Saint Peter (Guernsey)

**Saint Peter** (guernésiais og fransk: *Saint Pierre*), offisielt som **Saint Pierre du Bois** (engelsk: «St. Peter in the Wood»), ikke til å forveksles med Saint Peter Port, er et av ti *[[parish]]es* (distrikter) på kanaløya Guernsey. Det ligger sørvest på øya. Det gamle tilnavnet på guernesiais for folket i Saint Peter var *etcherbaots* som betyr biller.

## Geografi
Saint Peter er lokalisert sørvest på øya og grenser mot prestegjeldene Torteval, Saint Saviour, Forest, og Saint Andrew. Prestegjeldet er hovedsakelig landsbygd med en liten landsby i dens midtre.

Sognekirken er det mest uvanlige på Guernsey da den bygd på bunnen av en liten dal, og dens indre ikke er flat, men diagonal i sin framtoning. Sognekirken ligger en kort avstand fra det vestlige sentrum av lokalsamfunnet som vanligvis kalles for «Styx».

## Historie

Le Creux ès Faïes er en neolittisk ganggrav som er lokalisert på odden av L'Eree. Den ble arkeologisk undersøkt mellom 2006 og 2010, men ble første gang undersøkt i 1840 da det ble funnet pilspisser, flint, keramikk og beinlevninger av mennesker og dyr. Det megalittiske monumentet har utsyn odden som ga tilgang til tidvannsøya Lihou ved lavvann. Dyssen er 9 meter lang og 2 meter høy. Den har et indre kammer med to store steinplater over og en rekke steiner som danner en ytterkant av gravhaugen på den nordvestlige siden (se bilde). Inngangen til kammeret er åpen for publikum.

Lihou er en liten tidevannsøy lokalisert rett utenfor vestkysten av Saint Peter. Øya administreres av prestegjeldet, men eies Guernseys myndigheter, States of Guernsey, men har tidligere tider hatt en rekke eiere. I gamle dager samlet lokalbefolkningen tang og tare ved fjære sjø på øya som naturlig gjødsel, og er i dag et utfartssted, men er et viktig senter for bevaring av våtmarksområder for sjeldne fugler og planter, foruten også en historisk ruin av et kvinnekloster og et gårdshus. De eldste spor av befolkning er fra den mesolittiske tidsalder ved objekter avdekket fra arkeologiske undersøkelser på 1990-tallet. Det er funnet graver fra neolittisk tid (bondesteinalderen) på fastlandet i nærheten av øya. Det er noe usikkert når klosteret ble etablert, muligens så tidlig som 1114 eller senere, i 1156. Nedtegnelser antyder at det var underlagt benediktinerklosteret i Mont-Saint-Michel.

Château du Rocquaine, eller Fort Grey som det kalles nå, er et Martellotårn (lite forsvarstårn) lokalisert på en bergknaus i bukta Rocquaine Bay. Det hevdes at tidligere var det stedet hvor de lokale heksene samlet seg. Det eksisterende festningen med sitt hvite tårn, ble bygget som et del kystforsvaret av britene i 1804 under Napoleonskrigene. Det er rundt 11 meter i diameter og rundt 9 meter høyt. Det fikk sitt nåværende navn etter Charles Grey, 1. jarl av Grey. Han var guvernør av Guernsey fra 1797 til 1807.

Fort Saumarez er et tilsvarende Martellotårn som står på en odde som utgjør den nordlige enden av L'Erée og forlenges med en utfylt landevei til nevnte Lihou. Det ble også konstruert i 1804 på samme sted som et eksisterende kanonbatteri. Det ble oppkalt etter marinekapteinen James Saumarez, selv fra Guernsey, og som på denne tiden kommanderte de britiske marinestyrkene i Den engelske kanal. Det er noe mindre enn Fort Grey, 10,3 meter i diameter og litt over 5 meter høyt. Under Nazi-Tysklands okkupasjon av Kanaløyene bygde de tyske styrkene et observasjonstårn i betong på fire etasjer på toppen av det eksisterende tårnet og rev batteriet rundt. Det er i dag privat eid og ikke åpent for offentligheten.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* St Pierre Du Bois