open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Liste over innsjøer på New Zealand

Dette er en **liste over innsjøer på New Zealand**.

En innsjøs plassering er identifisert av region og distrikt. Nedbørfeltet er det geografiske området som bringer vann inn i innsjøen.

## Størst
Innsjøer med et overflateareal på minst 10 km².

## Dypeste
* Lake Hauroko – 462 m
* Lake Manapouri – 444 m
* Lake Te Anau – 417 m
* Lake Wakatipu – 380 m

Disse fire innsjøene ligger alle på Sørøya. Den dypeste innsjøen på Nordøya er Lake Waikaremoana har en dybde på 248 m

## På [[Nordøya (New Zealand)|Nordøya]]
### I [[Northland Region|Northland]]

### I [[Auckland]]
Mange av innsjøene i Aucklandregionen er kunstige vannreservoarer, konstruert i de kuperte nedbørområdene til Waitakere og Hunua-kjedene for å skaffe vanntilførsel til Aucklands byområde.

### I [[Waikato]]

### I [[Bay of Plenty]]

### I [[Gisborne, New Zealand|Gisborne]]

### I [[Hawke's Bay]]

### I [[Taranaki Region|Taranaki]]

### I [[Manawatu-Wanganui]]

### I [[Wellington Region|Wellington]]

## På [[Sørøya (New Zealand)|Sørøya]]
### I [[Tasman, New Zealand|Tasman]]

### I [[Marlborough, New Zealand|Marlborough]]

### I [[West Coast, New Zealand|West Coast]]

### I [[Canterbury, New Zealand|Canterbury]]

### I [[Otago]]

### I [[Southland, New Zealand|Southland]]

## På andre øyer
### På [[Chatham Islands]]

### På [[Kermadec Islands]]

## På Ross Dependency

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Land Information New Zealand – New Zealand Government department.
Tommy Körberg (album)

***Tommy Körberg*** er et musikkalbum med Tommy Körberg, utgitt i 1971.

## Sporliste
# «Familjelycka»
# «Bara du och jag»
# «Ensam på en öde scen»
# «Ge mej sommar'n tillbaka»
# «Drömmen om Elin»
# «En sån' chans»
# «Beatrice Aurore»
# «Detta skall bli min musik»
# «Janet»
# «Viva l'amour»
Christoph Carl Ludwig von Pfeil

**Christoph Carl Ludwig von Pfeil** (født 20. januar 1712 fra Grünstadt, død 14. februar 1784) var en tysk embedsmann og salmedikter.

Han skrev rundt 950 salmer i løpet av livet, og en av disse finner man i dag i *[[Norsk Salmebok (1985)|Norsk Salmebok]]*. 

## Referanser


## Litteratur
* Anne Kristin Aasmundtveit, *Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok*, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 58.

## Eksterne lenker
*  Oppslag i Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon
Johann Jakob Rambach

**Johann Jakob Rambach** (født 24. februar 1693 i Halle (Saale), død 19. april 1735 i Gießen) var en tysk protestantisk teolog og salmedikter.

Rambach gikk først i snekkerlære, men studerte senere teologi under August Hermann Francke, og ble i juni 1727 hans etterfølger som professor i teologi ved universitetet i Halle. I 1731 ble han professor og superintendent i Gießen. Han gav ut en sangbok med tallrike nye salmer, og er fremdeles representert med to salmer i *[[Norsk Salmebok (1985)|Norsk Salmebok]]* og en i *[[Norsk salmebok 2013]]*.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Rajaobélona

**Rajaobélona** (**Radzaobélona**) (født 1868, død 1938) var en gassisk adelsmann, prest, salmedikter og professor i teologi.

Rajaobélona ble født som sønn av en av kongen i merinariket sine rådgivere. Faren, Randrianaivo, ble anklaget for å stå bak et forsøk på statskupp, noe som gjorde at Rajaobélona ble dømt til tvangsarbeid. Mens han drev med dette, kom han i kontakt med norske misjonærer fra NMS. S.R. Jørgensen fikk tillatelse fra Randrianaivo og hans kone Ravelonjanahary til å ta sønnen deres, Rajaobélona, med seg til Antananarivo for å gi ham opplæring. Der flyttet han inn med misjonærene og ble behandlet som deres sønn. Mens han bodde hos dem, lærte han seg flytende norsk, i tillegg til at han lærte seg engelsk og gresk. Han gikk videre på skole og ble ordinert til pastor i 1893. Da det lutherske seminaret i Fianarantsoa åpnet i 1896 ble han professor i GT og praktisk teologi der. Senere studerte han to år i Frankrike og dro på en langt preketurné i Norge, der han hadde en berømt preken om den barmhjertige samaritan i Trondheim.

Tilbake på Madagaskar fortsatte han undervisningen og han oversatte flere norske salmer til gassisk. Ti av disse finnes fremdeles i den gassiske salmeboken *Fihiràna*. To ganger var han medlem i salmebokkomiteer for denne salmeboken. I *[[Norsk Salmebok (1985)|Norsk Salmebok]]* er han representert med en salme.
Han gav også ut kommentaren til Jesaja *Heviteny Esaia*

## Referanser


## Litteratur
* Anne Kristin Aasmundtveit, *Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok*, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 114.

## Eksterne lenker
*  Engelsk biografisk artikkel
*  Den samme artikkelen på fransk
Task Force on Financial Integrity and Economic Development

**The Task Force on Financial Integrity and Economic Development** (*Arbeidsgruppen for Finansiell Integritet og Økonomisk Utvikling*) er en internasjonal koalisjon av ikke-statlige organisasjoner og nasjonale myndigheter fra rundt femti land som har til hensikt å bekjempe hva man oppfatter som skjevheter i det finansielle systemet. Organisasjonen ble opprettet av Global Financial Integrity i januar 2009. 

## Medlemskap
Medlemmene i Task Forces koordinerende komité, som er ansvarlig for gruppens operasjoner, er Christian Aid, EuroDad, Global Financial Integrity, Global Witness, Tax Justice Network, Tax Research UK, Transparency International og Leading Group on Innovative Financing for Development.

Ledergruppen innen Innovativ finansiering for utvikling (Leader Group on Innovativ Financing for Development) representerer 54 land samt Europakommisjonen. Tre land har observatørstatus.

I tillegg er Task Force støttet av et panel som representerer myndigheter og organisasjoner. Dette panelet inkluderer:

* Canadian International Development Agency
* Ford Foundation
* Norge
* Danmark
* Frankrike
* Tyskland
* Hellas
* Nederland
* Chile
* Spania

## Politikk
Task Force promoterer fem politiske tiltak:
# Korrekt prising ved import og eksport
# Regnskapsføring av salg, fortjeneste og skatt i hvert land der multinasjonale selskaper opererer
# Tvungen bekreftelse av reelle eier- og kundeforhold i samtlige banker og fond
# Automatisk mellomnasjonal utveksling av skatteinformasjon
# Harmonisering av lovgivning rundt hvitvasking av penger og skatteunndragelse, med fokus på transparens.  

## Norske bidrag
Norge er en av bidragsyterne til Task Force gjennom Norad. Norad skriver følgende om hvorfor det bidrar til Task Forces arbeid: 
«Norad bidrar i perioden 2009-2011 med støtte til "Task Force on Financial Integrity and Economic Development" under CIPs Global Financial Integrity Programme (GFI). Det norske Utenriksdepartementet sto sentralt i etableringen av Task Force-prosjektet. Det overordnede målet med prosjektet er å redusere mengden ulovlig kapitalflyt ut av utviklingsland, som en måte å øke tilgjengelige ressurser for økonomisk utvikling på. Innsatsen består blant annet i påvirkningsarbeid, kunnskapsøkning og styrking av internasjonalt samarbeid på temaet». 

## Se også
* Global Financial Integrity
* Illicit Financial Flows
* Raymond W. Baker

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisielle hjemmesider
* Task Force på Facebook
* Global Financial Integritys hjemmesider
* Tax Justice Network – Norske hjemmesider
John Klotz

**John Klotz** var en belgisk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Klotz vant en olympisk sølvmedalje i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i klassen *6 meter type 1919* med den belgiske båten «Tan-Fe-Pah». Det var kun to båter i denne klassen, en norsk og en belgisk. «Jo» vant og den belgiske båten «Tan-Fe-Pah» kom på andre og siste plass. Mannskapet på «Tan-Fe-Pah» var Klotz, Charles Van Den Bussche og Léon Huybrechts.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen - Sølv i seiling, 6-metersklassen type 1919  Belgia

## Eksterne lenker
*
Monica Berrondo

**Monica Berrondo** (født 1. desember 1983) er en tidligere meksikansk alpinist. Hun har deltatt i en rekke FIS-renn med en 7.-plass som sitt beste resultat i slalåm.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Albert Grisar (seiler)

**Albert Grisar** (født 1868, død 1930) var en belgisk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Grisar vant en olympisk bronsemedalje i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i klassen *8 meter type 1919* med den belgiske båten «Antwerpia V».  Det var kun tre båter i denne klassen, to norske og en belgisk. «Sildra» vant foran «Lyn» og «Antwerpia V» kom på tredje- og sisteplass.  Mannskapet på «Antwerpia V» var; Grisar, Willy de l'Arbre, Léopold Standaert, Henri Weewauters og Georges Hellebuyck.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen - Bronse i seiling, 8-metersklassen type 1919  Belgia

## Eksterne lenker
*
Albert Weil

**Albert Weil** (født 26. desember 1880 i Paris, død 5. desember 1945 i Paris) var en fransk seiler som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Weil vant en olympisk sølvmedalje i seiling under sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i 6,5-metersklassen med den franske båten «Rose Pompon». Det var kun to båter i denne klassen, en fransk og en nederlandsk. «Oranje» vant og den franske båten «Rose Pompon» kom på andre og siste plass. Mannskapet på «Rose Pompon» var; Weil, Robert Monier og Félix Picon.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen - Sølv i seiling, 6,5-metersklassen  Frankrike

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lloyd Spooner

**Lloyd Spencer Spooner** (født 6. oktober 1884 i Tacoma i Washington, død 20. desember 1966 i Zephyrhills i Florida) var en amerikansk skytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Spooner ble olympisk mester i skyting fire ganger under OL 1920 i Antwerpen. Han vant fire gull- en sølv- og en bronsemedalje i lagskyting.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen &ndash; **Gull** i skyting, 300 meter rifle, lag  USA
*  1920  Antwerpen &ndash; **Gull** i skyting, 300 m armégevær, liggende, lag  USA
*  1920  Antwerpen &ndash; **Gull** i skyting, 600 m armégevær, liggende, lag  USA
*  1920  Antwerpen &ndash; **Gull** i skyting, 300 og 600 m armégevær, liggende, lag  USA
*  1920  Antwerpen &ndash; Sølv i skyting, 300 m armégevær, stående, lag  USA
*  1920  Antwerpen &ndash; Bronse i skyting, 600 m armégevær, liggende  USA
*  1920  Antwerpen &ndash; Bronse i skyting, 100 m løpende hjort, enkeltskudd, lag  USA

## Eksterne lenker
*
Magdalena Tul

**Magdalena Ewa Tul** (født 1980) er en polsk sanger. Den 14. februar 2011 ble hun valgt til å være Polens deltaker i Eurovision Song Contest 2011. Sangen hun sang heter «Jestem». Sangen havnet på sisteplass i sin semifinale, og kvalifiserte seg dermed ikke til finalen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ski-VM 2011 – Kombinert stor bakke/10 kilometer

**Kombinert stor bakke/10 kilometer for herrer** under Ski-VM 2011 ble holdt den 2. mars 2011 i Holmenkollen og Holmenkollbakken i Oslo. Franske Jason Lamy-Chappuis vant øvelsen, mens tyskerne Johannes Rydzek og Eric Frenzel endte på henholdsvis andre- og tredjeplass. Etter hopprennet var det norske Håvard Klemetsen som ledet.

Bill Demong var både regjerende verdensmester fra 2009 i Liberec, Tsjekkia og olympisk mester fra 2010 i Vancouver, Canada. Denne gangen fikk Demong en 6.-plass etter et sterkt langrenn hvor han hadde nest beste tid, bare slått av Felix Gottwald i langrennsdelen.

## Resultater
### Skihopp stor bakke

### Langrenn 10 km
} || 57 || align=left| Andriy Parkhomchuk || align=left|   || +4.24 ||  ||  ||  
|-
|  || 18 || align=left| Magnus Moan || align=left|  || +1.26 || ||   ||
|-
|  || 24 || align=left| Björn Kircheisen || align=left|  || +1.49 || ||   ||
|-
|  || 43 || align=left| Aleš Vodseďálek || align=left|   || +2.38 || ||   ||
|-
|  || 51 || align=left| Mitja Oranič || align=left|  || +3.09 || ||   ||
|}
 Rundet = Tatt igjen med en runde i langrennet og tatt ut av løypa.
DNF = ikke fullført.
DNS = ikke startet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisiell startliste hopp På Oslo2011.no, På FIS-Ski.com
* Resultatliste hopp På Oslo2011.no, På FIS-Ski.com
* Startliste langrenn På Oslo2011.no, På FIS-Ski.com
* **Offisiell resultatliste Kombinert stor bakke/10 kilometer** På Oslo2011.no, På FIS-Ski.com
* Startliste trening 1. mars På FIS-Ski.com
* Resultatliste trening 1. mars Runde 5, Runde 6 fra FIS-Ski.com
* Resultatliste prøveomgang 2. mars På FIS-Ski.com
Østelva

**Østelva** var betegnelsen på hovedfløtningsvassdraget fra Tvillingtjern/Gulltjern til Haldenkanalen. Fra gammelt av har man hatt to hovedfløtingsvassdrag frem til det som i dag kalles Haldenkanalen:  Østelva og Vestelva. Haldenvassdragets vestelv har sitt utspring i Flolangen i Nes, og renner gjennom Floen og Bjørkelangen og får i Søndre Høland tilløp fra Øgderen og Tunnsjøen. Ved Mjermetangen på Lund i Søndre Høland treffer Vestelva sammen med Østelva som kommer fra Tvillingtjern/Gulltjern, Setten og Mjermen. Østelva og Vestelva renner felles ut i Skulerudvannet. Mangenvassdraget renner inn i Sverige og hører i utgangspunktet ikke til Haldenvassdraget, men naturgeniet Engebret Soot greide å binde disse fløtningssystemene sammen via Sootkanalen.

## Referanser
Nordstrandhallen

**Nordstrandhallen** var en idrettshall på Nordstrand i Oslo. Den ble innviet 8. november 1955 og revet vinteren 2017 for å rydde plass til en ny hall.

## Innvielse

I spissen ved innvielsen stod Finn Stokke Hansen, hallsjef Nico Demetriades og Leiv Lie. I åpningsarrangementet avspilte man en landskamp i tennis mot Danmark. Reaksjonen var at det eksperimentelle gulvet til 90&nbsp;000 kroner, finansiert av Statens Idrettsvesen, var for hurtig, og favoriserte serveren slik at kampen i det store ble en servekamp. På det norske laget spilte Gunnar Sjøwall og Finn Søhol, mens for danskene spilte Torben Ulrich og Kurt Nielsen. Andre idretter som ble tilgodesett var håndball og boksing.

## Konsertlokale

Hallen ble raskt tatt i bruk for musikk, som Stan Kenton i april 1956, samt kostymeball  til Big Chief Jazzband med raggsokker. Andre verdensstjerner i oppstarten var  Ella Fitzgerald med trioen Oscar Peterson, Ray Brown og Herb Ellis (april 1958). fulgt av Benny Goodmans orkester (mai 1958), og Jazz at the Philharmonic, med blant andre Dizzy Gillespie (også mai 1958).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bryoporus

***Bryoporus*** er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien Tachyporinae i den store familien kortvinger (Staphylinidae). De er middelsstore, glatte og blanke, broket fargede biller med et stort og bredt brystskjold (pronotum) og et forholdsvis lite, rundt hode.

## Utseende
Små (ca. 4 millimeter), langstrakte, blanke kortvinger, gjerne mer eller mindre rødbrune på farge. Hodet er forholdsvis lite med nokså små fasettøyne, kort og bredt. Halsskjoldet (pronotum) er stort og hvelvet, blankt og glatt. Dekkvingene er kraftig punkterte. Bakkroppen er lang, jevnt avsmalnende, blank, med tydelige, utstående hår.

## Levevis
*Bryoporus*-artene finnes gjerne i skog der de kan leve mellom løvstrø, på trestammer og mange andre steder. De flyr godt og gjerne og kan påtreffes flygende i solskinn.

## Systematisk oversikt / norske arter
Slekten blir ofte delt opp i flere slekter.

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien dråpekortvinger, Tachyporinae MacLeay, 1825
****** Gruppen Mycetoporini Thomson, 1859
******* Slekten ***Bryoporus*** Kraatz, 1857
******** Underslekten (eller slekten) *[[Bryophacis]]* Reitter, 1909
********* *[[Bryoporus crassicornis]]* (Mäklin, 1847)
********* *[[Bryoporus punctipennis]]* (Thomson, 1861)
******** Underslekten (eller slekten) *Bryoporus* Kraatz, 1857 ( i snever forstand)
********* *[[Bryoporus cernuus]]* (Gravenhorst, 1806) 
******** Underslekten (eller slekten) *[[Carphacis]]* des Gozis, 1886
********* *[[Bryoporus striatus]]* (Olivier, 1795) – funnet i Sverige og Finland

## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea (2011) Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr. http://www.faunaeur.org/ 

## Eksterne lenker
* 
* Bildegalleri over nordamerikanske arter: http://bugguide.net/node/view/39097/bgimage
Ischnosoma

***Ischnosoma*** er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien Tachyporinae i den store familien kortvinger (Staphylinidae). De er små, glatte og blanke, gulbrune biller med et stort og bredt brystskjold (pronotum) og et forholdsvis lite, rundt hode.

## Utseende
Små (gjerne 3-5 millimeter) blanke og glatte kortvinger. På farge er de gjerne gulbrune. Hodet er lite og noe nedbøyd, uten punktøyne og med forholdsvis små fasettøyne. Antennene er forholdsvis lange og tynne, de kan kjennes fra den nærtstående slekten *Mycetoporus* på at hvert enkelt antenneledd er tydelig lengre enn bredt. Brystskjoldet (pronotum) er stort og bredt, glatt og hvelvet. Dekkvingene er forholdsvis korte, med noen oppstående børster. Bakkroppen er temmelig langt kjegleformet, på sidene uten påfallende lange og kraftige børster.

## Levevis
I likhet med flere andre slekter av Tachyporinae er *Ischnosoma*-artene knyttet til sopper. De finnes gjerne i skog på fruktlegemene til ulike sopper. De voksne billene er gjerne mest aktive om høsten da soppmengden er størst.

## Systematisk oversikt / norske arter

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien dråpekortvinger, Tachyporinae MacLeay, 1825
****** Gruppen Mycetoporini Thomson, 1859
******* Slekten ***Ischnosoma*** Stephens, 1829
******** *[[Ischnosoma bergrothi]]* (Hellén, 1925)
******** *[[Ischnosoma longicorne]]* (Mäklin, 1847)
******** *[[Ischnosoma splendidum]]* (Gravenhorst, 1806)

## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea (2011) Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr. http://www.faunaeur.org/ 

## Eksterne lenker
*
Ollie Schriver

**Oliver «Ollie» Martin Schriver** (født 17. desember 1879 i Washington, D.C., død 28. juni 1947 i Washington, D.C.) var en amerikansk skytter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Schriver ble olympisk mester i skyting tre ganger under OL 1920 i Antwerpen. Han vant tre gullmedaljer i lagskyting.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen &ndash; **Gull** i skyting,  50 m rifle, lag  USA
*  1920  Antwerpen &ndash; **Gull** i skyting, 600 m armégevær, liggende, lag  USA
*  1920  Antwerpen &ndash; **Gull** i skyting, 300 og 600 m armégevær, liggende, lag  USA

## Eksterne lenker
*
Klorin

**Klorin** kan referere til:

* Chlorin, en stor heterosyklisk aromatisk ring som inngår i blant annet klorofyll
* Natriumhypokloritt, også markedsført under varemerket *Klorin*
Royal Crescent

**Royal Crescent** er den mest kjente bygningsrekken i Bath. Royal Crescent ble bygget mellom 1767 og 1774, og ble tegnet av John Wood den yngre. Bygningen er et av de tydeligste eksempler på georgiansk arkitektur i Storbritannia og er listeført som Grade I («bygninger av særskilt stor eller nasjonal arkitektonisk eller kulturell interesse»).
__NOTOC__
## Navn
Anlegget het opprinnelig bare **The Crescent** («halvmåne», ut fra formen) og adjektivet **Royal** ble lagt til på slutten av 1700-tallet etter at Frederick, hertug av York og Albany hadde bodd i numrene 1 til 6.

## Utforming
Anlegget er imidlertid ikke så helhetlig som en kan få inntrykk av utenfra. Wood tegnet den store, buede fasaden til det som er 30 hus med jonisk søyleorden, hvor de 144 søylene er 76 cm i diameter og er 14,3 meter høye. Hver har entablement på 1,5 meter. Husene i midten har to sett med søyler parvis.

Innenfor denne helhetlige fasaden har det enkelte hus fått en individuell utforming. Huseierne kjøpte en bestemt lengde av fasaden og brukte egne arkitekter til å finne sin løsninger innenfor deres del av bugningen. Dette medfører også at det som fra utsiden kan se ut som å være to boligenheter, i virkeligheten er en bolig. Interiøret har også vært endret gjennom rene, selv om fasaden har vært intakt.

Baksiden avviker også fra byplanen ellers, mens forsiden er enhetlig og symmetrisk, er baksiden en blanding av ulike takhøyder og vindusstørrelser og -plassering.

## Dagens bruk
I dag er det blant annet i Royal Crescent et hotell og et museum og noen av husene er ombygget til leiligheter og kontorer. Bygningene har også blitt brukt til film- og TV-innspillinger.

## Referanser
Vår beste dag

**«Vår beste dag»** er en norsk vise fra 1998 med tekst skrevet av Erik Bye og melodi av Jon Rosslund. Sangen ble opprinnelig skrevet til hundreårsjubileet til Hjemmet for Døve (nå: Stiftelsen Signo). Den første offentlige fremføringen gjorde et orkester bestående av døve musikanter, noe som gjorde stort inntrykk på Erik Bye. 

Sangen ble utgitt i 2003 som første spor på musikkalbumet *[[Støv og stjerner]]* (Via Music), Erik Byes siste album før han døde i 2004, og med Sigbjørn Tveite som produsent.

Visa fikk ny oppmerksomhet gjennom NRKs selvpromoteringskampanje i 2010/2011, både i Erik Byes egen versjon og en nyinnspilling gjort av Marit Larsen sammen med Morten Qvenild.

## Referanser
Stuff Smith

**Stuff Smith** (1909–1967) var en amerikansk jazzmusiker (fele), ansett for å være en av verdens ledende.

I ungdommen spilte han med Coleman Hawkins, Charlie Parker, Dizzy Gillespie,  likte ikke bebop, ble en pioner på elektrisk fiolin, og ga ut et titall plater med egne besetninger. Han flyttet til København i 1965.

Hans første besøk i Norge var med Jazz at the Philharmonic til Nordstrandhallen i april 1957. Smith opptrådte med verdensstjernene Oscar Peterson, Herb Ellis, Ray Brown, Roy Eldridge, Jo Jones og Ella Fitzgerald; av Omar Heide Midtsæter vurdert som «gnistrende felespill av jazzfiolinistenes Grand Old Man med rot i tredve-årene». 
Smith lot inspirere den norske jazzfiolinisten Frank Ottersen som mente han «spilte freskt». Det samme gjaldt dansken Svend Asmussen da Smith opptrådte i København samtidig, i mars 1965. Men, i Norge måneden efter, havnet han på Rikshospitalet etter en konsert ved Metropol Jazz Club, og Dr. Hall tilrådte ikke at konserten kunne fortsette til Stockholm, så han reiste til Paris i stedet (bosatte seg der med konen), etter å ha blitt utskrevet og spilt for personalet. Hans akkompagnement var ved Karl Otto Hoff trommer, Øistein Ringstad piano og Bjørn Pedersen bass, som hadde hatt lykke som Ben Webseter-komp like før. Smith's musikalske uttrykk ble derfra beskrevet av Johs. Bergh som «sterkt musikalsk overraskende fraseforråd, i stor grad preget av klangeffekter som man normalt ikke hører hos fiolinister...». Opptak av NRK ved Thorleif Østereng ble til dokumentaren «15 minutter med felejazz», sendt i «Jazzhalvtimen» den 28.4.1965.

I likhet med Jimmy Cleveland meldte han avbud til Moldejazz 1965. Året etter var han i Oslo en drøy uke, ved *Club Manhattan* med Karl Otto Hoff og hans Hoff, samt *Down Town* med Einar Iversen piano, Gunnar Moreite og en bassist.  Til Moldejazz 1966 kom han med blant andre Don Byas og underholdt på campingplassen. Så døde Smith året efter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Finneid

**Finneid** (pitesamisk: *Finnájjde*, lulesamisk: *Finnájdde*) er en tettbebyggelse i Fauske kommune i Nordland. Den ligger et par kilometer øst for Fauske sentrum. Finneid er nå sammenvokst med byen Fauske.

På Finneid var det utskipingshavn for malm som kom fra gruvedriften i Sulitjelma og ble fraktet til Finneid med Sulitjelmabanen. Stedet hadde tidligere både hotell, pensjonat og butikker, men etter hvert som gruvedriften i Sulitjelma ble mindre ble de fleste etablerte bedriftene på Finneid lagt ned. Jernbanen mellom Sulitjelma og Finneid ble nedlagt i 1972.

Finneid omfatter grunnkretsene Finneid og Bratthaugen.. Innbyggertallet i grunnkretsene siden 2000:

## Referanser




## Eksterne lenker
Finneid i Store Norske Leksikon.
Saint-Pol-sur-Mer

**Saint-Pol-sur-Mer** er en tidligere kommune i departementet Nord i regionen Hauts-de-France nord i Frankrike. Den ble innlemmet i Dunkerque 9. desember 2010, og er den byens nest største forstad.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Saint-Pol-sur-Mer***

## Referanser
* Kommunedata fra INSEE


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Loos (Nord)

**Loos** er en kommune i departementet Nord i regionen Hauts-de-France nord i Frankrike. Loos er en forstad til Lille, og ligger sørvest for byen. Klokketårnet i rådhuset er et av de 56 klokketårnene i Belgia og Frankrike som er en del av verdensarven.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Loos (Nord)***

## Referanser
* Kommunedata fra INSEE


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Hypokloritt

**Hypokloritter** er salter av hypoklorsyre og inneholder hypokloritt-ionet ClO–.

Hypokloritter er sterke oksidasjonsmidler og brukes som blekemidler. De er også ustabile og omvandles til klorider, klorater eller til giftig klorgass.

## Se også
*Natriumhypokloritt
*Kalsiumhypokloritt
Bernard Fergusson

**Bernard Fergusson** (født 6. mai 1911, død 28. november 1980) var en offiser i den britiske hæren, militær historiker og den siste britiskfødte generalguvernøren for New Zealand. 

Fergusson ble utdannet ved Eton College og senere ved Royal Military Academy Sandhurst. Etter endt militær utdannelse ved Sandhurst, begynte han i det britiske militæret. Han tjenestegjorde i det britiske Palestina-mandatet. Ved utbruddet av andre verdenskrig tjenestegjorde Fergusson som brigademajor for det 46. Infantry Brigade i 1940 før han ble utnevnt til stabsoffiser og ble utstasjonert i Midtøsten. 

I oktober 1943 ble han gitt kommandoen over 16. Infantry Brigade som gjennomførte operasjoner dypt inne i jungelen i Burma milevis bak de japanske linjene. Etter andre verdenskrig hadde han en rekke forskjellige militære posisjoner, blant annet hadde han kommandoen over Black Watch før han pensjonerte seg fra det britiske militæret i 1958. 

I 1962 ble han utnevnt til generalguvernør for New Zealand og satt i denne posisjonen frem til 1967. Han ble adlet i 1972 og fungerte som kansler ved University of St Andrews fra 1973 og frem til sin død i 1980. Hans sønn George Fergusson var den britiske høykommissæren i New Zealand fra 2006 til 2010. The Bernard Fergusson Memorial Scholarship ble etablert i 1982 som er et fond til minne om Fergusson.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bream Head

**Bream Head** er et klippeframspring på østkysten av Northland på Nordøya på New Zealand. Klippeframspringet ligger i enden av en 30 km lang halvøy som stikker ut i Stillehavet sørvest for Whangarei. Øygruppa Hen and Chicken Islands ligger 12 km utenfor.

Bream Head, som utgjør en framstående klippe med en høyde på rundt 490 m, er restene av en vulkan fra miocentiden. Klippen danner den nordlige utstrekningen til *Bream Bay*, og vokter innløpet til Whangarei Harbour, som er en naturlig havn som går innover mot nordvest. Oljeraffineriet på Marsden Point ligger på motsatt side av havna, rundt fem kilometer mot vest. Like nord for Bream Head ligger en lengre sandstrand som heter Ocean Beach.

## Galleri

Fil:Ocean_Beach, Northland, New_Zealand.jpg|Ocean Beach sett fra nord
Fil:Ocean_Beach, Northland, New_Zealand2.jpg|Ocean Beach sett fra sør
Fil:Mt Lion.JPG|Bream Head og øyer utenfor sett fra Mount Manaia
Fil:Bream Head end.jpg|Den østre delen av Bream Head
Birger jarls tårn

__NOTOC__

**Birger jarls tårn** er et tårn som ligger ved Norra Riddarholmshamnen i Stockholm. Ifølge en myte som oppsto på 1700-tallet skulle tårnet ha blitt bygget på Birger jarls tid på 1200-tallet og dermed være Stockholms eldste bygning. En undersøkelse av teglet som ble gjennomført i 1917 viste imidlertid at tårnet sannsynligvis er bygget av murtegl fra Sankta Klara kloster som ble revet i 1527 og det er dermed betydelig yngre. 

Bygningen er et forsvarstårn i Gustav Vasas befestningsverk fra rundt 1530. Sammen med Wrangels palass` sydlige tårn er Birger jarls tårn den eneste synlige resten i bybildet av de omfattende middelalderske forsvarsanordningene og Stockholms bymurer. 

Birger jarls tårn er 12,9 meter i diameter og på siden mot Mälaren 14,4 meter høyt til taklisten. Det har fire etasjer med bjelkelag. I begynnelsen hadde tårnet krenelering, noe som bekreftes av «Vädersolstavlan» og det synes også på Frans Hogenbergs Stockholmutsiktene i *[[Civitates Orbis Terrarum]]*. Kreneleringene forsvant under en ombygging på Johan IIIs tid. Tårnet ble bygget på 1750-tallet og ble da også forsynt med tak. 
Tårnet ble restaurert i 1953 og 2006 og i 1995 ble det malt. Det benyttes i dag (2011) av Justitiekanslern.

Tross navnet er ikke tårnet relatert til Birger jarl som levde på 1200-tallet eller rundt 300 år før tårnet ble reist. Det nåværende navnet og myten om at tårnet skulle være Stockholms eldste bygg oppsto på 1700-tallet. Birger jarls tårn er bygget av et uvanlig teglformat og samme slags tegl ble benyttet i Sankta Klara kloster, som ble revet i 1527. Det har også vist seg at teglet til tårnet har vært brukt før og at murbruksrester har blitt funnet som ikke kommer fra tårnet. Birger jarls tårn bør dermed ha blitt oppført av tegl fra Klara kloster over en toårsperiode som startet høsten 1527. Og den myten som spreddes på 1700-tallet om at Birger jarls tårn ble oppført på Birger jarls tid på 1200-tallet kunne avlives.

## Historiske avbildninger
Begge forsvarstårnene på Riddarholmen sees på Frans Hogenbergs Stockholmutsiktene i *[[Civitates Orbis Terrarum]]* fra 1570-tallet. På Riddarholmens nordre odde synes et av de to forsvarstårnene, med vingmurer mot nordøst og syd. Vingmuren mot nordøst utgjør i dag en del av den sydlige ytterveggen til Överkommissariens hus. Bak berget skimtes det sydlige tårnet. Mellom tårnene langs stranden ligger en rad trehus. Det lille skjæret er nåværende Strömsborg. Husene i forgrunnen tilhører Norrmalm. På 1500-tallet sto forsvarstårnene inntil Riddarfjärdens vann, men på grunn av isostasi står de nå et stykke opp på land.

## Referanser


## Litteratur
* Friman, Helena; Söderström, Göran: Stockholm: en historia i kartor och bilder, Wahlström & Widstrand, Stockholm 2008, Monografier utgivna av Stockholms stad. ISBN 978-91-46-21843-2
* Hans Hansson: Stockholms stadsmurar, Monografier utgivna av Stockholms kommunalförvaltning, nr 18, 1956/1976. ISBN 91 3872 177 5

## Eksterne lenker
* 
* Birger jarls torn
Carlo Thränhardt

**Carlo Thränhardt** (født 1957) er en tidligere friidrettsutøver med høydehopp som spesialitet.

## Karriere
### Innendørs
Thränhardts største suksesser kom innendørs. 
Han vant sin første internasjonale medalje i EM i friidrett innendørs 1981 i Grenoble med 2,35 m (sølv). To år senere vant han sitt eneste gull i internasjonale mesterskap i innendørs EM i Budapest med 2,32 m. Han tok ytterlige tre sølvmedaljer i samme mesterskap i 1984 (Göteborg) (2,30), 1986 (Madrid) (2,31) og 1987 (Liévin, Frankrike) (2,36).

Thränhardt satte innendørsverdensrekord med 2,40 16. januar 1987. Denne ble imidlertid toppet av Patrik Sjöberg med 2,41 to uker senere, videre klarerte Sjöberg 2,42 utendørs i juni 1987. 26. februar 1988 hoppet så Thränhardt 2,42 under et stevne i Berlin. Dette hoppet var altså innendørsverdensrekord og likt med utendørsverdensrekorden. Fortsatt er det historiens nest høyeste hopp innendørs, bare overtruffet med én cm av Javier Sotomayor i 1989. Høyden er også fortsatt europarekord (mars 2011).

### Utendørs
Utendørs ble han i EM i friidrett 1986 tredje med 2,31 m. Han hoppet en personlig rekord utendørs på 2. september 1984 med 2,37, høyden er fortsatt tysk rekord utendørs. Han deltok to ganger i OL, 1984 (Los Angeles) og 1988 (Seoul).

Thränhardt var sammen med klubbkameraten Dietmar Mögenburg den ledende tyske høydehopperen på 1980-tallet. Stort sett var Mögenburg en bedre konkurransehopper og har derfor flere titler. Thränhardt var mer ujevn, men kunne slå til uventet og har høyere personlige rekorder enn Mögenburg.

Thränhardt er gift og jobber som journalist.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Personlig hjemmeside
Birger jarls torg

**Birger jarls torg** er et torg på Riddarholmen i Stockholm.

Torget har fått navn etter skulpturen av Birger jarl utført av Bengt Erland Fogelberg og satt opp på torget i 1854.

Torget ble tidligere kalt *Riddarholmstorget*. Samma år som skulpturen ble reist kom det forslag om at torget skulle få navnet *Birger Jarls Torg*.  I 1922 kom et nytt utspill, hvor det ble foreslått  at deler av torget skulle hete *Ständernas Gata* og *Tottska Planen* (etter Åke Henriksson Tott).

På stedet lå det tidligere en kirkegård som hørte til Riddarholmskyrkan. Kyrkegårdsmuren ble revet fire år etter Riddarholmsbrannen i 1802, kirkegården ble fjernet og plassen gjort om til torg.

## Kilder
* Nils-Gustaf Stahre, Per Anders Fogelström m.fl.: Stockholms gatunamn, Allmänna Förlaget, Stockholm 1986. ISBN 91 38 90777 1
Provinsen Schleswig-Holstein

**Provinsen Schleswig-Holstein** (tysk: *Provinz Schleswig-Holstein*) var en provins som eksisterte fra 1868 til 1918 innenfor kongeriket Preussen, og deretter fra 1918 til 1946 innenfor Fristaten Preussen og Weimarrepublikken. Provinsen hadde i 1905 et areal på 19&nbsp;215 km², og en befolkning på 1&nbsp;504&nbsp;309.

Provinsen ble opprettet med utgangspunkt i hertugdømmene Slesvig og Holstein etter at disse ble erobret av Preussen og Østerrike fra Danmark under Andre slesvigske krig i 1864. Etter Den østerriksk-prøyssiske krig i 1866 ble Schleswig og Holstein annektert av Preussen etter det østerrikske nederlaget. Provinsen ble opprettet i 1868 og omfattet også Sachsen-Lauenburg.

Etter Det tyske keiserrikes nederlag i første verdenskrig, organiserende de allierte to folkeavstemninger i det nordlige og sentrale Schleswig 10. februar og 14. mars 1920. I Nord-Schleswig stemte 75 % for en gjenforening med Danmark og 25 % for å fortsatt være en del av Tyskland, mens i det sentrale Schleswig stemte 80 % for å forbli i Tyskland.

15. juni 1920 ble Nord-Schleswig offisielt overført til Danmark, mens resten av Schleswig fortsatte som en del av Provinsen Schleswig-Holstein som på dette tidspunktet var blitt en provins i Fristaten Preussen. 

Loven om Stor-Hamburg fra 26. januar 1937 regulerte provinsens grenser, da den frie riksstaden Lübeck ble innlemmet i provinsen, mens byområdene opp til Hamburg, Altona og Wandsbek ble overført til denne.

Etter andre verdenskrig ble Schleswig-Holstein en del av den britiske okkupasjonssonen, bortsett fra det lille området øst for Ratzeburg ble overført til Mecklenburg i den sovjetiske okkupasjonssonen.

Den britiske sektoren ble den nye tyske delstaten Schleswig-Holstein i 1949.

## Eksterne lenker
* Gemeindeverzeichnis Deutschland 1900  
* Deutsche-Schutzgebiete.de
Marsden Point

**Marsden Point** er et nes i Whangarei Harbour, nær Whangarei på New Zealand. Neset ligger nær nordspissen til havbukta Bream Bay, og er også et større industriområde hvor landets eneste oljeraffineri, *Marsden Point Oil Refinery*, ligger. To store nedlagte kraftverk, kalt Marsden A og Marsden B, ligger også ved Marsden Point. 

## Plan om jernbaneutbygging
Helt fra 1970-tallet har det vært fremmet forslag om å bygge en sidelinje, kalt Marsden Point Branch, fra jernbanelinjen North Auckland Line for å yte transporttjenester både til de ulike virksomhetene i Marsden Point-området samt en dypvannshavn det er reist forslag om bygge. Fra og med 2007 startet arbeidet med å sikre byggegrunn for en fremtidig linjetrasé.

## Referanser
Harold Barrowclough

**Harold Barrowclough** (født 23. juni 1894 i Masterton, New Zealand, død 4. mars 1972) var en militær leder, advokat og høyesterettsjustitiarius for New Zealand.

Som kompanisjef ble han tildelt medaljen Military Cross for hans tjenester i slaget ved Somme i Nord-Frankrike under den første verdenskrig. Han ble skadet i 1917. Da han var tilbake i Frankrike etter endt rehabilitering ble han forfremmet til oberstløytnant og gjort til sjef for den fjerde bataljonen av New Zealand Rifle Brigade i 1918. Han ble tildelt flere medaljer for mot og tapperhet under første verdenskrig, blant hans medaljer finnes også den franske medaljen Croix de Guerre.

Han ble utdannet ved Palmerston North Boys 'High School og senere studerte han ved University of Otago. Han vervet seg til New Zealand Expeditionary Force som menig soldat i 1915, men han fikk snart flere oppdrag som offiser. Han ble tildelt flere utenlandsopphold i oktober 1915, da var han en del av New Zealand Rifle Brigade. Etter at den første verdenskrig var ferdig arbeidet Barrowclough i en kortere periode som advokat i flere rettssaker, og etter en kort periode med inaktiv militær tjeneste sluttet han seg i 1921 til det militæret igjen, og senere kommanderte han den første bataljon i Otago Regiment. Fra og med 1930 ledet han den tredje New Zealand Infantry Brigade, men han trakk seg fra denne posisjonen i 1931.

Han kom tilbake til hæren i 1939 og ledet New Zealand Divisions sjette brigade og ble blant annet sendt til Hellas og senere var han stasjonert i Nord-Afrika. Barrowclough returnerte til New Zealand tidlig i 1942 for å lede den tredje divisjon som senere ble en del de allierte styrkene i Stillehavskrigen. Under hans kommando spilte denne divisjonen en viktig rolle under den allierte landsgangen på Salomonøyene, og divisjonen var en del av flere amfibiske landganger i Stillehavet etter det.

Hans militære utmerkelser fra den andre verdenskrig inkluderer medaljen Legion of Merit som ble tildelt ham fra USA, The Most Distinguished Order of Saint Michael and Saint George, Order of the Bath, Distinguished Service Order og den britiske Military Cross.

Han var høyesterettsjustitiarius i New Zealand fra 1953 til 1966.

Han giftet seg med Mary Duthie i 1921, og de hadde tre barn sammen.

## Referanser
Cavalli Islands

**Cavalli Islands** er en liten øygruppe i Whangaroa på østkysten til regionen Northland på Nordøya i New Zealand. Den ligger fem kilometer øst for havbukten Matauri Bay på Nordøya.

Øygruppen består av øyene Motukawanui (areal 3,40 km²) og de mindre øyene Motutapere, Panaki, Nukutaunga, Motuharakeke, Haraweka og Motukawaiti. Den største øya er gjort til et naturreservat, men noen av de mindre øyene i privat eie. 

Den 2. desember 1987 ble skroget til den sprengte Greenpeacebåten *[[Rainbow Warrior]]* senket mellom Matauri Bay og Cavalli Islands, for å tjene som et dykkemål og som reservat for fisk. Dette ble sett på som en passende slutt for dette skipet.

## Se også
* Øyer i New Zealand

## Eksterne lenker
* Foto av øyene fra Matauri Bay
* Kart og omtale av Whangaroa-distriktet
Julius Cæsars tempel

**Julius Cæsars tempel**, latin *Aedes Divi Iulii*, befant seg i Forum Romanum i Roma. Av tempelet finnes i dag bare det høye podiet.

Tempelet til Julius Cæsar ble innviet av keiser Augustus i 29 f.Kr. Altaret var plassert i en halvsirkelformet nisje foran tempelet; denne nisjen markerte ganske sikkert stedet der den myrdede Cæsar ble kremert i 44 f.Kr.. Ettersom han hadde vært yppersteprest, hadde Regia vært residensen hans. Templet var sannsynligvis flankert på begge sider av triumfbuer (den sørligste oppført til Augustus ære), som det er lite igjen av; de dannet sammen med templet en monumental front på denne kortsiden.

## Referanser
Stan Kenton

**Stan Kenton** (født 15. desember 1911 i Wichita, død 25. august 1979) var en kjent jazzpianist og orkesterleder.

Han startet sitt orkester i 1941, lanserte Anita O'Day og ble i 1946 kåret til Årets Orkester, ikke uten den viktige arrangøren Pete Rugolo's viktige hjelp. Etter å ha lagt ned orkestret i 1947 startet han i 1950  et 39-manns ensemble med tittelen Innovations in Modern Music.
Da han besøkte Oslo med konen Ann Richards og 20 musikere i 1956 var han «ennå den ubestridte leder og drivende kraft i moderne jazz.» Ved landingen på Fornebu ble det jamsession. Dessverre manglet tre mann i orkestret, og Kenton uttrykte også at «--Jeg tror ikke at det norske publikumet forsto vår jazz». Et konsertopptak av ham fra København 1971 ble vist på NRK i 1972. Han døde og ble lagt i Westwood Village Memorial Park Cemetery.
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
100 Monkeys

**100 Monkeys** er et amerikansk funkrockband bestående av Jerad Anderson, Ben Graupner, Jackson Rathbone, Ben Johnson og Lawrence «Uncle Larry» Abrams. Bandet ble dannet i 2008, og de har siden gitt ut flere singler: «Ugly Girl», «Smoke», «Wasteland Too», «Future Radio», «Kolpix» og «Wandering Mind». Albumet *Monster de Lux* var improvisert og innspilt i ett kontinuerlig opptak. Deres første studioalbum, *Grape*, ble utgitt i 2009. Deres andre studioalbum, *Liquid Zoo*, ble utgitt 28. juni 2011.

I mars 2012 annonserte bandet at Rathbone og Anderson skulle ta en pause fra bandet. I april 2012 ble det kjent at Rathbone og hans advokater hadde blokkert resten av bandet fra å bruke bandnavnet 100 Monkeys. Bandets nettsted ble også stengt. Abrams forlot også bandet, noe som førte til at Johnson Graupner var de eneste igjen fra originalbesetningen. Matt Black og Rob Coonrod ble hyret inn etter at det ble annonsert at Rathbone og Anderson skulle forlate bandet.

## Diskografi
### Album
* : *Monster de Lux*
* 2009: *Creative Control Live*
* 2009: *Grape*
* : *Live and Kickin Part One*
* : *Liquid Zoo*

### Singler
* 2009: «Smoke»
* 2009: «Wasteland Too»
* 2009: «Ugly Girl»
* 2009: «Keep Awake»
* 2010: «Kolpix»
* 2010: «Future Radio»
* 2010: «Wandering Mind»

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Official Band Website – Arkivert kopi av bandets nettsted (2. januar 2012)
*
Loven om Stor-Hamburg

**Loven om Stor-Hamburg** (tysk: *Groß-Hamburg-Gesetz*) ble vedtatt av den tyske regjeringen 26. januar 1937 og gjennomført pr 1. april samme år. Hamburgs areal økte da med 80 % og folketallet med 40 %.

Loven regulerte grensene mellom den frie riksstaden Hamburg og  Fristaten Preussen, særlig mot provinsen Schleswig-Holstein, men også provinsen Hannover og Mecklenburg ble berørt. Lovens fulle navn var «*Gesetz über Groß-Hamburg und andere Gebietsbereinigungen*» («Lov om Stor-Hamburg og andre territorielle justeringer»).

Samtidig ble Hamburgs selvstendige status opphevet. Den britiske okkupasjonsmakten gjenopprettet i 1946 byens selvstendighet og i 1949 ble Hamburg del av den nye forbundsrepublikken Tyskland.

## Stor-Hamburg
Hamburg mistet de fleste av sine eksklaver, blant dem Geesthacht og Cuxhaven, den siste som hadde tilhørt Hamburg i over 600 år. 

Til gjengjeld ble byområdene opp til byen, som Altona, Harburg-Wilhelmsburg og Wandsbek overført til Hamburg. Slik ble området som til da hadde blitt kalt «Fire-by-regionen» samlet.

Videre ble det offisielle bynavnet endret fra tidligere «Hansestadt Hamburg» («Hansabyen Hamburg») til «Freie und Hansestadt Hamburg», noe som ga en referanse til Hamburgs tidligere posisjon som fri riksstad.

## Preussen
Preussen avsto blant annet byene Altona, Wandsbek og Harburg-Wilhelmsburg, hvor de to første hadde vært i provinsen Schleswig-Holstein og den siste fra provinsen Hannover. Cuxhaven ble overført til provinsen Hannover og noen mindre landsbyer i øst ble overført til Mecklenburg.

Loven regulerte videre provinsen Schleswig-Holsteins grenser mot nordøst, da den frie riksstaden Lübeck ble innlemmet i provinsen, som en kompensasjon til Preussen for de områdene som ble avstått til Hamburg. Videre ble Geesthacht overført til Preussen og provinsen Schleswig-Holstein.

## Referanser
Wrangels palass

**Wrangels palass** på Birger jarls torg 16, Riddarholmen i Stockholm har siden 1756 vært sete for Svea hovrätt, men har en lang og broket historie bak seg. Det var residens for kongehuset i årene 1697–1754. 

Det sydlige rundtårnet er fra Gustav Vasas befestningsverk fra 1530-tallet. Fra rundt 1630 var bygningen palass for Lars Eriksson Sparre. Det ble bygget om i perioden 1652–1670 av arkitekt Nicodemus Tessin den eldre for Carl Gustaf Wrangel. Det ble bygget om etter en brann i 1693 og igjen etter brannen på Tre Kronor i 1697, da Wrangels palass ble gjort om til kongelig residens. På denne tiden ble palasset omtalt som  *Kungshuset* og det var bosted for kongehoffet helt frem til Stockholms slott sto klart i 1754, det vil si i 57 år. 

Regenter i den tiden kongefamilien holdt til i palasset var Karl XII, Ulrika Eleonora, Fredrik I og Adolf Fredrik. Etter Riddarholmsbrannen i 1802 ble palasset bygget om av arkitekt Carl Christoffer Gjörwell.

## Litteratur
*

## Eksterne lenker
* Wrangelska palatset
Anita O’Day

**Anita O'Day** (født 18. oktober 1919 i Chicago, død 23. november 2006) var en amerikansk sangerinne, kjent fra nær hundre plateinnspillinger med storbandene til Gene Krupa, Woody Herman og Stan Kenton på 1940- og 1950-tallet.

Om henne ble det sagt at hun var en typisk jazzsangerinne, i motsetning til Connie Francis som bare sang pop, mens Cleo Laine håndterte pop, jazz og opera.  Hun ble svært kjent da hun med andre verdensstjerner som George Shearing og Louis Armstrong, figurerte  i den Bert Stein-regisserte helaftens-filmen *Jazz on a Summer's day* fra Newport Jazzfestival (1958) som ble vist først i Trondheim, så i Oslo. Hennes fremføring av «Sweet Georgia Brown» ble en klassiker. O'Day var kjent for sin scat-sang, hun hadde en mer *backbeat* (synkopert vekt på ettertakten) stil enn for eksempel Billie Holiday og Lena Horne, og influerte blant andre Karin Krog, som etter sin  suksess ved Gyllene Cirkeln ble  sammenlignet med O'Day.
## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Hazebrouck

**Hazebrouck** er en kommune i departementet Nord i regionen Hauts-de-France nord i Frankrike.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Hazebrouck***

## Referanser
* Kommunedata fra INSEE


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Faiza-saken

**Faiza-saken** er en norsk straffesak fra 2011. 
Den 3. februar 2010 ble Faiza Ashraf bortført og drept. Hun ble plukket opp på Haslum i Bærum, lagt i bagasjerommet på en bil og kjørt til Solli i Asker. Hun varslet selv politiet om at hun ble bortført. Like ved parkeringsplassen ble hun gravd ned.
## Dom
I Asker og Bærum tingrett ble Håvard Nyfløt dømt til 17 års fengsel for kidnapping og forsettelig drap. Shamrez Khan ble dømt til 8 års fengsel for kidnapping med døden til følge. Dommen ble anket av Nyfløt og påtalemyndigheten.

Borgarting lagmannsrett skjerpet straffen for begge gjerningsmennene, og dømte begge for overlagt drap. Dette var i tråd med aktors påstand. Straffen ble av lagmannsretten satt til 19 års fengsel for Khan og 18 års fengsel for Nyfløt. Begge ble også dømt til å betale 200 000 i erstatning til Ashrafs foreldre. 

Khan anket lagmannsrettens dom på stedet, mens Nyfløt tok betenkningstid, men også han anket saken 7. oktober 2011, dagen fristen for anke utløp. Høyesterett avviste ankene.

## Referanser
Idrettsklubben Start i 1995

I den første sesongen med 14 lag i Eliteserien satte Petter Belsvik tre klubbrekorder som alle fortsatt står. Han scoret 22 seriemål, det holdt likevel bare – som i 1994 – til en andreplass bak Harald Brattbakks 26 mål. Belsvik og Andreas Lund tangerte også Frank Strandlis klubbrekord på 4 mål i én seriekamp, mens Belsvik med sitt mål i første serierunde scoret i sin 8. kamp på rad og slo Svein Mathisens rekord på seks kamper fra 1977-78.

4-6 tapet hjemme mot Strindheim kom i klubbens 500. kamp i eliteserien siden 1969, og er Starts mest målrike eliteseriekamp noensinne.

Trenersitasjonen dette året var preget av mange utskiftninger. Brede Skistad trakk seg etter fjorårssesongen da han fikk påvist leukemi. Hans assistent Erik Ruthford Pedersen ledet laget fra starten av 95-sesongen, men trakk seg i mai på grunn av sin sivile arbeidssitasjon. Skistad var da blitt bedre av sykdommen og kom tilbake i jobben, men ledet laget kun i en cupkamp mot Sola og to seriekamper mot Molde og Kongsvinger før han ble syk igjen. Pedersen kom tilbake i tre seriekamper før Steve Perryman tiltrådte med seier i bortekampen mot Viking.

Tommy Svindal Larsen og Viggo Strømme var borte siden fjorårssesongen, mens Andreas Lund var blant årets nye spillere.

## [[Tippeligaen 1995|Eliteserien]]

### Tabell

### Treningskamper

### Seriekamper

## Cupkamper
*Utdypende artikkel: [[Norgesmesterskapet i fotball for menn 1995|Norgesmesterskapet 1995]]*

## Målscorere

## Spillerstatistikk

## Overganger
### Inn

### Ut

## Start 2
Start 2 spilte i 1995 i 2. divisjon (nivå 3). Laget endte på 8.-plass i avdeling 3 og spiller i 2. divisjon også i 1996.

## Referanser


## Se også
* Kampreferater

## Kilder
* 
*