Banning

**Banning** eller **bannskap** er å uttrykke seg muntlig og skriftlig med ord eller metaforer som henspiller på sosiale tabuer, brukt til å uttrykke følelser eller for å fornærme andre. Banneord kan også være ord som blir sett på som stygge eller frekke, og de blir derfor brukt for å provosere eller å «fargelegge» en dialog. Ord kan ofte ha en uskyldig eller tilnærmet betydning når det brukes alene, men i kombinasjoner med andre ord kan det fremkomme som et grovt provoserende uttrykk.

Banning har forekommet til alle tider og i alle sammenhenger, men hvor mye som bannes, er svært avhengig av kultur. Noen anser banning som stygt, og et tegn på manglende folkeskikk. I mange miljøer, spesielt religiøse, er banning ikke akseptert. I andre miljøer igjen blir bannskap sett på som en naturlig og variert del av den hverdagslige språkkulturen. I Nord-Norge har blant andre Arthur Arntzen talt varmt om bannskapens kulturelle verdi.

Banneord oppfattes som upassende å bruke i det offentlige, selv om variasjoner finnes. Ofte tøyes grenser for bruken av slike i underholdningsbransjen der banning kan brukes for å karakterisere mennesketyper eller skape en dramatisk eller humoristik effekt.

## Noen hovedtyper banning
Det er svært ulike ord som kan brukes som bannord i ulike språk, men ofte kan de grupperes tre hovedgrupper, knyttet til religion, avføring og sex:

* Religiøs bannskap: De norske *[[helvete]]*, *[[faen]]* og *[[satan]]* bygger på religiøse forestillinger. I den fransktalende provinsen Québec i Canada er uttrykk som *tabernak* (tabernakel, skrinet for nattverdsbrød) og *calice* (alterkalk) svært sterke. i Italia er det ikke pent å si *[[madonna]]*. I Nederland er *godverdomme* det styggeste. Av De ti bud i Bibelen, som er moralske leveregler for mennesker i en patriarkalsk oldtidskultur,  handler alle de tre første utelukkende om menneskers forhold til Gud, deriblant det tredje budet som lyder: «*Du skal ikke misbruke Herren din Guds navn, for Herren vil ikke holde den uskyldig som misbruker hans navn.*» Dette har gjort den upassende bruken av visse ord til en religiøs synd i jødedommen og kristendommen, og dermed banning svært alvorlig for mange troende.
* Seksuell bannskap: Den amerikanske favoritten *fuck you* henspiller på seksuallivet, det samme gjør *sucks*. Homofil seksuell praksis er også en favoritt i mange sammenhenger: *Vaffanculo* ønsker hissige italienere – gå og bli pult bakfra. Å rive av seg mindre vitenskapelige, distanserende betegnelser på kjønnsorganene er svært vanlig, fra det folkelige og vulgære *cunt* på engelsk til *cazzo* på italiensk.
* Å fornærme mor: I mange kulturer, spesielt i de latinske, er det å fornærme mor til den man ønsker å forulempe. Da er det mulig å si: *Hijo de puta* som betyr «sønn av hore». Ordet *puta* settes kreativt sammen i utallige kombinasjoner når irritasjonen melder seg.
* Å ha sex med mor: Ett skritt videre i feil retning er seksuelle forhold innen familien: *Chinga tu madre* («knull mora di») er et mindre fromt meksikansk ønske, mens illsinte amerikanere utbryter *you motherfucker*.
* Skatologisk bannskap: Å henvise til ekskrementer er svært vanlig: *Shit* på engelsk, *Scheiße* på tysk, *merde* på fransk og *mierda* på spansk høres hyppig når noe går i gulvet. Den nødvendige kroppsåpningen, fra *arse* eller *ass* på engelsk via *culo* på spansk til *bahtaraigi* på samisk er også hyppig.

## Norsk banning
Typiske norske banneord er knyttet til både religion, kjønn og avføring: *Faen. Helvete. Din drittsekk. Dra til helvete. Fy faen. For satan. Pokker. Dra faenivold. Jøssenam. Skitt. Jævlig. Jævla. Føkka. Føkkings. Forbanna. Sinnssykt. Morrapuler. Morraknuller.*

I Nord-Norge er terskelen høyere for å oppfatte banning som krenkende. En nordlending ble frikjent for å ha kalt en arrestforvarer for *hæstkuk*, da retten fant at «det foreligger tvil om hvorvidt tiltalte – bedømt som edru – handlet forsettlig. «Det kan ikke ses bort fra at tiltalte reagerte spontant på at arrestforvareren også er nordfra». På Helgeland i 1997 ble en mann frikjent for å ha kalt en UP-betjent for *hæstkuk*, men en annen mann ble idømt bot for å ha kalt en politimann på Karmøy for *tullkuk*.

Det finnes også «dannede» banneord, som *[[søren]]* og *[[pokker]]* (en forvanskning av «(måtte du få) kopper»), med variasjoner som *fy søren* og *søren klype*. Også ordet *fader* vil av mange oppleves som mildere enn betydningsvarianten *herregud* og *helgoland* vil oppfattes som en mildere variant av *helvete.*

## Banning i Sverige og Danmark
Også i Sverige og Danmark er religion, kjønn og avføring grunnlaget for banning, i tillegg til påstander om mottagerens intelligens. 

I Sverige: *Fasen också. Jävlar. Jävvlar. Herre jävlar* eller *Harre jävvlar. Skit. Skit också. Satan. Fan. Fan också. Jävla skit. Helvete. Helvete också. Helvetes jävlar. Förbannat. Förbannade skit. Din jävla idiotjävel.*

I Danmark: *For helvede. For satan. Satans også. Sgu. Kraftedeme. Edderperkeme. Eddermame. Skide. Fuck. Shit. Fucking. Fandeme. For satan i hede hule helvede. Edderrødme. For fanden. Pisse. Pik. For pokker. Kraftstejleme.*

## Forbud mot banning
I mange religiøse miljøer er banning ikke akseptert. For eksempel vil mange kristne og jøder med henvisning til det tredje budet definere bannskap som synd.

I mange land blir banning sensurert i massemedier, som i Russland, eller til en viss grad begrenset i radio- eller fjernsynskringkasting, som i USA. USA er likevel nokså spesielt siden retten til å banne er nedfelt i Det første grunnlovstillegget i USAs grunnlov.

## Se også
*Noanavn
*Pejorativ, «nedsettende»
*Skjellsord
*Tabu
*Vulgærspråk

## Referanser


## Litteratur
*Ingrid Kristine Hasund:* Fy farao! Om nestenbanning og andre kraftuttrykk*, ISBN 978-82-02-25625-8
*Ruth Vatvedt Fjeld: *Om banning og sverting*, Maal og Minne hefte 2/2002 ISBN 978-82-52-16085-7

## Eksterne lenker
* Skjellsordboken.com
*