open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Springfield (Massachusetts)

**Springfield** er den tredje største byen i Massachusetts, USA, med  innbyggere i 2010. I Metropol-området Springfield teller befolkningen ca.  (2007). Byen, som ble grunnlagt i 1636, er den største byen langs elven Connecticut, og er hovedstad i Hampden County. Springfield ligger 38&nbsp;km nord for Hartford (Connecticut). Regionen Hartford-Springfield er kjent som «Knowledge Corridor», fordi det finnes 32 universiteter og  studenter der. Befolkningen i regionen utgjør om lag 1,8 millioner.

Historisk er byen den første Springfield i USA og den er den største byen i det vestlige New England og i regionen Pioneer Valley i Massachusetts. Det er den tredje største byen i Massachusetts og den fjerde største i New England (bak Boston, Worcester og Providence). Byen har to kallenavn; «City of Firsts» og «Hoop City»

Springfield regnes som en av USAs mest historiske byer, både for sin kultur og sine mange oppfinnelser. George Washington valgte stedet for «Springfield Armory» i 1777. Det var det største og mest innovative arsenal i USA fra 1795 til 1968. Springfieldriflen ble oppfunnet der, samt Garand-riflen og M-1 riflen. Nå er arsenalet et nasjonalminnesmerke. Springfield er også kjent som den byen hvor James Naismith oppfant basketball. Det er hjemmet til Basketball Hall of Fame. Den første bilen som ble laget i Amerika ("Duryea") ble laget i Springfield, (i 1892) dessuten den første motorsykkel, Indian (motorsykkel) i 1901. Den første moderne brannbil i verden ble konstruert der i 1905.

Kunstneren  Augustus Saint-Gaudens mest berømte utendørs skulptur i USA, «Puritaneren» befinner seg nær Springfield-Quadrangle. «The Quadrangle» er en campus med fem museer. Her finnes museer for kunst, historie, kuriositeter, vitenskap, og et lokalhistorisk museum om Springfield. Springfields George Vincent Walter Smith museer har den største samlingen av kinesisk *[[cloisonné]]* (kunsthåndverket å dekorere metallarbeider) utenfor Asia, og har også skulpturparken til Dr. Seuss' minne, som hedrer den populære kunstneren og forfatteren.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bjelke (heraldisk)

**Bjelke** er i våpenskjold en geometrisk figur i et skjold. Bjelker i våpen er kjent helt fra middelalderen, i alle land med europeisk heraldikk, samt i både private og offentlige våpen.

En bjelke består av et vannrett felt som går fra sidekant til sidekant i skjoldet. En bjelke kan være såkalt «svevende», dvs at den ikke berører skjoldkantene. Når det er bare en bjelke i et skjold, så er den mindre enn en tredjedel av skjoldflaten. Når det er to eller flere bjelker i et skjold, blir de mindre, for eksempel i våpnene til kongeslekten Oldenburg, Aust-Agder fylke og slekten Bjelke.

I mange skjold er det figurer over og under bjelken, bl.a i det opprinnelig franske slektsvåpenet Aubert.

En helt smal bjelke i et skjold, kalles en *streng*.

En bjelke kan være formet med bølgesnitt eller andre snitt, den kan være avkuttet, forskjøvet og formet på andre måter.

Mens en bjelke er vannrett, er den tilsvarende loddrette figuren en stolpe, for eksempel i kommunevåpenet Ørskog. Når bjelken går fra et øvre skjoldhjørne på skrå til et nedre hjørne, er den en skråbjelke, for eksempel i slektsvåpenet Huitfeldt.

## Litteratur
* Hallvard Trætteberg: «Fylkesmerker». Forslag fra Norges Bondelags fylkesmerkenevnd, Oslo 1930
* Hallvard Trætteberg: «Norske by- og adelsvåben», utgitt av Kaffe Hag, Oslo 1933
*Hans Cappelen: «Norske slektsvåpen», Oslo 1969 (2. opplag 1976)
*Herman L. Løvenskiold: «Heraldisk nøkkel», Oslo 1978
*Hans Cappelen og Knut Johannessen: «Norske kommunevåpen», Oslo 1987 med tilleggshefte 1988
* Jan Raneke (redaktør): «Nordisk heraldisk terminologi», Lund 1987 (med heraldiske faguttrykk på bokmål og nynorsk)
* Harald Nissen og Monica Aase: *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2007111204053 Segl i Universitetsbiblioteket i Trondheim*] , Trondheim 1990

**Andre land**
* Poul Bredo Grandjean: «Dansk Heraldik», København 1919 (bare dansk-norsk adelsheraldikk og i dag å anse som foreldet)
* le Baron Stalins: «Vocabulaire-Atlas Héraldique en six Langues: Francais-English-Deutsch-Español-Italiano-Nederlandsch», Paris 1952
* Carl-Alexander von Volborth: «Alverdens heraldik i farver», Politikens Forlag, København 1972 (oversatt av Sven Tito Achen)
* Ottfried Neubecker: «Heraldik. Kilder, brug, betydning», København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)
* Carl Alex. von Volborth: «Heraldry – Customs, Rules and Styles», Dorset 1981
* Magnus Bäckmark och Jesper Wasling: «Heraldiken i Sverige», Lund 2001
Ollie Halsall

**Peter John «Ollie» Halsall** (født 14. mars 1949 i Southport, død 29. mai 1992 i Madrid) var en venstrehånds guitarist, og er trolig best kjent for rollen som Leppo, den femte Rutle, og for å ha vært medlem av bandene Patto,  Timebox, Boxer og for sitt bidrag til Kevin Ayers. Han har også gjort seg bemerket som en av svært få som trakterte vibrafon i rockemusikken.

Han fikk klengenavnet *Ollie* fordi han uttalte etternavnet sitt med tydelig utelatelse av initialen H. I 1985 ble Ollie Halsallarkivet opprettet i den hensikt å dokumentere og promotere arbeidet til en unik musiker.

## Karriere
*Ollie var kanskje ikke verdens beste gitarist, men han var helt sikkert blant de to fremste*, påsto John Halsey i 1997

Halsall kom til London i 1967 for å spille vibrafon for poprockutfordrerne Timebox, sammen med bassisten Clive Griffiths og keyboardisten 'Professor' Chris Holmes. Halsall begynte å spille gitar, og de fikk med seg Mike Patto som vokalist og 'Admiral' John Halsey på trommer.

Det er blitt hevdet at den suggestive elektriske gitaren på Donovans psykedeliske hitsingle "The Hurdy Gurdy Man" (1968) ble traktert av Halsall.  

I 1970 fulgte han med Chris Holmes og Mike Patto ut av Timebox og var med på å danne bandet *Patto*, som spilte progressiv jazzrock. Ollie Halsalls måte å traktere gitaren på ga gruppa en nesten legendarisk status.

I 1973 forlot Halsall gruppa for bli medlem av Jon Hisemans Tempest. Etter mindre enn ett år sluttet han for å bli sessionmusiker for blant annet Kevin Ayers, men kom snart til å få fast plass i Ayers band *The Soporifics*.

I 1975 ble *Patto* gjenforent for å spille kun tre veldedighetskonserter. Samspillet mellom Halsall og Patto førte imidlertid samme år til dannelsen av Boxer. De nådde aldri å bli skikkelig etablert ettersom  Mike Patto brått døde i 1979 midt under bandets kontraktmessige forpliktelser med Virgin Records. Gruppa huskes mest for debutalbumet *Below The Belt* med et noe kontroversielt omslagsdesign. 

Trolig er Halsall mest berømt gjennom sitt solide arbeid for The Rutles' *[[All You Need Is Cash]]* i 1978, hvor han spilte en rekke instrumenter, og sto for både vokalinnslag og koring på låter som «Doubleback Alley», «With a Girl Like You» og «Get Up and Go». Eric Idle tok som skuespiller Halsalls plass i filmen, hvor han kun var å se i en liten rolle som *Leppo*, den femte Rutle, som gikk seg vill og ble mistet i Hamburg.

I 1976 tok Halsall dessuten opp samarbeidet med Ayers. De to fortsatte å spille sammen i seksten år. I 1989 overtok han også for Enrique Sierra, som var blitt syk, og spilte i det spanske rockebandet *[[Radio Futura]]*.

Halsall døde av en overdose heroin i 1992.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Ollie Halsall Archive
* The Patto Fan Site
Namibias herrelandslag i fotball

**Namibias herrelandslag i fotball**, kalt *Brave Warriors* (Modige krigere), er landslaget til Namibia og kontrolleres av Namibias Fotballforbund. Laget ledes av belgieren Tom Saintfiet, og har aldri kvalifisert seg for VM.

## Meritter
:**[[COSAFA Cup]] :**
::*Tapende finalist to ganger (1997 & 1999)

## VM-historikk
*1930 til 1990 – *Deltok ikke*
*1994 to 2010 – *Ikke kvalifisert*

## Afrikamesterskapet
*1957 til 1994 – *Deltok ikke*
*1996 – *Ikke kvalifisert*
*1998 – *Gruppespillet*
*2000 til 2006 – *Ikke kvalifisert*
*2008 – *Gruppespillet*
*2010 – *Ikke kvalifisert*

## Kjente spillere
* Collin Benjamin
* Brian Brendell
* Razundara Tjikuzu
* Mohammed Ouseb
* Gervatius Uri Khob
* Ronie Kanalelo
* Bimbo Tjihero
* Eliphas Shivute

## Eksterne lenker
* FIFA.com – Namibias profil
Nikolai Hagen

**Nikolai Hagen** (født 28. januar 1988) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte spiss for Manglerud Star, Strømmen og KFUM-kameratene. Han la opp som aktiv spiller etter 2015-sesongen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mike Dumboya

**Mike Dauda Dumbuya** (født 10. mai 1983) er en sierraleonsk fotballspiller som spiller for den norske klubben Oslo City. Han opererer som oftest som sentral midtbanespiller, men kan også spille som back i tillegg som offensiv vingspiller som et resultat av hans anvendige spillerstil. 

Han har tidligere spilt for Austrått IL Lura IL og Moss FK, før Manglerud Star fattet interesse for spilleren og hentet han til klubben. 

## Landslag

Mens Mike Dauda Dumbuya spilte i Adeccoligaen har han vært aktuell for eventuell landslagsspill for Sierra Leone, på lik linje som Umaru Bangura (Hønefoss BK) og Alfred Sankoh (Strømsgodset). Men han har per dags dato ingen landslagskamper for landet, selv om han i flere sammenhenger har blitt nevnt som en mulig kandidat til midtbanerollen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lorenzo Caroprese

**Lorenzo Caroprese** (født 13. august 1976) er en norsk fotballspiller som spilte midtstopper. Han har spilt for Vålerenga, Lørenskog IF, Drøbak/Frogn og Manglerud Star.

Hans sønn, Alessandro Caroprese, spilte også aldersbestemt fotball for Vålerenga, til og med siste års junior.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil hos altomfotball.no
Maxim maskingevær

**Maxim maskingevær** er det første fungerende helautomatiske tunge maskingevær som ble laget.

Den ble utviklet av Hiram Stevens Maxim på 1880-tallet og var det første rekyldrevne maskingeværet. De første patentene på våpenet ble registret i 1883, og den ble demonstrert i 1884 til inviterte gjester. Den ble ettervert produsert i mange land i mange versjoner, som for eksempel den kinesiske Type 24 maskingevær. Den ble brukt på begge sider i både første og andre verdenskrig. Eldre russiskproduserte maxim maskingevær ble også brukt uder skyttergravskrigene rundt Bakhmut under krigen i Ukraina.

## Design
Maxim bruker rekylen til våpenet til å fjerne tomhylser og mate ny ammunisjon, dette var nytt i forhold til tidligere maskingevær som for eksempel Gatlingvåpen hvor man brukte håndmakt på en sveiv for å utføre samme operasjoner, og hadde flere enn ett løp.

## Varianter (utvalg)
* Vickers MG (Storbritannia)
* MG01, MG08 & MG11 (Tyskland)
* M1910 Maxim (Russland)
* Type 24 maskingevær (Kina)
* Maxim KK32/33 (Finland)

## Se også
* Liste over maskingeværer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Maisild

**Maisild** (*Alosa alosa*) er en anadrom sildefisk som lever vest i Middelhavet og i Atlanterhavet ved Europakysten. Arten skal visstnok smake svært godt, men inneholder mange bein. I norske farvann forekommer fisken som en sjelden gjest.

## Kjennetegn
Maisilda er sølvglinsende med 1–6 svake flekker på sidene. Kroppen er noe sammentrykt, med bukfinner om lag rett under ryggfinnene. Halefinnene er dypt kløftet. Arten blir ofte forvekslet med stamsilda, men har mange flere gjellestaver. 

Maisild kan bli opp til 83 cm lang og når en vekt på 3–4 kg.

## Levesett
Maisilda er en stimfisk som lever pelagisk i kystnære farvann i saltvann. Her lever den av dyreplankton, særlig rauåte og krill.

I mai går stimen opp i elver for å gyte. Dette foregår om natta nær overflaten, helst i sterk strøm. En hunn kan gyte mellom 50&nbsp;000 og 600&nbsp;000 rogn med en diameter på 1–2 mm. Etter tre dager til en uke klekker den 7–12 mm lange yngelen, som vanligvis holder seg i elven i om lag et år. I begynnelsen av utvandringen lever de helst i elvemunningen.

## Kilder
* Jonsson, Bror: «Sildefisker» i *Norges dyr – Fiskene 1* Cappelen 1992
* 

## Eksterne lenker
*
Troms reinbeiteområde

**Troms reinbeiteområde** er en del av reindriftsforvaltningen i Norge.  Reinbeiteområdet er delt inn i 15 reinbeitedistrikter, som ligger i deler av Troms og nord i Nordland. Reinbeiteområdene ledes av et områdestyre med medlemmer oppnevnt av Fylkestinget og Sametinget.

Fire av reinbeitedistriktene har beite i Nordland fylke. I tillegg er det tre distrikt som har tilgang på vinterbeite i Sverige. Svenske samebyer har til gjengjeld rett til sommerbeite i Troms.

Troms reinbeiteområde grenser til Vest-Finnmark reinbeiteområde og Nordland reinbeiteområde.

## Eksterne lenker
Reindriftsforvaltningen i Norge - om reinbeiteområdene
Nordland reinbeiteområde

**Nordland reinbeiteområde** er en del av reindriftsforvaltningen i Norge. Nordland reinbeiteområde grenser til Troms reinbeiteområde og Nord-Trøndelag reinbeiteområde.

Reinbeiteområdet følger litt andre grenser enn Nordland fylke. Kommunene nord for Ballangen og Narvik ligger i Troms reinbeiteområde, til gjengjeld går området litt inn i Nord-Trøndelag. Bortsett fra Lofoten og Andøya og noen øyer på Helgelandskysten er hele Nordland fylke reinbeiteområde. Reinbeiteområdet ledes av et områdestyre med medlemmer oppnevnt av Fylkestinget og Sametinget.

## Reinbeitedistrikter
Totalt dekker Nordland reinbeiteområde 34 kommuner fordelt på 12 reinbeitedistrikter. De to sørligste strekker seg inn i Nord-Trøndelag. Nord for Rombaksfjorden i Narvik ligger det fem reinbeitedistrikt innenfor Nordland fylke, som tilhører Troms reinbeiteområde. I tillegg har en rekke svenske samebyer beiterettigheter på norsk side i barmarkssesongen; i alt blir ni områder i Nordland brukt til sommerbeite for svensk rein.

De tolv distriktene er, regnet fra sør til nord:
* Voengelh-Njaarke reinbeitedistrikt
* Byrkijen sijte
* Jillenn-Njaarken sijte
* Brurskanken reinbeitedistrikt (nedlagt 1998)
* Ildgruben reinbeitedistrikt
* Røssåga/Toven reinbeitedistrikt
* Hestmannen/Strandtindene reinbeitedistrikt
* Saltfjellet reinbeitedistrikt
* Balvatn reinbeitedistrikt
* Duokta reinbeitedistrikt
* Staigjo og Habmer reinbeitedistrikt
* Frostisen reinbeitedistrikt
* Skjomen reinbeitedistrikt

De fleste reinbeitedistriktene flytter reinen vestover til kysten om vinteren, ofte ved hjelp av bil og ferge. Distriktene som ikke har tilgang på kystbeite flytter reinen innover i landet mot svenskegrensa. De to nordligste reinbeitedistriktene har en mer stasjonær driftsform med korte flyttinger mellom årstidsbeitene.

## Eksterne lenker
* Reindrift i Nordland; fylkesmannen.no
* Distriktsplanar; Fylkesmannen i Nordland
Gammelsei

**Gammelsei** er moden saltet sei på tønne. Seien fiskes i sommerhalvåret og saltes uten å bløgges, og den skal ha en viss modningstid. Gammelsei har vært en velkjent del av sjølberging langs kysten, men produktet har i mindre grad vært markedsført ut over det regionale. Bare i begrenset grad er denne svært varierende skikken dokumentert. I dag markedsføres gammelsei som tradisjonsfisk.

## Flere navn
Gammelsei er et produkt som er basert på konserveringsmetoder fra før moderne fryseteknikk. Det dreide seg også om rasjonelle arbeidsmetoder når store fangster ble brakt på land, og har store likheter til handtering av sild, som også ble tatt i store fangster, noe betegnelsen *spekasei* går på.

Saltet sei på tønne hadde mange ulike navn: Saltsei, rausei eller rødsei, spikkjesei eller spekasei, gammelsei, gammelsalta sei.

## Seifiske
Langs hele norskekysten har det foregått seifiske i sommerhalvåret. Dette var et svært variert fiske, fra små robåter der det ble fisket med trover, til notlag som fisket med søkkenot.

Om sommeren beitet seien på rauåte, og dette skapte karakteristiske variasjoner i produktet.

For salting har sei av en viss størrelse blitt foretrukket.

## Salting
I sommerhalvåret var tørking av fisk en usikker metode fordi insektangrep kunne gjøre store skader. Kun i Troms og Finnmark ble sommerseien hengt til tørrfisk fordi den, fram til 1920, kunne selges til Russland gjennom pomorhandelen. Lenger sør på kysten måtte fisken saltes om kvaliteten skulle bli akseptabel. Den kunne da saltes og tørkes som klippfisk, eller den kunne bli liggende i tønna og modnes. Det ble gjerne gjort på den måten at fisken ble flekket og lagt lagvis med grovt salt.

Fisken skal ikke bløgges, for blodet skal være med. Den skal ikke sløyes straks, men ligge fem-seks timer før innmat og hode fjernes. Fisken skal ikke vaskes, og må heller ikke komme i berøring med jord.

Kildene har ulik opplysning om sporen skal være med, og om en del av ryggbeinet skal fjernes.

Gammelsei i tønne trenger et helt år for å oppnå den rette smaken, og den regnes som best to år gammel. Men gammelseien kunne bli liggende i opptil fire år uten å ta skade. dersom en klarte å holde oppbevaringstemperaturen lav nok i sommervarmen.

## Markedsføring
Salt sei, rødsei og gammelsei har ikke vært et fiskeprodukt for eksport. Det har vært hverdagsmat for folk langs kysten og for de mindre velstående i byene. Saltseien har også inngått i et varebytte mellom folk på kysten og fjordfolket. I dag markedsføres gammelsei som tradisjonsmat i kystnorge, både på spisesteder og som vakumpakket dagligvare.

## Litteratur
Astrid Riddervold: Innenfor fellesskapet. Dagliglivet på gården i Indre Salten i gammel tid. Skjerstad og Fauske bygdeboknemnd 1996. s. 122 - 126.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Astrid Riddervold .. i Bokhylla.no
* Kokt gammelsei, oppskrift
Vangrøfta

**Vangrøfta** er ei elv i Os kommune i Innlandet. Den munner ut i Glomma ved Os i Østerdalen. Elva er  lang, og har et nedbørfelt på . Middelvannføringen ved munningen er .

Berggrunnen i nedbørfeltet inneholder kambro-silurske bergarter i Trondheimsfeltet, noe som gir en artsrik og variert flora, blant annet med sjeldne orkidéer.

Vangrøfta danner fossene Brufoss og Breanfoss.

Elva er freda gjennom Verneplan IV for vassdrag ned til og med samløpet med Langsåa.

## Sideelver
Hver linje inneholder elvas navn og hvor den munner ut. Sideelver er innrykket i forhold til hovedelva. 
*Langsåa – ved Vangrøfta, fra sørvest
*Hongåa – 2&nbsp;km nordvest for Dalsbygda, fra nord
*Tverrelva – 11&nbsp;km nordvest for Dalsbygda, fra nord
*Snudda – 11&nbsp;km nordvest for Dalsbygda, fra vest
**Svartbekken – 14&nbsp;km nordvest for Dalsbygda, fra vest

## Referanser
Nord-Trøndelag reinbeiteområde

**Nord-Trøndelag reinbeiteområde** er en del av reindriftsforvaltningen i Norge.  Reinbeiteområdet omfatter deler av regionen Fosen og det tidligere Nord-Trøndelag fylke. 

Nord-Trøndelag reinbeiteområde grenser til Sør-Trøndelag og Hedmark reinbeiteområde og Nordland reinbeiteområde.

Reinbeiteområdet ledes av et områdestyre med medlemmer oppnevnt av Fylkestinget og Sametinget.

## Reinbeitedistrikter
I alt har Nord-Trøndelag reinbeiteområde et beiteareal på 22 300&nbsp;km², fordelt på 6 reinbeitedistrikter:
* Fovsen Njaarken sijte (Fosen),  kystreindrift 
* Åarjel-Njaarken sijte (Vestre Namdal),  kystreindrift
* Gaske-laanten sijte (Færen) i kommunene Meråker, Stjørdal, Levanger og Verdal, fjellreindrift
* Skæhkeren sijte (Skjækerfjella), i kommunene Snåsa, Steinkjer og Verdal, fjellreindrift
* Låarten sijte (Luru), i kommunene Snåsa, Grong og Lierne, fjellreindrift
* Tjåehkeren sijte (Østre Namdal), i Røyrvik, Namsskogan, Grong, Lierne, Snåsa, Overhalla, Namsos, Namdalseid, Steinkjer, Grane og Hattfjelldal, fylkefjellreindrift

Kystreindrifta har vinterbeitene mot kysten, mens fjellreindrifta har alle sine årstidsbeite i innlandet. Tjåehkeren sijte har tilgang på sommerbeite i Sverige.

## Eksterne lenker
*  Reinbeitedistrikt og tamreinlag i vårt forvaltningsområde ; Statsforvalteren i Trøndelag
Buøya

**Buøya** er en øy og et friluftsområde på Eydehavn i Arendal kommune. Øya har Tromøysund mot sør/øst og Gartafjorden mot vest/nord. Øya er forbundet med tettbebyggelsen på Eydehavn med ei smal bru, veien heter Claes Gill vei. 

Helt tilbake til 1600-tallet er det sporet gruvedrift etter jernmalm i området, og det var gruver på Buøya. Malmen ble fraktet bort med skip. Gruvedriften opphørte på siste halvdel av 1800-tallet, da Buøya fremdeles hørte til Holt kommune.

Da industrien ble etablert på Eydehavn ble Buøya oppkjøpt av DNN Aluminium og Arendal Fossekompani. Buøya var boligområde for funksjonærfamiliene som var ansatt ved Nitriden på Eydehavn. Det spesielle var at hele Buøya var forbeholdt bedriftenes funksjonærer - for "vanlige" eydehavnsfolk var øya forbudt område. Ved brua til Buøya sto et skilt som forbød uvedkommende adgang.  

Moland kommune kjøpte i 1977 Buøya av DNN Aluminium og Arendal Fossekompani for 1,4 millioner kroner. Miljøverndepartementet bidro finansielt, spesielt for den ytterste del, og kommunen fikk disposisjonsrett over hele øya. Det var lenge store diskusjoner om hvilken skjebne øyas boligbebyggelse skulle få. 

Idag brukes Buøya til rekreasjon og fritidsaktiviteter. Det er flere badestrender på øya, og Arendal kommune har rustet opp den innerste med påfyll av sand og oppsetting av toalett, benker og bord. Det er laget gangveier og bruer over til de mindre øyene Skarsholmen og Furuholmen som ligger nord for Buøya.

Høyeste punkt på øya er 31 meter over havet.

## Bilder

Fil:Buoya2.jpg|En av flere strender 
Fil:Veien over til Buøya.jpg|Bro over til Buøya 
Fil:Bolig Buøya.jpg|En av flere standsmessige boliger på Buøya 
Fil:Skilt på Buøya.jpg|Skilt på Buøya 


## Referanser
Reinbeitedistrikt

Et **reinbeitedistrikt** er i norsk reindriftsforvalting et geografisk område hvor reindriftsutøvere kan drive reindrift.

De aktuelle reindriftsområdene i Norge er inndelt i seks reinbeiteområder: Øst-Finnmark, Vest-Finnmark, Troms, Nordland, Nord-Trøndelag og Sør-Trøndelag og Hedmark. Hver av disse områdene er igjen oppdelt i flere reinbeitedistrikter.

Reinbeitedistrikt opprettes av Landbruksdirektoratet med hjemmel i reindriftslovens §§ 6 og 42. Distriktene skal etter loven inndeles med utgangspunkt i sedvanemessig bruk. Antall reinbeitedistrikt varierer, men har de siste årene (2007) ligget rundt 80.

I hvert distrikt skal det være et distriktsstyre valgt av og blant de aktive reindriftsutøverne i distriktet.  Samtidig med valget av medlemmer til distriktsstyret skal det avgjøres hvem som skal være leder og nestleder. Distriktsstyret fører liste over reineierne i distriktet og tallet på rein. Styret skal se til at reindrifta i distriktet foregår i samsvar med gjeldende lover og forskrifter, og kan påby eller sette i verk samling, merking, skilling og telling av rein dersom reineierne ikke blir enige og selv gjennomfører slike tiltak. Lederen i distriktsstyret representerer reinbeitedistriktets interesser og kan bl.a. inngå forlik, saksøke og bli saksøkt på vegne av reineierne i saker som gjelder dem alle.

Hvert reinbeitedistrikt kan bestå av flere siida, driftsenheter. Driftsenhetene har tillatelse til beite for et visst antall rein innenfor distriktets beiteland.

De tilsvarende svenske reindriftsenhetene heter samebyer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Arkivverket Samisk arkiv Kirsti Strøm Bulls kildesamling til reindriftens rettshistorie
Oslo Sosialistisk Venstreparti

**Oslo Sosialistisk Venstreparti** (Oslo SV) er partiet Sosialistisk Venstrepartis fylkesorganisasjon i Oslo. Oslo SV er det største fylkeslaget i SV med 3.586 medlemmer ved utgangen av 2021. Leder i Oslo SV er Sunniva Holmås Eidsvoll, Nestledere er Steinar Heldal og Una Pasovic. 

Oslo SV representeres av Steinar Heldal og Sunniva Holmås Eidsvoll i SVs Landsstyre. 

I perioden 2019–2023 har SV seks representanter i Oslo bystyre, inkludert 

Etter valget i 2015 gikk SV inn i byrådet sammen med Arbeiderpartiet og Miljøpartiet De Grønne, frem til valget i 2023. SV var de siste årene representert med Sunniva Holmås Eidsvoll, byråd for oppvekst og kunnskap og Omar Samy Gamal, byråd for kultur, idrett og frivillighet..  SVs Marianne Borgen var ordfører disse årene. 

Etter valget i 2023 har SV 6 representanter i Oslo bystyre. 

Fylkeslaget har 16 lokallag &ndash; et fra hvert av bydelene i tillegg til et studentlag.

Oslo SV har tre representanter på Stortinget, Kari Elisabeth Kaski, Marian Hussein og Andreas Sjalg Unneland.

Oslo SV ble stiftet 23. september 1974.

## Organisasjon
Oslo Sosialistisk Venstrepartis øverste organ er Årsmøtet, der møtes utsendinger fra alle bydelene, Studentlaget, Fylkestyret og Oslo Sosialistisk Ungdom. Årsmøtet velger partiets ledelse, behandler årsberetninger, budsjett, arbeidsplaner og vedtar uttalelser. Før kommune- og stortingsvalg oppnevner Årsmøtet forberedende nominasjonskomite. Selve nominasjon avgjøre på et allmøte hvor alle betalende medlemmer har stemmerett. Før kommunevalg vedtar Årsmøtet kommunevalgprogram for den kommende bystyreperioden.

Partiets øverste organ mellom årsmøtene er Representantskapet. Representantskapet møter normalt 4–5 ganger i året. Representantskapet består av representanter valgt på årsmøtene i bydelslagene og deler av Fylkestyret. Bystyregruppen, Byråder og Stortingsrepresentanter forventes å møte og har tale og forslagsrett. Alle medlemmer i Oslo SV har talerett. Representantskapet fatter beslutninger i større politiske saker, og har vanligvis et politisk hovedtema til diskusjon i hvert møte.

Det daglige arbeidet i partiet ledes av arbeidsutvalget. Arbeidsutvalget har møte hver uke og behandler alle løpende saker; politiske, organisatoriske og administrative.

Oslo Sosialistisk Ungdom, Sosialistisk Ungdoms største fylkesorganisasjon, og er representert i alle organer i Oslo SV. Leder i Oslo Sosialistisk Ungdom er Ella Beate Helland Lyngstad.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Oslo Sosialistiske Ungdom
Narconon

**Narconon** (**NN**) er en internasjonal non-profit-organisasjon som rehabiliterer mennesker med rusmiddelavhengighet. Behandlingen er ganske omstridt og det har ikke lykkes dem å etablere seg i Norge og blitt godkjent som behandlingsform av myndighetene. Narconon-sentre finnes både i Danmark og Sverige, samt titalls andre land. Selv om det benektes så har NN tette bånd til scientologi og scientologikirken. Behandlingen NN tilbyr er omtrent lik hva et nytt scientologmedlem må gjøre i starten for å lære basicen, men også helt vitale steg ifølge kirken for at den det gjelder skal få fremgang.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Prøveforelesning

**Prøveforelesning** er en forelesning som holdes ved et universitet eller lignende institusjon i forbindelse med forsvaret av en akademisk grad, eller i forbindelse med en ansettelsesprosess. Hensikten er å vurdere kandidatens evne til å opptre som foreleser på universitetsnivå.

Ved tildeling av doktorgraden dr. philos. må doktoranden ved norske universiteter holde to prøveforelesninger, én over et oppgitt emne og én over et selvvalgt emne. For den mindre omfattende doktorgraden ph.d., som ble innført i forbindelse med «Kvalitetsreformen», kreves bare én prøveforelesning, som gjerne er over samme tema som doktorgraden. Prøveforelesningene eller prøveforelesningen kommer i tillegg til disputasen. Frem til 2003 ble det benyttet to prøveforelesninger for alle doktorgrader i Norge, en over oppgitt og en over selvvalgt emne.

Ved tildeling av magistergraden ble det også benyttet prøveforelesning.

En del akademiske institusjoner bruker prøveforelesning i forbindelse med ansettelse av nye professorer eller andre i (fortrinnsvis høyere) vitenskapelige stillinger, for å danne seg et bilde av kandidatenes evne til å undervise. Prøveforelesningene avholdes etter at det foreligger en innstilling fra sakkyndig utvalg, og kan tildels ha preg av en formalitet idet det er sjelden at andre enn den først innstilte tilbys stillingen.

## Referanser
Den du veit

***Den du veit*** er et musikkalbum utgitt av Marius Müller i 1981.

## Låtliste
;Side 1
# «Vær deg sjæl» (Marius Müller)
# «Flåkjeft» (Marius Müller)
# «Lang tid» (Marius Müller)
# «Karina» (Marius Müller)
# «Nå er'e oss» (Marius Müller/Svein Dag Hauge)

;Side 2
# «Den du veit» (Marius Müller)
# «Frigjorte damer» (Marius Müller)
# «Lei av deg» (Marius Müller)
# «Verden vil bedras» (Marius Müller)
# («Bli hos meg) i natt» (Marius Müller/Svein Dag Hauge)

## Medvirkende
### Musikere
* Marius Müller – gitarer, sang, kor, låtskriver, produsent
* Svein Dag Hauge – gitar, kor, låtskriver, produsent
* Rolf Graf – bass
* Per Hillestad – trommer
* Geir Langslet – tangenter
* Amund Enger – kor
* Sigurd Køhn – sax på «(Bli hos meg) i natt»
* Arild Stav – sax på «Nå er'e oss»

## Medvirkende og annet
* Innspilt i Rosenborg Studios i februar/mars 1981
* Teknikere Hans Petter Danielsen og Tore Tambs Lyche
* Fotograf: Dagfinn Tranberg 
* Lacquer cut: Ivar Finsen 
* Design: Paal Ekerby

## Eksterne lenker
The Rutles 2: Can’t Buy Me Lunch

***Can't Buy Me Lunch*** er britisk tv-film fra 2003. Den er en gjenfortelling av 1978 parodi-dokumentaren *[[All You Need Is Cash]]*, i moderne setting.

## Handling
Tjuetre år etter den opprinnelige filmen, intervjuer dokumentaristen Melvin Hall viktige artister, skuespillere, og musikere om det trendsettende populærbandet The Rutles, som for det meste gjorde de gale valgene og havnet på feil side av historien og berømmelsens tinder. 

## Rolleliste
* Eric Idle som forteller / Dirk McQuickly / Lady Beth Mouse-Peddler
* Neil Innes som Ron Nasty
* Ricky Fataar som om Stig O'Hara
* John Hasley som Barry 
* Robin Williams som Hans Hänkie
* Jimmy Fallon som reporter
* April Adams som groupie
* Kevin Nealon som Kevin Wongle
* Catherine O'Hara som Astro Glide
* Jim Piddock som Troy Nixon
* David Bowie blir intervjuet
* Billy Connolly blir intervjuet
* Carrie Fisher blir intervjuet
* Jewel Kilcher blir intervjuet
* Steve Martin blir intervjuet
* Mike Nichols blir intervjuet
* Conan O'Brien blir intervjuet
* Salman Rushdie blir intervjuet
* Garry Shandling blir intervjuet
* Clint Black blir intervjuet
* Tom Hanks blir intervjuet
* Graham Nash blir intervjuet
* Bonnie Raitt blir intervjuet
* David A. Stewart blir intervjuet
* James Taylor blir intervjuet
* Jann Wenner blir intervjuet
* Bill Murray som Bill Murray The K (arkivbilder)

## Mottakelse
Oppfølgeren ble ikke godt mottatt, og vil neppe oppnå noen kultstatus, slik som den foregående, All You Need Is Cash. Enkelte kritikere har ment filmen ikke er annet enn en gjenfortelling av innholdet i første film, og aldri burde vært presentert for noe kjøperpublikum.

## Se også
* All You Need Is Cash
* Archaeology (album)
* Fiktive Rutlesalbum
* The Rutles
* The Rutles (soundtrack)

## Eksterne lenker
*
Tiina Lehtola

**Tiina Lehtola** (født 3. august 1962) er en finsk tidligere skihopper og fotballspiller. Hun ble den første kvinne som hoppet over 100 meter på ski da hun hoppet 110 meter i Rukatunturi-bakken i Kuusamo i Finland 29. mars 1981. Senere byttet hun til fotball, og spilte blant annet for den svenske klubben AIK og på det finske landslaget.

## Se også
* Kvinner i skihopping

## Referanser


## Kilder
* Skisprungschanzen-Archiv: Die Geschichte des Frauenskispringens
* Ilta-Sanomat: Naisjalkapalloilija hyppäsi Rukan suurmäestä 110 metriä  (20. desember 2013, besøkt 2. mars 2015)
Bård Benum

**Bård Benum** (født 11. august 1962) er en norsk sivilingeniør.

Han tok eksamen ved linja for industriell økonomi ved NTH i 1988, og har etterpå hatt lederstillinger i Reitangruppen, Vital Forsikring og DnB NOR. Fra 2007 til 2018 var Benum administrerende direktør i Powel. Fra 2018 er Benum CEO og partner i VitalThings.

I unge dager var Benum en god skiløper, med to femteplasser (30 km og 50 km), og én sjetteplass (15 km) fra ski-NM i 1985. Han sitter i styret for Rosenborg Ballklub og Rosenborg Sport.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Presentasjon på Powels hjemmeside
* NA24: Fra Vital til Powel
Ricky Fataar

**Ricky Fataar** (født **Rikki Fataar** 5. september 1952 i Durban) er en sørafrikansk multiinstrumentalist av Cape Malays-slekt, som har spilt både gitar og trommer i en rekke grupper i Sør-Afrika, Australia, USA og Storbritannia. han ble berømt som skuespiller i filmen *[[All You Need Is Cash]]* der han deltok som medlem av bandet The Rutles. 

Fataar's første band var The Flames, et band fra Fataars fødested, Durban i Sør-Afrika, som startet i 1963. Han var ni år da han ble medlem i The Flames

Han oppnådde dessuten suksess som skuespiller i fjernsynskomedien *[[All You Need Is Cash]]*, hvor han som medlem av det fiktive bandet The Rutles parodierte The Beatles. 

Han er også kjent for sine opptredener med The Beach Boys (sammen med Blondie Chaplin, tidligere kamerat fra The Flames) mellom 1971 og 1974 på slagverk og har arbeidet både som plateprodusent og med filmproduksjon, filmmusikk og fjernsyn. Bandet gjorde noen innspillinger før de startet med turneringer over hele Sør-Afrika, og ble populære der.

## Diskografi
*Se også [[The Beach Boys#Studioalbum|The Beach Boys' diskografi]].*

**Album med [[Bonnie Raitt]]**
* 1982: – *Green Light*
* 1989: – *Nick of Time*
* 1991: – *Luck of the Draw*
* 1994: – *Longing in Their Hearts*
* 1994: – *Road Tested* (livealbum)
* 2002: – *Silver Lining*
* 2005: – *Souls Alike*
* 2012: – *Slipstream*
* 2016: – *Dig In Deep*
* 2022: – *Just Like That...*

**Album med Keb' Mo' **
* 1996: – *Just like You*

**Album med Tim Finn**
* 1983: – *Escapade*
* 1994: – *Before & After*

**Album med [[Anne Murray]]**
* 1996: – *Anne Murray*

**Album med [[Peter Cetera]]**
* 1981: – *Peter Cetera*

**Album med [[Etta James]]**
* 1989: – *Seven Year Itch*

**Album med [[Ryan Adams]]**
* 2004: – *Love Is Hell*

**Album med [[Jennifer Warnes]]**
* 1978: – *Shot Through the Heart*

**Album med Pops Staples**
* 1992: – *Peace to the Neighborhood*

**Album med Jenny Morris** 
* 1987: – *Body and Soul*
* 1989: – *Shiver*
* 1991: – *Honeychild*

**Album med Boz Scaggs**
* 1994: – *Some Change*
* 1996: – *Fade into Light*
* 1997: – *Come On Home*
* 2018: – *Out of the Blues* 

**Album med Delbert McClinton**
* 2001: – *Nothing Personal*

**Album med [[Tim Hardin]]**
* 1980: – *Unforgiven*

**Album med [[Phoebe Snow]]**
* 1989: – *Something Real*

**Album med [[Robert Palmer]]**
* 1988: – *Heavy Nova*

**Album med [[Elton John]]**
* 1993: – *Duets*

**Album med [[Steve Harley]]**
* 1978: – *Hobo with a Grin*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Black Clouds & Silver Linings

***Black Clouds & Silver Linings*** er det tiende musikkalbumet fra det amerikanske progressiv metal-bandet Dream Theater.

Albumet er det tiende studioalbumet i rekken, og ble utgitt 23. juni 2009 på Roadrunner Records. Det er produsert av trommeslager Mike Portnoy og gitarist John Petrucci, mens Paul Northfield som også mikset *[[Systematic Chaos]]* (2007) var tilbake som mikser. Albumet ble innspilt i Avatar Studios i New York. Albumet var også det siste med Portnoy som trommeslager frem til han vendte tilbake til bandet i oktober 2023.

Albumet blir utgitt som CD, 3-disk Special Edition, hvor den ene er med coverlåter og den andre instrumentaler, og på vinyl (LP).

*Black Clouds & Silver Linings* debuterte på 6.-plass på Billboard Top 200 albumlisten, og solgte 40 285 eksemplarer den første uken. Begge deler er det høyeste i bandets historie, og bandets største suksess.

## Sporliste
#«A Nightmare to Remember» (John Petrucci)	16:10
#«A Rite of Passage» (John Petrucci) 8:35
#«Wither» (John Petrucci) 5:25
#«The Shattered Fortress» (Mike Portnoy) 12:49
#«The Best of Times» (Mike Portnoy) 13:07
#«The Count of Tuscany» (John Petrucci) 19:16

**Bonusdisk 1 (coverlåter)**
#«Stargazer», (Ronnie James Dio, Ritchie Blackmore), Rainbow 8:10
#«Tenement Funster / Flick of the Wrist / Lily of the Valley»,  (Roger Taylor, Freddie Mercury), Queen 8:17
#«Odyssey», (Instrumental) 	The Dixie Dregs 7:59
#«Take Your Fingers from My Hair», (Randy Jackson), Zebra 8:18
#«Larks' Tongues in Aspic, Part Two», (Instrumental), King Crimson 6:30
#«To Tame a Land», (Steve Harris), Iron Maiden	7:15

**Bonusdisk 2 (instrumental)**
#«A Nightmare to Remember» 15:39
#«A Rite of Passage» 8:36
#«Wither» 5:28
#«The Shattered Fortress» 12:47
#«The Best of Times» 13:20
#«The Count of Tuscany» 18:47

## Personell
*James LaBrie&nbsp;– Vokal
*John Myung&nbsp;– Bass
*John Petrucci&nbsp;– Gitar
*Mike Portnoy&nbsp;– Trommer, Perkusjon
*Jordan Rudess&nbsp;– Keyboard

## Listeplasseringer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kim-Rune Hellesund

**Kim-Rune Hellesund** (født 15. august 1980) er en norsk fotballspiller som spiller for Nest-Sotra. Han har tidligere spilt for blant annet Bryne, Sogndal og senest Løv-Ham.

Hellesund spiller som angriper og skåret 19 mål på 21 kamper for Nest-Sotra i 2008-sesongen, på tross av at han slet med en skade deler av vårsesongen. Foran 2009-sesongen gikk han til Løv-Ham, men gikk tilbake igjen til Nest-Sotra midtveis i 2010-sesongen på grunn av liten spilletid.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
AGCO

**AGCO** (**Allis-Gleaner Company Corporation**) er fabrikant og leverandør av landbruksutstyr, basert i Duluth i Georgia i USA. Deres største merker er bl.a. Massey Ferguson, Valtra, Challenger og Fendt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carl Adolph Dahl

:*For sønnesønn med nesten samme navn, se [[Carl Adolf Dahl]] (1828–1907), stadsingeniør i Trondheim*

**Carl Adolph Dahl** (1769–1819) var eidsvollsmann, stortingsrepresentant og byskriver i Fredrikshald (Halden).

Dahl var jurist med eksamen fra Universitetet i København i 1791.
Han arbeidet som byskriver i Fredrikshald og hadde vært med i krigen mot svenskene i 1808–1809.

På Riksforsamlingen på Eidsvoll knyttet han seg ikke til noe bestemt parti, og både i samtiden og senere ble han anklaget for å støtte Christian Frederik samtidig som han støttet svenskene. På sensommeren i 1814 var han med og forsvarte Fredrikshald mot svenske angrep.

Han ble valgt inn på Stortinget som 1. representant fra Fredrikshald for perioden 1818-1820, men kunne ikke møte på grunn av sykdom. 	 	

Carl Adolph Dahl var gift med Johanne Theodora Stang (1780–1835). De kjøpte i 1808 gården Vevlen i Idd som lystgård til sommerbruk og fikk der oppført en stor herskapelig hovedbygning av tegl i årene 1811–14, aldri helt fullført. Deres sønnesønn var stadsingeniør i Trondheim Carl Adolf Dahl.

Dahl var ridder av Dannebrogordenen og Nordstjerneordenen.

## Litteratur
* Svandal, Trond: "Carl Adolph Dahl og lystgården Vevlen i Halden". I: Jørn Holme (red.), *De kom fra alle kanter - eidsvollsmennene og deres hus*. Oslo: Cappelen Damm, 2014
* Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): *Eidsvollsmennene – Hvem var de?*, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med eidsvollsmannens biografi, slekt, underskrift, bilde og beskrivelse av hans segl på Grunnloven 17. mai 1814
* Hans Cappelen: «Hva seglene på Grunnloven av 17. mai 1814 kan vise oss», *Heraldisk Tidsskrift*, bind 11, nr. 110, København oktober 2014, side 452-467, med fotografi og omtale av hans segl med våpenskjold på side 454

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Øst-Finnmark reinbeiteområde

**Øst-Finnmark reinbeiteområde** er en del av reindriftsforvaltningen i Norge. Reinbeiteområdet har et totalt areal på 30&nbsp;700&nbsp;km², i området fra Karasjok i vest til grensa mot Russland i øst. Reinbeiteområdet er inndelt i 15 reinbeitedistrikter.  Reinbeiteområdet ledes av et områdestyre med medlemmer oppnevnt av Fylkestinget og Sametinget.

I Varanger/Polmak har hvert av disse distriktene både vinter- og sommerbeite. Vinterbeitinga skjer hovedsakelig i innlandet og sommerbeitinga ved kysten eller på øyene. Distriktene i Karasjok flytter reinen mellom sommerbeite langs kysten til felles vinterbeite i innlandet. Reinbeitedistriktene har sitt eget sommerbeite, mens høst-, vinter- og vårbeiting foregår på fellesbeitene i Karasjok.

Øst-Finnmark reinbeiteområde grenser til Vest-Finnmark reinbeiteområde. 

## Eksterne lenker
* Reindriftsforvaltningen i Norge - om reinbeiteområdene
Mattrim Cauthon

**Mattrim Cauthon** er en fiktiv person i bokserien *[[Tidshjulet]]*, og er en av de tre mest sentrale personene. Han er kjennetegnet av å ha mye flaks. Iblant opplever han noe som beskrives som *terninger som ruller i hodet* hans. Dette er alltid tegn på at noe viktig kommer til å skje, men han vet ikke hva. Noenganger selv ikke etter at det har skjedd. Han er også en Ta'veren.
Ludvig Aubert

**Ludvig Mariboe Benjamin Aubert** (født 22. november 1838 i Christiania, død 5. februar 1896 i samme by) var en norsk jurist.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Ludvig Aubert var sønn av språkforskeren Ludvig Cæsar Martin Aubert (1807–87), bror av kunsthistorikeren Andreas Aubert og gift med Elise Aubert, som var en populær forfatterinne. 

### Karriere
Han var professor i lovkyndighet ved universitetet i Kristiania fra 1864, med en avbrytelse i 1884, da han var justisminister i Schweigaards ministerium (Aprilministeriet) fra april til juni. 1877–79 var han formann i den norske veksellovkommisjonen, og fikk dermed stor innflytelse på utformingen av de nordiske veksellovene av 1880.

Aubert skrev flere verker om juridiske spørsmål. Han leverte også to innlegg i striden om Norges statsrettslige stilling i unionen med Sverige, avhandlingene *Kielertraktatens opgivelse som unionens retslige grundlag* (1894) og *La Norvège devant le Droit international* (1896). Etter hans død utga Ebbe Hertzberg hans monografi om *Norges folkeretslige stilling* (1897). I 1883 utga han et arbeid om *[[A. M. Schweigaard]]s barndom og ungdom*.

Aubert ble utnevnt til æresdoktor ved Uppsala universitet i 1877 og ved universitetet i Berlin i 1890.

Aubert var på Lom prestegård da Henrik Ibsen kom dit i 1862 på sin lange fottur. De to gikk sammen over Sognefjellet, en tur som ga Ibsen mange inntrykk til diktingen. 

## Verker
* *Kontraktspantets historiske udvikling, især i dansk og norsk ret* (1872)
* *De norske retskilder og deres anvendelse* (1877)
* *Den nordiske vekselret* (1880–82)
* *A. M. Schweigaards barndom og ungdom* (1883)
* *Den norske obligationsrets specielle del* (1890–1900)
* *Grundbøgernes historie i Norge, Danmark og til dels Tyskland* (1892)
* *Kielertraktatens opgivelse som unionens retslige grundlag* (1894)
* *La Norvège devant le Droit international* (1896)
* *Norges folkeretslige stilling* (1897)

## Referanser


## Kilder
* *[[Salmonsens konversationsleksikon]]*, 2. utg., bind II, s. 352. København: J. H. Schultz, 1915.

## Eksterne lenker
* 
*
Hans Andreas Benneche

**Hans Andreas Benneche** (født 22. september 1811 i Trondhjem, død 10. september 1893 i Kristiania) var en norsk kjøpmann og filantrop. Han er kjent for å ha opprettet Benneches legat.

Benneche opprettet en rekke legater og stiftelser med vitenskapelige, kunstneriske og veldedige formål. Han skjenket universitetet 80&nbsp;000 kroner, vitenskapsselskapene i Kristiania og Trondhjem henholdsvis 80&nbsp;000 og 20&nbsp;000 kroner, Skulpturmuseet i Kristiania 40&nbsp;000 kroner, Diakonisseanastalten i Kristiania  20&nbsp;000 kroner, Kristiania barnehjem 40&nbsp;000 kroner og Kristiania blindeinstitutt 40&nbsp;000 kroner. Han opprettet også tre legater for trengende personer i Trondhjem på til sammen omtrent 315&nbsp;000 kroner.

## Benneches legat
I ettertid er Benneche kanskje mest kjent for å ha opprettet «H.A. Benneches legat for norsk kunst», oftest omtalt som Benneches legat, på 80&nbsp;000 kroner. I bestemmelsene var det fastslått at legatets midler bare skulle tildeles kunstnere som sto på kristendommens grunn. Denne bestemmelsen førte siden til den såkalte Benneche-saken på 1930-tallet, en strid i Den norske forfatterforening om hvem som burde tildeles midlene fra legatet.

Benneches gate i Oslo er oppkalt etter Hans Andreas Benneche.

## Referanser


## Kilder
* *[[Illustreret norsk konversationsleksikon]]*, bind 1, sp. 854. Kristiania: Aschehoug, 1907.
Sjur Sexe

**Sjur Aamundssøn Sexe** (født 14. august 1808, død 17. februar 1888) var en norsk matematiker og geograf. Fra 1860 til 1876 var han  professor ved universitetet i Kristiania. Han var medlem av Videnskabsselskabet i Kristiania.

## Liv
Sexe kom fra en av Seksegårdene ved Sørfjorden i Hardanger, og lærte seg som gutt matematikk på egen hånd. I 20-årsalderen ble han kjent med læreren Lyder Sagen i Bergen, som fattet interesse for ham og skaffet ham hjelp til å studere.

Sexe studerte bergvitenskap og tok i 1840 eksamen som cand.miner. Han arbeidet først som bergmester i Trondheim, før han i 1846 ansatt som bergmester ved Kongsberg Sølvverk. Her hadde direktøren, Bøbert, iverksatt en plan som etter Sexes mening var uheldig. Etter en avispolemikk mellom de to ble Sexe avsatt som bergmester av regjeringen, men opposisjonen på Stortinget bevilget ham ventepenger og fikk et par år senere opprettet en professorstilling i fysisk geografi til ham. Fra denne stillingen tok han avskjed i 1876. Han satt som ordfører i Kongsberg fra 1. januar til 14. mars 1851.

Sexes gate på Tøyen i Oslo og Sexes gate i Kongsberg er oppkalt etter ham.

## Arbeid
Sexe var som geograf en banebrytende forsker innen fagområdet glasiologi. Han skrev avhandlinger om isbreer, istidsfenomener, landhevning, strandlinjer og jettegryter. Han forfattet også noen mindre oppsatser om matematikk. I 1879 utga han en liten samling av *Gamle Salmer i forynget Form*. Han skrev også en del artikler i morgenbladet på landsmål, og var med det en av de første som brukte landsmål.

## Se også
* Liste over ordførere i Kongsberg

## Referanser


## Kilder
* *[[Salmonsens konversationsleksikon]]*, 2. utg., bind XXI, s. 300. København: J. H. Schultz, 1926.
* https://runeberg.org/nfce/0135.html
* http://www.tfb.no/db/personalhistorie/3_7_20070228_153436.pdf

## Eksterne lenker
* 
* Kongsberg kommune
* http://www.tfb.no/db/personalhistorie/3_7_20070228_153436.pdf
* Chr. Thaulow. Personalhistorie for Trondhjems by og omegn i et tidsrum af circa 1 1/2 aarhundrede. Trondhjem 1919. sid 686
Parker Brothers

**Parker Brothers** er en amerikansk produsent av leketøy og spill, samt et varemerke for disse. Selskapet har gitt ut mer enn 1800 spill, og blant de mest kjente er Monopol, Cluedo, Risk og Trivial Pursuit. Parker Brothers er et heleid datterselskap av Hasbro.

Parker Brothers ble grunnlagt av George S. Parker i 1883 i hjembyen Salem, Massachusetts. Georges bror Charles ble med fra 1888, derav navnet.
Nikolai Julius Sørensen

**Nikolai Julius Sørensen** (født 14. september 1850 i Råde, død 28. januar 1923 i Kristiania) var en norsk folkehøyskolemann, politiker og redaktør.

Nikolai Julius Sørensen ble student i 1869 og viet seg siden til folkehøyskolesaken, delvis som lærer og delvis som folkehøyskolebestyrer. Etter å ha tatt juridisk eksamen i 1876 var han bestyrer for Alfheim folkehøyskole fra 1878. Denne skolen holdt til på forskjellige steder i Smaalenene helt til 1890. Som skoleforstander utga han tidsskriftet *[[Heimdal (tidsskrift)|Heimdal]]*, og skrev en del bøker. Han redigerte også avisen *[[Østlandske Tidende]]*. På grunn av en rekke angrep på kongedømmet og forherligelse av republikken i denne avisen ble han i 1881 idømt 60 dagers arrest av Høyesterett for majestetsforbrytelse.

Fra 1883 til 1888 representerte Sørensen Venstre for Smaalenenes amt på Stortinget. Fra 1888 til 1893 utga han avisen *[[Posten (avis)|Posten]]*, med hans kone som navngitt redaktør. Fra 1892 til 1918 var han statsrevisor. Han deltok i stiftelsen av Norges Fredsforening i 1885 og stiftet i 1895 Kristiania Fredsforening. 

Sørensen var bror av landskapsmaleren Jørgen Sørensen.

## Referanser


## Kilder

## Eksterne lenker
*
Quetzalordenen

**Quetzalordenen** (spansk: *Orden del Quetzal*) er en guatemalansk orden. Den ble innført i 1936 og tildeles guatemalanske, så vel som utenlandske, mottakere.

## Bakgrunn
Ordenen ble innstiftet 23. april 1936 og er gitt navn etter Guatemalas nasjonalfugl. Quetzalordenen er Guatemalas fremste orden. Den tildeles både guatemalanske og utenlandske statsborgere for innsats for Guatemala.

## Inndeling
Quetzalordenen er inndelt i seks grader:
* kjede
* storkors 
* storoffiser
* kommandør
* offiser
* ridder

## Insignier
 
Ordenstegnet for Quetzalordenen er et femarmet kors i gull med mørk og lys blå emalje.Korsets armer er utformet med tre tagger, der de ytterste taggene har en liten kule. I korsvinklene er det plassert spisser. Midtmedaljongen er lys blå og bærer en avbildning av Guatemalas riksvåpen, der quetzal-fuglen også forekommer. Motivet er omgitt av en hvitemaljert bord der ordene «GUATEMALA • AL MERITO •» er innskrevet i gull. Baksiden bærer årstallet for ordenens innstiftelse, «MCMXXXVI», og navn på spansk, «ORDEN DEL QUETZAL».

Ordensstjernen er i gull og har ordenstegnet plassert på en sølvstjerne.

Ordenskjedet har ledd bestående av et mayainspirert motiv vekselvis med Guatemalas riksvåpen.

Ordensbåndet er lyst blått med smale hvite striper ved kantene.

## Tildeling
Quetzalordenen kan tildeles for sivile og militære fortjenester. Den kan tildeles guatemalanske borgere, så vel som utlendinger. Ordenens høyeste klasse tildeles andre lands statsledere og regjeringssjefer.

## Referanser