open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tommy Moe

**Tommy Moe** (født 17. februar 1970) er en tidligere, amerikansk alpinist. Allerede som 17-åring tok han sølv i utfor under junior-VM i Sälen. To år senere ble han juniorverdensmester i super-G.

Han vant en overraskende gullmedalje i utfor under OL 1994 på Lillehammer, der han slo hjemmefavoritten Kjetil André Aamodt med 0,04 sekunder. I tillegg tok han sølv i super-G på 24-årsdagen sin, slått med 0,09 sekunder av tyske Markus Wasmeier. Utenom triumfene i de norske løypene vant han bare ett renn (i super-G) i verdenscupen (Whistler 13. mars 1994).

## Pallplasseringer i verdenscupen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cry Baby Cry

**«Cry Baby Cry»** er en sang med The Beatles, hovedsakelig skrevet av John Lennon med bidrag fra Paul McCartney, kreditert på vanlig vis Lennon/McCartney. Den ble utgitt i 1968 på albumet *[[The Beatles (White Album)]]*.

Sangen er basert på sanger og historier Lennon husket fra sin barndom, men har en vri: Godnattsanger for barn kan ofte dreie seg om å trøste barnet, som i «hush little baby, don't you cry», men Lennon går den andre veien: «Bare gråt!» Sangen blir slik sett en slags «anti-vuggesang» med islett av uhygge, slik Alan W. Pollack leser den.

Teksten har visse likhetspunkter med den gamle engelske barnesangen «Sing a Song of Sixpence», og er antakelig, som mange barnesanger, mer bygd på lek med rim og regler enn noe egentlig «dypere» budskap. Lennon så ikke selv sangen som et særlig betydningsfullt arbeid. Det finnes en alternativ utgave av «Cry Bay Cry» på *The Beatles [[Anthology 3]]*.

## «Can You Take Me Back?»
Det påfølgende sporet på *White Album* er Lennon og Yoko Onos lydcollage «Revolution 9». Mellom «Cry Baby Cry» og «Revolution 9» er det en kort navnløs sang av Paul McCartney som vanligvis omtales som «Can You Take Me Back?».

Selve «Cry Baby Cry» varer i 2 minutter og 36 sekunder, mens «Can You Take Me Back?» varer i 27 sekunder. På CD-utgavene av *White Album* er låten lagt inn som en forlengelse av «Cry Baby Cry». Det er bare en kort del av låten som er med på *White Album*, og vesentlig lengre versjoner av låten finnes på flere bootlegs. I anledning 50-årsjubileet for *White Album* i 2018 ble en versjon som varer i 2 minutter og 22 sekunder gitt ut på en av bonus-CD-ene.

## Medvirkende
*John Lennon: Vokal, akustisk gitar, piano, annenstemme 
*Paul McCartney: Bass, annenstemme, vokalist og akustik gitar på «Can You Take Me Back?»
*George Harrison: Elektrisk gitar, orgel
*Ringo Starr: Trommer og tamburin
*George Martin: Harmonium

## Eksterne lenker
* Teksten til «Cry Baby Cry» hos genius.com
* Teksten til «Can You Take Me Back?» hos genius.com
* Alan W. Pollacks notater på «Cry Baby Cry»
José Palma

**José Palma y Velasquez** (født 3. juni 1876 i Tondo i Manila på Filippinene, død 12. februar 1903 i Manila) en av de tre mest fremstående patriotiske filippinske diktere under og etter den filippinske revolusjon. De to andre var Fernando Ma. Guerrero (1873–1929) og Cecilio Apostol (1877–1938).

Palma, som var yngre bror til dr. Rafael Palma, var også redaksjonsmedlem i avisen *[[La Independencia]]*. Han kjempet som soldat under den filippinske revolusjon.

Han skrev *[[Filipinas]]*, et patriotisk dikt på spansk, som skulle bli teksten til den filippinske nasjonalsang (1899).

## Filipinas
Filipinas ble offisiell nasjonalsang i 1899

:*Tierra adorada*
:*Hija del sol de Oriente,*
:*Su fuego ardiente,*
:*En ti latiendo está.*

:*¡Patria de amores!*
:*Del heroismo cuna,*
:*Los invasores*
:*No te hollarán jamás.*

:*En tu azul cielo, en tus auras,*
:*En tus montes y en tu mar*
:*Esplende y late el poema*
:*De tu amada libertad.*

:*Tu pabellón, que en las lides*
:*La victoria iluminó,*
:*No verá nunca apagados*
:*Sus estrellas y su sol.*

:*Tierra de dichas, del sol y de amores,*
:*En tu regazo dulce es vivir.*
:*Es una gloria para tus hijos,*
:*Cuando te ofenden, por ti morir.*
Cecilio Apostol

**Cecilio de los Reyes Apostol** (født 22. november 1877 i Santa Cruz i Manila på Filippinene, død 8. september 1938 i Caloocan som den gang var tilordnet provinsen Rizal) en av de tre mest fremstående patriotiske filippinske diktere og forfattere under og etter den filippinske revolusjon. Han ble anerkjent av en av de fremste diktere på det spanske språk i sin samtid. 

Hans dikt ble i sin tid benyttet i undervisningen av det spanske språk (Republic Act No. 1881). De to andre var Jose Palma (1876–1903) og Fernando María Guerrero (1873–1929). 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Etter grunnskolen gikk han på *Ateneo Municipal* i Manila, der han to bakkalaureat i de frie kunster * (Bachilles en Artes)* i 1894. Han begynte senere på det juridiske studium ved Santo Tomas-universitetet. Men før han fullførte det, sluttet han seg i 1896 til den filippinske revolusjon. 

### Journalist, dikter
Han var også med i redaksjonen av avisen *[[La Independencia]]*, der han skrev under signaturene *Catulo* (under Antonio Luna) eller *Isagani*.. Hans første utgitte dikt var *El Terror de los Mares Indicos* i avisen *El Comercio*. Andre kjente dikt er *Al Heroe Nacional*, *Mi Raza*, *A La Bandera*, *La Siesta*, *Sobre El Plinto* (tilegnet Mabini), *A Emilio Jacinto*, *Los Martires Anonimos de la Patria* og *El Solo de la Independencia*.

Etter freden fortsatte han sin juridiske utdanning (avslutning i 1908) og arbeidet som journalist i en rekke aviser, som *La Fraternidad*, *La Democracia*, *La Patria* og *El Renocimiento*. Senere arbeidet han også som jurist. 

Hans dikt *Al Heroe Nacional* («Til nasjonalhelten») hyller José Rizal. MDette hans mest berømte verk er ofså kjent som *A Rizal* (til Rizal). 

I en diktsamling ved navn *Pentélicas* beskriver han levende de filippinske landskap. Hans beherskelse av det spanske språk var mesterlig; man skrev dessuten også på engelsk.

Han sluttet seg til *Nacionalista-partiet* som etterstrebet filippinsk uavhengighet fra USA. Han avslo i 1935 et tilbud om å bli en av president Quezons juridiske rådgivere.

## Referanser
Ninos

**Ninos** (gresk: Νίνος) er i henhold til gresk historikere som skrev i den hellenistiske perioden og senere, den eponymiske grunnleggeren av Ninive (også kalt for Νίνου πόλις «Ninos' by» på gresk), oldtidens hovedstad i Assyria, men han synes ikke å representere noen person som er kjent i moderne historie og er mer sannsynligvis en sammensmelting av flere virkelige og oppdiktede figurer i antikken. Mange tidlige ferdigheter er tilskrevet ham, som å trene de først jakthunder, og temme hester, Grunnet det siste er han tidvis representert i gresk mytologi som en kentaur.

Figurene kong Ninos og dronning Semiramis første kjente opptreden er i et historieverk om Persia skrevet av Ktesias fra Knidos (ca. 400 f.Kr.) som hevdet, som hofflege for Artaxerxes II av Persia, å ha hatt tilgang til kongelige historiske nedtegnelser. Ktesias' skrifter ble senere utvidet av Diodorus Siculus. Ninos fortsatte å bli nevnt av europeiske historikere, eksempelvis av Alfred den store, selv fram til tiden da kunnskapen om leirtavler med kileskrift gjorde det mulig å rekonstruere en mer presis historie om Assyria på 1800-tallet. Hans betydning er således litterær, ikke historisk.

## Referanser
Aukra flyplass, Gossen

**Aukra flyplass, Gossen** er en flyplass som ligger på øya Gossa i Aukra kommune i Møre og Romsdal fylke.

## Historie
Flyplassen ble bygget av tyskerne i 1943 med forsvarsanlegg, lagre og radiostasjoner i nær tilknytning til Gossen festning. Den hadde opprinnelig en 1&nbsp;650&nbsp;m lang og 60&nbsp;m bred rullebane med tredekke, og det var planlagt ytterligere 2 rullebaner med samme dimensjoner. Flyplassen var en viktig base for Luftwaffe i krigsårene og ved krigens slutt var ca. 45 fly utstasjonert der. Fullt utbygget ville flyplassen blitt en av de største i Norge. I dag er banen bare ca. 550&nbsp;m lang og brukes i stor grad til modellfly.

## Lenker
Liste over flyplasser i Norge

## Eksterne lenker
* Gossen på norskeflyplasser.no

## Kilder
Guido de Labezares

**Guido de Labezares** (født 1510 i Bilbao i Spania, død 1590 i Manila på Filippinene) var den andre generalguvernøren på Filippinene (1572–1575).

## Deltager på Villalobos-ekspedisjonen til Krydderøyene
Han dro i ung alder Ny-Spania (Mexico) og var med på Ruy Lopez de Villalobos' mislykkede ekspedisjon til Krydderøyene i 1542. Ekspedisjonen ble tatt til fange, men de Labezares klarte å flykte og vendte tilbake til Mexico i 1549.

## Utforsker av den nordamerikanske sørvestkyst
Da den spanske visekongen Luis de Velasco i Ciudad de Mexico forberedte en ekspedisjon for å utforske og erobre Florida, var Labezares på plass, og ble gitt kommandoen over ett av skipene. Han ble sendt i forveien den 3. september 1558 fra San Juan de Ulua for å utforske kysten etter egnede landstigningssteder. Han fant en bukt som han kalte Filipina (etter kong Felipe II), og returnerte i desember. Hans nedtegnelser fra reisen var til stor hjelp for Luna de Arellanos ekspedisjon det påfølgende år, som Labezares også deltok på.

## Deltager på Legazpi-ekspedisjonen til Filippinene
Da Miguel de Legaspi og Andres de Urdaneta forberedte sin ekspedisjon til de filippinske øyer, ble Labezares engasjert som skattmester. Den 21. november 1564 dro ekspedisjonen av sted fra havnen Natividad, nær Acapulco.

## Generalguvernør på Filippinene
Etter Legazpis død den 20. august 1572 ble Labezares øyrikets neste generalguvernør, ifølge de forseglede instruksjoner som den meksikanske *audiencia* hadde gitt. Han erobret landsdelene Pangasinan og Ilocos (med Juan de Salcedo som hærfører). Han reverserte deler av Legazpis politikk; faktisk brøt han de høytidelige løfter som forgjengeren hadde gitt til de tidligere herskere av Manila-området, rajah Sulayman og Lakan Dula. Han konfiskerte deres land og omgjøre dem til *encomiendas* for kolonistene, og tillot de spanske styrker å ta seg til rette og utnytte deres klansgrupper på det groveste. 

Under dekke av den kinesiske sjørøveren Limahongs erobring av Manila i desember 1574 organiserte Sulayman og Lakan Dula organisert sine styrker i Navotas til motstand mot spanjolene. Guvernør Lavezaris innså at han ikke ville klare å drive Limahon tilbake uten filippinsk støtte, sendte da Juan de Salcedo til høvdingene. Salcedo hadde en troverdighet som Lavezaris selv hadde forspilt, og klarte å få filippinerne over på spansk side mot løfter (som ble holdt) om krenkelsene skulle opphøre og at man skulle gjøre opp for seg. Deretter klarte spanjolene med Salcedo som kompetent feltherre å nedkjempe Limahon. Etterpå ble befestningene av byen forsterket. 

Den 25. august 1575 ble han avløst som generalguvernør av Francisco de Sande. Frem til sin død beholdt han tittel som viseguvernør som ærestittel og som avlønningsnivå. 

Han forfattet et verk om sine to reiser til Florida og ett verk om erobringen Filippinene, utgitt i Madrid i 1578.

## Referanser
Enuma Elish

***Enuma Elish*** er en samling av myter fra oldtidens Mesopotamia. Den er et viktig verk i assyro-babylonsk litteratur og ble funnet av Henry Layard i 1849 (i fragmentarisk form) i Ashurbanipals ruinbibliotek i Nineve (Mosul i Irak), og offentliggjort av George Smith i 1876.

Verket omtales ofte som en skapelsesberetning, men er like mye en fortelling om guden Marduks opphøyelse til den største guden i gudeverdenen. Teksten om Marduks bedrifter, der selve skapelsen bare opptrer som en innledning, ble lest opp under feiringen av nyttårsfesten i Babylon. Marduk beseiret Tiamat og reddet gudenes verden fra undergang. 

Det hersker enighet om at *Enuma Elish* er et verk av de babylonske semittene, men like fullt basert på sumerisk kosmologi. Hovedskikkelsen i den sumeriske historien var Enlil, Babylonias hovedgud inntil Marduk tok plassen. Alle gudene unntatt Tiamat hadde sumeriske navn; men noen av dem, som Apsu, Anu og Enlil, har klart sumeriske navn. De fleste av uhyrene Tiamat setter til verden, og nesten alle vindene Marduk skapte, har også sumeriske navn. Mennesket kalles *lullu* som er et sumerisk ord, oversatt med det semittiske *amelu*. Å skille himmel og jord er en bragd som sumererne tilla luftguden Enlil, for det er atmosfæren som - satt mellom himmel og jord - holder dem adskilt.Alexander Heidel: *The Babylonian Genesis* (s. 12), University of Chicago press, ISBN 0-226-32399-4

Tekstens framstilling av menneskenes tilblivelse har likhetstrekk med eposet *[[Atrahasis]]* og med det senere *[[Theogonien]].

Utdrag fra boken er oversatt til norsk og utgitt i samlingen *I begynnelsen'', 2000.

## Referanser
Fernando María Guerrero

**Fernando María Guerrero Ramírez** (født 30. mai 1873 i Manila i Generalkapteinskapet Filippinene, død 12. juni 1929) var en av de tre mest fremstående patriotiske filippinske diktere under og etter den filippinske revolusjon. De to andre var Jose Palma (1876–1903) og Cecilio Apostol (1877–1938).

Han skrev blant annet *Mi Patria* (*Mitt fedreland*), et patriotisk dikt på spansk. Han er også kjent for de patriotiske diktene *La Bandera* og *Mariposas Negras*.

## Referanser
Lesja flyplass, Bjorli

**Lesja flyplass, Bjorli** er en flyplass som ligger ved Bjorli i Lesja kommune i Innlandet.

## Eksterne lenker
* Bjorli på norskeflyplasser.no
Håkon Brusveen

**Håkon Brusveen** (1927–2021) var en norsk langrennsløper som representerte Vingrom Idrettslag. Han tok OL-gull på 15&nbsp;km i 1960 og vant fem norske mesterskap i langrenn. Han drev sportsforretning på Lillehammer, og han var langrennsreporter i NRK radio i over 35 år.

## Karriere
Brusveen tok gull på 15&nbsp;km under OL 1960 i Squaw Valley. Han var opprinnelig tatt ut som hjemmeværende reserve, men få dager før OL ble han tatt ut etter gode resultater i testrenn i Norge. Kong Olav blir tillagt æren for at Brusveen ble tatt ut til OL. *[[Aftenposten]]*s journalist Sverre Fodstad henvendte seg til slottet etter at hele Norge mente Håkon Brusveen var forbigått i OL-uttaket og fikk følgende svar gjennom Kong Olavs kabinettsekretær: «Jeg ser gjerne at Brusveen blir med til Squaw Valley». Det var svært uventet at Brusveen skulle gå helt til topps, foran medaljegrossistene Sixten Jernberg og Veikko Hakulinen.

Under OL 1960 gikk Brusveen også ankeretappen for det norske stafettlaget. Norge ledet store deler av konkurransen ved Harald Grønningen, Hallgeir Brenden og Einar Østby. Etter en knallhard spurt måtte Brusveen se seg slått av Finlands Hakulinen med 0,8 sekunders margin.

Brusveen vant fem norgesmesterskap, på 15&nbsp;km i 1957 og 1958, på 30&nbsp;km i 1953 og 1958, og på 3 &times; 10&nbsp;km stafett med Vingrom IL i 1957.

I 1958 ble Brusveen tildelt Holmenkollmedaljen, og i 1960 ble han tildelt Morgenbladets gullmedalje. Brusveen drev sportsforretning på Lillehammer. 

Etter aktiv karriere ble han en del av NRK Radiosportens kommentatorteam: Fra 1963 til 1987 samarbeidet han med Bjørge Lillelien som kommenterte fra langrennsstadion mens Brusveen kommenterte ute fra løypa. Etter Lilleliens død fortsatte Brusveen som radioreporter sammen med etterfølgerne Ernst A. Lersveen, Dag Lindebjerg og Torgeir Bjørn. Brusveen varslet sin avgang som reporter i 1997 da han snart var 70 år, men han fortsatte som reporter til VM på ski 1999 i Ramsau.

## OL-medaljer

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Starmoen flyplass, Elverum

**Starmoen flyplass** er en flyplass som ligger på Starmoen, øst for Elverum sentrum i Elverum kommune i Innlandet. 

Starmoen har Norges rikssenter for seilflyging, kalt **Ole Reistad Senter** etter Ole Reistad. Det arrangeres flere konkurranser og andre arrangement både for seilfly og motorflymiljøet på plassen i løpet av sommersesongen. Flyplassen ligger utenfor Gardermoen TMA som er det kontrollerte luftrommet rundt Gardermoen. Mye ukontrollert luftrom, spesielt nordover gjør det populært å arrangere seilflykonkurranser med vendepunkter mot Alvdal, Frya og Leirin. 

Rullebanen er en smal asfaltbane som ligger helt øst-nordøst på plassen. Vest for asfaltbanen er det en stor slette som brukes for start og landing for seilfly der mange fly kan ta av og lande ved siden av hverandre. Trafikkmønsteret i landingsrundene er slik at motorfly tar landingsrunde på østsiden og tar av og svinger mot øst. Seilflyene tar landingsrunder og tar av mot vest.  

Plassen har egen vinsj for opptrekking av seilfly. I sommersesongen er det ofte tilgjengelig slepefly og slepepilot. Både Elverum Seilflyklubb og Gardermoen Seilflyklubb bruker plassen som base. Det er tilgjengelig tankanlegg for bensin for småfly (100LL og UL91).

Plassen har egen frekvens på flyradiobåndet på 123,350 MHz.

## Eksterne lenker
* Starmoen på norskeflyplasser.no
* Link til webkameraer på Starmoen. Fine for å sjekke været.
* Hjemmesiden til Elverum Flyklubb.
* Ole Reitan Senter.
Harald Grønningen

**Harald Grønningen** (1934–2016) var en norsk langrennsløper. Han deltok i samtlige VM og Vinter-OL i perioden fra 1960 til 1970, og vant fem OL-medaljer og to VM-medaljer.

Grønningen vant ellers ni individuelle NM-titler og mottok kongepokalen i 1963 og 1967. I 1961 ble han tildelt Holmenkollmedaljen og Sportsjournalistenes statuett som årets idrettsnavn. I 1966 ble han tildelt Olavstatuetten. Grønningen har også mottatt Lahtimedaljen og Gråkallmedaljen.

Han var sønn av  John Grønningen (1886–1948) og Anne Johansdatter (1896–1943). Han hadde åtte søsken hvorav to søstre og seks brødre. Tre av brødrene, Arnold, Bjarne og Reidar Grønningen, deltok i skirenn på nasjonalt plan.

## Mesterskapsmedaljer

## NM-medaljer

Hele Grønningens medaljesamling er utstilt i Lensvik Flerbrukshuset. Ved Lensvik skole ble det i 1979 satt opp en statue i malt betong og helfigur av Grønningen laget av Petter Leth-Olsen. Statuen er senere blitt flyttet til Grønningenparken i sentrum i Lensvik.

## Se også
* Liste over norske mestvinnende vinterolympiere
* Liste over norske kjente idrettspersoner på sokkel

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*
Frøya flyplass, Flatval

**Frøya flyplass, Flatval** er en flyplass som ligger en kilometer nord for Flatval på øya Frøya i Trøndelag. Flyplassen ble første gang åpnet 10. mai 1986. Rullebanen er 1199 meter lang og 30 meter bred med asfaltdekke etter et større vedlikehold i 2023. Plassen er ikke sertifisert for fly tyngre enn 5,7 tonn eller over 10 seter.

Det er for tiden ikke ruteflyvning ved flyplassen. Tidligere var plassen hjemmebase for Frøya Flyklubb som er nedlagt.

Da Ørland hovedflystasjon fikk nye banelys, overtok Flatval de gamle lysene, men disse ble aldri montert.

Flatval har ingen bemanning og ingen lufttrafikktjeneste. Luftrommet over flyplassen er ukontrollert luftrom opp til 3500 fot/ 1150 meter. Over dette er det Ørland innflygingskontroll (Ørland Approach) har kontroll over luftrommet, benevnt Ørland TMA.

Flyplassen ble sent 2023 utvidet til 1199 meter samt at rullebanelys ble montert.

Flyplassen er fortsatt privat med krav om PPR (Prior Permission Required) som kan finnes under følgende lenke: https://www.myppr.no/aerodrome/enfa

## Kilder
* Norsk Luftsportforbund/Jeppesen: VFR Manual Norway (tidl.: Airfield Manual)
Geiranger sjøflyplass, Stranda kommune

**Geiranger sjøflyplass, Stranda kommune** er en sjøflyplass som ligger innerst i Geirangerfjorden ved Geiranger i Stranda kommune i Møre og Romsdal fylke.
Dokka flyplass, Tomlevold

**Dokka flyplass, Thomlevold** er en flyplass som ligger ved gården Thomlevold, ca. 9km vest for Dokka sentrum, på Nordsinni i Nordre Land kommune i Innlandet.

Rullebanen er 740x25 meter. Rullebane og parkering består av gress. Innflyvning skjer alltid nord for plassen. For mer informasjon, se klubbens hjemmeside landflyklubb.no.

Flyplassen brukes av Land flyklubb på Dokka. Hvert år bruker Valdres Flyklubb plassen til vårsamling for seilflyging.

Plassen er åpen for alle flygende. 

Nærmeste flyplasser er Gol flyplass, Klanten, Husodden flyplass, Reinsvoll flyplass og Fagernes lufthavn, Leirin

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Thomlevold på norskeflyplasser.no
Jensen

:For alternativ skrivemåte av navnet, se **[[Jenssen]]**.

**Jensen** kan ha flere betydninger:
* Jensen, et etternavn
* Jensen er et britisk bilmerke 
* Jensen Car Audio, en produsent av bilstereoutstyr
* 5900 Jensen er en asteroide

## Personer med navnet Jensen
* Lars Jensen, navnet til flere personer.
* Morten Jensen, navnet til flere personer.
* Peder Jensen, navnet til flere personer.

### Nordmenn med etternavnet Jensen
* Arne Agnar Jensen (f. 1954), næringslivsleder.
* Axel Jensen, (1932–2003), forfatter.
* Benjamin Jensen (f. 1975), friidrettsutøver.
* Bjørg Eva Jensen (f. 1960), skøyteløper.
* Dines Jensen (1850–1939), formann i LO.
* Eberhart Jensen (1922–2003), professor i astronomi.
* Eirik Jensen (f. 1957), en tidligere norsk politimann kjent fra Cappelen–Jensen-saken.
* Hans G. Jensen (1856–1922), Ap-politiker og formann i LO 
* Knut Erik Jensen (f. 1940), filmregissør.
* Oddmund Jensen (f. 1928), skiløper.
* Otto Jensen (f. 1856–1918), teolog, statsråd og biskop. 
* Roald «Kniksen» Jensen (1943–1987), fotballspiller.
* Siv Jensen, (f. 1969), Frp-politiker.
* Elise Ottesen-Jensen (1886–1973), norsk–svensk journalist og feminist.

### Andre med etternavnet Jensen
* Arthur Jensen (1897–1981), dansk skuespiller.
* Carsten V. Jensen (f. 1963), dansk tidl. fotballspiller og sportssjef i FC København. 
* Derrick Jensen (f. 1960), amerikansk forfatter og miljøverner.
* Johannes Hans Daniel Jensen (1907–1973), tysk nobelprisvinner i fysikk.
* Johannes Vilhelm Jensen (1873–1950), dansk forfatter og nobelprisvinner i litteratur.
* Viggo Jensen (1874–1930), dansk olympisk mester i vektløfting.

## Personer med fornavnet Jensen
* Jensen Ross Ackles (f. 1978), amerikansk skuespiller.

## Referanser
Grønøra flyplass, Snåsa

**Grønøra flyplass, Snåsa** er en flyplass som ligger ca. 15&nbsp;km sørvest for Snåsa sentrum i Snåsa kommune i Trøndelag. Flyplassen ligger ved Grønørbukta på sørsiden av Snåsavatnet.

## Eksterne lenker
* 
* Grønøra på norskeflyplasser.no
Gol flyplass, Klanten

**Gol flyplass, Klanten** er en flyplass som ligger på Golsfjellet nord for Gol sentrum i Gol kommune i Buskerud.

Flystripen av gress er 1150 meter lang og er operativ året rundt. I 2011 ble deler av flyplassen asfaltert og en 660 meter lang asfaltstripe er plassert i gresstripen. Overgangen mellom den skal være sømløs. Om vinteren er stripen normalt ca. 800 meter.

## Eksterne lenker
* Klanten Flyklubb
* Klanten på norskeflyplasser.no
Quiche

**Quiche** er en pai laget av egg og fløte i en butterdeigsform. Andre ingredienser som hakket kjøtt eller grønnsaker tilsettes ofte eggene før quichen stekes. I **Quiche Lorraine** tilsettes fløte og stekt bacon og ost.

Lignende småretter selges dypfryst under tittelen «Pai» i mange dagligvarebutikker.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Tristan Tzara

**Tristan Tzara** (født **Sami Rosenstock** , død 24. desember 1963) var en rumenskfødt poet og essayist. Tzara bodde mesteparten av livet i Frankrike, og er kjent som en av grunnleggerne av dada-bevegelsen i Zürich i 1916.

Mens han bodde i Paris engasjerte Tzara og hans ektefelle, den svenske kunstneren Greta Knutson, arkitekten Adolf Loos til å tegne en villa for seg. Villaen stod ferdig i 1925 på adressen Avenue Junot 15 på Montmartre.

Under andre verdenskrig var Tzara en av 44 rumenske jøder hvis verker Ion Antonescus regjering nedla forbud mot å selge i bokhandlene i Romania. 

## Bildegalleri

Fil:Montmartre Adolf Loos Haus.jpg|Villaen som Adolf Loos tegnet for Tristan Tzara stod ferdig på Montmartre i 1925. 
Fil:Adolf Loos plaque - 15 rue Junot, Paris 18.jpg|I senere tid er denne plaketten festet på fasaden til villaen på adressen 15, Avenue Junot 


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
New York-børsen

**New York Stock Exchange** (**NYSE**) er verdens største aksjemarked, beliggende på Wall Street i New York.

Handel på New York-børsen, i motsetning til elektroniske børser som NASDAQ, innebærer alltid kommunikasjon ansikt til ansikt på en post i børsen. Medlemmer av børsen som er interessert i å kjøpe og selge en bestemt aksje på vegne av investorer, samler seg rundt aksjens handelspost på børsgulvet. 

En megler, som arbeider for et av børsens medlemsselskaper (han er altså ikke ansatt i børsen), opptrer som auksjonarius i et åpent utropsmarked for å bringe kjøpere og selgere sammen og håndtere den faktiske auksjonen. Ved behov kan megleren gjøre handelen lettere ved å sette egne penger på handelen (omkring 10% av tilfellene), i tillegg til å spre informasjon til tilhørerne som bidrag til å føre kjøpere og selgere sammen.

Kurser for hvert av selskapene som er notert på børsen, er offentlig tilgjengelig kontinuerlig. Børsen viser også indekser for bransjer og markeder. De mest kjente er Dow Jones og S&P 500.

## Fakta
*Børsen åpner 09.30 og stenger 16.00 lokal tid.
*Rundt 2800 selskaper er listet på børsen.
*Markedsverdien er omkring 19,7 billioner dollar.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carolinahund

**Carolinahund** regnes av mange som det amerikanske kontinentets opprinnelige hundetype, og som sådan går den også under navn som **indianerhund** og **amerikansk dingo**. Den er en typisk pariahund på alle måter, selv om den nå mer framstår som en hvilken som helst annen hunderase i hjemlandet USA. Den har fortsatt ikke fått anerkjennelse hverken av American Kennel Club eller FCI, men den anerkjennes som sådan av bl.a. United Kennel Club.

## Opprinnelse og alder

Opprinnelsen til carolinahunden er ukjent, men en populær teori er at rasen har kommet til dette kontinentet gjennom vandring over Beringstredet. Carolinahunden ble først oppdaget av *Dr. I. Lehr Brisbin, Jr*., professor i *biologi* ved University of Georgia, ved Savannah River i Sør-Carolina. Herav fikk også rasen sitt navn; *carolinahund*.

## Utseende, anatomi og fysikk
Carolinahunden ligner på andre pariahhunder. Den har en litt langstrakt, slank og smidig kroppsbygning og et typisk trekantet litt langstrakt hode med stående spisse ører som er svært bevegelige (som for alle slike hunder). Pelsen er kort og glatt, og underpelsen tett på vinterstid (avhengig av temperatur). Beina er forholdsvis lange, slanke og muskuløse. Halen er forholdsvis lang og har gjerne noe buskete pels.

I størrelse varierer denne hunden fra ca. 43-61 cm i skulderhøyde og vekten ligger normalt på ca. 13,5-27 kg. Som pariahhund er den altså forholdsvis stor, men allikevel typisk på alle måter.

## Bruksområde
Carolinahund er både en god jakthund, vakthund og familiehund. Rasen har imidlertid også en rekke andre kvaliteter, som gjør at den kan egne seg for andre bruksområder også. Carolinahunden jakter aktivt såvel med synet, som med luktesansen og hørselen. Dermed faller rasen inn i kategorien hetsende hunder, da dette er dens naturlige jaktform, men den kan også bli en ypperlig sporhund, takket være en meget velutviklet luktesans.

## Lynne og væremåte
Carolinahund er en primitiv hund som har mange av villhundes instinkter i behold. Den er svært alert og gjerne meget skeptisk til fremmede. Man kan trygt si at dette ikke er en hunderase som passer andre enn spesielt interesserte og svært erfarne hundefolk. Mot dem den kjenner og regner blant sine egne, er den derimot en ypperlig familiehund, som både er leken, snill og gjerne svært tolerant. Hunden passer imidlertid best for folk som er glade i friluftsliv og mye mosjon, ettersom de er naturlige løpere. Carolinahunder trenger dessuten oppgaver og utfordringer for å trives.

## Annet
Rasen regnes som svært sunn og trenger lite stell, annet enn en gjennombørsting av pelsen og nok med mosjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
* CarolinaDogs.com
* Did Carolina Dogs Arrive With Ancient Americans? (National Geographic News, 2003)
Pedro de Sarrio

**Pedro de Sarrio** var en av de spanske koloniherrers generalguvernører på Filippinene *ad interim* i to perioder.

Den første perioden var fra 30. oktober 1776 til juli 1778. I denne tiden fortsatte han de militære operasjoner mot moroene (muslimene) på og rundt Mindanao. Den 12. oktober 1777 formidlet han den spanske forordning til *indio*-befolkningen (dvs. filippinerne) om dyrking av lin og hamp. Han ble i 1778 avløst av kanskje den mest fremstående av alle generalguvernøret øyriket hadde, José Basco y Vargas.

Etter Bascos fratreden ble Pedro de Sarrio på nytt generalguvernør *ad interim* den 22. november 1787, men styrte bare frem til 1. juli 1788. I denne perioden måtte han forholde seg til et opprør i Ilocos som skyldtes det tobakksmonopolet som guvernør Basco hadde etablert.
BGM-109 Tomahawk

**Tomahawk Land Attack Missile** (TLAM) er et subsonisk kryssermissil med lang rekkevidde og korte vinger og drives av jetmotor. Det ble utviklet av General Dynamics på 1970-tallet og var opprinnelig utviklet som et lavtflyvende missil med middels til lang rekkevidde som skulle kunne skytes opp fra neddykkede ubåter. Missilet har blitt videreutviklet og blir idag produsert av Raytheon. Noen missiler har også blitt produsert av McDonnell Douglas.

Missilet blir også avfyrt fra overflatefartøyer og er i utgangspunktet ikke utformet for å avfyres fra land. Den bærer stridshoder på 300 til 500 kg. Missilet er sårbar for moderne luftvern og kan uskadeliggjøres av kampfly. Tomahawk kan fly lavt i terrenget og er vanskelig å oppdage av radar. Rekkevidden er normalt 1600 km og opptil 2500 km, og toppfarten er 900 km/t. Missilet styres presist mot mål. USA antas å ha flere tusen. Tomahawk er relativt billig sammenlignet med bemannede krigsfly, per 2025 antas prisen å være 1,3 til 2,5 millioner dollar per stykk. Tomahawk ble brukt i strid første gang under Gulf-krigen i 1991. Det finnes varianter som kan slippes fra fly. Missilet ble opprinnelig utviklet for å bære sprengladninger, inkludert atomvåpen, gjennom sovjetisk luftrom.

Dersom Ukraina får tomahawk til bruk mot Russland (fra 2025) vil det innbefatte en nyutviklet landbasert avfyringsplattform. Tomahawk vil også være det mest langtrekkende våpenet Ukraina har fått av USA. Tomahawk kan gi Ukraina mulighet til å ramme mål langt inne på russisk territorium inkludert storbyer som St. Petersburg og hovedstaden Moskva; Ukrainas missiler (blant annet ATACMS) har en rekkevidde på 400 km.

Tomahawk er opprinnelig navnet på de amerikanske indianernes stridsøks, og blir brukt som navn på rakettvåpnene. Tomahawken ble opprinnelig brukt som en innledning til kamper av indianerne, slik også raketten blir brukt idag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  US Navy Fact File  - besøkt 12. april 2008
Andrus Veerpalu

**Andrus Veerpalu** (født 1971) er en estisk tidligere langrennsløper.

Veerpalu tok sølv på femmila under VM 1999 i Ramsau. Under VM 2001 i Lahtis ble han verdensmester på 30&nbsp;km i klassisk stil.

I OL 2002 i Salt Lake City ble det sølvmedalje på femmila, og gull på 15&nbsp;km. Fire år senere forsvarte han gullet på 15&nbsp;km under OL 2006 i Torino.

Under Ski-VM 2009 i Liberec, Tsjekkia, vant Veerpalu igjen 15&nbsp;km klassisk.
I 2011 ble det kjent at Veerpalu testet positivt på veksthormoner under rennene i Otepää. På grunn av dopingprøven la Veerpalu opp like før VM i Oslo. Veerpalu påsto han var uskyldig, og fikk medhold i Den internasjonale voldgiftsretten for sport i 2013. Grunnen til frifinnelsen var blant annet feil bruk av terskelverdier for veksthormoner.

I 2005 ble han tildelt Holmenkollmedaljen.

Hans sønn Andreas Veerpalu er også langrennsløper. Under VM 2019 i Seefeld var han en av flere utøvere som ble pågrepet som en del av den koordinerte aksjonen Operasjon Årelating grunnet mistanke om organisert doping.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Bjørn Johansen (fotballspiller)

**Bjørn Johansen** (født 1969) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

## Spillerkarriere
Johansen debuterte for Tromsø IL i 1987. Han har også spilt for Viking og den svenske klubben Helsingborg. I tillegg har han spilt aldersbestemte landskamper for Norge. I mars 1992 tok landslagstrener Egil Olsen ham ut i troppen til en treningssamling med A-landslaget. Johansen la opp etter 2005-sesongen. 

## Etter spillerkarrieren
Han var fra 2006 ekspertkommentator i TV 2. 

### Finnsnes (2011–2017)
Fra og med 2011 var Johansen hovedtrener for Finnsnes IL. Han ledet laget til opprykk til 2. divisjon i sin første sesong, men laget rykket ned igjen til 3. divisjon i 2012. I 2013 ledet han laget til et nytt opprykk. De neste årene tok Finnsnes stadig steg i 2. divisjon under Johansens ledelse, med sjetteplass i 2014, fjerdeplass i 2015, før de i 2016 var med å kjempe om opprykk til landets nest øverste nivå og til slutt endte på andreplass.

### Fredrikstad (2018–2022)
Før 2018-sesongen ble han hentet til Fredrikstad FK, som assistenttrener under Per-Mathias Høgmo. Før 2019-sesongen tok han over som hovedtrener for klubben. I 2020 ledet han FFK til opprykk til OBOS-Ligaen, etter tre år i 2. divisjon. 12. september 2022 kunngjorde Fredrikstad at de hadde avsluttet samarbeidet med Johansen, da laget lå på en tolvteplass etter 24 kamper.

### Norges Fotballforbund (2022–)
Johansen fikk i november 2022 jobben som trener for Norges G16-landslag.

I januar 2025 ble han ansatt som trener for de norske U18- og U19-landslagene, og fikk også ansvaret for å lede U20-landslaget i sluttspillet av U20-VM i september samme år. I U20-VM gikk Norge under Johansens ledelse for første gang videre fra det innledende gruppespillet. Laget ble slått ut i kvartfinalene av Frankrike.

## Karriere som spiller

 Kun seriekamper.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bjørkefiken

**Bjørkefiken** (*Ficus benjamina*) er en lettstelt stueplante.

## Stell
Planten skal ikke ha direkte sollys og rikelig med vann. Den bør vannes til faste tider, om sommeren på morgenen, om vinteren på kvelden. Av og til trenger den en dusj med lunkent vann fra en sprayflaske.

## Allergi
Planten kan fremkalle allergi hos kjæledyr eller små barn.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Charles II de Lorraine de Vaudémont

** Charles II de Lorraine de Vaudémont** (født 20. april 1561 i Nomeny nær Metz i Frankrike, død oktober 1587 i Paris) var en av Den katolske kirkes kardinaler.

Han ble kreert til kardinal den 21. februar 1578 av pave Gregor XIII.

Han var onkel til kardinal Charles de Lorraine-Vaudémont (kreert 1589).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
FA Community Shield

**FA Community Shield** er et engelsk fotballtrofé som blir tildelt ved en årlig kamp mellom vinneren av Premier League og vinneren av FA-cupen. Vinner et lag The Double (både Premier League og FA-cupen) spiller de mot det laget som ble nummer to i Premier League. Kampen blir spilt helgen før Premier League starter. I årene 2002 til 2006 ble kampen spilt på Millennium Stadium i Wales, men fra 2007 spilles den på Wembley Stadium i London.

Tidligere het turneringen **FA Charity Shield**, men skiftet navn til FA Community Shield i 2002 etter at *The Charity Commission* fant ut at FA ikke hadde oppfylt sine juridiske forpliktelser, siden de ikke hadde spesifisert hvilke beløp fra billettsalget som gikk til veldedighet.

## Historie
Charity Shield ble første gang spilt i 1908, og erstattet Sheriff of London Charity Shield som ble innført i 1898/99. Sheriff of London Charity Shield-kampen ble senere arrangert sju ganger til, i 1931, 1932, 1934, 1964, 1965, 1966 og i 1983 og ble spilt i tillegg til Charity Shield. 

På samme måte som Sheriff of London Charity Shield, var dette i starten en turnering mellom et profesjonelt lag og et amatørlag. I den første turneringen som ble spilt var Manchester United profflaget, mens Queens Park Rangers var amatørene. Etter en stund gikk en bort fra konseptet proff mot amatør, og turneringen utviklet seg gradvis til en kamp mellom vinner av The Football League og vinneren av FA-cupen. En del unntak fra denne regelen ble det, blant annet i 1950 og 1961.

Fra 1959 ble kampen flyttet til starten på sesongen, og i 1974 laget sekretæren i FA, Ted Croker, formatet som ennå brukes. Det ble fastslått av kampen skal spilles mellom vinneren av ligaen og vinneren av FA-cupen, kampen skal gå på Wembley Stadium og penger fra billettsalget skal gå til veldedighet.  

Fra 1993 ble det innført straffesparkkonkurranse for å avgjøre kampen dersom det ble uavgjort resultat ved full tid.

## Resultat fra samtlige finaler i Community Shield

## Vinnere av Charity Shield og Community Shield

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Historien om turneringen på FA sin hjemmeside
* Oversikt over resultater
Giovanni Vincenzo Gonzaga

** Giovanni Vincenzo Gonzaga** (født 8. desember 1540 i Palermo i Italia, død 23. desember 1591 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han ble kreert til kardinal den 21. februar 1578 av pave Gregor XIII.

Han var bror til kardinal Francesco Gonzaga (kreert 1561) og nevø til kardinal Ercole Gonzaga (1527). Øvrige kardinaler i slekten var Francesco Gonzaga (1461), Sigismondo Gonzaga (1505), Pirro Gonzaga (1527), Scipione Gonzaga (1587), Ferdinando I Gonzaga (1607) og Vincenzo II Gonzaga (1615).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Semiramis

**Semiramis** er navnet en av flere legendariske assyriske dronninger for antikkens grekere, hvor den nyeste var Semiramis II som Babylons hengende hager etter sigende ble bygd for.

Den virkelige og historiske figur bak de greske legender var **[[Sammuramat]]**, en assyrisk dronning av Shamshi-Adad V som styrte i tiden 824-811 f.Kr. Han var konge av Assyria og hersker av det nyassyriske rike, og dets regent i fire år inntil Shammuramats sønn Adad-Nirari III ble myndig eller gammel nok til å styre selv.

De greske legendene ble gjenfortalt av Diodorus Siculus, Junianus Justinus og Ktesias fra Knidos for å skape et bilde av henne og hennes forhold til kong Ninos, sistnevnte selv en mytisk konge av Assyria og ikke bevitnet i den assyriske kongeliste.

Navnet Semiramis kom også til å bli knyttet til ulike monumenter i vestlige Asia hvor den egentlige opprinnelsen var enten ukjent eller blitt glemt. Til sist kan hvert eneste mektig monument fra oldtiden fra Eufrat til Iran bli tilskrevet henne, selv Behistuninnskriften, en samling kileinnskrifter og skulpturarbeid på en bergvegg ved byen Behistun i vestlige Iran, som egentlig tilhørte Dareios I av Persia. Den greske historikeren Herodot har tilskrevet henne de kunstige breddene som utgjorde Eufrat, og kjente hennes navn som bar en port i Babylon. Babylons hengende hager, regnet til en av de verdens syv underverker i den antikke verden, ble tilskrevet henne.

## Referanser
Wagram (Paris Metro)

**Wagram** er en stasjon på metroen i Paris.

Stasjonen betjener linje 3.

Den ligger nær Avenue du Wagram, som er oppkalt etter slaget ved  Wagram nordøst for Wien i Østerrike, der de franske styrker under Napoléon Bonaparte vant en avgjørende seier over østerrikerne i 1809.

## Eksterne lenker
* Kart over metroen i Paris
Gaspar de Quiroga y Vela

** Gaspar de Quiroga y Vela** (født 13. januar 1512 i Madrigal de las Altas Torres ved Avila i Spania, død 12. november 1594 i Madrid) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var i kong Filipp II av Spanias tjeneste før han ble biskop av Cuenca i 1571. I 1577 ble han erkebiskop av Toledo.

Han ble kreert til kardinal den 15. desember 1578 av pave Gregor XIII.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Diego Espinosa Arévalo (1502-1572) *bispeviet kanskje 1568
* Kardinal *Gaspar de Quiroga y Vela* (1512-1594) *1572

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Abbesses

**Abbesses** er en stasjon på metroen i Paris, og betjener linje 12.

Stasjonen ble åpnet i 1912, og er den dypeste i hele metronettet, med plattformer 30 meter under bakkenivå. Adgangen til togene skjer for det meste med heiser.

Stasjonen ligger ved vestsiden av bakkene opp til Montmartre. Inngangspartiet er formgitt av Hector Guimard (1867–1942), og er en av kun to originale som fremdeles eksisterer (den andre er ved Porte Dauphine).

## Eksterne lenker
* Kart over metroen i Paris
Anatole France (Paris Metro)

**Anatole France** er en stasjon på metroen i Paris.

Stasjonen betjener linje 3, og er oppkalt etter den franske forfatteren Anatole France (eg. *Jacques Anatole François Thibault*, 1844–1924).

## Eksterne lenker
* Kart over metroen i Paris
Anvers (Paris Metro)

**Anvers** er en stasjon på grensen mellom 9. arrondissement og 18. arrondissement på metroen i Paris.

Stasjonen har sitt navn etter den nærliggende square d'Anvers *(Antwerpens plass)*. 

Stasjonen betjenes av linje 2. Den ble åpnet 7. oktober 1902.

## Eksterne lenker
* Kart over metroen i Paris
Aubervilliers – Pantin – Quatre Chemins (Paris Metro)

**Aubervilliers – Pantin – Quatre Chemins** er en stasjon på metroen i Paris. Den ble åpnet 4. oktober 1979.

Metrostasjonen ligger der den romerske veien mellom Lutetia og øst-Flandern (nå N2) og veien mellom de franske kommunene Aubervilliers og Pantin krysser hverandre, derav navnet.

## Knutepunkt med andre transportmidler
* Buss: Linjene 150, 152, 170, 249, 330.
* Noctilien, STIF, RATP og Transiliens Parisiske nattbussnett: N42.

## Eksterne lenker
* 
* Kart over metroen i Paris
Bir-Hakeim (Paris Metro)

**Bir-Hakeim** er en metrostasjon i Paris.

Bik-Hakeim betjener Paris Metrolinje 6, som er en av 16 linjer som utgjør Métro de Paris. Stasjonen ligger i 15. arrondissement og har forbindelse med busslinje 30.

De nærmeste metrostasjonene er Passy som ligger 0,5&nbsp;km nordvest på andre siden av Seinen, og Dupleix som ligger 0,5&nbsp;km sørøst. Bir-Hakeim er metrostasjonen nærmest Eiffeltårnet.

Stasjonen bærer navn etter slaget om Bir Hakeim. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kart over metroen i Paris
Bolivar (Paris Metro)

**Bolivar** er en metrostasjon i Paris.

Bolivar betjener linje 7bis som er en av 16 linjer som utgjør Métro de Paris. Stasjonen ligger i 19. arrondissement. Stasjonen har forbindelse med busslinje 26.

## Referanser
Boucicaut (Paris Metro)

**Boucicaut** er en stasjon på metroen i Paris. Stasjonen ble åpnet i 1937 og er oppkalt etter Aristide Boucicaut (1810–1877), eieren av et av Paris' best kjente (og antagelig verdens første) varehus, Le Bon Marché.

Stasjonen betjenes av linje 8.

## Eksterne lenker
* Kart over metroen i Paris
Bréguet-Sabin (Paris Metro)

**Bréguet-Sabin** er en stasjon i 11. arrondissement på metroen i Paris.
Den har sitt navn etter gatene rue Bréguet, oppkalt etter en familie av kjente ur- og instrumentmakere og rue Saint-Sabin, oppkalt etter Charles-Pierre Angelesme de Saint-Sabin som var en kommunal embetsmann i 1700-tallets Paris.

Stasjonen betjenes av linje 5.

## Eksterne lenker
* Kart over metroen i Paris
Cadet (Paris Metro)

**Cadet** er en metrostasjon i Paris' 9. arrondissement. Stasjonen er knyttet til linje 7 og ble åpnet 5. november 1910. Den er oppkalt etter Rue Cadet (tidligere Rue de la Voirie), som igjen ble oppkalt etter Cadet de Chambine som eide mye av området gaten gikk gjennom. I området ligger ni jødiske synagoger, blant dem en askenasisk.

Metrostasjonen har arkitektonisk sett en klassisk inngang, slik de fleste metrostasjoner tidligere hadde. Hector Guimard stod for designet av disse. Plattformene er dekorert i det amerikanske flaggets farger.

## Knutepunkt med andre transportmidler
* Buss: Linjene 26, 32, 42, 43, 48, 85.

## Eksterne lenker
* 
* Kart over metroen i Paris
Censier – Daubenton (Paris Metro)

**Censier – Daubenton** er en metrostasjon i Paris' 5. arrondissement. Stasjonen betjener idag metrolinje 7, og den ble åpnet 15. februar 1930 da metrolinje 10 som den opprinnelig var en del  av ble forlenget til *Place d'Italie*. Et år senere ble stasjonen lagt til linje 7.

Frem til 1965 var stasjonen kjent under navnet  *Censier-Daubenton aux cuirs* (Censier – Daubenton lærmarked). Navnet henviste til lærmarkedet som lå langs bredden av elven Bièvre.

Metrostasjonens navn er en kombinasjon av det lokale stedsnavnet, Censier, og en oppkalling etter Louis-Jean-Marie Daubenton. Daubenton var en naturhistoriker som samarbeidet med Buffon om hans *Histoire Naturelle* (Naturhistorie). Han var dessuten den første direktøren for Muséum national d'Histoire naturelle, det naturhistoriske museet som ligger like ved stasjonen.

Nær stasjonen ligger videre den gotiske kirken Église Saint-Médard, Institut national agronomique Paris-Grignon som er en ingeniørsutdannelse innen agronomi og Université Paris 3 - Sorbonne Nouvelle med studieretninger innen blant annet humaniora og språk.

## Knutepunkt med andre transportmidler
* Buss: Linje 47.
* Noctilien, STIF, RATP og Transiliens Parisiske nattbussnett: N15, N22.

## Eksterne lenker
* 
* Kart over metroen i Paris
Chemin Vert (Paris Metro)

**Chemin Vert** er en stasjon på grensen mellom 3. arrondissement og 11. arrondissement på metroen i Paris. Den betjenes av linje 8.

Stasjonen har navn etter rue du Chemin-Vert («Den grønne veiens gate»), som heter dette fordi den ble anlagt der en sti hadde gått mellom grønnsakhager som fantes i området.

## Eksterne lenker
* Kart over metroen i Paris
Château d’Eau (Paris Metro)

**Château d'Eau** er en stasjon på metroen i 10. arrondissement i Paris. Den betjenes av linje 4.

Stasjonens navn er hentet fra gata Rue du Château-d'Eau som i 1828 fikk navn etter en fontene fra 1811 som var plassert i den ene enden ved nåværende Place de la République.

Stasjonen ble åpnet 21. april 1908. Den er rikt utsmykket. To nedganger er utstyrt med balustrader tegnet av Hector Guimard i 1900 for «Compagnie générale du Métropolitain de Paris». De ble offisielt klassifisert og merket som historiske monument ved et vedtak av 29. mai 1978.

## Eksterne lenker
* 
* Kart over metroen i Paris
Château-Landon (Paris Metro)

**Château-Landon** er en metrostasjon i  Paris' 10. arrondissement. Stasjonen er knyttet til metrolinje 7 og ble åpnet 5. november 1910. Den har fått sitt navn etter Rue Château-Landon, som igjen ble oppkalt etter familien Château-Landon fra Seine-et-Marne. Denne veien er sammen med rue du Faubourg-Saint-Martin en del av den romerske veien fra Lutetia til øst-Flandern via Saint-Denis.

Stasjonen vil bli endestasjon for den fremtidige linje 15 som vil bestå av linjene 3bis og 7bis. Disse er planlagt sammenslått før 2013.

## Knutepunkt med andre transportmidler
* En korridor forbinder stasjonen med jernbanestasjonen Gare de Paris-Est.
* Buss: Linje 46.
* Noctilien; STIF, RATP og Transiliens Parisiske nattbussnett: N13, N41, N42, N45.

## Eksterne lenker
* 
* Kart over metroen i Paris
Charenton – Ecoles (Paris Metro)

**Charenton – Écoles** er en stasjon på linje 8 på metroen i Paris. Den er en av to stasjoner i Charenton-le-Pont kommune, en kommune med knapt   innbyggere på litt mindre enn to kvadratkilometer. Den andre stasjonen i kommunen heter Liberté. 

Stasjonen åpnet 5. oktober 1942 da linjen ble utvidet fra Porte de Charenton. Det var linjens østligste endepunkt til 19. september 1970, da linjen ble forlenget til Maisons-Alfort – Stade.

Det er to nedganger til stasjonen, som ligger under Rue de Paris. Den ligger øst i kommunen og er oppkalt etter kommunens eldste grunnskole «Aristide Briand-skolen». Stasjonen har to plattformer, skilt av jernbanesporene og følger standarden for metrostasjoner, nemlig en elliptisk bue dekket med hvite keramiske fliser.

## Bilder

Fil:Charenton-ecoles metro eglise.JPG|Nedgangen til stasjonen


## Eksterne lenker
* Kart over metroen i Paris
Cité (Paris Metro)

**Cité** er en stasjon på metroen i 1. og 4. arrondissement i Paris, og betjenes av linje 4.

Stasjonen ligger på øya Île de la Cité i Seinen, som er byens geografiske og historiske sentrum.

## Eksterne lenker
* Kart over metroen i Paris
Commerce (Paris Metro)

**Commerce** er en stasjon på metroen i Paris i 15. arrondissement. Den betjenes av linje 8.

Stasjonen har sitt navn etter gata og parken av samme navn i bydelen Grenelle. Nedgangene befinner seg ved parken. Siden rue du Commerce er en trang gate er plattformene forskjøvet i forhold til hverandre.

Stasjonen ble åpnet 27. juli 1937.

## Eksterne lenker
* Kart over metroen i Paris