open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Klemens XI

**Pave Klemens XI** (født 23. juli 1649 i Urbino i Kirkestaten, død 19. mars 1721 i Roma), opprinnelig **Giovanni Francesco Albani**, var pave fra 1700 til 1721. Han er best kjent for den pavelige bullen *Unigenitus* som gikk ut mot viktige sider av den kirkelige situasjon i Frankrike, og for sin inngripen i ritestriden i Kina der han forbød de fleste av de omstridte akkomodasjoner til kinesiske skikker som jesuittene hadde fått igjennom.

## Tidlig liv
Albani ble født i Urbino, inn i en adelsfamilie som hadde etablert seg fra det nordlige Albania på 15-tallet og var opprinnelig soldater av Albanske princen Gjergj Kastriot Skanderbeg mot Det ottomanske riket. I løpet av hans regjeringstid som paven den berømte "Illyricum Sacrum" ble ferdigstilt, og i dag er det en av de viktigste kildene til fagområdet albanologi med over 5000 sider delt i flere volumer skrevet av Dom. Farlati og Dom. Coletti, også de var albanere

### Kardinal, prest
Han var guvernør av Rieti and Urbino, og ble kreert til kardinal av pave Alexander VIII i 1690, med *[[Santa Maria in Aquiro]]* som tittelkirke.

Kardinal Albani ble ikke presteviet før i 1700 og feiret sin *prima missa* i basilikaen *[[Santa Maria degli Angeli]]* den. 6. oktober.

### Pave
Han ble den 23. november 1700 valgt til pave og tok navnet Klemens XI.

Klemens XIs pontifikat ble kjennetecget av en tilnærmelse til Frankrike, og under den spanske tronfølgekrig stod han på bourbonernes side, til han i 1709 ble nødt til erkjenne deres motstander erkehertug  Karl som konge av Spania. I Roma fremmet pave Klemens XI vitenskap og kunst og ervervet blant annet en rik samling orientalskk håndskrifter til Vatikanbiblioteket.

Han utgav i 1713 bullen *Unigenitus* som fordømte jansenismen.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Kardinal Flavio Chigi den eldre (1631-1693) *1686
* Kardinal Emmanuel-Theódose de la Tour d’Auvergne de Bouillon (1643-1715) *1689
* *Pave Klemens XI* (1649-1721) *1700

## Referanser


## Litteratur
* Rendina, Claudio (1983). I papi. Storia e segreti. Rome: Netwon & Compton, pp. 586-588
In medias res

**In medias res** er latin og betyr «midt i tingene».

*In medias res* er et begrep fra litterær teori og angir at en historie starter rett inn i begivenhetene, uten innledning. De første handlingene eller skildringene er betydningsfulle og bemerkelsesverdige. Det kan også kalles en «pangstart» på fortellingen.

Begrepet stammer fra Horats' verk *Ars Poetica*, læreverk om skaldekunsten (19 f.Kr.), og står i kontrast til «ab ovo» – *fra egget*, altså fra begynnelsen.

«In medias res» er et fortellergrep, også brukt i journalistikk og essayistikk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ars Poetica på engelsk
Wolfgang Stark

**Wolfgang Stark** (født 20. november 1969 i Landshut) er en tysk fotballdommer.

Han er FIFA-dommer, og har dømt over 30 kamper kamper i Mesterligaen og syv kamper i UEFA-cupen. Han har aldri dømt i VM eller EM, men han er en av 38 kandidater til å dømme i verdensmesterskapet i fotball 2014 i Brasil.

## Kamper i VM som hoveddommer
### 2010
*   &ndash;   (gruppespill)
*   &ndash;   (gruppespill)
*   &ndash;   (åttendedelsfinale)

## Eksterne lenker
*
Lakkegata (Oslo)

**Lakkegata** (3-79, 52-68) er en gate i Oslo, fra Grønland i bydel Gamle Oslo til Trondheimsveien på Sofienberg i bydel Grünerløkka.

Tidligere het den **Schadegaden** etter Frantz Schade som var eier på 1600-tallet, men ble i 1857 oppkalt etter **Lakkegården** (ved det nåværende krysset Lakkegata/Heimdalsgata) som ble revet i 1940, og hadde navn etter *Conferenceraad* Lachmann. Lakkegårdens opprinnelige navn var Dolin (= Dalen, opphav til navnet Dælenenga, antagelig senkningen rundt Torshovbekken som løp ut i Akerselva like ved gården).     

Første skriftlige omtale av Lakkegården er i *[[Jordebok]] for Mariekirkens Provsti og Communebord i Oslo [[1542]]*. Der kalles Dælenenga «*Dolyne engh hoss Oslo*». Like forbi Lakkegårdens nordside gikk den eldste veien mellom oldtidens strandsted som utviklet seg til Gamlebyen, og vestover til Vestfold. Veien gikk over høyden hvor Gamle Aker kirke ble bygd på 1100-tallet. Senere ble den utgangspunkt for gamleveien til Trondheim. I 1625 ble en trebro kalt «Aggers broen» bygd over Akerselva like nedenfor gården, og fortsatte i Fjerdingens gate ved den nåværende Chr. Krohgs gate 60 som ble hovedforbindelsen sørover til Akershus festning, inntil Vaterlands bru ble åpnet i 1654. Flere broer var i tidens løp blitt bygd i området; kong Sverre og birkebeinerne vant over baglerne i slaget ved Aggers eller Akers bro i 1199.

Før byggingen av Nybrua 1827 var dette hovedveien nordover fra byen (se også Vaterland). Lakkegata er i dag avbrutt av trafikksystemet rundt Nylandsveien og Hausmanns bru. Resultatet er at det finnes en liten rest nede i Grønlandsområdet som er adskilt fra hovedgateløpet. Denne går fra nord for Breigata og øst for trafikkmaskinen på Nylandsveien ned til Grønland øst for Vaterlands bru.

Til Lakkegata ligger bl.a. en karakteristisk, liten kirkebygning (bygget for Den Evangelisk Lutherske Frikirke på 1880-tallet), tre av gråbeingårdene (nr. 71–75) og Lakkegata skole med «Slurpen» (bygget i 1901 som kommunalt felleskjøkken for skolebespisningen; senere kulturhus, konsertlokale m.m.).

## Historiske adresser
* Nr 15 Snublesteiner i fortauet til minne om jødiske beboere som under den tyske okkupasjonen ble deportert og drept i Auschwitz.
* Nr 21 Skolelederforbundet
* Nr 31 var arbeidsstuer for barn.
* Nr 55 Skofabrikken Nordstjernen frem til etter andre verdenskrig
* Nr 58 Lakkegården.
* Nr 65 Her ble Christiania Pudretfabrik etablert i 1865, men flyttet i 1873 til Ulsholt på Furuset. Fortsatt var det på tomten oppstillingsplass for pudrettvognene. Da fabrikken ble kjøpt av kommunen i 1912, ble dette hovedkvarteret til hovedstadens renholdsverk. 
* Nr 79 Lakkegata skole, åpnet i 1902 og anlagt på Tøyen kolerakirkegård opprettet i 1833 og nedlagt i 1860-årene. 
* Nr 79a tidligere Sarsgaten skole, senere brukt som atelierer, også av Statens Kunstakademi.

## Referanser


## Kilder
*
David Copperfield (andre betydninger)

**David Copperfield** kan vise til:

*David Copperfield – roman av Charles Dickens
*David Copperfield (rollefigur) – hovedpersonen i Charles Dickens roman
*David Copperfield (illusjonist) – amerikansk illusjonist
*''David Copperfield'' (1911) – film av Theodore Marston
*''David Copperfield'' (1922) – film av A.W. Sandberg
*''David Copperfield'' (1935) – film av George Cukor
*''David Copperfield'' (1969) – film av Delbert Mann
*''David Copperfield'' (1999) – film av Simon Curtis
*''David Copperfield'' (2000) – film av Peter Medak
Arnfinn

**Arnfinn** er et mannsnavn som er dannet av de norrøne ordene *orn* «ørn» og *finnr* «same».

## Utbredelse
*Arnfinnr* er ikke kjent brukt i runeinskripsjoner fra vikingtiden, så navnet var neppe vanlig i Norden på den tiden. *Arnfinn* var et vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 60 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. Formen *Anfinn* er kjent brukt i Norge fra 1300-tallet. *Arnfinn* er kjent brukt i Norge fra 1807 og i Sverige fra 1903. *Arnfinn* var mest populært i Norge i perioden ca. 1930-1960, med en topp i 1952, men har aldri vært blant de mest brukte navnene.

*Arnfinn* har navnedag bare i Norge.

*Arnfinn* er i dag et nokså sjeldent navn. Navnet er mest brukt i Norge og på Færøyene.

|}

## Kjente personer med navnet
* Arnfinn Bergmann (1928&ndash;2011), norsk skihopper
* Arnfinn Haga (født 1936), norsk sakprosaforfatter 
* Arnfinn Nesset (1936–2025), norsk sykepleier dømt for 22 drap
* Arnfinn Haram (1948&ndash;2012), norsk dominikanerbror og samfunnsdebattant
* Arnfinn Haugen (født 1951), norsk trekunstner
* Arnfinn Muruvik Vonen (født 1960), norsk språkforsker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Inger Alfvén

**Inger Alfvén** (født 24. februar 1940 i Stockholm, død 26. juli 2022) var en svensk forfatter. Hun var datter til Hannes Alfvén og Kerstin, f. Erikson. 

Hun var en av Sveriges mest leste forfattere. I bøkene sine tok hun opp eksistensielle og moralske konflikter, som for eksempel nedarvede kjønnsroller, kjærlighet, livslangt vennskap og ensomhet. *Dotter till en dotter* (1977) regnes som hennes gjennombruddsroman.

I 2002 debuterte Inger Alfvén også som dramatiker med stykket *Regnbågens rot*, som handler om tre søstres liv og utvikling i det forrige århundrets siste tiår.

Inger Alfvéns bøker består fremfor alt av direkte gjengiving av det som rører seg i menneskenes bevissthet.

## Bibliografi
* *Vinbergssnäckan* (1964)
* *Tusentals äpplen* (1969)
* *Lena-Bell* (1971)
* *Ta ner månen* (1972)
* *Städpatrullen* (1976)
* *Dotter till en dotter* (1977)
* *s/y Glädjen* (1979) (Filmatisert som 1989 se S/Y Glädjen (film))
* *Arvedelen* (1981)
* *Ur kackelackors levnad* (1984)
* *Lyckans galosch* (1986)
* *Judiths teater* (1989) (også filmatisert som TV-serie (Judith))
* *Elefantens öga* (1992)
* *Kvinnornas svarta bok* (1992)
* *Sex kvinnors lusta* (1992)
* *En moder har fyra döttrar* (1994)
* *Berget dit fjärilarna flyger för att dö* (1997)
* *När jag tänker på pengar* (1998)
* *Det blå skåpet* (1999)
* *Någon kom i båten* (2002)
* *Livets vatten* (2004)

## Priser og utmerkelser (utvalg)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sun Axelsson

**Sun Axelsson** (født 10. august 1935 i Göteborg, død 14. januar 2011) var en svensk forfatter, oversetter og kritiker. 

Mest kjent er hun kanskje for romanen *Honungsvargar* og sine oversettelser av Pablo Neruda.

## Bakgrunn
Sun Axelsson var yngste datter av «stadsträdgårdsmästare» Karl Edvin og Mignon Axelsson.  Hun ble født i Göteborg, men studerte ved Stockholms universitet. Senere ble hun lærer og journalist på bl.a. *Bonniers Litterära Magasin* (BLM) og *[[Ord & Bild]]*, samt i flere dags- og kveldsaviser som *[[Expressen]]*, *[[Aftonbladet]]* og *[[Stockholms-Tidningen]]*. 

Hun har tilbrakt mye tid i Hellas og Latin-Amerika. Det var dikteren Göran Tunström som fikk henne med til øyen Hydra i 1960-årene. I kunstnermiljøet der ble de venner av blant andre forfatteren Leonard Cohen. Gjennom Cohen ble Axelsson kjent med Michael Piper som hun giftet seg med. I løpet av 1960-årene arbeidet hun for eksempel ved universitetet i Santiago i Chile. Sine inntrykk skildret hun i bøkene *Eldens vagga* og *Stenar i munnen* (utgitt under pseudonymet Jan Olov Hedlund). Hun var til stede under militærkuppet i Chile 1973 og skrev om dette i samlingen *Terror i Chile*.

Etter en diktsamling og et par oversettelser av forskjellige spanske forfattere fikk Axelsson 1978 sitt store gjennombrudd med den selvbiografiske romanen *Drömmen om ett liv*, som senere ble fulgt opp av *Honungsvargar* og *Nattens årstid*.

## Bibliografi
* *Mållös* (1959), diktsamling
* *Den mjuka orkanen* (1961) oversettelser av Pablo Nerudas dikt
* *Eldens vagga: En bok om Chile* (1962)
* *Väktare* (1963), roman
* *Biblioteket i Babel* (1963) oversettelse av noveller av Jorge Luis Borge
* *Opera Komick* (1965), roman
* *Stenar i munnen: En bok om Grekland* (1969)
* *In i världen* (1974), diktsamling
* *Terrorn i Chile* (1974), medarbeider
* *Drömmen om ett liv* (1978), roman
* *Denna stjärna är för oss alla* (1979) oversettelse av dikter av Giannis Ritsos, Manolis Anagnostakis og Tasos Livaditis
* *Allt levande* (1981), diktsamling
* *Honungsvargar* (1984), roman (dramatisert 1997 av Dag Norgård)
* *Sagan om en saga* (1987), barnebok
* *Lek för en ensam hund* (1998), barnebok
* *Nattens årstid* (1989), roman
* *Jag har en själ i Paris* (1990), roman
* *Vindarnas barn* (1991), roman
* *Ljusets hotell* (1991), diktsamling
* *Malvas hemlighet* (1991), barnebok
* *Den första kärleken* (1991), novellesamling
* *Bevingade Lejon* (1991) antologi-redaktør
* *Tystnad och eko* (1994), roman
* *Svalornas tid* (1996), novellesamling
* *Sand* (1997), diktsamling
* *Eget liv* (2000), *Drömmen om ett liv*, *Honungsvargar* og *Nattens årstid* i samling
* *Evighetens stränder* (2001), roman

## Priser og utmerkelser
*  1991
* Göteborgs-Postens litteraturpris 1989
* Sixten Heymans pris 1986
* Svenska Dagbladets litteraturpris 1984 for *Honungsvargar*
* BMF-plaketten 1984
* BMF-plaketten 1978

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Høytrykk (grafikk)

**Høytrykk** er fellesnavn på flere grafiske trykketeknikker – både til industrielt og kunstnerisk trykk. Felles for disse er at trykkfargen er valset på trykkplaten og ligger derfor på platens høyeste punkter. Trykk fra skåret plate og blir ofte kalt boktrykk. 

De vanligste teknikkene er:
* Tradisjonelt industrielt boktrykk, vanligvis med blysats 
* Tresnitt  
* Xylografi (trestikk) 
* Lineoleumssnitt 
* Blokktrykk (ettbladstrykk)
* Potettrykk 
* Gummistempler
DNO

**DNO ASA** er et norsk oljeselskap som fokuserer på Midtøsten og i Nordsjøen. Selskapet ble grunnlagt i 1971 og er i dag notert på Oslo Børs. DNO har eierandeler i olje- og gasslisenser i ulike stadier av leting, utvikling og produksjon on- og offshore i den kurdiske delen av Irak, Norge, og Jemen.

## Eiendeler
### Kurdistan, Irak

### Norge

### Storbritannia

### Jemen

## Kritikk fra OECDs kontaktpunkt
Selskapet ble klagd inn for OECDs kontaktpunkt av forbundet Industri Energi senhøstes 2016. Bakgrunnen var henvendelse fra fagforeningen i DNO Jemen om at alle arbeiderne hadde blitt sagt opp på dagen via SMS og e-post da selskapet trakk seg ut av det krigsherjede området våren 2015, og heller ikke fikk godtgjørelse slik Industri Energi mener de har krav på. Klagen omfattet tre deler:
# At DNO hadde motarbeidet at arbeiderne organiserte seg i en fagforening
# Mangel på varsel og drøftelse mellom DNO og arbeidstakernes representanter i Jemen knyttet til masseoppsigelser og nedleggelse av driften i Jemen i 2015.
# At DNO ikke ville følge lov og rettskjennelser i Jemen som var til fordel for arbeiderne

OECDs kontaktpunkt avga slutterklæring 22. mars 2018 der Industri Energi fikk medhold i punkt 2. Kontaktpunktet valgte ikke å ta stilling til de andre punktene. Angående det første punktet uttalte kontaktpunktet at DNO til slutt hadde akseptert fagforeningen, og at det derfor ikke var viktig å gå inn på historien før det. Angående punkt 3 uttalte kontaktpunktet at det ikke hadde kompetanse  til å vurdere dette.

Kontaktpunktet annonserte 17. januar 2019 at de tok en ny klage fra Industri Energi på vegne av DNO Yemen Labor Union til behandling. Industri Energi hevder i klagen at DNO ikke har overholdt jemenittisk rett og dermed handlet i strid med anbefalingene i OECD-retningslinjene kapittel I, begreper og prinsipper, punkt 2. Industri Energi hevder også at DNO har operert med mindre gunstige standarder for de ansatte enn sammenliknbare arbeidsgivere i Jemen, noe som Industri Energi mener strider med anbefalingene i Retningslinjene kapittel V, sysselsetting og forhold mellom partene i arbeidslivet, punkt 4, bokstav a.

## Se også
* Det Norske Oljeselskap

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Oljedirektoratets faktasider om DNO
*  Aksjeinformasjon om DNO (fra Oslo Børs)
*  Iraks grunnlov
* 

### Regnskap og presentasjoner

* Årsrapporter
Høytrykk (andre betydninger)

**Høytrykk** har flere betydninger
* Høytrykk – Et meteorologisk fenomen 
* Høytrykk (grafikk) – En grafisk trykketeknikk
Quirinalet

**Quirinalet** (**Palazzo del Quirinale**) er i dag den offisielle residensen til Italias president. Palasset ligger på Quirinalhøyden, en av Romas syv høyder. 

Palasset ble bygd i 1583 av pave Gregor XIII, som en sommerbolig for paven. Den ble også brukt til konklaver i forbindelse med pavevalg. Det fungerte som Pavens residens, og huset offisielle representanter for Kirkestaten fram til 1870. I september 1870 ble det som var igjen av Kirkestaten kullkastet. 5 måneder senere, i 1871, ble Roma den nye hovedstaden i det nye kongedømmet Italia. Palasset ble okkupert under invasjonen av Roma, og ble den offisielle kongelige residensen for Italias konger, selv om noen av monarkene egentlig bodde i sine egne private boliger andre steder. Monarkiet ble avskaffet i 1946, og palasset ble da offisiell bolig og arbeidsplass for presidentene i Republikken Italia. 

Fasaden er designet av Domenico Fontana. Kapellet er designet av Carlo Maderno. Det inneholder fresker av Guido Reni, men den mest berømte fresken er *Blessing Christ* av Melozzo da Forlì, over trappene.

## Galleri

Quirinale cortile interno Roma.jpg|indre gårdsplass
Quirinale palazzo e obelisco con dioscuri Roma.jpg|Oversikt
Entrata del Palazzo Quirinale 16 February 2023 at night.jpg|Forside
Quirinale 3.JPG|Detalj
Fontana del Quirinale (Rome) - Statues of Dioscuri.jpg|Obelisk
Quirinale - Paricolare.JPG|Detalj


## Referanser


## Eksterne lenker
* Satellittbilde av palasset og hagen.
*
Skogkløver

**Skogkløver** (vitenskapelig navn *Trifolium medium*) er en flerårig kløver i erteblomstfamilien. 

Skogkløver blir 10-30 cm høy. Den opprette stengelen vokser i sikksakk, fordi den har knebøyde ledd. De smale avlange småbladene er mørk grønne på oversiden og lys under. Skogkløveren har et kraftig rotsystem med underjordiske utløpere. Blomsten har som regel en mørk rosa farge, og blomstrer fra juni til august. Skogkløveren og rødkløveren er tilsynelatende svært like. Skogkløveren har smale og langspisse øreblad, mens rødkløveren har eggrunde øreblad med kort spiss. 

Planta er vanlig på frisk jord i skogkanter, enger, veikanter og åpen skog, den tåler dårlig gjødslet jord. Kløveren er viltvoksende i Europa og Vest-Asia. I Norge er den nokså vanlig i lavlandet Sør-Norge. Den fins ikke i Nordland eller Troms, men opptrer sporadisk i østre deler av Finnmark.

Skogkløveren har en lav beiteverdi, og den har nærmest blitt ansett som ugras av bøndene.

## Eksterne lenker
*
Betinget fengsel

**Betinget fengsel** følger i Norge av Straffeloven 2005 § 34:

*§ 34.Fullbyrdingsutsettelse (betinget fengsel)*

*I dom på fengselsstraff kan retten bestemme at fullbyrdingen helt eller delvis utsettes i en prøvetid. Utsettes fullbyrdingen av deler av straffen (dels betinget, dels ubetinget fengsel), kan den ubetingede delen ikke settes lavere enn 14 dager.*

*Prøvetiden skal i alminnelighet være 2 år. Når vilkårene for straffskjerpelse ved gjentakelse er oppfylt, og i andre særlige tilfeller, kan det settes en lengre prøvetid, men ikke over 5 år. Prøvetiden regnes fra den dagen endelig dom er avsagt.*

*Fullbyrdingsutsettelse gis på det grunnvilkår at den domfelte ikke begår en ny straffbar handling i prøvetiden. I tillegg kan retten fastsette særvilkår etter §§ 35 til 37. Den siktede skal så vidt mulig få uttale seg om særvilkår før de fastsettes*

Det vil i Norge si at fullbyrdelsen av en dom på fengselsstraff helt eller delvis kan utsettes med en prøvetid (vanligvis 2 år eller mer).

For betinget fengselsstraff er det et krav om at personen som er domfelt ikke foretar en ny straffbar handling i løpet av prøvetiden. I tillegg til dette kan retten sette flere særvilkår som den domfelte må oppfylle i prøvetiden. Eksempler på dette er meldeplikt til politiet (etter straffeloven § 36), eller om å holde seg rusfri, holde seg unna spesielle personer/miljøer/steder, samtykke til narkotikaprogram, møte i konfliktråd, eller lignende (se straffeloven § 37).

Dersom den dømte overholder vilkårene i prøvetiden vil straffen anses som fullbyrdet. Bryter domfelte vilkårene, vil domfelte vanligvis få en advarsel, men ved gjentatte brudd vil saken bli vurdert på nytt av retten, som avgjør om hele eller deler av straffen må sones (gjøres om til ubetinget fengsel). Det samme vil være tilfelle der domfelte begår nye straffbare handlinger av samme art i prøvetiden. I slike tilfeller vil retten i samme sak som de nye forholdene blir pådømt, også vurdere om den gamle betingede dommen helt eller delvis skal omgjøres til ubetinget straff. Om dette gjøres eller ikke vil måtte avgjøres konkret ut fra omstendighetene, men ofte vil resultatet bli at deler av straffen blir omgjort til ubetinget fengsel. Den resterende betingede delen vil da få en ny prøvetid.

Det motsatte av betinget fengsel er ubetinget fengsel, som må sones i en anstalt hos Kriminalomsorgen. Dette kan være i et åpent eller lukket fengsel.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hans Oster

**Hans Oster** (født 9. august 1887 i Dresden i Tyskland, henrettet 9. april 1945 i Flossenbürg konsentrasjonsleir) var en tysk general og antinazist som deltok i det mislykkede 20. juli-attentatet. Han ble arrestert like etter og året etter dømt til døden og henrettet.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Oster tilhørte en protestantisk prestefamilie. Faren var sogneprest for den reformerte franske menighet i Dresden.

### Militær karriere
Etter abitur ble han i 1907 yrkesoffiser, og deltok i første verdenskrig, til sist som offiser i generalstaben. Han ble forfremmet til major i 1929. I 1932 ble han tvunget til å avslutte sin tjeneste på grunn av et «æresspørsmål» (et forhold til en annen offisers kone).

I 1935 ble han rekruttert til Abwehr av admiral Wilhelm Canaris. Begge var nasjonalkonservativt innstilt, og avviste nasjonalsosialismen. De konspirerte i flere år mot det nasjonalsosialistiske regimet. Oster var en av de mest aktive antinazistene, og gikk allerede i 1938 inn for snarest mulig å drepe Hitler og begå statskupp for å avsette nasjonalsosialistene.

Under annen verdenskrig var Hans Oster Canaris' kontaktmann til den militære motstanden mot regimet, hjulpet av menn som Helmuth Groscurth og Georg Thomas, som i tidsrommet mellom Polen-felttoget og angrepene på vestfronten prøvde å stikke kjepper i hjulene for de nasjonalsosialistiske krigsplaner. Han gikk til og med så langt at han advarte Nederland og Belgia om de tyske angrepsplaner og angrepsdatoen, via Bert Sas, den nederlandske militærattaché i Berlin.

I 1942 ble han forfremmet til generalmajor.

Da Hans von Dohnanyi ble fengslet i april 1943 fikk Gestapo også mistanke til Oster, og han ble permittert og satt under overvåkning. Etter det mislykkede 20. juli-attentatet ble Oster arrestert allerede dagen etter. Kort før krigens slutt ble Oster, som da hadde graden generalmajor, dømt til døden i en skueprosess og hengt i konsentrasjonsleiren Flossenbürg sammen med Dietrich Bonhoeffer og Wilhelm Canaris. For å ydmyke de dødsdømte, ble de tvunget til å kle av seg og gå nakne til galgen.

Oster var tiltenkt rollen som president for Rikskrigsretten etter statskuppet.

Oster var gift med Gertrud Knoop, som tilhørte en bremisk tekstilindustrifamilie. Han hadde tre barn, blant annet sønnen Achim Oster, som etter krigen ble generalmajor i den tyske hæren, og i egenskap av militærattaché i Spania fikk i oppdrag å arrestere Spiegel-redaktøren Conrad Ahlers i forbindelse med Spiegelaffæren.

## Referanser


## Litteratur
* Parssinen, Terry: *The Oster Conspiracy of 1938. The Unknown Story of the Military Plot to Kill Hitler and Avert World War II*; (ISBN 0-06-095525-2)
* Thun-Hohenstein, Romedio Galeazzo Reichsgraf von: Der Verschwörer, General Oster und die Militäropposition, Goldmann 1994 (ISBN 3-442-12862-5)

## Eksterne lenker
* 
* Biografisches und Portrait
Harekløver

**Harekløver** (vitenskapelig navn *Trifolium arvense*) er en kløver i erteblomstfamilien.

Harekløver er en ettårig kløver som blir 10-40 cm høy. Den lodne hvit-rosa blomsten ser ut som en «gåsunge» og er svært karakteristisk noe som gjør arten  umulig å ta feil av. Den greinete stengelen er opprett og lodden. Småbladene er lansettformede. Harekløver blomstrer i juni-august.

Kløveren er vokser på tørr, mager sandjord i tørrenger, skrenter, veikanter, dyner, hellemark og brakkmark. Harekløver er naturlig viltvoksende i Europa og Vest-Asia. Har blitt innført i Nord-Amerika. I Norge er den vanlig ved kysten fra Østfold til Lindesnes, noe mer sjelden i innlandet på Østlandet men vokser helt opp til Lillehammer. Spredte forekomster fins fra Lindesnes til Bergen.

Harekløver blir brukt som fôrplante.

## Eksterne lenker
*
Kolonimaneter

* perlesnormanet
* portugisisk krigsskip

**Kolonimaneter** er en orden av nesledyr, der mange individer går sammen om å danne en stor flytende koloni. Individene har forskjellige oppgaver og bygning. Dette gjør at kolonien minner om et enkeltdyr, der individene tilsvarer organer hos andre dyr. Kolonimanetene er rovdyr som kan fange ganske store byttedyr, for eksempel fisker.

Slektene *Velella* og *Porpita* har tidligere vært regnet til kolonimanetene, men blir nå regnet til ordenen Anthomedusae.
## Eksterne lenker
*
Silketrykk

**Silketrykk** eller **serigrafi** er en grafisk trykkemetode for bilder der trykkfargen blir overført til underlaget gjennom en stram finmasket duk der motivet er avtegnet med lakk som en sjablong eller stensil med åpne og tette partier. Begrepet brukes både om *teknikken* og om *avtrykket* etter teknikken, det vil si det trykte bildet. Silketrykk egner seg til tekstil, kermikk, glass, metall, plast og de fleste underlag i tillegg til papir.

Silketrykk oppsto i Japan og ble tatt i bruk blant annet til reklameplakater i USA tidlig på 1900-tallet. Trykkteknikken er fortsatt utbredt i industrien og til kommersielle formål, for eksempel ved reklametrykk på gjenstander og klær. Fra 1930-tallet er silketrykk også blitt benyttet av billedkunstnere. Teknikken ble særlig populær innen pop- og popart på 1960-tallet. En av de mest kjente kunstnerne innenfor disse to feltene var Andy Warhol, som ofte brukte silketrykk i sine verk. Avtrykkene er preget av jevne fargeflater og klare linjer ofte i sterke farger.

## Politisk kunst
I 1970-årene var denne teknikken vanlig blant en del kunstnere som markerte sitt politiske syn. Eksempel på slik kunst kan en finne hos Per Kleiva.

## Fremgangsmåte
Denne trykkteknikken kan enkelt utføres uten kostbare maskiner. I den enkleste form kreves en ramme påspent en silkeduk. Men det finnes trykkebord der rammen kan spennes fast, for enkelt å heves og senkes ned på underlaget. Slike trykkebord har ofte perforert bordplate, og en vifte (avsug) som gjør at papiret suger seg fast til bordet.  Grunnen er at det da vil ligge stille og ikke flytte seg, noe som er viktig dersom det skal trykkes i flere omganger med flere farger.

Metoden er et plantrykk, det vil si at selve «trykkplaten» (silkeduken) er helt plan.

Prinsippet er at en silkeduk som er fint vevd, spennes opp på en kraftig ramme. Når denne ligger på underlaget og trykkfarge svabres over, vil fargen trenge gjennom duken og ned på underlaget. 

For at det skal bli et motiv i bildet, må duken tettes, det lages sjablonger, slik at trykkfargen ikke slipper gjennom. Trykkfargen slipper bare gjennom de fine hullene i dukens vev. 

Silketrykk gir jevne, kraftige fargeflater.

En stensilmaskin virker etter silketrykkprinsippet. En stensil er et tynt ark av papir dekket med voks, og ved å skrive på den med en skrivemaskin (eller ripe i den med en nål), blir det åpninger i voksen med samme form som skriften (eller ripene). Stensilen blir spent fast over en trommel i maskinen, som presser trykkfarge på papiret gjennom åpningene.

## Silketrykk til Norge

De første som tok silketrykk i bruk i Norge var silketrykker Bjarne I. Nilsen, samt malerne Kai Fjell og Flatabø med Studio Moderne. Bjarne I. Nilsen startet sin forretning i 1929 og var den første til å drive rasjonelt silketrykk i Norge.

## Referanser


## Litteratur
*  
*  
*  

## Eksterne lenker
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av serigraf
Slaget ved Fimreite

**Slaget ved Fimreite** den 15. juni 1184 var det endelige slaget mellom kong Sverre og Magnus Erlingsson om kongsmakten i Norge. Begge gjorde krav på å bli konge i Norge og hevdet å være av kongsætt. Magnus Erlingson falt i slaget, og ifølge overleveringene også over  av hans menn. Slaget fant sted i Sogndalsfjorden ved stedet Fimreite som ligger i Sogndal kommune.

Slaget er beskrevet i *[[Sverres saga]]*.

## Bakgrunn
Da slaget stod, var det borgerkrigstid i Norge. Dette var en periode med konflikter som startet i 1130 og varte, riktignok inkludert flere rimelig fredelige perioder, helt til 1240. Hovedkonflikten gikk ut på at man var uenige om hvem som skulle være konge i Norge. Magnus ble konge i 1161, og etter å ha kjempet ned flere motstandere, trodde han etter seieren i slaget på Re i 1177 at kongedømmet hans var sikret. Senere samme år dukket imidlertid Sverre opp og krevde kongsnavn og tronen. Sverre hevdet å være sønn av Sigurd Munn (norsk konge 1136-1155), Magnus' fetter. Sverre tok over som leder av Birkebeinerne og tok opp kampen med Magnus. Sverre greide etterhvert å ta kontroll over Trøndelag, mens Magnus hadde mest støtte på Vestlandet. Magnus hadde også allierte i Danmark, med moren Kristins fetter kong Valdemar den store, mens Sverre hadde støttespillere i Sverige med Birger Brosa.

## Slagets forløp
Kong Sverre hadde dratt til Sogndal for å slå ned et opprør som hadde kostet to av hans sysselmenn livet. Magnus Erlingsson hadde fått nyss om at Sverre befant seg på de trakter. Etter å ha mobilisert i Bergen, og med sterk dansk støtte, dro han innover Sognefjorden med sine 26 skip for å ta et endelig oppgjør med Sverre. Kong Sverre, som kun hadde 14 skip, innså at situasjonen var ille. Men ved å oppildne sine menn og med krigslist greide han likevel å bekjempe fienden.

Sverre hadde færre menn enn Magnus, men hadde likevel fordel av at han var en svært dyktig hærfører, som tok i bruk nye og utradisjonelle metoder i krigføringen. Ifølge *Sverres saga* lot Magnus på tradisjonell måte skipene sine tenge (binde) sammen, mens Sverre lot sine skip fare løse. Sverre selv sprang i en småbåt og dirigerte de andre skipene sine mot fiendens svake punkter. På Magnus' flanke ble skipene ryddet ett for ett, og mennene hans tok seg over til skipene innenfor. Det oppstod trengsel og panikk, folk hoppet på sjøen, og de siste skipene sank under folkemengden. Sagaen overdriver nok når den lar 2000 mann miste livet sammen med Magnus i slaget ved Fimreite, men mannefallet var stort.

I slaget falt flere av Magnus' fremste menn, blant andre Orm Kongsbror.

## Etter slaget
Konsekvensene av slaget var at store deler av det gamle aristokratiet ble utslettet og Sverre satte inn sine egne menn i disse maktposisjonene. Dette var med på å sikre hans stilling som konge i Norge.

## Referanser

## Litteratur
* Rune Timberlid; *Slaget ved Fimreite - På sporet av fjordens løyndommar* Skald 2024 ISBN 978-82-7959-362-1

## Eksterne lenker
* Slaget ved Fimreite Sogn og Fjordane fylkesleksikon
* Kan ha funne vikingskip Sogn Avis 15.07.2006
İsmail Enver

**İsmail Enver** (arabisk:اسماعيل انور) (født 22. november 1881 i Konstantinopel, død 4. august 1922 ved Baldsjuan i det som nå er Tadsjikistan) er kjent for europeere som **Enver Pasja** (tyrkisk: **Enver Paşa**). Han var en osmansk hærfører og leder av Ungtyrkerne. På grunn av hans medvirkning til revolusjonen i Det osmanske riket i 1908 ble han også kalt «Frihetens helt» (tyrkisk: *Hürriyet Kahramanı*) av tyrkiske nasjonalister. Han var nevø til Halil Kut.

## Tidlig liv

Det er uenighet om hans opprinnelse og oppvekst. Enkelte kilder oppgir at han ble født i fattige kår i Abana, som er en by i nærheten av Svartehavet. Hans far var etnisk tyrker og jobbet som bro-vokter. Hans mor fra Albania i Kaukasus og jobbet som gravlegger, og han hadde en bestemor som var tsjerkesser. Andre påstår han ble født i en velstående familie i Konstantinopel. Han begynte i den osmanske hæren som «subaltern» uten penger og innflytelse, men jobbet seg oppover i systemet og fikk tilgang til universitetet i Konstantinopel. Derfra dro han til Salonika, som var hovedkvarteret til de gryende Ungtyrkerne. Der ble han kjent med Mehmed Talat, senere kjent som Talat Pasja, og İsmail Enver fant endelig en som hadde samme politiske ideer som han selv.

## Veien mot makten

Etter han ble forfremmet til major dro han til Berlin som militær attaché i 1909 og var der frem til 1911. Etter han kom tilbake vant Ungtyrkerne en stor valgseier i april 1912. Men tapet av Libya til Italia og andre tilbakeslag gjorde at Ungtyrkerne måtte inngå i en politisk koalisjon som ble kalt Liberal Union. Men like etter, 23. januar 1913 tok han, Talat Pasja, og Djemal Pasja makten i et militærkupp. Til tross for at de to andre offisielt hadde høyere stillinger var det som regel İsmail Enver som hadde siste ord. En uke før Det osmanske riket erklærte krig mot Russland ved å bombe Odessa, erklærte Enver seg som «*Vice-Generalissimo*». Dette innebar at han nær sagt var diktator over den osmanske regjeringen i en alder av 34 år.

## Første verdenskrig og død

Så snart krigen startet, 31. oktober, 1914, beordret Enver alle menn i militær alder å melde seg. Rekrutteringskontorene taklet ikke den enorme pågangen og det oppstod store forsinkelser. Dette gikk også utover landbruket som Det osmanske riket var veldig avhengig av på det tidspunktet. Etter første verdenskrig, som ble en stor katastrofe for Det osmanske riket, flyktet han via Odessa til Tyskland og derfra inn til Russland. I 1919 ble han dømt til døden i Tyrkia for sin rolle under krigen. Han flyttet seg senere til Bukhara i Usbekistan. Der var han på oppdrag fra de russiske myndighetene, hvor han ble sendt for å slå ned det muslimske opprøret som hadde oppstått i Sentral-Asia. Men Enver endte opp med å kjempe med opprørerne mot Russland. Det eksisterer mange teorier og historier om hans død, men ingenting er dokumentert. Det som er fastslått er at han døde i kamp mot Russland i det området som er Tadsjikistan i dag.

## Referanser


## Eksterne lenker

* 1911encyclopedia.com
Basilica Palladiana

**Basilica Palladiana** eller **Logge del Palazzo della Ragione** er et av de offentlige bygg etter den italienske Renessansearkitekten Andrea Palladio. Det er et av byggene som har satt byen Vicenza på UNESCOs liste over verdensarven.

Palazzo della Ragione var et gotisk bygg på *Piazza dei Signori* sentralt i Vicenza. Det var rådhus i annen etasje med butikker under. På 1400-tallet ble det konstruert en toetasjes loggia rundt det gamle bygget. Deler av dette kollapset og det var debatter i mer enn førti år om hva som burde gjøres. Flere forslag ble laget og i mars 1546, kort tid etter at Palladio kom tilbake etter sitt annet besøk i Roma, la han frem et forslag. På det tidspunktet var Palladio en ukjent lokal arkitekt. Etter at det hadde blitt bygget en modell i tre av en av buene, ble Palladios forslag endelig antatt i mai 1549.  

Idag ser det ut som en helt regelmessig serie med buer ut mot gaten.
Disse buene måtte tilpasses til den eksisterende strukturen og dens passasjer. Dermed måtte søylene plasseres med varierende avstand. Dette løste Palladio ved å sette inn ekstra søyler på hver side av buene. 

Det tok lang tid å få ferdig basilikaen. Først i 1614, mange år etter Palladios død, stod det ferdig.
## Kilder

## Eksterne lenker
* Centro Internazionale di Studi di Architettura Andrea Palladio Fondazione (engelsk og italiensk)
Mediastud

**MediaStud AS** det tidligere navnet på paraplyorganisasjonen for studentmedier i Trondheim. 1. juli 2014 endret det navn til Studentmediene i Trondheim AS. Selskapet er et driftselskap for studentmedia i Trondheim. Selskapet eies av Studentersamfundet i Trondhjem og Studentsamskipnaden, hver med en eierandel på 50%.

Målet med Mediastud er å gi studenter i Trondheim et bredt tilbud av medier drevet av ulønnede studenter.

## Enheter under Mediastud
*Under Dusken – Nordens eldste studentavis. Etablert i 1914.
*Radio Revolt – Studentradioen i Trondheim – Nærradio siden 1984
*Student-TV – Nordens eldste student-TV. Etablert i 1991
*Dusken.no – Norges eldste nettavis. Etablert i 1994
*iBok.no – Norges største nettsted for kjøp og salg av brukte bøker. Etablert i 2005.

## Selskapets historie
Mediastud ble opprettet 27. januar 1988, og omfattet da bare Under Dusken og Studentradio'n. I 1991 etablerte Mediastud Student-TV som sin tredje medievirksomhet. Avtalen mellom eierne ble reforhandlet i 1995 og finansiering av Student-TV ble tatt opp i avtalen. Samtidig ble driftsutgiftene fordelt med 60 prosent på Samskipnaden og 40 prosent på Samfundet, mot 50-50 tidligere.

I 1997 vedtok Velferdstinget i Trondheim å be Studentsamskipnaden å si opp Mediastud-avtalen. Avtalen ble allikevel videreført, og ved reforhandling av avtalen i perioden 2006-2007 stilte Velferdtinget seg bak Mediastud-avtalen så lenge redaksjonen var uavhengig og upolitisk valgt.

I 2008 ble det meste av de tre studentmedienes arbeidsarealer samlet i Lucas-bygget på Singsakerbakken 2E på grunn av en prekær mangel på arbeidsarealer i Studentersamfundet og Radio Revolt sin satsing på 24/7-radio. I forkant av flyttingen varslet Samfundets leder Marie Stølen at studentmediene ville miste sine lokaler på Studentersamfundet dersom de flyttet, men dette har enda ikke slått til. Ett av målene med flytting var økte muligheter for samarbeid, men selskapet har blitt kritisert for ikke å realisere disse mulighetene.

Etter flyttingen til Lucas-bygget har selskapet gått med underskudd på grunn av leieutgifter og investeringer. Selskapet vedtok i 2010 at det ønsker lokaler i tilknytning til Samfundets bygningsmasse, men dette blir neppe mulig før Studentersamfundets nybygg reises.

I 2010 ble filmproduksjonsselskapet Prosjektor, opprinnelig en spin-off fra Student-TV, skilt ut fra selskapet og opprettet som Prosjektor Filmproduksjon, en selvstendig frivillig organisasjon.

i 2013 ble markedsplassen iBok.no en del av Mediastud.
## Referanser

*Informasjon fra Brønnøysundregisteret om Mediastud AS
*Leder i Under Dusken om Velferdstingets foreslåtte oppsigelse av avtalen
*Marie Stølen om flyttingen av arbeidslokaler
*Sjef for UKA-09 Torgeir Ødegården kritiserer studentmediene for manglende samarbeid

## Eksterne lenker
* Mediastud AS
* Student-TV
* Under Dusken
* Radio Revolt
* Dusken.no 
* iBok.no
Arkitrav

**Arkitrav** (fra italiensk architrave, via gresk: *archi* og latin *trabs*: «hovedbjelke»), også kalt **epistyl**, er hovedbjelken av stein som hviler direkte på søylekapitelene i klassisk arkitektur. Bjelken er den nederste, bærende delen av entablementet (det øvre horisontale bjelkelaget i klassisk gresk arkitektur som består av arkitrav, frise og karniss).

I de greske templene, som i hovedsak er laget av kalkstein eller marmor, varierer arkitravblokkenes lengde mellom 2,50 og 4,50 meter. Den lengste arkitraven strekker seg over den brede, midterste inngangen i Akropolis i Athen. Den består av to blokker som ligger inntil hverandre og er 5,43 meter lang, 1,15 meter høy og 1,44 meter bred. I egyptiske templer forekommer arkitraver av betydelig større lengde.

Arkitraven er forskjellig i de forskjellige klassiske søyleordenene. Den doriske arkitraven er slet, og avsluttes øverst med en svakt framspringende list. Under denne springer kortere plater frem, hver med seks *dråper* under, rett over hver triglyf. De joniske og korintiske arkitravene er oppdelt i to eller som regel tre svakt utspringende felt over hverandre og avsluttes øverst vanligvis med mer eller mindre rikt profilerte lister. 


Fil:Arkitrav, dorisk, Nordisk familjebok.png|Dorisk arkitrav (oppriss og snitt) fra Parthenon.
Fil:Arkitrav, jonisk från Priene, Nordisk familjebok.png|Jonisk arkitrav fra Priene.
Fil:Ariktrav, korintisk från Nervas forum, Nordisk familjebok.png|Korintisk arkitrav fra Nervas forum i Roma.


## Referanser


## Litteratur
* Ching, Francis D.K. (1995): *A Visual Dictionary of Architecture*. New York: John Wiley & Sons, Inc. ISBN 0-471-28451-3; s. 179, 186.
* Gunnarsjaa, Arne (1999): *[[Arkitekturleksikon (1999)|Arkitekturleksikon]]*. Oslo : Abstrakt forlag. ISBN 82-7935-007-1 (e-bok fra bokhylla.no)

## Eksterne lenker
*
Fjellbølger

**Fjellbølger** er et meteorologisk vindfenomen som oppstår når vind passerer et fjell som er en del høyere enn omgivelsene. Det dannes *stående*  bølger oppover i luftmassene som kan sammenlignes med bølgene over og bak store steiner i elvestryk. Den første bølgen dannes ved at vinden presses oppover foran fjellet og kan bevege seg nedover på lesiden av fjellet. En avstand medvinds / i le av fjellet og litt høyere enn fjellet presses vinden oppover for deretter å bevege seg nedover igjen. Lenger unna fjellet i le og høyere opp i atmosfæren kan det registreres flere slike bølgebevegelser.

## Linseskyer

Linseskyer, Altocumulus lenticularis, er skyer som dannes når luftlaget som presses oppover av fjellbølgen blir avkjølt på grunn av lavere trykk og fuktigheten fortetter seg til skydråper . Siden lufta drives *gjennom* bølgene av vinden ligger kondenseringen på etterskudd : linseskyene og luftlaget de tilhører er uvanlig rike på underkjølt fuktighet som kan gi kraftig ising på passerende luftfartøy .

Seilfly kan benytte bølgene til å bli med oppover ved å finne områdene hvor det blåser oppover for deretter å fly videre til neste bølge for å komme enda høyere. Disse seilflygerne kommer så høyt at de er avhengige av kunstig oksygentilførsel.

## Se også
*Altocumulus
*Altocumulus lenticularis
Beslan

**Beslan** (russisk: Беслан, ossetisk: Беслӕн) er en by i Republikken Nord-Ossetia i Russland. Den ligger ved elva Terek, rundt 15&nbsp;km nord for Vladikavkaz.  Innbyggertall: 35&nbsp;550 (folketelling 2002), 32&nbsp;469 (folketelling 1989), hvilket gjør Beslan til den tredje største byen i distriktet etter Vladikavkaz og Mozdok. 

Beslan er et viktig jernbaneknutepunkt, ettersom det ligger på hovedlinjen mellom Rostov-na-Donu og Baku. Stasjonen her er utgangspunktet for en sidelinje til Vladikavkaz. Byen er en industri- og jordbruksby dominert av en stor fabrikk for prosessering av mais, etablert i 1940-årene. 

## Historie
Byen ble grunnlagt i 1847 av tilflyttere fra andre steder i Ossetia og fikk opprinnelig navnet *Beslanykau* (russisk: Бесланыкау &ndash; «Beslan-bosetningen») etter en lokal stormann, Beslan Tulatov. Offisielt fikk byen likevel navn etter Tulatovs etternavn. Slik ble det *Tulatovo* (russisk: Тулатово) eller *Tulatovskoje* (russisk: Тулатовское). Byen fikk i 1941 navnet *Iriston (Ossetia)* (russisk: Иристон («Осетия»). I 1950, da den raskt industrialiserte byen ble omgjort til en egen kommune, fikk den sitt nåværende navn, Beslan.

## Beslan-skolens gisseldrama

1. september 2004, ble Beslans barneskole nummer 1 stormet av tsjetsjenske terrorister som forskanset seg inne i skolekomplekset. Dramaet endte 3. september med en voldsom skuddveksling mellom terroristene og russiske sikkerhetsstyrker.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dråpa om Olav Tryggvason

**Dråpa om Olav Tryggvason** (*Óláfsdrápa Tryggvasonar*) er skaldekvad, en dråpe, diktet på Island ca. år 1200. Kvadet omhandler livet til kong Olav Tryggvason av Norge fra han vokser opp i Gardariket og til han dør i slaget ved Svolder. 

*Dråpa om Olav Tryggvason* er kun bevart i *[[Bergsbók]]* og teksten er mangelfull:  
* Det er bevart 16 vers i versemålet dróttkvætt. 
* Så er det et gap på rundt regnet 40 vers. 
* Etterfulgt av 12 bevarte avslutningsvers. 

Manuskriptet tilegner kvadet til skalden Hallfred Vandrædaskald, en av Olavs hirdskalder, men dette eierskapet blir stort sett avvist av moderne filologer og historikere. Kvadet har mange likheter med *[[Rekstefja]]*. Det er et kvad fra samme tidsperiode, om det samme emnet og er bevart i det samme manuskriptet.

Selv om diktet på ingen måte er kunstnerisk originalt eller av historisk viktighet har denne Olavsdråpa likevel blitt rost for «engasjerende direkthet». Den ukjente forfatteren var opplagt influert av tidligere skalder fra 1100-tallet som Einar Skulesson (*Einarr Skúlason*) og Torkjell Hamarskald (*Þorkell Hamarskáld*).

## Litteratur
* Eysteinn Björnsson (2002). *Index of Old Norse/Icelandic Skaldic Poetry*. Utgitt på Internett: www.hi.is 1 Se spesielt «Óláfs drápa Tryggvasonar» hos www.hi.is 2 fra Finnur Jónssons og E. A. Kocks utgaver
* Johannes Hoops (2003). *Reallexikon der germanischen Altertumskunde: Band 22*. Walter de Gruyter. ISBN 3-11-017351-4 
* Jan de Vries (1999). *Altnordische Literaturgeschichte: 3. Auflage. Mit einem Vorwort von Stefanie Wurth*. Walter de Gruyter. ISBN 3-11-016330-6
Knud Munk

**Knud Munk** (født 23. oktober 1936 i Fredericia, død  26. februar 2016) var en dansk arkitekt.

Etter realeksamen i 1953 ble han tømrersvenn i 1957 og bygningskonstruktør året etter.
Munk studerte ved Det Kongelige Danske Kunstakademi i København og tok avgangseksamen i 1963. De første årene som nyutdannet arbeidet han hos Henning Larsen og hos Arne Jacobsen. Han etablerte egen arkitektpraksis – Knud Munks Tegnestue – i 1965.

Et av de første store oppdragene han fikk var Grieghallen i Bergen som han vant etter en arkitektkonkurranse i 1965.Munk var da bare 28 år gammel. Byggeprosjektet pågikk frem til 1978 med avbrudd i årene  1969–1975. Grieghallen og Munk ble tildelt Betongtavlen i 1978.

## Utstillinger
* Arkitektur 68, Kunstforen. for Vestfyn, Assens 1968
* Vårutstillingen 1980
* L'institut francais d'architecture, 1988

## Bygninger (utvalg)
* Grieghallen i Bergen, Norge (1978)
* Ringsted Bibliotek (1985)
* Utvidelse av Gladsaxe Rådhus (1986)
* Hørsholm Bibliotek og kulturhuset Trommen (1988)
* Tycho Brahe Planetarium i København (1989)

## Hedersbevisninger og priser
* Financial Times Architectural Award 1975
* Betongtavlen 1978
* Betonelement-Prisen 1980
* The Concrete Society Award 1980
* Eckersbergmedaljen 1981
* Murerprisen 1990
* Nordisk Pladepris 1990
* Træprisen 1990
* C.F. Hansen-medaljen 2000

## Referanser
Helge Eide

**Helge Eide** (født 1. april 1954) er en norsk konsernsjef. Han har siden år 2000 har vært konsernsjef for DNO ASA. Eide har tidligere hatt flere ledende stillinger i olje- og offshorefirmaer, deriblant Smedvig-gruppen, Norsk Hydro AS, Read Petroleum Energy og Elf. Bergenseren har også spilt for Sportsklubben Brann, uten å gjøre seg spesielt bemerket.

## Eksterne lenker
*  Profil hos DNO
Dronningens gate

**Dronningens gate** finnes flere steder:

* Dronningens gate (Oslo)
* Dronningens gate (Trondheim)
* Dronningens gate (Stavanger)
* Dronningens gate (Kristiansand)
* Dronningens gate (Fredrikstad)
* Dronningens gate (Sarpsborg)
* Dronningens gate (Bodø)
* Dronningens gate (Sandefjord)
* Dronningens gate (Larvik)
* Dronningens gate (Larvik) – Stavern
* Dronningens gate (Kongsberg)
* Dronningens gate (Hønefoss)
* Dronningens gate (Vardø)
* Dronningens gate (Moss)
* Dronningens gate (Askim)
* Dronningens gate (Narvik)
GAZ-66

**GAZ-66** er et russisk militært firehjulsdrevet transportkjøretøy produsert av fabrikken GAZ. Kjøretøyet var det viktigste transportkjøretøyet i Den røde armé og brukes fortsatt i flere tidligere Sovjet-stater. Kjøretøyet fikk tilnavnet *[[shishiga]]* (шишига).

GAZ-66 er kjent for å være pålitelig, enkel og har gode terrengegenskaper.  Det har frontmontert vinsj, sentralt dekktrykksystem og selvlåsende differensialer som standardutstyr, og er i både militær og sivil bruk, blant annet til rekreasjon, mange steder i verden.

## Eksterne lenker
* Alt om GAZ-66
* GAZ-66 entusiast-nettsted (Russland)
* GAZ-66 entusiast-nettsted
* Polsk GAZ-66 nettsted (Polen)
* GAZ-66 ekspedisjons-nettsted (Russland)
* GAZ-66 blogg
* GAZ-66 Video
* GAZ-66 Video
* GAZ-66 video
Bud Abbott

**William Alexander «Bud» Abbott** (født 6. oktober 1897 i Asbury Park i New Jersey, død 24. april 1974 i Woodland Hills i California) var en amerikansk skuespiller, filmprodusent og komiker kjent fra film, radio og TV.

Abbott er mest kjent for å ha opptrådt som Lou Costellos straight man i komikerparet Abbott og Costello i perioden 1931–1957. I begynnelsen ble inntektene delt mellom dem 60 %–40 %, siden den som spilte straight man ble ansett til å være det mest verdifulle medlemmet i teamet. Dette ble etterhvert endret til 50 %–50 %, men etter et år i Hollywood forlangte Costello 60 %–40 %-splitt i hans favør, noe som varte til partnerskapet var over. Costello forlangte også at navnet skulle endres til Costello og Abbott, men Universal nektet. Parets popularitet dalte på 1950-tallet og i 1957 gikk de hver til sitt. De hadde avsluttet samarbeidet en gang tidligere, i 1945, da Abbott hadde ansatt en hushjelp Costello hadde sparket. «*I fired a maid, he hired her, we had words, and that was that.*» Imidlertid risikerte begge to et heftig søksmål fra Universal, så de startet opp igjen. Costello døde av hjerteinfarkt i 1959.

Abbott døde av kreft 24. april 1974, 76 år gammel.

## Priser
Bud Abbott har fått tre stjerner på Hollywood Walk of Fame for sin innsats innen underholdning i radio, TV og på film.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Bud Abbott  hos Hollywood Walk of Fame