Fabian von Schlabrendorff

**Fabian von Schlabrendorff** (1907–1980) var en tysk jurist og offiser fra andre verdenskrig. Han var involvert i planleggingen og gjennomføringen av et attentatforsøk mot Hitler 13. mars 1943 hvor Hitlers fly ble forsøkt sprengt, og i 20. juli-attentatet i 1944. Tilfeldigheter førte til at rettssaken mot ham ble avbrutt, og han overlevde krigen. Etter krigen virket han som jurist, og fra 1967 til 1975 var han dommer i den tyske forfatningsdomstolen.

## Liv og virke
Etter jusstudier og doktorgrad arbeidet han som assistent for Herbert von Bismarck, statssekretær i det prøyssiske innenriksdepartementet. Begge var negative til nasjonalsosialismen. Fabian von Schlabrendorff ble senere gift med Luitgarde von Bismarck, barnebarn av antinazisten Ruth von Kleist-Retzow.

Schlabrendorff ble tidlig engasjert i konservativ opposisjon til Hitlers regime. Som løytnant i reservestyrkene ble han i 1942 adjutant for sin fetter, oberst Henning von Tresckow, en av de ledende personene i den militære motstanden mot Hitler. Han deltok aktivt i planlegningen og utførelsen av flere statskuppforsøk, og fungerte spesielt som hemmelig kontakt mellom Tresckows hovedkvarter på østfronten og konspiratorgruppen i Berlin rundt Ludwig Beck, Carl Friedrich Goerdeler, Hans Oster og Friedrich Olbricht.

Tidlig i 1943 utviklet slaget om Stalingrad seg til en slik katastrofe at von Tresckow og offiserskorpset rundt ham besluttet at tiden var inne for et anslag mot Hitler. Dette fikk navnet «Valkyrie». Wilhelm Canaris fra *[[Abwehr]]*, tysk etterretning, sørget for en leveranse av sprengstoff til dette formål. Sprengstoffet var britisk, beregnet til bruk for allierte partisangrupper i tysk-okkuperte områder. Britisk sprengstoff fungerte bedre enn tysk, fordi luntene ikke ga fra seg avslørende hveselyder når de ble antent.  

Da Hitler kom på front-inspeksjon, ba Tresckow offiseren Heinz Brandt i Hitlers følge om han kunne ta med seg en pakke med to flasker konjakk til en venn av Tresckow som var stasjonert ved hovedkvarteret i Øst-Preussen? Brandt innvilget straks, og Schlabrendorff leverte pakken til ham ved avreise. I stedet for konjakk inneholdt pakken fire stykker sprengstoff, og Schlabrendorff hadde aktivert detonatoren. Tresckow sendte en kodet melding til Berlin om at aksjonen var igangsatt. Men så kom beskjeden om at Hitler hadde landet trygt i Rastenburg.    

Tresckow ringte straks Brandt og fortalte at han hadde fått med seg feil pakke østover. Neste morgen reiste Schlabrendorff under stor personlig risiko med et kurérfly til Øst-Preussen, hvor han oppsøkte den intetanende Brandt, ga ham konjakkflaskene og fikk tilbake den fatale pakken. Schlabrendorff tok den med inn på et tog som stod på et sidespor som oppholdsrom for besøkende, låste døren og åpnet pakken for å undersøke hva som gikk galt. Kulden i flyets lasterom hadde åpenbart hindret sprengstoffet i å bli antent. Alt uken etter ble det utført et nytt attentatforsøk av Rudolf von Gersdorff på *Heldengedenktag* («helteminnedag») 21. mars 1943 i Berlin; men også dette mislyktes.  

Etter 20. juli-attentatet i 1944 ble Schlabrendorff arrestert. I forhør hos Gestapo fikk han hender og bein påskrudd innretninger som presset spiker inn i ham. For hvert spørsmål han ikke kunne eller ville besvare, ble skruen dreid, og spikerne presset dypere inn. Med armene bundet til kroppen måtte han knele, og ble slått hardt i bakhodet til han falt med ansiktet mot gulvet. Men han røpet ikke andre enn von Tresckow, som han visste var død.  

Schlabrendorff skulle for retten 3. februar 1945, men den dagen ble *[[Volksgerichtshof]]* («folkedomstolen») rasert av en britisk bombe. Dette reddet livet hans, for da han ble sendt til Flossenbürg konsentrasjonsleir for å henrettes ved skyting, ble saken trenert til leiren skulle evakueres. Schlabrendorff ble sendt til Dachau og derfra til Innsbruck, hvor han ble befridd av amerikanske styrker som satte ham i varetekt.  

Fabian von Schlabrendorff skrev en av de mest kjente bøkene om den militære motstanden mot Hitler, *Offiziere gegen Hitler*.

## Verker
* *Offiziere gegen Hitler.* Zürich 1946 (TB Goldmann, München 1997, ISBN 3-442-12861-7)
* *Begegnungen in fünf Jahrzehnten.* Tübingen 1979

## Referanser


## Litteratur
* 
* Roger Moorhouse: *Killing Hitler*, Jonathan Cape, 2006. ISBN 0-224-07121-1
* Roger Manvell: *The Conspirators: 20 July 1944*, Pan Macmillan, 1972. ISBN 0-345-09729-7

## Eksterne lenker
* Fabian von Schlabrendorff: „Sie alle tragen Schuld“ (Gedenkrede am 20. Juli 1957) (PDF-Datei; 63 kB)
* „Ein Patriot gegen Hitler“ (Kalenderblatt des Deutschlandradio vom 1. Juli 2007)