open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pytt

En **pytt**, også kalt **putt**, er en naturlig vannsamling som i størrelse tilsvarer et lite tjern og alt som er mindre enn dette, som for eksempel en midlertidig dam etter nedbør (jf. *sølepytt*).
Putt

En **putt** er et golfslag på greenen. Vanligvis benyttes en spesiell golfkølle kalt putter, men alle golfkøllene er tillatt, med mindre noe annet er fastsatt i lokale regler.
Dam

**Dam** og **dam** kan sikte til
* Dam (innsjø) – en ansamling av vann og et synonym for demning
* Dam (spill) – brettspill for to personer
* Dam (band) – Black metal-band
* Dam (symbol) – symbol for SI-enheten dekameter
* DAM – Digital asset management
* Damm – et tidligere norsk forlag, nå synonymt med Cappelen Damm
Jernmalm

**Jernmalm** er en bergart som inneholder nok jernmineraler (jernerts) så det kan brukes som råvare til fremstilling av jern. To viktige typer mineraler er de to jernoksidene magnetitt (Fe3O4) og hematitt (Fe2O3).

På verdensbasis har man i dag tømt mesteparten av disse to oksidene, og det er derfor vanlig å ta ut andre jernmalmer som takonitt. Dette er en sammensatt malm hvor man må fjerne de ikke-jernholdige komponentene før man begynner med jernfremstillingen.

## Jernmalm i Norge
I Norge ble de første jernmalmene utvunnet fra myrmalm. I vikingtiden og middelalderen ble det produsert jern av myrmalm i ganske store kvanta. Myrmalm er en temmelig ren malm som ikke inneholder svovel og fosfor. Derfor har våpen og redskap forarbeidet av myrmalm ofte holdt seg relativt godt. Fra 1600-tallet ble mesteparten av jernmalm til norske jernverk tatt ut fra Arendalsfeltet. I nyere tid har man tatt ut jernmalm hos blant annet Sydvaranger i Finnmark og ved Rana Gruber i Nordland.

## Se også
* Malm

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Rodin, Nora (2019): «Langs norskekysten med jernmalm», *Norgeshistorie*
Magnetitt

**Magnetitt** eller **magnetjernstein** er en jernmalm med kjemisk forbindelse Fe3O4, eller FeO\cdotFe2O3. Krystalliserer kubisk med spinell-struktur.

Magnetitt er ferrimagnetisk og brukes blant annet til fremstilling av jern og stål, som pigment i maling samt til magneter.

## Eksterne lenker
* Artikkel i Store norske leksikon
* Webmineral.com
Isdam

En **isdam** er en liten, kunstig innsjø laget for å kunne skaffe is til isskap ved såkalt isdrift. Isdammer finnes fremdeles, men de brukes ikke lenger til å hente is. Mange isdammer har grodd igjen, men i dag anses isdammer å ha kulturhistorisk verdi og utgjøre en viktig del av kulturlandskapet, så flere steder arbeider man for å verne isdammer og hindre gjengroing.

Mange melkeproduserende gårder hadde tidligere en isdam for nedkjøling av melk.

## Isdammer i Oslo-området
I Groruddalen i Oslo var det fire firmaer som drev med isskjæring på 1920- og 1930-tallet. Firmaet Oslo Ismagasin på Årvoll var Oslos siste naturisfirma. Helt fram til 1967/68 skar firmaet ut store isblokker som ble levert firmaer og privathusholdninger.

## Se også
* Isdrift
* Ishus
* Isskap
* Naturis

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tainan

**Tainan** (kinesisk: 台南市 / 臺南市) er en taiwansk by  på øya Taiwan (Formosa). Befolkningen anslås (2004) til 734&nbsp;000. Den ligger sør på øya Taiwan, mot Taiwanstredet.

Tainan er den fjerde største byen på Taiwan, etter Taipei, Kaohsiung og Taichung. 

Tainan ble etter 1621 gjort til nederlendernes koloniby på øya Formosa. Det var rundt den festningen de anla ved kysten, opprinnelig kalt Fort Oranje, og kort etter omdøpt til Fort Zeelandia. Senere fordrev Koxinga nederlenderne, og opprettet fortet og byen rundt som hovedstad for sin regjering (under navnet *Taiwan-Fu*). 

Det var først på 1800-tallet at Taipei overtok som øyas hovedstad. 

Tainan er blitt en moderne storby, og her ligger nå National Cheng Kung University, et av Taiwans fremste universiteter, og en rekke andre universiteter. 

Byens moderne sentrum ligger et stykke inn fra kysten, slik at det gamle Fort Zeelandia (i gamlebyen i bydelen Anping) ligger i byens vestlige utkant. I Anping er mange minnesmerker bevart fra tidligere århundrer.

Enkelte av de mer enn tre hundre templene i Tainan regnes blant de best bevarte eksempler på tradisjonell kinesisk kultur i Taiwan. Blant de mer betydelige templer kan nevnes konfuciustempelet i Nanmengaten (fra 1665), Kuantitempelet i Yungfugaten der mandariner fra Qing-dynastiet frembar riter for krigsguden, og naboen Tempelet til den store himmelkeiserinnen som kanskje har de mest forseggjorte tempelutskjæringer på hele Taiwan, Wufeitempelet i Wufeigaten viet til fem konkubiner som heller ville dø med sin prins og dermed begikk selvmord framfor å overgi seg til det nye Qing-styret, og til siste Koxingahelligdommen i Kaishangaten.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Panchiao

**Panchiao** er en kinesisk by på øya Taiwan (Formosa). Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 531&nbsp;000. 

## Eksterne lenker
*
Hsinchu

**Hsinchu By** (kinesisk: 新竹市) er en taiwansk by på øya Taiwan (Formosa) i  Republikken Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2011) til 416 191. 

I byen ligger Hsinchu Science and Industrial Park (kinesisk: 新竹科學工業園區), som er et industriområde som ble etablert 15. desember 1980. Parken er nå en av verdens mest vesentlige områder for halvlederproduksjon.

## Samfunn
### Administrative enheter

Hsinchu By består av tre bydistrikter (區):

*Bydistriktet Øst (東區), 33,5768 km², ca. 193 310 innbyggere;
*Bydistriktet Nord (北區), 15,7267 km², ca. 142 624 innbyggere;
*Bydistriktet Xiangshan (香山區), 54,8491 km², ca. 71 453 innbyggere

### Vennskapsbyer
Hsinchu By har 9 vennskapsbyer:

## Utdanning
### Universitet og høgskoler
* National Chiao Tung University
* National Tsing Hua University
* Chung Hua-universitetet
* Hsuan Chuang-universitetet
* Yuanpei-universitetet
* National Hsinchu University of Education

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hsinchu Science Park 
* National Chiao Tung University
* National Tsing Hua University
* Chung Hua University 
* Hsuan Chuang University
* Yuanpei University
* National Hsinchu University of Education
Eliteserien

**Eliteserien** kan sikte til:

* **[[Eliteserien i bandy for kvinner]]**
* **[[Eliteserien i bandy for menn]]**
* **[[Eliteserien i basketball for menn]]**, også kjent under navnet **BLNO**
* **[[Eliteserien i basketball for kvinner]]**, også kjent under navnet **Kvinneligaen**
* **[[Eliteserien i cricket]]**
* **[[Eliteserien i fotball for menn]]**
* **[[Eliteserien i fotball for kvinner]]**, også kjent under navnet **Toppserien**
* **[[Eliteserien i futsal]]**, også kjent under navnet **Telekiosken Futsal Liga**
* **[[Eliteserien i håndball for menn]]**
* **[[Eliteserien i håndball for kvinner]]**
* **[[Eliteserien i innebandy for menn]]**
* **[[Eliteserien i innebandy for kvinner]]**
* **[[Eliteserien i ishockey for menn]]**, også kjent under navnet **Fjordkraftligaen**
* **[[Eliteserien i ishockey for kvinner]]**
* **[[Eliteserien i vannpolo for menn]]**
* **[[Eliteserien i volleyball for menn]]**, også kjent under navnet **Mizunoligaen**
* **[[Eliteserien i volleyball for kvinner]]**, også kjent under navnet **Mizunoligaen**
* Den engelske eliteserien i fotball, bedre kjent under navnet **[[Premier League]]**
Isskap

**Isskap** er forløperen til kjøleskapet. I et isskap blir maten holdt kald ved hjelp av en blokk med is som ligger øverst i skapet. Isskap var utbredt i velstående hjem – før kjøleskapet kom på 1950-tallet. Isskapet var kostbart i drift fordi det krevdes et omfattende apparat for henting og  distribusjon av isblokkene, samt lagring i et godt isolert ishus eller isbod fra vinter til sommer. En eller to ganger i uken måtte isskapet forsynes med en ny isblokk, og det var selvfølgelig i sommervarmen behovet for et isskap var størst. 

Isen ble – i norske byer – gjerne hentet fra naturlige innsjøer og egne isdammer. Fra Norge foregikk dessuten en omfattende eksport av is til England, der man i velstående hjem hadde isskap av samme type. 

## Se også
* Isdrift
* Isdam
* Ishus
* Naturis
Taichung

**Taichung** (tradisjonell kinesisk: 臺中市/台中市; forenklet kinesisk: 台中市; Tongyong pinyin: *Táijhōng Shìh*; Hanyu pinyin: *Táizhōng Shì*; Wade-Giles: *T'ai-chung-shih*; japansk: 臺中市/たいちゅうし) er den største byen i Taichung kommune på øya Taiwan. Sammen med noen deler av Changhua kommune dannes Taichung-Changhua-regionen. Byen Taichung ligger i nærheten av mange andre byer på øya; blant annet Miaoli mot nord, Changhua mot sør og Nantou mot øst. Befolkningen innen bygrensene var (2018) til 2 801 238, noe som gjør den til den andre største byen på øya etter Kaohsiung. Byen er offisielt administrert som en provinsby på Taiwan, Republikken Kina. Byens navn betyr «Sentrale Taiwan». 

Taichungs internasjonale flyplass er den tredje største, og den nyeste på Taiwan.

Havnen i Taichung er den andre største fraktfasilitet på øya som er i stand til å håndtere konteinerskipsfart. Til tross for dens størrelse er det ingen fergetrafikk og havnen er stengt for uautorisert trafikk.

## Bilder

霧峰林家將軍府.jpg|Taichung familie Lins herregård
Budokan by Taichung Takenori Hall.JPG|Taichung Natural Way Six Arts Cultural Center
Natural Way Six Arts Cultural Center, the Martial Arts Compound, Taichung City (Taiwan).jpg|Natural Way Six Arts Cultural Center
幽靜的中山公園湖心亭.jpg|Taichungparken
Midorinokawa.jpg|alt=Taichung ble kåret til "Taiwans Tokyo" under Japans styre fra 1895-1945 på grunn av mange kanaler i byen|Taichung Lu Chuan kanal
National Taichung Theater 2019.jpg|Nasjonalteatret i Taichung
臺中車站01.jpg|Den nye jernbanestasjonen i Taichung
臺中火車站.JPG|Den gamle jernbanestasjonen i Taichung
Japanese colonial architectures in Taichung - Suger factory (Now a museum).jpg|Den keiserlige sukkerfabrikk
Taichung Municipal Office Building Outside view 201905.jpg|Taichung Shiyakusho
Japanese colonial architectures in Taichung - Bank and museum of sun cakes.jpg|Sun cake museet
日出宮原眼科門市.jpg|Taichung Miyahara øyeklinikk (Nå blir bygningen brukt som et varemagasin)
Japanese colonial architectures in Taichung - Bookstore.jpg|Taichungs Sentralbokhandel


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kaohsiung

**Kaohsiung** (kinesisk: 高雄, tongyong pinyin: *Gaosyóng*, hanyu pinyin: *Gāoxióng*, POJ: *Ko-hiông,* japansk:高雄市/たかおし) er en storby i Taiwan. Den er Taiwans tredje største by, og en av republikkens seks bykommuner. 

I 2019 var befolkningen  innbyggere. Dette er et kraftig hopp, noe som mest skyldes grenseutvidelse: Den 15. desember 2010 tok den opp i seg hele det tidligere Kaohsiung fylke.

## Distrikter siden 2010

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Yinchuan

**Yinchuan** (kinesisk: 银川; pinyin: *Yínchuān Shì*, tidligere kalt *Ningsia*, *Ningxia*) er en kinesisk by på prefekturnivå som er hovedstad i den autonome region Ningxia Hui i det nordlige Kina. Befolkningen anslås (2004) til 1,38 millioner innbyggere. 

## Kulturminner

To gamle buddhistiske pagoder  er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

Haibaopagoden (海宝塔, *Haibao ta* eller 宁夏银川海宝塔, *Ningxia Yinchuan Haibao ta*) i byens nordlige forsteder, også kalt Heibaopagoden (*Heibao ta*, 黑宝塔), Hebaopagoden (*Hebao ta*, 赫宝塔)  eller Nordpagoden (*Bei ta*), ble oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner i 1961.

Den er en teglsteinspagode i tårnstil. Opprinnelig ble den reist på 400-tallet på Xixia-herskeren Helian Bobos tid. Dagens pagode er imidlertid fra Qianlongtiden under Qing-dynastiet. Den er 53,6 m høy.

Chengtiantempelets pagode (*Chengtian si ta*, 承天寺塔) i bydistriktet Xingqing ble opprinnelig bygd i 1050. Den ble imidlertid ødelagt av jordskjelv i 1738. Den som står der nå er i Xixiastil men fra 1820. Den er åttekantet, har elleve etasjer og er 64,5 meter høy. Den er regionens største teglsteinspagode.

Den ble oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner i 2006.

## Administrative enheter

Byprefekturet Yinchuan har jurisdiksjon over 3 distrikter (区 *qū*), ett byfylke (市 *shì*) og 2 fylker (县 *xiàn*). 

## Yinchuan International Car and Motorcycle Tourism Festival

Fra og med år 2000 er det blitt arrangert et motorsykkelstevne i Yinchuan, *Yinchuan International Car and Motorcycle Tourism Festival*, som regel i august. Det er (2009) det største av sitt slag i Kina.

## Andre severdigheter
De fremste turistattraksjoner i byprefekturet er den såkalte *Sandsjøen* (沙湖), og Xixia-mausoleene og det tilknyttede museum om Xixiarikets historie (西夏王陵).

## Samferdsel

Kinas riksvei 109 løper gjennom området. Den knytter Beijing sammen med Lhasa i Tibet. Den løper vestover fra Beijing via Datong, Yinchuan, Lanzhou og Xining til Golmud før den vender sørvestover mot Lhasa.

Kinas riksvei 110 har sitt sluttpunkt i Yinchuan. Den begynner i Beijing men følger en mer nordlig rute. Den passerer gjennom Zhangjiakou, Jining, Hohhot og Baotou til den ender i Yinchuan. 

Kinas riksvei 211 har sitt startpunkt i Yinchuan. Den løper sørover til Xi'an i provinsen Shaanxi. 

Kinas riksvei 307 ender i Yinchuan. Den begynner i Qikou i Hebei og fører gjennom provinsene Shanxi og Shaanxi til Yinchuan.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Haibao Pagoda in Yinchuan of Ningxia Hui Autonomous Region 
* Haibao Pagoda in Yinchuan 
* Haibao Pagoda 
* Haibao Pagoda 
* Haibao Tower
* Haibao Pagoda 
* Haibao ta 
* Haibao ta
Xining

**Xining** eller på tibetansk **Silung** eller **Ziling** (forenklet kinesisk: 西宁, tradisjonell kinesisk: 西寧, tibetansk: ཟི་ནིང་; pinyin: *Xīníng*, Wylie: *Zi-ning*) er en kinesisk by på prefekturnivå som er hovedstad i provinsen Qinghai i det vestlige Kina. Befolkningen innen grensene anslås (2004) til 783&nbsp;000, men hele prefekturet har 1,11 millioner innbyggere. Byen er et handelssentrum i Tibet, blant annet for den innbringende handelen med larvesopp.

## Historie

Byen ble grunnlagt på 200-tallet f.Kr., da Han-dynastiet etablerte en garnison her. Opp gjennom århundrene ble stedet i perioder behersket av kineserne, tidvis av tributtstater eller av folk som lå i konflikt med Kina. 

Byen regnes som del av den tibetanske kulturregion og tidligere provins Amdo. 

Byen hadde i 1940-årene ca. 50&nbsp;000 innbyggere, men er siden vokst til millionby. 

Rundt 90 km utenfor Xining er en arbeidsleir der man under kulturrevolusjonen holdt innesperret overhodet for et lamaistisk kloster og 200 bonser. De utførte tvangsarbeid i en fabrikk for bildeler.

## Xiningjordskjelvet 1927
Den 23. mai 1927 ble Xining rammet av et jordskjelv som målte 7,6 på Richters skala. Det omkom 41.000 mennesker, og landforskyvningene var store.

## Administrative enheter
Byprefekturet Xining har jurisdiksjon over 4 distrikter (区 *qū*), 2 fylker (县 *xiàn*) og ett autonomt fylke (自治县 *zìzhìxiàn*). 

## Samferdsel

Kinas riksvei 109 løper gjennom området. Den knytter Beijing sammen med Lhasa i Tibet. Den løper vestover fra Beijing via Datong, Yinchuan, Lanzhou og Xining til Golmud før den vender sørvestover mot Lhasa.

Kinas riksvei 214 fører fra Xining til Jinghong i Yunnan. 

Kinas riksvei 227 fører fra Xining til Zhangye i provinsen Gansu.

Kinas riksvei 315 begynner i Xining og fører til Kashgar (Kashi) i Xinjiang.

## Litteratur
* Andreas Gruschke: "Demographie und Ethnographie im Hochland von Tibet", i: *Geographische Rundschau*, 49 (1997), Heft 5, s. 279-286
* Andreas Gruschke: "The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Amdo", 2 bind, White Lotus Press, Bangkok 2001.
Shihezi

**Shihezi** (kinesisk: 石河子; pinyin: *Shíhézǐ*; Wade-Giles: *Shíh-hó-tzǔ*; uigurisk: شىخەنزە; uigur-latin: *Shixenze*) er et kinesisk byfylke i den autonome region Xinjiang (Sinkiang) i det vestlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 553&nbsp;000. Den er understilt Produksjons- og konstruksjonskorpset i Xinjiang. 

Shiheziuniversitetet er Xinjiangs nest største universitet.

## Økonomi
Dette er en viktig industriby, med en rekke kullkraftverk. De største er Manas kullkraftverk i øst, og Tianye kullkraftverk og Tianfu kullkraftverk i nord. Tilsammen har disse tre om lag 3.000 MW kapasitet, en betydelig del av provinsens generasjonsevne for elektrisk kraft.

## Samferdsel
Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender på grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.

## Eksterne lenker
* Shihezi economic development zone
* Shihezi party politics public information network 
* Map of the City of Shihezi
* Shihezi a 'Shining Pearl in the Gobi Desert' 
* Shihezi (China) -- Britannica Online Encyclopedia
Tanggu

**Tanggu** (kinesisk: 塘沽区; pinyin: *Tánggū Qū*) var et kinesisk bydistrikt i den selvstendige byprovinsen Tianjin i det nordlige Kina. Den er administrativt et bydistrikt. Befolkningen innen bygrensene var i 2004 anslått til 490&nbsp;000. Her er millionbyen Tianjins havneområde. 

Tidligere kunne sjøtransport følge elveløp helt opp til Tianjin, men sedimentering gjorde dette umulig slik at omlasting på flatbunnede elveprammer ble nødvendig ved Tanggu. 

I 2010 ble distriktet oppløst og innlemmet i Binhai nye område.

## Kulturminner
Takufortene er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Samferdsel
Tanggu har store havneanlegg som betjener ikke bare Tianjin, men også Beijing, Hebei og bakenforliggende områder. 

Kinas riksvei 103 strekker seg fra Beijing og 149 km ned til kysten ved Tanggu.

## Eksterne lenker
*
Zhangye

**Zhangye** (forenklet kinesisk: 张掖; tradisjonell kinesisk: 張掖; pinyin: *Zhāngyè*; Wade-Giles: *Chang-yeh*) er en by på prefekturnivå i provinsen Gansu i det vestlige Kina. Tidligere het byen **Ganzhou**. Befolkningen innen selve byen anslås (2004) til 489&nbsp;000, men hele prefekturet har 1,17 millioner innbyggere. Vestlige deler av Den kinesiske mur går gjennom prefekturet.  

Zhangye er en del av Hexikorridoren, den farbare og beboelige stripen mellom høyfjellene i sørvest og Tenggerørkenen i nordøst. 

## Historie
I de fem dynastiers og ti kongedømmers tid lå det lille middelalderriket Ganzhou her.

Marco Polo (1254–1324) beskriver i sine reiseskildringer (*[[Il Milione]]*) at han tilbragte ett år i en by kalt Campichu. Man anser at den byen må ha vært Ganzhou (Zhangye).

## Kulturminner
I Zhangye ligger Dafo Si, med Kinas største liggende Buddha-statue. Den er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Administrasjon
Byprefekturet Zhangye har jurisdiksjon over ett distrikt (区 *qū*), 4 fylker (县 *xiàn*) og ett autonomt fylke (自治县 *zìzhìxiàn*).

## Samferdsel
Kinas riksvei 227 ender i Zhangye. Veien fører fra Xining i provinsen Qinghai til Zhangye.

Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender på grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.

## Eksterne lenker
*
Zigong

**Zigong** (Forenklet kinesisk: 自贡; tradisjonell kinesisk: 自貢; pinyin: *Zìgòng*) er en by på prefekturnivå i provinsen Sichuan i det vestlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2005) til 3&nbsp;720&nbsp;000.

## Administrative enheter
Byprefekturet Zigong har jurisdiksjon over 4 distrikt (区 *qū*) og 2 fylker (县 *xiàn*).

## Eksterne lenker
* 
* Lokalregjeringen i Zigong 
* Zigong, China
* Zigong Lantern Festival in Canada
* Zigong Dinosaur Museum
* Offisiell nettside for Zigong dinosaurmuseum
Panzhihua

**Panzhihua** (kinesisk: 攀枝花; pinyin: *Pānzhīhūa*) er en by på prefekturnivå i provinsen Sichuan i det vestlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2007) til 1&nbsp;100&nbsp;800.

## Administrative enheter

Byprefekturet Panzhihua har jurisdiksjon over 3 distrikter (区 *qū*) og 2 fylker (县 *xiàn*).

## Historie og geografi
Området har gjennomgått en rekke administrative grenseendringer. Det har i sin helhet tilhørt provinsen Sichuan bare siden 1955. 

Noen deler av Panzhihua var tidligere del av provinsen Yunnan. De er i dag i bydistriktet Renhe. Da Republikken Kina opprettet provinsen Xikang den 1. januar 1939, ble det som nå er fylkene Miyi og Yanbian del av den provinsen. I oktober 1955 ble Xikang oppløst som provins av Folkerepublikken Kinas regjering, og de aktuelle områder lagt tilbake til Sichuan.

Panzhihua er et område rikt på naturressurser, men var relativt øde inntil 1960-årene. Byen, som ble grunnlagt med navnet *Dukou* i 1965, fikk stålindustri i 1966, og vokste raskt og var relativt velhavende mens resten av landet fikk en kraftig nedtur grunnet kulturrevolusjonen. Byen fikk senere navnet Panzhihua, som var et tidligere områdenavn, og har Sørvestkinas største stålkompani, som på engelsk kalles *Panzhihua Iron and Steel (Group) Co*, og i Kina er best kjent under forkortelsen *Pangang*. 

Området har rester av de gamle konglepalmeskoger som var habitat til kjempepandaen. 

Panzhihua er svært industrialisert, og preges av gigantiske gruver, mange av dem dagverk. Det meste av det land som ikke er gruveområder, har jordbruk. Området har subtropisk klima. 

Panzhihua har togforbindelse til Chengdu og Kunming, og har også en kommersiell flyplass.

## Jordskjelv i 2008
Panzhihua ble kl. 16:31 den 30. august 2008 rammet av et jordskjelv (momentmagnitude: 6,1) som kostet nærmere hundre mennesker livet. Episenteret var i grensetraktene mellom distriktet Renhe og fylket Huili i naboprefekturet Liangshan Yi. Skjelvet rammet også omliggende strøk i provinsene Sichuan og Yunnan.

## Samferdsel
### Jernbane
Chengdu-Kunming-jernbanen løper gjennom området.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Neijiang

**Neijiang** (Forenklet kinesisk: 内江; tradisjonell kinesisk: 內江; pinyin: *Nèijīang*) er et byprefektur i provinsen Sichuan i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 5&nbsp;386 km² og et innbyggertall på ca. 4,2 millioner (2004).

Byen ligger ved elven Tuo Jiang, har elvehavn, og er et jernbaneknutepunkt, med bl.a. en nybygd jernbanelinje med endepunkt Kunming i Yunnan-provinsen. 

Neijiang har også raffinerier for sukker og annen matvareindustri. 

## Administrative enheter
Byprefekturet Neijiang har jurisdiksjon over to distrikter (区 *qū*) og 3 fylker (县 *xiàn*).:

## Samferdsel
### Jernbane
Chengdu-Chongqing-jernbanen betjener området; den fører fra Chengdu til Chongqing.

### Vei
Kinas riksvei 321 løper gjennom området. Den fører fra Guangzhou i provinsen Guangdong via blant annet Wenzhou og Guilin til Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.

## Referanser
Siping

**Siping** (kinesisk: 四平; pinyin: *Sìpíng*; Wade-Giles: *Ssù-p'íng*) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Jilin i det nordlige Kina.

Siping har 3,3 mill. innbyggere, hvorav ca. 582&nbsp;000 i bykjernen, dvs. i distriktene Tiexi og Tiedong (2005). Her finner vi Siping kullkraftverk, som er under utvidelse til hele 2&nbsp;100 MW kapasitet.

## Historie
Sipings histore kan følges tilbake til ca. 1000 f.Kr. og Shangdynastiets tid. Ruiner fra kongdømmet Yans tid tyder på at han-kinesere tilflyttet området i vår- og høstannalenes tid. Gamle stammefolk som  fuyuer, goguryeoanere, kitanere, jursjenere, mongoler, mandsjuer og koreanere har etterlatt seg kulturartefakter i Sipingområdet.

Kommunen i Siping er hjemsted for to av Qing-dynastiets keiserinner, enkekeiserinne Cixi og enkekeiserinne Longyu.

Men Siping var ikke av særlig betydning før jernbanen mellom Changchun og havnebyen Dalian kom i 1902. Da skjøt befolkningsveksten fart, og økonomien styrket seg under det sørmandsjuriske jernbaneselskaps administrasjon. Så tilkom det et jernbanespor til Baicheng i nordvestre Jilin i 1923, og en annen linje sørover til Tonghua og videre inn i Korea i 1939. En ny by ble bygd etter 1921, og het på den tiden **Ssupingkai**. Etter 1932, under japanernes inntrengen i Mandsjuria, vokste det frem en del landbruksbasert industri, som ølbrygging, oljepressing og kornmølling. Mot slutten av annen verdenskrig ferdigstilte japanerne et raffineri for produksjon av syntetisk petroleum fra kull.

Siping var åsted for en rekke slag under den kinesiske borgerkrigen mellom kinesiske kommunister og kinesiske nasjonalister. Etter krigen var byen temmelig rasert.	

Siping vokste igjen raskt etter den kommunistiske regjeringen kom til makten, og ble etter hvert provinsens tredje største by.

## Administrative enheter
Byprefekturet Siping har jurisdiksjon over 2 distrikter (区 *qū*), 2 byfylker (市 *shì*), ett fylke (县 *xiàn*) og ett autonomt fylke (自治县 *zìzhìxiàn*).

## Samferdsel
### Jernbane
Siping er stoppested på den viktige jernbanelinen Jinghabanen som fører fra Beijing til Harbin via blant annet Tianjin, Tangshan, Shenyang og Changchun.

Hada-banen, en høyhastighetsbane åpnet i 2012, går gjennom området fra Harbin til Dalian.

### Vei
Kinas riksvei 102 går gjennom området. Den begynner i Beijing og fører gjennom provinsene Hebei, Liaoning, Jilin og Heilongjiang. Den er innom byene Qinhuangdao, Shenyang og Changchun underveis til Harbin.

Kinas riksvei 303 går fra Ji'an i Jilin til Xilinhot i Indre Mongolia.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hegang

**Hegang** (forenklet kinesisk: 鹤岗; tradisjonell kinesisk: 鶴崗; pinyin: *Hègǎng*; Wade-Giles: *Hò-kǎng*) er en kinesisk by og by på prefekturnivå i provinsen Heilongjiang i det nordlige Kina. Byen har 1,11 millioner innbyggere.

## Administrative enheter
Hegang byprefektur har jurisdiksjon over 6 distrikter (区 *qū*) og 2 fylker (县 *xiàn*).

## Næringsliv
Hegang er gruvesentrum i et av Kinas viktigste steinkullområder med en anslått produksjon på ca. 10 mill. tonn i året.

31 gruvearbeidere er funnet omkommet etter en gasseksplosjon i en gruve tidlig om morgenen den 21. november 2009 i en kullgruve 10 km utenfor selve byen Hegang ifølge nyhetsbyrået Xinhua.

## Samferdsel
Kinas riksvei 201 begynner i Hegang og fører via blant annet Mudanjiang og Dandong sør til Liaodonghalvøya til Lüshunkou/Dalian.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Zhaotong

**Zhaotong** (kinesisk: 昭通; pinyin: *Zhāotōng*; Wade-Giles: *Chāo-t'ūng*) er en by på prefekturnivå i provinsen Yunnan i det sørlige Kina.

Befolkningen er på ca. 7 millioner innbyggere.

## Administrative enheter
Byprefekturet Zhaotong har jurisdiksjon over ett distrikt (区 *qū*) og 10 fylker (县 *xiàn*).

## Samferdsel
Kinas riksvei 213 løper gjennom området. Den begynner i Lanzhou i Gansu og fører via Chengdu og Kunming til byen Mohan ved grenseovergangen til Laos. 

## Eksterne lenker
*  
* Kart 
* Foto fra Zhaotong i ''Panoramio''
Dali

**Dali** (kinesisk: 大理; pinyin: *Dàlǐ*) er et kinesisk autonomt prefektur i provinsen Yunnan i det sørlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 530&nbsp;000, men hele prefekturet har 3,19 millioner innbyggere. 

Byen ligger ved bredden av Erhaisjøen. Den er kjent for en egen type marmor, *Dali-marmor*, som fremdeles produseres.

## Historie
Dali er den urgamle hovedstad i både bai-kongeriket Nanzhao som hadde sin storhetstid i området omkring 700- og 800-tallene, og kongeriket Dali, som eksisterte fra 937 til 1253. Pathayopprørerne hadde Dali som sitt sentrum mellom 1856 og 1863.

## Administrative enheter
Det autonome prefekturet Dali har jurisdiksjon over ett byfylke (市 *shì*), åtte fylker (县 *xiàn*) og tre autonome fylker (自治县 *zìzhìxiàn*).

## Samferdsel
Kinas riksvei 214 løper gjennom området. Den fører fra Xining i provinsen Qinghai til Jinghong i Yunnan. 

Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.
Zunyi

**Zunyi** (forenklet kinesisk: 遵义; tradisjonell kinesisk: 遵義; pinyin: *Zūnyì*) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Guizhou i det sørlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 401&nbsp;000.

Zunyis befolkning er overveiende hankinesere, men også 36 minoritetsgrupper er representert, deriblant tujia-, miao- og gelaofolkene.

Zunyi er sentralt beliggende i det turistisk severdige området i det nordlige Guizhou, og en av de viktigste historiske og kulturelle sentrene i provinsen. 

Byen har fått mye industri: Metallurgi, kraftverk, bygningsmaterialer, matvareindustri. Byen er også blitt et kommunikasjonsknutepunkt.  

## Administrative enheter
Zunyi består av to bydistrikter,  åtte fylker, to autonome fylker og to byfylker:
*Bydistriktet Honghuagang (红花岗区), 595 km², 500&nbsp;000 innbyggere, sete for lokalregjeringen;
*Bydistriktet Huichuan (汇川区), 709 km², 320&nbsp;000 innbyggere;
*Fylket Zunyi (遵义县), 4&nbsp;104 km², 1,15 millioner innbyggere;
*Fylket Tongzi (桐梓县), 3&nbsp;190 km², 660&nbsp;000 innbyggere;
*Fylket Suiyang (绥阳县), 2&nbsp;566 km², 510&nbsp;000 innbyggere;
*Fylket Zheng'an (正安县), 2&nbsp;595 km², 590&nbsp;000 innbyggere;
*Fylket Fenggang (凤冈县), 1&nbsp;883 km², 420&nbsp;000 innbyggere;
*Fylket Meitan (湄潭县), 1&nbsp;845 km², 470&nbsp;000 innbyggere;
*Fylket Yuqing (余庆县), 1&nbsp;630 km², 280&nbsp;000 innbyggere,;
*Fylket Xishui (习水县), 3&nbsp;128 km², 670&nbsp;000 innbyggere;
*Det autonome fylke Daozhen for gelao- og miaofolkene (道真仡佬族苗族自治县), 2&nbsp;156 km², 320&nbsp;000 innbyggere;
*Det autonome fylke Wuchuan for gelao- og miaofolkene (务川仡佬族苗族自治县), 2&nbsp;773 km², 430&nbsp;000 innbyggere;
*Byfylket Chishui (赤水市), 1&nbsp;801 km², 300&nbsp;000 innbyggere;
*Byfylket Renhuai (仁怀市), 1&nbsp;788 km², 600&nbsp;000 innbyggere.

## Historie og turisme

Det kinesiske kommunistparti har byen på listen over sine «røde pilegrimsmål» ettersom byen var åsted for et viktig møte for Den røde armés polibyrå i revolusjonsårene, under *«[[den lange marsjen]]»* i januar 1935. Som møtested benyttet de byens katolske kirke, bygd i vakker lokal stil.

I 1953 omgjorde regjeringen kirken til et minnesmerke til Mao Zedongs ære, og man renoverte også det hus som han bodde i. Den stedlige katolse sogneprest, fader Xia, fikk som erstatning et stykke land med et hus på. Han ble senere kastet i fengsel. Etter 20 år ble han løslatt og i 1985 fullt rehabilitert, og i 1987 begynte han på byggingen av den nåværende (2004) kirke.

## Samferdsel
Kinas riksvei 210 løper gjennom området. Riksveien begynner i Baotou i Indre Mongolia, fører gjennom Yan'an, Xi'an, Chongqing og Guiyang og ender opp i Nanning i Guangxi.

Kinas riksvei 326 løper gjennom området. Den begynner i  Xiushan i Chongqing og går mot provinsen Guizhou, og ender i Hekou i Yunnan, ved grensen til Vietnam og den vietnamesiske byen Lao Cai.

## Eksterne lenker
* Zunyi: A Famous Historical City
Guiyang

:*Det er også et fylke ved navn [[Guiyang (Chenzhou)|Guiyang]] i naboprovinsen [[Hunan]].*
**Guiyang** (kinesisk: 贵阳; pinyin: *Guìyáng*) er en kinesisk storby og by på prefekturnivå som er hovedstad i provinsen Guizhou i det sørlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 1&nbsp;161&nbsp;000, men hele prefekturet har 3,06 millioner innbyggere.

Guiyang ligger langs hovedveien mellom Kunming og Chongqing. Den er også et jernbaneknutepunkt (siden 1959) og et industrisenter. Her produseres blant annet tekstiler, kunstgjødsel, maskinredskaper, petroleum, gummiprodukter, sement og papir. Viktige kull- og bauxittgruver ligger i nærheten. 

## Administrative enheter

Guiyang består av seks bydistrikter, tre fylker og ett byfylke:
* Bydistriktet Nanming (南明区), 89 km², ca. 490&nbsp;000 innbyggere (2003);
* Bydistriktet Yunyan (云岩区), 68 km², ca. 560&nbsp;000 innbyggere (2003);
* Bydistriktet Xiaohe (小河区), 38 km², ca. 110&nbsp;000 innbyggere (2003);
* Bydistriktet Huaxi (花溪区), 986 km², ca. 320&nbsp;000 innbyggere (2003);
* Bydistriktet Wudang (乌当区), 962 km², ca. 290&nbsp;000 innbyggere (2003);
* Bydistriktet Baiyun (白云区), 260 km², ca. 170&nbsp;000 innbyggere (2003);
* Fylket Kaiyang (开阳县), 2&nbsp;026 km², ca. 420&nbsp;000 innbyggere (2003);
* Fylket Xiuwen (修文县), 1&nbsp;076 km², ca. 290&nbsp;000 innbyggere (2003);
* Fylket Xifeng (息烽县), 1&nbsp;037 km², ca. 250&nbsp;000 innbyggere (2003);
* Byfylket Qingzhen (清镇市), 1&nbsp;492 km², ca. 500&nbsp;000 innbyggere.

## Samferdsel
### Luftfart
Guiyang Longdongbao internasjonale lufthavn betjener byen.

### Vei
Kinas riksvei 320 (G320) går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.

Kinas riksvei 321 deler trasé med G320 på dette avsnittet. Den fører fra Guangzhou i provinsen Guangdong via blant annet Wenzhou og Guilin til Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.

## Eksterne lenker
* 
* Guiyang lokalregjerings hjemmeside
* Guiyang lokalregjerings hjemmeside - engelsk
* Fotos fra Guiyang
Xianyang

**Xianyang** (kinesisk: 咸阳; pinyin: *Xiányáng*) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Shaanxi i det nordlige Kina. 

Befolkningen innenfor grensene anslås (2004) til 1&nbsp;034&nbsp;000. 

Byen ligger like nord for metropolen Xi'an. Prefekturet ligger på Guanzhongsletten.
 
## Historie
Den opprinnelige *Xianyang*, som ligger omtrent der den moderne byen med samme navn er i dag, var oldtidsstaten Qins hovedstad i De stridende rikers tid i kinesisk historie - riket ble regjert fra det store Xianyangpalasset -, og fortsatte som hovedstad under det kortlivede Qin-dynastiet. Byen ligger på nordbredden av elven Wei He. 

Kinas første keiser, Qin Shi Huang, lot bygge et forseggjort mausoleum i nærheten av hovedstaden, med en hær laget av terracotta. Dette og andre storslagne tiltak, som krevde enorme ressurser både hva gjelder arbeidskraft og penger – sammen med dynastiets undertrykkende styremåte – ledet til slutt til Qin-dynastiets og byens undergang.  

Kort tid etter den første keiserens død i 210 f.Kr. brøt det ut flere opprør. I begynnelsen av desember 207 overgav Qin-kongen Ziying seg til opprørslederen Liu Bang. Liu Bang erobret deretter Xianyang, men ble snart tvunget til å overlate den til en annen opprørsleder, Xiang Yu, som hadde en mye større hær enn Liu Bang. Xiang Yu drepte så Ziying og brente ned Xianyang. I denne brannen gikk hele det kongelige bibliotek tapt, blant annet de eneste utgavene av mange såkalt "forbudte bøker". 

Etter at han til slutt hadde nedkjempet Xiang Yu, bygde Liu Bang i 202 en ny by i nærheten av den gamle Xianyang og kalte den Chang'an. Dette var 28 kilometer unna på motsatt side av Wei-elven. Chang'an som ble så hovedstad for Det vestlige Han-dynasti. Chang'an ligger nå i den nordvestre delen av den moderne byen Xi'an.

## Administrative enheter
Byprefekturet Xianyang har jurisdiksjon over 3 distrikter (区 *qū*), ett byfylke (市 *shì*) og 10 fylker (县 *xiàn*). 

## Kulturminner
På Xianyang-prefekturets områder ligger en rekke av Kinas nasjonalt klassifiserte anerkjente kulturminner, som 
das Shunlingmausoleet og palasset i hovedstaden for staten Qin (i bydistriktet Weicheng). 

I bydistriktet Weicheng er dessuten mausoleet Han Yang Ling (汉阳陵) for Han-keiseren Jingdi, dessuten Changling-mausoleet, det Tang-tidige gravanlegg Xing Ning Ling (兴宁陵), den Ming-tidige nordlige jernpagode, og Xianyangs konfuciustempel.

I bydistriktet Qindu ligger ruinene av Shahe-broen (fra Qin- og Han-tiden).

I bydistriktet Yangling ligger Tailing-mausoleet for Sui-keiseren Wen.

## Samferdel
I Xianyang stanser togene på Longhaibanen, Kinas viktigste jernbanelinje i øst-vest-retning, som løper fra Lianyungang til Lanzhou via blant annet Xuzhou, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.

Kinas riksvei 312 løper gjennom området. Den fører fra Shanghai og ender ipå grensen mot Kasakhstan, og passerer blant annet Suzhou, Nanjing, Hefei, Xinyang, Xi'an, Lanzhou, Jiayuguan og Ürümqi.

## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens hjemmesider
* Bymuseet og kort byhistorie
* Byportrett
* Byportrett
* Han Yang Ling-museet
Baoji

**Baoji** (kinesisk: 宝鸡; pinyin: *Bǎojī*, eller **Paoki** eller **Pao-chi**) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Shaanxi i det nordlige Kina. Befolkningen anslås (2005) til 3,68 millioner. 

Prefekturet ligger på Guanzhongsletten. Det ligger vest i provinsen og inn mot naboprovinsen Gansu, ved Longhai-jernbanen, og har siden åpningen av jernbaneforbindelsen til Chengdu i naboprovinsen Sichuan i 1957 vært et viktig jernbaneknutepunkt for det nordvestre Kina. 

Baoji er en raskt voksende industriby med tekstil-, maskin- og kjemisk industri.

## Historie
En rekke arkeologiske funnsteder fra Longshankulturen ligger nord for elven Wei nær Silkeveien.

Baoji ble grunnlagt tidlig under Tangdynastiet. 

I Baoji ligger Famen Si-tempelet som er hvilested for et av Buddhas fingerbein. Området Baoji var også hjemsted for legendeskikkelsen Yandi, en av Han-Kinas forfedre. Hans grav er sør i selve byen og hans tempel i nord. Ca 20&nbsp;km utenfor Baoji ligger Zhuge Liangs minnetempel som stammer fra de tre rikers tid. Tai Bai Shan har en del rester av veier bygd i de tre rikers tid; de er nå uframkommelige. Dette var veier som ble til ved at man bygde trebroer av planker som ble festet i fjellveggen. Sør for Baoji finnes begynnelsen på en slik plankevei gjennom Qinlingfjellene.

## Administrative enheter
Byprefekturet Baoji har jurisdiksjon over 3 distrikter (区 *qū*) og 9 fylker (县 *xiàn*). 

## Samferdel
### Jernbane
I Baoji stanser togene på Longhaibanen, Kinas viktigste jernbanelinje i øst-vest-retning, som løper fra Lianyungang til Lanzhou via blant annet Xuzhou, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.

Baoji-Chengdu-jernbanen løper fra Baoji til Chengdu i Sichuan.

### Vei
Kinas riksvei 310 går gjennom området. Denne viktige trafikkåren begynner i Lianyungang i Jiangsu, går vestover og ender i Tianshui i provinsen Gansu. Den går innom større byer som Xuzhou, Shangqiu, Kaifeng, Zhengzhou, Luoyang og Xi'an.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Baojis hjemmesider
* Baoji Tourism Bureau
* Baoji News Network
Baotou

**Baotou** (Forenklet kinesisk: 包头; tradisjonell kinesisk: 包頭; pinyin: *Bāotóu*; mongolsk: ; transkripsjon: *Buɣutu*) er en by på prefekturnivå i den autonome region Indre Mongolia (Neimenggu) i det nordlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 1&nbsp;227&nbsp;000, men hele prefekturet har 1.96 millioner innbyggere. 

Baotou ligger ved Huang He (Den gule flod) og har en stor elvehavn. Den har jernbaneforbindelse med Beijing, Lanzhou, Mongolia og Russland. Byen ble kraftig industrialisert på 1960-tallet. Det er jern- og kullgruver i nærheten, og byen har et integrert jern- og stålverk så vel som sukkerraffinerier, tekstilfabrikker og produksjon av motorkjøretøy, kjemikalier, gjødsel og aluminium. 

Det kan fremdeles sees rester av Den kinesiske mur i dette området.

## Historie
Området som nå kjennes som Baotou var fra tidlig av befolket av nomader, for det meste av mongoler. Mot slutten av Handynastiets tid ble krigeren Lü Bu født i det som nå er distriktet Jiuyuan i Baotou. 

Sammenlignet med hovedstaden Hohhot ble Baotou bygd relativt sent. Den fikk ikke bystatus før i 1809. 

En jernbane til Beijing ble anlagt i 1923, og dette satte i gang byens industriutbygging. En tysk-kinesisk joint venture bygde i 1934 Baotou lufthavn og begynte med ukentlige flyvninger til Ningxia og Lanzhou.

Da den unge Owen Lattimore besøkte Baotou i 1925, var den fremdeles *a little husk of a town in a great hollow shell of mud ramparts, where two busy streets made a traders' quarter*, men et viktig jernbaneendepunkt. Ull og skinn fra Qinghai og Gansu ble bragt ned med elveflåter og båter med Huanghe fra Lanzhou, og sendt videre fra Baotou med jernbane østover, særlig til eksporthavnen Tianjin. Elvetransporten var enveis, fordi elvestrykene gjorde at handelsvarer på båtene på oppturen ville bli for vanskelig. For å reise fra Baotou tilbake til Lanzhou eller Yinchuan dro man med kjerre og kamel. Det var også karavaneveier fra  Baotou til Ordos og Alxa.

Baotou kom under kommunistisk kontroll den 19. september 1949. Baotou ble et viktig industrisentrum, særlig for stålproduksjon.

## Administrative enheter

Byprefekturet Baotou har jurisdiksjon over 7 distrikter (区 *qū*), ett fylke (县 *xiàn*) og 2 bannere (旗 *Qí*). 

## Samferdsel
Kinas riksvei 110 løper gjennom området. Den begynner i Beijing og passerer gjennom Zhangjiakou, Jining, Hohhot og Baotou til den ender i Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui. 

Kinas riksvei 210 begynner i Baotou og fører sørover gjennom Yan'an, Xi'an, Chongqing og Guiyang og ender opp i Nanning i Guangxi. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hohhot

**Hohhot** (kinesisk: 呼和浩特; pinyin: *Hūhéhàotè*; mongolsk:; transkripsjon: *Kökeqota*) er en kinesisk storby og by på prefekturnivå som er hovedstad i den autonome region Indre Mongolia  (Neimenggu) i det nordlige Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2004) til 763&nbsp;000, men hele prefekturet har 2&nbsp;004&nbsp;000 innbyggere. 

Hohhot ligger i et område rikt på naturressurser, som kull, grafitt, marmor, bentonitt, kaolin, bly og sink. Det er også et rikt landbruk i området. 

## Administrative enheter

Byprefekturet Hohhot har jurisdiksjon over 4 distrikter (区 *qū*), 4 fylker (县 *xiàn*) og ett banner (旗 *qí*). 

## Historie
Byen ble grunnlagt i 1581 etter initiativ av Altan Khan (1507–1582), en etterkommer i 17. generasjon av Djengis Khan.

## Samferdsel
Hohhot er et viktig trafikknutepunkt. 

### Luftfart
Indre Mongolias største lufthavn, Hohhot Baita internasjonale lufthavn, ligger her.

### Jernbane
Beijing&ndash;Baotou, Hohhot&ndash;Taiyuan og Hohhot&ndash;Lanzhou-jernbanelinjene knyttes sammen i denne byen.

### Vei
Kinas riksvei 110 løper gjennom området. Den begynner i Beijing og passerer gjennom Zhangjiakou, Jining, Hohhot og Baotou til den ender i Yinchuan i den autonome region Ningxia Hui. 

Kinas riksvei 209 begynner i Hohhot, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.
## Eksterne lenker
*
Haikou

:**''Haikou** har også andre betydninger.*
*'Haikou** ([[kinesisk]]: 海口; [[pinyin]]: ''Hǎikǒu'') er en [[by på prefekturnivå]] som er hovedstad i øyprovinsen [[Hainan]] i det vestlige [[Folkerepublikken Kina|Kina]]. Befolkningen innen prefekturgrensene anslås ([[2005]]) til 1,71 mill. innbyggere.

== Historie ==


Byens historie går tilbake til [[Han-dynastiet]]s tid. Under [[Tang-dynastiet]] og [[Song-dynastiet]] var Haikou det viktigste forbindelsesleddet mellom Hainan og fastlandet. 

I [[1988]] ble byen erklært til hovedstad for provinsen Hainan. Det har bidratt til byens utvikling fra en liten grensehavn til en moderne storby.

== Kulturminner ==
''De fem embedsmenns tempel'' (五公祠, ''Wugongsi'') er et tempel ble bygd på [[Mingdynastiets tid]] til minne om de fem fremtredende embedsmenn [[Li Deyu]] (李德裕), [[Li Gang]] ( 李纲), [[Li Guang]] ( 李光), [[Zhao Ding]] (赵鼎) og [[Hu Quan]] (胡诠). De fem hadde til felles at de var blitt forvist til Hainan i [[Tangdynastiets tid|Tang]]- eller [[Songdynastiets tid]]. Det ble i 2001 tiføyd på [[Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner]]. 

== Administrative enheter ==
**Bydistriktene''' 
* Longhua, Xiuying, Qiongshan og  Meilan.

## Samferdsel
### Fly
Byen betjenes av Haikou Meilan internasjonale lufthavn.

### Vei
Kinas riksvei 223 løper gjennom området. Den begynner i Haikou i nord og følger Hainans østkyst og ender sør i byen Sanya.

Kinas riksvei 224, den sentrale veiforbindelse tvers over Hainan, begynner i Haikou og ender i Sanya i sør. 

Kinas riksvei 225, den vestlige halvdel av ringveien rundt Hainan, løper fra Haikou i nord via Danzhou og Dongfang til Sanya i sør.

## Eksterne lenker
* 
* Lokalregjeringens hjemmesider
* Detaljert info om Haikou 
* Haikou Free Trade Zone webside
* Kart over Haikou Free Trade Zone
* Haikou (tysk infoside)
Zaozhuang

**Zaozhuang** (kinesisk: 枣庄; pinyin: *Zǎozhuāng*) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Shandong ved Kinas kyst mot Gulehavet. Befolkningen anslås (31. desember 2001) til 883&nbsp;000 innbyggere. 

Byen er mange århundrer gammel. 

## Administrative enheter
Zaozhuang består av fem bydistrikter og ett byfylke:
*Bydistriktet Shizhong (市中区), 375 km², 490&nbsp;000 innbyggere;
*Bydistriktet Xuecheng (薛城区), 507 km², 470&nbsp;000 innbyggere;
*Bydistriktet Yicheng (峄城区), 627 km², 360&nbsp;000 innbyggere;
*Bydistriktet Tai'erzhuang (台儿庄区), 538 km², 290&nbsp;000 innbyggere;
*Bydistriktet Shanting (山亭区), 1&nbsp;018 km², 470&nbsp;000 innbyggere;
*Byfylket Tengzhou (滕州市), 1&nbsp;485 km², 1,57 mill. innbyggere.

## Samferdsel
### Jernbane
Beijing-Shanghai høyhastighetstog har stoppested her.
Zaozhuang ligger også på jernbanelinjen JingHu (Beijing-Shanghai)

### Vei
Kinas riksvei 206 løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.

## Eksterne lenker
*
Weifang

**Weifang** (kinesisk: 潍坊, pinyin: *Wéifāng*) er en by på prefekturnivå i provinsen Shandong ved Kinas kyst mot Gulehavet. Befolkningen anslås (2001) til 8,5 mill. innbyggere. 

## Administrative enheter
Weifang består av fire bydistrikter, to fylker og seks byfylker:
* Bydistriktet Weicheng (潍城区), 290 km², 370&nbsp;000 innbyggere, lokalregjeringens sete;
* Bydistriktet Hanting (寒亭区), 786 km², 350&nbsp;000 innbyggere;
* Bydistriktet Fangzi (坊子区), 336 km², 240&nbsp;000 innbyggere;
* Bydistriktet Kuiwen (奎文区), 189 km², 460&nbsp;000 innbyggere;
* Fylket Linqu (临朐县), 1&nbsp;833 km², 860&nbsp;000 innbyggere;
* Fylket Changle (昌乐县), 1&nbsp;101 km², 600&nbsp;000 innbyggere;
* Byfylket Anqiu (安丘市), 1&nbsp;929 km², 1,1 mill. innbyggere;
* Byfylket Changyi (昌邑市), 1&nbsp;810 km², 680&nbsp;000 innbyggere;
* Byfylket Gaomi (高密市), 1&nbsp;603 km², 850&nbsp;000 innbyggere;
* Byfylket Qingzhou (青州市), 1&nbsp;569 km², 900&nbsp;000 innbyggere;
* Byfylket Zhucheng (诸城市), 2&nbsp;183 km², 1,06 mill. innbyggere;
* Byfylket Shouguang (寿光市), 2&nbsp;200 km², 1,06 mill. innbyggere.

## Historie
Weifang hadde bosetting allerede 5000 år før Kristus. Under Xia- og Shang-dynastiene hadde lokale konger området som len. Under «Vår- og høst-perioden» (770-476 f.Kr.) og «Krigerstatenes periode» (475-221 f.Kr.) var Weifang del av statene Qi og Lu. Qingzhou av Weifang var også en by av stor militærhistorisk betydning. 

Denne lange historien har satt sine spor i Weifang: Ruiner, eldgammel arkitektur, litoglyffer, gamle statuer. 

Etter Qing-dynastiets Qianlong-år har Weifang gjaldt som et nordlig motstykke til Suzhou hva gjelder håndverkerkunst og brukskunst.

## Drager

Weifang er kjent for håndlagede og maskinelt produserte drager.  Weifang er også Kinas største produsent av drager. Hvert år arrangeres det her en internasjonal dragefestival.

## Samferdsel
### Jernbane
Jiaojibanen, en jernbanestrekning som løper vest-øst i Shandong mellom Jinan og Qingdao, har stoppested i Weifang. 

Qingdao-Taiyuan høyhastighetstog stanser her på sin vei fra Qingdao til Taiyuan.

### Vei
Kinas riksvei 206 løper fra kystbyen Yantai til kystbyen Shantou i provinsen Guangdong. Den løper gjennom provinsene Shandong, Jiangsu, Anhui, Jiangxi og til slutt Guangdong.

Kinas riksvei 308 løper gjennom området. Den begynner i Qingdao i Shandong og fører via Jinan til  Shijiazhuang i Hebei.

## Eksterne lenker
* 
* Lokalregjeringens hjemmesider
* Official website of the Weifang International Kite Festival  
* Yangjiabu Nianhua
* Weifang Medical University students website
*  Weifang News
*  Weifang Information
*  Weifang Binhai
Dongying

:*[[Dongying (Dongying)|Dongying]] er også et bydistrikt i byprefekturet av samme navn.*

**Dongying** (kinesisk: 东营 ; pinyin: *Dōngyíng*) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Shandong ved Kinas kyst mot Gulehavet. Befolkningen anslås (31. desember 2001) til 518&nbsp;000 innbyggere. 

Dongying ligger i Den gule flods elvedelta, som er designert som en særlig sone for økonomisk utvikling. Området omfatter en viktig del av Kinas nest største oljeområde, Shenglifeltet.

## Administrative enheter
Administrativt består Dongying av to bydistrikter og tre fylker :

*Bydistriktet Dongying (东营区), 1&nbsp;155 km², ca. 570&nbsp;000 innbyggere;
*Bydistriktet Hekou (河口区), 2&nbsp;139 km², ca. 200&nbsp;000 innbyggere;
*Fylket Kenli (垦利县), 2&nbsp;204 km², ca. 210&nbsp;000 innbyggere;
*Fylket Lijin (利津县), 1&nbsp;287 km², ca. 290&nbsp;000 innbyggere;
*Fylket Guangrao (广饶县), 1&nbsp;138 km², ca. 480&nbsp;000 innbyggere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*