open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Johan Osness

**Johan Peter Larsen Osness** (født 1872, død 1961) var en norsk arkitekt som ble ferdig utdannet ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt i 1898, og som så gikk videre med studier ved Technische Hochschule Berlin, hvor han ble uteksaminert i 1901. Etter dette arbeidet han hos Johan Christensen før han åpnet egen praksis i Trondheim fra 1903. Osness bedrev mesteparten av sitt virke i Trondheim og er kjent for å ha tegnet sine bygg i jugendstilen, også kalt art nouveau.

## Arbeider (utvalg)
* Leiegård i Arkitekt Christies gate 4, oppført i jugendstil i 1904.
* Leiegårdskompleks i Elvegata 12, 14 og 16, oppført i jugendstil i 1904.
* Leiegårdskomplekset Ilevollen 3e og f samt Osloveien 4 og 6, oppført i jugendstil i 1902-1905.
* E.C. Dahls Stiftelse i Sverres gate 7, sammen med Johan Christensen og Lars Solberg i jugendstil i 1908.
* Hovedbygningen til Nordenfjeldske Blindeskole (senere kalt Dalen Offentlige Blindeskole; i 1976 ble bygningen overtatt av Dronning Mauds Minne Høgskole for barnehagelærerutdanning, oppført 1907–1912.
* Trondhjems Preserving Co Ltd Innherredsveien 61 d, oppført 1910-1911
* Erichsengården i Nordre gate 8, oppført 1912–1914. 
* Trondheims Handelsbank, Søndre gt. 15 (1905), utvidelse (1915). Hovedkontor til Forretningsbanken og senere kjent som Bajazzogården. Fra 2007 hovedkontor for Fokus Bank/Danske Bank
* Berg skole, bygget 1931 og utvidet i 1941.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* Johan Osness i Norsk kunstnerleksikon
* Johan Peter Larsen Osness i Store norske leksikon
* Geir Tandberg Steigan: Johan Peter Larsen Osness (1872-1961) (Arkitekturhistorie.no)
* Flickr.com – Bildesøk på Johan Osness
Jus primae noctis

**Jus primae noctis**, latin for «retten til den første natt» (fransk: *droit de seigneur*), var inntil 1700-tallet angivelig en godseiers eller adelsherres rett til å ha den første natt med bruden når en av hans leilendinger giftet seg. 

Det er uklart i hvilken utstrekning, om i det hele tatt, denne retten ble praktisert. På 1700- og 1800-tallet ble den av mange sett på som et historisk faktum, mens den i nyere tid blir nesten helt avvist av historikere. Det er dog vanskelig å avgjøre hvilke regler som kan ha eksistert sosialt og i spesifikke regioner, men som en generell og vedtatt legal statutt i europeiske land kan den dog helt avvises.

Den spiller imidlertid ofte en rolle i litteraturen, eksempelvis i Mozarts opera *[[Figaros Bryllup]],* hvor handlingen dreier seg om kammertjeneren Figaros snedige avverging av at hans herre, grev Almaviva, skal håndheve denne retten overfor den skjønne Susanna.

## Brudenugg
Brudenuggen er det folkelige navn på den som får ligge først med brura. Peter Christen Asbjørnsen har et erotisk eventyr med samme tittel. Jenta skal giftes bort, men lover sin kjæreste, skredderen, at han uansett skal få henne på bryllupsnatta. Brudgommen overrasker dem i mørket, men brura klarte i tide å hoppe ut av senga og gjemme seg bak hodegjerdet, slik at ektemannen kun fikk hånda full i skredderens greier da han grep etter hennes kjønnsdeler. Han tror kona er likeens utstyrt som ham selv. For mange alen rødt klede og flere tønner salt påtar skredderen å sy om kona for ham, slik at de i tillegg får tilbringe hele honningmåneden sammen.

## Litteratur
* Erik Henning Edvardsen: *Asbjørnsens kvinnehistorier*. Norsk Folkeminnelags skrifter nr. 150. Oslo 2001. H. Aschehoug & Co. (W. Nygaard). ISBN 82-03-18562-2
Erik Thorsby

**Erik Stein Thorsby** (født 13. juli 1938 i Oslo, død 23. mars 2021 i Oslo) var en norsk medisiner og professor ved Universitetet i Oslo og Rikshospitalet. Han forsket på immunologi og i særdeleshet transplantasjonsimmunologi.

## Virke
Thorsby var utdannet lege ved Universitetet i Oslo der han avla avgangseksamen i 1963. I 1969 avla han den medisinske doktorgrad.

Thorsby innførte vevstyping og transplantasjonsimmunologi som fagfelt i norsk medisin, bl.a. for å finne frem vevstypeforlikelige givere og mottakere ved transplantasjoner. r. Han var også med på å ta initiativet til Scandiatransplant, den nordiske samarbeidsorganisasjonen for organtransplantasjoner .
Han har arbeidet ved Ullevål universitetssykehus og Rikshospitalet. Han etablerte Vevstypelaboratoriet på Rikshospitalet i 1970, som senere ble til Institutt for transplantasjonsimmunologi. Thorsby var leder av instituttet fra 1970 til 1998. I 1983 ble han professor ved Universitetet i Oslo. Han var også avdelingsoverlege ved Immunologiske institutt, der han var instituttleder fra 1998 til 2006. Fra 1989 til 1990 var han dekanus ved Det medisinske fakultet ved Universitetet i Oslo. Thorsby ble i 2002 president i European Federation for Immunogenetics.

Thorsby drev en omfattende forskning innen immunologi, særlig om HLA-molekyler og transplantasjonsimmunologi. Han forsket på det genetiske opphavet til urbefolkningen på Påskeøya. En DNA-studie som ble publisert i 2014 bekreftet at den genetiske bakgrunnen hos Påskeøya-folket i hovedsak er polynesisk, med 16 % europeisk innslag og 8 % fra amerikanske urfolk. Innslaget av arvemateriale fra amerikanske urfolk ble datert til perioden 1280–1495, lenge før europeernes ankomst til øya i 1722.

## Utmerkelser
Kongen utnevnte i 2004 Thorsby til kommandør av St. Olavs Orden «for sin forskningsinnsats innen transplantasjonsimmunologi.» Han mottok Anders Jahres medisinske pris for yngre forskere og Norges almenvitenskapelige forskningsråds pris for fremragende forskning. Thorsby ble i 1992 innvalgt som medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.

## Referanser


## Eksterne lenker
Hands

**Hands AS** er et norsk IT-selskap med ca. 200 ansatte. Selskapet ble opprettet i 1991, da det ble skilt ut som en egen forretningsenhet i Merkantildata, med navnet *Merkantildata Applikasjon*. I oktober 2000 skiftet selskapet navn fra Merkantildata Applikasjon til Hands AS og ble notert på Oslo Børs. Hands AS ble i desember 2005 kjøpt av det islandske selskapet Køgun og tatt av Oslo Børs.

## Eksterne lenker
* www.Hands.no
Højesteret

**Højesteret** er høyesterett i Danmark. Domstolen har hatt sete i København siden det ble nedsatt av Frederik III i 1661.

Højesteret var øverste rettsinstans også for Norge frem til 1814. Store deler av det eldste arkivmateriale er gått tapt i brann. Saker vedrørende Norge er skannet og tilgjengelige på Digitalarkivet.

Fysisk befinner Højesteret seg på Slotsholmen – nærmere bestemt Christiansborg slott. Bygningen er oppført av Thorvald Jørgensen med gjenbruk av bygningsdeler fra det gamle Christiansborg slott, som ble oppført 1803–1826 med C.F. Hansen som arkitekt og ble fredet i 1918.

Højesteret er i dag ankeinstans for dommer avsagt i første instans av Østre Landsret og Vestre Landsret samt dommer avsagt av Sø- og Handelsretten. Dommer avsagt av landsrettene i ankesaker kan bare bringes inn for Højesteret med tillatelse fra Procesbevillingsnævnet. Dog garanterer Grundloven §&nbsp;78 fjerde ledd at saker om tvangsoppløsning av foreninger kan innbringes for Højesteret uten tillatelse.

For saker om overtredelse av straffeloven kan Højesteret ikke ta stilling til skyldsspørsmålet.

I dag er det 19 høyesterettsdommere, hvorav én innehar posten som president for Højesteret. Danmark har også utsendt en høyesterettsdommer som dømmer i Den europeiske menneskerettsdomstol.

## Eksterne lenker
#Højesterets offisielle hjemmeside
#Skannete protokoller på Digitalarkivet
Arkeologiåret 1994

**Arkeologiåret 1994** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1994.

## Utgravninger
* Instituto Nacional de Antropología e Historia begynner utgravinger ved Mayafunnstedet i Chacchoben

## Publiseringer
* Alan K. Bowman – *Life and Letters on the Roman Frontier: Vindolanda and its People* (British Museum)
* Marc Bermann – *Lukurmata: Household Archaeology in Prehispanic Bolivia* (Princeton University Press).
* Luigi Luca Cavalli-Sforza, Paolo Menozzi and Alberto Piazza – *The History and Geography of Human Genes* (Princeton University Press)
* Gillian Hutchinson – *Medieval Ships and Shipping* (Leicester University Press).
* Naomi F. Miller and Kathryn L. Gleason (red.) – *The Archaeology of Garden and Field* (University of Pennsylvania Press)
* John Schofield og Alan Vince – *Medieval Towns* (Leicester University Press)

## Funn
* 31. mars – *[[Nature]]* melder om funn av den første fullstendige skallen fra en *[[Australopithecus afarensis]]* i Etiopia. Det har betydning for studiene av menneskets evolusjon.
* Søgnekvinnen blir oppdaget.
* Kafkaniarullestein.
* Gull mynter og smykker oppdages i området for Salcombe Cannon vraket.
* Dykkeren Colin Martin oppdager vraket av Hanover (bygget i 1757) utenfor kysten av Cornwall.
* Sannai-Maruyamaruiner oppdages i Aomori,i det  nordlige Honshu, Japan, stort sett gods og bygget i Jōmon-perioden.
* 'Ardi', restene av et kvinnelig fossilt skjelett *[[Ardipithecus ramidus]]* blir oppdaget i Aramis, Etiopia, i Afarsenkingen, det eldste kjente hominide fossilet (4,4 millioner år gammelt).
* Rester av *[[Homo heidelbergensis]]* blir funnet i Boxgrove steinbrudd.
* Seint på året – Marinarkeologer ledet av Jean-Yves Empereur finner restene av Fyrtårnet på Faros ved Alexandria i Egypt.
* Desember – Prikkete hester og menneskelige hender i Pech Merle-hulen, Dordogne, Frankrike. Malt ca. 
* Desember – Veggmalerier av hester, neshorn og urokser i Chauvethulen, Vallon-Pont-d'Arc, Ardéche kløften, Frankrike, som ble gjort ca.  – 

## Priser
*Emeline Richardson mottar Gullmedalje for fremragende innsats innen arkeologi av Archaeological Institute of America (AIA).

## Andre hendelser
* 16. januar – Den britiske arkeologiske TV-serien *[[Time Team]]* blir for første gang vist på Channel 4.
* 12. mars – Bygningen med Kabul museum blir rammet av et rakettangrep og ødelagt.
*British Library erverver Kharosti-rullene, den eldste samlingen av buddhistiske manuskripter i verden.
*European Association of Archaeologists blir opprettet.

## Dødsfall

## Referanser
Jan Arnold Erichsen

**Jan Arnold «Jappe» Erichsen** (født 1. oktober 1937, død 5. februar 2023) var en norsk prest. Han var generalsekretær i Kirkens Nødhjelp.

Erichsen var utdannet prest. Han var sjømannsprest i New York og Hamburg, samt domprost i Kristiansand.

Fra 1978 til 1992 var Erichsen generalsekretær i Kirkens Nødhjelp. I hans tid som generalsekretær ble organisasjonen bygget ut til en av Norges største humanitære bistandsorganisasjoner, med særlig vekt på fattigdomsbekjempelse og katastrofeinnsats internasjonalt, og med opplysningsarbeid og politisk påvirkning som viktige innsatsfelter innad i Norge. Erichsen har også drevet arbeid for fred og forsoning på Afrikas horn, og har spilt en særlig sentral rolle i Eritrea.

Erichsen var også direktør i «Sørlandet i 100», feiringen av Sørlandets hundreårsjubileum. I 2002 ble han valgt til styreleder i Flyktningerådet.

I 2004 ble Erichsen utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans humanitære innsats».

## Referanser
Olav Riste

**Olav Riste** (1933–2015) var en norsk historiker, kjent for sin forskning på norsk utenrikspolitikk og forsvarshistorie.

## Liv og virke

### Bakgrunn, studier
Olav Riste ble født 11. april 1933 i Volda, og døde 21. juli 2015. Han vokste opp i Volda der faren var rektor ved landsgymnaset. Han ble i 1959 cand.philol. med hovedfag i historie ved Universitetet i Oslo og avla i 1963 doktorgrad ved University of Oxford (med James Joll som veileder) med en avhandling om Norges nøytrale stilling under første verdenskrig.

### Historiker
I det meste av sin karriere var han tilknyttet Institutt for forsvarsstudier, og dets forgjengere, der han var direktør og forskningssjef. Riste hadde forskningsopphold ved Harvard University (1967) og Freie Universität Berlin (1972). Han hadde lange opphold ved London School of Economics og Woodrow Wilson International Center for Scholars. I 1980 ble han professor II ved Universitetet i Bergen. Han var fra 1975 til 1981 redaktør for *[[Scandinavian Journal of History]]*.

Riste skrev blant annet verket *Londonregjeringa - Norge i krigsalliansen 1940-45* som første gang kom ut i to bind i 1973 og 1979 og en rekke andre bøker om utenriks- og sikkerhetspolitikk og om norsk og internasjonal etterretningshistorie.

Olav Riste var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1984.

Han ble i 2003 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans innsats for samtidshistorisk og sikkerhetspolitisk forskning». Riste behersket engelsk, tysk og fransk, på norsk brukte han helst nynorsk målform.

## Bibliografi (utvalg)
* *Norway's foreign relations: a history*, Oslo: Universitetsforlaget, 2005, ISBN 82-15-00743-0
* *The Norwegian intelligence service: 1945–1970*, London: Frank Cass, 1999, ISBN 0-7146-4900-7
* med Arnfinn Moland: *«Strengt hemmelig»: norsk etterretningsteneste 1945–1970*, Oslo: Universitetsforlaget, 1997, ISBN 82-00-12769-9
* med Johs. Andenæs og Magne Skodvin: *Norway and the Second World War*, 5. utgave, Oslo: Aschehoug, 1996, ISBN 82-03-22163-7
* *Norsk utenrikspolitikks historie*, som redaktør, seks bind. Oslo: Universitetsforlaget, 1995–1997. ISBN 82-00-22639-5
* *«London-regjeringa»: Norge i krigsalliansen 1940–1945*, to bind. Oslo: Samlaget, 1995 (1. utgave 1973–1979), ISBN 82-521-4470-5
* *Felttoget: general Otto Ruges erindringer fra kampene april–juni 1940*, redigert og med innledning av Olav Riste, Oslo: Aschehoug, 1989. ISBN 82-03-16196-0
* *Utefront*, bind 7 i bokserien *[[Norge i krig (bokserie)|Norge i krig]]*, Oslo: Aschehoug, 1987, ISBN 82-03-11422-9
* (red.): *Western security: the formative years: European and Atlantic defence 1947–1953*, Oslo: Norwegian University Press, 1985, ISBN 82-00-07137-5
* *The neutral ally: Norway's relations with belligerent powers in the first world war*, Oslo: Universitetsforlaget, 1965

## Referanser


## Litteratur
* Sven G. Holtsmark, Helge Ø. Pharo og Rolf Tamnes (red.): *Motstrøms: Olav Riste og norsk internasjonal historieskrivning*, Oslo: Cappelen akademisk forlag, 2003, ISBN 8202218284

## Eksterne lenker

* Nekrolog i Aftenposten 28. juli 2015
Midtfylket teaterverksted

**Midtfylket Teaterverksted** ble satt i drift i 1993 med Sigdal, Krødsherad, Modum, Ringerike og Hole som stifterkommuner – etter modell av Hallingdal Teaterverkstad (1988). Stiftelsens formål og arbeidsområde er å fremme og utvikle amatørteatervirksomheten i kommunene Sigdal, Krødsherad, Modum, Ringerike og Hole. Teaterkonsulentene bistår grupper og institusjoner gjennom instruksjon, konsulenttjeneste, veiledning og kursing. Midtfylket Teaterverksted arbeider etter en desentralisert modell og er driftet av statlige, fylkeskommunale og kommunale tilskudd, samt egeninntekt. Målet er å være et knutepunkt for teaterkultur, -kunnskap og kreativitet. En viktig del av arbeidet er også tverrfaglig og internasjonalt samarbeid.

Midtfylket Teaterverksted er del av paraplyorganisasjonen Buskerud Teater som består av de fire teaterverkstedene: Hallingdal Teaterverkstad,  Midtfylket Teaterverksted, Nedre Buskerud Teaterverksted og Lågen teaterverksted. 

## Eksterne lenker
*
Freddy Mansveld

**Alfred «Freddy» Mansveld** (født 2. august 1911) var en belgisk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.

Mansveld vant en olympisk sølvmedalje i bobsleigh under Vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det belgiske laget som kom på andreplass i firerbob, bak USA. De andre på laget var Max Houben, Louis-Georges Niels og Jacques Mouvet.

## OL-medaljer
* 1948  St. Moritz -  Sølv i bobsleigh, firerbob  Belgia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Numerologi i bibelen

Bibelen omtaler ingen tall som hellige, men numerologi har spilt en rolle i gresk filosof og i jødisk mystikk, Kabbala, og har påvirket lesingen av Bibelen.

Forskjellige tradisjoner regner en rekke tall i Bibelen for hellige eller spesielt symbolske, og her nevnes noen av dem.

*Først er det tallet én. Det bare finnes én Gud og ingen andre ifølge Bibelen. Tallet 1 er bare delelig med seg selv, og alle andre tall kan deles på 1. Tallet forbindes også med enheten i treenigheten.
*Tallet tre brukes 467 ganger i bibelen. Det er det første av de fire "spirituelt perfekte" tallene, som er 3, 7, 10 og 12. Jødedommen hadde tre rettferdige patriarker før storflommen, Abel, Enok og Noah, og har tre religiøse pilgrimsfestivaler i året. Det nye testamentet består av 27 bøker som er 3*3*3. Bibelen sier at Gud ropte på Samuel tre ganger, tre engler navngis, Jesus vekket opp tre døde, og Jesus døde 33 år gammel og stod selv opp den tredje dagen. I en utbredt adventssang heter det i tredje verset at: "Nå tenner vi det tredje lys, det er et hellig tall." 
*Tallet fire gis spesiell symbolsk betydning ved at Gud skapte universet den fjerde dagen. Jesus var av Judas stamme, den fjerde av tolv, det er fire evangelier, fire apokalyptiske riddere, og en engel ved hvert av jordens fire hjørner. 4 er også et viktig tall i den jødiske påskefeiringen.
*Sju er det tallet som brukes oftest i Bibelen, 735 ganger, og symboliserer det fullstendige. Gud skapte verden på 7 dager. Jødene gikk rundt Jeriko 7 dager på rad, og 7 ganger siste dagen. I Johannes Åpenbaring hilses det til sju menigheter, og sju er et tall som brukes 54 ganger i Åpenbaringen.
*Ti er et av de "prefekte" tallene, og symboliserer lov og orden. Moses fikk 10 bud, og en tiendedel av inntektene skulle gis til tempelet. Noah var den tiende patriarken, og Den lille Bibel, Johannes 3.16 har tverrsummen 10.
*Tallet tolv forekommer 187 ganger i Bibelen. Jakob var israelittenes tredje stamfar. Han fikk tolv sønner og disse ble igjen stamfar for israelittenes tolv stammer. I Det nye testamente fortelles det at Jesus hadde tolv utvalgte disipler, og da Judas tok sitt eget liv ble Mattias lagt til så de fremdeles var 12.
*Førti er et tall som symboliserer prøvelser. Moses var førti år i Egypt og førti år i ørkenen. Han var på Sinai i 40 dager og netter. Jona advarte Ninnive om at byen ville bli ødelagt om 40 dager. Jesus vandret i ørkenen i 40 dager før han ble fristet. Etter Jesus stod opp var han 40 dager på jorden før han for opp til himmelen.

## Dyrets tall
Kong Salomo fikk på ett år inn gull tilsvarende 666 talenter. Ifølge Johannes' åpenbaring er 666 «dyrets tall», idet tallet er forbundet med et monster som skal innvarsle Jordens undergang.

## Se også
*Numerologi
*Tall

## Referanser
ICarly

***iCarly*** er en amerikansk komedieserie for ungdom som gikk på Nickelodeon fra 2007 til 2012. Serien handlet om de tre vennene Carly Shay (Miranda Cosgrove), Samantha «Sam» Puckett (Jennette McCurdy) og Fredward «Freddie» Benson (Nathan Kress) som sto bak et populært nettshow kalt *iCarly*. Serien ble produsert av Dan Schneider.

I Norge har serien blitt sendt på NRK Super og Nickelodeon i en dubbet versjon.

## Handling
Bettshowet begynte ved at Freddie la ut en video av Carly og Sam som gjorde morsomheter av en av lærerne deres mens de holdt en skole-audition for et talentshow. Freddie filmet alle deltakerne på audition, men da venninnene begynte å skape moro i en pause slo han på kameraet igjen. Videoen la han ut på nettstedet «Splashface», uten at jentene var klar over det, og den ble i løpet av kort tid svært populær. De tre bestemte seg derfor for å gi publikum hva de ville ha – mer. Hver uke sender gjengen et show over Internett fra Carlys og storebroren Spencers (spilt av Jerry Trainor) loft. Carly og Sam står for innholdet og leder showet, mens Freddie er den tekniske produsenten og står for det som skjer bak kameraet.

Medeleven Gibby Gibbson (spilt av Noah Munck) dukker stadig opp i løpet av serien. Det er derimot først i sesong 4 han blir en del av serie-introen og offisielt blir en av hovedfigurene.

## Rolleliste

Disse norske stemmene er blant rollene i den norske versjonen. Rollene deres er derimot ikke kjent:
* Espen Sandvik
* Cathrine Bang Norum
* Kim Haugen
* Sigbjørn Solheim
* Mikael Aksnes-Pehrson
* Silje Hagrim Dahl
*Ellers medvirker: Svend Andreas Aspaas, Sarah MacDonald Berge, Jakob Gunby, Skage Lem, Erik Skøld, Mathilde Storm, Jon Bjørnstad, Christel Blunck, Petter Jølstad, Unn Vibeke Hol, Lars Sundsbø, Hannah Storm, Oscar Raae Frisvold, Katrine Blomstrand, Henrik Roestad, Hanne Dancke Arnesen, Espen Alknes, Klara Høeg, Hans Marius Hoff Mittet, Preben Olram, Jon Erling Wevling, Kasper Skovli Botnen, Helge Winther-Larsen, Trond Teigen og Åsmund Brattholm.

## Nettsiden
Nettshowet sendes over nettsiden iCarly.com. I virkeligheten inneholder denne hovedsakelig mindre klipp der figurene fra serien holder sitt show, eller deler av et show. I tillegg er det videoer og innhold fra seerne, figurene egne blogger, sanger, bilder, konkurranser og spill fra andre nettsider som nevnes i serien.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Fernando Rey

**Fernando Casado Arambillet**, best kjent som **Fernando Rey** (1917–1994) var en spansk skuespiller med en internasjonal karriere. Han er kjent fra filmer som *[[Tristana]],* *[[Brennpunkt New York]]* og *[[Brennpunkt Marseille]].* 

Han medvirket i over 240 film- og TV-produksjoner i løpet av sin karriere. 

Rey startet skuespillerkarrieren i 1936 og hadde sin første store filmrolle i den spanske *[[Locura de amor]]* (1948). I årene som fulgte hadde han sentrale roller i filmer som blant annet *[[Tristana]]* (1970), ''Borgerskapets diskrete sjarm'' (1972), ''Begjærets dunkle mål'' (1977), *[[Brennpunkt New York]]* (1971), *[[Brennpunkt Marseille]]* (1975) og *[[1492 - Erobringen av Paradis]]* (1992). 

I 1977 ble han tildelt prisen som beste mannlige skuespiller ved Filmfestivalen i Cannes. Han fikk den for sin innsats i filmen *[[Elisa, vida mía]]*.

Rey døde av kreft i Madrid i 1994.

## Filmografi i utvalg
* 1961 – *[[Viridiana]]*
* 1970 – *[[På oppdrag]]*
* 1971 – *[[Brennpunkt New York]]*
* 1972 – *[[Borgerskapets diskrete sjarm]]*
* 1975 – *[[Brennpunkt Marseille]]*
* 1975 – *[[Syv skjønnheter]]*
* 1976 – *[[Makten og dens pris]]*
* 1976 – *[[Tartarenes ørken (film)|Tartarenes ørken]]*
* 1976 – *[[De fordømtes reise]]*
* 1992 – *[[1492 - Erobringen av Paradis]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
William Dupree

**William Francis «Bill» Dupree** (født 7. juni 1909, død 25. februar 1955) var en amerikansk bobkjører som deltok i de olympiske leker 1948 i St. Moritz.

Dupree vant en olympisk bronsemedalje i bobsleigh under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det amerikanske laget som kom på tredjeplass i firerbob bak et annet amerikansk lag og Belgia. De andre på laget var James Bickford, Thomas Hicks og hans bror Donald Dupree.

## OL-medaljer
* 1948  St. Moritz -  Bronse i bobsleigh, firerbob  USA

## Eksterne lenker
*
Þú og þeir (Sókrates)

**«Þú og þeir (Sókrates)»** (norsk oversettelse: *du og dere (Sokrates)*) er en islandsk sang skrevet av Sverrir Stormsker. Sangen tar for seg sangerens idoler, flere av dem europeiske komponister som Debussy og Tsjajkovskij, men også islendinger som Gunnar Thoroddsen and Einar Benediktsson. Sokrates sammenlignes i refrenget med Herkules, derav tittelen.

Sangen var Islands bidrag i Eurovision Song Contest 1988 og ble for anledningen fremført av duoen Beathoven, bestående av Stormsker på piano og Stefán Hilmarsson med hovedvokalen. Derfor har sangen ofte i ettertiden blitt kreditert Stefán Hilmarsson. Bidraget var kveldens første og ble etterfulgt av Sveriges Tommy Körberg med «Stad i ljus». Etter at avstemningen var avsluttet, hadde sangen fått 20 poeng og ble nummer 16 av 21.

På engelsk heter sangen «Socrates», et navn som ofte også blir (feilaktig) brukt for den islandske versjonen.

Refreng:
«Hovvarpner»

**«Hovvarpner»** var en brigg som ble bygget på Tangen i Tvedestrand i 1856, og var på 135 kommerselester. Skuta var typisk for norsk skipsfart i årene 1850–1900.
Hun ble bygget med lokale materialer og seilt av et mannskap som var rekruttert lokalt.
Navnet *Hovvarpner* kommer fra norrønt *Hofvarpnir*, navnet på hesten til Frigg, kona til Odin.
  
For å reise kapital og spre risiko var hun, som så mange andre skip fra sin tid,  finansiert som et partrederi, Hovedreder var Peder Bjørn Hansen fra Eidbo.

«Hovvarpner» seilte i over 30 år. Hun seilte blant annet på USA, Middelhavet, Sør-Amerika, Australia og India.

«Hovvarpner» var i aktiv tjeneste fram til 1887, hvor hun går ut av Veritasregisteret. Hun endte sine dager ved Gullholmen ved Eidbostranda i Tvedestrandfjorden. I dag ligger fremdeles en stor bunnseksjon igjen og rester av akterstavnen kan ennå sees. Skuta er registrert av Norsk forlishistorisk forening.

## Referanser
«Ariadne»

**«Ariadne»** var et barkskip bygget i Sagesund utenfor Tvedestrand i 1875.

Skipstypene bark og brigg var ryggraden i den norske handelsflåten på 1800-tallet, gullalderen for norske seilskip. «Ariadne» var en skute typisk for sin tid. Hun var bygget av lokale skipsbyggere av lokale materialer. Tømmeret var hugget i egen skog, jerngods kunne en få fra Næs verk. Seil var fra gammelt av laget av selvdyrket lin og hamp, men fra 1850-tallet ble bomull mer vanlig som materiale for seilduk. Skuta var på 496 brt, som i Norge var en ganske stor bark.  Et barkskip er ofte større og smekrere bygget enn en brigg, og derved raskere.

Skuta var finansiert gjennom et partrederi. Hovedreder var Peder Bjørn Hansen fra Eidbo.

I 50 år seilte «Ariadne» i flere farter. Hun gikk på Amerikas østkyst med jernbaneskinner bort, og hvete tilbake, eller kull til Bahamas, og sukker tilbake. Skuta seilte også på India, Sri Lanka og Australia. Den siste tiden i norsk eie gikk hun mye i isfarten.

«Ariadne» seilte ute under hele 1. verdenskrig. 
Utenfor Lindesnes ble hun nesten senket av den tyske undervannsbåten UC59 24. juli 1918. Mannskapet fikk beskjed om å gå i båtene, noe de gjorde. Ubåten fikk inn 10 treff med kanonen, men skuta fløt på lasten, som var props (smådimensjonert trelast til bruk i gruvene, bestemt for West Hartlepool, England). Mannskapet fra «Ariadne» ble utrolig nok tatt under slep av ubåten i 7 timer, til de fikk norskekysten i sikte. Skuta var forlatt og sterkt medtatt, men ble oppdaget av et dansk skip, og tauet inn til Fredrikshavn i Danmark. Hun ble reparert, og seilte under navnet «Orient» til 1925. Hendelsen er også detaljert loggført i tyske krigsarkiver.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Tvedestrand historielag.
Kommunismen – draumen om eit paradis

***Kommunismen - draumen om eit paradis*** (orig. *The Lost World of Communism*) er en britisk fjernsynsdokumentar i tre deler som gikk på BBC i 2009. Serien handlet om situasjonen i Øst-Europa før kommunismens og Berlinmurens fall. I serien fokuseres det på flere enkeltmenneskers dagligliv bak jernteppet fra 1945 til 1989. De tre episodene var knyttet til situasjonen i tre land i den tidligere østblokken, henholdsvis DDR, Tsjekkoslovakia og Romania. 

I seriens opprinnelsesland, Storbritannia, ble TV-serien sendt lørdagene fra 14. til 28. mars 2009, mens serien i Norge ble sendt på mandagene 26. oktober, 2. og 16. november. I Storbritannia ble det sammen med serien utgitt en bok.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*   The Lost World of Communism at bbc.co.uk
Pilar Lorengar

**Pilar Lorengar** (født **Lorenza Pilar García Seta** 16. januar 1928, død av kreft 2. juni 1996 i Berlin) var en spansk sopran som brukte det profesjonelle navnet Pilar Lorengar.

Hennes internasjonale operakarriere startet i 1955 på Festival International d'Art Lyrique i Aix-en-Provence. Hun fortsatte med å spille både i London, Glyndebourne og Buenos Aires. I 1958 signerte hun en kontrakt med en opera i Tyskland. Dette var et forhold som skulle komme til å vare i tretti år. I 1963 fikk hun tittelen Kammersänger fra Senatet i Berlin.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Victoria de los Ángeles

**Victoria de los Ángeles** (katalansk døpenavn *Victòria dels Àngels López García*; født 1. november 1923 i Barcelona, død 15. januar 2005 samme sted) var en spansk opera- og konsertsanger (sopran).

## Liv og virke
### Bakgrunn
De los Ángeles ble født inn i en musikalsk familie. Hun studerte piano, sang og gitar hjemme og fortsatte studiene ved konservatoriet i Barcelona. På konservatoriet fullførte hun et seks års studieprogram på tre år og ble som attenåring uteksaminert med utmerkelse.

### Karriere
Etter avsluttet utdannelse sang hun i *Ars Musicae*, et ensemble som spesialiserte seg på franske, spanske og tyske sanger fra renessansen til moderne tid. Hun konsertdebuterte i 1944 i Barcelona. Året etter debuterte hun på hjembyens operascene Liceu som grevinne Almaviva i *[[Le nozze di Figaro]]*, en av hennes favorittroller. Etter at hun vant en internasjonal sangkonkurranse i Genève i 1947, ble verdens ledende operaselskaper oppmerksom på henne, og hun debuterte snart ved *[[Covent Garden]]* i London, *[[La Scala]]* i Milano og andre steder.

De los Ángeles debuterte på Metropolitan Opera i 1951 og sang ved operaen i et knapt tiår. Repertoaret hennes var uvanlig bredt: Verdi, Wagner, Puccini, Rossini, Gounod og Debussy.

Etter 1961 konsentrerte hun seg hovedsakelig om å gi konserter og spille inn musikk. En grunn var at hun ville ha mer tid til familien. Hun var gift med advokaten Enrique Magriña som hun fikk to sønner med. Den siste offentlige opptredenen skal ha vært i 1998, under begravelsen av den førstefødte. Hun hadde da allerede mistet ektemannen og den andre sønnen.

De los Ángeles var en av de første sangerne som mestret musikk fra hele den klassiske kanon: fra de første Monteverdi-operaene til spanske og franske samtidssanger. Stemmen hennes var lyrisk og uttrykksfull, men ikke voluminøs, likevel sang hun lettere Wagner-roller som Elisabeth i *[[Tannhäuser]]* og Eva i *[[Die Meistersinger von Nürnberg]]*. I 2007 plasserte *[[BBC Music Magazine]]* henne som nummer tre på ei liste over tidenes tjue største sopraner som det finnes innspillinger av. Maria Callas og Joan Sutherland var nummer én og to på lista.

## Referanser


## Litteratur
* Vincenzo Ramón Bisogni: *Victoria de los Ángeles. Nella Musica per Vivere (e Sopravvivere)*, Zecchini Editore, 2008.

## Kilder
* Frank Granville Barker og Alan Blyth: «Victoria de los Angeles », nekrolog i *[[The Guardian]]* 17. januar 2005
* Anthony Tommasini: ''Victoria de los Angeles, Soprano, Dies at 81'', nekrolog i *[[The New York Times]]* 16. januar 2005
* Aryeh Oron: ''Victoria de Los Angeles (Soprano)'', bach-cantatas.com

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* ''La Fundació Victòria dels Àngels''
Lorenz Nieberl

**Lorenz «Lenz» Nieberl** (født 7. juli 1919, død 12. april 1968) var en tysk sportsutøver som deltok i de olympiske leker 1952 i Oslo og 1956 i Cortina d'Ampezzo.

Nieberl ble olympisk mester i bobsleigh to ganger under Vinter-OL 1952 i Oslo. Han var med på de tyske lagene som vant både toer- og firerbob.

Nieberl ble verdensmester i bobsleigh i både toer- og firerbob i 1951.
## OL-medaljer
* 1952  Oslo -  **Gull** i bobsleigh, toerbob  Tyskland
* 1952  Oslo -  **Gull** i bobsleigh, firerbob  Tyskland
 
## Eksterne lenker
*
Mimi Bjerkestrand

**Mimi Bjerkestrand** (født 18. desember 1964 og oppvokst på Os) er rektor på Slettebakken skole i Bergen. Hun var leder for Utdanningsforbundet fra 1. januar 2010 til 31. desember 2012. Hun er utdannet førskolelærer og har utdannet seg som allmennlærer og har utdanning i spesialpedagogikk. Hun har arbeidet i Hammerfest, Bergen og Oslo.

Bjerkestrand er utdannet førskolelærer i 1987 og har tatt videreutdanning i spesialpedagogikk og påbygging til allmennlærer. Senere har hun arbeidet som pedagogisk leder, støttepedagog og styrer i Hammerfest, Bergen og Oslo. Hun ledet seksjon barnehage i Utdanningsforbundet fra januar 2004. Før dette var hun tillitsvalgt i Norsk Lærerlag og i Utdanningsforbundet i Hordaland. 

Hun inngikk partnerskap i 1995.

## Referanser
Kjell Kristiansen

**Kjell Kristiansen** (født 19. mars 1925 i Asker, død 19. september 1999) er en norsk tidligere fotballspiller. Han spilte 26 landskamper for  og skåret 10 mål. Kristiansen spilte samtidig ishockey på landslagsnivå for Frisk Asker og fikk fire barn. Trine kom først, så kom sønnene Terje, Truls og Thomas «Pinnen» Kristiansen som ble kjente ishockey-stjerner på 70/80-tallet. Kristiansen var for øvrig også halvbror av den tidligere fotballspilleren i Asker Skiklubb, Willy Fossli, toppskårer i 1955-/56-sesongens eliteserie.

Kristiansen spilte hele karrieren for Asker SK. Hans beste sesong kom i hovedserien 1953–54 da han skåret 9 mål, og kom på delt syvendeplass på toppskårerlisten.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* aftenposten.no: Eliteserien 1954 - Mål
* https://web.archive.org/web/20071023182110/http://www.frisktigers.no/index.php?module=pagesetter&func=printpub&tid=1&pid=935 Frisk - Fra da til nå
*  Kjell Kristiansen på Eu-Football.info
*  Kjell Kristiansen på worldfootball.net
Sugarcane Hanover

**Sugercane Hanover** (født 1983 i USA, død 2. november 2009 i Sverige) var en varmblods travhingst og senere avlshingst. I sin karriere vant Sugarcane Hanover 29 løp på 56 starter, deriblant Oslo Grand Prix og «March of Dimes Trot» i USA, til et premiebeløp på til sammen over sju millioner kroner.

Sugarcane Hanover startet karrieren i USA, og kom til Norge da den ble kjøpt av Helmer Strømbo og plassert hos Gunnar Eggens stall som femåring i 1988. Med Gunnar Eggen i sulkyen vant hesten Oslo Grand Prix i 1988 med kilometertiden 1,12,5a over 2100 meter som var verdensrekord på den tiden. Hesten kom på andreplass i Elitloppet samme år. Hesten ble kjøpt av  Erikssunds säteri i Sverige før den deltok i sitt siste og mest kjente løp, «March of Dimes Trot» på Garden State Park i Camden County, New Jersey også i 1988. De beste hestene fra USA og Europa deltok i løpet som var hausset stort opp. Gunnar Eggen tøylet Sugarcane Hanover inn til førsteplass med  et hestehodes margin, og eierne kunne innkassere 270&nbsp;000 dollar. Hesten ble deretter satt i avl i Sverige og Italia. Blant avkommet er Good As Gold som igjen er far til Steinlager. Sugarcane falt plutselig død om på Erikssunds säteri ved Mälaren 2. november 2009, og hadde på det tidspunkt flere hundre avkom, 63 av dem hadde hver travet inn mer enn én million svenske kroner.

## Referanser
Ferjesambandet Valevåg–Skjersholmane

**Valevåg–Skjersholmane** var et ferjesamband mellom Valevåg i Sveio og Skjersholmane på Stord som ble erstattet i år 2000 da Bømlafjordtunnelen åpnet.

De siste ferjene som trafikkerte ruten Valevåg-Skjersholmane var MF «Bjørnefjord» (1995–2000) (140 Pbe) og MF «Hordaland» (85 Pbe). I 1999, som var det siste fulle året med ferjetrafikk på strekningen, ble det i gjennomsnitt fraktet 1568 ÅDT.

I 2007 gikk det gratis ferjer på strekningen i tre uker på grunn av vedlikeholdsarbeid i Bømlafjordtunnelen. Sambandet ble da betjent av de tre ferjene MF «Bjørnefjord» (140 Pbe), MF «Masfjord» (140 Pbe) Og MF «Sunnhordland» (104 Pbe). Ferjene gikk to ganger i timen om formiddagen og tre ganger i timen på ettermiddagene, da den siste ferjen ble satt inn. Selv med tre ferjer var det til tider lange køer grunnet stor trafikk.

## Se også
*Ferjesambandet Ranavik–Skjersholmane
*Trekantsambandet

## Referanser
Frederiksberg slott

**Frederiksberg slott** er et dansk slott oppført i italiensk barokkstil beliggende på toppen av Valby Bakke på Frederiksberg. Slottet ble oppført i 1699–1703 av arkitekt Ernst Brandenburger for Frederik IV, som kongefamiliens sommerslott.

## Historie
Som kronprins hadde Frederik IV vært på dannelsesreise til Italia i perioden 1692–93, og med inspirasjon fra de italienske barokkvillaene, tegnet han selv de første skissene til slottet. Byggingen startet i 1699, få måneder før hans far, Christian V, døde, og Frederik selv ble konge.

Allerede i 1708–09 ble slottet utvidet av arkitekt Johan Conrad Ernst. Det fikk en etasje til, som blant annet rommet en stor dansesal, samt to tverrfløyer med hhv. værelser og en slottskirke. slottskirken har siden 1931 fungert som sognekirke for Frederiksberg Slotssogn.

Under Christian VI oppførte Laurids de Thurah i 1732–38 en kurvet bygning i forlengelse av sidefløyene, som dermed omsluttet slottsgården. Kongen benyttet slottet som sommerbolig i årene 1731–40, mens han bygget det første Christiansborg slott.

Frederiksberg slott fikk sitt nåværende utseende ved en mindre ombygning i 1828–1829 utført av arkitekt Jørgen Hansen Koch for Frederik VI, som oppholdt seg mye på slottet og var med på å gjøre slottet og havene så berømte. Hans enke, dronning Marie, som døde i 1852, ble den siste kongelige beboer på slottet.

I 1868 ble slottet overdratt til Hærens Officersskole, som flyttet inn året etter og fremdeles holder til i slottets bygninger. Slottet er fredet.

## Frederiksberg Have og Søndermarken
Samtidig med oppføringen av slottet ble det anlagt en slottspark bestående av Frederiksberg Have og Søndermarken. Begge ble anlagt i fransk barokkstil med kvadratiske avsnitt, snorrette stier og hekker, vannfall og figurer.

På slutten av 1700-tallet ble mange fyrstehaver lagt om fra den stive franske barokkstil til en mer «naturlig» engelsk landskapelig havestil med slyngende stier, små sjøer og tett bevoksing. Søndermarken ble omlagt i 1785–88, og Frederiksberg Have fulgte etter i 1795–1804, da den fikk sitt nåværende utseende. I forbindelse med dette ble Det norske Hus og Kildegrotten oppført i Søndermarken og Det kinesiske Lysthus (1801) og Apistemplet (1802–04) i Frederiksberg Have.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Slots og ejendomsstyrelsens side
* Frederiksberg Slot og haverne
Riddersal

En **riddersal** er vanligvis betgnelsen for det største og mest pompøse rom i en herregård, en borg eller et slott. Det er det rom i bygningen som mere enn noe annet er utsmykket med henblikk på å imponere besøkende undersåtter og allierte. Her har herremannen, fyrsten eller kongen kunnet samle folk til samling, avholde fester og offisiell representasjon.

Det er ofte i riddersalene at de store utsmykninger er utført. Også takene i de normalt høyloftede riddersalene er mange steder meget vakkert utsmykket.
Brubaker – alene mot alle

***Brubaker – alene mot alle*** (originaltittel: *Brubaker*) er en amerikansk dramafilm fra 1980 regissert av Stuart Rosenberg. Filmen handler om en nyansatt fengselsdirektør som forsøker å reformere fengselet han er satt til å bestyre. Korrupsjonen råder og enkelte tjenesteleverandører til fengselet har tjent gode penger på fangenes slavetilværelse. Hovedrollen spilles av Robert Redford, mens andre sentrale roller spilles av Yaphet Kotto, Tim McIntire, David Keith, Everett McGill, Murray Hamilton, Matt Clark og Jane Alexander.

Filmen er basert på boka *Accomplices To The Crime: The Arkansas Prison Scandal*, skrevet av Tom Murton og Joe Hyams i 1969. Boka er basert på en virkelig hendelse som fant sted på *Cummins State Farm* i Arkansas i 1968. Tom Murton var fengselsdirektør ved fengselet på den tiden.

*Brubaker* ble forholdsvis godt mottatt av anmelderne og ble en moderat publikumssuksess i USA.

## Handling
Henry Brubaker blir ansatt som fengselsdirektør i et statsfengsel. Etter en stund ser han at anstalten er rene slaveriet, og bestemmer seg for å rydde opp i forholdene. Han setter i gang en rekke positive reformer innenfor fengselsmiljøet og avslører samtidig at det eksisterer utbredt korrupsjon både innenfor og utenfor murene. Hans reformer skaffer ham politiske fiender og han blir massivt motarbeidet. Gjennom endringsprosessen blir også uhyrligheter fra fortiden avdekket.

## Om filmen

### Popularitet og økonomi
*Brubaker* ble en moderat publikumssuksess i USA hvor den innbrakte $37 millioner. Den havnet på en 18. plass over de mest innbringende filmene i USA i 1980.

Produksjonskostnadene er estimert til $9 millioner.

### Anmelderne
Den ble forholdsvis godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 75 % på Rotten Tomatoes. Den fikk 2,5 av 4 stjerner fra både Roger Ebert og Leonard Maltin.

*[[Dagbladet]]s* og ''Dagsavisens'' anmeldere gav den terningkast fire, mens *[[VG]]* gav den terningkast fem.

### Priser
Den ble tildelt prisen for beste lyd (dialog) av Motion Picture Sound Editors. Den ble nominert til en Oscar i klassen beste manus.

### Annet
Filmen ble innspilt i 1979. Opptakene ble gjort i og ved det nedlagte fengselet *Junction City Prison* i Ohio.

## I rollene

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arne Natland

**Arne Natland** (født 22. mai 1927 i Oslo, død 6. november 2009 i Tønsberg) var en norsk fotballspiller. Han fikk 26 landskamper for .

Natland spilte store deler av karrieren for Skeid, med flere sesonger i hovedserien. Han spilte også for klubbene Oslo IL og Eik-Tønsberg. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Erik Andersen (sjakkspiller)

**Erik Andersen** (født 10. april 1904 i Gentofte i Danmark, død 27. februar 1938 i København) var en dansk sjakkmester. 

Han vant det danske sjakkmesterskap tolv ganger (1923, 1925, 1926, 1927, 1929, 1930, 1931, 1932, 1933, 1934, 1935, and 1936). Han ble nordisk sjakkmester i Stockholm i 1930, forsvarte tittelen med 3 : 3 mot Gideon Ståhlberg i 1934, og tapte den med 2,5 : 3,5 mot Erik Lundin i 1937.

Han gjorde det også svært godt i internasjonale sjakkturneringer i samme tidsrom. 

## Eksterne lenker
*
Edgar Stakset

**Edgar Stakset** (født 30. april 1937 i Steinkjer) er en norsk tidligere fotballspiller. Han fikk 26 landskamper for . Han debuterte 28. august 1960 mot , og spilte for landslaget frem til 1967.

Stakset spilte store deler av karrieren for Steinkjer Idretts & Fotballklubb. Han ble kåret til Årets spiller i norsk fotball av *[[VG]]* i 1965. I årene 1972 til 1973 hadde han et mellomspill som spillende trener hos Beitstad før han gjorde comeback i steinkjertrøya før 1974-sesongen. Etter dette hadde han kortere perioder som spillende trener hos Stod, Verdal og Sverre. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* steinkjerleksikonet.no: Stakset, Edgar
Caught in a Life

***Caught in a Life*** er det første albumet til DonkeyBoy. Albumet ble gitt ut oktober i 2009, og toppet VG-lista høsten 2009. Donkeyboy var også en periode innehaver av både første- og andreplassen på singlelista med singlene *«[[Ambitions]]»* og *«Sometimes»* fra dette albumet.

## Sporliste
#«Stereolife» (Cato Sundberg/Kent Sundberg/Simen Eriksrud)
#«Ambitions» (C. Sundberg/K. Sundberg/S. Eriksrud/Simone Larsen)
#«Awake» (C. Sundberg/K. Sundberg/S. Eriksrud)
#«Broke My Eyes» (C. Sundberg/K. Sundberg)
#«Sleep in Silence» (C. Sundberg/K. Sundberg/S. Eriksrud)
#«Blade Running» (C. Sundberg/K. Sundberg)
#«Sometimes» (C. Sundberg/K. Sundberg/S. Eriksrud)
#«Promise Kept» (C. Sundberg/K. Sundberg/S. Eriksrud)
#«We Can't Hide» (C. Sundberg/K. Sundberg)
#«Caught in a Life» (C. Sundberg/K. Sundberg)
## Medvirkende
### Donkeyboy
* Kent Sundberg - vokal, keyboard, låtskriver
* Cato Sundberg - vokal, gitar, låtskriver
* Peter Michelsen - gitar, bakgrunnvokal 
* Thomas Drabløs - trommer
* Alexander Garborg Ågedal - bass 
### Øvrige
* Linnea Dale - vokal på *Ambitions, Awake* og *Sometimes*
* Simone Larsen - bakgrunnvokal på *Ambitions*
* May Kristin Kaspersen - bakgrunnvokal på *Sleep in Silence* og *Caught in a Life*
* Nikolai Eilertsen - bass på *Awake, Sometimes* og *Promise Kept*
* Arnfinn Stautland - bass på *Caught in a Life*
* Anders Viken - trommer på *Blade Running*
* Simen Eriksrud - keyboard, programmering, tekniker, miksing, låtskriver, produsent
* Espen Berg - keyboard, programmering, tekniker, miksing, mastering, produsent 
* Erik Holm - perkusjon
* Jonas Danielsen - teknikerassistent 
* Brian Gardner - mastering 
* Marcel Leliënhof - fotograf 
* Martin Kvamme - coverdesign 

## Eksterne lenker
*
Le Bignon-Mirabeau

**Le Bignon-Mirabeau** er en kommune i departementet Loiret i regionen Centre-Val de Loire nord i det sentrale Frankrike.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Le Bignon-Mirabeau***

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
400-årsnatten

Den såkalte **400-årsnatten** ble på 1800-tallet et populært begrep om foreningstiden eller dansketiden som omfatter de 434 årene som Norge var i union med Danmark (med kortere avbrudd) regnet fra kong Håkon VIs død i 1380 (fra 1388 til 1523 også med Sverige) til Kielfreden i 1814. 

Begrepet er skapt av Henrik Ibsen, som i 4. akt av *[[Peer Gynt]]* lar «Huhu» - en pasient på sinnssykehuset i Kairo - ironisere over målbevegelsen som idealiserte det norrøne «urskogsspråket», :
:Disse folk har språket blandet;
:de er herrer nu i landet.
:Men i tiden lengst forgangen
:rådet der orangutangen.
:Akk, men så kom fremmedåket
:og forplumret urskogsspråket.
:400-årig natten
:ruget over apekatten.

Ibsen selv brukte datidens dansk-norske rettskrivning, og la aldri skjul på sin tilknytning til Danmark, med København som unionens kulturelle hovedstad. Det gikk sterkt inn på ham at Norge holdt seg utenfor og overlot danskene til sin skjebne i den dansk-tyske krigen i 1864. Uttrykket «400-årsnatten» ble likevel, uten ironi, tatt til inntekt for den norske nasjonsbyggingen på 1800-tallet, der unionstiden med Danmark ble fremstilt som en tid med ren utbytting og undertrykkelse av Norge, dvs. at danskene gjennom 400 år nærmest utplyndret Norge. Nyere forskning gir et mer nyansert bilde av perioden; blant annet innførte Danmark i 1730 et norsk jernmonopol som sikret norsk jern enerett på det danske markedet, selv om svensk jern var av langt bedre kvalitet. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hvor mørk var «400-års-natten»?, artikkel og radioforedrag av Ole Georg Moseng, hos NRK 9. november 2004
*Norsk nasjonal identitet i dansketida, artikkel hos ''norgeshistorie.no
Frode Holte

**Frode Holte** (født 22. november 1982) er en norsk motorsportsutøver. Han kjører for tiden rallycross Divisjon 1 og representerer NMK Konsmo. Frode Holte jobber til daglig som General Manager i Hydmec AS.

## Meritter
* 1998-2000: Bilcross på junior og seniornivå. 23 førsteplasser.
* 2001: Rallycross nasjonal med VW boble. Kom til A-finale i samtlige løp.
* 2002: Rallycross supernasjonal klasse 3 med Volvo S 40. 8.-plass i NM bakkeløp og 7.-plass i NM rallycross. Kjørte for første gang i Europa.
* 2003: Kjørte to runder i bakkeløp med 5.-plass som beste resultat. NM i rallycross med 8.-plass totalt. 2.-plass supportrace i Belgia.
* 2004: 2.-plass totalt i bakkeløp og 11.-plass i rallycross. Vant EM supportrace i Belgia og Norge.
* 2005: 2.-plass totalt i både bakkeløp og rallycross. Poengplass i EM supportrace i Norge og Sverige.
* 2006: Gull i NM bakkeløp og NM rallycross som sesongens høydepunkt. To NM-titler i Supernasjonal klasse 3. Norges Bilsportsutøver 
* 2007: Yngste Divisjon 1-fører fra Norge. Totalt nummer 18 i FIA European Rallycross Championship Division 1
* 2008: Totalt nummer 11 i FIA European Rallycross Championship Division 1
* 2009: Totalt nummer 8 i FIA European Rallycross Championship Division 1
* 2010: Nr. 7 i FIA European Rallycross Championship Division 1
* 2011: Nr. 4 i FIA European Rallycross Championship Division 1
## Eksterne lenker
* Frode Holtes nettsted
Tenala

**Tenala** (finsk: *Tenhola*) er en tidligere kommune i landskapet Nyland i Finland. Kommunen hadde  innbyggere i 1988. Tenala var tospråklig med svensk som majoritetsspråk (87 %).

I 1977 ble hoveddelen av Bromarv slått sammen med Tenala kommune. Tenala ble 1. januar 1993 slått sammen med Ekenäs. Sammen med Ekenäs ble Tenala en del av den nydannede bykommunen Raseborg i 2009.

## Referanser