Roar Halvdansson

**Roar Halvdansson** (ulikt benevnt som *Hroðgar*, *Hrothgar*, *Hróarr*, *Hroar*, *Roar*, *Roas* eller *Ro*) var en legendarisk dansk konge som, i den grad han var historisk, antagelig levde en gang på tidlig på 500-tallet.

En dansk konge ved navn Hroðgar opptrer i de angelsaksiske diktene *[[Beowulf]]* og *[[Widsith]]*, foruten også i norrøne sagaer, norrøne kvad og middelalderens danske krøniker. I både den angelsaksiske og den nordiske tradisjonen er Hroðgar / Roar av ætten Scylding / Skjoldungene, sønn av Healfdene / Halvdan Frodesson, bror av Halga / Helge Halvdansson, og onkel av Hroðulf / Rolf Krake. I begge tradisjoner var disse personene samtidige med den svenske kongen Eadgils / Adils, og begge tradisjoner nevner også en strid mellom to menn ved navn Froda og Ingeld. Det er enighet blant forskere om at de angelsaksiske og nordiske tradisjoner beskriver de samme menneskene.

## Navn
Roar (norrønt *Hróarr*) er avledet fra urnordiske **Hrōþiwarjaz* («vidkjent forsvarer») eller **Hrōþiharjaz* («vidkjent kriger»), men dette navnet har ikke en tilsvarende angelsaksisk form, og Hroðgar – som i urnordisk ville ha vært **Hrōþigaizaz* («kjent spyd») – er det nærmeste likeverdige navnet.

## Angelsaksiske kilder
Hroðgar opptrer i to angelsaksiske dikt, *Beowulf* og *Widsith*. Beowulf gir en fyldigere redegjørelse omkring Hroðgar og hvor den geatiske (= Gøtaland) helten Beowulf oppsøkte ham for å frigjøre sitt folk fra den fryktelige trollet Grendel. *Widsith* nevner kun Hroðgar, Heorot, hans nevø Hroðulf (Rolf Krake) og deres fiende Ingeld, men kan komplimentere *Beowulf* i en del tilfeller hvor *Beowulf* ikke gir nok informasjon. Dette gjelder særlig hans strid med Ingeld.

### Beowulf
I det episke diktet *Beowulf* er Hroðgar nevnt som den som reiser den store hallen Heorot, og som er hersker i Danmark når den geatiske helten Beowulf kommer for å beseire uhyret Grendel.

Når Hroðgar er første gang introdusert i *Beowulf* er det forklart at han var den andre av de fire barna til kong Healfdene (Halvdan Frodesson): han hadde en eldre bror Heorogar som var konge før ham; en yngre bror Halga (Helge Halvdansson), og en søster som var gift med kongen av Sverige. Søsteren er ikke navngitt, og de fleste forskere mener at dette er en feil i nedskrivingen, men de navnene som er foreslått er blant annet Signy (*Signe*) og Yrsa.

Diktet forteller videre at Hroðgar ble «gitt seier i strid» og således fulgte hans ætt ham trofast. Han var både ærlig og gavmild: «Han brøt ingen eder, ga fra seg ringer, skatter ved hans bord». Da Beowulf førte sine menn til Danmark snakket han om Hroðgar til både en kystvakt og til Hroðgars herold: han kaller Hroðgar en «kjent konge», «kjent kriger», og «beskytter av scyldingene» (skjoldungene, den herskende ætten), og beskrev ham som «gammel og god». Dikteren framhever at danskene «fant ingen feil» med Hroðgar, «for at det var en konge». Da Beowulf beseiret Grendel ble han og hans menn belønnet av Hroðgar som således viste sin takknemlighet og gavmildhet. Dikteren forteller at Hroðgar var så sjenerøs at «ingen mann kunne finne noen feil med ham som ønsket å fortelle sannheten».

Hroðgar var gift med en kvinne ved navn Wealhþeow som var Helming-ætten, sannsynligvis definerte det henne som en slektning av Helm, herskeren av völsungene. Da Hroðgar ønsket Beowulf velkommen, minnes han vennskapet med Beowulfs familie. Han møtte Beowulfs far Ecgþeow «da jeg først styrte danene» etter at Heorogar var død; han sørger over Heorogars død, «Han var bedre enn jeg er!», og minnes hvordan han avsluttet Ecgþeows blodfeide med völsungene. Hroðgar takker sin gud for Beowulfs ankomst og seier over Grendel, og sverger å elske Beowulf som en sønn.

Diktet introduserer Hroðulf (Rolf Krake) som Hroðgars tilhenger og høyre hånd; og vi lærer at Hroðulf er Hroðgars nevø og at «hver var sann til den andre». Den vanlige informasjon om at Hroðgars yngre bror Halga (Helge) er Hroðulfs far kommer fra de norrøne kildene (se nedenfor) hvor Halga ikke var klar over at Yrsa var hans egen datter og enten voldtok eller forførte henne. Yrsa selv var også det tragiske resultatet av at Halga voldtok en kvinne, Yrsas mor Ålov.

Wealhþeow fødte Hroðgar to sønner, Hreðric og Hroðmund, og Hroðulf ble bestemt til å bli konge om Hroðgar døde før hans sønner var blitt voksne. Ettersom Hroðgar er en gammel mann ved denne tiden forteller han Beowulf at han har vært konge i «femti vintre», og Wealhþeows to sønner er ennå ikke voksne, det synes derfor sannsynlig at Wealhþeow er langt yngre enn Hroðgar, og derfor ikke hans første hustru.

Hroðgar synker ned i mørke og fortvilelse etter at Grendels mor angriper hallen og dreper Hroðgars beste venn og nærmeste rådgiver,; men når Beowulf ber ham om ikke å fortvile, og at «det er bedre å hevne våre venner enn å sørge for mye», reiser Hroðgar seg og takker sin gud for Beowulfs kloke ord og leder deretter danene og geatene (gøtene) ut for å angripe den lille innsjøen hvor Grendels mor lever. 

Etter at Bewolf har beseiret Grendels mor blir han igjen belønnet av Hroðgar, og deretter taler han i en seremoni hvor han ber Beowulf være på vakt mot hovmod og mot å glemme å takke sin gud. Beowulf forlater Hroðgar for å reise hjem, og Hroðgar omfavner ham og gråter over at de aldri skal møtes igjen (da Hroðgar er en gammel mann). Dette er siste gang Hroðgar opptrer i diktet.

Da Beowulf fortalte om sine opplevelser til sin herre Hygelac nevnte han at Hroðgar også hadde en datter, Freawaru. Det er ikke klart om Freawaru også var en datter av Wealhþeow eller født fra et tidligere ekteskap. Ettersom danene var i konflikt med Heaðobardene, og disses konge Frodo hadde blitt drept i en strid med danene, sendte Hroðgar datteren til å bli gift med Frodos sønn Ingeld, et mislykket forsøk på å bilegge striden.

Beowulf spår for Hygelac at Ingeld vil vende seg mot sin svigerfar Hroðgar. Tidligere i diktet fortelleren dikteren at gildehallen Heorot til slutt vil bli ødelagt av brann 

Det er fristende å tolke den nye krigen med Ingeld som innledende til brenningen av gildehallen Heorot, men diktet skiller mellom de to hendelsene (ved et *ne wæs hit lenge þā*, i betydningen «ikke fjern var den dagen da»). I henhold til *Widsith* (se nedenfor) beseiret Hroðgar og Hroðulf Ingeld, og om den nordiske tradisjonen (se mer detaljert behandlingen nedenfor) er troverdig ble Hroðgar drept av en slektning, eller av kongen av Sverige, men han blir hevnet av sin yngre bror Halga. Halge døde i et hærtokt og Hroðulf (Rolf Krake) etterfulgte ham og steg i berømmelse, og i henhold til hans egen saga, *Rolf Krakes saga*, og andre kilder, *Lejrekrøniken*, *Gesta Danorum* og *Skjoldungesaga*, var det Hroðulfs fetter og/eller svoger Heoroweard som drepte Hroðulf – det er et åpent spørsmål om dette er den samme hendelsen som førte til at Heorot ble brent. Heoroweard døde selv i det samme slaget, og i henhold til to kilder, *Lejrekrøniken* og *Gesta Danorum*, skjedde dette kun kort tid etter, noen timer, som en hevn av en mann som var lojal til Hroðulf og kalt Wigg. Denne striden mellom ætten førte til at scyldingene (skjoldungene) døde ut med Hroðulf.

### Widsith
Da Beowulf aldri dveler med utkommet av slaget med Ingeld forteller det muligens eldre diktet *[[Widsith]]* at Hroðgar og Hroðulf beseiret Ingeld ved Heorot:

Dette stykket antyder at konflikten mellom schyldingenes Hroðgar og Hroðulf på den ene siden og heaðobardenes Froda og Ingeld på den andre siden var velkjent i det angelsaksiske England. Denne konflikten opptrer også i nordiske kilder, men i den norrøne tradisjonen har sistnevnte ætt tilsynelatende blitt glemt og konflikten er isteden blitt isolert til en familiefeide (se *Gesta Danorum*, *Rolf Krakes saga* og *Skjoldungesaga* nedenfor). De norrøne kildene behandler også nederlaget til Ingeld og/eller Froda.

## Nordiske kilder
De nordiske kildene består av den norrøne sagalitteraturen, skaldekvad og danske krøniker. Her figurerer Hroðgar som Roar Halvdansson også som en dansk konge, unntatt i *Rolf Krakes saga* som flytter ham til Northumbria. Han tilhører også scyldingene, her benevnt som skjoldungene. Han er en sønn av Halvdan Frodesson (*Healfdene*) og har en eldre bror i Helge Halvdansson (Halga). Imidlertid er også onkel til Rolf Krake (*Hroðulf*). De nordiske kildene er også samstemte med *Beowulf* ved å gjøre Roar til en samtidig med den svenske kongen Adils (*Eadgils*). Denne samstemmigheten med Beowulf er bemerkelsesverdig tatt i betraktning de fakta at disse kildene ble satt sammen fra en muntlig tradisjon som strekker seg 700-800 år etter at hendelsene ble beskrevet, og 300-400 år senere enn både *Beowulf* og *Widsith*.

Det er også betydelige forskjeller. Heaðobardene Ingeld og Froda opptrer også i den nordiske tradisjonen, men deres stamme eller slekt, heaðobardene, har blitt glemt og istedenfor en regional strid er den blitt gjengitt som en familiefeide. Deres forhold som far og sønn har også blitt omvendt i en del kilder, og slik har enten Ingeld eller Froda blitt gjort til bror av Halvdan. Ingeld eller Frodo drepte Halvdan, men ble selv drept i en hevnakt av Roar og Helge. Dessuten, i den nordiske tradisjonen er Roar en mindre figur sammenlignet med hans nevø Rolf. Slike forskjeller antyder at *Beowulf* og nordiske kildene representerer adskilte tradisjoner.

Det har vært en del akademisk debatt om helten Beowulf kan ha hatt samme opprinnelse som Rolf Krakes berserk Bodvar Bjarke (*Böðvarr Bjarki*) som har en framtredende posisjon i de norrøne kildene. Blant disse kildene er den fremste *Rolf Krakes saga* som er svært forskjellig fra *Beowulf*, og en merkbar forskjell er at Roar forlater styret av Danmark til sin yngre bror Helge og flytter til Northumbria. Fokuset er således på *Rolf Krakes saga* når en forsker stiller spørsmål ved sammenligningen av Roar og andre figurer i den norrøne tradisjonen med deres motparter i Beowulf. De norrøne kildene har mer informasjon om de enkelte enn hva som kommer fram av studiene av *Beowulf*, eksempelvis at Helga var Rolf Krakes far. Et annet eksempel er eksistensen av en kvinne ved navn Yrsa som har fått egen tragiske rolle som både mor og søster av Rolf Krake.

## Norrøne sagaer og skaldekvad
I de norrøne kildene opptrer de angelsaksiske Hroðgar, Halga og Hroðulf under sine tilsvarende norrøne navn som Roar (*Hróarr*), Helge (*Helgi*) og Rolf (*Hrólfr*), sistnevnte med tilnavnet Krake. I tilfellet *[[Skjoldungesaga]]* har den norrøne sagaen gått tapt, men et sammendrag på latin, et fragment, har blitt bevart, og her er også navnene blitt latinifisert. De norrøne kildene kan deles i to grupper: *[[Rolf Krakes saga]]* på den ene siden, og *Skjoldungesaga* og *Bjarkarimur* på den andre siden. Begge grupper forteller sin versjon av Roar og Helges feide med Frode og Ingjald (angelsaksisk: Frodo og Ingeld). Imidlertid gjør *Rolf Krakes saga* Frode til bror av Halvdan, mens *Skjoldungesaga* og *Bjarkarimur* gjør Ingjald til bror av Halvdan. *Rolf Krakes saga* er også den eneste kilden som flytter Roar fra den danske tronen og til Northumbria.

### ''Rolf Krakes saga''
*Rolf Krakes saga* forteller at Halvdan hadde tre barn, Roar, Helge og en datter Signe (*Signý*) som var gift med Sævil jarl. Halvdan var samkonge med sin bror Frode. Mens Halvdan var vennlig med godt gemytt, var Frode ondskapsfull. Frode angrep og drepte Halvdan, og gjorde seg selv til konge av et forent Danmark. Han forsøkte å finne og kvitte seg med sine to brorsønner Roar og Helge, men brødrene gjemte seg de på en avsidesliggende øy, beskyttet av en mann ved navn Vivil, og etter en del hendelser hevnet de sin far ved å drepe Frode.

Roar omtales som «godtroende og munter», og overlot styret av Danmark til sin bror Helge. Isteden slo han seg sammen med Norðri, kongen av Northumberland, og giftet seg med denne kongens datter Ögn. Som vederlag for Roars andel av Danmark ga Helge ham en gullring.

Sævil jarls sønn Rok (*Hrókr*), nevø av Roar og Helge, ble sjalu over at han ikke arvet noe fra bestefar Halvdan. Han gikk til sin onkel Helge for kreve sin arv. Helge nektet å etterlate en tredjedel av Danmark til ham, og Rok dro da til Northumbria for å kreve gullringen. Han ba Roar om han i det minste kunne få se ringen, og da det skjedde kastet han ringen vannet. Roar ble sint og kuttet av Roks føtter og sendte ham tilbake til sine skip. Rok kom senere tilbake med en stor hær og drepte Roar. Helge hevnet sin bror ved å kutte av Roks armer. Roars sønn Agnar fikk tak i ringen ved å dykke i vannet, og dette ga ham stor ære. Agnar skal etter sigende ha blitt langt større enn sin far og mye omtalt i sagaene, men det finnes ikke bevarte kilder om det.

Helge angrep Sverige for å hendte Yrsa tilbake, hans datter og hustru, men ble drept av Adils, konge av Sverige. Han ble etterfulgt av Rolf Krake, sin sønn med Yrsa.

Selv om *Rolf Krakes saga* er på linje med de øvrige norrøne kildene om Helges incestiøse forhold til sin datter Yrsa, er den alene med disse og Beowulf ved å fjerne Roar fra kongedømmet i Danmark og sende ham til Northumberland hvor han giftet seg med Ögn, datteren av en mulig fiktiv konge Norðri som synes navngitt etter Northumberland (norrønt *Norðimbraland*). Meningene er delte om det var noen forbindelse mellom Roars / Hroðgars hustru Wealhþeow i *Beowulf* og om hennes familie (helmingene el. völsungene) var angelsaksere. En annen forskjell er det faktum at Hroðgars sønner Hreðric og Hroðmund som ikke opptrer i de norrøne kildene, men tilsvarer Agnar i Rolf Krakes saga.

### ''Skjoldungesaga'' og ''Bjarkarimur''
*Skjoldungesaga* og *Bjarkarimur* forteller en tilsvarende versjon som *Rolf Krakes saga*, men har flere påfallende forskjeller. Ingeld (*Ingjaldus*) fra *Beowulf* finnes her, men det er Ingeld som er far til Froda (*Frode*), og i motsetningen til *Rolf Krakes saga* tar Ingeld plassen til Frode som halvbror av Halvdan.

Kildene forteller at Halvdan har en halvbror ved navn Ingjaldus og en dronning ved navn Sigrith som han har tre barn med; Roas og Helgo og datteren Signy.

Ingjaldus var sjalu på halvbroren Halvdan og drepte ham, og giftet seg deretter med Sigrith som han fikk to sønner med, Rærecus og Frodo. Deres halvsøster Signy ble hos sin mor inntil hun ble giftet bort til Sævil, jarl av Sjælland. Ingjaldus som var bekymret for sine brorsønners hevn, forsøkte å finne dem og få dem drept, men Roas og Helgo overlevde ved å skjule seg på en øy utenfor Skåne. Da de ble gamle nok, drepte de Ingjaldus.

De to brødrene ble begge konger av Danmark, og Roas giftet seg med datteren til kongen av England. Da Helgos sønn Rolfo (som Helgo fikk med sin datter Yrsa) var åtte år gammel, døde Helge, og Rolfo etterfulgte ham. Ikke lenge etter ble også Roas drept av sine halvbrødre Rærecus og Frodo. Rolfo ble da enekonge av Danmark.

Denne versjonen stemmer overens med alle andre versjoner av sagnet om Roar og Helge ved å gjøre dem til sønner av Halvdan, og ved å presentere Roar som farbror til Rolf Krake. Den samstemmer med *Beowulf* og *Rolf Krakes saga* ved å nevne søsteren deres, og ved å nevne feiden med Frode og Ingjald, skjønt det er et rollebytte med Ingjald som far til Frode, istedenfor omvendt. Versjonen stemmer med alle andre nordiske versjoner når det gjelder Helges incestuøse forhold til Yrsa. Den stemmer også med andre versjoner, unntatt *Rolf Krakes saga*, ved å presentere Roar som konge av Danmark, men den samstemmer med *Rolf Krakes saga* i å la Roar ta en angelsaksisk kvinne til kone. Andre samsvar med *Rolf Krakes saga* er at deres søster ble gift med en Sævil jarl, og at Roar og Helge måtte skjule seg på en øy da de flyktet fra sin farbror. 

### ''Hvordan Norge ble bygd''
Det norrøne verket *[[Hvordan Norge ble bygd]]* (*Hversu Noregr byggdist*), en liste over norske og nordiske slekter, forteller at Roar hadde en sønn ved navn Valdar, far til Harald den gamle, far til Halvdan den tapre, far til Ivar Vidfamne, som var morfar til den danske kongen Harald Hildetann. Kong Harald falt i slaget ved Bråvalla mot sin nevø Sigurd Ring, en konge av Sverige og far til Ragnar Lodbrok.

Hensikten til dette verket er ikke å fortelle om livet til Roar, men å fortelle hvordan den norske kongen Harald Hårfagre nedstammet fra store konger og helter i nordiske sagn. Den eneste grunnen til å anta at denne Roar som nevnes her, er det faktum at det er den eneste Roar som er så berømt at det ikke trengs annen identifikasjon enn hans navn. Imidlertid forteller *Skjoldungesagaen* om en Valdar som bestred at Rørek, fetter av Helge som etterfulgte Rolf Krake, ble dansk konge. Etter en krig tok Rørek Sjælland], mens Valdar tok Skåne. Om dette er basert på samme tradisjon som *Hvordan Norge ble bygd*, hadde Valdar rett til tronen som sønn av den tidligere kong Roar. Det er for øvrig en viss navnelikhet mellom Roars sønn Valdar og Roars sønn Agnar som er navngitt i *Rolf Krakes saga*.

## Danske middelalderkrøniker
I *[[Lejrekrøniken]]* (*Chronicon Lethrense*) hvor *Annalene fra Lund* (*Annales Lundenses*) er inkludert, og *[[Gesta Danorum]]*, alle latinske verker fra 1100-tallet, blir kong Roar nevnt i den gammeldanske formen av navnet Ro eller Roe. Hans far Halvdan blir nevnt som Haldan eller Haldanus mens hans bror Helge blir nevnt som Helghe eller Helgo. Roars nevø nevnes som Roluo Krage eller Rolf Krage. Deres svenske fiende kalles for Athislus eller Athisl, unntatt *Lejrekrøniken* som kaller Adils for Hakon, noe som den er den eneste som gjør. Det eneste danske verket som opprettholder tradisjonen av en feide med Ingjald og Frode er *Gesta Danorum*.

### ''Lejrekrøniken'' og ''Annalene i Lund''
*Lejrekrøniken* med den inkluderte *Annalene i Lund* forteller at Ro og Helghe var sønner av Haldan som døde av høy alder. De to brødrene var samkonger, Ro tok landet og Helghe vannet. Krønikene forteller også at det var Ro som grunnla og ga sitt navn til markedsbyen Roskilde, og at han ble gravlagt i Gammel Lejre. Imidlertid, før Ros nevø Rolf Krake, som var Helghes sønn med hans datter Yrse, kunne etterfølge som konge ble styret av Danmark gitt til en hund på ordre av den svenske kongen Hakon/Athisl, altså Adils.

*Lejrekrøniken* og *Annalene i Lund* er samstemte med *Beowulf* i å presentere Roar og hans bror Helge som sønner av Halvdan. De inneholder dog ikke en karakterbeskrivelse som Beowulf gjør, heller ikke nevner de hans ektefelle eller hans barn. Imidlertid introduserer de delingen av makten mellom Roar og Helge hvor sistnevnte hadde kun makten over flåten. Det er interessant å merke seg at Roar blir oppgitt som grunnleggeren av byen Roskilde, noe som sammenfaller med informasjonen i Beowulf om at han bygde mjødhallen Heorot. Informasjonen at Rolf Krake var resultatet av et incestiøst forhold mellom Helge og hans datter Yrsa opptrer kun i den nordiske tradisjonen. Som i *Beowulf* gjør *Annalene i Lund* Roar til en samtidig med Eadgils / Adils mens *Lejrekrøniken* av ukjente grunner kaller svenskekongen for Hakon.

### ''Gesta Danorum''
*[[Gesta Danorum]]* (bok 2), av Saxo Grammaticus, inneholder hovedsakelig den samme informasjon som *Beowulf*, *Lejrekrøniken* og *Annalene i Lund*: det er at Ro var sønn av Haldanus og bror av Helgo, og onkel til sin etterfølger Roluo Krage (Rolf Krake). Her blir det sagt om Ro at han var «kort og beskjeden», at han grunnla byen Roskilde, og at da deres far Haldanus døde av alderdom, styrte han kongedømmet med sin bror Helgo, og hvor Ro tok landet og Helgo tok sjøen.

Ro kunne ikke forsvare kongedømmet mot den svenske kongen Hothbrodd som ikke var tilfreds med å herje i øst, men ønsket å teste sine styrke mot danene:

:«Villig til å utvide sitt rike, han drev krig i øst, og etter en stor massakre av mange folk avlet to sønner, Athisl og Hother, og utpekte som deres rådgiver en viss Gewar, som var bundet til ham av store tjenester. Ikke tilfreds med å erobre i øst, han gikk løs på Danmark, utfordret dets konge Ro i tre slag og drepte ham.»

Ro ble derimot hevnet av sin bror Helge som deretter dro østover og døde der i skam (ettersom han oppdaget at han hadde avlet Roluo Krake med sin datter Urse). Roluo etterfulgte sin far og onkel som konge av Danmark.

*Gesta Danorum* samstemmer også med Beowulf ved å presentere Hroðgar (Ro) og Halga (Helgo) som brødre og som sønn av Healfdene (Haldanus). Som *Lejrekrøniken* og *Annalene i Lund* ble Roluo presentert som sønn av Halga og hans egen datter. En påfallende forskjell er at den svenske kongen Adils er dyttet fram en generasjon og isteden fremmer Saxo Rolf Krakes drapsmann Hothbrodd som far av Adils, noe andre kilder oppgir som Ohthere. En tilsvarende stykke informasjon er også funnet i *Lejrekrøniken* og *Annalene i Lund* hvor Helge måtte drepe en mann ved navn Hodbrod for å vinne hele Danmark. Imidlertid legger Saxo også til guden Hod (Höðr) som bror av Adils, antagelig for senere å presentere en euhemerosisk versjon av Balder-myten.

Tradisjonen med feiden med heaðobardene Ingeld og Froda opptrer to ganger i *Gesta Danorum*. Første gangen når feiden nevnes er i Bok 2 hvor Ingeld (her kalt Ingild) opptrer med sønnen Agnar. I denne versjonen skal Ingelds sønn gifte seg med Rolf Krakes søster Rute, men en strid bryter ut og Agnar dør i en kamp med Bodvar Bjarke, her kalt Biarco.

Den andre gangen teksten nevner Froda og Ingeld er i Bok 2, men her er Roar erstattet av en Harald og Halga av en Haldanus. Dette er den nordiske utgaven av feiden, tilsvarende til den som er formidlet i *Skjoldungesaga*, *Bjarkarimur* og *Rolf Krakes saga* hvor heaðobardene tilsynelatende er glemt og feiden er blitt en familiestrid. Hovedhandlingen er at Ingeld har sønnene Frodo (Frode) og Harald (tilsvarer Halvdan). Forholdet mellom Ingeld og Froda ble således snudd, en omgjøring som også er funnet i *Sjoldungesaga* og i *Bjarkarimur*. Frodo drepte sin bror og forsøkte å bli kvitt sine nevøer Harald (tilsvarer Roar) og Haldanus (tilsvarer Helge). Etter en del eventyr brenner de to brødrene deres onkel til døde i hans hus og hevnet således deres far.

### ''Völsungensagaen''
Sagaen om Völsungene, som i første del handler om Sigurd Fåvnesbane, har samme tematikk som Beowulf og hans kamp mot uhyret Grendel, nemlig Sigurds kamp mot dragen Fåvne. Disse mytiske historiene finnes også i det germanske diktet Nibelungenlied. I moderne tid er også mytene om dette gjenskapt i filmeposet Ringenes herre.

## Kommentarer
Med unntaket av *Hvordan Norge ble bygd* hvor Roar kun er et navn i en slektsliste er det tre elementer som er felles for alle kildene: han var sønn av en danske konge Halvdan, bror av Helge, og han var onkel til Rolf Krake. Bortsett fra dette er den nordiske tradisjonen enstemmig i å dvele ved det incestiøse forholdet mellom Helge og dennes datter Yrsa som resulterte i Rolf Krake, en fortelling som enten ikke var tilstede i *Beowulf* eller var ikke kjent for dikteren av det angelsaksiske verket. De danske kildene (*Lejrekrøniken*, *Annalene i Lund*, og *Gesta Danorum*) er samstemte med *Beowulf* ved å gjøre Roar til konge av Danmark. De norrøne kildene (*Skjoldungesaga*, *Bjarkarimur* og *Rolf Krakes saga*) samstemmer alle i å nevne at Roar og Helge hadde en søster, og ved å nevne deres feide med Froda og Ingeld, skjønt med en del forskjeller i detaljene. Hva som er unikt for de norrøne versjonene er fortellingene om Roar og Helge fra tiden før de to brødrene ble konger.

## Moderne henvisninger
På grunn av Roars sentrale posisjon i *Beowulf* opptrer Roar som Hroðgar i en rekke dramatiske og litterære verker som er basert på fortellingen. Han blir spilt av Sven Wollter i den amerikanske filmen *[[Den 13. krigeren]]* (1999), Oliver Cotton i *[[Beowulf (1999 film)|Beowulf]]* (en utgave tilpasset science fiction/fabellitteratur fra 1999), Stellan Skarsgård i Beowulf & Grendel (2005).

Roar opptrer også i en animert utgave fra 2007 og fikk da stemme fra Anthony Hopkins. Roars portrett i filmen er framstilt som hedonistisk, noe svinsk og sjusket er svært forskjellig fra hans opprinnelse i diktet hvor han er en respektert og ærefull konge.

Kongen av dvergene i Christopher Paolinis *Inheritance*-syklus er navngitt Hrothgar og må betraktes som et nikk til den opprinnelige figur Roar.

Roar kan også bli sett i en episode av *[[Star Trek: Voyager]]*, «Heroes and Demons», hvor doktoren spilt av Robert Picardo besøker et Beowulf-scenario på «holodeck» (en simulert virkelighet) for å redde figuren Harry Kim.

## Referanser


## Litteratur
*Kluge, Friedrich (1896): «Der Beowulf und die Hrolfs Saga Kraka». Englische Studien 22, ss. 144–45.
* Nerman, Birger (1925): *Det svenska rikets uppkomst*.
**Sidelights on Teutonic History During the Migration Period*, Cambridge University Press, Cambridge, 1911; ss. 82 ff.
**Beowulf*:
** *[http://www.gutenberg.org/etext/981 Modern English translation]* ved Francis Barton Gummere
** Flere ulike moderne engelske oversettelser 
**Widsith*:
**''Widsith'', A Verse Translation av Douglas B. Killings
**''Widsith'', en oversettelse ved
Bella Millett
** Lejirekrøniken (Chronicon Lethrense)* og *Annalene i Lund (Annales Lundense)*:
** ''Chronicon Lethrense'' og ''Annales Lundenses'' oversatt av Peter Tunstall
* Bok 2 av ''Gesta Danorum'' hos Online Medieval & Classical library
* Bok 7 av ''Gesta Danorum'' hos Online Medieval & Classical library
* ''The Relation of the Hrolfs Saga Kraka and the Bjarkarimur to Beowulf'' av Olson, 1916, hos Prosjekt Gutenberg]