open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sigmund Steinnes

**Sigmund Steinnes** (født 19. januar 1959 i Nordnes i Lyngen, død 19. november 2018) var en norsk politiker som representerte Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Storfjord kommune fra 2011 til 2015 og var vararepresentant til Stortinget fra 2013 til 2017. På 1990-tallet satt han i kommunestyret for Skibotn folkeliste.

Steinnes arbeidet i Statens vegvesen og Mesta, hvor han blant annet var hovedtillitsvalgt for Vestlandet og Nord-Norge.

## Kilder
* Portrettintervju på istorfjord.com 26. november 2011; besøkt 11. april 2013.
* Tidligere ordfører Sigmund Steinnes er død - Nordlys 20. november 2018
* Sigmund Steinnes - www.stortinget 

## Eksterne lenker
*
Snøfjelltinden

**Snøfjelltinden** er et fjell i Lomsdal-Visten nasjonalpark på grensa mellom Vevelstad og Brønnøy kommuner i Nordland fylke. Det har en høyde på  meter over havet.

## Fotnoter



## Referanser




## Eksterne lenker
* Turbeskrivelse med bilder
Groenpunt fyr

**Groenpunt fyr**, eller **Green Point Lighthouse**, er et av de eldste fyrhus på den sørafrikanske kysten. Fyret ligger i Green Point ved Table Bay. Det første lyset ble tent 12. april 1824.

## Referanser
The Odd Life of Timothy Green

***The Odd Life of Timothy Green*** er en amerikansk fantasy-/dramafilm fra 2012, produsert av Walt Disney Pictures. Filmen er skrevet og regissert av Peter Hedges, og har Jennifer Garner, Joel Edgerton og CJ Adams i hovedrollene

Filmen hadde norsk premiere 5. oktober 2013.

## Handling
Det barnløse ekteparet Cindy (Jennifer Garner) og Jim Green (Joel Edgerton) har i lengre tid prøvd å få barn. Men når de får vite at de ikke kan produsere barn i det hele tatt blir de naturligvis sønderknuste. Den samme kvelden lager de for å trøste seg selv en ønskeliste over hvilke kvaliteter de vil at et eventuelt barn skulle hatt. Disse ønskene putter de i en boks som de graver i hagen. Neste morgen våkner Cindy og Jim til at et barn er i huset deres, en ti år gammel gutt ved navn Timothy (CJ Adams), som kaller dem for «mamma» og «pappa». Ikke nok med det - det vokser grønne blader ut av føttene hans, og de oppdager at han rett og slett ble født ut fra ønskene de laget og reiste seg fra underjorden.

Timothy finner seg til rette i familien, og møter i tillegg Joni (Odeya Rush), en jente han blir svært gode venner med, som også er annerledes og som han bygger en egen verden med. Men det viser seg at hver gang han oppfyller ett av Cindy og Jims ønsker, mister han ett blad. Så mens handlingen går, forteller ekteparet hele den fantastiske og utrolige historien om Timothy Green til et adopsjonsbyrå.

## Rolleliste
* Jennifer Garner som Cindy Green
* Joel Edgerton som Jim Green
* CJ Adams som Timothy Green
* Odeya Rush som Joni Jerome
* Dianne Wiest som Ms. Bernice Crudstaff
* Rosemarie DeWitt som Brenda Best
* Ron Livingston som Franklin Crudstaff
* David Morse som James Green Sr.
* Common som Coach Cal
* Shohreh Aghdashloo som Evette Onat
* M. Emmett Walsh som Uncle Bub
* Lois Smith som Aunt Mel
* Lin-Manuel Miranda som Reggie
* James Rebhorn som Joseph Crudstaff
* Michael Arden som Doug Wert
* Rhoda Griffis som Doctor Lesley Hunt

## Trivia
* Sandra Bullock avslo tilbudet om å spille Cindy.
* Filmen ble skutt i det samme huset som *[[Halloween II]]*.

## Eksterne lenker
* 
*
The Queen’s College

**The Queen's College** (fullt formelt navn **The Provost and Scholars of The Queen's College in the University of Oxford**) er et kollegium ved University of Oxford i England. Kollegiet ble etablert i 1341 av Robert de Eglesfield (d'Eglesfield) til ære for dronning Philippa av Hainaut (gift med kong Edvard III av England). 

Kollegiet skiller seg ut med sin i hovedsak nyklassisistisk arkitektur, og består av bygninger tegnet av Christopher Wren og Nicholas Hawksmoor.

Kollegiet er rangert som nummer syv i Norrington Table for 2008.

I 2012 hadde kollegiet et legat på 157,1 millioner britiske pund, noe som gjør det til det femte rikeste kollegiet ved Oxford.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Gli amori d’Apollo e di Dafne

***Gli amori d'Apollo e di Dafne*** (*Kjærligheten mellom Apollo og Dafne*) er en opera av den italienske komponisten Francesco Cavalli. Det var Cavallis andre operaverk og hadde premiere i Teatro San Cassiano, Venezia under karnevalsesongen i 1640. Librettoen er av Giovanni Francesco Busenello og er basert på historien om guden Apollos kjærlighet til nymfen Dafne som fortalt i *[[Metamorfoser]]* av Ovid.

## Roller

## Innspillinger
* *Gli Amori d'Apollo e di Dafne* Orquestra Joven de la Sinfónica de Galicia, Alberto Zedda, Naxos, 2006.
* *Gli amori d'Apollo e di Dafne* Ensemble Elyma, Gabriel Garrido, K617 2009

## Kilder
*Holden, Amanda (Ed.), *The New Penguin Opera Guide*, New York: Penguin Putnam, 2001. ISBN 0-14-029312-4
Vistkjerringa

**Vistkjerringa** (sørsamisk: *Væstangåmma*) er et fjell i Lomsdal-Visten nasjonalpark på grensa mellom Vevelstad og Vefsn kommuner i Nordland fylke. Toppen er det høyeste punktet i Vevelstad kommune.

## Fotnoter



## Referanser
University of Canterbury

**University of Canterbury** (māori *Te Whare Wānanga o Waitaha*) er et universitet i Christchurch på New Zealand. Det ble grunnlagt av forskere fra University of Oxford i 1873, og er det nest eldste universitetet på New Zealand. Det tilbyr grader innen en lang rekke fag, blant annet filologi, økonomi, pedagogikk, ingeniørvitenskap, kunst, skogbruk, jus og musikk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fordeling

**Fordeling** kan vise til

*Fordeling (økonomi), forholdet mellom inntekt og formue blant innbyggere i et samfunn
*Sannsynlighetsfordeling, beskrivelse av hvordan stokastiske verdier er fordelt
Fordeling (økonomi)

**Fordeling** er et sentralt begrep innen faget samfunnsøkonomi, og betegner i hvilken grad inntekt og formue er jevnt fordelt mellom innbyggerne i samfunnet. Selve økonomifaget defineres tidvis som studiet av bruken og *fordelingen* av knappe goder, hvor fokuset i fordelingen er på ressursenes *anvendelse* blant borgerne på konsum eller sparing. Dersom inntekter og/eller formue i et land er jevnt (likt) fordelt, menes det at innbyggerne har like muligheter til konsum og sparing. Et mål for inntektslikheten (inntektsfordelingen) i samfunnet er Gini-koeffisienten. Andre mål kan være hvor mye av de samlede inntekter eller formuer som besittes av samfunnets 10% rikeste, eller hvor mye som besittes av samfunnets 10% fattigste.

Innenfor økonomisk politikk er fordelingspolitikk et definert mål for hele eller deler av det politiske spektrum. Spesielt venstresidens partier har i mange land profilert seg som forkjempere for en såkalt aktiv fordelingspolitikk, hvor Staten griper aktivt inn for å påvirke fordelingen av inntekt eller formue. All inntektsskatt som er prosentvis (i motsetning til helt flat koppskatt) øker inntektslikheten (styrker fordelingen) mellom skatteyterne, fordi de med høyere inntekt betaler mer i skatt nominelt, og dermed får sin inntekt mere redusert gjennom beskatningen enn de med lavere inntekt. Desto mer progressiv beskatning som velges, desto mer påvirkes fordelingen. 

I middelalderen var koppskatt vanlig, mens kirken tok et fordelings-standpunkt ved å innføre tiende – opprinnelig ment som en 10 % beskatning som derved skapte fordeling, men tidvis gjennomført som en mere flat avgift. Også i muslimske land har tiende vært vanlig, med en tilsvarende moderat fordelingseffekt. I Storbritannia gjennomførte statsminister Margaret Thatcher en stund koppskatt på visse områder, men dette er uvanlig i moderne tid. Norge har progressiv inntektsskatt med betydelig fordelingsvirkning, og uenigheten mellom de politiske partiene dreier seg i hovedsak om *hvor* progressiv skatten skal være. Skatten på selskapsoverskudd og kapitalinntekt er ikke progressiv i Norge.
Støvtørkere nr. 2

***Støvtørkere nr. 2*** er et musikkalbum med Dænsebændet hass Arnstein, utgitt i 1983.

## Sporliste
# «Blyg fiol»
# «Ælgjakta»
# «Midnattsolens land»
# «Vandringsmannen»
# «Kommer ikke far»
# «Vårtrallen»
# «Skuddårsvalsen»
# «Vesleblakken»
# «Dans med Karlstadjentene»
# «Storfiskervalsen»
# «Minnet om mor»
# «Tina og Marina»
Julekos (Dænsebændet-album)

***Julekos*** er et musikkalbum med Dænsebændet, utgitt i 1990. Albumet ble utgitt på nytt i 2004 under navnet *[[Julemoro]]*.

## Sporliste
# «Hei mitt vinterland»
# «Siste søndag i advent»
# «Romjulsdrøm»
# «Sjømannsjul på Hawaii»
# «En stæll under stjerna»
# «Bjelleklang»
# «Storebror på sjøen»
# «Stall i Betlehem»
# «Pappa kom hjem»
# «Julenissen kommer i kveld»
# «Vi tenner våre lykter»
# «Julekveldsvisa»

## Eksterne lenker
*
Boblete

**Boblete** eller **bubble tea** er en form for te som dukket opp i Taiwan på 1980-tallet.

I stor grad pleier disse te-oppskriftene å inneholde tapioka-kuler som lett kan tygges, og serveres med et sugerør tykt nok til at kulene kan suges direkte opp gjennom sugerøret. Tapioka-kulene og andre kalles blant annet «perler» (珍珠, *zhēnzhū*) eller *boba* (波霸, *bōbà*). 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hesteslepp

***Hesteslepp*** er et musikkalbum med Vassendgutane. Albumet kom ut den 19. april 2013, og er det første med Alf Rune Melby og Kim Erik Lillestøl i bandet.

## Sporliste

# «Feite Egil»
# «Sola ho skine»
# «Bygdis»
# «Palma»
# «Ho va so fine»
# «Cowboyhatt og hjortevest»
# «Gjort e gjort»
# «Leiteaksjon på Mo»
# «Daude saude»
# «Jack Daniels whiskey»

## Eksterne lenker
St. Clement Danes

**St. Clement Danes** er en kirke i City of Westminster i England. Kirken ligger nær Royal Courts of Justice og London School of Economics på Strand.

Kirken unngikk skader under storbrannen i London i 1666, men det ble allikevel nødvendig å ombygge kirken. Dette skjedde under ledelse av arkitekten Christopher Wren. Mellom 1680 og 1682 fikk han kirken gjenoppbygget i barokk stil.

## Vikingtiden
I vikingtiden bodde det mange dansker i London. Den danske bebyggelsen var konsentrert omkring Strand. På Guthrum av Danelagens tid (det vil si omkring år 880) ble Danelagen opprettet, og vikingene oppførte kirken like utenfor grensebyen London. Liksom den senere domkirke i Århus ble kirken innviet til St.&nbsp;Clemens, som er sjøfolkenes skytshelgen. 
 
Knut den mektiges sønn Kong Harald Harefot av England ble begravet i kirken i mars 1040, etter at hans rival og halvbror Kong Hardeknut av Danmark og England først hadde liket bli halshogd og kastet i Themsen.

## Kirke for flyvåpenet

Kirken ble ødelagt under Blitzen den 10. mai 1941. Etter annen verdenskrig ble kirken gjenoppført. Siden 1958 har den vært hovedkirke for flyvåpenet, Royal Air Force.

Nabokirken St. Mary le Strand er kirke for marinen, Royal Navy.

## Skolene
Kirken opprettet en barneskole i 1844 og et gymnasium i 1862. Barneskolen ligger på Drury Lane i det nærliggende Covent Garden, mens gymnasiet (St.&nbsp;Clement Danes School) i 1976 flyttet til Chorleywood i Three Rivers District i Hertfordshire like nord for London. Skolenes kor og orkestre medvirker i en årlig festgudstjeneste i kirken.

Etter at flyvåpenet har overtatt St.&nbsp;Clement Danes har barneskolen fått et større samarbeide med nabokirken St.&nbsp;Mary le Strand.

## Danske gudstjenester
I 1696 ble den første protestantiske danske kirke i London bygget på Wellclose Square ved Tower of London. Denne kirke ble avhendet i 1868. Deretter ble det holdt danske gudstjenester forskjellige steder i London. Noen få ganger var det danske gudstjenester i St.&nbsp;Clement Danes. 

St.&nbsp;Katharines kirke i Regent's Park ble overtatt av Dansk Kirke i Udlandet i 1952. Siden 1985 har St.&nbsp;Katharines kirke vært den danske sjømanns- og utlandskirke i London.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kirkens hjemmeside hos RAF (på engelsk)
* Barneskolens hjemmeside (på engelsk)
Haute-contre

**Haute-contre** er en sjelden form for en høy tenorstemme, som var dominerende i fransk barokkmusikk og klassisk opera fram til siste halvdel av 1700-tallet. Stemmen ble hovedsakelig sunget av menn i soloroller, typisk helte- og elskovsroller. 

## Litteratur
*Cyr, M: "On performing 18th-century Haute-Contre Roles", *Musical Times*, vol 118, 1997, pp 291–5, later reproduced in Cyr, M., *Essays on the Performance of Baroque Music. Opera and Chamber Music in France and England*, Ashgate Variorum, Aldeshot (UK)/Burlington, VT (USA), 2008,  (essay no. IX)

*Philip Weller, "Tribou, Denis-François", in Sadie, Stanley (ed.), *The New Grove Dictionary of Opera*, Grove (Oxford University Press), New York, 1997,  (IV, p.&nbsp;808)
Achille in Sciro

***Achille in Sciro*** er en opera seria av komponisten Domenico Sarro. Operaen benytter en italiensk libretto av Pietro Metastasio. Den ble bestilt for åpningen av Teatro di San Carlo av Karl III av Spania, også kjent som Karl VII av Napoli. Verket ble uroppført på teateret 4. november 1737, navnedagen til Karl og er basert på historien om Akilles fra Skyros.

Operaen ble ikke oppført i periode på 250 inntil Festival della Valle d'Itria i 2007. Det ble gjort opptak av forestillingen som er utgitt på CD av Dynamic Records i 2008. 

Ensemblet var som følger:

*Akilles: Gabriella Martellacci
*Lycomedes: Marcello Nardis
*Teagene: Massimiliano Arizzi
*Deidamia: Maria Laura Martorana
*Ulysses: Francisco Ruben Brito
*Nearco: Eufemia Tufano
*Arcade: Dolores Carlucci
*Orchestra Internazionale d’Italia
*Bratislava Chamber Choir
*Dirigent: Federico Maria Sardelli
*Kunstnerisk leder: Davide Livermore

## Referanser
St Anne’s College

**St Anne's College** er et kollegium ved University of Oxford i England. Kollegiet var tidligere et kollegium forbeholdt kvinner, men har vært et blandingskollegium siden 1979 og er nå stolt av å være «et moderne, fremtidsrettet, intellektuelt ambisiøst kollegium». Kollegiet ligger i Nord-Oxford og ligger ved siden av nabolaget Jericho og ble etablert og utvidet ved gradvis å kjøpe viktorianske bygninger mellom veiene Woodstock og Banbury.

Kollegiet ble etablert i 1879 som *The Society of Oxford Home-Students* og er i dag et av de største kollegiene ved Oxford med omtrent 450 lavere grads- og 300 hovedfagsstudenter i en relativt lik blanding av menn og kvinner. I årsmeldingen for 2013 opplyser kollegiet at de forventer at deres legat vil overstige 30 millioner pund innen 31. juli 2013.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Late Love

***Late Love*** er debut-musikkalbumet til gruppen Wolves Like Us, utgitt ved plateselskapet Prosthetic i 2011.

Albumet ble generelt positivt mottatt av flere kritikere, ifølge tjenesten Metacritic. Tor Martin Bøe ved *[[VG]]* ga albumet terningkast fire, og hevdet at «My Enemy» var den beste låten på albumet.

## Sporliste

# «Burns Like a Paper Rose»
# «Deathless»
# «Sin After Sin»
# «Old Dirty Paranoia»
# «Secret Handshakes»
# «Shiver in the Heat»
# «We Speak in Tongues»
# «Gone to Dust»
# «My Enemy»
# «To Whore with Foreign Gods»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Souk

**Souk** eller **souq** (arabisk: سوق *sūq*), også stava **soq**, **esouk**, **suk**, **sooq** eller **suq**, er en markedsplass eller et handelsstrøk i en arabisk eller berbisk by. Begrepet brukes ofte for å navngi det lokale markedet.

Selv om hvert nabolag i en by ofte har en lokal souk som selger mat og andre dagligvarer, er den største souken ofte en viktig og sentral struktur i byen, hvor det gjerne også selges tekstiler, juveler og andre verdifulle varer.
Kjølberg skole

**Kjølberg skole** er en barneskole i området Kjølberg på Sellebakk i Fredrikstad kommune. Den første skolestua på Kjølberg ble satt opp i 1872. Skolen består i dag av fire sammenkoblede bygg der den eldste delen ble innviet i 1904 og den siste i 2007.

Hvert tredje år setter elever og lærere opp Teglverkspillet: "I blådress og blålere". Skuespillet er skrevet av Klaus Hagerup og Alf Cranner og tilrettelagt for skolebruk av Tor Erik Jakobsen.

Rektor på Kjølberg skole per 2024 er Vidar Larsen.

## Rektorer

* Vidar Larsen fra–til?
* Pål Stensrud fra–til?

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pilegrimssenter Dovrefjell

**Pilegrimssenter Dovrefjell** er et av fem regionale pilegrimssentere på pilegrimsleden fra Oslo til Trondheim gjennom Gudbrandsdalen og over Dovrefjell. 
Senteret ble opprettet som en forening, stiftet på Hjerkinn 16. juni 2010. 

Pilegrimssenter Dovrefjell har et ansvar for pilegrimsleden gjennom 4 kommuner; Dovre, Oppdal, Rennebu, Orkland kommuner. 

Senteret er samlokalisert med Norsk Villreinsenter og har kontor på Hjerkinn.

## Eksterne lenker
* Pilegrimssenter Dovrefjell nettside
* Nettside Pilegrimssenter Dovrefjell 
* Nasjonal portal - pilegrimsvandring
Gran (slekt)

:*Denne artikkelen omhandler ætta Gran. For granslekten i biologi, se [[Granslekten]].*

**Gran** er ei norsk slekt, opprinnelig en Heinrich Gran som ble kjøpmann i Bergen på 1700-tallet. Blant deres etterkommere er stortingsmann Jens Berle Gran (1794–1881),  flyveren Tryggve Gran (1889–1980) og professor i botanikk Haaken Hasberg Gran (1870–1955).
## Slektstre med de mest kjente granene

*Henrich Gran (1721–79) var kjøpmann i Bergen. 
**Jens Gran (1758–1828) kjøpmann og stadskaptein
***Jens Berle Gran (1794–1881) konsul og stortingsmann gift med Johanne Margrethe Knagenhjelm (1798–1879) fra Sogndal
****Christen Knagenhielm Gran (1822–99) konsul og kjøpmann gift 1848 med Constance Mowinckel (1827–1889)
*****Johanne Margrethe (Hanne) Gran (1852–1930) gift med skipsbyggmester Adolf Tidemand (1845–73) og 1874 med legen Gerhard Armauer Hansen (1841–1912) som oppdaget leprabasillen
*****Jens Gran (1853–99) gift med Eveline (Evy) Johanne Lehmkuhl (1857–1940)
******Julie Gran (1882–1972) gift 1917 med statsråd Johan Ludwig Mowinckel (1870–1943)
********for etterkommere, se [[Mowinckel]]*
*****Gerhard von der Lippe Gran (1856–1925) litteraturhistoriker gift 1887 med Maren Elisabeth Bull (1857–1930).
****Jens Gran (1827–1900), kammerherre og brigadeauditør, første bestyrer av Norsk Telegrambyrå
****Albert Nicolai Gran (1838–1915)
*****Albert Gran (1868–1932) skuespiller i Hollywood http://www.geni.com/people/Albert-Nikolai-Gran/6000000019498174177
***Herman Gran (1798–1861) verftseier
****Jens Gran (1828–94) skipsbygger
****Hans Knagenhjelm Gran (1829–1922) gift 1859 med Mathilde Bonnevie (1842–1872) fra Grimstad
*****Jens Johan Gran (1862–1894) gift med Magda
******Johan (Jonny) Gran (1892–1971) skipsmegler gift med Bolette Fredrikke (Lillen) Nicolaysen (1897–1961)
*******Willem Nicolaysen Gran (1920–2008) katolsk biskop
*****Jens Tryggve Herman Gran (1889–1980) flyger
******Hermann Gran (1944&ndash;), TV-produsent og regissør
***Clamer Meltzer Gran (1800–63) kjøpmann
****Johanne Margrethe Gran (1832–1889) gift med sogneprest Lars August Gleditsch (1814–86)
*****Jens Gran Gleditsch (1860–1931) biskop i Nidaros
*****Kristen Gran Gleditsch (1867–1946) offiser og topograf
****August Kriegsmann Gran (1844–95) marinekaptein
*****Haaken Hasberg Gran (1870–1955) professor i botanikk
## Familiebilder

JensGran1827-1900.jpg|Jens Gran (1827–1900) ble kammerherre og brigadeauditør
GerhardGran.jpg | Gerhard von der Lippe Gran (1856–1925) ble litteraturhistoriker
Einar Lilloe-Gran 1909.jpg | Einar Lilloe Gran (1885–1966) konstruerte det første norske fly i 1909.
Tryggve Gran, ca. 1912-1913.jpg | Jens Tryggve Herman Gran  (1889–1980) ble flyger
Mgran.jpg | Martin Gran (1917–2004) ble flyger


## Referanser
Linda Marie Engsmyr

**Linda Marie Engsmyr** (født 1972) er en norsk lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. I perioden 2011–2019 var hun varaordfører i Sarpsborg. Hun kom inn som kommunestyremedlem i 1999.

Engsmyr er datter av Sarpsborgs mangeårige ordfører Jan O. Engsmyr.

## Referanser
Harald Nilsen

**Harald Ditlev Nilsen** (født 1955) er en norsk lokalpolitiker (Ap). Han var varaordfører i Aremark kommune i Østfold fra 2011 til 2015.

## Referanser
Adelaide (opera)

***Adelaide*** eller ***l'Adelaide*** er en opera av Antonio Sartorio med en italiensk libretto av Pietro Dolfin. Den hadde premiere i Venezia i Teatro San Salvatore i 1672. Den eksakte datoen er ikke kjent, selv om librettoen er dedisert 19. februar 1672. 

Operaen er i sjangeren *[[dramma per musica]]*. Librettoen følger de samme historiske hendelsene som Händels seinere verk *[[Lotario]]*. 

## Roler
* Adelaide, sopran
* Adalberto, sopran
* Ottone, sopran
* Gissilla, sopran
* Annone, kontraalt
* Delma, tenor
* Amedeo, tenor
* Lindo, tenor
* Berengario, bass
* Armondo, bass

## Synopsis

Historien finner sted i 951 da Adelheid av Italia, etter dødsfallet til ektemannen Lothar II av Italia, blir tvunget til å gifte seg med  Adalbert av Italia av hans far, Berengar II av Italia. 

## Kilder
*Amadeua Almanac, lest 22. juni 2009
*Norbert Dubowy. "Adelaide", *[[Grove Dictionary of Music and Musicians|Grove Music Online]]*, ed. L. Macy (lest 22. mars 2007), grovemusic.com (abonnement)
Trolltun Gjestegård

**Trolltun Gjestegård** er et overnattings- og severingssted på Dombås. Overnattingsstedet består av hotell og hytter. Trolltun er samlokalisert med Dombås Fjellskole og ligger 500 meter fra Dombås skiarena.
Trolltun ble bygd som sportshotell i 1984. Det var da et treningssted for eliten i langrenn og skiskyting. 
Tora og Lars Berger fra Lesja har vært aktive brukere av skianlegget.

## Eksterne lenker
* Trolltun Besøkt 12.04.2013.
Kristian Mugaas

**Kristian Mugaas** (født 28. november 1898 i Evanger på Voss, død 15. april 1945 i Helsingborg i Sverige)
var en norsk fagforeningsmann og motstandsmann, sentral i Norges Kommunistiske Parti på Vestlandet.

Mugaas hadde middelskole og telegrafskole. Han arbeidet før krigen som jernbaneekspeditør, var tillitsmann for jernbanefunksjonærene og bosatt på Fana. Opprinnelig var han hjemmehørende i Arbeiderpartiet, og fram til 1939 formann i Hordaland Arbeiderparti. Dette året meldte han seg imidlertid inn i NKP, blant annet som en følge av DNAs sterke Sovjet-kritikk. Det første krigsåret var han sammen med Peder Furubotn sentral i NKP på Vestlandet, og hadde vervet som formann i Vestlandske distrikt av NKP da krigen kom til Norge.

Mugaas ble arrestert av Gestapo to ganger. Første arrestasjonen skjedde trolig i forbindelse med at NKP ble forbudt i august 1940. Mugaas slapp ut igjen, og gikk i dekning sammen med Furubotn på gården Mugaas på Voss. Han ble tatt for annen gang 25. november 1940, fire dager etter et illegalt møte kommunistene hadde holdt i Bergen Svenneforening. Det hadde vært angivere på møtet. Om lag 20 personer fra NKPs apparat i Bergen ble arrestert under denne opprullingen.

Etter et par dager på Gestapohuset i Veiten i Bergen ble Mugaas brakt til fangeleiren Ulven i Os, der han satt fra desember 1940 til våren 1942. Deretter var han en kort periode på Grini før han 21. mai 1942 ble sendt videre til Sachsenhausen. I den tyske leiren eksisterte et eget tillitsmannsystem, og Mugaas ble en sentral mann blant fangene. Han og Einar Gerhardsen var blant de første som ble såkalt «stueeldste» i nordmennenes fangeblokk.

Etter intern strid blant fangene ble imidlertid Mugaas og to andre sentrale kommunister og fangetillitsmenn - Kåre Hagen og Carsten Oliver Aasebøe - plukket ut for transport til tilintetgjørelsesleiren Bergen-Belsen. Hagen og Aasebø døde der, mens Mugaas fortsatt var i live ved krigens slutt. Han ble hentet ut av NN-leiren av Røde Kors. Mugaas ble brakt til Sverige, men døde to dager etter at han kom dit.

Etter krigen fikk den skjebnesvangre fangeforsendelsen til Bergen-Belsen et etterspill. Fire kjente norske Sachsenhausen-fanger måtte i 1946 møte for en såkalt æresrett, anklaget for å ha angitt Mugaas og de to andre kommunistene. Angiveriet skulle være årsaken til fangetransporten, og på dette viset ha forvoldt deres død. De tiltalte ble frikjent, men saken har siden vært et stridstema.

Post mortem ble Mugaas tildelt Det tsjekkoslovakiske krigskors av 1939.

## Referanser


## Litteratur

* Bentsen, Øystein Ø., *Samhold og svik : et mørklagt kapittel i historien om de norske Sachsenhausenfangene*, Oktober forlag, 2010 Oslo ISBN 978-82-495-0434-3
Steyr 680M

**680M** var en terrenggående lastebil produsert av Steyr-Daimler-Puch i Østerrike, med to eller tre aksler.  Den ble brukt av østerrikske, sveitsiske og greske myndigheter.  På grunn av høy pris og relativt lav lastekapasitet ble ikke 680M noen suksess på det sivile markedet.

## Historie
Steyr 680M var den vanligste lastevognen i den østerrikske hær siden slutten av 1960-tallet.  Den ble brukt til materiell- og passasjertransport.  Personellvarianten hadde plass til 19 passasjerer i tillegg til vognfører.  Det ble også tatt fram en treakslet variant, primært som trekkvogn for felthaubits, feltkjøkken og annet.  Spesialvarianter med tank og til brannslukning ble også tatt fram.

I østerriksk tjeneste utgikk 680M tidlig i 2007.  De ble erstattet av Steyr 12M18 og MAN TGM 12.240 i lettere terreng og Unimog U4000 i tøffere terreng.

Over 3700 var i bruk i Østerrike.

## Teknisk

Kjøretøyet ble drevet av en vannkjølt sekssylindret firetakts dieselmotor av type WD-609 eller WD-610.  Førstnevnte hadde forkammerkonstruksjon mens sistnevne var direkteinnsprøytet.  Disse motorene utviklet 88 kW og ble brukt fram til 1979 når de ble erstattet av WD-612 på 104 kW.  Konstruksjonen var god for 80 km/h på faltmark og hadde en rekkevidde på rundt 450 km.

Versjonen med to aksler hadde en nyttelast på 4500 kg og en totalvekt på 10100 kg.  Den treakslede versjonen **680M3** hadde en turboladet motor på 110 kW (senere WD-612 med 125 kW), med nyttelast på 5500 kg og totalvekt på 12 tonn.  Girkassen på 680-serien var ikke synkronisert, og krever dobbeltclutching og mellomgass fra vognførerens side.

Vognen ble tilpasset for terrengkjøring med valgbar forhjulstrekk og reduksjonsgir.  Enkelte kjøretøyer ble også utstyr med en mekanisk vinsj.  

På 1990-tallet ble vognene oppgradert med doble utvendige speil, forsterket lasteplan, bedre bremser, ny type dekk og bedre instrumentpanel, det siste hentet fra lastebilen Steyr 12M18.

I motsetning til andre frambygde lastebiler så har ikke 680M hengslet hytte for å komme til motoren.  Vedlikeholdet av motoren gjøres gjennom en luke montert på skinner inne i førerhytten, på omtrent 50&times;100 cm.

## Varianter
;680M: Basisvariant med to aksler.
;680M3: Treakslet variant.
;680M doka: Dobbeltkabiner for bruk på kjøreskole.

## Se også
* Steyr 91, en sivil lastevogn av samme årgang.

## Eksterne lenker
* ''Steyr 680M – für immer jung: Die komplette Modellgeschichte'' (tysk)
* ''Lastkraftwagen Steyr 680M fra Bundesheer (tysk)
* Brosjyre for den sivile varianten (tysk)
* Tekniske detaljer og bilder (tysk)
Einbustugu

**Einbustugu** var Sigurd Einbus barndomshjem på Lesjaskog. Huset ble oppført på Dombås i 1980 etter å ha ligget lagret etter demontering på Lesjaskog i 1960. Huset rommer i dag et museum om Sigurd Einbu.

Huset har et tilnærmet akershusisk grunnplan, men med inngangsdør på gavlvegg i stedet for midt på langvegg. Svartkleva og finkleva er i dag slått sammen til ett rom.

## Eksterne lenker
* Einbustugu
Furuhaugli

**Furuhaugli Turisthytte** er opprinnelig en seter på Dovre, som også har drevet med overnatting og bespisning siden 1930. Stedet ligger ved de gamle ferdselsveiene over Dovrefjell.

## Historie
Furuhaugli ble drevet som seter for gården Ronn på Dovre. De første besøkende ble tilbudt overnatting i eget rom i seterhuset og kunne spise sammen med seterjentene. Med generasjonsskifte i 1952 ble det bygd egen kafé med 18 sitteplasser og arbeidet med å sette opp hytter for overnatting tok også til. Disse hyttene ble laftet på gården om vinteren, plukket ned, og satt opp på fjellet om våren. Andre bygninger fra tettstedet Dovre og Elverum ble også delt opp og flyttet opp på fjellet. 

Fra midten av 1970 var det ikke lengre lønnsomt å drive buskapen 30 km opp til fjells hver vår, og seterdriften ble lagt ned. Camping, hytteutleie og kafédrift ble da hovedbruken på Furuhaugli. Sanitære fasiliteter og innlagt vann ble viktigere, og en renovering av stedet startet. Etter neste generasjonsskifte på gården på Dovre, flyttet de eldre opp på fjellet for å drive Furuhaugli som helårs turiststed.

Stedet består i 2013 av 29 hytter.

## Eksterne lenker
* Furuhaugli Turisthytter  Besøkt 12.04.2013.
* Fra melkeku til turister
* Hvor ble det av furua?
Lesja bygdemuseum

**Lesja bygdemuseum** er et friluftsmuseum som ligger i Lesja kommune øverst i Gudbrandsdalen. Friluftsmuseet består av 16 hus, 13 er fra 17- og 1800-tallet som viser tidens byggeskikk og boforhold i Lesja. Tre hus er av nyere dato. Lesja bygdemuseum har i 2015 nytt museumsbygg med kontorer, magasin og butikk i tilknyttning til museet. Museumsbygget er i tilknytning til Tunstugu, Lesja kommunes tusenårssted, som rommer en utstilling om jakt og fangst på villrein i området fra steinalderen fram til i dag.

Lesja bygdemuseum er en avdeling under Gudbrandsdalsmusea.

## Historie
Lesja bygdemuseum ble stiftet 13.02.1958, da som Lesja heimbygdslag. Heimbygdslaget fikk 5000 kr og fri tomt,  i støtte av heradsstyret i Lesja kommune, pengene skulle benyttes for å flytte de første husene ned til det som i dag er Lesja bygdemuseum. Lesja kommune bevilget videre 5000 kr i året til drift og utvikling av Lesja bygdemuseum. Det ble videre arrangert innsamlingsaksjoner for å skaffe flere penger til flytting og oppsetning av hus på museumsområdet. For å få en faglig korrekt sammensettning av husene på museumsområdet ble Maihaugen kontaktet, de var på befaring, men besøket resulterte ikke i en konkret plan. Husene på Lesja bygdemuseum er på grunn av manglende arealplan, plassert slik initiativtakerne i Lesja heimbygdslag fant det best.  I 1963 ble det første huset flyttet og satt opp på Lesja bygdemuseum. Fram til 1983 ble det flyttet tilsammen 10 hus fra ulike steder i Lesja kommune til Lesja bygdemuseum.

## Husene
Lesja bygdemuseum har 13 antikvariske hus og 3 hus av nyere dato. Noen av husene har fått navn etter gårdene de er fra.
# Ulateigstugu fra 1754,  fra gården Ulateig i Lesja
# Kornmagasinet fra 1820, siste plassering før flytting til Lesja bygdemuseum var på gården Haugje i Lesja
# Tørrstugu ca. 1800, fra gården Haugje i Lesja
# Kvernhus 1797, fra gården Rønningen i Lesja
# Hoksvollåven 1750, fra gården Hoksvoll i Lesja
# Bellestugu 1742, fra gården Belle i Lesja
# Hatremstugu 1731, fra gården Hatrem i Lesja 
# Fargeri 1870, fra Holsmyren i Lesja
# Smie 1860, fra gården Sygard Botheim i Lesja
# Nestandestugu 1798, fra gården Nestande i Lesja
# Aurbu 1836, fra gården Nørdre Hågå i Lesja
# Ølstadlåven 1790, fra gården Ølstad i Lesja
# Eldhus ca. 1800, fra Prestegården i Lesja
# Jaktbu 2013
# Leikarstugu 2013
# Gångstadlåven 2014

## Eksterne lenker
* 
* Lesja bygdemuseum
Ragnar Nordli

**Ragnar Nordli** (født 28. september 1911 i Oslo, død 3. mai 1944 på Grini)  var en norsk motstandsmann, medlem i Norges Kommunistiske Partis sentrale ledelse.

Nordli var før krigen sekretær i Nansenhjelpen i Oslo.

Under krigen arbeidet han med illegale aviser, var med i Milorg, hjalp jøder og andre flyktninger over grensa til Sverige og samlet inn penger til arrestertes slektninger. Nordli ble valgt inn i NKPs sentralkomite på det utvidete sentralkomitemøtet partiet arrangerte i Oslo 31. desember 1941 - kamuflert som et nyttårsarrangement. På samme møte ble Peder Furubotn valgt til generalsekretær. Nordli ble etter hvert leder for NKPs militærapparat på Østlandet.

Nordli ble arrestert 9. juni 1943, og døde i lungebetennelse på Grini 3. mai 1944.

Han er gravlagt på Nordre gravlund i Oslo.

## Referanser
San Carlo al Corso

**San Carlo al Corso** er ei katolsk kirke i Via del Corso, en av Romas hovedgater. Her finner man St. Olavsalteret.

Kirken er viet de to milanesere, kardinal Carlo Borromeo (1538–1584) og biskop Ambrosius av Milano (337/340–397). Byggingen ble påbegynt etter Borromeo ble kanonisert i 1610, ledet av Onorio Longhi og etter dennes død, av Martino Longhi d.y. Tidligere lå her en kirke som het *San Nicola de Tofo*.  Kuppelen er tegnet av Pietro da Cortona (1596–1669) i 1668 og ligner vel litt på Santi Luca e Martina.  Pietro fikk også begynt på  apsis og dekorasjonene inne.  Den utvendige fasade var tegnet av kardinal Luigi Omodei .
## Olavsalteret

Inne i kirka ligger St. Olavs alter (Olavsalteret), viet St. Olav som ble drept på Stiklestad i 1030.  Det hele startet i 1892 med et hyrdebrev fra den norske biskop Johannes Olav Fallize (1844–1933) til pave Leo XIII (1810–1903) i anledning pavens femtiårs-jubileum.
 Kapellet ble innviet den 9. april 1893 av kardinal Lucido Maria Parocchi (1833–1903) som to år tidligere hadde presteviet Olav Offerdahl (1857–1930) fra Årdal. Innvielsen skjedde på dagen femti år efter den første lovlige katolske messe i Norge siden reformasjonen, og på dagen førtisju år før starten av den andre verdenskrig i Norge. Under seremonien som ble fulgt av den norske koloni og den norske misjons venner, avduket man maleriet «Sant'Olav II, Re di Norvegia» av Pius Weloński (1849–1931). Det viser St. Olavs seier over hedendommen symbolisert med en drage, og var en gave gitt den 3. mars 1893 av nevnte pave Leo XIII, da det altså var femti år siden han hadde blitt ordinert. Avdukingen ble foretatt av  baron Wilhelm Wedel-Jarlsberg (1852–1909) som siden 1882 var pavens kammerherre. I et annet maleri ser vi St. Anne med dattera, hun var populær i Norge før reformasjonen. Ellers ligger her vel noen relikvier av den lite kjente St. Saturnius.

Alteret falt litt i glemsel, og i 1960-årene pratet man om å bruke det til noe annet. Det ble pusset opp etter initiativ fra de to bergenserne Cicilie Rieber-Mohn (1890–1978) og Olgese Mowinckel Ringler (1926–2002).  Alteret ble gjenåpnet av den norske biskop John Willem Gran (1920–2007) i 1980 og har en norsk venneforening, etablert i 2007 med et legat efter Olgese Mowinckel. Her avholdes messe hver 17. mai (Norges nasjonaldag), en økumenisk messe den 16. oktober (datoen St. Olav ble døpt i Rouen omkring 1012) og første søndag i advent. 

Romavennen Jan E. Hansen (1959) har uttalt 


San Carlo al Corso - esterno.jpg | Kirken er viet kardinal Carlo Borromeo (1538–1584)
AmbroseOfMilan.jpg | Kirken er også viet biskop Ambrosius av Milano (337/40–397)
SanCarloCorso-Interno02-SteO153.jpg| Kirkens interiør
Overselo Olof04.jpg | Olavsalteret er viet St. Olav (død 1030)
Leo-xiii-sm.jpg | Olavsalteret ble innviet 1893 av pave Leo XIII (1810–1903)

SanCarloCorso-SOlav01-SteO153.JPG | St. Olav over alteret, malt av den polske maleren Pius Weloński (1849–1931)
Wilhelm Wedel-Jarlsberg - 1883 - Oslo Museum - OB.F04728B.jpg|Avdukingen foretok den pavelige kammerherre Wilhelm Wedel-Jarlsberg (1852–1909)


## Referanser


## Eksterne lenker
*
FN-erklært sikker sone

**FN-erklært sikker sone**  var områder som i 1993 ble etablert i Bosnia-Hercegovina som humanitære korridorer etter vedtak av FNs sikkerhetsråd. Slike soner ble etablert i Srebrenica, Tuzla, Zepa, Gorazde, og Bihac. Sonene var ikke til hinder for at for eksempel Srebrenica-massakren fant sted.

## Referanser
Retterstedet på Akershus festning

**Retterstedet på Akershus festning** ble brukt til henrettelser av nordmenn under andre verdenskrig. Det er satt opp et minnesmerke og en navneplate med 42 navn på retterstedet, like ved Norges Hjemmefrontmuseum på Akershus festning.

Henrettelsene fant sted ved tre tilfeller i 1945. De første var gisler som ble henrettet 9. februar etter motstandsbevegelsens likvidering av politigeneral og sjef for Statspolitiet, Karl Marthinsen. Tyve mennesker måtte bøte med livet denne dagen. Neste dag ble åtte til henrettet. Til sist ble fjorten personer henrettet den 17. mars. 

Alle henrettelser ble utført ved skyting. Mange av henrettelsene den 9. og 10. februar ble utført av tjenestemenn fra det norske Statspolitiet. 

## Minnesmerket over henrettede
Minnesmerket har teksten *«De kjempet de falt de gav oss alt. På dette sted ble norske patrioter skutt under krigen 1940 1945»*. Navneplaten har teksten *«Ved dette sted ble 42 nordmenn henrettet av den tyske okkupasjonsmakten»*. Dessverre er det en feil på navneplaten. Alf Berg ble skutt den 10. februar, ikke den 9. februar.  Den omfatter følgende nordmenn:

### 9. februar 1945

### 10. februar 1945

### 17. mars 1945

## Andre henrettelser

Flere tyske soldater ble henrettet på festningen i løpet av krigen, trolig på samme sted. Det er ikke reist noe minnesmerke over dem. Det må antas at det dreier seg om en blanding av soldater som var dømt for kriminelle handlinger og desertører, muligens også tyskere som hadde utført motstandsarbeid.

Minst fire andre nordmenn ble også skutt her, uten å være omfattet av noe minnesmerke. I ett tilfelle dreier det seg om en politimorder og kriminell NS-medlem. I minst tre tilfeller dreier det seg om desertører fra Waffen-SS og den tyske krigsmarine.

## Referanser


## Kilder
*Utgangspunktet for artikkelen er hentet fra omtalen av retterstedet på ''lokalhistoriewiki.no'', denne artikkelversjonen
Vesle Hjerkinn landskapsvernområde

**Vesle Hjerkinn landskapsvernområde** ligger nord og øst i Dovre kommune i Innlandet fylke. Parken ble opprettet i 2003 
og dekker et område på 12,9 km².
Verneområdet ligger sør for E6 over Dovrefjell og grenser mot Dovre nasjonalpark i sør. Området bidrar til å binde sammen de store nasjonalparkene Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark og Dovre nasjonalpark og Rondane nasjonalpark til et nærmest sammenhengende stort verneområde fra Sunndalsfjella i nordvest til Ringebufjellet i sørøst.
 
Området har et særpreget og vakkert natur- og kulturlandskap med stort biologisk mangfold og er en del av et stort, sammenhengende fjellområde, med en del av den siste gjenværende bestand av Nord-Europas ville fjellrein. Det er også verneverdige geologiske forekomster og landskapsformer i området. Allmennheten skal ha anledning til naturopplevelse gjennom utøving av tradisjonelt og enkelt friluftsliv med liten grad av teknisk tilrettelegging. 

## Forvaltning og bruk av området
Området forvaltes av Rondane–Dovre nasjonalparkstyre.

Informasjon om parken gis fra nasjonalparksenter-nettverket *Nasjonalparker*, som har informasjonssentre i Dombås, Folldal, Kvikne og Sunndal. Nettverket dekker også Rondane og Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalparker.
 
## Referanser


## Kilder
* Rondane-Dovre nasjonalparkstyre sitt nettsted om Vesle Hjerkinn landskapsvernområde.

## Eksterne lenker
*
Gudbrandsdalsmusea

**Gudbrandsdalsmusea AS** er et aksjeselskap stiftet i 2008 for å drive kulturhistorisk bevaring, dokumentasjon, forskning og formidling særlig knyttet til den lokale kulturarven i Gudbrandsdalen. Selskapet eies av kommunene i Midt- og Nord-Gudbrandsdalen; Ringebu, Sør-Fron, Nord-Fron, Sel, Dovre, Lesja, Vågå, Lom og Skjåk, samt eierne av de ulike samlingene. Museet har tretten fast ansatte fordelt på 11 avdelinger. 

## Avdelinger
* Lom bygdamuseum
* Lom stavkyrkjesenter
* Lesja bygdemuseum
* Einbustugu
* Jutulheimen bygdamuseum
* Otta bergverkssenter
* Gudbrandsdal krigsminnesamling
* Pilegrimssenter, Dale-Gudbrands gard
* Stavkyrkjeutstilling Ringebu
* Bygningsvernrådgiver
* Opplandsarkivet:
** Dombås (Lesja og Dovre)
** Vågå (Sel, Vågå og Lom)
** Skjåk
** Ringebu (Nord-Fron, Sør-Fron og Ringebu)
** Folkemusikkarkivet for Nord-Gudbrandsdalen (Lesja, Dovre, Sel, Vågå, Lom og Skjåk)
** Folkemusikkarkivet for Sør- og Midt-Gudbrandsdalen (Nord-Fron, Sør-Fron, Ringebu, Øyer, Gausdal og Lillehammer)

## Prosjekt 10
«Prosjekt 10» var et historieinnsamlingsprosjekt i regi av Gudbrandsdalsmusea. Prosjektet hadde også tittelen «de gode historiene» og ble avsluttet i 2015. Initiativtaker var Gudbrandsdalsmuseas avdeling på Lesja.

Prosjektet gikk ut på å samle inn jakt- og fangsthistorier fra Norddalen, de seks nordligste kommunene i Gudbrandsdalen: Lesja, Dovre, Sel, Vågå, Lom og Skjåk. 

Formålet med prosjektet var å dokumentere og samle historier og informasjon om den lokale jaktkulturen. Slike historier kunne være personlige opplevelser, overleverte historier, bilder, skriftlige nedtegnelser og kunnskap om jakt- og fangsthistorie. Mange slike historier er allerede utgitt i bokform, i magasiner og fagtidsskrifter, brukt som tema i radioprogrammer eller på film. 

Resultatet av innsamlingen er en oversikt over materiale som nå finnes i arkivene. Det omfatter bilder, bøker, publikasjoner, nettressurser, i tillegg til intervjuer og fortellinger fortalt av lokale med kjennskap til jakt- og fangstkulturen i Norddalen. 

Noen av disse historiene er publisert på nettstedet digitalt fortalt, resten av det innsamlede materialet er tilgjengelig via Gudbrandsdalsmusea,

## Eksterne lenker
*
Norsk Villreinsenter

**Norsk Villreinsenter** er en stiftelse som ble opprettet i 2006. Bakgrunnen for opprettelsen finnes i temaheftet *Villrein og samfunn* som skisserer hovedutfordringene for forvaltning av villreinen i Norge. Formålet med opprettelsen av Norsk Villreinsenter er å fremme bevaring og bærekraftig forvaltning av villreinbestandene og villreinfjellene i Norge.

Stiftelsen Norsk Villreinsenter har to driftsenheter. Dette er Norsk Villreinsenter Sør på Skinnarbu i Tinn kommune og Norsk Villreinsenter Nord på Hjerkinn i Dovre kommune. Hovedoppgavene for driftsenhetene er kompetanse, dokumentasjon, kartlegging, informasjon og naturveiledning. Villreinsentrene og Statens naturoppsyn tilbyr naturveiledning til skoler og grupper.

Villreinsentrene arbeider med utvikling av publikumsattraksjoner med informasjon om villrein og høyfjellsøkologi. Norsk Villreinsenter Sør på Skinnarbu er samlokalisert med Hardangervidda nasjonalparksenter. Norsk Villreinsenter Nord på Hjerkinn er samlokalisert med Pilegrimssenter Dovrefjell. Viewpoint Snøhetta eies og driftes av Norsk Villreinsenter Nord på Hjerkinn.

## Referanser

## Eksterne lenker
* Norsk Villreinsenters nettsider
EU-kommissær for klimaspørsmål

**EU-kommissær for klimaspørsmål** er én av 28 medlemmer av Europakommisjonen. Den ble opprettet i 2010, etter å ha blitt skilt ut fra miljøporteføljen for å spesifikt se på hvordan bekjempe klimaendringer. EU har iverksatt en rekke tiltak mot klimaendringer. EU signerte  Kyoto-protokollen i 1998, satt opp Emission Trading Scheme i 2005, og har blitt enige om alene å redusere utslipp med 20 % frem til 2020.

## Kommissærer
Connie Hedegaard fra Danmark var kommissær til 2014. Da Juncker-kommisjonen overtok, ble hun etterfulgt av Miguel Arias Cañete.
Fil:Connie Hedegaard.jpg|Connie Hedegaard var kommissær fra 2010 til 2014.
Fil:Miguel Arias Cañete (cropped) (2).jpg|Miguel Arias Cañete var kommissær fra 2014 til 2019.
Fil:2018-12-09 SPD Europadelegiertenkonferenz Frans Timmermans IMG 2814-b.jpg|Frans Timmermans var kommisær fra 2019 til 2023.



## Referanser
 

## Eksterne lenker
* Kommissærens nettside
* DG Climate Action website
Armand Stang

**Armand Eilert Stang** (født 4. oktober 1903 i Oslo, død 10. februar 1945 i Oslo) var en norsk motstandsmann, med i Norges Kommunistiske Partis sentrale ledelse.

Stang jobbet som banearbeider i idrettsvesenet. Han var formann i Norsk Kommuneforbunds stedsstyre i Oslo, en organisasjon der kommunistene sto sterkt.

Under krigen deltok Stang i sabotasjeaksjoner, og ble arrestert 7. juni 1944. Han satt på Akershus, så på Grini og på Akershus igjen fra 23. november 1944. Stang ble skutt på retterstedet på Akershus festning 10. februar 1945 og senket i Oslofjorden.

## Referanser
Utmarksdomstolen for Finnmark

**Utmarksdomstolen for Finnmark** er en norsk domstol som ble opprettet 1. september 2004  i medhold av §&nbsp;36 i finnmarksloven. Utmarksdomstolen er en særdomstol for Finnmark som skal behandle tvistesaker som oppstår etter at Finnmarkskommisjonen har utredet et felt hvor det er uenighet eller tvil om hvem som har bruks- eller eiendomsrett til arealer eller ressurser i et område.

I motsetning til Finnmarkskommisjonen trer ikke domstolen i funksjon av eget tiltak. Den skal behandle de sakene som bringes inn for den av parter som er uenige i Finnmarkskommisjonens konklusjoner.

Domstolens avgjørelser kan ankes til Høyesterett.

## Geografisk plassering
Utmarksdomstolen har et sekretariat som har kontorer i Tromsø, men retten blir satt i hver enkelt sak på det sted som Utmarkdomstolen finner mest hensiktsmessig.

## Sammensetning
Utmarksdomstolen består av en leder, en nestleder, tre faste medlemmer og to varamedlemmer. Lederen, nestlederen og ett av de øvrige medlemmene skal oppfylle de kravene domstolloven stiller til høyesterettsdommere. Det samme gjelder ett av varamedlemmene, som er varamedlem for disse tre. Ved oppnevnelse til tjeneste i Utmarkdomstolen beholder domstolens medlemmer sine ordinære stillinger, og utøver oppgavene ved domstolen i tillegg til sine øvrige arbeidsoppgaver.

## Ledere

* Jussi Erik Pedersen

## Referanser
Styrelsen for Universiteter og Internationalisering

**Styrelsen for Universiteter og Internationalisering** er et dansk direktorat under Ministeriet for Forskning, Innovation og Videregående Uddannelser som ble opprettet i 2011 gjennom en sammenslåing av den universitetspolitiske delen av Universitets- og Bygningsstyrelsen og hele Styrelsen for International Uddannelse. Direktoratet holder til i Bredgade i det indre København.

Direktoratet arbeider for å skape de beste rammer for universitetssektoren for derigjennom å sikre mere og bedre viten i og for Danmark. Viten i form av forskning, utdannelse, videnspredning og myndighetsbetjening. Samtidig søker direktoratet å bidra til å styrke Danmarks posisjon i det globale samfunn ved å fremme utdannelsenes internasjonalisering, interkulturell forståelse, integrasjon og globalt utsyn.

## Eksterne lenker
*
EG (selskap)

**EG ⅍** (tidligere **EDB Gruppen ⅍**) er et dansk selskap som leverer IKT-løsninger og -konsulentytelser til det skandinaviske marked. Selskapet ble grunnlagt i 1977 og har over 1&nbsp;300 ansatte.

Selskapet Nordic Capital Fund VII har aksjemajoriteten i EG. Den tidligere eier av aksjemajoriteten, IBM Danmark, solgte sin aksjepost på 50,09 prosent den 31. juli 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
IT- og Telestyrelsen

**IT- og Telestyrelsen** var et dansk direktorat under Ministeriet for Videnskab, Teknologi og Udvikling.

Direktoratet ble dannet ved en sammenslåing av Telestyrelsen og Statens Information i 2002. Hovedoppgaven for direktoratet var å ivareta det offentliges utvikling på IT- og teleområdet, liksom direktoratet utarbeidet de overordnede regler for befolkningens forsyning av IT- og teleydelser.

IT- og Telestyrelsen hadde også til oppgave å sikre et konkurransepreget marked, så man hadde adgang til en tilgjengelig, effektiv, sikker og billig digital infrastruktur.

I samarbeide med ministeriets departement var det dessuten direktoratets oppgave å ivareta Danmarks interesser på IT- og
teleområdet i diverse internasjonale organisasjoner og under internasjonale forhandlinger.

Direktoratet hadde ca. 300 ansatte og var beliggende på Østerbro i København.

Etter folketingsvalget i 2011 ble IT- og Telestyrelsen delt, slik at direktoratet i realiteten ble nedlagt. Direktoratets ansvarsområder ble fordelt på Erhvervs- og Vækstministeriet, Forsvarsministeriet, Finansministeriet og Økonomi- og Indenrigsministeriet.

## Referanser
Amstel Gold Race 2013

**Amstel Gold Race 2013** var den 48. utgaven av sykkelrittet Amstel Gold Race. Rittet gikk over 251.8&nbsp;km den 14. april. Det er det 11. arrangementet på UCI WorldTour 2013. Eneste endring fra årene i forveien, er at mål er flyttet 1&nbsp;km lenger vekk fra Cauberg, som kan gi flere potensielle vinnere.

I tillegg til de 19 UCI WorldTourlagene er de profesjonelle kontinentallagene Accent.Jobs-Wanty, Crelan-Euphony, IAM Cycling, Europcar, Team NetApp-Endura og Topsport Vlaanderen-Baloise invitert til å delta

## Resultater

## Eksterne lenker
* 
*  Amstel Gold Race 2013 på www.the-sports.org
Teleklagenævnet

**Teleklagenævnet** er en dansk nevnd som primært behandler klager over avgjørelser truffet av Erhvervsstyrelsen på teleområdet, men også er utpekt som administrativ klageinstans på enkelte andre områder.

Nevnden ble etablert i 2007 med hjemmel i loven om konkurranse- og forbrukerforhold på telemarkedet. Den består av syv medlemmer som beskikkes for fire år om gangen.

Ministeriet for Videnskab, Teknologi og Udvikling yder sekretariatsbistand for nevnden, men har ingen instruksjonsbeføyelser i forbindelse med nevndens behandling og avgjørelse av sakene.

En avgjørelse truffet av Teleklagenævnet kan ikke innbringes for annen administrativ myndighet, kun for domstolene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*