open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Konvolutt

En **konvolutt**, eller **kuvert**, er et omslag, vanligvis laget av flatt materiale som papir eller papp, som benyttes til å sende brev i. Papiret er brettet og limt i sidene. 

## Historikk

### Internasjonalt
Det mulig første kjente bildet av en konvolutt ble malt av Francois Boucher i 1756. Bildet er et oljemaleri og motivet er av Madame de Pompadour. Madame de Pompadour var kjent for å være en aktiv brevskriver og på bildet ser vi noe som ser ut som en konvolutt og en fjærpenn. Det er også mulig dette er et brevark der det bare er skrevet på en side og siden brettet slik at selve brevarket danner sin egen konvolutt. Konvolutten minner om den som brukes i dag. Ikonet for e-post har ofte den samme grunnleggende formen. 

Den første som tok patent på en konvoluttskjæremaskin var briten George Wilson fra London. Det finnes et bilde av en konvolutt stemplet 1841 (gul konvolutt) på denne siden. Dette kan være et tidlig eksempel på en maskinskåret konvolutt.

Konvolutter var en kostbar spesialvare som måtte håndlages frem til 1840. Britene Edwin Hill og Warren de la Rue tok ut patent på den første konvoluttbrettemaskinen i 1845. Maskinen kunne produsere 25.200 konvolutter på et 10 timers skift. Tidligere ble dette arbeidet i stor grad gjort av unge kvinner. Etter en opplæringsperiode på 6-8 måneder kunne de beste brette opp til 3500 konvolutter daglig.

Behovet for konvolutter endret seg dramatisk etter at frimerket ble innført i 1840 i Storbritannia. Fra 6. mai 1840 kostet det kun 1 penny å sende et brev innenlands. Portoen kunne forhåndsbetales enten ved en ferdigfrankert konvolutt («Mulready Envelope») eller ved å bruke et frimerke (Penny Black). Allerede i 1850 ble det i årets løp sendt 300 millioner konvolutter via det britiske postvesenet. Det vil si at 5 av 6 brev ble lagt i en konvolutt. Amerikaneren William Irwin Martin var den første som standardiserte konvolutter etter form og størrelse. Så sent som i 1890 hadde det årlige forbruket av konvolutter i USA ennå ikke passert 25 millioner.

### Norge
Det er få kjente tilfeller av konvolutter brukt i Norge før 1862. Bildene her på siden av konvolutten som ble sendt til Andrine Aschjem 17. desember 1862 er et eksempel på tidlig bruk av konvolutter i Norge. Konvolutten ble sendt av stortingsmannen Hans Jakob Aschjem. Frimerker ble tatt i bruk i Norge først i 1855.  

## Internasjonale standardiserte størrelser
**ISO 269** definerer ulike standard konvoluttstørrelser for bruk med ISO 216 standard papirformater.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
World Misanthropy

***World Misanthropy*** er en EP som ble utgitt av Dimmu Borgir i 2002. EP-en varer i 36 minutter.

## Sporliste
**Side 1**
# «Masses For the New Messiah»
# «Devil's Path 2000»
# «Blessings Upon the Throne of Tyranny» (live)
# «Kings of the Carnival Creation» (live)
# «Puritania» (live)
# «Indoctrination» (live)

**Side 2**
# DVD

## Eksterne lenker
*
Hunshandakørkenen

**Hunshandakørkenen** (kinesisk: 混善达克沙漠, pinyin: *Hunshandake Shamo* eller 混善达克沙地, *Hunshandake Shadi*, også kalt **lille Tenggerørkenen** (小腾格里沙漠, *Xiao Tenggeli Shamo*) er en ørken sør i ligaen (prefekturet) Xilin-Gol i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina. Den ligger ca. 180 km fra Beijing. Et naturvernprogram er igangsatt i den sørlige rand av ørkenen; der er det oppstått et ti kilomenter bredt og 400 km langt belte med trær, busker og gress. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Einst verwüstete Steppen werden wieder grün
* Innere Mongolei sorgt für bessere Luftqualität in Beijing
Vår mann i Kirkenes

***Vår mann i Kirkenes*** er en norsk dokumentarfilm fra 2010, regissert av Åse Svenheim Drivenes. Filmen handler om journalisten Hallgeir Henriksens siste år i lokalavisen Finnmarken, og som etter sterk kritikk fra en av avisas mest trofaste lesere innser at avisa ikke lenger er hva den engang var. Når hans nye og ferske kollega blir satt til å dekke årets begivenhet innser Hallgeir at hans dager i lokalavisa er talte.

Filmen hadde premiere på Tromsø Internasjonale Filmfestival i 2010.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2002 – 1500 meter herrer

**1 500 meter herrer** var en øvelse i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2002 og ble avholdt i Salt Lake City, USA den 19. februar 2002.

48 deltagere fra 17 nasjoner deltok i øvelsen.

I omvendt rekkefølge fra 5000 meterløpet senket først Jochem Uytdehaage verdensrekorden for så å bli ytterligere forbedret av Derek Parra, som vant USAs tredje skøytegull under lekene. Han var den første fra USA med meksikanske aner som vant en medalje under et vinter-OL.

## Rekorder
Før konkurransen var gjeldende verdensrekord og olympisk rekord:

Følgende nye verdensrekorder og olympiske rekorder ble satt under konkurransen.

## Resultater

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* Speed Skating at the 2002 Salt Lake City Winter Games: Men's 1,500 metres  Resultater på Sports-reference.com
*  [result: Olympic Winter Games 2002 · Men · 1.500 Meter](https://web.archive.org/web/20140203075909/http://www.speedskatingnews.info/en/results/?eventresultID=863 Distance) - Resultater på SpeedSkatingNews.info
*   Results of the 2002 Olympic Winter Games 1500 meters Men.
*  Results Olympic Games 2001/2002 Men - 1500m : 19 Feb 2002 - Salt Lake City, UT på www.ISU.html.infostradasports.com
*  Speed Skating - 2002 Olympic Games - Results Men's 1500 m - 19th February på The-Sports.org
Hallgeir Henriksen

**Hallgeir Henriksen** (født 1956) er en norsk forfatter som blant annet har skrevet en bok om kokekunst fra Varanger-regionen. Henriksen er tidligere journalist, han skrev for avisen Finnmarken i 17 år.

## Bibliografi
* *Sure peiser i sauna* – humor, 2004(?)
* *Snadder i grenseland : en innføring i mat tradisjoner i Sør-Varanger og områdene rundt* – kokebok, 2009
* *Aldri fred å få : Henriksen brødrene ror igjen* – humor, sammen med Trond Magne Henriksen og Ingar Gustav Henriksen, 2010

## Dokumentarfilm
Han er hovedperson i filmen *[[Vår mann i Kirkenes]]*. 

## Referanser
Seifhennersdorf

**Seifhennersdorf** er en by og en kommune i Oberlausitz i den sørlige delen av Landkreis Görlitz i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen. Byen har 4&nbsp;371 innbyggere (31. desember 2008). 

Byen ligger i dalene til elvene Mandau og Leutersdorfer Wasser, direkte på grensen til Tsjekkia.

I tillegg til å strekke seg langs Mandau som flyter langs Niederhennersdorf, befinner byen seg også i dalen til Leutersdorfer Wasser, hvor den er vokst sammen med bosetningene Seifen og Scheibe, samt nedenfor utmunningen av bekken i Mandautal hvor det er bosetning i Läuterau. Umiddelbart langs grensen til Böhmen ved Varnsdorf ligger distriktet Halbendorf.

Seifhennersdorf var en by i Kreis Zittau fra 1952 til 1990, og i *Landkreis Zittau* fra 1990 til 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var den vært en del av i Landkreis Löbau-Zittau, og siden 1. august 2008 har byen vært en del av Landkreis Görlitz.

## Bilder

Seifh-4.jpg|Korskirken
Bahnhof Seifhennersdorf (02).jpg|Den tidligere jernbanestasjonen
Kretscham, Seifhennersdorf.jpg|Kretscham, den tidligere byretten


## Referanser


## Eksterne lenker
*
McMahonlinjen

**McMahonlinjen** er den grenselinje mellom Tibet og India som ble trukket under Simlakonferansen i 1914 mellom det britiske kolonialstyre i India og Tibet. Den løper fra Bhutan og østover til der Brahmaputra krysser mellom landene. Grensen ble trukket året etter at Tibet hadde erklært sin uavhengighet. Verken uavhengighetserklæringen eller grensedragningen ble godtatt av kinesiske myndigheter.

MacMahonlinjen er *de facto-*grensen mellom India og kinesisk Tibet.
Egil Hernæs

**Egil Ran Hernæs ** (født 17. september 1901 i Fåberg, død 12. april 1961) var en norsk jernbanemann, politiker (Ap) og ordfører i Sør-Fron.

Familien var opprinnelig fra Sør-Odal, men far var jernbanemann og ansatt på Fåberg da Egil Hernæs ble født. Senere flyttet de til Stange og Hamar. I 1924 ble han ansatt ved Harpefoss stasjon, faren var da stasjonsmester på Hundorp.

Han var politisk engasjert og da Arbeiderpartiet i 1928 for første gang kom inn i Sør-Frons herredsstyre og fikk to tredjedels flertall, ble han den yngste ordfører i Norge.
Ordførervervet hadde han fra 1928 og frem til sin død i 1961, bortsett fra perioden 1942 til 1945 da Aksel Bjerke (NS) var ordfører.

I perioden 1949 til 1953 satt han på Stortinget som fast møtende varamann for Lars Moen mens han var kirke- og undervisningsminister, og han hadde også vært vararepresentant i to perioder før dette, fra 1934 til 1945.

En av Hernæs' største bragder var at han i 1959 fikk etablert Sør-Fron ungdomsskole som en av de aller første linjedelte ungdomsskoler i Norge. Skolen hadde fire linjer: Teoretisk linje med to fremmedspråk, teoretisk linje med ett fremmedspråk, praktisk linje med ett fremmedspråk og praktisk linje uten fremmedspråk.

I 1960, kort tid før sin død, fikk han Kongens fortjenstmedalje i gull.

En byste av Hernæs laget av billedhugger Kåre Orud ble reiste av bygda i 1971.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oswaldo Payá

**Oswaldo Payá Sardiñas** (1952–2012) var en cubansk politisk opposisjonsleder og regimekritiker. Han mottok Sakharovprisen i 2002.

Han grunnla det kristendemokratiske MCL, *Movimiento Cristiano Liberacíon*, i 1988, samt Varelaprosjektet. Payá var åpent katolsk og var blitt fengslet allerede i 1960-årene og ble sendt til arbeidsleir etter den kubanske revolusjon. 

## Referanser
Harald Beyer

**Carl Harald Beyer** (1891–1960) var en norsk professor i europeisk litteratur ved Universitetet i Bergen, foreleser, litteraturkritiker og lærebokforfatter.

## Oppvekst og familie
Beyer ble født den 15. november 1891 i Bergen og var sønn av bokhandler Freydar Dekke Høegh von Krogh Beyer (1864&ndash;1933) og hans tyskfødte kone Flora Charlotte Müller (1862&ndash;1912). Han var barnebarn av bokbinder Fredrik Beyer (1827&ndash;1903). Han giftet seg med Eidis Johannessen i 1919, og var far til litteraturprofessor Edvard Beyer.

## Karriere
Beyer tok eksamen artium ved Bergen katedralskole i 1910, og tok sin første grad ved universitetet i 1917, i språkhistorie. Han ble tildelt ''Hartvig Lassens'' *gullmedalje* for sin avhandling *Henrik Wergeland og Henrich Steffens* i 1919. Han ble dr.philos. i 1924 med avhandlingen *Søren Kierkegaard og Norge*. Han var gymnaslærer i 34 år, først i Haugesund fra 1917 og senere ved Bergen katedralskole fra 1922, men unntak for et år ved universitetet i Hamburg fra 1930 til 1931. I sin tid som lærer var han litteraturanmelder for *[[Bergens Tidende]]* og skrev om lag 1.600 artikler. Et utvalg av hans artikler ble utgitt i boka *Fra Holberg til Hamsun. Skrevet og talt* (1934) og i de posthume memoarene *Norsk og fremmed. Artikler i utvalg* (1961). Han skrev flere bøker, blant annet *Norwegische Literatur* (1927), *Norsk litteraturhistorie til orientering og selvstudium* (1933) og *Henrik Wergeland. Thi Frihed er Himmelens Sag* (1946). Han holdt også mange radioforedrag for NRK.

Etter Ossietzky-saken holdt Beyer et kritisk radioforedrag om Knut Hamsuns holdning til saken, og ble av *[[Fritt Folk]]* karakterisert som en «ytterst unorsk person». Ved utgivelsen av sin Kierkegaard-bok i 1942 ble Beyer skarpt kritisert av både *Fritt Folk* og *[[Aftenposten]]* for å ha strøket ett av Kierkegaards nedsettende utsagn om jøder. Finn Halvorsen undret på om Beyer ville spare jødene ved å stryke sitatet, mens Hamsun feilaktig var overbevist om at Beyer selv var jøde.

Beyer ble utnevnt til professor i europeisk litteratur ved det nyopprettede Universitetet i Bergen i 1951. Hans bok *Norsk litteraturhistorie* fra 1952 var den meste brukte læreboka ved norske universiteter fra midten av 1950-årene og helt fram til midten av 1990-årene. Den ble også utgitt i USA. Verket *Nietzsche og Norden* (i to bind) kom i 1958 og 1959.

Beyer var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1946. I Bergen var han styreleder for Den Nationale Scene og preses i Selskapet til Videnskapenes Fremme. Han var i tillegg varamedlem i Språkrådet, som representant for Riksmålsbrukerne. Han døde i Bergen i juli 1960. Festskriftet som var planlagt til hans 70-årsdag, ble i stedet utgitt som en minnebok med tittelen *Norsk og fremmed*.

## Referanser
Teja

**Teja** er et navn med flere opprinnelser. Det kan være:
* et slovensk kvinnenavn dannet som en kortform av *Doroteja*, den slovenske formen av *[[Dorothea]]*, som er en feminin form av greske *Δωροθεος (Dorotheos)*, som er dannet av *δωρον (doron)*, «gave» og *θεος (theos)*, «gud». 
* et indisk mannsnavn som på sanskrit betyr «strålende». Det kan også være en kortform av de indiske navnene Tejaswi og Tejaswini.

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.
### Kvinner
* Teja Gregorin (f. 1980), slovensk skiskytter
### Menn
* Sant Teja Singh Ji (1877–1965), indisk religiøs leder
* Ravi Teja (f. 1968), indisk filmskuespiller
* Teja Gerken (f. 1970), tysk gitarist

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nasjonale profesjonsråd

**Nasjonale profesjonsråd** i Norge er opprettet av Universitets- og høgskolerådet for å samordne utdanning og forskning innenfor profesjonsutdanninger på universitets- og høyskolenivå. Profesjonsråd er kun opprettet for de fagområdene som ikke er organisert under nasjonale fakultetsmøter eller Nasjonale råd for helse- og sosialfaglig, lærer-, teknologisk, og økonomisk-administrativ utdanning. Profesjonsrådene skal gi råd i overordnede faglige og fagpolitiske spørsmål, etter anmodning fra Universitets- og høgskolerådet, eller fra institusjonene som gir den aktuelle utdanningen.

De fire profesjonsrådene som finnes per i dag, er:

*Profesjonsråd for arkitektur- og landskapsarkitekturutdanning
*Profesjonsråd for designutdanning
*Profesjonsråd for farmasiutdanning
*Profesjonsråd for psykologiutdanning

## Se også
* Profesjonsstudier

## Eksterne lenker

* Om Nasjonale profesjonsråd, fra Universitets- og høgskolerådets nettsider
Inducks

I.N.D.U.C.K.S. er en forkortelse for **International Network of Disney Universe Comic Knowers and Sources**, og er et indeks over alle tegneserier som er utgitt av Disney. De fleste indekserte historiene inneholder et miniatyrbilde av første siden i historien, disse bildene er lastet opp på OUTDUCKS. INDUCKS åpnet i 1994 og er utviklet av Harry Fluks.

Den vanligste måten å søke seg fram i INDUCKS er ved COA-søkemotoren. I INDUCKS har man også muligheten for å registrere sin egen samling, og sammenligne den med andres samlinger.
Sminthurididae

* *[[Boernerides]]*
* *[[Debouttevillea]]*
* *[[Denisiella]]*
* *[[Jeannenotia]]*
* *[[Pygicornides]]*
* *[[Sinnamarides]]*
* *[[Sminthuridia]]*
* *[[Sminthurides]]*
* *[[Sphaeridia]]*
* *[[Stenacidia]]*
* *[[Yosiides]]*

**Sminthurididae** er en familie av seksbeinte leddyr som hører til ordenen spretthaler (Collembola).

## Utseende
Bittesmå (vanligvis godt under 1&nbsp;mm), runde spretthaler. Det er markert forskjell mellom kjønnene – hannens antenner er modifisert for å gripe hunnen under paringen.

## Levevis
Flere av artene lever på overflaten av ferskvann. Medlemmene av denne familien har gjerne svært korte livssykler, noen *[[Sphaeridia]]-*arter kan under gunstige forhold gjøre unna utviklingen fra egg til voksen på mindre enn en uke.

## Utbredelse

## Systematisk inndeling

* Hexapoda (seksbeinte leddyr)
** **[[gjemtkjevinger]]** (Entognatha)
*** Spretthaler (Collembola)
**** Underorden Symphypleona 
***** Familien Sminthurididae Börner, 1906
****** Slekten *[[Boernerides]]* Bretfeld, 1999 – én art, finnes i Europa
****** Slekten *[[Debouttevillea]]* – én art
****** Slekten *[[Denisiella]]* Folsom & Mills, 1938 – 9 arter
****** Slekten *[[Jeannenotia]]* Stach, 1956 – én art i Europa
****** Slekten *[[Pygicornides]]* Betsch, 1969 – 2 arter
****** Slekten *[[Sinnamarides]]* – én art
****** Slekten *[[Sminthuridia]]* – én art
****** Slekten *[[Sminthurides]]* Börner, 1900 – 62 arter, 13 i Europa, i Norge:
******* *[[Sminthurides aquaticus]]* (Bourlet, 1843) – også på Svalbard
******* *[[Sminthurides malmgreni]]* (Tullberg, 1876) – også på Svalbard
******* *[[Sminthurides parvulus]]* (Krausbauer, 1898)
******* *[[Sminthurides pseudoassimilis]]* Stach, 1956
******* *[[Sminthurides schoetti]]* Axelson, 1903
****** Slekten *[[Sphaeridia]]* Linnaniemi, 1912 – 65 arter, 5 i Europa, i Norge:
******* *[[Sphaeridia pumilis]]* (Krausbauer, 1898) – også på Svalbard
****** Slekten *[[Stenacidia]]* Börner, 1906 – 3 arter, én i Europa
****** Slekten *[[Yosiides]]* – 2 arter

## Kilder
* Palacios-Vargas, J.G. 2007. A new species of *Denisiella* (Collembola, Sminthuridae) from Panama and new records for *D. sexpinnata* (Denis, 1938). Zootaxa 1637: 63-68. http://www.mapress.com/zootaxa/2007f/zt01637p068.pdf
* Australian Faunal Directory, Sminthurididae
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr 
* Checklist of the Collembola – Sjekkliste over verdens spretthaler

## Eksterne lenker
* 
* Sminthurididae på Tree of life 
* Bildegalleri over nordamerikanske arter
Stein Song

«**Stein Song**» er den offisielle kampsangen til University of Maine. Melodien er skrevet av E.A. Fenstad og teksten er skrevet av Lincoln Concord. Sangen ble berømt da Rudy Vallee arrangerte den nåværende versjonen. Vallee studerte ved University of Maine 1921-1922 innen han fortsatte ved Yale University, og hans popularitet hjalp til med å gjøre den til en nasjonal favoritt. Til denne dag fortsetter «Stein Song» å være den eneste collegekampsangen som har nådd førsteplassen på poplisten, noe den gjorde i 1930.

## Norsk versjon
Einar Rose har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den også tittelen «Stein Song».

### Innspillinger
*Carsten Carlsens danseorkester med refrengsang av Einar Rose. Utgitt på 78-platen Odeon A&nbsp;180310 D-4316.

## Referanser
Viralmarkedsføring

**Viralmarkedsføring** er en form for markedsføring som legger vekt på pre-eksisterende sosiale nettverk. Denne markedsføring kan skje ansikt til ansikt (*word of mouth*), eller via videosnutter på Internett, SMS, eller andre medier. Andre relaterte fenomener er bl.a. jungeltelegraf. Viralmarkedsføring er benyttet av både selskaper og andre som ønsker markedsføre en eller annen tjeneste eller produkt.

## Se også
* Geriljamarkedsføring
* PR-stunt

## Referanser
Sverre H. Huseby

**Sverre Holmsen Huseby** (født 1968) er en norsk programmerer, sakprosaforfatter og seniorkonsulent i firmaet *Zenior AS* siden 2006. Han gav i 2003 ut boka *Innocent Code: A Security Wake-Up Call for Web Programmers*. Han har også skrevet artikler for blant annet IT-magasiner som Computerworld. Huseby er gift med biokjemiker og forsker Hanne S. Finstad.

## Referanser


## Eksterne lenker
* CV på Husebys hjemmeside
Dram

**Dram** kan sikte til:

* Armensk dram, valuta
* Brennevin, en type etanolholdig  drikk
** Bitterdram, en type krydret brennevin
*  Dram (målenhet)
* DRAM, en type minne for datamaskiner
Olof Håkansson

**Olof Håkansson** (født 1695 i Lösen, Blekinge, død 18. november 1769 i Stockholm) var en svensk bonde og riksdagsmann. Han var representant for bondestanden fra 1726 til 1769 og bondestandets talsmann fra 1738 til 1762 og 1769.

Han var far til Anders af Håkansson.

## Referanser
Bård Bjerkeland

**Bård Ivar Bjerkeland** (født 8. desember 1961) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte for Driv Idrettslag, ,  og . Han ble kåret til Årets spiller i norsk fotball av *[[VG]]* i 1989.
 
Bjerkeland spilte tre A-landskamper for , og fikk sin debut for OL-landslaget i kampen mot  den 14. oktober 1986.

Bård Bjerkeland var nylig fylt nitten år og spilte for Driv Enebakk da han ble hentet til . Han var på tidspunktet nær ved å signere for , før Lillestrøm også tok kontakt.

Sommeren 1989 ble Bård Bjerkeland solgt til Bundesliga-klubben 1. FC Nürnberg. Ifølge Bjerkeland kom han til en klubb i oppløsning, der presidenten som kjøpte ham fikk sparken. Bare et par uker senere var han tilbake hos Lillestrøm uten å ha spilt obligatoriske kamper for Nürnberg.

Bjerkeland jobbet som drosjesjåfør da han 15. mars 2006 var en av tre personer som ble skutt da en mann skjøt vilt rundt seg med hagle på en bensinstasjon ved Kjeller. Bjerkeland ble truffet av 82-83 hagl av skudd fra 10-15 meters avstand idet han løp unna. Både Bjerkeland og de to andre ofrene overlevde.

## Meritter
 Norgesmester med Lillestrøm i 1981
 Norgesmester med Lillestrøm i 1985
 Seriemester med Lillestrøm i 1986
 Seriemester med Lillestrøm i 1989

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi hos Lyn
* Biografi hos Kanaripedia
* Biografi hos lskhistorikk.com
*
Ebersbach (Sachsen)

**Ebersbach** (oversorbisk: *Habrachćicy*) er en bydel i bykommunen Ebersbach-Neugersdorf i Oberlausitz i den sørlige delen av Landkreis Görlitz i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen. Før 1. januar 2011 var den en selvstendig by og kommune. Byen hadde 8&nbsp;108 innbyggere den 31. desember 2009. 

Byen ligger på grensen til Böhmen i Tsjekkia.

I Ebersbach finnes en av tre vannkilder til elven Spree. De to andre vannkildene befinner seg i Kottmar og i Neugersdorf. Ved utmunningen ved Bahnhofstraße/Hauptstraße (B 96) møtes elvene Spree-Kottmar, Spree-Ebersbach og Neugersdorf, for deretter samlet å flyte videre som elven Spree i retning Berlin. Det høyeste punkt i Ebersbach er det 485 meter høye fjellet Schlechteberg. Det danner også det geografiske midtpunktet i Ebersbach. Vest for Schlechteberg ligger byens sentrum og bydelen Haine. I nord og øst går hovedgaten gjennom bydelene Niederdorf og Oberdorf til de såkalte «gyldne løver». I sørøst ligger Neubaugebiet Oberland. Fra sør til vest, direkte mot den tsjekkiske grensen, befinner Spreedorf seg ved foten av Schlechtebergs.

Fra et utsiktstårn i Schlechteberg ser man fjellet Kottmar i øst, og noe sør for dette Isergebirge, og deretter Zittauer Gebirge med Lausche som høyeste fjelltopp. Ved klar sikt ser man Karkonosze/Krkonoše med fjellet Sněžka/Śnieżka bak Isergebirge. I sør ligger Lausitzer Bergland i retning Tsjekkia. I nordvest troner fjellene Bieleboh og Czorneboh. Mot nord er det 307 meter høye Hohe Dubrau synlig og fra utkikkstårn er Monumentberg synlig som det siste høydedrag i fjellverdenen i denne retningen. Like nedenfor er dobbelfjellet Löbauer Berg/Schafsberg synlig. Fra utkikkstårn kan man mot øst se Rotstein og Königshainer Berge. Nevneverdig er også det tidligere fjellet Klunst, som en gang var 440 meter høyt, før det falt som offer for et pukkverk i granitt-industrien.

Byen har syv deler:
* Haine
* Hempel
* Neue Sorge
* Niederdorf
* Oberdorf
* Oberland
* Spreedorf

I 1877 ble kommunen Neuebersbach innlemmet i Ebersbach. Med virkning fra 1. januar 2011 foreligger det planer om å slå sammen Ebersbach og Neugersdorf til den nye kommunen Ebersbach-Neugersdorf.

Ebersbach var en by i Kreis Löbau fra 1952 til 1990, og i *Landkreis Löbau* fra 1990 til 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var den vært en del av i Landkreis Löbau-Zittau, og siden 1. august 2008 har byen vært en del av Landkreis Görlitz.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Henne

***Henne*** er et norsk, illustrert motemagasin rettet mot kvinner. Det ble etablert i 1994 og utgis av Aller Media AS. Magasinet utkom med 17 utgaver i 2009, mens det kun hadde seks det første året. *Henne* inneholder aktuelle reportasjer på temaer som mote, design, skjønnhet, samliv, jobb og karriere, interiør, samt mat- og helsereportasjer.

## Opplag
Opplaget var på 35 533 i 2008. Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening siste årene:
* 2011: 27&nbsp;187
* 2012: 25&nbsp;631
* 2013: 26&nbsp;213
* 2014: 27&nbsp;260
* 2015: 28&nbsp;853

## Referanser




## Eksterne lenker
* Magasinets hjemmesider
Frank Grønlund

**Frank Grønlund** (født 1952) er en norsk tidligere fotballspiller. 

Grønlund var forsvarsspiller, og spilte 175 kamper (12 mål) for  i 1. divisjon mellom 1975 og 1983. Om man inkluderer cup- og treningskamper, spilte Grønlund totalt 394 kamper for klubben mellom 1970 og 1983. Han ble seriemester med Lillestrøm i 1976 og 1977, og cupmester i 1977, 1978 og 1981, som kaptein. Han spilte også to A-landskamper for : Én VM-kvalifiseringskamp mot  i 1981, og én privatlandskamp mot  i 1982.

Etter å ha forlatt Lillestrøm i 1983, var Grønlund trener i Skeid (1984–1985) og Aurskog/Finstadbru (1987–1989). I 1991 returnerte han til LSK, hvor han siden har vært ansatt i klubbens administrasjon. Hans stillingstitler har inkludert sportsdirektør, formann, daglig leder og administrerende direktør. I 2003 ble Grønlund utnevnt til æresmedlem i Lillestrøm.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pinne

**Pinne** kan referere til:

* Pinne, smalt stykke treverk
* Liten matrett av kjøtt eller fisk
* Pinnekjøtt, dampkokt fårekjøtt
* En dram av brennevin
* Styrepinne, liten joystick
* Stag
* Strikkepinne, redskap som brukes til håndstrikking
* Kjærlighet på pinne, slikkepinne, klubbe
* Pekestokk, pinne til å peke med
* Malerstokk, pinne som malere støtter hånden med
* Million, pinne er meglersjargong for en million kroner

## Se også
* Gasspedal (å «gi full pinne») (pekerside)
* Klubbe (pekerside)
* Oppføring på Wiktionary
Gunnar Lønstad

**Gunnar Lønstad** (født 1953) er en norsk tidligere fotballspiller som kom til Lillestrøm SK fra Gjøvik/Lyn i 1977. I løpet av sine fem sesonger på Åråsen fikk midtbanespilleren med seg et seriemesterskap og tre cupmesterskap. Gunnar Lønstad ble LSKs første målscorer i en Europacupkamp, da han fra kort hold kriget inn 1-0 målet mot Ajax Amsterdam i det 2. spilleminutt. Kampen, som endte 2-0 til Lillestrøm, ble spilt på Ullevaal stadion 14. september 1977.

Gunnar Lønstad måtte gi seg med toppfotball etter 1981-sesongen, og valgte å returnere til moderklubben Gjøvik/Lyn. Han har én junior-landskamp for .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
I kongens klær

:*For dokumentarserien fra 2017, se [[I kongens klær (TV-serie)]]*
***I kongens klær*** er en norsk film, i regi av Finn Myklegård, som hadde premiere torsdag 12. oktober 1933. Filmen var en militær-revy med Einar Rose i hovedrollen. Aftenpostens anmelder mente filmen manglet en historie og at sangene til Rose var dårlige.

## Handling
Ifølge Aftenposten var dette *«ikke en vanlig film med handling, men en revy over våre rekrutters liv på moen,- fra det øyeblikk de tar imot  og til de reiser tilbake til sine hjem. Avslutningen dannes av fellesøvelsene på Gardermoen om sommeren, med defilering for Kommanderende General. Man får oppleve leirliv, brakkeliv, gymnastikk og våpenøvelser. Det var opprinnelig meningen å lage et lystspill over M.B. Landstads Den evigglade sjuåførr, men departementet ville ikke at skuespillere skulle opptre i uniform. I rekruttenes fritid er det lagt inn noen scener fra et marketenteri som bestyres av Hilda Fredriksen og Einar Rose. Her har Rose fått anledning til å synge noen av Arne Svendsens militærviser.»*

## Rolleliste
*Einar Rose - Krestian Hansen
*Hilda Fredriksen - Krestians kone
*Robert Dahl
*Ella Peaters

## Sanger
*«Hurra my boys» (Robert Dahl) - Også spilt inn 4. september 1933 av Robert Dahl m/Gutta i røiken på 78-platen His Master's Voice X&nbsp;4186 
*«Leve landsforsvaret» (Kristian Hauger/Arne Svendsen) – Også spilt inn av Jubelgutta med sang Einar Rose på 78-platen Odeon A&nbsp;180511 D-3013
*«Rekruttvalsen» (Kristian Hauger) – Også spilt inn av Jubelgutta med sang Einar Rose på 78-platen Odeon A&nbsp;180511 D-3013 og 4. september 1933 av Robert Dahl m/Gutta i røiken på 78-platen His Master's Voice X&nbsp;4186

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Krigen mot bandittene

**Krigen mot bandittene** er navnet de cubanske styresmaktene gav det seks år lange opprøret mot de nye makthaverne i kjølvannet av den cubanske revolusjon. Opprørsgruppen, som ble kjent som «bandittene», mottok støtte fra CIA, Batista-tilhengere, lokale bønder og tidligere allierte av 26. juli-bevegelsen som hadde brutt med Castro. Opprøret varte mellom 1959 og 1965, og endte med en total seier for Castro-regimet og eliminering av alle opprørsgrupper.

«Bandittene» brukte den samme taktikken som Castro hadde brukt tidligere, geriljakrig. Taktikken gikk ut på å angripe fort og trekke seg raskt tilbake. Opprørerne gjennomførte dusinvis av angrep mot skoler, hus, kollektiver, gårder, butikker og varehus. Castro-regimet slo brutalt ned på opprøret. USA forsøkte å intervenere, men den såkalte invasjonen av Bahía de Cochinos ble en total fiasko og innvarslet at USA ikke lenger kunne utøve innflytelse over Cuba. I løpet av kampanjen mot bandittene omkom over 80 cubanske soldater, og hundrevis ble skadet. Ettersom den cubanske hæren nå mottok materiell støtte fra Sovjetunionen, var de overlegne i både antall og utstyr. Og til tross for at opprørerne var desperate, hadde de ikke store muligheter til å seire. I 1965 var bandittene blitt fullstendig beseiret, og hæren sørget for å rykke opp infrastrukturen deres for å unngå et lignende opprør i fremtiden. Mennesker ble henrettet på stedet, og ingen ble tilfangetatt.

Mens enkelte grupper overga seg og sparte seg for et totalt nederlag, fortsatte andre den desperate kampen til siste slutt. Et mindre antall opprørere greide å flykte fra øya, men ingen dokumentasjon kan gjengi det eksakte antallet.

## Se også
*Den cubanske revolusjon
*Liste over kriger Cuba har deltatt i
Richard Barthelmess

**Richard Barthelmess** (født 9. mai 1895 i New York City i USA, død av kreft 17. august 1963 i Southampton i staten New York) var en amerikansk skuespiller som har blitt nominert til flere Oscar. Han etablerte også sitt eget produksjonsselskap, Inspiration Film Company, sammen med produsenten Charles Duell og filmregissøren Henry King. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Richard Barthelmess mistet sin far allerede da han var ett år. Han gikk på Trinity College i Hartford og spilte teater ved siden av. Hans dragning til skuespilleryrket hadde han arvet av moren Carolyn Harris, som også var skuespillerinne i amatøroppførelser. I 1916 ble Barthelmess oppdaget av Alla Nazimova, en venninne av moren, og hun fremmet hans opplæring og karriere, og allerede året etter hadde han en viktig hovedrolle.

### Skuespiller
I løpet av få år ble Richard Barthelmess en betydelg filmstjerne. Han undertegnet i 1918 en kontrakt med David Wark Griffith, og under hans regi opptrådte han sammen med Lillian Gish i to viktige filmer (*[[Broken Blossoms]]* fra 1919 og *[[Gjennem stormen]]* fra 1920). Selve gjennombruddet til toppstjerne hadde Barthelmess 1921 med den egenproduserte filmen *[[Gutten som ble mann]]*, regissert av Henry King. 

Skuespilleren spesialiserte seg på rolle der han spilte lett naive mens elskverdige menn fra landsbygden, som klarte seg gjennom alskens motgang. 

I 1920-årene var Barthelmess en av de mest betalte skuespillerne i Hollywood og han hadde roller i populære og anerkjente flmer som *[[Den ukjente soldat]]* (1927) og *[[The Noose]]* (1928), med Oscar-nominasjoner for beste skuespiller for sine opptredener i begge.

Men med ankomsten av lydfilmen endret Barthelmess sin lykke. Han produserte flere filmer innen det nye mediet, hvorav de mest kjent er *Son of the Gods* (1930), *[[Luftparaden]]* (1930), *The Last Flight* (1931) og *The Cabin in the Cotton* (1932). Men han mislyktes i å opprettholde stjernestatusen fra stumfilm-tiden og gradvis forlot han underholdningsbransjen til fordel for en karriere i militæret. 

Barthelmess vervet seg i Naval Reserve i den amerikanske hæren, og tjenestegjorde under den andre verdenskrig som løytnant. Etter krigen valgte han å trekke seg tilbake fra filmbransjen og isteden leve av sine investeringer. Barthelmess var en av grunnleggerne av Academy of Motion Picture Arts and Sciences. For sin innsats som skuespiller ble Richard Barthelmess tildelt en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

## Filmografi (utvalg)
* 1918 – *[[Sunshine Nan]]*
* 1918 – *[[Wild Primrose]]*
* 1919 – *[[Boots (film)|Boots]]*
* 1920 – *[[Gjennem stormen]]*
* 1921 – *[[Havets fanger]]*
* 1921 – *[[Gutten som ble mann]]*
* 1922 – *[[Slavegutten]]*
* 1923 – *[[Den spanske danserinne]]*
* 1924 – *[[Classmates (1924)|Kadet-kammerater]]*
* 1927 – *[[Den ukjente soldat]]*
* 1928 – *[[Ti kjennes for rett]]*
* 1928 – *[[Skarpe våpen]]*
* 1928 – *[[Livets rulett]]*
* 1929 – *[[Ekteskapsprøven]]*
* 1930 – *[[Luftparaden]]*
* 1939 – *[[Bare engler har vinger]]*
* 1942 – *[[På kanten av loven]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Malotifjellene

**Malotifjellene** (også stavet **Malutifjellene**) er en fjellkjede som ligger i høylandet nord i Lesotho og er kjent som Drakensberg i Sør-Afrika. Fjellene danner et høyt, alpint basalt-platå med høyder opp i mot 3&nbsp;400 moh, med andre ord en av de høyeste fjellkjedene i Sørlige Afrika. Det høyeste punktet er Thabana Ntlenyana som ligger i nordøst og 3&nbsp;482 moh. Snø og frost kan forekomme på de høyeste fjellene selv om sommeren. I Lesotho betyr ordet *maloti* «fjellene» eller «i fjellene». 

Kildene til to av de største elvene i Sør-Afrika, Oranje (kalt Senqu i Lesotho) og Tugela, finnes i denne fjellkjeden. Caledons (kalt Mohokare i Lesotho) sideelver som utgjør landets vestlige grense, renner også ut herfra. 

## Eksterne lenker
*  Malotifjellene i ''Encyclopædia Britannica''
*  Malotifjellene på history.com
Paul Simon (politiker)

**Paul Martin Simon** (1928–2003) var en amerikansk politiker, senator og presidentkandidat som representerte Det demokratiske parti. 

Han ble valgt til viseguvernør i Illinois i 1969, og var det til 1973. Året etter ble han innvalgt til Representantenes hus for Illinois' 24. distrikt. Distriktet ble fjernet i 1983, men da ble han valgt inn ved det 22. distriktet. Han stilte til senatorvalg mot den sittende senatoren Charles Percy i 1984, og vant med 50 % av stemmene. Han satt i USAs senat fra 1985 til 1997.

I 1987 annonserte han sitt presidentkandidatur. Han vant primærvalget i Illinois, kom på andreplass i Iowa og tredjeplass i New Hampshire. Michael Dukakis ble Demokratenes kandidat.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  U.S. Senator Paul Simon Museum
Skogfotblomsterflue

**Skogfotblomsterflue** (*Platycheirus scutatus*) er en liten, slank flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den er meget vanlig over hele Norge.

## Utseende
En liten til middelsstor (7-19 mm), slank blomsterflue, kroppen blankt svart bortsett fra tre par gule flekker på bakkroppen. Hunnen kan ikke med sikkerhet skilles fra noen nærtstående arter (*[[Platycheirus aurolateralis]]* og *[[Platycheirus splendidus]]*), mens hannen kan kjennes på beinas form. Bak- og mellombeina er overveiende svarte, mens leggene og føttene på frambeina er gulhvite. Forlåret er gult, med et svart område på baksiden. Ved roten har det to brede, båndformede børster, dessuten et langt, bølgete hår. Lenger utover har låret ca. 10 lange og tallrike kortere hår langs baksiden. Forleggen er gulhvit med en svart stripe langs ytterkanten. Midt på er det en tett kvast av mørke hår. Leggen er nokså jevnt utvidet, spiisen tvert avskåret. Forføttene er svært brede, det innerste leddet er minst så bredt som leggen ytterst, nesten rektangulært. Det andre leddet er ca. 3 ganger så bredt som langt, ledd 3-5 er progressivt smalere slik at det femte leddet bare er litt bredere enn langt. Mellomhoftene hos hannen har et langt, gult fingeraktig utskudd. 

## Levevis
Arten finnes særlig på lysninger i skogen, men kan også være vanlig på enger og beitemark, i hager etc. Larvene lever av bladlus, de voksne fluene besøker gjerne blomster. Flygetiden varer fra mai til oktober.

## Utbredelse
Denne vidt utbredte arten finnes over mye av den palearktiske sone (også på Island og Færøyene) og i Nord-Amerika. I Norge finnes den over hele landet.

## Systematisk inndeling

* **[[Fluer]]** (Brachycera)  
** **[[Muscomorpha]]** 
*** **[[høyerestående fluer]]** [Cyclorrhapha)
**** **[[Aschiza]]**
***** **[[blomsterfluer]]** (Syrphidae)
****** underfamilie Syrphinae
******* gruppe Melanostomini
******** slekten fotblomsterfluer, *[[Platycheirus]]* Lepeletier & Audinet-Serville, 1828
********* skogfotblomsterflue, *Platycheirus scutatus* (Meigen, 1822) 

## Litteratur
* Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. *Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.*  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5

## Eksterne lenker
*
Steinar Thomassen

**Steinar Jacob Thomassen** (født 7. november 1969) er en norsk advokat med møterett for Høyesterett.

Thomassen ble uteksaminert fra Universitetet i Oslo i 1996 og fikk møterett for Høyesterett i mai 2009. Han har tidligere arbeidet som politifullmektig ved Østerdal politidistrikt, advokatfullmektig og senere advokat i Advokatfirmaet Storberget AS, samt dommerfullmektig ved Sør-Østerdal tingrett. Han etablerte egen advokatvirksomhet i Tønsberg i 2001. Thomassen var partner i Advokathuset Tønsberg AS frem til 1. januar 2010 da han flyttet sin virksomhet til Advokatfellesskapet Thomassen, Lie & CO.  

## Menneskerettsspørsmål

Thomassen har hatt flere saker for Norges Høyesterett om sentrale og viktige menneskerettsspørsmål, herunder spørsmålet om lagretten (juryen) i lagmannsretten måtte begrunne sine fellende kjennelser.

I 2008 fikk Thomassen medhold i Høyesterett, som opphevet lagmannsrettens beslutning.  «Saken gjaldt spørsmålet om det er i strid med FN-konvensjonen om sivile og politiske rettigheter (SP) artikkel 14 nr. 5 at lagmannsretten, uten å begrunne avgjørelsen, nektet fremmet en anke over straffedom i tingretten.»  Senere er flere ubegrunnede avvisninger av anker sendt tilbake til lagmannsretten for ny behandling.

I 2009 prøvde både Thomassen og John Christian Elden saker hvor lagmannsretten hadde funnet tiltalte skyldig, men ikke begrunnet dette.  En dom i Den europeiske menneskerettsdomstol i Strasbourg, hvor en mann vant over staten Belgia, dannet bakgrunn.  Den ubegrunnede juryavgjørelsen i Belgia ble funnet ugyldig, og det ble stilt spørsmål om hele den norske juryordningen stred mot menneskerettene.

Disse sakene nådde ikke helt frem, og Høyesterett konkluderte 12. juni 2009 med at den norske juryordningen ikke var i strid med menneskerettighetskonvensjonene.  Derimot kom Høyesterett 13. november 2009 frem til at lagmannsretten i visse jurysaker må begrunne bevisvurderingen.

## Referanser
Duskfotblomsterflue

**Duskfotblomsterflue** (*Platycheirus amplus*) er en liten, slank flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den er utbredt over hele Norge.

## Utseende
En middelsstor (7-10 mm), blankt gul og svart blomsterflue. Kroppen er noe bredere og mer påfallende hårete enn hos de fleste andre *[[Platycheirus]]-*arter. På hannens frambein er låret brungult med tette, mørke hår langs bakkanten, ingen av disse skiller seg særlig ut fra de andre. Leggen er gul, jevnt utvidet, ikke påfallende bred. Første fotledd er stort, hvitt, nærmest trapesformet, mye bredere enn leggen. De andre fotleddene er ganske små, omtrent halvparten så brede som det første. Det andre leddet er hvitt, leddene 3-5 gule. På mellombeinet har låret en markert knekk i midten, leggen har en tett dusk av mørke hår litt innenfor midten. Bakbeina er nesten helt mørke, det første fotleddet spoleformet. Bakkroppen er noe bredere enn vanlig hos *[[Platycheirus]]-*hanner. Det andre leddet har et par ganske små, gule tverrflekker, leddene 3 og 4 har hvert sitt par firkantede, gule flekker som bår ut til ytterkanten, men er bredt skilte i midten. Hunnen har fire par, ofte litt utydelige, gule flekker på bakkroppen.

## Levevis
Arten finnes på våtmarker, myrer og ved bredden av ferskvann. Larvene lever trolig av bladlus. De voksne fluene besøker gjerne blomster og flyr i mai-august.

## Utbredelse
Dette er en nordlig art som finnes fra Belgia og nordover i Europa, og i Alpene. Den forekommer også ved stillehavskysten i Russland, trolig også i resten av det nordlige Russland. I Nord-Amerika er den utbredt fra Alaska sør til det midtre USA. I Norge finnes den over hele landet, muligens bortsett fra høyfjellet og mesteparten av Finnmark.

## Systematisk inndeling

* **[[Fluer]]** (Brachycera)  
** **[[Muscomorpha]]** 
*** **[[høyerestående fluer]]** [Cyclorrhapha)
**** **[[Aschiza]]**
***** **[[blomsterfluer]]** (Syrphidae)
****** underfamilie Syrphinae
******* gruppe Melanostomini
******** slekten fotblomsterfluer, *[[Platycheirus]]* Lepeletier & Audinet-Serville, 1828
********* duskfotblomsterflue, *Platycheirus amplus* Curran, 1927 

## Litteratur
* Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. *Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.*  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5

## Eksterne lenker
*
Looping Louie

**Looping Louie** er i utgangspunktet et barnespill, men har i enkelte spillkretser også høstet mye popularitet blant voksne. Målet med spillet er å slå på flyet som roterer slik at det treffer de andre spillernes høner og unngår dine. Spillet er designet for fire spillere.

## Spillmekanikk
Spillet består av et plastfly som er festet til en bom som kan beveges opp og ned. Selve flyet kan også rotere. En motor fører bommen og flyet rundt i sirkel. Hver spiller har så en liten spake som brukes til å slå flyet opp i luften. Bak spaken står tre hønebrikker som faller ned hvis flyet kommer borti. Siste spiller som har høner igjen vinner. 

Alle spillerne bør fortsette å spille til en vinner er kåret, slik at alle spakene er bemannet. 

## Looping Louie som kultfenomen
Etterhvert har spillet utviklet seg til rene kultfenomenet blant mange brettspillfantaster. På Alan R. Moons årlige brettspillfestival Gathering of friends arrangeres det hvert år turnering i dette spillet.

## Priser og utmerkelser
* Kinderspiel des Jahres, 1994
* Vant Kinderspielexperten, Kategori I (5-9 år gamle), 2006

## Referanser


## Eksterne lenker
* Amerikansk TV-reklame for spillet
* Looping Louie på Boardgamegeek.com (engelsk)
* Looping Louie på Spillskrinet
Stribørstet fotblomsterflue

**Stribørstet fotblomsterflue** (*Platycheirus peltatus*) er en middelsstor, slank flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den er utbredt over hele Norge. 

## Utseende
En middelsstor (8-11 mm), slank, blankt gul og svart blomsterflue. Den er en av de største *[[Platycheirus]]*-artene. På hannens forbein er låret brungult med tette, mørke hår langs bakkanten, leggen er ganske slank. Det første fotleddet er stort og hvitt, de påfølgende leddene ganske små. På mellombeina er leggen litt ujevn, men ikke tydelig utbuktet i midten. Bakkroppen har tre par firkantede, gule flekker.

## Levevis
Arten forekommer på mange slags åpne lokaliteter, både myrer og tørrere enger, også i skogbryn og åpen fjellbjørkeskog. Larvene lever av bladlus, også slike som går på kulturplanter, slik at arten er å se på som nyttig i jord- og hagebruk. De voksne fluene besøker gjerne blomster og flyr i mai-september.

## Utbredelse
Arten finnes over det meste av Europa og det nordlige Asia. Det er uklart om den også er utbredt i Nord-Amerika. I Norge finnes den over hele landet og er jamtover ganske vanlig.

## Systematisk inndeling

* **[[Fluer]]** (Brachycera)  
** **[[Muscomorpha]]** 
*** **[[høyerestående fluer]]** [Cyclorrhapha)
**** **[[Aschiza]]**
***** **[[blomsterfluer]]** (Syrphidae)
****** underfamilie Syrphinae
******* gruppe Melanostomini
******** slekten fotblomsterfluer, *[[Platycheirus]]* Lepeletier & Audinet-Serville, 1828
********* stribørstet fotblomsterflue, *Platycheirus peltatus* Meigen, 1822 

## Litteratur
* Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. *Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Syrphinae.*  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 408 sider. ISBN 978-91-88506-66-5

## Eksterne lenker
*
Amazing Grace

«**Amazing Grace**» er en kristen hymne som er skrevet av den engelske poeten og presten John Newton (1725–1807) og utgitt i 1779. Teksten har et tydelig budskap om at tilgivelse og forsoning er mulig for alle, uansett hvilke synder en måtte ha hatt begått og at sjelen kan bli frelst gjennom Guds barmhjertighet. Dette gjør sangen til en av de mest kjente innen den engelskspråklige verden.

Newton skal ha skrevet teksten ut fra egen, personlig erfaring. Han vokste opp uten noen religiøs tilknytning, og livet ble preget av en rekke faktorer, han ble i ung alder sjanghaiet (tvangsvervet) til Royal Navy og ble soldat, og deltok blant annet i slavehandel. I en forferdelig stormnatt ble han så redd at han tilkalte Guds hjelp og barmhjertighet, og dette var det øyeblikket hvor hans religiøse oppvåkning startet. Etter noen få år forlot han slavehandelen, og begynte i stedet å studere teologi.

Han ble ordinert som prest i Church of England i 1764, og Newton ble sjelesørger i Olney i Buckinghamshire, hvor han også begynte i skrive hymner sammen med poeten William Cowper. «Amazing Grace» ble skrevet til en seremoni første nyttårsdag 1773. Det er ikke kjent om denne framføringen var med musikk. Den ble gitt ut i trykket versjon i 1779 gjennom Newton og Cowpers utgivelse *Olney Hymns*, men forble relativt ukjent i England, men i USA ble den populær under bølgen av religiøse vekkelser tidlig på 1800-tallet.  

Forfatteren Gilbert Chase skriver at «Amazing Grace» er «uten tvil den mest kjente av alle folkelige hymner» og Newton-biografen Jonathan Aitken anslår at den blir framført rundt 10&nbsp;millioner ganger årlig. Den har hatt stor innflytelse innen folkemusikk. Sangens universelle budskap har gjort at den har holdt seg populær og siden 1960-årene har den en rekke innspillinger, hvor flere har fått listetopp-plasseringer.

## Melodien
Sangen har vært knyttet til mer en 20 melodier, men i 1835 ble den av den amerikanske komponisten William Walker knyttet til melodien «New Britain», som er den vanligste som brukes i dag. Denne melodien ble første gang gitt ut i 1831 og går i pentatonisk skala og skal være skrevet av James P. Carrell og David S. Clayton, men den opprinnelige utgaven og den opprinnelige teksten til denne melodien har gått tapt.

## Teksten
:Amazing grace! – how sweet the sound -
:That saved a wretch like me!
:I once was lost, but now  am found,
:Was blind, but now I see.
-
:'Twas grace that taught my heart to fear,
:And grace my fears relieved;
:How precious did that grace appear,
:The hour I first believed!
-
:Through many dangers, toils and snares,
:I have already come;
:'Twas grace has brought me safe thus far,
:And grace will lead me home.
-
:The Lord has promised good to me,
:His word my hope secures;
:He will my shield and portion be,
:As long as life endures.
-
:Yes, when this flesh and heart shall fail,
:And mortal life shall cease;
:I shall possess, within the veil,
:A life of joy and peace.
-
:The earth shall soon dissolve like snow,
:The sun forbear to shine;
:But God, who call'd me here below,
:Will be forever mine.

## Referanser

## Eksterne lenker
*