MS «Ottar Jarl»

**MS «Ottar Jarl»** var et kombinert passasjer- og lasteskip som ble overlevert rederen W.B. Foshay fra USA i 1929. Skipet var bygd ved *Lake Washington Shipyard* i Houghton, USA, og ble døpt MS «W.B. Foshay». Skipet gikk i trafikk langs Alaska-kysten, og etter flere eier- og navne-skifter ble hun i 1941 rekvirert av USAs militære myndigheter. I 1946 kjøpte Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab (NFDS) skipet og omdøpte henne MS «Ottar Jarl». Skipet ble satt inn på ruten mellom Vestlandet og Grimsby i England, men ble også benyttet som avløserskip i hurtigruten ved flere anledninger. I 1955 kjøpte et rederi fra Honduras MS «Ottar Jarl». I november 1955 grunnstøtte skipet ved Island, og ble hugget opp året etter.

Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab hadde som tradisjon å navngi skipene sine etter norske herskere. Ottar Jarl var en vikinghøvding fra Hålogaland.

## Historie
Skipet ble overlevert rederen W.B. Foshay i september 1929 for bruk i rute mellom Seattle og Alaska i USA. Allerede samme år ble skipet videresolgt til det britiske rederiet *Northland Ltd.* (Kaye, Son & Co Ltd.) i London og omdøpt MS «Northland». I 1931 ble hun solgt til det amerikanske rederiet *Northland Transportation Company* i Ketchikan, men beholdt navnet. I 1934 kjøpte Gilbert W. Skinner fra Seattle skipet, og satte henne i kystruter i Alaska. I 1941 ble MS «Northland» rekvirert av USAs hær og registrert som PR.803 «Northland».

I oktober 1946 kjøpte Det Nordenfjeldske Dampskibsselskab skipet og omdøpte henne til MS «Ottar Jarl» etter rederiets dampskip med samme navn som ble senket i 1941. Kjøpesummen var 325&nbsp;000 USD, og etter ominnredning ble skipet satt i trafikk i juli 1947. Skipet ble innkjøpt først og fremst på grunn av lastekapasiteten og kjølerommene. Tonnasjenøden etter andre verdenskrig gjorde imidlertid at MS «Ottar Jarl» ble satt inn som avløserskip for DS «Sigurd Jarl» i hurtigruten 15. desember 1947. 17. mars 1948 grunnstøtte MS «Ottar Jarl» på Helgelandskysten og tilbrakte 3 måneder ved Fredrikstad mekaniske verksted for reparasjon. I juli 1948 ble skipet satt inn på rederiets nyåpnede rute mellom Vestlandet og Grimsby i England. I april-mai i 1951 var MS «Ottar Jarl» tilbake i hurtigruten som avløserskip, og gjorde fire rundturer før hun vendte tilbake til Grimsby-ruten.

I oktober 1955 ble skipet solgt til det honduranske rederiet *Cia Frigorifica Naviera de San Jose* og omdøpt «Titika». Underveis til Honduras med en fiskelast grunnstøtte skipet 1. november 1955 ved Keflavik på Island. «Titika» ble stående på skjæret hele vinteren, og først 24. april 1956 ble hun brakt flott og slept til opphugging i Dordrecht, Nederland hvor hun ankom 25. juli 1956.

## Skipet
MS «Ottar Jarl» var bygd som et kombinert passasjer- og godsskip med hovedvekt på gods. Ved levering var tonnasjen 1&nbsp;262 bruttoregistertonn, 716 nettoregistertonn, og lasteevnen var 815 dødvekttonn. Lasterommenes volum var totalt 1&nbsp;023 m³ (inklusivt kjølerommene). Hovedmaskinene var plassert midtskips, og var to åttesylindrede 4-takts dieselmotorer bygd ved *Washington Iron Works*, USA. Oppgitt ytelse var totalt 1&nbsp;120&nbsp;bhk (Break horsepower), noe som ga en toppfart på 11 knop. Ved levering hadde skipet sertifikat for 75 passasjerer, og hadde 12 lugarer med 18 køyeplasser.

## Se også
*Liste over hurtigruteskip

## Kilder
* Dag Bakka jr. – *Hurtigruten, sjøveien mot nord* (side 139). Seagull Publishing 2003 – ISBN 82-91258-17-1
* Mike Bent – *Coastal Express: The Ferry to the Top of the World* (engelsk) (side 136). Conway Maritime Press Limited, 1987. ISBN 0 85177 446 6
* Hurtigrutemuseet – MS Ottar Jarl (Arkivert versjon av original) Besøkt 1. februar 2023
* Hurtigrutene.info – Omfattende uoffisiell side om hurtigrutene (Arkivert versjon av original) Besøkt 1. februar 2023
* Tyskspråklig side om hurtigrutene -velg *Geschichte 1945–1988* og M/S Ottar Jarl (Arkivert versjon av original) Besøkt 1. februar 2023
* Mike Bents hurtigrutesider – MS Ottar Jarl (engelsk) Besøkt 1. februar 2023
* Artikkel om M/S Ottar Jarl på nettstedet Sjøhistorie.no Besøkt 1. februar 2023