Agent Orange

**Agent Orange** var et plantemiddel som besto av like deler 2,4—D (2,4—diklortenoksyeddiksyre) og (2,4 5—triklortenoksyeddiksyre) I Norge ble en tilsvarende blanding solgt under navnet «Busk- og krattdreper» inntil den mistet godkjenningen i 1973. Agent Orange er særlig kjent for at det ble brukt av amerikanske styrker under Vietnamkrigen (1964-1973) til å fjerne blader på trær for å hindre den kommunistiske geriljaen og nordvietnamesiske styrker i å gjemme seg i tett vegetasjon. Andre mindre brukte stoffer var Agent Purple, Pink, Green, Blue og White.  

Agent Orange var forurenset med dioksin, et biprodukt fra produksjonen som man ikke var klar over den gang. 1960-tallet var også en tid hvor man begynte å bli oppmerksom på skadevirkningene fra en rekke kjemikalier som ble benyttet i både jordbruk og industri. Eksponering av Agent Orange i store konsentrasjoner kan føre til helseskader. Omfanget og graden av skadevirkningene i Vietnam er imidlertid omstridt og vanskelig å fastslå siden landet i ettertid har vært en relatvivt lukket stat. Regimet har hevdet at Agent Orange er grunnen til at det er overhyppighet av misdannelser hos lokalbefolkningen i berørte områder.  

Tidligere statssekretær og professor i medisin, Astrid Nøkkelby Heiberg har fremholdt påpekt på at helsemyndigheter i Vietnam feilaktig har tilskrevet skader som skyldtes kompliserte fødsler og downs syndrom til Agent Orange. Dessuten har plantevernstoffer som DDT vært mye brukt i vietnamesisk jordbruk opp til 1980-tallet, lenge etter at de ble forbudt i Vesten. 

Stoffet kan også ha påvirket amerikanske soldater som var i kontakt med det på ulike måter. Sykdommer som Agent Orange kan ha fremkalt er kronisk lymfatisk leukemi, sarkom, Non-Hodgkins lymfom, Hodgkinssykdom og klorakne (en slags kviser rundt øynene). Den amerikanske Vietnamveteranforeningen inngikk i 1984 forlik med firmaene som produserte Agent Orange (i hovedsak Monsanto Corporation og Dow Chemical) pålydende  $180 millioner, noe som utgjorde  amerikanske dollar utbetalt som engangssum til de verst rammede veteranene. 

Til sammen ble det i perioden 1962-1971 sprøytet over 75 millioner liter Agent Orange over Vietnam. USAs myndigheter estimerer at ca. 20&nbsp;% av all utmark i Sør-Vietnam ble sprøytet minst én gang. Væsken som ble brukt hadde en konsentrasjon som var 13 ganger høyere enn det som var anbefalt av amerikanske myndigheter til bruk i landbruket. Ifølge regimet har prøver tatt i elveleier, drikkevannskilder og landbruksarealer i Sør-Vietnam har vist konsentrasjoner over hundre ganger mer enn det som er ansett som helseskadelig av USAs helsemyndigheter.

Agent Orange var ikke forbudt  eller regnet som et kjemisk stridsmiddel i henhold til krigens folkerett da det ble brukt under Vietnamkrigen. Men på grunn av bruken ble det i 1977 tatt inn en paragraf i en tilleggsprotokoll til Genevekonvensjonene. I Artikkel 35, *Grunnleggende regler*, heter det i § 3: «Det er forbudt å bruke krigføringsmetoder eller -virkemidler som er tilsiktet eller må forventes å forårsake omfattende, langvarig og alvorlig skade naturmiljøet.» 

I den mer utdypende Artikkel 55 - *Beskyttelse av naturmiljøet* heter det:

# Under krigføring skal det tas omsorg for å beskytte naturmiljøet mot omfattende, langvarige og alvorlige skader. Denne beskyttelse omfatter et forbud mot å bruke krigføringsmetoder eller -midler som er tiltenkt eller som må forventes å forårsake slike skader på naturmiljøet og dermed true befolkningens helse eller muligheter til å overleve.
# Angrep på naturmiljøet i form av represalier er forbudt.

## Kilder
* Magasinet "Historie": Hva var Agent Orange? (publisert 9. august 2012) Besøkt 8. oktober 2018
*Tilleggsprotokoll til Geneve-konvensjonene av 12-08-1949 hva angår beskyttelse av ofre for internasjonale væpnede konflikter (Protokoll I) på Lovdata.no
*Heiberg, Astrid Nøklebye. *Det dyrebare håpet*. Oslo, Damm 2001
*Young, Alvin L.  et al. *Environmental fate and bioavailability of agent orange and its associated dioxin during the vietnam war*. Environmental Science and Pollution Research International. Landsberg: Nov 2004. Vol. 11, Iss. 6; p. 359 

## Eksterne lenker
*