Jørgen Iversen Dyppel

**Jørgen Iversen Dyppel** (1638–1683) var den første guvernør på Saint Thomas i Dansk Vestindia. Dyppel var guvernør i perioden 1672 til 1680.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Dyppel var sønn av en baker fra Sønderjylland, og etternavnet «Dyppel» var en forvanskning av stedsnavnet Dybbøl. Etter endt utdannelse dro han til Vestindia for å handle med briter og nederlendere. Men han ble plyndret av britiske pirater og returnerte til Danmark i 1665, hvor han giftet seg med Birgitte Pedersdatter i 1670.

### Guvernør
På grunn av sine erfaringer i Vestindia var han ønsket av det nyopprettede Vestindisk-guineisk Kompagni som første guvernør på øya St. Thomas for en periode på tre år. Han tiltrådte offisielt stillingen 26. mai 1672 (Westergaard bruker 25. mai som dato) ved sin ankomst.

St. Thomas hadde tidligere vært bebodd av noen engelske nybyggere, men disse hadde forlatt St. Thomas da Dyppel og hans menn kom frem til øya. Det første oppgavene som ble påstartet var skogrydding, anleggelse av veier og opparbeidelse av dyrket mark. Ettersom danskene var uvant med tropisk klima, samt problemene med de pågående krigene (den fransk-nederlandske krig og krigene mellom engelskmenn og nederlendere), ble koloniseringsforsøket mer tidkrevende enn planlagt, og Dyppels engasjement derfor utvidet. Han fikk noe hjelp fra britene på Tortola.

En permanent koloni ble til på St. Thomas 25. mai 1672, da skipet «Færø» la til kai under kommando av kaptein Zacharias Hansen Bang, født i Bergen i 1633. Kort etter avreisen fra Danmark sprang skipet lekk i Nordsjøen og gikk til Bergen for reparasjon. Forsinkelsen resulterte i at «Færø» ikke møtte støtteskipet sitt, «Den forgyldte Krone», som returnerte til København med uforrettet sak. Av det opprinnelige følget - mannskapet på 12, 116 «servinger» (dvs. ufrie kontraktarbeidere), og 62 straffedømte og prostituerte - ankom bare 104. Ni rømte under oppholdet i Bergen, mens 77 omkom til havs. Første året på St. Thomas døde 75 personer, slik at i 1673 utgjorde bare 29 overlevende hele guvernør Dyppels koloni.

Dyppel hadde også nederlendere til å bistå byggingen av kolonien, men dette skapte problemer med Frankrike, som gikk til angrep på St. Thomas 2. februar 1678. I årene 1678/79 måtte hvite kvinner og barn, samt en del tjenere, oppholde seg på fortet på egen bekostning, mens plantasjene ble overlatt til seg selv og forfalt. 

Slavehandel var avgjørende for koloniens økonomi. Avmagret som slavene var, fikk de navn som «Benrangel», «Inntørket», «Uten Buk», «Surt Øye». Innfødte indianere ble fjernet, for de var «verre rømlinger enn negrene», og hadde dermed dårlig innflytelse på disse. En av dem, kalt «Jan indianer», fikk ene foten hogd av for å «døyve hans iver» (etter å flykte).  

Oppgaven med å forsvare St. Thomas fra angrep var krevende, og i september 1679 ba Dyppel Vestindisk-guineisk Kompagni om å finne en erstatter for ham. Han gikk av som guvernør 4. juli 1680 og overlot guvernørposten til Nicolai Esmit. Vestindisk-guineisk Kompagni ga Dyppel tilbud om å bli guvernør på ny i 1682. 

Men det viste seg å være vanskelig å finne mannskap i Danmark som var villige til å dra til Dansk Vestindia. I stedet ble fanger tatt med under løfte om frihet. Underveis gjorde fangene mytteri rundt nyttårsaften 1683, og Dyppel ble kastet over bord sammen med ett av sine barn. Hans kone overlevde og giftet seg med en plantasjeeier på St. Thomas. Anna van Ockeren som var gift med Dyppels eldste sønn, giftet seg senere med den fremtidige guvernøren Claus Hansen.

## Bibliografi
* Waldemar Westergaard, *The Danish West Indies under Company Rule (1671 – 1754)* (MacMillan, New York, 1917)
* *C. F. Bricka* (editor), Dansk biografisk Lexikon, første utgave, 19 bind, 1887-1905, Vol. VIII. Tilgjengelig på internett: https://runeberg.org/dbl/8/ (side 332 og 333. Nummerert som side 334 og 335 i nettutgaven).
* Hugo Ryberg, Rigmor de Vicq, *A list of the names of inhabitants – The Danish Westindian Islands (The Virgin Islands)* (København, 1945)

## Referanser