Riksmålsordlisten

**Riksmålsordlisten** (*Riksmålsforbundets ordliste*) er en ordliste som utgis av Riksmålsforbundet. Redaktør for ordlisten er Tor Guttu.

Listen opplyser om stavemåte og bøyning på riksmål for ca. 40&nbsp;000 oppslagsord, og for noen ord oppgis betydning og bruk. Listen er godkjent av Det Norske Akademi for Språk og Litteratur og følger deres justeringer foretatt i 2002 og 2008, og den er samstemt med *[[Norsk ordbok]]*. *Riksmålsordlisten* fins også i en gratis nettutgave på Riksmålsforbundets nettsider, denne er i tråd med de siste normjusteringene og ble tilgjengelig samtidig med åttende bokutgave.

## Historikk
*Riksmålsordlisten* ble utgitt første gang i 1952, het da *Riksmålsordliste til daglig bruk* og populært kalt *Øverlands blå* siden den var redigert av Arnulf Øverland. Den ble raskt normgivende for språket det store flertallet brukte og virket som en motnorm til de offisielle rettskrivningsregler. Aftenposten omtalte verket på lederplass i morgenutgaven 10. mai 1952, og erklærte at avisen hadde «besluttet fra nu av å følge denne rettskrivning». Inntil da hadde Aftenposten brukt både nye ord og bøyingsformer fra 1938-reformen og eldre former, og det var denne «sproglige usikkerhet» det skulle gjøres slutt på. Normen beskrives slik:

Redaksjonen av ordlisten ble siden overtatt av André Bjerke. Fra sjette utgave er Tor Guttu redaktør.

I forbindelse med utgivelsen av syvende utgave i 2007, sammenliknet språkprofessor og riksmålsmann Finn-Erik Vinje *Riksmålsordlisten* med NTBs språkhåndbok *NTB-språket*. Han kritiserte sistnevnte for å være inkonsistent, og kom med følgende beskrivelse av *Riksmålsordlisten*:  Vinje mente videre at dagens bokmål har altfor mange valgfrie former, og at *Riksmålsordlisten* kunne dannet grunnlag for å få etablert en ny normsituasjon noenlunde i samsvar med våre naboland. Han åpnet samtidig for at *Riksmålsordlisten* kunne gi avkall på former som *sprog*, *efter* og *vidne*.

Åttende og hittil siste utgave av *Riksmålsordlisten* kom ut i 2015, sammen med en nettutgave, og kvitter seg med en del av riksmålets tradisjonelle faneord, slik som *sprog*, *efter*, *vidne* og *nu* (adv.). Den nye tellemåten er også tatt inn som alternativ til den gamle, og det er foretatt visse tilnærminger til bokmålet når det gjelder fornorsking av skrivemåter og mulighet til å stryke noen stumme h-er.

## Referanser


## Litteratur
* Riksmålsordliste til daglig bruk, Riksmålsforbundet, Dreyer, 1952, 1. utgave, 109 sider 
* Riksmålsordliste til daglig bruk, Riksmålsforbundet, Dreyer, 1956, 2. reviderte utgave, 111 sider 
* Riksmålsordliste til daglig bruk, Riksmålsforbundet, Dreyer, 1958, 3. reviderte utgave, 111 sider
* Riksmålsordliste, Riksmålsforbundet, Riksmålsforlaget A/S, 1963, 4. utgave, 127 sider
* Riksmålsordlisten, Riksmålsforbundet, 1973, 5. utgave, 215 sider
* Riksmålsordlisten, Riksmålsforbundet, 1976, 5. utgave, 2. rev. oppl., 223 sider
* Riksmålsordlisten, redaktør Tor Guttu, Grøndahl og Dreyer, 1994, 6. utgave, 233 sider, 
* Riksmålsordlisten, redaktør Tor Guttu, Kunnskapsforlaget, 2007, 7. utgave, 270 sider, 
* Riksmålsordlisten, redaktør Tor Guttu, Kunnskapsforlaget, 2015, 8. utgave, 

## Eksterne lenker
* Riksmålsforbundets hjemmeside, med ordliste i høyre marg