open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hits fra Kids

***Hits fra Kids*** er en samleplate utgitt av det norske rockebandet The Kids i 2007. Plata inneholder de 15 beste låtene fra de tre tidligere albumene, og i tillegg en engelsk og svensk versjon av «Forelska i lærer'n», en ny låt som heter «Kyss mæ godnatt», og til slutt en akustisk versjon av «Vil du værra me mæ hjæm i natt».

## Sporliste

#«Hun er forelska i lærer'n» (Ingebrigtsen/Flakne) 3:44
#«Kyss mæ godnatt» (Ingebrigtsen) 3:39
#«Null» (Ingebrigtsen/Flakne) 3:01
#«Vil du værra me mæ hjæm i natt» (Ingebrigtsen/Flakne) 4:27
#«Sexy» (Ingebrigtsen/Flakne) 4:29
#«Fanklubb» (Ingebrigtsen) 3:14
#«Ensom» (Flakne) 2:52
#«Norske jenter» (Ingebrigtsen/Flakne) 3:09
#«En liten pike» (Flakne/Samstad) 2:15
#«Tannlegeskrekk» (Ingebrigtsen/Samstad) 3:09
#«Nye klær» (Flakne) 2:24
#«Superstar» (Ingebrigtsen/Flakne) 3:30
#«Cool» (Cool), (Steel/Dangerfield, norsk tekst: Ingebrigtsen) 3:30
#«Tårer» (Ingebrigtsen/Flakne) 3:30
#«Populær» (Ingebrigtsen/Flakne) 3:17 
#«Sønner av Norge» (Ingebrigtsen/Flakne) 2:32
#«Hon är förälskad i lärar'n» 3:37 (svensk versjon av spor 1), (Ingebrigtsen/Flakne)
#«She's In Love With the Teacher» 3:36 (engelsk versjon av spor 1), (Ingebrigtsen/Flakne)
#«Vil du værra me mæ hjæm i natt» (akustisk) 4:26, (Ingebrigtsen/Flakne)

## Medvirkende
### The Kids
* Dag Ingebrigtsen – vokalist, låtskriver, gitar 
* Torstein Flakne – gitar, låtskriver, kor, vokal 
* Arild Samstad – tangenter, kor, låtskriver 
* Ragnar Vigdal – trommeslager, kor 
* Terje Storli – bassist, kor på spor 2 og 19
* Svein Morten Lunde – bassist, kor
### Andre medvirkende
* Willy B. - historikk (bandets historietre i booklet)
* Björn Engelmann - mastering (spor 2 og 19)
* Eirik Wangberg - produsent 
* Jan Erik Kongshaug - produsent (spor 17)
* Kristian Lindeman - produsent
* Ole Evenrud - produsent (spor 2 og 19)
* Rune Nordal - produsent
* Morten Stendahl - mastering
* Thomas Ertmann - produsent (spor 17)
* Tomas Siqveland - produsent (spor 2 og 19)
* Casino Steel - låtskriver
* Matt Dangerfield - låtskriver

## Eksterne lenker
Wedel kraftverk

**Wedel kraftverk** er et varmekraftverk utenfor storbyen Hamburg, beliggende i delstaten Schleswig-Holstein i det nordlige Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 501 MW, fordelt på 3 fortsatt operative blokker.

Anlegget ble påbegynt omkring 1962 og stod ferdig i 1991. I mellomtiden er 1 blokk stengt. Brenselkilden er kull og råolje. Operatør er energiselskapet Vattenfall.

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1&nbsp;376&nbsp;500 tonn, mot en utslippskvote samme år på 1,32 mill tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Niedersachsen & Schleswig-Holstein».
Wilhelmshaven kraftverk

** Wilhelmshaven kraftverk ** er et varmekraftverk i havnebyen Wilhelmshaven i delstaten Niedersachsen i det nordlige Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 747–770 MW (ulike kilder oppgir ulike tall), fordelt på 1 blokk. 

Anlegget ble påbegynt omkring 1970 og stod ferdig i 1976. Brenselkilden er kull og råolje, med turbiner og generatorer levert av Siemens AG. Operatør er energiselskapet E.ON Energie AG. 

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 3,761 millioner tonn, mens kvoten var om lag 2,334 millioner tonn.


Kraftwerke Wilhelmshaven.JPG|
2012-05-13 Nordsee-Luftbilder DSCF8592.jpg|
2012-05-13 Nordsee-Luftbilder DSCF8593.jpg|


## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Niedersachsen & Schleswig-Holstein».
Flensburg kraftverk

**Flensburg kraftverk** er et varmekraftverk i grensebyen Flensburg i delstaten Schleswig-Holstein i det nordlige Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 195 MW, fordelt på seks omtrent like store blokker, med kokere delvis levert av ABB.

Anlegget ble påbegynt omkring 1971 og stod ferdig i 1985. I mellomtiden er fire blokker stengt ned. Brenselkilden er kull og biomasse. Operatør er Stadtwerke Flensburg.

## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Niedersachsen & Schleswig-Holstein».
Bergkamen kraftverk

** Bergkamen kraftverk ** er et varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 747 MW, fordelt på én blokk, levert av Siemens AG.

Anlegget ble påbegynt omkring 1975 og stod ferdig i 1981. Brenselkilden er kull. Operatør er et lokalt energiselskap, men RWE Power er medeier.

De totale CO<sub>2</sub>-utslippene i 2008 var ca. 2&nbsp;448&nbsp;000 tonn, mens det samme årets kvote som var 2,262 mill tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Datteln kraftverk

** Datteln kraftverk ** er et varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 3513 MW, fordelt på 3 operative blokker. Anlegget leverer også noe fjernvarme ved hjelp av kogenerasjon.

Anlegget ble påbegynt omkring 1964 og stod ferdig i 1969. Brenselkilden er kull og koksgass. Operatør er energiselskapet E.ON Energie AG. 

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1&nbsp;494&nbsp;100 tonn, mens det samme årets kvote var 0,983 mill tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
* E.ON – Kraftwerk Datteln.
Herne Baukau kraftverk

** Herne Baukau kraftverk ** er et varmekraftverk ved industribyen Herne i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 1100 MW, fordelt på 4 operative blokker, levert av Siemens. 

Anlegget ble påbegynt omkring 1962 og stod ferdig i 1989. Brenselkilden er steinkull. Operatør er energiselskapet STEAG AG. 

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 2&nbsp;784&nbsp;000 tonn, mens det samme årets kvote som var 2,484 mill tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Ibbenbüren kraftverk

** Ibbenbüren kraftverk ** er et varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 752 MW, fordelt på 1 blokk levert av Siemens. Blokken er den kraftigste antrasitt-fyrte enkeltblokken i verden.

Anlegget ble påbegynt omkring 1972 og stod ferdig i 1976. Brenselkilden er kull og antrasitt (steinkull). Operatør er energiselskapet RWE Power AG. 

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 4&nbsp;335&nbsp;000 tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Lausward kraftverk

** Lausward D&E kraftverk ** er et varmekraftverk utenfor Düsseldorf i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det er byens største kraftverk med en installert produksjonskapasitet på 520 MW, fordelt på 2 operative blokker. Anlegget leverer blant annet store mengder strøm til tysk jernbane.

Anlegget ble påbegynt omkring 1957 og stod ferdig med tre påbygg i 1976. Tre eldre blokker ble stengt ned i 1998, samtidig som tre 100-150 meter høye skorsteiner ble revet. Brenselkilden naturgass og fyringsolje. Operatør er energiselskapet Stadtwerke Düsseldorf AG. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Stadtwerke Düsseldorf – «Heizkraftwerk Lausward» (på tysk).
Goldenberg kullkraftverk

** Goldenberg kullkraftverk ** er et av de eldste varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Allerede i 1914 ble et kullkraftverk anlagt her, oppkalt etter RWE-ingeniøren Bernhard Goldenberg. Anlegget ble installert i 1953 og ombygd igjen i 1993, med en installert produksjonskapasitet på 200 MW, fordelt på 2 fortsatt operative blokker. 

I 1993 skulle anlegget egentlig stenges ned fordi det ikke maktet å møte nye utslippskrav, men langsiktige kraftkontrakter medførte at man installerte to nye blokker i kraftverket. Brenselkilden er brunkull. Operatør er energiselskapet EnBW RWE Power AG. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Frimmersdorf kraftverk

** Frimmersdorf kraftverk ** er et varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 2265 MW, fordelt på 12 operative blokker levert av Siemens. Årsproduksjonen er om lag 21 TWh elektrisk kraft.

Anlegget ble påbegynt omkring 1959 og stod ferdig i 1970. Brenselkilden er brunkull. Operatør er energiselskapet RWE Power AG. Utslippene av CO<sub>2</sub> er 19,3 millioner tonn i 2007.
De totale CO²-utslippene i 2008 var ca. 18&nbsp;550&nbsp;000 tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Scholven kraftverk

** Scholven kraftverk ** er et varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 2&nbsp;056 MW, fordelt på 5 fortsatt operative blokker levert av Siemens. 

Anlegget ble påbegynt omkring 1968 og stod ferdig i 1975. I ettertid er 2 blokker hver på 692 MW stengt ned. Brenselkilden er steinkull og fyringsolje. Operatør er energiselskapet E.ON Energie AG. Utslippene av CO2 er 10,8 millioner tonn i 2007.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 10&nbsp;577&nbsp;000 tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Voerde-West kraftverk

** Voerde-West kraftverk ** var et anlegg bestående av to sammenføyde varmekraftverk nær storbyen Essen i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det hadde en installert produksjonskapasitet på 2220 MW, fordelt på 2 blokker i hvert av anleggene. Voerde-anlegget bestod av 2 x 761 MW blokker, mens West-anlegget hadde 2 x 350 MW blokker.

Anlegget ble påbegynt omkring 1970, stod ferdig i 1985 og ble nedlagt i 2017. Brenselkilden var steinkull. Operatør var energiselskapet STEAG AG med 75% eierandel, mens RWE Power eide 25%.

CO2-utslippene ved det største anlegget i 2008 var ca. 6&nbsp;726&nbsp;000 tonn. Utslippene ved det minste anlegget ble halvert i 2008 og var ca. 1&nbsp;664&nbsp;800 tonn, mens det samme årets kvote var 1,78 mill tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Cuba (sjokolade)

**Cuba** er en sjokolade produsert av Nidar. Den består av nougat og sprøristede mandler, og ble lansert i 1938.

## Næringstabell

## Ingredienser
Sukker, tørrmelk, mandler (11%), vegetabilsk fett, kakaosmør, kakaomasse, hasselnøtter, kakaopulver, emulgator (soyalecitin), salt og aroma (vanillin)

Kan inneholde spor av andre nøtter.

## Historikk
* 1938: Introduseres på markedet. Fremstilling av Cuba var opprinnelig en solid dose håndarbeid og sjokoladen ble i første rekke solgt som konditorvare.
* 1984: Lansering av Cuba i pose (minibiter)
* 1987: Nytt design
* 1988: Lansering av Cuba rull
* 1992: Lansering av Cuba Krokan og Cuba Mokka
* 1998: Relansering av Cuba stang, med nytt design, enda bedre smak og ny reklamefilm.
* 2018: Nytt design, slutt på de tvistede endene på innpakningen.
* 2021: Fjernes hos Rema 1000 etter sviktende salg

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Nidar.no/Cuba Næringstabell
Weisweiler kraftverk

** Weisweiler kraftverk ** er et varmekraftverk nær byen Eschweiler i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 2&nbsp;293 MW, fordelt på 6 fortsatt operative blokker, mens 2 blokker er stengt ned. 

Anlegget har historikk tilbake til 1913 under navnet *Kraftwerk Zukunft* på 12 MW effekt. Dagens anlegg ble påbegynt omkring 1955 og stod ferdig i 1975. Brenselkilden er brunkull. Operatør er energiselskapet RWE Power AG. 

Årsproduksjonen er 15,93 TWh kraft. Utslippene av CO2 er 18,8 millioner tonn årlig i 2007. De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 21&nbsp;441&nbsp;000 tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Werdol-Elverlingsen kraftverk

** Werdol-Elverlingsen kraftverk ** er et varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 750 MW, fordelt på 3 blokker. Én av blokkene er en kogenerasjons-blokk som gjenbruker kraftvarmen.

Anlegget ble påbegynt omkring 1971 og stod ferdig i 1982. Brenselkilden er kull og fyringsolje samt naturgass. Operatør er energiselskapet Mark-E AG. 

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1&nbsp;934&nbsp;000 tonn, mens det samme årets kvote var 1,177 mill tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Werne kraftverk

**Werne kraftverk**, også kjent som ***Gersteinwerk Block K***, er et varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 770 MW, fordelt på én blokk og 3 turbiner levet av Siemens. Gassfyringsenhetene inngår som blokk K i det enda større Gersteinwerk kraftverk, som også er vekselvis gass- og kulldrevet.

Anlegget ble påbegynt omkring 1975 og stod ferdig i 1984. Brenselkilden er steinkull og naturgass. Operatør er energiselskapet RWE Power AG.

De totale CO2-utslippene i 2008 gikk merkbart ned og var ca. 2&nbsp;299&nbsp;000 tonn, mens det samme årets kvote som var 2,186 mill. tonn.

På samme stedet ligger Gersteinwerk kraftverk som er gassfyrt, og på hele 1.680 MW.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Westfalen kraftverk

** Westfalen kraftverk ** er et varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 670 MW, fordelt på 3 gjenværende blokker. Anlegget utvides til 2&nbsp;470 MW når to nye 800 MW-blokker installeres. 

Dette anlegget ligger på stedet hvor det 1&nbsp;300 MW store Hamm kjernekraftverk lå, men det ble stengt ned etter Tsjernobylulykken i 1986. Anlegget slik det idag ser ut ble påbegynt omkring 1963 og stod ferdig i 1969. Brenselkilden er steinkull og fyringsolje. Operatør er energiselskapet RWE Power AG. 

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 2&nbsp;958&nbsp;000 tonn, mens det samme årets kvote som var 2,061 mill. tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Bexbach kraftverk

** Bexbach kraftverk ** er et varmekraftverk i byen Bexbach sør i delstaten Saarland i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 773 MW, fordelt på én blokk.

Anlegget ble påbegynt omkring 1975 og stod ferdig i 1983. Brenselkilden er kull. Operatør er et lokalt energiselskap, mens e.ON Energie har en liten eierpost på 8,3%.

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 2&nbsp;461&nbsp;000 tonn, mens det samme årets kvote var på 1,966 mill tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Rheinland-Pfalz and Saarland».
Ensdorf kraftverk

** Ensdorf kraftverk ** er et varmekraftverk i delstaten Saarland i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 310 MW, fordelt på én blokk. 

Anlegget ble påbegynt omkring 1965 og stod ferdig i 1971. Brenselkilden er kull og fyringsolje. Det kan også brennes litt biomasse ved anlegget. Operatør er energiselskapet RWE Power AG. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Rheinland-Pfalz and Saarland».
Gersteinwerk kraftverk

** Gersteinwerk kraftverk ** er et varmekraftverk i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 1&nbsp;680 MW, fordelt på 4 x 427 MW blokker med dampturbiner fra Siemens. Gassfyringsenhetene ved Werne kraftverk inngår som blokk K i dette anlegget. Brenselkilden er steinkull og naturgass. Operatør er energiselskapet RWE Power AG.

De totale CO2-utslippene økte merkbart i 2008 og var ca. 1&nbsp;044&nbsp;600 tonn, langt over kvoten det samme året som var 0,255 mill. tonn.
 Utslippet er likevel lavt sammenliknet med anleggets effekt.

På samme stedet ligger Werne kullkraftverk (Gersteinwerk-K).

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
HC Leipzig

**Handball-Club Leipzig e.V.** er en håndballklubb i Leipzig i delstaten Sachsen i Tyskland. Klubben ble stiftet i 1999 og spiller i Bundesliga. De norske spillerne Renate Urne, Mette Ommundsen og Rannveig Haugen spiller i klubben. Else-Marthe Sørlie Lybekk spilte for klubben fra 2003 til 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Boxberg kraftverk

** Boxberg kraftverk ** er et varmekraftverk i delstaten Sachsen i det østre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 2570 MW, fordelt på en rekke operative blokker. Blokken Boxberg-Q hr en Siemens-generator og -turbin på 907 MW og ble ferdig i 2000. Anleggets totalkapasitet oppnås gjennom utbygginger innen 2011.

Brenselkilden er brunkull (lignitt). Operatør er energiselskapet Vattenfall. Utslippene av CO2 var 15,5 millioner tonn i 2007.

I 2008 var utslippene og -kvotene slik ved de ulike enhetene:
* *Boxberg III* – utslipp ca. 9&nbsp;307&nbsp;000 tonn, utslippskvote 4,27 mill. tonn
* *Boxberg IVI* – utslipp ca. 6&nbsp;135&nbsp;000 tonn, utslippskvote 4,35 mill. tonn

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Germany – Sachsen and Sachsen-Anhalt».
Sykkelgir

**Sykkelgir** er mekanismer benyttet på tråsykler som gjør mulig en endring i utveksling mellom pedaler og hjulet som driver sykkelen fremover.

Sykkelgir muliggjør endring i utveksling mellom inngående og utgående løp av kraftoverføringssystemet på sykkelen. På tradisjonelle sykler er inngående løp som regel plassert rundt krankhuset på sykkelen, ved et kranklager, krankarmer og pedaler. Når syklisten trår på den foroverlente pedalen roterer krankarmene rundt krankhuset med sykkelens retning. På en kjededrevet sykkel er et kjede montert på et krankdrev som roterer med krankarmen rundt krankhuset. Kjedet er strukket bakover for å dra et motsvarende tannhjul som roterer rundt navet på sykkelens bakhjul. 

## Enheter
Tabellen nedenfor gir en sammenligning av to ulike metoder for å måle giring:
* Meter tilbakelagt per pedalomdreining, som bare ihensyntar hjuldiameteren og drivverket
* Grad av mekanisk fordel (*gain ratio*), som i tillegg hensyntar kranklengden, og derved sykkelens «totale mekaniske giring»

Tallene i tabellen er basert på utregning med en sykkel som har 622 mm-felger (700c), 25 mm dekk og 170 mm krank, som på en vanlig landevegssykkel. Tabellen oppgir også hastigheter for ulike kadenser.

## Typer sykkelgir
De to vanlige typene sykkelgirsystem er kjedegir og navgir. Det finnes også andre systemer og hybrider, som for eksempel der kjedegir- eller navgirmekanismer er montert på atypiske steder i rammen.

## Kjente produsenter av sykkelgir
*Shimano
*SRAM Corporation
*Campagnolo
*Sun Race Sturmey-Archer

## Galleri

Derailleur_Bicycle_Drivetrain.svg|Et kjedegir med eksterne girarmer
Sturmey-Archer SX3.jpg|En navgir med interne girmekanismer
Honda mountain bike.jpg|Honda utforsykkel med atypisk *innvendig* kjedegir
Pjotr Simonenko

**Pjotr Nikolajevitsj Simonenko** (russisk: Пётр Никола́евич Симоне́нко; ukrainsk Петро Миколайович Симоненко - *Petro Mykolajovytsj Symonenko*; født 1. august 1952 i Donetsk) er en ukrainsk politiker for Ukrainas kommunistiske parti. Simonenko har russisk som morsmål.

Simonenko ble valgt som det ukrainske kommunistiske partiets presidentkandidat til det ukrainske presidentvalg i 1999. Han gikk til andre valgomgang, der han tapte for Leonid Kutsjma. Ved presidentvalget i oktober 2004 fikk Simonenko 5 % av stemmene og ble slått ut i første valgomgang. Simonenko var kandidat til presidentvalget i Ukraina i 17. januar 2010, men fikk denne gang bare 3,6 % av stemmene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kromme Rijn

**Kromme Rijn** («Den krumme Rhinen», av dens mange svinger) er en elv i provinsen Utrecht i Nederland. Elven kommer fra Nederrijn-Lek ved den gamle byen Wijk bij Duurstede (kalt Dorestad før middelalderen), og etter dette svinger den seg gjennom provinsen Utrecht, forbi byene Cothen, Werkhoven, Odijk, Bunnik og Zeist, og ender opp i Stadsbuitengracht (vollgraven) ved byen Utrecht. Elven er ca. 28&nbsp;km lang og har en maksimal bredde på 15 meter, mens den er 2 meter dyp. Fra Wijk bij Duurstede til Utrecht har den et fall på 2 meter.

Elven ble antagelig til rundt år 1000 f.Kr. og i romertiden var den rikets nordligste grense, *[[Limes|Limes Germanicus]]*. På denne tiden var Kromme Rijn 100 meter bred, og dessuten Nederrijns hovedløp frem til middelalderen. Langs elven lot romerne flere castella bygge for å beskytte grensen.

I 1122 lot biskop Godebald av Utrecht en demning bli bygget ved Wijk bij Duurstede, for slik å beskytte de bakenforliggende områdene mot oversvømmelser. Dermed ble Kromme Rijn med årene mindre og mindre dyp. Elven Lek overtok dens funksjon, og byen Utrecht mistet sin direkte tilknytning til en viktig vannvei. I 1440 ble en kanal gravet ved Werkhoven slik at en av buktene ble avskåret, noe som gjentok seg ved Ossenwaard og Odijk i 1870.

Opprinnelig ble byen Utrecht bygd av romerne ved et vadested nær der Kromme Rijn forgreiner seg til elvene Vecht (nordlig løp) og Leidse Rijn (vestlig løp). Innenfor Utrechts bymurer passerer vannet fra Kromme Rijn gjennom kanalene Stadsbuitengracht, Oudegracht, Nieuwegracht, Kromme Nieuwegracht, Drift, Plompetorengracht og slusen Weerdsluis før det går over i Utrechtse Vecht. Fra Stadsbuitengracht fortakker også Vaartse Rijn (mot Nieuwegein) og Leidse Rijn (mot Harmelen) seg, før de går over i Oude Rijn mot Nordsjøen.

Skipsfart er ikke mulig, med unntak av strekningen Beverweerd-Utrecht. De to slusene i elven, en ved Werkhoven og den andre ved Cothen, brukes nå kun til å regulere vanngjennomstrømning og -nivå (nederlandsk: *stuw*) i elven.

Langs elven ligger flere slott og landsteder / gods, eksempler på dette er Amelisweerd, ridderhofstad Rhijnauwen (adelig gods), Rhijnestein og Beverweerd.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* www.rivierkrommerijn.nl (nederlandsk)
Michael Ironside

**Michael Ironside** (født som *Fredrik Reginald Ironside* den 12. februar 1950 i Ontario, Canada) er en canadisk skuespiller. Han har også jobbet som stemmeskuespiller, filmprodusent, regissør og manusforfatter i flere amerikanske og canadiske filmer og TV-serier.

En av de første rollene Ironside hadde var som den onde Darryl Revok i filmen *Scanners* fra 1981 som ble produsert av David Cronenberg. Hans gjennombrudd som skuespiller kom med hans rolle i TV-miniserien *V: The Final Battle* fra 1984 der han spilte rollen som Ham Tyler. Han er også kjent for sine roller i filmene Top Gun (1986), *[[Extreme Prejudice]]* (1987) og Total Recall (1990). Og han er stemmen til Sam Fisher i Splinter Cell-spillene. I 2023 fikk han en rolle i filmen BlackBerry.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Weiher kraftverk

** Weiher (III) kraftverk ** er et varmekraftverk i delstaten Saarland i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 707 MW, fordelt på én blokk (***Weiher-3***). 

Anlegget ble påbegynt omkring 1970 og stod ferdig i 1976. Brenselkilden er kull. Operatør er energiselskapet Saarenergie GmbH. 

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 1&nbsp;949&nbsp;000 tonn, mens det samme årets kvote var 1,637 mill tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Rheinland-Pfalz and Saarland».
Østafjells

**Østafjells**, **østenfjells** eller **austafjells**, er et begrep som beskriver et landområde som ligger øst for fjellet eller fjellene. Begrepet benyttes oftest som en betegnelse på området øst for fjellkjeden Langfjellene, som starter ved Setesdalsheiene i sør og ender ved Dovrefjell i nord, og deler det sørlige Norge i Vestlandet og Østlandet. Begrepet østafjells benyttes ofte i meteorologi, da det ofte er et værskille langs fjellene. I norske værmeldinger består østafjells av Østlandet pluss Agder og Telemark. 

Opprinnelig ble begrepene *[[sønnenfjells|søndensfjeldske]]* (Østlandet) og *[[Nordenfjells|nordenfjeldske]]* (Vestlandet, Trøndelag og Nordlandene) benyttet for å dele Norge i to hoveddeler, senere kom begrepene vestenfjells og østenfjells for å gi landet en ytterligere inndeling.

## Referanser
Samlerobjekt

**Samlerobjekt** eller **samleobjekt** er en gjenstand eller noe annet som anses for å ha samlerverdi av samlere. Samlerobjekt kan være kunst, antikviteter eller vanlige produkter av forskjellig type, karakter og økonomisk verdi. Det kan også være sjeldenheter fra naturen eller spesielt fine eksemplarer av noe. Ofte er det gamle, hverdagslige bruksting eller saker fra  populærkulturen som opprinnelig ikke har kostet så mye. Et nytt produkter som blir laget i begrensede mengder eller spesielle varianter, for eksempel bøker eller plater i små opplag eller særlig påkostede spesialutgaver, kan merkes og markedsføres som «samleobjekt», på engelsk ofte kalt *collectable* eller *collector's item*. I en privat eller offentlig samling kan slike objekter være valgt ut og ordnet etter for eksempel tematiske, historiske eller geografiske fellestrekk. 

## Se også
* Samling
* Spin-off-produkt, salgsprodukt knyttet til et populært fenomen
* Kuriositetskabinetter, eldre tiders samlinger av rariteter
Paul de Vivie

**Paul de Vivie** (født 29. april 1853, død 27. februar 1930), alias *Velocio* var en fransk sykkelturist, skribent og sykkelambassadør. Han var en tidlig forkjemper for benyttelse av girsystem på sykkel.

## Referanser
Franz Gabl

**Franz Gabl** (født 29. desember 1921 i St. Anton am Arlberg, død 23. januar 2014 i Bellingham) var en østerriksk alpinist som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.

Gabl vant en olympisk sølvmedalje i alpint under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han kom på andreplass i utfor bak Henri Oreiller fra Frankrike.

Han deltok også i VM 1950 i Aspen. Der kom han på 9.-plass i slalåm, 36.-plass i storslalåm og 11.-plass i utfor.

## OL-medaljer
* 1948  St. Moritz -  Sølv i alpint, utfor menn  Østerrike

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rolf Olinger

**Ralph «Rolf» Olinger** (født 17. desember 1924 i Engelberg, død 25. juni 2006) var en sveitsisk alpinist som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.

Olinger vant en olympisk bronsemedalje i alpint under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han kom på delt tredjeplass i utfor sammen med sin landsmann Karl Molitor. Henri Oreiller fra Frankrike vant foran Franz Gabl fra Østerrike.

## OL-medaljer
* 1948  St. Moritz -  Bronse i alpint, utfor menn  Sveits

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jens Müller (flyger)

**Jens Einar Müller** (1917–1999) var en norsk flyger under andre verdenskrig. Han var én av tre krigsfanger som klarte å rømme fra Stalag Luft III i det som kalles «Den store flukten». 

Müller studerte i Zürich da andre verdenskrig brøt ut, men kom seg i mai 1940 til England.  Den flyinteresserte Müller hadde fått flysertifikat allerede som attenåring i 1935, men gjennomgikk likevel flygeropplæring i det første kullet i Flyvåpnenes Treningsleir i Little Norway. Etter tildeling av flygervingen, ble han beordret til en engelsk enhet for å få trening i operativ flyging (No. 52 Operational Training Unit), før beordring til 331 (Norwegian) Squadron.

19. juni 1942 deltok flere flyenheter, deriblant 331 skvadron, i luftstøtten i forbindelse med Dieppe-raidet. Müller ble skutt ned av tyske fly og havnet til slutt i Stalag Luft III nær Żagań i Polen. Natt til 25. mars 1944 klarte 76 fanger å rømme.  Müller, som blant annet hadde bidratt til flukten ved å konstruere en pumpe for ventilering av luften i flukttunnelene, var én av tre fanger som ikke ble tatt etter flukten. Som gjengjeldelse for flukten henrettet tyskerne 50 av de 73 fangene som ikke kom seg unna, deriblant nordmennene Halldor Espelid og Nils Jørgen Fuglesang.

Müller og Per Bergsland, den andre nordmannen som unnslapp, kom seg til Stettin og derfra videre til England.  De havnet begge tilbake i Canada som instruktører på flyskolen.

Etter krigen begynte Jens Müller i DNL, der han straks ble kaptein.  Han fortsatte der da DNL gikk over i SAS, frem til han pensjonerte seg i 1977. Han var bror til filmregissøren Nils R. Müller (1921–2007).

Av britene ble han hedret med Military Cross for sin krigsinnsats.

## Utmerkelser
Müller mottok disse utmerkelsene for sin innsats under krigen:

## Bibliografi
* 

## Referanser


## Kilder
* *Spitfire Saga bind I* (Guhnfeldt, 2009 ISBN 978-82-998071-1-1)
Lysette Anthony

**Lysette Anthony** (født 26. september 1963 i London) er en engelsk skuespillerinne som har spilt innen engelsk film, fjernsyn og teater. I 1980 i en alder av 16 år ble Anthony proklamert som *Face of the Eighties* av fotografen David Bailey. Anthony ble en svært vellykket modell før hun debuterte som skuespiller i en alder av 20 år. Hun er best kjent for sine roller i Woody Allens film *Husbands and Wives* fra 1992 og situasjonskomedien *Three Up, Two Down*.

Hun bor sammen med komponist Simon Boswell og har en sønn som heter Jimi og ble født i 2004. I 2008 ble hun diagnostisert med leddgikt, men har kommet til hektene igjen etter en operasjon året etter. Hun bruker mye av sin tid til å samle midler til forskning. Anthony har også dukket opp i en rekke musikkvideoer for forskjellige artister, blant annet Bryan Adams' video Summer of `69.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
June Allyson

**June Allyson** (1917–2006) var en amerikansk skuespiller som var populær på 1940- og 1950-tallet. Allyson vant en Golden Globe for beste kvinnelige hovedrolle for sin rolle i filmen *[[Too Young to Kiss]]* (1951).

I april 1918, da Allyson var seks måneder gammel, forlot hennes alkoholiserte far, som hadde jobbet som vaktmester, familien sin. For å få nok penger til at endene kunne møtes måtte moren jobbe både som telefonoperatør og kasserer i en restaurant.

I 1925, da Allyson var 8 år gammel, falt en gren fra et dødt tre ned på henne mens hun var på sykkeltur. Hun brakk flere ben og legene sa at hun aldri noensinne ville klare å gå igjen. Hun gjennomgikk flere måneder med badeøvelser og klarte etter iherdig trening til slutt å få tilbake sin mulighet til å kunne gå.

Allyson debuterte som skuespiller i filmen *[[Best Foot Forward]]* (1943). Hennes siste film var *[[A Girl, Three Guys and a Gun]]* (2001). 

Allyson har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame, ved 1537 Vine Street, for sin innsats i filmindustrien.
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Resi Hammerer

**Therese «Resi» Hammerer** (født 18. februar 1925 i Hirschegg i Østerrike, død 14. juni 2010) var en østerriksk alpinist som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.

Hun vant en olympisk bronsemedalje i alpint under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Hun kom på tredjeplass i utfor for damer, bak Hedy Schlunegger fra Sveits og  Trude Jochum-Beiser fra Østerrike.

## OL-medaljer
* 1948  St. Moritz -  Bronse i alpint, utfor damer  Østerrike

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Antoinette Meyer

**Antoinette Meyer**, gift **Molitor**, (født 19. juni 1920 i Hospental, død 19. juli 2010) var en sveitsisk kvinnelig alpinist som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.

Meyer vant en olympisk sølvmedalje i alpint under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Hun kom på andreplass i slalåm for damer, bak Gretchen Frazer fra USA. Hun deltok også i utfor, der hun ble nummer 11.

Hun var gift med Karl Molitor.

## OL-medaljer
* 1948  St. Moritz -  Sølv i alpint, slalåm damer  Sveits

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leidse Rijn

**Leidse Rijn**, tidligere **Leidse vaart**, («Leidens Rijn») er en kanal i provinsen Utrecht i Nederland.

Den ble gravd ut i middelalderen, da meanderløpet til den gamle Rhinen ble fylt med avleiringer.

Leidse Rijn er 13&nbsp;km lang. Langs Leidse Rijn ligger De Meern og Harmelen. Mens den fremdeles er i byen Utrecht krysser Leidse Rijn Merwede-kanalen og Amsterdam-Rhinen-kanalen.

Den er fortsettelsen av Kromme Rijn fra vollgravsystemet rundt Utrecht. Kanalen går til Harmelen der den fortsetter som Oude Rijn, som munner ut i Nordsjøen ved Katwijk.

## Historie
Siden begynnelsen av vår æra har det gamle løpet til Rhinen mellom Utrecht og Harmelen blitt stadig vanskeligere å manøvrere i. Byggingen av en demning i Kromme Rijn i 1122 førte til at den gamle Rhinen ble fylt med avleiringer, særlig nedenfor Utrecht siden den der har et meanderløp i svært flatt terreng.

Allerede tidlig i middelalderen (ca. år 700) ble det gravd en kanal fra Utrecht til Vleuten. Da strekningen Vleuten-Harmelen etterhvert ble for smal og slyngete ble kanalen *Oude Rijn* (Harmelen-Utrecht) gravd ut i 1381.

Som en følge av byutviklingsplanene til borgermesteren i Utrecht, Hendrick Moreelse, ble Leidse Rijn gravd ut mellom 1662–1665. Denne ble koblet til Oude Rijn-kanalen der denne gjør en sving mot nordøst. Ved stedet der den nye kanalen går over i Oude Rijn bygde jonker Everard Meyster et landsted kalt Oog in Al.

## Eksterne lenker
*
Nærings-, trafikk- og miljøsentral

**Nærings-, trafikk- og miljøsentral** (fork. **ntm-sentral**, **ntm**, finsk *elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus* (ely-keskus, ely), svensk *närings-, trafik- och miljöcentralen* (ntm-centralen, ntm) er benevnelsen på et statlig regionalt embetsverk i Finland med ansvar for iverksettelses- og utviklingsoppgaver. Nærings-, trafikk- og miljøsentralene ble opprettet 2010. Sammen med regionforvaltningsverkene har ntm-sentralene overtatt oppgavene til lenene, som ble oppløst ved utgangen av 2009. Nærings-, trafikk- og miljøsentralene viderefører dessuten oppgaver til de tidligere arbeids- og næringssentralene, regionale miljøsentralene, miljøkonsesjonsverkene, veidistriktene og arbeiderverndistriktsbyråene.

## Ansvarsområder

Nærings-, trafikk- og miljøsentralene har følgende oppgaver:

* rådgivnings-, finansierings- og utviklingsservice til bedrifter, sysselsettingsbasert støtte og arbeidskraftutdannelse, landbruks- og fiskerinæringssaker, innvandringssaker og EUs strukturfondprosjekter
* miljøvern, kontroll av regionutnyttelse og -oppbygging, naturvern, oppfølging av miljøkonsesjoner, utnyttelse og vern av vannressursene
* vedlikehold av landeveiene, veiprosjekter, konsesjonsspørsmål innen trafikk, trafikksikkerhet, kollektivtrafikk samt skjærgårdstrafikk
* yrkesrettet utdannelse, oppgaver innen biblioteks-, mosjons-, undervisnings- og ungdomsvesenet

Nærings-, trafikk- og miljøsentralenes tre ansvarsområder er:

* næringer, arbeidskraft, kompetanse og kultur
* trafikk og infrastruktur
* miljø og naturressurser

## Regional inndeling

Det er 15 nærings-, trafikk- og miljøsentraler:
  
* sentraler med tre ansvarsområder: *[[Birkaland]]*, *[[Egentliga Finland]]*, *[[Lappland (Finland)|Lappland]]*, *[[Mellersta Finland]]*, *[[Norra Savolax]]*, *[[Norra Österbotten]]*, *[[Nyland]]*, *[[Södra Österbotten]]* og *Sydöstra Finland* (Kymmenedalen og Södra Karelen). 
** sentraler med to ansvarsområder (ansvarsområdet næringer, arbeidskraft, kompetanse og kultur samt ansvarsområdet miljø og naturresurser): *[[Kajanaland]]* (under ntm i Norra Österbotten), *[[Norra Karelen]]* (under ntm i Norra Savolax), *[[Södra Savolax]]* (under ntm i Norra Savolax) og *Södra Tavastland* (Egentliga Tavastland og Päijänne-Tavastland, under ntm i Nyland). 
*** sentraler med ett ansvarsområde (ansvarsområdet næringer, arbeidskraft, kompetanse og kultur): *[[Satakunta|Västra Satakunta]]* (under ntm i Egentliga Finland) og *Österbotten* (Österbotten og Mellersta Österbotten, under ntm i Södra Österbotten).

## Eksterne lenker
* ''Arbets- och näringsministeriet'', Statens nya regionförvaltning betjänar från och med den 1 januari 2010.
* Närings-, trafik- och miljöcentralen
Toni Spiss

**Toni Spiss** (født 8. april 1930 i Sankt Anton am Arlberg, død 20. mars 1993 i Sankt Anton) var en østerriksk alpinist som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo.

Spiss vant en olympisk bronsemedalje i alpint under vinter-OL 1952 i Oslo. Han kom på tredjeplass i storslalåm, bak Stein Eriksen fra Norge og Christian Pravda fra Østerrike.

## OL-medaljer
* 1952  Oslo -  Bronse i alpint, storslalåm, menn  Østerrike

## VM-medaljer
* 1954  Åre -  Bronse i alpint, slalåm, menn 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Georges Anglade

**Georges Anglade** (født 18. juli 1944 i Port-au-Prince i Haiti, død 12. januar 2010 samme sted) var en haitsk-kanadisk forfatter, geograf og politiker.

## Liv og virke
Etter almenskoleavslutning i 1962 studerte Anglade juss i Port-au-Prince, og tok slutteksamen i juss (bakkalaureat) og sosialvitenskaper (diplom) i 1965. Han fortsatte med studier i Strasbourg i Frankrike og tok lisensiatgrad i 1967 i belletristikk og mastergrad i 1969 i anvendt geografi. Etter undervisning ved instituttet for geografi i Strasbourg i ett år fortsatte han å undervise i 1969 i Montréal. Der ble han medgrunnlegger av Université du Québec à Montréal (UQAM) og underviste der som professor i geografi frem til 2002. Han beskjefriget seg særlig med utviklings- og demokratiseringsproblemene i hjemlandet, og dessuten med samme problemkrets vedrørende  Cuba, Den dominikanske republikk, Venezuela, Martinique og Bahamas.

Som forfatter arbeidet Georges Anglade mye innen den litterære genre som kjennes som lodyans, og som er særegen for Haiti og bygger på verkene til forfatteren Justin Lhérisson.

Anglade var motstander av Duvalier-diktaturet og ble fengslet i 1974 og senere  samme år sendt i eksil. Han ble også¨sendt i eksil i 1991. I Montréal grunnla han MAS (*Mouvement haïtien de solidarité*, «Den haitiske solidaritetsbevegelse») og offentliggjorde i 1990 manifestet *La chance qui passe*. 

I 1994 ble han rådgiver for regjeringen Aristide og ble i 1995 minister for offentlige oppgaver og i 1996 spesialrådgiver for regjeringen Péval (første regjeringsperiode; 1996-2001.

Anglade omkom sammen med sin hustru under jordskjelvet i Haiti i januar 2010 da hjemmet deres raste sammen.

## Verker
### Lodyans
* Les Blancs de Mémoire. Montréal: Boréal, 1999.
* Leurs jupons dépassent. Montréal: CIDIHCA (Bibliothèque haïtienne), 2000.
* Ce pays qui m'habite. Outremont: Lanctôt, 2002.
* Et si Haiti declarait la guerre aux USA ? Montréal: Éditions Écosociété, 2004.
* Rire haïtien / Haitian Laughter, recueil bilingue de 90 lodyans de Georges Anglade. Engelsk oversettelse ved Anne Pease McConnell. Coconut Creek (Florida): Educa Vision, 2006.

### Essays
* L'espace haïtien. Montréal: Presses de l'Université du Québec, 1974.
* Mon pays d'Haïti. Montréal: Presses de l'Université du Québec, 1977.
* Espace et liberté en Haïti. Montréal: Centre de recherches Caraïbes, Université de Montréal, 1982, 144p.
* Atlas critique d'Haïti. Montréal: Centre de recherches Caraïbes, Université de Montréal, 1982, 80 pages, 18 cartes.
* Cartes sur table, en trois volumes. Port-au-Prince: Deschamps, 1990.
* Chronique d'une espérance; L'Hebdo de Georges Anglade (2007–2008). Port-au-Prince: L'Imprimeur II, 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi
Giuliana Chenal-Minuzzo

**Giuliana Chenal-Minuzzo** (1931–2020) var en italiensk alpinist. Hun deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo, 1956 i Cortina d'Ampezzo og 1960 i Squaw Valley.

Minuzzo vant en olympisk bronsemedalje i alpint under vinter-OL 1952 i Oslo. Hun kom på tredjeplass i utfor, bak Trude Jochum-Beiser fra Østerrike og Annemarie Buchner fra Tyskland

Åtte år senere, under vinter-OL 1960 i Squaw Valley vant hun en ny bronsemedalje. Hun ble nummer tre i storslalåm bak Yvonne Rüegg fra Sveits og amerikanske Penelope Pitou.

Chenal-Minuzzo avla den olympiske ed under åpningsseremonien i 1956.

## OL-medaljer
* 1952  Oslo -  Bronse i alpint, utfor, damer  Italia
* 1960  Squaw Valley -  Bronse i alpint, storslalåm, damer  Italia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Claudette Werleigh

**Claudette Werleigh** (født 1946 i Cap-Haïtien i Haiti) var statsminister for Haiti fra 7. november 1995 til 7. februar 1996.

Claudette Werleigh studerte retts- og samfunnsvitenskap i USA, Sveits og Haiti. Fra  1976 til 1987 var hun generalsekretær for det haitiske Caritas. I september 1993 ble hun designert utenriksminister for Haitis eksilregjering. Fra 1995 til 1996 var hun i tre måneder landets statsminister.

I 2007 ble Werleigh valgt til generalsekretær for den internasjonale katolske fredsorganisasjonen Pax Christi International.

## Eksterne lenker
* Biografi fra Haiti Support
Vi vet inte vart vi ska men vi ska komma dit

***Vi vet inte vart vi ska men vi ska komma dit*** er et musikkalbum fra 2004 av den svenske hiphopgruppen Snook.

## Sporliste

#«Frankenstein boogie» – 2:39
#«Om en minut om en sekund» (feat. Kaah) – 3:16
#«Mister Cool» – 3:07
#«Har du tänkt på din begravning» (med Luda) – 2:59
#«Såpbubblor» – 3:04
#«Och farsan snarkar redan» – 4:06
#«Lejonhjärta» (med Organism 12) – 5:00
#«17. juni» – (med Afasi) – 2:37
#«Låtsas som att det regnar» – 3:08
#«Håll käften orkestern» – 3:44
#«Verklighetsutflykt AB» – 3:30
#«Rasmus sista vers» – 3:13
Ólafsfjarðargöng

**Olafsfjordtunnelen** (lokalt: *Ólafsfjarðargöng* eller *Múlagöng*) er en veitunnel nord på Island. Den er 3400 meter lang, har bare et kjørefelt og er en del av Riksvei 82 (Ólafsfjarðarvegur). Tunnelen går gjennom fjellet Ólafsfjarðarmúli mellom fjorden/dalen/bygda Ólafsfjörður i nordvest og bygda Dalvik i fjorden Eyjafjörður i sørøst. Tunnelen åpnet 1. mars 1991.

Kort tid etter åpningen av Olafsfjordtunnelen ble det enighet i parlamentet på Island om at der skulle bygges videre to tunneler mellom Ólafsfjörður i sør og bygda Siglufjörður i nord. I 2006 ble Hedinsfjordtunnelen som prosjektet heter startet og er forventet ferdig i 2010.

## Se også
*Liste over veitunneler på Island

*Liste over veitunneler i Norge
*Liste over veitunneler i Sverige
Raymond Fellay

**Raymond Fellay** (født 16. januar 1932 i Verbier, død 29. mai 1994) var en sveitsisk alpinist som deltok i de olympiske vinterleker 1956 i Cortina d'Ampezzo.

Fellay vant en olympisk sølvmedalje i alpint i vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo. Han kom på andreplass i utfor, bak Toni Sailer fra Østerrike.

## OL-medaljer
* 1956  Cortina –  Sølv i alpint, utfor, menn  Sveits

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Annemarie Buchner

**Annemarie «Mirl» Buchner** (født 16. februar 1924 i Ettal, død 9. november 2014) var en tysk kvinnelig alpinist som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo.

Buchner vant tre olympiske medaljer i alpint under vinter-OL 1952 i Oslo. Hun kom på andreplass i utfor, bak Trude Jochum-Beiser fra Østerrike.
Hun ble nummer tre i både slalåm og storslalåm.

Hun ble valgt til årets tyske sportskvinne i 1948.

## OL-medaljer
* 1952  Oslo -  Sølv i alpint, utfor, damer  Tyskland
* 1952  Oslo -  Bronse i alpint, slalåm, damer  Tyskland
* 1952  Oslo -  Sølv i alpint, storslalåm, damer  Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sven Tito Achen

**Sven Tito Achen** (født 29. juli 1922 i Buenos Aires, Argentina, død 14. november 1986) var en dansk heraldiker. Han ble student 1940 og arbeidet i Politikens Forlag 1944-1953. Han var redaktør for *Grimbergs verdenshistorie * 1958-1961, og medredaktør for *[[Bibelen]] i kulturhistorisk lys* (9 bind) 1968-1971.

Achen var medstifter av det skandinaviske Heraldisk Selskap og gjorde et stort arbeid som *[[Heraldisk Tidsskrift]]*s første redaktør. Han skrev selv flere viktige artikler om heraldikk og symboler, bokanmeldelser og omtaler av heraldiske nyheter, begivenheter og fenomener.  Han lanserte begrepet «similarisering» om at mange våpenskjold med hensikt ble gjort like hverandre. Vanligvis brukes i heraldikken begrepet differensiering om dette.

Achen var medlem av Académie internationale d'héraldique, og han deltok på en rekke internasjonale heraldiske og genealogiske kongresser.

Han ble først særlig kjent da han vant 10&nbsp;000 kroner i emnet heraldikk, i det danske TV-programmet 'Kvitt eller dobbelt' i 1956.

## Bibliografi (utvalg)
* Similarisering – en forsømt side af det heraldiske studium, Heraldisk Tidsskrift, (15/201 =) 2. bind, København 1965-69, side 201-212
* Heraldikkens femten glæder, 1971
* Alverdens heraldik i farver, (oversatt bok av Carl-Alexander von Volborth), 1972
* Danske adelsvåbener, en heraldisk nøgle, 1973
* Symboler omkring os, 1978
* Danmarks kommunevåbener – samt Grønlands og Færøernes, 1982
* Kroppens symbolik, 1983
* Symboler, hvad er det?, 1986

## Referanser
Get Me to the Church on Time

**«Get Me to the Church on Time»** er en amerikansk sang med melodi av Frederick Loewe og tekst av Alan Jay Lerner. Den ble skrevet til musikalen *[[My Fair Lady]]* (1956), hvor den ble introdusert av Stanley Holloway.

Den blir fremført av cockneyrollefiguren Alfred P. Doolittle, en søppelmann, far til musikalens hovedperson Eliza Doolittle. Han har mottatt en overraskende testamentarisk gave på fire tusen pund årlig fra en amerikansk millionær, noe som har gitt ham middelklasse-aktverdighet. Følgelig føler Doolittle at han må gifte seg med Elizas «stemor», kvinnen som han har levd i synd med i mange år. Doolittle og hans venner må ha en siste rangel før bryllupet og sangen er en appell til hans venner om ikke å la hans berusede lystighet glemme hans gode intensjoner og sørge for at han kommer til bryllupet.

Sangen inneholder de minneverdige linjene:

:*«I'm getting married in the morning*
:*Ding dong! The bells are gonna chime*
:*Pull out the stopper!*
:*Let's have a whopper!*
:*But get me to the church on time!»*

## Notable innspillinger
* Stanley Holloway – *My Fair Lady (Soundtrack)* (1964)
* Frank Sinatra – *Sinatra at the Sands* (1966)
* Mel Tormé – *Mel Tormé and the Marty Paitch Dektette – Reunion* (1988)

## Norsk versjon
André Bjerke har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Få mæ i kjærka strakas». Henki Kolstad med kor og orkester, dirigent: Mats Olsson, har spilt inn sangen. Den ble utgitt på EP-platen *My Fair Lady: utdrag* (RCA ERAN 50) i 1959. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Get Me to the Church On Time» from «My Fair Lady», 2001 London revival på YouTube
* My Fair Lady - «Get Me to the Church On Time», Ash Lawn Opera 2015 på YouTube
* Shelly Manne & His Friends - Get me to the Church on time, Shelly Manne & His Friends på YouTube
* Helmut Zacharias and His Orchestra - Get Me to the Church On Time på YouTube