open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Euronews

**Euronews** er et europeisk, flerspråklig kringkastingsselskap med hovedkontor i Lyon-Écully i Frankrike. Det ble opprettet i 1993 og hevder å dekke nyheter fra hele verden i et felleseuropeisk perspektiv. 

## Innhold
Som en kontinuerlig nyhetskanal rullerer overskrifter fra både Europa så vel som resten av verden i tretti minutters mellomrom. Korte magasinsegmenter fyller vanligvis det gjenværende programoppsettet. Disse fokuserer på markedsdata, finansielle nyheter, sport, kunst og kultur, vitenskap, været, europeisk politikk, og gjennomgang av de viktigste avisene i Europa. Disse enkeltsakene vil tidvis bli avbrutt ved pågående nyhetsvarslinger eller direktesendinger. En del segmenter er vist uten kommentarer under overskriften *«No Comment»* («Ingen kommentarer»), noe som har vært kanalens signaturprogram siden starten.

## Historie
I 1992, som følge av den første Gulfkrigen hvor den amerikanske fjernsynskanalen CNN posisjonerte seg den mest framtredende 24-timers nyhetskanalen, besluttet Den europeiske kringkastingsunion å opprette og etablere kanalen Euronews for å kunne presentere informasjon og nyheter fra et europeisk perspektiv. Euronews hadde sine første sendinger den 1. januar 1993 fra Lyon i Frankrike. Senere, i 1996, ble det opprettet et eget kontor i London i Storbritannia. Euronews ble grunnlagt av en gruppe på ti europeiske offentlige fjernsynsselskaper.

I 1997 kjøpte det britiske fjernsynsselskapet ITN 49 prosent av aksjene i Euronews for 5,1 millioner pund fra Alcatel-Alsthom. ITN har gitt innhold til kanalen sammen med de øvrige andelshaverne, hvilke er representert av konsortiet SOCEMIE (Société Editrice de la Chaîne Européenne Multilingue d'Information EuroNews). SOCEMIE er det faktiske selskapet som produserer innholdet for kanalen og er innehaver lisensrettighetene. Det er medeid av ti europeiske selskaper. Sendingene er per 2013 representert i femten språk.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Tour of California 2013

**Tour of California 2013** var den 8. utgaven av Tour of California. Det gikk over 8 etapper fra søndag 12. mai til søndag 19. mai. Tejay van Garderen vant sammenlagt.

## Sammendrag av etappene

## Trøyene

## Etappene
### Etappe 1

### Etappe 2

### Etappe 3

### Etappe 4

### Etappe 5

### Etappe 6

### Etappe 7

### Etappe 8

## Sluttstilling trøyene

### Ledertrøye

### Poengtrøye

### Klatretrøye

### Ungdomstrøye

### Lagkonkurranse

## Eksterne lenker
*
Anne Viken

**Anne Viken** (født 10. august 1979) er en norsk veterinær, statsviter, blogger, skribent, journalist, samfunnsdebattant og forfatter fra Bygstad.

Viken er utdannet veterinær fra Norges veterinærhøgskole og har bachelorgrad i internasjonale studier fra Universitetet i Oslo og master i statsvitenskap fra uio. Hun har vært nyhetsredaktør i studentavisa *[[Universitas (avis)|Universitas]]* og arbeidet som journalist i *[[Dagbladet]]*, *[[Dagens Næringsliv]]*, *[[Firda]]* og *[[Klassekampen]]*.

Hun debuterte som forfatter med kortprosaboka *XXX* utgitt på Flamme Forlag i 2010 og utga i 2012 barneboka *Elise og mysteriet med dei døde hestane* på Samlaget.

## Bøker
* 2010 &ndash; *XXX* &ndash; kortprosa, Flamme
* 2012 &ndash; *Elise og mysteriet med dei døde hestane* &ndash; barnebok, Samlaget
* 2013 &ndash; *Elise og mysteriet på hesteklinikken* &ndash; barnebok, Samlaget
* 2014 &ndash; *Elise og mysteriet på Hesteøya* &ndash; barnebok, Samlaget

## Referanser




## Eksterne lenker
* Bloggen til Anne Viken
* Utgivelser av Anne Viken i BIBSYS Ask
Musikkåret 1768

**Musikkåret 1768** er en oversikt over utgivelser, hendelser, fødte og avdøde personer med tilknytning til musikk i 1768.

## Hendelser
*Wolfgang Amadeus Mozart og hans familie bor i Wien inntil desember.
*Antonio Sacchini vender tilbake til Venezia for å bli leder for Conservatorio dell'Ospadeletto.
*Giuseppe Tartini får et slag.
*Michael Haydn gifter seg med Maria Magdalena Lipp, en sanger og datter av hofforganisten.

## Populær musikk
*"The Liberty Song", med tekst av John Dickinson – ansett for å være den første amerikanske patriotiske sangen. Han brukte melodien til den tradisjonelle britiske sangen *[[Heart of Oak|Hearts of Oak]]*.

## Opera
*Wolfgang Amadeus Mozart – *[[Bastien und Bastienne]]* (hans først utgitte opera)
*Joseph Haydn – *Lo speziale*
*Niccolò Jommelli – *Fetonte*
*Giovanni Paisiello – *Olimpia*
*Antonio Zingarelli – *I quattro pazzi*

## Klassisk musikk
**Applausus* – Joseph Haydn
*Symfoniene nr. 7 og 8 av Wolfgang Amadeus Mozart
**Cello Concerto i D-dur* – Luigi Boccherini
**Sonata for cembalo i G-dur* – Muzio Clementi

## Fødsler
*12. mars – Carolus Antonius Fodor, nederlandsk komponist (død 1846)
*6. juli - Heinrich Backofen, tysk komponist og klarinettist (død 1830)
*20. juli 
**Praskovja Kovaljova-Zjemtjugova, russisk sopran (død 1803)
**Franz Anton Schubert, tysk kirkekomponist (død 1824)
*1. september – Carl Bernhard Wessely, tysk komponist (død 1826)
*12. september – Benjamin Carr, komponist fra USA (død 1831)
*14. september – Georg Johann Schinn, komponist
*21. september – Louis-Emmanuel Jadin, fransk komponist, pianist og cembalospiller (død 1853)
*20. oktober – Gaetano Crivelli, italiensk operasanger (tenor) (død 1836)
*2. november - Carl Bonaventura Witzka, tysk komponist og teolog (død 1848)
*24. november – Jean-Engelbert Pauwels, tysk komponist (død 1804)
*6. desember – Johann Baptist Henneberg, østerriksk komponist (død 1822)

## Dødsfall

*1. januar – Jean-Laurent Krafft, belgisk komponist (født 1694)
*28. januar – John Wainwright, engelsk komponist (født 1723)
*3. mars – Nicola Porpora, italiensk komponist (født 1686)
*14. mars – Vigilio Blasio Faitello, komponist (født 1710)
*6. juli – Conrad Johann Conrad Beissel, tyskamerikansk komponist (født 1690)
*11. juli – José de Nebra, spansk komponist (født 1702)
*28. oktober – Michel Blavet, fransk fløytist og komponist (født 1700)
*1. november – Pierre van Maldere, belgisk komponist  (født 1729)
* Felix Benda, komponist fra Böhmen  (født 1708)


Fil:Francesco_Maria_Veracini.jpg|Francesco Maria Veracini(1690–1768)
Fil:Buffardin_-_portrait.jpg|Pierre-Gabriel Buffardin(ca. 1690–1768)


## Referanser
Chiara Margarita Cozzolani

**Chiara Margarita Cozzolani** (1602 – 1676/1678) var en italiensk benediktinernonne, sanger og komponist.

## Liv og virke
Margarita Cozzolani var yngste datter av en velhavende milanesisk kjøpmannsfamilie. I ung alder gikk hun inn i benediktinerklosteret *Santa Radegonda*. Hun avla ordensløfte i 1620 og tok «Chiara» som ordensnavn. I perioden 1658 til 1659 var hun abbedisse og i 1660-årene priorinne.

Den bevarte musikken etter Cozzolani viser at hun var en av Milanos mest betydelige komponister på midten av 1600-tallet. Det mest kjente verket hennes, *[[Mariavesper]]* fra 1650, veksler mellom dobbeltkorige-antifoner og konsertante soli og duetter.

Etter 1650 sank  Cozzolanis musikalske produktivitet, noe som dels kan skyldes økende oppgavemengde i klosteret, men også erkebiskop Alfonso Littas avvisende holdning til klostermusikk.

## Verk
* *Primavera di fiori musicali.* 1–4 stemmer og generalbass (Milano 1640, tapt)
* *Concerti sacri.* 2–4 stemmer og generalbass (Venezia 1642); *O dulcis Jesu* (1649)
* *Scherzi di sacra melodia.* 1 stemme og generalbass (Venezia 1648, tapt)
* *Salmi à otto … motetti et dialoghi.* 2–8 stemmer og generalbass (Venezia 1650)
* *No, no no che mare.* Arie (tapt)

## Referanser


## Litteratur
* Robert L. Kendrick: *Cozzolani, Chiara Margarita.* I Stanley Sadie (red.): *[[Grove Dictionary of Music and Musicians|
The New Grove Dictionary of Music and Musicians]]*. 2. opplag Macmillan, London 2001, ISBN 0-333-60800-3.
* Robert L. Kendrick: *The Sounds of Milan, 1585–1650,*  (Oxford University Press, USA (november 21, 2002)
* Robert L. Kendrick: *Celestial Sirens: Nuns and Their Music in Early Modern Milan* (Oxford Monographs on Music, 1996)

## Eksterne lenker
* 
* ''The Cozzolani Project''
* 
* Chiara Margarita Cozzolani, hoasm.org
* Musikk i italienske klostre på 1600-tallet , av Deborah Roberts, brightonconsort.org.uk
Dypvåg sjømannsforening

**Dypvåg sjømannsforening** ble stiftet i Dypvåg, 28. desember 1870.

Foreningens formål var å virke for sjøfartens og sjømennenes interesser gjennom å skaffe medlemmene informasjon om de vesentligste saker vedrørende skipsfarten, samt ved å stå hverandre bi med råd og dåd. Første formann var skipsreder Bernt A. Olsen fra Lyngør.
Foreningen var også delaktig i etableringen av Dypvåg Sparebank i 1873. 

Foreningen ble lagt ned på 29. april 2010. Sluttbeholdningen ble donert til Dypvåg kirke. 

## Arkivet

Arkivet etter Dypvåg sjømannsforening befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Arkivet inneholder forhandlingsprotokoller, korrespondanse og regnskapsbøker. 

Foreningens første forhandlingsprotokoll ble innlemmet i Norges dokumentarv i 2018 som en del av Seilskutearkivene fra Aust‐Agder 1820‐1920. Protokollen dokumenterer gir et viktig innblikk i sjøfolkenes interessefellesskap i seilskutetida.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bjarne Bystad Ellefsen

**Bjarne Oddvar Bystad Ellefsen** (1915–2008) var en norsk arkitekt.

Ellefsen ble utdannet som arkitekt ved Norges tekniske høgskole i 1939 og arbeidet blant annet som assistent ved Stockholms stads småstugebyrå før han i 1941 etablerte egen arkitektpraksis på Lillehammer. Denne drev han til 1985. Senere ble praksisen videreført i firmaet Plan & Prosjekt.

Ellefsen vant konkurranser om rådhus til Narvik og Kirkenes og tegnet ellers skoler, gamlehjem, boligbygg, kirker mm. Bygningene var for en stor del preget av funksjonalisme, noe som kunne få blandet mottagelse lokalt. I 1948–1955 var han konsultativ distriktsarkitekt for Oppland fylke, og i 1947 vant han konkurranse om reguleringsplan for Gjøvik.

Ellefsen hadde dessuten en rekke verv knyttet til arkitektur. For eksempel var han var første formann i Lillehammer og Omegn Boligbyggelag (LOBB), han var formann i Hedmark og Oppland arkitektforening, og han var ved flere anledninger jurymedlem i arkitektkonkurranser.

## Verker i utvalg
* Rådhus for Sør-Varanger kommune, Kirkenes (tegnet 1948, fullført 1958)
* Storfjord kirke, Troms (1952)
* Gravmonument for Anders Sandvig på Maihaugen (1954)
* Narvik rådhus, Nordland (tegnet 1955, fullført 1961)
* Restaurering av Vingrom kirke, Lillehammer (1958–59)
* Søre Ål kirke, Lillehammer (1964)
* Bøndernes hus, Lillehammer (1965)
* Tilbygg (1967) og internat (1971) ved Nansenskolen, Lillehammer
* Espedalen fjellkirke, Sør-Fron (1974)


Storfjord kirke 01.jpg|Storfjord kirke (1952)
Sandvigs grav.jpg|Anders Sansdvigs grav på Maihaugen (1954)
Narvik municipality office building.jpg|Narvik rådhus (1955/1961)
Søre Ål kirke Lillehammer.jpg|Søre Ål kirke (1964)
Espedalen Mountain Church.jpg|Espedalen fjellkirke (1974)


## Referanser




## Litteratur
* 
* Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard (om Narvik rådhus)
* Gamle Narvik (om Narvik rådhus)
* Sør-Varanger kommune: Rådhuset — en beskrivelse
Solli Bowlingklubb

**Solli Bowlingklubb** (1965–2020) var en norsk bowlingklubb fra Oslo, som brukte Veitvet Bowling Senter på Veitvet som hjemmehall.

## Historikk
Solli Bowlingklubb ble stiftet 1. mai 1965 og var den største bowlingklubben i Oslo-området, før den 24. september 2020 slo seg sammen med Sofiemyr Bowlingklubb og etablerte Oslo Bowlingklubb.

## Meritter
Klubben er den mestvinnende klubben i historien av Norgesmesterskapet i bowling for lag, med 8 NM-gull for menn og 6 NM-gull for kvinner.

## Kjente utøvere
* Line Berg Almestrand
* Svein Roger Olsen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Goldstein

**Goldstein** (, ;) er et etternavn som kan vise til følgende personer:

* Adam (Michael) Goldstein (1973–2009, amerikansk DJ
* Baruch (Kappel) Goldstein (1956–1994), israelsk lege og ekstremist
* Betty (Naomi Goldstein) Friedan, født Goldstein (1921–2006), amerikansk feminist, debattant, aktivist og forfatter
* Elliott Gould, né Goldstein (1938–), amerikansk skuespiller
* Eugen Goldstein (1850–1930), tysk fysiker
* Isidore Isou, født  (1925–2007), fransk poet
* Jørn (Irving) Goldstein (1953–), norsk tidligere ishockeyspiller
* Joseph L(eonard). Goldstein (1940–), amerikansk biokjemiker, genetiker og nobelprisvinner
* Lesley (Sue) Gore, né Goldstein (1946–), amerikansk sanger
* Martha Goldstein, født Svendsen, amerikansk cembalist og pianist
* Melvyn (C.) Goldstein (1938–), amerikansk antropolog og tibetolog
* Paul (Herbert) Goldstein (1976–), amerikansk tennisspiller
* Ruth Harriet Louise, født Goldstein (1903–1940), amerikansk profesjonell fotograf

## Se også
* Goldstone
* Gold
Margrethe Knudsdatter Ulfeldt

**Margrethe Ulfeldt til Totterupholm ** (født 17. juni 1641 på Salling Østergaard i Jylland, død 1. mai 1703 i København) var en dansk adelsdame og klosterstifter, gift med sjøhelten Niels Juel. 

Hun var datter av den høytstående officer Knud Ulfeldt til Svenstorp og Skedal (1609–1657) og Vibeke Clausdatter Podebusk (1608–1645). Hun tilbragte sin barndom og ungdom i Landskrone i Skåne hvor hennes far var lensmann. I 1660 ble hun forlovet med admiral Niels Juel, og året etter gift med ham i København. Paret hadde flere boliger deriblant Valdemars slott i Tåsinge, og det senere Thotts palé på Kongens Nytorv. 

## Barn
# Vibeke Juel (begravet 1668 i Holmens Kirke)
# Sophie Nielsdatter Juel (1664–1722)
# Knud Juel til Valdemars Slot (1665–1709)
# Vibeke Nielsdatter Juel (1672–1735)  

## Enkestand
Under ektemannens mange fravær, var det Margrethe som sto for godsdriften. I 1697 døde han i paléet på Kongens Nytorv, hvoretter han ble  hedret med et veldig gravmæle i Holmens kirke. Etter slaget i Køge bukt hadde Juel brukt rentene av en sum på 4000 riksdaler til veldedige formål. Denne fikk Margrethe i sin enkestand forøket til 8000 riksdaler, blant annet ved å selge paléet til kongens elskerinne Sophie Amalie Moth. Sammen med fru Berte Skeel kjøpte hun deretter Sortebrødregaard i Roskilde med tilhørende gods hvor de i 1699 opprettet et kloster for adelige og ugifte kvinner; *Roskilde adelige Jomfrukloster*. Til utsmykning av klosteret, donerte hun blant annet et maleri av slaget i Køge bukt. 

Hun døde den 1. mai 1703 og etterlot seg et minne som godhjertet, gavmild og omsorgsfull overfor de svake. Klosteret lever videre den dag i dag, og slo seg i 1975 sammen med *Odense adelige Jomfrukloster*.

## Referanser
Fin Wollebæk

**Fin Sigvard Wollebæk** (født 3. januar 1873, død 3. februar 1965) var en norsk arkitekt. 

## Utdannelse og virke
Etter artium i 1891 fikk han sin utdannelse ved arkitektlinjen ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt (eksamen 1894) samt ved Technische Hochschule Charlottenburg (1894–95). I 1895–1905 var han assistent hos arkitekt Harald Olsen.

Wollebæk hadde egen praksis i Kristiania fra 1905. Han samarbeidet ellers mye med andre arkitekter, deriblant Heinrich Jürgensen (i Lillehammer) og Haakon Skraastad (i Oslo og Hamar). Fra 1924 arbeidet han i kompaniskap med Ferdinand Linthoe. Det kan i mange tilfeller være vanskelig å avgjøre hva som er Wollebæks bidrag i prosjektene. Som hovedverk regnes gjerne hans egen villa på Slemdal i Oslo (1911), som fortsatt står.

Wollebæk hadde også en rekke tillitsverv. Han er gravlagt på Vår Frelsers gravlund i Oslo.

## Verker i utvalg
* Vingrom kirke, Lillehammer (1908, sammen med Heinrich Jürgensen)
* Egen villa i Dalsveien 31, Oslo (1911)
* Breiseth hotell, Jernbanegata 5, Lillehammer (1912, sammen med Heinrich Jürgensen)
* Gran sparebank, Jarenvegen 14, Gran (1914)
* Norges Bank, Stortorget, Lillehammer (1913, sammen med Heinrich Jürgensen)
* Abbediengen hageby (1924-1927) sammen med Carl Ferdinand Linthoe.
* Leiegårder i Mogens Thorsens gate 1–1B, Oslo (1929, sammen med Carl Ferdinand Linthoe)
* Forretnings- og industribygg, Lilletorget 1, Oslo (1934, sammen med Haakon Skraastad; fasade endret 1983)
* Kristian Augusts gate 15, Oslo (1935, sammen med Haakon Skraastad; nå Bårdar-akademiet)
* Kommunale boligblokker, Østre gate 102 og 104, Hamar (1935, sammen med Haakon Skraastad)
* Bygårder, Bogstadveien 7 og 9 (oppr. 3B og 5B), Oslo (1936, sammen med Haakon Skraastad)
* Torggata 43 og 44, Hamar (ca. 1938, sammen med Haakon Skraastad)


FV331 Vingromsvegen.jpg|Vingrom kirke
Bårdar Akademiet.jpg|Kristian Augusts gate 15, Oslo
Lilletorget 1 A-70091 Ua 0003 254.jpg|Lilletorget 1, Oslo
Norges Bank Lillehammer 2.jpg|Norges Bank, Lillehammer
Bogstadveien 9.jpg|Bogstadveien 9, Oslo
Torggata 43.jpg|Torggata 43, Hamar


## Referanser




## Litteratur
* Fin Wollebæk i Norsk kunstnerleksikon
* 
* 
* 

## Se også
* Wollebæk (slekt)
Mariavesper

**Mariavesper** (italiensk *Vespro della Beata Vergine*, «vespere for den velsignede jomfru») er en liturgisk kveldsbønn som brukes på Mariafestdagene.

En rekke komponister har brukt hymnene og salmene fra disse gudstjenestene som utgangspunkt for kirkelige komposisjoner:
**[[Vespro della Beata Vergine (Willaert)|Vespro della Beata Vergine]]* av Adrian Willaert i samarbeid med andre (ca. 1559)
**[[Vespro della Beata Vergine (Monteverdi)|Vespro della Beata Vergine]]* av Claudio Monteverdi (1610)
**[[Vespro della Beata Vergine (Cozzolani)|Vespro della Beata Vergine]]* av Chiara Margarita Cozzolani (1650)
**[[Vespro della Beata Vergine (Rosenmüller)|Vespro della Beata Vergine]]* av Johann Rosenmüller (ca 1670–1680)
**[[Vespro della Beata Vergine (Biber)|Vespro della Beata Vergine]]* av Heinrich Ignaz Franz Biber (1693)
Elisabeth Farbu

**Elisabeth Farbu** (født 5. april 1972) er en norsk professor i medisin . Hun ble i 2013 den første kvinnelige professoren ved Stavanger universitetssjukehus (SUS).. Hun har særlig arbeidet med seinfølger av poliomyelitt. Arbeidet  dreide seg om hva som skjer med de gjenværende nervecellene når andre nerveceller er skadet eller dør  hos polio pasienter. Da hun  startet med dette arbeidet, var det fremdeles mellom 6&nbsp;000 til  10&nbsp;000 mennesker med skader etter polio i Norge.

Hun har arbeidet ved SUS siden 2005, i 2009 ble hun avdelingsoverlege i nevrologi. Elisabeth Farbu har en doktorgrad i nevrologi fra 2002 og har i løpet av sin karrière publisert over 30 vitenskapelige artikler.

## Referanser


## Kilder
*  helse-stavanger.no Helse Stavangers første kvinnelige professor
* Aftenbladet.no Første kvinnelige professor i hvit frakk
13. etappe av Giro d’Italia 2013

**13. etappe av [[Giro d'Italia 2013]]** ble kjørt den 17. mai 2013, og var en flat etappe. Etappen kjøres fra Busseto til Cherasco, over en distanse på 254 km. Det er den lengste etappen i 2013-utgaven av Giro d'Italia.

Etappen endte i en massesprut der Mark Cavendish var sterkest og vant sin fjerde etappeseier for året. Med det økte han ledensen i poengtrøya også, mens Vincenzo Nibali forsvarte sin ledelse i sammendraget. Ellers skjedde ingen endringer i de andre konkurransene. Før rittet valgte forehåndsfavorittene Bradley Wiggins og tittelforsvarer Ryder Hesjedal å bryte rittet. Begge hadde hatt tøffe etapper i forveien og tapt tid til de andre sammenlagtkandidatene. 

## Manglende ryttere
* **1**  Ryder Hesjedal (GRS) Startet ikke
* **100**  Nacer Bouhanni (FDJ) Startet ikke
* **181**  Bradley Wiggins (SKY) Startet ikke

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Resultater på gazzetta.it
*  Resultater på gazzetta.it
14. etappe av Giro d’Italia 2013

**13. etappe av [[Giro d'Italia 2013]]** ble kjørt den 18. mai 2013, og varen fjelletappe. Etappen ble kjørt i fra Cervere til Bardonecchia. På grunn av værforholdene ble det ikke kjørt over Sestriere som planlagt, og 12 km ble derfor lagt til den planlagte distansen på 168 km. 

Etappen ble vunnet av Mauro Santambrogio etter at han hang på Vincenzo Nibali, og klarte å gå forbi han på slutten. Nibali forsvarte og økte sin ledelse i sammendraget. Carlos Betancur kom på tredjeplass, ni sekunder bak. Ellers skjedde det ingen endringer i ledelsen sammendraget om trøyene eller lagkonkurransen. Etappen var betegnet som ganske tøff, og totalt fire ryttere brøt i løpet av etappen.

## Manglende ryttere
* **6**  David Millar (GRS) Brøt
* **38**  Alessandro Vanotti (AST) Brøt
* **42**  Enrico Battaglin (BAR) Brøt
* **52**  Jack Bobridge (BLA) Startet ikke
* **157**  Gert Steegmans (OPQ) Startet ikke
* **202**  Daniele Bennati (TST) Startet ikke
* **206**  Karsten Kroon (TST) Startet ikke

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Resultater på gazzetta.it
*  Resultater på gazzetta.it
15. etappe av Giro d’Italia 2013

**15. etappe av [[Giro d'Italia 2013]]** ble kjørt den 19. mai 2013, og var en fjelletappe. Etappen ble kjørt fra Cesana Torinese til Col du Galibier. Opprinnelig skulle etappen gå over en distanse på 149 km, men på grunn av snø på Galibier, ble målgangen flyttet fire km ned. Etappen var en av tre i Giro d'Italia 2013 som var kategorisert med fem stjerner, altså var den en av de aller tøffeste etappene.  

Etappen endte med en soloseier til Giovanni Visconti som satt i det opprinnelige bruddet. Han rykket 35 km før mål og holdt helt inn. I gruppen bak kom Carlos Betancur først, som spurtslo Rafał Majka, og med det tok over ledelsen om ungdomstrøya grunnet bonussekunder. Etappen inneholdt ingen av de store angrepene, blant annet fordi rytterne var enige om å nøytralisere rittet over den første stigningen, noe som gjorde det greit for Vincenzo Nibali å forsvare sin ledelse. Mark Cavendish og Stefano Pirazzi beholdt sine trøyen på en av de tøffeste etappene i 2013. 

## Eksterne lenker
*  Resultater på gazzetta.it
*  Resultater på gazzetta.it
Trend (butikkjede)

**Trend** er en butikkjede som selger byggevarer, maling og jernvarer med 44 butikker i Norge. Bak konseptet står Optimera gjennom salgskanalen Optimera Engros. Trend kjeden består av 45 medlemmer og målsetningen er å bli en betydelig kjede aktør innenfor trelast, jernvare, byggevare og maling og har hoved kontor i Kristiansand og avdeling kontor i sør og vestlandet.

## Kilder
* https://web.archive.org/web/20130502102316/http://www.trend.no/om-trend
Norwegian Long Haul

**Norwegian Long Haul** var et datterselskap av flyselskapet Norwegian Air Shuttle som skulle drifte Norwegians langdistansesatsing mellom Oslo lufthavn, Stockholm lufthavn, Arlanda og København lufthavn, Kastrup til John F. Kennedy internasjonale lufthavn i New York City, Fort Lauderdale–Hollywood internasjonale lufthavn nær Miami, Los Angeles lufthavn LAX, Oakland lufthavn San Francisco, Orlando lufthavn MCO og Suvarnabhumi lufthavn i Bangkok i Thailand.

## Historie
Norwegian Long Haul ble grunnlagt i 2012, og utførte den første transatlantiske flyvningen 30. mai 2013. De første planlagte flyvningene skulle gå fra Oslo og Stockholm til New York og Bangkok, og ble fløyet med innleide A340-300, fordi leveransen av selskapets B787 ble forsinket. I slutten av november 2013 startet selskapet med flyvninger, også fra København, til Fort Lauderdale, og kunngjorde samtidig nye ruter til Los Angeles, Oakland og Orlando. I juli 2014 startet også flyvninger fra London Gatwick til New York, Los Angeles og Fort Lauderdale.
## Flyflåte
Selskapet har bestilt åtte Boeing 787 Dreamlinere, hvor tre av dem ble levert i 2013, fire vil bli levert i 2014, og en siste i 2015.

Den 13. februar 2014 skrev Norwegian på sin Facebook-side at de har seks Boeing 787-9 Dreamlinere i bestilling som vil komme fra 1. kvartal 2016. Boeing 787-9 er en forlenget utgave av Boeing 787-8-flyet. Denne ordren har senere blitt utvidet fra seks til ni fly.

## Referanser
Statens Arkiver

**Statens Arkiver** er navnet på de statlige arkivene i Danmark, og er en institusjon under Kulturministeriet. Statens Arkiver består av syv arkiver: Rigsarkivet i København,  Landsarkivet for Fyn, Landsarkivet for Nørrejylland, Landsarkivet for Sønderjylland, Erhvervsarkivet i Århus og Dansk Data Arkiv i Odense. Riksarkivaren, som er leder for Rigsarkivet, er også øverste sjef for Statens Arkiver. 

Statens Arkivers formål er å samle inn og oppbevare historiske kilder og gjøre dem tilgjengelige for offentligheten. 

## Eksterne lenker
* Statens Arkiver
* Arkivdatabasen daisy
Optimera

**Optimera** er et norsk firma som eies av det franske konsernet Saint-Gobain. Optimera er Norges største aktør innen salg og distribusjon av byggevarer, trelast og interiør med 140 utsalgssteder,  ansatte og over 12 milliarder i omsetning. Virksomheten innbefatter Optimera Proff, Optimera Handel, Optimera Logistikk, Woodfab, Rencon, Igland Garasjen og kjeden Montér. Optimera er en del av det internasjonale konsernet Saint-Gobain, som har over  medarbeidere i 67 land og er Europas største distributør av byggevarer.

## Eksterne lenker
* 
*https://www.monter.no/
Kong Huan av Zhou

**Kong Huan av Zhou** (; død 697 f.kr.) var den fjortende kongen av det kinesiske Zhou-dynastiet og den andre av Det østlige Zhou-dynasti (770-256 f.kr.).

Hans fødenavn var **Lín**. 

Kong Huans far var Kong Ping, sønn av kronprins Xiefu. Huan etterfulgte sin bestefar i 719 f.kr.

Sønn til og etterfølger til Huan var Kong Zhuang av Zhou.

I 707 f.kr. ble de kongelige styrkene beseiret i en militær konflikt med Hertug Zhuang av Zheng (r.743-701). Kongen selv ble såret.

## Referanser
Michael Casford

**Michael John Casford**  (født 25. april 1940 i London, død 5. november 2005) var en engelsk bildekunstner og maler, bosatt i Norge fra 1972.

På 1960-tallet var han i flere år sjømann i den norske handelsflåten. Da han kom til Norge slo han seg ned på  på Hovseter i Oslo, der han også holdt sitt atelier åpent for Hovseterungdommen.

## Utdannelse
* 1956–1958 Teatermaler, London Theater
* 1958–1960 Walthamstow School of Art, London
* 1969 Leverhume Scholarship
* Byamshaw School of Art
* Byamshaw Diploma, London Certificate in Art and Design
* 1972–1973 Statsstipendiat, Statens Kunstakademi
* 1973–1976 Hospitant og assistent til professor Ludvig Eikaas

## Utstillinger
* 1972-74 Kunstakademiet
* 1978 Galleri i Alana (separat)
* 1979 Galleri i Alana (deluts.) 
* 1979 Høstutstillingen (maleri)
* 1980 Kunstnerforbundet (deluts.)
* 1981 Høstutstillingen (maleri)
* 1981 Galleri Homansbyen (separat)
* 1981 Galleri Homansbyen (deluts.)
* 1983 Galleri Maxim (separat)
* 1983 Galleri Maxim (deluts.)
* 1984 Galleri Teatergaten (separat)
* 1984 Høstustillingen (maleri)
* 1985 Konserthuset, Erotisk kunst (deluts.)
* 1989 LNM (separat)
* 1991 Galleri Kongen, Stavanger
* 1991 Atelier Gourdon, Oslo, Stavanger
* Illustrasjonsarbeide: J. Swift: Gullivers Travels, London 1969

## Referanser
Pserimos

**Pserimos** (gresk: Ψέριμος) er en liten gresk øy i øygruppen Dodekanesene i Egeerhavet. Den ligger mellom øyene Kalymnos og Kos utenfor kysten av Anatolia (Tyrkia). Den er en del av kommunen Kalymnos. I henhold til folketellingen av 2001 var det 130 innbyggere på øya.

## Beskrivelse

Pserimos er den største naboøya til Kalymnos og ligger ca 3,5 km nord for Kos og 5 km vest for Kalymnos. Den korteste avstanden til Anatolia er i nordøst, hvor tyrkiske Bodrum (tidligere antikke greske Halikarnassos) ligger 8 km unna.

Øya er 7,35 km bred og 2,5 km bred. Landskapet på den tørre øya består stort sett av en vegetasjon dominert av lave busk. Pserimos er kupert og fjellrikt i nordøst og den høyeste hevingen er 268 meter.

Den fremste næringsveien er turisme for greske og europeiske feriegjester som er tiltrukket av dens avsidesliggende lokalisering. Det er flere badestrender og et antall vertshus hvor en del av dem også tilbyr overnatting. 

Det går daglig ferger til og fra Pothia på Kalymnos. Det er en rekke cruiseskip som har Pserimos som stoppested.

## Historie
I henhold til Homers skipskatalog i *[[Iliaden]]*, var Pserimos en del i gruppen ledet av Feidippos og Antifos. Ellers er øya kun kjent fra en inskripsjon fra 200-tallet e.Kr.

Siden oldtiden har Pserimos vært kjent for sine kapers, en buskvekst med spiselig knopp og frukt. I dag er det derimot oliventrær som gjelder, og det er rundt 6&nbsp;000 trær som plantet nordøst for landsbyen. Innbyggerne lever hovedsakelig av fiske og turisme. I den store bukta i øst er det fiskeoppdrett.

I utkanten av landsbyen står kirken Kimisis tis Panagias (Kοίμησης της Παναγίας) og ca 1,5 km nordvest for landsbyen ved en lang bukt er det en annen kirke, Panagia Grafiotissa (Παναγία Γραφιώτισσα).

I motsetning til de offisielle tallene, bor det betydelig færre folk hele året på øya, for vinteren 2008/2009 maksimalt 30 stykker.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Generell informasjon om Pserimos, gresk
Kathleen Hale

**Kathleen Hale** (1898–2000) var en britisk barnebokforfatter, billedkunstner og illustratør, best kjent for de nitten billedbøkene om *Orlando The Marmalade Cat* som utkom fra 1938 til 1972.

## Liv
Hale ble tidlig farløs, og vokste opp hos morens foreldre. Hun tok kunstutdannelse, og flyttet til London i 1917. Her ble hun assistent for maleren Augustus John, og ble trukket inn i et kunstnermiljø. Hun tok videre utdannelse ved Central Saint Martins College of Arts and Design, og etablerte seg som illustratør. Hun giftet seg i 1926 med Douglas McClean, og bosatte seg i Bloomsbury. De fikk to sønner, i 1930 og 1933.

Hun ble utnevnt til offiser (OBE) av Order of the British Empire i 1976. Selvbiografien *A Slender Reputation* utkom i 1994.

## Bøker

Den første av bøkene om Orlando og hans familie: kona Grace og kattungene Tinkle, Pansy og Blanche utkom i 1938. Bøkene var for sin samtid svært påkostet, og i et stort format inspirert av Jean de Brunhoffs bøker om *[[Elefanten Babar]]*. «The bold designs and flooding colour overwhelm the words both literally and figuratively.»

Orlando hadde fått sitt utseende fra en katt i familiens eie, og mange av fortellingene om kattefamilien tok utgangspunkt i familien Hale/McCleans egne opplevelser. Bøkene ble også opprinnelig til som godnattfortellinger for sønnene.

En av bøkene, *Orlando's Silver Wedding* (1944), dannet i 1951 grunnlag for en ballettforestilling under Festival of Britain. Et bilde av Orlando ble i 1994 tatt med i en serie av 10 frimerker med kjente britiske barnebokfigurer.

Bøkene finnes ikke på norsk.

## Referanser
Telendos

**Telendos** (gresk: Τέλενδος) er en gresk øy i øygruppen Dodekanesene i sørøstlige Egeerhavet. Den er omtrent 1&nbsp;km utenfor kysten av den større øya Kalymnos som den er administrativ en del av.

## Beskrivelse
Øya er 3,8&nbsp;km lang og 1,6&nbsp;km bred og er bortimot delvis rundt i formen og består av et bratt fjell med flat topp hvor dens fjellsider går rett ned i havet. Det eneste flate landområdet er på sørenden av øya og hvor dens bosetning er lokalisert. Det er ingen biler på øya og i henhold til folketellingen for 2001 var det 54 innbyggere. Telendos var tidligere en del av Kalymnos, men ble adskilt ved en rekke jordskjelv på 500-tallet e.Kr. I de ubebodde øyene Epano og Agia Kyriaki ligger rundt 1,4&nbsp;km mot sørvest.

## Navnet
Opprinnelsen til navnet Telendos er nå ansett for å være før-gresk. Reisende og geografer fra tidlig middelalder kalte øya for Agalia eller Klarus. Den florentinske munken og reisende Cristoforo Buondelmonti henvist til øya i 1420 under navnet Telendos og beskriver den som ubebodd. På et gresk portolankart fra begynnelsen av 1500-tallet er også dette navnet. Den italienske geografen Francesco Piacenza henviste til dette navnet i 1688 og nevnte at den var ubebodd med en furuskog. Den greske forfatteren Rigas Feraios på andre halvdel av 1700-tallet kalte derimot øya for Klaros (Κλάρος).

## Historie

Historien til Telendos er nært knyttet til Kalymnos. Etter år 554 e.Kr. har øya vært atskilt fra den større naboøya, so følge av en rekke jordskjelv.

Arkeologiske undersøkelser på begynnelsen av 2000-tallet har gitt spor fra byen fra hellenistisk tid og fram til jordskjelvet i bysantinsk tid. Ruiner av et teater er fra kristen tid, og levninger av fem tidligkristne basilikaer fra mellom 400- og 600-tallet viser til et betydelig kristent senter.

På midten av 600-tallet i den bysantinske perioden ble byen fraflyttet og opprettet på nytt rundt 3&nbsp;km unna på en befestet sted i 300 meters høyde, noe som vitner om trusler fra invasjoner og angrep fra pirater. Den gamle landsbyen ved sjøen ble etablert en gang på 1000-tallet, men ble langsomt avbefolket. De gjenværende på den østlige siden drev på 1900-tallet med fiske og dykking etter svamper.

I dag på 2000-tallet er livsgrunnlaget hovedsakelig litt jordbruk og fiske i liten skala. Den viktigste inntektskilden er enkel turisme. Det er 200 gjestesenger på øya. Siden 2007 er det opprettet flere klatreruter i fjellet. Det er liten barneskole på øya.

## Befolkningsutvikling
Som på de andre greske øyene førte dårlig infrastruktur og begrensede ressurser på 1900-tallet til dårlige vilkår for utvikling, noe som fører til en jevnlig nedgang i befolkningen av Telendos. I motsetning til de offisielle tallene bestående av 54 innbyggere (2001), er det reelt om lag 25 mennesker som nå bor fast på Telendos.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Generell informasjon om Telendos, gresk
* Prefekturet Dodekanesene, Telendos, gresk
Miloš Mihajlov

**Miloš Mihajlov**  (født 15. desember 1982 i Beograd) er en serbisk fotballspiller som spiller for Sandnes Ulf.
Han signerte en ettårskontrakt med Sandnes Ulf den 1. april 2012. I perioden 2011–2012 spilte han for FC Zhetysu, i 2010 spilte han i en periode for Changchun Yatai. I 2009 og en del av 2010 spilte han for FC Politehnica Iasi. Han spilte for Konyaspor i 2008 og 2009. I perioden 2006 til 2008 spilte han for FK Partizan. Han har også spilt for FK Vozdovac.

## Referanser


## Kilder
* Sandnesposten.no: Mihajlov signerte for Sandnes Ulf
* altomfotball.no Milos Mihajlov 

## Eksterne lenker
*
Octavio Gil Villegas

**Octavio Gil Villegas Montiel** (født 1954 i Mexico DF.) er en meksikansk grafiker som har vært bosatt i Norge siden 1990.

Villegas har sin utdannelse fra La Esmeralda (statens kunstakademi) 1971–1976 i Mexico, og fra Jan van Eyck Akademi 1979 i Nederland. Ved siden av eget arbeid har han undervist på Kunstakademiet i Trondheim og ved Kunstskolen i Kabelvåg. Fra 1995 har han hatt eget grafikkverksted i Trondheim.

Octavio Gil Villegas har hatt flere separatutstillinger, blant annet i Trondheim Kunstmuseum og Galleri Norske Grafikere i Oslo, og deltatt i kollektive utstillinger både i Norge og Mexico.

Arbeider av Villegas er innkjøpt av blant andre:
   
* Norsk kulturråd
* Nordnorsk Kunstmuseum
* Trondheim Kunstmuseum
* Trondheim kommune
* NTNU
* Nasjonalmuseet
* Kunstmuseet Nord Trøndelag

## Referanser
Šielmmáčohkka

**Šielmmáčohkka** er et fjell nord for Kebnekaise i svensk Lappland. Fjellmassivet ligger sør for Påssustjåkka og nord for dalen Stuor Reaiddávággi som munner ut i Visttasvággi mot øst. Mot vest avgrenses fjellmassivet av dalene Šielmmávággi og Alisvággi. Den høyeste toppen rager &nbsp;moh. Dette er den nordligste toppen over 2000 meter i Sverige og i hele Skandinavia. 

Toppen er forbundet med *Kugghjulskammen* mot øst og med en topp av høyde &nbsp;moh. mot vest. Fjellmassivets nest høyeste topp ligger tre km vest for toppunktet og har høyden &nbsp;moh.

Šielmmáčohkka-massivet har et alpint preg med spisse topper mot sør. Mot nord og øst ligger flere isbreer. Den høyeste toppen kan likevel bestiges nokså enkelt fra sør via ryggen mellom toppunktet og Kugghjulskammen. I varden på toppen er det en kobberplate til minne om fjellets førstebestigning den 14. juli 1925. 

## Fotnoter


## Referanser




## Se også
* Liste over fjell i Skandinavia

## Eksterne lenker
* Clas Grundsten: Fjällvandring, Naturkompaniet 365, hefte 2, 2011, sidene 22–31.
Christopher Borchgrevink

**Christopher Fredrik Hawkins Borchgrevink** (født 6. februar 1895 i Kristiania, død 25. februar 1941) var en norsk høyesterettsadvokat.

Borchgrevink gikk på Vestheim skole før han tok juridisk utdannelse. Han deltok så i den finske borgerkrigen på hvit side. Han var dommerfullmektig ved Nordmøre Sorenskriveri 1919–1921 og advokatfullmektig i Oslo 1921–1927, før han drev egen advokatforretning fra 1928.

Borchgrevink var aktiv i Fedrelandslaget, og var den som inviterte Vidkun Quisling inn i styret i Oslo-laget etter å ha blitt inspirert av Quislings bok *[[Russland og vi]]*. Han ble senere nært knyttet til Quisling og Johan Bernhard Hjort, og var med i kretsen rundt Nordisk Folkereisning, gruppen som kom til å danne kjernen partiet Nasjonal Samling. Borchgrevink mente at Quisling var noe nytt i samfunnet da han var upåvirket av skillene i samfunnet og dermed stod utenfor klassekampen, og dermed burde lede en nasjonal kollisjonregjering utgått av Bondepartiet.

Borchgrevink skilte lag med Quisling før sistnevnte ble fører for Nasjonal Samling. Under andre verdenskrig samarbeidet han tett med Ordenspoliti-sjef Ola Fritzner, som spilte et dobbeltspill med både medlemskap i NS og tilknytning til Hjemmefronten.

Han utga flere bøker, blant annet *Den finske revolusjon* (1927) og *Norsk Reisning* (1933).

## Bibliografi
* 

## Referanser


.



## Litteratur
* 
* 
* 
*
Welcome Farewell

***Welcome Farewell*** er black metal-bandet Vreids sjette studioalbum.

11. februar 2013 kom videoen til «The Reap» ut, produsert av Einar Loftesnes og animert av Kim Holm.

## Sporliste
# The Ramble (5:19)  
# Way of the Serpent (5:30)  
# The Devil's Hand (3:41)  
# Welcome Farewell (6:33)  
# The Reap (3:58)  
# Sights of Old (8:38)  
# Black Waves (4:20)  
# At the Brook (4:48)

## Kilder
*New album - Welcome Farewell fra bandets offisielle hjemmeside

## Eksterne lenker
*
Harald Kaas

**Harald Kaas** (1868–1953) var en norsk arkitekt. Han er best kjent for å ha tegnet en rekke jernbanestasjoner.

## Utdannelse og virke
Kaas utdannet seg ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Kristiania og deretter ved Baugewerkschule i Eckernförde og Polytechnicum i München. 

Kaas skal ha oppholdt seg et par år i Natal i Sør-Afrika og arbeidet et par år i Ålesund etter brannen. Han hadde egen praksis og var bygningskyndig assistent ved NSBs hovedstyre i 1908–14. Det var i sistnevnte rolle han tegnet stasjonsbygninger.

Ellers skal han ha oppført høvlerier i Osterhaus' gate og Mandalls gate i Oslo, arbeidet som driftsbestyrer og praktisert videre som arkitekt. Han ser ut til å ha hatt varierte interesser og evner og var innehaver av flere patenter. Lite ser imidlertid ut til å være kjent om hans senere år.

## Verker i utvalg
* Stasjoner langs nordre del av Solørbanen (1910): Haslemo (revet), Våler, Braskereidfoss, Jømna (revet), Heradsbygd, Vesterhaug (revet)
* Vestfossen stasjon (ny bygning 1910)
* Bygninger ved mindre stoppesteder langs Arendal-Åmli-Treungenbanen (1910–11): Torbjørnsbu (revet), Rossedalen, Bøylestad, Haugsjå, Flaten, Nelaug (gamle, flyttet til Flaten), Simonstad (revet), Vallekilen (revet), Åmli
* Trelastlager og administrasjon for Norsk Trelastindustri, Schweigaards gate 28, Oslo (1911, brant 2003; siden er fasaden rekonstruert)
* Kolbotn stasjon (1912)
* Fåberg stasjon (1912, etter at den gamle bygningen brant)
* Brandbu stasjon på Røykenvikbanen (ny bygning 1912, brant 1984)
* Stasjoner ved Bergensbanen (1911–14): Rallerud (revet), Ørgenvika, Kolsrud (revet), Bergheim (revet), Liodden (revet), Hol

## Referanser


## Kilder
* Store norske leksikon
* 
* 
* 
*
Egil Herman Sjursen

**Egil Herman Sjursen** (født 27. september 1957 i Haugesund) er en norsk forretningsmann og tidligere politiker (H).

Han har artium fra Haugesund gymnas fra 1976 og er cand.polit. med hovedfag i sosialøkonomi, mellomfag i offentlig administrasjon og organisasjonskunnskap og grunnfag i samfunnskunnskap fra Universitetet i Bergen fra 1986.

Han har i hovedsak arbeidet med finans og kapitalforvaltning, fra 2006 som partner og administrerende direktør i Holberg Fondsforvaltning i Bergen. Sjursen var finansanalytiker i Bergen Bank 1986–1989, direktør i DnB NOR Markets i Bergen 1989–1992, banksjef og leder for verdipapirseksjonen i DnB i London 1992–1994, administrerende direktør i Vesta Forvaltning i Bergen 1994–2000, finansdirektør Vesta Forsikring og Nordea Liv i Bergen 2000–2003 samt administrerende direktør i Nordea Investment Management Norge, som da hadde overtatt Vestas finansdivisjon i Bergen, 2003–2006.

Sjursen var formann i Norges Konservative Studenterforbund og medlem av Høyres sentralstyre 1982–1984, deretter informasjonssekretær i Hordaland Høyre i et år. Han har også vært vararepresentant til Stortinget fra Hordaland 1985–1993, politisk viseformann i Hordaland Høyre, formann i Bergen Høyre samt medlem av Bergen bystyre og formannskap i åtte år.

Han er frimurer i St. Johanneslogen Oscar til de syv Bjerge og ble 30. august 2012 provincialmester i Bergens Provincialloge.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ben Watson

**Ben Watson** (født 9. juli 1985) er en engelsk fotballspiller som fra den 30. juni 2022 er klubbløs.

Han har tidligere spilt for , samt vært utlånt til Queens Park Rangers og West Bromwich Albion.

I 2013 skåret han det eneste målet da Wigan slo Manchester City i FA-cupfinalen.

## Meritter
;Wigan Athletic FC
* FA-cupen (1): 2012/2013

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Magnus Andersson

**Magnus Andersson** (født 23. april 1958) er en svensk tidligere fotballspiller.

## Karriere
### Malmö FF
Andersson spilte for Malmö FF på 1970- og 1980-tallet. Han spilte i finalekampen i Serievinnercupen i 1979 mot Nottingham Forest. Andersson var lagkaptein for Malmö FF i 1988.
### Landslaget
Andersson var med i troppen da Sverige deltok i VM i 1978.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* «Magnus Andersson», profil på weltfussball.de
Rick Kruys

**Rick Kruys** (født 1985) er en nederlandsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. 

Kruys spilte sentral midtbane for blant annet Utrecht, Malmö FF og Excelsior.

## Klubbkarriere
### Utrecht
Kruys startet sin profesjonelle karriere i  i 2003. De neste fem årene spilte han over hundre kamper for klubben. I 2008 meldte nederlandske medier at Kruys hadde signert en kontrakt på fire og et halvt år med Malmö FF, og at han ville være spilleklar i løpet av august samme år.

### Malmö FF
På grunn av skadeproblemer spilte Kruys kun fire kamper i sin første sesong for klubben. I 2009, som skulle bli Kruys beste sesong for Malmö FF, spilte han 13 kamper, men han slet fortsatt med skader. I 2010-sesongen hadde Kruys igjen problemer med skader, og spilte kun fire kamper denne sesongen. Tidlig i 2011 fikk Kruys tillatelse fra klubben til å se etter en ny klubb for å få påbegynt karrieren igjen.

### FC Volendam
Kruys ble etter hvert lånt ut til FC Volendam i en avtale som løp til 1. juni 2011. Da låneperioden utløp, var Kruys igjen en Malmö FF-spiller, men han trente ikke med klubben, i påvente av eventuelle bud fra Nederland. Den 19. juli ble det kjent at Kruys skulle spille for Volendam ut sesongen.

### Excelsior
Kruys signerte en kontrakt på to år med Excelsior 13. juli 2012. Han spilte fire sesonger med klubben, og var med på opprykk til Eredivisie i 2013–14-sesongen.

## Landslaget
Kruys spilte 16 kamper for det nederlandske U21-laget, og scoret ett mål.

## Privat
Rick Kruys far, Gert Kruys, er en tidligere profesjonell fotballspiller, som også har vært trener for flere nederlandske fotballklubber.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Symfoni nr. 3 (Haydn)

**Symfoni nr. 3  i G-dur**, Hoboken I/3, av Joseph Haydn ble skrevet mellom 1760 og 1762.

Den er skrevet for to oboer, fagott, to valthorn, strykere og continuo. Den var en av de første symfoniene som hadde fire satser: 

#Allegro, 3/4
#Andante moderato i g-moll, 2/4
#Menuett og trio, 3/4
#Allegro, alla breve ()

Blåseinstrumentene er ikke med i den langsomme satsen

Menuetten er i seg selv en kanon, mellom høyere og lavere stemmer i et intervall over en enkelt takt. Haydn skulle seinere skrive en liknende kanon i menuetten i hans 23. symfoni og liknende kanoner ble seinere skrevet i G-dur-menuetter av Michael Haydn og Mozart. Ennå seinere utviklet Haydn selv denne teknikken til «Kanoner i toneregister» i menuetten i Trauer-symfonien hans og «Heksemenuetten» i hans Strykekvartett i d-moll fra Op. 76.

Finalen er også kontrapunktisk. Det er en fuge med to tema som også inneholder elementer fra sonateformen.

## Referanser
Gustav Juel Wiik

**Gustav Juel Wiik** (født 25. desember 1878 i Horten, død 31. mars 1906 i Nordvestpassasjen) var en norsk polarforsker og ekspedisjonsmedlem. 

Han fikk sin utdannelse ved det magnetiske observatorium i Potsdam. Han ble med som annenmaskinist på Roald Amundsens ekspedisjon gjennom Nordvestpassasjen, skjønt hans egentlige oppgave var fagmann på magnetiske målinger. Han døde av en lungesykdom underveis, og ble gravlagt på ekspedisjonens magnetiske observatorium ved King Point i 1906.

## Eksterne lenker
* Gustav Juel Wiik (1878–1906) Frammuseet
Gentsystemet

**Gentsystemet** er et prinsipp for arbeidsledighetstrygd hvor trygden administreres av en fagforening, mens staten tar ansvar for en del av trygdens finansiering. Systemet er oppkalt etter byen Gent i Belgia, der det først ble introdusert.

Gentsystemet ble introdusert i Sverige i 1935 og benyttes der, med visse modifikasjoner, fortsatt. Det anvendes også i Danmark, Finland og Island, samt delvis i Belgia. Det anvendes ikke i Norge.

Gjennom den nære koblingen mellom fagforening og arbeidsledighetstrygd bidrar gentsystemet til høy fagorganiseringsgrad.

## Referanser
Tour of Norway 2013 Klatretrøye

I bakkespurtene fikk de 3 første, henholdsvis 4, 2 og 1 poeng.

## Eksterne lenker
* Rittets hjemmeside
* Resultater klatretrøya
Holmen Yachtværft

**Holmen Yachtværft** i Asker er et av Norges best bevarte trebåtverft. Det ble etablert i 1920 etter initiativ av båtbygger Christian Jensen og formann hos Anker & Jensens verft i Vollen, Christian Fr. Johnsen. Verftet driver med opplag og vedlikehold av lystbåter og utleie av bryggeplasser.

Verftet ble i 2007 kjøpt av Båtgutta, en gruppe investorer bestående av Ivar Tollefsen, Henning Hexeberg og Øystein Landvik. Kjøpesummen var rundt 60 millioner kroner. Da det ble kjent at verftet var til salgs, ble deler av eiendommen midlertidig fredet av Riksantikvaren gjennom et hastevedtak. I 2013 ble det søkt om dispensasjon til å rive fire av bygningene på verftet for å kunne modernisere driften.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Interessent

En **interessent** er en person eller organisasjon som kan påvirke eller bli påvirket av en sak eller et anliggende, eksempelvis eiere, ledelse, arbeidstakere, samfunnet, lånekreditorer, kunder, konkurrenter eller leverandører. Begrepet blir ofte brukt i forretningsverden og betegner da f.eks ofte aksjonærene i et aksjeselskap.

Den engelske versjonen av ordet *stakeholder* ble først brukt av Stanford Research Institute i 1963 og ble senere utviklet videre av R. Edward Freeman.

Innen prosjekter er en **interessent** en person eller entitet (f.eks. grupper eller organisasjoner) som er aktivt involvert i et prosjekt eller som bli berørt av prosjektets gjennomføring eller resultat.

## Se også
* Aktør

## Referanser
Troms fylkeskultursenter

**Troms fylkeskultursenter** ligger i Tromsø og er et produksjonssted for profesjonelle kunstnere og en møteplass for kunstnermiljøet i Troms. Senteret kalles også Kysten, eller Tromskysten. Det er lokalisert i bygningen til gamle Tromsø kysthospital. Fylkeskultursenteret har atelier for kunstnere i tillegg til et gjesteatelier med flere «artist-in-residence» programmer. Senteret er eid og drevet av Troms fylkeskommune.

## Eksterne lenker
*
MF «Julsund»

**MF «Julsund»** er en norsk bilferge som ble bygget i 2004 ved skipsverftet Aukra bruk (daværende Aker Aukra AS) på øya Gossa i Aukra kommune, Møre og Romsdal. Ferga ble overlevert til rederiet Møre og Romsdal Fylkesbåtar (MRF) samme år, og fikk skipsverftets byggnumer 111 og registrert Molde som sin hjemmehavn.

«Julsund» er 83,90 meter lang og 16,70 meter bred, og har en dypgående på 2,6 meter. Hun har en tonnasje på 1 410 bruttoregistertonn og en toppfart på 13,8 knop, og kan ta 295 passasjerer og 99 personbiler.

I dag opererer hun for rederiet Fjord1 AS og trafikkerer ferjesambandet Jektevik-Hodnanes-Nordhuglo

## Historie
Det var i desember 2004 at bestillingen fra MRF kom som en kjærkommen julegave til Aukra bruk som da satt med en tom ordrebok. Selv med denne ordren var utsiktene, fortsatt til stede for permitteringer for verftet, siden skroget skulle bygges i utlandet, men det ville bli arbeid i det andre halvåret av 2004. Sist gang Aukra bruk hadde bygget en ferge var for ca. 25 år siden.

«Julsund» skulle trafikkere ferjesambandet Aukra – Hollingsholmen, og behovet kom som en konsekvens av Ormen Lange-utbyggingen.

## Tidligere ruter
* 2004–desember 2008: Aukra – Hollingsholmen 
* Januar 2009: Sølsnes – Åfarnes
*2020: Jektevik-Hodnanes-Nordhuglo

## Eksterne lenker
* 
* 
* Fjordferjer i Norge 
* Fjord1: Våre fartøy
* Skipsrevyen: MF Julsund (Arkivert nettside)
* NRK: Slik er nyferja Julsund
* RB-nett: Ferjerute innstilt etter problemer med brannslukkingsystem