John Francis Dearden

**John Francis Dearden** (født 15. oktober 1907 i Valley Falls i Rhode Island i USA, død 1. august 1988 i Southfield i Michigan) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Detroit 1958&ndash;1980.
## Liv og virke
### Bakgrunn
John Dearden fra Rhode Island var den eldste av fem barn til John Sidney og Agnes (*née* Gregory) Dearden. HHan gikk til menighetsskolen ved *Holy Trinity Church* i Central Falls. Da han var 11 år gammel flyttet familien til Cleveland i Ohio. Han forsatte skolegangen ved *St. Philomena School* i East Cleveland, og deretter ved Notre Dame-Cathedral Latin High School fra 1921 til 1925.

I 1925 begynte på prestestudier ved *St. Mary's Seminary* i Cleveland. Etter eksamen der i 1929 ble han sendt til Roma og Pontifical North American College for studier ved Det pavelige universitet  Gregoriana.
### Prest
Den 8. desember 1932 ble han presteviet av kardinal Francesco Marchetti Selvaggiani i Roms. Han tok teologisk doktorgrad ved *Gregoriana* i 1934. 

Tilbake i Ohio ble han kapellan ved *St Mary's Church* i Painesville, hvor han virket i tre år. Så var han professor i filosofi (1937–48) og rektor (1944–48) for *St. Mary's Seminary*. 

### Koadjutorbiskop, så biskop, av Pittsburgh
Pave Pius XII utnevnte ham den 13. mars 1948 til koadjutorbiskop av Pittsburgh og titulærbiskop av *Sarepta*. Den apostoliske delegat i USA, erkebiskop Amleto Giovanni Cicognani, bispeviet ham; medkonsekratorer var Edward Francis Hoban, biskop av Cleveland, og Floyd Lawrence Begin, hjelpebiskop i Cleveland. 

Hans strenge føring av bispedømmeforvaltningen innbragte ham tilnavnet *Iron John*. 

Etter biskop Hugh Charles Boyles død ble han den 22. desember 1950 han den ordinarie biskop av Pittsburgh.

### Erkebiskop av Detroit
Den 18. desember 1958 ble han erkebiskop av Detroit i Michigan.

I Detroit var Dearden aktiv i samfunnsanliggender. Han støtte initiativer for *equal employment opportunities* (lik adgang til arbeid) og for bedre raserelasjoner i byen. 

Han spilte en viktig rolle under Det andre vatikankonsil mellom 1962 og 1965; han deltolk på alle fire sesjoner. Han var med på å utforme viktige dokumenter som *[[Lumen gentium]]* og *[[Gaudium et spes]]*. I løpet av konsilet ble han mer progressiv i sine synspunkter, og ble det noen kaller «en av liberalernes favoritter i kirken». 

Han engasjerte seg for å sette konsilet ut livet , fremmet større deltakelse av lekfolket i bispedømmets ledelse og anliggender, fremmet dannelsen av prestesenatet (konsultorkollegiet), og ordinerte gifte diakoner. Da pave Paul VI i 1967 sluttet seg til ideen fremmet under konsilet om å gjeninnføre det permanente diakonat, var Dearden den første i USA som gjorde seg nytte av dette - han ordinerte trwetten gifte legmenn til det permanente diakonat i 1971.

Dearden tiltrakk seg medieoppmerksomhet ved «sin innovative tilnærming til liturgi og undervisning». Hab nle karakterisert som *progressiv* og en *liberaler* og ble også fordømt av avisen *[[The Wanderer (avis)|The Wanderer]]* aom «en stor heretiker, en av de verste som den katolske kirke noensinne hadde lidd under». *The New York Times* spekulerte at da pave Johannes Paul II kom til USA i 1979 for å tale for De forente nasjoner, forbigikk han villet Dearden og Detroit til fordel for å reise til «Chicago of kardinal John Cody, hvis konservatisme paven fant mer etter sin smak.» Dearden gikk ikke til det skritt å ønske kbinners prestevielser, for til det hanne han «for mange teologiske innvendinger».

Dearden var en av de første presidenter av National Conference of Catholic Bishops.

### Kardinal
Han ble kreert til kardinal i 1969 av pave Paul VI, med *[[San Pio X alla Balduina]]* som tittelkirke.

Under bispesunoden i 1971 i Vatikanet anbefalte kardinal Dearden at man skulle utfirske prestestjenestens sosiologiske og psykologiske aspekter. Etter utbruddet av Watergateskandalen i 1973 utsendte Dearden et hyrdebrev der han blant annet skrev at «dette er vanskelige dager for det land som vi elsker», og oppfordret katolikker til å benytte de tre første fredager av november månet som dager preget a vv bønn, bot og faste i lys av nasjonens politiske opprørte situasjon. 

Han deltok ved konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
* Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
* Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
* Kardinal *John Francis Dearden* (1907–1988) *1948

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church