Wirralhalvøya

**Wirral** er en halvøy i Nordvest-England. Den omtrent rektangulære halvøya er omtrent 24 km lang og 11 km bred, og er avgrenset av elvemunningene til Dee i vest og Mersey i øst. , Mersey-elvemunningen i øst og Liverpoolbukta i nord. Den nordlige delen tilhører distriktet Wirral i Merseyside mens den sørlige tilhører Ellesmere Port and Neston i Cheshire. Hele området var tidligere en *[[herred|hundred]]* i Cheshire.

Historisk sett lå Wirral helt i Cheshire; i *[[Domesday Book]]*, nedtegningen av den store folke- og boligtellingen som ble foretatt i England i 1086, ble grensen til resten av grevskapet plassert ved «to pilskudd fra fra Chesters bymurer». Siden Loven om lokalstyre av 1972 har imidlertid bare den sørlige tredjedelen vært i Cheshire, mens nesten hele resten ligger i administrative distriktet Wirral, Merseyside.  Et område med saltmyr og gjenvunnet land som grenser til den sørvestlige delen av halvøya ligger i det walisiske grevskapet Flintshire.

Flere stedsnavn i Wirral bærer minner om nærvær av norske vikinger. Dette skyldes blant annet en gruppe norrøne innvandrere som etablerte seg her etter at de sent på 800-tallet ble forvist av irlendere og av sine egne landsmenn fra Dublin.

## Toponymi
Navnet Wirral betyr bokstavelig talt «myrtehjørne», fra det gammelengelske ordet *wir,* engelsk: *myrtle*(norsk: pors), og *heal*, en vinkel, et hjørne eller en skråning. Det antas at landet en gang var gjengrodd med pors som danner kratt på myr og lyngheier, en plante som ikke lenger finnes i området, men som er rikelig rundt byen Formby på Merseyside, og som Wirral en gang ville hatt et lignende habitat for. Navnet ble gitt til Hundred of Wirral (eller Wilaveston) rundt 700-tallet.

## Norrøn bosetning

Mot slutten av 800-tallet begynte norrøne vikingene å plyndre området, men en del av dem slo seg ned som bofaste langs Dee-siden av halvøya og langs kysten. De ga landsbyene sine norrøne navn som Kirby («Kirkeby»), Greasby og Meols. De introduserte sitt eget lokale styresett med en forsamling på et ting i Thingwall. De pseudohistoriske *[[Irlands fragmentariske annaler]]* ser ut til å nedtegne den hiberno-skandinaviske bosetningen på Wirral-halvøya i sin beretning om innvandringen til en norrøn krigsherre kalt Ingimundr nær Chester. Denne irske kilden plasserer denne bosetningen i etterkant av vikingenes forvisning fra Dublin i 902, og et mislykket forsøk på å bosette seg på Anglesey kort tid etter.

Etter disse tilbakeslagene sies det at Ingimundr slo seg ned i nærheten av Chester med samtykke fra Æthelflæd, medhersker over kongedømmet Mercia. Grensen til norrøne bosetningsområdet antas å ha gått sør for Neston og Raby, og langs Dibbinsdale. Bevis på norrønt språk på Wirral kan fortsatt sees fra stedsnavnbevis – som det vanlige -by (fra *býr* som betydde «boplass» eller «gårdsbruk») – suffikser og navn som Tranmere, som kommer fra *trani melr* («tranefuglsandbank»). Skulptur fra vikingtiden bekrefter dette. Nyere Y-DNA-forskning har også avslørt det genetiske sporet som nordboere etterlot seg på Wirral, nærmere bestemt relativt høye andeler av haplogruppen *R1a*, assosiert i Storbritannia med norsk avstamning.

## Referanser


## Eksterne lenker
*