open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 for Pensjonistpartiet

**[[Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011]]** blei avholdt 12. september 2011. Denne delartikkelen omhandler valgresultatet for Pensjonistpartiet.

## Kommunevalget

Ved kommunevalget 2011 stilte Pensjonistpartiet reine lister i 47 av de 429 kommunene. Partiet fikk i alt  stemmer, det vil si drøyt 0,8 prosent av de avgitte stemmene. 

Det beste resultatet fikk Pensjonistpartiet i Hitra i Sør-Trøndelag med 17,6 prosent av stemmene.  I ytterligere to kommuner fikk partiet over 10 prosent: Kongsvinger og Steigen. I seks kommuner til blei resultatet over 5 prosent.

Partiet fikk under 2 prosent av stemmene i 20 kommuner. Det svakeste resultatet kom i Oslo med 0,3 prosent.
 
Pensjonistpartiet blei nest største parti i Hitra og tredje størst i Kongsvinger. Partiet er minst i tre av kommunene der det stilte liste og nest minst i 11.

Partiet fikk i alt 50 kommunestyremandater. Pensjonistpartiet blei ikke representert i 13 av kommunene der partiet stilte opp. Etter konstituering av kommunestyrene hadde Pensjonistpartiet varaordføreren i Hitra og Kongsvinger.

### Partiets resultater kommunevis

Tabellen under viser stemmetall og prosent for alle aktuelle kommuner. Kolonnen «rang» viser verdien 1 for kommuner der partiet var størst, verdien 2 der det var nest størst og så videre. Motsatt viser kolonnen «omv. rang» verdien 1 for kommuner der partiet var minst.

I kolonnen «varaordfører» står navnet på varaordføreren, dersom vedkommende er fra Pensjonistpartiet. Partiet har ingen ordførere. Opplysningene om mandattall gjelder ved valgoppgjøret, og om varaordfører ved konstituering av kommunestyret. Endringer kan ha skjedd seinere i valgperioden.

## Fylkestingsvalget

Pensjonistpartiet stilte liste til tretten fylkesting. På landsbasis fikk partiet 0,9 prosent av stemmene, mot 0,8 ved det samtidige kommunevalget. Størst var oppslutninga i Hedmark (3,2 prosent, sjuende største parti) og minst i Møre og Romsdal (0,5 prosent). Pensjonistpartiet fikk representanter i tre fylkesting, Hedmark, Aust-Agder og Rogaland.

## Bydelsvalg i Oslo

Pensjonistpartiet stilte liste til fire av Oslos femten bydelsutvalg. Resultatet var mellom 0,7 og 1,1 prosent, noe som ikke gav mandater.

## Noter
Programmeringsspråket C

***Programmeringsspråket C*** (engelsk tittel: *The C Programming Language*) er en bok om programmering i programmeringsspråket C. Boken er skrevet av Brian Kernighan (f. 1942) og Dennis Ritchie (1941–2011). Kernighan var den første som laget et opplæringskurs i C. Ritchie var den som opprinnelig konstruerte og implementerte språket. Han var også delaktig i utviklingen av operativsystemet UNIX, som er skrevet i programmeringsspråket C. Boken var svært viktig for videreutviklingen og populariseringen av programmeringsspråket, og blir fortsatt lest og brukt idag. Ettersom en av forfatterne også var språkets opphavsmann, blir boken betraktet som den autoritative referansen til C.

Den første utgaven ble publisert i 1978. Forfatterne kom sammen for å skrive boken i sammenheng med den tidlige utviklingen av språket ved AT&T Bell Laboratories. Den versjonen av C som er beskrevet i denne boken, er noen ganger blitt referert til som *K&R C* eller *Kernighan & Ritchie C*. Benevnelsen *K&R C* er ofte blitt brukt for å skille den opprinnelige C fra senere proprietære syntaksutvidelser og varianter, og også for å skille den fra den standardiserte versjonen kjent som ANSI C.

I 1988 utkom andre utgave av boken. Den var utvidet med oppdateringer fra den nye ANSI C-standarden, deriblant inkludering av referansemateriale i standard biblioteker. Andre utgave har blitt oversatt til 27 språk.

ANSI C, som ble standardisert i 1988, har  gått gjennom fire revisjoner: C99, C11, C18 og C23. Ingen ny utgave av boken har likevel blitt utgitt (per 2023) for å dekke de nyeste standardene.

## Litteratur
* Brian W. Kernighan, Dennis M. Ritchie: *The C Programming Language*, 1. utgave, Englewood Cliffs, NJ: Prentice Hall, 22. februar 1978, ISBN 0-13-110163-3, ISBN 9780131101630; 2. utgave, Englewood Cliffs, NJ: Prentice Hall, 22. mars 1988, ISBN 0-13-110362-8, ISBN 9780131103627
* Brian W. Kernighan, Dennis M. Ritchie (norsk oversettelse): *Programmeringsspråket C*, TANO A.S. og Prentice Hall 1989, 2. opplag 1990, ISBN 82-518-2705-1
Forordning (Den europeiske union)

**Forordning** i EU er betegnelsen på de lover (rettsakter) som i sin helhet får bindende virkning i medlemsstatene, fra det tidspunkt som er bestemt. Det er ikke nødvendig med ytterligere gjennomføring i de enkelte medlemsland. Forordningene tilhører den såkalte sekundærretten, det vil si EUs avledede regelverk. Vedtaket om forordningene treffes med grunnlag i EUs traktater (primærretten).   

En «rettsakt» i EU er en beslutning eller et vedtak som er truffet med hjemmel i EUs grunnleggende traktater.   

## Rettslig virkning

Forordninger i EU tilsvarer nasjonale lover i medlemslandene, i forslaget til «EUs grunnlov» ble det foreslått å kalle forordningene for lover. I Lisboatraktaten ble dette strøket, og betegnelsene forordning og direktiv ble beholdt.

Når en forordning trer i kraft står den over de nasjonale lover innen samme område. Selv om forordningene gjelder direkte og uten unntak er det vanlig at medlemsstatene utarbeider egen lovgivning som regulerer konsekvenser som oppstår som følge av forordningenes ikrafttreden.

## Virkning i Norge
Norge og andre EØS-land er forpliktet til å gjennomføre forordninger som innlemmes i EØS-avtalens vedlegg. Forordninger får dermed ikke direkte virkning i Norge. Imidlertid skal den i henhold til EØS-avtalens artikkel 7 «gjøres til del av avtalepartenes interne rettsorden». Gjennomføringen i Norge skjer gjennom forskrifter eller lov, men i EØS-loven § 2 er det fastslått: «Bestemmelser i lov som tjener til å oppfylle Norges forpliktelser etter avtalen, skal i tilfelle konflikt gå foran andre bestemmelser som regulerer samme forhold. Tilsvarende gjelder dersom en forskrift som tjener til å oppfylle Norges forpliktelser etter avtalen, er i konflikt med en annen forskrift, eller kommer i konflikt med en senere lov.» Dette ble aktualisert i oktober 2019 da det ble avslørt at norsk trygderett var praktisert i strid med EØS-avtalen, og minst 48 personer var urettmessig straffet for dette.

## Se også

*Beslutning

## Fotnoter og referanser




## Eksterne lenker
* Folketingets EU-oplysning: "''Hvad er en forordning?''" 
* Artikel 288 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt EUR-Lex
Meldt savnet

***Meldt savnet*** er en roman av Margit Sandemo fra 1975. Originalens tittel var *Kärleken har många vägar*, men den har også vært utgitt under tittelen *Blommor i askan*.

Handlingen er lagt til andre verdenskrig, til den tyskokkuperte delen av Frankrike, hvor fransknorske David de Saint-Colombe, og hans søster Sissi, blir involvert i et sammensvergelse hvor en guttunger er kidnappet. Barnet Michel, er sønn av en framstående fransk minister, og en viktig brikke i spillet om krigsutviklingen. Han lykkes til slutt å rømme fra kidnapperne, sammen med sin guvernante Madeleine. Romanen er fylt med handling og kjærlighet i kjent Sandemostil. Romanen har gått som føljetong i ukebladet Hjemmet i hele Norden, og ble også utgitt som bok nr 25 i serien *Margit Sandemos beste føljetonger*.

## Utgivelser (utvalg)
* *Margit Sandemos beste føljetonger nr. 25*, Bladkompaniet 1984, 
* *Margit Sandemos beste dobbeltbok*, Schibsted 2006

## Litteratur
**Kjære Margit!: Et festskrift til Nordens folkelesningsdronning; Margit Sandemo 70 år*, Bladkompaniet 1994
Intelligence Advanced Research Projects Activity

**Intelligence Advanced Research Projects Activity** (**IARPA**) er en amerikansk føderal etat underlagt USAs nasjonale etterretningsdirektør. Etaten ble opprettet i 2006 gjennom en sammenslåing av ulike avdelinger i National Security Agency (NSA), National Geospatial-Intelligence Agency (NGA) og Central Intelligence Agency (CIA), og etter modell av Defense Advanced Research Projects Agency (DARPA).

IARPA har som oppgave å drive forskning til støtte for rikets sikkerhet og etterretningsvirksomhet, med særlig fokus på forskningsområder som går på tvers av flere etterretningsetater.

## Eksterne lenker
*
Kaj Leo Johannesens andre regjering

**Kaj Leo Johannesens andre regjering** var Færøyenes regjering mellom 2011 og 2015. Den ble utnevnt den 14. november 2011 med Kaj Leo Johannesen fra Sambandsflokkurin som statsminister, med parlamentarisk grunnlag i Sambandsflokkurin, Fólkaflokkurin, Sjálvstýrisflokkurin og Miðflokkurin, som fikk flertall ved lagtingsvalget i oktober 2011.

Den 5. september 2013 ble Kári P. Højgaard løst fra ministerposten i Innenriksdepartementet, og oppgavene foreløpig overtatt av statsministeren. Den 13. september kunngjorde statsministeren at Innenriksdepartementet ville bli nedlagt og oppgavene fordelt på andre departementer. Partiledelsen i Sjálvstýrisflokkurin avgjorde den 9. september at partiet skulle bryte regjeringssamarbeidet.

Regjeringen mistet sitt parlamentariske grunnlag ved lagtingsvalget i 2015.

## Fotnoter


## Referanser
Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 for Fremskrittspartiet

**[[Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011]]** blei avholdt 12. september 2011. Denne delartikkelen omhandler valgresultatet for Fremskrittspartiet.

## Kommunevalget

Ved kommunevalget 2011 stilte Fremskrittspartiet reine lister i 344 av de 429 kommunene. Partiet fikk i alt  stemmer, det vil si 11,4 prosent av de avgitte stemmene. Med en tilbakegang på 6,1 prosentpoeng fra kommunevalget i 2007 og på 11,0 prosentpoeng fra stortingsvalget i 2009 var Fremskrittspartiet den største taperen ved valget. Samla sett blei partiet likevel med god margin det tredje største partiet.

Det beste resultatet fikk Fremskrittspartiet i Austevoll i Hordaland med 47,4 prosent av stemmene.  I ytterligere ti kommuner fikk partiet over 30 prosent.

Partiet fikk under 4 prosent av stemmene i tretten kommuner. Det svakeste resultatet kom i Krødsherad med 2,3 prosent.
 
Fremskrittspartiet blei største parti i 13 kommuner og nest størst i 27. Partiet er minst i 46 av kommunene der det stilte liste.

Partiet fikk i alt  kommunestyremandater. Fremskrittspartiet blei ikke representert i seks av kommunene der partiet stilte opp. Etter konstituering av kommunestyrene hadde Fremskrittspartiet ordføreren i 11 kommuner og varaordføreren i 48.

### Felleslister

Fremskrittspartiet var med på fellesliste i én kommune, Gausdal. Samarbeidet var med Høyre, og lista fikk 251 stemmer, dvs. 8,97 prosent av de avgitte, og to mandater.

### Partiets resultater kommunevis

Tabellen under viser stemmetall og prosent for alle aktuelle kommuner. Kolonnen «rang» viser verdien 1 for kommuner der partiet var størst, verdien 2 der det var nest størst og så videre. Motsatt viser kolonnen «omv. rang» verdien 1 for kommuner der partiet var minst.

I kolonnen «ordfører» står navnet på ordføreren, dersom vedkommende er fra Fremskrittspartiet, og tilsvarende i kolonnen «varaordfører». Opplysningene om mandattall gjelder ved valgoppgjøret, og om ordfører/varaordfører ved konstituering av kommunestyret. Endringer kan ha skjedd seinere i valgperioden.

## Fylkestingsvalget

Fremskrittspartiet stilte liste til samtlige atten fylkesting. På landsbasis fikk partiet 11,8 prosent av stemmene, mot 11,4 ved det samtidige kommunevalget. Partiet var tredje størst på landsbasis og i tretten fylker. Det var fjerde størst i de øvrige fem fylka. Størst var oppslutninga i Møre og Romsdal (16,4 prosent) og minst i Sogn og Fjordane (7,6 prosent). Fremskrittspartiet blei representert i samtlige fylkesting, og det fikk to fylkesvaraordførere.

## Bydelsvalg i Oslo

Fremskrittspartiet stilte liste til samtlige femten bydelsutvalg i Oslo. Partiet var tredje størst i sju bydeler, mens det kom bare på sjuendeplass i tre. Størst var oppslutninga i Stovner (13,6 prosent) og minst i St. Hanshaugen (4,2 prosent). Sistnevnte var eneste bydel der partiet ikke blei representert i bydelsutvalget.

## Noter
Tomas Iver Hallem

**Tomas Iver Hallem** (født 1975) er en norsk politiker (Sp) fra Verdal. I 2023 ble han valgt til Trøndelags fylkesordfører.

Han var medlem av Verdal kommunestyre fra 1995 til 2011 og fra 2015 til 2019, varaordfører fra 2003 til 2011 og medlem av Innherred samkommunestyre fra 2004 til 2011. Han var styreleder i KS i Nord-Trøndelag fra 2007 til 2011.

I 2011 ble valgt inn i Nord-Trøndelag fylkesting. Han ble leder i Senterpartiets fylkestingsgruppe og leder i fylkestingets komité for plan og økonomi. I 2016 ble han Nord-Trøndelags fylkesråd for samferdsel, noe han var frem til sammenslåingen av Nord- og Sør-Trøndelag i 2018. Han var fylkesvaraordfører fra sammenslåingen og frem til 2023, da han ble valgt til fylkesordfører med støtte fra sentrum- og høyrepartiene.

Fra 2012 til sammenslåingen i 2017 var han fylkesleder i Nord-Trøndelag Senterparti.

Hallem er faglært sveiser og agronom. Han har vært melkebonde, skogsarbeider og sveiser ved Aker Verdal.

## Referanser
MF «Bastø IV»

**«Bastø IV»** kan vise til flere skip:

*MF «Bastø IV» (2016)
*MF «Sulafjord» (1986) (Gikk som MF «Bastø IV» 2010 – 2016)
*MF «Bastø IV» (1964) (Gikk som MF «Bastø IV» 1964-1978. Kondemnert i 1994.)
*MF «Bastø I» (1956) (Gikk som MF «Bastø IV» 1978-1979. Kondemnert ca. år 2000.)
Carlos da Silva Costa

**Carlos da Silva Costa** (født 3. november 1949 i Oliveira de Azeméis) er en portugisisk økonom, som siden 7. juni 2010 har vært sentralbanksjef i Portugals bank. Han ble nominert 22. april for en femårsperiode, av finansminister Fernando Teixeira, og erstattet Vitor Constâncio som ble visepresident i Den europeiske sentralbank fra 1. juni.

## Akademisk bakgrunn og karriere
Costa er utdannet ved økonomisk fakultet ved Universitetet i Porto i 1973, og er professor ved Det Katolske Universitetet i Portugal og Universitetet i Aveiro. Han er formann i det rådgivende rådet ved *School of Economics* ved Det Katolske Universitetet i Portugal, og har vært foreleser ved Universitetet i Porto fra 1974 til 1986. Fra 1986 til 2000 var han også professor ved *post-graduate* europeiske studier ved Universitetet i Porto.

## Yrkeskarriere
Han begynte å jobbe ved Banco Português do Atlântico i 1978, og ledet «Forskningsavdelingen for portugisisk økonomi» fra 1981 til 1985. Fra 1988 til 1992 deltok han i det utvalget («Higher Council for the Reform of the Financial System – 1992»), som i 1992 leverte et *white paper* som var grunnlaget for en større reform av det portugisiske kredittvesenet.

Han satt i styret for Euro Banking Association fra 2001 til 2003, og var direktør for Millennium bcp med bl.a. ansvaret for deres internasjonale avdeling fra 2001 til 2003. Han har vært *president* i Banco Caixa Geral i Spania, og den statseide portugisiske banken Caixa Geral de Depósitos, og han har vært styreformann i Banco Nacional Ultramarino på Macao og Caixa Geral de Aposentações.

I oktober 2006 tiltrådte han som visepresident i Den europeiske investeringsbank. Her hadde han ansvaret for investeringsbankens finansiering, og dens finansieringsvirksomheter i Portugal, Spania, Belgia, Luxembourg, Latin-Amerika og Asia. Denne stillingen hadde han fram til mai 2010, da han ble utnevnt til sentralbanksjef for Portugals bank. Daværende sentralbanksjef Vitor Constâncio overtok som visepresident i Den europeiske sentralbank 2. juni 2010, og Carlos Costa ble nominert ny sentralbanksjef av finansminister Fernando Teixeira, og tiltrådte stillingen 7. juni 2010.

## Utmerkelser
* *Grande Oficial da Ordem do Infante D. Henrique*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Presentasjon på sentralbankens hjemmeside
Boksing under Asialekene 1962

**Boksing under Asialekene 1962** Boksing var en av flere sporter under de fjerde Asialekene som ble arrangert i Jakarta i Indonesia i 1962. Det var tredje gangen som boksing var på programmet under Asialekene. Det var ti vektlasser og Sør-Korea ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Japan med to.

## Medaljer

## Resultater

## Eksterne lenker
* Página de los Juegos Asiáticos de 1962
Paul Clemen

**Paul Clemen** (født 31. oktober 1866 i Leipzig, død 8. juli 1947 i Bad Endorf) var en tysk kunsthistoriker. Han er særlig kjent for sin fortegnelse over minnesmerker i Rhinområdet, hvorav mange ble ødelagt eller alvorlig skadet under annen verdenskrig.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Clemen ble født som sønn av professoren Christian August Julius Clemen (1838–1920) og hans kone Helene Voigt (1842–1907). Hans to brødre Carl og Otto ble fremtredende vitenskapsmenn innenfor henholdsvis teologi og historie.

Han studerte ved universitetene i Strasbourg og Bonn. 

### Forskerkarriere
I Strasbourg tok han sin doktorgrad i 1889 med en avhandling om portretter av Karl den store (*Porträtdarstellungen Karls des Grossen*). I 1893 habiliterte han seg i Bonn. I samme år ble han utnevnt *provinzialkonservator* i Rhinprovinsen. I denne rollen ble han ansvarlig for konservering og dokumentasjon av minnesmerkene i provinsen. Han ble professor i kunsthistorie i Bonn i 1898. Et år senere ble han utnevnt professor i kunsthistorie ved Kunstakademie Düsseldorf. I 1902 ble han professor (*ordinarius*) i kunsthistorie i Bonn. Denne posisjonen beholdt han frem til han pensjonerte seg i 1936. I Bonn var Heinrich Lützeler blant hans studenter. Han var *guest professor* ved Harvard University i årene 1907–1908.

Clemens første publikasjoner om middelalderens kunst imponerte provinsens myndigheter såpass mye at de gjorde ham ansvarlig for å danne en fortegnelse over minnesmerkene i provinsen. Han begynte i 1891 å gi ut serien *Die Kunstdenkmäler der Rheinprovinz* (Minnesmerkene i Rhinprovinsen), som han redigerte for de neste 46 årene. Prosjektet nådde sitt høydepunkt i 1937 med utgivelsen av et bind om Kölnerdomen, som var skrevet i samarbeid med Heinrich Neu og Fritz Witte.

Under første verdenskrig var Clemen leder av kunstkommisjonen til den tyske okkupasjonsmakten i Belgia. I en nekrolog over Clemen i det amerikanske tidsskriftet *College Art Journal* ble det hevdet at kunstkommisjonen «ikke plyndret det okkuperte landet for dets kunstobjekter, men tvertimot så som dets oppgave å katalogisere og forevige belgiske minnesmerker.»Hans arbeid under krigen resulterte både i boken *Kunstschutz im Kriege* (1919) og det to-bindige verket *Belgische Kunstdenkmäler* (München 1923).

Flere av minnesmerkene som Clemen hadde som sin oppgave å bevare, blant dem flere middelalderkirker i Köln, ble ødelagt under annen verdenskrig. Hans hus og hans bibliotek med et manuskript over en diskurs om Rhinlandets kunsthistorie gikk også dukken.

## Referanser


## Kilder
* Appel, Heinrich. Utitulert anmeldelse av Paul Clemen (m. fl.). *Der Dom zu Köln*. I: *Zeitschrift für Kunstgeschichte*, bd. 7, nr. 1 (1938), ss. 67–69
* Lützeler, Heinrich. «&#91;Clemen,&#93; Paul». I: *[[Neue Deutsche Biographie]]*, bd. 3 (1957), s. 281.
* Nathan, Walter L. «Paul Clemen (1866–1947)». I: *College Art Journal*, bd. 7, nr. 3 (våren 1948), ss. 216-218.

## Eksterne lenker
*
Sprekk-kapsel

**Sprekk-kapsel** er en tørr frukttype (kapsel) som åpner seg med langsgående sprekker for å spre frø.

Eksempler på planter som har sprekk-kapsel
*Fioler
*Sverdlilje
*Geitrams
*Revebjelle
Verdens jomfru

***Verdens jomfru*** (gresk: *Kore Kosmou*) er en tekst som tilhørte den gresk-egyptiske kulten med tekster som skal være skrevet av gudeskikkelsen/magikeren Hermes Trismegistos. Teksten er kjent fra 400-tallsantologien *Stobaei Hermitica*, redigert av Johannes av Stobi, og karakteriseres som «den lengste og mest interessant teksten blant de stobaiske hermetika».

Teksten er en dialog mellom Isis og hennes sønn Horus, og den er langt mer mytologisk orientert enn andre hermetika-tekster, og «inneholder et mangfold av gudenavn, samt personifiserte abstrakte begreper. Myten omhandler skapelsen av verden, og spesielt skapelsen av sjelene og hvordan disse ble legemeliggjort som en straff for å gå imot Guds bud». Hermes fremstilles som en allvitende kosmisk gud, som gudenes skriver, og som Isis' læremester.

## Referanser

## Eksterne lenker
* sacred-texts.com The Virgin of the World i Anna Kingsford and Edward Maitland engelske utgave fra 1884
Karcham Wangtoo-demningen

**Karcham Wangtoo-demningen**, en del av ***Baspa II-anlegget***, er en demning med vannkraftverk i delstaten Himachal Pradesh i det nordliglig-sentrale India, påbegynt i 2009 og innviet i januar og september 2011. Reservoaret er plassert på elven Sutlej. Demningen ligger nedenfor Baspa II-demningen og ovenfor Nathpa- Jhakri-demningen. 

Høyden av gravitasjonsdammen i betong er 43 meter. Installert effekt vil bli 1&nbsp;000 MW (4 ganger 250 MW-turbiner). To generatorer ble montert i januar 2011, og to i september samme år. Utbygger og operatør er Jaypee Group.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Jaypee to commission Karcham Wangtoo three months earlier – Projects Monitor, 22. juni 2010
Traute Lafrenz

**Traute Lafrenz-Page** (født **Traute Lafrenz** 3. mai 1919 i Hamburg i keiserdømmet Tyskland, død 6. mars 2023 i Yonges Island i Meggett i Sør-Carolina i USA) var en tysk-amerikansk lege og antroposof som var medlem av den antinazistiske gruppen Den hvite rose under andre verdenskrig.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Faren var embedsmann og moren var fra Wien. Traute Lafrenz gikk på den progressive skolen Lichtwarkschule i Hamburg, hvor hennes lærer Erna Stahl stod for en liberal reformpedagogikk.
### Motstand mot nazismen
Sommeren 1939 ble hun sendt på arbeidstjeneste i landbruket i Pommern. Her møtte hun Alexander Schmorell, og de tilbragte ofte kveldene med å diskutere Tolstoj, Dostojevskij og Pusjkin. Fra våren 1941 studerte hun medisin ved LMU i München. I München møtte hun Alexander Schmorell igjen på en konsert, og ved siden av ham satt medisinstudenten Hans Scholl, grunnlegger av Den hvite rose. Den kvelden oppstod en gruppe av venner som utgjorde kjernen i Den hvite rose. En periode i 1942 var Traute Lafrenz og Hans Scholl kjærester.

Det var Traute Lafrenz som skaffet til veie mye av papiret som ble brukt til Den hvite roses løpesedler. Hun var også bindeleddet mellom gruppens medlemmer i München og Hamburg. Traute Lafrenz var den eneste utenfor familien som møtte opp i begravelsen til Hans og Sophie Scholl, etter at de hadde blitt henrettet 22. februar 1943. Hun ble selv arrestert 15. mars 1943 og 19. april samme år dømt til et års fengsel. Gestapo innså ikke det fulle omfanget av hennes involvering i Den hvite roses aktiviteter. Hun ble løslatt 14. mars 1944, men allerede to uker senere arrestert på nytt og satt fengslet til krigsslutt.
### Karriere i USA i etterkrigstiden
I 1947 emigrerte Traute Lafrenz til USA, hvor hun fullførte legeutdannelsen i San Francisco i California og giftet seg med en amerikansk legekollega. Hun var leder for Esperanza School, en helsepedagogisk skole for utviklingshemmede som baserer seg på Rudolf Steiners antroposofi, fra 1972 til 1994 og har vært en sentral person i det antroposofiske miljøet i USA i en årrekke. Det var også Rudolf Steiners skrifter som inspirerte henne til å bli med i arbeidet i Den hvite rose.

Traute Lafrenz-Page var frem til sin død bosatt på Yonges Island i nærheten av Meggett i Sør-Carolina. 

I 2010 utgav Peter Normann Waage en biografi om henne på norsk, *Leve friheten! Traute Lafrenz og Den hvite rose*. Boken ble tildelt Riksmålsforbundets litteraturpris.

Hennes sønn er steinerskolelærer i Norge.

## Litteratur
* Peter Normann Waage, *Leve friheten! Traute Lafrenz og Den hvite rose*, Oslo, Schibsted, 2010, ISBN 978-82-516-2746-7

## Referanser
Sekslandskonferansen i London 1948

**Sekslandskonferansen i London 1948** var opptakten til dannelsen av den nye tyske stat etter den andre verdenskrigen, Forbundsrepublikken Tyskland. Konferansen ble holdt mellom de tre vestlige okkupasjonsmaktene i Tyskland, (USA, Storbritannia og Frankrike) og i tillegg Be-Ne-Lux-landene. Konferansen ble avholdt i to sesjoner, den første fra 23. februar til 6. mars, den andre fra 20. april til 2. juni 1948.

Bakgrunnen for innkallingen til konferansen var at utenriksministerkonferansen 15. desember 1947 mellom de fire seiersmaktene USA, Storbritannia, Frankrike og Sovjetunionen hadde endt uten resultat i Tysklandsspørsmålet. Sovjetunionen ble ikke invitert til Londonkonferansen.

Målet for konferansen var å bane vei for Tysklands deltakelse i det internasjonale samfunn gjennom etableringen av en demokratisk og føderalistisk stat i området for de amerikanske, britiske og franske sektorer av landet. 

Konferansens konklusjoner ble siden kalt *Londonanbefalingene.* De tre vestlige militærguvernørene i Tyskland fikk i oppdrag å gi anbefalinger til ministerpresidentene i det vestlige Tyskland om hvordan den nye staten skulle etableres. Ministerpresidentene skulle innkalle en forfatningsgivende forsamling (Det parlamentariske råd) for å grunnlegge en fri og demokratisk stat. Militærguvernørenes anbefalinger ble kalt Frankfurtdokumentene etter det sted hvor de tyske ministerpresidentene behandlet dem.

Det ble stilt som vilkår at Tyskland ikke skulle ha masseødeleggelsesvåpen og andre tilsvarende våpen, og at landet heller ikke militært skulle kunne gå inn i den sovjetiske okkupasjonssonen. 

Frankrike stemte for en sammenslåing av de tre vestlige okkupasjonssonene på betingelse av at Saarland ble økonomisk sammenslått med Frankrike og at Ruhrområdet ble undergitt internasjonal kontroll. 

Sovjetunionen innstilte sitt arbeid i Det allierte kontrollrådet som en konsekvens av Londonkonferansen.

## Litteratur
* Gerd Wehner: *Die Westalliierten und das Grundgesetz 1948–1949: Die Londoner Sechsmächtekonferenz.* Rombach, Freiburg im Breisgau 1994, .

## Referanser
Pax Britannica

**Pax Britannica** (latin for «Den britiske fred», avledet fra tilsvarende *[[Pax Romana]]*) er en betegnelse på en relativt fredfull periode i Europa (1815–1914), da det britiske imperiet var en sjømakt og kontrollerte flere av de viktigste handelsrutene oversjøisk. Begrepet hører til i en periode av den britiske imperialismen etter slaget ved Waterloo i 1815, som ledet til en epoke med britisk ekspansjon. 

I likhet med Romerriket tidligere henviste og begrunnet betegnelsen at det sterkt verdensrike, som Storbritannia, kunne garantere fred ved å diktere sine betingelser på mindre sterke militære nasjoner. På 1900-tallet og tildels på 2000-tallet har USA gjort krav på å fylle den nye betegnelsen med tilsvarende innhold, *[[Pax Americana]]*.

## Historie
Etter Wienerkongressen fortsatte imperiets økonomiske styrke å utvikle seg gjennom maritim dominans og diplomatisk innsats for å opprettholde maktbalansen i et Europa som manglet en dominant nasjonalstat. I 1906 var Tyskland ansett som det eneste landet som kunne virke truende på imperiets sjømakt.

*Pax Britannica* ble svekket av nedbrytingen av maktbalansen, som hadde blitt etablert i Wienerkongressen. Forholdet mellom stormaktene i Europa var på bristepunktet. Nedgangen av Det osmanske rikeførte til Krimkrigen, og senere fremveksten av nye nasjonalstater som Italia og Tyskland etter den fransk-prøyssiske krig. Begge disse krigene involverte Europas største nasjoner og hærer. Industrialiseringen av Tyskland, Japan og USA bidro ytterligere til nedgangen av den britiske industrielle overlegenheten utover slutten 1800-tallet.

## Se også
*Det britiske imperiet
*Pax Romana

## Referanser


## Litteratur
* Herwig, Holger H. (1980): 'Luxury Fleet', The Imperial German Navy 1888–1918. London: The Ashfield Press. ISBN 0-948660-03-1.
* Pugh, Martin (1999): ''Britain since 1789: a concise history''. Macmillan. ISBN 0312223595.
* Thackeray, Frank (2002): ''Events that changed Great Britain since 1689''. Greenwood Publishing Group. ISBN 0313316864.
*
Balimela-demningen

**Balimela-demningen**, også kjent som ***Machkund II***, er en demning med et vannkraftverk i Machkund-elva, en sideelv til Sileru i delstaten Orissa i det østlige India.  Anlegget er plassert 35&nbsp;km fra Malkangiri. Demningen er 1.823 meter lang og 70 meter høy – og er en gravitasjons- jordfyllingsdam.

Installert effekt er 510 MW, fordelt på 6 x 60 MW og 2 x 75 MW. Årsproduksjonen er 1,18 TWh. Kraftanlegget ble påbegynt i 1971 og stod ferdig i 1975. Utbygger er Orissa Hydro Power Co.

I samme elv ligger Machkund-demningen (Machkund I).

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
* Projects - Orissa Hydro Power Co. Besøkt 11. september 2010.
* Detaljert beskrivelse
Rengali-demningen

**Rengali-demningen** er en demning med et vannkraftverk i Brahmani-elva, i delstaten Orissa i det østlige India.  Anlegget er plassert 80&nbsp;km fra Angul. Nedlagsfeltet er på 25&nbsp;250&nbsp;km². Demningen er 1&nbsp;040 meter lang og 70,5 meter høy – og er en gravitasjonsdam i betong.

Installert effekt er 250 MW, fordelt på 5 x 50 MW. Kraftanlegget ble påbegynt i 1973 og stod ferdig i 1980. Utbygger er Orissa Hydro Power Co.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
* Projects - Orissa Hydro Power Co. Besøkt 11. september 2010.
* Detaljert beskrivelse
Mefjell

**Mefjell** er et stort fjell i den sentrale delen av fjellmassivet Sør-Rondane i Dronning Maud Land. Det ligger åtte kilometer vest for Bergersenfjella og høyeste punkt måler 3080 moh.

Området ble fotografert fra fly under Thorshavn-ekspedisjonen 1936–37 og under Operasjon Highjump i 1946–47. Kart over området, basert på de amerikanske flyfotografiene, ble utarbeidet av Norsk Polarinstitutt i 1957. Fjellet ble navngitt etter sin sentrale plassering i fjellmassivet.

## Referanser
Machkund-demningen

**Machkund-demningen**, også kjent som ***Machkund I***, er en demning med et vannkraftverk i Duduma-elva, delstaten Orissa i det østlige India. Installert effekt er 120 MW, fordelt på 3 x 22 MW og 3 x 17 MW. Kraftanlegget ble påbegynt i 1945 og stod ferdig i 1960. Utbygger er Orissa Hydro Power Co.

I samme elv ligger Balimela-demningen (Machkund II).

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
* Projects - Orissa Hydro Power Co. Besøkt 11. september 2010.
* Detaljert beskrivelse
Lindencrones palé

**Lindencrones palé** er et palé som ligger i Bredgade 26, Frederiksstaden i København. 

Bygningen ble oppført ved Johan Christian Conradi i 1751-1754 for Christen Lintrup, grev Lindencrone, sannsynligvis etter utkast eller tegninger av Nicolai Eigtved. Skulpturutsmykkingen er hugget av Jacob Fortling. Han kan i tillegg ha hatt innflytelse på utformingen av selve bygningen ettersom han også virket som byggmester. Paléet ble oppført av krittsten som ble transportert fra Stevns Klint.

Etter Lindencrones død fikk paleet flere forskjellige eier. Det tilhørte først Christian Raben og etter hans død i 1838 ble det overtatt av en seilduksfabrikant. Etter flere skiftende eierforhold kjøpte den britiske dronning Victoria paléet i 1898 og det ble benyttet som ambassade  og ambassadørbolig inntil slutten av 1970-tallet. Bygningen ble fredet i 1983.

I 2003 ble paléet kjøpt av forretningsmannen Troels Holch Povlsen og det gjennomgikk noen år senere en omfattende restaurering.

## Referanser

## Kilder
*Nytt liv i rokokkopalæet
*Lindencrones Palæ, Bredgade 26 fra Kulturhistorisk opslagsbog
*Bredgade 26 fra Indenforvoldene
Henrik Gøye

**Henrik Gøye til Skørringe og Tureby** (1562–1611) var en dansk adelsmann. 

Han var sønn av Eskil Gøye til Skjørring og Sibylle Gyldenstierne, og ble født på Nyborg slott, hvor faren var lensmann. Han gikk på Herlufsholm skole, og i 1579 var han immatrikulert på Universitetet i Rostock. Siden fulgte han med Steen Maltesen Sehested til Nederlandene, hvor han tjente 3 år i krigen. 

I 1590 ble han tilsagt til å følge kong Frederik IIs datter frøken Elisabeth til Braunschweig, da denne skulle giftes med hertug Henrik Julius af Braunschweig-Wolfenbüttel. I 1611 ble han innkalt til personlig tjeneste under den sjællandske fane i den nylig utbrutte Kalmarkrigen, men vendte syk tilbake og døde samme år i København. 

Han giftet seg 13. august 1598 i Malmø med Birgitte Brahe som var datter av riksråd Axel Brahe til Elved. Hun fødte ham 10 barn, deriblant sønnene Falk og Otte Gøye, samt døtrene Anne og Mette. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Henrik Gøye'' i Dansk biografisk leksikon
Shanan vannkraftverk

**Shanan-demningen** er en demning med et vannkraftverk i Brot-elva, delstaten Himachal Pradesh i det nordlige India. Installert effekt er 110 MW. Kraftanlegget ble påbegynt i 1922 og stod ferdig i 1932 med utvidelser i 1983.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
Anandpur Sahib-demningen

**Anandpur Sahib-demningen** er en demning med et vannkraftverk i Sutlej-elva, delstaten Punjab i det vestlige India. Installert effekt er 134 MW. Kraftanlegget ble påbegynt i 1975 og stod ferdig i 1985. Årsproduksjonen er 1,07 TWh.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
Mulshidemningen

**Mulshidemningen**, også kjent under navnet ***Bihra***, er en demning med et vannkraftverk i Mula-elva, delstaten Maharashtra i det sentrale India. Installert effekt er 150 MW. Kraftanlegget ble påbegynt i 1920 og stod ferdig i 1927, med senere utvidelser 1994–2002.

Operatør er konsernet Tata Group.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
Asklepios (tekst)

***Asklepios *** er en tekst som tilhørte den gresk-egyptiske kulten med tekster som skal være skrevet av gudeskikkelsen/magikeren Hermes Trismegistos. Teksten er «den lengste hermetiske teksten vi besitter, og har blitt kalt et kompendium over alle de viktigste punktene av hermetisk lære». Teksten er en didaktisk dialog hvor Hermes samtaler med og underviser Asklepios, sønnen Tat og Ammon. Tittelen *Asklepios* er fra den latinske oversettelsen, den greske originaltittelen er **Den perfekte diskurs**. Den greske teksten er imidlertid tapt.

Tekstens første del handler om forholdet mellom ånd og materie, og om hvordan forskjellige arter manifesterer seg i verden. Menneskets art (latin *genus*) kan knytte seg til dyr, mennesker, demoner eller gud. Den andre deler av teksten er en utgreiing om de ulike nivåer av himmelske og jordiske guder, og menneskenes forhold til disse. I denne delen av teksten finnes (i kapittel 24-26) «en spådom om at gudene en gang skal forlate Egypt, noe som vil føre til verdens undergang». Deretter forklares det hvordan Gud vil gjenopprette skaperverket, og om hvordan livet har to utganger: «De fromme vil vende tilbake til himmelen, mens de ugudelige blir pint.» Den tredje delen av teksten «omhandler et mangfold temaer: solen, tid og evighet, forstand, tomhet, stedet, den forståelige og sanselige verden, form, jordiske guder og skjebnen».

Teksten var svært utbredt i antikken, og forble kjent gjennom middelalderen. To fragment på koptisk som ble funnet blant Nag Hammadi-skriftene (Codex VI) viser imidlertid noen avvik fra den traderte latinske teksten.
## Referanser

## Eksterne lenker
* sacred-texts.com A Treatise on Initiations; or, Asclepios i Anna Kingsford and Edward Maitland engelske utgave fra 1884
Kundah II vannkraftverk

:*Må ikke forveksles med [[Kundah vannkraftverk|Kundah I]] i samme område.*

**Kundah II vannkraftverk** er  et vannkraftverk i midtre Bhavani-elva nedenfor tilsiget av sideelva Kundah, i vestlig-sentrale deler av delstaten Tamil Nadu i det sørøstlige India. Anlegget ligger nordøst for Coimbatore. Installert effekt er 175 MW. Kraftanlegget ble påbegynt i 1960 og stod ferdig i 1988.

Lengre oppe i Bhavani-dalføret ligger Kundah vannkraftverk i høyere del av Kundah-sidedalen, med hele 55 MW effekt.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
Robert Rich, 3. jarl av Warwick

**Robert Rich, 3. jarl av Warwick** (født 28. juni 1611, død 29. mai 1659) var en engelsk adelsmann som støttet rojalistene i den engelske borgerkrigen. (Hans far på sin side ga sin støtte til parlamentaristene.)

## Foreldre
Han var sønn av Robert Rich, 2. jarl av Warwick, og Frances Hatton.

## Ekteskap og barn
Den tredje jarlen av Warwick var gift to ganger. 

### Første ekteskap
Hans første ekteskap, med Anne Cavendish (1611–1638), datter av William Cavendish, 2. jarl av Devonshire, ble inngått den 9. april 1632 ved Battersea, som den gang lå i Surrey, men nå er en del av London og ligger langs sørbredden av Themsen. Anthonis van Dyck har malt et portrett av lady Anne Rich i helfigur, som er datert 1637.

Ekteparet fikk kun ett barn, som også var jarlens eneste sønn. Han ble døpt Robert (1634-1658) som sin far. Anne Cavendish døde i 1638.

Warwicks sønn Robert Rich giftet seg i 1657 med Frances Cromwell (1638–1720), datter av Oliver Cromwell. Robert døde imidlertid av tuberkulose den 16. februar 1658 (1657/1658), mindre enn tre måneder etter ekteskapsinngåelsen, og 15 måneder før faren døde. Av den grunn gikk jarledømmet i arv til jarlens bror Charles, som ble den 4. jarl. Roberts enke giftet seg for øvrig på nytt med sir John Russell, 3. baronet av Chippenham. 

### Annet ekteskap
Robert Rich, 3. jarl av Warwick, giftet seg for andre gang med Anne Cheeke, datter av sir Thomas Cheeke og Essex Rich. Anne var en slektning av ham, ettersom hennes mor Essex Rich var datter av Robert Rich, 1. jarl av Warwick.

Deres barn var:

* Anne Rich, som giftet seg med Thomas Barrington av Barrington Hall Essex, arving etter sir John Barrington, 3. baronet;
* Mary Rich, som giftet seg med sir Henry St. John, 1. vicomte St. John den 11. desember 1673 og døde i 1678 etter å ha født deres eneste sønn, Henry, vicomte Bolingbroke;
* Essex Rich, som giftet seg med Daniel Finch, 7. jarl av Nottingham den 16. juni 1674.

## Død
Robert Rich døde i 1659 i London, og ble gravlagt i Felsted i Essex. Etter hans død giftet hans enke seg på nytt med Richard Bourke, 8, jarl av Clanricarde. Han ble etterfulgt som jarl av Warwick av sin yngre bror Charles Rich.

## Referanser
SN 1604

**SN 1604**, eller **Supernova 1604** var en supernova som blusset opp i stjernebildet Slangebæreren den 9. oktober 1604. Den ble først antatt å være en stjerne, da den lyste sterkere enn selv Sirius på nattehimmelen. Det er den siste kjente supernovaen i Melkeveien.

SN 1604 har fått navnet *Keplers stjerne* etter den tyske astronomen Johannes Kepler. Det var derimot den tsjekkiske astronomen Jan Brunowski som formidlet sin observervasjon til sin læremester, Kepler. I 1606 utgav han boken *De Stella nova in pede Serpentarii* («Om den nye stjernen i Slangebærerens fot»), der han diskuterte ulike astronomiske og astrologiske aspekter av hendelsen. Mye tyder på at boken bidro til at SN 1604 fikk ble kalt Keplers stjerne, og senere også Keplers Nova.

I 2000 ble Vebjørn Sands monument, kalt Keplerstjernen, og Fredsstjernen, plassert ved Oslo lufthavn på Gardermoen.
Kundah vannkraftverk

:*Må ikke forveksles med [[Kundah II vannkraftverk]] i samme område.*

**Kundah vannkraftverk**, eller ***Kundah I***, er et vannkraftverk i Nilgirifjellene i delstaten Tamil Nadu i det sørvestlige India.  Anlegget er plassert nordøst for Coimbatore og sørøst for Mysore. Reservoarene er plassert i Emerald og Avalanche – to sideelver helt øverst i Kundah River som igjen renner ut i Bhavani River østover, og med én demning i hver høytliggende sideelv. Det tilføres også noe vann fra et antall mindre demninger, deriblant øvre Bhavani. Avalanche-demningen ligger nesten 2.000 meter over havet.

Anlegget består av 6 kraftstasjoner som får tilførsler fra disse to demningene, med kilder i mer enn 2.400 meter høye fjell, hvorav det høyeste er Kolari Betta på 2.629 meter (8.624 fot). Installert effekt er 555 MW. Kraftanlegget er bygget med bistand fra Canada.

Lengre nede i Bhavani-elva ligger Kundah II vannkraftverk med bare 175 MW effekt.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
*  Energy Overview of India – Global Energy Network Institute
Kopili-demningen

**Kopili-demningen** er en demning med et vannkraftverk i Kopili-elva, i delstaten Assam i det nordøstlige India. Anlegget ble bygget ut i perioden fra 1976 til ferdigstillelsen i 1997.

Totalt installert vannkrafteffekt er 200 MW.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk
Mukerian-demningen

**Mukerian-demningen** er en demning med et vannkraftverk i Beas-elva, i delstaten Punjab i det nordvestlige India. Anlegget ble bygget ut i perioden fra 1980 til ferdigstillelsen i 1989.

Totalt installert vannkrafteffekt er 207 MW.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
Dhauliganga-demningen

**Dhauliganga-demningen** er en demning med et vannkraftverk i Dhauliganga / Kali-elva, i delstaten Uttarakhand i India. Anlegget ble bygget ut i perioden fra 2000 til ferdigstillelsen i 2005. Årsproduksjonen er 1,13 TWh. 

Totalt installert vannkrafteffekt er 210 MW.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
Ghatgar vannkraftverk

**Ghatgar vannkraftverk** er et vannkraftverk og et såkalt pumpekraftverk med to magasiner, i delstaten Maharashtra i det sentrale India. Anlegget ble bygget ut i perioden fra 1998 til ferdigstillelsen i 2007. Det er planlagt en utvidelse til i alt 400 MW kapasitet.

Totalt installert vannkrafteffekt er inntil videre 250 MW.

Øvre demning er en betong gravitasjonsdam i elva Pravara, som er 15 meter høy og 503 meter lang.

Nedre demning av samme type i elva Shahi Nallah, er 86 meter høy og 448 meter lang.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
* MD&A database over RCC betongdemninger, India - besøkt 8. januar 2012.
Purulia vannkraftverk

**Purulia vannkraftverk** er et vannkraftverk og et såkalt pumpekraftverk med to vannmagasiner, i Ayodhyafjellene, i delstaten Vest-Bengal i det østlige India. Anlegget ble bygget ut i perioden fra 2000 til ferdigstillelsen i 2007.

Totalt installert vannkrafteffekt er 400 MW.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
Under kniven (1993)

***Under kniven*** (originaltittel: *Malice*) er en amerikansk thriller fra 1993 med Alec Baldwin, Nicole Kidman og Bill Pullman i de ledende rollene. Regi er ved Harold Becker.

## Handling
En massemorder forstyrrer idyllen i en ellers fredelig liten by der det nygifte paret Andy og Tracy flytter inn i eget hus. Paret drømmer om barn, men Tracy lider av voldsomme magesmerter som ingen lege finner ut av. Og deres håp om å kunne få barn blir stadig mindre. Samtidig ansettes en ny kirurg ved sykehuset, Dr. Hill, som sier han har gått på samme skole som Andy. Han flytter inn for en periode hos paret, mot Tracys vilje. Han sier seg villig til å hjelpe Tracy. Men den tilsynelatende sjarmerende Dr. Hill bærer på mange mørke hemmeligheter: Mislykkede operasjoner, sekssifrede skadeserstatningsbeløp og et sykelig Gudskompleks. Det viser seg at Tracy må operere bort bort en cyste på eggstokken. Hun forlater imidlertid Andy etter at hun også har gitt tillatelse til å fjerne den andre eggstokken. Andy søker en forklaring.

## Om filmen
;Anmelderne
Filmen fikk blandet mottakelse av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 53% på Rotten Tomatoes (2011). Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den bare 2 av 4 stjerner.

Aftenpostens anmelder gav den dårlig omtale og mente den hadde for store logiske brister.

;Publikum
Den innbrakte $45,4 millioner på amerikanske kinoer og havnet dermed på en 30de-plass over de mest innbringende filmene i USA i 1993.

## Rollebesetning
* Alec Baldwin ..... Jed Hill
* Nicole Kidman ..... Tracy Safian
* Bill Pullman ..... Andy Safian
* Bebe Neuwirth ..... Dana Harris
* Anne Bancroft ..... Mrs. Kennsinger
* Peter Gallagher ..... Dennis Riley
* Josef Sommer ..... Lester Adams
* George C. Scott ..... Dr. Martin Kessler
* Tobin Bell ..... Earl Leemus
* Debrah Farentino ..... Nurse Tanya
* Gwyneth Paltrow ..... Paula Bell
* Brenda Strong ..... Claudia, Riley's Secretary

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pykara-Moyar vannkraftverk

**Pykara Mojar vannkraftverk** er et kompleks av flere vannkraftverk i Pykara- og Sigur-elvene, i Nilgirifjellene langt vest i delstaten Tamil Nadu i det sørøstlige India. Anleggene omfatter blant annet den første Pykara-demningen fra 1933, som var del av den første femårsplanen og er delstatens eldste kraftverk.

Tilsammen har anleggene  en effekt installert på i alt 248 MW.

Anleggene omfatter, regnet ovenfra og nedover vassdraget:
*Mukurthi-demningen (1930-årene), øvre Pykara
**Mukurthy kraftstasjon (2001–2003) – 2.072 moh., effekt 0,7 MW
**Singara kraftstasjon (1933–1955) – 1.036 moh., effekt 59 MW
*Pykara-demningen, øvre Pykara
**Pykara nye kraftstasjon (PUSHEP, 2005) – 2.073 moh., effekt 150 MW
**Pykara kraftstasjon (1989) – 1.996 moh., effekt 2 MW
*Glenmorgan-demningen, midtre Pykara
*Maravakandy-demningen, midtre Pykara
**Maravakandy kraftstasjon (1992) – 884 moh., effekt 0,75 MW
*Moyar-demningen, nedre Pykara
**Moyar kraftstasjon, Moyar-elva (1952–53) – 609 moh., effekt 36 MW

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
* Hydel Power Projects in Nilgiris – OSAI.
* Oversikt over utbygging – NIC Industries.
Teesta VI-demningen

**Teesta VI-demningen** er en demning med et vannkraftverk i Teesta-elva, i delstaten Sikkim i det nordøstlige India. Årsproduksjonen er 2,5 TWh elektrisk kraft.

Totalt installert vannkrafteffekt er 500 MW.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk
Taisjir-demningen

**Taisjir-demningen** er en demning med et vannkraftverk i Zavkhan-elva, provinsen Gov-Altaj i det sørvestre Mongolia. Utbyggingen skjedde fra 1998 til ferdigstillelsen av anlegget i 2008.

Totalt installert vannkrafteffekt er 500 MW. Årsproduksjonen er 40 GWh elektrisk kraft.  Demningen sørger også for annforsyning og irrigasjon til jordbruket i området.

Demningen er en såkalt RCC betong gravitasjonsdam som er 50 meter høy og 200 meter lang. Reservoaret kan romme inntil 930 millioner m3 vannmasser.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
* RCC Dams, Mongolia. Besøkt 16. januar 2012.
Øvre Salween-demningen

**Øvre Salween-demningen** er en demning med et vannkraftverk under utbygging i elva Salween i Myanmar (Burma). Utbyggingen startet i 2007 og skal etter planene være ferdig i 2012.

Totalt installert vannkrafteffekt blir 4.540 MW. Årsproduksjonen skal være 29,27 TWh elektrisk kraft. Dette blir et av verdens 20 kraftigste vannkraftverk.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk
Paunglaung-demningen

**Paunglaung-demningen** er en demning med et vannkraftverk i elva Paunglaung, ei sideelv til Irrawaddy, i Myanmar (Burma). Utbyggingen startet i 1996 og anlegget stod ferdig i 2005.

Totalt installert vannkrafteffekt er 280 MW. 

## Se også
* Liste over verdens største vannkraftverk
Thahtay-demningen

**Thahtay-demningen** er en demning med et vannkraftverk i elva Thandwe, i Myanmar (Burma). Utbyggingen startet i 2005 og anlegget stod ferdig i 2009.

Totalt installert vannkrafteffekt er 102 MW. Årsproduksjonen er 0,39 TWh elektrisk kraft.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk
Naga (Cebu)

:*Ikke å forveksle med [[Naga (Camarines Sur)]]*
**Naga** er en by på Filippinene. Den ligger i provinsen Cebu som i regionen Central Visayas og har 115&nbsp;750 innbyggere (folketelling 2015). Naga ble grunnlagt 12. juni 1829.

## Barangayer
Naga er inndelt i 28 smådistrikt, barangayer, per 30. september 2019.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Øverås (andre betydninger)

**Øverås** kan referere til:

*Øverås, en bygd i Vestnes kommune i Møre og Romsdal
*Øverås (Nesset), tidligere fergested i Nesset kommune i Møre og Romsdal
*Øverås (etternavn), et norsk etternavn. 602 personer heter Øverås.
Kjærfjordstraumen

**Kjærfjordstraumen** (også skrevet **Kjerfjordstraumen**) er en tidevannstrøm mellom Forosholmen og Vågelandet ved innløpet til Kjerfjorden i Tjeldsund kommune i Troms. Kjærfjordstraumen er ganske kraftig, spesielt ved springsjøer. Hastigheten på vannmassene er ca. 10 knop. Kjærfjordbrua på fylkesvei 711 går over den trangeste passasjen.

## Billedgalleri

## Referanser