open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Trikken i Pyongyang

**Trikken i Pyongyang** består av tre ulike trikkelinjer i den nordkoreanske hovedstaden Pyongyang.

## Historie
Før Koreakrigen (1950–1953) eksisterte det tre trikkesystemer i Korea, i Seoul, Busan og i Pyongyang. Under krigen ble trafikken i Pyongyang lagt ned, mens systemene i Seoul og Busan overlevde krigen. De ble imidlertid lagt ned senere ettersom trafikken gradvis ble overført til busser på 1960-tallet.

Behovet for offentlig kollektivtransport er betydelig større i Nord-Korea, sammenlignet med Sør-Korea, blant annet fordi privatbilisme stort sett er ikke-eksisterende. Kollektivtrafikken måtte dessuten på grunn av oljemangel fokusere på elektrifiserte løsninger, som undergrunnsbane og trolleybuss. Etterhvert som bussrutene ble overfylte, ble det bestemt at en skulle bygge ut et trikkenett for å øke kapasiteten. Den første trikkelinja ble åpnet i 1991.

Gjennom 1990-tallet har det vært flere strømbrudd, som har gått ut over trikkelinjenes regularitet. I 2003 ble den østligste delen av linje 1 mellom P'yŏngyang-yŏk og Songsin stengt, fordi brua over Taedongelva ble for skrøpelig.

Det var tidligere forbudt for utenlandske turister å kjøre med trikken, men enkelte turoperatører legger nå inn en trikketur i programmet.

Vognmateriellet er produsert av det tsjekkoslovakiske selskapet Tatra så lenge landet var kommunistisk. Flere ulike modeller er i bruk, inkludert lavgulvtrikker.

I 1999 ble det også åpnet en trikkelinje i den nordkoreanske byen Ch'ŏngjin.

## Linjer
Det er tre trikkelinjer som er i drift på tilsammen 53,5&nbsp;km lengde.
*Linje 1: P'yŏngyang-yŏk () &mdash; Man'gyŏngdae (). Linja går øst-vest gjennom byen og åpnet 15. april 1991 og er 20&nbsp;km lang.
*Linje 2: T'osŏng () &mdash; Rangrang () &mdash; Munsu (). Linja går sør-nord gjennom byen i hovedsak på sør og østbredden av Taedongelva og åpnet i 1992 og er 14&nbsp;km lang.
*Linje 3: Sŏp'yŏngyang () &mdash; Rangrang (). Linja går øst-vest, i hovedsak i byens sentrum og åpnet i 1992 og er 16&nbsp;km lang.

Hver av trikkelinjene har egne trikkestaller. Per 2006 kostet en trikkebillett 5 won.

## Kŭmsusanlinja
Pyongyang har en egen trikkelinje som blir benyttet i Kumsusan minnepalass, der Kim Il-sung ligger begravet. Denne linja er bare for palassets besøkende og er ikke knyttet sammen med byens øvrige trikkenett. Det kreves ikke betaling for denne linja. Den benytter en egen sporvidde og egne vogner produsert i Sveits.

## Se også
*Pyongyangs undergrunnsbane

## Litteratur
*Hayato Kokubu, *Shōgun-sama no Tetsudō: Kitachōsen Tetsudō Jijō* (; "Railway of the Dear Leader: The Railway Situation in North Korea"), 2007. (ISBN 4103037318)

## Eksterne lenker
* The Pyongyang Metro  (uoffisielt nettsted)
Leirpollen

**Leirpollen** eller **Store Leirpollen** (nordsamisk: *Juovlavuotna*) er en fjordarm øst for Tanafjorden i Tana kommune i Finnmark. Fjorden har innløp mellom Leirpollnes i vest og Giemašlávvonjárga i øst, og strekker seg 5,5 kilometer sørover til Austertana i bunnen av fjorden.

Det ligger spredt bebyggelse langs begge fjordsidene, men i bunnen av fjorden ligger husene tettere ved bygda Austertana. 

Fylkesvei 890 går langs hele vestsiden av fjorden.

## Referanser
Eidsfjorden (Lebesby)

:*For andre fjorder med samme navn, se [[Eidsfjorden]].*
**Eidsfjorden** (nordsamisk: *Oarjjit Nuorevuotna*) er en fjordarm av Laksefjorden på sørsiden av Nordkinnhalvøya i Lebesby kommune i Finnmark. Fjorden strekker seg 15 km sørøstover til Hopseidet i bunnen av fjorden. Hopseidet er et om lag 500 meter bredt eid som går over til bunnen av Hopsfjorden, en fjordarm av Tanafjorden.

Fjorden har innløp mellom Kifjordneset i nord og Ersneset i sør. Vest for Kifjordneset går Kifjorden nordover. Den eneste bebyggelsen ved fjorden er gården Nordmannset på nordsida i den ytre delen og ved Hopseidet i bunnen av fjorden. 

Fylkesvei 888 går langs den indre delen av fjorden.

## Referanser
Otta–Dombåsbanen

**Otta–Dombåsbanen** betegner den 45,8&nbsp;km lange jernbanestrekningen mellom Otta og Dombås på nåværende Dovrebanen.

Banen ble vedtatt i 1907 og åpnet 5. desember 1913. Stasjonsbygningene på strekningen er særlig forseggjort som følge av at det ble utlyst en arkitektkonkurranse i 1911, som Arnstein Arneberg vant.

## Referanser
Stavernsodden fyr

**Stavernsodden fyr** er et fyr i Vestfold. Det ble etablert i 1855, men i starten besto det kun av en mindre fyrlykt samt vaktstue. Nåværende bygning ble oppført i 1874. Lysets høyde over havet er 43 meter og rekkevidden er femten nautiske mil. Fyrstasjonen ble automatisert i 1984. Bygningene driftes av Kystlaget Fredriksvern på dugnad. Intensjonen med driften er å ha fyrstasjonen tilgjengelig for allmenheten slik at flest mulig kan oppleve hvordan livet på et fyr kunne arte seg. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 300

**Fylkesvei 300** (**Fv300**), kalt *Ringveg nord*, går mellom Aulerød og Kilen i Tønsberg. Veiens lengde er 7,0&nbsp;km.

Opprinnelig (per 1940) gikk riksvei 300 mellom Sande sentrum og Tønsberg by.

1982 hadde den opprinnelige strekningen fått nye veinummer:
* Riksvei 318 mellom Sande og Stua i Holmestrand
* Riksvei 35 mellom Stua og Fogstad
* Fylkesvei mellom Fogstad og Dokken
* Riksvei 312 mellom Dokken i Holmestrand og Tønsberg sentrum

Traséen mellom E18 og fylkesvei 308 fikk senere tilbake den opprinnelige betegnelsen riksvei 300 frem til 1. januar 2010, da regionsreformen trådte i kraft og veien fikk status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 
:*Avstander er angitt i km*

## Referanser
 

## Eksterne lenker
* [Vegvesenets vegkart](https://www.vegvesen.no/vegkart/vegkart/#kartlag:geodata/hva:(~(id:532,filter:(~(typeId:4566,operator:%27*3d,verdi:(~5494)),(typeId:4568,operator:%27*3d,verdi:(~%27300))),farge:%270_0))/hvor:(fylke:(~7))/@236651,6580186,11) 
* 
* Statens vegvesen: Tønsbergpakken, Ringveg nord
Fylkesvei 2012

**Fylkesvei 2012** går mellom Nor og Hokkåsen i Kongsvinger kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 375 (Hedmark).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Lageshallen

**Lageshallen** ligger på Rabba og er et høydedrag mellom Haldenjordet/Dihlejordet og Storløkka i tidligere Norderhov kommune, nå del av storkommunen Ringerike. Området, som sogner til Haug prestegjeld og ligger i nær tilknytning til Hønefoss, har tilkomst via Rabbaveien og Lageshallveien. Lageshallen har villabebyggelse med utsikt mot nord, øst og sør.   

## Veier på Lageshallen
* Lageshallveien
* Slyngveien
* Utsikten
* Kortveien

## Referanser


## Se også
* Nordsiden
Salme 117

**Salme 117** er den korteste salmen i Salmenes bok og Bibelens korteste kapittel (i motsetning til Salme 119). På hebraisk inneholder den kun 17 ord.

## Eksterne lenker
* Salmen på norsk hos BibleGateway.com
Steve Coogan

**Stephen «Steve» John Coogan** (født 14. oktober 1965 i Middleton i Stor-Manchester i England) er en britisk skuespiller, komiker og imitator. Coogan er godt kjent for karakteren Alan Partridge i satireprogrammet *Knowing Me, Knowing You… with Alan Partridge* og *I'm Alan Partridge*.

Steve Coogan har vært nominert til, og vunnet, flere priser. Av prisene han har vunnet er både BAFTAs *Best Comedy Performance* og BAFTAs *Best Comedy* tildelt Coogan for serien *I'm Alan Partridge i 1997. 

== Filmografi (utvalg) ==
* 2001 &ndash; *The Parole Officer*
* 2002 &ndash; *24 Hour Party People*
* 2004 &ndash; *Jorden rundt på 80 dager*
* 2006 &ndash; *Natt på museet*
* 2006 [[Marie Antoinette (film fra 2006)|Marie Antoinette]]
* 2008 &ndash; *Tropic Thunder*
* 2009 &ndash; *Natt på museet 2*
* 2010 [[Marmaduke (film)|Marmaduke]]
* 2010 &ndash; *Percy Jackson & Lyntyven*
* 2010 &ndash; *The Other Guys*
* 2013 &ndash; *The Look of Love*
* 2013 [[The Look of Love (film)|The Look of Love]]
* 2013 [[Philomena]]
* 2013 [[Grusomme meg 2]]
* 2014 [[Night at the Museum: Secret of the Tomb]]
* 2015 [[Minions]]
* 2016 [[Rules Don’t Apply]]
* 2016 &ndash; *The Secret Life of Pets''
* 2017 Grusomme meg 3
* 2018 Holmes & Watson

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Eleanor Barooshian

**Eleanor Barooshian** (artistnavn: *Chelsea Lee*) var medlem av bandet The Cake (grunnlagt i New York in 1966). 

Eleanor Barooshian spilte i filmen You Are What You Eat i 1967, der hun sang duett med den kjente sangeren Tiny Tim. Barooshian sang den mannlige delen av Sonny & Chers sang I Got You Babe, mens Tiny Tim sang den kvinnelige delen med sin karakteristiske falsett-stemme. De ble oppdaget da de sang på Steve Paul's «The Scene» i New York. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Chelsea Lee's side på MySpace
* Chelsea Lee og Tiny Tim
Jakten på nyresteinen

:*For filmen, se [[Jakten på nyresteinen (film)]]
***Jakten på nyresteinen**'' er tittelen på en norsk barnebok fra 1994 skrevet av Vibeke Idsøe og illustrert av Harald Egede-Nissen. Boka forteller den fantasifulle historien om 8-åringen Simen som blir forminsket ved hjelp av en magisk teddybjørn og reiser inn i bestefarens syke kropp på jakt etter nyresteinen som gir ham smerter.

Den ble utgitt på bokmål på Cappelen forlag i 1994.

Boka ble overført til film i 1996.

## Referanser
Etroplinae

* *[[Etroplus]]*
* *[[Paretroplus]]*

**Etroplinae** er en gruppe ciklider som tidlig skilte lag med de andre ciklidene.
Det er tropiske fersvannsfisk fra India, Sri Lanka og Madagaskar.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Innsjøduskgjelledøgnflue

**Innsjøduskgjelledøgnflue** eller **Innsjøsanddøgnflue** (*Ephemera vulgata*) er en døgnflue som tilhører familiegruppen duskgjelledøgnfluer,

## Utseende
### Voksne (imago)
Kroppen er 14-25&nbsp;millimeter lang. Brunlig på farge. Vingene er trekantet og holdes rett opp og ut fra kroppen i hvile. Lengst bak på bakkroppen er det tre haletråder (cerci).

Den kan skilles fra Elveduskgjelledøgnflue (*E. danica*) på de mørke markeringene på oversiden av bakkroppen. Innsjøduskgjelledøgnflue har mørke markeringer på alle ledd, unnatt det første og siste. Elveduskgjelledøgnflue har slike markeringer bare helt bakerst.

### Nymfer/larver
Larvene er mellom 18-25&nbsp;millimeter lange og har tydelige parvise flekker på oversiden av alle bakkroppsleddene.

## Levevis
Innsjøduskgjelledøgnflue finnes der vannet er klart (reint), ved små bekker og vann med sandbunn, silt og mudder. Den er en av de største artene i Norge. De voksne flyr fra mai til september.

Innsjøduskgjelledøgnflue lever mesteparten av sitt liv som larver eller nymfer, i ferskvann, i mindre innsjøer, bekker og større elver. De voksne spiser ikke.

Eggene slippes av hunnen ned på vann overflaten. De synker straks til bunnen. Nymfene lever nedgravd i bunnmaterialet, i mudder og sand på bunnen. De spiser små partikler av organisk materiale, som alger, planterester  eller råtnende planter. Men også av andre mindre dyr. I Norge har den vanligvis et nymfestadium på 2 år.

Innsjøduskgjelledøgnflue tilhører gruppen insekter med ufullstendig forvandling, som betyr at den ikke har et puppestadium mellom nymfestadiet og «Fluestadiet» (imago). Døgnfluenes livssyklus er enestående i dyreriket på grunn et mellomstadie kalt subimago som ingen andre kjente insektsgrupper gjennomgår. Fluefiskere kaller dette stadiet for dun (engelsk).

Døgnfluer kan ikke ta til seg føde eller fuktighet som voksne individer. Hanner lever sjeldent mer enn ett døgn.

## Systematisk inndeling

* Orden Døgnfluer (Ephemeroptera)
** Familie Duskgjelledøgnfluer (Ephemeridae)
*** Innsjøduskgjelledøgnflue, *Ephemera vulgata* Linnaeus, 1758

## Litteratur
* Johansen, G.O. og Lunde, V. 1993. *Sjekkliste for norske døgnfluer (Ephemeroptera) med forslag til norske navn.* Norsk entomologisk forening, InsektNytt 18(3-4), s. 19-22
* Arnekleiv, Jo Vegar. 1995. *Døgnfluelarver.* Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 14,  45 sider.
* Puthz, V. 1978. *Ephemeroptera.*  Limnofauna Europaea, J. Illies (ed.). Fischer Verlag, Stuttgart. side 256 – 263.

## Eksterne lenker
*
Moderne engelsk

**Moderne engelsk språk** (engelsk: *Modern English*) er den formen for engelsk som har blitt talt siden det store vokalskifte, ferdig omkring 1550.

Til tross for noen forskjeller i vokabularet er tekster fra det 17. århundre, slik som verker av William Shakespeare og King James-bibelen, ansett for å være i moderne engelsk, eller mer spesifikt, tidlig moderne engelsk.

Moderne engelsk har en rekke dialekter talt i forskjellige land rundt om i verden. De fleste av disse er likevel innbyrdes forståelig. Blant annet amerikansk engelsk, australsk engelsk, britisk engelsk, canadisk engelsk, karibisk engelsk, irsk engelsk, indisk engelsk, newzealandsk engelsk, filippinsk engelsk, singaporsk engelsk og sørafrikansk engelsk. Disse dialektene kan en møte på ved forskjellige sammenhenger; for eksempel benytter noen amerikanske skuespillere i Hollywood eller historiske eller mytiske episke dikt seg ofte av britisk-avledede aksenter. Samtidig finnes det britiske, australske og fremmedspråklige ikke-engelsktalende internasjonale popsangere som synger med en *industrinøytral* amerikansk aksent for å appellere til den internasjonale befolkningen.

Ifølge *[[Ethnologue]]* er det over 508 millioner som snakker engelsk som første- eller andrespråk per 1999, et tall som kun overgås av kinesisk hvis man tenker på antall som snakker språket. Imidlertid snakkes kinesisk innenfor et geografisk mindre område som hovedsakelig innbefatter fastlandet i Kina, Taiwan og Singapore og et anselig immigrantsamfunn i Nord-Amerika. Engelsk derimot er snakket over et vidstrakt område, blant annet i Storbritannia, Irland, Canada, Amerikas forente stater, Australia, New Zealand, India, Pakistan og Sør-Afrika. Engelskens store antall språkbrukere, samt dens globale tilstedeværelse, har gjort engelsk til et vanlig språk å bruke innen f.eks. forretninger.

## Referanser
Publius Annius Florus

**Publius Annius Florus** var en romersk dikter som var en venn av keiser Hadrian.

Verkene *Virgilius orator an poeta*, *De qualitate vitae* og *De rosis* tillegges ham. I det førstnevnte verket står det at forfatteren var født i Afrika.

Han er kanskje den samme som historikeren Florus.

## Referanser
Radiohuset (København)

**Radiohuset** var hovedkvarter for Danmarks Radio fra 1941 til 2006 og ligger på Frederiksberg.  Tomten tilhørte tidligere Ladegården på Nørrebro og tjente som kirkegård for de fattige «ladegårdslemmene».

Huset ble bygget i en tid da radio holdt på å utvikle seg til et massemedium. Behovet for større fasiliteter for den daværende Statsradiofonien meldte seg derfor i økende grad på 1930-tallet. Arbeidene startet i 1936, og allerede i desember 1940 ble det første programmet sendt fra Radiohuset. Bygningen er tegnet av Vilhelm Lauritzen.

Danmarks Radio startet med fjernsynsproduksjon i Radiohuset i 1952, og mellom 1953 og 1958 ble det bygget en ny fløy og påbygget en ekstra etasje. I 1972 ble en nabobygning, Worsaaesvej 17, kjøpt, og koblet til resten av bygningsmassen.

TV-produksjonen ble fra 1963 gradvis flyttet til den nye TV-Byen. Nyhetsprogrammet TV-Avisen ble likevel produsert på Radiohuset frem til 1983.

Radiohuset ble fredet i 1994.

I 2007 flyttet Danmarks Radio ut av Radiohuset. Det Kongelige Danske Musikkonservatorium, som kjøpte bygningen fra Danmarks Radio i 2001 og de siste årene leide den ut til DR, har nå flyttet inn i Radiohuset.

## Referanser


## Litteratur
* Finn Slumstrup: *Radiohuset på Frederiksberg*. DR, 2004. ISBN 87-7953-759-6
University of North Carolina at Chapel Hill

**University of North Carolina at Chapel Hill (UNC)** er et delstatseid, Public Ivy-universitet i Chapel Hill i delstaten Nord-Carolina i USA. Lærestedet inngår sammen med ytterligere fire campuser i University of North Carolina (UNC system).  Det ble opprettet i 1789.

Rangeringene hos *[[U.S. News & World Report]]* er meget høye innen farmasi, medisin, kjemi, bibliotekvitenskap, og ingeniørfag.

Den kontroversielle teologen Bart Ehrman jobber ved universitetet, mens visepresidentkandidat og senator John Edwards var student her.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Janus Nabil Bakrawi

**Janus Nabil Bakrawi** (født 23. desember 1974) er en dansk skuespiller. 

## Biografi
Han er sønn av en polsk mor og en palestinsk-jordansk far, som kom til Danmark på 1960-tallet som fremmedarbeider. Han er oppvokst både i Jordan, Polen og Danmark. Som 14-årig flyttet han til Nørrebro, hvor han, via Dramaskolen i Teglgårdsstræde, ble interessert i teaterarbeide. I 1992 kom han inn på Skandinavisk Teaterskole og gikk ut i 1995. I 1998 var han med til at skrive manuskript til filmen *[[Pizza King]]*, hvor han også spiller rollen som den kriminelle Bobby. Han huskes av de fleste for sin rolle som den rebelske taxisjåføren i  TV-serien *[[Taxa (TV-serie)|Taxa]]*, og har også en forholdsvis stor rolle i *[[Ørnen (TV-serie)|Ørnen]]*.

## Filmografi (utvalg)
### Skuespiller

### Manus

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Janus Nabil Bakrawi hos Den danske film database
Ellinor

**Ellinor** og **Elinor** er nordiske kvinnenavn. *Elinor* er også et engelsk kvinnenavn. 

## Etymologi
*Ellinor* og *Elinor* er nordiske former av *[[Eleanor]]*, den engelske formen av det romerske kvinnenavnet *[[Eleonora]]*. *Elinor* er også en engelsk variant av *Eleanor*. Opprinnelsen til navnet er usikker. Det kan være:
* en fransk form av det provençalske navnet *Aliénor*, som kan ha opprinnelse i det germanske navneleddet *ali*, «annen, fremmed».
* dannet av et arabisk navn med betydningen «gud er mitt lys»
* relatert til navnet *[[Helena]]*

## Utbredelse
*Eleanor* eller *Elinor* har vært vanlig navn i England siden 1500-tallet.

*Eleanor* var et populært navn i USA fra 1910-årene til 1930-årene.

Navnet *Ellinor* var vanlig i Norge i fra 1920- til 1950-årene og igjen fra 2010-årene og hadde en popularitetstopp med 1,2 % i 2025.

*Ellinor* er et sjeldent navn i befolkningen i Norge, men har vært et populært navn på norske jentebarn siden 2010-tallet. Formen *Elinor* er sjeldnere i Norge.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Elinor Glyn (1864–1943), britisk forfatter
* Elinor Wylie (1885–1928), amerikansk dikter
* Elinor Ostrom (f. 1933), amerikansk samfunnsviter
* Ellinor Rafaelsen (f. 1945), norsk forfatter
* Ellinor Flor (f. 1949), norsk tekstilkunstner
* Elinor Lipman, amerikansk forfatter

## Annen bruk av navnet
* *[[Ellinors vise]]*, sang fra 1976 med tekst av Klaus Hagerup og melodi av Sverre Kjelsberg
* ELINOR, nettverk for elektronisk litteratur i Norden

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Einerdvergmåler

**Einerdvergmåler** (*Eupithecia intricata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (*Eupithecia*) og finnes i hele Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 20 – 24 mm), slank, grå måler. **Forvingen** er lysgrå med fire buede, smale, svarte tverrstriper, den ytterste av disse er markert bølgete. Midt i vingen er det en oval, svart flekk. **Bakvingen** er temmelig ensfarget grå. Larven er naken, skarpt grønn med to hvite lengdestriper på hver side.

## Levevis
Arten finnes i hager og parker, på beitemarker og andre områder der det vokser einer (*Juniperus communis*), som er larvenes viktigste næringsplante i Norge. Larvene kan også leve på plantede sypresser (*Cupressus* spp.). De voksne sommerfuglene flyr i mai – juni.

## Utbredelse
Arten forekommer over hele Europa og i det nordlige Asia. I Norge finnes den over hele landet.
 
## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* UK moths, ''Eupithecia intricata''
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Malurtdvergmåler

**Malurtdvergmåler** (*Eupithecia innotata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (*Eupithecia*) og finnes langs kysten av Østlandet og Sørlandet Norge. Denne arten ble tidligere delt opp i flere arter, men det er i dag vanlig å regne dem som former av samme art som går på ulike næringsplanter.

## Utseende
En liten til middelsstor (vingespenn 18 – 24 mm), slank, smalvinget, mørkgrå måler. Den er mørkere på farge enn de aller fleste andre dvergmålere (*Eupithecia* spp.) og kan kjennes på dette ved siden av de smale forvingene. Vingene er vanligvis nokså ensfarget mørkgrå, med utydelige, lysere tverrbånd. Midt i forvingen er det en ganske liten, svart flekk. Larven er lyst gulbrun med brune og grønnlige tegninger, mest påfallende en rekke av store, brungrønne, pileformede flekker langs ryggen. Den har tallrike, små, hvite vorter over hele kroppen.

## Levevis
Denne arten omfatter mange ulike former som lever på ulike næringsplanter. En form lever på ask (*Fraxinus excelsior*), en annen på tindved (*Hippophae rhamnoides*), en på tamarisk (*Tamarix* sp.) og en på markmalurt (*Artemisia campestre*) og burot (*Artemisia vulgaris*). Arten har gjerne to generasjoner hver sommer, med voksne målere i mai – juni og i august.

## Utbredelse
Arten finnes over hele den palearktiske sone. I Norge er den bare funnet langs kysten vest til Vest-Agder. Den er listet som sårbar (VU) i Norsk rødliste for arter fra 2006.

## Referanser




## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* UK moths, ''Eupithecia innotata''
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Humledvergmåler

**Humledvergmåler** (*Eupithecia assimilata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (*Eupithecia*) og finnes nord til Nordland i Norge. Den er en av ganske få dvergmålere som kan gjøre skade i landbruket, på 
humledyrking.

## Utseende
En liten (vingespenn 17 – 22 mm), slank, varmt gulbrun måler. Den kan kjennes på vingenes farge og tegninger. **Forvingen** er varmt gulbrun (lyst kastanjebrun) med en markert, oval, svart flekk midt i vingen. Langs forkanten av vingen er det 6 – 7 mørke flekker. Langs ytterkanten er det en rekke av små, hvite flekker, den bakerste av desse er stor, rund med hakkete kanter. **Bakvingen** er blekt brunlig. Larven er naken, lang og tynn, grønnlig eller purpurfarget med mørke flekker.

## Levevis
Arten forekommer i skogkanter og hager. Larvene lever på blomstene av humle (*Humulus lupulus *), rips (*Ribes rubrum*) og solbær (*Ribes nigrum*). De kan gjøre noe skade i humledyrking ved at de ødelegger blomstene. De voksne målerne flyr i mai – juni

## Utbredelse
Arten er vidt utbredt og forekommer i hele Europa, videre i Nord-Asia og i Nord-Amerika. I Norge er den funnet nord til den sørlige delen av Nordland.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* UK moths, ''Eupithecia assimilata''
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Vårdvergmåler

**Vårdvergmåler** (*Eupithecia abbreviata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (*Eupithecia*) og er bare funnet nær Kristiansand i Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 19 – 22 mm), slank, grå måler. Typiske eksemplarer kjennes lett på at forkanten, bakkanten og en lengdestripe langs midten av forvingen er gulbrune, men dette kan være utydelig. Ellers kan den ligne på mange andre dvergmålere (*Eupithecia* spp.), men den utmerker seg med at vingene har markerte, mørke streker. Forvingen har to doble, lyse tverrbånd rundt midten, men disse er ofte utydelige. Ved ytterkanten av det innerste av disse båndene sitter det en smal, svart flekk. Larven er grå (uten noe brunskjær), med en del korte børster, langs ryggen med en rekke av klokkeformede, brunsvarte flekker, langs sidene med hvite skråstriper.

## Levevis
Denne arten lever i løsvkog. De voksne målerne flyr ganske tidlig på våren, i april – mai. de flyr fra kveldingen og utover natten og kommer gjerne til lys. Larvene lever på eik (*Quercus* spp.) og hagtorn (*Crataegus* spp.).

## Utbredelse
Arten forekommer i Nord-Afrika og i Europa, bortsett fra de østlige delene. I Norge er arten bare kjent fra Aust-Agder og Vest-Agder. De ble først funnet ved Kristiansand i 1985.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* UK moths, ''Eupithecia abbreviata''
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Hell Night

***Hell Night*** er en amerikansk skrekkfilm fra 1981 regissert av Tom DeSimone. Filmen handler om fire ungdommer som skal tilbringe en natt i et gammelt gods hvor en far drepte hele sin familie for mange år tilbake. De de ikke vet er at en av sønnene overlevde og fremdeles befinner seg i bygningen. Hovedrollen spilles av Linda Blair, mens sentrale biroller spilles av Vincent Van Patten, Peter Barton og Suki Goodwin.

## Handling
For å bli tatt opp i en college-klubb må fire ungdommer tilbringe en natt i et øde og sagnomsust gods. For tolv år siden drepte husets far hele sin familie og tok etterpå livet av seg selv. Politiet fant imidlertid ikke liket til husets deformerte sønn, og ryktene vil ha det til at han fremdeles lever et sted på det enorme godset. Når en av ungdommene blir funnet myrdet, forsøker de andre å ta seg ut, men det blir vanskelig siden hele eiendommen er forseglet med en stor mur. Eiendommen ligger på et øde sted langt unna folk.

## Om filmen

### Popularitet og økonomi
Filmen ble ingen stor kinosuksess i USA, hvor den kun innbrakte 2,3 millioner dollar.

Produksjonskostnadene var på 1,4 millioner dollar.

### Anmelderne
*Hell Night* fikk lunken mottakelse av anmelderne, noe som blant annet gjenspeiles i at den har oppnådd 56 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den bare 1 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin gav den 1,5 av 4 stjerner.

### Priser
Den vant prisen for beste spesialeffekter ved Catalonian International Film Festival.

### Annet
Store deler av filmen ble innspilt ved The Kimberly Crest mansion i California.

## I rollene
(utvalg)
* Linda Blair –  Marti Gaines 
* Vincent Van Patten –  Seth 
* Peter Barton –  Jeff Reed 
*Jenny Neumann –  May West
* Kevin Brophy –  Peter Bennett 
* Suki Goodwin –  Denise Dunsmore
* Jimmy Sturtevant –  Scott

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kine

**Kine** er en norsk kortform av kvinnenavnet *[[Christina]]*, som har opprinnelse i latinske *Christianus*, «kristen». *Kiné* er et senegalesis navn.

## Utbredelse
*Kine* er et nokså vanlig navn i Senegal (*Kiné*) og i Norge, men er svært lite utbredt i andre land.

|}

*Kine* var et populært navn på norske jentebarn på 1980-tallet.

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Kine Hellebust (f. 1954), norsk skuespiller
* Kéné Ndoye (født 1978), senegalesisk friidrettsutøver
* Kine Beate Bjørnås (f. 1980), norsk langrennsløper
* Kine Lam, senegalesisk musiker
* Fatou Kiné Ndiaye, senegalesisk basketballspiller

## Annen bruk av navnet
* *Faat Kiné*, senegalesisk film fra 2000

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stacy Dragila

**Stacy Renée Dragila** (født 25. mars 1971) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver.

Hennes største triumf var gullet i stavsprang under OL 2000 i Sydney, foran australske Tatiana Grigorieva og islandske Vala Flosadóttir. I tillegg vant hun to VM-titler i stavsprang &ndash; under VM 1999 i Sevilla (foran Anzjela Balakhonova og Tatiana Grigorieva), og under VM 2001 i Edmonton (foran Svetlana Feofanova og Monika Pyrek).

Mellom 1999 og 2003 satte hun fem verdensrekorder, og forbedret seg med 21 centimeter:

* 21. august 1999: 4,60 m
* 23. juli 2000: 4,63 m
* 28. april 2001: 4,70 m 
* 9. juli 2002: 4,71 m 
* 9. juni 2003: 4,81 m

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Fotografier av Stacy Dragila
Henning H. Tønsberg

**Henning Heyerdahl Tønsberg** (født 9. mars 1875 i Kristiania, død 7. oktober 1936 i Eidsvoll) var en norsk apoteker, mest kjent som naturfotograf, skribent og fjellklatrer.

Han var utdannet cand.pharm. (1898) og virket som apoteker i Levanger, Bergen, Kristiania, Kongsberg (1922–1932) og Eidsvoll (1933–1936). Klatreinteressen fikk han av sin far, boktrykker Henning Bødker Tønsberg (d. 1881).

I 1901 besteg han Store Skagastølstind. I 1904 var han blant de fire klatrerne som åpnet de første klatrerutene i Kolsås-massivet: «Kålbladet» i Nedre sydstup og «Bratteggen» i Øvre sydstup. I 1908 var han en av stifterne av Norsk Tindeklub, og ble valgt som klubbens første leder. Han foretok tolv førstebestigninger. Fotografiene som han tok underveis ga ham gullmedalje for natur- og sportsfotografier i 1914.

I Kongsberg  dokumenterte han Kongsberg Sølvverk. Disse bildene ga familien til Norsk Bergverksmuseum i 1993. Kongsberg kommune har hedret ham ved å gi en vei navnet Henning Tønsbergs vei. Han skrev ofte artikler for Den Norske Turistforening.

Hans sønn Henning Tønsberg vant i Holmenkollen (1927), og ble senere apoteker, fjellklatrer og fotograf. 
## Referanser
Theo

:*For hardrock-bandet, se [[Theo (band)]]*

**Theo** og **Teo** er en kortformer av mannsnavnene *[[Theodor]]* og *[[Teodor]]*, som har opprinnelse i de greske ordene *theos*, «gud», og *doron*, «gave». En navnebærer er den engelske fotballspilleren Theo Walcott.

## Etymologi
*Theo* er en kortform av den greske navnet *Theodoros*, som kommer fra *theos*, «gud», og *dōron*, «gave». Navneleddene kan videre spores tilbake til de urindoeuropeiske leddene **dhes-*, «religion», og **do-*, «gi».

*Theo* er også en engelsk kortform av *Theobald* og en nederlandsk kortform av *Theofilus*.

## Utbredelse
I Norge og Sverige har navnet vært dokumentert første gang på midten av 1800-tallet.

Navnet *Theo* har vært vanlig i Norge siden 2000-årene og hadde en popularitetstopp med 0,9 % i 2024. Navnet er dermed vanlig blant generasjon Alfa i Norge.

På verdensbasis har *Theo* vært mest populært fra 1990-årene.

*Theo* er i dag et vanlig navn blant annet i Madagaskar og Kypros. Navnet har også vært svært populært som guttenavn i blant annet Frankrike og Tyskland i 2010- og 2020-årene.

|}

## Kjente personer med navnet

Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Theo van Doesburg (1883–1931), nederlandsk kunstner
* Theo Tobiasse (født 1927), israelsk-fransk kunstner
* Theo Angelopoulos (1935–2012), gresk regissør
* Theo Koritzinsky (født 1941), norsk politiker
* Theo van Gogh (1957–2004), nederlandsk filmregissør, manusforfatter og samfunnskritiker
* Theo Epstein (født 1973), amerikansk baseball‑leder
* Theo James (født 1984), britisk skuespiller og musiker
* Theo Walcott (født 1989), engelsk fotballspiller

## Annen bruk av navnet
* Theo, norsk hardrock-band

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mirakulin

**Mirakulin** er et glykoprotein som utvinnes fra mirakelbær, en busk som vokser i Vest-Afrika (*Synsepalum dulcificum* eller *Richadella dulcifica*).  

Mirakulin smaker ikke søtt, men etter at man har smakt på mirakulin med tungen, oppfattes sure smaker, som sitron, som søte i opptil en time etterpå. I Vest-Afrika er det lille røde bæret brukt til å forbedre smaken på syrlig mat. Siden mirakelfrukten selv ikke har noen distinkt smak, har denne smaksendrende funksjonen til frukten blitt betrakte som et mirakel.

Den aktive substansen, som ble isolert av den japanske professoren Kenzo Kurihara, ble gitt navnet mirakulin etter mirakelfrukten, da han publiserte sitt arbeid i det vitenskapelige tidsskriftet *[[Science]]* i 1968.

## Referanser
Luella Miner

**Luella Miner** (født 1861 i Oberlin i Ohio i USA, død 1935) var en amerikansk presbyteriansk protestantisk kinamisjonær. Hun hadde utdannelse fra Oberlin College (1884, doktorgrad) og underviste ved Fisk University i Nashville i Tennessee 1884-1887. I Kina var hun ved *Luho Academy*, *North China Union College* (som hun grunnla og ledet) og Cheeloo Theological School. Hennes tid som misjonær i Kina varte fra 1887 til 1935.  Hun var i Kina under bokseropprøret og opplevde beleiringen av legasjonsområdet i Beijing i 1900.

## Verker
* *Celebrating the constancy of one hundred Chinese Christians: How the Tung-cho Church commemorated its martyr dead*, Pilgrim Press, 1901
* «The Flight of the Empress Dowager», i *Century Magazine*, mars 1901
* *Two Heroes of Cathay*, New York: Fleming H. Revell, 1902
* *China's Book of Martyrs: A Record of Heroic Martyrdoms and Marvelous Deliverances of Chinese Christians During the Summer of 1900*, Philadelphia: The Westminster Press, 1903
* *Evolution of a woman's college in China: North China Union, Woman's College, Peking*, Woman's Board of Missions of the Interior, 1914 ASIN: B00088YK2S

Hun skrev også på kinesisk en lærebok i teologi.

## Etterlatte papirer
Hennes etterlatte papirer oppbevares ved University of Washington og omfatter brev, dagbok (1901–21), talemanuskripter, rapporter, fotografier, og dokumenter vedrørende hennes undervisningsvirksomhet. Det er også materiale om bokseropprøret og beleiringen av legasjonsområdet i Beijing i 1900, og en rapport om fotbinding skrevet av en av hennes studenter i 1894.

## Referanser


## Litteratur
* Mary Harriet Porter: *Luella Miner*, 1916 
* Noel Piper: *Faithful Women and Their Extraordinary God*, Crossway Books, 2005 ISBN 1581346735
Herbert Booth

**Herbert Booth** (født 26. august 1862, død 25. september 1926) var tredje sønn av Catherine og William Booth. Han var offiser i Frelsesarmeen og kjent som en av verdens første filmskapere.

Da han var 20 år ble Herbert sendt for å hjelpe søsteren Kate Booth med å starte opp Frelsesarmeen i Frankrike. To år senere fikk han ansvar for den engelske offisersskolen, altså opplæring av offiserer (pastorer) i Frelsesarmeen. Han skrev også flere sanger for Frelsesarmeen, han var dirigent for hornmusikken og leder av sangkoret.

I 1886 ble han syk og sendt til Australia for å hvile og bli frisk. Han bodde da i en gullgraverby og i løpet av denne tiden fant han en gullklump som var så stor at han kunne lage en ring av den til sin fremtidige kone, den nederlandske salvasjonisten Cornelie Schoch.

Da Herbert Booth var 26 år gammel, fikk han ansvar for alt arbeid for Frelsesarmeen i Storbritannia. Senere, fra 1892-1896, var han leder for Frelsesarmeens arbeid i Canada. Etter hvert ble han sendt som leder til Frelsesarmeen i Australia. Helsen begynte nå å svikte ham, han slet med depresjoner, men var fortsatt veldig aktiv.

## Filmskaper
I Australia fikk Herbert stor interesse for filmproduksjon. I 1897 gav han ut Australias første stumfilm. Året etterpå gav han og salvasjonisten Joe Perry ut en mulitmedia produksjon som ga et innblikk i Frelsesarmeens arbeid i Australia.

For å feire William Booths 70-årsdag startet Frelsesarmeen 70 forskjellige prosjekter. Ett av disse var rekrutteringsfilmen Soldiers of the cross som hadde som mål å verve flere offiserer til Frelsesarmeen. Herbert Booth jobbet som produsent for denne filmen.

I 1902 forlot Cornelie og Herbert Frelsesarmeen for å bli omreisende evangelister. Han kjøpte Soldiers of the Cross fra Frelsesarmeen for rettighetene til de sangene han hadde skrevet. Han brukte så filmen i evangeliske kampanjer som han hadde i USA, Canada, England, New Zealand og Australia.

I 1920 døde Cornelie, og tre år senere giftet Herbert seg igjen, denne gang med Anne Lane, som også var en tidligere offiser i Frelsesarmeen. I 1926 døde Herbert Booth i New York City.

## Sanger av Herbert Booth
* Ut vi drager til nasjoner
* Ut til strid! Hør ropet gjalle
* En røst til meg lød i det fremmede land
* Fryd, frihet, fred, Guds rike skatter (på Stephen Fosters melodi "Old Folks at Home")

## Referanser
Glykoprotein

Et **glykoprotein** er et makromolekyl som består av et protein med kjeder av karbohydrater (polysakkarider), eller "karbohydratrester" på overflaten av molekylet. Glukoproteiner syntetiseres av ribosomer bundet til endoplasmatiske retikulum, og deretter påhektes et karbohydrat som er syntetisert av proteiner i endoplasmatisk reticulum. Glykoproteiner er vanlige i cellemembranen og har meget varierende funksjoner der.

## Funksjoner i kroppen
De fleste membranbundne og secernerte (utskilte) proteiner er glykoproteiner. De er ofte viktige som proteiner på cellemembranen, der de spiller en rolle i kommunikasjon og interaksjon mellom cellene. Glykoproteiner finnes også i cytosol, men funksjonen her er mindre forstått. De fleste proteiner som finnes i blodet, er glykoproteiner. En annen gruppe glykoproteiner med stor betydning for kroppen er immunforsvarets antistoffer.

Det slimaktige glyoproteinet mucin, som finnes i spytt, er med på å mykgjøre mat i munnhulen og har en glidende effekt.

## Referanser
Liv Finstad

**Liv Finstad** (født 21. juli 1950 i Gamlebyen, Oslo) er en professor emerita i kriminologi ved Universitetet i Oslo.

Hun er cand. sociol. fra Universitetet i Oslo (1979) og har også utdannelse fra Norsk Journalisthøgskole (1970–1971). Hun arbeidet som journalistlærling i *[[Gamle Aker Budstikke]]* (1969–1970) og var redaktør for studentavisen *[[Universitas (avis)|Universitas]]* (1973). Finstad har lenge vært tilknyttet Det juridiske fakultet (UiO), i studietiden som vitenskapelig assistent (vit.ass.) ved institutt for kriminologi og strafferett og senere som stipendiat, førsteamanuensis og professor fra 2000 ved Institutt for kriminologi og rettssosiologi.

Finstad har skrevet bøker og fagartikler om blant annet prostitusjon, sosialt arbeid og om politiet og var også medforfatter av pseudonymet Ida Halvorsens (d. 2023) selvbiografi *[[Hard Asfalt]]*, en bok som ble filmatisert med samme tittel. Boken dokumenterer prostitusjonsmiljøet i Oslo med utgangspunkt i Halvorsens liv som rusavhengig og prostituert.

I 2008-2008 ledet hun et utvalg oppnevnt av Justisdepartementet som evaluerte kontrollmekanismer for politiet (NOU 2009:12). Finstad satt i styret ved Politihøgskolen (1992–98). Hun var styreleder ved Norsk senter for menneskerettigheter 2008-2012.

Hun var i 1970-årene med på å etablere Nyfeministene (1970) og ble senere aktiv i Kvinnefronten. Som lokalpolitiker i 1980-årene hadde hun verv i Rød Valgallianse. Finstad satt i Oslo bystyre 1983–1987 for RV sammen med Erling Folkvord (1949-2024). Hun er blant annet kjent for formuleringen «sauer er ålreite dyr» da hun forsvarte RVs landbrukspolitikk i NRK i 1983. 

## Bibliografi
* *Varetektsfanger forteller* (1980). Med Anne Lise Gjetvik
* Cecilie Høigård og Finstad, *Bakgater, om prostitusjon, penger og kjærlighet* (Pax, 1986, 1993). 
* Ida Halvorsen, *[[Hard Asfalt]]* (Pax, 1986). Skrevet i samarbeid med Liv Finstad og Cecilie Høigård.
* *Den betalte familie, nye livsformer for folk i krise* (Pax, 1990)
* Cecilie Høigård og Finstad, *Kriminologi* (Pax, 1997). Artikkelsamling.
* *Politiblikket* (Pax, 2000)
* Cecilie Høigård og Finstad, *Straff og rett* (Pax, 2006)
* *Et ansvarlig politi. Åpenhet, kontroll og læring* (NOU 2009:12).regjeringen.no

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Folkerepublikken Kinas liste over nasjonale historiske minnesmerker og kulturgoder

**Folkerepublikken Kinas liste over nasjonale historiske minnesmerker og kulturgoder** (kinesisk: 全国重点文物保护单位, pinyin: *Quánguó zhòngdiǎn wénwù bǎohù dānwèi*, = «Nasjonale historiske minnesmerker og kulturgoder under statlig vern») er en liste oppstilt av den kinesiske regjering ved Statsrådet som skal favne verneverdige landets historiske og kulturelle minner. 

En første liste med 180 minnesmerker ble oppsatt den 3. april 1961. En komplettering med ytterligere 62 minnesmerker fulgte i 1982. Senere er den blitt utvidet en rekke ganger. Det dreier seg om viktige steder for landets historie, kunst og vitenskap: Bygninger, kulturgods, graver, gammel arkitektur, huleklostre, steininnskrifter og meget annet.

## Vedtak av Det kinesiske Statsråd

## Litteratur
**Quanguo zhongdian wenwu baohu danwei (di-yi pi zhi di-yu pi)* (全国重点文物保护单位（第一批至第五批）), Beijing: Wenwu chubanshe 2004, 3 bind, 
**Quanguo zhongdian wenwu baohu danwei (di 6 pi)* (全国重点文物保护单位(第6批), Beijing: Wenwu chubanshe 2008, 3 bind, 
* *Zhongguo wenhua yichan cidian*, Wenwu chubanshe 2009, 

## Eksterne lenker
*
Xizhimen

**Xizhimen** (西直门: *Xīzhímén*; Mandsju: *Tob wargi duka*) var tidligere en port i Beijings bymur, men er nå et trafikknutepunkt i byen. Det var her at man tidligere førte inn drikkevannet til keiseren, fra Jadekildehøydene vest for Beijing. Selve byporten ble revet i 1969. 

Beijing annen ringvei krysser her Xizhimen ytre gate. Et trebuet høyhus er karakteristisk kjennetegn i området. To undergrunnslinjer har overgangsstasjon her, og Beijings nordbanestasjon er her.

## Eksterne lenker

* Xizhimens naturvernsområde
Fred (navn)

**Fred** er et mannsnavn med flere mulige opprinnelser. Det kan være:
* en kortform av mannsnavnet *[[Fredrik]]* som har opprinnelse i de gammelhøytyske ordene *fridu*, «fred», og *rihhi*, «rik, mektig».
* en maskulin form av kvinnenavnet *[[Frida]]* som kan ha opprinnelse i norrøne *fríðr*, «vakker» eller «kjærlighet, fred», gammelhøytyske *fridu*, «fred», eller gammelengelske *frið*, «fred».

## Utbredelse
*Fred* var et vanlig navn i England fra 1800-tallet og frem til ca 1920.

*Fred* var et populært navn i USA fra 1880-årene til 1930-årene.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Fred Astaire (1899–1987), amerikansk skuespiller, scenedanser og sanger
* Fred. Olsen (1857–1933), norsk skipsreder
* Fred. Olsen (f. 1929), norsk skipsreder
* Fred Anton Maier (1938–2015), norsk skøyteløper
* Fred Willard (1939–2020), amerikansk komiker
* Fred Ove Reksten (f.1954) norsk visesanger, skrev teksten til Jenter fra Bergen, melodien til Salme av Jakob Sande, totalnekter,
*
* Fred Thompson (1942–2015), amerikansk jurist og politiker
* Fred Børre Lundberg (f. 1969), norsk kombinertløper
* Fred Endresen (f. 1971), norsk musiker
* Frederico Rodrigues Santos (f. 1993), brasiliansk fotballspiller, bedre kjent som Fred
* Frederico Chaves Guedes (f. 1983), brasiliansk fotballspiller som spilte 2006- og 2014-VM for Brasil
* Helbert Frederico Carreiro da Silva (f. 1979), brasiliansk tidligere fotballspiller som aldri spilte for landslaget

## Annen bruk av navnet
* Fred Flintstone, amerikansk tegneseriefigur

## Referanser


## Eksterne lenker
*
China Daily

**China Daily** (kinesisk: 中国日报) er den første og største engelskspråklige dagsavis i Folkerepublikken Kina, og den eneste engelskspråklige avisen i Kina ved siden av *[[Shanghai Daily]]*.

China Daily ble grunnlagt 1. juni 1981, og utkommer i Beijing i et opplag på 300&nbsp;000 eksemplarer. Avisen trykkes i Beijiing, Shanghai, Guangzhou, Hongkong og New York.

China-Daily-konsernet utgir i alt 11 aviser eller tidsskrifter, blant annet også *21st Century*, *Beijing Weekend*, *China Business Weekly* og *[[Shanghai Star]]*.

Innholdet er konformt med Det kinesiske kommunistparti, som også eier konsernet.

## Eksterne lenker
* China Daily (offisiell side)
Beijing nordbanestasjon

**Beijing nordbanestasjon** (kinesisk: 北京北站, pinyin: *Běijīng Běizhàn*), også kjent som **Xizhimen-jernbanestasjonen**, er en jernbanestasjon i Beijing i Kina. Den regnes som en liten stasjon, med trafikk stort sett til Beijings forsteder. Men den har også avganger til de mer fjerntliggende Hailar og Baotou.
Godt drikke

***Godt drikke*** er en bok i regi av Vestfold Bondekvinnelag, etter visjonen «aktive kvinner for levende bygder» .

## Bakgrunn
Boken ble forfattet av Cand.mag Elin Kragset Vold. Redaksjonskomiteen besto av: Marit Bruserud, Karen Hellenes, Torun Solberg og Astid Lian. Fotograf Trine Mikkelsen er ansvarlig for bokens om lag 200 illustrasjoner, mens Laila Gundersen var designer for prosjektet.

## Innhold
Kragset Vold har basert på boken på intervjuer med mellom 60 og 70 vestfoldinger om melk, saft, vann, kaffe, te, øl,vin og brennevin, som er bokens åtte hovedinndelinger. Den er en samling med gode, gamle og nye oppskrifter fra hele Vestfold, samt intervjuer og historier rundt våre drikketradisjoner.

## Støtte
Boken ble ferdig i 2006, og mottok  i økonomisk støtte fra Fylkesmannen, da den er ment å ivareta gamle tradisjoner, samtidig som den følger linjene mot nye trender.

## Eksterne lenker
* Fotograf Trine Mikkelsen -  Godt drikke i Vestfold
* Vestfoldmat – Godt drikke
* Omtale i Østlandsposten
Á

(a-akutt) er en bokstav i nordsamisk, tsjekkisk, færøysk, ungarsk, islandsk og slovakisk. Denne bokstaven dukker også opp i irsk, oksitansk, portugisisk, spansk og vietnamesisk som en variant av bokstaven *[[a]]*.

## Bruk i forskjellige språk
### Færøysk
Á er den andre bokstaven i det færøyske alfabetet og representerer  eller . Den er dessuten preposisjonen *på*.

### Islandsk
Á er den andre bokstaven i det islandske alfabetet og representerer  (som i «ow»).

### Nordsamisk
Á er den andre bokstaven i det nordsamiske alfabetet, og blir i Karasjok uttalt omtrent som norsk æ og i Kautokeino som lang a.
Til tross for at den nordsamiske bostaven *á* er representert i ISO/IEC 8859-1, er det ikke en bokstav man kan ha i et navn som registreres hos folkeregisteret.

### Kinesisk
I kinesisk pīnyīn er *á* *yángping*-tonen (阳平, høy tone) av *a*.

### Tsjekkisk, ungarsk og slovakisk
Á er den andre bokstaven i ungarske, tsjekkiske og slovakiske alfabetet og representerer .

### Vietnamesisk
I det vietnamesiske alfabetet er á *sắc*-tonen (høy tone) av *a*.

## Bokstavkartlegging

## Se også
*Akutt aksent

## Referanser


## Eksterne lenker
* Omniglot – skriftsystemer og språk over hele verden
** Tsjekkisk
** Færøysk
** Ungarsk
** Islandsk
** Slovakisk
À

**À** og **à** (*[[A]]* med grav aksent) er en bokstav som brukes på flere språk. Det er ikke noe språk som anser denne bokstaven for å være en egen bokstav: Alle anser den for å være en annen utgave av *a*. På fransk, brukes grav aksent for å skille ord som ellers ville vært identiske (*à* (preposisjonen i) og *a* (presens, tredje person entall, av verbet *avoir*)). I pinyin-systemet for å transkribere kinesisk markerer den fallende tone, og på vietnamesisk lav, fallende tone. På italiensk trykkbelagt stavelse.