Guernésiais

**Guernésiais**, også omtalt som *dgèrnésiais*, *Guernsey-fransk*, eller *Guernsey-normannisk-fransk*, er den varianten eller dialekten av normannisk som snakkes på øya Guernsey, en av Kanaløyene i Den engelske kanal. Den er tidvis omtalt på øya selv som kun «patois» og i andre sammenhenger *kan* det omtales upresist som kun «normannisk». Som et av Oïl-språkene, de de gallisk-romanske språk (franske språk/dialekter) som hadde sin opprinnelse i de nordlige områdene av romersk Gallia, har også guernésiais sine røtter i latin, men har også fått sterke innflytelse fra både norrønt og engelsk ved ulike tider i historien.

Det er innbyrdes forståelig, om enn med en del vanskeligheter, med jèrriais-talende på naboøya Jersey og med normannisk-talende på fastlandet Normandie. Guernésiais minner mest med den normanniske dialekten i La Hague på Cotentinhalvøya som kalles cotentinais.

Guernésiais har i mindre grad blitt påvirket av fransk enn jèrriais har det, men har av den grunn i større grad blitt påvirket av engelsk. Nye ord som har blitt importert for nye fenomen er «le bike» og «le gas-cooker».

## Dagens status

Da Kanaløyene ble okkupert av Nazi-Tyskland under den andre verdenskrig fikk guernésiais en mindre oppblomstring. Da folket ikke ville bli forstått av okkupasjonsmakten, som tidvis kunne forstå både engelsk og fransk, snakket de isteden guernésiais.

Folketellingen av 2001 viste at 1 327 (hvorav 1 262 var født på Guernsey) eller 2 prosent av befolkningen snakket språket flytende mens 3 prosent forsto språket. Imidlertid av disse var 70 prosent, eller 934 av de 1 327 over 64 år. Blant de unge på øya var det kun 0,1 prosent eller en av tusen som snakket språket flytende. Imidlertid hevdet 14 prosent av befolkningen å ha en viss forståelse av språket.

Den 7. februar 2013 ble det opprettet en språkkommisjon på Guernsey som et initiativ fra lokalmyndighetene for å bevare lingvistisk kultur. L'Assembllaïe d'Guernesiais, en sammenslutning for utøvere av språket, ble opprettet i 1957. Det utgir et tidsskrift. En annen sammenslutning, Les Ravigoteurs, har utgitt en lesebok og en kassett for barn.

Den årlige festivalen Eisteddfod gir en mulighet for de som praktiserer guernésiais å utøve det i en større sammenhenger, og lokalradioen og avisen har tilsvarende oppfølging. Det er en del frivillig undervisning i skolene på Guernsey; også kveldsundervisning.

Guernésiais er anerkjent (sammen med jèrriais, irsk, skotsk-gælisk, walisisk, mansk og skotsk) som et regionalt språk av de britiske og irske regjeringene innenfor rammeverket av British-Irish Council.

## Kultur og litteratur

Det er en rik tradisjon for poesi i språket på Guernsey. Sanger fra Guernsey var inspirert av havet, av fargefulle talemåter, av tradisjonelle folkeminner, foruten også øyas naturskjønnheter. Øyas største poet var George Métivier (1790–1881), en samtidig med den franske poeten Victor Hugo, som påvirket og inspirerte lokale poeter til å trykke og utgi deres tradisjonelle poesi. Métivier blandet lokale stedsnavn, navn på fugler og dyr, tradisjonelle ordtak og muntlig fragmenter fra middelalderens poesi for å skape sitt *Rimes Guernesiaises* (1831). Han var også den første til å sette sammen en normannisk ordbok på Kanaløyene, *Dictionnaire Franco-Normand * (1870), som ble betydningsfull ved at den etablerte den første standardiserte ortografi, senere endret og modernisert.

Victor Hugo bodde i politisk landflyktighet på Guernsey fra 1855 og til 1870 hvor han bosatte seg i Hauteville House i prestegjeldet Saint Peter Port. Han inkluderte en del sjeldne ord guernésiais i en del av sine kanaløy-romaner, eksempelvis *Les Travailleurs de la mer* («Sliterne fra havet», 1866), blant annet hvor han introduserte ordet *pieuvre* (blekksprut) i fransk hvor det standardiserte ordet er «poulpe».

Louis Lucien Bonaparte (1813 – 1891), tredje sønn av Napoléon Bonapartes bror, utga en oversettelse på guernésiais av den bibelske «Lignelsen om såmannen» i 1863 som en del av sine filologiske forskning.

Denys Corbet (1826–1910) beskrev seg selv som *Draïn Rimeux*, «den siste poet» på guernésiais, og utga i sin tid mange dikt på øyas stedegne tungemål i Guernseys avis og privat.

Thomas Martin (1839–1921) oversatte til guernésiais: Bibelen, drama av William Shakespeare, tolv skuespill av Pierre Corneille, tre av Thomas Corneille, tjuesju av Molière, tolv av Voltaire og *The Spanish Student* av Henry Wadsworth Longfellow.

Thomas Henry Mahy (1862–1936) skrev *Dires et Pensées du Courtil Poussin*, en fast spalte i avisen *La Gazette Officielle de Guernesey* fra 1916. En samling av disse essayene ble utgitt bokform i 1922. Thomas Alfred Grut (1852–1933) utga *Des lures guernesiaises* i 1927, også en samling av tekster som hadde tidligere blitt utgitt i aviser. Han oversatte også en del av fortellingene Jersey-forfatteren Philippe Le Sueur Mourant (1848–1918), som skrev på jèrriais, til guernésiais. Marjorie Ozanne (1897–1973) skrev korte fortellinger og noveller som ble trykket i *Guernsey Evening Press* mellom 1949 og 1965. En del eldre tekster ble utgitt i *La Gazette de Guernesey* på 1920-tallet. Ken Hill oversatte og redigerte mange av Marjorie Ozannes korte fortellinger, skisser og dikt på engelsk med en tydelig Guernsey-betoning. Det ble samlet i to bind i 2000: *The Collected Works of Marjorie Ozanne, 1897-1973*.

Métiviers ordbok ble erstattet av en ny utgave ved *Dictiounnaire Angllais-Guernésiais* av Marie de Garis (1910–2010). Den ble utgitt av La Société Guernesiaise. Første utgave ble utgitt i 1967, tilføyelser i 1969 og 1973. En tredje utgave kom i 1983. I 1999 ble Marie de Garis belønnet med en britisk orden for sitt arbeid.

## Fonologi
Metatese, som viser til at to deler bytter plass innenfor et hele, viser at /r/ er vanlig i guernésiais sammenlignet med sercquiais (Sark) og jèrriais (Jersey).

Andre eksempler er *pourmenade* (promenade/spasere), *persentaïr* (presentere), *terpid* (tripod/trefot).

## Examples

## Eksempel på guernésiais
Første vers fra *Sarnia Chérie*, Guernseys nasjonalsang

:*Sarnia, chière patrie, bijou d'la maïr,*
:*Ile plloinne dé biautai, dans d'iaoue si cllaire*
:*Ta vouaix m'appeule terjous, mon tcheur plloin d'envie,*
:*Et mon âme té crie en poine, mes iars voudraient t'veis.*
:*Quaend j'saonge, j'té vaie derchier, mesme comme t'étais d'vànt,*
:*Tes côtis si vaerts et ton sabllaon si bllànc,*
:*Tes bànques et tes rotchets. Ah! Dé toutes la pus belle.*
:*Mon réfuge et mon r'pos, chière île qu'est si belle.*

## Referanser


## Eksterne lenker

* 
* «What is Dgernesiais?»
* Guernesiais today ved Julia Sallabank – fra BBC
* Tekster på guernésiais
* La Societe Guernesiaise