (1779)

**Slaget ved Baton Rouge** ble utkjempet 21. september 1779 under den amerikanske uavhengighetskrigen. Baton Rouge var den andre britiske utposten som falt til Spania under marsjen til Bernardo de Gálvez inn i British West Florida.

Gálvez ankom Baton Rouge 20. september etter å ha rykket frem fra Fort Bute og oppdaget en godt befestet by med en garnison på over 300 regulære soldater. Gálvez beordret en finte mot nord gjennom en skog rundt byen siden hans flanker var utsatte for ildgivning fra kanonene på fortet og han ikke var i stand til å rykke frem med sitt eget artilleri. Britene snudde og sendte skuddsalver mot hans styrke, men spanjolene var skjult i skogen og mistet bare tre menn. Imens bygget ingeniørene og beleiringsekspertene til Gálvez en linje med skyttergraver og etablerte sikre kanonstillinger. Gálvez vendte kanonene sine mot fortet.

Britene holdt ut tre timers intens beskytning og kapitulerte så. Gálvez sine overgivelsesbetingelser inkluderte kapitulasjonen til de 80 regulære infanteristene i nærliggende Fort Panmure, dagens Natchez. Denne avtalen rensket sideområdet til Mississippi for britiske styrker og la den store vannveien trygt under alliert kontroll. Innen få dager etter seieren til Gálvez, slapp amerikanske kapere inn i Pontchartrainsjøen med hans velsignelse og drev de britiske styrkene fra dens farvann.

## Eksterne lenker
*
Koagulasjonsfaktor

**Koagulasjonsfaktorene** er en rekke enzymer som flyter rundt i blodet som, når de aktiveres, er med på å danne et koagel. Koageldannelse er en viktig del av hemostasen (stansing av blødning etter en blodåreskade). 

De fleste koagulasjonsfaktorene er proteiner som produseres i leveren. Ved sekundær hemostase vil disse faktorene aktiveres og aktivere andre faktorer og/eller andre proteiner, som for eksempel ved å omdanne protrombin til trombin. Faktorene aktiverer andre faktorer og proteiner ved protolyse, altså ved å spalte av deler av proteinet. Hos mennesket regner man med 12 slike faktorer.

## Dannelse av koagel/ blodpropp
Koagulasjonssystemet er en kaskade av reaksjoner. Noen av disse reaksjonene krever fosfolipider og  kalsium. To aktiveringsveier er kjent, extrinsic og instrinsic, hvorav det er det første som foregår hovedsakelig in vivo. Her initieres koagulasjonen av tissuefactor, TF, som er et transmembranprotein som uttrykkes over store deler av kroppen, blant annet epidermis, monocytter, organkapsler, GI og resp traktus, hjernen og i glomeruli. TF uttrykkes her ved endothelskade. 
Faktor VII sirkulerer i plasma, og kan bli aktivert til f VIIa av TF, som igjen aktiverer faktor X. Faktor Xa danner et kompleks med faktor V på overflaten av aktiverte plater, som omdanner protrombin til trombin, noe som igjen konverterer fibrin til fibrinmonomer, som polymiser og er kryssbundet av f XII for å danne en stabil blodpropp. 

Trombin har en sentral rolle; det aktiver FXI, FVIII, FV og plater, noe som genererer en positiv feedbackloop.
Koagulasjonsfaktorer produseres av levra. Faktor V produseres også av plater og endothelceller

For å forhindre overaktivitet av koagulasjonssystem kaskaden, finnes det naturlige inhibitorer;
# TF-VIIa komplekset, samt Xa blir raskt inaktivert av TFPI (tissuefaktor  pathway inhibitor)
# Antitrombin produseres av levra, og utøver inhibitorisk aktivitet mot trombin og faktor Xa. HEPARIN; Når det binder til antitrombin får vi en markert akselerert  inhibitorisk effekt av antitrombin.
# Protein C; er en vit K avh faktor som prod av levra. Sammen med sin co-faktor protein S, degregraderer de og inaktiverer de faktor Va og VIIIa.

Warfarin er et medikament som hemmer aktiveringen av de vitamin K avhengige koagulasjonsfaktorene II, VII, IX og X
Bjellåvasstua

**Bjellåvasstua** er en turisthytte tilhørende Bodø og Omegns Turistforening beliggende ved Nordre Bjøllåvatnet i Saltfjellet-Svartisen nasjonalpark.

Den opprinnelige hytta ble oppført rundt 1881 som en del av byggingen av en telegraflinje over Saltfjellet, men denne hytta brant ned allerede i 1893. Erstatningshytta brant også ned i 1968 og dagens hytte sto ferdig i 1971 (senere utvidet med to soverom). I 1989 ble det bygget en sikringshytte i tilfelle brann; dette utvidet også kapasiteten til den populære hytta.

Det et naust tilknyttet hytta som kan benyttes til fiske i vannet.
Clouds Rolling By

***Clouds Rolling By*** er det tredje albumet av det norske rockebandet Bigbang, utgitt 21. august 2000. Høyeste plassering ble nummer åtte på VG-lista.

Albumet ble utgitt på både CD og LP. LP-versjonen kom i begrenset opplag på 500 kopier.

LP-versjonen av «Across the Street» er en forlenget versjon av «Across the Street» (Demo '99), utgitt i 2000 på EP-en *Girl In Oslo*.

## Sporliste
# «To the Mountains» – 4:23
# «Girl in Oslo» – 4:23
# «Sing and Dance» – 4:04
# «Street Parade» – 2:52
# «Right Beside You» – 3:33
# «Telepathic Interview» – 2:49
# «Better Than Before» – 4:46
# «Summer Rain» – 3:23
# «Come Alive» – 3:49
# «Clouds Rolling By» – 5:24
# «Across the Street» – 4:57

## Personell
### Bigbang
* Øystein Greni – Vokal, gitarer, piano, perkusjon og trommer.
* Nikolai Eilertsen – Bassgitar, baryton, gitar, piano, klokkespill og vokal
* Karim Sayed – Trommer, perkusjon og vokal
### Øvrige
* Olaf Olsen – trommer/perkusjon på *Girl In Oslo*, *Telepathic Interview*, *Better Than Before*, *Summer Rain*, *Clouds Rolling By*, *Across the Street*
* Christer Engen - trommer/perkusjon på *To the Mountains*, *Girl In Oslo*, *Sing and Dance*
* Lars Horntveth - reeds på *To the Mountains*, *Better Than Before* og *Across the Street*
* Thomas Olsen - trompet på *To the Mountains*
* Svein Greni - saksofon på *To the Mountains*, *Girl In Oslo*
* Tarjei Grimsby - trombone på *To the Mountains*, *Girl In Oslo*
* Øystein Bjørk - trompet på *Girl In Oslo*
* Martin Windstad - congas på *Girl In Oslo*
* Michael Ilbert - piano på *Street Parade*
* Terje Johannesen - trompet på *Better Than Before* og *Across the Street*
* Øyvind Brække - fiolin på *Better Than Before* og *Across the Street*
* Emma Strömberg - fiolin på *Better Than Before* og *Across the Street*
* Sunniva Oftedahl - fiolin på *Better Than Before* og *Across the Street*
* Bendik Bjørnstad Foss - bratsj på *Better Than Before* og *Across the Street*
* Yngve Volent - cello på *Better Than Before*, congas på *Across the Street*
* Andreas Mjøs - vibrafon på *Across the Street*
*Michael Ilbert - produsent/co-produsent/miksing 
*Nils Bjarne Kvam - produsent
*Kai Andersen - tekniker 
*Morten Lund - mastering
*Alexander Kayiambakis - fotograf
*Gate Design AS - coverdesign

## Eksterne lenker
*
Riddervolds plass (Oslo)

**Riddervolds plass** er en plass i Oslo som ligger på Briskeby i bydel Frogner. Plassen ligger ved krysset mellom Skovveien og Briskebyveien. Plassen fikk sitt navn i 1891 etter statsråd, stortingspresident og biskop Hans Riddervold, som levde fra 1795 til 1876. På plassen står Gunnar Utsonds statue av J. S. Welhaven, oppført i 1908.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Storberget naturreservat (Nordland)

**Storberget naturreservat** ligger øst for Kilstad på Tjeldøya i Tjeldsund kommune i Nordland. Naturreservatet har et areal på 1&nbsp;605 dekar. Området er vernet for å bevare et skogsområde med alt naturlig plante- og dyreliv og med alle de naturlige økologiske prosessene.

## Referanser
Bulmer Hobson

**Bulmer Hobson** (1883–1969) var et ledende medlem av Irish Republican Brotherhood (IRB) og Irish Volunteers før påskeopprøret i 1916. Han var også sosialist med nær tilknytning til James Connolly, og arbeidet som journalist. Hobson er også kjent for å oversette sangen «A Soldier's Song» til irsk gælisk. Under navnet «Amhrán na bhFiann» ble den i 1926 Fristatens nasjonalsang.

## Liv og virke
Hobson var fra en protestantisk familie i Tyrone. Han var i 1913 med på grunnleggelsen av Irish Volunteers, og virket som organisasjonens sekretær før opprøret. Han hadde tidligere grunnlagt ungdomsorganisasjonen Fianna Éireann sammen med Constance Markiewicz. Politik agiterte han mot Irish Parliamentary Party (IPP), og grunnla Dungannon Clubs som kjempet for en selvstendig republikk fremfor *[[home rule]]*. Han var en protesje av Tom Clarke, og de to hadde nærmest et far og sønn-forhold inntil 1914.

Da John Redmond fra IPP søkte å ta kontroll over Irish Volunteers var Hobson egentlig mot dette, men han mente at det å trosse Redmond med hans enorme popularitet ville være slutten på Volunteers. Clarke, som var sterkt mot å la Redmond ta over, tilgav aldri Hobson for dette, og snakket aldri med ham igjen i privat sammenheng. Hobson trakk seg som medlem av IRBs øverste råd, og fikk sparken fra jobben som Dublinkorrespondent for *[[Gaelic American]]*. Dette førte til økonomiske problemer for ham.

Hobson forble medlem av IRB, men ettersom ledelsen mente han hadde sveket dem i Volunteers ble han ikke satt inn i planene for opprøret. Han var mot et slikt opprør, fordi han mente det stred mot Volunteers' mandat; organisasjonen hadde blitt opprettet for å forsvare *home rule*. Allikevel fikk han vite hva som foregikk, og orienterte Volunteers' øverstkommanderende Eoin MacNeill om det. MacNeill gav kontraordre for å stoppe opprøret. Resultatet var en dags forsinkelse, samt at mange ikke møtte opp. For å hindre at Hobson spredde MacNeills kontraordre ble Hobson kidnappet og holdt fanget i et hus i Phibsborough inntil opprøret var godt i gang.

Etter opprøret involverte Hobson seg ikke i politikk, verken under den irske uavhengighetskrig eller under borgerkrigen. Han hadde en stor innflytelse på den fremvoksende republikanske bevegelsen før påskeopprøret, men er stort sett glemt i irsk politisk historie, ettersom han havnet i skyggen av opprørerne.

På et senere tidspunkt ble han rådgiver for Seán MacBride, lederen for Clann na Poblachta som var utenriksminister i Irlands første koalisjonsregjering.

## Referanser
Krokeide

**Krokeide** (tettstedsnavn **Krokeidet**) er en grunnkrets og et tettsted i Fana bydel i Bergen, beliggende mellom Fanafjorden og Lysefjorden, med fergeforbindelse til Austevoll.

På Krokeide ligger militærfortet Korsneset fort. Ved fergeleiet ligger det en liten kro som heter Gullkroken der man kan kjøpe is, pølse eller snop mens man venter på fergen. På Krokeide er det også flere gårdsbruk, forutenom selve tettbebyggelsen.

Krokeide skole er en fådelt barneskole med ca. 70 elever fra første til syvende klasse. Krokeide videregående skole, tidligere del av Krokeidesenteret, er eid av LHL (Landsforeningen for hjerte- og lungesyke). Den ble etablert i 1946, og er Norges største attføringsfaglige skole. Skolen er landsdekkende og har 145 elever.

Grunnkretsen Krokeide hadde 718 innbyggere 1. januar 2014, og et areal på 11,72&nbsp;km² landareal og 0,19&nbsp;km² ferskvann, mens selve tettstedet har  innbyggere per 1. januar .

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Krokeidesenterets nettsted
Solveien (Oslo)

**Solveien** er en vei i bydel Nordstrand i Oslo. Veien går fra Kongsveien til Ljabruveien og er 3,9 km lang. 

Solveien regnes som en av Oslos dyreste adresser, og slik har det vært siden tidlig på 1900-tallet.  

Husnumrene løper fra 1 til 145 og fra 2 til 148.

## Historie
Veien ble anlagt i flere etapper og har hatt flere navn. Den eldste delen som gikk fra Nordstrandveien til Ljabruveien het *Jomfru Andersons vei*. Dette navnet fikk veien fra eieren av Vestre Sæter gård, Mathilde Andersson, som anla veien i 1888. Fra Nordstrandveien og et stykke nordover het veien *Bjerckes øvre vei* etter O.C. Bjercke som anla denne delen av veien samt en rekke andre veier i området. Den nordligste delen av veien ble privat anlagt i 1890-årene. De to veiene ble knyttet sammen ved Kastellet i 1923, og broen over Kastellveien stod ferdig samme år. Veien fikk sitt navn i 1904 og 1917 og navnet kommer av veiens beliggenhet over en åsrygg som gir meget gode solforhold morgen til kveld.

## Bygninger og annet

* 53 A/B - Her finnes to store furutrær, vernet den 23. januar 1957 som naturminne.

Noen kjente bygninger i Solveien:
* 70 b – Villa oppført for grosserer O. Bull Aakrann 1916, og tegnet av arkitektene Carl og Jørgen Berner.

* 97 – Villa Nova som har gitt navn til Via Nova. Villa oppført for Alb. Hansen i 1905, og tegnet av Carl Aaman.

* 112 – Villa Friedheim, oppført i nybarokk stil for fabrikkeier Olaf Sandaas i 1917, og tegnet av arkitekt Gustav Lorentz Guldbrandsen. (Adresse i dag er Florabakken 2C)

* 112 b – Villa oppført for grosserer S. Palvnik i 1920, og tegnet av arkitekt Herman Herzog.

* 113 – Toetasjers skolebygning med innredet loft. Bygning ble oppført som privat skole for Agnes Thorsen i 1891, og tegnet av arkitekt Hjalmar Welhaven. Dette var den første høyere skole i Aker. Kommunal eier fra 1917. 1892-1926 Nordstrand middelskole, fra 1926 ominnredet til boligformål og fra 1997 Rudolf Steinerskolen på Nordstrand. 

* 126 – Villa oppført for trelasthandler M. Guldbrandsen i 1914 og tegnet av arkitekt J. Johansen.

* 143 c – Villa Granli er en villa oppført i sveitserstil som trolig ble oppført for direktøren ved Schous bryggeri Hans von der Planitz i 1894.

*Under andre verdenskrig ble jøder kastet ut av hjemmene sine av okkupasjonsmakten og medhjelpere, og det skjedde også i Solveien, blant annet i hjemmet til Samuel Steinmanns familie. Noen uker seinere ble jøder i Norge deportert til tyske konsentrasjons- og dødsleirer.

## Referanser
Joseph Nicéphore Niépce

**Joseph Nicéphore Niépce** (født 7. mars 1765, død 5. juli 1833) var en fransk oppfinner, mest kjent som en pioner innen fotografi.

Det første vellykkede permanente fotografiet ble lagd av Niépce. Han begynte å eksperimentere med prosessen å lage bilder allerede i 1793. Noen av disse eksperimentene resulterte i bilder, men de ble raskt visket ut. Han skal ha lagd de første bildene med lang levetid i 1824. Det tidligste kjente overlevende eksemplaret av et fotografi fra Niépce (eller noen annen fotograf) ble tatt i juni eller juli 1827 (noen kilder sier 1826). Niépce kalte prosessen **heliografi**, som direkte oversatt betyr sol-skriving. Eksponeringstiden på disse første bildene diskuteres den dag i dag, men ligger på et sted mellom 8 og 20 timer. Dette gjorde at prosessen bare kunne brukes til å ta bilde av bygninger og ubevegelige objekter. Det var ikke praktisk mulig å ta bilde av mennesker. 

I 1829 begynte han et samarbeid med Louis Daguerre, for å forbedre fotograferingsprosessen. Niépce døde imidlertid brått av slag i 1833. 

Et krater på månen er kalt opp etter ham, som en anerkjennelse av de resultatene han har oppnådd. 

Fra 2004 er hans fotografi, *Utsikt fra vinduet i Le Gras* utstilt i **Harry Ransom Humanities Research Center** ved Universitetet i Texas. Bildet ble gjenoppdaget i 1952 av historikerne Alison Gersheim og Helmut Gernshiem.

## Referanser


## Eksterne lenker
* University of Texas &ndash; utstillingen «The First Photograph»
* For mer informasjon, se www.niepce.com
Dipsomaniacs

**Dipsomaniacs** er et norsk band fra Trondheim som ble startet i 1997.

Deres debutalbum *[[Bumble-Bee Eyes]]* kom ut på etiketten Peep Hole i 1997. Albumet består av demoer og skisser låtskriver Øyvind Holm hadde spilt inn. Robert Pollards lo-fi-approach på blant annet Guided By Voices-albumene *[[Alien Lanes]]* og *[[Bee Thousand]]* fikk Holm til å innse at demoene kunne fungere veldig godt akkurat slik de var. Holm fikk med seg Robert Skjærvik på bass, Arve Gulbrandsen (tidligere Hedge Hog) på trommer og etter hvert Thomas Henriksen på keyboards. Bandet spilte sin første konsert på Veita Scene høsten 1997.

I 1998 ga bandet ut albumet *[[Reverb No Hollowness]]* på Progress Records. Albumet ble gitt ut på Stickman Records i Tyskland. Albumet inneholder live-favoritter som «Infant's OK» og «Losing Sleep». Plateselskapet Apartment Records har gitt ut Dipsomaniacs' album på vinyl.

Året etter ga de ut det kritikerroste albumet *[[Braid of Knees]]*. Med sin collagetilnærming kan den i form minne om The Beach Boys eller Olivia Tremor Control. Noen av bandets beste låter er å finne på dette albumet, som for eksempel den streite pop-låta «Ugly Side» og den lengtende «Queen Underfed». I 2001 kom *[[Stethoscopic Notion]]* ut på australske Camera Obscura. Den ble spilt inn i Nidaros Studio i Trondheim.

I 2003 ga de ut *[[Praying Winter]]* på Big Dipper Records. Dette blir regnet som bandets mest skjøre, men også mest helstøpte utgivelse; en utgivelse som ifølge Holm selv er det nærmeste Dipsomaniacs kom den perfekte popskiva. De psykedeliske elementene ble tonet noe ned til fordel for stryke- og blåsearrangementer. Bandet oppløste seg selv kort tid etter denne utgivelsen.

25. september 2009 spilte Dipsomaniacs sin første konsert på nesten 6 år på Blæst. En ny gjenforeningskonsert ble holdt på Studentersamfundet 2. november 2013 i anledning Caliban Sessions (i regi av Egil Hegerberg) og deretter på Rotvollfestivalen i Trondheim 2015.

## Diskografi
**[[Bumble-Bee Eyes]]* (1997)
**[[Reverb No Hollowness]]* (1998)
**[[Braid of Knees]]* (1999)
**[[Stethoscophic Notion]]* (2001)
**Tremolo of her Mind....* (2002)
**[[Praying Winter]]* (2003)

### '''''Tremolo of her Mind ...'''''
er en musikk-EP med sporene «Miles Away», «Before Painting Your Murals», «Dipso Raga #1 (for George)», «Hear Me, Take Me» og «In Syd's Garden». En vinylutgave kom på Apartment records (aparec023) i 250 eksemplarer.
## Referanser


## Eksterne lenker
*