open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Eusphaeropeltis

***Eusphaeropeltis*** er en slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Små til middelsstore (gjerne ca. 5 millimeter), hvelvede, skinnende metallisk fargede biller. De kan rulle seg sammen til en kule, der de brede leggene på mellom- og bakbeina dekker undersiden. Oversiden er nokså fint punktert, med korte børster.

## Levevis
Billene har blitt funnet i regnskog, trolig i trekronene, også i termittreir. Artene kan fly.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia nord til det sørlige Kina.

## Systematisk inndeling
Familien Ceratocanthidae blir noen ganger regnet som en underfamilie av Hybosoridae.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien Hybosoridae – ca. 330 arter fordelt på 40 slekter
***** Underfamilien Ceratocanthinae Martínez, 1968 – noen ganger regnet som en egen familie
****** Gruppen Ceratocanthini Martínez, 1968
******* Slekten ***Eusphaeropeltis*** Gestro, 1899
******** *[[Eusphaeropeltis aureola]]* Gestro, 1899
******** *[[Eusphaeropeltis aurora]]* (Lansberge, 1887)
******** *[[Eusphaeropeltis borneensis]]* Paulian, 1978
******** *[[Eusphaeropeltis boucomonti]]* Paulian, 1978
******** *[[Eusphaeropeltis celebicus]]* Paulian, 1978
******** *[[Eusphaeropeltis corruscus]]* Gestro, 1899
******** *[[Eusphaeropeltis drescheri]]* Paulian, 1942
******** *[[Eusphaeropeltis iris]]* Gestro, 1899
******** *[[Eusphaeropeltis kedahensis]]* Paulian, 1942
******** *[[Eusphaeropeltis krikkeni]]* Paulian, 1978
******** *[[Eusphaeropeltis modiglianii]]* Gestro, 1899
******** *[[Eusphaeropeltis pulcher]]* (Lansberge, 1885
******** *[[Eusphaeropeltis punctatissimus]]* (Lansberge, 1887)
******** *[[Eusphaeropeltis raapi]]* Gestro, 1899
******** *[[Eusphaeropeltis sabah]]* Paulian, 1989 - bør trolig regnes til en annen slekt
******** *[[Eusphaeropeltis scheuerni]]* Paulian, 1982

## Eksterne lenker
* Oversikt over artene
* 
* A. Ballerio og V. Grebennikov (2016) Rolling into a ball: phylogeny of the Ceratocanthinae (Coleoptera: Hybosoridae) inferred from adult morphology and origin of a unique body enrollment coaptation in terrestrial arthropods. *Arthropod Systematics and Phylogeny* 74(74(1)):23-52 https://www.researchgate.net/publication/303720029_Rolling_into_a_ball_phylogeny_of_the_Ceratocanthinae_Coleoptera_Hybosoridae_inferred_from_adult_morphology_and_origin_of_a_unique_body_enrollment_coaptation_in_terrestrial_arthropods
* Sjekkliste over Hybosoridae
RMS «Persia»

**RMS «Persia»** var et britisk passasjerskip operert av Cunard Line som vant Atlanterhavets Blå Bånd i 1856 for den hurtigste seiling  Atlanterhavet i vestlig retning. Hun var den første atlanterhavsbåt bygget av jern og var det største skipet i verden da hun ble sjøsatt. Imidlertid gjorde den ineffektive fremdriften med skovlhjul «Persia» foreldet og hun ble tatt ut av tjeneste i 1868, etter bare tolv år. Forsøk på å konvertere «Persia» til seIlskute var mislykket og den tidligere stoltheten i den britiske handelsflåten ble kondemnert i 1872.

## Utvikling og design

Som en følge av konkurranse fra Collin Lines, bestilte Cunard «Arabia» i 1852 for å ta Atlanterhavets Blå Bånd. «Arabia» hadde kraftigere motor og var et mindre skip enn Collins fartsfantomer, og klarte 15 knop på prøveturer. Men med sin trekonstruksjon var hun ikke i stand til å sette rekord. Cunard innså at i fremtiden måtte en ny konstruksjon til, et skrog av jern.

«Persia» ble bygget hos Robert Napier & Sons i Glasgow som designet et skip som var 16% større enn de tre Collin-skipene og 50% større enn Cunards «Arabia». Hennes to-sylindrede dampmaskiner produserte 3&nbsp;600 Hk og brukte 147 tonn kull per dag. «Persia»s sjøsetting  i juli 1855 ble en nasjonal begivenhet, og hun klarte 17 knot på sin prøvetur, selv om hennes normale hastighet var begrenset til 13 knop på grunn av det høye drivstoff-forbruket. Hun hadde 250 passasjerer på førsteklasse og 50 på andre.

## Driftshistorie
På jomfruturen i 1856 støtte «Persia» på et isfjell, men ble reddet av sin clipper-baug og sin kraftige konstruksjon. I april, tok hun Atlanterhavets Blå Bånd i begge retninger med en østgående tur på 9 dager, 10 timer, 22 minutter (13,46 knop) og turen vestover på 9 dager, 16 timer, 16 minutter (13,11 knop). Hun holdt begge rekordene til 1863 da Cunard hadde fått «Scotia», den siste hjuldamperen i Atlanterhavsfarten. «Scotia» var opprinnelig ment å bli «Persia»s søsterskip, men ble forsinket da Collin Line kollapset. Da «Scotia» endelig ble bygget, ble hun en større utgave av «Persia» med et ekstra dekk og elektrisitet.

I 1861 under Trent-saken ble «Persia» og flere andre linjeskip chartret for hastig å frakte tropper til Canada. Hun var det eneste skipet som nådde Quebec før isen stengte St. Lawrence River. Det neste året hadde Cunard bestilt DS «China», sin første postbåt med propell-fremdrift. Hun viste seg vesentlig mer lønnsom enn Cunards postbåter med skovlhjul og firmaet bestilte raskt to ekstra postskip med propell og pensjonerte de siste tre dampskipene med skovler på ekspressruten til New York.

«Persia» gikk sammen med «Scotia» i New York-ruten frem til 1867 da Cunard hadde bestilt «Russia», den Cunardbåten med propell som kunne matche «Scotia»s hastighet. På grunn av hennes drivstofforbruk, passet ikke «Persia» andre Cunard-ruter og ble lagt opp i 1868. Hennes motorer ble fjernet og hun ble solgt til MacArthur og Wilson i Glasgow for konvertering til seIlskute. Men konverteringen ble ikke vellykket. «Persia» ble solgt for opphugging i 1872.

## Referanser
Asa Eldridge

**Asa Eldridge** (1809–1856) var en sjøkaptein fra Yarmouth i Massachusetts. I 1854 førte kaptein Eldridge klipperskuten SS «Red Jacket» fra New York til Liverpool på 13 dager, 1 time og 25 minutter, «dock to dock», og satte med dette fartsrekord for den raskeste trans-Atlantiske kryssing med et kommersielt seilfartøy. Rekorden er ikke slått siden den gang. I 1856 var Eldridge kaptein på dampskipet SS «Pacific» som forsvant på havet underveis fra Liverpool til New York.

Eldridge er også kjent for å ha ført Cornelius Vanderbilts egen private yacht, *[[North-Star]] *, da forretningsmannen i 1853 tok en liten gruppe av familie og venner på en sommer-lang cruise rundt i Europa.  Dette var før Eldridge fikk kommandoen på lasteskipet «Roscius» i E. K. Collins' Dramatic Line.

## Mer om Eldridge

Nyere forskning har avdekket mange flere detaljer om Asa Eldridge karriere.  Dette inkluderer en tidligere fartsrekord, satt på en reise to tiår før hans mer berømte prestasjon med klipperen «Red Jacket». Den første rekorden ble satt i 1833 med skipet «America», som Eldridge tok fra Boston til Calcutta i løpet av 89 dager.  Denne rekorden forble ubeseiret i de neste to tiårene, og da bare med mindre av en av en ny generasjonen av klipperskip.  Nyere forskning identifiserer også en rekke andre fartøy som Eldridge førte i løpet av sin karriere, fartøy som tidligere ikke har vært forbundet med ham. Disse omfatter tre seilskutene at han tok til Det fjerne østen i 1830-årene, en annen.  at han seilte i "cotton  triangle" i begynnelsen av 1840-årene; en annen Dramatic Liner, i tillegg til *Roscius* lang forbundet med ham; og to tidlige transatlantiske dampskip. Eldridge har nær tilknytning til den første av de dampskip ser ut til å ha vært den omstendighet at introduserte ham til Cornelius Vanderbilt, og i sin tur til sin stilling som sjef for *North Star*.

## Referanser
Edward Bluemel

**Edward Bluemel** er en engelsk skuespiller.

## Film

* *[[Access All Areas]]* (2017)
* *[[The Commuter]]* (2018)
* *[[House Finch]]* (2018)
* *[[How to Build a Girl]]* (2019)

## Teater

* *[[The Winter's Tale]]* (2014)
* *[[Strange Orchestra]]* (2014)
* *[[Mercury Fur]]* (2014)
* *[[King Lear]]* (2014)
* *[[Longing]]* (2015)
* *[[Animal]]* (2015)
* *[[Love In Idelness]]* (2017)

## TV

* *[[Holby City]]* (2016)
* *[[Hotell Halcyon]]* (2017)
* *[[A Discovery of Witches]]* (2018)
* *[[Killing Eve]]* (2019)
* *[[Sex Education]]* (2019)
* *[[Jerusalem (TV-serie)|Jerusalem]]* (2019)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
SS «Red Jacket»

**«Red Jacket»** var en av de raskeste klipperskutene som noen gang er blitt konstruert. Hun var oppkalt etter Sagoyewatha, en berømt Seneca-indianerhøvding, som ble kalt «Red Jacket» av bosetterne. Skipet ble designet av Samuel Hartt Pook, bygget av George Thomas i Rockland, Maine og ble sjøsatt i 1853, som det siste skipet til å bli sjøsatt fra dette verftet.

## Reiser
Skipet forlot Rockland under slep og ble rigget i New York. Skipet hadde en besetning på 65 mann og kaptein var Asa Eldridge fra Yarmouth, Massachussetts. På sin første reise satte «Red Jacket» rekorden som raskeste seilskute til å krysse Atlanterhavet, ved å reise fra New York til Liverpool på 13 dager, 1 time og 25 minutter fra havn til havn. På reisen hadde skipet en gjennomsnittsfart på 14,5 knop, og skipet nådde til tider en fart på 17 knop, eller 31,5 km/t.

En annen klipper fra Collins Line-rederiet, som hadde seilt fra New York to dager før «Red Jacket», ankom Liverpool og rapporterte at «Red Jacket» var like akterut. Da skipet kom inn i havnen, forsøkte slepebåtene å få tau ombord på skipet, men hastigheten var for stor. Tusener av skuelyste, som var blitt varslet av Collins-lineren, så på mens Eldridge revet seilene og bakket fartøyet inn til kaia.

I Liverpool ble «Red Jacket» bunnskrapt og lugarene utstyrt for den australske immigrantfarten. Skipet ble kjøpt av Pilkington & Wilcox og andre investorer fra Liverpool, med handelen registrert 24. april 1854. Skipet ble deretter chartret av White Star Line for en tur til Melbourne i Australia. Kaptein var Samuel Reid, som eide 1/16 av skipet, og skipet ankom Melbourne 69 dager senere. Bare én klipper, «James Baines», har noen gang brukt mindre tid enn «Red Jacket» på denne turen.

## Skjebnen til skipet
«Red Jacket» seilte på den australske immigrantfarten frem til 1866, da skipet ble solgt til Portugal. I 1872 ble «Red Jacket», sammen med klipperne «Marco Polo» og «Donald McKay», omgjort til trelastskip og fraktet fram til 1878 trelast fra Québec til London. Senere ble hun også brukt til frakt av kull. I 1882, på tur fra Lisboa til Casablanca, slepte hun ankrene etter seg i en storm og gikk på grunn ved Soria Kedima.

## Referanser
Over-horisonten-radar

En **over-horisonten-radar**, (engelsk: *Over-the-horizon radar*, forkortet **OTH**), er et radarsystem som har muligheten til å oppdage mål på meget lange avstander, typisk hundrevis til tusenvis av kilometer, utover den vanlige radarhorisonten som er avstandsgrensen for vanlig radar. Flere OTH-radarsystemer ble utplassert i 1950- og 1960-årene som en del av tidlig-varsling-radarsystemer, men disse har stort sett blitt erstattet av airborne early warning systems i stedet. OTH-radarer har nylig gjort et comeback fordi behovet for nøyaktig overvåking på langt hold ble mindre viktig med avslutningen av den kalde krigen, og billigere bakkebasert radar er nok en gang blitt vurdert for roller som for eksempel maritim rekognosering.
Maskintelegraf

En **maskintelegraf** er en mekanisk innretning som sørger for kommunikasjon mellom broen og maskinrommet på et skip. Den står på et fartøys kommandobro og i maskinrommet. Den består av en rund tavle markert med forskjellige hastighetsvalg og en del andre kommandoer, en pil som indikerer den gjeldende hastigheten, og en spak til å endre farten og retning (forover/bakover). Telegrafen er mekanisk koblet via kjeder til den tilsvarende maskintelegrafen i maskinrommet. Maskintelegrafen hadde ingen direkte kobling til selve maskinen, men var kun for å gi ordre om endring i hastighet, og tilbakemelding om at ordren var mottatt/utført.

Når skipsføreren på fartøyet ønsker å endre hastighet, fra f.eks. *Full* til *Halv* flytter han håndtaket på maskintelegrafen fra *Full* til *Halv*. Viseren på telegrafen i maskinrommet blir da endret tilsvarende, og lydsignal blir utløst. Maskinisten bekreftet at han har sett ordren gjennom å vri sin spak tilsvarende, hvorpå viseren på kommandobroens telegraf flytter seg på samme vis og bekrefter for skipsføreren på broen at ordren er  mottatt. Deretter utfører maskinisten ordren. I maskintelegrafen er det også en klokke som ringer ved endringer, for å påkalle oppmerksomhet.

Ettersom maskinen på eldre skip ikke direkte kunne kontrolleres fra fartøyets styrhus, var maskintelegrafens funksjon veldig viktig for at fartøyet skulle kunne føres sikkert, og ettersom systemet var ganske følsomt da kjedene som løp mellom telegrafene ofte ble tvunget via kompliserte veier å nå dit de skulle, fantes det på større fartøy ofte to separate system, det vil si et i reserve.

Hastighetene og ordrene som var tilgjengelig på maskintelegrafen varierte avhengig av fartøystype og produsent, men tabellen under viser et eksempel: 

*Full*, *Halv*, *Sakte* og *Stopp* er hastighetsvalg (som den retning som angis under), *Klar* betyr at maskinistene skal gjøre maskinene klare for avgang. På mer moderne fartøy styres maskinen direkte fra broen ved fjernkontroll, og maskinisten er ikke lengre nødvendig for å endre farten eller retningen. 

## Referanser


## Kilder
* «Maskintelegraf», fra *[[Store norske leksikon]]* Besøkt 15. juli 2023

## Eksterne lenker
* Foto av maskintelegrafer, fra Wikimedia Commons
* Video som viser bruk av maskintelegraf, fra YouTube
Thor Skancke

**Thor Arthur Skancke** (født 15. februar 1983 Los Angeles, California, USA) er en norsk-amerikansk MMA-utøver under kontrakt med MMA-promotoren Bellator, der han stiller i vektklassen weltervekt. Januar 2019 gikk han seirende ut av sin første kamp i Bellator. I 2016 vant han «King of the Cage»s tittelbelte i vektklassen Junior Welterweight.

Hans bakgrunn innen kampsport startet med kickboksing. Hos treningsstudioet «10th Planet Jiu Jitsu»
har han senere ervervet solide egenskaper også innen grappling.

Moren er fra Terråk i Nordland, mens hans far er fra Mexico.

## MMA-resultater

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*  Thor Skancke på nettstedet Tapology. Besøkt 11. januar 2018.
Skjæringssetningen

**Skjæringssetningen** er en matematisk setning som forteller at en reell kontinuerlig funksjon f definert på et lukket intervall fra a til b vil treffe alle verdier mellom f(a) og f(b).

Setningen er viktig, da den kan benyttes som argument for eksistensen av en rekke reelle tall. For eksempel kan eksistensen av \sqrt{2} påvises ved betraktning av funksjonen f\colon[0,\infty) \to \mathbb{R} gitt ved f(x)=x^2-2. Funksjonen gir ut både negative og positive verdier, og må derfor ha et nullpunkt. Punktet hvor funksjonen blir 0 kalles da \sqrt{2}.

## Formell formulering
La f \colon [a,b] \to \mathbb{R} være en kontinuerlig funksjon og d være et reelt tall mellom f(a) og f(b). Da eksisterer et tall c \in (a,b) slik at f(c)=d.
Apposisjon

En **apposisjon** (fra latin *appositio*) er en grammatikalsk konstruksjon som består av to ledd som står side ved side, der det såkalte appositivet vanligvis har en forklarende, utdypende, eksemplifiserende tilføyelse til et setningsledd.

I setningen «Harald, Marias bror, bor i Oslo.» er «Marias bror» appositivet som står i apposisjon til «Harald».

Apposisjonen kan være restriktiv eller ikke-restriktiv. En ikke-restriktiv apposisjon er en forklaring, mens en restriktiv apposisjon gir kritisk informasjon. I setningen «Marias bror Harald bor i Oslo.» har vi en restriktiv apposisjon (Maria har minst én bror til), mens i setningen «Marias bror, Harald, bor i Oslo.» har vi en ikke-restriktiv apposisjon (Harald er Marias eneste bror).

I norsk skilles de to leddene i en ikke-restriktiv apposisjon i tale med en kort pause, mens i skrift som oftest med komma før og etter, men noen ganger også med punktum. Hvis de skilles ved punktum, får apposisjonen ettertrykk og større selvstendighet. For eksempel, «Tor fikk en dyr klokke i julegave. En gave som han var veldig stolt av.»

Noen lingvister skiller mellom enkelt apposisjon (der appositivet består av kun ett ord) og sammensatt apposisjon (der appositivet består av flere ord).

## Referanser

## Litteratur
* Finn Erik Vinje, *Moderne norsk- Råd og regler for praktisk språkbruk.* Universitetsforlaget, Oslo, fjerde utgave, 1987
* Gheorghe Constantin Dobridor, *Mic dicționar de terminologie lingvistică*, Editura Albatros, București, 1980.
Strøno barneskule

**Strøno barneskule** er den eneste skolen på øya Strøno i Bjørnafjorden kommune.

Det er rundt 60 elever og ni lærere på barneskolen.

## Eksterne lenker
* Strøno barneskule på Os kommunes nettsider
Catedral de la Almudena

**Catedral de la Almudena** (**Santa María la Real de La Almudena**) er en romersk-katolsk katedral i Madrid i Spania. Den er sete til det romersk-katolske erkebispedømmet Madrid. Katedralen ble vigslet av pave Johannes Paul II i 1993.

## Galleri

Madrid cathedral Spain exterior.jpg|Katedralen sett fra Palacio Real
Catedral de la Almudena, Madrid, España, 2014-12-27, DD 26.JPG|Skipets hoveddel
Almudena Madrid May 2014-11a.jpg|Katedralens firkantede kuppel
Catedral de la Almudena, Madrid, España, 2014-12-27, DD 32.JPG|Taket
Catedral de la Almudena, Madrid, España, 2014-12-27, DD 28.JPG|Pipeorgelet
Catedral de la Almudena, Madrid, España, 2014-12-27, DD 21.JPG|Klokketårnene
Cripta de la Catedral de la Almudena, Madrid, España, 2014-12-27, DD 43.JPG|Krypten
Ebbrittoniella

***Ebbrittoniella*** er en slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Små til middelsstore (5 - 6  millimeter), hvelvede, litt matte, metallisk skinnende biller. Kroppsformen er litt mer avlang enn mange andre Ceratocanthinae. De kan rulle seg sammen til en kule, der de brede leggene på mellom- og bakbeina dekker undersiden. Oversiden er for det meste dekket med hårlignende skjell, men det er noen nakne partier på dekkvingene. 
## Levevis
Billene har blitt funnet i regnskog, mellom bladverket på busker og trær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling
Familien Ceratocanthidae blir noen ganger regnet som en underfamilie av Hybosoridae.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien Hybosoridae – ca. 330 arter fordelt på 40 slekter
***** Underfamilien Ceratocanthinae Martínez, 1968 – noen ganger regnet som en egen familie
****** Gruppen Ceratocanthini Martínez, 1968
******* Slekten ***Ebbrittoniella*** Martínez, 1962
******** *[[Ebbrittoniella gestroi]]* (Paulian, 1942)
******** *[[Ebbrittoniella ignita]]* (Westwood, 1883)

## Eksterne lenker
* Oversikt over artene
* 
* A. Ballerio og V. Grebennikov (2016) Rolling into a ball: phylogeny of the Ceratocanthinae (Coleoptera: Hybosoridae) inferred from adult morphology and origin of a unique body enrollment coaptation in terrestrial arthropods. *Arthropod Systematics and Phylogeny* 74(74(1)):23-52 https://www.researchgate.net/publication/303720029_Rolling_into_a_ball_phylogeny_of_the_Ceratocanthinae_Coleoptera_Hybosoridae_inferred_from_adult_morphology_and_origin_of_a_unique_body_enrollment_coaptation_in_terrestrial_arthropods
* Sjekkliste over Hybosoridae
Ladislav Jiránek-Strana

**Ladislav Jiránek-Strana** (født 26. februar 1883, død 10. februar 1952) var en tsjekkisk friidrettsutøver.

Han representerte Bøhmen under Sommer-OL 1912 i Stockholm, der han ble utslått i forsøksheatet på 100 meter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pablo Eitel

**Pablo Eitel** (født 11. april 1888, død 29. august 1972) var en chilensk friidrettsutøver.

Han representerte Chile under Sommer-OL 1912 i Stockholm, der han ble utslått i forsøksheatet på 100 meter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
António Stromp

**António Stromp** (født 2. juni 1894, død 6. juli 1921) var en portugisisk friidrettsutøver.

Han representerte Portugal under Sommer-OL 1912 i Stockholm, der han ble utslått i forsøksheatet på 100 meter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dimitrios Triantafyllakos

**Dimitrios Triantafyllakos** (født 3. april 1890, død 22. mai 1966) var en gresk friidrettsutøver.

Han representerte Hellas under Sommer-OL 1912 i Stockholm, der han ble utslått i forsøksheatet på 100 meter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leopolds Lēvenšteins

**Leopolds Lēvenšteins** (født 13. desember 1893, død ukjent) var en lativsk friidrettsutøver.

Han representerte Det russiske keiserdømmet i Sommer-OL 1912 i Stockholm, der han ble utslått i forsøksheatet på 100 meter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jan Grijseels

**Jan Grijseels** (født 6. oktober 1890, død 10. mai 1961) var en nederlandsk friidrettsutøver.

Han representerte Nederland under Sommer-OL 1912 i Stockholm, der han ble utslått i forsøksheatet på 100 meter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
7. divisjon fotball for menn 2017

**[[7. divisjon fotball for menn]] 2017** er det åttende nivået i norsk fotball 2017.

## Avdelingene

### [[Østfold Fotballkrets]] I

### [[Østfold Fotballkrets]] II

### [[Østfold Fotballkrets]] III

### [[Akershus Fotballkrets]]

### [[Oslo Fotballkrets]] I

### [[Oslo Fotballkrets]] II

### [[Oslo Fotballkrets]] III

### [[Buskerud Fotballkrets]] I

### [[Buskerud Fotballkrets]] II

### [[Vestfold Fotballkrets]]

### [[Telemark Fotballkrets]] I

### [[Telemark Fotballkrets]] II

### [[Rogaland Fotballkrets]] I

### [[Rogaland Fotballkrets]] II

### [[Rogaland Fotballkrets]] III

### [[Rogaland Fotballkrets]] IV

### [[Hordaland Fotballkrets]] I

### [[Hordaland Fotballkrets]] II

### [[Hordaland Fotballkrets]] III

### [[Hordaland Fotballkrets]] IV

### [[Hordaland Fotballkrets]] V

### [[Hordaland Fotballkrets]] VI

## Kvalifisering til [[6. divisjon fotball for menn 2018|6. divisjon 2018]]

### Telemark
Nummer 2 i 7. divisjonsavdelingene spilte kamp om hvem som skulle ut i play-off mot 11. plassen i 6. divisjon.

#### Play-off

### Hodaland





## Eksterne lenker
* Norges Fotballforbund
Ü (Tibet)

**Ü** (tibetansk  *dbUs* = «midten») er den gamle sentraltibetiske (kultur-)provins med hovedstaden Lhasa og danner sammen med den vestenforliggende provins Tsang (tib.: *gtsang*, sete i Xigazê) høylandets kulturhistoriske hjerte. Dette utvidede område omtales vanligvis som «Sentraltibet» (tib.: Ü-Tsang).

Geografisk ligger det sør i det tibetanske høyland, og var i mange århundrer det politiske, religiøse og økonomiske sentrum for Dalai Lama'ens hersskapsområde

Vestenfor ligger som nevnt Tsang, i nord er Changthangs høylandsstepper, og i sør - opp inn mot Himalayafjellene - er Lhokha (= «sørregionen»), og i øst er Kham.

## Litteratur
* Tsepon W.D. Shakabpa, *Tibet. A Political History*. Yale 1967.
Vegard Øyen

**Vegard Øyen** (født 11. mars 1975 i Kragerø i Telemark) er en norsk komponist, produsent og multiinstrumentalist bosatt i Drammen.

Øyen jobber med musikk i en rekke sjangere, og har skrevet og produsert barnemusikk, pop og symfonisk musikk. Han har laget musikk til flere TV-reklamer i regi av Catapult og Pocket & Comms. Han har også skrevet musikk til forestillingen *[[Terje Vigen]]* der skuespiller Kristine Rui Slettebakken fremfører diktet av Henrik Ibsen. I 2024 skrev han manus og musikk til julemusikalen *Kaos i Nisseland!* .

Vegard Øyen komponerer, spiller og utgir pianomusikk under artistnavnet Øyen, og er medlem i Bestefar & Kaptein Øyen og Sweet Lover & the Moneymakers.

## Diskografi
* 2014: *Den lille dyrehage* (barneplate), Øyen Musikk – med Helga Johanne Størdal og Erik Bentsen
* 2017: *Barnesanger* (barneplate), Øyen Musikk – kjente norske barnesanger, med Elin Steinkjer
* 2017: *Julesanger* (album), Øyen musikk – med Elin Steinkjer
* 2018: *God natt! Rolige barnesanger og nattasanger* (Øyen musikk 2018) - med Elin Steinkjer
* 2018: *Piano in the background* (Øyen musikk 2018) - pianostykker under artistnavnet *Øyen*
* 2018: *24 Christmas songs & carols gently on my piano* (Øyen musikk 2018) - pianostykker under artistnavnet *Øyen*
* 2019: *Colors Of My Piano* (Øyen musikk 2019) - pianostykker under artistnavnet *Øyen*
* 2019: *Children's songs & nursery rhymes gently on my piano* (Øyen musikk 2019) - pianostykker under artistnavnet *Øyen*
* 2019: *Sweet Dreams, Lullabies and Children's Songs* (Øyen musikk 2019) - barnesanger med engelske tekster, som *Elin & The Lullaby Orchestra*
* 2020: *Piano Pieces Inspired By Impressionism* (Øyen musikk 2020) - pianostykker under artistnavnet *Øyen*
* 2021: *From Norway! Traditional Norwegian Folk Music Gently On My Piano* (Øyen musikk 2021) - pianostykker under artistnavnet *Øyen*
* 2021: *From Denmark! Traditional Danish Folk Music Gently On My Piano* (Øyen musikk 2021) - pianostykker under artistnavnet *Øyen*
* 2021: *Piano Waltzes in Major* (Øyen musikk 2021) - pianostykker under artistnavnet *Øyen*
* 2022: *Piano Waltzes in Minor* (Øyen musikk 2022) - pianostykker under artistnavnet *Øyen*
* 2023: *Children songs* (Øyen musikk 2023) - barnesanger med engelske tekster, som *Elin & The Lullaby Orchestra*
* 2024: *Kaos i Nisseland!* (Øyen musikk 2024) - Musikkteater 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Tsang (Tibet)

**Tsang** (tibetansk: གཙང,  wylie: *gtsang*) er en av de to hoveddeler av landskapet Ü-Tsang, som et av de to viktige kulturhistoriske deler av Tibet. Den gamle (kultur-)provins Tsang hadde sin hovedstad i Samzhubzê.

## Litteratur
* Tsepon W.D. Shakabpa, *Tibet. A Political History*. Yale 1967.
Melanophilharmostes

***Melanophilharmostes*** er en slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Små (gjerne ca. 4 millimeter), nokså brede, hvelvede, litt matte, brune til svarte biller. De kan rulle seg sammen til en kule, der de brede leggene på mellom- og bakbeina dekker undersiden. Oversiden er fint punktert, med korte, oppstående børster på pronotum og dekkvinger.

## Levevis
Billene har blitt funnet mellom løvstrø i skog, mellom termitter og også på savanner. De fleste av artene kan fly.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika, fra Burkina Faso i nord til Sør-Afrika i sør.

## Systematisk inndeling
Familien Ceratocanthidae blir noen ganger regnet som en underfamilie av Hybosoridae.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien Hybosoridae – ca. 330 arter fordelt på 40 slekter
***** Underfamilien Ceratocanthinae Martínez, 1968 – noen ganger regnet som en egen familie
****** Gruppen Ceratocanthini Martínez, 1968
******* Slekten ***Melanophilharmostes*** Paulian, 1968
******** *[[Melanophilharmostes ashantii]]* Paulian, 1974
******** *[[Melanophilharmostes bicarinatus]]* Paulian, 1974
******** *[[Melanophilharmostes burgeoni]]* (Paulian, 1946)
******** *[[Melanophilharmostes carinatus]]* Paulian, 1974
******** *[[Melanophilharmostes carvalhoi]]* Martinez, 1970
******** *[[Melanophilharmostes demirei]]* Paulian, 1977
******** *[[Melanophilharmostes donisi]]* (Basilewsky, 1955)
******** *[[Melanophilharmostes endroedyi]]* Paulian, 1968
******** *[[Melanophilharmostes ghanae]]* Paulian, 1974
******** *[[Melanophilharmostes ocellatus]]* Paulian, 1968
******** *[[Melanophilharmostes palustris]]* Petrovitz, 1968
******** *[[Melanophilharmostes posthi]]* (Paulian, 1937)
******** *[[Melanophilharmostes pseudoposthi]]* Paulian, 1977
******** *[[Melanophilharmostes puncticeps]]* (Paulian, 1946)
******** *[[Melanophilharmostes pygmaeus]]* Petrovitz, 1968
******** *[[Melanophilharmostes vincenti]]* Paulian, 1968
******** *[[Melanophilharmostes zicsii]]* Paulian, 1968

## Eksterne lenker
* Oversikt over artene
* 
* A. Ballerio og V. Grebennikov (2016) Rolling into a ball: phylogeny of the Ceratocanthinae (Coleoptera: Hybosoridae) inferred from adult morphology and origin of a unique body enrollment coaptation in terrestrial arthropods. *Arthropod Systematics and Phylogeny* 74(74(1)):23-52 https://www.researchgate.net/publication/303720029_Rolling_into_a_ball_phylogeny_of_the_Ceratocanthinae_Coleoptera_Hybosoridae_inferred_from_adult_morphology_and_origin_of_a_unique_body_enrollment_coaptation_in_terrestrial_arthropods
* Sjekkliste over Hybosoridae
August Malmström

** August Malmström** (1829–1901) var en svensk maler som blant annet oppholdt seg i Düsseldorf.

 

Han var mye utenlands, blant annet i Düsseldorf der han ble påvirket av Düsseldorfskolen.  Til Düsseldorf reiste han i 1857 og ble kjent med vår egen Hans Gude som var ved Kunstakademie Düsseldorf i nettopp Düsseldorf på den tiden. Akademiet hadde eksistert siden 1773 i Düsseldorf som kurfyrstelig-pfalzisk akademi for maler-, billedhugger- og bygningskunst. De neste fem årene tilbrakte han i Paris.  Fra 1867 til 1894 var han professor ved Kungliga Akademien för de fria konsterna som var blitt anlagt etter europeisk mønster i 1735, bare to år efter nevnte Kunstakademie Düsseldorf i Düsseldorf. I Norge er han kjent for blant annet *Vikingar på stranden* som han laget på en kort visitt til Düsseldorf sammen med Hans Gude. Videre illustrerte han for Asbjørnsen og Moe.
## Referanser
Generalen

***Generalen*** (originaltittel ***The General***, også vist i Norge under tittelen ***Dagens helt***) er en amerikansk stumfilmkomedie fra 1926, utgitt av United Artists. Den er inspirert av en faktisk hendelse som oppstod under den amerikanske borgerkrigen, og manuset er basert på William Pittengers memoar *The Great Locomotive Chase*. Buster Keaton og Marion Mack har hovedrollene, mens Keaton og Clyde Bruckman regisserte filmen.

## Handling
Handlingen utspiller seg i 1862 under den amerikanske borgerkrigen. Lokomotivet «Generalen» er den store stoltheten til lokomotivfører Johnnie Gray (Buster Keaton). Til tross for at borgerkrigen skaper kaos i landet, frakter lokomotivet regelmessig passasjerer. Da lokomotivet en dag blir kapret for bruk i en sabotasjeaksjon, er Johnnies forlovede Annabelle (Marion Mack) om bord. Lokomotivføreren bestemmer seg for å redde det kjæreste han kjenner til: Annabelle og «Generalen».

## Mottakelse
*Generalen* fikk dårlig kritikk og lav totalomsetning da den først ble utgitt. *[[Variety]]* skrev for eksempel at filmen var «langt fra morsom» og kalte det en «flopp». På grunn av den dårlige mottakelsen kunne ikke Keaton lenger jobbe uavhengig, og han måtte inngå en kontrakt med filmselskapet Metro-Goldwyn-Mayer.

### Ettertid
Den har i ettertid fått klassikerstatus og betydelig bedre kritikk. Borghild Maaland fra *[[Verdens Gang]]* anmeldte filmen i 2004 og skrev: «Med sitt steinansikt, sin spretne kropp og fremfor alt sine uhyre kreative påfunn er Keaton ved et kunstnerisk høydepunkt i «Generalen». Tempoet er høyt, jakten heseblesende, og den store, lille komiker briljerer med sin unike balanse mellom det herlig latterlige og det ømt sårbare.» Karsten Meinich fra filmnettstedet Montages var også fornøyd da han anmeldte filmen i 2015: «Buster Keatons mesterverk *Generalen* (1926) er en sprudlende og konstant underholdende actionfilm, drevet av en engasjerende historie og oppfinnsom visualitet. Den er dessuten en sjelden fugl fra sin tid – for hvilke stumfilmer kan egentlig sies å være genuint *underholdende* for et moderne publikum?»

*Generalen* ble innlemmet i National Film Registry i 1989, et utvalg av filmer til bevaring i det amerikanske nasjonalbiblioteket Library of Congress, filmer som regnes som «kulturelt, historisk og estetisk betydningsfulle». I 2007 ble den kåret til filmhistoriens 18. beste spillefilm fra USA på listen «AFI's 100 Years...100 Movies».

## Medvirkende
* Buster Keaton som Johnnie Gray
* Marion Mack som Annabelle Lee
* Glen Cavender som Union Captain Anderson
* James Farley som General Thatcher
* Frederick Vroom som Confederate General
* Charles Henry Smith som Annabelles far
* Frank Barnes som Annabelles bror
* Joe Keaton som Union General
* Mike Donlin som Union General
* Tom Nawn som Union General

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carl von Nutzhorn

**Carl Ludvig Vilhelm Rømer von Nutzhorn** (1828–1899) var en dansk jurist.  Han var statsråd i to regjeringer; innenriksminister i regjeringen Monrad fra 31. desember 1863 til 10. mai 1864 og justisminister i regjeringen Frijs fra 10. august 1868 til 28. mai 1870. Han var også medlem av Folketinget, departementsjef og amtmann i tillegg til at han innehadde en rekke verv.

## Utmerkelser
von Nutzhorn ble ridder av Dannebrogordenen i 1864, fikk Dannebrogordenens hederstegn i 1866
og ble senere kommandør av Dannebrogordenen. Han mottok storkorset i 1898.

## Referanser
Team Sportia Cup 2013/14

**Team Sportia Cup 2013/14**, som er Sveriges langrennscup for seniorer, gikk over åtte renn, fra 7. desember 2013 til 22. mars 2014. 6 av 8 renn telte for hver utøver.

## Resultater kvinner



Charlotte Kalla vant fire av rennene. 



## Resultater menn



  



## Se også
* Scandic cup 2013/14

## Kilder
* Svenska Skidförbundet - Team Sportia Cup  2013-2014

## Eksterne lenker
* Svenska Skidförbundet - Intersport Cup
Valget til Frankrikes nasjonalforsamling 2017

**Valget til Frankrikes nasjonalforsamling 2017** ble avholdt 11. og 18. juni 2017.

Etter den andre valgdagen 18. juni 2017, hadde La Republique en Marche! (LREM) alene fått innvalgt 308 deputerte, og dermed alminnelig flertall alene. Samarbeidspartiet Mouvement démocrate fikk 42 deputerte, og tilsammen hadde dermed disse partiene 350 medlemmer av nasjonalforsamlingen.

Valgdeltakelsen den andre valgdagen var meget lav, kun 42,6 % av de stemmeberettigede.

## Valgsystem
Valget foregår hvert femte år ved direkte valg i enkeltpersonkretser, i to omganger. Dersom en kandidat oppnår absolutt flertall i første omgang, er vedkommende valgt. Forutsetningen er at antallet stemmer som kandidaten har oppnådd, utgjør mer enn en firedel av stemmeberettigede i valgkretsen. For å kunne delta i den andre valgomgangen, må en kandidat oppnå et antall stemmer som tilsvarer minst 12,5 % av de stemmeberettigede. Dersom bare én person kommer på dette nivået, vil også den som fikk det nest største antall stemmer, delta i andre valgomgang. I andre valgomgang vinner den som oppnår flest stemmer.

Dersom et sete blir ledig i løpet av en valgperiode, vil den som oppnådde det nest høyeste antall stemmer, bli innkalt til parlamentet. Det gjelder dersom den valgte kandidat dør, gjør tjeneste i regjeringen eller Conseil constitutionnel, eller tjenestegjør på et enkeltoppdrag for regjeringen lengre enn seks måneder. I alle andre tilfeller avholdes suppleringsvalg tre måneder etter at ledigheten oppstår, med mindre denne oppstår i valgåret.

Stemmerettsalderen er 18 år. 

## Utgangsposisjon
Parti socialiste ble største parti ved valget i 2012. Den da nyvalgte president François Hollande kom selv fra PS. Selv med 280 representanter fikk partiet ikke flertall alene, som ville krevet 289 plasser. Partiet dannet deretter en koalisjon med Parti radical de gauche (12 medlemmer).

Valgbarhetsalderen var senket fra 23 til 18 år, og en 22 år gammel kvinne ble det yngste parlamentsmedlem etter etableringen av den femte republikk i 1958. Antallet kvinner steg fra 107 i 2007 til 155. Dette skyldtes PS' valgseier, som hadde 45 % kvinner på sine lister, mot republikanernes 30 %.

## Referanser
Elina Hundere Hermansen

**Elina Hundere Hermansen** (1864–1957) var datter av Herman Hundere, den første presten i Frikirken i Moss.

## Bakgrunn

Elina Hundere ble født i Sogndal i 1864, og fikk sin oppvekst i Holmestrand. Som ung dame kom hun til Moss som lærerinne og giftet seg med agent Ludvik Hermansen. Det var ialt 8 barn i ekteskapet. Hennes far var en av stifterne av Frikirken i Moss, og fru Hermansen kom tidlig med som et interessert og aktivt medlem. Det Hvite Bånd nøt også godt av hennes aktivitet, hun var med og stiftet denne foreningen som hold til på Vårli, Jeløya i Moss, og var en av dets ledende krefter i mange år. På foreningens vegne foretok hun mange reiser i de nordiske land, og var også redaktør av bladet «Hvite Bånd». I tillegg til dette var hun med i bystyret og forskjellige kommunale komiteer.

Hennes store hobby utenom hjem og foreningsliv var malerkunsten. I sine yngre dager gikk hun på Kunstakademiet i København og i sin Holmestrand-tid var hun elev av Harriet Backer.

## Humør
Fru Hermansen var kjent for sitt strålende humør, og for all virksomhet hun utøvde på så mange områder. Hun var i sannhet et overskuddsmenneske som hadde lært å se livets lyse sider, og i så måte var hun til stor hjelp for mange andre.

## Død

Hermansen døde 26. juli 1957, 93 ½ år gammel. 
Hennes mann døde 26 år før henne, og fru Hermansen bodde under krigen hos en av sine sønner og deretter i noen år hos sine døtre, inntil hun de siste 7 årene av sitt liv bodde på Det Petersonske Gamlehjem på Rosnes, Jeløya i Moss.

## Referanser
Essence Of Mind

**Essence Of Mind** er et norsk elektro-rock band som ble grunnlagt våren 2006 av *Erlend Eilertsen* og *Kyrre Goksøyr*. Bandet har eksperimentert med ulike musikkstiler, og er delvis inspirert av stiler som Nu Metal, Industrial, Drum 'n' Bass, Dubstep og EDM. Essence of Mind har kontrakt med det belgiske plateselskapet Alfa Matrix.

Debutalbumet *Insurrection* ble utgitt i mai 2008. Etter utgivelsen av det første albumet, bestemte Goksøyr seg for å forlate bandet. *Broken*, som er med på det andre albumet *Try & Fail*, bygger imidlertid på samarbeidet mellom Eilertsen og Goksøyr.

Etter et par utskiftinger av medlemmer, har medlemslisten stabilisert seg slik:

* Erlend Eilertsen (grunnlegger) - Komponist, tekstforfatter, vokal, keyboards, produksjon.
* Christian Paulsen - Gitar, bass.
* Hasse Mattsson - Programmering, live keyboards.

Hasse Mattson er også medlem av Xenturion Prime

Essence Of Mind har gjort mange opptredener i Europa. I 2009 var bandet support for det norske synth-rock bandet Zeromancer på deres *Sinners International Tour*. Bandet var også support for Apoptygma Berzerk på en konsert i Horten i 2009. I februar 2014 ble de med Apoptygma Berzerk som support på tre konserter i Tyskland.

Essence Of Mind har opptrådt på en rekke musikkfestivaler. I Norge har de spilt på ElektroStat-festivalen i 2007 og to ganger i 2010: Først på «Kick-Off-partyet» 16. mai 2010 og deretter på selve festivalen 2. oktober 2010. Høsten 2009 gjestet bandet *RECession Festival* i, Århus.

19. juli 2015 opptrådte de på *Castle Party Festival* i Bolkow i Polen. I 2016 spilte de på den svenske *Subkultfestivalen* (Trollhättan), *Mera Luna Festival* i Hildesheim, Tyskland, samt på *Autmn Moon* festivalen i Hameln.

## Diskografi
* *Insurrection* (Alfa Matrix, 2008)
* *Try & Fail* (Alfa Matrix, 2009)
* *Indifference* (Alfa Matrix, 2012)
* *The Break Up!* (Alfa Matrix, 2015)

### Singler og EP-er
* «Watch Out EP» (Alfa Matrix, 2009)
* «In The Night» (Alfa Matrix, 2012)
* «Escape EP» (Alfa Matrix, 2013)
* «Hate EP» (Alfa Matrix, 2014)
* «Wrong EP» (Alfa Matrix, 2014)
* «After The Break Up» (Alfa Matrix, 2016)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Clarence Chamberlin

**Clarence Duncan Chamberlin** (født 11. november 1893 i Denison, Iowa,  død  30. oktober 1976 i Shelton, Connecticut) var en amerikansk flyger. Han var den første, sammen med en passasjeren Charles A. Levine, som fløy nonstop fra New York over Atlanterhavet til Tyskland.

## Liv og virke
Han startet atlanterhavsflyvningen 4. juni 1927  med en Bellanca W.B.2, «Miss Columbiai» 4. juni 1927 i New York, Roosevelt Field Long Island og landet 6. juni i Eislebenbei Halle (Saale), en strekning på 6&nbsp;294 km i løpet av 43 timer. Så fløy han mot Berlin og måtte lande i Klinge bei Cottbus. Etter reparasjoner i Cottbus fortsatte han neste dag mot Berlin og landet 7. juni 1927 på Tempelhof i Berlin. Her ble han intervjuet av radioreporter Alfred Braun og fortalte om sine opplevelser. Et minne om dette finnes i gatenavnet, etter flyets navn, gaten Columbiadam.

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www.earlyaviators.com/echamber.htm
Lockheed Model 8 Sirius

**Lockheed Modell 8 Sirius** var et en-motors, propelldrevet monoplan designet og bygget av Jack Northrop og Gerard Vultee mens de arbeidet som ingeniører ved Lockheed i 1929. Flyet ble konstruert etter anmodning og i samarbeid med Charles Lindbergh. To versjoner av den samme grunnleggende design ble bygget for United States Air Force, en i stor grad av trematerialer med fast understell, og en i metall og opptrekkbart understell, benevnt Y1C-25 og Y1C-23. Dens grunnleggende rolle var ment å være som et generelt transportfly.

## Historie
Tilsammen 15 Sirius ble bygget i 1929 og 1930.

Den første og mest kjente Sirius ble kjøpt av Lindbergh og i 1931 ble ombygget til sjøfly Lindbergh og hans kone Anne Morrow Lindbergh fløy til Det fjerne østen, hvor hun skrev en bok om sine erfaringer: *North to the Orient*. Flyet ble skadet i Hankou, Kina, da det ved et uhell kantret mens det ble firt ned fra hangarskipet HMS «Hermes» (med Lindberghs ombord) og måtte sendes tilbake til Lockheed for å bli reparert.

I 1931 gjennomførte György Endresz og Sándor Magyar en vellykket USA - Ungarn transatlantisk flyvning med en Lockheed Sirius 8A (HA-AAF), «Justice for Hungary».

I 1933 la paret Lindbergh ut igjen med sin Sirius, nå oppgradert med en kraftigere motor, en ny retningsbestemt gyro, og en kunstig horisont. Denne gangen skulle deres rute ta dem over nord - Atlanteren uten noe bestemt mål, men først og fremst for å se etter potensielle nye flyruter for Pan Am.
Under en stopp for tanking i Angmagssalik, Grønland, i et inuittområde ga eskimoene Sirius kallenavnet, «Tingmissartoq» eller *en som flyr som en fugl*. De fortsatte på flyturen og gjorde mange stopp i Europa, Russland, deretter sørover til Afrika, tilbake over det sørlige Atlanterhavet til Brasil og tilbake til New York på slutten av 1933, etter over 30&nbsp;000 km og besøk i 21 land. Tusenvis av mennesker hadde gått ut for å hilse da de landet.

Flyet sto i American Museum of Natural History i New York fram til 1955, da eierskapet ble overført til National Museum of the United States Air Force i Dayton, Ohio. Det ble gitt til Smithsonian Institution i 1959, og satt på utstilling i National Air and Space Museum da det opprinnelige anlegget åpnet på National Mall i 1976.

## Operatører
;  Spania
* Spanish Republican Air Force

## Se også
* Liste over fly bygget av Lockheed

## Referanser
Carinophilharmostes

***Carinophilharmostes*** er en slekt av biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor (gjerne ca. 6 millimeter), nokså bred, hvelvet, halvblank, brunsvart bille. Den kan rulle seg sammen til en kule, der de brede leggene på mellom- og bakbeina dekker undersiden. Oversiden er noe knudrete, med knøler, men uten hår. Leggene på forbeina er krumme, beina er røde.

## Levevis
Arten lever i regnskog. Den har blitt funnet både i trekroner og mellom løvstrø på bakken.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.

## Systematisk inndeling
Familien Ceratocanthidae blir noen ganger regnet som en underfamilie av Hybosoridae.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien Hybosoridae – ca. 330 arter fordelt på 40 slekter
***** Underfamilien Ceratocanthinae Martínez, 1968 – noen ganger regnet som en egen familie
****** Gruppen Ceratocanthini Martínez, 1968
******* Slekten ***Carinophilharmostes*** Paulian, 1968
******** *[[Carinophilharmostes vadoni]]* (Paulian, 1937)

## Eksterne lenker
* Oversikt over artene
* 
* A. Ballerio og V. Grebennikov (2016) Rolling into a ball: phylogeny of the Ceratocanthinae (Coleoptera: Hybosoridae) inferred from adult morphology and origin of a unique body enrollment coaptation in terrestrial arthropods. *Arthropod Systematics and Phylogeny* 74(74(1)):23-52 https://www.researchgate.net/publication/303720029_Rolling_into_a_ball_phylogeny_of_the_Ceratocanthinae_Coleoptera_Hybosoridae_inferred_from_adult_morphology_and_origin_of_a_unique_body_enrollment_coaptation_in_terrestrial_arthropods
* Sjekkliste over Hybosoridae
Georges Rolot

**Georges Rolot** (født 10. mai 1889, død 31. desember 1977) var en fransk friidrettsutøver.

Han representerte Frankrike under Sommer-OL 1912 i Stockholm, der han ble utslått i forsøksheatet på 100 meter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Harry Beasley

**Harry Beasley** (født 14. mars 1892, død 26. november 1972) var en canadisk friidrettsutøver.

Han representerte Canada under Sommer-OL 1912 i Stockholm, der han ble utslått i forsøksheatet på 100 meter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Duncan Macmillan

**Duncan Macmillan** (født 6. januar 1890, død 15. september 1963) var en britisk friidrettsutøver.

Han representerte Storbritannia i Sommer-OL 1912 i Stockholm, der han ble utslått i forsøksheatet på 100 meter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Emil Ketterer

**Emil Ketterer** (født 6. august 1883, død 23. desember 1959) var en tysk friidrettsutøver, SA-general, nazi-politiker og lege som deltok i det tredje rikets eutanasi-program.

Han representerte Tyskland i Sommer-OL 1912 i Stockholm, der han ble utslått i forsøksheatet på 100 meter.

Han tok utdanning som lege og fikk sin legelisens i 1913.

Han tjenestegjorde som regimentslege i hæren under første verdenskrig og ble for sin innsats belønnet med Jernkorset klasse 2. Han var etter krigen aktiv i et frikorps.

Ketterer meldte seg inn i NSDAP så tidlig som 1923 og deltok samme år i det såkalte Ølkjellerkuppet, en deltakelse som han senere ble tildelt Blodordenen for. Han fornyet sitt medlemskap etter at partiet ble reetablert i 1925 og ble samtidig medlem av SA. I andre halvdel av 1920-årene var han en av grunnleggerne av Den nasjonalsosialistiske tyske legeforening hvor han også var styreleder (1929-1934). Han var medisinsk gruppeleder i SA og Ernst Röhms livlege fra 1933 og til han ble drept i utrenskingene 30. juni 1934. Ketterer ble beskyttet av Röhms nestkommanderende og etterfølger, Viktor Lutze, fra å bli fengslet under utrenskningene og han beholdt stillingen som medisinsk gruppeleder til han sluttet i 1937. Han var innvalgt 

I 1938 fikk han graden Obergruppenführer i SA. 

Fra 1936 til 1945 var han styreleder i idrettsklubben TSV 1860 München. Han var også lokalpolitisk aktiv i München. Han gav under krigen sin uttrykkelige støtte til nazistenes eutanasi-program.

## Litteratur

* Dirk Bitzer/ Bernd Wilting: *Stürmen für Deutschland – Die Geschichte des deutschen Fußballs von 1933 bis 1954*. Campus Verlag 2003, ISBN 3-593-37191-X.
* Helge Dvorak: *Biographisches Lexikon der Deutschen Burschenschaft.* Band I: Politiker, Teilband 7: Supplement A–K, Winter, Heidelberg 2013, ISBN 978-3-8253-6050-4. S. 535–536.
* Nils Havemann: *Fußball unterm Hakenkreuz: Der DFB zwischen Sport, Politik und Kommerz*. Campus Verlag, Frankfurt am Main 2005, ISBN 3-593-37906-6.
* Lutz Hachmeister: *Schleyer*, 2004, S. 74–77. (dort auch ein Photo aus seinem SA-Führerfragebogen)
* Winfried Süß: *Der „Volkskörper“ im Krieg. Gesundheitspolitik, Gesundheitsverhältnisse und Krankenmord im nationalsozialistischen Deutschland 1939–1945.* Oldenbourg, München 2003, ISBN 3-486-56719-5 (Volltext digital verfügbar).

## Referanser


## Eksterne lenker
*