Anastasio Somoza García

**Anastasio «Tacho» Somoza García** (født 1. februar 1896 i San Marcos i Nicaragua, død 29. september 1956 i Léon i Nicaragua) var en nicaraguansk offiser og politiker som offisielt var Nicaraguas president fra 1937 til 1947 og fra 1950 til sin død i 1956, men som effektivt var landets diktator til han ble myrdet av en student i 1956. Somoza ble i 1933 utnevnt til leder for den USA-opprettede *[[Guardia Nacional de Nicaragua|Guardia Nacional]]*, og i 1936 overtok han makten i et statskupp og gjorde det liberale nasjonalistpartiet til sitt politiske instrument, og han forble en viktig alliert av Amerikas forente stater. Ved hjelp av utbredt korrupsjon og smugling ble Somoza-familien et politisk maktdynasti i Nicaragua, som kom til å styre landet i mer enn førti år. Anastasios sønner Luis og Anastasio Somoza Debayle tjente begge som presidenter, og det var ikke før hans andre sønn Anastasio ble styrtet av den sandinistiske frigjøringsfront i 1979, etter den første fasen av den nicaraguanske borgerkrig, høydepunktet for den nicaraguanske revolusjon, at familien mistet makten i landet.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Anastasio Somoza García var sønn av en kaffebonde i San Marcos. I motsetning til sin konservative far fikk han politisk over til de liberales side. Liberale og konservative var de to tradisjonelle politiske konkurrenter latinamerikansk samfunnsliv.

### Veien til makten
Siden det konservative militærkupp i 1909 i Nicaragua kan det stadig vekk til voldelige sammenstøt mellom de to rivaliserende bevegelser. I 1926 tok Somoza del i kampene på de liberales side; deres presidenkandidat var hans svigeronkel Juan Bautista Sacasa.

På grunn av sine engelskkunnskaper ble Somoza senere engasjert som tolk for de amerikanske styrker som siden 1912 var på plass i landet, fæørst for å støtte den konservative regjering. Senere måtte amerikanerne prøve å formidle mellom krigspartiene.

I 1927 grunnla amerikanerne Guardia Nacional de Nicaragua, med det for øye å forberede å kunne trekke seg ut av landet. I 1933 var det kommet så langt; amerikanerne trakk ut sine siste styrker. Etter Sacasas valgseier var Somoza i 1932 blitt øverstkommanderende for Nasjonalgarden. Etterhvert ble dens hovedoppgave å bekjempe den sosialrevolusjonære geriljabevegelse anført av Augusto César Sandino, som siden 1926 hadde kjempet mot den amerikanske okkupasjon.

Somoza lot Nasjonalgarden arrestere/bortføre og myrde tilhengere og antatte tilhengere av den populære geriljalederen Sandino. I 1934 lot han også Sandino myrde. Den heller svake president Sacasa ble litt om senn i virkeligheten berøvet sin makt.

### Ved makten
Nasjonalgarden hadde i 1935 kontroll over nesten hele landet, og slo blodig ned på alle opprør. Dermed var Somoza allerede på dette tidspunkt *[[de facto]]* Nicaraguas mektigste mann. I 1936 tvang Somoza presidenten til å gå av, og Sacasa forlot landet.

Somoza nedla sitt verv som øverstkommanderende for nasjonalgarden for dermed å forfatningsmessig lovlig kunne la seg velge til president. I 1937 tiltrådte han som president første gang. Dermed innledet han en periode på 40 år med Somoza-familien somt politisk maktdynasti. Familiens medlemmer vant nøkkelstillinger i staten og kunne profitere på sine stillinger.

I 1947 trakk Somoza sitt kandidatur for gjenvalg, ette rnasjonalt og internasjonalt påtrykk. Men han forble uoffisielt den reelle og uinnskrenkede hersker over Nicaragua, og ble atter leder av Nasjonalgarden. I 1955 overtok hans annen sønn Anastasio Somoza Debayle som Nasjonalgardens øverstkommanderende. I 1950 var Anastasio Somoza Garcia også igjen blitt valgt til president.

Fra 1952 til 1954 var Somoza aktivt med på tilretteleggelsen av CIA-operasjonene *[[Operation Fortune]]* og *[[Operation Success]]* eller *[[Operation PBSUCCESS]]*, som hadde til mål styrte den guatemalanske president Jacobo Arbenz Guzmán. Invasjonsstyrken som styrtet Arbenz i juni 1954 hadde fått sin opplæring og trening i Nicaragua; blant annet på en av Somozas private områder, El Tamarindo.

Anastasio Somoza ble myrdet av en student i 1956. Han var da på et da på et besøk i byen León, en høyborg for den en gang liberale og senere antisomozistiske motstand. Den 21. aeptember 1956 ble han beskutt av den unge dikter Rigoberto López Pérez; åtte dager etter døde han av sine sår.

## Referanser


## Litteratur
* David Schmitz: *David. Thank God They're On Our Side: The United States & Right-Wing Dictatorships*, University of North Carolina Press, 1999