open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fugl Dam

**Fugl Dam** er navn både på et eventyr fra Asbjørnsen og Moes Norske folkeeventyr som ble utgitt 1841–1844, og på en kjempestor fabelfugl som blir nevnt i dette eventyret.

## Eventyret

Eventyret om fuglen Dam handler om en kjempefugl som blant annet redder den yngste av tolv kongesønner fra et slott på ei øy og tar med seg gull og sølv for gutten. Da fuglen møter gutten første gang, knaker og braker det i slottet, og gutten blir redd, men fuglen sier: «Jeg er fuglen Dam, og jeg skal hjelpe deg fram!».

Eventyret er av en internasjonal type, men versjonen der fuglen spiller en avgjørende rolle, forekommer bare i norsk tradisjon. Navnet Dam er ikke et personnavn. Opphavet kan være en forvanskning av gam, en annen kjempestor sagnfugl som tidvis blandes med både gribb og griff og andre fabelfugler (jamfør de svenske ordene *gam* for «gribb» og *grip* for «griff»).

Galleriet under viser illustrasjoner til eventyret tegnet av Theodor Kittelsen (1857–1914), gjengitt i *Asbjørnsen og Moe: Illustrerede eventyr, udvalgte folkeeventyr* fra 1907.


File:Fugl Dam 1.jpg|*«Det var en gang en konge som hadde tolv døtre.»
File:Fugl Dam 2.jpg|*«Jeg er Fugl Dam, og jeg skal hjelpe dig fram.»
File:Fugl Dam 3.jpg|*«Da han var forbi dem, lettet han på Klubben tredje Gang.»
File:Fugl Dam 4.jpg|*«Så ble det bryllup så det hørtes og spurtes over tolv kongeriker»


## Eventyrlige kjempefugler
For øvrig fortelles det ofte om kjempefugler i eventyrene. Disse er vanligvis ørner dersom arten blir oppgitt. Med sin enorme størrelse og sine kjempekrefter kan et slikt dyr både opptre som et hjelpende vesen og som et flyvende uhyre, også med flere hoder som en drage eller som en ond trollmann i ørneham. Kjempefuglen Rokk er særlig kjent fra arabisk litteratur og fortellertradisjon, blant annet i historiene om Sinbad sjøfareren i den folkelige eventyrsamlinga Tusen og en natt. I Danmark er det fortellinger om en tilsvarende fugl som Dam, nemlig den mindre kjente Fuglen Benjamin, som er en omskapt prins og som hjelper hovedpersonen Jesper slik at både han og prinsen til sist får hver sin prinsesse.

## Se også
* Fugl Grip
* Fugl Gam
* Fugl Rokk
* Fugl Føniks
* Ziz

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
*
Franklin D. Roosevelt East River Drive

**Franklin D. Roosevelt East River Drive**, forkortet **FDR Drive**, er en stor motorvei på den østlige delen av Manhattan i New York. Den går langs East River fra Battery Park Underpass under Battery Park nordover til Triborough Bridge (der den blir Harlem River Drive). I begynnelsen ble den døpt **East River Drive**, men den fikk nytt navn etter president Franklin Delano Roosevelt. Lokalt går den under navnet «The FDR».

Veien er 15,19 km lang. Den ble bygd i 1955, designet av Robert Moses, og oppgradert i 1966.
Tranholmen

**Tranholmen** er et tettsted og en øy i Danderyd kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. Tranholmen ligger cirka fem kilometer nord for Stockholm. I 2010 hadde tettstedet 338 innbyggere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sjöberg

**Sjöberg** er et tettsted i Sollentuna kommune i Stockholms län i landskapet Uppland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet  innbyggere, hvorav  i Sollentuna kommune og 4 i Danderyd kommune.

## Referanser
Angrepet mot Qana

**Angrepet mot Qana** kan vise til:

* Angrepet mot Qana 18. april 1996
* Angrepet mot Qana 30. juli 2006
Nina (andre betydninger)

**Nina** har flere betydninger:
* Nina – Personnavnet
* Norsk institutt for naturforskning – Forkortet NINA
* Nina (film) – Amerikansk film fra 1976 regissert av Vincente Minnelli
Skank (dans)

**Skanking** er en form for dans som blir praktisert innen reggae, ska, ska punk, ska-core, hardcore punk etch.
Selv om det er flere variasjoner av dansen, kan den hovedsakelig beskrives ved at danseren setter det ene benet frem mens han løfter kneet, for så å gjenta bevegelsen med det andre benet for deretter å bevege begge føttene tilbake. Danseren holder albuene bøyd og knyter nevene. Den høyre hånden kommer fremover når det venstre benet er fremme og omvendt. Når hånden ikke er bøyd fremover beveges den tilbake til hoften. Armer og hender brukes naturligvis, men fokuset er først og fremst på benene. Dette tillater musikere å danse mens de bruker hendene til å holde instrumenter.

Dansen har sin opprinnelse på 1950- og 1960tallet i jamaicanske dansehaller der ska ble spilt. Britiske mods og skinheads på 60-tallet adopterte denne typen dansen og tilpasset dem. Denne dansen fikk et oppsving igjen på 70- og 80-tallet i 2 Tone-tiden og har blitt overtatt av enkelte innen hardcore punk subkulturen. Punkeversjonen av dansen innebærer å stikke armene ut til siden og slik dytte inn i andre som gjør det samme. Disse utslagene med armene mens man danser i sirkel er også vanlig i det som kalles "wreckin" innen psychobilly.
Two tone

**Two tone** (eller *2 tone*) er en musikksjanger skapt i England på slutten av 1970-tallet og er en blanding av ska, punk rock, rocksteady, reggae og pop.

Sjangeren ble utviklet av engelske musikere som vokste opp med 1960-tallsmusikk fra Jamaica, og som kombinerte denne typen musikk med elementer fra punk og pop. Typiske instrumenter brukt i 2 Tone er gitar, bassgitar, keyboard, trompet, trombone, saksofon, trommer.

Band som anses å være en del av sjangeren omfatter: The Specials, The Selecter, The Beat, Madness, Bad Manners og The Bodysnatchers. Sjangeren ble kjent som 2 Tone siden mange av bandene hadde kontrakt med plateselskapet 2 Tone Records. Andre plateselskap som forbindes med 2 Tone er Stiff Records og Go Feet Records. 

## Eksterne lenker
* 2 Tone info, historie og diskografi for 2 Tone
Besoar

En **besoar** eller **enterolitt** (også skrevet **bezoar** og **enterolith**) er steindannelse (calculus eller konkresjon) i form av en kuleformet og glatt hårball, som finnes i ulike slag og oppstår i magen hos visse drøvtyggere som slikker i seg pels og ikke har fordøyelsesenzymer som kan bryte ned slike proteinstrukturer. Besoargeit er for eksempel navngitt etter dette fenomenet. Besoarer ble i tidligere tider tillagt magiske egenskaper. De ble regnet som motgift mot alle gifter og var ettertraktede gjenstander til wunderkammere.

Besoar kan også forekomme hos mennesker. En tidligere kjent variant fantes hos de som i mangel på annen alkohol, drakk kvistlakk. Harpiksen kunne da legge seg rundt noe av innholdet i magesekken. Dersom denne «kalaskulen» ikke fulgte med ut fordøyelseskanalen, ville senere drinker gi avleiringer, og besoaret ville vokse.

## I populærkultur
Det finnes besoarer i bøkene om Harry Potter. I den 6. boka brukte Harry Potter en slik for å redde sin venn, Ronny Wiltersen. I boka er den framstilt som den beste form for motgift, slik som i de gamle forestillingene om besoarenes egenskaper.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Hanky Panky

***Hanky Panky*** er en amerikansk actionkomedie fra 1982  med Gene Wilder og Gilda Radner i hovedrollene. Regi er ved Sidney Poitier.

## Handling
Michael Jordan (Gene Wilder) er en tilfeldig forbipasserende som først ender opp som offer og siden helt. Det hele begynner da en han deler taxi sammen med en kvinner med en mystisk pakke. Når hun senere blir myrdet blir han hovedmistenkt. På flukt fra sine forfølgere treffer han og slår seg sammen med kvinnen Kate  (Gilda Radner), som er på jakt etter sin brors morder. Sammen blir de fanget i et nett av internasjonale intriger. Ransom (Richard Widemark), den grusomme motstanderen, er fast besluttet på å eliminere Michael. Da de blir forfulgt av Ransom, kaster Michael og Kate seg ut på et modig oppdrag som fører dem fra en heseblesende flytur høyt over Grand Canyon, til en skult militær kommandosentral.

## Om filmen
*Hanky Panky* er ikke blant de mest kjente komediene med Gene Wilder. Filmen gjorde det kommersielt beskjedent og spilte kun inn $9,8 millioner på amerikanske kinoer.

Filmen har fått dårlig kritikker på filmsidene **eFilmCritic** og **DVD Verdict**. På Rotten Tomatoes har den bare fått 38% oppslutning.

## I rollene
(utvalg)
* Gene Wilder – Michael Jordon
* Gilda Radner – Kate Hellman
* Richard Widmark – Ransom
* Kathleen Quinlan – Janet Dunn
* Robert Prosky – Hiram Calder
* Josef Sommer –  Adrian Pruitt 
* Johnny Sekka –  Lacey 
* Jay O. Sanders –  Katz 
* Sam Gray –  Dr. John Wolff

## Referanser


## Eksterne lenker
*
GDDR5

**GDDR5** (forkortelse for *Graphics Double Data Rate, version 5*) er minnetype som anvendes i grafikkort, spillkonsoll og høyytelsesberegninger. Liksom forgjengeren GDDR4, er GDRR5 basert på DDR3 SDRAM. 25 Juni, 2008 ble AMD den første produsenten til å slippe produkter med GDDR5 minne i sitt Radeon HD 4870 grafikkort. 
Både nVIDIA og AMD benytter GDDR5 minne i sine nye dyreste produkter. 

Qimonda, en spin-off av Infineon, har demonstrert GDDR5, og gitt ut et hvitt papir om teknologiene bak GDDR5. Den 10. mai 2008 annonserte Qimonda at de kan masseprodusere 512 MB GDDR5 moduler på 3,6 GHz, 4,0 GHz og 4,5 GHz klokkehastighet. Samsung har annonsert planer for overgang til GDDR5 ved begynnelsen av 2008. 

Hynix Semiconductor har introdusert bransjens første 1 GiB GDDR5 minne. Det støtter en båndbredde på 20 GB/s på en 32-bits buss, som gjør at minne-konfigurasjoner på 1 GiB på 160 GB/s med bare 8 kretser på en 256-bits bus.

Samarbeided mellom Qimonda med AMD og ATI har blitt bekreftet, og ATIs 4870- og 4870 X2-kort har henholdsvis 512MB og 2048MB GDDR 5- minne som minstekrav. 

## Referanser
Jon Toset

**Jon Toset** (født 1. oktober 1962) er en norsk radiomann, sist som side-kick og produsent for Espen Thoresen i Kanal 24 og radioprogrammet ''XL'' på P1.

Jon Toset jobbet først med radio i nærradioen Radio Oslo (1985). Siden ble det 15 år i NRK,  der også som vaktsjef og produsent i XL på Petre. I tillegg hadde han også i en årrekke ansvaret for *[[Roxrevyen]]*, også på Petre. Han var også med som prosjektleder i de første årene av NRK.no. Toset jobbet med Thoresen i NRK P1 med innringningsprogrammet *Thoresen Værsågod*. 

Fra 2008 var han å finne i Radio Norge som redaksjonssjef, produsent for Morgenklubben med Loven & co og programleder for ''En ny dag i Jons liv''.

Jon Toset har også skrevet boken *Skilt Mann – en brukerguide for et vellykket samlivsbrudd* sammen med Erlend Eskeland.

## Referanser
Sivert

**Sivert** er en opprinnelig frisisk form av mannsnavnet *Siegward*. Navnet har opprinnelse i gammelhøytyske *sigu*, «seier», og *wart*, «vakt». Se også *[[Sigvard]]*, som er den skandinaviske formen av *Siegward*.

## Utbredelse

|}

*Sivert* var et populært navn på norske guttebarn på 1700-tallet og begynnelsen av 1800-tallet.

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Sivert Aarflot (1759–1817), norsk folkeopplysningsmann
* Sivert Nielsen (1823–1904), norsk politiker, stortingspresident og odelstingspresident.
* Sivert Langholm (1927–2022), professor i historie
* Sivert Donali (1931–2010), norsk billedhugger
* Sivert Høyem (f. 1976), norsk vokalist
* Sivert N. Nesbø (f. 1982), norsk forfatter
* Sivert Glarum, amerikansk manusforfatter, animatør og produsent

## Annen bruk av navnet
* Sievert, måleenhet for biologisk effekt av ioniserende stråling

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den Danske Scenekunstskole

**Den Danske Scenekunstskole** tidligere **Statens Scenekunstskole** og **Statens Teaterskole**, er en dansk statlig utdanningsinstitusjon innen scenekunst med videregående scenekunstneriske utdanninger, etter- og videreutdanning og campuser i Aarhus, Fredericia, Holstebro, København og Odense. Kulturministeriet har det overordnede ansvar for Den Danske Scenekunstskole.

Emmet Feigenberg har vært rektor ved skolen siden mars 2022.

## Historikk
Den Danske Scenekunstskole ble etablert i 2015 ved å samle alle de danske statlige og statsstøttede institusjoner innen scenekunst på videregående nivå. Følgende institusjoner ble slått sammen til Den Danske Scenekunstskole; skuespillerutdanningen ved Aarhus Teater, skuespillerskolen i Odense, dramatikerutdannelsen ved Aarhus Teater, Det Danske Musicalakademi i Fredericia, Odsherred Teaterskole og Statens Scenekunstskole (tidligere Statens Teaterskole).

## Rektorer
* 2015–juni 2021: Mads Thygesen
* 2022: Emmet Feigenberg

## Referanser

 
 
 
 


## Eksterne lenker
* 
*
Leo Baeck College

**Leo Baeck College** er et reformjødisk rabbinerseminar og senter for jødisk utdannelse i London. Det er både Englands minste college, og den største reformjødiske utdannelsesinstitusjonen i Europa.

Det ble grunnlagt i 1956 og er oppkalt etter den tyske rabbineren Leo Baeck, en av de viktigste skikkelser innen liberal jødedom i det 20. århundre.

Leo Baeck College utdanner både rabbinere og lærere, og er aktivt innen interreligiøst arbeid.

Colleget holder til i Sternberg Centre i Nord-London. 

## Eksterne lenker
* Leo Baeck College
Lønnsnemnd

**Lønnsnemnd** kan være både frivillig og tvungen. 

## Frivillig lønnsnemnd
**Frivillig lønnsnemnd** betyr at tariffpartene fraskriver seg retten til selv å avslutte forhandlinger. For eksempel fordi de ser at de ikke kommer til noen løsning selv etter mekling. Resultatet blir da overlatt til en tredje part for avgjørelse.

## Tvungen lønnsnemnd
**Tvungen lønnsnemnd** er i norsk arbeidsliv et tvangstiltak som myndighetene kan iverksette for å stoppe en pågående arbeidskonflikt. Nemnden iverksettes ved særlover etter forslag fra regjeringen til Stortinget. Dette betyr at myndighetene griper inn og beslutter at tvisten skal avgjøres ved lønnsnemnd, normalt Rikslønnsnemnda. Internasjonale konvensjoner som verner organisasjonsfriheten og streikeretten setter klare grenser for bruk av tvungen lønnsnemnd. Slik disse tolkes, er det bare adgang til å gripe inn i arbeidskonflikten dersom konflikten setter liv, helse og personlig sikkerhet i fare for hele eller deler av befolkningen («vitale samfunnsinteresser»).

Samtidig oppfordres partene til å avslutte aksjonene (streik eller lockout) umiddelbart, selv om det kan ta litt tid før Stortinget får behandlet loven. Dersom Stortinget ikke er samlet, kan regjeringen vedta tvungen lønnsnemnd gjennom en provisorisk anordning.

Ved tvungen lønnsnemnd innsettes Rikslønnsnemnda. Lønnsnemnda er oppnevnt av Regjeringa, og begge partene er med. Det vedtaket lønnsnemnda gir, er bindende for begge parter. Saken kan ikke bringes inn for andre organer etter at den har vært behandlet av tvungen lønnsnemnd.

Norge er blitt kritisert for å ha ofte benyttet seg av brede og lite restriktive kriterier for å iverksette tvungen lønnsnemnd, blant annet av Den internasjonale arbeidsorganisasjonen.

## Referanser
Lisbet

**Lisbet** og **Lisbeth** er kortoformer av kvinnenavnet *[[Elisabet]]*, den greske formen av det hebraiske navnet *Elischeba*, som er dannet av *eli*, «min Gud», og *scheba*, «syv».

## Utbredelse

|}

På 1700-tallet var både *Lisbet* og *Lisbeth* populære navn på norske jentebarn. Formen *Lisbeth* var også populær i 1950- og 1960-årene.

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Lisbeth Korsmo (1948–2017), norsk skøyteløper
* Lisbeth Zwerger (f. 1954), østerriksk illustratør
* Lisbeth Iversen (f. 1961), norsk politiker
* Lisbet Rugtvedt (f. 1967), norsk politiker
* Lisbeth Trickett (f. 1985), australsk svømmer
* Lisbet Rønningsbakk, norsk høyskolelektor i pedagogikk
* Lisbeth Scott, amerikansk sanger

## Referanser


## Eksterne lenker
*
HMS «Orion»

Åtte skip i Royal Navy har båret navnet **HMS «Orion»** etter jegeren Orion i gresk mytologi.

* Den første «Orion» var et linjeskip sjøsatt i 1787 som deltok i fem slag under den franske revolusjonen, inkludert slaget ved Nilen og slaget ved Trafalgar.
* Den andre «Orion» var et 80-kanoners propelldrevet skip i tjeneste fra 1854 til 1867.
* Den tredje «Orion» var en pansret korvett bygget for Det osmanske rike, men kjøpt av Royal Navy før sjøsettingen i 1879.
* Den fjerde «Orion» var en 14&nbsp;600 tonns panserkrysser, planlagt i 1904 men aldri bygget.
* Den femte «Orion» var navneskipet i «Orion»-klassen slagskip, sjøsatt i 1910 og i tjeneste fra 1912 til 1922.
* Den sjette «Orion» var en lett krysser i «Leander»-klassen.
* Den syvende «Orion» var en fransk ubåt erobret i 1940.
* Den åttende «Orion» var en ubåt i Oberon-klassen i tjeneste fra 1974 til 1996.

## Kilder
* A.E. Weightman : *Crests and Badges of H.M. Ships* (1957) ISBN (none)
Huai’an

**Huai'an** kan være:

*Byprefekturet Huai'an i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina
*Fylket Huai'an i byprefekturet Zhangjiakou i provinsen Hebei i Kina
Buemålere

Europeiske arter
* gul buemåler, *[[Macaria notata]]*
* grå buemåler, *[[Macaria alternata]]*
* granbuemåler, *[[Macaria liturata]]*
* ripsbuemåler, *[[Macaria wauaria]]*
* *[[Macaria artesiaria]]*
* myrbuemåler, *[[Macaria carbonaria]]*
* brun buemåler, *[[Macaria brunneata]]*
* krattbuemåler, *Macaria loricaria*

Buemålere (*Macaria* spp.) er en slekt av sommerfugler som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). De er en nordlig gruppe som omfatter åtte arter som forekommer i Norge. Buemålerne er middelsstore, mer eller mindre lysegrå målere som kan kjennes på at forvingens fremkant har fire mørke flekker, der den ytterste er mye større enn de tre innerste. Fra hver flekk går det ut et mer eller mindre tydelig tverrbånd. Noen arter har forvingens ytterkant tydelig innbuktet bak spissen, og noen har et markert, brunrødt tverrbånd langs forvingens ytterkant. Hos enkelte arter er hunnene kortvingede og kan ikke fly. Buemålernes larver lever på busker, løvtrær eller bartrær. Det finnes både dag- og nattflygende arter.
Disse artene ble tidligere regnet til slekten *[[Semiothisa]]*, noen arter har også blitt ført til en egen slekt, *[[Itame]]*.
## Systematisk inndeling / europeiske arter

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppen **[[Heteroneura]]** 
*** gruppen **[[storsommerfugler]]**
**** gruppen / overfamilie **[[målere]]**  (Geometroidea) 
***** familien **[[egentlige målere]]**  (Geometridae) 
****** underfamilien Ennominae, – 561 europeiske arter, 76 er funnet i Norge.
******* Slekten buemålere, *[[Macaria]]* Curtis, 1826
******** Grå buemåler, *[[Macaria alternata]]* (Denis & Schiffermüller, 1775)
******** *[[Macaria artesiara]]* (Denis & Schiffermüller, 1775)
******** Brun buemåler, *[[Macaria brunneata]]* (Thunberg, 1784)
******** Myrbuemåler, *[[Macaria carbonaria]]* (Clerck, 1759)
******** Furubuemåler, *[[Macaria liturata]]* (Clerck, 1759)
******** Krattbuemåler, *Macaria loricaria* (Eversmann, 1837)
******** Gul buemåler, *[[Macaria notata]]* (Linnaeus, 1758)
******** Granbuemåler, *[[Macaria signaria]]* (Hübner, 1809)
******** Ripsbuemåler, *[[Macaria wauaria]]* (Linnaeus, 1758)

## Litteratur
* Scoble. M.J. og Hausmann, A. (oppdatert 2007) Online list of valid and nomenclaturally available names of the Geometridae of the World (under prosjektet Barcode of Life) php
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. 
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. 

## Eksterne lenker
* 
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr. http://www.faunaeur.org/
Jetset

**Jetset** eller **jetsett**, grunnbetydning «de som bruker jetfly», er et journalistisk og sosiologisk uttrykk som oppstod på 1950-tallet for å beskrive en internasjonal gruppe av meget velstående trend- og moteskapende mennesker som omgås hverandre. Begrepet hadde sammenheng med at jetfly ble introdusert på denne tiden og at det opprinnelig bare var de rikeste som hadde råd til å benytte denne formen for transport fra det ene eksotiske reisemålet eller evenementet til det neste.

Jetsetterne var de første som dro på en hastig helgetur fra USA til Paris eller fløy til Romabare for å være med på en fest. Federico Fellini fanget fenomenet i sin film *[[Det søte liv]]* i 1960. Begrepets eksklusivitet bleknet på 1960-tallet, og ytterligere med oljekrisen på 1970-tallet. Det fikk en viss renessanse ved introduksjonen av overlydsflyet Concorde i transatlantisk trafikk i 1977.

## Bakgrunn
Begrepet ble introdusert i 1949 og reflekterte en livsstil som involverte å reise fra ett stilig eller eksotisk sted til et annet med jetfly. Med demokratiseringen av flyreiser har det blitt erstattet i det minste delvis av begrepet «glitterati» (de berømte, rike og attraktive), som reflekterer en større vekt på kjendisstatus, som å bli sett og forfulgt av paparazzier, og mindre på reisemote.

Begrepet «jetsett» tilskrives Igor Cassini, en reporter for *[[New York Journal|New York Journal-American]]* som skrev en sladderspalte under pseudonymet «Cholly Knickerbocker». Han var en yngre bror av motedesigneren Oleg Cassini. Et annet begrep som var i omløp på begynnelsen av 1960-tallet var «Beautiful People», en periode som tilsvarer konsept om «glitterati» med det som senere ble «supermodeller, kjendiser og sosietetskvinner», der utseende, ungdom og attraktive aktiviteter dominerte over rikdom og høy sosial status.

Passasjerer med jetfly på 1950-tallet ble primært markedsført til overklassen, men introduksjonen resulterte etter hvert i en betydelig demokratisering av flyreiser. Selv om begrepet jetsett fortsatt finnes i vanlig språkbruk, er den bokstavelige betydningen av de som reiser med jetfly ikke lenger anvendelig som sådan.

## Referanser


## Litteratur
* Amory, Cleveland (1960): *Who Killed Society?* New York: Harper. OCLC 419736.
* Wilkes, Roger (2003): *Scandal: a Scurrilous History of Gossip*. London: Atlantic. ISBN 978-1-903809-82-2.
Georg Jacobsen

:*Se også Ap-politikeren [[Georg Johan Jacobsen]]

*'Georg Jacobsen*' (født [[17. september]] [[1887]], død [[14. februar]] [[1976]]) var en [[Danmark|dansk]] maler og teoretiker. Han hadde stor innflytelse på en rekke norske malere.

== Kunstnerisk virke ==
Jacobsen var i utgangspunktet ferdig utlært som [[Murer (yrkestittel)|murer]] før han i 1906 begynte utdannelsen ved [[Kunstakademiet i København|Kunstakademiet]] i København. Han utdannet seg til arkitekt og billedkunstner, og ble uteksaminert i 1911. I 1919 dro han til Paris, hvor han bodde og arbeidet frem til 1935. I denne tiden ble han kjent med mange norske freskomalere som også oppholdt seg i den franske hovedstaden.

=== Jacobsen og norsk kunstliv ===
Jacobsen var nært knyttet til norsk kunstliv og hadde mye kontakt med norske kunstnere etter å ha innledet vennskap med den norske kunstneren Jean Heiberg, som i 1928 malte et portrett av Jacobsen som i dag befinner seg i [[Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design|Nasjonalmuseets]] faste samling. Jacobsens portrett av Heiberg stod ferdig i 1929, og tilhører [[Moderna Museet]] i Stockholm.

Som utslag av Jacobsens innflytelse på norsk samtidskunst ble det i 1964 holdt en stor, retrospektiv utstilling over Jacobsens verker i Kunstnernes Hus i Oslo.

Den norske maleren [[Håkon Bleken]] opplyste i et intervju i 2016 at et av hans favorittmalerier var Georg Jacobsens *Haren*, som er i [[Trondhjems Kunstforening|Trondheim Kunstforenings]] eie.

== Verker ==
=== Billedkunst ===
* Ca. 1912 *Portrett av Sigrid* (Statens Museum for Kunst)
* 1920 *Stilleben med hvit kanne og et fat epler* (Bergen Billedgalleri)
* 1921 *Klosterskolepiken*
* 1921 *Selvportrett med bowlerhatt*
* 1921 *Nature morte* (Ribe Kunstmuseum)
* 1921 *Kubistisk nature morte med terpentinflaske*
* 1922 *Spansk bilde*
* 1922 *Haren* (Trondheim Kunstforening)
* 1924 *Stilleben med apelsiner* (Moderna Museet, Stockholm)
* 1928 *Turtelduene*
* 1930 *Nature morte med fasan* (Nasjonalgalleriet, Oslo)
* 1933 *Mor og datter* (Nordjylland Kunstmuseum)
* 1929 *Portrett av Jean Heiberg* (Moderna Museet, Stockholm)
* 1929-1930 *Grønn krukke på et bord, kubistisk studie* (Louisiana)
* 1951-1953 *Danmarks Frihedsråd'' (gruppeportrett, Fr.borgmus.)

### Utsmykkingsoppgaver
* 1935-1938 Fresker, Søndermarks krematorium, København
* 1942-1949 Fresker, Lyngby rådhus
* 1955 Fresker, vestibylen i kirurgisk avdeling på Rikshospitalet i Oslo
* 1967-1969 Temperamalerier, Byrådssalen i Slagelse

### Arkitektur
* 1915-1918 Røde Hus, Mørdrupv. 77, Espergærde
* 1917-1918 Jesper Ewalds sommerhus, Søren Skomagersv. 3, Skagen
* 1925-1926 Højene, Bolbrov. 2, Rungsted
* 1925-1927 Eget hus, 33, avenue Aristide Briand, Arcueil utenfor Paris
* 1934 Adam Fischers hus, Femvejen 2, Charll

## Priser og utmerkelser (utvalg)
* 1936 Eckersbergmedaljen
* 1964 Thorvaldsenmedaljen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bergen helse- og sosialhøgskole

**Bergen helse- og sosialhøgskole** var en høgskole for flere helsefaglige utdanninger, etablert i
Bergen i 1991 som en *mellomfase-fusjon* mellom fem høgskoleutdanninger for jordmor, vernepleier, psykiatrisk sykepleier, sosionom og helsesøster. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Bergen.

De infusjonerte skolene var Bergen jordmorhøgskole, Bergen vernepleierhøgskole, Høgskolen i psykiatrisk sykepleie, Bergen, sosionomutdanning og helsesøsterutdanning.
## Referanser
Magne Lerø

**Magne Lerø** (født 1954) er en norsk redaktør og forfatter. Han er redaktør og eier av Ukeavisen Ledelse, nettavisen Dagens Perspektiv, bransjeavisen Dagligvarehandelen og magasinet Plot gjennom selskapet Medier og Ledelse AS.

Lerø har vært direktør i *[[Vårt Land]]*, administrerende direktør på Lovisenberg Diakonale Sykehus og i stiftelsen Diakonissehuset Lovisenberg, forlagssjef i Verbum og Genesis og informasjonssjef i Norges KFUK-KFUM. Han har også vært styremedlem og i flere bedrifter og organisasjoner. Han var i 2001 medlem av Menighetsfakultetets forstanderskap.  

Lerø var tidligere ansvarlig redaktør og daglig leder i Ad Fontes Medier AS, et datterselskap av Mentor Medier, og var gjennom dette ansvarlig redaktør for blant annet Økonomisk Rapport, Ukeavisen Ledelse, Gründer og Ny Tid. Disse publikasjonene hadde egne underordnede redaktører bortsett fra Ukeavisen Ledelse, der Lerø selv var ansvarlig redaktør.

Lerø har teologisk embetseksamen fra Det teologiske menighetsfakultet og Master of Management fra Handelshøyskolen BI. Han har skrevet artikler i flere fagbøker, senest i 2015 i *Politiledelse* og *Helt med - I samme fellesskap uavhengig av funksjonsevne*.

## Bibliografi (utvalg)
* 
* 
* 
* 

## Referanser
Virginia-klassen

**Virginia-klassen** kan vise til:

* Virginia-klassen (slagskip)
* Virginia-klassen (krysser)
* Virginia-klassen (ubåt)
Guyuan

**Guyuan** kan være:

*Byprefekturet Guyuan i den autonome region Ningxia Hui i Folkerepublikken Kina
*Fylket Guyuan i byprefekturet Zhangjiakou i provinsen Hebei i Kina
André Lhote

**André Lhote** (1885–1962) var en fransk maler og kunstteoretiker. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han lærte seg treskjæring fra han var tolv år gammel, da faren sendte ham i lære hos en møbelsnekker. Tanken var at han skulle blitt trekunstner. Han begynte på École des Beaux-Arts i Bordeaux i 1898 og studerte dekorativ skulptur til 1904.

Mens han var der, begynte han å male på fritiden. Han dro hjemmefra i 1905 og flyttet inn i sitt eget studio for å vie seg helt til maling. 

### Kunstnerisk karriere
Han var influert av Paul Gauguin og Cézanne og holdt sin første enmannsutstilling i *Galerie Druet* i 1910, fire år etter at han hadde flyttet til Paris.

Han startet karrieren som autodidakt og innen den fauvistiske retning, men ble raskt opptatt av kubismen. Den utviklet han på sin egen måte, uten å helt abstrahere figurer og andre elementer i bildene sine. Han var kunstkritiker for *Nouvelle revue française* og ga ut flere avhandlinger om ulike sider ved kunsten.

Ved første verdenskrigs utbrudd ble Lhote innkalt, men ble dimittert i 1917 innen krigsslutt. Han ble deretter med i en kunstnergruppe bestående av kubister med støtte fra Léonce Rosenberg. 

Han startet et eget akademi i 1922, og en rekke norske malere var hans elever. Han fikk dermed innflytelse på også den norske malestilen i mellomkrigstiden. Blant elevene var Henrik Finne, Ridley Borchgrevink, Leon Aurdal, Bernt Clüver, Sigurd Danifer, Trygve Torkildsen, Charlotte Wankel, Georg Backer Berg, Nils Krantz, Inger Sitter, Aage Storstein, Alf Krogh Holt, Olav Ansgar Larssen og Olaf Willums. Fra andre land hadde han elever som  Else Hertzer, Tamara de Lempicka, Henri Cartier-Bresson, Alf Bayrle, Fred Klein og William Klein, Gerhild Diesner, Oswald Petersen og Wilfried Kirschl. 

Lhote er representert i Nasjonalgalleriet.

Han var gift med Marguerite Hayet (1898–1978).

Han ble begravet på Cimetière Montparnasse i Paris.

## Referanser


## Litteratur
* Anatole Jakovsky: *André Lhote*. Denoël, Paris 1947.
* F. Claverie-Garcia: *Catalogue des œuvres d'André Lhote*, Habilitationsschrift (Kunstgeschichte), 1980, Aufbewahrungsort: Bordeaux, Musée des Beaux-arts
* Utstillingskatalog: *André Lhote*, til Musée de Valence, 2003, Paris, Réunion des Musées Nationaux (RMN), ISBN 2-7118-4684-9
Svolværgeita

**Svolværgeita** er en 150 meter (356 moh) høy fjelltopp på sørvestsiden av Fløyfjellet, like utenfor Svolvær på Austvågøy i Lofoten. Toppen ble første gang registrert besteget 1. august 1910 av  Ferdinand Schjelderup, Alf Bonnevie Bryn og Carl Wilhelm Rubenson.

I sommervarmen i august 1998 opplevde Svolvær en luftspeiling som overbeviste lokalbefolkningen om at Svolværgeita var begynt å rase sammen. Den dramatiske meldingen ble sendt ut på NRK radio, og fjernsynsstasjoner og avisfolk ble flydd inn til Lofoten. Siden kunne statsmeteorologen berolige folk med at det dreide seg om en luftspeiling fremkalt av lysbrytning mellom varm og kald luft, fordi solen skinte på en svært varm fjellvegg. Dermed så det for betrakteren virkelig ut som om «geitens» venstre horn lente seg inn mot det høyre. Ansvarlig i Vågan kommune hadde allerede sendt en alpin redningsgruppe opp i fjellet og fått stanset alle klatrere på vei opp. Evakuering av boligene like under fjellet var under forberedelse da den lykkelige meldingen kom om at det hele var et synsbedrag.

## Ruter
I tillegg til *1910 ruta,* er det beskrevet flere andre ruter til toppen av geita. Den lengste og klassiske ruta er *Forsida* (grad 5+), først besteget av Wilhelm Høyer og Alf Krane i 1947. En annen rute er *Vegetarianeren* (grad 5). Ruten *Highway to heaven* (grad 6+) ble først besteget i august 1991. *Rappelruta* (grad 5) ble først gått på topptau iav Svein Smaaskjær i 1960-tallet. *Baksida* (også kalt *Spiralruta*) (grad 5+) ble først gått I 1928 av Bror Bommen og Bjørn Lyche. Den hardere *Englevinger* (grad 6+) ble først friklatret av Arild Meyer og Hugo Bjørnstad i 1947, og først friklatret i 1993 av Ed Webster, Arild Meyer og Odd-Roar Wik. Den lokale klatreren og fjellguiden Geir Rune Holm er den første til å bestige geita 1000 ganger. Milepælen ble satt 3. oktober 2021.

## Referanser
Smokey and the Bandit Part 3

***Smokey and the Bandit Part 3*** er en amerikansk actionkomedie fra 1983 regissert av Dick Lowry. Hovedrollene spilles av Jackie Gleason og Jerry Reed, mens sentrale biroller spilles av Paul Williams, Pat McCormick, Mike Henry og Colleen Camp.

Dette er den tredje og siste filmen i *Smokey and the bandit*-serien. Den ble en stor publikumsfiasko.

## Handling
Sheriff Justice inngår et veddemål på 250 000 dollars med Big og Little Enos. Taper han må han gi fra seg sheriffstjerna. Sammen med sin sønn skal han bringe en kunstig hai fra Miami til Austin på 24 timer. Samtidig med dette leier de to Bandits gamle makker, Snowman, for å legge hindringer i veien for sheriffen. Snowman bestemmer seg for å ta imaget til Bandit, noe som forvirrer Sheriff Justice, siden han tror at det er Bandit som er på ferde igjen.

## Om filmen
Filmen floppet stort. Den innbragte bare $5,6 millioner ved amerikanske kinoer i 1983. (Til sammenligning spilte den forrige filmen inn $66 millioner og den første $126 millioner). Produksjonskostnadene er estimert til $9 millioner.

Den amerikanske filmkritikeren Leonard Maltin gav den BOMB, som er hans laveste gradering. Den har fått 1,5 av 4 filmruller hos *[[Film Max]]*.

## I rollene
(utvalg)
* Jackie Gleason –  Buford T. Justice 
* Jerry Reed –  Cledus Snow/'Bandit' 
* Paul Williams –  Little Enos Burdette 
* Pat McCormick –  Big Enos Burdette 
* Mike Henry –  Junior Justice 
* Colleen Camp –  Dusty Trails 
* Faith Minton –  Tina

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hjelpekrysser-krigsmerket

**Hjelpekrysser-krigsmerket** (*Kriegsabzeichen für Hilfskreuzer*) er en tysk militær utmerkelse.

## Historie

Merket ble innført 24. april 1941 og var tiltenkt mannskap på hjelpekryssere, som hovedsakelig var handelsfartøy som ble bevæpnet for å bistå den tyske Kriegsmarine.

## Kriterier
Det ble utdelt til mannskap som:
* Ble såret i strid
* Deltok på spesielt suksessfullt oppdrag
* Viste utmerket lederskap

## Design
Designer var *Wilhelm Ernst Peekhaus* fra Berlin. Merket har i senter et vikingskip som seiler på jordkloden, med en krans av ekeløv rundt. I toppen er det tredje rikes riksvåpen. Ekekransen og skipet er gullfarget og jordkloden er sølvfarget. Merket ble i begynnelsen laget i buntmetall, men kom senere i sink.

## Spesialklasse
* Det ble laget en spesialklasse med diamanter i hakekorset, kun én av disse skal være utdelt. Mottaker var orlogskaptein Bernhard Rogge, kommandør på «Atlantis», som mottok merket i januar 1942 av Storadmiral Erich Raeder

## Se også
* Liste over tyske militære utmerkelser 1933-1945

## Kilder
* THE AUXILIARY CRUISER BADGE
* Wehrmacht-Awards
Ronald de Boer

**Ronald de Boer** (født 15. mai 1970 i Hoorn) er en nederlandsk tidligere fotballspiller.

Sammen med tvillingbroren Frank de Boer spilte han i Ajax Amsterdam frem til januar 1999 (i 1992 var han på ett års utlån til FC Twente Enschede), før han sammen med broren gikk til FC Barcelona. Fra 2000 til 2004 spilte han for den skotske klubben Rangers FC, deretter et år for Al-Rayyan SC. Fra 2005 spilte han for Al-Shamaal i Qatar, og la opp i mars 2008 på grunn av en langvarig kneskade.

Han vant flere nederlandske titler med Ajax Amsterdam, og vant Mesterligaen i 1995. I 1999 ble han spansk mester med FC Barcelona under den nederlandske treneren Louis van Gaal.

Han spilte 67 landskamper for  i perioden 1993&ndash;2003. I semifinalen under VM 1998 bommet han på et avgjørende straffespark i semifinalen mot .

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Ronald de Boer – OnsOranje U21
Stein P. Aasheim

**Stein Peter Aasheim** (født 1951) er en norsk forfatter, fotograf og turmann. 

Aasheim er kjent fra flere ekspedisjoner i Himalaya (Trango-ekspedisjonen i 1984 og den første norske bestigningen av Mount Everest i 1985), sykkeltur i Sahara, fottur i Ny-Guinea, ridetur i Mongolia, en serie skiturer på Svalbard, Grønland, Sibir og Gobi, og kanoturer i Tasmania, rundt Svalbard og på Nahanni River i Yukon, og ridetur i Patagonia. Sammen med familien tilbragte han i 2003 ett år på Svalbard. Han har lenge vært bosatt i Isfjorden i Rauma, der han blant annet har vært i ledelsen for Norsk Fjellfestival i nabobygda Åndalsnes.

Han var ekspedisjonsdeltaker til Sørpolen fra oktober 2011 sammen med Vegard Ulvang, Harald Dag Jølle og Jan-Gunnar Winther. Ekspedisjonen fulgte samme rute som Roald Amundsens ekspedisjon fulgte i 1911–1912 og hadde som mål å komme fram til polpunktet 100 år etter Amundsen. 

## Utgivelser
* 1985 *[[Trango]] – triumf og tragedie* (Scanbok forlag)
* 1986 *[[Femundsmarka nasjonalpark]] og omkringliggende fjellstrøk* (Den Norske Turistforenings årbok); redaktør
* 1988 *Stein P's eventyrlige reiser* (Mortensens forlag)
* 1989 *Vestkysten eller døden* (Scanbok)
* 1991 *Gjennom [[Sibir]] i nordmenns fotspor* (Mortensen)
* 1992 *Fem fjell. Fem kontinenter. Fem uker*; medforfatter: Ivar Tollefsen
* 1993 *[[Vegard Ulvang]]* (Cappelen)
* 1996 *[[Stein P.s Reiser i Norge]]* (Orion Forlag)
* 2003 *[[Svalbard]] – Fangstfamilien på 79° nord* (Cappelen)
* 2007 *[[Antarktis]] – en eventyrlig seilas* (NRK); medforfatter: Arne Nævra
* 2008 *Svalbard* – Norges nasjonalparker, b. 7 (Gyldendal)
* 2012 *I Roald Amundsens skispor : kappløpet til Sørpolen - 100 år etter* (Cappelen Damm) ISBN 978-82-02-39188-1

## Referanser
Stridshode

Et **stridshode** er den delen av et missil, rakett eller torpedo som skal gi virkning i målet.),  Ofte er dette sprengstoff, men også kjemiske og biologiske stridshoder finnes, i tillegg til atomstridshoder. For å få dette sprengstoffet til å tenne, må det til en fenghette eller et brannrør, så stridshodet har to hoveddeler - detonator og sprengstoff.
Et interkontinentalt ballistisk missil kan inneholde flere stridshoder. For eksempel RS-28 Sarmat kan ta med seg 10 tunge (550 kilotonns sprengvirkning) eller 15 lette (150 kilotonn) MIRV stridshoder,
## Eksempler
*9N314-M - stridshodet til et luftvernmissil
*W87 - kjernefysisk stridshode

## Referanser
Halvbad

**Halvbad** eller sittebad er en hydroterapiteknikk eller vannterapiteknikk. Kroppen blir bare halvveis dekket av vann, vannet kan tilsettes kullsyre, olje, svovel, urter, mineraler eller andre stoffer. Det finnes lite dokumentasjon som bekrefter at metodene har noen virkning. Noen sykehus anbefaler halvbad ved sår etter kirurgi i området ved endetarmsåpning og/eller skjedeåpning, her brukes det ren grønnsåpe i vannet.

Den katolske presten Sebastian Kneipp (1821- 97), var kjent for sine vannkurer der også sittebad ble brukt i behandlingen.

## Se også
*Neseskylling
*Wudu

## Referanser
Aron Winter

**Aron Mohamed Winter** (født 1. mars 1967 i Paramaribo i Surinam) er en tidligere nederlandsk fotballspiller og nåværende trener for den kanadiske klubben Toronto FC.

Han debuterte for Ajax Amsterdam 6. april 1986, da han kom innpå som innbytter for Frank Rijkaard i en kamp mot FC Utrecht. I løpet av tiden hos Ajax var han med på å vinne cupvinnercupen i 1988 og UEFA-cupen i 1992. Etter UEFA-cupseieren gikk han til den italienske klubben Lazio Roma.

Han spilte for Roma i fire år, uten at laget vant noen titler, og vinteren 1996 gikk han til Milano-klubben Internazionale. Her spilte han sammen med berømtheter som Roberto Baggio, Giuseppe Bergomi og Gianluca Pagliuca, og laget vant UEFA-cupen i 1998. Dette ble den eneste tittelen Winter var med å vinne med Internazionale.

Etter tre år i Milano gikk han i 1999 tilbake til Ajax. Etter en krangel med treneren Co Adriaanse i 2001 ble han utleid til Sparta Rotterdam. Etter et år i Rotterdam tilbrakte han igjen sesongen 2002/03 i Amsterdam, og la opp sommeren 2003. Han spilte sin siste kamp under treneren Ronald Koeman 2. oktober 2002 i mesterligaoppgjøret mot Rosenborg, som endte 0-0.

## Landslagskarrieren
Winter debuterte på  25. mars 1987 i en kamp mot . Året etter ble han nominert i troppen til EM 1988 i Tyskland, der Nederland sikret landets eneste internasjonale tittel.

Han spilte også i de følgende tre europamesterskapene 1992, 1996 og 2000, samt i verdensmesterskapene i 1990, 1994 og 1998. Etter EM 2000, der Nederland ble slått ut i semifinalen, avsluttet Winter landslagskarrieren etter sju turneringer, 84 landskamøper og seks scorede mål.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Aron Winter – Nederlands fotballforbund
Claudia Cardinale

**Claude Joséphine Rose Cardinale** (1938–2025) var en fransk-italiensk skuespiller.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Cardinales foreldre var italienske skuespillere som bodde i Tunis. Hun vokste opp der, i bydelen La Goulette der det bodde mange italienere. Moren Yolande Greco var etterkommer av innvandrere fra Sicilia. Faren, jernbanearbeideren Francesco Cardinale, kom også derfra. Han var født i Gela. Claudias morsmål var siciliansk. Italiensk lærte hun først i ungdomsårene. Hun hadde også i yngre alder lært seg tunisisk-arabisk og fransk.

### Karriere
I 1957 vant hun ved en tunisisk skjønnhetskonurranse en reise til filmfestivalen i Venezia. Hun fikk siden undervisning ved en skuespillerskole i Roma og fikk nesten omgående småroller.

Produsenten Franco Cristaldi valgte Cardinale, tok hånd om hennes karriere og giftet seg med henne (1966, skilsmisse 1975). Hun ble internasjonal stjerne i begynnelsen av 1960-årene, hovedsakelig gjennom sin rolle i Federico Fellinis suksessfilm *[[8½]]* (1963).

I 2019 ble hun utnevnt til storoffiser av den franske Æreslegionen.

## Filmografi (utvalg)
* 1960 – *[[Rocco og hans brødre]]*
* 1961 – *[[Piken med kofferten]]*
* 1963 – *[[8½]]*
* 1963 – *[[Leoparden (film)|Leoparden]]*
* 1963 – *[[Den rosa panteren (1963)|Den rosa panteren]]*
* 1965 – *[[Sandra (film)|Sandra]]*
* 1968 – *[[Ondt blod i Vesten]]*
* 1969 – *[[Det røde telt]]*
* 1972 – *[[Hevneren fra Marseille]]*
* 1974 – *[[Kontrapunkt (film)|Kontrapunkt]]*
* 1979 – *[[Flukten til Athena]]*
* 1983 – *[[Den råbarkede]]*
* 1990 – *[[Atto di dolore]]*
* 2020 – *Gjengenes by*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
«Orion»

**«Orion»** er benyttet som navn på flere skip:

* USS «Orion», amerikansk monitor sjøsatt i 1864
* DS «Orion», et tidligere hurtigruteskip fra 1874
* «Orion», spansk torpedobåt sjøsatt i 1885
* «Orion», svensk torpedobåt sjøsatt i 1903
* «Orion», fransk undervannsbåt sjøsatt i 1931
* «Orion», tysk hjelpekrysser i tjeneste fra 1939

* For britiske krigsskip se HMS «Orion»

*Se også [[«Orion»-klassen (slagskip)|«Orion»-klassen]], britisk slagskipsklasse, og [[«Orion»-klassen (undervannsbåter)|«Orion»-klassen]], fransk undervannsbåtsklasse.*
Rotfrukt

En **rotfrukt** er en rot med en viss størrelse som kan brukes til mat. De blir gjerne regnet som en type grønnsak. Rotfrukter inneholder mye vitaminer, mineraler og fiber. Rotfrukter har den fordelen at de kan lagres over lang tid, og er derfor en god og billig vintermat i nordlige strøk. Rotfrukter blir gjerne kokt og bakt, og i noen tilfeller også stekt. De har relativt lang koketid.

Rotvekster har lang historie som kulturvekster og har vært dyrket i uminnelige tider.

Rotfrukter brukes til mat for mennesker, men dyrkes også som fôrvekster og for industriell bearbeiding.

## Eksempler på rotfrukter
* Velkjente i Norge :
**Gulrot
**Kålrot
**Nepe
**Potet
**Pastinakk
**Reddik
**Rødbete
**Turnips
**Jordskokk
**Persillerot
**Pepperrot
* Mye brukt i andre land :
**Søtpoteter
**Yams
**Maniok (Kassava)
**Sukkerbete
**Ingefær

## Litteratur
* Lars-Eric Samuelsson og Ulf Schenkmanis: Dyrk grønnsaker. Oslo 1997.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Lars-Eric Samuelsson og Ulf Schenkmanis: Dyrk grønnsaker. Oslo 1997.
Lyngheimåler

**Lyngheimåler** (*Perconia strigillaria*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne lysgrå arten lever på lyngheier og i åpen skog med feltvegetasjon av lyng. I Norge forekommer den på Østlandet og Sørlandet.

## Utseende
Em middelsstor (vingespenn 28 – 37&nbsp;mm), slank, lysgrå måler, hannen noe mørkere enn hunnen som er nærmest gråhvit. Hannens antenner er fjærformede, hunnens trådformede. Forvingen er forholdsvis smal, med tre eller fire parallelle, brune tverrbånd. Både for- og bakvingene har en mer eller mindre tydelig, liten, mørk flekk i midten. Bakvingen har to eller tre tverrbånd. Larven er glatt, mørkegrå med en lysere ryggstripe.

## Levevis
Denne arten finnes på steder der det vokser lyng, som er larvenes næringsplanter. De kan finnes både på røsslyng (*Calluna vulgaris*) og andre lyng-arter (poselyngslekta). De kan også forekomme på busker i erteblomstfamilien, for eksempel ginst (*Genista* spp.), gyvel (*Cytisus* spp.) og gulltorn (*Ulex* spp.). De voksne målerne flyr om natten i juni – juli.

## Utbredelse
Lyngheimåleren finnes i Europa. I Norge er den bare funnet på Østlandet og Sørlandet, i Østfold, Akershus, Telemark, Aust-Agder og Vest-Agder.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Arild Vatn

**Arild Vatn** (født 17. mai 1952) er en norsk professor emeritus som er tilknyttet Noragric ved Universitetet for miljø- og biovitenskap (UMB) på Ås. Han tok sin doktorgrad i landbruksøkonomi ved daværende Norges landbrukshøgskole i 1983. 21. mai 2008 ble Vatn tilsatt som professor ved The Heyerdahl Institute. Han er internasjonalt kjent via forskjellige publikasjoner.

I 1979 ble han cand. agric. i landbruksøkonomi og han tok doktorgraden i 1983 (dr. scient.) i samme fag. 
__NOTOC__
## Boken «Institutions and the Environment»
Association for Evolutionary Economics (AFEE) og European Association for Evolutionary Political Economy (EAEPE) gikk i 2008 sammen om å hedre økonomer som har utmerket seg innen institusjonell økonomi. Med boken «Institutions and the Environment» ble Vatn én av fire prisvinnere (én av to i kategorien «over 35 år»). Boken har mottatt strålende anmeldelser fra fremstående kapasiteter innen økonomi og statsvitenskap. Boken søker å forklare betydningen av institusjoner for økonomiske prosesser, hvordan de påvirker menneskers handlinger og hvordan mennesker i sin tur påvirer institusjonene. I 2008 ble Vatn tildelt Thorstein Veblen-prisen for boken «Institutions and the Environmnent».

## Verv
Vatn er tidligere president for European Socety of Ecological Economics. Han var også leder for Forskningsrådets prosjekt, «Miljø 2015». Vatn har vært leder for sommerskoleserien «Theories and Methods for Sustainability Research (Series)» (2005&ndash;2009), fire sommerskoler arrangert ved ulike europeiske universiteter og finansiert av EU/Marie Curie. I 2008 var Vatn koordinator for Noragrics masterutdannelse «International Environmental Studies».
Thor Heyerdahl-professoratet er et fireårig åremålsprofessorat  finansiert likt mellom Noragric og The Heyerdahl Institute. Det er plassert på Noragric, Ås, som koordinerer UBMs program «Helse og utvikling».

## Priser og hedersbevisninger
2002: NLHs forskningspris

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Makramé

**Makramé** (ordet stammer fra arabisk) er kunsten å knytte snorer til bruks- eller pynteformål. Resultatet blir ofte tekstillignende. Ved å bruke forskjellig tykkelse og/ eller farge på snorene, kan en lage mønstre.

De vanligste knutene er båtsmannsknop, kjerringknop, og variasjoner med halvstikk. Teknikkene antas å ha blitt utviklet av arabiske håndverkere omkring 1300-tallet, og siden spredt via sjøfarende folk som så seg nytte av det.

I seilskutetiden ble makrame brukt til forsterkninger og foringer på tauverk og annet der en trengte en mindre glatt eller hard overflate. Andre teknikker kunne brukes til matter (plattinger). Knop og knuter var noe en måtte kunne, mens kunnskap om flettinger og vevlignende teknikker ikke var like utbredt. 

I dag er makrame en av mange håndarbeidshobbyer der de fleste ting som blir laget er mest til pynt.

## Se også
* Liste over håndverksfag og håndverksteknikker

## Eksterne lenker
*
Pål Stensholt

**Pål Magnus Stensholt** (født 13. februar 1990) er en norsk tidligere fotballspiller som spilte som målmann for Sarpsborg 08, KFUM Oslo, Ørn Horten og Follo FK. Stensholt begynte karrieren i Sparta (senere Sarpsborg 08), før han var på utlån til KFUM Oslo. Han spilte også nesten to sesonger i Ørn Horten i 2. divisjon. 

Stensholt spilte i Follo FK fra sommeren 2012 og ut 2014 sesongen, og var med på opprykk fra 2. divisjon til 1. divisjon 2012, og direkte nedrykk sesongen etter. Etter sesongen 2014 valgte Stensholt å trappe ned karrieren med spill for Sarpsborg FK i 4.divisjon. Sesongen etter la han keeperhanskene på hylla bare 25 år gammel, og spiller nå som utespiller på amatørnivå. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Berat Jusufi

**Berat Jusufi** (født 1981) er en norsk tidligere fotballspiller med kamper for Sparta og Sarpsborg 08.  

Jusufi var med på opprykk til Tippeligaen 2011 med Sarpsborg 08, og kom på "Årets lag" i 1. divisjon i kåringen til Tips.

Jusufi ble hentet til klubben av treneren Kai Andersen, som hadde trent Yven i 1994-sesongen. Høsten 2013 kunngjorde Jusufi at han ville trappe ned. Jusufi har rykket opp 5 ganger med Sparta/Sarpsborg 08. Etter endt karriere i toppfotballen, trappet han ned og spilte amatørfotball blant annet for Moss.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Spillerprofil på sarpsborg08.no
* NIFS.no – Spillerprofil hos Norsk & Internasjonal Fotballstatistikk