Bint Jbeil

**Bint Jbeil** (, «datter av det vesle fjellet», eller «Byblos' datter») er en småby i det sørlige Libanon, ikke langt fra grensen til Israel. Det er en sjiamuslimsk markedsby, og var tidligere kjent for sine mange små skofabrikker. Den er administrasjonssete for distriktet Bint Jbeil og den nest største byen i guvernementet Nabatiye. Bint Jbeil er allokert tre sjia-seter i det libanesiske parlamentet.

## Historie

Navnet Bint Jbeil har fønikisk opphav og spor fra romersk og bysantinsk tid i form av tmpelruiner, søyler og hus. Stedet er omtalt i 1596 som landsbyen «Bint Jubayl» i distriktet (Nahiya) Tibnin i Safed-området i Det ottomanske riket. Da var det 238 husholdninger og 60 single i landsbyen, alle muslimer. De drev jordbruksproduksjon med hvete, bygg, oliven, frukt, geiter og bier, og hadde oliven- og druepresse.

I 1838 ble Bint Jbeil beskrevet som en stor shiamuslimsk landsby. Seinere presisert som libanesiske sjiaer (Metawali), 1000–1500 i tallet. Landsbyen hadde et marked hver torsdag, moské, vannkilder og mange cisterner.

### Mandatperioden og selvstendighet
Etter første verdenskrig ble Bint Jbeil en del av Det franske mandatet for Syria og Libanon, og den har siden vært en del av Libanon. Byen fikk i 30-åra en stor tobakk-industri. En «tobakk-revolt» brøt i 1936 ut i byen som var delt mellom profranske jordeiere og beduin-kjøpmenn.

Under borgerkrigen i Palestinamandatet var styrker fra Den arabiske frigjøringshær stasjonert i området. Landsbyen ble besatt av israelske styrker etter deres innmarsj i Libanon 30. oktober 1948. De fleste innbyggerne flyktet og byen forble på israelske hender til krigens slutt.

### Etter seksdagerskrigen

I kjølvannet av Seksdagerskrigen kom en strøm av palestinske militante til området og PLO etablerte kontor i byen. De libanesiske væpnede styrker forsøkte først å kontrollere dem. I oktober 1969 ble en palestinsk gruppe som returnerte fra aksjon i Israel omringet og nedkjempet nær Bint Jbeil. 16 palestinere ble drept, og de resterende arrestert. Det utløste protestbølger i Libanon, og økende antall angrep fra flyktningeleirene mot libanesisk politi og militære. Konflikten endte med Kairo-avtalen, der er de palestinske flyktningeleirene fikk indre selvstyre og det ble tillatt for PLO-gruppene å føre væpnet kamp mot Israel fra libanesisk territorium.

Bint Jbeil ble inntatt av Israel i 1978 og fra 1982 til år 2000 okkupert som del av den israelske «sikre sonen» i Sør-Libanon under Konflikten i Sør-Libanon 1982–2000. Mange flyktet, i 1989 hadde 75 % av innbyggerne forlatt området.

Hizbollah utførte flere angrep i byen. I 1995 ble det israelske hovedkvarteret bombet, og kort etter ble seks israelske soldater drept i et bombeangrep.

### Etter årtusenskiftet

Etter SLAs kollaps og Israels tilbaketrekning i år 2000, inntok Hizbollah-styrker byen som blant sjiaer ble omtalt som «hovedstaden i det frigjorte sør», og mange kunne for første gang returnere.

Hizbollahs gjentatte angrep mot Israel ledet til landets invasjon i 2006, hvor byen var blant IDFs første mål. Etter fire dagers kamper var det meste av byen ødelagt.

Etter krigen ble området patruljert av Libanons væpnede styrker og UNIFIL, uten at det hindret Hizbollahs aktivitet. Internasjonal bistand gjorde det etterhvert mulig å gjenoppbygge infrastruktur. I 2010 besøkte Irans president byen.

Under Israels invasjon i 2024 kom det til direkte skuddveksling i Bint Jbeil mellom den libanesiske hæren og IDF.

## Referanser