open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hundeidvik

**Hundeidvik** er ei grend og var frem til 2021 et tettsted i Sykkylven kommune i Møre og Romsdal fylke. Stedet ligger ved Hjørundfjorden, som det også fra gammelt av var en del av, under den tids inndelingen (Hjørundfjord herad), før det ble innlemet i dagens kommune.

Stedet har i dag ca. 400 innbyggere med hjørnesteinsbedriften Formfin med ca 30 ansatte. Bedriften produserer møbler. Hundeidvik hadde på 1970- og 80-tallet også et stort musikkorps, Skopshorn Juniorkorps, på ca 50 medlemmer. Hundeidvik hadde en barneskole midt i bygda. En kristen privatskole ble etablert i 2011, da Hundeidvik barneskole ble nedlagt. Den nye skolen ligger ved Hundeidvik stadion og grendehuset.
__TOC__
Bygda har blitt kjent for Hundeidvik Fotballfestival, en fotballturnering for barn. Andre aktiviteter er fotball, ungdomsgrupper, bueskyting, møtekvelder og turområder.

Fra Hundeidvik er det 12&nbsp;km til Aure. Der det  også er overnattningsmuligheter på Aursnes Hotel.

Gardsnummer og navn i Hundeivik begynner med Svartbæk i øst og ender på Gjævenes i vest og er:

* 48: Svartebæk
* 49: Hatlemork (Hatlemorken)
* 50: Kurset
* 51: Kursetgjerdet
* 52: Hovden
* 53: Myrset
* 54: Utgård (Utgården)
* 55: Midtgård (Midgården)
* 56: Hundeid
* 57: Gjævenes

## Reiseliv
Det ligger flere utleiehytter nede langs Hjørundfjorden i Hundeidvik. Bygda ligger i hjertet av Sunnmørsalpene og egner seg som en base for fjellturer, naturopplevelser og fjordturer. Fra fergekaia går det ferge over fjorden til Festøy i Ørsta.

## Kilder:
* Gjævenes, Martin (1983): *Gardssoga for Sykkylven band III*. Oslo/Gjøvik

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hundeidvik.no
Torbjørn Ruste

**Torbjørn Ruste** () var en norsk skihopper som representerte Nydalens Skiklub i Oslo.

Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka 1954/55, der han vant rennene i Innsbruck og Bischofshofen og ble nummer 4 i Oberstdorf. I Garmisch-Partenkirchen falt han, og han endte derfor likevel langt nede på lista sammenlagt. Han deltok også i den sveitsiske hoppuka i 1959.

Ruste spilte også fotball, han var keeper på Nydalens juniorlag som ble krets- og østlandsmestere i 1947.

Torbjørn Ruste var bror av sangeren Ivar Ruste.

## Referanser


## Kilder
* Nydalens Skiklubs medlemsblad: Torbjørn Ruste til minne (skrevet av Harry Lagert, nr. 3/2003)

## Eksterne lenker
*
Jelle Zijlstra

**Jelle Zijlstra** (1918–2001) var en nederlandsk politiker. Han var statsminister i Nederland fra 22. november 1966 til 5. april 1967.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jo Cals

**Jo Cals** (1914–1971) var en nederlandsk politiker. Han var statsminister i Nederland fra 14. april 1965 til 22. november 1966.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Victor Marijnen

**Victor Marijnen** (født 21. februar 1917, død 5. april 1975) var en nederlandsk politiker. Han var statsminister i Nederland fra 24. juli 1963 til 14. april 1965.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pandavaene

**Pāṇḍavaḥ** (devanagari: पाण्‍डव) er et sanskritord som betyr «etterkommere av Pandu». Ordet brukes i det indiske eposet Mahābhārata om de fem sønnene som Pandu skal ha fått med sine to koner Kunti og Madri. Deres navn er Yudhisthira, Bhima, Arjuna, Nakula og Sahadeva, og de var alle gift med den samme kvinnen Draupadi.

Mahābhārata beretter om en krig mellom pandavaene og deres slektninger kauravaene, som er kjent som kurukshetrakrigen.
O.K. Mæhre

**Ole Kristoffersen Mæhre** (født 24. desember 1877 på Skatval i Nord-Trøndelag, død 9. mai 1965 samme sted) var en norsk handelsmann, gårdbruker og politiker (B).

Han var sønn av gårdbruker Kristoffer Olsen Mæhre og hustru Kirsten Jonetta Mæhresstorsve. Han giftet seg første gang med Julie Petrine Vifstad; hennes farfar var ordfører Johan Ertzgaard, og oldefar stortingsmann og eidsvollsmann Petter Johnsen Ertzgaard. Som enkemann giftet han seg på nytt med Jenny Heststein, og sist med Birgitte Aursjø.

O.K. Mæhre etablerte i 1900 sin egen handelsforretning med «utvalg i kolonial, manufaktur, kortevarer, bensin og oljer», i tillegg til omsetning av jordbruksprodukter. Fra 1914 til 1940 drev han også slektsgården Mellom-Mera (Oppistun). Til gården og Mæhres forretning hørte også sagbruk og kassefabrikk. I slutten av 1940-årene kjøpte han handelsbygningen «Hjørnet» ved Skatval stasjon, hvor firmaet O.K. Mæhre ble videreført med butikk og kafé.

O.K. Mæhre var medlem av Skatval herredsstyre 1914–1916, 1929–1940 og 1956–1961, i perioden 1935–1937 som Skatvals varaordfører. I sin første periode var han valgt på Venstres liste. Etter at Bondepartiet ble dannet i 1920, var han valgt for dette partiet. 

## Referanser
Jakob Sverdrup (1919–1997)

**Jacob Sverdrup** (født 30. november 1919 i Bergen, død 5. desember 1997) var en norsk historiker. 

Han var sønn av professor i religionshistorie Georg Johan Sverdrup og var direktør ved Nobelinstituttet fra 1978 til 1989. Han ble cand.philol. i 1946 og begynte deretter som konsulent i Utenriksdepartementet. I 1949 ble han knyttet til Arbeiderbladet som London-korrespondent og fra 1952 som utenriksjournalist, senere som  utenriksredaktør. Han tok den filosofiske doktorgraden (dr.philos.) i 1974.

Fra 1963 var han universitetslektor i historie ved Universitetet i Oslo, senere førsteamanuensis, til han begynte som direktør ved Nobelinstituttet i 1978. Han var, i tillegg til sin universitetsstilling, knyttet til Nobelinstituttet som konsulent fra 1968 til 1978. 

Jakob Sverdrup skrev flere bøker og var aktiv som oversetter. Han var  sammen med Edvard Bull og Arne Kokkvoll medredaktør for *Arbeiderbevegelsens historie i Norge*, som kom ut i 1985. Han skrev også 4. bind i *Norsk utenrikspolitikks historie*

Under andre verdenskrig var han i de norske polititroppene i Sverige.

Til hans 70-årsdag ble det utgitt et festskrift til ham: *Historiker og veileder – festskrift til Jakob Sverdrup* av Trond Bergh og Helge Ø. Pharo (red.). (Tiden 1989) – 319 s. – ISBN 82-10-03243-7

## Bibliografi

* *Nøytralitet og internasjonalt samarbeid* – Utgitt av Den norske atlanterhavskomité. – Oslo, 1959 – 32 s.
* *Nedrustning* – Oslo,  1960 – 31 s. – (Tidens ekko ; Nr 3).
* *NATO i 1960-årene*, Norsk utenrikspolitisk institutt Oslo 1961 – 32 s. – (Tidens ekko ; 1961-1962: Nr 4).
* *Et statsmonopol blir til  [[Vinmonopolet]] frem til 1932* / Utgivelse ved A.S Vinmonopolets 50-årsjubileum. (Fabritius 1972)) – 276 s. ISBN 82-07-01643-4
* *Norsk utenrikspolitikks historie, Bind 4: Inn i storpolitikken – 1940-1949 – 1996. – 388 s. ISBN 82-00-22531-3

=== Oversettelser ===
* [[Milovan Djilas]]: *Samtaler med Stalin* / Oversatt av Jakob Sverdrup. Gyldendal (1962)
* [[Roger Manvell]] og [[Heinrich Fraenkel]]: *Juli-sammensvergelsen: Attentatet mot Hitler i 1944 og mennene bak det''  Oversatt av Ellen og Jakob Sverdrup. Aschehoug (1965).

## Referanser


## Kilder
* Hvem Hva Hvor 1979 side 113
Jan de Quay

**Jan Eduard de Quay** (født 26. august 1901, død 4. juli 1985) var en nederlandsk politiker. Han var statsminister i Nederland fra 19. mai 1959 til 24. juli 1963.

Jan de Quay satt som forsvarsminister i Nederland mellom 4. april 1945 og 24. juni 1945. Han var dronningens kommissær til Noord-Brabant fra 1. november 1946 til 19. mai 1959. Etter det nederlandske parlamentsvalget i 1959, ble de Quay innsatt som statsminister i Nederland. Han satt som konstituert forsvarsminister fra 1. august 1959 til 4. september 1959 da Sidney J. van de Bergh valgte å gå av fra denne stillingen. De Quay forble aktiv innenfor nederlandsk politikk som medlem av det nederlandske Senatet mellom 25. juni 1963 og 22. november 1966, da han ble innsatt som minister for samferdsel, offentlig bygg og anlegg og vannforvaltning. de Quay satt som medlem av Senatet igjen fra 13. juni 1967 til 16. september 1969. 

## Referanser
Louis Beel

**Louis Joseph Maria Beel** (født 12. april 1902, død 11. februar 1977) var en nederlandsk politiker. Han var statsminister i Nederland fra 3. juli 1946 til 7. august 1948 og fra 22. desember 1958 til 19. mai 1959.

## Referanser
Bankim Chandra Chattopadhyay

**Bankim Chandra Chattopadhyay** (født 26. juni 1838, død 8. april 1894, bengali: বঙ্কিম চন্দ্র চট্টোপাধ্যায় Bôngkim Chôndro Chôţţopaddhae), på engelsk ofte omtalt under etternavnet **Chatterjee**, var en indisk forfatter som skrev på bengali. Hans forfatterskap omfattet poesi og essay og han arbeidet også som journalist. Han er mest berømt som forfatteren av Indias nasjonalsang Vande Mataram og nasjonalhymnen Bande Mataram som inspirerte til Indias frihetskamp.

Chattopadhay var en nøkkelfigur i Bengals renessanse. Enkelte av hans verker, deriblant noveller, essay og kommentarer, representerte et brudd med den tradisjonelle vers-orienterte indiske litteraturtradisjon, og ble en inspirasjon for forfattere over hele India.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Willem Drees

**Willem Drees** (1886–1988) var en nederlandsk politiker i partiet PvdA. Han var statsminister i Nederland fra 7. august 1948 til 22. desember 1958.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Margrethe Holmboe Askeland

**Erna Margrethe Holmboe Askeland** (født 14. mai 1952 i Tromsø) er en norsk luthersk prest og tidligere politiker (Sp). 

Hun er født i Tromsø som datter av lektor Hallvard Stub Holmboe (født 1920 i Oslo). Hun har artium fra latinlinjen ved Drammen gymnas fra 1972 og teologisk embedseksamen fra Det teologiske menighetsfakultet i Oslo fra 1981.

Hun kom til Leka i Nord-Trøndelag i 1983, hvor hun først var lærer, og bodde der i 20 år sammen med mann og barn. Askeland var ordfører i Leka kommune 1995–1999. I 2003 flyttet hun og ektemannen, presten Knut Ivar Askeland, til Brønnøysund for å tiltre sine prestegjeringer der. Margrethe Askeland ble sogneprest i Brønnøy i Sør-Hålogaland bispedømme. Fra 2008 til 2014 var hun prost i Midhordland prosti i Bjørgvin bispedømme. Fra 2014 har hun vært sokneprest i Os i Hordaland.

## Referanser
Wim Schermerhorn

**Willem Schermerhorn** (født 17. desember 1894, død 10. mars 1977) var en nederlandsk politiker i partiet PvdA. Han var statsminister i Nederland fra 24. juni 1945 til 3. juli 1946. 

## Referanser
Neelakantha Chaturdhara

**Neelakantha Chaturdhara** (devanagari: नीलकण्ठ चतुर्धर, IAST: **Nīlakaṇṭha Caturdhara**) var en forfatter som levde i siste halvdel av 1600-tallet i Varanasi i det nordlige India. Chaturdhara er kjent for *Bhāratabhāvadīpa*, en kommentar til Mahābhārata sett fra synsvinkelen til den filosofiske skolen Advaita Vedānta.

## Referanser
Ole J. Hammer

**Ole Johnsen Hammer** (1882–1968) var en norsk gårdbruker og kommunepolitiker for Bondepartiet på Skatval.

Han var sønn av gårdbruker John Olsen Hammer og Anne Margrethe Olausdatter Ertsgård. På morssiden var han oldebarn av eidsvollsmann og stortingsmann Petter Johnsen Ertzgaard. Han giftet seg i 1912 med Marit Forbord.

Han overtok slektsgården Hammer (Håmmår) på Skatval i 1916. «Det kan trygt sies at det var et mønsterbruk han drev. De moderne redskaper og hjelpemidler som han anskaffet bidro i vesentlig grad til å rasjonalisere driften.» Han planla å dele gården mellom sine to eldste sønner, Jon og Søren Hammer. Jon falt i kamp mot tyskerne ved Hegra festning i 1940, og Sørens del av gården ble beslaglagt av tyskerne og ombygd til soldathjemmet Solhaugen, nå Aglo videregående skole. Ole J. Hammer overdro resten av gården til Søren i 1948.

Ole J. Hammer var medlem av Skatval herredsstyre 1917–1919, 1923–1934 og 1938–1940, valgt for Bondepartiet. Han var også styremedlem i Skatval Sparebank i mange år. Da ordfører Karl Eidsvik døde i januar 1934, og varaordfører John Arnstad rykket opp til ordfører, ble Ole J. Hammer valgt til varaordfører ut året. Hammer stilte ikke til gjenvalg til herredsstyret ved valget samme år. Han tiltrådte ikke herredsstyret etter frigjøringen i 1945, ettersom han hadde stått som medlem av NS.

## Referanser
Favn ved

**Favn ved** er en gammel og utdatert måleenhet for ved. En favn er også gammel lengdeenhet som favn ved har fått navnet fra, opprinnelig definisjon: 1 favn høy og 1 favn bred stabel av alenlang ved.

Ved overgang til SI-systemet i 1875 ble det også bestemt:
* 1 favn alenlang ved (1 favn × 1 favn × 1 alen) tilsvarer to meters grunnlinje, 185&nbsp;cm høyde og 60&nbsp;cm lang ved.
*I nyere tid ble 1 favn ved definert som 2 m × 2 m × 0,6 m som er 2,40 m³.
** Omregning fra favn (2,4 m³) til sekk
*** 53 stk 40 l sekker (53 x 40&nbsp;L = 2120&nbsp;L)
*** 38 stk 60 l sekker (38 x 60&nbsp;L = 2280&nbsp;L)
*** 3 stk 1000 l storsekk løs ved (3 x 1000&nbsp;L = 3000&nbsp;L)
*** 2 stk 1500 l storsekk løs ved (2 x 1500&nbsp;L = 3000&nbsp;L)

**Storfavn ved** er også en gammel måleenhet for ved.

* storfavn (gammel) = 10,03 m³ (1 favn × 1 favn × 1,5 favner)
* storfavn = 12 m³ (2 m × 2 m × 3 m)

## Se også
* Norske måleenheter
* Ved
* Favn
* Alen

## Referanser
Agni

**Agni** (devanagari: अग्नि) er en gammel vedisk gud, som representerer personliggjørelsen av ilden, og som fortsatt dyrkes innenfor hinduismen. Navnet er sanskrit og betyr *ild*. Det er beslektet med latin *ignis* og russisk *ogon*. Ettersom ilden tennes på ny hver dag, er Agni evig ung og samtidig udødelig. Han er et sendebud for de andre gudene, og tar med seg et offer til gudene som brennes på ilden.

Agni er en av de første gudene som påkalles i et hinduistisk rituale der det benyttes ild. Agni er også det første ordet i den første hymnen i Rigveda:

Det finnes omkring 200 hymner til Agni i Vedaene. Agni er en av gudene som våker over de åtte himmelretningene *asjta dik palaka*. Hans retning er sørøst.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
* «Agni Suktam»  (PDF), *Rigveda, Rāmakṛṣṇa Janasvāmi*
* «Agni, the fire altar», The Pluralism Project, Harvard University
* «Vedic Agni», Herman Tull, Oxford Bibliographies
Pust vsegda budjet solntse!

***Pust vsegda budjet solntse!*** (med kyrilliske bokstaver *Пусть всегда будет солнце!*, egentlig russisk tittel *Солнечный круг*, «solskiva»), oversatt «Måtte det alltid være solskinn!», er en sovjetrussisk barnesang fra 1962 som hyller «sol, blå himmel, mamma og meg». Melodien er skrevet av Arkadij Ostrovskij (Аркадий Островский, 1914-1967), den korte teksten av Lev Osjanin (Лев Ошанин, 1912-1996). 

## Bakgrunn og utbredelse

«Pust vsegda budjet solntse!» vant førsteprisen i Sopot internasjonale musikkonkurranse i 1963 der den russiske sangeren Tamara Miansarova (Тама́ра Мианса́рова, født 1931) framførte den som Sovjetunionens bidrag. Sangen ble særlig populær i den tidligere Øst-blokken, og er en av få sanger fra ungpionerbevegelsen og kommunisttida som fortsatt synges i Russland.

Som i de fleste brede barne- og ungdomsorganisasjoner var musikk også en viktig del av massebevegelsene i kommunistlandene. I likhet med de voksnes hymner, arbeider- og kampsanger, hadde sangene oppbyggelige tekster. Ofte var det hyllester til kommunistpartiet og politiske forbilder, men også til hverdagen og selve livet, som i *Pust vsegda budjet solntse!* Sola var et positivt symbol i den ateistiske ideologien, blant annet som hovedmerke for den østtyske ungdomsorganisasjonen Freie Deutsche Jugend. 

*Pust vsegda budjet solntse!* har blitt oversatt til flere språk. DDRs ungpionerer sang den i tysk oversettelse som ***Immer lebe die Sonne***. En engelsk versjon ble framført av blant andre protestsangeren Pete Seeger som ***May There Always Be Sunshine***. Den svenske pop- og visegruppa Hootenanny Singers gjorde sangen kjent i Norden med ny tekst under tittelen ***Gabrielle***. Deres versjon lå 11 uker på Svensktoppen i 1964.

Ivar Skippervold har gitt ut en versjon med norsk tekst kalt ***Bare sola vil skinne*** på albumet ***Skippergata*** i 2006.

## Referanser
Franz Bernhard

**Franz Bernhard** (født 1931, død september 1971) var en tysk filolog og sanskritforsker. Franz Bernhard arbeidet ved vitenskapsakademiet ved Universitetet i Göttingen. Fra juni 1966 til sin død i september 1971 var han leder for buddhistiske studier ved universitetet i Hamburg.

## Referanser
Aplocheilichthys

se teksten

***Aplocheilichthys*** er en gruppe levendefødende tannkarper som er utbredt i Tanzania, Kenya, Uganda og flere andre land i Afrika.

## Arter
* *[[Aplocheilichthys bukobanus]]*
* *[[Aplocheilichthys centralis]]*
* *[[Aplocheilichthys fuelleborni]]*
* *[[Aplocheilichthys hutereaui]]*
* *[[Aplocheilichthys kongoranensis]]*
* *[[Aplocheilichthys lacustris]]*
* *[[Aplocheilichthys maculatus]]*
* *[[Aplocheilichthys omoculatus]]*
* *[[Aplocheilichthys rudolfianus]]*
* *Aplocheilichthys sp. nov.*
* *Aplocheilichthys sp. nov. 'Baringo*'
* *Aplocheilichthys sp. nov. 'Naivasha*'
* *[[Aplocheilichthys usanguensis]]*
* *[[Aplocheilichthys vitschumbaensis]]*
* Lampeøyekilli (*Aplocheilichthys normani*)

## Eksterne lenker
*
Mamlukdynastiet

**Mamlukdynastiet** eller **Ghulamdynastiet** (urdu: غلام خاندان, hindi: ग़ुलाम ख़ानदान), opprettet i India av Qutb-ud-din Aybak, en tyrkisk general av sentralasiatisk fødsel, var det første av fem dynastier som regjerte Indias Delhisultanatet fra 1206 til 1290. Aybaks tid som leder over Ghuridene varte fra 1192 til 1206, i en periode hvor han ledet invasjonene av det sentrale India omkring Ganges og tok kontroll over enkelte nye områder.
Norge under EM i friidrett 1934

Norge deltok med fem utøvere under EM i friidrett 1934 som ble arrangert for første gang 7.&ndash;9. juni 1934 i Torino. Kun menn deltok i mesterskapet.

## Resultater

## Referanser
Ikhtiyar Uddin Muhammad bin Bakhtiyar Khilji

**Ikhtiyar Uddin Muhammad bin Bakhtiyar Khilji** (bengali: ইখতিয়ার উদ্দিন মুহম্মদ বিন বখতিয়ার খিলজী, persisk: اختيار الدين محمد بن بختيار الخلجي), også kjent som **Malik Ghazi Ikhtiyaru 'l-Din Muhammad Bakhtiyar Khilji**, var en tyrkisk militær general som var underlagt sultan Qutb-ud-din Aibak av Delhisultanatet. Han tilhørte den muslimske Khilji-stammen, og var overhode for de muslimske styrkene som på slutten av 1100-tallet erobret store deler av det nordøstlige India.

## Referanser
Corydoras melanistius

***Corydoras melanistius*** er en art i gruppen pansermaller.
Det er en fisk som lever i ferskvann i Fransk Guyana, Guyana og Surinam.
Den blir opptil 5,1&nbsp;cm lang.

## Eksterne lenker
* 
*
Grønn databehandling

**Grønn databehandling** eller **grønn IT** er miljøvennlig og bærekraftig IT, herunder fabrikasjon, bruk og kasting av utstyr.  Målet kan være som i **Lean IT**, å få gjort det som trengs med minst mulig kasting.

Tidlige eksempler er svenskenes TCO (Tjänstemännens Centralorganisation) som målte stråling og slikt fra blant andre skjermer (TCO'92) og mobile enheter (TCO'99). Bruk av farlige materialer og strømforbruk tilkom senere. Amerikanernes frivillige stempling av "Energy Star" startet samtidig, og ble revidert i 2006.  Det hevdes (Gartner) at det viktigste bidrag til grønn IT er å forlenge utstyrets levetid.

Gjenbruk er mulig gjennom deling, der felles programvare og data ligger sentralt, i stedet for at kopier spres til hver bruker.  Med terminalservere forenkles kravene til klientmaskin, en kan da bruke eldre utstyr hos brukerne (lengre levetid).  Med virtualisering oppnås å kjøre flere servere på samme fysiske servermaskin. Bruk av konferanseutstyr (video, lyd, presentasjon) er tenkt å redusere det fysiske transportbehov.

Energivennlig programvare forsøker å minimalisere ressursbruk i beregninger og frakting av data. 
Utstyret kan også selv redusere strømforbruk i stille tider. Fabrikasjons-standarder for dette er ACPI og APM, som setter maskinen i varierte dvaletilstander. Å stoppe disker og slukke skjermer har også vært forsøkt.
80 PLUS er et initiativ for mer effektive strømtilførsler.

Ved universitet i Leeds og i Omaha tilbys studier i grønn databehandling. COMPTIA og ISEB gir kurs og sertifiseringer. Sporadiske tiltak i Norge omfatter blant annet IKT-Norge sin dugnad kalt *Grønn IT*, som forsøker å etablere en bransjenorm.  I 2008 og 2010 ble der også delt ut en Grønn IT-pris fra Den Norske Dataforening, som en av Rosing-prisene.
## Referanser
07

***07*** er et musikkalbum med Fabel, utgitt i 2007.

## Sporliste
# «Dagen alt kan skje»
# «Epleslang»
# «Blomsterbarn»
# «Tyggis»
# «Nordnes»
# «Sommarregn»
# «Evig blå»
# «Uovervinnelig»
# «Solskjen»
# «Torpedo»
# «Om berre du var her»

## Kilder
* Fabel (3) – ''07'' på Discogs
Smil (Fabel-album)

***Smil*** er et musikkalbum med Fabel, utgitt i 2002.

## Sporliste
# «På tide»
# «Kjærleik & luft»
# «Dagdraumereise»
# «Kvinnesinnegåta»
# «Slangetime»
# «Frøken Fryd»
# «Bror»
# «Ønske seg i går»
# «...og himmelen e blå»
# «Sommarregn»
# «Klovnefjes»
# «Mørk velur»
# «Ettepå»
Robert Prytz

**Robert Klas-Göran Prytz** (født 12. januar 1960 i Malmö) er en svensk tidligere fotballspiller med aktiv karriere fra slutten av 1970-tallet til begynnelsen av 2000-tallet. Han spilte tilsammen 56 kamper for Sveriges herrelandslag i fotball og er best kjent fra sin tid i Hellas Verona, Malmö FF og Rangers.

## Meritter
Robert Prytz ble tildelt Guldbollen i 1986.

## Eksterne lenker
* 
* Karriere-statistikk
* Svenska Fotbollförbundet
Flørt (Fabel-album)

***Flørt*** er et musikkalbum med Fabel, utgitt i 1997.

## Sporliste

# «Sykkeltur»
# «Min ville draum»
# «Mann i måne»
# «Te stormen bøye av»
# «Mai»
# «Juni»
# «Flørt»
# «Hon veit ikkje ka hon gjer»
# «Sjarm sjakal»
# «Guttepreik»
# «Karneval»
# «Møte»
# «Mellom sol og mellom lyn»

## Kilder
Jump Up!

***Jump Up!*** er det 16. studioalbumet av britiske sangeren og låtskriveren Elton John, utgitt i 1982 på Rocket Records unntatt i USA og Canada, der det ble gitt ut på Geffen Records. Det inneholder sanger som «Blue Eyes» og «Empty Garden (Hey Hey Johnny)», en hyllest til John Lennon. Det ble innspilt i Montserrat og Frankrike.

## Sporliste
Alle låter av Elton John på musikk og Bernie Taupin på tekster, unntatt der det er angitt.

#«Dear John» – 3:28 (Elton John, Gary Osborne)
#«Spiteful Child» – 4:11
#«Ball and Chain» – 3:26 (Elton John, Gary Osborne)
#«Legal Boys» – 3:08 (Elton John, Tim Rice)
#«I Am Your Robot» – 4:42
#«Blue Eyes» – 3:24 (Elton John, Gary Osborne)
#«Empty Garden (Hey Hey Johnny)» – 5:05
#«Princess» – 4:55 (Elton John, Gary Osborne)
#«Where Have All the Good Times Gone» – 3:58
#«All Quiet on the Western Front» – 6:00

## Musikere
*Elton John – keyboard, vokal
*Pete Townshend – gitar i «Ball and Chain»
*James Newton Howard – synthesizere, elektrisk piano
*Dee Murray – bassgitar, bakgrunnsvokal
*Ritchie Zito – gitar
*Jeffrey Porcaro – trommer

## Eksterne lenker
* ''Jump Up!'' på Allmusic
Jordbær og grasbrann

***Jordbær og grasbrann*** er et musikkalbum med Fabel, utgitt i 1996. 

## Sporliste

# «Jordbær og grasbrann»
# «Dagane»
# «Cinema 2000»
# «Fange»
# «Farlig begjær»
# «Forelska og forslått»
# «Ut i båt»
# «Månedans»
# «Ro meg til månen»
# «Eg står i brann»
# «Dagen derpå»
# «Uendelig»

## Eksterne lenker
Det e musikk

***Det e musikk*** er et musikkalbum med Fabel, utgitt i 1999.

## Sporliste
# «Svarte sjø»
# «Fem (bleik i april)»
# «Følelsen»
# «Smil»
# «Liten jævel»
# «Nuk en song»
# «Haustvise»
# «Sjå deg tebake»
# «Orkanen»
# «November»
# «Det e musikk»
# «Stjernehimmel»

## Kilder
Fjorden Baby! (album)

***Fjorden Baby!*** er et musikkalbum med Fjorden Baby!, utgitt i 2009. Dette er bandets debutalbum.

## Sporliste

# «Intro»
# «Nike Äir»
# «Karoline»
# «Step ut»
# «Animalsk»
# «Anorektisk utopi»
# «Hüsker dü»
# «Pes»
# «Radio»
# «Balladen om Mary Jane»

## Eksterne lenker
*
Guido Fulst

**Guido Fulst** (født 1970) er en tysk olympisk mester i banesykling fra Sommer-OL 1992 i Barcelona og i OL i 2000 i Sydney, begge ganger i 4000 meter forfølgelsesritt for lag. Han ble verdensmester i samme øvelse for DDR i 1989 og for Tyskland i 1994 og 1999 og 2000.

## Eksterne lenker
*
Årstad kommune

**Årstad kommune** er en tidligere kommune i Hordaland, som omfattet nordlige deler av Bergensdalen, med områdene Årstad, Kronstad, Solheim, Fridalen, Landås og Slettebakken, samt Svartediket, Hardbakkedalen, Isdalen, Våkendalen og deler av de omliggende byfjellene Løvstakken, Blåmanen, Rundemanen og Ulriken. Den ble innlemmet i Bergen kommune ved lov av 26. mars 1915 og med virkning fra 1. juli 1915. Årstad herred hadde 10 774 innbyggere og omfattet 21,37 km² ved kommunesammenslåingen. Lokalavisen Årstadposten dekker den tidligere kommunen.

Gamle Årstad kommune er i dag delt mellom bydelene Bergenhus og Årstad. De delene som hører til bydelen Bergenhus er selve strøket Årstad og Svartediket Hardbakkedalen, Isdalen og Våkendalen med omliggende deler av Blåmanen, Rundemanen og Ulriken. De delene som hører til bydelen Årstad er Kronstad, Solheim, Fridalen, Landås og Slettebakken, med omliggende deler av Løvstakken og Ulriken. Bydelen Årstad omfatter i tillegg Fantoft, Minde og deler av Nattland fra gamle Fana kommune, og deler av Gyldenpris fra gamle Laksevåg kommune.

## Eksterne lenker
* Bergen byleksikon på nett, om Årstad (bydel og tidligere kommune)
* Historier fra en bydel – Årstad
Ting vi skal gjøre før vi dør

***Ting vi skal gjøre før vi dør*** er et musikkalbum med Folk & Røvere, utgitt i 2005.

## Sporliste
# «Hvorfor kommer det ingen engler?»
# «Supermann» feat. Arne Scheie
# «Sommer på Kuba» feat. Unni Wilhelmsen
# «Diskotek» feat. St. Thomas
# «Stjerne»
# «Først måtte jeg finne deg»
# «Polkagrisbikini» feat. Tine Skarland
# «Ting vi skal gjøre før vi dør» feat. Ola Haampland
# «Fru Johnsen» feat. Inger Lise Rypdal
Anna Jonassen

**Anna Jonassen** (født 8. mai 1871, død 22. desember 1939) var en norsk salmedikter. Hun arbeidet som telegrafist i Stavanger og var aktiv i arbeid innen Det Norske Misjonsselskap som har sitt hovedkvarter i byen. Hun skrev en rekke sanger, og en av disse, barnesangen «Jeg er liten, men jeg vil», er tatt med i *[[Norsk Salmebok (1985)|Norsk Salmebok]]* og *[[Norsk salmebok 2013]]* i både bokmål- og nynorskutgave.

## Salmetekster

## Referanser


## Litteratur
* Anne Kristin Aasmundtveit, *Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok*, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 119.
Altbier

**Altbier** (ofte kalt bare **Alt**) er en øltype fra Westfalen i Tyskland.

Navnet Altbier betyr gammelt øl og refererer til at det blir laget på den gamle metoden hvor man lar ølet gjære ved høyere temperatur enn normalt, ofte rundt 15-20&nbsp;°C, noen ganger helt opp mot 24&nbsp;°C. Ølet modnes på kjøligere temperatur og er vanligvis dyp kobberbrun på farge.

Altbier er den dominerende øltypen i distriktet Niederrhein og særlig i byene Düsseldorf, Krefeld og Mönchengladbach. Det første produsenten som tok i bruk forstavelsen *Alt* var Schumacher bryggeri i Düsseldorf, etablert i 1838.

## Referanser
Oslo (Folk & Røvere-album)

***Oslo*** er et musikkalbum med Folk & Røvere, utgitt i 1999. Albumet lå 1 uke på VG-lista og endte med 25.-plass som beste plassering. Låten «Livet er for kjipt» ble opprinnelig skrevet og utgitt av Lars Kilevold i 1980.

## Sporliste
# «Lesson #1»
# «Pille»
# «Nuzz»
# «Kemikals»
# «Slickedager»
# «Oslo Skit»
# «Livet er for kjipt»
# «Pike skit»
# «Skit»
# «Sløy sex»
# «Yess!»
# «Hi-fi»
# «Oslo»

## Eksterne lenker
*
Lena Ingelsrudøya

**Lena Ingelsrudøya** (født 14. august 1973, død 27. desember 2010) var en norsk kvinnelig fotballspiller. 

Ingelrsrudøya begynte sin karriere på guttelaget til Tobøl og deretter småpikelaget på Skotterud fram til hun ble 13 år gammel. Hun byttet deretter mellom de svenske klubbene Eda IF i Charlottenberg og Mariedals IK i Borås, før hun tok en studietur til St. Louis i USA, der hun spilte college-fotball. Hun kom til Setskog/Høland i 1999, da som 26-åring. På tross av at hun tidligere ikke hadde markert seg i norsk fotball, gikk hun forholdsvis greit inn i Toppserien, og scoret sitt først mål etter 54 minutter av 16. serierunde i 1999-sesongen, da hun utliknet mot senere seriemester Asker.

Som forsvarsspiller var Ingelsrudøya aldri den store målscoreren, men hun spilte ofte i forsvar, og var med på de fleste kampene til laget. Hun spilte også i cupfinalen for Team Strømmen, og ble stemte frem på årets lag i Toppserien 2005. Ingelsrudøya la opp etter 2006-sesongen, men involverte seg i stor grad rundt klubben som frivillig. Hun var også aktuell i lederverv i NFF.

Den 27. desember 2010 døde Ingelsrudøya under fødselen av sin datter. Hun ble undersøkt for mulig fostervannsemboli.

## Meritter
* Seriesølv 2005
* Cupsølv 2005

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Christian S. Oftedal

**Christian Stephansen Oftedal** (1907–1955) var en norsk venstrepolitiker, forfatter og redaktør.

Han ble født i Stavanger i 1907 som sønn av statsråden og redaktøren for *[[Stavanger Aftenblad]]*, Lars Oftedal. Sven Oftedal var hans bror. Christian S. Oftedal
tok middelskoleeksamen ved Kongsgård skole i Stavanger, men 
tok examen artium ved Oslo katedralskole i 1926, da familien flyttet til Oslo etter at hans far ble utnevnt til statsråd.
Christian S. Oftedal begynte å studere i 1926 og tok en cand.mag.-grad i 1931, før han studerte videre i Genève. Fra 1932 til 1940 og fra 1945 til 1955 var han, som sin far, redaktør for *Stavanger Aftenblad*. Han satt på Stortinget i perioden 1945 til 1949 for kjøpstedene i Vest-Agder og Rogaland fylker. Før dette var han med i formannskapet i Stavanger fra 1937 til 1940.

Fra 1940 til 1945 satt han i tysk fangenskap i Norge og Tyskland.

Han satt i Den Norske Nobelkomite fra 1946 til 1948 etter først å ha vært varamedlem ett år. Han hadde også andre viktige verv, som delegat til FN fra 1945 til 1954.

Oftedal gav også ut flere bøker og er representert med en salme i *[[Norsk Salmebok (1985)|Norsk Salmebok]]*.

## Utgivelser
* *I skyggen av et tukthus; glimt fra fangelivet i Tyskland*, Stavanger 1945
* *Verden er ny; tegninger og tanker fra et tysk tukthus*, Stavanger 1946
* *Tvers over Atlanteren; en reportasje fra USA*, Oslo 1947
* *Norge netop nu; en politisk oversigt*, København 1948
* *Daglig liv i Norges Storting*, Oslo 1950
* *Ni venner i profil*, Oslo 1952. Illustrert av Randi Monsen
* *Storpolitikk på nært hold; om fred og ufred i FN*, Oslo 1953

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anders Nielsen Haave

**Anders Nielsen Haave** (født 21. juli 1809, død 31. januar 1867) var en norsk haugianerpredikant, salmedikter, avholdsmann og gårdbruker.

Haave var en av de viktigste haugianerne i landet og reiste rundt i landet på predikantreiser sammen med presten Mads Wefring. Han er mest kjent for salmen «Jesus, lær meg du å bede». Den ble skrevet i 1847 og stod først på trykk i J. Johnsens salmebok *Aandelige Sange* før den senere har vært med i *[[Landstads reviderte salmebok]]*, *[[Norsk Salmebok (1985)|Norsk Salmebok]]* og *[[Norsk salmebok 2013]]*. Den står også i den bedehustilknyttede *Sangboken*. Etter Haaves død sørget venner av ham for å få utgitt tekstene hans i *Nogle aandelige Sange* som kom i 1887. 

## Litteratur
* Anne Kristin Aasmundtveit, *Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok*, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 77. 

## Eksterne lenker
* Oppslag i Salmebloggen til Leif Haugen
Johannes Johansen

**Johannes Johansen** (født 4. mars 1925 i Hørning, død 20. februar 2012) var en dansk salmedikter og prest, domprost og biskop.

## Biografi
Johansen var blant annet prest på Thurø. Han ble domprost i Helsingør i 1975 og biskop over Helsingør stift i 1980. Han gikk av med pensjon i 1995.

## Utgivelser
Johannes Johansen har gitt ut en rekke bøker, særlig med salmer og andre dikt, heriblant:
* *Thurø-Rim* (1974)
* *Thurø og Tom* (1975)
* *Rim og Gud og gule ærter* (1975)
* *Den grønne søndag* (1977)
* *Glæden springer af Svøbet ud* (1980)
* *Som Maj i Bøgeskove* (1983)
* *Ordet blev Menenskets Lys* (1985)
* *Kunsten og Kaldet* (1990)
* *Min egen salmebog* (1996)
I 1974 publiserte han i *[[Dansk Kirketidende]]* en rekke kollektbønner til kirkeårets gudstjenester. Disse er i revidert form tatt opp i *[[Alterbok|Tillæg til Alterbog]]* som kom i 1993.

## Salmer
Johannes Johansen er i *[[Den Danske Salmebog (2003)|Den Danske Salmebog]]* representert med følgende salmer:
* 87: Det første lys er Ordet
* 89: Vi sidder i mørket i dødsenglens skygge
* 98: Det var ikke en nat som de andre
* 154: En bondemand går ud at så
* 245: Opstandne Herre, vil du gå
* 276: Dommer over levende og døde
* 364: Al magt på jorden og i Himlen
* 450: Du kommer, Jesus, i vor dåb
* 478: Vi kommer til din kirke, Gud
* 523: Min nåde er dig nok
* 588: Herre, gør mit liv til bøn
* 637: Du, som mætted tusind munde
* 706: I blev skabt som mand og kvinde
* 787: Du, som har tændt millioner af stjerne
I tillegg har han med to oversettelser:
* 17: Almægtige og kære Gud
* 725: Det dufter lysegrønt af græs

I de norske salmebøkene *[[Salmer 1997]]* og *[[Norsk salmebok 2013]]* er det tatt med salmer av Johansen.

## Referanser
GZ-kurve

**GZ-kurven** gir et bilde av et fartøys stabilitet, og kalles skipets rettende arm. Man kan beregne hvor stor den rettende armen GZ er for forskjellige krengevinkler. Den rettende armen forkortes med GZ. Dette er den horisontale avstanden mellom B (oppdriftssenteret) og G (tyngdepunktet) til fartøyet. For at fartøyet skal kunne rette seg opp etter en krenging må den rettende armen GZ være større enn 0. Hvis den er null vil oppdrift og tyngdekreftene ikke ha noen arm, dermed får ikke skroget noe opprettende moment og tilstanden er ustabil. Dersom GZ er mindre enn null, vil momentet virke motsatt vei og fartøyet vil kantre.
GZ-kurvens utstrekning viser kantringsvinkelen til fartøyet.

## Eksterne lenker
* maritimstart.com «Startsiden for de båtinteresserte»
Trelleborg (Slagelse)

:

**Trelleborg** er et borganlegg fra vikingtiden, og ligger på en landtunge mellom elvene Tudeå og Vårbyå, ca. tre kilometer vest for Slagelse på Sjælland, Danmark. Trelleborg er dendrokronologisk datert til vinteren i år 980/81. Den ble betraktet som et militært anlegg og var en sterk befestet borg som kunne inneholde mange mennesker. 

Borgen består av en hovedborg og en forborg. Hovedborgen er omgitt av en sirkulær ringvoll av jord, 163 m i indre diameter, 17 m bred og fem meter høy. Mot landsiden går en 17 m bred og fem meter dyp grav. I ringvollen er fire åpninger, en til hver himmelretning. Fra åpningene går det to trelagte veier tvers gjennom anlegget og deler det i fire like deler. I hver fjerdedel har det ligget en karré av fire trebygninger omkring en lukket gårdsplass. Bygningene har vært avlange med svakt buede langvegger, ca. 30 meter lange, med inngang i begge gavlene og to innganger på hver side midt på. Utenfor ringvollen på landsiden er en forborg med 15 bygninger ordnet radiært mot ringvollen, og omgitt av en ytre voll. Disse bygningene likner de i hovedanlegget, men er noe kortere. 

Øst for borgen er gravplassen. I alt er det funnet 135 graver, samtlige under flat mark. En av disse var en massegrav med ti skjeletter. De fleste begravde var menn, men det finnes også et innslag av kvinner og barn. 

Borgen ble arkeologisk undersøkt i årene 1934-42. Nye undersøkelser ble gjort i 2008, da det bl.a ble funnet et treskjold. Det er første gang man har funnet et helt treskjold i Danmark. Skjoldet er ca. 80 cm i diameter, med et karakteristisk hull i midten der skjoldbulen har sittet. Skjoldet er datert til vikingtiden, til borgens bruksperiode i slutten av 900-tallet.

Gjenstandene er utstilt på Nationalmuseet i København. Trelleborg var det første anlegget av sitt slag som ble undersøkt, senere er det funnet tre andre i Danmark, og muligens et tilsvarende anlegg i Skåne. Etter det første anlegget kalles de gjerne trelleborger eller vikingtidsborger.

## Verdensarv
I 2023 ble Trelleborg innskrevet på UNESCOs verdensarvliste sammen med Aggersborg, Fyrkat, Nonnebakken og Borgring.

## Se også
* Museet ved Trelleborg

## Referanser

 


## Eksterne lenker
* Vikingborgen Trelleborgs offisielle nettside.
Yāska

**Yāska** (devanagari: यास्क)  var en indisk sanskrit-grammatiker som gikk forut for Pāṇini (4. århundre f.Kr.) og som antas å ha vært aktiv i det 5. eller 6. århundre f.Kr. Han er forfatteren av *[[Nirukta]]*, en teknisk avhandling om etymologi, ordklasser og semantikk. Han fulgte etter grammatikeren Śākaṭāyana, som nevnes i teksten.

Nirukta forklarer hvordan enkelte ord har sine meninger, spesielt i lys av Vedaene. Teksten inneholder et system av regler for å danne ord fra røtter og affikser, og et vokabular med irregulære ord. Den dannet basis for senere leksikon og ordbøker. Nirukta består av tre deler: (1) *Naighantuka*, som er en samling synonymer, (2) *Naigama*, som er en samling med ord som er spesifikk for Vedaene, og (3) *Daivata*, ord som er relatert til guder og ofringer.

Nirukta var en av de seks vedangaer som var obligatorisk blant lærde i sanskrit i det gamle India.
Zhushan (Shiyan)

**Zhushan** (kinesisk: 竹山县; pinyin: *Zhúshān Xiàn*) er et fylke i byprefekturet Shiyan i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina. 

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens hjemmesider
Dongfeng Motor Corporation

**Dongfeng Motor Corporation** (kinesisk: 东风汽车公司, pinyin: *Dōngfēng Qichē Gōngsī*, eller **DFM**, *Dong Feng Motors*) er en kinesisk produsent av kjøretøyer. Den er særlig kjent for sine lastebiler; Dongfeng er verdens tredje største lastebilmerke (2010). 

Firmaet ble grunnlagt i 1969. Navnet betyr *østavind*, inspirert av den nasjonale kommunistiske hymnen *[[Østen er rød]]* (Dōngfāng Hóng). Bilene produseres særlig i Shiyan i provinsen Hubei i Kina.

Voyah ble i 2019 skilt ut som Dongfeng's luksusmerke og elbilen Voyah Free selges i Norge fra 2022.  

Dongfeng Nammi ble i 2023 navnet på Dongfengs elbilsatsing. Senhøsten 2024 ble den lille familie-elbilen Dongfeng Nammi Box med 95 hk lansert i Norge.

Høsten 2024 ble også terrengbilen Dongfeng M-Hero 917 lansert i Norge med over 1000 hk og en vekt på over 3,2 tonn.

Den norske importør *Electric Way* meldte i mars 2026 at de lanserer Dongfeng Vigo som en rimelig elektrisk forhjulsdrevet SUV.
## Referanser


## Kilder
* French Firm Plans Truck Venture
* findarticles.com

## Eksterne lenker
*
Anthony J. Drexel Biddle

**Anthony Joseph Drexel Biddle** (født 1. oktober 1874 i Philadelphia i Pennsylvania, død 27. mai 1948 i Philadelphia i Pennsylvania), også kjent som **Anthony Joseph Drexel Biddle Senior**, var mannen hvorpå boken *My Philadelphia Father* samt teaterstykket og filmen *[[The Happiest Millionaire]]* var basert. Han var stipendiat ved American Geographical Society og var kjent for å være en eksentrisk herremann viss formue tillot ham å forfølge sine interesser for teater, selvutgivende forfatterskap, friidret og kristendom på fulltid samt å holde alligatorer som husdyr. Han dannet organisasjonen «Athletic Christianity» som etterhvert har kommet opp i cirka&nbsp;300&nbsp;000 medlemmer over hele verden. En artikkel fra 1955 i Sports Illustrated omtalte ham som «boksings største amatør» så vel som en «viktig faktor i reetablering av boksing som en lovlig og på den tiden, ærverdig sport».

Biddle var en offiser i United States Marine Corps og deltok under begge verdenskrigene. Han var en ekspert på kamper på nært hold og forfatter av boken av *Do or Die: A Manual on individuel Combat*, en bok om forskjellige kamp-metoder, blant annet med kniver og tomme hender som eneste hjelpemidler. Han giftet seg med Cordelia Rundell Bradley som han fikk en datter og sønner sammen med.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Harold Burrough

**Harold Martin Burrough** (født 4. juli 1889 i Herefordshire, død 22. oktober 1977 i Hindhead) var en britisk marineoffiser. Han var admiral i Royal Navy og nestsjef for marinens stab under den andre verdenskrig. Han ble høyt dekorert for sin militære innsats.

## Liv og virke
### Tidlig karriere
Han ble født som den tiende sønnen av pastor Charles Burrough og hans hustru Georgina Long. Burrough begynte sin karriere som marinkadett i 1903 etter å ha vært student ved St Edward's School ved University of Oxford. Han var første gang i krigshandlinger under den første verdenskrig som kanonoffiser om bord i krysseren HMS «Southampton» da han deltok i Jyllandsslaget i 1916. Han ble senere gjort til kommandant av femte jagerflotiljen i 1935 og av HMS «Excellent» («fregatt av stein», marinens festning på land) i nærheten av Portsmouth i 1937. I 1939 ble han forfremmet til assisterende sjef for marinens stab.

### Andre verdenskrig
I 1943 ble han belønnet med *[[Distinguished Service Order]]* etter et vellykket angrep mot de norske øyene Vågsøy og Måløy i Sogn og Fjordane den 27. desember 1941 hvor ni av fiendens skip ble senket av den britiske marinen og av luftvåpenet, og garnisonene ble utslettet av militære styrker. Burrough tjenestegjorde for staben i to år fram til 1942. I juli i dette året ble han gitt kommandoen over eskortestyrken for Operasjon Pidestall, hvor oppdraget var å frakte kritisk nødvendige forsyninger til Malta. Deretter ble han gitt kommandoen over de allierte marinestyrkene i angrepet på Alger under Operasjon Torch foruten også dirigere landgangen i nordvestlige Afrika.

Etter at han ble utnevnt til kommanderende flaggoffiser for Gibraltar og Middelhavet i 1943, etterfulgte han admiral Bertram Ramsay som de alliertes øverstkommanderende i marinen, ekspedisjonsstyrken (ANFX), som følge av Ramsays død i en flyulykke. I planleggingen av de alliertes maritime strategier og operasjoner arbeidet han nært med den amerikanske generalen Dwight D. Eisenhower under krigens siste år og var en av de som signerte dokumentene for Nazi-Tysklands overgivelse den 7. mai 1945 ved Reims i Frankrike.

Han ble værende som marinekommandant i okkupasjonen av Tyskland etter krigen, hvor blant hans oppgaver var opprettelsen av en tysk minerydder-administrasjon (GMSA). Han ble deretter øverstkommanderende av Nore ved munningen av Themsen i 1946. Han gikk av i 1949, adlet som æresridder av Bath (GCB) det samme året. Burrough ble også tildelt Order of the British Empire.

## Familie
Burrough giftet seg i 1914 med Nellie Wills, datter av C.W Outhit av Halifax i Nova Scotia i Canada. De fikk to sønner og tre døtre. Hans kone døde i 1972, etter 58 års ekteskap. Burrough døde fem år senere i oktober 1977 i Hindhead i Surrey.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  German Surrender Documents of World War II
*  Royal Navy (RN) Officers 1939-1945
Charlottenborg Forårsudstilling

**Charlottenborg Forårsudstilling** er en årlig tilbakevendende kunstutstilling i Charlottenborgs Udstillingsbygning Kunsthal Charlottenborg. Utstillingen har vært avholdt siden 1857 og startet som en utstilling som skulle presentere nye verker av danske kunstnere.

## Litteratur
* Anneli Fuchs, Emma Salling, Malene West Hansen (red.), *Charlottenborg Forårsudstilling 150 år*, Charlottenborg 2007. ISBN 978-87-991901-0-2

## Eksterne lenker
* Charlottenborg Fonden om Forårsudstillingen 
* Kunsthal Charlottenborg
Jacob Aars-Rynning

**Jacob Aars-Rynning** (født 29. oktober 1907 i Lier, død 30. mars 1975) var en norsk jurist som i november 1972 ble utnevnt av den franske og vesttyske regjering til 1. senatspresident i den internasjonalt etablerte og sammensatte Høyesterett for de tyske erstatningsoppgjør. Dette var en rett som holdt til i Herford, Westfalen fra 1949 til 1984. Retten dømte i stridigheter mellom personer som var blitt fratatt sine eiendeler mellom 30. januar 1933 og 8. mai 1945. Han hadde allerede fra 1958 vært rettspresident ved samme rett, utnevnt av den britiske og vesttyske regjering. Han var også dommer i internasjonale tvister.

Han ble student i 1926 og cand.jur. i 1931. Deretter hadde han kandidattjeneste ved Aker sorenskriverembete før han fra 1933 var dommerfullmektig. I 1936 fikk han jobb som sekretær i Justisdepartementet. Etter et år med studier i folkerett og sjørett i England i 1937 kom han tilbake til Oslo og ble dommerfullmektig i Oslo skifterett fra 1938.

Etter krigen ble han kontorsjef for den norske delegasjonen til United Maritime Authority i London og fra 1946 til 1949 avdelingssjef for The Norwegian Shipping and Trade Mission (Nortraship) i London. Samtidig var han også sjef for Norwegian National Office i London og norsk representant i UN War Crimes Commission. I 1949 ble han byråsjef i Justisdepartementet, og i 1951 lagdommer i Eidsivating.

Jacob Aars-Rynning var bidragsyter til den internasjonale domssamlingen *Law Reports of Trials of War Criminals*. Han var også medarbeider i *The Norway Year Book* og han utarbeidet den engelske versjon av *Domstolene og rettspleien i Norge*.

## Referanser


## Kilder
* Hvem Hva Hvor 1974 side 171
* Hvem er Hvem 1973 side 618

## Eksterne lenker
* ''Hvem er Hvem 1973'' hos runeberg.org
Lapsi

**Lapsi** (lat. «de frafalne») er en betegnelse for kristne som (som regel i forbindelse med forfølgelse av kristne i romertiden) frafalt sin tro. Begrepet er i slekt med det greske apostat. 

Etter måte frafallet ble gjennomført ble Lapsi inndelt i tre grupper:
* *sacrificati* – de som frembar offergaver til andre guder
* *thurificati* – de som frembar virak foran statuer av andre guder
* *libellatici* – de som erklærte skriftlig ovenfor den romerske statsmakten at de frembar ofre, uten nødvendigvis å ha gjort det 

Det var et problem for den tidlige kirken hvordan man skulle behandle *lapsi*. I Hermas' hyrde ble frafallet erklært til en alvorlig synd som måtte føre til evig bot og ekskommunikasjon. Tilgivelse for det kunne bare bli gitt av gud, ikke gjennom mennesker. Denne harde linjen tok også, under den decianske kristenforfølgelsene, den romerske motpaven Novatian. Han hadde stilt mot pave Kornelius siden han syntes at Kornelius var for moderat i det spørsmålet. Hvordan man skulle håndtere *lapsi* forble kontroversiell i de følgende år og holdt på å splitte kirken, særlig i den vestlige delen av romerriket. Problemet mistet sin betydning etter kristendommens legalisering under keiser Konstantin.
Pat Metheny Groups diskografi

**Pat Metheny Groups diskografi** viser en kronologisk oversikt over utgivelsene fra den amerikanske jazzgruppen Pat Metheny Group siden deres oppstart i 1977. Deres første album, med samme navn som gruppen selv kom i 1978 og deres hittil seneste studioutgivelse, *[[The Way Up]]*, kom i 2005. Flere av gruppens utgivelser har mottatt priser, og deres album fra 1997, kalt *[[Imaginary Day]]* mottok to Grammy Awards.

## Diskografi
### Studioalbum

### Konsertalbum

### Filmmusikk

### Samlealbum

### Singler

## Se også
*Pat Methenys diskografi
*Lyle Mays' diskografi
*Steve Rodbys diskografi

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Tilgivelse

**Tilgivelse** (alternativ også: *forlatelse*) er et nøkkelbegrep i kristendommen og telles også som en menneskelig dyd. 

En særskilt, offisiell form for tilgivelse er benådning. I mange grunnlover er muligheten til benåding av nedfelt.

Evnen og beredskap til tilgivelse ble regnet som kongelig dyd, og blir i dag ansett som et kjennetegn for en avansert sivilisasjon.

Vilje til å tilgi anses ofte som en betingelse for å kunne avslutte konflikter. Et annet aspekt kan være gjenopprettelse av forholdet til Gud etter synd; tilgivelse spiller en stor rolle i de fleste religioner. 

## Se også

* forsoning
Ingebrigt Solum

**Ingebrigt Solum** (1919&ndash;1996) var en norsk offiser i Hæren.

Solum tok i 1937 examen artium ved Hamar katedralskole. Han fullførte i 1938 befalsskolen for Kavaleriet og i 1939 handelsgymnaset. Han arbeidet som lærer ved Otto Treiders Handelsskole. 

Etter Tysklands angrep på Norge 9. april 1940 deltok han i kampene mot invasjonsstyrkene. Han arbeidet som bokholder i et reklamebyrå og gikk senere under andre verdenskrig med i motstandsbevegelsen. Han var instruktør i Milorg, før han i 1943 kom over til Sverige. I Sverige var Solum blant annet befalsinstruktør.

Etter verdenskrigen gjennomførte Solum Krigsskolen 1945–1946 og gjennomgikk kurs ved Fort Benning i USA. I 1946 ble han hovedlærer ved Skyte- og vinterskolen for infanteriet. I 1947 ble han forfremmet til kaptein og i 1948 ble han skolens nestkommanderende. Solum ble  major i 1953. Fra 1957 til 1960 var Solum avdelingssjef i Hærens overkommando, fra 1958 som oberstløytnant. I 1958 var Solum også sjef for den norsk-danske DANOR-bataljonen i Gaza. Fra 1960 til 1964 var han sjef for Krigsskolen. Han ble utnevnt til oberst i 1964 og sjef for Finnmark landforsvar. I 1967 ble han utnevnt til generalinspektør for infanteriet og 1967-1968 gikk han ved NATO Defence College. Solum ble i 1971 utnevnt til generalmajor og ble sjef for Distriktskommando Sørlandet. Han ble kommandant på Fredriksten festning i 1976, en stilling han hadde til 1982.

Solum mottok Deltagermedaljen med rosett, var ridder av 1. grad av Dannebrogordenen, mottok 3. klasse av den tunisiske Republikkens orden (Tunisia) og det østerrikske Ærestegnet for fortjenester. Han hadde også FN-medaljen for UNEF I. 

## Referanser