open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Arkeologiåret 1840

**Arkeologiåret 1840** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1840.

## Utforskninger

* John Lloyd Stephens og Frederick Catherwood utforsker ruinene til Maya-sivilisasjonen, blant annet Quiriguá, Q'umarkaj, Palenque og Uxmal.

## Funn
*Cuerdaledeptfunn oppdages av steinarbeidere i Lancashire, England.

## Fødsler

* 7. februar – Charles Warren, bibelarkeolog (død 1927)
* 6. august – Adolph Francis Alphonse Bandelier, amerikansk arkeolog (død 1914)
* 15. oktober – August Mau, tysk arkeolog (Pompeii) (død 1909)
* 26. desember – Alessandro Palma di Cesnola, italiensk militær, diplomat og arkeolog (død 1914)

## Dødsfall
* 11. mai – Eduard Joseph d’Alton, tysk anatom, arkeolog og kobberstikker (født 1772)
* 1. august – Karl Otfried Müller, tysk klassisk filolog som også arbeidet innen antikkens arkeologi og historie (født 1797)
* 18. september – Constantine Samuel Rafinesque, biolog og arkeolog fra USA (født 1783)

## Bildegalleri

Rafinesque Constantine Samuel 1783-1840.png|Constantine Samuel Rafinesque(1783–1840)
GeorgeSmith.jpg|George Smith(1840–1876)
August_Mau_-_Imagines_philologorum.jpg|August Mau(1840–1909)
Charles Warren.jpg|Charles Warren(1840–1927)


## Referanser
Haldor Hansen

**Haldor Hansen** (født 17. mai 1927 i Sørvágur, død 17. juni 1995 i Tórshavn) var en færøysk politiker (Jv.).

Han var innvalgt på det færøyske Lagtinget fra Vágar fra 1954 til 1966 og på nytt fra 1970 til 1980. Han var særlig engasjert i utbyggingen av veinettet og flytilbudet fra Vágar lufthavn.

Hansen satt mange år i rådet for allmennkringkasteren Útvarp Føroya.

Han var opprinnelig utdannet radiomekaniker. Han arbeidet som fiskevraker, senere som øverste leder for kvalitetskontrollen av all fisk som ble landet på Færøyene.

## Referanser
Arkeologiåret 1839

**Arkeologiåret 1839** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1839.

## Utforskninger
* John Lloyd Stephens og Frederick Catherwood utforsker Mayaruinene i Copan

## Utgravninger

*Den engelske arkeologen A. H. Layard begynner utgravninger i Nineve.

## Fødsler

* 4. januar – Carl Humann, tysk arkeolog som oppdaget Pergamonalteret (død 1896)
* 25. januar – Otto Krefting, norsk offiser og arkeolog (død 1899)
* 2. februar – Wolfgang Helbig, tysk klassisk arkeolog (død 1915)
* 11. februar – Frits Uldall, dansk arkitekt og arkeolog (død 1921)
* 8. august – Wilhelm Berg, svensk forfatter innen tema som historie, arkeologi og genealogi (død 1915)
* 26. august – Alfredo d'Andrade, portugisisk arkitekt, arkeolog og maler (død 1915)
* Amilcare Ancona, italiensk arkitekt, arkeolog og numismatiker (død 1890)

## Dødsfall

* 1. februar – Giuseppe Valadier, italiensk arkitekt og klassisk arkeolog (født 1762)
* 11. juni – Alexandre Lenoir, fransk kunstarkeolog og museumsdirektør (født 1761)
* 23. juni – Hester Stanhope, britisk reisende og arkeolog i Midtøsten (død 1776) 
* 3. september – Luigi Biondi, italiensk forfatter og arkeolog (født 1776)
* Juan Galindo, mellomamerikansk oppdager, arkeolog og uavhengighetsforkjemper (født 1802)


Fil:Arkeo_Wilhelm_Berg.JPG|Wilhelm Berg(1839–1915)
Fil:Frits Uldall 1895.jpg|Frits Uldall(1839–1921)


## Referanser
Hypersonisk lyd

**Hypersonisk lyd** er lyd med frekvenser over ca. 1000 MHz, dvs. rundt 1 GHz og er dermed er et delområde av ultralyd.

På grunn av den svært høye dempningen ved disse frekvensene i fluider er fremfor alt utbredelsen av hypersonisk lyd i faststoffer av betydning. I faste stoffer kan longitudinalbølger (langs forplantningsretningen) som også transversalbølger (tvers på forplantningen), vridningsbølger og overflatebølger bidra til energitransport. 

Ved ekstremt høye frekvenser vil lyd i krystallinsk faststoff beskrevet som fononer, disse er kvasipartikler av gittersvingningene. Disse bestemmer dermed den øvre frekvensgrensen, denne er avhengig av materialet og i størrelsesorden rundt 10 THz.

## Referanser
Det naturvidenskabelige fakultet (Aarhus Universitet)

**Det Naturvidenskabelige Fakultet** ved Aarhus Universitet er en samlet betegnelse for de naturvitenskaplige utdannelser ved universitetet, samt en betegnelse for forskjellige museer og forskningsprojekter.

Det Naturvidenskabelige Fakultet startet sin virksomhet i 1954 og er dermed det yngste av de fem fakultetene. I dag er fakultetet utbygget med institutter som dekker alle de naturvitenskapelige fagområder: Matematikk, (herunder statistikk og operasjonsanalyse), datalogi, fysikk og astronomi, kjemi, molekylærbiologi, biologi, geologi og idrett samt vitenskapshistorie og formidling.

Formålet med fakultetets aktiviteter er å gjennomføre forskning og utdannelse på høyeste nivå.

## Institutter
*Biologisk Institut
*Datalogisk Institut
*Geologisk Institut
*Institut for Fysik og Astronomi
*Institut for Matematiske Fag
*Kemisk Institut 
*Molekylærbiologisk Institut
*Steno Instituttet

## Forskningssentre
*AMS 14C Dateringslaboratoriet
*Basic Research in Computer Science, BRICS
*Center for algebraisk og analytisk Lie teori, CAALT
*Center for analytisk finansiering, CAF
*Center for Bioinformatik, BIRC
*Center for Biomolecular NMR Spectroskopi
*Center for Farvede Petri Net
*Center for forskning i tropiske Økosystemer, cenTER
*Center for Idræt
*Center for Interaktive Rum
*Center for Katalyse
*Center for Matematisk Fysik og Stokastik, MaPhySto
*Center for Materialefysik på Atomart Niveau, CAMP
*Center for Naturfagenes Didaktik, CND
*Center for New Ways of Working
*Center for Oxygen Microscopy and Imaging
*Center for Pervasive Computing
*Center for Pervasive Healthcare
*Center for Planteproduktion
*Center for RNA processing
*Center for Scientific Computing i Aarhus, CSC-AA
*Center for Strukturel Biologi
*Center for Tekniske Kandidatuddannelser, CTK
*Center for Teoretisk Naturvidenskab
*Center for Topologien og Kvanticeringen af Modulirum
*Dansk center for molekylær gerontologi
*Dansk center for transgene mus
*Dansk Kvanteoptik Center, QUANTOP
*Grundforskning i kryptografi og datasikkerhed
*Institut for lagerringsfaciliteter, Aarhus, ISA
*Instrumentcenter for CERN, ICE
*Instrumentcenter for Faststof NMR Spektroskopi
*Interdisciplinært Nanoscience Center, iNANO
*ISIS Katrinebjerg
*Marinbiologisk Instrumentcenter
*Mars Simulerings Laboratoriet
*Nordisk Laboratorium for Luminescensdatering
*Research on Complex Systems, EVALIFE
*Research Program in Food Technology
*SiRNA delivery center
*Teoretisk Astrofysik Center, TAC
*T.N. Thiele Centret for Anvendt Matematik i Naturvidenskaberne
*Aarhus Center for Atomfysik, ACAP
*Aarhus Stress Center, ACES

## Muséer
*Naturhistorisk Museum
*Ole Rømer Observatoriet
*Orion Planetarium
*Steno Museet - Danmarks Videnskabshistoriske Museum
*Aarhus Universitets Væksthuse i Botanisk Have

## Eksterne lenker
* Det Naturvidenskabelige Fakultet
Arkeologiåret 1838

**Arkeologiåret 1838** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1838.

## Utforskninger

## Utgravninger
* Biskop Jacob Neumann graver ut en gravhaug på Reheia, Karmøy. I ettertid dateres den til yngre bronsealder.

## Funn

## Publiseringer

* Jean-Frédéric Waldeck publiserer den første detaljerte beretningen om Maya ruinene i Uxmal

## Fødsler
*26. april – Isidoro Falchi, italiensk arkeolog og lege (død 1914)
*6. september – Bendix Edvard Reutz Bendixen, norsk arkeolog og skolebestyrer (død 1918)
*13. september – Otto Benndorf, tysk klassisk arkeolog (død 1907)
*26. september – Sophus Bergsøe, dansk bonde, prest og numismatiker (død 1896)

## Dødsfall
* 23. april – Michele Arditi, italiensk antikvar, advokat og arkeolog (født 1746)
* 19. mai – Richard Colt Hoare, engelsk antikvar og arkeolog (født 1758)
Arkeologiåret 1836

**Arkeologiåret 1836** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1836.

## Utforskninger

## Utgravninger

## Funn

## Publiseringer
* *Palamedes*, av Otto Jahn.

## Hendelser
*25. oktober: En stor obelisk som var gitt som gave og opprinnelig stod ved inngangen til Luxortemplet, plasseres på Place de la Concorde i Paris, Frankrike.

## Fødsler
*16. august – Eugen Petersen, tysk klassisk arkeolog (død 1919)

## Dødsfall

*3. februar – Girolamo Segato, italiensk kartograf, naturhistoriker og egyptolog (født 1792)
*4. februar – William Gell, britisk arkeolog (død 1777)


Girolamo segato.jpg|Girolamo Segato(1792–1836)


## Referanser
Arkeologiåret 1835

**Arkeologiåret 1835** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1835.

## Utforskninger
* Henry Rawlinson begynner studiene og dechiffreringen av kileskriften i Behistun-innskriften.

## Funn
* Avaldsnesfunnet, et usedvanlig rikt mannsgravfunn fra yngre romertid, blir funnet ved Avaldsnes kirke på Karmøy, Rogaland.
* Øye-steinen blir første gang beskrevet av sogneprest Thomas Stang.

## Publiseringer
* Juan Galindos beskrivelse av Mayafunnstedet i Copán.

## Andre hendelser
*Det egyptiske museet etableres i Kairo.

## Fødsler

* 17. februar – Eugène Beauvois, fransk arkeolog og historiker (død 1912)
* 27. juni – Domenico Comparetti, italiensk klassisk filolog og papyrolog (død 1927)
* 21. juli - Robert Munro, skotsk arkeolog (død 1920)
* 7. oktober – John Thomas Blight, engelsk arkeolog (død 1911)

## Dødsfall
*28. mai – Pietro Ignazio Barucchi, italiensk arkeolog (født 1756)
*21. juni – Melchiorre Delfico, italiensk filosof, økonom og numismatiker (født 1744)
*26. juli – Caspar Reuvens, grunnleggeren av det nederlandske *[[Rijksmuseum van Oudheden|nasjonale oldtidsmuseet]]* og verdens første arkeologiprofessor, dør i Rotterdam (42, født 1793)
*13. oktober – Jakob Levezow, tysk klassisk arkeolog, oldtidshistoriker, lyriker og forfatter (født 1770)
*17. november – Karl Böttiger, tysk arkeolog (født 1760)
*26. november 1835 (eller 20. november 1830) – Honoré Flaugergues, fransk astronom, medisiner og arkeolog (født 1755)


Fil:John_Thomas_Blight.jpg|John Thomas Blight(1835–1911)
Fil:Ritratto di Melchiorre Delfico.jpg|Melchiorre Delfico(1744–1835)


## Referanser


## Se også
*Oldtidens Egypt / Egyptologi
Igor Ivanov

:*For den russisk-kanadiske sjakkspilleren, se [[Igor Ivanov (sjakkspiller)]].*

**Igor Sergejevitsj Ivanov** (russisk: И́горь Серге́евич Ивано́в, født 23. september 1945 i Moskva) er en russisk diplomat og politiker blant annet kjent som Russlands utenriksminister i perioden 1998 til 2004.

Ivanov tjenestegjorde i det sovjetiske utenriksministerium fra 1973, og tilbragte blant annet et tiår i Spania. I 1991 ble han tildelt stillingen som Russlands ambassadør til Spania, en post han holdt til 1994. Dette året ble han utnevnt til viseutenriksminister under Andrej Kosyrev, og etter fire år, ble han selv utnevnt til utenriksminister som etterfølger av Jevgenij Primakov, som da ble utnevnt til statsminister. 

Som utenriksminister var Ivanov en aktiv motstander av NATOs interaksjon i Jugoslavia og invasjonen av Irak i 2003. Ivanov spilte også en nøkkelrolle i meglingen mellom Georgias president Eduard Sjevardnadse og de opposisjonelle i roserevolusjonen i 2003. I 2004 gikk han av som utenriksminister og ble erstattet av Sergej Lavrov. Ivanov ble utnevnt til sekretær for det russiske sikkerhetsrådet, en stilling han beholdt til 2007.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* SNL.no – Oppføring av Igor Sergejevitsj Ivanov på Store Norske
Ketil Børde

**Ketil Børde** (født 3. februar 1935 i Oslo, død 27. februar 2022) var en norsk diplomat og tidligere ambassadør. 
## Liv og virke
Etter examen artium 1953 studerte han til mastergrad i statsvitenskap ved University of California. Han arbeidet i utenrikstjenesten fra 1959, som attache til Norges ambassade i Bern 1960–1962, sekretær i UD 1962–1965, ambassadesekretær ved Norges ambassade i Washington 1965–1971, byråsjef i UD 1971–1973, ambassaderåd i Brussel 1973 til 1977 (ministerråd fra 1975). Han var underdirektør i UD 1977-1981, fra 1981 ekspedisjonssjef og protokollsjef. 

Fra 1985-89 var han ambassadør i Bern samtidig med at han var sendemann til Den hellige stol. Han var regjeringens koordinator av EØS-forhandlingene og forhandlingene om norsk medlemskap i EU 1989-1994, deretter ambassadør i Stockholm 1994-1999.  Inntil oppnådd pensjonsalder i 2003 var han spesialrådgiver i EU-spørsmål. Deretter var han daglig leder av den norsk-tyske Willy Brandt Stiftelse til 2011.

Han er sønn av ambassadør Bjarne Børde (1897–1976) og Anna-Charlotte Bjerk (1906–1980) og var bror til programsekretær i NRK Unni Børde  Kröyer (1930–1991) og journalist og utenrikskorrespondent (NRK) Haakon Børde (født 1940).

Børde var kommandør av St. Olavs Orden (1995) og kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden 

## Utgivelser
* 

## Referanser
Verdens melkedag

**Verdens melkedag** er en FN-dag som markeres 1. juni. Den ble etablert av FNs organisasjon for ernæring og landbruk (FAO) i 2000 og første gang avholdt i 2001. Dagen markeres i mange land over hele verden. Noen steder deles melk ut gratis, andre steder holdes ulike arrangement, parader, konkurranser, og lignende.

## Se også
* Liste over FN-dager
* Verdens skolemelkdag

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  FNs organisasjon for ernæring og landbruk
* Verdens melkedag 1. juni hos Norges Bondelag
* Hurra for verdens melkedag hos Tine
Arkeologiåret 1834

**Arkeologiåret 1834** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1834.

## Utforskninger
* Juan Galindo utforsker Mayaruinene i Copan

## Utgravninger

* Utgravninger blir utført i Meroë av Giuseppe Ferlini
 
## Publiseringer
 
## Funn
*Hoenskatten blir funnet på gården Hoen i Øvre Eiker, Buskerud.
*Sagfogd Hans A. Ridder finner Sætrangfunnet.

## Priser

## Andre hendelser

## Fødsler
*23. januar – Alexandru Odobescu, rumensk arkeolog, historiker, forfatter og politiker (død 1895)
*30. april – John Lubbock, engelsk arkeolog (død 1913)
*15. juli – Friedrich von Kenner, østerriksk arkeolog og numismatiker (død 1922)

## Dødsfall
* 5. mars – Leopoldo Cicognara, italiensk kunstner, kunstsamler, kunsthistoriker, bibliofil og arkeolog (født 1767)
* 30. oktober – Jonas Hallenberg, svensk numismatiker og riksantikvar (født 1748)
Alejandro Toledo

**Alejandro Celestino Toledo Manrique** (født 1946) er en peruansk politiker og økonom som var landets president i perioden 2001 til 2006.

Toledo har inka-indiansk bakgrunn og ble utdannet i økonomi ved amerikanske Stanford University. I 1994 grunnla han partiet Perú Posible og i 2000 stilte han som presidentkandidat, men tapte mot Alberto Fujimori i et omstridt valg. Han vant deretter presidentvalget i 2001 over Alan García. Han satt som president til 2006.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* SNL.no – Oppføring av Alejandro Toledo hos Store Norske
Arkeologiåret 1837

**Arkeologiåret 1837** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1837.

## Utforskninger

## Utgravninger

## Funn

## Publiseringer
* John Gardiner Wilkinson, *Manners and Customs of the Ancient Egyptians*.

## Fødsler

* 27. april – Kurt Wachsmuth, tysk filolog og arkeolog (død 1905)
* 12. mai – Adolf Klügmann, tysk klassisk arkeolog og numismatiker (død 1880)
* 13. mai – Daniel Garrison Brinton, amerikansk etnolog og arkeolog (død 1899)
* 28. juni – Vilhelm Boye, dansk arkeolog (død 1896)
* 16. oktober – Eduard Paulus, tysk arkeolog og kunsthistoriker (død 1907)

## Dødsfall

* 2. juni – Johan Gustaf Liljegren, svensk riksantikvar, riksarkivar og kanselliråd (født 1791)

## Referanser
Dan McNeill

**Dan McNeill** (født i 1946 i Nord-Carolina, USA) er en pensjonert firestjerners general i United States Army. Han var kommandør for koalisjonsstyrkene i Afghanistan fra 2002 til 2003 og  han var kommanderende general for US Army Forces Command (FORSCOM) fra 2004 til 2007. Han tjenestegjorde som sjef for International Security Assistance Force (ISAF) i Afghanistan fra 1. februar 2007 til 3. juni 2008. 

Han har mottatt Defense Distinguished Service Medal og Army Distinguished Service Medal.

## Referanser
Konstantin Gorbatov

**Konstantin Ivanovitsj Gorbatov** (russisk: Константин Иванович Горбатов, født  i Stavropol, død 24. mai 1945 i Berlin) var en russisk post-impresjonistisk maler.

## Liv og arbeid
Gorbatov ble født i Stavropol i provinsen Samara. Han bodde i Riga fra 1896 til 1903, og studerte ingeniørvitenskap før han gikk i malerlære. Gorbatov flyttet til St. Petersburg i 1904 og studerte ved en høyere skole der han lærte teknisk tegning. Deretter tok han til med arkitektur i St. Petersburgs kunstakademi, før han studerte kunstmaling med Nikolaj Dubovskij. Gorbatov fikk stipend og studerte kunst i Roma og på Capri. Han vendte tilbake til St. Petersburg og deltok på Peredvizjnikis utstillinger.

Gorbatov forlot Russland for godt i 1922 i kjølvannet av oktoberrevolusjonen. Han slo seg ned på den italienske øya Capri, men flyttet i 1926 til Berlin og bodde der til han døde. I Berlin  ble han med i en sirkel av russiske emigrantkunstnere, som f.eks. Leonid Pasternak, Vadim Falilejev og Ivan Mjasojedov. Han ble en velkjent og etablert kunstner. Gorbatov reiste i 1930-årene rundt omkring i Europa. Han besøkte Palestina og Syria i 1934 og 1935, og var ofte innom Italia.

Gorbatovs kunst ble erklært uønsket i det nasjonalsosialistiske Tyskland og familien måtte deretter klare seg med lite. Ettersom han var borger av Sovjetunionen hadde han forbud mot å forlate Tyskland mens andre verdenskrig pågikk. Gorbatov døde den 12. mai 1945, kort tid etter den allierte seieren over Tyskland. Kona hans tok livet sitt 17. juni 1945.

Gorbatov testamenterte arbeidet sitt til kunstakademiet i Leningrad. Verkene ble overlevert Moskva regionale museum for historie og kunst, og har siden vært utstilt i Ny-Jerusalem-klosteret.
Egon Ramms

**Egon Ramms** (født 21. september 1948 i Datteln, Vest-Tyskland) er en tysk general. Han var fra 2007 til 2010 sjef for NATOs Joint Force Command som holder til i Nederland. Derfor hadde han overoppsynet med alle de vestlige operasjonene i Sentral-og Nord-Europa og i Afghanistan. 

Ramms begynte i den tyske hæren i 1968 og ble etter hvert en potensiell offiser-kandidat. Fra 1971 til 1975 studerte han ingeniørfag ved Technische Universität Darmstadt. 

I 1988 ble Ramms utnevnt til bataljonssjef av vedlikeholdsbataljon nummer 120 og han returnerte til Forsvarsdepartementet i 1990. I løpet av de neste seks årene ble han tildelt ansvaret for en rekke oppgaver når det gjaldt innkjøp og logistikk. 

Han ble forfremmet til brigader og han tok kommandoen over Logistikk Brigade 1 frem til 1998 da han ble assisterende stabssjef i Forsvaret Staff V (logistikk, infrastruktur og miljøvern). Han er en av bare tre tyske fire-stjerners generaler.

## Referanser
Arkeologiåret 1832

**Arkeologiåret 1832** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1832.

## Utforskninger
* Gravfeltet på Reheia, Karmøy, blir kartlagt for første gang.
* Jean-Frédéric Waldeck begynner sitt 2 års opphold ved Mayaruinene i Palenque

## Publiseringer

## Fødsler
*29. juli – Luigi Palma di Cesnola, italiensk-amerikansk general og arkeolog (død 1904)
*11. august – Ernest de Sarzec, fransk diplomat og arkeolog (død 1901)
*2. oktober – Edward Burnett Tylor, engelsk antropolog (død 1917)
*18. oktober – Matthäus Much, østerriksk kulturverner og arkeolog (død 1909)
*12. november – Georges Perrot, fransk arkeolog (død 1914)
*Joseph Anderson, skotsk arkeolog (død 1916)
*James Burgess, skotsk arkeolog (død 1916)
*Vincenzo Zecca, italiensk forfatter, historiker og arkeolog (død 1915)

## Dødsfall
* 4. mars – Jean-François Champollion, fransk vitenskapsmann, den første egyptolog i moderne forstand (født 1790)
* 13. mai – Georges Cuvier, fransk naturhistoriker og zoolog. (født 1769)
* 14. mai – Edward Dodwell, irsk reiseskildrer og oldtidsforsker (født 1767)
* 11. juli – Christian Ramus, dansk numismatiker (født 1765)
* 17. september – Francesco Carelli, italiensk numismatiker, arkeolog og antikvar (født 1758)


Fil:Ernest-de-Sarzec.jpg|Ernest de Sarzec(1832–1901)
Fil:Leon Cogniet - Jean-Francois Champollion.jpg|Jean-François Champollion(1790–1832)


## Referanser
John P. Abizaid

**John P. Abizaid** (født 1951 i California) er en tidligere fire-stjerners general i den amerikanske hæren og tidligere sjef for USAs Central Command (CENTCOM). Abizaid er av libanesisk herkomst, snakker flytende arabisk og var den mest høytstående amerikanske offiseren med arabisk herkomst. General Abizaid pensjonerte seg fra militæret 1. mai 2007 etter 34 år med aktiv tjeneste. I 2007 ble Abizaid ansatt som stipendiat ved Hoover Institution ved Stanford University.

Den 20. desember 2006 ble det annonsert at general Abizaid ville trekke seg fra sin stilling og trekke seg helt tilbake fra hæren i mars 2007. Han hadde planlagt å pensjonere seg tidligere, men hadde fortsatt i hæren etter en oppfordring fra Donald Rumsfeld. Den 16. mars 2007 overførte Abizaid kommandoen til admiral William J. Fallon.

Han gikk på Harvard før han kom inn på United States Military Academy der han fikk kallenavnet «Mad Arab». Han tjenestegjorde under Bosnia-krigen, Kosovo-krigen og under krigen i Afghanistan.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på US Departement of Defence
Arkeologiåret 1831

**Arkeologiåret 1831** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1831.

## Utforskninger

* Juan Galindo utforsker Mayaruinene i Palenque
* Charles Nebel gjør de første undersøkelser av El Tajín.

## Utgravninger
* «Guttormshaug» på Reheia på Karmøy ble utgravd.

## Funn
* Vår – Lewisbrikkene blir funnet i en sandbanke på Lewis (Hebridene)
* 24. oktober – Aleksander-mosaikken blir funnet i Faunens hus, Pompeii
* Johan R. Christie graver ut «Guttormshaugen» på Reheia, Karmøy.

## Fødsler
*18. januar – Johann Jakob Bernoulli, sveitsisk arkeolog (død 1913)
*7. april – Karl Friederichs, tysk arkeolog (død 1871)
*7. juni – Amelia Edwards, engelsk forfatter og egyptolog (død 1892)
*4. november – Girolamo Rossi, italiensk arkeolog, historiker og pedagog (død 1914)
*1. desember – Léon Heuzey, fransk arkeolog (død 1922)
*10. desember – Alexander Conze, tysk klassisk arkeolog og høyskolelærer (død 1914)


Fil:LéonHeuzey.jpg|Léon Heuzey(1831–1922)
Fil:Alexander Conze at Samothrace.jpg|Alexander Conze(1831–1914)


## Referanser
David Richards

**David Julian Richards**, baron Richards av Herstmonceux, (født 4. mars 1952) er en britisk general i British Army. Han var øverste sjef for de samlede internasjonale styrker sør i Afghanistan fra juli 2006 til 4. februar 2007 da han ble avløst av den amerikanske generalen Dan McNeill. Han ble utnevnt til sjef for generalstaben den 28. august 2009. Videre ble han sjef for forsvarsstaben fra oktober 2010, en stilling han ble i til juli 2013.

I juli 2006 fikk han kommandoen over de internasjonale styrker (International Security Assistance Force) i Sør-Afghanistan. Omtrent samtidig utnevnt til fire-stjerners general. I denne stillingen ble Richards den første britiske offiseren som kunne kommandere amerikanske styrker siden den andre verdenskrig. På hjem fra Afghanistan vendte han tilbake til sin tidligere grad som var generalløytnant.

Han har også tjenestegjort i borgerkrigen i Sierra Leone.

Richards ble i dronningens nyttårsliste for 2011 forfremmet til storkorsridder av Badets orden. Han var tidligere utnevnt til kommandørridder av samme orden, ble derved opphøyet i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen *[[sir]]* foran sitt navn. Richards er kommandør av Den britiske imperieordenen og har mottatt Distinguished Service Order. I februar 2014 ble han gjort til life peer som *baron Richards av Herstmonceux*, og dermed medlem av overhuset.

Han er gift og har to døtre.

## Referanser
Aleksandr Golovin

**Aleksandr Jakovlevitsj Golovin** (født  i Moskva, død 17. april 1930 i Tsarskoje Selo) var en russisk maler og scenograf. Han er særlig kjent for å ha designet ballett- og teateroppsetninger for koreografene Sergej Djagilev, Konstantin Stanislavskij og Vsevolod Mejerhold.

## Liv og arbeid

Golovin begynte med å sturdere arkitektur, men byttet etter en stund over til malerstudiet. Han gikk også en tid ved den franske kunstskolen *Académie Colarossi* i Paris. Grunnet pengevansker arbeidet han etter uteksamineringen som interiørmaler og dekorasjonsselger. Han prøvde seg også innenfor ulike kunsthåndverk, f.eks. som møbeldesigner.

I 1900 tok han del i utsmykkingen av Russlands paviljong på verdensutstillingen i Paris, sammen med vennen Konstantin Korovin. Året etter flyttet han fra Moskva til St. Petersburg-regionen. Her kom han til sin rett som scenograf, særlig gjennom å kombinere symbolisme og modernisme i operaer og dramatiske oppsetninger for Djagilev, Mejerhold og andre teaterregissører. Etter oktoberrevolusjonen i 1917 fikk Golovin sjelden oppdrag for teater. Han gravde seg da ned med malerier og grafiske illustrasjoner.

Golovin lagde teaterkulissene til en stor oppsetning av Pierre Beaumarchais' stykke *Figaros bryllup* på Moskva kunstteater. Den russiske teaterinstruktøren Konstantin Stanislavskij regisserte stykket i en raskt- og frittflytende oppsetning som åpnet 28. april 1927. Oppsetningen hadde da vært øvd på siden slutten av 1925. Stanislavskij flyttet stykkets handling til det før-revolusjonære Frankrike og tillempet de fem aktene, som i stedet ble presentert i elleve scener. For å få flyt i fremvisningen med raske sceneskifter fikk Golovin lage en dreiescene. Oppsetningen var en formidabel suksess.

Golovin døde i Tsarskoje Selo i 1930.

## Referanser
Arne Wam

**Arne Wam** (født 1952) er en norsk journalist og næringslivsleder. Han har hatt flere stillinger innenfor NRK og NSB. Fra 2000 til 2001 var han konstituert konsernsjef i NSB. I NRK var han sjef for NRK Østlandssendingen og NRK Aktivum.

Wam var leder av Mannsrolleutvalget fra 1987 til 1989.

## Privatliv
Han er gift med politikeren Sissel Rønbeck.

## Referanser
Corps de garde

En **corps de garde** (fransk:*vaktkorps*) betegner en vaktstyrke eller vaktavdeling. Til vanlig brukt om den daglige festningsvakten eller forenklet til *Vakten*. Vakten blir gjerne plassert ved hovedinngangen til festningen eller fortifikasjonen. Med tiden har dermed uttrykket også gitt navn til vaktbygningen en finner ved porten.

## Se også
* Corps de Garde i Bergen

## Referanser


## Litteratur
*
Tordis

**Tordis** er et kvinnenavn med opprinnelse i det norrøne gudenavnet *Þórr* (Tor) og *dís*, «søster, kvinne, gudinne».  *Þordís* var den norrøne formen av navnet. *Tordis* har norsk navnedag 9. november.

## Utbredelse
*Þórdís* var et svært vanlig kvinnenavn på Island og antakelig også i Norge i vikingtiden. Det er 40 forskjellige personer med navnet nevnt i Landnåmabok. 

*Tordis* er kjent brukt i Norge i middelalderen, men i mye midre grad, og var neppe blant de vanligste kvinnenavnene i Norge på den tiden. Tre forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Navnet var senere mest populært for jentebarn født på første halvdel av 1900-tallet, spesielt i 1920-årene, men var aldri blant de mest brukte navnene.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Tordis Maurstad (1901–1997), norsk skuespiller
* Tordis Ørjasæter (1927&#x2013;2026), norsk litteraturkritiker, forfatter og professor
* Tordis Borchgrevink, norsk sosialantropolog

## Annen bruk av navnet
* Tordis IOR, en undervannskonstruksjon 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Salliq

**Salliq** (engelsk: *Southampton Island*) er ei stor øy ved innløpet til Hudsonbukta ved Foxesjøen. Salliq er underlagt Kivalliq-regionen i Nunavutterritoriet i Canada. Arealet er 41&nbsp;214 km². Den er Canadas niende største øy. Eneste bosetning på Salliq er Coral Harbour med et folketall på 712 etter folketellingen fra 2001.

## Geografi
Salliq er skilt fra Melvillehalvøya av *Frozen Strait*. Andre sjøveier rundt omkring øya er *Roes Welcome Sound* i vest, *Bay of Gods Mercy* i sørvest, *Fisher Strait* i sør, *Evans Strait* i sørøst, og *Foxe Channel* i øst.

Hansine Lake ligger langt nord på øya. Bellhalvøya utgjør den sørøstre delen av øya. Mathiasen Mountain, et fjell i Porsildfjellene, er med sine vel 600 moh. høyeste punktet på øya.

## Fauna
Fuglereservatene *East Bay Migratory Bird Sanctuary* og *Harry Gibbons Migratory Bird Sanctuary* er viktige hekkeplasser for snøgåsen (*Anser caerulescens caerulescens*).

## Historie
I historisk sammenheng er Salliq kjent for sine nå utdøde innbyggere, *[[sadlermiut]]ene* (moderne inuktitut: *sallirmiut*). Disse utgjorde den siste resten av tuniit. *Tuniit*, en pre-inuitkultur, ble erklært etnisk og kulturelt utdødd etter 1902-03, da en innført sykdom tok livet av alle *sallirmiut*er i løpet av uker.

Tidlig på 1900-tallet ble øya bosatt på ny av aivilingmiuter fra Repulse Bay og Chesterfield Inlet, etter oppfordring fra hvalfangeren George Comer og andre. Folk fra Baffinøya innvandret 25 år senere. Den senere kjente John Ell, reiste da han var barn til Salliq sammen med sin mor, Shoofly, på Comers skonnerter.

Den største sadlermiut-boplassen lå på Native Point ved munningen av bukten Native Bay.

## Referanser
Snøscooterforeningen

**Snøscooterforeningen** (SNØFOR) er en norsk medlems- og interesseorganisasjon for snøscootereiere og organisert snøscooterkjøring i regulerte løypenett. SNØFOR organiserer 70 lokale snøscooterklubber. Tidligere Norges Snøscooterforbund ble slått sammen med Norges Båtsportforbund og Norges Motorsykkelforbund i 2002, og ble til Norges Motorsportforbund (NMF), som SNØFOR i dag er tilknyttet.

NY grenansvarlig for SNØFOR valgt på motorsportskonferansen 2018 er Johan Mathis Gaup

## Eksterne lenker
* Snøscooterforeningen (SNØFOR)
Trådløst sensornettverk

**Trådløst sensornettverk** er et nettverk av distribuerte autonome sensorer som i samarbeid overvåker en prosess eller et miljø. Dette er en relativt ny teknologi som har et stort potensial for måling av lyd, lys, vibrasjon, trykk, bevegelse eller kjemiskekomponenter i luften.  Med slike systemer er det mulig å gi et to- eller tredimensjonalt situasjonsbilde basert på flere samtidige sensormålinger i motsetning til tradisjonelle sensorer som kun gir en punktmåling. Et sensornettverk kan bestå av to til tre sensorsnoder og opp til flere tusen avhengig av anvendelse.

## Anvendelser
Utviklingen av trådløse sensornettverk var opprinnelig motivert av militære formål slik som overvåking av fiendtlig aktivitet og beskyttelse av egne styrker. I dag er teknologien i bruk i mange industrielle og sivile områder slik som blant annet prosessovervåkning, miljøovervåkning, intelligent styring av hus og  traffikkontroll. Andre bruksområder er overvåkning av spredningen til et oljeutslipp eller skogbrann.

## Teknologi

Trådløse sensornoder kan karakteriseres som små datamaskiner med meget lav prosseseringskapasitet, begrenset arbeidsminne, sensorelektronikk, en enkel kommunikasjonsenhet (som regel en enkel radiokrets) og en strømkilde (vanligvis batteri). Videre er det som regel ønskelig at hver enkelt node er så liten og billig som mulig. Hovedformålet med sensornettverket er å samle data fra alle sensornodene i et felles datasamlingspunkt. Dette gjøres gjerne ved at nodene videresender (ruter) datatrafikk på vegne av andre sensornoder.

De unike karakteristikkene til sensornettverk gjør at elektronikk, operativsystem og protokoller må utvikles med spesiell omtanke: Sensornoden må operere med begrenset batterikapasietet, den må kunne motstå harde miljøpåvirkninger, nettverket må tolerere at enkelte sensornoder feiler, enkelte noder kan være mobile, nettverkstopologien kan være dynamisk, operasjonsmønsteret er autonomt, radiokapasiteten er begrenset, og antallet noder kan være svært høyt.

De fleste sensornettverk for forskningsformål benytter ZigBee (basert på IEEE 802.15.4) som kommunikasjonsprotokoll. Tradisjonelt har sensornettverk vært meget enkle og i stor grad har proprietære protokoller vært benyttet på nettverkslaget. Hos IETF finnes derimot arbeidsgruppe som arbeider med en åpen standard (6LoWPAN) slik at IPv6 kan benyttes over IEEE 802.15.4. Denne standarden gjør det enkelt å koble trådløse sensornettverk med eksisterende IP-baserte nettverk.

Sensornodene benytter gjerne en 8-bits laveffekts mikrokontroller med et egnet operativsystem. Av de mest populære anvendelige plattformene i dag er mikrokontrolleren AVR og operativsystemet TinyOS. En rekke sensorer kan i dag konstrueres med MEMS-teknologi, noe som bidrar til en ytterligere miniatyrisering og kostnadssenking av sensornodene.
Aleksandr Benois

**Aleksandr Nikolajevitsj Benois** (russisk: Алекса́ндр Никола́евич Бенуа - *Aleksandr Nikolajevitsj Benua*, født  i St. Petersburg, død 9. februar 1960 i Paris) var en russisk kunstner, kunstkritiker og -historiker. Han var en av de som grunnla kunstnerbevegelsen Mir iskusstva. På moderne ballett- og scenekunst hadde han grunnleggende påvirkning.

## Liv og arbeid
Flere personer av Benois-slekten var ledende aktører i den russiske intelligentsiaen på 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet. Aleksandrs far Nikolaj Benois og broren Leon Benois var kjente arkitekter. Aleksandr satset på en levevei innom jus, han tok eksamen ved juridisk institutt på universitetet i St. Petersburg i 1894. Der ble han i praksis leder av den uformelle kunstnerkretsen *[[Nevskij-pickwickianerne]]*.

Tre år senere, under et opphold i Versailles, malte han en serie med akvareller som skildret franskekongen Ludvig XIV sine siste promenader. Pavel Tretjakov stilte ut akvarellene i 1897, de ble da lagt til merke av både Sergej Djagilev og Leon Bakst. Sammen grunnla de tre kunstmagasinet og -bevegelsen Mir iskusstva, med målsetning om å fremgi estetismen og art nouveau (jugendstil) i Russland.

Gjennom det første tiåret av det nye århundret holdt Benois frem med å redigere Mir iskusstva, men han drev også med kunstforskning. Han forberedte og fikk trykt flere monografier om 1800-tallets russisk kunst og om Tsarskoje Selo. Fra 1918 til 1926 styrte han galleriet med de gamle mestrene i Eremitasjen. Gjennom dette sikret han Eremitasjen brorens arvestykke, Leonardo da Vincis maleri «Madonna Benois». I 1903 fikk han trykt sine illustrasjoner til Pusjkins dikt *Bronserytteren*, verk som siden er anerkjent som et av landemerkene i sjangeren.

I 1901 ble Benois utnevnt til leder for sceneutformingen i Mariinskij-teatret. Etter dette viet han størsteparten av sin tid til teatermaling, -dekorasjon med videre. Kostymene og kulissene til Ballets Russes' oppsetninger av *Les Sylphides* (1909), *Giselle* (1910), og *Petrusjka* (1911) er betraktet som hans største prestasjoner. Selv om han i hovedsak arbeidet i lag med Djagilev og Ballets Russes, samarbeidet han på samme tid med Moskva kunstteater og andre kjente teatre i Europa.

Hans memoarer ble publisert i to bind i 1955.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Maria Anna av Polen og Sachsen

**Maria Anna av Polen og Sachsen** (*Sophie Sabina Angela Franziska Xaveria*, født 29. august 1728 i Dresden, død 17. februar 1797 i München) var en tysk prinsesse som gjennom giftermål også ble kurfyrstinne av Bayern.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Maria Anna var datter av Friedrich August II, kurfyrste av Sachsen og senere konge av Polen, og den østerrikske erkehertuginnen Maria Josepha av Østerrike (datter av Josef I av Det tysk-romerske rike). Hun var en slektning av August II av Polen, og hadde til sammen 14 søsken, deriblant kurfyrsten Friedrich Christian av Sachsen og den franske tronfølgeren Maria Josepha Carolina av Sachsen.

### Kurfyrstinne
I 1747 giftet Maria Anna seg med den bayerske kurfyrsten Maximilian III Josef av Bayern. Ekteskapet ble barnløst, og da Maximilian III døde i 1777 døde også den gammelbayerske adelsslekten Wittelsbach ut.

Maria Annas historiske betydning økte spesielt etter ektemannens død. Hun forhandlet frem en avtale med Fredrik II av Preussen, som sikret Bayerns uavhengighet fra Østerrike og sørget for at huset Wittelsbach fikk rettighetene til tronen i Bayern, gjennom Palatinatet Birkenfeld-Zweibrücken.

Maximilian IIIs etterfølger som kurfyrste i Bayern, Karl Theodor av Bayern, hadde ingen slektsmessige forhold i Bayern, og fortsatte med å avstå Niederbayern til Østerrike. Det ble inngått en hemmelig avtale mellom Østerrike og Josef II av Det tysk-romerske rike om at Karl Theodor skulle bli tildelt de østerrikske Nederlandene i nærheten av hertugdømmet Jülich og hertugdømmet Berg mot at han avstod Niederbayern til Østerrike.

Disse planene slo feil under den bayerske tronfølgekrigen i 1778. Maria Anna tok kontakt med Fredrik II av Preussen som truet med krig mot både Bayern og Østerrike, dersom Østerrike gjorde alvor av sine planer. Josef II fryktet en ny krig mot Preussen, og la planene døde. Som et resultat av dette skapte Fredrik det såkalte Fürstenbund i 1785.

Maria Anna tilbragte resten av hennes liv i slottet Fürstenried, og nøt stor respekt hos den bayerske befolkningen såvel som hos arvingene innenfor Zweibrücken-grenen hos huset Birkenfeld &ndash; hertug Karl II August av Zweibrücken og hans bror Maximilian I av Bayern, som til slutt ble Karl Theodors etterfølger i 1799.

Maria Anna ble bisatt i Teatinerkirken i München.

## Referanser


## Litteratur
* *Die großen Dynastien.* Verlag Karl Müller, Erlangen
* *Die Wittelsbacher in Lebensbildern.* Graz/Wien/Köln 1986, Ausgabe Kreuzlingen 2000
Redokstitrering

**Redokstitrering** er en form for titrering der det skjer en redoksreaksjon i kolben. Standardløsningen kan enten redusere eller oksidere stoffet i prøveløsningen. 
## Eksempel
### Permanganat
En kaliumpermanganatløsning blir brukt som standardløsning for oksidasjon av mange stoffer. Når man skal titrere med kaliumpermanganat må prøveløsningen være sur, noe en kan få til ved å tilsette svovelsyre. Under redokstitreringa blir manganet redusert fra oksidasjonstall +VII i MnO4-, til +II i Mn2+. Reaksjonsligningen blir følgende:

::MnO_4^-(aq) + 8H^+(aq) + 5e^- \ \to \ Mn^{2+}(aq) + 4H_2O(l)

I en redokstitrering med permanganat trengs ingen indikator fordi standardløsningen er sterkt farget. Så lenge det er noe i kolben som kan oksideres, vil den fiolette permanganaten bli omdannet til den fargeløse manganen. Ved endepunktet, når det ikke er noe mer igjen i kolben som kan bli oksidert, vil tilsetting av mer standardløsning farge stoffet rosa. 

Kaliumpermanganat er et sterkt oksidasjonsmiddel og kan brukes til å oksidere mange ulike stoffer.

### Jodometri
Et annet eksempel er å titrere en løsning av jod med et reduksjonsmiddel og bruke stivelse som indikator. Jod danner et kraftig blått kompleks sammen med stivelse. Jod (I2) kan reduseres til jodid (I−) med f.eks. tiosulfat (S2O32−), og når alt jod er brukt opp forsvinner blåfargen. Dette blir kalt jodometrisk titrering.

Som oftest er reduksjonen av jod til jodid det siste trinnet i en serie reaksjoner der de innledende reaksjonene blir brukt for å forandre en ukjent mengde av analytten (det stoffet en vil analysere) til en tilsvarende mengd jod, som så kan titreres. Noen ganger blir andre halogener enn jod brukte i mellomreaksjonene fordi de finnes i bedre målbare standardløsninger og/eller reagerer lettere med analytten. De ekstra reaksjonene i jodometrisk titrering kan være verdt bryet fordi omslagspunktet fra blått jod-stivelse til fargeløst jodid er tydeligere enn alternative analysemetoder.

En slik serie av reaksjoner i vannløsning med resorcinol som analytt, bromat som standard, tiosulfat som titrant og stivelse som indikator, kan være som følger: (Oksidasjonstall er gitt i parentes.

 BrO_3^-(5) + 5Br^-(-1) + 6H^+ \ \to \ 3Br_2(0) + 3H_2O 
 Bromat + overskudd av bromid i sur løsning → Brom + vann. Brom går videre til ii. 
 3Br_2(0) + resorcinol \ \to \ 3HBr(-1) + tribromo(+1)resorcinol 
 Brom + resorcinol → Hydrogenbromid + tribromoresorcinol. Ureagert brom går videre til iii. 
 Br_2(0) + 2I^-(-1) \ \to \ 2Br^-(-1) + I_2(0) 
 Brom + overskudd av jodid → Bromid + jod. Jod går videre til iv. 
 I_2(0) + 2SSO_3^{2-}(-1,5) \ \to \ 2I^-(-1) + (SSO_3)_2^{2-}(0,5) 
 Jod + tiosulfat → Jodid + tetrationat. 

La oss kalle startmengdene av resorcinol og bromat for *R* og *B*, og mengden av tiosulfat for *T*, der *B* og *T* er kjent og *R* er ukjet &ndash; men en må sørge for at *R* er mindre enn *B*/3. (Alle mengdene er i mol). Da blir **''R'' = ''B'' - ''T''/6**
Rebeccaopprørene

**Rebeccaopprørene** var et opprør fra 1839 til 1843 i Wales. Den var en protest mot den høye avgiften som måtte betales på de lokale bompengeveiene. Opptøyene opphørte før 1844 fordi en lov som konsoliderte og endret lover relatert bompengeveier i Wales ble vedtatt.

## Historie
På begynnelsen av det 19. århundre var det mange veibomer på veiene i Wales ble operert av stiftelser som skulle opprettholde og til og med forbedre veiene, finansiering av dette ble finansiert av bompenger. Men mange stiftelser krevet inn ekstremt høye bompenger og brukte penger også til andre bruksområder. Selv der hvor dette ikke var tilfelle, veibomlover påla en ekstra økonomisk byrde på det fattige landbruket og folk bestemte seg for at nok var nok. De tok loven i sine egne hender og gjenger ble dannet for å ødelegge den toll-portene.

Disse gjengene ble kjent som *Merched Beca* (walisisk for *Rebecca's Daughters*) eller kun *Rebeccas*. Opprinnelsen til navnet er sagt å være et vers i Bibelens 1. Mosebok 24:60 – 
Og de velsignet Rebekka og sa til henne: Vår søster, bli til tusen ganger ti tusen, og måtte din ætt ta sine fienders porter i eie!' (engelsk: 'And they blessed Rebekah and said unto her, Thou *art* our sister, be thou *the mother* of thousands of millions, and let thy seed possess the gate of those which hate them'). Dette verset ble ropt mang en gang fra de religiøse urbane beboerne.

## Referanser
Bulgaria under Vinter-OL 1960

**Bulgaria under Vinter-OL 1960**. Sju sportsutøvere, fire menn og tre kvinner, fra Bulgaria deltok i alpint og langrenn under Vinter-OL 1960 i Squaw Valley i California. Bulgaria, som deltok for femte gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 9.-plass i langrenn 10&nbsp;km for damer.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Australia under Vinter-OL 1960

**Australia under Vinter-OL 1960**. Tretti sportsutøvere, tjueseks menn og fire kvinner, fra Australia deltok i seks sporter, alpint, skøyter, kunstløp, langrenn, kombinert og ishockey under Vinter-OL 1960 i Squaw Valley i California. Australia som deltok for fjerde gang i et vinter-OL vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en niendeplass i ishockey, de tapte alle sine kamper og kom sist.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Johan Hoås

**Johan Johnsen Hoås** (1903–1966) var en norsk sakfører og politiker (V).

Han vokste opp på et småbruk i Elvran i Lånke, der faren også var forretningsfører for trygdekassen (trygdesjef). Han gikk Trondheim katedralskole overtok så stillingen som forretningsfører for trygdekassen (trygdesjef) etter sin far, som da var død. Han ble også forretningsfører ved ligningskontoret og ved Lånke landbrukslag.

Hoås tok juridisk embedseksamen i 1934 og fikk bevilling som overrettssakfører i 1935. Han drev eget sakførerkontor på Hell og fortsatte sitt arbeid for Lånke trygdekasse. Han måtte flykte til Sverige under okkupasjonen og arbeidet som sekretær ved flyktningekontoret ved Den norske legasjonen i Stockholm.

Hoås var medlem av Lånke kommunestyre 1938–1941, 1945–1951 og 1959–1961 og ordfører 1946–1951 og 1960–1961. Etter kommunesammenslåingen i 1962 var Hoås varaordfører i Stjørdal kommune frem til sin død. Han var også medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 1963–1964, medlem av fylkeslandbruksstyret, medlem av fylkesskattestyret og styreformann i Stjørdal landmannssparebank.

Han ble rammet av hjerneblødning før jul i 1965, og døde straks etter midnatt på nyttårsaften.

## Referanser
Oskar Sletne

**Oskar Peder Sletne** (1896–1985) var en norsk politiker (Ap) og småbruker.

Han vokste opp på Elverhammeren i Elvran i Lånke som sønn av Halvor Sletne og Ane Flønes fra Selbu. Han giftet seg i 1921 med Sofie Johansdatter Dybvadstrø, og de overtok i 1930 svigerfarens småbruk på Dyvastrøa i Lånke. Han var også bygningssnekker og maskinentreprenør.

Sletne var medlem av Lånke kommunestyre fra 1928, ble innvalgt syv ganger, og var ordfører i perioden 1952–1955. Han var også medlem av skolestyret og formann i jordstyret.

## Referanser
Simone Young

**Simone Margaret Young** (født 2. mars 1961 i Sydney i Australia) er en australsk dirigent. Hun er mest kjent for sitt arbeid som operadirigent. Fra 1998 til 2002 var hun hoveddirigent for Bergen filharmoniske orkester. Hun ble i 1993 den første kvinnelige dirigent for Wiener Staatsoper og i november 2005 ble hun den første kvinnelige dirigent for Wiener Philharmoniker.

Simone Young er fra 2005 intendant (musikalsk leder) og generalmusikkdirektør (operasjef) for Hamburg statsopera.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Love Me Do

**«Love Me Do»** er en tidlig Lennon/McCartney-sang, hovedsakelig skrevet av Paul McCartney i 1958&ndash;1959 mens han skulket skolen. John Lennon skrev mellompartiet. 

Sangen var The Beatles' første utgitte singel. På baksiden var «P.S. I Love You». Singelen ble utgitt 5. oktober 1962 i Storbritannia og klatret til 17.-plass på listene. Da den ble relansert i 1982 klatret den til 4.-plass. I USA kom singelen helt til 1.-plass på listene i 1964. Singelen ble først utgitt i Norge i september 1964 og kom ikke inn på Topp-20-listen.

Sangen ble spilt inn tre ganger. Første gang var 6. juni 1962, mens Pete Best fortsatt var trommeslager. Denne versjonen er i dag tilgjengelig på *[[Anthology 1]]*. Andre gang var 4. september 1962, da med Ringo Starr på trommer. Denne versjonen er tilgjengelig på *[[Past Masters]]* og *Mono Masters* og foreligger kun i mono. Den ble brukt på den første pressingen av singelen. Tredje gang var 11. september 1962. På denne versjonen brukte man studiomusikeren Andy White på trommer, mens Ringo Starr spilte tamburin. Denne versjonen ble brukt på LP'n *[[Please Please Me (album)|Please Please Me]]* og på senere pressinger av singelen. Heller ikke denne versjonen er det bevart noen stereoversjon av, derfor foreligger den i mono også på stereoutgaven fra 9. september 2009.

## Oversikt over utgivelser av norske singler og EP-er
*NRK
*45cat

## Referanser
Chile under Vinter-OL 1960

**Chile under Vinter-OL 1960**. Fem sportsutøvere, alle menn, fra Chile deltok i alpint under Vinter-OL 1960 i Squaw Valley i California. Chile, som deltok for fjerde gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 28.-plass i slalåm.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* OL-resultater på Sports-reference.com
Destillasjonstårn

Et **destillasjonstårn** i et oljeraffineri er en innretning for å skille ut ulike fraksjoner av råolje. I rammen nedenfor kan du se en forenklet beskrivelse av prosessen i et destillasjonstårn.

## Prosessen i destillasjontårnet
# Råoljen blir varmet opp til ca. 380 grader før den blir ledet inn i destillasjonstårnet. Ved denne temperaturen er de fleste av stoffene i råoljen fordampet og i gasstilstand.
# Den varme blandingen blir sendt inn i bunnen av destillasjonstårnet. De stoffene som ikke er i gasstilstand, blir tatt ut av tungoljen i bunnen av destillasjonstårnet.
# Stoffene som er i gasstilstand, stiger i destillasjonstårnet. Temperaturen avtar gradvis oppover. Jo lavere kokepunktet er, desto høyre opp i tårnet kommer stoffet før det kondenserer og blir tappet av på siden av tårnet. Råbensin tas ut ved ca. 150 grader. 
# Stoffene som blir tappet av de ulike nivåene, er en blanding av hydrokarboner som går fra gass til væske innenfor et bestemt temperaturområde. Hver blanding kaller vi en fraksjon.
# Propan og butan er fortsatt i gasstilstand når de når toppen av destillasjonstårnet. Temperaturen er fremdeles for høy til at disse gassene kan kondensere.

## Referanser
Danmark under Vinter-OL 1960

**Danmark under Vinter-OL 1960**. Én mannlig sportsutøvere fra Danmark deltok i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1960 i Squaw Valley i California. Danmark, som deltok for tredje gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 13.-plass på 1 500 meter skøyter.
 
## Medaljer

## Hurtigløp på skøyter

;Herrer

## Eksterne lenker
*  Denmark at the 1960 Squaw Valley Winter Games  på Sports-reference.com/olympics