Sveriges Kvinnoorganisationer

**Sveriges Kvinnoorganisationer** (SKO), tidligere kjent som Sveriges Kvinnolobby (forkortet SKL), er en paraplyorganisasjon for den svenske kvinnebevegelsen. Den ble etablert i 1997 og har ifølge vedtektene som formål å jobbe for kvinners menneskerettigheter i et likestilt samfunn. I 2025 lanserte SKO Women's Platform for Action International (WoPAI), som ifølge sin hjemmeside skal kjempe for «kjønnsbaserte rettigheter» og mot det de beskriver som en «skeiv agenda», en «pro-genderbevegelse» i akademia og «ikke-anerkjente ideer om ‘kjønnsidentitet’». I en felles uttalelse gikk SKO og WoPAI i 2025 mot inkludering av transkvinner, som de omtalte som «hankjønn som ikke ønsker å bli behandlet som menn», i analyser av vold mot kvinner. Det svenske tidsskriftet *Ottar* publiserte i samarbeid med det antifascistiske tidsskriftet *[[Expo]]* en større reportasje om SKO i 2026, som pekte på at SKO lenge har vært en tung aktør i likestillingsdebatten i Sverige, men at organisasjonen i senere år har vært aktiv i transspørsmål og stod bak etableringen av en «global transkritisk allianse» i 2025. Kjønnsforskerne Karlberg, Korolczuk og Sältenberg beskrev i 2025 SKO som del av en antigenderpolitisk utvikling i Sverige. Frem til midten av 2010-årene fremmet SKO transinkluderende perspektiver i svensk feminisme.

## Historie
Organisasjonen ble grunnlagt i 1997 under navnet Samverkansforum för Kvinnor i Sverige (SAMS). Organisasjonen endret navn til Sveriges Kvinnolobby, etter modell av European Women's Lobby, og i 2022 til Sveriges Kvinnoorganisationer.

Organisasjonens arbeid er ifølge SKOs vedtekter basert på FNs kvinnekonvensjon (CEDAW) og implementeringen av denne i Sverige, samt handlingsplanen *Beijing Platform for Action*. Initiativtaker til etableringen var statssekretær hos likestillingsministeren, Ingegerd Sahlström. Målet var å skape et forum som kunne samordne de ulike kvinneorganisasjonenes representasjon i nasjonal og internasjonal sammenheng. Gunvor Ngarambe var leder fra 1997 til 2009, fulgt av Gertrud Åström. Susannah Sjöberg er leder fra 2022.

Sveriges Kvinnolobby er det svenske samordningsorganet innen European Women's Lobby (EWL), en europeisk paraplyorganisasjon dannet etter initiativ fra Europakommisjonen i 1990. Den europeiske paraplyorganisasjonen har ca. 2&nbsp;500 medlemsorganisasjoner i hele Europa. Sveriges Kvinnoorganisationer har i dag 57 medlemsorganisasjoner.

## Syn på kjønnsmangfold
Frem til midten av 2010-årene fremmet organisasjonen offentlig et transinkluderende ståsted. En rapport fra 2015 på deres hjemmeside vektla viktigheten av å kjempe mot cissexisme og å inkludere transpersoner og skeive, og definerte det som transfobi å «ikke anerkjenne andre kjønnsidentiteter eller -uttrykk enn mann og kvinne, eller ikke ta transpersoners kjønnsidentitet eller kjønnsuttrykk på alvor». Organisasjonen krevde også at tilskudd til religiøse organisasjoner som var transfobiske skulle opphøre. SKO har tidligere også skrevet at organisasjonen «arbetar för alla kvinnors och flickors rättigheter, inklusive transkvinnors». Fra slutten av 2010-årene beskrev forskere og sivilsamfunnsorganisasjoner i Sverige en gradvis kursendring i SKOs holdning til kjønnsminoriteter. Tretten svenske kjønnsforskere (Irina Schmitt m.fl.) kritiserte i en artikkel i *[[Feministiskt Perspektiv]]* i 2018 SKL for holdningene til transpersoner, og oppfordret organisasjonen til å i stedet «utvikle en solidarisk praksis i forholdet til transpersoner». Kjønnsforskerne Erika Alm og Elisabeth Lund Engebretsen knyttet i en artikkel i *[[Lambda Nordica]]* i 2020 SKO til «kjønnskritiske» ideer, og skrev at «et sentralt tema i dagens politiske og akademiske landskap (...) er det økende sammenfallet (...) mellom 'kjønnskritiske' feminister (...), religiøst og sosialt konservative, samt høyreorientert politikk og til og med nynazistiske og fascistiske bevegelser». I 2019 fikk SKO sterk kritikk for transfobi i svenske medier og fra store organisasjoner som Landsrådet för Sveriges Ungdomsorganisationer. Dette ble i 2021 fulgt opp av 943 prester og kirkelig ansatte i Svenska kyrkan som tok avstand fra «transexkluderande feminism [som] använder en retorik som vi känner igen från radikala högerkristna grupper och högerpopulister». I 2020 skrev tidsskriftet *Ottar* om koblinger mellom «kristenkonservative grupper og radikalfeminister med en transkritisk agenda» og trakk frem at SKO hadde invitert den «transkritiske» gruppen Genid til en opplæringsdag.

I 2025 tok SKO initiativ til organisasjonen Women's Platform for Action International (WoPAI), som ifølge sin hjemmeside skal kjempe for «kjønnsbaserte rettigheter» og mot det de beskriver som en «skeiv agenda», en «pro-genderbevegelse» i bl.a. akademia og NGOer og «ikke-anerkjente ideer om ‘kjønnsidentitet’». WoPAI består av organisasjoner som Women's Declaration International og For Women Scotland, og deler adresse og generalsekretær med SKO. WoPAI hevder at «skeive aktivister» står bak en «krig mot kvinner» i samarbeid med FN, regjeringer og filantropiske stiftelser. Styremedlem i WoPAI Anna Kerr holdt i 2025 et foredrag som hevdet at frimurerne kan stå bak «transbevegelsen». I en felles uttalelse gikk Sveriges Kvinnoorganisationer og WoPAI i 2025 mot inkludering av transkvinner, som de omtalte som «hankjønn som ikke ønsker å bli behandlet som menn», i analyser av vold mot kvinner. Uttalelsen støttet en rapport som krevde at begrepene «kvinne» og «jente» bare skal brukes om «biologiske hunkjønn» og at både sosial og juridisk kjønnstransisjon for barn skal forbys. SKO og WoPAI hevdet videre at de som kjemper for «kjønnsbaserte rettigheter» blir møtt med «institusjonell makt og offentlig demonisering». I august 2025 lanserte SKO og andre «kjønnskritiske» organisasjoner også prosjektet MOTERIS, som skal jobbe for det de kaller «kjønnsbaserte rettigheter». MOTERIS uttalte at de jobber for «materiell virkelighet» og mener «kvinners eksistens som biologisk kjønnsbasert politisk klasse» er under angrep fra «pseudoprogressive» krefter». I boken * Gender Ideology, Social Contagion, and the Making of a Transgender Generation* skrev den «kjønnskritiske» forfatteren Dianna Kenny at SKO er en av organisasjonene som jobber globalt mot kjønnsbekreftende behandling ved siden av organisasjoner som Moms for Liberty og Women's Declaration International.

SKO har jobbet mot loven om endring av juridisk kjønn i Sverige. Kjønnsforskerne Karlberg, Korolczuk og Sältenberg diskuterte i 2025 SKO som del av en antigenderpolitisk utvikling i Sverige, og skrev at fremveksten av kjønnskritisk og antitransretorikk i Sverige er del av en «snikende avdemokratisering», som de beskriver som diskurser og praksiser som uthuler det liberale demokratiet gjennom å marginalisere sårbare grupper. Den feministiske juristen Hanna Gunnarsson knyttet i *[[Feministiskt Perspektiv]]* i 2025 SKOs retorikk til høyreorienterte transfiendtlige mobiliseringer og stilte spørsmål ved om alle medlemsorganisasjonene innestår for SKOs «transfobiske linje». Redaktør Jon Voss i det svenske LHBT+-tidsskriftet *QX* skrev at «Sverigedemokraterna og sammenslutningen Sveriges Kvinnoorganisationer høres skremmende like ut som Putin, Orbán, Erdoğan, Trump og DeSantis i sine måter å argumentere på, ved å rakke ned på transpersoner». Rapporten *Report on violence and pathways to violence in anti-gender campaigns* (2024), utgitt av Europakommisjonen, beskrev flere av SKOs medlemsorganisasjoner som del av en antigenderbevegelse i Sverige, og uttalte at «mellom 2015 og 2023 har Sverige opplevd en gradvis vekst i antigenderdiskurser».

Det svenske tidsskriftet *Ottar* publiserte i samarbeid med det antifascistiske tidsskriftet *[[Expo]]* en større reportasje om SKO i 2026, som fremhevet at organisasjonen i senere år har spilt en sentral rolle i internasjonale mobiliseringer mot transpersoner, herunder gjennom etableringen av en «global transkritisk allianse». Artikkelen pekte på at SKO lenge har vært en tung aktør i likestillingsdebatten i Sverige, men at organisasjonen i senere år har vært aktiv i transspørsmål.

## Referanser


## Eksterne lenker
*