open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Grøtbergsleia

**Grøtbergsleia** er ei grend i Østre Toten, rundt tre kilometer nord for Lena. Grenda ligger mellom fylkesvei 33 og fylkesvei 2354.  Grenda har navn etter Grøtbergsgardene (gnr. 146). Her ligger også flere større småbruk, bl.a. *Skjæparud* og *Nystuggua*. Disse bruka var opprinnelig husmannsplasser under storgardene Lunda og Alstad i hovedbygda i Østre Toten. 

I Grøtbergsleia og resten av grenseområdet mellom hovedbygda og Nordlia hadde flere av de større gardene i Østre Toten utmark, og her ble det fra 1700-tallet bygd mange husmannsbruk. 

Gjennom Grøtbergsleia går den gamle *Trondhjemsvegen*. Denne ble omlagt rundt 1930. Den gamle traseen kryssa Heggshuselva ved Djupdalen. Øst for veien ligger Totens eneste kjente bygdeborg, Djupdalsborgen, som er begrenset av elva på tre kanter.  

## Referanser
Øyvind Slåke

**Øyvind Slåke** (født 1965) er en norsk politiker for Arbeiderpartiet, og sekretariatsleder i Arbeiderpartiets stortingsgruppe.

Slåke har blant annet vært rådgiver i Maritimt Forum og Norges Rederiforbund, politisk rådgiver i Arbeiderpartiets stortingsgruppe og i Arbeiderpartiet. Slåke var også politisk rådgiver i Justisdepartementet for Arbeiderpartiet fra november 1996 til juni 1997, da Gerd-Liv Valla var justisminister.

Øyvind Slåke har dessuten hatt stilling som spesialrådgiver i Fagforbundet Industri Energi. Etter dette overtok han 14. desember 2007 som statssekretær i Nærings- og handelsdepartementet etter forgjengeren Frode Berge. 

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Biografi hos NHD
*  Valla kalte rådgiver «mamma-gutt»
Wupper

**Wupper** (også kalt *Wipper*) er en elv i Tyskland, som har sin kilde i Bergisches Land og renner fra øst mot vest ut i Rhinen ved byen Leverkusen i delstaten Nordrhein-Westfalen. Wupper er 116,5 km lang og har et fall på drøye 400 meter gjennom elveløpet. Vannføringen midtveis (ved Pegel Opladen) er 14,8 m³/sek (17 m³/sek ved utløpet i Rhinen). Nedbørfeltet er 813,4 km².

Wupper starter noen kilometer nord for Gummersbach, og renner gjennom storbyen renner gjennom Wuppertal, Remscheid, Solingen og Leverkusen. Helt enderst ved Leverkusen renner den eneste bielven ut – Dhünn. I nedbørfeltet bor det ca. 900&nbsp;000 mennesker.

På 1970-tallet var Wupper blant Tysklands mest forurensede elver, men et massivt renseprogram har brakt stor artrikdom av fisk tilbake til elven. Vannkvalitetsgraden er per 2003 i kategori II-III (*kritisk belastet*), ifølge *Staatliches Umweltamt Düsseldorf*.

## Historie
Fiske har foregått i elven siden før middelalderen. Wupper har hatt stor betydning for industrialiseringen av områdene nordvst for Bergisches Land. Elven ble tidlig brukt som energikilde for vannmøller, blant annet i den tidlige metallindustrien i Solingen. Fra 1800-tallet ble elven også brukt som kjølevannskilde for den store kjemiske industrien som vokste opp i Wuppertal og Leverkusen (*Bayerwerke AG*).

## Litteratur
* Alfred Lauer: *Die Wupper – Von der Quelle bis zur Mündung.* J.F. Ziegler KG, Remscheid 1988, ISBN 3-923495-13-7
* Günter Hammermann: *Wanderungen im Bergischen Land.* Droste Verlag, Düsseldorf 1995, ISBN 3-7700-1038-8

## Referanser
Sergej Koroljov

**Sergej Pavlovitsj Koroljov** (russisk: Серге́й Па́влович Королёв; ukrainsk: Сергій Павлович Корольов – *Serhij Pavlovytsj Korolov*; født  i Zjytomyr, død 14. januar 1966 i Moskva) var en sovjetisk rakettforsker. Han spilte en sentral rolle i Sovjetunionens erobring av verdensrommet. Koroljov sto bak alle de første sovjetiske romtriumfene. Han ble utnevnt til Helt av det sosialistiske arbeid (to ganger), fikk Leninordenen (tre ganger) og Leninprisen i 1971 for sitt arbeid.

Koroljov var utdannet flykonstruktør og ble i 1930 en av hovedpersonene i rakettforskningsforeningen MosGIRD. Han var en av de første pionerene av kjemiske raketter. I 1932, sammen med sin kollega Valentin Glusjko, konstruerte han Sovjetunionens første rakettfly. Etter hvert oppsto det sterk uenighet mellom de to, og i 1938 ble Koroljov angitt av Glusjko for illojalitet mot staten, og dermed satt i straffarbeid i Sibir i de neste åtte år. I begynnelsen av andre verdenskrig ble Sergej Koroljov overført til et fengsel sammen med andre flykonstruktører, ettersom Stalin trengte eksperter til å bygge fly. 

Etter krigen, i 1948, ble han leder for konstruksjonsbyrået Energija (tidligere NII-88). Byrået hadde sitt hovedkvarter i Kaliningrad, utenfor Moskva, og oppgaven var å utvikle raketteknologi basert på den tyske V-2-raketten. Denne teknologien ble senere brukt i rakettene som 4. oktober 1957 skjøt Sputnik 1 ut i verdensrommet, 2. november samme år også Sputnik 2 med romhunden Laika om bord og til slutt også Vostok 1 med Jurij Gagarin om bord 12. april 1961. Dermed ble Koroljov en berømt helt i Sovjetunionen, selv om hans navn ikke ble kjent blant folk flest. 1 1996 besluttet president Boris Jeltsin at byen Kaliningrad skulle omdøpes til Koroljov.

Mot slutten av sitt liv hadde Koroljov hjerteproblemer. Hans helse hadde også blitt sterkt svekket etter arbeidet i det kalde Sibir. Korlojov døde i 1966. Etter hans død begynte det sovjetiske måneprogrammet å falle fra hverandre, til det ble kansellert av Leonid Bresjnev.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vestviken Kollektivtrafikk

**Vestviken Kollektivtrafikk** (VKT) var en felles kollektivtransportforvalter for Buskerud, Telemark og Vestfold og var organisert som et felleseid aksjeselskap. VKT overtok forvaltningsansvaret fra 1. januar 2006, med hovedoppgave å samordne kollektivtrafikk og skoleskyss i de tre fylkene. For Buskerud organiseres busstrafikken siden 2010 av selskapet Brakar, mens Telemark har siden 2014 valgt å gjøre det internt i fylkeskommunen under navnet Farte. VKT overtok i sin tid ansvaret for Vestfold etter Vestfold Kollektivtrafikk, som var operativt fra 1. januar 1999. Fra 15. august 2015 er det igjen Vestfold Kollektivtrafikk som har ansvaret i Vestfold.

VKT hadde avtaler med busselskap med en verdi på vel 600 millioner kroner årlig, noe som tilsvarer 650 lokalbusser som kjører 26 millioner rutekilometer per året.

## Historie
Fra og med 1. januar 2004 inngikk Buskerud, Telemark og Vestfold et femårig prøveprosjekt om regionråd og samarbeid mellom de tre fylkene, der blant annet kollektivtrafikk var noe man ønsket å utvikle sammen. I februar 2005 ble det lagt fram en utredning om felles bestillerenhet for kollektivtransport og skoleskyss som ble behandlet og vedtatt i regionrådet 20. april samme år, og 20. juni 2005 ble *Vestviken Kollektivtrafikk AS* (VKT) etablert. 1. januar 2006 overtok VKT ansvaret for kollektivtrafikken fra fylkeskommunene i Buskerud og Telemark og fra Vestfold Kollektivtrafikk. Hvert av de tre fylkene eide hver sin aksje av totalt tre.

Våren 2009 ønsket Buskerud å trekke seg ut av VKT og heller starte sitt eget selskap. Selskapet Buskerud Kollektivtrafikk ble derfor stiftet 26. oktober 2009, og overtok VKTs ansvar i Buskerud fra 1. juli 2010. Selskapet endret senere navn til Brakar.

I juni 2014 vedtok Telemark fylkesting å avvikle sitt eierskap i VKT, og sa opp rammeavtalen fra 1. juli samme år. 1. juli 2015 overtok Telemark fylkeskommune ansvaret for kollektivtrafikken i fylket, og stod selv for utlysning av nytt anbud for Grenland med trafikkstart i 2016. Farte ble høsten 2015 lansert som det nye navnet på kollektivtrafikken i Telemark.

Vestfold fylkeskommune bestemte seg i 2015 for å overføre virksomheten tilbake fra VKT til Vestfold Kollektivtrafikk, blant annet på grunn av et pågående momskrav fra Skatt Sør mot VKT som ville kunne slå hele selskapet konkurs, og fordi Vestfold var det eneste fylket med drift igjen i selskapet. 15. august 2015 ble virksomheten flyttet, og nettsider og informasjonsmateriell ble endret til Vestfold Kollektivtrafikk. Selskapet ble avviklet 4. januar 2019.

## Referanser
Kingisepp

**Kingisepp** (russisk: Ки́нгисепп), tidligere **Jamburg** (russisk: Я́мбург) og **Jama** (russisk: Я́ма), er en by i Leningrad oblast i Russland. Den ligger langs elva Luga, 137&nbsp;km vest for St. Petersburg og 20&nbsp;km øst for Narva. Byen hadde .

Byen er først dokumentert i 1384, da republikken Novgorod bygde en festning mot svenskene der. De kalte den *Jama* eller *Jamskij Gorodok*, etter en finsk stamme som bodde i området. Festningen sto imot beleiringer av Den tyske orden i 1395 og fra 1444 til 1448. På slutten av den livlandske krig, ble den avstått til Sverige, bare for å bli returnert tolv år senere, i 1595. Etter freden i Stolbovo havnet den igjen hos svenskene, som beholdt Jama som navn på byen.

I 1703 ble byen endelig tatt av russerne under den store nordiske krig, etter først å ha blitt holdt av russerne i en måned sent i 1700. Russerne omdøpte byen til *Jamburg*. Fem år senere tildelte Peter den store byen til Aleksandr Mensjikov som hertug av Izjora. 

Bynavnet ble beholdt uendret til 1922, da bolsjevikene kalte opp byen etter den estiske kommunistlederen Viktor Kingissepp. Byen må ikke forveksles med den estiske byen Kuressaare, som tidligere het *Kingissepa*.

Kingisepp betjenes av den baltiske jernbane.

## Vennskapsbyer
*  Narvik, Norge
*  Sassnitz, Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jama

**Jama** kan vise til:

*Jama – tidligere navn på den russiske byen Kingisepp
*Jama (navn) – et arabisk og engelsk kvinnenavn
*Jama (mytologi) – gud i buddhistisk mytologi

*JAMA - *Journal of the American Medical Association*
Kontiolax

**Kontiolax** (finsk: *Kontiolahti*) er en kommune i landskapet Norra Karelen i Finland. Kommunen er enspråklig finsk. Kontiolax hadde .

Kontiolax er kjent som arrangementssted for vinteridrett og spesielt verdenscup i skiskyting. Verdensmesterskapet i skiskyting ble arrangert i Kontiolax i 1990, 1999 og 2015.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
HMAS «Melbourne»

Tre skip i Royal Australian Navy (RAN) har blitt døpt **HMAS «Melbourne»** etter Melbourne hovedstaden i Victoria og Australias nest største by.

* HMAS «Melbourne» (1912) – Lett krysser av Chatham-klassen, hugget opp i 1929
* HMAS «Melbourne» (1945) – Hangarskip av Majestic-klassen, ble bygget under navnet HMS «Majestic» og overført til RAN i 1947, solgt til Kina i 1985 og hugget opp.
* HMAS «Melbourne» (1989) – Frigatt av Adelaide-klassen
HMAS «Melbourne» (R 21)

**HMAS «Melbourne» (R&thinsp;21)** (bygget under navnet **HMS «Majestic» (R&nbsp;77)**) var det første skipet i Majestic-klassen av hangarskip i Royal Navy. Byggestart ved Vickers-Armstrongs Ltd ved Barrow-in-Furness var 15. april 1943 og sjøsatt 28. februar 1945. Byggingen ble satt på hold i mai 1946. I 1947 ble det besluttet å utstyre den australske marinen med to hangarskip og byggingen begynte igjen i 1949. Det tok imidlertid seks år til før hun kunne settes inn i tjeneste, siden det ble vedtatt å oppdatere skipet innenfor de nyeste utviklingene innen hangarskip. 28. oktober 1955 ble hun omdøpt HMAS «Melbourne» av Lady White, konen til daværende australsk Høykommissær i Storbritannia Sir Thomas White.

I løpet av sin omfattende tjeneste var hun involvert i to kollisjoner: en med en jager av Daring-klassen HMAS «Voyager» utenfor sørkysten av New South Wales 10. februar 1964, og senere med en amerikansk jager USS Frank E. Evans i Sør-Kinahavet 3. juni 1969.

Tidlig på 1980-tallet bestemte den australske regjeringen å gå til innkjøp av ett nytt hangarskip (HMS «Invincible») fra Storbritannia og Melbourne ble tatt ut av tjeneste 30. juni 1982. Da viktigheten av hangarskip i den britiske marinen ble aktualisert i Falklandskrigen, som HMS «Invincible» tok del i, ble salget avblåst. Det mislykkete kjøpet og det australske valget i 1983 var hovedgrunnen til at HMAS «Melbourne» ble tatt ut av tjeneste uten noe erstattningshangarskip.

Skipet ble solgt til et kinesisk selskap i februar 1985 og antageligvis blitt undersøkt av kinesiske myndigheter, i forbindelse med deres hangarskipprogram, før det ble hugget opp.
Edward Hooper

**Edward Hooper** (født 1951) er en britisk journalist og forfatter, best kjent for boken *The River* (1999), som tar for seg opprinnelse og spredning av smittesykdommen aids, og spekulasjoner i om at aids *kan* ha blitt skapt som følge av eksperimentene forskere gjennomførte med OPV (Oral poliovaksine) på slutten av 1950-tallet.

## Teorier om aids og OPV
Hooper fattet interessen for emnet da han i 1992 leste en artikkel i det amerikanske magasinet *[[Rolling Stone]]* skrevet av journalisten Tom Curtis. Curtis beskrev en teori utviklet av Louis Pascal, som gikk ut på at hiv ble utilsiktet overført til mennesker i forbindelse med testing av oral poliovaksine på mennesker i Belgisk Kongo på slutten av 1950-tallet. Dette er kjent som den såkalte «OPV-aids-teorien».

Hooper gjorde undersøkelser i Afrika i syv år før utgivelsen av *The River*. I likhet med Pascal, mistenker han at OPV-testing i sjimpansenyrer og blod *kan* ha vært veien for SIV *(simian immunodeficiency virus)* inn i mennesket, som deretter muterte til hiv i perioden 1957-1959. I boken beskrives også flere tilfeller på slutten av 1950-tallet og begynnelsen av 1960-tallet hvor personer har dødd av typiske aids-symptomer, som eksempelvis PCP (Pneumocystis pneumonia), candidiasis, og CMV (cytomegalovirus).

## Kritikk
Hooper ble invitert til å delta ved et symposium ved Royal Society i London, den første gang en ikke-vitenskapsperson ble invitert til en slik diskusjon. Hoopers presentasjon og data ble kraftig kritisert og avvist av forskerne. Vaksineeksperten Stanley Plotkin skrev at på denne tiden at «Vitnemål fra øyenvitner, tidsdokumenter, epidemiologiske analyser, og tilhørende fylogenetiske, virologiske og PCR-data er alle overens om å avvise [OPV AIDS] hypotesen som falsk og uten faktisk grunnlag.» Det vitenskapelige samfunnet har generelt stilt seg bak denne konklusjonen.

Hooper fortsetter likevel å fremme hypotesen på sitt nettsted, aidsorigins.com, og hvor han kritiserer forskningen og holdningen til mange forskere, og mener det er konspirasjon for å hindre at hypotesen blir kjent.

## Referanser


## Bibliografi
* *The River*, Little Brown and Company, 1999, ISBN 0-316-37261-7.

## Eksterne lenker
* AIDSorigins.com: Hoopers nettsted
* The Origins of AIDS (IMDBs oppslag for dokumentarfilm fra 2003 med intervjuer av Hooper)
Adalah

**Adalah** betyr rettferdighet, og i islam brukes det om Allahs rettferdighet. Sjiamuslimer annser adalah for å være en av islams røtter.
Nubuwwah

**Nubuwwah** er i sjiaislam dogme om profetenes ufeilbarighet. Sjiamuslimer annser nubuwwah for å være en av islams røtter.
Imāmah

**Imāmah**(arabisk: الإمامة) er i sjiaislam dogme om islams religiøse, spirituelle og politiske lederskap. Imāmah er et muslimsk begrep som betyr lederskap og ordet imam betyr bokstavelig «forbilde», som er en leder. Imam refererer til for eksempel bønneleder eller menighetsleder og brukes generelt innenfor den islamske verden I den sjiamuslimske troen refererer ordet imidlertid til guddommelig utvalgte representanter. Dette er profeten Muhammeds stedfortredere etter hans død og i hans fravær.

De fleste sjiamuslimske retninger mener at den siste imamen (de troendes leder) er gått i okkultasjon og vil komme tilbake ved dommedag. Sjiamuslimer anser imāmah for å være en av islams søyler.

## Referanser
Doktor Online

**Doktor Online** er en norsk møteplass på Internett om helse og livskvalitet.

Ansvarlig redaktør og daglig leder er Eirik Harstad, mens  Thor-Øistein Endsjø er medisinsk ansvarlig. Doktor Online AS eies av Hjemmet Mortensen.

## Eksterne lenker
* Doktor Online
* Hjemmet Mortensen
Albert II av Monaco

**Albert II av Monaco** (Albert Alexandre Louis Pierre Grimaldi) (født 1958) er fyrste av Monaco. Han er sønn av Rainier III og Grace Kelly.

## Fyrste
31. mars 2005 ble det sendt ut en pressemelding om at fyrst Albert tok over rollen som Monacos regent etter sin far, som var alvorlig syk. Han etterfulgte 6. april 2005 sin far som suveren fyrste av Monaco.

### Titler

Albert II har titlene *[[Fyrste|suveren fyrste]] av Monaco, [[hertug]] av Valentinois, [[marki]] av Baux, [[greve]] av Carladès, [[baron]] av Buis, baron av Calvinet, [[herre]] av Saint-Rémy, herre av Matignon, greve av Torigni, baron av Saint-Lô, baron av Luthumière, baron av Hambye, hertug av Mazarin, hertug av Mayenne, fyrste av Château-Porcien, marki av Guiscard, marki av Chilly, greve av Longjumeau, greve av Belfort, greve av Ferrette, greve av Thann, greve av Rosemont, baron av Altkirch og herre av Issenheim*.

### Ekteskap og barn
Albert forlovet seg 23. juni 2010 med sørafrikanske Charlène Wittstock. De to giftet seg i juli 2011. Den borgerlige del av vielsen foregikk fredag 1. juli i fyrstepalassets tronerom, mens den religiøse delen foregikk i fyrstepalassets borggård, som var spesielt utsmykket for anledningen, lørdag 2. juli.

Fyrsteparet ble den 10. desember 2014 foreldre til tvillinger, en jente og en gutt:
* Prinsesse Gabriella Thérèse Marie, grevinne av Carladès
* Kronprins Jacques Honoré Rainier, marki av Baux

Albert er far til to andre barn, Jazmin Grace Rotolo og Alexandre Coste. Begge er født utenfor ekteskap og derfor uten arverett til den monegaskiske tronen.

## Arvefølge
Det faktum at Albert II aldri hadde vært gift, og derfor ikke hadde fått legitime etterkommere, ble en bekymring for den monegaskiske tronen og 2. april 2002 ble det vedtatt en lov som gir fyrst Alberts søsken rett til tronen hvis han dør uten en direkte arving. Før denne loven trådte i kraft var det kun mulig for etterkommere av fyrsten å ta over tronen. Dette ville gjort det umulig for eventuelle søsken å overta tronen. 

## Idrett
Albert har deltatt som bob-kjører i fem vinter-OL på rad fra 1988 til 2002. Han ble medlem av IOK i 1985. Han er også radioamatør med kallesignal 3A0AG.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biography, Fyrstepalasset i Monaco
* ABCnyheters informasjon om Albert IIs bryllup
Atsjinsk

**Atsjinsk** (russisk: А́чинск) er en by i Krasnojarsk kraj i Russland. Den ligger på høyre bredd av elva Tsjulym nær stedet hvor den krysses av den transsibirske jernbanen,  vest for Krasnojarsk.  Atsjinsk lufthavn ligger  øst for byen.

Byen dekker et areal på . Innbyggertall:  (estimat 2006),  (folketelling 2002),  (folketelling 1989). Atsjinsk hadde .

## Historie
Byen ble grunnlagt i 1641 som *Atsjinskij ostrog* ved elva Belyj Ijus.  Etter en brann ble den flyttet til Tsjulym-elva i 1683, og 25. juli 1683 regnes som byens offisielle grunnleggingsdag.  Bystatus ble innvilget i 1782.  Med byggingen av den transsibirske jernbanen og tilknytningen til byen i 1895 fikk Atsjinsk raskt større betydning. Distriktet Atsjinsk ble i 1930 det første målet for stalinistiske bondedeportasjoner i Krasnojarskregionen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nahi-Anil-Munkar

**Nahi-Anil-Munkar** i sjiaislam betegner viktigheten av å overtale medmuslimer til ikke å gjøre det som er galt. Sjiamuslimer anser Nahi-Anil-Munkar for å være en av islams grener.
Khums

**Khums** betyr femtedel på arabisk, og i sjiaislam betegner det de troendes plikt til å betale en femtedel av det de eier til det muslimske fellesskapet. Sjiamuslimer annser khums for å være en av islams grener.
Amr-Bil-Ma’rūf

**Amr-Bil-Ma'rūf** i sjiaislam betegner viktigheten av å oppmuntre medmuslimer til å gjøre det som er riktig. Sjiamuslimer annser Amr-Bil-Ma'rūf for å være en av islams grener.
Ahl al-Bayt

**Ahl al-Bayt** betyr "husets folk" på arabisk, i islamsk terminologi brukes det hovedsakelig om profeten Muhammeds familie, og mer spesifikt hans etterkommere gjennom sin datter Fatima.

## Referanser
Tsjulym (sideelv til Ob)

:*For andre betydninger se [[Tsjulym]].*

**Tsjulym** (russisk: Чулым) er ei elv i Krasnojarsk kraj og Tomsk oblast i Russland. 

Den er en østlig (høyre) sideelv til Ob, og er stilleflytende og sterkt meanderende gjennom mesteparten av sitt løp. Elva er 1&nbsp;799&nbsp;km lang, 2&nbsp;023&nbsp;km med kildeelva Belyj Ijus (*Hvite Ijus*), med et nedbørfelt på 134&nbsp;000&nbsp;km².

Kildeelvene Belyj Ijus og Tsjornyj Ijus (Hvite og Svarte Ijus) har sine utspring i sør-Sibir, i republikken Khakasia nordvest for byen Abakan, i de opptil 2&nbsp;211&nbsp;m høye Kuznetskij Alatau-fjellene. Den renner først nordover gjennom Krasnojarsk kraj mot Atsjinsk, hvor den krysser traséen til den transsibirske jernbanen. Den dreier deretter mot vest, og løper sammen med Ob ved landsbyen Ust-Tsjulym, på koordinatene .

Langs elva ligger byene Nazarovo, Atsjinsk og Asino.

## Referanser
Billy Lyall

**William «Billy» Lyall** (født 26. mars 1953 i Edinburgh, død desember 1989) var en skotsk musiker kjent for sin deltakelse i Bay City Rollers og Pilot. Lyall var keyboardist og vokalist i popbandet Bay City Rollers før han sammen med David Paton grunnla pop rock-bandet Pilot i 1973. I 1976 var han også med som studiomusiker på utgivelsen *[[Tales of Mystery and Imagination]]* fra bandet Alan Parsons Project, før Pilot omsider ble oppløst og ble en del av denne gruppa i 1978 uten han. Lyall døde av en aids–relatert sykdom i 1989.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tsjulym

**Tsjulym** kan vise til:

*Tsjulym (sideelv til Ob) – ei elv i Krasnojarsk kraj og Tomsk oblast i Russland, sideelv til Ob
*Tsjulym (Novosibirsk oblast) – ei elv i Novosibirsk oblast i Russland. Løper ut i innsjøen Malyje Tsjany
*Tsjulym (by) – en by i Novosibirsk oblast, Russland
*Tsjulymer – en etnisk gruppe i Russland
*Tsjulymsk – et språk
Weaverskinne

En **Weaverskinne** er et system til å feste ekstrautstyr til skytevåpen, som for eksempel kikkertmontasjer. Skinnen ble utviklet av William Ralph Weaver hos W.R. Weaver Co.

Skinnen står normalt montert oppå våpenet, og den kan det festes utstyr som kikkertsikte, lasersikte, nattsikte og rødpunktsikte. Det finnes også våpen med skinne under løpet, hvor en da også kan montere lys i tillegg til lasersikte. 

## Forskjell på Weaver og Picatinny
Weaverskinnen var grunnlaget for utformingen av Picatinnyskinnen. Hovedforskjellen mellom de to er avstanden i festesporene, hvilket medfører at utstyr med Weavermontasjer passer på våpen med picatinnyskinne, mens utstyr med Picatinnymontasje ikke nødvendigvis passer på våpen med Weaverskinne.

## Se også
*M-LOK
Manduca albiplaga

*Manduca albiplaga* er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Med et vingespenn på opptil 18&nbsp;cm er den en av de aller største svermerne.

## Utseende
En stor (vingespenn 120 – 180&nbsp;mm), slank svermer, mørkebrun med gråhvite tegninger. Kroppen er mørkebrun, hodet, et tverrbånd ved roten av bakkroppen og bakkroppsspissen er grålig hvite. På det tredje og fjerde bakkroppsleddet er det gule flekker på sidene. Forvingene er slanke med en stor, gråhvit flekk nær spissen og et bredt, gråhvitt tverrbånd nær roten. Bakvingene er ensfarget mørkt gråbrune.

Manduca albiplaga MHNT CUT 2010 0 275 Amapá Bresil Male dorsal.jpg|*Manduca albiplaga* ♂ 
Manduca albiplaga MHNT CUT 2010 0 275 Amapá Bresil Male ventral.jpg|*Manduca albiplaga* ♂   △	
Manduca albiplaga MHNT CUT 2010 0 275 Amapá Bresil female dorsal.jpg|*Manduca albiplaga*   ♀ 	
Manduca albiplaga MHNT CUT 2010 0 275 Amapá Bresil female ventral.jpg|*Manduca albiplaga*  ♀ △	


## Levevis
Larvene lever på planter i familiene Boraginaceae og Annonaceae. De har også blitt funnet på maniok (*Manihot esculentus*). 
## Utbredelse
*M. albiplaga* finnes fra Bolivia og Brasil i sør til det sørlige Mexico i nord. Arten har blitt funnet en gang så langt nord som Kansas.
## Kilder

* Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – *Manduca albiplaga*. http://www.silkmoths.bizland.com/malbipla.htm
## Eksterne lenker
*
Tsjulym (by)

:*For andre betydninger se [[Tsjulym]].*

**Tsjulym** (russisk: Чулым) er en by i Novosibirsk oblast i Russland. Den ligger ved elva Tsjulym, rundt 131&nbsp;km vest for Novosibirsk. Innbyggertall:  (),  (folketelling 2010),  (estimat 2005),  (folketelling 2002),  (folketelling 1989). Byen dekker et areal på .

Tsjulym ble grunnlagt i 1762 som bosetningen *Tsjulymskoje* (russisk: Чулымское) i forbindelse med byggingen av Sibirveien (russisk: Сибирский тракт&ndash;*sibirskij trakt*). I 1898 ble det bygget en jernbane forbi bosetningen. Tsjulym fikk bystatus i 1947.

## Referanser
Lucia

**Lucia** er et kvinnenavn dannet av det romerske navnet *Lucius* som har opphav i det latinske *lux*, «lys». *Lucia* har navnedag 13. desember (Luciadagen) i Skandinavia og Finland. *Lusia* har navnedag samme dato på Færøyene.

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Lucia Bosé (f 1931), italiensk skuespiller
* Lucia Popp (1939–1993), slovakisk sanger
* Lucia Aliberti (f 1957), italiensk operasanger
* Lucia Micarelli (f 1983), amerikansk fiolinist

## Navnedag
*Lucia* har navnedag i flere land, oftest 13. desember. Den norske navnedagen er .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Overbeiting

**Overbeiting** skjer når dyr beiter så lenge på et sted at plantene de spiser, ikke lenger kan fornye seg. Dette kan gjøre landet mindre grøderikt over tid og kan føre til ørkenspredning og erosjon og gi mulighet for at en ny type planteliv kan overta området.

## Overbeiting i Norge
### Finnmarksvidda
Finnmarksvidda er preget av overbeiting av tamrein, særlig vinterbeitene. De områdene som er hardest rammet beskrives som biologisk ørken. Problemet er størrelsen på reinflokkene.

## Referanser




## Se også
*Gjengroing
Idrettspolitisk Pris

**Idrettspolitisk Pris**, tidligere PAN-prisen, tildeles personer eller institusjoner som har gjort seg særlig fortjent i henhold til kriteriene.  Prisen, som er delt ut hvert år siden 1995, deles ut av medlemmene i Idrettspolitisk Forum.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Idrettspolitisk Forum
Hemmo Silvennoinen

**Hemmo Valio Silvennoinen** (1932&ndash;2002) var en finsk skihopper.

Sesongen 1954/55 vant han som første finne den tysk-østerrikske hoppuka. Han vant ingen enkeltrenn, men endte på seierspallen i samtlige fire renn (fire andreplasser og en tredjeplass). 

Sesongen 1955/56 startet  Silvennoinen som tittelforsvarer. Nyttårsaften ble han utestengt fra laget på grunn av brudd på alkoholforbudet, men etter protester fra lagkameratene ble avgjørelsen omgjort, og Silvennoinen gikk til topps i nyttårshopprennet i Garmisch-Partenkirchen.

Under  Ski-VM 1962 i Zakopane kom Silvennoinen på fjerdeplass i normalbakken.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Manduca brontes

***Manduca brontes*** er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Den lever på øyene i Vest-India, men forekommer også nord til Florida og sør til Surinam.

## Utseende
En stor, ensfarget gråbrun svermer, noen av underartene er mer grå med litt mer kontrastrike tegninger på vingene. Forvingene har ca. 6 smale, mørke siksakstriper på tvers.

## Levevis
Larvene lever på ask (*Fraxinus* spp.) og arter i slekten *[[Tecoma]]* (inkludert *[[Tecoma stans]]*). Denne arten blir delt opp i flere forskjellige underarter som lever på ulike øyer i Antillene, blant annet finnes det egne underarter på Cuba og Hispaniola.

## Kilder

* Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – *Manduca brontes*. http://www.silkmoths.bizland.com/mbronbro.htm
## Eksterne lenker
*
Herbert Chimhundu

**Herbert Chimhundu** (født 14. mars 1951) er en lingvist og ordboksredaktør fra Zimbabwe. Han tok doktorgraden i 1983 med avhandlingen *[[Adoption and Adaptation  in Shona]]*. ISBN 82-90954-20-4

Chimhundu var professor i lingvistikk ved Universitetet i Zimbabwe i Harare fra 2002 til 2007 og direktør for African Languages Research Institute (ALRI) fra 2000 til 2007. Han var deretter assisterende direktør på Great Zimbabwe University fra 2008 til 2013 før han ble knyttet til Institute of Lifelong Learning, Chinhoyi University of Technology. Fra 2013 er han medlem av Zimbabwes forskningsråd.

Han var hovedredaktør for de første ettspråklige ordbøkene for shona, flertallspråket i Zimbabwe, *Duramazvi ReChiShona* (1996) og *Duramazvi Guru ReChiShona* (2001). Ordbøkene er blant resultatene fra et femten år langt samarbeid mellom Universitetet i Oslo og University of Zimbabwe om leksikografi og digitale språkverktøy for de afrikanske språkene i Zimbabwe (ALLEX-prosjektet 1991-2006). Herbert Chimhundu var afrikansk prosjektleder og Oddrun Grønvik var norsk prosjektleder for dette.

## Referanser


## Kilder
*Biografi på hjemmesidene til Zimbabwes forskningsråd 

## Eksterne lenker
* The ALLEX Project 
* Herbert Chimhundus tale til 9th annual conference in teachin and learning in higher education conference Durban 2015
Manduca corallina

*Manduca corallina* er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne store, grønngrå arten finnes i Mellom-Amerika.

## Utseende
En stor (vingespenn 104 – 110&nbsp;mm) og kraftig, grønnlig grå svermer. **Bakkroppen** har trekantede, svarte sideflekker på det andre, tredje og fjerde leddet, ellers er kroppen ensfarget. **Forvingene** er grønnlig gråspraglete, hos hannen er bakhjørnene markerte. **Bakvingene** er mørkbrune. **Larven** er grønn, med knudrete hud, en hvit lengdestripe på hver side og tynne, hvite skråstriper på siden av hvert kroppsledd. **Puppen** har en kølleformet, fri sugesnabelslire.

Manduca corallina MHNT CUT 2010 0 457 Catemaco Veracruz Mexico female dorsal.jpg|*Manduca corallina*   ♀ 
Manduca corallina MHNT CUT 2010 0 457 Catemaco Veracruz Mexico female ventral.jpg|*Manduca corallina*   ♀ △


## Levevis
Larven lever på *[[Cordia alliodora]]* (familien Boraginaceae).

## Utbredelse
Arten forekommer fra Venezuela i sør til Mexico i nord.

## Kilder
* Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – *Manduca corallina*. http://www.silkmoths.bizland.com/mcoralli.htm
## Eksterne lenker
*
Iskitim

**Iskitim** (russisk: Искитим) er en by i Novosibirsk oblast i Russland. Den ligger ved elva Berd, 50&nbsp;km sørøst for Novosibirsk. Byen hadde .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Manduca florestan

***Manduca florestan*** er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Den finnes fra Arizona i nord sørover gjennom det meste av Sør-Amerika. Larven kan leve på en lang rekke forskjellige planter.

## Utseende
En stor (vingespenn 99–110&nbsp;mm), grålig svermer med forholdsvis kontrastrike vingetegninger. Fargen kan variere en god del. **Kroppen** er grønnlig grå, brystet har svarte og hvite sidestriper, bakkroppen svarte, trekantede sideflekker på alle ledd. **Forvingene** har en diffus, rødbrun flekk rundt midten, like ved denne to korte, svarte lengdestreker. Rundt vingespissen er det et halvsirkelformet, svart bånd. Forvingens bakhjørner er markerte og litt uttrukne hos hannen. **Bakvingene** er mørkt sjokoladebrune med en diffud, lys flekk ved bakhjørnet. **Larven** er grønn med knudrete hud og brede, hvite skråstriper på hvert ledd. Hornet på bakkroppen er stort og påfallende piggete. **Puppen** har en kort, fri sugesnabel. Den ligger på ryggen, trolig for å unngå skader på den utstikkende sugesnabelen.

Manduca florestan MHNT CUT 2010 0 353 Catemaco Veracruz Mexico female dorsal.jpg| *Manduca florestan* ♀	
Manduca florestan MHNT CUT 2010 0 353 Catemaco Veracruz Mexico female ventral.jpg| *Manduca florestan* ♀ △	


## Levevis
Larven kan lever på en rekke forskjellige planter i familiene Verbenaceae, Bignoniaceae, Boraginaceae og Oleaceae.

## Utbredelse
Denne svermeren finnes fra det sørlige Arizona i USA sørover gjennom hele Mellom-Amerika og det meste av Sør-Amerika i alle fall til de nordligste provinsene i Argentina.

## Kilder
* Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – *Manduca florestan*. http://www.silkmoths.bizland.com/mflorest.htm 
## Eksterne lenker
*
Skral Festival

**Skral Festival** er en norsk musikkfestival som ble avholdt sommerstid i Grimstad fra 2003 til 2008, og på nytt fra 2015 til 2022. I 2023 gikk festivalen konkurs på nytt. 

## Historikk
Festivalen ble startet i 2003 som en hagefest med budsjett på 23&nbsp;000 kroner. Festivalen flyttet til Groos friluftsområde i 2006, og hadde samme år 4500 besøkende. I 2007 ble festivalen utvidet fra to til tre dager, med et budsjett på 3 600 000 kroner og 9000 besøkende. Blant artistene i 2007 var The Game, Sean Paul, Brett Anderson, Sondre Lerche og Thomas Dybdahl. 

Sommeren 2008 ble festivalen nesten utsolgt, med 13 000 besøkende. Likevel ble det 8. oktober samme året gjort kjent at festivalen skulle legges ned. Nær seks år senere, i oktober 2014, ble det offentliggjort at festivalen skulle gjenoppstå, nå med Toffen Gunnufsen som daglig leder og musikksjef. Gunnufsen begynte i jobben 1. januar 2015, og arrangerte sin første festival sommeren 2015. Den ble arrangert på nytt somrene 2016, 2017, 2018 og 2019. I 2019 gikk festivalen konkurs. Den startet likevel opp igjen.

I 2022 ble det solgt få billetter til Skral Festival, og ledelsen besluttet at det ikke skulle arrangeres festival sommeren 2023. Høsten 2023 gikk Skral Festival konkurs på nytt.

## Visjon
Festivalen hadde som visjon å være «Den lille festivalen med det store hjertet». Hovedmålsetningen var å «være Norges koseligste festival», og primærmålgruppen var musikkinteresserte i alderen 18–35.

## Drift
Skral Festival ble fra 2003 til 2008 drevet av selskapet Kulturkollektivet AS, med et driftstyre på 9 personer. Initiativtakerne var Mikal Vassbotn, Marcus G. Vik og Stian Tobiassen. Vedtektene var utformet slik at ingen kunne sikre seg økonomisk gevinst ved sin deltakelse på festivalen.

I 2014 kjøpte Per Karsten Ims' heleide selskap Arjuna AS opp 60&nbsp;% av aksjene i Skral Festival.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bergen Blues Band

**Bergen Blues Band** (etablert 1975, nedlagt 1984) var et norsk orkester, etablert og ledet av John Magnar Bernes (også kjent som «Hungry John») vokal og munnspill, foruten Per Jørgensen gitar (erstattet av Ole Thomsen, 1981), Kåre Sandvik piano, Edvard Askeland bass (erstattet av Rune Rønning 1981, som ble erstattet av Atle Mjørlaug 1983) og Frank Jakobsen trommer (erstattet av Willy Korneliussen, 1976). Zoltan Vince ankom på saksofon (1983) da også Jørgensen gjeninntrådte på sin kornett.
## Medvirkende
### Nåværende
* Hungry John - vokal, munnspill
* Willy Korneliussen - trommer
* Ole Thomsen - gitar 
* Arild Seim - gitar
* Atle Mjørlaug - bass
### Tidligere
* Atle Johannesen - gitar
* Per Jørgensen - gitar
* Kåre Sandvik - piano 
* Edvard Askeland - bass
* Rune Rønning - bass
* Aksel Fjæra - bass 
* Frank Jakobsen - trommer
## Utgivelser
**[[Bergen Blues Band (album)|Bergen Blues Band]]* (Harvest, 1980)
**[[Another Blues]]* (Harvest, 1982).  
**[[Blues Hit Me (album)|Blues Hit Me]]* (EMI, 1983)
**[[The Best of Bergen Blues Band]]* (Hungry Records, 2010)

## Referanser
Renate

**Renate** og **Renata** er kvinnenavn med opprinnelse i latinske *renatus*, «født på nytt». Formen *Renata* er mest utbredt, og er mye brukt i flere land i Europa og Amerika. *Renate* er et svært vanlig navn i Tyskland.

## Etymologi
*Renata* har opprinnelse som en feminin form av det latinske navnet *Renatus*, dannet av latinske *renatus*, «født på ny».

*Renáta* er en ungarsk, tsjekkisk og slovakisk form av navnet.

*Renate* er en tysk og norsk form av navnet. *Renathe* er en skandinavisk kreativ skrivemåte av navnet.

*Renée* er den franske formen av navnet, og har opprinnelse i mannsnavnet *René*, den franske formen av *Renatus*. Navnet skrives gjerne *Renee* i ikke-fransktalende land.

*Rena* er en engelsk feminin form av det franske mannsnavnet *René*. *Rena* har også andre opprinnelser, og er blant annet et japansk navn som betyr «grønnsaker».

## Utbredelse
*Renata* er kjent brukt i Sverige fra 1704 og i Norge fra 1716. 

Formen *Renate* er kjent brukt i Norge fra 1828, og har tradisjonelt hatt størst utbredelse i Nord-Norge. I Sverige var *Renate* mest brukt på 1930-tallet. *Renate* var et populært navn på norske jentebarn på 1980-tallet.

*Renata* har navnedag 28. mars i Kroatia, 13. oktober i Tsjekkia og 12. november i Litauen og Polen. *Renáta* har navnedag 6. oktober i Ungarn og 6. november i Slovakia. *Renate* har navnedag 5. april i Estland, 8. juni i Norge og 24. oktober i Latvia.

Formen *Renate* er i dag svært vanlig i Tyskland, mens *Renata* er mye brukt i flere land i Europa og Amerika. 

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Renata Tebaldi (1922–2004), italiensk operasopran
* Renata Adler (f 1938), italiensk-amerikansk journalist og forfatter 
* Renathe Barsgård, stripper som i fire måneder var gift med Sven O. Høiby

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kristian Geelmuyden

**Kristian Geelmuyden** (født 12. november 1875 i Oslo, død 18. august 1969) var en norsk næringslivsmann og politiker (H).

Han var driftsingeniør ved Norsk Hydro på Notodden 1904&ndash;1915, avdelingssjef hos Norsk Hydro i Oslo 1915&ndash;1917, direktør for Norsk Hydros fabrikkavdeling i Oslo 1917&ndash;1926 og senere i andre industribedrifter. Han var medlem i Bærum herredsstyre 1929&ndash;1937. Han var viseordfører da Ole Stamnæs døde i 1933, og rykket da opp til ordfører. Geelmuyden satt som Bærums ordfører frem til 1937.

Han var sønn av professor Hans Geelmuyden (1844–1920) og Caroline Hagerup (1850–1933). Kristian ble gift med Bergljot Hauan (f. 1885), og de var foreldre til journalisten Hans Geelmuyden (1906–1969). En annen sønn, han Eiler (1916–1989), ble far til PR-rådgiver Hans Geelmuyden (født 1957) og forfatteren Niels Christian Geelmuyden (født 1960).
## Referanser
Manduca hannibal

***Manduca hannibal*** er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Den kan kjennes fra beslektede arter på de store, gule sideflekkene på bakkroppen.

## Utseende
En stor (vingespenn 99 – 114&nbsp;mm), slank, gråbrun svermer. **Brystet** er mørkebrunt med hvite sider, bakkroppen har store, gule sideflekker. **Forvingen** er gråbrun med lite markerte tegninger. Det er vanligvis en ujevn, svart strek med vingespissen og en ved vingens bakhjørne. **Bakvingen** er mørkebrun med et gråhvitt tverrbånd og en uregelmessig, lys flekk ved roten. **Larven** er gulgrønn på oversiden, blålig grønn på undersiden, med en bred, rød stripe langs ryggen. Huden er ganske glatt. På sidene har den ganske brede, hvite og svarte skråstriper.

Manduca hannibal hamilcar MHNT CUT 2010 0 454 Teresopolis Guapimirim Brazil female dorsal.jpg|*Manduca hannibal* ♀ 
Manduca hannibal hamilcar MHNT CUT 2010 0 454 Teresopolis Guapimirim Brazil female ventral.jpg|*Manduca hannibal*  ♀ △	


## Levevis
Larven lever på *[[Aegiphila martinicennis]]* (familien Verbenaceae). De voksne svermerne besøker gjerne blomster.

## Utbredelse
*M. hannibal* finnes fra Bolivia og Brasil i sør til Mexico i nord.

## Kilder
* Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – *Manduca hannibal*. http://www.silkmoths.bizland.com/mhannhan.htm

## Eksterne lenker
*
Pentti Kokkonen

**Pentti Kokkonen** (født 1955) er en tidligere finsk skihopper. Han representerte klubben i byen Lahtis, *Lahden Hiihtoseura*.

Kokkonen debuterte internasjonalt 30. desember 1976 under hoppuka. Under VM 1978 i hjembyen Lahtis ble han nummer fem i normalbakken. Han fikk sitt store gjennombrudd sesongen 1978/79, da han gikk til topps i hoppuka, etter seire i  Innsbruck og Bischofshofen samt tredjeplasser i Garmisch-Partenkirchen og  Oberstdorf. 

I årene som fulgte oppnådde Kokkonen sporadiske pallplasseringer. Sine største triumfer feiret han sammen med det finske nasjonslaget, anført av Matti Nykänen. Under  VM 1982 i Oslo var han med på å ta bronse, og tre år etter var han med på å vinne gull i laghoppingen under VM i Seefeld.

I  2004 ble Kokkonen trener for det finske juniorlandslaget, samt trener for Akseli Kokkonen (som han ikke er i familie eller slekt med).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Willi Pürstl

**Willi Pürstl** (født 1955) er en tidligere  østerriksk skihopper

Willi Pürstl seiret sammenlagt i den 23. hoppuka (1974/1975), der han vant rennet i  Oberstdorf. Han ble dermed den andre østerrikeren som vant hoppuka, 22 år etter  Sepp Bradl. Pürstl var ett av flere talenter som dukket opp i Baldur Preimls periode som forbundstrener, i tillegg til bl.a.  Anton Innauer, Karl Schnabl, Alois Lipburger, Edi Federer, Hans Millonig og Hans Wallner. Sammen med de erfarne storhopperne  Rudi Wanner og Reinhold Bachler befant dette unge østerrikske laget i 1975 seg plutselig i verdenstoppen.

Etter at han la opp som skihopper, arbeidet han som trener for det spanske hopplandslaget, før han flyttet til Canada, der han bl.a. trent Horst Bulau og Steve Collins. 
I 1988 emigrerte han til Canada, der han arbeider som nyhetsprodusent for en canadisk TV-stasjon (CHUM News Service) i Ottawa.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nesøygodset

**Nesøygodset** er en tidligere eiendom som fra 1350 til 1663 tilhørte og i perioder var tilholdssted for danske adelsfamilier, riddere og riksråder. Hovedsetet for gården var Nesøya i Asker, og godset omfattet et stort antall gårder og gårdparter i Bærum, Asker og Lier, og hele Åssiden og Bragernes i Drammen.

## Besittere
*Guttorm Eiriksson (1280–1349) som overlot eiendommen til sin datter Gudrun. Godset gikk deretter videre til datteren Elin og deretter til hennes sønn riksråd Olav Håkonssøn.
*Olav Håkonssøn (død 1458) overlot eiendommen til sin datter Gudrun som gav den videre til sin datter Sigrid Erlendsdatter, gift med Bo Flemming. Eiendommen gikk i arv i familien i 8 generasjoner. Familien tilhørte adelsslekter som Rosenkrantz, Rantzau, Lindenov og Urne.
*Stattholder Christopher Urne (1593–1663) kjøpte i 1639 Nesøya hovedgård med tilligende jordegods. Han gjorde Lysaker i Bærum til setegård for godset, ikke Kjørbo som tidligere antatt.
*Sønnen Christian Urne solgte i 1663 eiendommen til Knud Frantzen. Senere tilhørte den slektene Krefting, Leuch og Vogt.

## Litteratur
* Karlsen, Helge (2014): *Nesøya 1629-1782*. Nesøya Eldres vel
MS «Sunriver»

**MS «Sunriver»** var et skip i flåten til det nå nedlagte rederiet Skips AS Lundegaard i Farsund.

Skipet var et bulkskip, men bygd med lastebommer slik at hun kunne ta stykkgodslaster som returfrakt.
MS «Sunriver» ble sjøsatt 6. juni 1958 som byggnummer 176, og levert 3. desember 1958 ved Uddevallavarvet i Uddevalla til Lundegaard og Sønner. Chartret til Saguenay Shipping, som var et canadisk meklerfirma med Alcan (Aluminium Company of Canada) som hovedkunde. Sunriver var forøvrig det siste skipet i rederiets eie.

Med 8&nbsp;640 bruttoregistertonn og 13&nbsp;005 dødvekttonn, skulle hun kunne gjøre 14 knop som normalhastighet. Baugutformingen gjorde sitt til at skipet gikk inn i motgående bølger med en hoggende bevegelse, som gjorde at hun sjelden klarte å seile optimalt. Normal marsjhastighet var derfor ca. 11 knop.

Som bulkskip var hovedfrakten bauxitt og aluminia, med henting fra utskipningshavner som Mackenzie, (Britisk Guyana), Chaguaramas,(Trinidad) og Conacry (Nigeria) med leveranser til aluminiumsverk i Canada (Kitimat og Port Alfred/Chicoutimi) og Norge (bl.a. Årdal og Sunndal Verk). Ved henting av malm i innlandet av Syd-Amerika, ville skipet stikke for dypt til å unngå å grunnstøte på vei ned elvene Demerara og Paramas. Det var derfor vanlig at skip av denne klassen ble lastet ca. halvt, og supplerte lasten ved dypvannskaianlegg, hvor store lektere hadde sørget for at der alltid var nok råstoff.

Returfrakt innebar henting og levering i flere havner, avhengig av frakten, som kunne bestå av biler, maskiner, avispapir – og veddeløpshester, med besøk på flere større og mindre øyer i Vestindia.

Ca. hvert 3. år, en tur med skrapjern fra vestkysten av USA eller Canada til Japan, med stykkgodslast i retur.

«Sunriver» kolliderte 25. november 1967 med et annet norsk skip («Høegh Aigrette») nær Sandettie fyrskip utenfor den nederlandske kysten. «Høegh Aigrette» sank etter kollisjonen, mens «Sunriver» plukket opp alle 34 av mannskapet og satte dem i land i Dover.

Den 5. desember 1983 ble skipet levert til opphugging ved Darukhana i India.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Sjøhistorisk database – MS Sunriver
Raskere tilbake

«**Raskere tilbake**» er et nasjonalt tiltak vedtatt av Sykefraværsutvalget høsten 2006. Tiltaket inngår som en del av IA-samarbeidet (Inkluderende arbeidsliv) mellom myndighetene og partene i arbeidslivet. Målet er å unngå sykefravær og hjelpe sykmeldte arbeidstakere raskere tilbake i jobb. 

Ordningen innebærer tettere oppfølging av sykmeldte, enten ved å bli henvist raskere til lege eller ved å få et nytt tilbud fra NAV. Målet er å hindre unødig langvarig sykefravær. På direkoratsnivå er dette et samarbeidsprosjekt mellom Helsedirektoratet og Arbeids- og velferdsdirektoratet.

## Tilbudet
Gjennom «Raskere tilbake» er det etablert en rekke nye helse- og rehabiliteringstjenester i helsetjenesten og i NAV. Ordningen finnes i alle landets fylker og det er etablert tilbud innen blant annet muskel og skjelett lidelser, kirurgi, ortopedi, rehabilitering, psykisk helsevern og rus. 

Spesialisthelsetjenesten har utvidet sin behandlingskapasitet slik at sykmeldte eller arbeidstakere som står i fare for å bli sykmeldt, kan få raskere time hos spesialist eller tilbud om ulike typer rehabilitering.

NAV har etablert egne tjenester for å hjelpe sykmeldte tilbake i arbeid, der brukerne kan få tilbud om arbeidsrettet rehabilitering, avklaring av arbeidskapasitet og oppfølging

## Finansiering
Myndighetene bevilget i 2007 604 millioner til «Raskere tilbake». I 2008 ble beløpet økt til 742 millioner. 

## Se også
*Rehabilitering (helsevitenskap)

## Eksterne lenker
* Raskere tilbake – nav.no
* Arbeids- og inkluderingsdepartementet
*  AiR Nasjonalt kompetansesenter for arbeidsrettet rehabilitering
Jevgenij Beljajev

**Jevgenij Prokopjevitsj Beljajev** (russisk Евгений Прокопьевич Беляев; (1954–2003)) var en russisk langrennsløper som representerte Sovjetunionen i internasjonale mesterskap fra 1976 til 1980.

Under OL 1980 var Beljajev med på det sovjetiske laget som vant gull på 4&nbsp;x&nbsp;10&nbsp;km stafett. Han hadde ytterligere to medaljer fra OL 1976 i Innsbruck, i tillegg til to sølvmedaljer fra VM 1978 i Lahtis.

## Meritter
* OL 1976 i Innsbruck: Sølv på 15&nbsp;km, bronse på stafetten
* OL 1980 i Lake Placid: Gull på stafetten
* VM 1978 i Lahtis: Sølv på 15&nbsp;km og 50&nbsp;km

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Manduca jasminearum

*Manduca jasminearum* er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne grå svermeren lever i den østlige delen av Nord-Amerika.

## Utseende
En stor (vingespenn 84 – 105&nbsp;mm), ensfarget grå svermer. **Brystet** har mørke sider, bakkroppen er ensfarget. **Forvingen** er grå med mer eller mindre tydelige, mørke tegninger. Det er en diffus, rødbrun flekk omtrent midt i vingen. **Bakvingen** er ensfarget grå. **Larven** er grønn med gule, hvite og blå (trefargede) skråstriper på sidene. Hornet på bakkroppen er stort og svartaktig.

## Levevis
Larven lever på ulike arter av ask, syrin og alm. De voksne svermerne besøker gjerne blomster.

## Utbredelse
*M. jasminearum* finnes fra Connecticut i nord til den nordlige delen av Florida i sør, vestover til Missouri og Mississippi.

## Kilder
* Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – *Manduca jasminearum*. http://www.silkmoths.bizland.com/mjasmine.htm
## Eksterne lenker
*
Manduca muscosa

*Manduca muscosa* er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne store arter virker ensfarget grå.

## Utseende
En stor (vingespenn 100 – 126&nbsp;mm) svermer som ved første øyekast ser monotont grå ut. Hårene på kroppen er litt oppstående og får svermeren til å se rufsete ut. **Bakkroppen** har små, svarte, trekantede sideflekker. **Forvingen** har en lite, hvit flekk omtrent midt i vingen, ellers ingen tegninger. **Bakvingen** er grå med en bredt, mørkt tverrbånd langs ytterkanten og en uregelmessig, mørk flekk ved roten. Larven er blekgrønn med svært knudrete hud. Den har en påfallende, spiss pukkel på ryggen av det andre kroppsleddet, og hvite skråstriper på sidene. Puppen har en fritthengende, kølleformet sugesnabel-slire.

Manduca muscosa MHNT CUT 2010 0 115 Candelaria Loxicha Oaxaxca female dorsal.jpg| *Manduca muscosa*  ♀ 	
Manduca muscosa MHNT CUT 2010 0 115 Candelaria Loxicha Oaxaxca female ventral.jpg| *Manduca muscosa* ♀ △	 


## Levevis
Larven lever på ulike kurvplanter (Asteraceae), blant andre hjortetrøst (*Eupatorium*), og på *[[Lantana camara]]* (Verbenaceae), trolig også på andre planter. Den har blitt funnet på solsikke (*Helianthus annuus*).

## Utbredelse
Denne svermeren finnes fra Arizona i nord gjennom Mellom-Amerika til Costa Rica i sør.

## Kilder
* Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – *Manduca muscosa*. http://www.silkmoths.bizland.com/mmuscosa.htm
## Eksterne lenker
*