open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Banchory

**Banchory** (skotsk-gælisk: *Beannchar*; skotsk: *Banchry*) er en by (*[[Bystatus#Engelsktalende land|town]]*) i regionen Aberdeenshire i Skottland. Byen har historisk status som burgh. Den ligger rundt 29 km vest for Aberdeen, nær der hvor elven Feugh møter elven Dee.

I henhold til folketellingen i 2011 har byen en befolkning på 7 342 innbyggere, beregnet til 7 560 for 2014. Beregningen for 2020 har 7440 innbyggere, noe som antyder at befolkningstallet er relativt stabilt.

## Forhistorie og arkeologi
I 2009 oppdaget en bonde en kort hellekistegrav øst for byen. Arkeologer ble tilkalt for å grave den ut og gjøre sine undersøkelser. De kunne slå fast at graven tilhørte klokkebegerkulturen. Karbondatering graven til en gang mellom 2330–2040 f.Kr. Stabil isotopanalyse av de menneskelige levningene indikerte at hen vokste opp på basalt geologi, som det er i regionen, eller på bergarten kritt, noe som betyr at de enten var lokale eller kunne ha kommet fra et annet sted, som Yorkshire. Restanalyse av en keramikkgryte som funnet i graven viste at den hadde inneholdt enten smør eller melk.

## Historie

Stedsnavnet antas å være avledet fra en tidlig kristen bosetning grunnlagt av sankt Ternan. Det hevdes at Ternan var en tilhenger av sankt Ninian. Tradisjonen, i mangelen av sikre historiske kilder, hevder at han etablerte sin bosetning ved elven Dee i hva som senere ble kirkegården til middelalderens sogn Banchory-Ternan. Landsbyen og sognet beholdt sitt navn fram til 1970-tallet. Den opprinnelige gæliske formen er bortimot identisk til det til Bangor i Nord-Irland, og med samme betydning og et sete for kloster.

Relikvier knyttet til sankt Ternan ble bevart av arvelige voktere ved Banchory fram til den skotske reformasjonen. To tidlige kristne korsplater bevart i eller i nærheten av den gamle kirkegården på stedet for den tidlige kirken. Det ene er bygget inn i eller nær den gamle kirkegården, og viser to kors utskåret i en slitt lyserød granittplate. Den andre er et ringmerket kors i relieff bygget inn i veggen mot hovedveien utenfor kirkegården.

## Referanser


## Eksterne lenker

* 
* Visit Banchory – Gateway to Royal Deeside
* Banchorys samfunnsnettsted 
*Banchory Community Football Club
* Banchory i tall for 2014 (PDF), *Aberdeenshire Council*
UTC+07.30

**UTC+07.30** er en tidssone som ble brukt som sommertid og senere også som standardtid i Singapore. Mellom 1941 og 1942, før den japanske okkupasjonen av Singapre, og fra 1945 til 1970, etter okkupasjonen, brukte Singapore UTC+07.30 som sin sommertid. I 1970 bestemte Singapore at UTC+07.30 skulle være Singapore standardtid. Fra 1982 har UTC+08.00 vært Singapore standardtid.
Vest-Makedonia

**Vest-Hellas** (gresk: Δυτική Μακεδονία, *Dytiki Makedonia*) er en av tretten periferier i Hellas. Den er delt inn prefekturne: Florina, Grevena, Kastoria og Kozani.

## Geografi
Periferien ligger nordvest i landet og grenser til periferiene Sentral-Makedonia i øst, Thessalia i sør, Ípiros i vest, i tillegg til statene Nord-Makedonia og Albania i nord. Mye av Vest-Makedonia er fjellendt, noe en også ser i fordelingen av befolkningen, som er omtrent 300&nbsp;000 innbyggere. De fleste innbyggere bor i jordbruksområdene. Hovedstaden Kozani har nesten 50&nbsp;000 innbyggere. Andre byer er Ptolemaida (32&nbsp;775), Grevena (16&nbsp;704), Florina (14&nbsp;318) og Kastoria (13&nbsp;959).

De største byene i hvert prefektur, ifølge folketellingen i 2001:

## Økonomi
70% av strømproduksjonen i landet blir produsert i Vest-Makedonia, og i tillegg er gruvedrift en viktig næring. De siste årene har turismen blitt viktigere, særlig om vinteren. Vest-Makedonia er den eneste greske periferien uten kyst, men har mange innsjøer, fjell, vakre landsbyer og to store skisentre i Florina (Vigla) og Grevena (Vasilitsa).

## Galleri

View of kozani.jpg|Kozani
sakoulevas.jpg|Florina
Kastoria2 200704.JPG|**Kastoria** - Orestiadasjøen
Mamatsios.jpg|Klokketårnet Aghios Nikolaos i **Kozani**
Mouseiokoz.jpg|**Kozani** - Det naturhistoriske museumet
Florina (City) Greece - Semi-Aerial View.JPG|Sletta og byen **Florina**


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Balmedie

**Balmedie** (Skotsk gælisk: **Baile Mheadhain**) er en landsby (*[[Landsby#Landsbyer i engelsktalende land|village]]*) i regionen Aberdeenshire i Skottland. 

Ved folketellingen i 2001 hadde Balmedie 1&nbsp;653 innbyggere.
 
I 2006 ble folketallet estimert til 2&nbsp;230 innbyggere.


## Referanser
Erlend Bratland

**Erlend Bratland** (født 1991) er en norsk sanger som ble kjent da han vant TV-konkurransen *[[Norske Talenter]]* i 2008.

13 år gammel stilte Bratland opp i musikalen *[[Oliver]]* med det lokale Blandakoret på Husnes. Han var deretter med i en oppsetting av *Chess* på Bømlo. Bratland har også utmerket seg i Ungdommens Kulturmønstring (UKM), der han gikk til landsmønstringen i 2007, og Talent Haugaland.

Erlend Bratland stilte opp på audition i Bergen i forbindelse med talentkonkurransen *[[Norske Talenter]]*. I semifinalen sang Bratland sangen «Nella Fantasia» og vant den siste av de fem semifinalene. I finalen valgte han sangen «Lost» av Anouk og vant finalen med 36 % av stemmene.

Etter seieren i *[[Norske Talenter]]* ble Bratland plukket ut til å reise rundt om i Norge i forbindelse med *Idol-turné* sommeren 2008 sammen med tidligere *[[Idol]]*-deltakere som Glenn Lyse, Bjørn Johan Muri og Kim Rune Hagen. 

Bratland begynte like etter seieren in 2008 å spille inn sin første singel, en versjon av sangen «Lost», for plateselskapet Sony BMG som fikk 4. plass på VGs singelliste og 1. plass på VG-lista Topp 20. I 2008 ga han ut debutalbumet *True Colors*. For albumet ble han nominert til årets nykommer under Spellemannprisen 2008, mens «Lost» ble nominert til årets hit.

Etter lengre tid borte fra rampelyset vendte Erlend Bratland tilbake høsten 2014 med balladesingelen og musikkvideoen «Silent Sister». I mars 2015 oppnådde han på andreplass i Melodi Grand Prix med sangen «Thunderstruck», som han skrev sammen med Linnea og Joy Deb. I 2019 var han tilbake i Melodi Grand Prix med sangen «Sing for You». men ble slått ut i første runde.

## Diskografi

;Album

;Singler

;Medvirkning
* 2008: *[[Norske talenter]]* (vinner)
* 2015: *[[Melodi Grand Prix]]* (2. plass)
* 2019: *Melodi Grand Prix*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Erlend Bratland hos MySpace
* Erlend Bratlands hjemmeside
Baarle

**Baarle** er en by som Nederland og Belgia deler mellom seg. Den belgiske delen av byen hører under provinsen Antwerpen. Byen har litt over 2000 innbyggere.

Grensene i denne byen er svært komplisert. Belgia kontrollerer tolv atskilte deler av byen som alle er enklaver i Nederland, hvorav Nederland igjen kontrollerer syv enklaver inne i de belgiske enklavene. Noen hus ligger delvis i begge land. Det brukes i disse tilfeller en*voordeurregel* (nederlandsk: «fordørsregel») som sier at adressen regnes til det land som husets fordør er plassert i. Husnummerskiltene har et flagg, så man kan se hvilket land huset ligger i.

## Se også
* Baarle-Hertog, den belgiske kommunen
* Baarle-Nassau, den nederlandske kommunen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bankfoot

**Bankfoot** er en landsby (*[[Landsby#Landsbyer i engelsktalende land|village]]*) i regionen Perth and Kinross i Skottland. 

Ved folketellingen i 2001 hadde Bankfoot 1&nbsp;136 innbyggere.
 
I 2006 ble folketallet estimert til 1&nbsp;250 innbyggere.

Bankfoot ligger sør for elven Tay, ca. tolv kilometer nord for Perth og ti kilometer sør for Dunkeld.


## Referanser
Herbert Morris

**Herbert Roger Morris** (født 16. juli 1915, død 22. juli 2009) var en amerikansk roer som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Morris ble olympisk mester i roing under OL 1936 i Berlin. Han var med på den amerikanske åtteren som vant foran en italiensk båt. Det amerikanske laget var sammensatt av roerne fra University of Washington. Mannskapet var roerne; Morris, Charles Day, Gordon Adam, John White, James McMillin, George Hunt, Joseph Rantz, Donald Hume og Robert Moch som var styrmann.  
  
## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  **Gull** i roing, åtter  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Trick-Trick

**Christian Mathis**, bedre kjent som **Trick Trick**, er en amerikansk rapartist. Han er blant annet kjent for sitt samarbeid med Eminem på sin første singel "Welcome 2 Detroit".

## Album
* 2005: *The People VS. Trick Trick*
* 2008: *The Villain*

## Eksterne lenker
* 
*
Banff (Skottland)

**Banff** (skotsk-gælisk: *Banbh*) er en by (*[[Bystatus#Engelsktalende land|town]]*) i regionen Aberdeenshire i Skottland. Banff ligger ved østkysten av Skottland på sørsiden av Moray Firth og ved bukten av samme navn. Den ligger vest for utløpet av elven Deveron, nabybyen Macduff øst for elven har praktisk talt vokst sammen. Banff har historisk status som kongelig burgh, og var inntil 1975 administrasjonssenter for det tradisjonelle grevskapet Banffshire.

Ved folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 4 082 innbyggere, beregnet til 4 110 i 2014.

## Etymologi
Opprinnelsen til byens navn er usikker. Det kan være avledet fra skotsk-gælisk *banbh* i betydningen «grisunge»; *buinne*, «en elv»; eller en sammentrekning av *Bean-naomh* i betydningen «hellig kvinne» (som reflektert i burghens våpenskjold som avbilder jomfru Maria). Den skotske forskeren på toponymi, William J. Watson, skrev at «Det er riktig at Banff er *Banb* i *Book of Deer* og *Banbh* på moderne gælisk — stavelse. På den annen side, *banbh*, en sugende gris, er ikke egnet — man kan si at det er umulig — som et navn på et sted eller distrikt.»

## Referanser


## Eksterne lenker
* COAST-festivalen
* En samling historiske kart av Banff fra 1590-tallet og framover , *National Library of Scotland*
Edvard Solheim

**Edvard Anderson Solheim** (1891–1989) var en bilmekaniker, bussjåfør og politiker (Ap) fra Breim i Gloppen kommune. Han var møtende vararepresentant til Stortinget fra 1956–1957.

## Liv og virke
Solheim ble født på Breim som sønn av vognmaker Anders Lasseson Solheim (1848–1940) og Johane Jakobsdotter Førde (1858–1900) 

Han tok sertifikat på bil i 1916 og var året etter sjåfør på bussruta Oppstryn&ndash;Geiranger&ndash;Otta. I 1918 tok han over vognverkstedet, *Solheims Verkstad*, etter sin far, Anders J. Solheim på Sandane. Solheims Verkstad ble etablert i 1898 som vognverksted for hestevogner, men med Edvard Solheims overtakelse ble det gjort om til bilverksted. Senere sto Solheim også for bygging av busser her. Det ble bygget ni busser i tidsrommet 1948 til 1953. Solheim lot deretter det nyetablerte selskapet Sandane Karosserifabrikk leie lokalene. 

Solheim var også leder for bilreparasjonen ved Firda Billag fra 1921 til 1958. 

Solheim var politisk aktiv for Arbeiderpartiet, stiftet lokallaget Gloppen Arbeiderparti i 1927 og satt i kommunens kommunestyre og formannskap. Han var medlem av Kringkastingsrådet fra 1949 til 1959. Han var vararepresentant til Stortinget i årene 1934 til 1961. I perioden 1954 til 1957, ble Solheim fast representant fra 1956 til 1957 etter at representanten Ivar Norevik fra Høyanger døde. 

## Se også
* Liste over stortingsrepresentanter fra Gloppen kommune
* Liste over stortingsrepresentanter 1954–1957
## Referanser
Rakim

**William Michael Griffin**, bedre kjent som **Rakim Allah**, er en amerikansk rapper, kjent som halvparten av duoen Eric B. & Rakim.

## Tidlig liv
Han er nevø av den amerikanske R & B-sangerinne og skuespillerinne Ruth Brown. Rakim vokste opp i Wyandanch, New York, der han utviklet mye av sitt talent. Rakim ble involvert i New York sin hiphop-scene i ung alder. Eric B brakt Rakim til Marley Marl hus for å spille inn "Eric B. is president." Marley og MC Shan personlig visste Eric. Men de visste ikke at Rakim, som nettopp var ferdig me high school på den tiden, var på vei til college, men sluttet for å spille inn sammen med Eric B. Når Rakim fylte 16, ble han med i The Nation of Gods and Earths (også kjent som den 5 Percent Nation), der endret han navnet til Rakim Allah.

## Med Eric B.
I 1986 begynte Rakim begynte å arbeide med den New York-basert produsenten Eric B. Duoen kjent som Eric B & Rakim har siden blitt betraktetet som en av de mest innflytelsesrike hiphop-gruppene noensinne.
Duoen første singel, "Eric B. Is President" var en suksess og fikk duoen platekontrakt med Island Records. Duoens neste singel "I Know You Got Soul" sparked tidlig debatt om lovligheten av uautorisert sampling etter at James Brown saksøkte dem for å ha brukt hans musikk. Gruppens første hele album, Paid in Full, ble utgitt i 1987.

## Solokarriere
Eric B. & Rakim brøt opp i 1992 etter å ha lanseret 3 album. På grunn av juridiske ueningheter over avgifter ga ikke Rakim ut et eneste på fem år. Han returnerte i 1997 med The 18th Letter, som inkluderte en Greatest Hits plate med tittelen The Book of Life.  I 1999 ga Rakim ut Albumet The Master.

I 2000 ble Rakim signert til Dr. Dre sitt plateselskap Aftermath Entertainment. Der holt han på å spille inn et album som skulle hete Oh, My God. Albumt ble ikke gitt ut begrunnet ueningheter mellom han og Dr. Dre.

Rakim ble engasjert i en sak med reggaeton utøver RKM (tidligere Rakim) om bruk av navnet "Rakim". Rakim vant til slutt Rettighetene til navnet.

## Album
* 1997: *[[The 18th Letter|The 18th Letter/The Book Of Life]]*
* 1999: *[[The Master]]*
* 2009: *[[The Seventh Seal]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
John Charles

**William John Charles** (1931–2004) var en walisisk fotballspiller, kjent som spiller for Leeds United AFC og Juventus på 1950- og 1960-tallet. Mange mener han var en av de beste spillerne noensinne fra Storbritannia. Hans favorittposisjon på banen var spiss, men han kunne brukes nær sagt hvor som helst. Han ble innvalgt i English Football Hall of Fame i 2002.

## «Den snille kjempen»
Han fikk aldri en eneste advarsel, ikke et eneste gult kort og ble aldri utvist. Hans fotballfilosofi gikk ut på å alltid gjøre sitt beste uten å skade andre. I Italia og England ble han kalt *Il Gigante Buono* og *The Gentle Giant* – «den snille kjempen».

## Karriere
Han startet spillerkarrieren i Swansea City som ungdom, men ble raskt oppdaget av Leeds United AFC. Etter ni år i Leeds, ble han i 1957 solgt til Juventus i Torino i Italia for daværende overgangsrekord på 65 000 pund. På sine fem år i Juventus vant han Serie A tre ganger og den italienske cupen to ganger og i 1997 ble han av Juventus' supportere valgt til den beste utlending som hadde spilt for klubben.

Charles vendte så tilbake til Leeds United i 1962, men fikk problemer med å omstille seg til den engelske fotballen igjen. Han dro så tilbake til Italia for å spille for AS Roma, men etter en god innledning ble han skadet og forlot landet til fordel for hjemlandet Wales og klubben Cardiff City FC.

## Senere år
John Charles ble så spillende manager for Hereford United FC og var det i fem år før han i 1971 gikk til Merthyr Tydfil FC, igjen som spillende manager. Han la opp som aktiv i 1974 etter 26 år som profesjonell fotballspiller. Senere var han blant annet i Canada, der han var leder i klubben Hamilton Steelers før han flyttet til Yorkshire i England der han livnærte seg som pub-eier i mange år. Han fikk på sine eldre dager diagnosen Alzheimers sykdom.

Charles var kommandør av Order of the British Empire.

## Meritter
* **Serie A**: mester i 1958, 1960 og 1961 med Juventus
* **Coppa Italia**: vinner i 1959 og 1960 med Juventus
* **Welsh Cup**: vinner i 1964 og 1965 med Cardiff City
* **Årets spiller i Italia**: 1958

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil i den engelske fotballens Hall of Fame
* UEFA.com - Wales' Golden Player
* John Charles - A True Leeds United Legend - LeedsUnited.com
* Leeds United Fan Club – John Charles
* John Charles i Wales Video Gallery
Hesteinfluensa

**Hesteinfluensaen** forårsakes av to typer virus. Viruset har noen likheter med influensaen mennesker rammes av. Hester i alle aldre kan bli angrepet av viruset, men det er som oftest unghester som blir angrepet av viruset. Dette er fordi de ikke har blitt vaksinert så mye. Fra hesten er blitt smittet til den blir syk, går det cirka 2-5 dager. Hesteinfluensaen er veldig smittsom. Sykdommen starter med at hesten får høy feber og vil etter hvert begynne å hoste. Nesen begynner å renne, matlysten forsvinner og hesten blir slapp og viser tegn på smerter i musklene. Sykdomstilfeller kan vare fra 14 dager og opptil 6 måneder. Ved noen tilfeller kan hesten utvikle lungebetennelse, noe som er svært farlig, det kan til og med føre til død. Ettersykdommer kan komme i ettertid, derfor er det veldig viktig at hesten får ta det med og ro og ikke blir brukt i arbeid før den er helt friskmeldt.

Hesteinfluensa er en meldepliktig sykdom, derfor må alle som har mistanke om at hesten deres kan være smittet varsle veterinær. Hesten og stallen blir isolert. Det vil bli tatt blodprøver hver fjortende dag for å stille riktig diagnose. Selve virusinfeksjonen kan ikke behandles, men infeksjoner som kommer underveis eller etter virusinfeksjonen kan behandles. Det blir behandlet med antibiotika. Hesten må få mye ro og hvile i sykdomsperioden. Dersom en hest på stallen din er smittet, så må man holde seg unna andre staller for å unngå spredning av viruset.

Eneste muligheten for å hindre at en hest blir skikkelig syk dersom den blir smittet av viruset, er å vaksinere hesten. Dersom hoppen er vaksinert, må føllet vaksineres rundt 5 måneders alder. Da blir det gitt to vaksiner med 4-6 ukers mellomrom. Deretter gis det en grunnvaksine etter 6 måneder. etter det revaksineres hesten hver 6-9 måned. Dersom hoppen ikke er vaksinert, må føllet få sin første vaksine når det er 3 måneder. Etter det følges vaksinene i samme intervaller som føll under vaksinerte hopper. Ved stor fare for smitte anbefales det å vaksinere hesten med tre måneders mellomrom.

## Referanser


## Se også
* Menneskeinfluensa
* Lov om vern mot smittsomme sykdommer
* Fugleinfluensa
* Svineinfluensa
Evangeliekirken Bergen

**Evangeliekirken Bergen** var en kristen frikirkelig menighet på Kronstad, i Bergen, i Hordaland. Menigheten var opprinnelig tilsluttet Maran Ata bevegelsen, men ble senere tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Evangeliekirken Bergen ble stiftet i 1961.

I 2022 gikk den inn i menigheten Jesusfellesskapet. Evangeliekirken hadde på det tidspunktet 53 tilskuddstellende medlemmer. For ungdom i konfirmasjonsalder tilbød menigheten den frikirkelige konfirmantundervisningen Tentro.

## Historikk
På slutten av 1950-tallet var det vekkelse i Bergen. I mars 1961, stod Edith og Dagfinn Hollevik i spissen for etableringen av menigheten Maran Ata i Bergen.

De første årene leide Maran Ata menigheten lokaler på ulike steder i Bergen. I 1984 flyttet Den Evangelisk Lutherske Frikirke inn i nytt kirkebygg, noen kvartaler unna. Maran Ata menigheten fikk da overta bygget som ble menighetslokale i Bjørnsonsgate 38 på Kronstad.

Forholdet til og kontakten med de andre frikirkelige menigheter i byen, var den første tiden liten. På slutten av 1970-tallet har menigheten lagt vekt på å med de andre andre frikirkelige menighetene for vekkelse i Bergen.

Høsten 1996 endret menigheten navn fra *Maran Ata* til *Evangeliekirken*. En av begrunnelsene var at *Maran Ata navnet* kommuniserte dårlig til dagens mennesker. Menigheten ønsket et navn som tydeligere talte om hva menigheten står for.
 
## Misjon
Evangeliekirken Bergen var engasjert i misjonsarbeid både i Afrika, Asia og Øst-Europa. Liv og Kjell Haugen ble menighetens første utsendte misjonærfamilie og ble utsendt i 1978.  De var ute i tre perioder på tilsammen 9 år. Etter hjemkomst i 1992 gikk de inn som forstanderpar (pastor) i Evangeliekirken.

Frem til 1997, var misjonsengangementet noe sporadisk. Menigheten støttet flere virksomheter på ulike steder. For å øke engasjementet ble Trosgnisten Misjon etablert i menigheten.  Misjonsengasjementet vokste og ved regnskapsgjennomgang ved årsskiftet 2007-2008 viste tallene at misjonsbudsjettet var mer enn dobbelt så stort som menighetens ordinære driftsbudsjett. I 2007 var menighetens misjonsregnskap på 2&nbsp;116&nbsp;000,- kr, mens driftbudsjettet var på 834&nbsp;497,- kr.

## Referanser


## Kilder
* Brox, Torill F. (redaktør). 2007. *Årbok 2007. For Pinsebevegelsen i Norge.* Korsets Seier Publikasjoner AS

## Eksterne lenker
* Evangeliekirken Bergen – hjemmeside 
* Trosgnisten Misjon – hjemmeside
Skiippagurra

**Skiippagurra** er en bygd i Tana kommune i Finnmark. Stedet ligger på østsida av elva Tana, omtrent 4 kilometer sør for kommunesenteret Tana bru. 

Europaveiene E6/E75 og fylkesvei 895 møtes i Skiippagurra

**SKIIPPAGURRA-FESTIVALEN** ble arrangert hver sommer fra 2003 til 2011. Festivalen ble lagt ned etter sviktende publikumsbesøk og økt konkurranse fra Midnattsrocken i Lakselv.

Grunnkretsen Skiippagurra har ifølge SSB 254 innbyggere (2008), og bygda er bl.a. sjekkpunkt i Finnmarksløpet

## Referanser
UTC+08.30

**UTC+08.30** er et belte av tidssoner som ligger seks timer og tretti minutter før standardtiden UTC.

Den var standardtid for Sør-Korea mellom 1954 og 1961. Nord-Korea benyttet denne tidssonen mellom 2015 og 2018.

Fra 1912 til 1949 ble den også brukt som den østligste tidssonen i Republikken Kina, og var en tid kjent som *changpaitid*. Den tilsvarte soltiden på meridianen 137° 30' øst, 8&nbsp;timer og 30 minutter før GMT. Navnet var avledet av Changbaifjellene, som danner grensen mellom Kina og Korea.

I 1912 delte Republikken Kina landet i fem tidssoner: GMT+5, GMT+6, GMT+7, GMT+8 og GMT+8:30. Tidssonen gjaldt for provinsene Heilungkiang og Hokiang (som begge nå er en del av Heilongjiang), Kirin, Nunkiang og Sungkiang (som alle tre nå er en del av Jilin) og Antung (nå en del av Liaoning).

Etter den kinesiske borgerkrig erobret maoistene Fastlands-Kina og Republikken Kina gikk i eksil på Taiwan. Kommunistene bestemte i 1949 at GMT+8 skulle være tidssone for hele landet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Finn byer i UTC+8:30
UTC+08.45

**UTC+08.45** brukes som en tidssone i Australia, kalt *Central Western Time* (CWT). Den brukes av enkelte vertshus på følgende fem steder langs Eyre Highway i Vest-Australia og Sør-Australia:  Border Village, Caiguna, Eucla, Madura og Mundrabilla. Selv om den ikke lenger er en offisiell tidssone, så er grensene hvor den begynner og slutter klart definert, og blir vanligvis vist på veikart over området.

## Se også
*Tid i Australia

## Eksterne lenker
* Veiskilt hvor Central Western Time begynner.
* Time Genie: Byer i UTC+8:45 (engelsk)
Martin Peters

**Martin Stanford Peters** (født 8. november 1943 i Plaistow i London, død 21. desember 2019) var en britisk fotballspiller og en av spillerne på det  laget som vant VM i 1966. Peters scoret også Englands mål nummer to i finalen mot .

Alf Ramsey, Englands landslagstrener, mente at Peters var henimot den perfekte fotballspiller med sin allsidighet, da han sa at «Martin Peters er ti år forut for sin tid». Martin Peters spilte på alle posisjoner, også målvakt, mens han spilte for West Ham United FC.

Martin Peters var fra landslagsdebuten i mai 1966 en selvskreven midtbanedirigent på det engelske landslaget. I 1970 ble han solgt fra West Ham til London-rivalene Tottenham Hotspur FC for rekordsummen 200 000 pund og som klubbspiller oppnådde han i 1972 å vinne UEFA-cupen og i 1973 Ligacupen med Tottenham. I 1975 ble han så solgt fra Tottenham til Norwich City FC (for 50 000 pund), der han ble kåret til årets spiller i klubben to år på rad, i 1976 og i 1977. I juli 1980 ble han spillende trener for Sheffield United FC. Fra januar til mai 1981 var han fulltidstrener for laget, men ble avskjediget etter at de rykket ned til fjerde divisjon.

I sine siste arbeidsår var Peters ansatt i forsikringsbransjen. 

Han ble valgt inn i English Football Hall of Fame i 2006 for hans bidrag til engelsk fotball.

Peters ble utnevnt til medlem av Order of the British Empire.

## Meritter
* Verdensmester: 1966 med England
* UEFA-cupen: vinner i 1972 med Tottenham
* Ligacupen: vinner i 1973 med Tottenham

## Referanser


## Eksterne lenker
*
UTC+09.30

**UTC+09.30** er et belte av tidssoner som ligger ni timer og tretti minutter før standardtiden UTC. I 2008 omfattet UTC+09.30 følgende områder:

## Som standard tid (hele året)
* ***'
** [[Nordterritoriet]]

== Sørlige halvkule - Som standard tid (vinter) ==
* ***' (ACST&mdash;Australian Central Standard Time)
** New South Wales – kun Broken Hill
** Sør-Australia

## Se også
*Tid i Australia

## Eksterne lenker
* Time Genie: Byer i UTC+9:30 (engelsk)
Wikipedia på fransk

**Wikipedia på fransk** ble startet i mars 2001, og er den tredje største online ensyklopedien når det gjelder antall publiserte artikler, rett etter Wikipedia på engelsk og Wikipedia på tysk. Mer enn 60&nbsp;% av wikipedianerne kommer fra Frankrike. Resten er hovedsakelig fra Belgia, Canada og Sveits.

I slutten av 2007 hadde Wikipedia på fransk mer enn  artikler. I juni 2007 ble nesten 600 nye artikler opprettet hver dag.

## Tidslinje
Antall artikler:

## Eksterne lenker
*
Sancai Tuhui

***Sancai Tuhui*** (kinesisk: 三才圖會, pinyin: *Sān​cái tú​huì​​*), kompilert av Shanghaiborgerne Wang Qi (王圻) og Wang Siyi (王思義), er en kinesisk encyclopedie (kjent den gang som en *leishu*) ferdigstilt i 1607 og publisert i  1609 under Ming-dynastiet, med illustrasjoner av ting fra de tre verdener himmel, jord og menneskehet. Oversettelser av tittelen har variert; på engelsk kjennes blant annet navnene *«Illustrations of the Three Powers»* https://web.archive.org/web/20030923065842/http://ibs001.colo.firstnet.net.uk/britishlibrary/controller/subjectidsearch?id=8190, *«Collected Illustrations of the Three Realms»*, *«Pictorial Compendium of the Three Powers»*. Den kinersiske tittelen består av ordene «*Sancai*» som ideomatisk sikter til de *tre* rikene himmel, jord og menneskehet, og «tuhui», som betyr *samling av llustrasjoner*.

Encyklopedien er organisert i 106 kapitler i 14 kategorier (astronomi, geografi, biografier, historie, biologi, og slikt), med tekst og illustrasjoner for artiklene. Reproduksjoner av encyklopedien utgis fremdeles i Kina.

Selv om den har noen unøyaktige eller mytologiske artikler (for eksempel artikkelen om dolkhaler og traner), skilte den seg ut fra de alminnelige «hverdagsencyklopedier» (*riyong leishu*) ved at den etter tidens mål var nærlig nøyaktig og korrekt (for eksempel, korrekte og nøyaktige skildringer av japanske og koreanske drakter, og et svært nøyaktig verdenskart (Shanhai Yudi Quantu), antakelig kopiert fra vestlige kilder: for eksempel er det amerikanske kontinent navngitt fonetisk 亞墨利加, «ya-mo-li-jia»).

## Se også
*Wakan Sansai Zue – Den japanske versjon av verket

## Eksterne lenker
* http://www.ncl.edu.tw/rarebook/oldcol.htm 
* https://web.archive.org/web/20050316001242/http://www.lib.ntu.edu.tw/dbs/dbs/ref/BOOKchin.htm
* https://archive.today/20031217211032/http://www.xhlib.net/xinshu02.htm (World Maps in the Ming Dynasty from the Shanghai Xuhui District Library (This page is a “what’s new” page and can expire any time)
* http://www.ihp.sinica.edu.tw/~ihpcamp/pdf/92year/wang-cheng-hua-2.pdf  - Wang, Cheng-hua. , s. 8–9.
* http://horseshoecrab.sinica.edu.tw/15th.htm 
* https://web.archive.org/web/20051128075412/http://www.fhk.gov.tw/fhkbook/hist/hist.asp-sq_no%3D45.htm
* https://web.archive.org/web/20070912185737/http://www.rice.edu//fondren/erc/projects/jingban/ (Et kart fra encyclopedien)
John Huo Cheng

**John Huo Cheng** (1926–2023) var katolsk biskop av bispedømmet Lüliang (kurienavn: Fenyang) i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina.

## Liv og virke
Huo Chen, som hadde vært taoist, begynte som katolikk på presteseminar og ble presteviet i 1954. Han ble bispedømmeadministrator i Fenyang i 1990 etter at hans forgjenger fader Zhang Yongzhong fratrådte i en alder av 76 år. Sist gang Fengyang hadde en biskop, var frem til et stykke ut i kulturrevolusjonen. Den 26. februar 1970 ble biskop Simon Lei Zhenxia av Fenyang henrettet.

Han ble bispeviet 4. september 1991, med patriotisk biskop Bonaventure Zhang Xin O.F.M. av Taiyuan som hovedkonsekrator; medkonsekrerende var de patriotiske biskoper  Bishop Thaddeus Guo Yingong av Datong og patriotisk biskop Bonaventura Luo Juan (Luo Jung) av Shuoxian. 

I 1992 ble hans bispevielse anerkjent av pave Johannes Paul II. 

Biskop John Huo Cheng døde den 2. februar 2023.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724–1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718–1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744–1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785–1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798–1876) *1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834–1915) *1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852–1918) *1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872–1960) *1916
* Kardinal Antonio Riberi (1897–1967) *1934
* Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897–1978) *1949
* Biskop Joseph Zong Huaide (1917–1997) *1958
* Biskop Benedict Bonaventura Zhang Xin (1911–1999) *1981
* Biskop *John Huo Cheng* (1926–2023) *1991

## Referanser
Peter Fang Jianping

**Peter Fang Jianping** (født 1969 i Guye i Tangshan i Folkerepublikken Kina) er katolsk biskop i bispedømmet Tangshan (kurienavn: *Yongping*) i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. 
## Liv og virke
### Prest
Han ble presteviet i 1989 etter studier ved presteseminaret i Shijiazhuang i provinsen Hebei, og var deretter sogneprest frem til år 2000. 
### Biskop
Fang Jianping var en av de fem som ble bispeviet uten pavelig mandat i Nantangkirken i Beijing den 6. januar 2000. 

Vatikanet advarte mot ordinasjonsplanene i forkant, blant annet offentlig, den 4. januar. Vatikanets pressetalsmann Joaquin Navarro-Valls sa: «Jeg må gi uttrykk for Den hellige Stols overraskelse og skuffelse, fordi denne beslutning kommer på en tid da det fra alle sider høres stemmer som reiser ekte håp om en normalisering av forbindelsene mellom Den hellige Stol og Beijing. Denne handling oppsetter hindringer som uten tvil hindrer denne prosess.»

Det ble kjent at alle fem var under sterkt press for å la seg bispevie. De tre yngre, hvorav Fang Jianping var en, var særlig plaget av tvil. 

Biskop Fang kontaktet senere Pavestolen om legitimering av sitt embede, og fikk det. Etter dette, var han selv involvert i en fra Romas side sett illegal bispevielse da han i 2006 var en av ni biskoper som var med på bispevielsen av Joseph Ma Yinglin, som ble biskop av Kunming.

Den 31. juli 2008 løp biskop Fang en etappe av fakkelstafetten med «den olympiske ild» da den var i Tangshan. I 2010 ble han ordinær biskop av Tangshan.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
* Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
* Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
* Biskop Joseph Zong Huaide (1917-1997) *1958 
* Biskop Joseph Liu Yuanren (1923-2005) *1993
* Biskop *Peter Fang Jianping* (1962-) *2000

## Referanser
Presidentvalget i USA 1896

**Presidentvalget i USA 1896** var det 28. presidentvalget i USAs historie. Det ble et av de mest dramatiske valgene i amerikansk valghistorie, og William McKinleys seier ble begynnelsen på et 16 år langt republikansk styre i USA. Økonomi var det sentrale spørsmålet under valgkampen, debatten rundt gullstandarden fortsatte fra forrige valg. Også tollspørsmålet ble debattert inngående. 

Kampanjene til de to partiene satte også nye standarder. Med sine $3,5 millioner brukte McKinley fem ganger mer på valgkampen enn  Bryan, og mange moderne valgkampteknikker ble benyttet av republikanerne for første gang ved dette valget. På grunn av den økonomiske fordelen McKinley hadde forsøkte Bryan seg på en ny strategi. Han reiste rundt på en omfattende valkgkampturné med tog. Det hadde før dette valget blitt sett på som upassende for en presidentkandidat å reise mye rett før et valg, men Bryans taler ble godt mottatt blant folk. Han var en dyktig og engasjert taler, og etter hvert ble oppmøtet til talene hans svært stort. Enkelte steder i sør ble han møtt med parader, taler og støttedemonstrasjoner da han ankom. På bare 100 dager holdt han over 500 taler for flere millioner mennesker, en bemerkelsesverdig innsats tiden tatt i betraktning.  

Opptellingen av folkets stemmer viste at valget var tett, McKinley fikk bare drøye 600 000 flere stemmer enn Bryan. Dette ga likevel McKinley 271 valgmannsstemmer mot Bryans 176 (for å vinne måtte en kandidat ha minst 224), og McKinley ble dermed valgt til USAs 25. president.

## Se også
* USAs president
* Liste over Amerikas forente staters presidenter

## Eksterne lenker
* 
* Stemmer fordelt på stater
* Stemmer fordelt på stater (med grafer)
* Stemmer fordelt på fylker (counties)
* «How close was the 1896 election?» av Michael Sheppard, Michigan State University
Matthew Hu Xiande

**Matthew Hu Xiande** (født i 1934 i Kina, død 25. september 2017) var katolsk biskop av bispedømmet Ningbo i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. 

Hu Xiande studerte ved seminarene i Ningbo og Shanghai mellom 1950 og 1958. Han ble sendt til reform ved arbeid-leirer fra 1958 til 1965. Etter at han var blitt rehabilitert i 1978, var han bonde frem til 1984, da han vendte tilbake til Shanghai for å avslutte sine studier ved presteseminaret i Sheshan. I 1985 ble han presteviet, og deretter gjorde han tjeneste som prest i bispedømmet Ningbo. 
Han ble bispeviet den 14. mai 2000 for «den åpne kirke» som koadjutor for Ningbo. Samtidig ble også den ordinarie biskop av Ningbo ordinert, Michael He Jinmin (83 år). Ordinasjonene fant sted i Jesu Hjerte-katedralen i byen. Biskop Joseph Ma Xuesheng av Zhoucun var hovedkonsekrator. De to var blitt valgt etter myndighetsgodkjent metodikk i desember 1999. Men begge hadde pavelig godkjenning.

Biskop Hu overtok som ordinarius etter at biskop He døde den 4. mai 2004.  

I 2004 hadde bispedømmet Ningbo 25&nbsp;000 katolikker, det dobbelte av avtallet i 1980.

## Referanser
Brenta-massivet

**Brenta-massivet** er en fjellkjede i De italienske Alpene, og en del av De sydlige kalkalper i provinsen Trento. Området ligger sør for Ortler-Alpene, øst for Adamello-Presanella og nord for Garda-Alpene.
 
Et annet vanlig navn er *Brentner Dolomiten* eller *Dolomiti di Brenta*. I italiensk litteratur regnes området med til Dolomittene selv om det befinner seg vest for Etsch-dalen.

## Geologi
Brenta-massivet består av en svært hard dolomitt som i dette området har en mektighet på ca. 1000 meter. Ved dannelsen av Alpene ble sedimentsteinen brutt opp i de vertikale tårn og massive fjellvegger som er så karakteristisk for området. 

Brenta hører til naturparken Adamello-Brenta.

Den høyeste toppen i Brenta-massivet er Cima Tosa (3173 moh). En annen markant fjelltopp er den frittstående Campanile Basso (2883 moh).

## Fjelltopper
Fra nord mot syd:
* Pietra Grande, 2.936 m
* Cima del Grostè, 2.898 m 
* Cima Falkner, 2.988 m
* Cima Sella, 2.917 m
* Cima Brenta, 3.151 m
* Torre di Brenta, 3.014 m 
* Campanile Basso (Guglia di Brenta), 2.883 m
* Cima Brenta Alta, 2.960 m
* Crozzon di Brenta, 3.135 m
* Cima Tosa, 3.173 m
* Cima d'Ambiez, 3.102 m

## Fjellhytter
* Rifugio Peller, 2.022 m
* Rifugio Graffer, 2.261 m
* Rifugio Grosté
* Rifugio Tuckett, 2.268 m
* Rifugio Brentei, 2.120 m
* Rifugio Alimonta, 2.600 m
* Rifugio Pedrotti, 2.496 m
* Rifugio Tosa
* Rifugio Agostini, 2.410 m
* Rifugio XII Apostoli, 2.489 m

## Klatreruter
Fjellkjeden er et kjent klatreområde.
* Sentiero Alfredo Benini (fra Grosté-Pass til Tuckett-Pass)
* Sentiero delle Bochette Alte (fra Bocca di Tuckett til Bocca degli Armi)
* Sentiero delle Bocchette Centrale (fra Bocca degli Armi til Bocca Brenta)
* Via delle Bocchette, Sentiero SOSAT (fra Tuckett-hytta til Brentei-hytta og over Alimonta-hytta til Bocca degli Armi)
* Sentiero Orsi (fra Tuckett-hytta til Pedrotti-/Tosa-hytta)
* Sentiero Ettore Castiglioni (fra Agostini-hytta til XII-Apostel-hytta)

## Eksterne lenker
* 
* Websted for Rifugio XII Apostoli (italiensk/engelsk)
* Websted for Rifugio Giorgio Graffer (tysk/italiensk)
* Websted med informasjon om hytter, klatreruter, steder... (tysk/italiensk)
* Websted for Soc. Alpina del Trentino (italiensk)
Florina (prefektur)

**Florina** (gresk Φλώρινα) er et prefektur i Hellas i periferien Vest-Makedonia. Hovedstaden i prefekturet er byen Florina.

Florina har ingen provinser og grenser til prefekturene Pella i øst, Kozani i sør, Kastoria i sørvest. I nordvest ligger Albania og Prespasjøen, mens Nord-Makedonia ligger i nord. Elven Aliakmon renner i sørvest. 

Av fjell finnes et Verno (2&nbsp;128 m) i sørvest, Varnous (2&nbsp;117 m) og Voras (2&nbsp;524 m) som er det høyeste fjellet i nordøst nær prefekturet Pella og Nord-Makedonia.

## Kommuner

## Eksterne lenker
*
Matthias Gu Zheng

**Matthias Gu Zheng** (født 1937 i Kina) er katolsk undergrunnsbiskop av bispedømmet Xining i provinsen Qinghai i Folkerepublikken Kina. Han er medlem ab jesuittordenen

Han har tilbragt årevis i en fangeleir i Qinghai.

Den 30. juli 1982 ble han presteviet. Den 11. september 1991 ble han bispeviet som biskop av Xining, av biskop Paul Li Zhenrong S.J. 

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
* Erkebiskop Mario Zanin (1890-1958) *1934
* Kardinal Paul Yü Pin (Yu Bin) (1901-1978) *1936
* Biskop Giuseppe Ferruccio Maurizio Rosà (1888-1961) *1946
* Biskop Peter Joseph Fan Xueyan (1907-1992) *1951
* Biskop Casimir Wang Milu (1943-2017) *1981
* Biskop Paul Li Zhenrong, S.J.  (1919-1992) *1981
* Biskop *Matthias Gu Zheng*, S.J.  (1937-) *1991

## Referanser
TanGhost

***TanGhost*** er en av de aller største norske teatersuksessene etter årtusenskiftet. I 2004 skapte regissøren Per Olav Sørensen og kompaniet hans POS Theatre Company en egen versjon av Henrik Ibsens *[[Gengangere]]*. Sammen med den argentinske tangostjernen Pablo Veron skapte han en blanding av Ibsen i realistisk språk blandet med fyrig argentinsk tango som ble en stor kritiker og publikumssuksess. 

Stykket var besatt med stjernefolk som Anneke von der Lippe (Fru Alving), Aksel Hennie (Oswald), Øystein Røger (Manders), Stig Henrik Hoff (Engstrand), Alexandra Archetti (Regine) og Pablo Veron som avdøde Alving. Musikken ble komponert av Sverre Indris Joner og senere gitt ut på CD under tittelen *Felino* med bandet Electrocutango.

*TanGhost* spilte for fulle hus på Nationaltheatrets hovedscene og turnerte blant annet til Dramaten – Stockholm, Shanghai, Beijing, Praha, Sofia og Helsingfors.
Walter Volle

**Walter Volle** (født 18. september 1913 i Mannheim, død 27. oktober 2002 i Berlin) var en tysk roer som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Volle ble olympisk mester i roing under OL 1936 i Berlin. Han var med på den tyske fireren som vant firer med styrmann foran Sveits og Frankrike. Mannskapet var roerne; Volle, Hans Maier, Ernst Gaber, Paul Söllner og Fritz Bauer som var styrmann.

## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  **Gull** i roing, firer med styrmann  Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rudolf Eckstein

**Rudolf Eckstein** (født 1. januar 1915, død 25. mai 1993) var en tysk roer som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Eckstein ble olympisk mester i roing under OL 1936 i Berlin. Han var med på den tyske fireren som vant firer uten styrmann foran Storbritannia og Sveits. De andre roerne på laget var Anton Rom, Martin Karl og Wilhelm Menne.

## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  **Gull** i roing, firer uten styrmann  Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cima Tosa

**Cima Tosa** (3173 moh) er den høyeste toppen i Brenta-massivet. Den letteste oppstigningen er fra øst, på *Sentiero dell' Ideale*.

På nordsiden av Cima Tosa ligger en av de mest kjente klassiske isrutene i Østalpene. 

## Oppstigninger
**Normalruta*, grad 2 (åpen kamin) fra øst.
**Canalone Neri*, isrenne på 850&nbsp;m 50°, førstebestigning Virgilio Neri *solo* 21. juli 1929
**Sydeggen* i forbindelse med bestigningen av Crozzon di Brenta

## Litteratur
* Erich Vanis: *Im steilen Eis. 80 Eiswände in den Alpen*. BLV Verlagsgesellschaft, München 1980, ISBN 3-405-12158-2.
Gerhard Gustmann

**Gerhard Gustmann** (født 13. august 1910, død 30. mars 1992) var en tysk roer som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Gustmann ble olympisk mester i roing under OL 1936 i Berlin. Han var med på den tyske toeren som vant toer med styrmann foran Italia og Frankrike sammen med roeren Herbert Adamski og Dieter Arend som var styrmann.

## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  **Gull** i roing, toer med styrmann  Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Damaris Trobe

**Damaris Trobe** (født 21. oktober 1928) er en tidligere norsk misjonær tilknyttet den norske pinsebevegelsen.

Damaris Trobe fikk misjonskallet, 14 år gammel og valgte sin utdannelse som sykepleier og jordmor ut fra dette. Hun lærte seg både engelsk og fransk. På 28-årsdagen, den 21. oktober 1956, reiste hun fra Norge til Kaziba i Kongo (Den demokratiske republikken Kongo). Hun ble utsendt som misjonær av pinsemenigheten Salem Oslo og virket ved norsk pinsemisjons (PYM) sykehus i Kaziba.

Damaris Trobe opplevde flere ganger krigens uroligheter, dramatikk og nøden som preget Kongo. På grunn av sviktende helse måtte hun gi seg etter omtrent 40 år i misjonens tjeneste.

## Litteratur
* Johansen, Oddvar; Hagen, Kjell; Nyen, Astrid Neema; Kolbjørnsrud, Paul og Filberg, Trond. 2010. *I all verden. Pinsemisjon i 100 år. PYM 100 år 1910-2010* (jubileumsskrift) De norske pinsemenigheters ytremisjon (PYM).
* Navarro, Claudio. 2008. *Damaris Trobe*. Korsets Seier 21. november 2008. Side 25.
Paul Xie Tingzhe

**Paul Xie Tingzhe** (født 2. junuar 1931 i Lanzhou i Gansu i Kina, død 14. august 2017 i Ürümqi i Xinjiang) var en katolsk biskop av bispedømmet Ürümqi i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina.
## Biografi
Han ble arrestert da han var prestestudent i 1958 og ble ikke presteviet før han ble løslatt drøyt 20 år etter. Det var undergrunnsbiskopen Zhou Weidao som foretok prestevielsen 5. februar 1988 i Shaanxi. Han ble så bispeviet i 1991.

Han var lenge den eneste «åpne» katolske presten i Xinjiang, en region med et sjettedel av Kinas landareal, men bare 5&nbsp;000 i «den åpne kirke», hvorav 2&nbsp;000 i hovedstaden Ürümqi, der fader Xie hadde base og var med på å få gjenoppbygd Den uplettede unnfangelses kirke i 1980. De fleste katolikker var hankinesere, men utover 1980-årene vokste kirken raskt, med fellesskap og etterhvert kirker i Manas, Shihezi, Shawan, Nilka, Yining og Qapqal (1995).
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1852-1918) *1900
* Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
* Biskop Anthony Zhou Weidao (1905-1983) *1950
* Biskop Lucas Ly Jing Feng (Li Jingfeng) (1905-1983) *1980
* Biskop *Paul Xie Tingzhe* (1931-2017) *1991

## Referanser
Detroit International Riverfront

**Detroit International Riverfront** er et område med parker, butikker, restauranter, skyskrapere og boligbygninger langs Detroitelven fra Ambassador Bridge til Belle Isle i sentrum av Detroit, Michigan. Flere hundre millioner dollar har blitt investert for å gjøre elveronten til et varemerke or Detroit i et forsøk på å fornye deler av byen utad.
Anthony Dang Mingyan

**Anthony Dang Mingyan** (født 12. juli 1967  i Folkerepublikken Kina) er katolsk biskop av erkebispedømmet Xi'an i provinsen Shaanxi i Folkerepublikken Kina. 
## Liv og virke
### Prest
Han ble født som den åttende av ni barn i en katolsk familie. Han begynte på presteseminar i  Xi'an i 1985 men tok videre teologisk utdannelse ved seminaret ved Sheshan ved Shanghai, og ble presteviet i 1991. 

Før sin bispevielse var han sogneprest i St.  Antonius kirke, fire km vest for katedralen i Xi'an, helt siden den ble åpnet i 2003. 
### Biskop
Han ble bispeviet den 26. juli 2005 og ble hjelpebiskop/koadjutor av Xi'an.

Samme høst, da erkebiskopen var alvorlig kreftsyk, var det biskop Dang som måtte håndtere et alvorlig sammenstøt i november da bøller på oppdrag fra lokalregjeringen gikk løs på 200 nonner som beskyttet en skole som kirken eide og drev. Flere av søstrene måtte bringes til sykehus med alvorlige skader. Saken vakte internasjonal oppsikt, og biskop Dang klarte å bilegge det hele slik at skolen ble beholdt (skjønt eiendommen betalt for av kirken for annen gang) og erstatninger ble utbetalt.

Etter erkebiskop Anthony Li Duans død i mai 2006 overtok biskop Dang som ordinarius.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
* Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
* Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
* Biskop Joseph Zong Huaide (1917-1997) *1958 
* Biskop Lawrence Zhang Wenbin (1915-2002) *1981
* Biskop Anthony Li Duan (1927-2006) *1987
* Biskop *John Baptist Ye Ronghua* (1967-) *2005
## Referanser