open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pazyrykteppet

**Pazyrykteppet** er verdens eldste bevarte knyttede teppe, og anses  å være fra 400-tallet f.Kr. Det ble funnet i en grav i Pazyrykdalen i Altaifjellene i det sørlige Sibir i 1947, og er nå utstilt i Eremitasjen i St. Petersburg.

## Om teppet

### Størrelse
Teppet er 180&nbsp;cm bredt og 200&nbsp;cm langt.

### Teknikk og materiale
Teppet er håndknyttet av garn i fåreull. Knutene er symmetrisk knyttet, med 420&nbsp;000 knuter per kvadratmeter.

### Tekstilfargene
Våren 2021 kunngjorde forskere at nye analyser hadde gitt mer innsikt i hvordan ullen som teppet er tilvirket av, hadde blitt farget. Teppet har fortsatt svært klare og sterke farger, og forskerne har nå fastslått at teppet viser at allerede for 2500&nbsp;år siden kjente man teknikken med å la fargebad gjære før ullen ble farget. Rødfargen i teppet ble fremstilt av fargestoffet alzarin, som var utvunnet av røttene av krapprot (*rubia tinctorum*), tilsatt aluminium. Denne rødfargen kalles også for krapprød.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om mattan på den svenska föreningen Pazyryks webbplats (Arkivert nettside.)
Derbenttepper

**Derbenttepper** er en type dagestantepper som knyttes i den dagestanske byen Derbent. Teppene kan være meget vakre men holder ikke like høy kvalitet som de som er knytte ute på landsbygden.

## Eksterne lenker
* Om derbentmattor på alltommattor.se
Jernbanedirektoratet

**Jernbanedirektoratet** er et norsk direktorat vedtatt opprettet av Kongen i statsråd 5. februar 2016. Etableringen av direktoratet var en del av Erna Solbergs regjerings jernbanereform.

Direktoratet er underlagt Samferdselsdepartementet og var operativt fra 1. januar 2017. Jernbanedirektoratet skal nå overordnede mål om en effektiv, sikker og miljøvennlig jernbanesektor. Direktoratet skal ivareta den strategiske, helhetlige og overordnede koordineringa og planlegginga av jernbanesektoren.

## Organisasjon

### Nåværende struktur (2025)
Jernbanedirektoratet har fire avdelinger og tre staber:

* Avdelingen for kunnskapsgrunnlag, innsikt og bærekraft
* Avdelingen for sektorsamordning
* Avdelingen for kjøp og avtalestyring
* Avdelingen for digitalisering, innovasjon og teknologi
* Staben for kommunikasjon og samfunnskontakt
* Organisasjonsstaben
* Staben for virksomhetsstyring

Direktoratet har også ansvaret for etatsstyring av  Norsk jernbanemuseum samt drift av Norsk fagskole for lokomotivførere.

## Oppgaver

### Drift og utbygging av infrastruktur
Jernbanedirektoratet inngår avtaler med Bane NOR SF innenfor flere områder, og alle statlige bevilgninger til infrastrukturen fordeles gjennom to avtaler:

* Avtale om tilgjengelighet til dagens infrastruktur (drift og vedlikehold) for å sikre den daglige trafikken
* Avtale om planlegging, prosjektering og utbygging av ny jernbaneinfrastruktur for å sikre jernbanens transporttilbud i fremtiden

### Offentlig kjøp av persontogtrafikk

Jernbanedirektoratet inngår trafikkavtaler med togselskaper om å gjennomføre persontogtrafikk innenfor definerte «trafikkpakker» for perioder på 8–10 år. Avtalene inngås etter reglene for offentlige anskaffelser.

# Sør (2019–2027: Go-Ahead Norge under navnet Sørtoget)
# Nord (2020–2028: SJ Norge under navnet Nord)
# Vest (2020–2029: Vy Tog)
# Østlandet 1 (Vy Tog)
# Østlandet 2 (2023–2033: Vy Tog)
# Drammen–Eidsvoll, via Gardermoen (Flytoget; planlagt ny avtaleinngåelse i 2025)

## Se også
* Statens jernbanetilsyn
* Bane NOR

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Slim sala bim

***Slim sala bim*** var Norges bidrag til Underholdningsfestivalen i Montreux i 1980 med Anne Marit Jacobsen i hovedrollen. Manuset ble skrevet av Erik Diesen og Andreas Diesen, med tilleggsmateriale av Knut Aunbu, Harald Heide-Steen jr. og Robert Williams.

Lengde: 31 minutter.

Bidraget ble sendt på NRK Fjernsynet 26. april 1980.

## Handling
Fra NRKs nettsted:

## Medvirkende
*Anne Marit Jacobsen
*Kari Diesen
*Elsa Lystad
*Eva von Hanno
*Grete Randsborg
*Bente Lund
*Ragnhild Nygaard
*Dag Vågsås
*Trond-Viggo Torgersen
*Kari Diesen d.y.

## Stab
*Skrevet av Erik Diesen og Andreas Diesen
*Tilleggsmateriale av Knut Aunbu, Harald Heide Steen jr. og Robert Williams
*Koreografi: Kjersti Alveberg
*Musikalske ledere: Øivind Bergh, Sigurd Jansen
*Kostymer: Ellen Andreassen, assistert av Lisbeth Nygaard Molde
*Sminke: Wenche Johansen
*Designer: Dag Frogner
*Rekvisitter: Jan Aage Sohlberg, assistert av Leif Arild Eriksen
*Fotografi: Erik Karlsen
*Filmlyd: Bjarne Nilssen
*Filmlys: Arne Johansen
*Filmklipper: Kjell Andersen
*TV-kamera: Kjersti Apenæs, Kjell Brusveen, Bjørg Kittelsen, Otto Valsø
*Studiolyd: Øystein Storm-Johannsen, Charles Almås
*Studiolys: Arne Helmer Olsen
*Videoredigering: John Veiset
*Teknisk leder: Jan Vatn
*Produksjonsassistenter: Brit Hartmann Flatland, Bibby Ditlev-Simonsen, Turid Enger, Anders Enger, Tore Brockstedt
*Produksjonsleder: Eva Marie Tørmoen
*Regissør: Erik Diesen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ilir

**Ilir** er et svært vanlig albansk mannsnavn.

## Etymologi
*Ilir* er avledet av navnet på den indoeuropeiske stammen illyrerne i Albania. Navnet betyr «frihet». I albansk og gresk mytologi var Ilir (gresk: Illyrios) sønn av Kadmos og Harmonia.

## Utbredelse
*Ilir* er et svært vanlig navn i Albania. Varianten *Ilirjan* er også mye brukt der. 

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
*Ilir Meta (født 1969), albansk statsminister
*Ilir Latifi (født 1983), svensk kampsportutøver
*Ilir Azemi (født 1992), kosovisk fotballspiller
*Ilir Zherka, albansk-amerikansk menneskerettighetsaktivist
*Ilir Lluka, musiker
*Ilir Jusufi, svenske medieviter

## Referanser


## Eksterne lenker
Flueggea

* *[[Flueggea acicularis]]*
* *[[Flueggea acidoton]]*
* *[[Flueggea anatolica]]*
* *[[Flueggea elliptica]]*
* *[[Flueggea flexuosa]]*
* *[[Flueggea gracilis]]*
* *[[Flueggea jullienii]]*
* *[[Flueggea leucopyrus]]*
* *[[Flueggea monticola]]*
* *[[Flueggea neowawraea]]*
* *[[Flueggea schuechiana]]*
* *[[Flueggea spirei]]*
* *[[Flueggea suffruticosa]]*
* *[[Flueggea tinctoria]]* 
* *[[Flueggea verrucosa]]*
* *[[Flueggea virosa]]*

***Flueggea*** er en slekt i plantefamilien Phyllanthaceae.

De er busker eller små trær. Bladene er enkle og ovale og sitter spredt. Kvistene har torner hos noen arter. De er nesten alltid særbu med egne hann- og hunnplanter, men noen få arter er sambu med adskilte hann- og hunnblomster på samme busk. De små, grønne blomstene sitter i bladhjørnene. Frukten er en bærlignende kapsel. 

*Flueggea* er hovedsakelig utbredt i de tropiske delene av Asia, Afrika og Oseania, men det er også tre arter i Neotropis og noen i tempererte strøk i den gamle verden. To arter, *[[Flueggea suffruticosa]]* og *[[Flueggea virosa]]*, er vidt utbredt, mens de andre har en begrenset, relikt utbredelse. I middelhavslandene finnes *[[Flueggea tinctoria]]* på Den iberiske halvøy og den svært sjeldne *[[Flueggea anatolica]]* i Sør-Tyrkia.

Disse plantene ble tidligere ofte regnet til slekten *[[Securinega]]*, som nå er snevret inn til kun å omfatte arter på Madagaskar og Maskarenene. Alle arter i Phyllanthaceae ble tidligere plassert i vortemelkfamilien (Euphorbiaceae).

## Kilder
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Marthe Bjørnsgaard

**Marthe Bjørnsgaard** (født 6. mai 1993) er en norsk langrennsløper som representerer Lillehammer Skiklub.

Bjørnsgaard ble tatt ut i den norske troppen til U23-VM på ski 2015, hvor hun endte på en 19.-plass i sprinten etter å ha blitt slått ut i kvartfinalen. Samme sesong debuterte hun i verdenscupen i langrenn i sprinten i Drammen 11. mars, hvor hun endte på 44.-plass i prologen.

I Norgesmesterskapet på ski 2015 endte hun rett utenfor pallen på lagsprinten sammen med Barbro Kvåle. Året etter tok hun bronsemedalje på stafetten sammen med Mari Støen Gussiås og Kvåle, etter at sistnevnte spurtslo arrangørklubben Kvaløysletta Skilag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Orthosoma

* Se systematisk inndeling

***Orthosoma*** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor (ca. 30 millimeter), rødbrun trebukk, lysere på farge enn de fleste andre Prioninae. Kjevene er ikke forstørrede, antennene er omtrent halvparten så lange som kroppen hos hunnen, noe lengre hos hannen. Pronotum er rektangulært, en del bredere enn langt, med en pigg ved forhjørnet og én litt bak midten på hver side. Dekkvingene er parallellsidige med markerte "skuldre".

## Utbredelse
Arten er utbredt i det østlige Nord-Amerika (østlige USA og sørøstlige Canada).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
******* Stammen Prionini Latreille, 1802
******** Slekten *Orthosoma* Audinet-Serville, 1832
********* *[[Orthosoma brunneum]]* (Forster, 1771)

## Kilder
* Liste over artene
* Prioninae of the World - *Orthosoma brunneum* http://www.prioninae.eu/taxonomy/orthosoma/brunneum

## Eksterne lenker
*
Sobarus

* Se systematisk inndeling

***Sobarus*** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).  Slekten omfatter bare én art.

## Utseende
En middelsstor (ca. 30 millimeter), avlang, sylindrisk trebukk. Den er tverrstripet i oransje og svart, ganske uvanlig i gruppen Prioninae som vanligvis er ensfargede. Hodet er rektangulært med så fasettøyne, fremre delen er svart, bakhodet oransje. Antennene er svarte, kraftige og gjerne noe lengre enn kroppen. Pronotum er svart, nærmest sekskantet med en butt tann midt på hver sidekant. Scutellum er svart. Dekkvingene er oransje med to svarte tverrbånd, beina er svarte og forholdsvis korte.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Sentral- og Vest-Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
******* Stammen Meroscelisini Thomson, 1861 
******** Slekten *Sobarus* Harold, 1879
********* *[[Sobarus poggei]]* Harold, 1879

## Kilder
* Liste over artene
* Prioninae of the World - *Sobarus poggei* http://www.prioninae.eu/taxonomy/sobarus/poggei
 
## Eksterne lenker
*
Tyrkisk knute

**Ghiordesknute** (tyrkisk: *Gördes düğümü*, eller **tyrkisk knute**, er en av de to mest benyttede knuter anvendt i knyttede tepper. (Den andre er sennehknuten, typisk for  persiske tepper.) I ghiordesknuten føres den fargede innslagsgarntråden over de to varptrådene, og trekkes gjennom mellom dem og kuttes deretter for å danne knuten.

Tyrkisk knute er av symmetrisk struktur.

Ghiordesknuten er benyttet i de aller eldste bevarte tepper, i teppefragmentene som ble funnet i kurganske gravhauger i Altajfjellene i Sentral-Asia, som i pazyrykteppet.

Det tyrkiske navn *Gördes düğümü* er etter byen Gördes i vestlige Anatolia - som ikke er den samme som byen Gordion (kjent fra ''den gordiske knute).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Rug knots
Sølve Sesseng

**Sølve Sesseng** (født 25. januar 1956) er en norsk overlege i radiologi og politiker (FrP). I perioden 1. mars 2016 til og med 1. oktober 2017 var han valgt som varaordfører i Sørum kommune i Anette Carnarius Elseths permisjonstid.

## Referanser
École supérieure d’électricité

**École supérieure d'electricité** (**Supelec**) er en fransk grande école som uteksaminerer ingeniører nord i Frankrike (Gif-sur-Yvette, Metz, Rennes), og som er medlem av *Conférence des grandes écoles*.

## Utveksling og doble grader
Flere svenske tekniske høyskoler har utveksling med Supelec. Spesielt interessant er kanskje nettverket , som etter en toårig utveksling gir rett til en eksamen også fra den utenlandske høyskolen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Haroontepper

**Haroontepper** er persiske tepper som er knyttet i Haroon nær Kashan i Iran.

De fleste haroontepper er kashantepper i en lavere kvalitet. Ullen er ikke så fin, knytningen mer glissen og mønstrene stivere. Det fremste kjennetegnet på et haroonteppe er at blomstene i kashanteppets kantrad er blitt erstattet av små kvadrater.

## Kilder
**Fra wikipedia på svensk*
Jamwonus

* se Systematisk inndeling

***Jamwonus*** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art som lever i Afrika.

## Utseende
En stor (45-80 millimeter), avlang, noe blank, mørk rødbrun trebukk. Hannene har forstørrede kjever, men dette varierer mye og er mest utpreget hos store eksemplarer, det mandibelen kan være lengre enn hode + pronotum til sammen. Oversiden av mandiblene er tett kledt med korte, gule hår. Hodet er rektangulært, fasettøynene forholdsvis små og rundet utstående. Antennene er omtrent halve kroppslengden hos hunnene, noe lengre hos hannene. Pronotum er rektangulært, sidekanten noe innbuktet i den bakerste halvdelen, med én pigg på hver side i midten og én ved bakhjørnet. Dekkvingene er parallellsidige, nokså fint punktert, hver dekkvinge med tre opphøyde lengderibber.
 

## Utbredelse
Arten er utbredt i Sentral- og Vest-Afrika.

## Systematisk inndeling
Artlisten er i henhold til 

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
******* Stammen Callipogonini 
******** Slekten *Jamwonus* Harold, 1879
********* *[[Jamwonus subcostatus]]* Harold, 1879

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nepiodes

* Se systematisk inndeling

***Nepiodes*** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore (17-35 millimeter), avlange, brunlige trebukker. Denne gruppen har hodet noe fremstrakt, tydelig innsnevret bak fasettøynene (med tydelig "hals"). Pronotum er forholdsvis lite uten tenner langs ytterkanten. Dekkvingene har mer eller mindre tydelige, opphøyde lengdekjøler.

## Levevis
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
******* Stammen Aegosomatini Thomson, 1860
******** Slekten *Nepiodes* Pascoe, 1867
********* *[[Nepiodes bowringi]]* Gahan, 1894 - India, Nepal og Myanmar
********* *[[Nepiodes cinnamomeum]]* Lansberge, 1884 - Myanmar, Malaysia, Sumatra, Java
********* *[[Nepiodes cognatus]]* Pascoe, 1867 - Borneo
********* *[[Nepiodes costipennis]]* (White, 1853) - India, Bangladesh, Kina, Vietnam, Laos
********* *[[Nepiodes hefferni]]* Komiya, 2004 - Sumatra
********* *[[Nepiodes sulcipennis]]* (White, 1853) - India, Nepal, Kina, Myanmar, Andamanene
********* *[[Nepiodes terminalis]]* (Gahan, 1906) - Sri Lanka

## Kilder
* Liste over artene
* Prioninae of the World - Aegosomatini http://www.prioninae.eu/taxonomy/aegosomatini/

## Eksterne lenker
*
Persisk knute

**Sennehknute** eller **persisk knute** er en av de to mest benyttede knyttemetodene ved tilvirkningen av orientalske tepper. Den er særlig utbredt i persiske tepper. Det er en asymmetrisk knute, og kalles også **farsibaff**.  
 
Ved de asymmetriske knuter løper garnet i en sløyfe om én kjedetråd, men det liggre løst under den qandre kjedetråden. Sluttråden blir lagt én eller to ganger mellom hver knuterekke. Den asymmetriske knute muliggjør en tettere og mer detaljert knyting av teppet.
 
Foruten i persiske ateliertepper forekommer den historisk for eksempel i India, Tyrkia, Egypt og Kina.

Den andre av de to mest utbredte teppeknuter er tyrkisk knute.

Det navnegivende *Senneh* er det bynavnet som å transriberes som Sanandaj. Den ligger vest i dagens Iran.

## Eksterne lenker
* Rug knots
Losing Isaiah

***Losing Isaiah*** er en amerikansk dramafilm fra 1995, med Jessica Lange og Halle Berry i hovedrollene. Den er basert på en roman med samme navn av Seth Margolis.

## Sammendrag
Khaila Richards (Halle Berry) er avhengig av crack-kokain. En kveld forlater hun spedbarnet sitt, for å ruse seg. Tidlig neste morgen blir barnet funnet av søppel-tømmere, og tatt med til sykehus. En sosialarbeider, Margaret Lewin (Jessica Lange) tar med seg barnet hjem til seg, for å bo sammen med sin ektemann og datter. Kort tid senere blir Khaila arrestert for butikktyveri og begynner på en avrusningsklinikk. Filmen hopper tre år frem i tid, og det lille barnet, som har fått navnet Jesaja, bor fremdeles hos Lewin-familien. 

Khaila har vært rusfri i flere år, og forteller en saksbehandler om barnet som forsvant fra henne tre år tidligere. Khaila ansetter advokat Kadar Lewis (Samuel L. Jackson) for å få tilbake barnet sitt. En langvarig juridisk kamp følger. En rettssak gir foreldreretten til Khaila. Jesaja blir tvunget til å forlate Lewin-familien som han har vokst opp hos, og har store problemer med å slå seg til ro hos Khaila. Khaila innser at Jesaja ikke anser henne som sin mor. Hun kontakter Lewin-familien, og lar Jesaja bo hos dem.

## Rolleliste
* Halle Berry som Khaila Richards
* Jessica Lange som Margaret Lewin
* David Strathairn som Charles Lewin
* Samuel L. Jackson som Kadar Lewis
* Marc John Jefferies som Jesaja

## Eksterne lenker
* 
* Film-trailer, youtube.com
Tjørnuvíkar kirkja

**Tjørnuvíkar kirkja** er en trekirke fra 1936 i Tjørnuvík på Streymoy i Færøyene. Kirken hører til den færøyske statskirken, Fólkakirkjan.

Initiativ til å reise kirken ble tatt i 1934, og i 1936 var kirkebygningen reist etter tegninger av arkitekt H.C.W. Tórgarð. Den 18. oktober 1937 ble kirken innviet av prost Jákup Dahl. 

Tjørnuvík hadde også tidligere hatt egen kirke, men Tjørnuvíks gamle kirke var i dårlig forfatning og ble i 1857 revet og deler fra denne benyttet til å bygge Saksunar kirkja. Frem til nye Tjørnuvíkar kirkja ble innviet i 1937, sognet Tjørnuvík til kirken i Haldórsvík. 

## Referanser
My Name Is Barbra

***My Name Is Barbra*** er tittelen på det femte studioalbumet til artisten Barbra Streisand, og det første albumet som ble utgitt i forbindelse med den Emmy Award-vinnende TV-episoden *[[My Name Is Barbra (TV-spesial)|My Name Is Barbra]]*. Albumet ble utgitt i mai 1965, mens TV-episoden ble sendt på den amerikanske fjernsynskanalen CBS 28. april 1965. Barbras bror tok coverbildet da hun var 5 år gammel.

Albumet solgte til gull i USA og nådde 2.-plass på albumlisten deres.

Streisand vant sin tredje Grammy Award for beste kvinnelige vokalprestasjon for dette albumet. *My Name Is Barbra* ble også nominert til årets plate.

## Sporliste
### Side 1
# «My Name Is Barbra» (Leonard Bernstein) – 0:53
# A. «A Kid Again» (Johnny Melfi, Roger Perry) – 1:27B. «I'm Five» (Milton Schafer) – 0:38
# «Jenny Rebecca» (Carol Hall) – 3:03
# «My Pa» (Michael Leonard, Herbert Martin) – 2:30
# «Sweet Zoo» (Jeffrey D. Harris) – 1:36
# «Where Is The Wonder» (Michael Barr, Dion McGregor) – 2:18

### Side 2
# «I Can See It» (Tom Jones, Harvey Schmidt) – 3:06
# «Someone to Watch Over Me» (George Gershwin, Ira Gershwin) – 2:43
# «I've Got No Strings» (Leigh Harline, Ned Washington) – 2:49
# «If You Were the Only Boy in the World» (Nat Ayer, Clifford Grey) – 3:28
# «Why Did I Choose You?» (Michael Leonard, Herbert Martin) – CD: 3:46/Vinyl: 2:49
# «My Man» (Jacques Charles, Channing Pollock, Albert Willemetz, Maurice Yvain) – 2:57

## Singler
# «Why Did I Choose You?» / «My Love» – 1965 
# «My Man» / «Where Is The Wonder» – 1965

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* The Barbra Streisand Music Guide – My Name Is Barbra (arkivert versjon)
My Name Is Barbra (TV-spesial)

***My Name Is Barbra*** er en amerikansk TV-spesial fra 1965, og den første for artisten Barbra Streisand. Denne TV-episoden ble sendt på fjernsynskanalen CBS for å promotere Streisands femte og sjette studioalbum, *[[My Name Is Barbra]]* og *[[My Name Is Barbra, Two...]]*. Episoden ble en kommersiell suksess, vant mange priser og det ble inngått en avtale om fire nye TV-episoder. TV-spesialen ble delt inn i tre akter.

## Sanger
### Akt 1
# «My Name Is Barbra» 
# «Much More»
# «I'm Late»
# «Make Believe»
# «How Does The Wine Taste»
# «I Wish I Were A Kid Again»
# «I'm Five»
# «Sweet Zoo»
# «Where Is The Wonder?»
# «People»

### Akt 2
# «I've Got The Blues»
# «Monologue: Pearl From Istanbul» 
# «Second Hand Rose»
# «Give Me The Simple Life»
# «I Got Plenty Of Nothing»
# «Brother Can You Spare A Dime?»
# «Nobody Knows You When You're Down And Out»
# «The Best Things In Life Are Free»

### Akt 3
# «When The Sun Comes Out»
# «Why Did I Choose You?»
# «Lover, Come Back to Me»
# «You Are Woman (I Am Man)»
# «Don't Rain On My Parade»
# «The Music That Makes Me Dance»
# «My Man»
# «Happy Days Are Here Again»

## Mottakelse
Barbra Streisand fikk god kritikk for TV-spesialen. United Press International skrev: «Hun er så god at det er sjokkerende. Hun er kanskje den mest talentfulle og mest populære underholdningsartisten som dette landet noen gang har fått.»

### Utmerkelser
*My Name Is Barbra* ble nominert til seks Emmy Awards i 1965, og vant fem. Streisand selv vant sin første Emmy for innsatsen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The House of the Devil

***The House of the Devil*** er en amerikansk skrekkfilm fra 2009. Hovedrollene spilles av Jocelin Donahue, Tom Noonan og Mary Woronov. Filmen er den (foreløpig) siste av amerikanske studiofilmer som ble gitt ut på VHS. 

## Sammendrag
En ung student, Samantha Hughes, tar på seg en barnevakt-jobb for Mr. Ulman (Tom Noonan) og hans kone (Mary Woronov). Hennes beste venninne Megan (Greta Gerwig), kjører henne til herskapshuset deres. Men Mr. Ulman avslører at de ikke har noen barn. Barnevakt-jobben var for å passe på Mrs. Ulmans skrantende mor. Samantha er først tvilende, men Ulman tilbyr henne mer penger. Megan reiser sin vei, men stopper etter en stund for å røyke en sigarett. Plutselig dukker det opp en mann (AJ Bowen) som dreper henne. Samantha oppdager et skap med gamle familiebilder. Ett bilde er av en annen familie enn Ulman, og de står ved siden av en Volvo som hun og Megan la merke til utenfor herskapshuset.

Familien på bildet har også en liten sønn, men Mr. Ulman hadde sagt om det barnet de hadde var voksen nå. Samantha begynner å tro at Ulman drepte de opprinnelige eierne av herskapshuset, og stjal bilen deres. En pizza hun bestilte, blir levert av mannen som drepte Megan. Noe i maten, gjør at Samantha besvimer. Når hun våkner, er hun bundet fast til et pentagram. Mr og Mrs Ulman, sammen med mannen - som faktisk er deres sønn Victor – gjør noen bisarre ritual. Samantha unnslipper og dreper Mrs. Ulman og Victor. Mr. Ulman jager henne ut av huset og gjennom en kirkegård. Hvor Samantha skyter seg selv i hodet. Filmen avsluttes med at Samantha ligger på sykehus, med bandasjer rundt hodet. En sykepleier går inn. Klapper den bevisstløse Samantha på magen, og sier *"You will be just fine. Both of you"*

## Rolleliste
* Jocelin Donahue som Samantha Hughes
* Tom Noonan som Mr. Ulman
* Mary Woronov som Mrs. Ulman
* Greta Gerwig som Megan
* A. J. Bowen som Victor Ulman

## Eksterne lenker
* 
*
Outeniqua Choo Tjoe

**Outeniqua Choo Tjoe** var det siste bevarte damptog i drift i Afrika. Frem til linjen ble stengt i 2009 var det avganger seks dager i uken.

Jernbanen ble ferdigbygget i 1928 og forbant byene George og Knysna i Western Cape-provinsen i Sør-Afrika, en strekning på 67&nbsp;km. Turen tok tre timer, og toget stanset underveis i Wilderness, Goukamma og Sedgefield. Sporet følger kysten (her kalt Garden Route) og ender i en bro over lagunen i Knysna.

Outeniqua Choo Tjoe hadde, da den i 1992 offisielt ble erklært bevaringsverdig, omkring 40&nbsp;000 passasjerer i året. Ti år senere var tallet på 115&nbsp;000, av disse var 70% utenlandske turister.

## Gjenåpning
Outeniqua Choo Tjoe ble gjenåpnet som veterantog i 2010, men på den mindre krevende strekning fra George til Mossel Bay.

## Eksterne lenker
* Outeniqua Choo Tjoe Heritage Museum
NM i mangekamp 2015

**NM i mangekamp 2015** var en del av NM i friidrett 2015, og ble arrangert som et eget mesterskap på Sentralidrettsanlegget i Nittedal, 23. og 24. mai 2015 av Nittedal IL.  

Det ble konkurrert i tikamp for menn og sjukamp for kvinner. 

## Resultater, senior
### Menn

### Kvinner

## Resultater, junior
### Menn

Karsten Warholm greide EM-kravet i mangekamp med dette resultatet. EM-kravet var 6950 poeng.

### Kvinner

## Resultater, ungdom
### Gutter 17 år

### Gutter 16 år

### Gutter 15 år

### Jenter 17 år

### Jenter 16 år

9 utøvere deltok. 

### Jenter 15 år

6 utøvere deltok.

## Resultater, veteran
### Herrer 45-49 år

### Herrer 50-54 år

### Herrer 70-74 år

### Herrer 80-84 år

## Referanser


## Eksterne lenker
* Resultater NM/UM mangekamp 2015
Gjeldskjøp

**Gjeldskjøp** refererer til oppkjøpet av gjeld fra en kreditor. *Gjeldskjøper* kan deretter kreve inn gjeld fra gjeldsskyldig, eller videreselge gjelden.
## Referanser
Digital postkasse

En **digital postkasse** blir brukt av det offentlige for å kommunisere digitalt med privatpersoner og med næringslivet. Informasjon og meldinger blir kryptert (ende-til-ende-kryptering) og sendt til en digital postkasse på en måte som er sikret mot innsyn. Innbyggerne kan reservere seg mot å motta post digitalt og fortsette å få post fra det offentlige på papir.

## Norge
I Norge kan innbyggerne velge mellom to postkasser: Digipost fra Posten Norge AS og e-Boks fra Nets og PostNord. Postkassene er likestilte og tilfredsstiller strenge krav til sikkerhet.

Det offentlige informerer innbyggerne om digital postkasse, hvordan man skaffer seg en digital postkasse og hvordan man kan reservere seg, på nettstedet Norge.no.

Per 2018 hadde 1,8 millioner av Norges innbyggere registrert seg for digital postkasse, men ett av fire brev som blir levert til digital postkasse åpnes ikke. Altinn  er en tjeneste som det offentlige bruker for sikker sending og mottak av meldinger og en rekke andre funksjoner.

## Sverige
I Sverige er det fire store leverandører av digital postkasse:

* Digimail, som eies av Smart Refill og Bring
* e-Boks, som eies av PostNord
* Kivra, som eies av Kivra AB
* Min myndighetspost, som eies av den svenske staten

De digitale brevene leses i den digitale postkassen etter innlogging (oftest Mobilt BankID). Informasjon om det digitale brevet aviseras beroende på leverandør via e-post, pushmelding eller SMS. De mottatte e-brevene kan besvares til mottakeren, men ikke sendes videre. Hos Min myndighetspost kan dog brukerne kommunisere med hverandre.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Digipost
* e-Boks
* Norge.no
Kolbjørn Lillevestre

**Kolbjørn Lillevestre** (1937–1997) var en norsk gårdbruker, organisasjonsmann og politiker (Sp).

Han var sønn av gårdbruker og ordfører Sverre Lillevestre og hustru Olga Hatling på Åsan i Stod; farfaren var gårdbruker og ordfører Andreas Lillevestre. Han hadde landbruksutdannelse fra Mære landbruksskole og Norges landbrukshøgskole. Ved siden av gårdsdriften på Åsan var han fylkessekretær i Nord-Trøndelag Bondelag 1964–1994, deretter seniorrådgiver i hovedorganisasjonen.

Lillevestre var medlem av Steinkjer kommunestyre og formannskap 1968−1971. Mest sentral ble han som medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 1976–1991 og medlem av fylkesutvalget 1980–1991, mesteparten av tiden som Senterpartiets gruppeleder og formann i hovedutvalget for næringssaker.

## Referanser
MAB 5./506 Stördal

**MAB 5./506 Stördal** var et tysk marinekystfort opprettet på Åremmen ved Trondheimsfjorden i juni 1943. Batteriet tilhørte Artillerigruppe Trondheim øst med standkvarter på Brettingen. Fortet var utrustet med tre 10.5&nbsp;cm SKC/32 kanoner. Batteriet erstattet HKB 17./975 Selnes.

## Eksterne lenker
* 

## Galleri

Fil:MAB 5-506 Stördal - Kanonstilling.jpg
Fil:MAB 5-506 Stördal - Kommandobunker2.jpg
Fil:MAB 5-506 Stördal - Mannskapsbunker.jpg


## Litteratur
*
Eddie Jordan

**Edmund Patrick Jordan** (1948–2025) var en irsk motorsportleder, forretningsmann, musiker og tv-personlighet. Jordan hadde sin første jobb i Bank of Ireland. Han vant Irish Kart Championship i 1971 og begynte å kjøre Formel Ford i 1974. Han var med å stifte Jordan Grand Prix i 1991, et Formel 1-lag, som har eide fram til det ble solgt i 2005. Han jobbet som sjefsanalytiker for Formel 1-dekningen i BBC fra 2009 til 2015, før han byttet til Channel 4, da de ovetok rettighetene. I februar 2016, ble det offentliggjort at han ble programleder i *[[Top Gear]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Fossum (bil)

**Markus Hansen Fossum** var en norsk mekaniker som bygget 2 biler av egen konstruksjon i 1906-07. Bilene har noe uberettiget vært betegnet som Olds-Fossum i eldre kilder. Fossum drev et motor- og sykkelverksted i Akersgaten 49 i Oslo. Her hadde han erfaring fra ettersyn og reparasjon av flere Oldsmobile-er.

Den første bilen ble registrert 27. mars 1906 på Kristianianummer 44. Den hadde en del likheter med den samtidige Oldsmobile Curved Dash, men hadde et annet karosseri, en annerledes motor og forskjeller i understellet, som en annerledes foraksel. Motoren var en 2-sylindret luftkjølt bensinmotor. Det er mulig det ble benyttet noen eldre Oldsmobiledeler i understellet. Bilen var registrert som 3-seter. Bilen er den første norsk-produserte bil solgt til en kunde.

Den andre bilen ble registrert 24. august 1907 på Kristianianummer 69. Den var en egen konstruksjon, med 4 helelliptiske fjærer og en egen styring og foraksel. Motoren er 1-sylindret med likheter med en tidlig Oldsmobile-motor, men det er ikke bekreftet at det er brukt Oldsmobile-deler. Karosseriet er en 2-seter. Bilen eksisterer i dag og tilhører Norsk Teknisk Museum.

## Referanser


## Litteratur
* Gretland, Peer: *Bilens historie*. KNA 1951. Artikkel om Fossum side 108 - 110.
* Bertheau, Øistein/Stokke, Christian: *Made in Norway? Historien om bilproduksjon i Norge*. NTM 1991 ISBN 82-90115-24-5. Artikkel om Fossum side 20 - 22.

## Eksterne lenker
* Motorvognregister 1899-1913 (oversikt over alle biler med eier og kjennemerke, digitalisert av Digitalarkivet)
Flueggea suffruticosa

***Flueggea suffruticosa*** er en løvfellende busk i familien Phyllanthaceae.

Den blir 1–3&nbsp;m høy med en tett vekst. Bladene er enkle og ovale og sitter spredt. Den er særbu med adskilte hann- og hunnplanter. De små, grønne blomstene sitter i kvaster i bladhjørnene. Frukten er en bærlignende kapsel som er rødbrun når den er moden.

*Flueggea suffruticosa* vokser i kratt og skogkanter 500–2500 moh. Den er utbredt i Kina, Japan, Korea, Mongolia og Russlands fjerne østen. Busken er en av de femti grunnleggende medisinske urtene i Kina med navnet *yī yè qiū * (一叶秋).

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 


Securinega suffruticosa 2.JPG|Frukt og blad
Flueggea suffruticosa male BotGardBln07122011A.JPG|Vekstform og blomster
My Name Is Barbra, Two…

***My Name Is Barbra, Two…*** er det sjette studioalbumet til artisten Barbra Streisand, og det andre albumet som ble utgitt i forbindelse med den Emmy Award-vinnende TV-episoden *[[My Name Is Barbra (TV-episode)|My Name Is Barbra]]*. Albumet ble utgitt i oktober 1965, mens TV-episoden ble sendt på den amerikanske fjernsynskanalen CBS 28. april 1965. Medley-låten (spor nr. 11) er den eneste sangen fra episoden, mens de andre låtene ble spilt inn kun for denne plata.

Musikkalbumet solgte til platina i USA, og nådde andreplass på albumlisten deres. Den nådde sjetteplass i Storbritannias tilsvarende albumliste.

## Sporliste
### Side 1
# «He Touched Me» (Ira Levin, Milton Schafer) – 3:10
# «The Shadow of Your Smile» (Johnny Mandel, Paul Francis Webster) – 2:45
# «Quiet Night» (Lorenz Hart, Richard Rodgers) – 2:25
# «I Got Plenty of Nothin'» (George Gershwin, Ira Gershwin, DuBose Heyward) – 3:08
# «How Much of the Dream Comes True» (John Barry, Trevor Peacock) – 3:05
# «Second Hand Rose» (Grant Clarke, James F. Hanley) – 2:09

### Side 2
# «The Kind of Man a Woman Needs» (Michael Leonard, Herbert Martin) – 3:53
# «All That I Want» (Francine Forest, Neil Wolfe) – 3:48
# «Where's That Rainbow» (Hart, Rodgers) – 3:39
# «No More Songs for Me» (Richard Maltby, Jr., David Shire) – 2:53
# «*[[Medley (musikk)|Medley]]:* Second Hand Rose/Give Me the Simple Life/I Got Plenty of Nothin'/Brother, Can You Spare a Dime?/Nobody Knows You When You're Down and Out/The Best Things in Life Are Free» – 5:43

## Singler
# «He Touched Me» / «I Like Him» – 1965 
# «Second Hand Rose» / «The Kind of Man a Woman Needs» – 1965 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* The Barbra Streisand Music Guide – My Name Is Barbra, Two... (arkivert versjon)
* Barbra Streisand Archives: Records/My Name is Barbra, Two...
Color Me Barbra

***Color Me Barbra*** er det syvende studioalbumet til artisten Barbra Streisand. Den ble utgitt av plateselskapet Columbia Records i mars 1966. Albumet nådde 3.-plass på USAs albumliste Billboard 200, og 15.-plass på den norske albumlista VG-lista. Det var den første listeplasseringen til Barbra Streisand i Norge. Den solgte til gull i USA (RIAA).

Musikkalbumet ble nominert til tre Grammy Awards for årets beste plate, årets beste kvinnelige vokalprestasjon (Streisand) og årets beste albumcover.

*[[Color Me Barbra (TV-spesial)|Color Me Barbra]]* var også tittelen på den andre TV-spesialen hennes som gikk på kanalen CBS 30. mars 1966. Den var også den første av TV-sendingene hennes som ble vist i farger, derav tittelen.

## Sporliste
### Side 1
# «Yesterdays» (Otto Harbach, Jerome Kern) – 3:05
# «One Kiss» (Oscar Hammerstein II, Sigmund Romberg) – 2:11
# «The Minute Waltz» (Lan O'Kun) – 1:59
# «Gotta Move» (Peter Matz) – 2:01
# «Non C'est Rien» (Michel Jourdan, Armand Canfora, Joseph Basile) – 3:27
# «Where or When» (Lorenz Hart, Richard Rodgers) – 3:06

### Side 2
# «Color Me Barbra Medley» («Animal Crackers in My Soup», «Funny Face», «That Face», «They Didn't Believe Me», «Were Thine That Special Face», «I've Grown Accustomed to Her Face», «Let's Face the Music and Dance», «Sam, You Made the Pants Too Long», «What's New Pussycat?», «», «I Love You», «I Stayed Too Long at the Fair», «Look at That Face») – 9:00
# «C'est Si Bon (It's So Good)» (Henri Betti, André Hornez, Jerry Seelen) – 3:40
# «Where Am I Going?» (Dorothy Fields, Cy Coleman) – 2:50
# «Starting Here, Starting Now» (Richard Maltby, Jr., David Shire) – 2:53

## Singler
# «Where Am I Going?» / «You Wanna Bet» – 1966 
# «Sam, You Made the Pants Too Long» / «The Minute Waltz» – 1966 
# «Non C'est Rien» / «Le Mur» – 1966

## Listeplasseringer

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Barbra Streisand Archives: Records/Color Me Barbra 
* ''Color Me Barbra'' (TV-episoden) hos Internet Movie Database
Marko Arnautović

**Marko Arnautović** (serbisk: Марко Арнаутовић født 1989) er en østerriksk fotballspiller som spiller for den Serbiske klubben .

Han spiller også for det østerrikske fotballandslaget. 

Han har serbisk far og østerriksk mor.

## Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2024.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mobilkamera

Et **mobilkamera** er et kamera som er på innebygd i en mobiltelefon. Det første mobilkameraet var i en av Samsungs mobiler, SCH-V200.

## Teknologi
De fleste mobilkameraer bruker CMOS-bildesensorer, siden CCD-sensorer bruker mye strøm, noe som ikke er egnet for en mobiltelefons batteri. Nyere mobilkameraer bruker derimot CCD-sensorer, siden de har batterikapasiteten til å bruke slike sensorer. Noen mobilkamera produsenter velger derimot å fortsette å lage CMOS-sensorer, og istedenfor forbedre de slik at bildekvaliteten fra de er tilsvarende eller bedre CCD-sensorer, men billigere å produsere.

Bilder tatt med mobilkameraer blir vanligvis lagret i et JPEG-format, med unntak av noen mobilkameraer av høyere kvalitet. Noen mobilkameraer kan lagre bilder i RAW-formatet. Android Lolipop 5.0 og senere versjoner av Android-operativsystemet har denne funksjonaliteten.

De fleste mobilkameraer er ikke like avanserte som vanlige digitale kameraer, noe som begrenser deres bildekvalitet, spesielt i mørke omgivelser. De har sjeldent optisk zoom, og må istedenfor bruke digital zoom, som gjør det vanskelig å ta gode bilder av objekter på avstand.

## Referanser
Bøverbru stasjon

**Bøverbru stasjon** var en stasjon på Skreiabanen utenfor tettstedet Bøverbru i Vestre Toten kommune i Innlandet. Den åpnet som stoppested 28. november 1902 og ble oppgradert til stasjon 1. mai 1916. 15. september 1963 ble persontrafikken nedlagt her som ellers på banen, men godstrafikken fortsatte. 1. juli 1982 ble stasjonen ubemannet, og Skreiabanen ble nedlagt 1. februar 1988.

Ekspedisjonsbygningen ble tegnet av Paul Armin Due og fikk i 1916 påbygget en stasjonsmesterbolig etter modell av Paul Dues vokterboliger på søndre del av  Solørbanen. Stasjonen hadde periodevis postkontor. I dag huser bygningen en bruks- og antikvitetsforretning.

Skinnegangen forbi den nedlagte stasjonen ble revet opp allerede i 1988, men ved den anledning ble noe av sporet ut fra Reinsvoll liggende for eventuell fremtidig bruk i forbindelse med Bøverbru kalkverk. Sporet slutter i dag rundt en kilometer nordvest for den nedlagte stasjonen.

Bøverbru stasjon lå 3,99 km fra Reinsvoll.

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
Kolbu stasjon

**Kolbu stasjon** var en stasjon på Skreiabanen i tettstedet Kolbu i Østre Toten kommune i Innlandet. Den åpnet som stoppested 28. november 1902 og ble oppgradert til stasjon 1. mai 1916. 1. juli 1982 ble stasjonen ubemannet, og Skreiabanen ble nedlagt 1. februar 1988. Fram til år 2003 lå Kolbu stasjon i Vestre Toten kommune.

Stasjonsbygningen var i utgangspunktet en liten bygning tegnet av Paul Armin Due. I 1911 ble den utvidet med stasjonsmesterbolig med gavl mot plattformen, mens venteværelse- og kontordelen fikk påbygget en halv etasje. Uthus og privet ble i 1956 erstattet med nye deler. Stasjonen var i privat eie etter nedleggelsen, men brant ned til grunnen 1. juli 2004, slik at bare godshuset står igjen. Skinnegangen gjennom Kolbu ble revet opp allerede i 1988.

Kolbu stasjon lå 9,07 km fra Reinsvoll.

## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
The Doughnut

**The Doughnut** («smultringen») er en bygning i Cheltenham i England som fungerer som hovedkvarter for Government Communications Headquarters (GCHQ). Bygningen huser  ansatte og er den største bygningen konstruert for hemmelige tjenester utenfor USA. Den er hovedsakelig konstruert i stål, aluminium og sten.

Bygningen ble ferdigstilt i 2003 og GCHQ flyttet inn i 2004. Den kostet 330 millioner pund å bygge og inneholder kontorplasser tilsvarende 17 fotballbaner, og en restaurant med 600 plasser. For å begrense sårbarheten ved brann eller terrorangrep, er den inndelt i tre separate strukturer.

## Litteratur

## Referanser
Lena stasjon

**Lena stasjon** var en stasjon på Skreiabanen i tettstedet Lena i Østre Toten kommune i Innlandet. Den åpnet som stoppested 28. november 1902 og ble oppgradert til stasjon 1. mai 1916. Persontrafikken ble nedlagt i 1963, stasjonen ble ubemannet ca. 1985, og Skreiabanen ble formelt nedlagt 1. februar 1988.

Den opprinnelige stasjonsbygningen ble tegnet av Paul Armin Due. Den ble ombygget til godshus da stasjonen fikk ny stasjonsbygning tegnet av Gudmund Hoel og Jens Flor ved NSB Arkitektkontor (tegnet 1913, oppført 1915).

Skinnegangen gjennom Lena ble revet opp allerede i 1988, men plattform og lasterampe finnes fortsatt. Både stasjonsbygningen og godshuset er i dag i privat eie. Førstnevnte huser en drosjesentral, mens godshuset brukes som grendehus og kafé.

Lena stasjon lå 14,04 km fra Reinsvoll.

## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
Angers SCO

**Angers Sporting Club de l'Ouest** (også kalt **Angers SCO** eller bare **Angers**) er en fransk fotballklubb som holder til i byen Angers. Klubben ble stiftet i 1919.

## Spillerstall
Oppdatert 4. oktober 2024.

### Utlånte spillere

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisielt nettsted for Angers SCO
Oslo Flyveklubb

**Oslo Flyveklubb (OFK)** ble stiftet 12. mars 1936 av en gruppe flyinteresserte menn. Den ble raskt populær også blant kvinner. Under krigen ble flyklubben forbudt. Da OFK gjennoppstod etter fredsdagene, gikk det om lag femten år før 4-seters småfly kom på markedet. Dermed ble OFK også en flyklubb for familien. OFK har gjennom åtti år produsert flygere og luftfartsansatte til en rekke store flyselskaper, samt etater og firmaer verden over. Så lenge flyklubben hadde base på Fornebu frem til 1998, var den en av landets største med rundt 400 medlemmer og fire småfly. 

I dag har flyklubben base med lokaler og hangar på Kjeller flyplass utenfor Lillestrøm. Flylåten til OFK består av to Diamond DA40NG med registrering LN-FTM og LN-FTS . I tillegg har klubben skoleflyene Tecnam P2002JF med registering SE-LJO og SE-LRO .  

Oslo Flyveklubb tilbyr i dag utdanning til både PPL(A) og LAPL(A). I tillegg tilbys det sertifikatfornyelse, nattkvalifikasjon (NQ) og CB-IR. 

Gjennom en årrekke er klubben kjent for flyturer til Israel og Afrika i syd, til USA i vest, Baltikum i øst og Svalbard (No) i nord. 


{
  "type": "FeatureCollection",
  "features": [
    {
      "type": "Feature",
      "properties": {},
      "geometry": {
        "type": "Point",
        "coordinates": [
          11.048040390014648,
          59.9674642765942
        ]
      }
    }
  ]
}


## Referanser
Kraby stoppested

**Kraby stoppested** på Skreiabanen åpnet 28. november 1902 og ble nedgradert til holdeplass 15. september 1963, da passasjertrafikken på banen ble nedlagt. Også etter dette var stedet bemannet en periode pga. postekspedisjon. Postkontoret ble imidlertid nedlagt i 1975. Skreiabanen ble formelt nedlagt 1. februar 1988.

Stasjonsbygningen ble tegnet av Paul Armin Due og er typisk for de små mellomstasjonene på banen. Den er i privat eie og er relativt godt bevart. Anna Christine Årstad og Østre Toten kommune fikk i 2002 Fortidsminneforeningens vernepris for restaureringsarbeidet. I tillegg til selve stasjonsbygningen finnes uthus/privet.

Skinnene forbi den nedlagte stasjonen ble revet opp allerede i 1988, men traseen er godt synlig og er for en stor del gang- og sykkelvei.

Kraby stoppested lå 16,12 km fra Reinsvoll.

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
Taj Mahal (musiker)

**Henry St. Claire Fredericks, Jr.** (1942–), kjent under artistnavnet **Taj Mahal**, er en amerikansk bluesmusiker.

## Liv og virke
Taj Mahals far var jazzpianist, komponist og arrangør, moren sang gospel.

På begynnelsen av 1960-årene studerte Taj Mahal jordbruksfag ved universitetet i Amherst, Massachusetts og grunnla i studietida bandet *Taj Mahal & The Elektras*. Pseudonymet er inspirert av en drøm.

Etter avsluttede studier reiste Taj Mahal til Los Angeles i 1963, og grunnla året etter bandet *[[Rising Sons]]*, blant annet med den da sytten år gamle Ry Cooder. Gruppa skrev kontrakt med Columbia Records og fikk gitt ut én single, mens et innspilt album ikke ble gitt ut før i 1992. Skuffet over den blandede mottakelsen gikk Taj Mahal solo, og i 1968 kom et soloalbum som solgte godt, *[[Taj Mahal (album)|Taj Mahal]]*. Suksessen gjorde det mulig å få utgitt flere album, og etter dobbeltalbumet *[[Giant Step/De Ole Folks at Home|Giant Step]]* fra 1969 var ikke lengre noen tvil om Taj Mahals betydning for amerikansk bluesmusikk.

Taj Mahal har fått Grammy i kategorien «Best Contemporary Blues Album» to ganger: i 1997 for *[[Señor Blues (Taj Mahal-album)|Señor Blues]]* og i 2000 for *[[Shoutin' in Key]]*. Han har laget musikk til flere filmer, eksempelvis *[[Sounder (film)|Sounder]]* og *[[Blues Brothers 2000]]*. 

I 2009 ble han tatt opp i *[[Blues Hall of Fame]]*.

Taj Mahal forener ulike stilretninger, som blues, reggae, cajun, gospel, bluegrass, afrikansk musikk og karibiske tradisjoner, men setter sitt eget umiskjennelige preg på musikken. Han behersker instrumentene gitar, banjo, ukulele, klaver og munnspill.

## Diskografi i utvalg
### Album

* *Taj Mahal* (1967)
* *The Natch’l Blues* (1968)
* *Giant Step / De Ole Folks at Home* (1969)
* *Happy Just to Be Like I Am* (1971)
* *The Real Thing / Live* (1972)
* *Recycling the Blues and Other Related Stuff* (1972)
* *Oooh So Good ‘n’ Blues* (1973)
* *Mo’ Roots* (1974)
* *Music keeps me together* (1975)
* *Music Fuh Ya’ (Musica para tu)* (1977)
* *Evolution* (1978)
* *Take a Giant Step* (1983)
* *Taj* (1986)
* *Like Never Before* (1991)
* *Dancing the Blues* (1994)
* *An Evening of Acoustic Music* (1994)
* *Mumtaz Mahal* (1995) med V. M. Bhatt und N. Ravikiran
* *Phantom Blues* (1996)
* *Señor Blues* (1997) Grammy 1998 *«Best Contemporary Blues Album»*
* *Taj Mahal and the Hula Blues* (1997)
* *Kulanjan* (1999) med den maliske koraspilleren Toumani Diabaté
* *Shoutin’ in Key* (2000) Grammy 2001 *«Best Contemporary Blues Album»*
* *Hanapepe Dream* (2001)
* *Live Catch* (2004)
* *Music Makers with Taj Mahal* (Music Maker, 2004)
* *[[Etta Baker]] with Taj Mahal* (Music Maker, 2004)
* *Mkutano* (2005) med *Culture Musical Club of Zanzibar*
* *Maestro* (2008)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Biografi, cosmopolis.ch
* Biografi, laut.de
Bilitt stasjon

**Bilitt stasjon** på Skreiabanen åpnet 28. november 1902 som *Bilit stoppested*. Navnet ble skrevet *Bilidt* fra 1905 og *Bilitt* fra 1921. 1913 ble stoppestedet oppgradert til stasjon, 1926 ble stasjonen nedgradert til stoppested igjen. I 1963 ble passasjertrafikken nedlagt og stedet ubemannet, mens godstrafikken på banen fortsatte til 1987. Skreiabanen ble formelt nedlagt 1. februar 1988.

Skinnene forbi det nedlagte stoppestedet ble revet opp allerede i 1988, og stasjonsbygningen er for lengst revet. Bygningen var tegnet av Paul Armin Due.

Bilitt stoppested lå 18,93 km fra Reinsvoll.

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
Je m’appelle Barbra

***Je m'appelle Barbra*** er det åttende studioalbumet til artisten Barbra Streisand. Albumet ble utgitt i 1966, og storparten av låtene er sunget på fransk, derav navnet.

Platen nådde 5.-plass topplisten ''Billboard'' 200, og solgte til gull i USA 24. april 2002, nesten 36 år etter utgivelsen av albumet. Det ble også Streisands siste album til å nå topp 10 på listen før i 1971, da *[[Stoney End]]* nådde 10.-plass.

*Je m'appelle Barbra* inneholder Streisands første selvskrevne låt, «Ma Première Chanson», som oversatt betyr *min første sang*.

## Sporliste
### Side 1
# «Free Again» (Joss Baselli, Armand Canfora, Robert Colby, Michel Jourdan) – 3:43
# «Autumn Leaves» (Joseph Kosma, Johnny Mercer, Jacques Prévert) – 2:50
# «What Now My Love» (Gilbert Bécaud, Pierre Delanoë, Carl Sigman) – 2:41
# «Ma Première Chanson» (Eddy Marnay, Barbra Streisand) – 2:19
# «Clopin Clopant» (Bruno Coquatrix, Pierre Dudan, Kermit Goell) – 3:10
# «Le Mur» (Charles Dumont, Michel Vaucaire)– 2:34

### Side 2
# «I Wish You Love» (Albert A. Beach, Léo Chauliac) – 3:01
# «Speak to Me of Love» (Jean Lenoir, Bruce Sievier) – 2:52
# «Love and Learn» (Norman Gimbel, Michel Legrand, Marnay) – 2:29
# «Once Upon a Summertime» (Eddie Barclay, Legrand, Marnay, Mercer) – 3:37
# «Martina» (Legrand, Hal Shaper) – 2:21
# «I've Been Here» (Dumont, Earl Shuman, Vaucaire) – 2:31

## Fransk EP (''En Français'')
Streisand ga ut en EP i Europa i juli 1966 som het *Barbra Streisand En Français* med fire sanger på fransk:
# «Non c'est rien» (den franske versjonen av «Free Again»)
# «Les Enfants Qui Pleurent» (den franske versjonen av «Martina»)
# «Et la Mer»
# «Le mur» (den franske versjonen av «I've Been Here»)

## Singel
# «Free Again» / «I've Been Here» – 1966

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* The Barbra Streisand Music Guide – Je m'appelle Barbra (arkivert versjon)
* Barbra Archives - Je m'appelle Barbra