open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Carlo Rossi

**Carlo di Giovanni Rossi** (russisk: Карл Иванович Росси, *Karl Ivanovitj Rossi*, født 29. desember 1775 i Napoli, død 18. april 1849 i St. Petersburg) var en italiensk arkitekt innvandret til Russland. 

Moren, Guertroude Rossi-Le Picq, ble innbudt til Russland ettersom hun var en velkjent ballerina. Hans stefar var ballettkunstneren Charles le Picq.  

Hvem Carlos' far var, er ukjent. Det oppstod rykter om at det var tsar Paul I (noe som passer dårlig med kronologien). Etter å ha gått i lære hos arkitekten Vincenzo Brenna i St. Petersburg reiste han fra 1801 til 1803 rundt i Italia. Fra 1808 til 1814 var han i Moskva, og deretter flyttet han til Pavlovsk og var der frem til 1816. Resten av libvet tilbragte han i St. Petersburg. 

Han tegnet mange klassiske bygninger i St. Petersburg og dens omgivelser.

Den 18. april 1849 døde han av koleraepidemien i St. Petersburg. Han var da fattig og glemt. Hans barn måtte begrave ham, betale hans gjeld, og bønnfalt tsaren om assistanse til det. Da ble det gitt et mindre beløp til begravelseskostnadene. Han ble begravet i den lutherske kirkegård i Volkov. 

I sovjettiden ble hans levninger flyttet til St. Lasarus-nekropolisen i Aleksandr Nevskij-klosteret.

## Verker

* Saltykov-Sjtsjedrin-biblioteket
* Mikaelspalasset, Det russiske museum
* Jelaginpalasset
* Aleksandrinskiteateret
* Kunstenes plass, foran Det russiske museum
* Petersburgs adelsforsamling
* Grand-Hotel Europe, fasade mot Nevski prospekt
* flere interiører i Vinterpalasset
* Hoffpaviljongene til Anitsjkovpalasset
* Senat og synode
* Generalstabsbygningen
* Rossi-gaten
* Oppstandelseskirken i Tver
* St. Peter og Paul i Reval

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marthe Hommerstad

**Marthe Hommerstad** (født 31. desember 1975) er en norsk historiker.

Hommerstad har bakgrunn som stipendiat og forsker ved Institutt for arkeologi, konservering og historie, Det humanistiske fakultet, Universitetet i Oslo. Hun tok doktorgrad i 2012 samme sted med avhandlingen «Politiske bønder – Bondepolitikk og Stortinget 1815–1837». Hennes forskningsområder er politisk historie, kjønnshistorie, rettshistorie og demokratisering i tidlig nytid og tidlig moderne tid i Norge og Norden. 

I 2013 deltok hun i historiker Kåre Lundens siste debatt i Klassekampen angående perspektivet på 1814 og Grunnlovsjubileet, hvor hun kritiserte Lundens motdebattanter.

Hommerstad var leder av Den norske historiske forening (HIFO) 2016-2019, og satt i fakultetsstyret ved Humanistisk fakultet, UiO, som representant for midlertidig vitenskapelige ansatte i 2011.

## Utvalgt bibliografi
* 2015: *Christian Magnus Falsen - Stridsmannen,* Cappelen Damm
* 2014: *Politiske bønder - Bondestrategene og kampen for demokratiet 1814-1837*, SAP/Spartacus
* 2014: *Ideal og realitet : 1814 i politisk praksis for folk og elite*, redigert av Marthe Hommerstad & Morten Nordhagen Ottosen, Akademika forlag
* 2014: «Et spørsmål om kunnskap? Politisk kompetanse og politisk deltagelse blant bønder etter 1814» i *Politisk kompetanse – Grunnlovas borgar 1814–2014* (red. Nils Rune Langeland), Pax forlag
* 2013: «Bonden som lovgiver» i *Kodifikasjon og konstitusjon – Grunnlovens § 94s krav til lovbøker i norsk historie* (red. Hilde Sandvik og Dag Michalsen), Pax forlag
* 2010: Allodial rights and the Norwegian constitution : Christian Magnus Falsen and the idea of the Norwegian farmer i *Revue d'histoire nordique* nr. 10
* 2005: *Mand af Mand gaaer før Qvinde af Mand – farbrorretten og odelsjenter på slutten av 1700-tallet og frem til Odelsloven av 1821*, b. 23 i Publikasjoner fra Tingbokprosjektet

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Forfatterside Spartacus forlag
Orkerød barnehjem

**Orkerød barnehjem** ble etablert av frimurerne som kjøpte gården *Orkerød* på Jeløya ved Moss i 1896. Gården bestod da av 392 mål innmark og 553 mål skog. Etter oppussing  i 1897, ble hjemmet åpnet for inntil 12 gutter og 10 jenter. Den første bestyreren var pastor Fredrik W. Schmidt, som hadde egen leilighet i gårdens 2. etasje. Schmidt ledet institusjonen til han døde 1910. Som hjemmets lege ble valgt dr. Wilhelm Friman Koren Christie. Han var ansvarlig lege for barna ved Orkerød hele perioden mens hjemmet ble drevet av frimurerne. Christie var selv frimurer og sanger.

I 1903 ble hjemmet utvidet med en murbygning like ved den gamle hovedbygningen. Utvidelsen var resultat av en gave fra Justus Hansen, og bygningen fikk navnet «Justus Hansen og Hustrus Minde», etter hvert bare «Justus».

Under den andre verdenskrig ble hjemmet overtatt av Nasjonal Samling, som anbrakte barn av NS-foreldre der. Frimurerne drev en kort tid igjen etter krigen, men fra 1947 og fram til 1958 ble barnehjemmet drevet av Oslo kommune, da som *Orkerød guttehjem* og *Orkerød pikehjem*. Som ved en rekke andre barnehjem har det vært reist kritikk mot forholdene på Orkerød. Et granskingsutvalg konkluderer med at omsorgen var mangelfull, standarden på klærne var kritikkverdig, og flere av barna ble utsatt for fysiske og seksuelle overgrep både av ansatte og av eldre gutter ved institusjonen.

## Referanser
Infanteri regiment 200 (Finland)

**Infanteri regiment 200** (finsk: *Jalkaväkirykmentti 200*, estisk: *Jalaväerügement 200*) eller **soomepoisid** var en enhet i den finske hæren under andre verdenskrig som i all hovedsak bestod av estlandske frivillige som foretrakk å kjempe mot Sovjetunionen i finsk uniform fremfor i den tyske hæren.

Å kjempe for Finland fremstod som et fornuftig alternativ for de som ønsket å kjempe for friheten til Estland mot den fremadstormende røde arme, men som av ideologiske grunner eller av historisk misnøye ikke ønsket å gjøre det i en tysk uniform. Under den estiske uavhengighetskrigen hadde 2000 finske frivillige under den etiske kommandøren Hans Kalm hjulpet å snu krigen til Estlands fordel på et avgjørende tidspunkt. De estlandske frivillige i den finske hæren indikerte at de hadde en "gjeld av ære til Finland", mottoet deres ble dermed "For friheten til Finland og til ære for Estland".

## Eksterne lenker
* 
* En organisation för estniska Finlandsfrivilliga    
*  Artikel i en Värnpliktstidning
Full Pupp Presents The Greatest Tits Vol. 1

***Full Pupp Presents The Greatest Tits Vol. 1*** er et dobbelt samlealbum fra 2008 gitt ut av Full Pupp, med til sammen 25 låter fra den norske Oslo-disco-scenen. Den første CD-en er en DJ-miks av Prins Thomas, mens den andre CD-en er en samling umiksede låter. 

Ifølge The Guardians musikkanmelder Alex Macpherson spenner låtene fra «yacht rock på den ene siden til balearic house på den andre». Han kaller musikken «skamløst dekadent», og gir dobbeltalbumet fire av fem stjerner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Full Pupp Presents The Greatest Tits Vol. 1'' på nettstedet Discogs
Hasle Hageby

**Hasle Hageby**, også kalt «Freiabyen», er en hageby på Hasle/Frydenberg i Oslo. Hagebyen ble anlagt 1912–1914 for arbeidere ved Freia.

Johan Throne Holst, direktør på A/S Freia Chocoladefabrik, hadde klare ideer om industrilederes sosiale ansvar. Han innførte en rekke tiltak for å bedre arbeidernes situasjon og hagebyen var en storslått satsing.

Bebyggelsen er tegnet av arkitektene Morgenstierne & Eide.
Mottoene var «De gamle trær» og «I fortrolig klynge».  Arkitektene var da i gang med å bygge Arctanderbyen på Ekeberg, den første hageby-inspirerte egne-hjem-bebyggelsen i Kristiania. I tillegg hadde hustypene i deres utkast klare referanser til den engelske «Modern Cottage Style». De var i teglstein og minnet om bebyggelsen i Bournville.

Området består av sju tomannsboliger, én tremannsbolig og én femmannsbolig, til sammen 22 enheter. Boligene var i Freias eie helt frem til desember 1997. Da ble området omgjort til sameie og solgt ut, i forbindelse med at Kraft Foods as kjøpte opp Freia. Som et minne om tiden da området tilhørte sjokoladefabrikken står skulpturen «Ung kvinne» av Arne Durban på området.

Sameiet omfatter adressene Fjordgløttveien 4-11 og Hasleveien 25 og 27. Hasle Hageby står på Byantikvarens gule liste.

## Navnelikhet
Hasle hageby er også navn på en vei og den omkringliggende bebyggelsen på Hasle i Sarpsborg.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Freia Arbeiderboliger på Oslobilder.no
* Hasle og Frydenberg vel
Nedre magasin (Fredriksten)

**Nedre magasin** også kalt **Gamle provianthus** eller **Det gamle hvelvede magasin** på Fredriksten festning i Halden er en bygning opprinnelig oppført i 1683-85, og gjenoppført etter brannen i 1826. Bygningen ble som resten av festningen administrativt fredet i 1928. 

## Beskrivelse

Nedre magasin ligger nederst i husrekken som ellers består av Øvre magasin og Den gamle kommandantbolig i hovedfestningen, også kjent som Citadellet. Bygningen ligger rett innenfor Vestre kurtineport. Kommandant Huitfeldt fikk i 1664 bygget et tømret provianthus i festningen, men det viste seg snart å bli for lite, og det ble i 1682 gitt ordre om å bygge et nytt provianthus i stein. Arbeidet tok til i 1683, og det ble ferdigstilt i 1685. Bygningen består av to fulle etasjer og loft. Veggene er tykke gråsteinsmurer, innvendig er vegger og hvelvinger i pusset teglstein. Etasjeskiller er i tre, og bygningen var opprinnelig ikke bombesikret. Under beleiringen i 1718 ble bygningen provisorisk bombesikret, og i 1723-25 ble bygningen endelig bombesikret ved at det ble bygget hvelv mot loftet, samtidig som den ble forlenget med 30 alen. Opprinnelig hadde bygningen et høyt valmet tak, noe som kan sees på de opprinnelige tegningene. Etter brannen  i 1826, ble taket gjenoppbygd som et lavere saltak. Taket er dekket med rød enkeltkrum teglstein.

## Bruk

Bygningen var i bruk som provianthus fra 1685, og i 1692 var det innrettet tre melbinger og en grynbinge. I 1842 ble det rapportert at to rom i bygningen hadde hyller og ble brukt til oppbevaring av brød til garnisonen og fangene, de fire andre rommene ble brukt til å oppbevare korn og mel for bakeren og marketenterens varebeholdning. Senere ble det i 1880 oppbevart halm i bygningen, og fra rundt 1960 til 2001 ble bygningen brukt av Heimevernet til bl.a. lager, øvingslokale og skytebane.

## Referanser


## Litteratur
*
*

## Eksterne lenker
Dansk Folkemindesamling

**Dansk Folkemindesamling** er et dansk statlig arkiv for dagliglivets ikke-materielle kultur i Danmark.

Arkivet ble opprettet i 1904 med bakgrunn i blant annet Svend Grundtvigs innsamlinger fra 1843 og framover. Sammen med andre forskeres opptegnelser, herunder H.F. Feilbergs og Evald Tang Kristensen, danner disse arkivene grunnstammen i den danske folkeminnesamlingen. Museet bevarer vanlige menneskers livsoppfatninger, erindringer, tradisjoner, musikk og historier. Her forsøkes det daglige liv i historien å bli bevart for ettertiden. Særlig etter folkloristen Iørn Piøs ansettelse hos Folkemindesamlingen i 1955 ble fokus også rettet på folkeviser og skillingsviser. Folkloristen Bengt Holbek var i perioden 1962 til 1970 arkivar ved Dansk Folkemindesamling, deretter amanuensis ved samme institusjon.

Folkemindesamlingen forsker dessuten på alle befolkningsgruppers kultur og det omfangsrike arkiv tar vare på flere hundre års dokumentasjon av de menneskene og det samfunnet som ligger til grunn for dagens Danmark.

Dansk Folkemindesamling ble i 2008 slått sammen med Det Kongelige Bibliotek som hører inn under Kulturministeriet.

## Eksterne lenker
* Dansk Folkemindesamlings nettsted 
* «Dagliglivets kultur» Folkemindesamlingens nettsted for folkeskolens 7.-10. klasse
Ukrainofobi

**Ukrainofobi** er en negativ holdning eller frykt for ukrainere, ukrainsk kultur, eller Ukraina som nasjon. Disse holdningene har vært utbredt i Polen og i det tidligere Sovjetunionen, hovedsakelig Russland og i noen deler av det østlige Ukraina der en stor del av befolkningen er sammensatt av etniske russere. Ukrainofobi er det motsatte av ukrainofili.

Det eksisterer to forskjellige former for ukrainofobi. En er basert på diskriminering av ukrainere på grunn av deres etniske og kulturelle opphav, mens den andre er basert på avvisning av ukrainere, ukrainsk kultur og språk som kunstig og unaturlig. På slutten av 1900-tallet var det forfattere som støttet påstanden om at den ukrainske identiteten og språket hadde blitt kunstig skapt for å undergrave Russland. Dette argumentet har blitt brukt av flere konservative russiske forfattere.

Ordet er svært lite brukt på norsk.  I en masteroppgave fra 2019 nevner Vegard Nicoloaysen at «ukrainofobi» er et ord som kunne ha vært laget som en parallell til russofobi.  

## Se også
* Polonofobi
* Russofobi

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* https://web.archive.org/web/20140714153035/http://www.ucipr.kiev.ua/modules.php?op=modload&name=News&file=index&catid=&topic=22
* Article that lists the communist regime crimes against Ukrainians 
* Що таке українофобія і як її розпізнати
Gran prestegård

**Gran prestegård** ligger et par hundre meter nordvest for Søsterkirkene på Granavollen.

Dagens prestebolig ble oppført på prestegårdstunet i 1978 etter tegninger av Inge Prestkvern. På prestegårdsgrunnen står også et berømt steinhus som skal være oppført med stein som ble til overs ved en ombygging av Søsterkirkene. Det er forbindelse mellom de to husene.

Rett sør for prestegården er det en prestegårdshage som ble kjøpt av kommunen i 1997.

Minst to generasjoner Lassen var prester med bosted på prestegården, og genealogen Wilhelm Lassen vokste opp der. Wilhelm Cornish Lassen er faktisk begravet i hagen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Moland prestegård (Fyresdal)

**Moland prestegård**, eller **Fyresdal prestegård** (gnr. 36), ligger like nordøst for Moland kirke i Fyresdal. Navnet Moland ble tidligere brukt også om kommunen.

Prestegården har en lang historie, og det antas at kirkestedet ble flyttet til prestegården på 1300-tallet. På 1700-tallet var de gamle prestegårdsbygningene svært medtatt, og nye bygninger ble oppført mot slutten av århundret etter mønster av Kviteseid, der den gamle prestegården hadde brent på 1700-tallet. Også på 1800-tallet og senere har det vært betydelige utskiftninger i bygningsmassen, inkludert hovedbygningen.

Jorden er etterhvert fradelt og lagt under nabogårdene, og prestegårdsanlegget består av hovedbygning med garasje, hage og stabbur, mens driftsbygningen er solgt sammen med jorden. Som ved en rekke andre prestegårder har stabburet vært brukt som kornkammer for lokalsamfunnet. I de senere år har Opplysningsvesenets fond leid ut prestegården til Fyresdal gjestegard.

Jon Lauritz Qvisling var prest i Fyresdal i 1879–1893, og sønnen Vidkun Quisling tilbragte tidlige barneår på prestegården.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Lokalhistoriewiki om prestegården
* Opplysningsvesenets fond  om prestegården
Grand Hotel Europe

**Grand Hotel Europe** (russisk: Гранд Оте́ль Евро́па) er et hotell i St. Petersburg i Russland. Det ble åpnet den 28. januar 1875 og erstattet da et tidligere hotell, ombygd i jugendstil.

Hotellet ligger i byens sentrum nær Nevskij prospekt mot sidegaten Mikhailovskaja.

## Historie

Hotellbygget begynte opprinnelig som apartementshus, rett ved Nevski prospekt. Dette første byggverket var fra 1824. Før 1830 fikk det et tilbygg mot Mikhailovskaja-gaten og en felles fasade, tegnet av den arkitekten Carlo Rossi.

Tidlig i 1870-årene ble bygningen erhvervet av det nye aksjeselskapet *Hotel Jevropejskaja*, og grundig ombygd 1873–1875. Det var da hotellet fikk sin nåværende utforming, i noe som minner om jugendstil, etter tegninger av Ludwig Fontana. Det ble åpnet som *Grand hôtel d’Europe* (eller *Jewropeiskaja*) den 28. januar 1875. Tidlig på 1800-tallet ble det påbygd, blant annet ned en ytterligere etasje og en stor takterrasse.

Etter oktoberrevolusjonen ble det statseiendom. Det tjente en stund som forvaltningsbygning og som herberge for gatebarn. Så ble det igjen hotell, skjønt med vesentlig mindre komfort sammenlignet med de gamle dager.

Under blokaden av Leningrad i 1940-årene var det et lasarett ned rundt 1300 senger. Etter renovering ble det så på nytt hotell.

Fra 1989 til 1991 ble *Jevropejskaja* grunnleggende modernisert til femstjernes standard. I desember 1991 gjenåpnet det som *Grand Hotel Europe*.

## Referanser
Nordland husflidsskole

**Nordland husflidsskole** er en tidligere videregående skole i Narvik sentrum. Skolen lå i Brannbakken 1, i bygningen til Ofoten interkommunale brann- og redningsvesen. I 1975 skiftet skolen navn til Brannbakken videregående skole, og i 1980 ble den flyttet til Framnes og fikk navnet Solhaugen videregående skole.

## Referanser
Bjerkvik skole

**Bjerkvik skole** er en barne- og ungdomsskole i Bjerkvik i Narvik kommune i Nordland. Skolen har ca 160 elever (2018-19), og skolefritidsordning har ca 10 elever. Rektor ved Bjerkvik skole er Tove Fagerjord (per 2019).

## Referanser


## Eksterne lenker
*Hjemmeside
Infamous 2

***Infamous 2*** er et 2011 action-eventyrspill for PlayStation 3 utviklet av Sucker Punch Productions og utgitt av Sony Computer Entertainment. Annonsert den 4. juni 2010. Dette spillet er oppfølgeren til 2009 videospillet Infamous.

Infamous 2 foregår i 2009, hvor folk med super menneskelige evner, kalt Conduits eksisterer. Skapt av en enhet kalt Ray Sphere. Ray Sphere låser opp disse evnene i sjeldne mennesker som besitter Conduit genet ved å suge bort energien til vanlige mennesker, drepe dem. Den første som opplever et slikt tilfelle gis elektriske baserte evner og er spillets hovedperson Cole MacGrath, men han ødela sitt hjem Empire City.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Framnes videregående skole

**Framnes videregående skole** er en tidligere videregående skole i Øvreveien i bydelen Framnes i Narvik kommune i Nordland. Skolen lå i Dronningens gate frem til 1971, og hadde navnet Narvik fagskole i husstell, eller bare Husmorskolen, frem til 1975. Høsten 1995 ble den slått sammen med Solhaugen videregående skole på Framnes.

## Referanser
Michael Maddox

**Michael Maddox** (russisk: Михаил Егорович Маддокс, *Mikhail Jegorovitsj Maddox*, også skrevet *Medoks*, *Maddocks*, *Mattocks*; født 1747, død 1822) var en engelsk entreprenør og teaterdirektør, aktiv i Tsarrussland. Sammen med fyrst Peter Urusov grunnla han Petrovska-teateret, det første permanente operateateret i Moskva og forgjengeren til Bolsjojteateret.
FK Dnipro

**FK Dnipro** (ukrainsk: ФК "Днiпро", russisk: ФК "Днепр" - *FK Dnepr*) var en ukrainsk fotballklubb i Dnipro i det østre Ukraina. Klubben spiller i den ukrainske serien Druha-Liha. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hovedvakten (Fredriksten)

**Hovedvakten** også kalt **Den nye Corps de garde** eller **Den nye hovedvakt** på Fredriksten festning i Halden er en bygning oppført i 1833. Bygningen ble som resten av festningen administrativt fredet i 1928. 

## Beskrivelse

Hovedvakten ligger øverst i gata i hovedfestningen, også kjent som Citadellet. Bygningen ligger rett innenfor Østre kurtineport, og rett overfor Øvre magasin. Bygningen ble tegnet av B.N. Garben og oppført i 1833 etter den store brannen 18. juni 1826. Den er bygd av pusset tegl i 2 etasjer med et lite kjellerrom. Inngangen og trappen er trukket litt inn i bygningen for ikke å stikke for langt ut i den trange gaten, over inngangsportalen finnes Carl XIV Johans monogram og årstallet 1833. Innvendig er det to murte tverrgående avstivningsvegger i forbindelse med trapperommet, øvrige innvendige vegger og etasjeskiller er i treverk. Taket er valmet og dekket med teglsten.

## Bruk

Bygningen var i bruk som vakthus og arrest, samt kommisjonsværlese i 1842. I 1896 hadde den vaktrom, to verksteder, to arrestrom og en rettssal. Fra 1982 til etableringen av Østfold Regiment i 1993 fungerte den som forlegning for de vernepliktige mannskapene som tjenestegjorde for kommandantskapet. Senere har bygningen fungert som midlertidig lager.

## Referanser


## Litteratur
*
*

## Eksterne lenker
Konstantin Igumnov

**Konstantin Nikolajevitsj Igumnov** (russisk: Константин Николаевич Игумнов, født 1. mai 1873 i Lebedjan, død 24. mars 1948 i Moskva) var en russisk komponist og klavervirtuos.

Igumnov studerte ved konservatoriet i Moskva og var elev av Anton Rubinstein og Paul Pabst. I 1899 ble han utnevnt til professor ved Moskva-konservatoriet og var rektor der fra 1924 til 1929.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi i den store sovjetiske encycklopedi.
Losjementsbygningen (Fredriksten)

**Losjementsbygningen** også kjent som **Kommandantboligens uthus** eller **Logementsbygningen** på Fredriksten festning i Halden er en bygning som sannsynligvis ble oppført samtidig som Den gamle kommandantbolig i 1754, deretter ble den påbygd en etasje i 1831 i forbindelse med gjenoppbyggingen etter den store brannen 18. juni 1826. Bygningen ble som resten av festningen administrativt fredet i 1928. 

## Beskrivelse

Losjementsbygningen ligger midtveis ned i gata i hovedfestningen, også kjent som Citadellet. Bygningen ligger rett overfor Den gamle kommandantbolig. Den ble sannsynligvis oppført samtidig med kommandantboligen og fungerte som uthus til kommandantboligen fram til brannen i 1826. I forbindelse med gjenoppbyggingen etter brannen som ble ledet av B.N. Garben fikk bygingen en ekstra etasje. Den er bygd med grovpusset gråsteinsmur i 1. etasje og pusset teglstein i 2. etasje. Innvendig er veggene panelt. Taket er valmet og dekket med enkeltkrum teglsten.

## Bruk

Bygningen var i bruk som marketenteri for slavene, og hadde seks rom og 4 jernover i 1842. I 1862 hadde den fremdeles seks rom, bl.a. to kjøkken og fungerte som bolig for festningens oppsynsmann, lager og til bryggerhus for kasernens vask. Fra 2004 har bygningen blitt brukt som serveringssted.

## Referanser


## Litteratur
*
*

## Eksterne lenker
North Western Expeditionary Force

**North Western Expeditionary Force** var en britisk-fransk ekspedisjonsstyrke satt inn i felttoget i Norge i 1940. Den omfattet samtlige britiske og franske styrker i Norge, unntatt styrkene som ble satt inn ved Narvik. Hovedkvarteret til styrken kom aldri til Norge. Styrken stod under kommando av generalløytnant Hugh Massy. Massys oppdrag var å gjenerobre Trondheim. Soldater og materiell ble landsatt i Namsos og på Åndalsnes. To av brigadene, 146 og 148 var territorialbrigader.

Omkring 30.000 soldater ble landsatt i Namsos og Åndalsnes, og 15.000 i Narvik .

## Referanser





## Litteratur
Trøgstad prestegård

**Trøgstad prestegård** ligger litt vest for kirkegården ved Trøgstad kirke, med et jorde imellom.

Hovedbygningen ble oppført omkring 1856–60. Den ble oppgradert (særlig innvendig) i 1972. Et kombinert bryggerhus og drengestue ble oppført rundt 1820, men flyttet til Trøgstad bygdemuseum på 1920-tallet. Jorden er delt fra og solgt.

## Eksterne lenker
* Opplysningsvesenets fond 
* Trøgstad bygdemuseum
Færestrand

**Færestrand** (eller *Ferestrand*/*Færestranda*) er en gård og ei lita bygd, ved siden av Torskangerpoll, sørvest på Vågsøy Kinn kommune i Vestland fylke. Bygda består av tre bruk, *Færestrand*, *Akerheim* og *Urheim*. Til sammen er det 5 fastboende personer på to av brukene.

Det var opprinnelig et bruk, et apostelgods under *Våge*, men ble i senere oppdelt i tre. Hele bruket brant ned i 1768 og beboerne slapp derfor å betale skatt i 2 år.

Ytterst på Færestrand går det en liten sti til Hendanes fyr, et av Vågsøy sine fire fyr.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Færestrand i ord og bilder
Clint Mansell

**Clinton Darryl «Clint» Mansell** (født 7. januar 1963) er en engelsk musiker, komponist og tidligere vokalist i bandet Pop Will Eat Itself. I senere tider har han blitt godt kjent for sitt arbeid med filmmusikk, og har et godt samarbeid med filmregissør Darren Aronofsky.

## Filmmusikk

* *[[Pi (film)|Pi]]*, 1998
* *[[Requiem for a Dream]]*, 2000
* *World Traveler*, 2001 
* *[[The Hole]]*, 2001
* *[[Knockaround Guys]]*, 2001
* *[[Abandon]]*, 2002
* *[[Murder by Numbers]]*, 2002
* *[[Sonny]]*, 2002
* *[[The Hire: Ticker]]*, 2002
* *[[11:14]]*, 2003 
* *[[Suspect Zero]]*, 2004 
* *[[Sahara (film)|Sahara]]*, 2005 
* *[[Doom (film)|Doom]]*, 2005
* *[[The Fountain]]*, 2006
* *[[Trust the Man]]*, 2006
* *[[Smokin' Aces]]*, 2007
* *[[Wind Chill]]*, 2007
* *[[In The Wall]]*, 2007
* *[[Definitely, Maybe]]*, 2008
* *[[The Wrestler]]*, 2008
* *[[Moon]]*, 2009
* *[[Black Swan]]*, 2010
* *[[Noah (film)|Noah]]*, 2014

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Teodor Leszetycki

**Teodor Leszetycki**, tysk navnevariant ***Theodor Leschetizky*** (født 22. juni 1830 i Łańcut i Polen, død 14. november 1915 i Dresden i Tyskland) var en polsk-østerriksk pianist og pedagog. Leschetizky studerte for blant andre Carl Czerny i Wien og var ved siden av Liszt 1800-tallets fremste pianolærer. 

Blant elevene kan nevnes Ignaz Friedman, Ignacy Paderewski, Franz Schmidt og Arthur Schnabel. Leschetizkys romantiske spillestil finnes dokumentert på et par pianoruller.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sergej Tanejev

**Sergej Ivanovitsj Tanejev** (russisk: Сергей Иванович Танеев, født 25. november 1856 i Vladimir, død 19. juni 1915 i Djudkovo ved Moskva) var en russisk komponist.

Komposisjonsstilen til Tanejev var til å begynne med inspirert av vestlige strømninger, men etterhvert vendte han seg mot den nasjonale russiske bevegelse. Han hadde ei livslang interesse for musikken til de gamle mestre og studerte intensivt verk av for eksempel Palestrina, Händel og Mozart, noe som førte til at han i (for sin tid) uvanlig grad mestret kontrapunktikk. Musikken hans virker ofte tørr og akademisk, men det finnes også unntak. Tanejev var ingen salongmusiker; han foretrakk store, krevende verk.

## Referanser


## Litteratur
* Jan Brachmann: *Walzer, polyphon verknotet : Die Geschichte gibt Halt, wo der Glaube nicht mehr trägt: die famose Symphonik von Sergej Tanejew, triumphal wiederbelebt vom Dirigenten Thomas Sanderling.* I *Frankfurter Allgemeine Zeitung* 24. juni 2010

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Vasilij Safonov

**Vasilij Iljitsj Safonov** (russisk: Василий Ильич Сафонов; født 1852 i Izjursk i Kaukasus, død 1918) var en russisk dirigent og pianist.

Safonov var sønn av en kosakkgeneral og ble utdannet til pianist av Theodor Leschetitzky og Louis Brassin ved St. Petersburgs konservatorium.

Han var lærer ved samme konservatorium 1880-1885 og deretter professor ved konservatoriet i Moskva og fra 1889 dets rektor. Han overtok i 1890 som dirigent for *Det keiserlige russiske musikkselskap i Moskvas symfonikonserter* og høstet som dirigent store triumfer i Europas største musikkbyer og i New York. 

Et særmerke ved Safonov var at han, ulikt andre dirigenter på denne tid, dirigerte uten taktstokk. Fra 1906 til 1909 var han musikkdirektør ved New York Philharmonic Orchestra og leder av National Conservatory of Music New York. Fram til han døde var han gjestedirigent ved de fleste store europeiske orkestre, slik som Berliner Philharmoniker og Wiener Philharmoniker, Orchestre Lamoureux og London Symphony Orchestra.

Safonov utmerket seg ikke minst i fremmet av rytmisk presisjon og livfullhet.

Blant hans elever kan nevnes Aleksandr Skrjabin, Josef Lhévinne og Nikolaj Medtner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Mikhail Ippolitov-Ivanov

**Mikhail Michailovitj Ippolitov-Ivanov** (født 19. november 1859 i Gattsjina i Tsarrussland, død 28. januar 1935 i Moskva i Sovjetunionen) var en russisk komposist og dirigent av klassisk musikk.

Fra 1875 til 1882 studerte Ippolitov-Ivanov ved musikkhøyskolen i Sankt Petersburg under ledelse av Nikolaj Rimskij-Korsakov. Deretter arbeidet han i syv år som orkesterdirigent og leder for musikkhøyskolen i Tbilisi i Georgia. Denne regionens musikk kom til å ha en stor innflytelse på hans egen komponering, noe man kan merke blant annet i hans mest berømte verk, *Kaukasiske skisser*, 1894-1896.

Fra 1893 arbeidet Ippolitov-Ivanov ved musikkhøyskolen i Moskva, der han var kunstnerisk leder fra 1905 til 1924. Han arbeidet også som dirigent ved forskjellige operaer og fra 1925 som dirigent på Bolsjojteateret.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Mikhail Ippolitov-Ivanov - naxos.com
Grigorij Petrov

**Grigorij Spiridinovitsj Petrov** (russisk: Григорий Спиридонович Петров, født 7. februar (g.s.: 26. januar) 1866 i Jamburg, død 18. juni 1925 i Paris) var en russisk ortodoks prest og forfatter. Han skrev bøker, brosjyrer og artikler som gikk inn for kristen sosialisme. 

I 1907 ble han innvalgt i Statsdumaen for Kadettpartiet. 

Petrov hilste februarrevolusjonen i 1917 velkommen, men var negativ til bolsjevikenes maktovertakelse ved oktoberrevolusjonen.

I 1920 utvandret han og bodde i Bulgaria og Serbia. Han døde i Paris og ble begravd i München.

## Litteratur
*
Pjotr Struve

**Pjotr Berngardovitsj Struve** (1870–1944) var en russisk økonom og publisist. Han var sønnesønn til Otto Wilhelm von Struve og brorsønn til Hermann von Struve.

## Biografi
Struve studerte jus ved Universitetet i Sankt Petersburg og skrev det i Karl Marx' ånd holdte økonomiske arbeidet *Krititjeskije zamjetki k voprosu ob ekonomitjeskom razvitii Rossii* (1894). I tidsskrifter publiserte han mange sosialøkonomiske studier om innenlandske og utenlandske spørsmål, deriblant *Avstrijskoje krestianstvo i ego bytopisatel* og *Njemtsy v Avstrii i krestianstvo* (i «Vjestnik Jevropy») og *Osnovnyja ponjatija polititjeskoj ekonomii* (i «Mir bozjij»).

I 1897 overtok han som redaktør i *Novoje Slovo* og i 1899 av *Natjalo*. I «Archiv für soziale Gesetzgebung» publiserte han i 1899 *Die Marxische Theorie der sozialen Entwickelung*.

Hans samlede studier *Na raznyje temy* ble utgitt i 1902. Samme år emigrerte han til utlandet, etablerte i Stuttgart og Paris tidsskriftet «Osvobozjdenie» og spilte en viktig rolle ved organiseringen av foreningen *Sojuz osvobozjdenija*.

Etter 1905 års amnesti vendte han tilbake til Sankt Petersburg, der han medvirket til stiftelsen av Kadettpartiet, redigerte uketidsskriftet «Poljarnaja zvjezda» og etter 1907 det ansette tidsskriftet «Russkaja mysl» i Moskva. Han deltok i dumarepresentantenes konferanser i Viborg og ble innvalgt i den andra dumaen (desember 1906–februar 1907).

Han beveget seg politisk fra venstre og markant til høyre på denne tiden, og distanserte seg klart fra mange av sine tidligere økonomiske teorier.

Etter oktoberrevolusjonen i 1917, som han var klar motstander av, og under den russiske borgerkrig i årene 1918–1920, var Struve rådgiver for den kontrarevolusjonære generalen A. I. Denikin og var medlem av den  hvitegardistiske regjering under P. N. Wrangel.

Etter kontrarevolusjonens sammenbrudd utvandret han. Han var han en tid bosatt i Praha og virket ved det russiske juridiske fakultetet der.

Han flyttet i 1925 til Paris, der han utgav avisen *Vozrozjdenie*.

## Fotnoter

## Referanser


## Litteratur
* Klaus von Beyme: *Politische Theorien im Zeitalter der Ideologien: 1789-1945*, Wiesbaden 2002, s. 320-328 (Google-Books)
* Leszek Kołakowski: *Struve und der legale Marxismus*, i: *Die Hauptströmungen des Marxismus – Entstehung, Entwicklung, Zerfall*, Bd. 2, München 1977–1978, S. 405-417
* Richard Pipes: *Struve. Liberal on the Left. 1870-1905.* Cambridge/Mass, Hanard University Press 1970
* Richard Pipes: *Struve. Liberal on the Right.* Cambridge/Mass. Harvard University Press 1980
Ji Cheng

**Ji Cheng** er navnet til flere personer:

* Ji Cheng (skihopper), kinesisk skihopper (f. 1993)
* Ji Cheng (syklist), kinesisk syklist (f. 1987)
Lesja prestegård

**Lesja prestegård**, eller **Hov prestegård**, ligger sør for Lesja kirke. Hov-navnet har lengst tradisjon og henspiller på et førkristent kultsted. Middelalderkirkestedet var på østsiden av prestegården, men ble flyttet på midten av 1700-tallet.

Hovedbygningen er et laftet bygg i to etasjer oppført i 1822. Forpakterbygningen er laftet av tømmer fra forrige hovedbygning. Stabburet er fra 1812. Det finnes en stor driftsbygning i bindingsverk fra 1912, et vognskjul i bindingsverk fra 1933 og for øvrig smie og tørrstue. Anlegget på syv bygninger er fredet.

Jorden er bortforpaktet. Ellers har prestegården en seter på Sjong, der Lesja menighet har innredet sportskapell i løa.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* Opplysningsvesenets fond 
*
Vasilij Avenarius

**Vasilij Petrovitsj Avenarius** (russisk: Василий Петрович Авенариус, født 10. oktober (g.s.: 28, september) 1839 i Tsarskoje Selo, død 9. november 1923 i St. Petersburg) var en russisk forfatter.

## Referanser


## Litteratur
*
Aleksandr Polovtsov

**Aleksandr Aleksandrovitsj Polovtsov** (russisk: Александр Александрович Половцов, født 31. mai 1832 i Luzjskij ujezd, guvernementet Sankt Petersburg, død der 24. juni 1909) var en russisk politiker og historiker. 

Polovtsov ble i 1873 senator, i 1883 statssekretær, i 1892 medlem av riksrådet, og var en av grunnleggerne av Det keiserlige russiske historiske selskap, hvis president han ble i 1878. Under hans ledelse ble fra 1896 det store russiske biografiske leksikon Русский биографический словарь (*Russkij biografitsjeskij slovar*) utgitt. 

## Litteratur
*
Darlington Nagbe

**Darlington Nagbe** (født 19. juli 1990 i Monrovia, Liberia) er en amerikansk fotballspiller som spiller for Columbus Crew.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aleksandr Solovjov

**Aleksandr Konstantinovitsj Solovjov** (1846–1879) var en russisk revolusjonær, kjent for sitt mordforsøk rettet mot tsar Aleksander II. Han avfyrte fem revolverskudd mot tsaren, men bommet. Tsaren som hadde sett ham komme med revolver i hånd, og flyktet unna i sikksakk. Solovjov ble henrettet for attentatet. 

## Fotnoter


## Referanser


## Litteratur
*
Pjotr Tsjikhatsjov

**Pjotr Aleksandrovitsj Tsjikhatsjov**  (russisk: Пётр Алекса́ндрович Чихачёв, født 16. august 1812 i Gattsjina, død 13. oktober 1890 i Firenze) var en russisk geolog, biolog og forskningsreisende.

Tsjikhatsjev, som først var diplomat, utforsket Altajområdet 1842-43 og viet seg så til inngående studier av Lilleasia. Mellom 1877 og 1878 reiste han også i Spania, Algerie og Tunisia.

## Verker
* *Voyage scientifique dans l'Altaï oriental et les parties adjacentes de la frontière de Chine*, 1845, Paris
* *Lettres sur la Turquie*, 1850, Bruxelles
* *Asie Mineure: Description physique, statistique et archéologique de cette contrée*, huit volumes 1852-1868, Paris 
* *Le Bosphore et Constantinople*, 1864, 1877
* *Considérations géologiques sur les îles océaniques*, 1878
* *Espagne, Algérie et Tunisie*, 1880, Paris ; *Spanien, Algieren und Tunis*, Leipzig, 1882
* *Études de géographie et d'histoire naturelle*, 1890

## Referanser
Mikhail Tsjigorin

**Mikhail Ivanovitsj Tsjigorin** (russisk: Михаил Иванович Чигорин, født 12. november (g.s.: 31. oktober) 1850 i Gattsjina, død 25. januar (g.s.: 12. januar) 1908 i Lublin var en russisk sjakkspiller.

Det finnes flere sjakkåpninger som er oppkalt etter Tsjigorin, som for eksempel *[[Tsjigorins variant]]* i spansk åpning (1.e4 e5 2.Sf3 Sc6 3.Lb5 a6 4.La4 Sf6 5.O-O Le7 6.Te1 b5 7.Lb3 d6 8.c3 O-O 9.h3 Sa5) og *[[Tsjigorinforsvaret]]* i Dronninggambit (1.d4 d5 2.c4 Sc6).

Tsjigorin oppfant også åpningslinjen 1.e4 e6 2.De2 i fransk forsvar. Nå betraktes varianten som en forløper tll kongeindiske oppstillinger, men Tsjigorin spilte varianten med andre ideer (for eksempel b3) i tankene.

## Referanser


## Litteratur
* Efim Bogoljubov: *Mikhail Chigorin, selected games.* Batsford, London 1987, ISBN 0-7134-5719-8.
* Alexander Khalifman, Sergei Soloviov: *Mikhail Chigorin, the first Russian grandmaster.* Semko, Sofia 1999, ISBN 954-8782-11-1.

## Eksterne lenker
*
Donovan Ricketts

**Donovan Ricketts** (født 7. juni 1977 i Montego Bay) er en jamaicansk tidligere fotballspiller. Han fikk 100 landskaper for  før han ga seg på landslaget i 2013.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Musikkåret 1704

## Hendelser
*Johann Christoph Pepusch ankommer London.
*Etter ektemannens død begynner Élisabeth Jacquet de La Guerre å holde konserter i sitt hjem.
*Antonio Vivaldi blir musikkintendant ved Ospedale della Pietà, Venezia.
*Johann Jacob Bach blir en oboist i hæren til kong Karl XII av Sverige og inspirerer Johann Sebastian til å skrive en *Capriccio om fraværet til hans mest elskede bror*.
*Under en krangel om ledelsen av en framføring av Johann Matthesons opera, *Cleopatra*, dreper komponisten nesten Georg Friedrich Händel i en kårdeduell.

## Musikk
* Reinhard Keiser skriver pasjonsoratoriet *Der blutige und sterbende Jesus* med en tekst av Christian Friedrich Hunold
* Johann Mattheson skriver operaen *Die unglückselige Cleopatra*
* Domenico Scarlatti reviderer Carlo Francesco Pollarolos opera *Irene* for oppføring i Napoli.

## Opera
*Attilo Ariosti – *I gloriosi presagi di Scipione Africano*
*Giovanni Bononcini  
***Il fiore delle eroine*
***Il ritorno di Giulio Cesare*
*Francesco Bartolomeo Conti – *Alba Cornelia*
*Johann Mattheson – *Die unglückselige Cleopatra*
*Carlo Francesco Pollarolo – *Irene* (revidert av Domenico Scarlatti for oppføringen i Napoli).

## Fødsler

## Dødsfall

## Bildegalleri

Isabella_Leonarda.jpg|Isabella Leonarda(1620–1704)
Carl Heinrich Graun.jpg|Carl Heinrich Graun(1704–1759)
Carlos Seixas.jpg|Carlos Seixas(1704–1742)
MA_Charpentier_II.jpg|Marc-Antoine Charpentier(ca. 1643–1704)
Heinrich Biber.png|Heinrich Ignaz Biber(1644–1704)
Chikkadevaraja.jpg|Chikka Devaraja(1673–1704)


## Referanser
Mikaelskirken

En rekke kirker i Norge og andre land har gjennom historien vært viet til erkeengelen Mikael. Blant disse er:

* Mikaelskirken i Beijing i Kina
* Mikaelskirken i Cluj-Napoca i Romania
* Mikaelskirken i Hildesheim i Tyskland
* Mikaelskirken i Jena i Tyskland
* Mikaelskirken i München i Tyskland
* Mikaelskirken i Pernå i Finland
* Mikaelskirken ved Selje kloster
* Mikaelskirken i Trondheim (brant 1344)
* Mikaelskirken i Tønsberg
* Mikaelskirken i Vågsbotn ved Åsane i Bergen

## Se også
* Mont-Saint-Michel
* Kirkenavn med *Saint Michael*, *Saint-Michel*, *San Michele*  osv.
Mikhail Dolivo-Dobrovolskij

**Mikhail Osipovitsj Dolivo-Dobrovolskij** (russisk Михаил Осипович Доливо-Добровольский', født 2. januar 1862 i Gattsjina nær St. Petersburg, død 15. november 1919 i Heidelberg i Tyskland), var en russisk ingeniør, elektriker og oppfinner. 

Han stammet fra en blandet familie bestående av en polsk adelig slekt som stammet fra Mazowsze, og en russisk adelsslekt. Dolivo-Dobrovolskij emigrerte til Tyskland på grunn av politisk forfølgelse etter mordet på Aleksander II av Russland (1881). Han studerte ved Darmstadt teknologiske universitet (TH Darmstadt) i Tyskland. Fra 1887 arbeidet han for AEG der han i 1909 ble sjef for AEGs apparatfabrikk. Han arbeidet senere med problemene angående kraftoverføring med høyspent likestrøm.

Som en av grunnleggerne (den andre var Nikola Tesla) av trefasede elsystem, utviklet han den trefasede elektriske generator og en trefase elektrisk motor (1888) samt studerte stjerne- og deltakoblinger. Trefasesystemet triumferte i Europa ved den internasjonale elektrotekniske utstillingen i 1891, der Dolivo-Dobrovolskij benyttet dette systemet for å overføre elkraft på en avstand av 176 km med 75% effektivitet. I 1891 skapte han også en trefasetransformator og den kortslutne rotoren.

Han konstruerte verdens første trefasevannkraftverk i 1891. 

I løpet av sitt liv løste han over 60 patenter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Artikkel i Den store sovjetiske encyklopedi (russisk)
* https://web.archive.org/web/20050908025431/http://erudite.nm.ru/DolivoDobr.htm
* https://web.archive.org/web/20070808014724/http://www.cultinfo.ru/fulltext/1/001/008/031/267.htm
* https://web.archive.org/web/20110926231334/http://library.istu.edu/hoe/personalia/dolivo.pdf
* Polish Encyclopaedia PWN https://web.archive.org/web/20140714215655/http://encyklopedia.pwn.pl/haslo.php?id=3893533
Montego Bay

**Montego Bay** er en by i det nordvestlige Jamaica. Det er Jamaicas fjerde største by med et innbyggertall på rundt 110 000(tall fra 2011). 

## Referanser
Labrang

**Labrangklosteret** (tibetansk:  བླ་བྲང་བཀྲ་ཤིས་འཁྱིལ་; Wylie: *bla-brang bkra-shis-'khyil*) er et kloster tilhørrnde gelugskolen innen tibetansk buddhisme og ligger i Xiahe fylke i Gansu-provinsen i Folkerepublikken Kina.

Xiahe tilhører det autonome tibetanske prefektur Gannan, som er i den kulturgeografiske regionen Amdo.

Klosteret ble grunnlagt i 1709 av Ngawang Tsondru, som senere ble erkjent som den første Jamyang Shêpa og var de tredje høyst rangerte lamaer i gelug etter Dalai Lama og Panchen Lama. Klosteret er et av de syv store klostere i gelug-skolen og det viktigste klosteret utenfor det sentrale Tibet.

## Bilder

Labrang01.jpg|Oversiktsbilde
Labrang4.jpg|Labrang-panorama
Labrang3.jpg|Labrangs hovedtempel
Labrang 6.jpg|Religiøs kunst
Labrang2.jpg|Bønnemølleambulatorium i Labrang
Labrang1.jpg|Det gjenoppbygde Gungthang-chörten i Labrang


## Eksterne lenker
*
Chörten

**Chörten** (tibetansk: མཆོད་རྟེན།, Wylie: *mchod rten*, tradisjonell kinesisk: 塔、確典, forenklet kinesisk: 塔、确典, pinyin: *tǎ*, *quèdiǎn*) er et tibetansk kultbyggverk innen tibetansk buddhisme. Den er den egne videreutvikling av stupaen.

Den hvitvaskede hoveddelen er formet som en omvendt klokke, og hever seg opp over et flere ganger avtrappet underbygg.

## Bilder

Fil:Chorten Tibet.jpg|Chörten i Tibet
Fil:Stupa Chorten Ladakh.jpg|Chörten i Ladakh
Fil:choerten-himalaya-ladakh.jpg|Chörten i Ladakh, Himalaya i bakgrunnen


## Litteratur
* Adrian Snodgrass: *The Symbolism of the Stupa*. Motilal Banarsidass Publishers (Cornell Southeast Asia Program), Delhi, 1992, ISBN 81-208-0781-2

## Eksterne lenker
*
Musikkåret 1724

**Musikkåret 1724** er en oversikt over hendelser, ny musikk, fødte og avdøde musikkpersonligheter i 1724.

## Hendelser
*Johann Sebastian Bach komponerer en sanctus til bruk i gudstjenesten. Senere brukte han stykket opp igjen i revidert form i *[[Messe i h-moll]]*.
*John Frederick Lampe ankommer England.
*Joseph Bodin de Boismortier flytter til Paris fra Perpignan.
*Agostino Steffani blir valgt til ærespresident for *Academy of Antient Musick* i London.
*Johann Adolf Hasse ankommer Napoli.
**Le Saraste* fiolin lages av Antonio Stradivari (nå eiet av *Real Concervatorio Superior de Música* i Madrid, Spania).
*I Roma møter Domenico Scarlatti Farinelli og Johann Joachim Quantz.
*Giftermål mellom datteren til musikkutgiveren, Jean-Baptiste Christophe Ballard og trykkeren François Boivin.
*Sébastien de Brossards manuskriptsamling blir kjøpt av kong Ludvig XV av Frankrike.
*Renatus Harris bygger sitt siste orgel, til St Dionis Backchurch i City of London.
*7. april – Johann Sebastian Bach første oppføring av *[[Johannespasjonen (Bach)|Johannespasjonen]]* (BWV 245, BC D 2a) i Nikolaikirken.

## Klassisk musikk
*Johann Sebastian Bach – *[[Sie werden euch in den Bann tun]], BWV* (kantate) og omkring 50 andre kantater
*Joseph Bodin de Boismortier – *Les Quatre Saisons* (kantate)
*François Couperin – *L'Apothéose de Corelli*
*William Croft – *Musica sacra*
*Benedetto Marcello – *Estro Poetrico Armonico, bind 1*
*Turlough O'Carolan – *John Drury* (komponert til bryllupet til et par fra nærmiljøet, John Drury og Elizabeth Goldsmith)
*Jean-Philippe Rameau – *[[Pieces de clavecin (Rameau)|Pieces de Clavessin]]*

## Opera
*Georg Friedrich Händel – *[[Giulio Cesare]]* (*[[Julius Caesar (opera)|Julius Caesar]]*); *[[Tamerlano]]* (*[[Tamburlaine]]*), begge først oppført i London
*Leonardo Vinci – *Turno Aricino*
*Antonio Vivaldi – *Il Giustino*

## Fødsler
*26. februar – Gottfried Heinrich Bach, Johann Sebastian Bachs psykisk utviklingshemmede sønn (død )
*18. juli – Maria Antonia of Bavaria, komponist, sanger, cembalist og mesen (død )
*28. august - Diamante Medaglia Faini, italiensk poet and komponist (død )
*29. august – Giovanni Battista Casti, opera librettist (død )
*14. september - Ignaz Vitzthumb, komponist og dirigent (død )
*1. oktober – Giovanni Battista Cirri, cellist and komponist (død )
*8, desember – Claude Balbastre, organist, cembalist og komponist (død )
**ukjent dato* - Joan Rossell, katalansk komponist (død )

## Dødsfall
*7. mars - Wolfgang Nicolaus Pertl, musiker og bestefar til Wolfgang Amadeus Mozart
*21. mai - Antonio Salvi, librettist til Vivaldi (født )
*7. juni (gravlagt) - Johann Hugo von Wilderer, komponist (født ca. )
*24. juni – Johann Theile, sanger og komponist (født )
*24. august – Andreas Kneller, komponist (født )
**sannsynligvis* 
**John Abell, kontratenor, komponist og luttspiller (født )
**Antonio Quintavalle, operakomponist

## Referanser
Hva må gjøres?

:*Se også AKP-bladet [[Hva må gjøres]]

***Hva må gjøres?*** ([[russisk]]: Что дѣлать? [moderne russisk:] Что делать?, *Sjto djelat?*) er en politisk [[pamflett]] om partibygging av [[Vladimir Lenin]], utgitt i 1902. *Hva må gjøres?* ble skrevet året før splittelsen mellom [[bolsjeviker]] og [[mensjeviker]] i [[Det russiske sosialdemokratiske arbeiderparti]] ([[RSDAP]]).

I pamfletten legger Lenin frem idéen om [[demokratisk sentralisme]] som en metode for å kombinere demokratisk diskusjon og effektivt arbeid i den utsatte situasjon et revolusjonært parti ofte befinner seg. Prinsippet ble akseptert av den [[bolsjevik]]iske fraksjonen av det [[Russland|russiske]] [[sosialdemokrati]]et i hvilken Lenin kom å inngå i ledelsen. Inspirert av Tsjernysjevskij ble Lenin overbevist om hvordan revolusjonen skulle gå til. 

Partiet skulle bestå av en liten gruppe - som i Tsjernysjevskijs roman - av intellektuelle som ledet arbeiderne på rett vei. For arbeiderne skulle ellers bare prøve å vinne begrensede økonomiske fordeler innen det eksisterende styresettet og innordne seg i den borgerlige ideologi. 

:*«Arbeiderne hadde ikke og kunne ikke ha noen bevissthet om den uforsonlige motsetning mellom deres interesse og hele det moderne og politiske system» ... «Dette innebar at et revolusjonært parti hovedsakelig må omfatte personer som gjør den revolusjonære virksomhet til sitt yrke, yrkesrevolusjonærer».*

== Roman av Tsjernysjevskij ==
Lenins storebror Aleksander var deltager i organisasjonen *Narodnaja Volja*s terroravdeling og deltok i et attentat på [[Aleksander II av Russland|Aleksander II]]. Det mislyktes, og Lenins storebror ble fengslet og henrettet. 

Hendelsen påvirket Lenin sterkt, og da han gikk igjennom brorens bøker kom han over [[Nikolaj Tsjernysjevskij]] roman *Hva må gjøres?* (1863) som han tidligere hadde lest, men ikke helt forstått. Han  leste den igjen, men denne gangen med en annerledes innsikt. Han fortalte en kamerat: «etter henrettelsen av min bror, og vel vitende om at Tsjernysjevskijs roman var en av hans favorittbøker, begynte jeg å lese den på alvor, og jeg hang over boken ikke i dager men i uker. Først da forstod jeg dens fulle dybde. Det er en bok som gir kraft for et helt liv.»  

Lenin likte at Tsjernysjevskij *«ikke bare viste nødvendigheten av at hvert rett tenkende og sant oppriktig menneske ble revolusjonært, men også viste hvordan den revolusjonære måtte være, hvilke regler han måtte følge, hvordan man måtte gå tilveie for å nå sine mål og med hvilke metoder og midler han kan gjennomføre dem.»* Inspirert av romanen skrev Lenin sin pamflett med samme tittel og med idéer delvis basert på den.

==Referanser==
<references/>

==Eksterne lenker==
* [http://www.marxists.org/svenska/lenin/1902/02/vadborgoras.htm Lenins *Vad bör göras?''], hele teksten på svensk.