open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Skjervøy sykkel og skøyteklubb

**Skjervøy SSK** er Norges nordligste aktive skøyteklubb. Før SSK ble stiftet i 1980 var skøyteaktivitet på Skjervøy underlagt Skjervøy IK. Skjervøy skøytestadion ligger plassert ganske langt oppe på Skjervøya. Skøytebanen ligger på Skjervøy Kunstgress vinterstid.
Banen er 333 meter.

Klubben disponerer to biler som de bruker til vanning, samt en ismaskin som er elementært for å få god is. Klubben har i flere tiår blitt drevet av noen få lokale ildsjeler som brenner for skøytesporten.
På tirsdager arrangeres det løp for barn og på det meste har det vært over 50 barn som har deltatt. Tatt i betraktning at det bor rundt 2300 innbyggere på Skjervøy er dette veldig bra.

Skøyteklubben arrangerer også skøyteskole hver torsdag, noe klubben tror er helt nødvendig for å kunne rekruttere nye løpere til skøytesporten.
Skolene og idrettsskolen på Skjervøy bruker også anlegget og de låner utstyr av SSK vederlagsfritt.

I 2011 ble det dannet en undergruppe i klubben som skal drive med ishockey. 21. januar 2012 var det offisiell åpning av klubbhuset til SSK.

Sommerstid avvikler klubben blant annet lokale sykkelritt rundt og på Skjervøy.

## Eksterne lenker
*
Sprint-NM på skøyter 1990

**Sprint-NM på skøyter 1990** ble avholdt 10. og 11. februar 1990 på Skien isstadion i Skien.Teknisk arrangør var Hovden Sportsklubb. 

Mesterskapet ble flyttet fra Hovden på grunn av værforholdene (umulige isforhold).

Norgesmestere ble Minna Nystedt, IF Fram for damene og Roger Strøm, Hovden Spk for herrene.

## Mesterskapsrekorder

## Sammenlagt damer senior

## Sammenlagt herrer senior

:f = med fall

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Tom Erik Solberg

**Tom Erik Solberg** (født 1975) er en norsk travkusk fra Bergen. Han ble landschampion, den kusken med flest seire, i 2012 (230 seire). Klosterskogen Travbane er Solbergs hjemmebane.

Solberg startet sin karriere i 1995 med 5 starter. Han vant sitt første løp allerede 1996. Fra og med 2006 har han vunnet over 10% av de startene han har hatt.

## Referanser




## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20160127045536/http://www.klosterskogen.no/Nyhetsliste/2013/Januar/Tom-Erik-Solberg-vant-flest-lop-blant-kuskene-i-2012/
Luiz Gonzaga

**Luiz Gonzaga do Nascimento** (1912–1989) var en brasiliansk sanger, trekkspiller og komponist. Han er blant annet kjent for å ha popularisert musikkformen Baião fra stedet med samme navn i det nordøstlige Brasil. Av denne grunnen er han også kjent som «Baião-kongen». Luiz Gonzaga-demningen i nærheten av Petrolândia i delstaten Pernambuco er oppkalt efter ham.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Tormod Vislie

**Tormod Vislie** (født 14. juli 1901 i Elverum, død 23. september 1928) var en norsk journalist og forfatter.

Han var født på Elverum mens faren Vetle Vislie var rektor på Elverum lærerskole, men var like preget av foreldrenes slektsbakgrunn fra Telemark. Moren Gunhild Bergve var barnebarn av Tormod Knudsen Borgejorde. Deler av oppveksten hadde han i Telemark, dels som rekonvalesent etter at sykdom fikk ham til å avbryte studier ved Hamar lærerskole. Fra 1924-25 var han redaktør av avisen *[[Austland]]* på Hamar, som var organ for ungdomslagsbevegelsen og Austmannalaget.

Allerede 14 år gammel fikk han de første tekstene på trykk, i bladet *Folkets Venn*, som var utgitt av Julius From i Sandefjord. Det var fortellinger og eventyr. Han dobbeldebuterte i 1922 med eventyrsamlinga *Offer til solguden* og romanen *Dagrun*, og utga i tillegg bare én roman til – *Ungdomsdraumen* (1923), og to lengre tekster som ble trykte som føljetonger i aviser: *Kross og sverd* i *Austland* og *Logande ljoske* i avisen *Norig*. Begge romanene handler om forspilt kjærlighet.

## Referanser
Sus og dus på by’n

***Sus og dus på by'n*** er en norsk filmkomedie i tre episoder fra 1968 med Arve Opsahl, Carsten Byhring og Aud Schønemann i hovedrollene. Filmen består av tre sekvenser, regissert henholdsvis av Knut Andersen, Knut Bohwim og Mattis Mathiesen.

Den er en av flere filmer som bygger på bøker av forfatteren Egil Lian. Han ga ut boken med tittelen *[[Sus og dus på by'n (roman)|Sus og dus på by'n]]* på Cappelen forlag i 1965.

## Regissører
* Knut Andersen - *Oss rosemalere imellom*
* Knut Bohwim - *Fyrstens testamente* 
* Mattis Mathiesen - *Det private initiativ* 

## Handling
Hovedpersonene i historien er Slegga, Reven og Nelly. Slegga er stor og sterk, snill og kanskje litt dum. Reven er en helt annen type. Han er smart og en dreven småkriminell. Nelly befinner seg også på feil side av loven, men har hjertet på rett sted. Trekløveret går ut og inn av fengsel, men finner sammen når de alle er på frifot. Filmens tre sekvenser beskriver fengselsfuglenes handlinger og omgangskrets i Oslos underverden.

## Rolleliste
* Carsten Byhring - Reven 
* Arve Opsahl - Slegga 
* Aud Schønemann  - Nelly 
* Kaare Gundersen - Politimann 
* Henry R. Hagerup - Skraphandleren 
* Per Hagerup - Politimann 
* Alf Hallgren - Politimann 
* Solfrid Heier  - Olga 
* Sverre Holm - Politimann 
* Ola Isene - Snodig type med villand på loftet 
* Willy Kreim - Politimann 
* Bernt Lindekleiv
* Rolf Nannestad - Leieboer på loftet 
* Jan Pande-Rolfsen - Politimann 
* Siri Rom - Fru Kreim 
* Anders Sundby - Politimann 
* Ottar Wicklund - Politimann 
* Sverre Wilberg - Bilhandleren

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tour de France 1910

**Tour de France 1910** var den åttende utgaven av Tour de France og ble arrangert fra 1. juli til 31. juli.

Rittet ble vunnet av franskmannen Octave Lapize, med en margin på 4 poeng ned til tittelforsvareren François Faber. Dette var en liten seiersmargin sammenlignet med året før da seiersmarginen var over 20 poeng. Octave Lapize vant fire etapper under rittet, mens Faber vant tre. Ingen vant flere etapper enn dem. Poengsystemet gjorde at en sprinter (Faber) og en klatrer (Lapize) kunne kjempe om seieren.

## Endringer fra 1909
Ruten hadde nesten vært identisk i 1907, 1908 og 1909; men i 1910 ble Pyreneene inkludert. Det ble også en etappe mer sammenlignet med tidligere år. Flere av etappene ble endret. Syklistene hadde tillatelse til å «bryte» underveis på fjelletappene og bli kjørt til mål, og fremdeles starte neste etappe. Fjelletappene, som det ble flere og flere av, fikk en blandet mottagelse, og media og rytterne selv var ofte negative. Dette var første året at noen av rytterne begynte å kjøre med gir på sykkelen. Poengsystemet fra tidligere år ble ikke endret. For første gang kunne rytterne delta i lag.

## Etapperesultater

## Resultater Sammenlagt

Av de 110 startende syklistene, fullførte 41. Vinneren, Octave Lapize, mottok 5000 franc for seieren. Totalt tjente han 7525 franc under rittet.

## Referanser
Ernst Thälmann (film)

***Ernst Thälmann*** er en østtysk biografisk propagandafilm i to deler om livet til Ernst Thälmann (1886-1944), som var lederen for det tyske kommunistpartiet KPD. Filmene ble regissert av Kurt Maetzig og hadde Günther Simon i tittelrollen. Den første delen, *Ernst Thälmann - Sohn seiner Klasse* («sønn av sin klasse») ble lansert i 1954, mens oppfølgeren *Ernst Thälmann - Führer seiner Klasse* («leder for sin klasse») kom i 1955.

I den første filmen spilte Martin Flörchinger (i rollen som *[[Karl Liebknecht]]*), Judith Harms (som *[[Rosa Luxemburg]]*), Peter Schorn  (som *[[Lenin]]*), Gerd Jaeger (som *[[Stalin]]*) og Steffie Spira (som *[[Clara Zetkin]]*). I neste film spilte Hans-Peter Minetti, Michel Piccoli, Karl Brenk (som *[[Walter Ulbricht]]*) og Walter Martin (som *[[Hermann Matern]]*).

Filmene ble i forskjellige versjoner flittig brukt i historie-undervisninga i det kommunistiske landet. Rollen som Stalin ble klippet bort etter avstaliniseringa 1956 som fulgte etter at Stalin døde i 1953.

## Handling
Etter at en med-soldat Johannes Harms rapporterer at en revolusjon har brutt ut i hjemlandet, gjør Thälmann - som leder en revolusjonær gruppe på vestfronten - og hans venn Fiete Jansen opprør mot deres offiserer, Zinker og Quadde. Harms dør kort tid senere. I Berlin ønsker en amerikansk kapitalist, Mr. McFuller, å ødelegge Spartakusforbundet. Zinker, nå medlem av det tyske Frikorps, myrder Karl Liebknecht og Rosa Luxemburg. Thälmann hører om dette, og lover at deres offer ikke skal være forgjeves.

Jansen blir etter hvert forelsket i Harms datter, Änne. Når Hamburg står overfor et angrep fra Zinkers styrker, organiserer arbeiderne en generalstreik. Thälmann forsøker ubøyelig å forene arbeiderklassen. I denne alvorlige situasjonen ønsker en kommisjonær i Hamburg å blokkere lossing av et skip fullt av proviant som ble sendt fra Petrograd som et budskap om solidaritet.

## Billedgalleri

File:Fotothek df roe-neg 0006626 004 Doppelportrait der Schauspieler Günther Simon un.jpg|Hovedrolleinnehaverne Günther Simon (1925-1972) og Hans-Peter Minetti (1926-2006) i den todelte, østtyske, biografiske propagandafilmen *Ernst Thälmann* (1954-1955).

File:Bundesarchiv Bild 183-33557-0001, Heusdorf, Besuch von Künstlern.jpg|Filmregissøren Kurt Maetzig (til venstre) sammen med blant andre Günter Simon (nummer to fra venstre) som spilte tittelrollen i *Ernst Thälmann*.

Fotothek df roe-neg 0006580 014 Bild Litfaßsäule mit Filmplakaten für "Ernst Thä.jpg|Filmplakat til høyre

File:Bundesarchiv Bild 183-23702-0002, Berlin, Friedrichstadtpalast, Foyer.jpg|Fra premieren på * premiere of *Sohn seiner Klasse* i [[Friedrichstadt-Palast]] i Berlin 1954. Foajeen var dekorert med røde faner og en byste av kommunistlederen [[Ernst Thälmann]] (1886-1944).
</gallery>

== Referanser ==
<references/>

== Eksterne lenker ==
* 
* *Sohn seiner Klasse* og *Führer seiner Klasse'' på DEFA Sternstunden.
Saint-Pierre (Saint-Pierre og Miquelon)

**Saint-Pierre** er hovedstad i det franske oversjøiske samfunnet Saint-Pierre og Miquelon i Atlanterhavet utenfor kysten av Newfoundland. Kommunen Saint-Pierre hadde i 2012 en befolkning på .

Byen ble grunnlagt i 1604. I 1872 ble den organisert som egen kommune, en status som ble opphevet i 1936, men gjeninnført i 1945. Byen ledes av en ordfører og bystyre. 

Saint-Pierre har den eneste havnen i territoriet. Tradisjonelt har fiskeri vært viktig for byen. Den har etter hvert også fått turisme.

Saint-Pierre er sete for den folkevalgte territorieforsamlingen for Saint-Pierre og Miquelon, samt andre sentrale institusjoner. Byen har fire offentlige og to private grunnskoler og to offentlige videregående skoler. Byen har flere idrettsanlegg, museer, bibliotek og kultursenter. Saint-Pierre er siden 1970 romersk-katolsk apostolisk vikariat.

Det er rutegående passasjertrafikk med hurtigbåt mellom Saint-Pierre og Miquelon og til Fortune på Newfoundland. Byen betjenes av Saint-Pierre Pointe-Blanche lufthavn, snaut to kilometer unna. Selskapet Air Saint-Pierre flyr til Miquelon, samt utenriks til Halifax og Sydney i Nova Scotia, Montréal i Québec og St. John's i Newfoundland og Labrador.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tour de France 1911

**Tour de France 1911** var den niende utgaven av Tour de France og ble arrangert fra 2. juli til 30. juli.

Rittet ble vunnet av Gustave Garrigou foran Paul Duboc og Emile Georget, alle franskmenn. Den lengste etappen, etappe 12 (470&nbsp;km), tok over 18 timer å kjøre for de raskeste rytterne. Av de 84 rytterne som startet touren fullførte kun 28. Nykommer Paul Duboc vant fire etapper og var like ved å vinne rittet, men grunnet sykdom måtte han nøye seg med 2.-plassen i sammendraget. Vinneren ble Gustave Garrigou som hadde blitt nr. 3 året før, han vant 2 etapper. Tidligere vinner fra 1909 og 2.-plass i 1910, François Faber, vant to etapper, men måtte bryte rittet, det samme måtte fjorårsvinneren Octave Lapize.

## Endringer fra 1910
I 1910 ble Pyreneene inkludert for første gang, og dette var en suksess. Arrangørene valgte å ta med Alpene i 1911. Poengsystemet ble igjen brukt, akkurat som dette hadde vært fra 1905-1910. Som i 1910 ble «poengtavlen» rettet opp to ganger, på den 9. og 14 etappen, da alle ryttere som hadde brutt ble fjernet fra resultatlisten.

## Etapperesultater

## Sammenlagt
Det var kun 28 fullførende av 84 startende. Vinneren Gustave Garrigou vant 5000 franc for sin sammenlagtseier. 

## Referanser
Norsk RegnskapsStiftelse

**Norsk RegnskapsStifteslse (NRS)** ble stiftet 27. april 1989 av blant andre Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO), Oslo Børs, Handelshøyskolen BI, Norges Handelshøyskole (NHH), Den norske Revisorforening og Norges Autoriserte Regnskapsføreres Forening. Stiftelsen har ifølge seg selv som formål å utarbeide og utgi regnskapsstandarder og fortolke prinsipielle spørsmål i tilknytning til avgitte standarder. Tidligere utførte ulike private organisasjoner dette arbeidet. 

NRS utarbeider og utgir standarder for god regnskapsskikk, *[[Norsk regnskapsstandard|Norsk RegnskapsStandarder (NRS)]] [https://web.archive.org/web/20120310042345/http://www.regnskapsstiftelsen.no/a9018867/endelige-nrs]*, *Norske bokføringsstandarder (NBS)[https://web.archive.org/web/20120417193548/http://www.regnskapsstiftelsen.no/a9567735/norske-bokforingsstandarder]* og *Uttalelser om god bokføringsskikk (GBS)[https://web.archive.org/web/20130407051006/http://www.regnskapsstiftelsen.no/a9232422/uttalelser-om-gbs]*, foruten foreløpige standarder, høringsutkast og veiledninger. 

## God skikk
I Regnskapsloven §4-6 heter det at "Registrering av regnskapsopplysninger og utarbeidelse av årsregnskap skal foretas i samsvar med **god regnskapsskikk**" og i bokføringsloven §4 punkt 10 at "Bokføring, spesifikasjon, dokumentasjon og oppbevaring av regnskapsopplysninger skal skje i samsvar med **god bokføringsskikk**". Dette er en form for rettslig standard som skal fungere som en rettesnor for regnskapsfører når loven er for vagt formulert, eller den ikke omhandler ett spesifikt tema. Loven angir derfor rammene og hovedprinsippene som skal følges, mens standardene gir konkrete anvisniger for snevrere spørsmål.

## Referanser


## Kilder
*Jan Terje Ellefsen & John Christian Langli: "Årsregnskapet", 2005, Gyldendal Norsk Forlag.
Verdenscupen i boccia 2011

**Verdenscupen i boccia 2011** (CPISRA Boccia World Cup 2011) ble arrangert i Belfast i Nord-Irland, i perioden 18. - 26. august 2011. Mesterskapet foregikk på University of Ulster - Jordanstown Campus. Arrangør var CPISRA - Cerebral Palsy International Sports and Recreation Association.

## Resultater, individuelt
### BC1

Ji Kwang-Min slo Qi Zhang 3-2 i finalen, og Panagiotis Soulanis slo David Smith 4-3 i bronsefinalen.

### BC2

Abílio Valente slo Nigel Murray 4-2 i finalen, og Maciel Santos slo Roberta Connolly 3-1 i bronsefinalen.

### BC3

Ho-Won Jeong slo Ye-Jin Choi 4-1 i finalen, og Han-Soo Kim slo Grigorios Polychronidis 8-2 i bronsefinalen.

### BC4

Eliseu dos Santos slo Marc Dispaltro 3-2 i finalen, og Domingos Vieira slo Wai Yan Vivian Lau 4-1 i bronsefinalen.

## Resultater, lagkonkurranser
### Lag BC1/2




Sør-Korea slo Japan 8-1 i finalen, og Storbritannia slo Thailand på tie-break i bronsefinalen, etter 4-4 ved full tid.

### Par BC3




Hellas slo Belgia 6-0 i finalen, og Portugal slo Canada 4-3 i bronsefinalen.

### Par BC4




Brasil slo Thailand 5-3 i finalen, og Tsjekkia slo Canada 8-3 i bronsefinalen.

## Eksterne lenker
* Sports Ulster - CPISRA Boccia World Cup - 18-27 August 2011 - Fixtures & Results
Tour de France 1913

**Tour de France 1913** var den 11. utgaven av Tour de France og ble avholdt fra 29. juni til 27. juli.

Rittet ble vunnet av Philippe Thys foran Gustave Garrigou og Marcel Buysse. Dette var første gang to belgiere kom på pallen. Marcel Buysse endte på tredjeplass, men vant hele seks etapper. Tidligere Tour de France-vinner Francois Faber vant to etapper. Thys vant rittet med en margin på 8 min og 37 sek til nr. 2 og over 3 og en halv time til nr. 3.

## Endringer fra 1912
I 1905 hadde formatet til Tour de France blitt endret til et poengsystem for å forhindre juks. I 1912 arbeidet dette systemet i mot Eugène Christophe som kunne ha vunnet rittet uten. Han ville ledet til og med siste etappe. Systemet hadde favorisert tidligere vinnere. Arrangøren endret systemet tilbake til et tidssystem hvor sammenlagttid på etappene avgjorde vinneren.

For første gang ble ruten lagt i motsatt retning av tidligere. Rittet hadde alltid gått med klokken tidligere, dette var første gangen det ikke gjorde det.

Den første afrikanske syklisten deltok i 1913: Ali Neffati fra Tunisia ble oppdaget av rittdirektør Henri Desgrange, og ble senere en del av arrangørteamet til Tour de France.

## Rittdetaljer

I 1913 startet 6 tidligere vinnere av Tour de France (Louis Trousselier, Lucien Petit-Breton, François Faber, Octave Lapize, Gustave Garrigou og Odile Defraye, det største antallet noen sinne. På de første etappene skjedde lite. Syklistene prøvde å spare krefter til Pyreneene. Tidligere vinner Octave Lapize brøt rittet under tredje etappe fordi han følte han ikke var i god nok form. Den avgjørende etappen ble den 6. Ved starten av etappen ledet Odile Defraye, men han falt tidlig av. Eugène Christophe var først, men over Col du Tourmalet ble sykkelen hans ødelagt og ubrukelig. Han gikk mer enn 10&nbsp;km til nærmeste landsby. Etter en lang periode fikk han endelig reparert sykkelen sin, men kjørte i mål 3 timer og 50 minutter bak etappevinner Philippe Thys. Marcel Buysse som ledet rittet, fikk mekaniske problemer som ødela hans sjanser til å vinne.

Da Petit-Breton måtte bryte rittet på en av de siste etappene var det kun Philippe Thys som kunne vinne rittet og han vant klart. Philippe Thys krasjet alvorlig på en etappe og besvimte. Da han ble bevisst igjen, fikk han hjelp til å fikse sykkelen. Hjelp var ulovlig i 1913, men Thys fikk kun en tidsstraff på 10 minutter, noe som gjorde at han fremdeles var over åtte minutter foran nr. 2.

## Etapperesultater

## Resultater sammenlagt

## Andre konkurranser
Camillo Bertarelli, nr 8 sammenlagt, vant «isolés»-kategorien. «Isolés»-kateogrien var for ryttere uten lag eller sponsor. Philippe Thys vant *meilleur grimpeur*, som var den uoffisielle klatretrøya.

## Referanser
Nerobergbahn

**Nerobergbahn** er en skinnegående kabelbane (*funicular*) for personbefordring. Banen er en av Wiesbadens mest besøkte og største turistattraksjoner og hadde 250&nbsp;000 påstigninger i 2010. Byggearbeidene startet i 1887 og banen ble også tatt i bruk med regulær passasjertrafikk 25. september 1888.

## Se også
* Neroberg

## Eksterne lenker
* 
* Nerobergbahn hjemmeside
Tour de France 1912

**Tour de France 1912** var den tiende utgaven av Tour de France og ble avholdt fra 30. juni til 28. juli.

Rittet ble vunnet av Odile Defraye foran Eugène Christophe og Gustave Garrigou. Han var den første belgieren til å vinne rittet. Forhåndsfavoritten Gustave Garrigou ble nummer 3 sammenlagt, mens tidligere vinner François Faber ble nummer 14 sammenlagt. Eugène Christophe, Jean Alavoine og Odile Defraye vant 3 etapper hver. Tidligere vinner Octave Lapize vant den 6. etappen. Vicenzo Borgarello vant to etapper og ble den første italiener til å lede rittet.

## Endringer fra 1911
Poengsystemet ble nok en gang tatt i bruk. En endring kom: Hvis rytterne kom i mål i samme gruppe, foruten de sju første, fikk rytterne samme mengde poeng. Som for eksempel på den 8. etappen der de første 13 syklistene kom i mål samtidig. De syv første fikk vanlig poenggivning, mens nr 8-13 fikk 10.5 poeng.

## Etapperesultater

## Sammenlagtresultater
Av de 131 startende fullførte 41 ryttere rittet. 

## Referanser
Tunisias herrelandslag i håndball

**Tunisias herrelandslag i håndball** er det mannlige landslaget i håndball for Tunisia. Det representerer landet i internasjonale håndballturneringer og reguleres av Tunisias Håndballforbund. Landslaget har deltatt i internasjonale turneringer siden 1960-tallet. 

## Resultater i internasjonale turneringer
Tunisia har deltatt i OL, VM og Afrikamesterskapet. De har vært blant Afrikas aller beste lag siden deres første deltagelse i 1974, og regnes som det beste pr januar 2013. Deres beste plassring i VM er 4.-plass, og de har vunnet Afrikamesterskapet 10 ganger. 

### Verdensmesterskap

### Afrikamesterskapet

### Olympiske mesterskap

## Se også
* Tunisias kvinnelandslag i håndball

## Eksterne lenker
* Handball Tunusie.org
Frank Harris

**Frank Harris** - egentligt **James Thomas Harris** - (født 14. februar 1856 i Galway, Irland, død 27. august 1931 i Nice) var en irsk-amerikansk-engelsk forfatter, pressemann og redaktør. 

Han emigrerte til USA alt som 13-åring, da han stakk av fra en skole der han mistrivdes. Han ankom New York omtrent pengeløs, og jobbet som skopusser og etter hvert bygningsarbeider for å livnære seg. Han flyttet til Chicago der han fikk jobb på hotell, før han til slutt ble cowboy... Siden begynte han på University of Kansas og tok jurist-utdannelse.

Harris returnerte til England i 1882. Som skribent besøkte han etter hvert flere land og byer i Europa; i Tyskland, Østerrike, Frankrike og Hellas.  

I London satset han målrettet på skribentvirksomhet og presse. Han ble snart kjent som en profilert redaktør, og ledet flere London-publikasjoner: *[[Evening News]]*, *[[Fortnightly Review]]* og *[[Saturday Review]]*. I egenskap av forfatter og redaktør pleiet han ubeskjedent omgang med samtidens mest kjente politikere og kulturpersonligheter. 

Som forfatter ble han spesielt kjent for sine nærgående skildringer av samtidens «kjendiser» og eksplisitte beskrivelser av egne seksuelle erfaringer. Hans fire binds memoar-verk * My Life and Loves* (Tittel på norsk versjon: *Kvinner og karriere*) var mer underholdende enn pålitelig. Det ble oppfattet som skandaløst da det kom ut, og var lenge bannlyst både i USA og England. 

## Bibliografi
* *The Bomb* (1908).
* *Oscar Wilde, His Life and Confessions* (1916)
* *My Life and Loves*, (1922-1927, 1931)
* *My Reminiscences as a Cowboy* (1930)
* *Confessional* (1930). Essays.
* *Pantopia: A Novel* (1930)
* *Bernard Shaw* (1931)
* *The Short Stories of Frank Harris, a Selection* (1975)

### På norsk
* *Kvinner og karriere* (oversatt og bearbeidet av Arvid Norlie), Brann forlag, Oslo (1953)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Algeries herrelandslag i håndball

**Algeries herrelandslag i håndball** er det mannlige landslaget i håndball for Algerie. Det representerer landet i internasjonale håndballturneringer og reguleres av Algerian Handball Federation. Landslaget har deltatt i internasjonale turneringer siden 1970-tallet. 

## Resultater i internasjonale turneringer
Algerie har deltatt i OL, VM og Afrikamesterskapet. På 1980- og 90-tallet hevdeed de seg og Afrikas beste herrelag i håndball. De siste årene har de holdt seg som blant Afrikas beste lag. Deres beste plassering i VM er en 13.-plass. 

### Verdensmesterskap

### Afrikamesterskapet

### Olympiske mesterskap

## Eksterne lenker
* 
* crbbaraki.com
Elnur Mammadli

**Elnur Mammadli** (født 29. juni 1988) er en aserbajdsjansk judoka, som konkurrerer i vektklassen -81 kilo. Han ble tatt ut til å representere Aserbajdsjan under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i første runde. Han tok gull under Sommer-OL 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Artem Vasylenko

**Artem Volodymyrovytsj Vasylenko** (ukrainsk: Артем Володимирович Василенко; født 8. desember 1989) er en ukrainsk judoka, som konkurrerer i vektklassen -81 kilo. Han ble tatt ut til å representere Ukraina under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i første runde.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tour de France 1919

**Tour de France 1919** var den 13. utgaven av Tour de France og ble avholdt fra 29. juni til 27. juli. Det var første gangen siden 1914 at rittet ble arrangert. Som et resultat av første verdenskrig hadde veistandarden sunket betraktelig. Dette gjorde at antall fullførende syklister og gjennomsnittsfarten ble den laveste noensinne i Tour de France-historien.

I 1919 ble den gule trøya første gang brukt på den 11. etappen.

Rittet ble vunnet av Firmin Lambot foran Jean Alavoine og Eugène Christophe. Lambot vant kun en etappe. Honoré Barthélemy og Jean Alavoine vant fire etapper hver.

## Endringer fra 1914
Tre tidligere Tour de France-vinnere François Faber, Octave Lapize og Lucien Petit-Breton hadde dødd under krigen. To tidligere ryttere Philippe Thys og Odile Defraye startet i rittet. Krigen hadde kun vært over i sju måneder, så ingen av rytterne hadde trent nok for rittet. Det gjorde at ingen nye syklister deltok. Løypa var også lengre enn tidligere. Syklistene ble delt inn i en A-kategori (profesjonelle) og en B-kategori (amatører). Dette var første året hvor arrangøren sørget for mat til rytterne.

## Rittdetaljer
Jean Rossius vant den første etappen, men fikk 30 minutter i tillegg for å ha hjulpet Philippe Thys ulovlig. Uansett hjalp ikke det Philippe Thys som måtte bryte rittet etter et krasj. Mange syklister måtte bryte rittet underveis, og til slutt var det kun 10 ryttere som fullførte rittet. På den 11. etappen ble det utdelt en gul ledertrøye til lederen Eugène Christophe. Lambot som vant rittet var til da den eldste vinneren i Tour de France.

## Etapperesultater

## Resultater

## Etter rittet
Den gule trøya ble introdusert under touren, og var en så stor suksess at den har blitt værende siden. Lambot, som skulle vinne Tour de France også i 1922, har blitt en halvglemt figur, mens ulykkesfuglen Christophe fortsatt huskes som den evige toer.

## Referanser
Bürgerpark Pankow

**Bürgerpark Pankow** er et 1200 dekar stort parkområde langs elven Panke i Berlins bydel Pankow, ortsteil Niederschönhausen. Parken ble anlagt på 1800-tallet som privat landsted og ble i 1907 ervervet av daværende Pankow kommune. Parken befinner seg i umiddelbar nærhet til gamle Pankow rådhus nord i Berlin.
## Billedgalleri

Fil:Bundesarchiv Bild 183-25597-0003, Berlin-Pankow, Bürgerpark, Panke.jpg|Elven Panke renner gjennom parken
Fil:PankowBürgerpark.JPG|
fil:Musikpavillon Bürgerpark Pankow.jpg|Rosehagen


## Referanser


## Eksterne lenker
* Oppføring på Berlins liste over kulturminner
* Internettsiden til Bürgerpark Pankow
Liva Saryee

**Liva Saryee** (født 28. desember 1988) er en liberisk judoka, som konkurrerer i vektklassen -81 kilo. Han ble tatt ut til å representere Liberia under Sommer-OL 2012 i London, der han ikke stilte til start og dermed røk ut på walk over.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Statsmann

**Statsmann** er en person som har hatt en framtredende og innflytelsesrik stilling i ledelsen av en stat, enten det dreier seg om en politiker, særlig stats- og regjeringssjef, eller en embetsmann, eksempelvis en diplomat. Begrepet stammer fra det sekstende århundre med det franske uttrykket *homme d'état*. Vedkommende regnes som særlig innsiktsfull og dyktig i sin gjerning, gjerne over lengre tid. For politikere benyttes betegnelsen særlig om dyktige eller viktige rikspolitikere, som har markert seg i større og viktige saker.

Statsmann kan også benyttes som en hedersbetegnelse for en eldre politiker, som har hatt særlig betydelig eller langvarig betydning. Eldre statsmann (fra engelsk: *elder statesman*) er et uttrykk som blir brukt om enkelte mannlige politiske ledere som har gitt seg med aktivt politisk arbeid. Uttrykket er hovedsakelig positivt ladet, og betegner en person som blir sett på med stor respekt, som en moralsk og politisk autoritet, gjerne som en samlende figur. Ofte blir slike personer sett på med større respekt etter at de har sluttet som aktive politikere, enn de ble da de var aktive. Som ikke aktive politikere kan de gi råd på et friere grunnlag enn de kunne som aktive politikere. Uttrykket kan også brukes i overført betydning om ledere også utenfor politikken, som nyter stor respekt etter at de har pensjonert seg fra det som har vært hovedyrket deres. Eksempler på personer som ofte blir sett på som eldre statsmenn er Kåre Willoch og Nelson Mandela.

## Referanser
Boas Munyonga

**Boas Munyonga** (født 15. desember 1980) er en zambisk judoka, som konkurrerer i vektklassen -81 kilo. Han ble tatt ut til å representere Zambia i sommer-OL i London, der han ble slått ut i andre runde.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Guillaume Elmont

**Guillaume Elmont** (født 10. august 1981) er en nederlandsk judoka, som konkurrerer i vektklassen -81 kilo. Han ble tatt ut til å representere Nederland under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i andre runde. Han er bror av Dex Elmont.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Flying Fish Cove

**Flying Fish Cove**, også kalt **The Settlement**, er hovedstad i det australske territoriet Christmasøya. Stedet ble anlagt i 1888, da øya ble annektert av Storbritannia.

Flying Fish Cove har den eneste havnen på øya. Den benyttes til utskipning av fosfat fra gruvedrift andre steder på øya, transportert til havnen med jernbane.

I området Kampong bor det malayer og det finnes en moské.

## Referanser
Freddie Stroma

**Frederick Wilhelm C.J. Sjostrom** (født 8. januar 1987 i London), bedre kjent som **Freddie Stroma**, er en engelsk skuespiller og sanger.

## Skuespillerkarriere
Freddie Stroma er best kjent for å spille Colon McMerk i *[[Harry Potter og Halvblodsprinsen (film)|Harry Potter og Halvblodsprinsen]]* (2009), og dukker også opp i begge de to siste Potter-filmene. I tillegg var han med i *[[A Cinderella Story: Once Upon a Song]]* (2011). Der spilte han Luke Morgan, den romantiske interessen til hovedrollen Katie Gibbs, spilt av Lucy Hale.

I 2012 spilte han en birolle i musikalkomedien *[[Pitch Perfect]]* med blant andre Anna Kendrick.

## Filmografi

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Team Qhubeka NextHash

**Team Qhubeka NextHash** er et sørafrikansk sykkellag som startet opp før 2007-sesongen. Det ble profesjonelt for 2013-sesongen.

Laget fikk tildelt wildcard til Tour de France 2015 og Vuelta a España 2015.

Før 2016-sesongen ble det registrert som WorldTour-lag.

I 2020 gikk Virtu Cycling Group inn og overtok en tredjedel av aksjene til selskapet bak laget. Bjarne Riis som også er medeier i Virtu Cycling Group blir sportsdirektør i laget.

I 2020 ble rytterne fristilt da sponsorene trakk seg, men laget ble reddet i november.

Etter 2021-sesongen ble den profesjonelle satsingen lagt ned.
## 2021
### Ryttere

### Seire

## Norske ryttere
På en pressekonferanse 27. august 2014 ble det kjent at Edvald Boasson Hagen hadde signert en toårskontrakt for MTN-Qhubeka og var tiltenkt en kapteinsrolle på laget. Fra 2019-sesongen er også Rasmus Fossum Tiller en del av laget.

Fra 2021-sesongen er det ingen norske ryttere på laget.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
More Than I Can Say

**«More Than I Can Say»** er en amerikansk sang, skrevet av Sonny Curtis og Jerry Allison, begge tidligere medlemmer av Buddy Hollys band The Crickets. De sdpilte den inn i 1959 kort etter Hollys død og utgav den i 1960. Den har mest notabelt blitt fremført av sangerne Bobby Vee og Leo Sayer.

## Bobby Vees versjon
Vee spilte den inn på singlen Liberty F-55296.

## Leo Sayers versjon
Sayer spilte den inn på singlen Chrysalis F-55296. Han har uttalt at mens han lette etter en *oldie* til sitt album *[[Living in a Fantasy]]* så han en TV-reklame for en greatest hits-samling med Bobby Vee og valgte sangen der og da: *«Vi gikk inn i en platebutikk samme ettermiddag, kjøpte platen og fikk sangen spilt inn samme kveld»*.

## Coverversjoner (i utvalg)
*Sammy Kershaw. Innspilt på hans album, *Maybe Not Tonight* (1999)
*Bobbysocks. Innspilt på deres album *[[Walkin' on Air]]*
*The Shadows. Gruppa gjorde en instrumentalversjon på sitt salbum ''Hits Right Up Your Street (1981)

## Listeplasseringer
Versjonen til Curtis og Allison nådde en 42.-plass på den britiske Retailer-listen 12. mai 1960.

Versjonen til Bobby Vee lå på en 61.-plass på den amerikanske Billboard Hot 100-listen.  Sangen ble en enda større hit i Storbritannia, hvor den og B-siden «Staying in» lå som høyest på en fjerdeplass på den britiske singlelisten.

Sayers versjon lå i tre uker øverst på Billboard Adult Contemporary-listen

I Storbritannia lå sangen som høyest på en andreplass på den britiske singlelisten
 og to uker øverst på Kent Music Report-listen i Australia.

## Referanser
Georgina Leonidas

**Georgina Leonidas** (født 28. februar 1990 i London) er en engelsk skuespillerinne.

Leonidas er best kjent for å spille Katie Bell i *[[Harry Potter og Halvblodsprinsen (film)|Harry Potter og Halvblodsprinsen]]* (2009). Hun dukket også opp i *[[Harry Potter og dødstalismanene – del 1]]* (2010) og *[[Harry Potter og dødstalismanene – del 2]]* (2011).

I tillegg var hun med i en liten rolle i musikalfilmen *[[Nine (film)|Nine]]* (2009) med blant andre Daniel Day-Lewis, og spilte en sentral rolle i det britiske barneprogrammet *[[The Basil Brush Show]]* fra 2002 til 2006.

Hun spiller også teater, og har blant annet vært med i en produksjon av *[[Les Misérables]]* i London.

## Filmografi
### Filmer

### TV

## Teater

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Islam Bozbajev

**Islam Bozbajev** (født 11. juni 1991) er en kasakhstansk judoka, som konkurrerer i vektklassen -81 kilo. Han ble tatt ut til å representere Kasakhstan under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i åttendedelsfinalen.

Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han utslått i andre runde. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sergiu Toma

**Sergiu Toma** (født 29. januar 1987) er en moldovsk-født judoka, som konkurrerer i vektklassen -81 kilo. Han ble tatt ut til å representere Moldova under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i åttendedelsfinalen.

Under Sommer-OL 2016 i Rio representerte han De forente arabiske emirater. Han vant en bronsemedalje i vektklassen -81 kilo.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
CCC Sprandi Polkowice

**CCC Sprandi Polkowice** var et polsk sykkellag som startet opp før 2002-sesongen. Det ble nok en gang et profesjonelt lag før 2013-sesongen.

Før 2019-sesongen ble BMC Racing Team slått sammen med CCC Sprandi Polkowice til CCC Team.

## Ryttere

### 2018

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alain Schmitt

**Alain Schmitt** (født 2. november 1983) er en fransk judoka, som konkurrerer i vektklassen -81 kilo. Han ble tatt ut til å representere Frankrike under Sommer-OL 2012 i London, der han ble slått ut i åttendedelsfinalen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leandro Guilheiro

**Leandro Guilheiro** (født 7. august 1983) er en brasiliansk judoka, som konkurrerer i vektklassen -81 kilo. Han ble tatt ut til å representere Brasil under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i omspillet. Han tok bronse i øvelsen både under Sommer-OL 2004, og Sommer-OL 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kenneth More

**Kenneth Gilbert More** (født 20. september 1914, død 12. juli 1982) var en britisk skuespiller. Han var aktiv både på film og teater, og var spesielt profilert i 1950-årene, da han ble belønnet med flere internasjonale priser.

More fikk sitt gjennombrudd i komedien *[[På vift med Genevieve]]* i 1953, og i årene som fulgte spilte han ofte bekymringsløse og optimistiske rollefigurer. Blant hans mest kjente filmer fra denne perioden er *[[Pappas prøvelser]]* (1955), *[[En av de få]]* (1956), *[[Paradiset i det blå]]* (1957) og *[[Titanics undergang (film)|Titanics undergang]]* (1958).

I begynnelsen av 1960-årene gikk karrieren hans nedover. To av hans personlige favorittfilmer er imidlertid fra denne perioden, nemlig *[[Kunsten eller livet]]* (1964) og *[[Hennes første sommer]]* (1961), med Susannah York, som han beskrev som «en av de lykkeligste filminnspillingene jeg har vært med på».

Noen år senere fikk han en karrieremessig oppsving med TV-seriene *[[Forsytesagaen (1967)|Forsytesagaen]]* (1967) og *[[Father Brown (TV-serie)|Father Brown]]* (1974). I 1970 ble han utnevnt til Order of the British Empire.

More døde i 1982 av Parkinsons sykdom i en alder av 67 år.

## Filmografi (utvalg)
* 1958 – *[[Titanics undergang (film)|Titanics undergang]]*
* 1958 – *[[Vestens tøffeste sheriff]]*
* 1962 – *[[Den lengste dagen]]*
* 1969 – *[[Slaget om Storbritannia (film)|Slaget om Storbritannia]]*

## Referanser




## Eksterne lenker
*
KS «Heimdal» (1892)

## Opprinnelse
«Heimdal» ble opprinnelig bygget som «Chefs- og Redningsskib».

Redningsdampskip drevet av staten ble foreslått av «Kristiania Sømandsforening» i 1877. En komité ble opprettet som innstilte på kombinert bruk av marinen som «Divisjonschefsfartøi». Bygging ble ikke satt ut i livet pga. kostnader og skepsis til om fartøyet ville finne båter på havet som var i nød.

Forslaget om kombinerte redningsdampskip ble igjen fremmet av Tønnes Puntervold i mars 1883 og samtidig av «Drammens Sømandsforening». Marinen beregnet bygging til 250.000 kr og avsatte selv 83.000 kr., men Stortinget førte ikke opp noe beløp til bevilgning.

I 1888 fremmet «Kristiania Sømandsforening» med støtte fra 18 andre sjømanns- og handelsforeninger, forslag om bygging av redningsdampskip. Forsvarsdepartementet utarbeidet tegninger og kalkulerte skipet til å ville koste  Også innleide dampskip ble vurdert.

I 1889 hadde Oscar Tybring dannet en komité for redningssaken med bl.a. Kristiania Kjøbmandsforening. De trykket opprop i pressen for dannelse av et privat redningsvesen som skulle drive redningsdampskip.

Haugesunds Sømandsforening fremmet i februar 1890 til Stortinget forslag om bevilgning til tre redningsdampskip. Stortinget oversendte forslaget til regjeringen.

Marinens verft Karljohansvern i Horten utarbeidet nye tegninger og beregnet byggekostnadene til et «Rednings- og Chefsskib» til 400.000 kr. Stortinget bevilget midlene 24. januar 1891.

«Heimdal» ble bygget i stål og sjøsatt ca. 4. juni 1892.

## Redningstjeneste
De første årene utførte «Heimdal» redningstjeneste fra Oslofjorden til Ålesund i vinterhalvåret. Mange oppdrag ble utført og det var særlig større skip som fikk assistanse.

I 1895 var hun stasjonert i Hammerfest og Vardø fra 13. april til 22. juni og opererte sammen med den første seilende redningsskøyta RS 1 «Colin Archer», bygget av Colin Archer i 1893.

«Heimdal» hadde også redningstjeneste 1907-11.

## Ishavstokt og oppsynsfartøy
Ishavstokt ble seilt sommerhalvårene 1892–1902.

Fiskerioppsynstjeneste i Nord-Norge 1907–1931.

## Orlogsfartøy
**KNM «Heimdal»** var det første norske marinefartøy som førte det rene norske flagget (29. mai 1905). Under kongeinntoget i det selvstendige Norge 25. november 1905 ble skipet brukt for å  bringe kong Haakon VII, dronning Maud og kronprins Olav den siste strekningen fra Drøbak til Kristiania. Senere var det kongeskip ved en rekke anledninger.


File:Statsminister Christian Michelsen mottar kong Haakon 7 og kronprins Olav ombord det norske marinefartøyet "Heimdal", 25. november 1905.jpg|Statsminister Christian Michelsen mottar kong Haakon 7 og kronprins Olav om bord i «Heimdal» da kongefamilien kommer til det selvstendige Norge 25. november 1905
Fil:Kongeskipet_Heimdal_Royal_Yacht_Heimdal_(1906)(2).jpg|Kongeskipet Heimdal til kai ved honnørbryggen i Ravnkloa under kroningen i 1906
File:Kongeskipet Heimdal Royal Yacht Heimdal (1906).jpg|I Trondheim 1906
File:HNoMS Heimdal.jpg|I en regatta i Horten 1914


## Referanser


## Eksterne lenker
* https://www.sjohistorie.no/no/skip/24726/
*
Parviz Sobirov

**Parviz Sobirov** (født 12. november 1980) er en tadsjikisk judoka, som konkurrerer i vektklassen -90 kilo. Han ble tatt ut til å representere Tadsjikistan under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i første runde.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anything Goes

***Anything Goes*** er en musikal med musikk og sangtekster skrevet av Cole Porter. Det opprinnelige manuset er ved Guy Bolton og P.G. Wodehouse, men ble deretter betydelig revidert av Howard Lindsay og Russel Crouse. 

Musikalen handler om de elleville opplevelsene til en gruppe passasjerer ombord på et cruiseskip som seiler fra New York City til London. Blindpassasjeren Billy Crocker er forelsket i rikmansdatteren Hope Harcourt, som er forlovet med lord Evelyn Oakleigh. Billy får hjelp av nattklubbsangerinnen Reno Sweeney og gangsteren Moonface Martin i sin søken etter å vinne Hopes hjerte. 
 
Siden premieren på Neil Simon Theatre (den gang kjent som Alvin) på Broadway i 1934, har musikalen hatt nypremiere flere ganger i både USA og Storbritannia. Den introduserte kjente sanger som «Anything Goes», «You're the Top» og «I Get a Kick Out of You». Musikalen er også blitt filmatisert to ganger, som *[[Anything Goes (1936)|Anything Goes]]* (1936) og *[[Dans etter noter]]* (1956).

## Eksterne lenker
* 
*
Ivan Nifontov

**Ivan Nifontov** (russisk: Иван Витальевич Нифонтов; født 5. juni 1987 i Pavlodar) er en russisk judoka, som konkurrerer i vektklassen -81 kilo. Han ble tatt ut til å representere Russland under Sommer-OL 2012 i London, der han tok bronse.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Andreas Wellinger

**Andreas Wellinger** (født 28. august 1995 i Ruhpolding) er en tysk skihopper, som hopper for SC Ruhpolding. Wellinger debuterte i verdenscupen i skihopping på Lillehammer i 2012/13-sesongen, der han ble nr. 5. Hans første pallplassering fant sted i Sotsji i desember 2013, og han ble nummer 3. Han vant Sommer Grand Prix 2013. Han vant sitt første verdenscuprenn i Wisła 16. januar 2014. I Vinter-OL 2014 ble han olympisk mester i laghopp. Han avsluttet sesongen med niendeplass sammenlagt.

I 2014/15-sesongen begynte Wellinger med tredjeplass i Klingenthal. Han falt under det andre verdenscuprennet i Ruka 29. november 2014 og brakk kragebeinet. Han begynte å hoppe igjen under Junior-VM på ski 2015.

Hans personlige rekord er på 245 meter, satt i Vikersundbakken 18. mars 2017.

Under Ski-VM 2017 i Lahtis tok han gull i mixed lagkonkurranse med det tyske laget som for øvrig bestod av Carina Vogt, Markus Eisenbichler og Svenja Würth, og tok sølv i både normalbakke og storbakke.

Under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang ble han olympisk mester i normalbakkerennet 10. februar. Han tok sølv i stor bakke og var med på Tysklands lag som tok sølv i lagkonkurransen.

I VM 2023 i Planica tok han sølv i normalbakke og hoppet på Tysklands lag som tok gull i blandet lagkonkurranse.

I VM 2025 i Granåsen i Trondheim tok han sølv i normalbakke.

## Verdenscupseire individuelt

## Verdenscupseire lag

## Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Simon Nes

**Simon Nes** (1894–1975) var en norsk journalist og forfatter.

Han var den eldste av ti søsken på et småbruk, og kjøpte som ung morens hjemgård, hvor han livnærte seg som fisker og bonde. Han solgte gården i 1921, tok utdanning ved Bladmannaskulen i Bergen, og arbeidet deretter som journalist. Han sluttet som fisker i 1928, etter at de to første bøkene hadde utkommet. Fra 1932 var han bosatt i Skudeneshavn.

Han debuterte i 1923 med romanen *Taparen*, og skrev i alt 5 skjønnlitterære bøker og noen lokalhistoriske bøker. Forfatterskapet har preg av Nes' bakgrunn i fiskerbondebygdene, og et sentralt tema er «vansken med å vere menneske mellom medmenneske» og alle tre romanene ender med av hovedpersonene «vart tekne av sjøen, etter at dei først har vorte taparar i samværet med sin medmenneske.».

## Forfatterskap
* 1923: *Taparen*, roman
* 1927: *Vikstadfolket*, roman
* 1930: *Skudeneshavns sjøfartshistorie*, lokalhistorie. Medforfatter Alf Midbøe. Ny utgave 1947: *Skudeneshavn sjøfart- og byhistorie*
* 1939: *Rogaland fiskarsoga i eldre og nyare tid*, lokalhistorie
* 1943: *Berre akta deg du!*, barnebok
* 1947: *Rømingen i vinternatta*, roman
* 1948: *Tora og morfar reiser heim*, noveller
* 1963: *Skudeneshavn sparebank gjennom 100 år, 1863-1963*, lokalhistorie. Medforfatter

## Referanser
Lux Video Theatre

***Lux Video Theatre*** er en amerikansk antologiserie som ble produsert fra 1950 til 1957. Serien inkluderte episoder med både drama og komedie, som både var basert på filmer og teaterstykker, og manus skrevet spesielt til serien.

## Historie
 
Serien var en spin-off av den populære radioserien *[[Lux Radio Theatre]]*, som ble sendt på NBC Blue Network (1934–1935) og CBS (1935–1955). I begynnelsen var serien en direktesendt 30-minutters episode som gikk hver mandag kveld på CBS fra 2. oktober 1950. I august året etter begynte den å bli sendt torsdag kveld i stedet. I september 1953 flyttet produksjonen fra New York til Hollywood. I august 1954 begynte serien å bli sendt på NBC, og episodene ble utvidet til en time. Grunnet flyttingen til Hollywood og de lengre episodene, var manuset ofte basert på populære filmer. Serien ble sendt hver torsdag kveld frem til 12. september 1957.

NBC introduserte også en vert som hver uke presenterte hver akt og intervjuet skuespillerne på slutten av episoden. Disse var James Mason (1954–1955), Otto Kruger (1955–1956), Gordon MacRae (1956–1957) og Ken Carpenter (1955–1957). Kruger uttalte senere: «Det eneste jeg gjør er å komme frem og fortelle folk hvem jeg er og hva vi skal gjøre. Jeg har ingenting å gjøre med hverken produksjonen, regien eller rollebesetningen av serien. Likevel får jeg hver uke brev der jeg roses for min produsering, min regi, min rollebesetning, og til og med mine tilpasninger i manuset.»

Nye episoder ble sendt sommeren 1957 under tittelen *Summer Video Theatre*. I sesongen 1957–1958 begynte Lux å sponse Rosemary Clooneys varietéserie, *The Lux Show Starring Rosemary Clooney*, i stedet.

Serien kom tilbake en siste sesong i 1958, da under tittelen *Lux Playhouse*. Den byttet på å bli sendt annenhver uke, sammen med *[[Schlitz Playhouse of Stars]]*. Siste episode ble sendt 25. september 1959.

## Gjesteroller
En rekke kjente personer spilte gjesteroller i serien, inkludert Charlton Heston, Grace Kelly, Jack Lemmon, Angela Lansbury, James Dean, Esther Williams, Peter Lorre, Anne Bancroft, Boris Karloff, Fredric March, Basil Rathbone, Mary Astor, Celeste Holm, Walter Matthau, Veronica Lake, Ronald Reagan, Gene Barry, Jeanette MacDonald, Dayton Lummis, Karen Sharpe, Jack Lord, Joanne Woodward, Maureen O'Sullivan, David Janssen, Franchot Tone, Ann Sheridan, Jayne Mansfield, Scott Brady, Martin Huston, Janet Gaynor, Ruth Hussey, Karen Steele, Teresa Wright, Joan Blondell, Beverly Washburn, June Lockhart, Miriam Hopkins, Sylvia Sidney, Nelson Eddy, Vincent Price, Melvyn Douglas og Luise Rainer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kiss Them for Me (sang)

**«Kiss Them for Me»** er en sang skrevet og spilt inn av det britiske postpunkbandet Siouxsie and the Banshees. Sangen var den første singelen fra bandets tiende album *[[Superstition (Siouxsie and the Banshees-album)|Superstition]]* (1991).
 
Sangen markerte et stilskifte i musikalsk retning for bandet, ettersom den var mer poppreget enn de tidligere låtene. Den kryptiske sangteksten er en hyllest av skuespilleren og sexsymbolet Jayne Mansfield. Sangteksten inneholder Mansfields slagord «divoon», og refererer også til hennes hjerteformete svømmebasseng og til den fatale bilulykken der hun ble drept. Selve låttittelen hentet navnet sitt fra Mansfields film *[[Flåten er i by'n|Kiss Them for Me]]* (1957).
 
«Kiss Them for Me» var Siouxsie and the Banshees største hit i USA med en bestenotering på 23.-plass på Billboard Hot 100. Musikkvideoen til låten ble også spilt hyppig på MTV.

## Referanser


## Eksterne lenker
*