open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nærbø

**Nærbø** er et tettsted i Hå kommune på Jæren i Rogaland. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger omtrent syv kilometer nord for kommunesenteret Varhaug.

Politikken i Hå kommune er preget av ulike bygdelister etter kommunesammenslåingen i 1964. Siden 2011 har Kristelig folkeparti hatt ordføreren i Hå kommune.

## Jærbanen og Jærmuseet
Nærbø stasjon på Jærbanen betjenes av lokaltog mellom Stavanger og Egersund. Utenom sommeren har lokaltoget noen avganger fra Stavanger som har Nærbø som endestasjon.

Jærmuseet ligger ved Nærbø. Museet legger vekt på historien til jordbruket på Jæren. På Nærbø er det mye virksomhet og industri knyttet til jordbruket.

## Tidligere kommune 1894–1964
Nærbø er en tidligere selvstendig kommune. Fra 1837 var Nærbø del av Hå formannskapsdistrikt. Hå ble i 1894 delt i Nærbø og Varhaug kommuner. Nærbø hadde da den ble etablert som selvstendig kommune 1&nbsp;806 innbyggere. 1. januar 1964 ble Nærbø slått sammen med Ogna og Varhaug kommuner til den nye Hå kommune. Nærbø hadde ved sammenslåingen 3&nbsp;926 innbyggere. Siste ordfører i Nærbø kommune var gårdbruker Odd Skjærpe.

## Stedsnavnet
Stedsnavnet «Nærbø» er konstruert av et ledd fra navnene til de tidligere sognene Njærheim og Bø som ble slått sammen ved en resolusjon i 1832.

## Referanser
Ba’athpartiet

**Ba'athpartiet** (Ba'ath betyr «oppstandelse» eller «gjenfødelse» på arabisk) var et sekulært orientert, panarabisk politisk parti, som motsetter seg «vestlig imperialisme» og maner til arabisk «gjenfødelse» og dannelsen av én arabisk nasjonalstat. I 1966 ble partiet splittet i to, et et syrisk-ledet Ba'athparti og et irakisk ledet Ba'athparti.

Partiets slagord — «Enhet, frihet og sosialisme» (wahda, hurriya, ishtirakiya) — sikter til arabisk enhet, frihet fra ikke-arabisk kontroll og innblanding og til arabisk sosialisme, da som motsetning til europeisk sosialisme (eller kommunisme).

Partiet ble grunnlagt i Damaskus i 1940 av Michel Aflaq, som var kristen og tilhørte den ortodokse kirke i Antiokia, og Salah al-Din al-Bitar, som var sunnimuslim. Det har senere etablert seg i en rekke arabiske stater — eksempelvis Libanon, Jemen, Jordan og Sudan — men uten å oppnå politisk makt i andre land enn Syria og Irak. Etter kuppet i 1963 har partiet sittet alene ved makten i Syria. I 1963 grep Ba'athpartiet makten også i Irak, men ble styrtet etter få måneder. I 1968 kom partiet tilbake i maktposisjon og ble sittende til 2003, da USA innledet krigen i Irak. Etter dette har partiet vært forbudt i Irak.

Et militærkupp rettet mot det historiske lederskapet til Michel Aflaq og Salah Bitar, førte i 1955 til splittelse av det syriske og irakiske partiet og dannelsen av to rivaliserende organisasjoner: Quotri (med base i Syria) og Qawmi (med base i Irak). Begge partier beholdt navnet Ba'ath og opprettholdt parallelle strukturer i den arabiske verden. Men motsetningsforholdet mellom de to partiene var så sterkt at det syriske Ba'athregimet, som eneste regjering i den arabiske verden, valgte å støtte Iran under den blodige Iran-Irak-krigen. 

## Se også
* Saddam Hussein
* Tariq Aziz

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sushui He

**Sushui He** er en liten elv helt sør i provinsen Shanxi i Kina. Den renner fra øst til vest, passerer byen Yongji og renner ut i Den gule flod (Huang He) litt nord før der den gjør sin siste store buktning mot øst og fortsetter mot havet.
Kårhamn

**Kårhamn** er et fiskevær i Hammerfest kommune i Finnmark. Det ligger på øya Seiland, ved Sørøysundet, rundt 25 kilometer sørvest for byen Hammerfest. Grunnkretsen Kårhamn hadde 22 innbyggere pr. 1. januar 2017.

Hovednæringen er fiske og fisketilvirking. Fiskebruket er eiet og drevet av Lean Fish AS. Hovedproduksjonen består av tørrfisk og ferskfisk. Det produseres årlig mellom 500 og 1000 tonn med fisk i Kårhamn. Utenom fiskebruket er det en liten skole/barnehage og butikk med postkontor og bibliotek.

Kårhamn lå tidligere i Sørøysund kommune, men ble etter kommunesammenslåing 1. januar 1992 en del av Hammerfest kommune.

## Referanser
Birth of the Cool

***Birth of the Cool*** er et musikkalbum utgitt av Miles Davis i 1950. På innspillingene ledet Davis en gruppe på ni musikere, og albumet var en av de første store utgivelsene til Miles Davis. Det var også en motpol til Davis' album *[[Bebop]]*, med arrangementer som ble omtalt som *[[cool jazz|cool]]* på innspillingstidspunktet (slutten av 1940, med opptak fra 1948&ndash;1950).

Opptakene ble gjort i Capitol Records' studio i New York.

## Musikere

### På alle opptak
* Miles Davis, trompet
* Lee Konitz, altsaksofon
* Bill Barber, tuba
* Gerry Mulligan, barytonsaksofon

### 21. januar 1949
* Kai Winding, trombone
* Al Haig, piano
* Junior Collins, waldhorn
* Joe Shulman, bass
* Max Roach, trommer
* John Lewis, arrangement

### 22. april 1949
* J. J. Johnson, trombone
* John Lewis, piano
* Sandy Siegelstein, waldhorn
* Nelson Boyd, bass
* Kenny Clarke, trommer
* Johnny Carisi, arrangement

### 9. mars 1950
* J. J. Johnson, trombone
* Gunther Schuller, waldhorn
* Al McKibbon, bass
* Max Roach, trommer
* Kenny Hagood, vokal på «Darn That Dream»

## Sporlister
### Originalversjonen
Utgitt på *[[Capitol]] Jazz*.
# «Move»1 2:32 (Denzil Best)
# «Jeru»1 3:10 (Gerry Mulligan) 
# «Moon Dreams»3 3:17, (C. MacGregor – J. Mercer, arr.: Gil Evans)
# «Venus De Milo»2 3:10 (Gerry Mulligan)
# «Budo»1 2:32 (B. Powell – M. Davis)
# «Deception»3 2:45 (Miles Davis)
# «Godchild»1 3:07 (George Washington)
# «Boplicity»2 2:59, (Cleo Henry, arr.: Gil Evans)
# «Rocker»3 3:03 (Gerry Mulligan)
# «Israel»2 2:15 (John Carisi)
# «Rouge»2 3:13 (John Lewis)
# «Darn That Dream»3 3:26 (E. De Lange – J. Van Heusen)

### ''The Complete Birth of the Cool''
Utgitt på *[[Blue Note Records]]* 1998. Inneholder originalversjonen («Moon Dreams» flyttet til nummer 19) samt radiooptak med stii *Tuba Band* fra *Club Royal Roost* fra 1948.
#«Move»
#«Jeru»
#«Venus De Milo»
#«Budo»
#«Deception»
#«Godchild»
#«Boplicity»
#«Rocker»
#«Israel»
#«Rouge»
#«Darn That Dream»
#«Birth of the Cool Theme»
#«Symphony Sid Announces the Band»
#«Move»
#«Why Do I Love You»
#«Godchild»
#«Symphony Sid Introduction»
#«S´il Vous Plait»
#«Moon Dreams»
#«Budo (Hallucination)»
#«Darn That Dream»
#«Move»
#«Moon Dreams»
#«Budo (Hallucination)»

### Complete Birth of the Cool
Utgitt på *[[Definitive]]* 2004.
#### CD 1
#«Move»
#«Jeru»
#«Budo»
#«Godchild»
#«Venus de Milo»
#«Boplicity»
#«Israel»
#«Rogue»
#«Moon Dreams»
#«Deception»
#«Rocker»
#«Darn That Dream»
#«Overtime»
#«Victory Ball»

#### CD 2
#«Theme»
#«Move»
#«Why Do I Love You?»
#«Godchild»
#«S'il Vous Plait»
#«Moon Dreams»
#«Hallucinations (Budo)»
#«Darn That Dream»
#«Move»
#«Moon Dreams»
#«Hallucinations (Budo)»
#«52nd Street Theme»
#«Half Nelson»
#«You Go to My Head»
#«Chasin' the Bird»

## Eksterne lenker
*
San Salvador de Jujuy

**San Salvador de Jujuy** (dagligtale: *Jujuy*) er hovedstad i provinsen Jujuy nordvest i Argentina. Byen hadde i 1991 om lag 180 000 innbyggere. 

## Næringsliv
Byen fungerer som et regionalt senter, både kulturelt og økonomisk. I områdene rundt byen dyrkes sukkerrør, tobakk, sitrusfrukter og grønnsaker. Det finnes også en del gruvedrift hvor man tar ut malmer som inneholder bly, sink, jern og sølv.

## Historie
Byen Jujuy ble grunnlagt i 1593 som et knutepunkt på ruta mellom San Miguel de Tucumán og sølvgruvene i Potosí, Bolivia. Byen hadde sin storhetstid i den spanske koloniperioden. Etter Argentinas uavhengighet i 1816 sank statusen og byen ble kun regnet som en provinshovedstad fjernt fra Buenos Aires.
Santa Rosa (Argentina)

**Santa Rosa** er hovedstad i provinsen La Pampa som ligger midt i Argentina. Byen ligger midt på Pampasen og har 102 610 innbyggere (2005). 

## Historie
Byen ble grunnlagt i 1892 av *Tomás Mason*. Byen har gradvis utviklet seg til et agroindustrielt sentrum.


Image:SantaRosaArgentinaChurch.jpg
Image:MunicipalBuildingSantaRosaArgentina.jpg
Image:SantaRosa006.JPG
Dennis Stratton

**Dennis William Stratton** (født 1952) er en britisk gitarist og medlem av Praying Mantis. Han var en av de første gitaristene i det britiske heavy metal-bandet Iron Maiden, der han var medlem fra oktober 1979 til oktober 1980 og spilte inn albumet *[[Iron Maiden (band)|Iron Maiden]]*. Han spilte også på EP-en *Women in Uniform*.

Etter Iron Maiden var han med i bandet Lionheart, før han på 1990-tallet ble med i Praying Mantis.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
La Rioja (Argentina)

**La Rioja** er hovedstad i provinsen Provincia de La Rioja som ligger nordvest i Argentina. Byen ligger ved foten av fjellene Sierras Pampeanas og har om lag 144 000 innbyggere (2001).

## Historie
Byen ble grunnlagt i 1591 av Ramírez de Velasco. Frem til slutten av det 19. århundre var dette den eneste byen av særlig betydning i provinsen, den hadde da om lag 8000 innbyggere. Mellom 1975 og 2001 tredoble innbyggertallet seg.

## Næringsliv
Frem til slutten av 1970-tallet var byen preget av jordbruk og vinproduksjon. En bevisst utvikllingspolitikk har ført til at byen i dag har en mer variert industri, og er blant annet et av sentrene for Argentinas farmasøytiske industri.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gabriel Lund

:*For eidsvollmannen, se [[Gabriel Lund (1773–1832)]]*

**Gabriel Joachim Lund** (født 17. juli 1927 i Hammerfest, død 18. november 2004) var en norsk offiser av obersts grad. 

Lund hadde Krigsskolen og tok Forsvarets høgskole. I løpet av sin militære karriere i Norge var han blant annet sjef for Infanteribataljon nr. 2 (BN2) og Forsvarsdistrikt 12/Infanteriregiment nr. 12, samt nestkommanderende ved Brigaden i Nord-Norge. Fra oktober 1983 til desember 1984 var han sjef for Den norske FN-styrken i Libanon (NORCO). Lund var også nestkommanderende for UNIFIL i Libanon.

Fra 1995 arbeidet han i Forsvarsdepartementet. Lund bidro i 2002 til sammenslåingen av FN-Veteranenes Hjelpefond og Krigshospitalskassen av 1679. Lund var leder i Forsvarets Pensjonistforbund fra 1995 til 2001. 

Lund ble tildelt Heimevernets fortjenstmedalje. Han ble utnevnt til storkommandør av den libanesiske Sedertreordenen. 

## Referanser
Raymond Kvisvik

**Raymond Kvisvik** (født 1974) er en norsk fotballspiller. Kvisvik har spilt for Greåker IF, Sarpsborg FK, Moss, Austria Wien, Brann, Fredrikstad og Kvik Halden. I 2012 spilte han i de lavere divisjoner og bidro til Sarpsborg FKs opprykk til 4. divisjon. Kvisvik har tidligere uttalt at han ønsker å avslutte sin karriere der det hele en gang startet, i Greåker IF.

I 2010 og 2011 var han også ekspertkommentator for NRK.

Fra 2012 har han vært jevnlig i TV 2 sitt Fotballxtra Studio og Dekket kamper fra Arenaen. 

## Karriere
Kvisvik debuterte i eliteserien i 1998 for Moss. Han fikk sesongen før mye av æren for at klubben rykket opp fra 1. divisjon. 

Sommeren 1998 ble han hentet av Brann som hadde store problemer med å følge opp sølvsesongen fra 1997, og da lå på bunnen av tabellen. Kvisvik fikk mye av æren for at Brann hadde en meget sterk høstsesong, og endte på 6. plass. 

Kvisvik bidro i stor grad til Brann vant bronsemedaljen i 1999 og sølvmedaljer i 2000. Han fikk også sin debut på landslaget i 2000, under en landslagsturnering på La Manga.

Kvisvik scoret ti mål i eliteserien 2001-sesongen og gjorde seg etterhvert interessant for utenlandske proffoppkjøpere.

Våren 2002 ble Kvisvik klar for den østerrikske klubben Austria Wien, men vendte tilbake til Brann året etter. 

Branns opptur etter at han kom tilbake er stundom blitt kalt for «Kvisvik-effekten». 

## Innebandy og futsal
Kviskvik har markert seg som innebandyspiller, og i 2006 tok sin fjerde NM-tittel med Greåker. Han også spilt fire A-landskamper. I november 2005 gjorde han comeback i den norske eliteserien for Greåker etter bare å ha spilt sporadisk siden 1995.

I november 2006 ble Kvisvik tatt ut på det norske landslaget i Futsal, og deltok i EM i Spania. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
*Raymond Kvisviks spillerprofil på ffksupporter.net
Ivar Bern

**Ivar Bern** (født 20. januar 1967) er en norsk sjakkspiller og musiker fra Bergen, som er mest kjent for å ha blitt verdensmester i fjernsjakk i 2006.

## Sjakk
Bern har vunnet en rekke sjakkmesterskap, både i fjernsjakk og brettsjakk. Bern ble Internasjonal mester i sjakk i 1990, og er mest kjent for å ha vunnet det 17. verdensmesterskap i fjernsjakk . Han vant det åpne NM i 1986, 1989 og 1990. I eliteklassen i Landsturneringen har han tatt to tredjeplasser (1989 og 1990). Med sin klubb Bergen Schakklub har han blitt norgesmester for lag i 1994, 1997, 1998, 2000 og 2003.

Sammen med Sverre Johnsen og Simen Agdestein har han skrevet boken «Win With the Stonewall Dutch» (Gambit Publishing 2009) som omhandler sjakkåpningen Hollandsk forsvar, og særlig den såkalte Stonewall-varianten, som han blant annet hadde brukt til å ta sin fjernsjakk VM-tittel.

## Musikk
Bern har vært med på plateutgivelser med bandene The Swamp Babies og Syv.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bjerk

**Bjerk** kan sikte til:

* Bjørkeslekten, en gruppe trær i bjørkefamilien
** Vanlig bjørk, en art i bjørkeslekten
* Bjerk forlag, norsk bedrift

Personer
* Kine Bjerk, norsk fotballspiller
* Jan Erik Bjerk, norsk fotballtrener

## Se også
* Bjerke (peker)
* Bjørk (andre betydninger) (peker)
TVR

:*For den rumenske fjernsynskanalen TVR, se [[Societatea Româna de Televiziune]].*

**TVR** er et britisk bilmerke fra Blackpool i England.  De har en nesten unik stilling som avhengig produsent av sportsbiler.

## Historie
TVR ble grunnlagt av Trevor Wilkinson i 1947. Firmanavnet er laget av konsonantene i  (**T**re**V**o**R**)s fornavn.  Den første bilen ble produsert i 1949. Fra en beskjeden start der de lagde forskjellige "specials", fikk firmaet etter hvert rykte for å lage velkjørende og raske biler.

Mot slutten av 50-tallet gikk firmaet over til småskala serieproduksjon med sin første modell, TVR Open Sports. Neste modell, Grantura, ble også solgt i USA i tillegg til hjemmemarkedet. Griffith, basert på Grantura, fikk en V8-motor, og ytelsen på denne bilen satte på mange måter standarden for TVR framover.

Perioden fram til 1965 var preget av økonomiske problemer, og i 1965 tok Martin Liley over selskapet. Hans første suksess var TVR Vixen, og produksjonen var nå oppe i fem til åtte biler per uke. Vixen ble etterfulgt av M-serien. Denne ble bygget i et totalt antall av 2465 over en periode av ni år, i minst fem forskjellige motorvarianter fra 1600 til 5000cc. Den siste varianten var en roadster, 3000S.

I 1980 ble Tasmin lansert, en modell med et kileformet karosseri som ble videreutviklet i flere varianter fram til 1991.

Nedgangstidene mot slutten av 1980 skapte igjen økonomiske problemer, og i 1981 overtok Peter Wheeler selskapet og styringen. Wheeler var lunken til kileformen, og introduserte i 1986 S-serien, som var designmessig en videreføring av 3000S, selv om den mekanisk var ulik. Denne modellen ble en suksess som ble produsert i et antall av 2604 fram til 1994, og introduserte selskapets storhetstid.

Fra begynnelsen av 90-tallet kom nye, spennende design på rekke og rad: Chimaera, Griffith, Cerbera, Tuscan, Tamora, T350, Typhon og Sagaris. Med Cerbera kom TVRs helt egenproduserte V8-er AJP8 som ydet over 400 hk og gav bilene en ytelse som få kunne matche. Siden kom rekkesekseren Speed Six. Det ble også laget en V12-er med om lag 1000 hk som aldri kom i serieproduksjon.

I 2004 overtok Nikolay Smolensky. Det var igjen nedgangstider for fabrikken, og produksjonen i Blackpool ble helt innstilt i 2006. Nye eiere overtok i 2013, og tar sikte på å starte opp TVR igjen med en ny modell som skal være på markedet i 2017.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Euston Square undergrunnsstasjon

**Euston Square undergrunnsstasjon** er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den ligger i nærheten av Euston stasjon, rett nord for University College of London. Stasjonen betjener linjene Circle, Hammersmith & City og Metropolitan, og er i kollektivsone 1.

Stasjonen het opprinnelig *Gower Street*, ettersom den ligger på hjørnet av Euston Road og Gower Street. Den fikk sitt nåværende navn i 1909.

Fra stasjonen er det kort gangavstand vestover til Warren Street undergrunnsstasjon på Northern- og Victoria-linjene.

|}
## Eksterne lenker
* Euston Square Underground Station  Transport for London (Engelsk)
Norheimsund

**Norheimsund** er et tettsted og administrasjonssenteret i Kvam herad i Vestland fylke. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger 74&nbsp;km (omtrent en times kjøring øst) fra Bergen langs riksvei 7 på nordsida av Hardangerfjorden. En av de mest kjente fossene i landet, Steinsdalsfossen (eller egentlig Øvsthusfossen), ligger i Norheimsund. Norheimsund sentrum kalles Grova.

Norheimsund er handelssenteret i ytre Hardanger, og har flere butikker samt tilbud på de fleste områder. Norheimsund er også et trafikknutepunkt, og har båtruter til Utne og Odda, og bussruter til Bergen, til Voss, og til Vikøy, Tørvikbygd, Jondal, Strandebarm og Kvinnherad.

Kvam herad fikk Tettstedsprisen 2000 for sitt arbeid med sjøfronten i Norheimsund. Her er det gjestekai med service-bygg, ny kaipromenade, og det er lagt ned et stort utendørs sjakkbrett i skifer i et amfi.

Norheimsund vant i 2013 Statens pris for attraktivt sted. Det er kommunal- og regionalministeren som deler ut prisen.

Thon Hotel Sandven og Hardanger Fartøyvernsenter ligger i Norheimsund. Norheimsund kirke ble bygget i 1989, og ferdigstilt i 1992 på dugnad og ved hjelp av pengeinnsamlinger. Avisen *[[Hordaland Folkeblad]]* (grunnlagt i 1873) utgis i Norheimsund.

Thon Hotel Sandven ble kjøpt av Olav Thon i januar 2011. Hotellet het tidligere Sandven Hotell og er bygd i 1857.

Norheimsund ligger 7&nbsp;km vest for Øystese.

## Historie

Hele det sentrale butikkstrøket i Norheimsund ble lagt i aske under en storbrann fredag 7. oktober 1932. Senteret ble bygget opp igjen i en funksjonalistisk arkitektur.

Under andre verdenskrig hadde okkupasjonsmakten en stor treningsleir i Norheimsund, og det ble bygget store forsvarsanlegg mot fjorden.

## Befolkningsutvikling

* 2003: 2&nbsp;112
* 2011: 2&nbsp;187
* 2019: 4&nbsp;399, medregnet Øystese, som fra 2019 regnes som en del av tettstedet Norheimsund

## Bilder


Fil:GamleNorheimsund.jpg|Norheimsund ca. 1880.
Fil:Norheimsund 01.JPG|Norheimsund sett fra øst.
Fil:Norheimsund i Kvam.JPG|Norheimsund ved Hardangerfjorden, med Folgefonni i bakgrunnen.
Fil:Norheimsund 2.jpg|Norheimsund ca. 07-2007


## Referanser


## Eksterne lenker
* Kvam kommunes hjemmeside
* Hordaland Folkeblad
* Kart over Norheimsund

### Webkamera
* Norheimsund gjestehamn

__NOTOC__
Carlo Azeglio Ciampi

**Carlo Azeglio Ciampi** (født 9. desember 1920 i Livorno, død 16. september 2016 i Roma) var Italias president fra 1999 til 2006. Ciampi var også sentralbanksjef (1979–93) og statsminister (1993–94).

## Liv og virke
### Bakgrunn
Carlo Azeglio Ciampi var sønn av Pietro Ciampi og Maria Masino, sistnevnte født i Pisa i en familie som stammet fra Cuneo. Han gikk på Istituto San Francesco Saverio, en skole ledet av jesuittordenen, fra midten av barneskoleårene til gymnaset.

Han studerte klassiske fag senere, blant annet i Leipzig i Tyskland. I 1941 tok han en akademisk grad i litteratur fra Scuola normale superiore i Pisa.

### Andre verdenskrig
Han ble deretter innkalt til militærtjeneste for å tjenestegjøre som løytnant i Albania. Da Italia inngikk våpenhvileavtalen med de allierte 8. september 1943, nektet han å bli værende i den fascistiske staten Den italienske sosialrepublikk og gikk i dekning i Scanno i Abruzzo. Han lyktes med å krysse frontlinjen og nådde Bari, hvor han sluttet seg til det sosialliberalistiske, sentrum-venstre-partiet Partito d'Azione og slik også til den italienske motstandsbevegelsen.

### Etterkrigstiden
Han studerte så jus ved Università di Pisa, og tok sin grad i 1946. Samme år begynte han å jobbe for Banca d'Italia, den italienske sentralbanken.

I 1960 ble han ansatt i Banca d'Italias sentraladministrasjon. Han ble bankens generalsekretær i 1973, visegeneraldirektør i 1976 og generaldirektør i 1978. I oktober 1979 ble han guvernør for banken og president for Ufficio Italiano Cambi. Disse stillingene hadde han inntil 1993.

### Statsminister, president
Fra april 1993 til mai 1994 var han Italias statsminister. Han ledet en teknokratisk koalisjonsregjering og var den første statsminister som ikke var valgt som parlamentsmedlem. Fra 1996 til 1999 var han landets finansminister og hadde blant annet ansvaret for innføring av euro som ny valuta.

Den 13. mai 1999 ble han innsatt som Italias president. Etter at han gikk av som president i 2006 var han livstidssenator *ex officio*.

Ciampi ble i 2001 tildelt storkors av St. Olavs Orden. I 2000 mottok han Den hvite ørns orden fra Polens president. Han ble i 2005 tildelt Karlsprisen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Herdla kirke

**Herdla kirke** (**Herdla kyrkje**) er en langkirke fra 1863 øya Herdla i Askøy kommune, Vestland fylke.

Byggverket er i stein og har 600 plasser.

## Historikk
Det eldste skriftlige spor man har av en kirke på Herdla, er et brev fra pave Eugenius III i 1146 som nevner St. Nikolaus&ndash;kirken på Herdla. Kirken ble vigd til helgenen Nikolas av Myra, skytshelgen for sjømenn. Det latinske navnet på kirken var *Ecclesiam sancti Nicholai de Hardla*. Kirken hadde likheter med kirkene på øyene Moster og Kinn, som begge er stenkirker uten tårn.

Kirken hørte inn under Munkeliv kloster i Bergen, og er jevnlig nevnt i jordebøker herfra. Klosteret ble grunnlagt av kong Øystein I Magnusson omkring 1110. Kirken kan skrive seg fra denne tiden. Omkring 1190 ble kirken underlagt Kristkirken i Bergen, og i 1308 ble Herdla kirke et av de 14 kongelige kapellene underlagt Kristkirken i Bergen.

Herdla kirke var fra starten av en stenkirke i enkel romansk stil, men den ble senere bygget om i gotisk stil med spissbuer.

Etter stormskader ble kirken revet i 1861, og en større kirke ble reist i 1863. Denne kirken brant i 1934. Etter gjenoppbyggingen ble kirken kalt Øygardskatedralen. Kirken ble kirke for det meste av gamle Herdla herad. Heradet omfattet blant annet deler av nåværende Øygarden, Askøy og Alver kommuner. I disse kommunene kjenner mange folk nær tilknytning til Herdla kirke.

Under andre verdenskrig fikk kirken store skader. Tyskerne sprengte tårnet og benyttet kirken til ammunisjonslager og hestestall. Under gulvet ble det gravet nedgang til et tunnelanlegg som gikk tvers over øya, blant annet under store deler av gravplassen. I okkupasjonstiden var det flyplass på Herdla. Tyskerne var redde for at kirketårnet kunne fungere som landemerke for bombefly som kom fra Storbritannia.

Den nye kirken fikk et lavere tårn enn før, på grunn av planer om å gjøre Herdla til hovedflyplass for Bergen. Slik skulle det imidlertid ikke gå for det var i stedet Flesland som ble hovedflyplass fra 1955. Kirken stod ferdig i 1951 og ble vigslet av biskop Ragnvald Indrebø 1. april. Det møtte rundt  personer opp til innvielsen, langt flere enn det var plass til inne i kirken, og det var derfor satt opp høyttalere utenfor slik at alle skulle få med seg seremonien.

Kirken fikk gjenreist sitt opprinnelige tårn i mai 2008.

## Bildegalleri


Ubb-kk-n-387-050 xl Herdla kirke nedbrent.jpg|Herdla kirke etter brannen i 1934
Herdla kirke - door and tower - 20060521.jpg|Inngangspartiet
Herdla kirke - 20060521.jpg|Kirken i 2006, før tårnet ble endret.
Minnesmerke falne Herdla.jpg|Minnesmerke over personer fra Herdla herad som falt under andre verdenskrig
Minnesmerke russiske krigsfanger Herdla.jpg|Minnesmerke over russiske krigsfanger


## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Herdla kirke hos DIS-Norge
* 
* Herdla sokn sin hjemmeside
*
Fondal gård

**Fondal gård** er en karakteristisk nordlandsgård fra ca. 1880 med nesten intakte bolighus. Gården ligger i Fonndalen på sørsiden av Holandsfjorden i Meløy kommune i Nordland. Gården har betydelig miljømessig verdi, og er en viktig kilde til kunnskap om byggeskikken i landsdelen. Den har hatt en viktig funksjon som losjisted for turister i Saltfjellet og på Svartisen, og motsvarer Vestlandets trehoteller i sveitserstil fra samme periode. Ingen annen gård med tilsvarende funksjon er bevart i Nordland.

## Adkomst
I sommersesongen går Skyssbåten «Isprins» fra Holandsvika kai til Svartisen turistsentrum. Kaien ligger ved fylkesvei 17, rundt 1 km vest for turistinformasjonen på Holand rasteplass.

## Fredning
Gården er fredet av Riksantikvaren i 1997 på bakgrunn av alder, byggeskikk og tidlig turisme, og fredningen omfatter: 
* Hovedbygningens og borgstuens eksteriør og interiør, samt interiøret i lokumet.
* Fondal gård. Med sin beliggenhet i et omkringliggende kulturlandskap, synliggjør gården det tradisjonelle næringsgrunnlaget i området. 

## Bærekraftig arealforvaltning
Landbruks-, natur- og friluftsformål samt reindrift (LNFR) er et arealformål i plan- og bygningsloven, definert i § 11-7, pkt. 5. I Fonndalen kommune ble arealplanbegrepet LNFR introdusert i 2013, nærmere bestemt i kommunestyresak 86/13.  

Når LNFR vedtas som arealplanbegrep i kommunedelplan for Engenbreen, faller muligheten for grus bort.  

### Bærekraftig arealplanforvaltning av Fonndalen

Da kommunedelplanen for Engenbreen skulle vedtas før sommeren 2018, var innstillingen fra rådmannen arealplanbegrepet fortsatt LNFR som betyr at massuttak av grus ikke aller innenfor arealplanbegreppet. Kommuedelplan for Engenbreen behandler hele området ved Svartisen nasjonalpark under ett. Med Meløy kommunes strategiske oppkjøp av Svartisen AS og Brestua blir det viktigere enn noen gang å se hele området under ett - fra Engenøra via Fonndalen til Rendalsvik. Arealplanbegrepet LNFR er i tråd med reiselivet  og opplevelsesbasert næringsliv sine interesser om naturbasert reiseliv. Å ta vare på unik natur blir da et parameter på bærkraftig arealforvaltning. På Nordland fylkeskommunes verdisetting av naturlandskap i Nordland  som går fra 1 til 5 og der 5 er best, er verdivurderingen 5 for  Engenøra/Engenbreen og  4 for Fonndalen. 4 står for Stor verdi – Landskap med verdi over gjennomsnittet i regional sammenheng, mens 5 står for  svært stor verdi – landskap av nasjonal betydning. Med en felles kommunedelplan for Engenbreen sier kommunen at den ser landskapet som en helhet og innstiller på et arealplanbegrep (LNFR) som tar hensyn til Svartisen gård sine interesser, reiselivets interesser og interessene til opplevelsesbaserte næringer som legger til grunn en bærekraftig bruk av kultur- og naturlandskapet ved Engenbreen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
José de San Martín

**José Francisco de San Martín Matorras** (født 25. februar 1778 i Yapeyú i visekongedømmet La Plata som nå er del av Argentina, død 17. august 1850 i Boulogne-sur-Mer i Frankrike) var argentinsk general og frigjøringshelt som spilte en sentral rolle i avkolonialiseringen av Latin-Amerika.

Likesom Simón Bolívar i nord, kjempet San Martín i sør, mot Spania. Han er nasjonalhelt i Argentina, Chile og Peru og forekommer på flere søramerikanske pengesedler og frimerker. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
San Martín ble født som sønn av en spansk offiser. Han ble utdannet ved en militærskole i Madrid. Han kjempet deretter i den spanske armé mot Portugal, i Afrika og mot Napoleon Bonaparte. I 1812 sluttet han i den spanske hær og reiste hjem til Argentina.

### Opprørsleder
I hjemlandet sluttet han seg til opprørerne. San Martín kjempet sammen med general José Zavala i slaget ved San Lorenzo i den argentinske frihetskrig den 3. februar 1813. Han ble general etter slaget. 

Senere reiste han til Peru for å hjelpe arméen der mot Spania. Etter det møtte han Bernardo O'Higgins og hjalp ham i den chilenske frihetskrig og befridde Santiago de Chile 17. mars 1818.

Den 26. juli og 27. juli 1822 møtte han Simón Bolívar i Guayaquil bak stengte dører og uten vitner, der de planla fremtiden for Latin-Amerika. Her mislyktes det første forsøk på å skape en enhetlig politikk det på søramerikanske kontinent med det mål å bekjempe den utenlandske dominansen.

Den 3. august 1821, rett etter selvstendighetserklæringen den 28. juli, ble for en overgangsperiode protektoratet Peru opprettet. San Martín ble utnevnt til protektor, en post han hadde til den 20. september 1822. Den 8. oktober 1821 var den permanente konstitusjonen midlertidig i gang og den 17. desember 1822 ble den stadfestet. Den peruanske republikk hadde tatt form.

I 1824, etter sin hustru Remedios de Escaladas død, reiste han til Frankrike med datteren Mercedes, og der levde han resten av sitt liv i Boulogne-sur-Mer.

## Referanser


## Litteratur
* Horst Pietschmann: *José de San Martin.* I: Nikolaus Werz (Hrsg.): *Populisten, Revolutionäre, Staatsmänner. Politiker in Lateinamerika.* Frankfurt am Main 2009, s. 50–78.
* J. C. J. Metford: *San Martin, the Liberator.* New York 1950.
* Bartolomé Mitre: *Historia de San Martin y de la Emancipación Sudamericana.* Buenos Aires 1950.
* John Lynch: *Caudillos in Spanish America, 1800–1850.* Oxford 1992.
* Ernst Samhaber: *Südamerika.* Guverts, Hamburg 1939, s. 449.
* Academia Nacional de la historia (Argentina): *Nueva historia de la nación Argentina.* Volumen 4, 2. Auflage. Editorial Planeta, 2000, ISBN 950-49-0389-4, s. 318.

## Eksterne lenker
* 
*
Lisp

**LISP** (forkortelse for List Processing) er en familie av programmeringsspråk. Den første utgaven stammer fra John McCarthys arbeid ved Massachusetts Institute of Technology og ble utviklet i 1958. LISP har mye til felles med Lambdakalkyle. Historisk sett har LISP stort sett vært brukt innenfor forskning og det akademiske, og da spesielt til forskning på kunstig intelligens, som John McCarthy først og fremst hadde i tankene da han fant det opp.

Det er en rekke forskjellige LISP-dialekter, men «hovedgrenene» er Scheme og Common Lisp. Scheme er en veldig enkel og «ren» LISP-dialekt, der regelfølgende syntaks med kun det mest nødvendige av datatyper og funksjoner er tilgjengelig. Dette gjør det ideelt til opplæring i programmering og fundamentale programmeringskonsepter. Common Lisp er en mer kompleks LISP-dialekt, med et mye bredere utvalg av datatyper og funksjoner, og har også et objektorienteringssystem, samt et *makrosystem* som gjør det mulig å skrive kode som, ved hjelp av å bruke Lisp selv, kan generere annen kode. 

Lisp har vist seg å være et meget effektivt språk også til andre ting enn det akademiske og forskningsrelaterte som det ofte blir forbundet med. Spesielt Common Lisp har hatt en stor økning i antall brukere de siste 10 årene, noe som tyder på at folk har begynt å få opp øynene for Lisp som et anvendelig programmeringsspråk til mer vanlige bruksområder.    

## Syntaks
Lisp er kjent for å ha en enkel og elegant syntaks, selv om det ofte kritiseres for lesbarheten av mange nøstede parenteser.
Det aritmetiske uttrykket 1 + 2 * 3 + 4 - 1 kan uttrykkes som bl.a:

```scheme
(+ 1 (* 2 3) 4 -1)
eller
(- (+ 1 (* 2 3) 4) 1)
```

Hvert parentespar representerer en lenket liste hvor hodet er navnet på en funksjon ('+', '-' og '*' i eksempelet er alle funksjoner innebygd i LISP), de resterende elementene i listen tolkes som argumenter til funksjonen. Listene evalueres rekursivt, altså den "innerste" parentesen først, en fordel med en slik syntaks er at det eliminerer den type tvetydighet som vi finner i f.eks. andre representasjoner av aritmetiske uttrykk, hvor man må introdusere regler for presedens (multiplikasjon før addisjon, blant annet), med påtvunget bruk av nøstede parenteser er det aldri tvil om utføringsrekkefølgen. Øvrig syntaks avhenger for det meste av hvilken dialekt av språket man skriver i.

## Eksterne lenker
* 
*  Practical Common Lisp nettversjon av lærebok
*  cliki.net CLikithe common lisp wiki
Den sydlige halvkule

**Den sydlige halvkule** (sørlige hemisfære) er den delen av jordens overflate som er syd for ekvator.

Den omfatter fire kontinenter (Antarktika, Australia, det meste av Syd-Amerika og ca. en tredjedel av Afrika) delt av fire hav (Syd-Atlanteren, Indiahavet, Stillehavet og Sydishavet). Sommeren inntreffer rundt desember til februar og vinteren rundt juni til august.

## Klima
Den sydlige halvkule har et noe mildere klima enn tilsvarende breddegrader på den nordlige halvkule. Unntaket er Antarktis som er kaldere enn Arktis. Dette er fordi den sydlige halvkule har betydelig mer hav og mindre land. Vann endrer temperatur saktere enn land.

På den sydlige halvkule passerer solen fra øst til vest via nord. Nord for Stenbukkens vendekrets kan solen stå rett over bakken (senit) eller noe mot syd midt på dagen. At solen beveger seg via nord gjør at den tilsynelatende beveger seg fra høyre mot venstre, motsatt av det den gjør på den nordlige halvkule. Skygger fra sollys beveger seg mot klokken gjennom dagen, og solur har stigende timer i retning mot klokka. Ved solformørkelser beveger månen seg fra venstre mot høyre foran solskiven når det observeres syd for Stenbukkens vendekrets.

Sykloner og tropiske stormer spinner med klokken på den sydlige halvkule (i motsetning til mot klokken på den nordre halvkule) på grunn av corioliseffekten.

Den søndre tempererte klimasonen, en underinndeling av den sydlige halvkule, er nesten utelukkende kystklimasoner. Denne sonen inkluderer hele Uruguay, Lesotho, Swaziland og New Zealand; mesteparten av Chile, Argentina, Sør-Afrika og Australia; og deler av Paraguay, Brasil, Namibia, Botswana, Mosambik og Madagaskar.

## Demografi
10 % av jordens befolkning bor på den sydlige halvkule.

## Referanser
Helgeland Museum

**Helgeland Museum** er en sammenslutning av 18 museer og bygdesamlinger i 18 kommuner på Helgeland. Tanken med museet er å dele på den museumsfaglige kompetansen på Helgeland. Dette gjør at folk med spesiell fagkompetanse jobber for alle museene som er med i samarbeidet. Helgeland Museum har ca. 49 fast ansatte. Administrasjonen holder til i Sjøgata i Mosjøen.

## Avdelinger
*Petter Dass-museet i Alstahaug
*Bindal museum
*Velfjord bygdemuseum i Brønnøy
*Nordvika gamle handelssted i Dønna
*Grane bygdetun
*Gammelsagmaro i Grane
*Lensmannsgården i Hattfjelldal
*Hemnes museum
*Herøy bygdesamling
*Leirfjord museum
*Grønsvik kystfort i Lurøy
*Nesna museum
*Rana Museum
*Sømna bygdetun
*Træna museum
*Vefsn museum
*Vega bygdemuseum
*E-huset på Vega
*Vevelstad bygdetun
*Rødøy Museun/Falch gamle handelssted

## Eksterne lenker
* Hjemmeside Helgeland Museum
Aksel Nærstad

**Aksel Nærstad** (født 1. januar 1952, død 22. oktober 2022) var en norsk industriarbeider og politiker. Han var partileder i Rød Valgallianse i årene 1987–1995.

Nærstad vokste opp i Rælingen og var politisk aktiv fra unge år, først i Rød Ungdom, senere i Arbeidernes kommunistparti (AKP) og Rød Valgallianse. Han var RVs første representant i Akershus fylkesting 1983–1995. Han var i sin tid også klubbleder ved Strømmen Trævarefabrik. 

Han arbeidet i Utviklingsfondet fra 1996 til 2017, blant annet som utviklingspolitisk seniorrådgiver. Nærstad var også sentral i det globale nettverket More and Better Network.

## Bibliografi
* *Norrøna-konflikten* (Hvalstad, 1986) ISBN 82-991384-1-8
* *Kjeller jern- og metallarbeiderforening, avdeling 87, 75 år* [1992]
* Med Olav Randen (redaktører): *Kampen om maten*. Boksmia forlag 2004. ISBN 9788291871165
* *En annen verden – hvordan?* Boksmia forlag 2007. ISBN 978-82-91871-21-9 Et kapitel fra boka En Annens verden

## Referanser


## Kilder
* Forfatterbiografi hos Boksmia forlag; besøkt 10. oktober 2015
* Liste over RVs partiledere i  Store norske leksikons nettutgave; besøkt 10. oktober 2015
* Liste over ansatte  i Utviklingsfondet; besøkt 10. oktober 2015
EMI

**EMI Records** var et plateselskap med hovedkontor i Hammersmith i London, og opererte i fler enn 25 land over hele verden, deriblant Norge. Selskapet ble opprettet som **Electrical and Music Industries Ltd** i mars 1931 og var en sammenslåing av *Columbia Graphophone Company* og *Gramophone Company/HMV*. I 1955 kjøpte EMI opp Capitol Records og kom seg på den måten inn på det amerikanske markedet.

I 2012 ble EMI solgt til Universal Music Group. Kjøpet ble godkjent av konkurransemyndighetene under forutsetning av at en tredjedel av selskapet ble solgt til andre. Det norske datterselskapet EMI Norge AS, som ble etablert i 1969, ble derfor solgt til Parlophone, eid av Warner Music Group, i 2013.

## Artister
* Tina Turner
* The Beatles
* Pink Floyd
* Suzi Quatro
* Kate Bush
* Ole Paus

## Platemerker
* Capitol Records
* Columbia Records
* His Master's Voice
* Odeon
* Parlophon, senere Parlophone

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over administrative enheter på provinsnivå i Folkerepublikken Kina

I tillegg til denne **liste over administrative enheter på provinsnivå i Folkerepublikken Kina** må det gjøres oppmerksom på flere andre lister, som faller i to kategorier:

*Liste over kinesiske administrative enheter på provinsnivå ifølge Republikken Kinas forståelse 
*Administrative enheter på provinsnivå i Kina frem til 1949 

Folkerepublikken Kina opererer pr. 2005 med fire typer administrative enheter på provinsnivå:

*Provinser
*Autonome regioner
*Byprovinser 
*Spesielle administrative regioner

## Provinser (med ''provinshovedstad'') (22/23)
#Ānhuī *([[Hefei]])*
#Fújiàn *([[Fuzhou]])*
#Gānsù *([[Lanzhou]])*
#Guǎngdōng *([[Guangzhou]])* *(Kanton)*
#Guìzhōu *([[Guiyang]])*
#Hǎinán *([[Haikou]])*
#Héběi *([[Shijiazhuang]])*
#Hēilóngjiāng *([[Harbin]])*
#Hénán *([[Zhengzhou]])*
#Húběi *([[Wuhan]])*
#Húnán *([[Changsha]])*
#Jiāngsū *([[Nanjing]])* *(Nanking)*
#Jiāngxī *([[Nanchang]])*
#Jílín *([[Changchun]])*
#Liáoníng *([[Shenyang]])*
#Qīnghǎi *([[Xining]])*
#Shǎnxī *([[Xian|Xi'an]])* 
#Shāndōng *([[Jinan (Shandong)|Jinan]])*
#Shānxī *([[Taiyuan]])*
#Sìchuān *([[Chengdu]])*
#Yúnnán *([[Kunming]])*
#Zhèjiāng *([[Hangzhou]])*

I tillegg kommer én provins utenfor Folkerepublikkens kontroll:
*Táiwān *([[Taipei]]* er etter Folkerepublikkens oppfatning provinshovedstad, men *de facto* er  *[[Jhongsing]]* provinshovedstad )

## Autonome regioner (med ''hovedstad'') (5)
#Guǎngxī *([[Nanning]])*
#Nèiměnggǔ (Indre Mongolia) *([[Hohhot]])*
#Níngxià Huízú *([[Yinchuan]])*
#Xīnjiāng (شىنجاڭ ئۇيغۇر ئاپتونوم رايونى) *([[Ürümqi]])*
#Tibet (Xīzàng) *([[Lhasa]])*

## Byprovinser (4)
#Běijīng (Peking)
#Chóngqìng
#Shànghǎi
#Tiānjīn (Tientsin)

På øya Taiwan har Republikken Kina dessuten gitt hovedstaden Taipei og storbyen Kaohsiung slik status.

## Spesielle administrative regioner (2)
#Hongkong 
#Macao (Macao, Àomén)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Asbjørn Rødseth

**Asbjørn Rødseth** (1951–2025) var en norsk samfunnsøkonom. Han var fra 1989 til 2016 professor i  samfunnsøkonomi ved Universitetet i Oslo (UiO) med særlig vekt på makroøkonomiske tema. 

## Karriere
Etter examen artium ved Sauda gymnas i 1970 studerte han sosialøkonomi ved UiO hvor han avla eksamen våren 1976 (cand.oecon). Fra 1978 arbeidet han i hovedsak ved ved UiO med forskning innen makroøkonomi, åpne økonomier og arbeidsmarked. Han var i perioden 1987–1990 instituttbestyrer ved Økonomisk institutt og i perioden 2002–2007 dekan ved det samfunnsvitenskapelige fakultet. Rødseth hadde forskningsopphold ved Yale University 1979–1980 og Stanford University i USA i 1998, og ved London School of Economics i 1991–1992.  I 1984 og 1998 var han gjesteforsker ved Institutt for International Economic Studies, Universitetet i Stockholm.  

Rødseth hadde mange verv og offentlige oppdrag. Han var blant annet medlem/nestleder i Kredittilsynets styre 1988–2002 og satt i hovedstyret i Norges Bank 2004–2011. 

Han ledet arbeidet med offentlige utredning om skatt på kraftselskap (NOU 1992:34) og var  medlem i regjeringen Stoltenbergs Pensjonskommisjon 2001–2004 (NOU 2004:1). I tillegg var han medlem i det offentlige boligutvalget (NOU 2002:2) og utvalget som utredet i ungdomsarbeidsledighet (NOU 1994:3) samt Fondering av folketrygden (NOU 1998:10)  

Rødseth forfattet to lærebøker i økonomi for universitetsnivå: *Konsumentteori* (Universitetsforlaget 1985, 3. utgave 1997) og *Open Economy Macroeconomics* (Cambridge University Press 2000) for et internasjonalt miljø. Han skrev også en rekke artikler for nasjonale og internasjonale fagtidsskrift og var medforfatter i flere bokutgivelser.

Rødseth var født i Harstad. Hans foreldre var apotekerne Knut Rødseth og Kari Viland. Rødseth døde 12. november 2025 etter lengre tids sykdom.

## Bibliografi
* *Open economy macroeconomics* (2000), Cambridge university press, Cambridge, UK, ISBN 0-521-78874-9
* *Konsumentteori* (3. utg. 1997), Universitetsforlaget, Oslo, ISBN 82-00-22947-5

## Se også
* NOU 1992:34 «Skatt på kraftselskap» (Rødsethutvalget)

## Referanser
Calvé-Legg-Perthes sykdom

**Calvé-Legg-Perthes sykdom**, ofte forkortet **CLP** og på engelsk kalt *Legg–Calvé–Perthes syndrome*, er en hoftesykdom som vanligvis rammer barn i alderen 3 til 10 år. Grunnet nedsatt blodtilførsel til lårbeinshode vil dette være mer utsatt for slitasje, og dermed være gjenstand for nedbryting og skade av brusk og beinvev.  Man har registrert at sykdommen forekommer fire ganger så ofte hos gutter som hos jenter. Omkring 1 av 1200 barn blir rammet, det vil i Norge si rundt 50 tilfeller i året. Ca. 10 % som rammes av CLP, blir angrepet i begge hoftene. Man kjenner ikke til hvorfor CLP forkommer, men forskning rundt dette pågår.

## Symptomer og konsekvenser
CLP kjennetegnes ofte av at barnet halter, og/eller har smerter relatert til hoften, lysken, kneet eller ankelen. Det er ellers vanlig at det forkommer en lengdeforskjell mellom det benet som er rammet av CLP og det friske benet. Smerte er ofte relatert til fysisk aktivitet, men vil i en senere fase av sykdommen kunne ta form av en mer permanent karakter. En av de verre konsekvensene er at man kan bli lam om hofteleddet kolapser. Sykdommen kan oppdages ved at barnet fysisk kollapser.

## Behandling
Det vil, i de fleste tilfeller, bli aktuelt å starte en form for behandling av CLP. Behandlingen kan være for å redusere smerter, beholde eller forbedre bevegeligheten i hoften eller forhindre at lårbenshodet kollapser eller sklir ut.

Vanlige behandlingsformer er:
*Strekkbehandling
*Operativ behandling (for eksempel ny hofte)
*Fysioterapi
* Mye fysisk aktivitet
* Filing av hoftekulen

## Eksterne lenker
* Informasjon på norsk
Algeries flagg

**Algeries flagg** er vertikalt delt i to like felter, grønt mot stangen og hvitt ytterst. På midten er en rød halvmåne og en rød femtakket stjerne. Grønnfargen, halvmånen og stjernen er vanlige islamske symboler, mens det hvite symboliserer renhet. Rødt står for martyrenes blod, ofret i kampen for fedrelandets frihet. Samme flagg gjør tjeneste også som statsflagg til sjøs og på land, samt som handelsflagg. Flagget er i størrelsesforholdet 2:3.

Flagget ble opprinnelig innført i 1948 som Den nasjonale frigjøringsfrontens flagg. Da landet ble uavhengig 3. juli 1962 ble det godkjent som Algeries nasjonalflagg. 

Det er uenighet om flaggets opprinnelse. Ifølge en tradisjon ble det først tatt i bruk av frigjøringshelten Abd el-Kadar, men det er mer sannsynlig at det ble tegnet av Messali Hadj i 1928 i forbindelse med at han startet den politiske grupperingen Nord-Afrikas stjerne.

## Orlogsflagg
Algeries orlogsflagg er som nasjonalflagget med tillegg av to korslagte røde ankere i øvre hjørne ved stangen. Også orlogsflagget er i størrelsesforholdet 2:3.

## Litteratur
**Album des pavillons nationaux et des marques distinctives. National flags and distinctive markings*, Service hydrographique et océanographique de la marine, Brest, 2000
Angolas flagg

**[[Angola]]s flagg** ble første gang tatt i bruk da landet ble uavhengig 11. november 1975. 

Flagget er horisontalt delt i to like felter, rødt øverst og svart nederst. På midten er en femtakket stjerne, en del av et tannhjul og en machete i gult. Det røde symboliserer frigjøringskampen, og det svarte en uavhengig afrikansk nasjon. Kniven symboliserer jordbruket, mens tannhjulet symboliserer landets industri. Stjernen står for internasjonalisme og fremskritt. De fem takkene i stjernen symboliserer enhet, frihet, rettferdighet, demokrati og fremskritt. 

Frigjøringsbevegelsen MPLAs flagg hadde samme farger og inndeling som nasjonalflagget, men hadde ikke med kniven og tannhjulet, mens stjernen var større og plassert i senteret av flagget.

## Kilder
* Flags of the World (FOTW): Angola Besøkt 19. oktober 2018
Verdalen

:*For kommunen i Nord-Trøndelag, se [[Verdal]]*

**Verdalen** er et sted omtrent en kilometer nordvest for Kleppe i Klepp kommune i Rogaland. Verdalen er utgjør sammen med Kleppe tettstedet Kleppe/Verdalen, som en følge av at utbyggingen har strukket Verdalen mot Kleppe, slik at Verdalen og Kleppe har vokst sammen. Verdalen har blitt delt i en nord- og sørdel etter at det har blitt bygget ut nye boliger de siste 10-15 årene. Bore barne- og ungdomsskole ligger i nordre del av Verdalen. I Verdalen-S er det også en del bedrifter som huser sine bygg.
Settlers

**Settlers** har flere betydninger:

* The Settlers fra Catan, brettspill
* The Settlers, serie med videospill
* Innbyggere i israelske bosetninger på okkuperte områder på Vestbredden, Gazastripen og i Golanhøydene
Tärnaby

**Tärnaby** (sørsamisk: *Dearna*) er et tettsted i Storuman kommune i Västerbottens län i landskapet Lappland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 482 innbyggere.

Tettstedet befinner seg 85 kilometer sørøst for Mo i Rana i Nordland. Europavei 12 fra Mo i Rana til Helsingfors passerer gjennom Tärnaby. Tärnaby ligger nær Hattfjelldal kommune i Nordland. 

Tärnaby er kjent for å ha fostret opp mange svenske alpinister. Av Sveriges 177 verdenscupseire gjennom tidene er 124 vunnet av alpinister fra Tärnaby. Flere av Tärnabys mest kjente alpinister har skibakker kalt opp etter seg, som Ingemarbacken og Anjabacken.

## Se også
* Blå vegen, en internasjonal turistvei (Norge-Sverige-Finland-Russland)

## Referanser
Stalbridge

**Stalbridge** er en liten by og verdslig sogn i Blackmore Vale i Dorset i England, nær grensen til Somerset. I folketellingen i 2011 hadde det verdslige sognet, som også omfatter den lille bosetningen Stalbridge Weston i sørvest, 1160 husholdninger og en befolkning på 2 698.

Den eldste kjente bosetningen på stedet var i romersk tid. Byen fikk markedsrettigheter under Georg I (1714&ndash;1727), men det er mange år siden det ble holdt regelmessige markeder der. Det ti meter høye markedskorset i sentrum regnes som et av landets fineste. Sognekirken er fra 1400-tallet, med et tårn fra 1800-tallet.

Blant kjente personer fra Stalbridge finner man Robert Boyle, som eide Stalbridge Manor, og forfatteren Douglas Adams. Store deler av *[[Haikerens guide til galaksen]]* ble skrevet i byen, og Adams har også sunget i kirkekoret som ung gutt.

Kunstneren James Thornhill bodde i Thornhill Park, rett sør for byen. Han kjøpte eiendommen i 1725. To år senere reiste han en obelisk i parken til ære for Georg II.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Stalbridges nettsted for kommunal informasjon
* Offisielt nettsted for Stalbridge Town Council
* Stalbridges genealogiske nettsted
* North Dorset District Council, viser kirken og korset på maredsplassen
Stalbridge Manor

**Stalbridge Manor** var en herregård ved Stalbridge i Dorset. Den ble bygget da Mervyn Audley, 2. jarl av Castlehaven, arvet Stalbridge Park fra sin far i 1618. Han fikk gjerdet inn et område nordvest for sognekirken, og avsatte dette området til bruk som en offentlig park. Husmennene som bodde der ble flyttet fra området, og han bygde herregården i jakobittisk stil. Det er det femte største huset i Dorset.

I 1631 anklaget Audleys sønn James sin far for «unaturlig praksis», det vil si seksuelt avvik. Resultatet var at faren ble henrettet. James solgte huset til Richard Boyle, 1. jarl av Cork. Etter sir Richards død arvet vitenskapsmannen Robert Boyle tittelen og huset, og han bodde der mellom 1644 og 1655. Mange av hans eksperimenter ble utført i huset. 

På et tidspunkt ble det reist en to meter høy steinmur rundt Stalbridge Park. Det er uklart når og hvorfor dette skjedde. En mulighet er at det skjedde i forbindelse med at franske fanger etter Napoleonskrigene ble brukt som arbeidskraft der, en annen at det var et tiltak for å gi arbeid til lokale krefter i en periode med høy arbeidsledighet. 

I 1823 var huset i dårlig stand, og markien av Anglesey fikk det revet. Innen 1827 var det bare et kunstig platå som huset hadde stått på igjen. Byggestenene ble solgt, og mye av den finnes igjen andre steder i byen og i gårdsbygningen som nå står i parken. 

Det finnes en rekke lokale myter om huset, blant annet om at det skal ha blitt ødelagt av brann, hvilket ikke er korrekt, og at det spøkte i det. 

Thomas Hardy hentet inspirasjon fra Stalbridge Park til «Stapleford Park» i sine bøker.