open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vardø fyr

**Vardø fyr** på Hornøya ved Vardø er Norges østligste fyr.
Dagens fyrbygning er fra 1959.
Det 20&nbsp;m høye fyrtårnet er en firkantet vinkeljernkonstruksjon, noe som gjør det uvanlig på landsbasis.
Ved siden av tårnet med maskinhus fins det vaktmesterbolig og et uthus som er plassert rundt et tun.
Fyret ble avbemannet og automatisert i 1991.

Det første fyret på Hornøya ble bygget i 1896.

Peder Balkes bilde «Fyr på den norske kyst» fra 1855 er best kjent under navnet «Vardø fyr».
Bildet viser imidlertid et fyr som verken ligner på dagens eller det opprinnelige Vardø fyr.


Fil:Peder Balke-Fyr på den norske kyst.jpg|«Fyr på den norske kyst» av Peder Balke 1855

Hornøya Lighthouse Vardø fyr, Norway Flickr Photo by Teo Laakso 2013-07-05 a.jpg|


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Broddvepser

* Apoidea
* Chrysidoidea
* Vespoidea

 
 
**Broddvepser** omfatter de mest påfallende vepsene, blant annet de gule og svarte stikkevepsene. Flere av artene lever sosialt, men noen lever enslige (solitære veps).

Delgruppene er Apoidea (med bl.a. bier), Chrysidoidea (gullvepser og beslektede arter) og Vespoidea (som omfatter maur, stikke-, grave- og noen andre grupper av vepser).

Navnet refererer til brodden. Brodden er opprinnelig eggleggningsrøret (ovipositor) som er omdannet til en stikkebrodd med tilhørende giftkjertel. De andre delgruppene blant vepsene, plante- og parasittvepser, mangler brodd.

## Systematisk inndeling
Slektskapsforholdene mellom broddvepsenes delgrupper er avklart i ulik grad. Overfamilien Sphecoidea (gravevepser) er i nyere systematikk plassert inn i (del av) gruppen Vespoidea. Likeså er det i nyere systematikk store endringer i overfamilien Apoidea. Det finnes derfor flere ulike måter å dele inn (systematisere) broddvepsene på. Dette er en tradisjonell måte.

Flere av gruppene (familiene) har norske navn, men ikke alle. Et latinsk familienavn ender med *...idae*, og et navn på en overfamilie på  *...oidea*.

* Orden **[[vepser]] (Veps, humler, bier og maur)** (Hymenoptera) 
** Underorden **[[stilkvepser]]** (Apocrita)
*** Gruppen **broddvepser** (Aculeata)
**** Overfamilien **[[Chrysidoidea]]**
***** Familien Bethylidae 
***** Familien gullvepser, Chrysididae 
***** Familien Dryinidae
***** Familien Embolemidae 
***** Familien Plumariidae 
***** Familien Sclerogibbidae 
***** Familien Scolebythidae
**** Overfamilien **[[Vespoidea]]**
***** Familien Bradynobaenidae 
***** Familien Maur, Formicidae
***** Familien maurvepser, Mutillidae
***** Familien veivepser, Pompilidae
***** Familien Rhopalosomatidae 
***** Familien Sapygidae 
***** Familien dolkvepser, Scoliidae 
***** Familien Sierolomorphidae 
***** Familien Tiphiidae 
***** Familien stikkvepser, Vespidae
**** Overfamilien **[[Apoidea]]**
***** Familien Apidae
****** Underfamilien **«Humler og bier»**, (Apinae)
******* Stammen **[[Honningbier]]**, (Apini) 
******* Stammen **[[Humler]]**, (Bombini) 
***** Familien Ampulicidae (en gruppe gravevepser med én norsk art)
***** Familien Colletidae
***** Familien Andrenidae
***** Familien Melittidae
***** Familien Stenotritidae
***** Familien Halictidae 
***** Familien buksamlerbier, Megachilidae
***** Familien Crabronidae
***** Familien Heterogynaidae
***** Familien gravevepser, Sphecidae

## Litteratur
* Douwes, P.; Abenius, J.; Cederberg, B. & Wahlstedt, U. 2012. *Steklar: Myror och getingar. Hymenoptera: Formicidae–Vespidae* Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna 133 sider. ISBN 978-91-88506-78-8
## Eksterne lenker
*
Chrysidoidea

* Bethylidae
* Dryinidae
* Embolemidae
* gullvepser
* Plumariidae
* Sclerogibbidae
* Scolebythidae

**Chrysidoidea** (uttales «krysido-íde-a») er en overfamilie av broddvepsene.
Gruppen omfatter blant annet gullvepser, flathodeveps og klovepser.

## Utseende
Små til middelsstore (1–17&nbsp;mm), som oftest kraftige vepser. Antennene er trådformede, hodet forholdsvis stort og bredt. De fleste er harde (sterkt sklerotiserte), mange er vingeløse, særlig hunnene.

## Levevis
Biologien til flere av undergruppene er dårlig eller ikke kjent, men det ser ut til at alle er parasitoider som snylter på ulike insekter, særlig på nebbmunner, vepser og biller.

## Systematisk inndeling

* Orden **[[vepser]]** (Veps, humler, bier og maur) (Hymenoptera) 
** Underorden **[[stilkvepser]]** (Apocrita)
*** Gruppen **broddvepser** (Aculeata)
**** Overfamilien **Chrysidoidea**
***** Familien Bethylidae 
***** Familien Chrysididae 
***** Familien Dryinidae
***** Familien Embolemidae 
***** Familien Plumariidae 
***** Familien Sclerogibbidae 
***** Familien Scolebythidae

## Eksterne lenker
*
Vespoidea

* Bradynobaenidae
* dolkvepser
* maur
* maurvepser
* Rhopalosomatidae
* Sapygidae
* Sierolomorphidae
* stikkvepser
* Tiphiidae
* veivepser

**Vespoidea** (uttales «vespå-íde-a») er en overfamilie av broddvepsene.
Gruppens mest kjente representanter er vepsefamilien (som man oftest mener med «veps» i dagligtalen) og maur. Hunnene hos disse vepsene har vanligvis en velutviklet giftbrodd (unntatt hos en del maur) og kan gi smertefulle stikk. De annonserer ofte at de er giftige ved gule og svart advarselsfarger. Siden giftbrodden er et omdannet eggleggingsør, mangler den hos hannene.

## Utseende
Små til store (opptil 80&nbsp;mm hos noen veivepser), vanligvis kraftig bygde vepser. Antennene er forholdsvis lange, sylindriske eller knebøyde (sistnevnte bare hos maur). Hos familiene Bradynobaenidae, maur, maurvepser og Tiphiidae er det vanlig at hannene har vinger, hunnene er vingeløse. Vingene, om de finnes, er nokså smale med markert årenett.

## Levevis
Disse vepsene er stort sett rovdyr eller parasitoider, unntatt en del maur som lever av frø eller sopp som de dyrker. Hunnen fanger gjerne et passende bytte og lammer det med et stikk fra giftbrodden. Hun plasserer det så i et passende reir og legger et egg på det. Maur og mange stikkvepser er sosiale insekter som danner store samfunn der bare enkelte hunner (dronninger) formerer seg, med felles yngelpleie. Mange av familiene har spesialisert seg på noen grupper av byttedyr: veivepser angriper edderkopper, Rhopalosomatidae har spesialisert seg på valseedderkopper, dolkvepser og Tiphiidae har larver som spiser billelarver, mens maurvepser og Sapygidae snylter på solitære bier. Hos maur finner man et svært spenn av ulike levesett, men felles for alle er at de lever i samfunn.

## Artsrike grupper
Den dominerende gruppen, både når det gjelder tallet på arter og på individer, er maurene, med minst 12 000 kjente arter. Man kjenner også flere tusen arter av maurvepser, veivepser og stikkvepser. Bradynobaenidae, dolkvepser og Tiphiidae har noen hundre arter hver, de øvrige familiene er ganske artsfattige. Også i Norge dominerer maurene og veivepsene, vi har også en del arter av stikkvepser. De andre familiene er nesten ikke representert hos oss, men tre arter av Sapygidae og én hver av dolkvepser og Tiphiidae er kjent fra Norge.

## Systematisk inndeling
Familiene Scoliidae og Tiphiidae blir noen ganger ført til en egen overfamilie, Scolioidea

* Orden **[[vepser]]** (Veps, humler, bier og maur) (Hymenoptera) 
** Underorden **[[stilkvepser]]** (Apocrita)
*** Gruppen **broddvepser** (Aculeata)
**** Overfamilien **Vespoidea**
***** Familien Bradynobaenidae 
***** Familien Maur, Formicidae
***** Familien maurvepser, Mutillidae
***** Familien veivepser, Pompilidae
***** Familien Rhopalosomatidae 
***** Familien Sapygidae 
***** Familien dolkvepser, Scoliidae 
***** Familien Sierolomorphidae 
***** Familien Tiphiidae 
***** Familien stikkvepser, Vespidae

## Litteratur
* Douwes, P.; Abenius, J.; Cederberg, B. & Wahlstedt, U. 2012. *Steklar: Myror och getingar. Hymenoptera: Formicidae–Vespidae* Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna 133 sider. ISBN 978-91-88506-78-8
## Eksterne lenker
*
Parasittvepser

Betegnelsen er brukt om en parafyletisk samling av parasittvepser som omfatter følgende grupper:
* Evanioidea
* Megalyroidea
* Proctotrupomorpha
* Ichneumonoidea
* Stephanidae
* Trigonalyidae

**Parasittvepser** eller **snyltevepser** omfatter mesteparten av de parasittoide (snyltende) artene blant stilkvepsene. De legger eggene sine i andre dyr, ofte insekter, som så brukes som vert for parasittvepsenes larver. Vanligvis legges eggene i larver eller nymfer, men også i selve eggene, slik artene i familiegruppen Trichogrammatidae‎ gjør.

Vertene spises opp innifra og dør når parasittvepsens larver har blitt voksne (imago) og forlater verten.

Selv om de fleste parasittvepser er parasittoider, fins det unntak.  Dessuten fins det også parasittoide vepser blant broddvepsene.

De mest kjente gruppene av parasittvepser er snyltevepser, gallvepser og chalcidider. Mange av artene blir brukt som biologisk kontroll av skadedyr.

Parasittvepser har i tradisjonell systematikk blitt brukt som systematisk betegnelse under de vitenskapelige navnene «Terebrantia» eller «Parasitica».  De utgjør imidlertid ikke noen fullstendig slektskapsgruppe, men representerer en grad av utvikling og er en parafyletisk gruppe som har gitt opphav til broddvepsene.

## Eksterne lenker
*
Proctotrupomorpha

* Ceraphronoidea
* chalcidider
* gallvepser
* Mymarommatidae
* Platygastroidea
* «Proctotrupoidea»

**Proctotrupomorpha** er en delgruppe av stilkvepsene som hovedsakelig består av parasittoide arter.
Kjente representanter er gallvepser og chalcidider.

## Eksterne lenker
*
Apoidea

* bier
* Gravevepser

**Apoidea** er en delgruppe av broddvepsene og en samlebetegnelse for bier (Apiformes) og Gravevepser (Spheciformes), den siste er imidlertid en parafyletisk gruppe.
Således er Crabronidae søstergruppen til biene.
Også gravevepsene (i egentlig forstand) er nærmere beslektet med bier enn med *[[Heterogyna]]*.
Tidligere ble overfamilien Apoidea bare brukt om biene.

## Utseende
Bier og graveveps kan skilles fra andre broddveps ved at pronotum når helt bak til tegulae. Bier skilles fra graveveps ved at de er mer hårete og noen av hårene har forgreninger.

## Systematisk inndeling

* Ordenen vepser, (Hymenoptera)
** Underordenen stilkvepser, Apocrita
*** Infraordenen broddvepser, Aculeata
**** Overfamilien Apoidea (i vid forstand)
***** Serie gravevepser (Spheciformes)
****** Heterogynaidae
****** Ampulicidae
****** gravevepser (Sphecidae)
****** Crabronidae
***** Serie bier (Apiformes eller Anthophila) (Apidae i vid forstand)
****** Stenotritidae
****** Colletidae
****** Halictidae
****** jordbier, Andrenidae
****** Melittidae
****** buksamlerbier, Megachilidae
****** Apidae (honningbier og humler og andre)

## Litteratur
* Engel, M.S. 2005. Family-group names for bees (Hymenoptera: Apoidea). *American Museum Novitates* 3476: 1-33.
* Michener, C.D. 2007. *The Bees of the World.* Second edition. Johns Hopkins University Press. xvi + 953 s.
* Wojciech J. Pulawski. 2010. *Family group names and classification*, Versjon 20. april 2010, Online

## Eksterne lenker
*
Langtungebier

* Xylocopinae
* Nomadinae
* Apinae

**Langtungebier** (Apidae) er den største familien av bier og tilhører gruppen vepser. Den omfatter mange forskjelligartede bier, blant annet humler, honningbier, broddløse bier, pelsbier og vepsebier. Det er 5700 arter utbredt over hele verden og litt over 60 arter i Norge. 

## Utseende
Størrelsen varierer fra 2,2 mm bittesmå *[[Ceratina]]* til meget store trebier *[[Xylocopa]]* med 30 mm kroppslengde. Det er meget stor variasjon i utseendet fra slekt til slekt.

## Levevis
De fleste av artene i Apidae er solitære bier som bygger sine reir hver for seg. Flere er sosiale insekter, og danner samfunn. Mange av artene bygger ikke selv  bol eller samler pollen, men legger sine egg i andre biers bol (gjøkbier) – underfamilien Nomadinae består utelukkende av slike.

## Systematisk inndeling

* Ordenen vepser, Hymenoptera
** Gruppen stilkvepser, Apocrita
*** Gruppen broddvepser, Aculeata
**** Overfamilien Apoidea
***** Gruppen bier, Apiformes
***** Familien **Apidae**
****** Underfamilien Xylocopinae
****** Underfamilien Nomadinae
****** Underfamilien Apinae

## Litteratur
* Michener, C.D. (2000)  Bees of the World''
* Michener, C.D. 2007. *The Bees of the World.* Second edition. Johns Hopkins University Press. xvi + 953 s.
* Ottesen, P.S. (1993, revidert 1999) Norske insekter og deres artsantall. NINA utredning 55: 1-40. http://www.entomologi.no/norskeinsekter/NorskeInsektfamilier/index.htm

## Eksterne lenker
* 
* Discover Life - Apoidea En liste over alle bier i verden med synonymer og utbredelse.
* Fauna Europa (2004) Fauna Europaea version 1.1,  www.faunaeur.org – utbredelsesdatabase for europeiske dyr.
Taglormer

* Gordioida
* *[[Nectonema]]*

**Taglormer** (Nematomorpha) er veldig lange og tynne ormer som er nært beslektet med rundormene.
Ved bare 1&ndash;3&nbsp;mm tykkelse kan de bli 10&ndash;150&nbsp;cm lange.

Taglormenes larver lever som endoparasitter i leddyr.
Når de blir kjønnsmodne, forlater de verten og lever et kort og akvatisk liv.
Som voksne kan de ikke ta opp næring.

Larven klekker fra eggene i vannet og søker aktivt etter en passende vert.
Den har en munnkjegle og kroker som kan vrenges ut, og som den gjennomborer vertens hud med.
Inne i vertens kropp finner den frem til fordøyelseskanalen og tar opp næring gjennom sin egen hud, som derfor har en veldig tynn kutikula.
Svelg (*[[farynx]]*) og tarm er helt eller delvis tilbakedannet og dermed funksjonsudyktige hos alle taglormer.
Også ekskresjonsorganer mangler.

Ved det siste hudskiftet fra larve til voksen får taglormene en tykk kutikula.
Denne danner en slags hudmuskelsekk som omgir epidermisen og lengdemuskler (men ingen ringmuskler).
Taglormer har et pseudocoel, opprinnelig er kroppshulen fylt med væske, slik som hos rundormer.
Nervesystemet består av en hjerne, et bukmarg og et såkalt kloakalganglion, dvs. et nervesenter i bakkroppen.

Den lille delgruppen *[[Nectonema]]* er søstergruppen til hele resten (Gordioida), som skiller seg i en del vesentlige egenskaper:
*Nectonema* har bevart noen opprinnelige egenskaper, som et marint levevis (i havet) med krepsdyr som verter, og en væskefylt kroppshule.
Et avledet trekk hos *Nectonema* er derimot at svelget er helt lukket, og at det bare fins én gonade (kjønnskjertel).

Gordioida er derimot limniske (lever i ferskvann) og har insekter som verter.
De parasitterer også helt terrestriske (landlevende) insekter.
Dette kan skje hvis disse insektene har spist andre insekter, som har blitt parasittert av taglormer ved eller i vannet.
Taglormen kan til og med manipulere vertens adferd:
Når taglormen har blitt kjønnsmoden og er klar til å forlate verten, oppsøker verten tvanghaft vannet.
Der forlater ormen verten (som oftest dør).
En fullvoksen taglorm kan være mange ganger lengre enn verten sin.
Hos Gordioida forekommer delvis yngelpleie, som består i at hunnen kringler seg rundt eggene.
Kroppshulen hos Gordioida er ikke fylt med væske, men med et mesenchym (bindevev).

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Tettsteder i Oppland

Dette er en liste over tettsteder i Oppland slik begrepet er definert av Statistisk sentralbyrå. Per 1. januar 2017 var det 60 tettsteder i fylket, inkludert eventuelle tettsteder som krysser fylkesgrensen.

## Referanser
Arv (andre betydninger)

**Arv** kan vise til:

* Arv (biologi) – egenskaper som går i arv fra foreldre til avkom.
* Arverett – reglene som gjelder for hva som skal skje med noens eiendeler etter at en er død.
* Arv (musikkalbum) – et musikkalbum av Arild Andersen fra 1993
* Arv (informatikk)

## Se også
*Arve (pekerside)
*Arven (pekerside)
Arv (biologi)

**Arv** eller **arvelighet**, det vil si biologisk arv, er overføring av egenskaper fra foreldre til deres avkom; enten via ukjønnet formering eller kjønnet formering hvor avkommets celler eller organismer får den genetiske informasjonen til foreldrene sine. Egenskaper eller informasjon videreføres således gjennom vertikal transmisjon fra foreldre til avkom. Gjennom arv kan variasjoner mellom individer akkumuleres og kan føre til arter utvikler seg ved naturlig seleksjon. Arvematerialet har avgjørende betydning for hvordan vi ser ut, hvilke egenskaper vi har og hvilke risiko for sykdommer som finnes. DNA-et vårt finnes i hver eneste celle i kroppen og forteller cellen hva den skal gjøre. Studiet av arv i biologi er genetikk.

Det fins også andre former for arv:

* *Genetisk* arv innebærer at avkommet får alle eller noen gener av moren eller begge foreldre.
* *Epigenetisk* arv innebærer at avkommet får molekylær, men ikke-genetisk informasjon fra moren.
* *Kulturell* arv betegner prosesser der informasjon formidles mellom generasjonene gjennom prosesser som etterligning, læring og preging.

## Se også
* Epigenetikk
* Evolusjon
* Genetikk
* Arv og miljø
* Informasjon
* Kultur

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Apomiksis

**Apomiksis** er en type ukjønnet formering hos blomsterplanter der det dannes frø uten befruktning. Tidligere ble apomiksis brukt om flere typer ukjønnet formering hos planter, slik som knoppskyting ved egne yngleknopper (bulbiler), eller der frø spirer i blomsten (vivipari), men denne generelle betydningen av begrepet har falt ut av bruk.

## Forekomst
Apomixis er spesielt vanlig i flerårige planter, og linjer som formerer seg på denne måten kan dekke store arealer. Arter som formerer seg med ukjønnet frøsetting utgjør omkring én prosent av alle kjente plantearter. De aller fleste av dem er polyploide, mens deres slektninger er alminnelig diploide. Selv om også nakenfrøede planter i prinsippet burde kunne formere seg ved apomiksis, ser fenomenet ut til å være begrenset til blomsterplanter.

I en art som formerer seg på denne måten vil mutasjoner hope seg opp i de forskjellige linjene uten å spre seg i bestanden gjennom kjønnet formering. Dette gir opphavet til en serie distinkte, men genetisk svært like linjer som kalles for *apomiktiske arter* eller småarter. I tilfeller der kjønnet formering også forekommer, kan dette gi opphav til artskomplekser med uklare artsgrenser.

## Mekanisme
Apomiksis kan foregå ved flere ulike prosesser. Som regel skjer dette ved at det dannes spiredyktige frø uten pollinering, men i noen tilfeller må det pollinering til for å sette prosessen igang eller for at frøhviten skal utvikles (pseudogami). I alle tilfeller er avkommet kloner av morplanten og har samme egenskaper som den.

Hos dyr er begrepet apomiksis forbeholdt situasjoner der eggceller danes uten at det har fåregått reduskjosndeling. Individet som uvikles fra et slikt egg vil være en genetisk klon av moren.

## Eksempler på [[takson|taksa]] med apomiksis
* Nyresoleie (*Ranunculus auricomus* col.)
* Artene i marikåpeslekta (*Alchemilla*) bortsett fra fjellmarikåpe.
* Alle bjørnebærartene i bjørnebærslekta, men ikke bringebær, multe, teiebær osv.
* Sveve (*Hieracium*) 
* Løvetann (*Taraxacum*)

## Referanser
Ukjønnet formering

**Ukjønnet**, **vegetativ** eller **aseksuell formering** eller **-reproduksjon** er en form for formering der avkommet utvikles uten at det først har blitt dannet kjønnsceller (*gameter*). I botanikken brukes begrepet **[[apomiksis]]**.

## Formering ved fisjon
I sin enkleste form består ukjønnet formering av en tvedeling av en organisme i to nye organismer.
Dette forekommer hos mange encellede organismer, men også noen flercellede alger og enkelte dyr.
Acoele flimmerormer og noen havlevende leddormer kan for eksempel formere seg ved tverrdeling (*[[paratomi]]*). Også de planktoniske larvene til en enkelte pigghuder formere seg ved deling.

## Knoppskyting
En lignende form for formering er knoppskyting.
Dette forekommer fremfor alt hos planter, men også mange fastvoksende dyr som vokser som forgreininger, slik som polypper og mosdyr. Hos maneter vil knoppskyting foregå på et eget aseksuelt stadie gjennom strobilering. En del parasitter kan har ukjønnet formering på larvestadiet gjennom knoppskyting.

## Apomiksis
Apomiksis er spesialle form for ukjønnet formering hos frøplanter. Det dannes frø uten foregående meiose og befruktning. Grupper der slik formering er utbredt, slik aom vanlig løvetann, gir opphav til en rekke genetiske linjer der mutasjoner kan hope seg opp, og gi opphav til småarter.

## Vegetative sporer
En annen viktig form for ukjønnet formering er formering ved hjelp av sporer, som forekommer hos mange encellede arter samt karsporeplanter og sopper.

I alle former for ukjønnet formering er avkommet genetisk identisk med forelderen.
Det skjer altså verken meiose eller rekombinasjon.

## Se også
* Kloning

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kjønnet formering

**Kjønnet formering**, **forplantning** eller **seksuell reproduksjon** er en form for formering der avkommet utvikles av kjønnsceller (*gameter*). Det vanlige er at det nye individet blir til ved sammensmeltningen (befruktningen) av to kjønnsceller (f.eks. egg- og sædcelle). Det forekommer imidlertid også arter der avkommet utvikles fra ubefruktede eggceller (se partenogenese og haplo-diploidi).

## Årsaker til kjønnet formering

De aller fleste arter har evnen til (også) å formere seg kjønnet. Dette gjelder også mange organismer som vanligvis formerer seg ukjønnet. Grunnen til at kjønnet formering er så utbredt (selv om ukjønnet formering på mange måter er «enklere»), ligger i at den muliggjør rekombinasjonen av gener fra to ulike individer. Avkommet er altså forskjellig fra både foreldrene og søsknene, noe som i mange miljøer er en fordel. Dette gir en genetisk variasjon som beskytter mot parasitter og infeksjoner. Alle organismer som er store nok til at vi kan se dem med det blotte øyet har (med noen meget få unntak) kjønnet formering. Organismer som ikke kan formere seg kjønnet er alle enkle, og oftest små encellede organismer som bakterier og en del protister.

## Parring og selvbefruktning
Hos de fleste flercellede organismer, slik som dyr og planter er forplantningen knyttet til paring. Hos en del encelle organismer er det derimot ingen sammenheng mellom de to prosessene. Derfor pleier man å betegne deres tvedelinger som ukjønnet formering, selv om det hos mange av disse artene skjer rekombinasjon. Men selv hos for eksempel dyr kan det gå lang tid mellom paring og forplantning.

Partenogenese og selvbefruktning regnes vanligvis også som kjønnet formering, selv om avkommet i disse tilfellene bare har én forelder. I selvbefruktningens tilfelle (ofte også ved partenogenese) utvikles avkommet fra en eggcelle som har gjennomgått en meiose. Avkommet vil derfor ikke være genetisk identisk med mora.

Hos flercellede organismer vil en befruktet eggcelle (en zygote) gjennomgå cellekløyving og begynne på fosterutviklingen.

## Referanser
Harald Schjelderups hus

**Harald Schjelderups hus** er en bygning ved Universitetet i Oslo som er en del av campus Gaustad. Den huser primært Psykologisk institutt og deler av Institutt for helse og samfunn ved Det medisinske fakultet. I tillegg huser bygningen et midlertidig senter for fremragende forskning, Senter for tverrfaglig forskning på rytme, tid og bevegelse, et samarbeid mellom Psykologisk institutt, Institutt for informatikk og Institutt for musikkvitenskap.

Harald Schjelderups hus ligger rett ved siden av Rikshospitalet, som også holder til i de nærmeste nabobygningene. Det har adressen Forskningsveien 3A.

## Referanser
Paringssystem

Et **paringssystem** betegner hvordan paringer mellom hanner og hunner er fordelt i en dyreart, eller hva slags parbinding mellom kvinner og menn som forekommer i et menneskelig samfunn.
De følgende paringssystemer finnes:
* *Monogami* (én hann og én hunn parer seg med hverandre)
* *Polygami* (mer enn én hann og/eller mer enn én hunn parer seg med hverandre)
** *Polyandri* (én hunn parer seg med flere hanner)
** *Polygyni* (én hann parer seg med flere hunner)
** *Polygynandri* eller *promiskuitet* (dyr fra hvert kjønn parer seg med flere representanter fra det andre kjønn)

Grensene mellom paringssystemene er flytende, avhengig av hvor stor andel av paringene som skjer utenfor parbindingen.
Mange dyr er f.eks. *sosialt monogame* (inngår en parbinding med én partner), men gjennomfører likevel paringer med et annet eller flere andre individ(er) enn partneren («utenom par»-kopulasjoner, genetisk polygynandri).
Dyr kan være (sosialt) monogame i en paringsperiode, men finne nye partnere hvert år (*seriemonogami*), eller ha den samme partneren hele livet.
Mange arter av sjøfugler er for eksempel slike strengt monogame dyr.
Monogami er også normen i de fleste menneskelige samfunn (jf. ekteskap), men både utenomekteskapelige forhold og seriemonogami forekommer her i større eller mindre grad. Trofékone er å regne for et slikt fenomen.

Polygyni er også forholdsvis vanlig blant dyr, for eksempel mange pattedyr.
I flere menneskelige kulturer finner man former for polygyni, slik som flerkoneri og haremer.

Polyandri er sjeldnere blant dyr.
Eksempler er bladhøns, sjøhester og svømmesniper.
Polyandriske menneskelige samfunn er svært uvanlige.

Paringssystemene er veldig ofte korrelert med både partnervalg og yngelpleie:
Kjønnet som velger partneren, tar seg av avkommet;
og kjønnet som blir valgt, har ofte flest partnere.

## Se også
* Forplantningssystem
Befruktning

**Befruktning** (*fertilisering*) er sammensmeltningen av to kjønnsceller (*gameter*), for eksempel egg- og sædceller. Befruktningen er en viktig del av kjønnet formering. Ved befruktningen oppstår zygoten, som forener de to gametenes haploide (enkelte) kromosomsettene i en ny diploid celle (med det vanlige dobbelte kromosomsettet). Zygoten er det første stadiet i en ny organismes liv, befruktningen er således starten på dette livet.

Man snakker om *indre befruktning* når befruktningen skjer i kroppen til en av foreldrene. Dette vil vanligvis være moren, selv om det fins unntak (for eksempel sjøhester). *[[Ytre befruktning]]* finner sted hos mange vannlevende arter, når begge kjønnene avgir sine kjønnsceller til vannet. Befruktningen vil da finne sted utenfor kroppene til foreldrene, og zygotene vil «leve sitt eget liv» fra starten av.

Hos mennesker kalles befruktningen også *unnfangelse*.

## Se også
* Indusert ovulasjon
## Referanser
Hunn (andre betydninger)

**Hunn** kan referere til 
* Hunn (biologisk hunkjønn)
* *Hunkjønn* i grammatikk: Femininum
* Hunndalen, Hunnselva og Hunn kirke i Gjøvik
* Hunn (Gjøvik), tidligere storgård i Vardal, nå Gjøvik. Stor del av Gjøvik er bygd på dens grunn.
* Hunn (Overhalla)
* Hunn (Finspång), innsjø i Östergötland, Sverige
* Hunnedalen i Gjesdal og Sirdal
* Hunnfeltene, gravfelt i Fredrikstad
*Hunn gravfelt (Overhalla)
Tettsteder i Viken

Dette er en liste over **[[tettsted]]er i [[Viken (fylke)|Viken]]** slik begrepet er definert av Statistisk sentralbyrå. Per  var det 183 tettsteder i fylket, inkludert eventuelle tettsteder som krysser fylkesgrensen.

I tabellen blir tall som også gjelder områder utenfor fylket vist med grå skrift og i parentes, tall som gjelder delområder blir vist med grå og mindre skrift.
}

|- class="sortbottom"
! Nummer
! Navn
! Kommune(r)
! Innbyggere
! Areal(km²)
! Tetthet(per km²)
! Koordinater
|}

## Referanser
Lister over steder i Norge

__TOC__

## Norske [[tettsted]]er
* Liste over Norges største tettsteder
* Tettsteder i Akershus
* Tettsteder i Agder
* Tettsteder i Buskerud
* Tettsteder i Finnmark
* Tettsteder i Hedmark
* Tettsteder i Hordaland
* Tettsteder i Møre og Romsdal
* Tettsteder i Nordland
* Tettsteder i Oppland
* Tettsteder i Rogaland
* Tettsteder i Sogn og Fjordane
* Tettsteder i Telemark
* Tettsteder i Troms
* Tettsteder i Trøndelag
* Tettsteder i Vestfold
* Tettsteder i Østfold

## Eksterne lenker
* Befolkning og areal for ''tettsteder'' i Norge
Partnervalg

**Partnervalg** eller *makevalg* er et den atferden mange dyr viser før de parer seg (eller nettopp ikke parer seg).

Partnervalget er en viktig prosess som bidrar til seksuell seleksjon:
Individer som ikke blir valgt, får heller ikke avkom.
Derfor vil egenskaper som øker sjansen for å bli valgt (så sant de er arvelige), over tid spre seg i populasjonen.

Ofte er det hunner som velger og hanner som blir valgt, men det fins mange modifikasjoner og unntak fra dette.
Generelt kan man si at jo mer en paring «koster» i form av energi brukt på avkommet, desto mer kresen vil det kjønnet være som «betaler kostnaden».
I arter uten yngelpleie vil begge kjønn være forholdsvis ukritiske med tanke på partnerens kvaliteter.
I arter der ett kjønn står for mesteparten av yngelpleien, vil dette kjønnet være det meste kresne.
Eksempler er hjortedyr og hønsefugler der hunnen tar seg av avkommet og er mest kresen, eller kampfisker, sjøhester og svømmesniper der hannen tar seg avkommet og er mest kresen.
I arter der begge kjønn bidrar til yngelpleien (for eksempel mennesker eller sjøfugl) vil partnervalg tilsvarende finne sted i begge kjønn.
Det kan likevel være ulike egenskaper som foretrekkes av hvert kjønn selv i slike arter.

Partnervalg fører som sagt til seksuell seleksjon, men kan også selv være et *resultat* av seksuell seleksjon:
Individer som har valgt «attraktive» partnere (uansett hva «attraktivitet» innebærer i den respektive arten), viderefører ikke bare gener for attraktivitet, men også gener for å *velge attraktivitet*.
Begge deler vil dermed spres i populasjonen.
Når partnervalget på denne måten både påvirker og påvirkes av seksuell seleksjon, kan det oppstå selvforsterkende prosesser (*runaway*-seleksjon).
Disse kan føre til overdrevne sekundære kjønnskarakterer som reduserer sannsynligheten for å overleve.
Eksempler er påfuglhannens hale som gjør at den bare vanskelig kan flykte fra rovdyr.
Likevel vil ikke halen selekteres imot fordi den økte sannsynligheten for forplantning veier opp for den reduserte sannsynligheten for å overleve.

## Se også
* Seksuell seleksjon
* Sekundær kjønnskarakter
* Handikapprinsippet
Patte

**Patter**, **brystvorte**, **spene**, **tapp** eller **fremspring** er fremspringene på kroppen der melkekjertlenes melkeganger munner ut. 

Patter forekommer hos alle pattedyr av hunnkjønn (bortsett fra kloakkdyr, som har melkekjertler, men ikke patter). Pattedyr har derfor også fått både sitt norske og sitt vitenskapelige navn (Mammalia) etter pattene (latin *mamma*).

Hos mennesker kalles patten *[[bryst]]vorte*, og hos dyr med jur vanligvis *spene*. Avkom etter pattedyr *dier* eller *patter* fra pattene. Antall patter varierer mellom ulike arter, men består normalt av mellom to og tjue patter. Det er også kjent at individer av samme art kan ha et varierende antall patter.

## Se også
* Pattedyr
* Bryst
* Jur
* Amming
Arbins gate (Oslo)

**Arbins gate** (1-13, 2-8) ligger på Ruseløkka og er en liten gate som går mellom Henrik Ibsens gate (tidligere del av Drammensveien) til Løkkeveien. Gaten ligger på skillet mellom bydelene Frogner og Sentrum. Nr 1-13 hører med til Frogner og 2-8 hører med til Sentrum. Gaten fikk navnet *Arbins gate* i 1896, oppkalt etter by- og rådstueskriver Peter Arbin (1741–1804), som eide en løkke her. I 1938 ble skrivemåten **Arbiens gate** vedtatt. Gaten fikk tilbake sitt nåværende navn i 1983.

## Bygninger
* Nr. 1 – Leiegård i fire etasjer, tegnet av arkitekt Herman Major Backer. Henrik Ibsen bodde i en hjørneleilighet i 2. etasje fra gården ble bygget i 1895 til sin død i 1906. Leiligheten er nå et museum (Ibsenmuseet) og tilbakeført til slik den stod i Ibsens levetid.
* Nr. 2 – Oppført i 1897, tegnet av arkitekt K. Rivertz. Her er bl.a. Perus og Estlands ambassader.
* Nr. 3 – Leiegård tegnet av Christian Reuter og oppført 1894.
* Nr. 4 – En seksetasjes kontorblokk bygd på 1950-tallet, etter at den opprinnelige leiegården ble rasert i en sabotasjeaksjon utført av folk fra Kompani Linge 27. januar 1945 kl 6:40. Etter bombingen av Victoria terrasse nyttårsaften 1944, da 78 norske sivile omkom, ble Arbins gate 4 rekvirert fra en mann som var ettersøkt, og brukt som kontorer og oppholdssted for Stapo, deres utstyr og arkiver. I Milorg ble det påstått at hele leiegården ble brukt av Stapo og NS. Det ble ikke undersøkt om andre også bodde der. Planen var å sprenge huset når Stapo-mannen Einar Dønnum befant seg der, og angiveren Kåre Torgersen, hans to livvakter og to schæfere var kommet hjem. Men da nr 4 ble sprengt, var Dønnum ikke i huset, mens Torgersen overlevde fallet fra tredje etasje og ned i kjelleren da bygget kollapset. Begge hundene omkom, i tillegg til en kapteinsenke, hotellbestyrerinnen Inanda Hansen, som bodde i nr 4. I dag holder bl.a. Ukrainas ambassade i Oslo til her. 

Arbins gate 1.jpg|Nr. 1 huser bl.a. Ibsenmuseet.
Arbins gate 2.jpg|I nr. 2 er bl.a. Perus og Estlands ambassader.
Arbins gate 3.jpg|I nr. 3 er utleieleiligheter.
Embassy of Ukraine in Oslo.jpg|Blant leieboerne i nr. 4 er Ukrainas ambassade.
Arbins gate 5.jpg|Nr. 5
Arbins gate 7.jpg|Nr. 7 ble tegnet av Carl Aaman og oppført i 1891.
Arbins gate 9.jpg|Nr. 9 (1891) ble tegnet av Henrik Nissen.


## Referanser


## Litteratur
* Oslo byleksikon
*
Ytre befruktning

**Ytre befruktning** eller **gyting** er befruktning hos dyr som foregår utenfor organismen, i motsetning til indre befruktning slik vi finner hos insekter, krepsdyr og amnioter. Ytre befruktning er vanlig hos arter som lever i vann, men forekommer også hos landlevende dyr. Rent teknisk foregår ytre befruktning ved at hunnen gyter sine egg, og hannen deretter sprøyter sin sæd (hos fisk kalt «melke») over.

## Varianter av ytre befruktning
### Fri gyting
Ettersom befruktningen krever at en spermie fysisk tar seg fram til egget utenfor kroppen, finner vi ytre befruktning i all hovedsak hos dyr som lever i vann. Hos mange fastsittende dyregrupper, slik som svamper, nesledyr, leddormer, bløtdyr og pigghuder gyter individene rett ut i vannmassene, og den ytre befruktningen foregår mellom vilkårlige kjønnsceller, gjerne langt fra foreldrene. Eggene hos disse gruppene er utstyrt med en hinne (chorion) som er med å binde og sile sædceller for å sile artens egne spermier fra andre arters. Hos slike dyr gjennomgår egget en forandring etter befruktningen, der eggets ytterskall forandrer seg og blir mindre gjennomtrengelig.

### Gyting med enkel partner
Hos mer aktive dyr, som fisk og amfibier og mange arter av marker går to eller flere individer sammen om å gyte, og har derved mer kontroll over hvem som er foreldre til deres avkom. Også hos disse vil egget forandre seg etter at befruktningen har skjedd, slik at bare en enkelt sædcelle befrukter egget. Hos amfibier kommer eggene ut som pepperkornstore klumper. Umiddelbart etter at de kommer ut av hunnen, reagerer eggene med vann, og det ytre laget eser opp til en gelékappe. Befruktningen må skje før eggene eser opp; etter dette er de ugjennomtrengelige. 

Et av de få terrestriske dyrene med ytre befruktning er meitemark, som gyter i en slimkappe som begge dyrene skiller ut. Etter befruktningen vil slimkappen stivne og bli hard, og utgjøre en form for eggkapsel.

### Mellomtformer mellom indre- og ytre befruktning
Hos vannsalamandere, og flere grupper av invertebrater forekommer en variant der eggene beholdes i hunnen, men hannen mangler egne kjønnsorganer for å overføre spermiene. Hos tiarmede blekkspruter, vannsalamandere og gjemtkjevinger og mange edderkoppdyr lager hannen en spermatofor med spermier. Hunnen tar opp spermatoforen og selve befruktningen foregår innen i hunnen. Edderkopper legger spermiene på en liten matte av spindelvev og hannene suger den opp i to hulrom ytterst på pedipalpene og sprøyter sæden inn i hunnens kjønnsåpning. Selv om selve befruktningen foregår inne i hunnen, omtales formering med spermatoiforer noen ganger som ytre befruktning.

## Referanser
Sekundære kjønnskarakteristika

**Sekundære kjønnskarakteristika** er egenskaper som bare forekommer i ett kjønn (kjønnsdimorfisme), men som ikke står i direkte sammenheng med paringen. Eksempler er bryster, hårmønster (ansiktshår, hodehår, kroppshår) hos mennesker, gevir hos de fleste hjortedyr, sang og fargerike fjærdrakter hos mange fugler, og påfallende bukfarger hos røye og andre fiskearter. Forskjeller i kroppsform (benstruktur og fettfordeling) som utvikler seg fra puberteten er også sekundære kjønnskarakteristika.

I motsetning til de *primære* kjønnskarakteristika, det vil si selve kjønnsorganene (penis og skjede), er de *sekundære* kjønnskarakteristika vanligvis ikke til stede fra fødselen av, men utvikles i løpet av kjønnsmodningen (puberteten). Det er de sekundære kjønnskarakteristika som visuelt gjør at mennesker, bortsett fra i avkledd tilstand, fremstår som det ene eller andre kjønnet.

Sekundære kjønnskarakteristika står i sammenheng med partnervalg. Det betyr at de enten tiltrekker seg oppmerksomheten av det andre kjønn (for eksempel fargerike fjærdrakter) eller at de brukes for å konkurrere med individer av samme kjønn (for eksempel gevir).

Sekundære kjønnskarakteristika er også mer variable mellom individer enn de fleste andre egenskaper. Dette kommer av at de er energikrevende for kroppen å lage. Det er derfor bare de friskeste individene som «har råd» til å lage imponerende utgaver av sin arts sekundære kjønnskarakteristika.

Sekundære kjønnskarakteristika er ikke satt i sten; det er hormonbalansen som avgjør hvilke karakteristika man utvikler. Begge kjønn har både «mannlige» (for eksempel testosteron) og «kvinnelige» (for eksempel østrogen) hormoner, men med en gjennomsnittlig ulik fordeling. Noen kan ha forhøyede nivåer av det andre kjønnets primære kjønnshormon, og derfor utvikle sekundære kjønnskarakteristika for dette kjønnet i en viss grad; for eksempel vil kvinner med over gjennomsnittlig høyt testosteronnivå få et mer maskulint utseende enn andre kvinner, og kan også i større grad få hårvekst på kroppen og i ansiktet. Hormonnivåene kan også manipuleres fullstendig medisinsk, slik at en som er genetisk hankjønn kan få kvinnelige sekundære kjønnskarakterika i stedet for mannlige, og dermed på alle måter få en kvinnes kropp, med unntak av de reproduktive organer (jf. transkjønnethet).

## Sekundære kjønnskarakterika hos mennesket
Hos mennesker er genitalier (penis/skjede) og indre organer primære kjønnskarakteristika. Alle andre fysiske forskjeller mellom kjønn er sekundære kjønnskarakteristika, herunder:
*Ansiktshår (skjegg) hos menn
*Bryster hos kvinner
* brede hofter hos kvinner
* brede skuldre hos menn
* dyp stemme hos menn (jf. stemmeskifte).

## Se også
* Naturlig seleksjon
* Partnervalg
* Handikapprinsippet
Liste over innsjøer i Oslo

**Liste over innsjøer i Oslo** er innsjøer som ligger helt eller delvis innenfor grensene til Oslo kommune.

Lista omfatter vann/innsjøer over 0,1 km², samt noen mindre tjern av spesiell interesse (nærhet til boligområder, utfartssteder etc.)

}

|}

## Kilder
*
Liste over norske innsjøer etter fylke

Dette er en liste over norske innsjøer, sortert etter fylke.

* Liste over innsjøer i Agder
* Liste over innsjøer i Akershus
* Liste over innsjøer i Buskerud
* Liste over innsjøer i Finnmark
* Liste over innsjøer i Hedmark
* Liste over innsjøer i Møre og Romsdal
* Liste over innsjøer i Nordland
* Liste over innsjøer i Oppland
* Liste over innsjøer i Oslo
* Liste over innsjøer i Rogaland
* Liste over innsjøer i Troms
* Liste over innsjøer i Trøndelag
* Liste over innsjøer i Vestfold og Telemark
* Liste over innsjøer i Østfold

## Se også
* Liste over norske innsjøer
James Arness

**James Arness** (født **James Aurness**; 1923–2011) var en amerikansk skuespiller mest kjent for sin rolle som Marshal Matt Dillon i TV-serien *[[Kruttrøyk]]* gjennom 20 år. Han var også kjent for rollefiguren Zeb Macahan i TV-serien *[[I ville Vesten]]* og hovedrollefiguren Jim McLain i den actionfylte krimserien *[[McClain's Law]]*. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Hans foreldre var forretningsmannen Rolf Cirkler Aursnes og journalisten Ruth Duesler, barn av henholdsvis norske og tyske immigranter. Han var storebror til skuespilleren Peter Graves. Familien tilhørte Metodistkirken.

### Andre verdenskrig
James Arness tjenestegjorde i den amerikanske hæren under Andre verdenskrig og ble skadet i høyre bein i kampene i slaget om Anzio i Italia tidlig i 1944. Han måtte evakueres til USA og ble innlagt på militærsykehus i Clinton i Iowa. Dette er grunnen til at han haltet, ikke at haltingen fulgte av rollebeskrivelsen som sheriff i *Kruttrøyk.* Han ble dimittert fra hæren i januar 1945, høyt dekorert for sin tjeneste.

### Karriere
Han filmskuespillerdebuterte med sitt fortsatt helt norske etternavn Aurness i en birolle i *The Farmer's Daughter* i 1947, der de allerede kjente skuespillene Loretta Young, Joseph Cotten og den ferskere Lex Barker var med. Han var en nær venn av John Wayne og spilte mot ham i *[[Big Jim McLain]]*. 

*Gunsmoke* - *Kruttrøyk* - startet opp i 1955, og Arness var med hele veien, gjennom fjernsynsseriens tyvå og 635 episoder. Med en høyde på to meter og én cm var han på 1950-tallet den høyeste skuespiller som noensinne hadde hatt en hovedrolle.

For sitt bidrag til TV-industrien fikk han en stjerne på Hollywood Walk of Fame ved 1751 Vine Street.

Arness døde av naturlige årsaker i sitt hjem i Brentwood i Los Angeles den 3. juni 2011.

## Filmografi

* *The Farmer's Daughter* (1947)
* *Roses Are Red* (1947)
* *Battleground* (1949)
* *Wagon Master* (1950)
* *Stars in My Crown* (1950)
* *Sierra* (1950)
* *Wyoming Mail* (1950)
* *Two Lost Worlds* (1951)
* *Belle Le Grand* (1951)
* *[[Tingen fra en annen verden (1951)|Tingen fra en annen verden]]* (1951)
* *Cavalry Scout* (1951)
* *Iron Man* (1951)
* *The People Against O'Hara* (1951)
* *The Girl in White* (1952)
* *Carbine Williams* (1952)
* *Big Jim McLain* (1952)
* *Hellgate* (1952)
* *Horizons West* (1952)
* *Lone Hand* (1953)
* *Island in the Sky* (1953)
* *The Veils of Bagdad* (1953)
* *Hondo* (1953)
* *Them!* (1954)
* *Her Twelve Men* (1954)
* *Many Rivers to Cross* (1955)
* *The Sea Chase* (1955)
* *Flame of the Islands* (1956)
* *The First Traveling Saleslady* (1956)
* *Gun the Man Down* (1956)
* *Alias Jesse James* (1959) (Cameo)
* *Comanche Stallion* (2006)

## Arbeid for TV

* *[[Gunsmoke]]* (1955–1975)
* ''I ville Vesten'' (1976–1979)
* *[[McClain's Law]]* (1981–1982)
* *The Alamo: Thirteen Days to Glory* (1987)
* *Gunsmoke: Return to Dodge* (1987)
* *Red River* (1988)
* *Gunsmoke: The Last Apache* (1990)
* *Gunsmoke: To the Last Man* (1992)
* *Gunsmoke: The Long Ride* (1993)
* *Gunsmoke: One Man's Justice* (1994)

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Kjønnsceller

**Kjønnsceller** er celler som kan gi opphav til et nytt individ, og som overfører arveanlegg (DNA) fra én individgenerasjon til den neste. 

For at dette skal kunne skje, må kjønnscellen smelte sammen med en annen kjønnscelle. Dette kalles befruktning og resulterer i en diploid celle (*[[zygote]]*).

I arter som har kjønn, kan bare kjønnsceller av motsatt kjønn smelte sammen. Kjønnsceller kan være like (*isogami*) eller ulike i størrelsen (*anisogami*). Hvis den største kjønnscellen er (nesten) ubevegelig, kalles et slikt system *oogami*. De store kjønnscellene betegnes i så fall som eggceller, og de små som sædceller.

## Se også
* Forplantning 
* Kjønn
## Referanser
Nostalgi

**Nostalgi** benyttes i dag som uttrykk for en romantisk, ofte vemodig eller «bittersøt» lengsel tilbake til tidligere tider, gjerne i ens eget liv. Opprinnelig betegnet nostalgi en medisinsk diagnose, følelsen av sykelig hjemlengsel, myntet av den sveitsiske medisinstudenten Johannes Hofer i 1678. Det er en rekke kulturfenomener knyttet til nostalgiske følelser, alt fra gjenforeningsfester og veteranbilklubber til spesielle radioprogrammer og retromote.

## Historie
Ordet nostalgi er dannet av det greske *nostos* (νόστος), det vil si «hjemkomst», og *algos* (ἄλγος), «smerte» eller «lengsel», og betyr egentlig «sykelig hjemlengsel». På latin og engelsk brukes begrepet *nostalgia*. 

Ordet ble opprinnelig tatt i bruk av den sveitsiske legen Jean-Jacques Harder i 1678 og Johannes Hofer i 1688 for å beskrive «den smerten et sykt menneske føler fordi det ikke er i hjemlandet sitt eller frykter aldri mer å få se det igjen.»  Det nye begrepet ble en medisinsk diagnose, i første rekke blant soldater, en yrkesgruppe som var hardt rammet av sykdom og død på grunn av underernæring, betennelser og smitte. Tilstanden skal opprinnelig særlig ha blitt observert blant unge menn fra trange daler i Sveits som ble sendt ut i krigen på de åpne slettene i Tyskland. Nostalgien ble ansett som dødelig hvis den ikke ble behandlet. En av måtene å helbrede soldatene på, var å sende dem hjem. Alvorlig grad av nostalgi ble kalt *nostomani*.

Etter hvert ble den opprinnelige betydningen av ordet endret, og nostalgi som medisinsk diagnose forsvant i første halvdel av 1800-tallet. Filosofen Immanuel Kant var den første som hevdet at nostalgien mer var lengsel etter et *da* enn etter et *der*. Det er med denne tidsoritenterte betydningen ordet vanligvis brukes i dag. «Nostalgi» blir således brukt om å lengte etter en spesiell tidsepoke eller å dyrke ting fra denne tida, som musikk, moter og annet.

## Se også
*Melankoli
*Retro
*Ostalgi
*Reenactment

## Referanser
Einar O. Risa

**Einar Ove Risa** (født 16. juli 1954 i Stavanger) er en norsk forfatter som har utgitt en rekke romaner og kulturhistoriske bøker. 

Risa er oppvokst og bosatt i den landlige delen av Stavanger-regionen. Han har studert litteraturvitenskap, historie og jus, og han har også bakgrunn som journalist.

Han er gift med journalisten og forfatteren Marianne Terjesen.

## Verkliste
* 1983: *En svøbe for byen ... Artikler fra Stavanger Avis 1889*, redigert av Einar O. Risa, Universitetsforlaget
* 1995: *Skygger* (roman) 
* 1996: *Ring* (roman)  
* 1997: *Velvære* (roman)  
* 1998: *Nasjonaldagen* (roman) 
* 1999: *Mannen i speilet, Alexander L. Kielland i Stavanger 1888-1902* (biografisk essay) 
* 1999: *Helvete* (roman)
* 2000: *L.C. Nielsens papirer* (roman) – om Sigbjørn Obstfelder 
* 2002: *Casanovas siste erobring* (roman)
* 2003: *Likeså, skulle han si* (roman)
* 2005: *Kom, kom hør nattergalen* (roman) – om kunstmaleren Peder Severin Krøyer
* 2006: *Jeg går ikke ut lenger, jeg svever over byen* (roman)
* 2008: *M. Kanne & Søn 1889–1922* (roman)
* 2008: *Hos blodsugerne – Peter Nansen og drømmen om det germanske kabelnett* (Gyldendals julebok 2008, kulturhistorie)
* 2009: *M. Kanne & Søn 1923–1943* (roman)
* 2010: *M. Kanne & Søn 1950–1970* (roman)
* 2011: *M. Kanne & Søn 1980–2006* (roman)
* 2012: *Maskineriet. Listene – En besettelse*
* 2014: *Moses* (roman)
* 2018: *Mannen på balkongen* (roman) Tiden
* 2022: *Ørretfiske. På prærien (spor)* Kanne & Søn

## Priser og utmerkelser
* 2001 – Nota Bene Bokpris 
* 2000 – Tidenprisen

## Referanser


## Litteratur
* 2004 *Raseriet i hendene*. Et essay om Einar O. Risas forfatterskap. Av Kjetil Vikene

## Kilder
*  Presentasjon av Einar O. Risa i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker
*  Einar O. Risa i NRK Forfatter
*Digitaliserte bøker av Einar O. Risa i Nasjonalbiblioteket
*Artikler av Einar O. Risa i Norart
Mandarin

**Mandarin** kan referere til:

* Mandarin (frukt) – frukten fra mandarintreet
* Mandarin (språk) – en standardisert og offisiell form av den vanligste dialekten i det kinesiske språket
* Mandarin (embedsmann) – en europeisk nevning brukt om kinesiske embetsmenn før 1912
* Mandarinand – en østasiatisk fugl i andefamilien
Jordskjelvet på Java 2006

**[[Jordskjelv]]et ved [[Java (øy)|Java]] [[2006]]** ble utløst klokka 05.54&nbsp;lokal tid 27. mai 2006 (22.53&nbsp;UTC 26. mai) i Indiahavet cirka 25&nbsp;km sør-sørvest for byen Yogyakarta på det sentrale Java i Indonesia. Jakartas meteorologi- og geofysikkbyrå har anslått at episenteret var rundt 37&nbsp;km sør for Yogyakarta, 33&nbsp;km under havbunnen. Foreløpige beregninger har anslått jordskjelvets momentmagnitude til 6,2. Det er rapportert om over 5&nbsp;800&nbsp;drepte og over 20&nbsp;000&nbsp;skadde. Jordskjelvet forårsaket ingen tsunami.

Ifølge politiet er elektrisitet- og telefonlinjer i mange områder ute av bedrift. Flyplassen Yogyakarta Adisutjipto ble stengt, på en av terminalene brøt taket sammen. Landingsbanen ble skadet.

Det viktige hinduistiske tempelanlegget Prambanan ble skadet, mens det også verdenskjente buddhistiske tempelanlegget Borobudur, som ligger noe lenger vest i det berørte området, synes å ha kommet fra jordskjelvet uten noen skader.

Den aktive vulkanen Merapi ligger i det rammede område, og denne vulkanen hadde hatt en sterkere røykutvikling i den senere tid. Det meldes at denne aktiviteten ble mer intens etter jordskjelvet. Men vulkanens aktivitet og jordskjelvet trenger ikke å være direkte tilknyttet hverandre.

## Referanser