open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jekaterina Volkova

**Jekaterina Gennadijevna Volkova** (russisk: Екатерина Геннадьевна Волкова, født 16. februar 1978 i Kursk) er en russisk friidrettsutøver (hinderløp).

Volkovas første internasjonale mesterskap var VM i friidrett 2005 i Helsingfors der hun tok sølvmedaljen på 3000 meter hinder. I finalen satte hun ny personlig rekord med tiden 9.20,49. Hun ble verdensmester i VM i friidrett 2007 i Osaka da hun vant 3000 meter hinder på tiden 9.06,57. Samme år ble hun numme fire i IAAF World Athletics Final 2007 i Stuttgart. 

Volkova deltok på 3000 meter hinder i Sommer-OL 2008 i Beijing. Hun løp opprinnelig inn til 3.-plass med tiden 9.07,64, etter at hun ble spurtslått av Kenyas Eunice Jepkorir. I 2016 ble hennes dopingprøve fra 2008 retestet, og den ga positivt utslag på steroidene turinabol og stanozolol. Volkova ble dermed diskvalifisert og fratatt bronsemedaljen.  

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oyaka shinju

**Oyaka shinju** er en japansk selvmordsmetode der enkemødre etter andre verdenskrig tok med seg barnet sitt, bandt det rundt livet og hoppet utfor broer, stup og det som fantes for å ta sitt eget liv og barnet sitt.
Hangbrücke Kremsbrücke/Pressingberg

**Hangbrücke Kremsbrücke/Pressingberg** er en motorveibro i Kremsbrücke i Kärnten, Østerrike. Broen er en 2607&nbsp;m lang kassebro i betong, og fører motorveien *Tauernautobahn* (A10).  Den har 49 spenn, og høyeste pilar er 84&nbsp;m over bakken. Broen åpnet i 1980.

## Referanser
Eksemplarfremstilling

**Eksemplarfremstilling** er betegnelsen på det å lage kopier eller andre former for nye eksemplar av et åndsverk eller en kunstnerisk prestasjon. Begrepet slik det brukes i åndsverkloven har et noe videre innhold enn det ordet har i dagligtale. Det omfatter enhver varig eller midlertidig fiksering av verket, uavhengig av på hvilken måte eller form dette skjer, og uavhengig av om det skjer en hel eller delvis utnyttelse av verket.

Avskrift, fotografi, videoopptak, kopiering, trykking, avstøpning, innspilling, filmopptak og innlesning er alle forskjellige former for eksemplarfremstilling. 

Som fremstilling av eksemplar regnes også overføring til innretning som kan gjengi verket.
Livingstone

**Livingstone** er en historisk koloniby og nåværende hovedstad i Southern Province i Zambia, et turistsentrum for Victoriafallene (Mosi-oa-Tunya) som ligger 10 km sør på Zambezi-elva, og en grenseby med vei- og togforbindelser til Zimbabwe på den andre siden av fallene. I 2002 var befolkningen estimert til 97&nbsp;000.

## Eksterne lenker
*
Arrivederci Roma

**«Arrivederci Roma»** er en populærmusikksang med melodi av Renato Rascel og original italiensk tekst av Pietro Garinei samt Sandro Giovannini. Sangen ble publisert i 1953. Carl Sigman skrev den engelske teksten.

Den ble introdusert i spillefilmen *Romas syv høyder* (*Seven Hills of Rome*)

En ny engelsk tekst ble skrevet til samme melodi av Jack Fishman med tittelen «Arrivederci Darling». Den ble spilt inn av de britiske sangerne Anne Shelton og Edna Savage.

## Innspilte versjoner (i utvalg)
### «Arrivederci Roma»
* The Ames Brothers
* Chet Atkins
* Earl Bostic
* Richard Clayderman
* Perry Como
* Vic Damone
* Nat King Cole
* Percy Faith
* Connie Francis
* Georgia Gibbs
* Mario Lanza
* Julius La Rosa
* James Last
* Guy Lombardo
* Arthur Lyman
* Mantovani
* Dean Martin
* Mimix
* Frank Pourcel
* Pérez Prado
* Edmundo Ros
* Bobby Solo
* Eric Tingstad
* Jerry Vale
* Claudio Villa
* Roger Williams
* Finbar Wright
* Joni James

### «Arrivederci Darling»
* Lys Assia & The Johnston Brothers (1955)
* Jo Stafford (1955)

### Norsk versjon
Otto Nielsen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Arrivederci Roma».

### Innspilling
*Nora Brockstedt, Egil Monn-Iversens orkester. Utgitt på 78-platen Musica A&nbsp;5177 i 1956 og på EP-platen Musica NEP-821.

## Listeplasseringer

## Referanser
Pretorias flagg

**Pretorias flagg** er flagget som representerer byen Pretoria, den administrative hovedstaden i Sør-Afrika. Flagget har en enkel utforming, da det kun har to farger, rød og gul. Rød er plassert i øvre halvdel, mens gul er i bunn. Disse fargene er offisielle byfarger.
Rundu

**Rundu** er hovedstaden i Kavango-regionen, nord i Namibia, på grensen til Angola. Ved folketellingen i 2011 hadde byen en folkemengde på . 

Rundu ligger ved Okavango-elva, omtrent 1000 m over havet.

## Referanser
African Window

**African Window** er et kulturhistorisk museum i Pretoria, Gauteng, Sør-Afrika. Museet ble slått sammen med det Pretoria-baserte Transvaal museum for naturhistorie og Det sørafrikanske nasjonalmuseum for militærhistorie (lokalisert i Johannesburg) den 1. april 1999, for å danne Northern Flagship Institution.

Museets samling består av gjenstander slik som arkeologisk materiale og kunst, historiske dokumenter, arkiver, steinalder-, jernalder- og historiske arkeologiske områder, historiske bygninger og tidlige temmede dyr.

## Eksterne lenker
*
Apies

**Apies-elva** er en elv som renner gjennom byen Pretoria, Sør-Afrika. Dens kilde er lokalisert rett syd for byen, og den flyter nordover inntil den munner ut i Pienaars-elva.

Elven er kjent som «Apiesrivier» på afrikaans (hvor «Apies» betyr «små aper»), og kalles også tradisjonelt Tshwane-elva av de innfødte. Pretoria selv blir også kalt Tshwane av deler av det afrikanske samfunnet, etter elven.

Mamelodi township har også sitt navn fra elven, da dens fulle navn er «Mamelodi ya Tshwane», et kallenavn som ble gitt Paul Kruger

## Referanser
Augustin (sang)

**«Augustin»** er en svensk slagerlåt som var Sveriges bidrag i Eurovision Song Contest 1959. Melodien ble skrevet av Bo Harry Sandin, og teksten ble skrevet av Åke Gerhard. Siw Malmkvist fremførte sangen i svenske Melodifestivalen 1959, hvor den vant med stor majoritet. Brita Borg var imidlertid den artisten som fikk reise til Eurovision Song Contest 1959 i Cannes og fremføre sangen. Sveriges Radio Television hadde på forhånd valgt Borg på grunn av sin erfaring, menst Siw Malmkvist ble ansett for å være for uerfaren. Dette var Sveriges andre bidrag i konkurransen.

## Bakgrunn

### Melodifestivalen
«Augustin» var det åttende og siste bidraget ut i den svenske finalen, Melodifestivalen, 29. januar 1959 i Cirkus i Stockholm. Sangen ble fremført av Siw Malmkvist og vant en klar seier med 105 poeng. Sveriges Radio Television hadde på forhånd bestemt at den mer erfarne artisten Brita Borg skulle representere Sverige i den internasjonale finalen i Cannes i Frankrike. Avgjørelsen kom overraskende på Malmkvist: «Jeg sto der som et spørsmålstegn (…) Jeg synes ikke hun gjorde sangen så bra, og dessuten sang hun feil tekst», sa Malmkvist i et intervju i 2013.

### Eurovision Song Contest
«Augustin» ble fremført som andre bidrag om kvelden 11. mars 1959 etter Tysklands Alice og Ellen Kessler med «Heute Abend wollen wir tanzen geh'n» og før Sveits' Christa Williams med «Irgendwoher». Det så en stund ut som om Sverige skulle bli poengløs, men «Augustin» fikk til slutt tre stemmer fra Nederland og én fra Danmark.

Bidraget fikk totalt fire poeng og endte på en delt niendeplass sammen med Østerrike.

## Parodi
Bohème og Gösta Westman har skrevet en parodi kalt «Tuffe Sven». Big Simon Brehm spilte den inn på singelen Karusell KFF&nbsp;278.

## Norsk versjon
C.C. Bøyesen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er også «Augustin».  

### Innspillinger

### Listeplasseringer
Den norske versjonen med Nora Brockstedt tok seg inn på VG-lista våren 1959. 

## Referanser
Jennifer Suhr

**Jennifer Suhr** (født Jennifer Stuczynski; 1982) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i stavsprang.

Stuczynski begynte med stavsprang i 2004, og året etter hoppet hun 4,20. I 2006 ble hun nummer tre i IAAF World Athletics Final og forbedret sin personlige rekord til 4,66.

I 2007 hoppet hun 4,88 før VM i Osaka skulle begynne. Hoppet var det nest høyeste noen hadde hoppet, bare verdensrekordinnehaveren Jelena Isinbajeva hadde høyere resultat. VM ble imidlertid en fiasko for Stuczynski, som havnet nede på tiendeplass.

Stuczynski deltok i innendørs-VM 2008 der hun tok sølvet bak Isinbajeva. I utendørssesongen satte Stuczynski ny personlig rekord på 4,90 i et stevne i Carson, California.

Stuczynski deltok i Sommer-OL 2008, og tok sølvmedaljen med et hopp på 4,80. Den eneste som hoppet høyere, var igjen russiske Isinbajeva.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Maiken With Pape

**Maiken With Pape** (født 1978) er en dansk tidligere tennis- og fotballspiller.

## Karriere
Maiken Pape startet karrieren som tennisspiller og var ansett som et stort talent. Til tross for dette valgte hun å legge opp midt i satsingen, da hun ikke følte at tennisen passet for henne. Hun bestemte seg i stedet for å fokusere på studier og tok en Cand.Merc-utdanning i design og kommunikasjon.

I 2003 debuterte Pape som fotballspiller, da hun begynte på andrelaget til Københavnslaget Skjold i fjerde divisjon. Ferdighetene hennes var imidlertid så gode at hun raskt ble flyttet opp til førstelaget i 1. divisjon. Her ble hun oppdaget av Brøndby, det dominerende laget i dansk kvinnefotball. I 2005 signerte Pape for Brøndby, hvor hun i løpet av tre sesonger bidro til å sikre seriemesterskapet hvert år. Hun utmerket seg også som lagets toppscorer gjennom hele perioden.

Til tross for suksessen i Brøndby uttalte Pape til Jyllands-Posten at hun opplevde det danske liganivået som for lavt. Hun uttrykte også misnøye med kvaliteten på både med- og motspillere. I 2009 signerte hun for norske Stabæk, hvor hun møtte tøffere konkurranse, og for første gang ikke ble toppscorer, verken i serien eller på klubblaget.

Pape slet med skader i 2010-sesongen, og i en kamp mot Kolbotn pådro hun seg en alvorlig korsbåndskade. Skaden satte henne ut av spill resten av 2010- og hele 2011-sesongen. Etter å ha forsøkt et comeback besluttet hun å legge opp som fotballspiller i juni 2013.

## Meritter
**Med Brøndby:**
* Seriegull (3): 2005/06, 2006/07 og 2007/08
* Cupgull (1): 2006/07

**Med Stabæk**
* Seriegull (1): 2010
* Seriesølv (1): 2009
* Cupgull (1): 2012
**Individuelt**

* Årets kvinnelige fotballspiller i Danmark: 2009

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mount Usborne

**Mount Usborne** (spansk: *Cerro Alberdi*) er et fjell på Øst-Falkland og med sine 705 moh. det høyeste fjellet på Falklandsøyene.

Fjellet er navngitt etter *Alexander Burn Usborne*, assisterende kaptein på HMS «Beagle» som tok Charles Darwin på hans fem år lange jordomseiling fra 1831 til 1836. Mount Usborne er nevnt i kapittel 9 i Darwins bok *Zoology of the Voyage of the Beagle*.

Botnformasjoner kan ses på Mount Usborne, som resultat av lokale breer under siste istid på fjelltopper over cirka 600 meter.

## Referanser




## Eksterne lenker
* A Stroll up Mount Usborne falklands.info
* Satellittbilde av Mount Usborne
Otto Larsen

**Otto Marinius Larsen** (født 1912, død 1955 i Stockholm) var en norsk partisan fra Kiberg, kjent som fange i GULag.  
Han var kommunist og reiste høsten 1940 med 35 andre
i båt til Sovjet der de ble vervet til å drive etterretning 
for NKVD.  For å unngå arrestasjon i en mislykket
operasjon, flyktet Larsen til Sverige i 1943.  
Etter krigen dro han med  Ragnvald Mikkelsen og Emil Isaksen til 
Murmansk for å hente brorens skøyte.  De tre ble da fengslet, anklaget
for spionasje mot Sovjetunionen i tiden etter 1943. I mars 1946 ble han dømt til ti års straffarbeid. I åtte år ble han satt til tvangsarbeid som tømmerhogger i det sovjetiske GULag-systmet.

Etter Stalins død i mars 1953 ble GULag-systemet nedbygd, og Larsen ble løslatt 
i oktober 1953.  Ved hjemkomst fortalte han at Osvald Harjo var i live, noe som innebar at 
Einar Gerhardsen tok opp saken med russerne slik at også Harjo ble løslatt i desember 1955.
 
Otto Larsen utga i 1954 bok om dette, ført i penn av *[[Arbeiderbladet]]*s
journalist Haavard Haavardsholm. Larsen skrev en rekke artikler i pressen og
holdt en rekke foredrag, også i Finnmark. Etter at han flyttet til Stockholm døde han 
i august 1955 av komplikasjoner av et magesår som han pådro seg i fangenskapet.

Emil Isaksen som hadde overlevd fengslingen, var til stede ved bisettelsen i
Stockholm.  Urnen ble satt ned i Kiberg. Ragnvald Mikkelsen
var død i fangenskapet.  De britiske Bertrand Russell og Clement Attlee kommenterte
at Larsens bok var viktig.
## Litteratur
* *Jeg var Sovjetspion* (Cappelen, 1954).  Med Haavard Haavardsholm.  Engelsk utgave: *Nightmare of the innocents* (Andrew Melrose Publisher, 1955).
## Referanser
Feltkapasitet

**Feltkapasitet** er en betegnelse på jordas vanninnhold etter en nedbørsepisode med påfølgende drenering av store porer grunnet gravitasjonskrefter. Vannet som er i jorda ved feltkapasitet blir holdt tilbake av kapillarkrefter. I godt sortert sand og grus vil det meste av vannet renne ut og lite være til stede ved feltkapasitet. I silt/leire blir derimot en langt større del av vannet værende.

## Kilder
* Feltkapasitet - Institutt for biovitenskap
Belgias Grand Prix 2002

**Belgias Grand Prix 2002** var et Formel 1-løp arrangert den 1. september 2002 på Spa-Francorchamps-banen i Belgia. Det var det fjortende løpet i Formel 1-sesongen 2002.

## Klassifisering
### Løpet

## Eksterne lenker
* Offisielle resultater fra Belgias Grand Prix 2002 fra FIAs nettsted og Formel 1s nettsted .
Ulrik Jensestogun

**Ulrik Jensestogun** eller og **Ulrik i Jensestogun** (Ulrik Olsen) (født 5. desember 1850, død 1919) var en kjent spellemann fra Aurdal i Valdres.

Ulrik ble født i Jensestogun, som han tok navn etter, og var sønn av kommandersersjant og bonde Ole Eriksson og ektefellen Thora Olsdotter Kjørstad. 
Ulrik fattet tidlig interesse for felespill, og ble regnet som spellemann fra han var femten år gammel. Han gikk i lære hos Bendik i Nøen, som hadde spel direkte fra Jørn Hilme. Ellers dro Ulrik så langt som til Kongsberg i unge år, men her ble han syk av nervefeber og måtte oppgi tanken om  å drive gård.

Etter Bendik i Nøen hadde Ulrik mye godt hilmespell, men han var også i kontakt med spellemenn fra Hallingdal og byttet slåtter med dem. Han var videre sammen med spellemenn lenger sør i Valdres, blant annet Ellef Tollefsrud fra Begnadalen.

I tillegg til det gamle valdres-spellet, var Ulrik kjent som en rik kilde for runddansspell. Han fikk mange av disse slåttene fra gudbrandsdølen Eivind Bolleng. Ulrik var notekyndig, og det finnes en hel notebok etter han, med salmer, viser og runddanser. Både Arne Bjørndal og  Catharinius Elling skrev ned stoff etter han. Av andre som har nevnt Ulrik, kan en nenne forfatteren Knut Hamsun.

Ulrik benyttet en gammeldags teknikk, trolig arvet etter Bendik i Nøen, som krevde kjappe kast med kort felebue (Rundbue). Denne teknikken var også vanlig i Hallingdal på samme tid.

Da Ulrik Jensestogun døde, skrev Olav Moe minneordene over han:
«Den som fekk høve til å høyra Ulrik Jensestuen i hans ljose timar, når fingrane sveipte som silkesnorar over gripebrettet, når bogen liksom vogga seg i agelaus eggjande takt, og tonane som sylvklåre doggperlor sildra frå strengen, han vil alltid bera eit hugvarmt minne om kunstnaren, eit minne som aldri kan døy. Det var kunst av allerfinaste slag.»

Hardingfeleverket har trykket fem slåttenedskrifter etter Ulrik Jensestogun, fire av dem ved Arne Bjørndal.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Elisabeth Kjærne: Ulrik i Jensestogun
Haavard Haavardsholm

**Haavard Haavardsholm** (født i 1924, død 20. juni 1981) var en norsk forfatter og journalist.

Som 17-åring ble han arrestert av den tyske okkupasjonsmakten og satt i konsentrasjonsleir. Opplevelsene derfra preget ham både personlig og som forfatter.

Han ble etter sin død kjent for det han visste og skrev om etterretning i Norge mens han var journalist i *[[Arbeiderbladet]]* samt fra 1953–1954 da han med stipend dokumenterte Otto Larsens erfaringer fra fangenskap i Sovjet. I Arbeiderbladet skrev han også, under pseudonymet *Howard*, den daglige spalten *Glimt fra retten*. Etterhvert ble han kulturjournalist og i 1974 kulturredaktør i *Arbeiderbladet* etter Arve Moen. I perioden 1969–1971 ledet han Norsk Filmkritikerlag.

## Familie
Haavard Haavardsholms nevø er forfatteren Espen Linge Haavardsholm (1945-). Espen Linge Haavardsholm er sønn av psykologen Borger Haavardsholm (1919-2007), bror av Haavard Haavardsholm. Haavard Haavardsholms sønn er religionshistoriker Jørgen Haavardsholm (1955-).

## Utgivelser
* *50 glimt i retten* (Aschehoug, 1949).  Pseudonymet *Howard*.
* *Den som ler* (Aschehoug, 1949). Novellesamling.
* *Søndag er en bra dag* (1949). Roman med handling fra konsentrasjonsleire i Tyskland.
* *Den blå fuglen* (Tiden, 1953). Roman som problematiserer hvorfor et barn kan vokse opp til å bli et menneske som finner glede i å påføre andre lidelse. Hovedpersonen i boken var nazist under andre verdenskrig.
* *Skal vi danse?* (Tiden, 1951). Om tuberkulose og sanatorier.
* *Kaffe og hornmusikk* (1961). Roman.
* *Hjemreise* (Aschehoug, 1964). Om en som vender hjem etter den andre verdenskrig.
* *De skjulte tjenester* (Aschehoug, 1968). Forelegg for filmen *[[Douglas (film)|Douglas]]* (1970), regissert av Pål Bang-Hansen.

## Priser og utmerkelser
* Statens kunstnerstipend 1953

## Referanser
Bombardier Recreational Products

**Bombardier Recreational Products** (BRP) er et canadisk selskap grunnlagt i 1942. Det produserer blant annet snøscootere, beltekjøretøy, vannscootere, og påhengsmotorer, og eier varemerkene Ski-Doo, Sea-Doo, Can-am, Lynx og Evinrude.

## Eksterne lenker
*
Arve Moen

**Arve Sverre Moen** (1912–1976) var en norsk kulturredaktør og forfatter. 

Som ung var han med i Mot Dag, ble cand.jur. i 1936 og studerte senere kunsthistorie. Før den andre verdenskrig var han dommerfullmektig. Fra 1945 var han kulturmedarbeider i *[[Arbeiderbladet]]* og kulturredaktør fra 1955 til 1974.  

Moen var formann i Norsk Litteraturkritikerlag og Norsk Filmkritikerlag, formann i Den norske forfatterforenings litterære råd 1954-1964 og var også medlem av Statens Filmproduksjonsutvalg. Han var medlem av Oslo bystyre for Arbeiderpartiet fra 1960 til 1971.

Moen utga blant annet et kunsthistorisk verk i tre bind om Edvard Munch  (1956–1958). Han skrev også romanen *Døden er et kjærtegn* (1948) som ble filmatisert i 1949, noveller, reiseskildring og en barnebok.

## Utgivelser
* *Storm i vannglass* (Tanum, 1945).  Noveller.
* *[[Døden er et kjærtegn]]* (1948).   Filmatisert  1949 av Edith Carlmar.  I 2009 nr. 17 i *[[Dagbladet]]*s kåring av *tidens krim*.
* *Nødlanding i Svartfjell* (1958).  Guttebok.
* *Edvard Munch. Samtid og miljø* (1957)
* *Edvard Munch. Kvinnen og eros* (1958)
* *Edvard Munch. Landskap og dyr* (1959). 
* *Du store verden, så liten* (1966).  Reiseskildring.

## Referanser
Power Metal (Pantera-album)

***Power Metal*** er det fjerde studioalbumet av heavy metal-bandet Pantera, som ble gitt ut i 1988 på Metal Magic Records. Albumet har en stil som lener mer mot thrash metal en hard rock, som dannet grunnlaget for bandets tidligere utgivelser, selv om man enda kunne høre spor av glam metal.

Phil Anselmo opptrer for første gang som vokalist (og erstatter dermed tidligere vokalist Terry Glaze). Gitaristen, Diamond Darrell, synger på «P·S·T·88» (han sang også på sangene «Caged in a Rage» og «Heard It on the X», fra soundtrackene til **Supercop* og *ECW: Extreme Music*, respektivt).

«Proud to Be Loud» var skrevet og produsert av [[Keel]] sin gitarist, [[Marc Ferrari]], og var egentlig satt til å bli gitt ut på bandets album, *Keel* i 1987, men Keel fikk ikke spilt inn en versjon av sangen før i 1998. Panteras versjon ble brukt som festsangen i [[film]]en *Donnie Darko* fra 2001, kreditert til "The Dead Green Mummies". Glaze hjalp også til med skrivingen av «Down Below», med en tidligere innspilling av sangen som dukker opp på Panteras tredje album, *I Am the Night'' (1985).

Som deres andre tidlige album har offisielle utgivelser av dette albumet, som ble gitt ut på CD, vinyl og kassett, blitt veldig sjeldne samleobjekter, som ofte blir solgt gjennom nettauksjonssider som eBay.

## Sporliste
# «Rock the World» – 3:34
# «Power Metal» – 3:53
# «We'll Meet Again» – 3:54
# «Over and Out» – 5:06
# «Proud to Be Loud» – (Marc Ferrari) – 4:02
# «Down Below» – (Diamond Darrell, Terry Glaze, Vinnie Paul, Rex Brown) – 2:49
# «Death Trap» – 4:07
# «Hard Ride» – 4:16
# «Burnnn!» – 3:35
# «P·S·T·88» – (Darrell, Paul, Brown) – 2:51

## Personell

### Pantera
*Phil Anselmo – vokalist (utenom spor 10), støttevokalist, assisterende produsent
*Diamond Darrell – gitar, vokalist (spor 10), støttevokalist, assisterende produsent
*Vinnie Paul – trommer, støttevokalist, assisterende produsent
*Rex Brown – bassgitar, rørklokker (spor 3), støttevokalist, assisterende produsent

### Annet personell
*Marc Ferrari – gitar (spor 3, 5), støttevokalist, assisterende produsent
*Jerry Abbott – produsent

## Referanser


## Eksterne lenker
*
St. Kliment Ohridski forskningsstasjon

**St. Kliment Ohridski** (База св. Климент Охридски, Baza Sv. Kliment Ohridski \'ba-za sve-'ti 'kli-ment 'o-hrid-ski\) er en bulgarsk forskningsstasjon i Antarktis, beliggende på sørsiden av Livingston Island i øygruppa Sør-Shetlandsøyene. Basen er kalt opp etter den lærde Klement av Ohrid (840–916), Bulgarias første erkebiskop.

## Historie
Etter et mislykket ilandstigningsforsøk på Cape Vostok på Alexander Island, ble to prefabrikkerte hytter satt opp på Livingston Island mellom 26. og 29. april 1988 av en bulgarsk firemannsgruppe med støtte fra det sovjetrussiske forskningsskipet «Mikhail Somov». Bygningene ble senere pusset opp og innviet som permanent base den 11. desember 1993.

Et utvidelsesprogram ved St. Kliment Ohridski foregikk fra 1996 til 1998, inkludert oppsetting av en ny flerbruksbygning. I 2003 ble St. Ivan Rilski-kapellet bygget som det første ortodokse byggverk i Antarktis. Et postkontor for det bulgarske postvesen har vært i drift ved St. Kliment Ohridski siden 1994/95.

Basen besøkes jevnlig av representanter for institusjonene som er ansvarlige for Bulgarias aktiviteter i Antarktis, og president Georgi Parvanov besøkte basen i januar 2005.

## Bruk
Personell og last fra forsyningsskip blir losset av gummibåter på stranden, om lag 300 meter fra stasjonen. Det ligger også en landingsplass for helikopter i nærheten. En rekke ruter leder fra basen til andre områder av Livingston Island, både kystområder og innlandsområder. Den spanske stasjonen Juan Carlos I ligger 2,7 kilometer lenger sør-sørvest, og kan nås enten sjøveien eller via en 5,5 kilometer lang rute over land.

Basen benyttes av vitenskapsmenn fra Bulgaria og andre nasjoner for forskning innen geologi, biologi, glasiologi, topografi og geografiske informasjonssystemer. 

St. Kliment Ohridski besøkes av cruiseskip fra Hannah Point, et av de mest populære turistmålene i Antarktis, som ligger 12 kilometer lenger vest.

## Se også
* Bulgarias antarktiske stedsnavnskommisjon

## Kart
* L.L. Ivanov. Antarctica: Livingston Island and Greenwich, Robert, Snow and Smith Islands. Scale 1:120000 topographic map.  Troyan: Manfred Wörner Foundation, 2009.  ISBN 978-954-92032-6-4

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bulgarian Antarctic Institute
Lade gård

**Lade gård** i Trondheim, var i vikingtiden sete for Ladejarlene (egentlig Jarlene av Strinda) og var et betydelig maktsentrum i Norge. Den er særlig knyttet til rikssamlingen der Håkon Grjotgardsson Ladejarl var sentral i å stabilisere Harald Hårfagre som konge av Norge. Etter at den siste Ladejarlen Håkon Eiriksson, som også var riksstyrer, omkom i 1029 eller 1030, mistet gården sin nasjonale betydning, men var fremdeles en rik og viktig gård lokalt. Etter kristendommens innføring ble gården underlagt kirken, etter hvert som klostergods for Bakke kloster. Den ble krongods etter reformasjonen. I 1574 gikk gården over i privat eie. Det var Hans Ovesen Rød-Lunow som overtok og gjorde den om til adelsgård, etter et makeskifte med Norges daværende konge, Fredrik II. 

## Bygninger

Dagens bygninger er for det meste oppført 1810-1811 da gården var eid av den trondheimske grossererfamilien Meincke. De er oppført i empirestil og er sammen med den restaurerte hagen det mest komplette og bevarte empireanlegget i Norge.

## Undervisningslokaler
I perioden 1922 til 1960 holdt Noregs lærarhøgskole til i lokalene. Fra 1964 til 1994 ble lokalene brukt av Sosialhøgskolen i Trondheim.

## Eiere

Trondheim kommune kjøpte gården i 1917.
Reitangruppen kjøpte gården i 1992.

## Eksterne lenker
* 
* Strinda historielags sider om Lade gård
* Reitangruppens sider om Lade gård
*
Hans Rudolf von Bischoffswerder

**Hans Rudolf von Bischoffwerder** (født 13. november 1741 i Ostramonda i Thüringen, død 30. eller 31. oktober 1803 i Marquardt, Potsdam) var en rådgiver av Fredrik Vilhelm II av Preussen.

Bischoffwerder kom fra en saksisk adelsfamilie. Faren var kaptein Hans Rudolf von Bischoffwerder. Gjennom hans kone Henriette Wilhelmine av Bünau, kom gården i ridderskapet Ostramondra i Bischoffwerders besittelse.

I 1756 studerte Hans Rudolf jus ved Universitetet i Halle. I 1760 ble han ansatt i Preussens kongelige*Leibkarabinierregiment*, hvor han i 1761 ble forfremmet til fenrik.

Etter syvårskrigen og Freden i Hubertusburg ble han utnevnt til kammerherre ved det kursaksiske hoffet og stallmester til hertug Karl von Sachsen (1733–1796).

I 1778 var han igjen i den prøyssiske militære tjeneste. Der møtte han prinsen av Preussen, senere Fredrik Vilhelm II av Preussen, hvor han skaffet seg den største tillit.

Etter prinsens bestigelse av tronen ble han i 1786 oberstløytnant og *Flügeladjutant*. I 1789 ble han forfremmet til kongens Generaladjutant og sendt som prøyssisk utsending til kongressen i Sistova.

Da han kom tilbake i 1791 ble han forfremmet til generalmajor. Han overtalte kongen til å inngå en forsoning med Østerrike for å bygge opp en forståelse av deres holdning til Frankrike, noe som førte til krigen i 1792. Det ugunstige forløpet som denne fikk, førte til et kjøligere forhold mellom han og kongen. Som prøyssisk utenriksminister ved den polske delen av Preussen, skjenket han likevel svære slotts-komplekser til kongen.

Som frimurer tilhørte Hans Rudolf i utgangspunktet den retningen som ble kalt den strikte observans. Gjennom Johann Christoph von Wöllner ble han medlem av Ordenen av Gull- og Rosenkorset.  Hans Rudolf hadde også kontakt med Greven av Saint Germain, som stod oppført på medlemslisten til Illuminatus-ordenen. I 1777 besøkte han greven, på oppdrag av sin venn Friedrich August von Braunschweig-Wolfenbüttel.

Etter Fredrik Vilhelm IIs død i 1797 overrakte han den kongelige Insignia til den nye regenten. Han ble likevel avskjediget og døde den 30. eller 31. oktober 1803 på sin landeiendom Marquardt nær Potsdam. Med hans sønn, som ble generalmajor, forsvant slekten Bischoffwerder i Preussen.

## Referanser


## Litteratur
* Johannes Schultze: *Hans Rudolf von Bischoffwerder*. In: Historische Kommission für die Provinz Sachsen und für Anhalt (Hrsg.): *Mitteldeutsche Lebensbilder.* 3. Band *Lebensbilder des 18. und 19. Jahrhunderts.* Selbstverlag, Magdeburg 1928, S. 134–155.
* Theodor Fontane – Havelland / Marquardt von 1795 bis 1803 (dort: Bischofswerder)
Patapon

***Patapon*** er et spill til PlayStation Portable utviklet av SCE Japan Studio. I spillet lager spilleren trommerytmer som får Pataponkrigere til å bevege seg fremover og angripe. I begynnelsen lager man enkle trommerytmer for å bevege seg fremover og å angripe, men disse blir mer avanserte etter hvert.

## Handling
I Patapon får spilleren rollen som en guddom tilbedt av en antropomorf hær kjent som Patapons. Patapon-landsbyen fungerer som et viktig knutepunkt gjennom hele spillet, og lar spilleren blant annet gjenopplive falne tropper, velge nye oppdrag, eller spille minispill. Før hvert oppdrag kan spilleren velge opptil tre forskjellige enheter for kamp. Det finnes seks mulige enheter å velge mellom: Tateponene med skjold og sverd, de spyd-svingende Yaripons, Yumiponene som slåss med pil og bue, de lanse-svingende Kibaponsene med kavaleri, de tunge kølle-svingende Dekaponsene, eller de Tuba-svingende Megapons. Hver enhet kan bruke maksimalt tre eller seks tropper, avhengig av type.

Under oppdrag kan spilleren kommandere Patapons til å bevege seg fremover, angripe motstandere, forsvare sitt eget område, eller gjennomføre forskjellige handlinger. Når et oppdrag er fullført, kan spilleren gå tilbake til et tidligere oppdrag for å skaffe seg ekstra ressurser og utstyr, for å bygge opp troppene sine før en større konflikt. Forskjellige materialer, våpen, rustninger eller en valuta kjent som «Ka-ching» kan plukkes opp etter falne motstandere. Hvis en Patapon blir beseiret i kamp, ​​vil de slippe en hette som kan brukes til å gjenopplive Patapon når oppdraget er gjennomført. Men hvis denne hetten ikke blir plukket opp, går Patapon permanent tapt. Nye Patapons kan produseres i Patapon-landsbyen ved å bruke «livets tre» og krever Ka-ching og materialer som pinner, steiner eller grener. Å bruke sjeldnere versjoner av disse materialene kan skape sterkere varianter av Patapons.

Denne Patapon-stammen var en gang en blomstrende nasjon ledet av deres guddom, Mighty Patapon, på en reise til Earthend for å se på en gåtefull gjenstand bare kjent som IT. Men Patapon-nasjonen ble på et tidspunkt forvist til den øde grensen av deres svorne fiende - skapninger kjent som Zigotons. The Mighty Patapon blir ført tilbake til de tidligere restene av Patapon-stammen for å gjenoppta reisen til Earthend. Gjennom hele reisen møter Patapon også Zigoton-stammen og andre monster. Zigoton-generalen, Gong the Hawkeye, utfordret Patapons ved forskjellige anledninger. Men rett før hans død avslører Gong for Patapon at Zigotonene har deres egen profeti, som forutsier at verden vil falle i kaos når pataponene ser på IT

Mot slutten av spillet forsøker mange av de viktigste Zigoton-krigerne å selge sjelene deres til de mørke kreftene, i et forsøk på å beseire Patapons. Til slutt selger Zigotons hersker, dronning Kharma, sjelen sin i deres siste forsøk på å ødelegge alle Pataponene for godt. Patapons får også i oppgave å drepe den eldgamle demonen, Gorl.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Someone in Control

***Someone in Control*** er det andre albumet til det amerikanske rockbandet Trapt. Albumet ble utgitt 13. september 2005 hos Warner Bros. Records.

## Sporliste
#«Disconnected (Out of Touch)»
#«Waiting»
#«Victim»
#«Stand Up»
#«Lost Realist»
#«Skin Deep»
#«Influence»
#«Repeat Offender»
#«Bleed Like Me»
#«Use Me to Use You»
#«Product of My Own Design»

## Eksterne lenker
*
Eva Ramm

**Eva Ramm** (født 1925) er en norsk psykolog og forfatter. Hun er kjent for boken *[[Med støv på hjernen]]*, som ble filmatisert 1959, og for sine teorier om et flersidig *[[jeg]]*.

I 1948 flyttet Eva Ramm til Oslo. Etter hvert giftet hun seg med Wilhelm Ernst Ramm og ble cand.psychol. ved Universitetet i Oslo i 1955. Hun var deretter skolepsykolog på Nesodden 1957–1971 og lokalpolitiker i samme periode.

Etter redaktørjobb i fagtidsskriftet *Sykepleien* var hun psykolog ved Arbeidspsykologisk kontor i Fredrikstad 1980–1982 og rådgiver ved Oslo skoleetat 1984–1988. Siden har hun vært selvstendig praktiserende i Oslo og spesialist i klinisk psykologi i 1993. Blant flere verv kan nevnes leder i Norske Barne- og Ungdomsbokforfattere 1970–1972, i Kulturveteranene i Norge 1991–1992 og i Kulturveteranene i Oslo 1990–1992, samt i Kultur over seksti 1992–1995.

Hun er forfatter av 23 bøker og er medlem av Den norske forfatterforening fra 1965.

Eva Ramm er mor til Hans Henrik Ramm (f. 1950) og Lillebil Irene Ramm (f. 1963).

## Premier
* Statens garantiinntekt for kunstnere 1982–92
* Oslo bys kulturstipend 2005.

## Bibliografi
* *Med støv på hjernen* (Aschehoug, 1958). Roman, oversatt til tysk, hollandsk, finsk, dansk, svensk, islandsk. Filmet, norsk og dansk versjon.
* *Engel på vidvanke* (Aschehoug 1962), roman.
* *Kvinnekall og mannefall* (Aschehoug 1965), roman. Oversatt til tysk og finsk.
* *Noe må gjøres* (Damm 1968), ungdomsbok.
* *En gang var himmelen blå* (Aschehoug 1970), fremtidsroman.
* *Mors tre hoder* (Aschehoug 1973), roman.
* *Ærlig talt!* (Aschehoug 1975), ungdomsbok.
* *Fra tro til virkelighet* (Aschehoug 1976), selvbiografisk dokumentar.
* *Stemmen* (Aschehoug 1978), roman.
* *Jeløyvandringer* (Moss Avis 1980).
* *Kjære Sokrates* (Aschehoug 1981), historisk roman.
* *Elskeren Jeshua* (Solum 1985), historisk roman.
* *Skynd deg, min elskede* (Aschehoug 1986), kriminalroman.
* *Epleslang i Eden* (Lanser 1989), essaysamling, dikt.
* *Mord i prestens hage* (Solum 1992), kriminalroman.
* *Det plurale jeg. Normalt å være spaltet?* (Aschehoug 1995), fagbok
* *Psykiatri til å bli gal av!* (Lanser 2002), fagpsykologisk debattbok.
* *Den trehodete guden og sønnene hans* (Kolofon 2005), religionskritisk debattbok.
* *Levende til stede* (Lanser 2006), selvbiografi.
* *Livssyn uten religion* (Kolofon 2008), debattbok.
* *Med støv på hjernen* (Aschehoug, 2008), 50 års utvidet utgave.
* *Og psykiateren skapte mennesket* (Kolofon 2010), sakprosa
**Vår forunderlige hjerne* (Kolofon 2019), sakprosa

## Referanser


## Kilder
* Presentasjon av Eva Ramm i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker
*
Referent

**Referenten** er den som skal sørge for at det som blir besluttet i en forsamling eller et møte blir nedskrevet. I noen fora innebærer det å skrive ned alle ord som blir sagt (eksempelvis i Stortinget). 

Der kreves ingen spesiell utdannelse for å fungere som referent i hverdagslige sammenhenger, men ved verbatim referering (fra latin, ord-for-ord, nøyaktig) er det nødvendig å skrive så fort, at stenografi er eneste mulighet. I noen typer forsamlinger er kunnskap om terminologi nødvendig.

## Referanser
Jørgen Jahre

**Jørgen Jahre** (1907–1998) var en norsk skipsreder og fotballspiller, med verv innen idretten.

For Sandefjord Ballklubb spilte han fra 1925 til ut på 1930-tallet da laget klarte opprykk til eliteserien. Han var leder for klubben i perioden 1935–1949 og dens første æresmedlem.

Etter examen artium og Oslo handelsgymnasium studerte han i England og Tyskland. Han ble så sekretær for hvalkokeri&shy;rederiet Kosmos fra Sandefjord, inntil han i 1939 gikk inn som kontorsjef og etterhvert disponent i Sandefjord-firmaet Sandar Fabrikker A/S, samt hans kones og barns familiebedrift Bulls Tankrederi. I 1948 ble han partner i Anders Jahre & Co., der han virket frem til 1979. Etter det satt han sammen med sin sønn i ledelsen for Bulls Tankrederi fram til hans død.

Han var leder i Norges Rederforbund 1960–1962, formann i Norges Fotballforbund 1963–1965, formann i Norges olympiske komité 1965–1969 og i Fédération Internationale de Football Association (FIFA), var han medlem av eksekutivkomiteen 1966–1972.

Jørgen Jahre sr. ble i 1996 begjært konkurs grunnet et skattekrav fra 1983 i firmaene Spermacet Whaling & Shipping Company og Panova Investment Trust med Frithjof Bettum og Bjørn Bettum.

Jørgen Jahre var nevø av Anders Jahre. Hans sønn er skipsreder Jørgen Jahre jr. (f. 1940).

## Premier
* St. Olavs Orden ridder i 1. klasse
* Dannebrogordenen ridder i 1. klasse
* en vesttysk fortjenstorden

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pellagra

**Pellagra** er en sjelden mangelsykdom, forårsaket av mangel på niacin (Vitamin B3) i kroppen.

Dette kan skyldes redusert inntak av niacin eller aminosyrene tryptofan og leucin. 

Sykdommen kan ses blant annet ved ensidig kosthold med mais, og ved langvarig alkoholisme.

## Symptomer

* Diaré
* Eksem
* Demens
* Kvalme
* Brekninger
* Brunpigmentering av huden
* Lyssensitivitet
* Aggresjon
* Inflammasjon eller infeksjon av tungen
* Søvnløshet
* Slakkhet
* Eksem, Hårtap, Ødem
* Tap av muskelkoordinasjon
* Hudsår, kuler eller unormal hudvekst
* Svekket hjerte, samt hevelse av hjertet

## Eksterne lenker

Næringsinnholdstabell
RNA-spleising

**RNA-spleising** er en prosess som skjer etter at DNA har blitt transkribert til RNA, der introner fjernes og eksoner skjøtes sammen. Eukaryote budbringer-RNA (messenger RNA, mRNA) 
kan ikke oversettes direkte til et protein. Etter transkripsjonen kalles RNAet forløper-mRNA (pre-mRNA) og det inneholder overflødige ribonukleotider (intron) som må fjernes. Gjenværende fragmenter (ekson) blir skjøtet sammen og utgjør modent mRNA som et ribosom kan oversette til et protein. Slik blir de modne mRNA kolineære med proteinene de koder for.

Spleisingsprosessen blir katalysert av et spleiseosom, som er et stort RNA-protein-kompleks. Spleiseosomet gjenkjenner intron-ekson grenser og fjerner mellomliggende intron slik at to omkringliggende eksonene blir limt sammen. I sjeldne tilfeller kan spleising katalyseres av RNA-trådene på egen hånd. Denne prosessen kalles selv-spleising. 

## Alternativ spleising

 

Alternativ spleising er et vanlig fenomen i Eukaryota. Ekson fra pre-mRNA kan kobles sammen på mange måter under spleising: noen ekson kan være utelatt, andre skjøtet med bruk av alternative spleisesteder eller intron kan beholdes. Dette resulterer i ett gen kan kode for flere proteinprodukter (isoformer), ofte med ulike funksjoner.
Hos familien av gener kalt neurexiner kan hver pre-mRNA bli spleiset på tusenvis av forskjellige måter, og tusenvis av varianter av proteinet kan dermed bli laget fra en primærtranskripsjon.

## Se også
*Ekson
*Intron
*RNA
*Spleiseosom

## Referanser


## Litteratur
* Fackenthal, Jd; Godley, La (Jul 2008). "Aberrant RNA splicing and its functional consequences in cancer cells" (Free full text). Disease models & mechanisms 1 (1): 37–42.
Zoltán Kővágó

**Zoltán Kővágó** (født 10. april 1979) er en ungarsk friidrettsutøver som konkurrerer i diskos.

Kővágós fikk sitt gjennombrudd i 1998 da han ble juniorverdensmester. Han deltok i VM 2001, men gikk ikke videre til finalen. I EM 2002 var han med i finalen der han ble nummer sju med et kast på 63,63. I VM 2003 mislyktes han igjen med å kvalifisere seg til finalen.

Han deltok i OL 2004 der kastet på 64,04 holdt til andreplass etter Virgilijus Alekna. Han kom opprinnelig på bronseplass, men Robert Fazekas, som hadde det lengste kastet, ble diskvalifisert for doping.

Kővágó var også i finalen i VM 2005 og VM 2007 og kom på henholdsvis tiende og niendeplass. Han deltok også i OL 2008 uten å komme til finalen.

## Personlig rekord
* Diskos – 69,95

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gunnar Havstad

**Gunnar Havstad** (født 21. januar 1901, død 16. september 1973)
var en norsk billedhugger og forfatter, mest kjent som prisbelønt tinnsmed og kannestøper.
## Liv og virke
Som svært ung forsøkte han seg som kobbersmed hjemme på Nordstrand.

Han studerte under Carl Milles som var professor ved Kungliga Konsthögskolan i Stockholm.

Derpå etablerte han sitt *Havstad Tinn* på Blylaget utenfor Nesodden i 1928. I 1931 ble Aksel Sandemose  nabo og medarbeider (han navnga blant annet
*Jomfrukannen*), og fikk Havstads hjelp til oversettelse av En sjømann går i land utgitt 1931.  Sandemoses sønn Bjarne Sandemose gikk i tinnsmed-lære hos Gunnar Havstad.

Gunnar Havstad var gift med Iben Sinding som var datter av Sigmund Sinding. 

Hans produkt ble solgt verden over, og han mottok designpris fra Milano.  

Norsk Kunstnerleksikon om Gunnar Havstad: 

*H. begynte som billedhugger og laget flere pregnante portrettbyster, f.eks.Gabriel Scott (1928). I 1930 etablerte han verksted for tinnarbeider på Blylaget, Nesodden. Hans arbeider innebar en renessanse for tinn som materiale idet han frigjorde det fra hevdvunne former og skapte moderne typer i et funksjonalistisk formspråk.* 

Sønnen Sveinung Havstad drev bedriften videre i det samme verkstedet som i 1928, og bjella i Bjellesauprisen er fra firmaet.

Bedriften var i perioden 1997-2007 lokalisert på Fedje for å lage brandnameproduktet "Hadeland Tinnstøperi" til Atle Brynestad, inntil han flyttet fabrikasjonen til Asia. Gunnar Havstads barnebarn, Gjermund Havstad var da med som eier og designer i bedriften.  

## Offentlige arbeider
Utsmykninger og verk i offentlige samlinger:
* Portrettbyste Gabriel Scott, Pollen, Arendal (1928)
* Døpefat og -kanne, Skoklefald kapell, Nesodden
* Vojens kirke, Syd-Jylland (1949)
* Tana kirke, Finnmark

### Kollektivutstillinger
* Moderne kunstindustri, Kunstindustrimuseet i Oslo, 1931
* Foreningen Brukskunsts utst., 1931
* Verdensutst. i Paris, 1937
* Design in Scandinavia, vandreutst. USA, 1954-1957
* Foreningen Brukskunsts høstmønstring, Kunstnernes Hus, Oslo, 1959

### Separatutstillinger
* Norway Designs, Oslo, 1956 

## Utgivelser
* *Gutten, tiden og djevelen* (1928)

## Referanser
Cowboys from Hell: The Videos

***Cowboys from Hell: The Videos*** er den første hjemmevideoen (uten å telle med selvutgitte *Hot n Heavy Home Vid*) fra heavy metal bandet fra Texas, Pantera.

## Albuminformasjon
Videoen inneholder musikkvideoer og generelle bandopptak av bandet fra tidlig på 90-tallet. Denne sammen med to andre videoer ble gitt ut på 3 Vulgar Videos from Hell-DVD-en i 2000, og ble senere gjenutgitt i 2006.

### ''Cowboys from Hell: The Videos''
*«Cowboys from Hell»
*«The Art of Shredding»1
*«Cemetery Gates»
*«Heresy»1
*«Psycho Holiday»

1. Live under Foundations Forum Convention i Los Angeles, California, 1990.

#### ''Alle sangene brukt eller fremført på VHS-en''

## Personell
*Phil Anselmo&nbsp;– Vokalist
*Rex Brown&nbsp;– Bass
*"Dimebag" Darrell&nbsp;– Gitar
*Vinnie Paul&nbsp;– trommer

## Eksterne lenker
*
Alexander the Great

«**Alexander the Great**» er den åttende og siste sangen på Iron Maidens sjette album *[[Somewhere in Time]]*, utgitt i 1986. 

Sangen handler om Aleksander den store. Han var en mektig makedonsk konge og hærfører som levde på 300-tallet f.Kr.
Breaking Out

***Breaking Out*** er det siste musikkalbumet til den norske heavy metal-bandet Road. Albumet ble utgitt på eget selskap i 1986. Bandet ble oppløst ikke lenge etter.

Vokalist på *[[Running Away]]*, Knut Akselsen, hadde forlatt Road til fordel for svenske Silver Mountain. Han var erstattet av Børge Pedersen, som tidligere hadde vært med i Hardline og Storm, og som senere skulle samarbeide med trommeslager Bendiksen og bassist Iversen om Thin Lizzy-covere i Bad Habitz.

## Sporliste
# «This Is Just Rock`N Roll» 04:47	
# «Normal Life» 03:59	
# «Is That You» 04:01	
# «Ain`t Easy» 04:13	
# «Another Room» 04:34	
# «Always on the Run» 03:05	
# «Dirty Old Town» 02:43	
# «Return» 03:18	
# «June» 03:32	

## Personell
*Børge Pedersen – vokal
*Jimmy Iversen – gitar
*Øystein Ringsby – bassgitar
*Willy Bendiksen – trommer

## Referanser
Tulla vår

***Tulla vår*** er det 4. samlealbumet til Wenche Myhre som ble gitt ut i 2004. Albumet inneholder sanger fra de tidligere barne-albumene *[[Sanger fra den gang mor var liten]]*, *[[Sanger fra dengang mor var liten 2]]* og *[[Sanger fra dengang mor var liten 3]]*.

## Sporliste

# «Tulla» (H. Matthison-Hansen og M. Munthe)
# «Eg veit ei lita jente» (G. B. Schirmer)
# «Solskinnsvise» (P. Nordermann og Z. Toppelius)
# «Lille Lotte»
# «Bæ, bæ lille lam» (A. Tegner)
# «Sov dukke Lise» (E. Worsing og L. Brandstrup)
# «Og jenta ho går i dansen»
# «Der bor en baker»
# «Jeg synger» (M. Munthe)
# «Kjære kom og dans med meg» (M. Munthe og E. Humperdinck)
# «Du og jeg og vi to»
# «Ta den ring»
# «Fødselsdagen» (M. Munthe)
# «Karusell»
# «Det satt to katter»
# «Jeg satte brillene på min nese» (M. Munthe og Lisbeth Rist)
# «Kjerringa med staven»
# «Tuppen og Lillemor» (H. W. Petrie og W. Dybwad)
# «Jeg gikk meg over sjø og land»
# «I skolegården» (M. Munthe)
# «Kaja og Maja» (M. Munthe)
# «Dukkemor» (M. Munthe)
# «Kom så skal vi synge» (M. Munthe)
# «Om kvelden» (M. Munthe)
Vulgar Video

***Vulgar Video*** er den andre hjemmevideoen (uten å tele med selvutgitte *Hot n Heavy Home Vid*) fra heavy metal-bandet fra Texas, Pantera. Den ble gitt ut i 1993. Kerry King (Slayer) og Rob Halford (Judas Priest) hadde en gjesteopptreden.

## Albuminformasjon
Videoen inneholder musikkvideoer og generelt bandopptakk fra tidlig 90-tall. Denne sammen med de to andre hjemmevideoene ble gitt ut på 3 Vulgar Videos from Hell-DVD-en i 2000, og ble senere gjenutgitt i 2006.

### Sporliste

#### ''Vulgar Video''

*«Walk»
*«Domination»2
*«Primal Concrete Sledge»2
*«Cold Gin»3
*«This Love»
*«Mouth for War»

2. Live fra "Monsters in Moscow-festivalen i 1991.
3. Kiss-cover fremført live med Skid Row.

#### ''Alle sangene brukt eller fremført på VHS-en''

## Personell
*Phil Anselmo&nbsp;– Vokalist
*Rex Brown&nbsp;– Bass
*«Dimebag» Darrell&nbsp;– Gitar
*Vinnie Paul&nbsp;– Trommer
Dagbot

**Dagbot** er en bot hvis størrelse fastsettes etter inntekt. Må ikke forveksles med dagmulkt. Når en idømmes dagbøter, står gjerne antallet dagbøter i forhold til forbrytelsen, mens størrelsen på den enkelte dagbot står i forhold til den dømtes inntekt. Slik måte å fastsette bøter på er vanlig i Sverige, Finland og flere andre land.

Formålet med å fastsette størrelsen på en bot på denne måten er at straffen skal ramme rike og fattige like hardt. I norsk rett er det samme formålet søkt tilgodesett ved bestemmelsen i strl. § 27 om at det når bot idømmes, ikke bare skal tas hensyn til det straffbare forhold, men også til den dømtes formuesforhold og til hva han etter sine livsforhold antas å kunne utrede.

I kontraktsforhold brukes betegnelsen "dagbot" (på engelsk:"liquidated damages") om bøter som påløper dersom man er i mislighold, f. eks ved at den avtale leveranse er forsinket, dersom den aktuelle kontrakten legger til rette for dagbotsanksjonering ved mislighold. I disse tilfellene beregnes vanligvis størrelsen på dagbøtene etter hele- eller deler av kontraktssummen. Dette er mye brukt i standard IT- og entreprisekontrakter.

## Se også
*Straff
*Bot
Ekson

Et **ekson** er en DNA-sekvens i et gen som er representert i modent RNA. Ekson er skilt fra hverandre av intron, både i DNA og i forløperen til mRNA (pre-mRNA). Ved RNA-spleising blir intron klippet ut og ekson limt sammen til modent mRNA. Ekson er som oftest proteinkodende sekvenser. Noen av dem kan inneholde sekvenser som ikke er oversatt til proteiner (utranslaterte regioner (UTR)).

DNA inneholder gener som er en «oppskrift» for å produsere proteiner – molekylene som utfører de fleste funksjoner i levende organismer. Når en DNA-sekvens utgjør en slik oppskrift heter det at DNA-sekvensen, eller genet, koder for et protein. For å få protein produsert blir et gen lest av et spesielt enzym og en tilsvarende RNA-sekvens blir produsert. Prosessen kalles RNA transkripsjon (eller syntese) og resulterer i forløper-mRNA transkript (precursor-mRNA eller pre-mRNA). mRNA-transkriptet (laget i cellekjernen) transporteres så til cytoplasma. Underveis blir transkriptet modifisert og gjort om til mRNA, før mRNA-transkriptet havner hos ribosomet. På ribosomet produseres proteinet. Hele transformasjonen fra DNA til RNA og til proteiner er molekylærbiologiens grunnprinsipp.

## Eksonstatistikk

 

Vanligvis er ekson-sekvensene mye kortere enn intron. Menneskets pre-mRNA har ekson med gjennomsnittlig lengde på 140 nukleotider, og de overstiger sjelden 350 nukleotider.

## Eukaryotisk genstruktur

Eukaryote gener kan være svært kompliserte og inneholde elementer som: 
*ekson – DNA-sekvenser som koder for proteiner
*intron – DNA-sekvenser som etter transkripsjon blir fjernet fra RNA-tråden
*utranslaterte regioner (UTR) – deler av ekson-sekvenser som blir transkribert (til pre-mRNA) men ikke translatert. UTR-regioner finnes enten i begynnelsen eller i slutten av mRNA
*promotor – et område av DNA som signaliserer hvor transkripsjon av et gen skal starte. Promotoren befinner seg som oftest rett før genet
*enhancere og silencere – områder i DNA som ved aktivering regulerer hvor ofte et gen blir transkribert. 

I eukaryoter er ekson som oftest transkribert til forløper mRNA (precursor-mRNA, pre-mRNA) for å bli oversatt til proteiner senere. De kan også bli transkribert til andre RNA typer. Hos prokaryoter finnes det ikke intron i gener som koder for proteiner. Likevel finner man introner i gener som koder for andre RNA typer, som rRNA og tRNA.

## Se også
*Intron
*RNA
*mRNA
*RNA-spleising

## Referanser
Paschendale

**«Paschendale»** er den åttende sangen på Iron Maidens album *[[Dance of Death]]*, utgitt i 2003. 

Sangen er basert på slaget ved Passchendaele i første verdenskrig. Sangen starter med en lys og høy gitarspilling, og varierer fra rolig synging til hard musikk, med alle instrumenter.
Joseph Roffo

**Joseph Roffo** (født 21. januar 1879 i Paris, død 5. februar 1933 samme sted) var en fransk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.
 
Roffo deltok i tautrekkingskonkurransen under OL 1900 i Paris. Det franske laget kom på andreplass i tautrekking, bak et lag med tre svensker og tre dansker.

## OL-medaljer
* 1900  Paris -  Sølv i tautrekking, ( Frankrike)

## Referanser


## Eksterne lenker
*