open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Josefvatnet

**Josefvatnet** er en innsjø i Balsfjord kommune i Troms.  Den ligger tre kilometer nordvest for kommunesenteret Storsteinnes, på eidet mellom Balsfjorden og Malangen. Josefvatnet har et areal på  og en høyde over havet på 91 meter.

Josefvatnet har tilløp fra en rekke mindre elver og bekker, hvorav de største er Jarelva og Trollelva, begge fra nord, og Forselva fra sør. Utløp er gjennom Holmelva, som renner fra østenden av vatnet til Balsfjorden. Vatnet har gitt navn til bygda Josefvatn, som ligger langs nordsida av vatnet.

## Referanser
Holsavatnet

**Holsavatnet** er en innsjø i Sunnfjord kommune i Vestland. Ved østenden av vatnet ligger bygda Holsen, med Holsen kirke og Holsen skule, mens Nydalen ligger sør for vatnet. Det ligger også mange gårdsbruk ellers rundt vatnet. Riksvei 13 går langs nordsida av Holsavatnet. I sør, mellom Holsen og Nydalen, ligger fjellet Drøsinga, som stuper rett ned i vannet.

Vannet er rikt på ørret, og er regnet som et bra fiskevann.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Bergsvatnet (Høyanger)

**Bergsvatnet** er en innsjø i Høyanger kommune i Sogn og Fjordane. Den er regulert som magasin for Høyanger K5A kraftverk.

## Referanser
Skilvatnet

**Skilvatnet** er en innsjø i Hamarøy kommune i Nordland.

Vatnet ligger omtrent fire kilometer sør for Ulvsvåg og omtrent syv km nordvest for Drag og har et totalareal på .

Mellomelva gir utløp mot sør via Kvannvatnet, Varpvatnet og Varpelva til Innhavet. E6 går gjennom grenden Skillvassbakk og fortsetter sørover langs østsiden av vatnet.

## Referanser
Ångardsvatnet

**Ångardsvatnet** er en innsjø i Storlidalen, en del av Lønset kirkesogn i Oppdal i Trøndelag.

## Beskrivelse
### Geografi
Vannet er det største av Lønsets innsjøer og ligger i selve Trollheimen, ca. 35 km (østenden) vest for Oppdal sentrum og er omgitt av fjellene Gråfjellet, Kråkvasstind og Lorthøa i sør og Bårdsgardskammen og Okla i nord. Innsjøen ble regulert i forbindelse med utbyggingen av Driva kraftverk som ble åpnet i 1973. Ångardsvatnet er forbundet med Dalsvatnet gjennom Haugelva (1,7 km lang). Reguleringen av innsjøen medførte at elva Vinndøla, som renner ut i østenden av Dalsvatnet og løper sammen med Driva rett ned for tettstedet Lønset, har svært liten vassføring i deler av året. 

### Bruksmuligheter
Innsjøen byr på gode bademuligheter og andre aktiviteter (fiske og båtturer) om sommeren. Lønset grunneierlag disponerer fiskerettighetene og selger fiskekort for sportsfiske. Vinterstid kan det tilby på aktiviteter i preparerte skiløyper samt gode muligheter for isfiske. Årlig arrangeres isfiskekonkurranse ved påsketider.

## Referanser
Ytre Øydnavatnet

**Ytre Øydnavatnet** er en innsjø i Audnedal i Lyngdal kommune i Agder. Sjøen har utløp til elva Audna, og nærmeste tettsted er Konsmo. Arealet er , og vannet ligger 96 meter over havet.

## Topografi
Sjøen er i underkant av 10&nbsp;km lang, og ligger i en naturlig revne i landskapet. Landskapet omkring stiger flere steder bratt. En fjellvegg ved sjøen stiger til om lag 140 meters høyde og fortsetter tilsvarende bratt under vannoverflaten. Enkelte steder er vannet dermed meget dypt. Bunnforholdene er hvit sand som mange steder er dekket av gjørme.

Bergarten i området er grunnfjell med isskurte svaberg som følge av istiden.

## Dyre- og planteliv
Det er svært mye småørret i sjøen, som lett lar seg fiske med båt og slepesnøre. Det er oppfordret til å fiske i sjøen for å redusere bestanden av småørret. For øvrig er det ål i sjøen. Inntil om lag 1950-tallet var det også abbor i sjøen. Bever holder til omkring sjøen og bygger beverhytter særlig på vestsiden og langs elven Audna. Det holder til rovfugler som ørn omkring sjøen, og i blant kan man se disse fiske. Ofte kan man se ørn sirkle over sjøen i stor høyde. Langs vestsiden av sjøen er det små områder med gammel eikeskog som trolig ikke ble hogd på grunn av at de er vanskelig tilgjengelig. For øvrig er det mye furu på vestsiden av sjøen, med innslag av lind og svartor. På østsiden er det hovedsakelig granskog.

Det kan falle store snømengder ved vannet, som er isdekket i vintermånedene.

## Rekreasjon
Omkring vannet er det mange steder fine hvite sandstrender som gir gode muligheter for å bade. Enkelte strender kan man i praksis kun komme til ved bruk av båt. Det er en offentlig opparbeidet og populær badestrand om lag midt på sjøen, med stor sandstrand, grillplasser, sandvolleyballbane, vannskihopp, toalett og kommunal renovasjon. Området ble rehabilitert i 2007. Det er noe bruk av motorbåt på sjøen, og for øvrig bruk av robåt og kano.

## Kommunikasjon
Fylkesvei 460 går langs hele østsiden av sjøen. Audnedal stasjon ligger om lag 1 kilometer fra sørenden av sjøen.

## Bebyggelse
Det er spredt bebyggelse ved riksvei 460 langs den nordlige halvdelen av sjøen. Inntil 1970-tallet var det to matbutikker langs sjøen: den ene i nordenden av sjøen, og den andre om lag midt på sjøen ved Ågedalsstøi.

Det ble etablert et hytteområde ved sjøen ved Ågedalsstøi i 1972. Åsen boligfelt ble begynt bygget overfor hytteområdet i 2004. I sørenden av sjøen ligger det et sagbruk.

## Referanser
Våja

**Våja** er en innsjø i kommunene Lunner og Gran på Hadeland. Innsjøen utgjøres av flere tidligere vann, som ved oppdemming har flytt sammen til ett. Demningen er ved utløpet mot Skjerva i sørvest, like ved fylkesvei 23.

## Referanser
Brommafjorden

**Brommafjorden** er en innsjøaktig utvidelse av Hallingdalselva i Nesbyen kommune i Buskerud. Den strekker seg sørover fra Bringerud, 3 kilometer sør for Nesbyen, til Sevrestøen 2,5 kilometer sørøst for Bromma, og har en samlet lengde på drøyt 10 kilometer. Bredden varierer fra 60 til 500 meter.

## Referanser
Førsvatn (Vinje)

**Førsvatn** er en innsjø 891 moh ved Haukeli i Vinje kommune, Telemark. Det får sitt hovedtilløp fra Langesæåi, og har utløp i øst gjennom Førsvassåi, som munner ut i elva Kjela.

Innsjøen har siden 1979 vært regulert som magasin for Kjela kraftverk og reguleringshøyden er 62,5 meter. Foruten tilløpet fra Langesæ, overføres det vann fra Ulevåvatn, Ståvatn, Kjelavatn, Vesle Kjelavatn og Bordalsvatn. Dermed er gjennomstrømningen i vannet blitt mer enn tidoblet etter reguleringen.

Ved prøvefiske i 2010 ble det påvist en svært dårlig gjennomsnittlig vekst i bestanden av ørret, og fiskens kondisjonsfaktor er lav. Fisken blir også tidlig kjønnsmoden, noe som indikerer at næringstilgang og konkurransesituasjon er anstrengt.

Det har også etablert seg en relativt stor bestand av ørekyt i vannet. Det er usikkert når den ble introdusert.

## Referanser
Storvatnet (Tingvoll)

**Storvatnet** er en innsjø på Straumsnes i Tingvoll kommune i Møre og Romsdal. 

Storvatnet er fra 1979  drikkevannskilde (hovedkilde) til Frei og Kristiansund. 

## Referanser
Sandvatnet (Suldal)

**Sandvatnet** er en innsjø i Suldal kommune i Rogaland. Den er regulert som magasin for Kvanndal kraftverk. 

I forbindelse med revisjon av konsesjonsbestemmelsene, ble fiskebestand kartlagt i 2017-2022. Det ble funnet tilfredsstillende vannkvalitet og en litt over middels tett bestand av ørret. Det antas å forekomme noe naturlig reproduksjon, men andelen av utsatt fisk og villfisk er ukjent.

## Referanser
Øyuvsvatn

**Øyuvsvatn** (**Øyulvsvatn**) er en innsjø i Fyresdal kommune i Telemark. Dens naturlige utløp er via Skarstøylåa, et av de øvre tilløpene til elva Finndøl.

Øyuvsvatn er ikke regulert, men siden 1972 har utløpet vært sperret av en demning, og via en kanal til Reinmostjørn og en tunnel til Mørktjønnstøylen blir vannføringen overført til Øysævatn for magasinering, og derfra videre til Finndøla kraftverk.

## Referanser
Samsjøen (Ringerike)

**Samsjøen** (3007-282/136) er en mindre regulert innsjø i Ytre Ådal i Ringerike kommune, i Buskerud. Innsjøen ligger tett på kommunegrensen mot Jevnaker kommune, og langt øst i Ringerike. Samsjøveien er en bilvei som går opp til innsjøen fra Sommamoen, noen kilometer nord for Hallingby.

Samsjøen inngår i Sommavassdraget og får tilsig fra Haugerudelva, Vesle Samsjøelva og et antall større og mindre bekker rundt innsjøen. Ved utløpet sør i innsjøen dannes elva Somma, som drenerer ned Somdalen til Ådalselvas østbredd, der utløpet danner ei lita evje. Sommavassdraget inngår i Begnavassdraget og Drammensvassdraget.

I Snorre Sturlasons *[[Den yngre Edda]]* nevnes en innsjø med navnet *Sami*. I 1473 ble navnet på Samsjøen skrevet som *Some vatn* (av norr. *Sóma*) og Gustav Indrebø mente at innsjøen etter all sannsynlighet kan ha båret navnet *Sami* i fordums tid. Etymologien forklarer derfor både innsjønavnet og elvenavnet, som altså ser ut til å ha samme opphav.

Samsjøen har en bestand av ørret, røye, sik, abbor og ørekyt. Foreningen til Bægnavassdragets Regulering (FBR) fikk konsesjon for å regulere Samsjøen den 4. juli 1958. Reguleringshøyden i innsjøen er 6 meter og magasinvolumet 17,1 millioner m³. Vannet var fra før regulert for fløtningsformål. Regulanten ble pålagt å sette ut fisk som kompensasjon for redusert naturlig rekruttering av ørret. Ørretbestanden har likevel vært tynn hele tiden, og i senere år er det satt i verk uttynningsfiske av abbor og sik der. Dette ga noe resultat, og pålegget om utsetting av ørret ble derfor opphevet i juni 2006. I 2011 viste prøvefiske igjen relativ tilbakegang for ørreten. En mulig forklaring ar at effekten av tidligere uttynning av sikbestanden har avtatt. En ny og større undersøkelse av ørretbestanden i 2016 viser gode oppvekstsvilkår for ørret, men ingen utvikling i bestanden.

Nordøst i Samsjøen ble det TV2-sendte programmet Farmen innspilt i 2020, på såkalte *«Samsjø gård»* og med Mats Hansen som programleder, men det virkelige navnet på dette småbruket Finneplassen (gnr. 281 bnr. 9 i Ringerike). Finneplassen er skilt ut fra matrikkelgården Busterud (gnr. 281 i Ringerike, gnr. 11 i tidligere Ådal herredskommune) og refereres gjerne til som Nedre Finneplassen. Rett over grensen til Jevnaker kommune i Nordre Klæstad ligger plassen som kalles Øvre Finneplassen.

## Se også
* Somdalskollen
* Fjellbråtakollen
* Sommamoen

## Referanser




## Eksterne lenker
* NVE dybdekart 1958
Olstappen

**Olstappen** er en innsjø i kommunene Nord-Fron og Sør-Fron i Innlandet. Den er inntaksmagasin for Nedre Vinstra kraftverk.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Kallungsjåen

**Kallungsjåen** er en innsjø som ligger helt nordøst i Vinje kommune i Telemark, langs grensa mot Tinn kommune. Den er en del av Skiensvassdraget og har utløp i sør til Sletteåi, som renner til Vråsjåen, og fortsetter derfra som elva Hola til Viervatn lengst vest i Kalhovdmagasinet i Tinn kommune.

## Referanser
Geitsjøen (Nore og Uvdal)

**Geitsjøen** er et vann i Nore og Uvdal kommune i Buskerud. Den ligger øst på Hardangervidda, nederst i nedbørfeltet til elva Djupa, ei sideelv til Numedalslågen.

## Referanser
Finsevatnet

**Finsevatnet** er en innsjø i Ulvik kommune på 1212 moh i Vestland. Det er reguleringsmagasin for Ustekveikja kraftverk. Finse med Finse stasjon ligger ved vannets nordøstre bredd.

## Referanser
Storevatnet (Austredalen i Gloppen)

**Storevatnet** er en innsjø innerst i Austredalen i Hyen i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane. Vannet har gode fiskeforhold, og det er mulighet for leie av båter i området. Grunneierne krever fiskekort for fiske her. 

Mot nord ved vannet ligger Gjengedalsstøylen, stølen til bøndene i innerst i østre Hyen, Gjengedal, i Hyen. Fra stølen går merket turstier mot nordøst til indre Gloppen og Sandane. Fra gammelt av var dette vanlig brukt stier for kommunikasjon mellom bygdene sommerstid. 

Området på vestsiden av vannet, kalt Dalen, har utlagt en rekke hyttetomter. Her er også hytter for leie med rettigheter til småviltjakt og fiske.

På østsiden av vannet ligger en sandstrand med fin, lys sand. Her har grunneiere bygget en friluftscamp med lavvoer, som er til utleie. Herfra er det lett turterreng med gode jaktforhold for småvilt (hovedsakelig rype, orrfugl og hare). Det finnes også merkede turer til Jølster og Naustdal fra dette området.

Fra Storevatnet renner Slettelva gjennom korte stryk og et fall på 8-9 meter til Dalevatnet. Fra dalevatnet renner Gjengedalselva nedover dalen i en rekke kaskaderende fosser i bratte, dramatiske juv, og munner ut i Ommedalsvatnet. Gjennom Ommedal heter elva Åelva, en lakseelv som munner ut i Hyefjorden.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Dybdekart, NVE 1973. Storevatnet, Gjengedalsvassdraget
Hostovatnet

**Hostovatnet** er en innsjø i Orkland kommune i Trøndelag. Dette er et meget bra fiskevann med både ørret og røye. Vatnet har utløp mot øst via elva Vorma.

Bygda Hoston ligger like nordøst for vannet, mens Ringavatnet ligger i sørvest, bare skilt fra Hostovatnet med et kort sund, Vaulen.

## Referanser




## Eksterne lenker
* NVE, dybdekart
Øyangen (Ringerike)

**Øyangen** er en innsjø som ligger ved Ringkollen i Nordmarka, i Ringerike kommune i Buskerud. Vannet er populært som både fiske- og badevann. Abbor, ørret og røye er mest vanlig. Røye fantes ikke naturlig, men ble utsatt der i 1840. Den mest populære badeplassen er Jonsetangen, der mange dessuten har båtplass. Rundt tangen finnes en rekke smånaust. Det er bilvei fram til Jonsetangen, som også har parkering for noen biler og dessuten er en populær rasteplass og et godt utgangspunkt for turer i marka. Mange ferdes videre herfra på sykkel eller ski, avhengig av årstiden.

## Jonsetangen

Fil:Jonsetangen ved Øyangen på Krokskogen.jpg|Jonsetangen
Fil:Båtnaust ved Jonsetangen, Øyangen på Krokskogen.jpg|Jonsetangen


## Referanser
Oltedalsvatnet

**Oltedalsvatnet** er en innsjø som ligger ved Oltedal i Gjesdal kommune i Rogaland. Den er magasin for Oltedal kraftverk og lenger nede Oltesvik kraftverk. Utløpet er til Oltedalsåna i nord, og det største tilløpet er Madlandselva, som munner ut ved Ravndal lengst sør i vatnet.

## Referanser
Veivannet

**Veivannet** (også skrevet *Vegvatnet*, nordsamisk: *Suohpatjávri*) er en innsjø øst i Alta kommune i Finnmark.

## Referanser
Vessingsjøen

**Vessingsjøen** er en innsjø i Tydal kommune i Trøndelag. Den er en del av Nea-Nidelvvassdraget og er regulert som magasin for Nea kraftverk.

## Referanser
Kongevollvatnet

**Kongevollvatnet** (også kalt **Kumlevollvatnet**) er en innsjø i Flekkefjord kommune i Agder. Navnet stammer fra Kongevoll gård, som grenser til vannet. 

Vannet er regulert som magasin for Høylandsfoss kraftverk.

## Referanser
Ormsavatnet

**Ormsavatnet** er en innsjø i Bykle kommune i Agder. Den er regulert som magasin for Holen kraftverk. Innsjøens naturlige utløp er mot øst via Ormsaåni til Vatndalsvatnet.

## Referanser
Hjelmevatnet

**Hjelmevatnet** er en innsjø i Bremanger kommune i Sogn og Fjordane. Den er regulert som magasin for Svelgen II kraftverk.

## Referanser
Bleiksvatnet

**Bleiksvatnet** er en innsjø ved fiskeværet Bleik på Andøya i Andøy kommune i Nordland. Vannet ligger 28 moh og har et areal på . Et parti av den nordvestlige delen av Bleiksvatnet inngår i Bleiksmorenen naturreservat.

Vannet har oppgang av laks og sjøørret samt litt sjørøye, siste 5 årene er det drevet tynningsfiske etter røye ved hjelp av teiner og småmasket garn.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vesterålen Regionråd: Bleiksvatnet
Rambergsjøen

**Rambergsjøen** er en innsjø i Røros kommune i Trøndelag. Hovedtilløpet er Litlelva fra Håsjøen, og den har utløp i vest til Håelva.

## Referanser
Vinjevatn

**Vinjevatn** er en innsjø i Vinje kommune i Telemark. Den er en del av Skiensvassdraget. Hovedtilløpet er fra Smørkleppåi, og utløpet er til Vinjeåi, som munner ut i elva Tokke.

Vannet er regulert som magasin for Tokke kraftverk.

## Referanser
Grønvatnet

**Grønvatnet** er en innsjø som ligger i Skjåk kommune i Innlandet. Innsjøen er regulert og vannet overføres til vestsiden av vannskillet for kraftproduksjon i Tafjord 5.

## Referanser
Juklevatnet

**Juklevatnet** er et vann som ligger i Hemsedal kommune i Buskerud og Lærdal kommune i Vestland. Vannet er regulert med en demning ved utløpet i nordvest, og vannstanden varierer mellom  og  Herfra renner vannet ned i regulerte Vesle Juklevatnet () og via Jukleåni til regulerte Eldrevatnet (), som leverer vann til Eldrevatn kraftverk og Øljusjøen kraftstasjon (pumpekraftverk). Sammen med Borgund kraftstasjon og Stuvane kraftstasjon utgjør stasjonen Borgund kraftverk i Lærdal kommune.

## Referanser
Hestadfjorden

**Hestadfjorden** er en innsjø i Sunnfjord kommune i Sogn og Fjordane (Vestland fylke). Den er en del av Gaularvassdraget. Hestadfjorden ligger like vest for Viksdalsvatnet. De to innsjøene ligger på samme høyde, men er adskilt med den smale Øyratangen og Kirkelisundet.

## Referanser
Slettedalsvatnet

**Slettedalsvatnet** er en kunstig innsjø i Sauda kommune i Rogaland. Den er magasin for Storlivatn kraftverk.

## Referanser
Viuvatnet

**Viuvatnet** er et vann som ligger i Tinn kommune i Telemark. Vannet har utløp mot nord til vannet Kalven i Nore og Uvdal kommune i Buskerud.

## Referanser
Myggvatn

**Myggvatn** (nordsamisk: *Surotjávri*) er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den ligger på Holmengråhalvøya, rundt 12 kilometer øst for Kirkenes, og har et areal på . Innsjøen har utløp i nordøst til Greinelva, som renner ned til vestsida av Jarfjorden.

## Referanser
Hornsjøen (Gausdal)

**Hornsjøen** er en innsjø i Gausdal kommune i Innlandet. Den er regulert som magasin for Roppa kraftverk. 

## Referanser
Makkvatnet

**Makkvatnet** (lulesamisk: *Suoksavuomjávrre*) er en innsjø i Hamarøy og Steigen kommuner i Nordland, omtrent seks kilometer sør for Tømmerneset.

Av totalarealet på 3 km², ligger litt i underkant av halvparten i Steigen.

Makkvasselva (*Suoksavuomjåhka*) gir utløp i nordenden via Kjerringvatnet og Rotvatnet til Sagelvvassdraget og Sagfjorden.

## Referanser
Strandafjorden

**Strandafjorden** er et vann i Hallingdalselva, beliggende i Ål kommune i Buskerud. Den er inntaksmagasin for Nes kraftverk i østenden, og i vestenden av sjøen ligger utløpene fra Usta kraftverk og Hol III kraftverk.

Strandafjorden har også inspirert artister, slik som Stein Torleif Bjella. Og Dag H. Nestegard.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Langevatn (Vinje)

**Langevatn** er en innsjø i Vinje kommune i Telemark. Den ligger  meter over havet og har et areal på . Utløpet er mot sørvest til Holmavatnet, som ligger i Suldalslågens nedbørfelt.

## Referanser
Grøttavatnet

**Grøttavatnet** er en innsjø i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Den er regulert som magasin for Grytten kraftverk.

## Referanser
Uldalsåna

**Uldalsåna** (eller **Hanefossmagasinet**) er en kunstig innsjø i kommunene Birkenes og Froland i Agder. Det er inntaksmagasin for Hanefoss kraftverk og ble dannet ved oppdemming av elva med samme navn ved Hanefossen.

## Referanser
Kolbeinsvatnet

**Kolbeinsvatnet** er en innsjø i Skjåk kommune i Innlandet og Stranda kommune i Møre og Romsdal. Det ligger øverst i Tafjordvassdraget og er regulert som magasin for kraftverkene lengre ned i vassdraget. Det første anleggsarbeidet ble gjort på 1920-tallet. Innsjøen ligger vel 1100 m.o.h. og reguleringshøyden er vel 8 meter.

Før det ble anlagt kjørevei (Geirangervegen) ved Langvatnet gikk trolig gangveien mellom Geiranger og Skjåk langs Kolbeinsvatnet. Det går anleggsvei/traktorvei fra fylkesvei 63 ved utløpt av Djupvatnet.

## Referanser
Skrøyvstadvatnet

**Skrøyvstadvatnet** er en innsjø i Namsos kommune i Trøndelag. Den er en del av Salvassdraget og ligger øst for Salvatnet, som den er knyttet til med to korte elvestrekninger kalt Øvre Straumen og Nedre Straumen.

## Referanser
Storavatnet (Fitjar)

**Storavatnet** er en innsjø i Fitjar kommune i Vestland.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* NVE/NIVA dybdekart 1995
Gjerdingen

**Gjerdingen** er en innsjø i kommunene Jevnaker og Lunner i Nordmarka i Akershus. Vannet tilhørte ikke opprinnelig Akerselvas nedbørfelt, men en tunnel anlagt mellom 1900 og 1909 mellom Gjerdingen og Daltjuven i sørøst, og en tunnel videre derfra til Store Sandungen, gjør imidlertid at Maridalsvannet også mottar vann fra dette vassdraget.

Demningen i Gjerdingen ble bygget i 1913. Vannet er regulert med om lag 7&nbsp;m. Gjerdingselva renner fra Gjerdingen til vannet Store Skillingen. Gjerdingen gård på Hollendertangen midt i vannet er en tradisjonsrik nordmarksgård og finneplass.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Medisinens Kanon

***Medisinens Kanon*** er en lærebok i medisin skrevet av den persiske muslimen Ibn Sina, bedre kjent som Avicenna, ca. 1000&nbsp;e.Kr. Mange av de teoriene og praksisene han fremla i sin bok, ligger i dag til grunn for det medisinstudenter på universiterer rundt om i verden leser og lærer. Dette var en av de viktigste bøkene i medisin fram til ca. 1700.

## Eksterne lenker
* 
* Ibn Sina(Avicenna)  Website
* Avicennas liv
Brissel

**Brisselen** (lt. *thymus*) er en kjertel som finnes hos mange dyr, også hos mennesket. 

Brisselen er kroppens andre primære, lymfoide organ. Den består av epitelvev og befinner seg i halsregionen, like bak brystbeinet (*sternum*). På samme måte som beinmargen, har den sin funksjon knyttet til utviklingen av forsvarsceller, men bare én bestemt variant. Fra beinmargen fraktes umodne forløperceller, progenitorceller, såkalte thymocytter, til brisselen for å videreutvikles til en høyt spesialisert celletype, kanskje den aller viktigste i hele immunapparatet, nemlig T-lymfocyttene.

Noe av det viktigste som skjer med thymocyttene under oppholdet i brisselen, er at de utstyres med reseptorer for antigener, hver thymocytt med sin type reseptor. I utgangspunktet dannes reseptorene slik at hele thymocyttpopulasjonen samlet blir i stand til å gjenkjenne alle tenkelige strukturer, inklusive kroppens egne. Denne løsningen innebærer imidlertid at organismen i neste omgang må kvitte seg med de thymocyttene som kan tenkes å gjenkjenne og reagere med kroppens egne molekyler. Samtidig foregår en spesiell utvelgelse av de thymocytter som er i stand til å identifisere og reagere på fremmede strukturer på en bestemt måte. Vi sier gjerne at det foregår både positive og negative seleksjonsprosesser i brisselen. Om lag 95% av thymocyttene som dannes i beinmargen, blir drept i brisselen. Dersom T-celler uten absolutt strengeste sikkerhetsklarering klarte å lure seg gjennom brisselen, kunne dette føre til skadelige immunreaksjoner mot kroppens eget vev, slik det kan sees ved såkalte autoimmune sykdommer. 

Brisselen er først og fremst organet for utvikling av T-lymfocyttene, men den gjennomgår også en egen utviklingsprosess. Den er størst og mest aktiv i årene fram til puberteten og minsker deretter med alderen. Mye tyder på at nedsatt aktivitet i brisselen henger sammen med generelt nedsatte immunfunksjoner med økende alder. 

Dersom brisselen skades tidlig i livet, kan viktige funksjoner i immunsystemet bli påvirket. Hos mennesker kan dette blant annet resultere i nedsatt evne til å bekjempe virus og infeksjoner fra sopp.
Web Map Service

**Web Map Service** (**WMS**) er en av den frivillige organisasjonen Open Geospatial Consortium (OGC)'s  standarder for å produsere skalerbare kart som kan vises på en PC-skjerm. Kartene vil være geografisk refererte i et eller flere internasjonalt akseptert(e) koordinatsystem. 

Denne standarden definerer kart som en geografisk presentasjon av en digital bilde-fil (*image-file*), for eksempel PNG, GIF eller JPEG, men også som vektor-baserte geografiske elementer i «**S**calable **V**ector **G**raphics» (SVG) eller «**[[Web]]** **C**omputer **G**raphics **M**etafile» (WebCGM) formater. Kartet er presentasjonen på skjermen, og ikke dataene i seg selv.

WMS har 3 standard operasjoner: 
# returnerer redigerbare metadata.
# returnerer et kartbilde, der parametre for geografi og utstrekning er definert.
# returnerer informasjon om spesielle egenskaper for de objekt som er vist i kartet. 

Operasjonene kan utføres ved hjelp av en standard web-leser via **U**niform **R**esource **L**ocators (URL). Innholdet i vedkommende URL avhenger av hvilken operasjon det søkes om. For eksempel kan man kombinere innholdet i flere ulike URL-adresser slik at de kan presenteres på skjermen samtidig, og på en slik måte at alle datasettene blir synlige. Forutsetningen er at dataformatene kan presenteres som transparente lag (f.eks. GIF eller PNG). På den måten kan brukeren produsere egendefinerte kart fra ulike web-servere over hele verden, og kombinere disse med egenproduserte data. 

## Eksterne lenker
* Open Geospatial Consortium (OGC)
* UMN Mapserver (free accessible WMS-Server)
* List of OGC WMS Services
* Spot (GPS and WMS-Client for mobile devices)
* Eksempel på norske wms-tjenester for naturinformasjon
Lord Warden of the Marches

**Lord Warden of the Marches** var et embete i England i middelalderen og tudortiden. Embetsinnehaveren var ansvarlig for sikkerheten langs grensen til Skottland. *Marches* er et gammel ord for «grense» som ble brukt både om den skotske og den walisiske grensen. Et tilsvarende begrep finnes på norsk i mark (norrønt: *mǫrk*) som grenseland eller grensemark – se markgrevskap (jf. Finnmark; Danmark)

Etter at Skottland og England gikk inn i en personalunion i 1603 var embetet ikke lenger nødvendig og ble avskaffet.

## For England

### Warden of the Marches
*Robert de Clifford (1297–)
*John de Warenne, 7. jarl av Surrey (1327–
*Henry de Percy, 2. baron Percy (1328–)
*Ralph Neville, 2. baron Neville de Raby og Henry de Percy, 2. varon Percy (1334–) (sammen)
*Gilbert Welton og Thomas Lucy (1336–) (sammen)
*Henry de Percy, 3. baron Percy (1352–)
*Henry de Percy, 3. baron Percy (1356–)
*Henry Percy, 1. jarl av Northumberland (1368–)
*Thomas Appleby, Roger de Clifford og andre (1370–) (sammen)

### Lord Warden of the Marches
*Roger de Clifford, 5. baron de Clifford – første tittelholder (1377–)
*Henry Percy, 3. jarl av Northumberland (1439-)
*Rikard, hertug av Gloucester (1482–)
*Thomas Dacre, 2. baron Dacre (1495–)
*Arthur, prins av Wales (1498–?1502) død 1502
*Thomas Dacre, 2. baron Dacre (1509–1525)
*Henry FitzRoy, 1. hertug av Richmond og Somerset (1525–)
*Henry Percy, 6. jarl av Northumberland (1527–)
*Henry Grey, marki av Dorset og senere hertug av Suffolk (April 1551-september 1551)
*John Dudley, 1. hertug av Northumberland, Warden-general of the Scottish Marches (1551–)
*Henry Carey, 1. baron Hunsdon Lord Warden-general (1589-)
*Robert Carey, 1. jarl av Monmouth (1596–1598)

## For Skottland

### Lord Warden-general of all the March
*William Douglas, 1. jarl av Douglas (1356–)
*John Stewart, lord av Kyle
*Patrick V, jarl av March
*Archibald Douglas, 3. jarl av Douglas (1364–1400)
*Archibald Douglas, 4. jarl av Douglas (1400–)
*William Douglas, 8. jarl av Douglas (1450–) drept i 1452
*Adam Hepburn, 2. jarl av Bothwell (1514–)
*Antoine d'Arces, Sieur de la Bastie (1516–) drept i 1517
*Archibald Douglas, 8. jarl av Angus (1574–)
*William Ruthven, 1. jarl av Gowrie ( 1578)
*James Stewart, jarl av Arran (1584–)
*Alexander Home, 6. lord Home (1603)

## Referanser


## Litteratur
* Reid, Rachael Robertson (1917): «The office of warden of the marches its origin and early history» i: *English Historical Review* **32**, s. 479–496. doi:10.1093/ehr/xxxii.cxxviii.479. JSTOR 550854.
* Howard, Pease (1912): *The lord wardens of the marches of England and Scotland*: being a brief history of the marches, the laws of march, and the marchmen, together with some account of the ancient feud between England and Scotland. London: Constable. s. 194–201.
Lord Warden of the Cinque Ports

**Lord Warden of the Cinque Ports** er en tidligere embetstittel og nå en seremoniell tittel i Storbritannia. Embetet ble opprettet senest i 1100-tallet, og innehaveren var ansvarlig for *[[Cinque Ports]]* (uttales «Sink Ports»; *cinque* = fem på normannisk-fransk), fem viktige havner på sørkysten av England. Posten er i dag en sinekyre, det vil si at den praktisk talt har kun seremonielle funksjoner. Den er en av de høyeste ærestitler som deles ut av den britiske monarken, og har ofte blitt gitt til medlemmer av kongefamilien eller statsministre.

I middelalderen holdt Lord Warden hoff i St. James' kirke nær Dover Castle. Han hadde innenfor havnebyene omtrent samme fullmakter som kanselliet. I tillegg hadde han rett til å innkalle styrker til forsvar av havnene og han var *constable* av Dover Castle og hadde dermed rett til å holde en garnison og en administrativ stab.

## Referanser


## Litteratur
* Body, Edward (1992): *The Cinque Ports and Lords Warden : a history in verse and prose*, Larkfield : Kent Messenger, ISBN 0-900893-13-3
* Brentnall, Margaret (1972): *The Cinque Ports and Romney Marsh*, London : Gifford, ISBN 0-7071-0223-5

## Eksterne lenker
*Official Confederation of the Cinque Ports
*Cinque Ports 1155-1500
Nyklassisisme

**Nyklassisisme** er en betegnelse som brukes ofte som et synonym til «klassisisme». 

*Klassisismen viser til perioden klassisisme og til litteratur, musikk og billedkunst.
* Nyklassisistisk arkitektur er en stilretning innen arkitekturen
** Innen historismen brukes betegnelsen om Klassisistisk arkitektur.
*Nyklassisismen i Europa viser til stilperiodens utbredelse i Europa.
Mika Myllylä

**Mika Myllylä** (født 12. september 1969 i Haapajärvi, død 5. juli 2011 i Karleby) var en finsk langrennsløper.

Myllylä vant langdistansecupen i verdenscupen i langrenn 1996/97 og han vant gull på 30&nbsp;km i OL 1998 i Nagano. Han vant til sammen fire VM-gull individuelt, blant annet femmila under VM i 1997 og 1999, og han vant til sammen 23 finske mesterskap.

I VM i Lahtis (2001) testet Myllylä, i likhet med fem andre finske løpere, positivt for dopingmiddelet «hemohes», som kan brukes for å skjule bruk av EPO. Det finske landslaget brukte EPO systematisk under kontroll av den finske landslagslegen. I 2011 innrømte han bruk av EPO.

Myllylä ble utestengt i to år. Etter at straffen var ferdigsonet, annonserte han flere ganger comeback i verdenscupen, men dette ble utsatt hver gang. Myllylä fikk store personlige problemer etter avsløringen, med alkoholbruk og voldsepisoder. Han ble funnet død i sitt hjem 5. juli 2011, 41 år gammel.

## Medaljer i internasjonale mesterskap

### Olympiske leker
* **1 gull** (30&nbsp;km klassisk 1998)
* **1 sølv** (50&nbsp;km klassisk 1994)
* **4 bronse** (30&nbsp;km fri og stafett 1994, 10&nbsp;km klassisk og stafett 1998)

### Verdensmesterskap
* **4 gull** (50&nbsp;km klassisk 1997, 10&nbsp;km klassisk, 30&nbsp;km fri og 50&nbsp;km klassisk 1999)
* **3 sølv** (15&nbsp;fri (jaktstart) og stafett 1997, 15&nbsp;km fri (jaktstart) 1999)
* **2 bronse**(10&nbsp;km klassisk 1995, 10&nbsp;km klassisk 1997)
** Myllylä og det finske stafettlaget tok gull i 2001, men ble fratatt medaljen etter at tre av fire løpere ble tatt for doping.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Chris Rainbow

**Chris Rainbow** egentlig **Christopher James Harley** (1946–2015) var en skotsk musiker kjent som sanger i både Alan Parsons Project og Camel. Han startet sin musikerkarriere i 1974 og spilte inn egne soloalbum i Storbritannia for EMI Records og Polydor Records samt at han utmerket seg som produsent.

## Musikerkarriere
Rainbows karriere startet i 1971 i Glasgow hos en gruppe som het *Hope Street*. Han ble imidlertid oppdaget av Polydor, som hadde hørt noen opptak sendt inn av Chris Rainbows venn Norman Jones. I tillegg til hans platekontrakt med Polydor signerte Rainbow en kontrakt med britiske Warner Bros. Norman Jones, som skiftet navn til Van Den Berg, tok oppgaven å være manager for sin venn, og Rainbow, et pseudonym artisten tok i 1974, spilte inn og ga ut to album hos Polydor, *Looking Over My Shoulder* og *Home of the Brave*. Når Norman Jones omsider flyttet til California i 1977, ansatte Rainbow den tidligere Procol Harum-manageren David Knights, som forble hans manager til 1986.

I 1978 endte kontrakten hans med Polydor og noen uker etter signerte han en ny kontrakt med EMI Records. Her ga han ut albumet *White Trails* og to singler, men like etterpå ble han og mange andre artister kastet ut av plateselskapet. Han gikk da til progrockgruppen Alan Parsons Project i 1980 og ble i bandet nesten i et tiår. Samtidig tilbrakte han også to år hos Camel, hvor han bidro på studioutgivelsene *[[The Single Factor]]* (1982) og *[[Stationary Traveller]]* (1984). Rainbow var for øvrig også to år med Jon Anderson, som var tidligere medlem av Yes.

Fra 1986 til 1998 produserte Chris Rainbow album i Skottland. Han var også deltagende som musiker i løpet av denne perioden for artister som Alan Parsons, Elaine Paige, Culture Club, Eric Woolfson, Lenny Zakatek og Tomoyasu Hotei. I tillegg hadde Rainbow jobben med vokal på 5 album, inkludert på Ton Scherpenzeels album *Heart of the Universe* fra 1984. Chris Rainbow jobbet også i to tiår som produsent og rådgiver for *[[Runrig]]*, et band kjent for sin galliske rock. Han ga ut et soloalbum i 2001 som het *Perfect World*. Chris Rainbow bodde siden på Isle of Skye i Skottland, hvor han drev et plateselskap som spilte inn og utga både tradisjonell– og moderne skotsk rock. Rainbow døde i februar 2015 i en alder av 68 år.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi hos Allmusic
Herrevassdraget

**Herrevassdraget** er et mindre vassdrag i kommunene Bamble, Skien, Nome og Drangedal i Telemark, med et nedbørfelt på 255,1&nbsp;km².

Vassdraget består av to grener. Den nordlige grenen har utspring lengst sør i Nome og renner ned til Kilevann, som har utløp til Bolvikelva. Den sørlige grenen har utspring ved grensa mellom Bamble og Drangedal. Den består av vannene Langen, Flåte, Mevann og Hellestveitvann med sine tilløp, og har utløp via *Kongens dam* i Hellestveitvann til Gyteelva. Gyteelva og Bolvikelva renner sammen ved Herre og danner Herreelva, som munner ut i Frierfjorden.

Herreelva ble i 1973 vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag.

## Referanser
Fylkesvei 582

**Fylkesvei 582** går mellom Solheim og Sørås i Bergen.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

2019 ble den tidligere strekningen mellom Lyngbø i Laksevåg og Solheimsviken overført til fylkesvei 558 og fylkesvei 584. Armen til Minde var tidligere fylkesvei 253 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Bolvikelva

**Bolvikelva** er ei elv i Herrevassdraget i Skien og Bamble kommuner i Telemark. Den starter fra Kilevann og renner først mot øst før den snur mot sørøst og passerer gjennom Siljantjern (32&nbsp;moh.). Snaue to kilometer etter utløpet fra Siljantjern møter den Gyteelva, og sammen danner de Herreelva som har sitt utløp til havet ved Herre.

## Referanser
Herreelva

**Herreelva** er en elv i Bamble kommune i Telemark. Den dannes der Gyteelva fra Hellestveitvann møter Bolvikelva fra Kilevann, og drenerer dermed hele Herrevassdraget. Etter ca. en kilometer har elva sitt utløp til havet i Frierfjorden, ved Herre.

Elva er vernet i henhold til Verneplan I for vassdrag.

## Referanser
Herre (tettsted)

**Herre** ( fra norrønt: *Herred*) er et tettsted i Bamble kommune i Telemark som ligger på vestsiden av Frierfjorden, ca. fem kilometer sørvest for Porsgrunn by. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar .

## Stedet
Stedet grenser til Skien og Drangedal kommuner på land og Porsgrunn til sjøs, mens kommunen forøvrig også grenser til Kragerø kommune på land og Larvik kommune i Vestfold til sjøs. Herres mest kjente steder er Kongens dam og Herre Kroa, som ligger ved den kommunale veiens ende. Lenger ned mot fylkesveien er det mer tettbygd, og bebyggelsen består hovedsakelig av eneboliger i byggefelt. Et av de største boligfeltene er Ringveien. Boligfeltet Uksodden er også en del av Herre.

De som bor på Herre jobber i stor grad ved petrokjemianleggene Hydro på Rafnes og Borealis på Rønningen/Tråk, i tillegg til Hydros anlegg i Porsgrunn. Disse er viktige og store arbeidsplasser for mennesker i grenlandsregionen.

Tettstedet har dannet seg der hvor Herrevassdraget munner ut i Frierfjorden, og er Norges eldste industristed siden 1497. Herre har aldri vært noe sted med verken utstrakt sjøfart eller landbruk, slik det ellers er i kommunen.

## Industri
Herre har alltid vært et typisk industristed. Elva har ført til at tettstedet ble dannet ved at det har vært drift av sager og møller, stangjern- og spikerhamre, samt tømmerfløting. Stedet Herre tilhørte tidligere nonneklosteret på Gimsøy. Det ble ved reformasjonen i 1536 overført til kongen. Stedet har fortsatt stedsnavn som minner om dette, som for eksempel «Kongens dam».

Fra 1888 til 1978 var Bamble Aktiecellulose A/S, eller bare «fabrikken» på folkemunne, hjørnestensbedriften. Den sysselsatte godt over 200 mennesker og så godt som alle var lokale. Stedet bærer fortsatt preg av denne tiden, gjennom fundamenter etter selve fabrikken og i tillegg en rekke annen bygningsmasse; eksempelvis direktørboligene på Fjelly. (kommentar: De opprinnelige direktørboligene er revet og erstattet med et leilighetskompleks, og bygningsmassen fra fabrikken er for det meste forsvunnet. På den gamle fabrikk-tomten ligger idag bla. et eldresenter) kontorbygningen, «Houldergården», kaia, m.m.

Tidligere lå også sentrum nært til fabrikken, og da arbeidene med kirke skulle starte ble det påpekt at tomta som fabrikken hadde skjenket lå langt utenfor sentrum. Med årene flyttet sentrum seg naturlig og i dag ligger kirken midt i sentrum. Fabrikken betalte forøvrig 16&nbsp;000 av totalbeløpet på kr 23&nbsp;609. Fabrikkens disponent Jørgen Gløersen ble etter dette kirkeverge.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Herre Stadion - Nordic Stadiums
Dysmorfofobi

**Dysmorfofobi** (engelsk *body dysmorphic disorder*, forkortet *BDD*) er en psykisk lidelse som kjennetegnes av overdrevent opptatthet av en innbilt, eller eventuelt reell, men minimal, defekt ved eget utseende.

Klart adskilt fra andre sykdommer som ofte inkluderer feil kroppsinntrykk, som anoreksi. Det er heller ikke en psykose, som eksempelvis schizofreni.

## Utbredelse
Dysmorfofobi er antakelig langt vanligere enn tidligere antatt (0,7–2,3 %), og er fremdeles ukjent for mange klinikere. Lidelsen debuterer ofte i puberteten, og har et kronisk forløp uten adekvat behandling. Selv om tilstanden synes triviell for utenforstående, har den betydelige konsekvenser i form av sosial isolering, arbeidsuførhet, unødvendig kosmetisk kirurgi, psykiatrisk komorbiditet, selvmordsforsøk og selvmord. Mange søker behandling hos dermatologer og kosmetiske kirurger, uten dokumentert effekt, snarere med forverring som resultat.

## Behandling
Behandling av lidelsen er medikamentell og kognitiv terapi.

I 2016 utviklet og testet forskere ved Karolinska Institutet en ny form for Kognitiv adferdsterapi gjennomført på internett med gode resultater.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Lommelegen – Dysmorfofobi
* Dysmorfofobi – nytt lys på gammel sykdom
Schöneberg

**Schöneberg** («skjønne berg») er en delbydel i den nåværende bydelen Tempelhof-Schöneberg i Berlin. Frem til bydelsreformen i 2001 var Schöneberg en egen bydel. Det var ved *Rathaus* (rådhus) Schöneberg John F. Kennedy holdt sin senere så berømte «*[[Ich bin ein Berliner]]*»-tale i 1963. Heinrich-von-Kleist-Park ligger i denne delen av Berlin, det samme gjør varehuset Kaufhaus des Westens.

Berlin hadde lang tradisjon for å hente granitt fra Norge til gatesteiner. I 1941 ble det hentet granitt fra Iddefjorden til seiersmonumentet Albert Speer syslet med da det så ut til at Nazi-Tyskland skulle gå seirende ut av andre verdenskrig. I Dudenstrasse i Schöneberg ligger det fortsatt høye rester etter monumentets fundament, fremdeles godt synlig i gatebildet.

David Bowie bodde i Berlin 1976-78, og i 2016 ble det hengt opp en minneplakett i Hauptstraße 155 der han bodde mens han produserte sin «Berlin-trilogi» (*Heroes, [[Low]]* og *[[Lodger]]*) og to album for Iggy Pop (*The Idiot* og *Lust For Life*).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Josef von Sternberg

**Josef von Sternberg** (Jonas Sternberg) (født 29. mai 1894 i Wien, død 22. desember 1969 i Hollywood) var en østerriksk-tysk-amerikansk filmregissør. Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame. 

## Filmer (utvalg)
* 1925 : *The Salvation Hunters*
* 1927 : *[[Det mørkeste New York]] (Underworld)*
* 1928 : *[[Syndens gate]] (The Street of Sin)*
* 1928 : *[[Siste kommando|Siste kommando]] (The Last Command)*
* 1928 : *En natt i land (Docks of New York)*
* 1929 : *[[For en kvinnes skyld]] (Thunderbolt)*
* 1930 : *[[Den blå engel]] (Der blaue Engel)*
* 1930 : *[[Marokko (film)|Marokko]] (Morocco)*
* 1931 : *[[X 27]] (Dishonored)*
* 1931 : *En amerikansk tragedie (An American Tragedy)*
* 1932 : *Shanghai-ekspressen (Shanghai Express)*
* 1932 : *Den blonde venus (Blonde Venus)*
* 1934 : *[[Den røde keiserinne]] (The Scarlet Empress)*
* 1935 : *Kurtisanen fra Sevilla (The Devil is a Woman)*
* 1935 : *[[Raskolnikov (film)|Raskolnikov]] (Crime and Punishment)*
* 1936 : *Hans majestet morer seg (The King Steps Out)*
* 1939 : *Sersjant Madden (Sergeant Madden)*
* 1941 : *Shanghai-mysterier (The Shanghai Gesture)*
* 1952 : *Den lovløse øya (Macao)*
* 1953 : *Anatahan (The Saga of Anatahan)*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Hanna Schygulla

**Hanna Schygulla** (født 25. desember 1943 i Königshütte i Oberschlesien) er en tysk skuespillerinne. Hun er en av tysk films fremste kvinnelige skuespillere siden 1970-tallet, og spilte i en rekke filmer av Rainer Werner Fassbinder.

## Karriere

Hanna Schygulla er datter av Joseph Schygulla og Antonie Mzyk. Hun kom med moren i 1945 som flyktning fra Schlesien til München. Faren kom tilbake fra krigsfangenskap i 1948. Hun gikk på Luisengymnasium i München og bodde deretter et år i Paris som au pair. Fra 1964 studerte hun germanistikk og romanistikk, og tok samtidig undervisning i skuespill i München. 

Under skuespillundervisningen ble hun kjent med Fassbinder, som i september 1967 rekrutterte henne til sitt teater. Der spilte hun i en rekke oppsetninger. Hun fikk også flere små filmroller. I april 1969 gav Fassbinder henne en viktig rolle i *[[Kjærligheten er kaldere enn døden]]*. Fra da av og frem til 1972 spilte Schygulla med ett unntak i alle Fassbinders filmer og samtidig i mange av hans teaterstykker. Etter 1974 løsnet hun båndene til Fassbinder og spilte i filmer av andre regissører. Hun deltok også på teaterturnéer og hadde roller i klassiske teaterstykker som *Rose Bernd*. I 1978 innledet hun et nytt samarbeid med Fassbinder, da hun fikk hovedrollen i *[[Maria Brauns ekteskap]]*. 

I 1980 spilte hun hovedrollen i *[[Lili Marleen (film)|Lili Marleen]]*. Hun spilte senere også i franske, italienske og amerikanske filmer. Fra 1990-tallet ble hun også kjent som chansonsangerinne. Hun har bodd i Paris siden 1981.

Schygulla ble i 2010 utnevnt til medlem av Den bayerske fortjenstorden.

## Filmografi

* Der Bräutigam, die Komödiantin und der Zuhälter (1968)
* Jaktscener fra Niederbayern (1969)
* Kjærligheten er kaldere enn døden (1969)
* Den framande (1969)
* Pioniere in Ingolstadt (1970)
* Pestens guder (1970)
*Advarsel mot den hellige hore (1970)
* Warum läuft Herr R. Amok? (1970)
* Jakob von Gunten (1971)
* Frukthandlerens fire årstider (1972)
* Petra von Kants bitre tårer (1972)
* Effie Briest (1974)
* Katzensteg (1975) 
* Falsk bevegelse (1974/1975)
* En klovns betraktninger (1975)
* Maria Brauns ekteskap (1978)
* Den tredje generation (1979)
* Lili Marleen (1980)
* Berlin Alexanderplatz (1980)
* Forfalskningen (1981)
* Natten i Varennes (1982)
* Antonieta (1982) 
* Passion (1982)
* Historien om Piera (1982)
* Vanviddets terskel (1983)
* Il futuro è donna (1984)
* Barnum (1986)
* En kjærlighetshistorie i Tyskland (1983)
* Miss Arizona (1987)
* På jakt etter Lulu (1987)
* Der Sommer mit Frau Forbes (1988)
* Abrahams Gold (1990)
* Mordet fra fortiden (1991) 
* Der Daunenträger (1992)
* Fru bondekone (1993)
* Filmregissørenes natt (1994) 
* Hundre-og-en netter (1995) 
* Pakten (1995)
* Lea (1996)
* Black out (1998)
* Kvinnen i dine drømmer (1998)
* Für mich gab's nur noch Fassbinder (2000)
* Suche orientalischen Mann (2001)
* Die blaue Grenze (2004)
* Das unreine Mal (2006)
* Den andre siden (2007)
* Faust (2011)
* The Quiet Roar (2011)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Den blå engel

***Den blå engel*** (orig. *Der blaue Engel*) er en tysk dramakomedie fra 1930 regissert av av Josef von Sternberg. Filmen er basert på Heinrich Manns' roman *[[Professor Unrat]]* fra 1905 (norsk overs. «Den blå engel», 1939). Hovedrollene spilles av Emil Jannings og Marlene Dietrich.

Filmen ble produsert av UFA. 

## Handling
Professor Immanuel Rath (Emil Jannings) er gymnaslærer i en tysk småby. Han forelsker seg i sangerinnen «Lola-Lola» (Marlene Dietrich) som opptrer i nattklubben «Den blå engel». De innleder et forhold, men når det avsløres får professoren sparken. De to gifter seg, men i mangel av arbeide synker professoren så lavt at han må opptre som klovn. Han går fullstendig til grunne.

## Rolleliste (utvalg)
* Emil Jannings – Professor Immanuel Rath
* Marlene Dietrich – Lola Lola
* Kurt Gerron – Kiepert, trollmannen
* Rosa Valetti – Guste, trollmannens hustru
* Hans Albers – Mazeppa, den sterke
* Reinhold Bernt – klovnen
* Eduard von Winterstein – rektoren

## Referanser


## Eksterne lenker
*
BDD

BDD er en forkortelse for blant annet: 

* Dysmorfofobi (engelsk *Body dysmorphic disorder*), karakteriseres av en sykelig opptatthet av innbilt eller overbekymring for minimal feil med eget utseende.
* Oppførelsdrevet utvikling (engelsk *Behavior-driven development*), en metode for programvareutvikling som oppstod fra testdrevet utvikling.
JD

**JD** har flere betydninger:

* Jack Daniel's, whiskeymerke fra USA
* Jordansk dinar, valutaen i Jordan
* Juliansk dag, antall dager siden startdatoen i den julianske dagkalenderen
* Justis- og beredskapsdepartementet, norsk departement
* Justitiedepartementet, svensk departement
* Juristutdannelse i USA, som gir graden *Juris Doctor* (J.D.)
Maureslekta

* myrmaure *(Galium palustre)*
* sumpmaure *(Galium uliginosum)*
* hvitmaure *(Galium boreale)*
* gulmaure *(Galium verum)*
* myske *(Galium odoratum)*
* myskemaure *(Galium triflorum)*
* klengemaure *(Galium aparine)*

**Maurer** (*Galium*) er flerårige planter med kransstilte blad og små, hvite eller gule firetallsblomster i en riktblomstret topp. Av norske arter kan nevnes myrmaure, sumpmaure, hvitmaure og gulmaure.

## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
EM i curling 1997

**Curling-EM 1997** ble arrangert 6. desember – 12. desember 1997 i 
*Bundesleistungszentrum* i Füssen i Tyskland. 

Det deltok 17 lag for herrer og 14 lag for kvinner. 

## Herrer

* Tyskland vant 10-5 i finalen over Danmark
* Skottland vant 6-5 i bronsefinalen over Sverige
* Danmark vant 8-7 i semifinalen over Sverige
* Tyskland vant 4-2 i semifinalen over Skottland
* Norge endte opp på 7.-plass med 5 seire og 5 tap
* Tyskland endte opp med 7 seire og kun 1 tap 

På det norske laget spilte Thomas Ulsrud, Johan Høstmælingen, Thomas Due, Torger Nergård og Rolf Andreas Lauten.

## Kvinner

* Sverige vant 6-4 i finalen over Danmark
* Tyskland vant 9-5 i bronsefinalen over Finland
* Sverige vant 5-4 i semifinalen over Tyskland
* Danmark vant 7-6 i semifinalen over Finland
* Norge endte opp på 7.-plass med 4 seire og 4 tap
* Sverige endte opp med 6 seire og 2 tap

For Norge spilte Dordi Nordby, Marianne Haslum, Kristin Løvseth, Hanne Woods og Grethe Wolan.

## Eksterne lenker
WCF Statistics
Fayette

**Fayette** er en by som ligger i Seneca County i New York. Ifølge United States Census Bureau dekker den et areal på , hvorav  er land og  er vann. Ved folketellingen i 2010 hadde byen  innbyggere.

Byen ble etablert fra en del av Town of Romulus i 1800. Dette stedet het opprinnelig Town of Washington, men navnet ble endret til det nåværende i 1803. Berømte personligheter som har bodd her er indianerhøvdingen Red Jacket og predikanten Joseph Smith, som grunnla samfunnet Siste dagers hellige.

## Referanser


## Eksterne lenker
*