Heidi (bok)

***Heidi*** (tysk *Heidis Lehr- und Wanderjahre*) er en barnebok fra 1880 av den sveitsiske forfatteren Johanna Spyri (1827–1901). Heidi blir fulgt videre i oppfølgeren ***Heidi får bruk for det hun har lært*** (*Heidi kann brauchen was es gelernt hat*, 1881); bøkene utgis ofte samlet. 

Hovedpersonen Heidi er en foreldreløs pike som kommer for å leve sammen med bestefaren, en eksentrisk type som bor avsides i de sveitsiske alpene. Hun blir senere selskapspike for en svakelig pike fra en rik familie i Frankfurt. Den tyske tittelen *Heidis Lehr- und Wanderjahre* er en referanse til Goethes bøker *[[Wilhelm Meisters læreår|Wilhelm Meisters Lehrjahre]]* (1796) og *Wilhelm Meisters Wanderjahre* (1807/1821).

## Handling

Heidi er fem år gammel når historien begynner; foreldrene hennes er døde og tante Dete kan ikke lenger ta vare på henne. Derfor blir hun satt bort til bestefaren, som bor alene i en hytte oppe i fjellet. Bestefaren er preget av at han i yngre år drakk og spilte, og av at sønnen hans, Tobias, døde som barn. Folket i landsbyen ser en sammenheng mellom alkoholbruken og dødsfallet; dette har bidratt til bestefarens bitterhet og isolasjon. Oppe i fjellet blir hun kjent med den litt eldre gjetergutten Peter; han er godhjertet, men er også sjalu på Heidis øvrige venner. Han beskrives som den mest realistiske og mangesidige av personene i boka.

Dete dukker opp igjen, og bringer Heidi til Frankfurt, hvor hun skal være «selskapsdame» for den sykelige Klara, datteren i en overklassefamilie. Hos familien Sesemann møter Heidi både vennlighet, særlig hos Klaras bestemor, og en kald, ukjærlig disiplin, representert ved guvernanten frøken Rottenmeier. Heidi lider av hjemlengsel og begynner å gå i søvne. Når herr Sesemann oppdager dette, bestemmer han at Heidi skal få vende hjem til bestefar i fjellene. 

Året etter kommer Klara på besøk til Heidi i fjellene. Her blir hun frisk, og kan bevege seg uten rullestol. Dette foregår i den andre av bøkene, *Heidi får bruk for hva hun har lært*.

## Tema
Et tema i bøkene er naturens helsebringende virkning, og hvordan natur- og bygdebarn er sunnere og friskere enn bybarn. Et beslektet tema er gleden over det enkle, landlige livet. 

Boka kan beskrives som en dannelsesroman, med vekt på Heidis sjelelige utvikling. Flere peker også på Heidis rolle i de andre personenes positive utvikling. Heidi er medvirkende til at bestefaren kommer ut av sitt tungsinn og destruktive liv. Heidis opplevelser er også med på å belyse og drøfte de moralnormene og verdiene som flere av personene i boka representerer. Noen litteraturhistorikere beskriver dette som bokas didaktiske element.

## Bøkenes etterliv
Bøkene er oversatt til mer enn 50 språk, og har sterkt preget bildet av Sveits i store deler av verden. 

Den første norske oversettelsen var ved søstrene Emma og Augusta Hagerup, og utkom i 1882 og 1883. Blant flere andre oversettelser kan nevnes at Halldis Moren Vesaas oversatte til nynorsk i 1969, med tegninger av Tonje Strøm, og at Sverre Dahl oversatte til bokmål i 2015. Den første oversettelsen til engelsk kom i 1882.

I Maria Parrs bok *[[Tonje Glimmerdal]]* (2009) er det lagt inn flere tydelige referanser til *Heidi*, både når det gjelder tap av omsorgspersoner og naturens frigjørende kraft.

Bøkene er filmet 15-20 ganger, først i 1920, sist som 3D-animasjon i 2015. Blant filmene kan nevnes den tysk-sveitsisk-australske tv-serien *[[Heidi (1978)|Heidi]]* (1978), en film i 2005 med Max von Sydow og en i 1937 med Shirley Temple. Etter at filmen fra 1937 ble filmet i Engadindalen, har dalen blitt forbundet med Heidi-bøkene.

I 2005 hadde musikalen *Heidi* urpremiere i Walenstadt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*