open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hensfoss kraftverk

**Hensfoss kraftverk** er et vannkraftverk ved Hen i Ringerike kommune i Buskerud fylke.  Kraftverket ble satt i drift i 1946 og modifisert i 1950 og 1951.

Verket  utnytter et fall på  24 meter i Ådalselva. Verket er et elvekraftverk uten eget reguleringsmagasin.

Det er installert en kaplanturbin og en francisturbin på totalt 17 MW. Normal årsproduksjon er på 119 GWh.

Eier er Glitre Energi.

Hensfossen er regulert av ett damanlegg bestående av en sektorluke og en segmentluke.

I 2019 er det nødvendig med oppgradering av aggregatene. Kiwi går inn i et samarbeid som gjør det mulig.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Å Energi: Våre kraftverk
* Glitre får hjelp til å oppruste vannkraft: Kiwi spytter inn millioner
Claus Henrik Vieregg

**Claus Henrik Vieregg** (født i 1655, død 14. juli 1713) var dansk embetsmann, blant annet som visestattholder i Norge.

Han var sønn av den meklenborg-güstrowske geheimeråd Joachim Henrik von Vieregg og Anna Margrethe født von Hahn.

Vieregg ble i 1684 utnevnt til kammerjunker hos prins Christian. Fra 1694 til 1703 var han amtmann i Antvorskov og Korsør. Fra 1694 var han også etatsråd, og fra 1703 geheimeråd. Han var amtmann i Vordingborg fra 1710, og fra 1711 direktør i *Generalpostamtet*, dvs postdirektør.

I 1690 ektet han Margrethe Lucie von Brockdorff, som var kammerfrøken hos prinsesse Sophie Hedevig. Med henne fikk han ni barn.

Han ble i juli 1712 utnevnt til visestattholder i Norge, men døde i embetet bare ett år senere.

## Referanser


## Kilder
*Claus Henrik Vieregg i Dansk biografisk Lexikon
Begna kraftverk

**Begna kraftverk** er et vannkraftverk som ligger ved Svinefoss i Ådalselva (Begnavassdraget), i Ringerike kommune i Buskerud. Kraftverket ble bygd i 1953 og satt i drift i 1954.

Verket utnytter et fall på 8 meter og hele fallhøyden utnyttet til kraftproduksjon. Verket er et elvekraftverk uten eget reguleringsmagasin.

Det er installert en kaplanturbin på 6 MW. Normal årsproduksjon er på 38 GWh.

Eier er Å Energi.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Glitre Energi 
* Å Energi: Våre kraftverk
Hofsfoss kraftverk

**Hofsfoss kraftverk** er et vannkraftverk nord for Hønefoss i Ringerike kommune i Buskerud fylke. Det ligger nord for fabrikkområdet til Follum fabrikker.

Kraftverket ble satt i drift i 1978. Verket  utnytter et fall på  27 meter i Begnavassdraget.

Verket er et elvekraftverk uten eget reguleringsmagasin.

Det er installert en kaplanturbin på 28 MW. Normal årsproduksjon er på 168 GWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Å Energi: Våre kraftverk
* Glitre Energi
Frederik Krag

**Frederik Krag** (1655–1728) var en dansk adelsmann, embetsmann og visestattholder i Norge av slekten Krag (slekt fra Jylland)

## Biografi
Han var sønn av geheimeråd Erik Krag (1620–1672) og Vibeke Pallesdatter Rosenkrantz til Dansted (ca. 1629–1688).

Tyve år gammel deltok han som assistent i en dansk, diplomatisk fredforhandlingsdelegasjon til Paris. Senere var han kammerjunker hos dronningen og gesandt i Holland. Samtidig som han utviklet eiendommen Stensballegaard, steg han raskt i gradene i statsforvaltningen: Han mottok Dannebrogordenen i 1708, ble geheimeråd i 1712 og var *stiftsbefalingsmand* i Viborg og amtmann i Halds amt fra 1695 til 1713.

I 1713 ble han utnevnt til visestattholder i Norge, et embete han ifølge Dansk biografisk leksikon «beklædte til 1721 under vanskelige Forhold, som han dog ikke var voxen».

## Ekteskap

Frederik Krag ble utnevnt til baron i 1684, formedelst sitt ekteskap med den adelige Hedevig (Helvig) Eleonore Juel (1662 – 1686). Hun døde i barselseng med sitt andre barn i 1685, hvoretter Krag giftet seg på ny i 1690 med *[[Charlotte Amalie Griffenfeld|Charlotte Amalie]]* (1672 – 1703), eneste datter av Peder Griffenfeld. Med henne fikk han 10 barn. Deretter giftet han seg for tredje gang i 1703 med Edele Nielsdatter Krag (1686 – 1751).

Frederik Krag, Charlotte Amalie og hennes foreldre hviler sammen i et åpent gravkapell i Vær kirke ved Horsens i Danmark. Det var Charlotte Amalie som fikk brakt sin fars kiste fra Norge og morens fra København, til den siste hvile i Krags familiekapell.

## Referanser


## Kilder
*Frederik Krag i Dansk biografisk Lexikon
Francis Tuker

**Francis Ivan «Gertie» Simms Tuker** (født 4. juli 1894, død 7. oktober 1967) var en britisk general under andre verdenskrig. Han var kommandant i British Indian Army under blant annet de alliertes invasjon av Italia, og i IV Indisk korps i Burma.

Tuker var *Knight Commander* av Den indiske imperieordenen, *Companion* av Order of the Bath, offiser av Order of the British Empire og ble tildelt Distinguished Service Order. Gjennom utnevnelsen til nest høyeste grad av Den indiske imperieordenen ble Tuker opphøyet i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen *Sir* foran sitt navn.

## Referanser
Márta Sebestyén

**Márta Sebestyén** (født 19. august 1957 i Budapest i Ungarn) er en ungarsk folkesanger.

Sebestyén utdannet seg ved Miklós Radnótiskolen i Budapest. Hun sang ofte og spilte inn musikk med den ungarske folkemusikkgruppen Muzsikás. Hun er kjent for å synge folkesanger fra Somogy og Transilvania, noen av disse er også kommet med på Deep Forests *Bohème*album, som fikk en Grammy i 1996. Hun har også sunget hinduiske, jiddische, bulgarske og slovakiske folkesanger og tolket dem på tradisjonelt ungarsk vis.

Hun sang i filmen Den engelske pasienten, og tre sanger som ble spilt inn med Muzsikás er med i den animerte japanske filmen Only Yesterday. Hun har også bidratt med materiale til albumet *Kaddish* av Towering Inferno.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
John Woodruff

**John Youie Woodruff** (født 5. juli 1915 i Connelsville, Pennsylvania, død 30. oktober 2007) var en amerikansk friidrettsutøver.

Woodruff studerte ved University of Pittsburgh og tok i 1936 sølvmedalje på 880 yards i det nasjonale AAU-mesterskapet, en prestasjon som også gav ham plass i OL-troppen. Under OL 1936 i Berlin vant han gull på 800 meter, foran italieneren Mario Lanzi og canadieren Phil Edwards.

## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  **Gull** i friidrett, 800 meter  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Revansjismen

**Revansjisme** (, fra *revanche*, «hevn») er et uttrykk som stammer fra en utbredt holdning i fransk politikk i tidsrommet 1871&ndash;1914, som handlet om å revansjere tapet i den fransk-tyske krig og å vinne tilbake områdene Alsace og Lorraine. Revansjismen kan sies å ha oppnådd målet etter første verdenskrig, da de to regionene ble gitt tilbake til Frankrike gjennom Versaillestraktaten.

## Referanser
Jim Hall

**Jim Hall** (født 4. desember 1930 i Buffalo, New York, død 10. desember 2013) var en amerikansk jazzgitarist.

Hans første store inspirasjonskilde var gitaristen i Benny Goodmans orkester Charlie Christian før han senere hørte Charlie Parker og ble kjent med be-bop-sjangeren.

## Diskografi (utvalg)

* Concierto (1975 – Jim Hall) 
* Undercurrent (1962 – Jim Hall & Bill Evans)
* Live at Village West (1984 – Jim Hall & Ron Carter)
* The Bridge (1961 – Sonny Rollins)
* By arrangement (1998 – Jim Hall)
* Live! (1975 – Jim Hall)
* Jim Hall & Pat Metheny (1999)
* Jim Hall & Basses (2001)
* Interplay (1962 – Bill Evans)
* Good Friday Blues (1960 – The Modest Jazz Trio (også ved navnet Jim Hall Trio))

## Priser (utvalg)
* 1998 – Jazzpar Prize

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Avonmouth

**Avonmouth** er et forstadsområde som utgjør en krest i Bristol i England. Området ligger ved og har navn etter munningen av elven Avon, og ved Bristolkanalen. En av egnens største havner, Avonmouth Docks, ligger der. På en andre siden av elven finner man Royal Portbury Docks, som tilhører samme havnekompleks. 

Stedet har en del kjemisk industri og et gasskraftverk. Mellom motorveien M5 og industrisonen ligger det også et stort boligområde.

## Eksterne lenker
*
Verdibørsen

***Verdibørsen*** er et norsk faktaprogram som har gått på NRK Radio siden 1991. Programmet tar for seg og drøfter ulike tema ut ifra et verdisynspunkt. Etikk, moral og filosofi står meget sentralt i programmet. Et typisk tema kan være hvorvidt det kan være riktig å gå til krig, eller å straffe noen ved å sette dem i fengsel. Tema som forskning, aktiv dødshjelp, abort, veganisme og dyreliv er emner som har vært tema flere ganger programmet. Programmer ser også på ulike historiske hendelser og drøfter hvilken virkning er fikk for fremtiden. Programmet presenterer impulser fra internasjonale miljøer såvel som tanker fra norske fag- og lekfolk. Programmet varer i 55 minutter og går på P2. Det gikk ukentlig på lørdager de første årene. I 2017 ble antallet sendinger kraftig utvidet til å også inkludere sendinger på mandag til torsdag, i tillegg til på lørdager. 

Programmet har hatt flere programledere opp gjennom årene. Blant de seneste er Aase Cathrine Myrtveit, Olav Njaastad og Mathias Nylenna.

## Historikk
*Verdibørsen* hadde sin første sending den 6. mars 1991 på P1. Den første tiden ble programmet sendt på onsdager og hadde kun en halv times varighet. Programledere den første tiden var Håkon Dahl, Kari Saastad og Per Frogner. Det ble den gang beskrevet som et program som skulle ta «opp etiske konflikter fra hverdagen til diskusjon». Deretter ble programmet flyttet til lørdager.

I 2017 ble *Verdibørsens* sendetid og stab utvidet til et daglig og direktesendt radioprogram med sendinger mandag til torsdag, og som før på lørdager.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sendinger på NRK Radio
* Arkivert hjemmeside fra 2001
Tom Courtney

**Thomas William Courtney** (født 17. august 1933 i Newark i New Jersey, død 22. august 2023) var en amerikansk friidrettsutøver.

Under OL 1956 i Melbourne vant Courtney gull på 800 meter, foran briten Derek Johnson på sølvplass mens nordmannen Audun Boysen løp inn til bronsemedalje. Courtney var også med på å vinne 4 &times; 400 stafett, sammen med lagkameratene Charlie Jenkins, Louis Jones og Jesse Mashburn, foran lagene fra Australia og Storbritannia.

## OL-medaljer
* 1956  Melbourne -  **Gull** i friidrett, 800 meter  USA
* 1956  Melbourne -  **Gull** i friidrett, 4 x 400 meter stafett  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ralph Doubell

**Ralph Doubell** (født 11. februar 1945 i Melbourne) er en tidligere australsk friidrettsutøver.

Doubell hadde egentlig en kort internasjonal idrettskarriere, men han var på riktig sted til riktig tid &ndash; under de olympiske leker &ndash; godt forberedt og i toppform. Han avla eksamen ved University of Melbourne. Doubells første viktige internasjonale seier kom på 800 meter under studentlekene i 1967 i Tokyo, der han vant på tiden 1.46,7.

Under OL 1968 i Mexico by vant Doubell gull på 800 meter, og tangerte den gjeldende verdensrekorden (1.44,3). Kenyaneren Wilson Kiprugut tok sølvmedaljen, mens bronsen gikk til amerikaneren Tom Farrell.

Etter at han la opp som idrettsutøver, arbeidet Doubell bl.a. som direktør for utenlandsavdelingen til Deutsche Bank i Australia. Nå (2005) er han direktør ved Telstra Stadium i Sydney.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Paul Ereng

**Paul Ereng** (født 22. august 1967 i Kitale, Trans-Nzoia) er en kenyansk friidrettstrener og tidligere friidrettsutøver som satset på mellomdistanseløp. Han vant noe overraskende 800 meter under OL 1988 i Seoul. Han er av Turkana-folket.

Ereng var 400-meterløper frem til 1987, men etter at han begynte ved University of Virginia gikk han over til 800 meter. Dette året var han ubeseiret på spesialdistansen, og vant NCAA-mesterskapet både dette og neste år. 

Under OL 1988 i Seoul vant han semifinalen på 800 meter på ny personlig rekord (1.44,55), og i finalen vant han gull foran tittelforsvareren Joaquim Cruz og marokkaneren Saïd Aouita.

I 2003 ble han som den første kenyanske statsborger trener ved et amerikansk universitet da han tok over treneransvaret for utholdenhetsutøverne til University of Texas at El Paso sitt friidrettslag.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Zoncolan

**Zoncolan ASA** er et norsk investeringsselskap. Det ble etablert i januar 2007 etter en fisjon fra Media & Research Group ASA, hvor man skilte ut finansielle aktiva og investeringer. Selskapet ble notert på Oslo Axess den 15. juni 2007, med tickeren *ZONC*.  I 2015 ble selskapet kjøpt opp av Ousdal AS.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Valgkrets (Storbritannia)

En **valgkrets** eller bare **krets** (engelsk *ward*) er i Storbritannia et geografisk område som er representert av en eller flere personer i politiske organer på lokalt nivå. I tillegg til å være den primære geografiske enheten for valgordningen kan en krets også fungere som et administrativt område. I EUs system for statistikk er kretsene på nivå 2.

Skottland, Londons bydeler, *[[metropolitan borough]]s* og de fleste distrikter (inkludert enhetlige myndigheter) er inndelt i kretser. Ved valg i Wales og til de engelske grevskapsrådene brukes ikke kretsene som enhet, men i stedet *electoral divisions*. Det finnes også noen andre unntak, som Scilly-øyene og Wight. 

I noen grevskap finnes det både kretser og *divisions*. Disse har trenger ikke å være sammenfallende, men i de fleste tilfeller har kretsene, som er den eldste typen inndeling, blitt brukt som grunnlag for inndeling i *divisions*. 

Pr. 2004 var det 10&nbsp;661 kretser i Storbritannia (inkludert *divisions* i Wales og på Wight). Gjennomsnittlig befolkningstall for kretsene var 5500. I byer har man forsøkt å trekke grensene slik at alle kretser har tilnærmet likt befolkningstall, og dermed velger samme antall representanter (vanligvis tre i en bykrets). På landsbygda er dette vanskelig å få til, og antallet representanter varierer derfor ut fra antallet velgere. 

Kretsene har i mange tilfeller samme grenser som verdslige sogn. Små sogn kan bli samlet i større kretser, mens store sogn kan bli delt opp i to eller flere kretser. På sognenivå kan man også ha sognevalgkretser, som er mindre enheter som brukes ved valg til sognestyret. Det samme gjelder der man har *community councils*. 

De firste nordligste av de historiske grevskapene i England &ndash; Cumberland, Westmorland, Durham og Northumberland &ndash; er inndelt i administrative enheter kalt kretser. Andre grevskap er delt inn i hundreder eller *wapentakes*.
William Tanui

**William Kiptarus Tanui** (født 1964 i Kemeloi) er en tidligere kenyansk friidrettsutøver.

Under OL 1992 i Barcelona vant Tanui 800 meter foran kenyaneren Nixon Kiprotich og amerikaneren Johnny Gray. Han deltok også under VM 1993 i Stuttgart, men her måtte han nøye seg med 7.-plass.

Senere konsentrerte han seg mer om 1500 meter, og ble nummer fem på denne distansen under OL 1996 i Atlanta. Under innendørs-VM 1997 i Paris ble han nummer tre på 1500 meter og nummer fire i 1999 i Maebashi i Japan.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bæjarins Beztu Pylsur

**Bæjarins Beztu Pylsur** («Byens Beste Pølser») er en pølsekiosk som ligger ved havnen i Islands hovedstad Reykjavík. Flere kjendiser har spist der, blant andre Bill Clinton og James Hetfield. I 2006 ble kiosken også kårets til verdens beste pølsekiosk av den britiske avisen The Guardian.

Den vanligste varianten av pølser er «en med alt», eller på islandsk «ein(a) med öllu».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Five best European food stalls'' – artikkel i The Guardian
Aasa Helgesen

**Aasa Helgesen** (født **Røinesdal**; 1877–1968) var den første kvinnelige ordfører i Norge. Hun var ordfører i Utsira kommune i Rogaland fra 1926 til 1928.

Kommunestyret på Utsira i 1926 besto av elleve kvinner og en mann. Bakgrunnen var at en radioassistent hadde satt opp en ren kvinneliste, muligens som en spøk.

Da hun ble valgt til ordfører i 1926, var dette en nyhet som gikk verden rundt, og det ble sendt gratulasjonstelegrammer fra en rekke internasjonale kvinneorganisasjoner. Hun var også den første kvinne i Norge som deltok i fylkestinget.

Aasa vokste opp på husmannsplassen Røinesdal i Vest-Agder, tok tjeneste hos en bonde, men fikk hjelp til å reise til Kristiania og jordmorutdanninga der. Hun var ferdig utdanna i 1902, og fikk året etter arbeid som jordmor på Utsira. Der møtte hun fiskeren Sivert Helgesen, og de ble gift i 1907. Sivert var borte store deler av året, og som eneste helsearbeider på øya tok ikke Aasa bare i mot vel 400 barn som jordmor, hun virket også i blant som lege.

Da Utsira ble selvstendig kommune, ble 11 kvinner og 1 mann valgt inn i kommunestyret – og Aasa ble ordfører, som etterfølger etter – og seinere etterfulgt av – ektemannen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Jordmor Helgesens «skjørteregime»  Siri Baastad i *[[Kommunal Rapport]]* (15. desember 1999)
Jacob Benzon

**Jacob Benzon** (1688–1775) var en dansk adelsmann, embetsmann og stattholder i Norge.

Benzons karriere begynte som hoffjunker, og ved det ridderlige Akademi i København 1704-06. Han hadde ulike stillinger i København 1715-1726. I 1726 ble han stiftamtmann i Trondhjems stiftamt, og fra 1730 til 1737 hadde han samme stilling i Akershus stiftamt. Han var deretter stiftamtmann i Århus fra 1740, overpresident i København 1747-50 og var fra 1750 visestattholder i Norge.

Etter at Karl av Hessen i fire år (1766–70) hadde vært titulær stattholder uten å oppholde seg i Norge, ble Benzon 26. januar 1770 utnevnt til fullverdig stattholder, et embete han bare beholdt ett år. Han ble avsatt 8. februar 1771.

I *[[Dansk biografisk Lexikon]]* karakteriseres han blant annet med disse utsagnene: 
:*«Han havde efterhaanden ejet en Mængde Herregaarde som Aastrup, Aggersvold, Bjørnkjær, Benzonsdal, som han atter solgte, Cathrinebjærg og Rugaard og efterlod en betydelig Rigdom, som han dog til Dels ansaas for at have samlet ved en Gjerrighed, der lidet sømmede sig for hans høje Stand.*»
:*«Som norsk Embedsmand gjennem en lang Række af Aar havde Benzon erhvervet baade Indsigt i og Interesse for Norges specielle indre Anliggender, hvilket selvfølgelig paa mange Maader gjorde sig gjældende i hans Embedsførelse, som ogsaa nød almindelig Anerkjendelse i Norge, hvor han i Virkeligheden baade var agtet og afholdt, hvad der fremgaar af mange samtidige og efterfølgende Vidnesbyrd*»

Han ble ridder av Dannebrogordenen i 1731, og ridder av Elefantordenen i 1763. Benzon var ugift, og hans formue ble arvet av en brorsønn.

## Referanser
Bydel Manglerud (1988–2003)

**Manglerud** var en administrativ enhet i Oslo i henhold til den bydelsinndelinga som gjaldt i perioden 1988-2003. Den omfatta strøka mellom Østensjøvannet og Europavegen, fra Hovedbanen til Bogerudmyra. Arealet var på 4,3 kvadratkilometer, og folketallet var ved århundreskiftet på rundt 12 500.

Bydelens logo var et stilisert bilde av drabantbybebyggelse med ei eplegrein foran. Eplet viser tilbake på frukthager på Abildsø og Høyenhall.

Ved bydelsreformen i 2004 gikk bydelen inn i den nye Bydel Østensjø.

## Se også
*Manglerud (bydel Østensjø)
Bydel Østensjø (1988–2003)

**Østensjø** var en administrativ enhet i Oslo i henhold til den bydelsinndelinga som gjaldt i perioden 1988-2003. Den omfatta boligstrøka rundt T-banestasjonene Hellerud, Godlia, Skøyenåsen og Oppsal. Arealet var på 4,2 kvadratkilometer, og folketallet var ved århundreskiftet på rundt 15 000.

Bydelens logo var et stilisert bilde av ei and blant siv, det samme som dagens Bydel Østensjø. Ved bydelsreformen i 2004 gikk bydelen inn i denne nye bydelen.
Voltasjøen

**Voltasjøen** er verdens største menneskeskapte innsjø målt etter overflateareal. Den ligger i Ghana og ligger bak Akosombodemningen. Sjøen dannes av elvene Hvite Volta og Svarte Volta. Den er 520 km lang og dekker et område på  kvadratkilometer. Nedenfor demningen renner elva Volta ut i Guineabukten. Innsjøen har et stort og variert fiskeliv. 

På grunn av oppdemningen i 1960-åra var  mennesker sammen med  dyr som tilhørte dem tvunget til å flytte til andre områder, 120 bygninger ble ødelagt. Kraftverket produserer nok strøm til å dekke det meste av forbruket i landet. 

## Eksterne lenker
*
Elopomorpha

* Albuliformes
* Saccopharyngiformes
* tarponer, (Elopiformes)
* ålefisker

**Elopomorpha** er en gruppe med flere ordner av egentlige beinfisker. Navnet henspiller på slekten *[[Elops]]*, en slekt som ikke har noe norsk navn. I tillegg til denne inneholder gruppen åler, taropner, en familie med underlige dyphavsfisker (Saccopharyngiformes) og den nevnte slekten *Elops*. Disse er svært ulike som voksne, men har yngel som likner på hverandre.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Diskuteket

***Diskuteket*** var et norsk direktesendt debattprogram for ungdom som gikk på NRK fra 1985 til 1991. Programmet gikk en gang måneden og tok opp ulike temaer som opptok ungdom. Første sending handlet om ungdom og trafikkulykker, og her deltok blant annet daværende samferdselsminister Johan J. Jakobsen.

*Diskuteket* var resultat av en videreutvikling av «I stolen», som tidligere var en del av ungdomsprogrammet *[[Kluzz]]*. Det ble sendt vekselvis med dette *Kluzz*, samt en del dokumentarprogrammer og etterhvert *[[VVP]]*.

## Programledere
*Terje Myklebost (1985 - )
*Bjørn Haavind (1985 - )
*Hans-Olav Thyvold (1986 – )
*Eivind Aaeng (1987 – )
*Kristin Lunde (1988 – 1989)
*Johs. Kalvemo (1988)
*Eirik «Pytten» Hundvin (1988 – 1989)
*Ingunn Kyrkjebø (1988 - )
*Synnøve Farstad (1989 – )
*Svein Ove Søreide (1990)
*Styrk Fjærtoft Trondsen
*Kirsti Moe
*Reidar Otto Johnsen (1991)

## Trivia
I 1987 hadde Fredrik Skavlan sin tv-debut (som gjest) i dette programmet. Harald Eia hadde også sin første opptreden samme år i dette programmet.

## Referanser
Hilde Hefte

**Hilde Hefte** (født 1. september 1956 i Kristiansand) er en norsk jazzvokalist, låtskriver, tekstforfatter og musiker.

Hun er grunnlegger av Norsk Jazzforlag (stiftet i 2003) og plateselskapet Ponca Jazz Records (stiftet i 2004).

## Privatliv
Hilde Hefte er datter av Gerd Lillan Hefte (f. Tveit) og Arnvid Hefte, og far var musiker og saksofonlærer. Hun har en sønn, Simen Hefte Endresen, født i 1980. Hilde Hefte var samboer med jazzpianist, komponist og arrangør Egil Kapstad siden 1994. De giftet seg i 2003 og levde sammen i 23 år frem til Kapstads bortgang i 2017.

## Karriere
Hefte har utdanning fra Barratt Due musikkinstitutt med klaver som hovedinstrument og sang som biinstrument. I ti år var hun sin fars elev på instrumentene saksofon og klarinett. Hun tok også teaterutdannelse, først hos Alex Scherpf og senere skole. Hun fikk også etter hvert flere roller ved Agder teater og på diverse andre scener – blant annet i *Fugleelskerne* av Jens Bjørneboe og *Piaf* av Pam Gems. En tid var hun også lærer ved Agder musikkonservatorium, før hun begynte som heltidsmusiker.

I 1999 hun ga hun ut CD-en *Round Chet's Midnight*, som var hennes første soloutgivelse. Flere utgivelser kom til og i 2017 ga hun ut albumet *Quiet Dreams*.

I 2003 dannet hun forlaget Norsk Jazzforlag med det formål å bevare Norges jazzarv, herunder komposisjoner av tenorsaksofonist Bjørn Johansen. I forlengelse av Norsk Jazzforlag dannet hun i 2004 plateselskapet Ponca Jazz Records.

Hefte har skrevet musikk og tekster for egne produksjoner, andre artister og diverse oppsetninger. 2015 ble hun av Kristiansand kommune engasjert til å skrive bestillingsverket til Tall Ships Races - et 45/50 minutters verk.

## Priser og utmerkelser
Hefte mottok Sørnorsk jazzsenter-prisen for 2015/2016. I 2016 mottok hun dessuten Kristiansand kommunes kulturpris.

## Diskografi
* 2017 *Quiet Dreams*
*2014 *memory suite (Japan release)*
*2013 *Short Stories*
*2007 *An Evening In Prague*
*2006 *On The Corner*
*2003 *Hildes Bossahefte*
*2001 *Playsong – the music of Bill Evans*
*1999 *Round Chet's Midnight*

## Som gjestemusiker
* 2024 *Incense Music for Living Room* (Japan & Worldwide)
* 2022 *Invitation - Rolf Kristensen*
* 2020 *Ilden i mitt herte - En musikalsk hyllest til Jens Bjørneboe*
* 2011 *Bossa Nova around the world* (U.S.A & Worldwide – Putamayo records)
*2009 *Fight Apathy*
*2008 *Vi aner deg*
*2006 *Jazz Collection 1* (Ponca Jazz Records)
*2003 *The Next Step* (Jon Larsen)
*2002 *Nice but Easy* (Paul Weeden)
*2002 *Spor.sorland*
*2000 *Violin* (Ola Kvernberg)
*1997 *Kråka Knas*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Ponca Jazz Records hjemmeside
Norsk Jazzforlag

**Norsk Jazzforlag** ble etablert av jazzvokalisten Hilde Hefte i 2003 for å bevare komposisjoner av norske jazzutøvere. Det utgis nedskrevet musikk (noter) i samlehefter av blant andre Bjørn Johansen, Einar Iversen, Vigleik Storaas, Bjørn Alterhaug, Egil Kapstad,  Hilde Hefte,  Elin Rosseland, Petter Wettre, Inge Stangvik, Olga Konkova, Jan Gunnar Hoff, Eldbjørg Raknes,  Rolf Kristensen, Eldbjørg Raknes,  Karin Krog, Dag Arnesen, Tine Asmundsen, Tore Brunborg, Jan Erik Kongshaug, Knut Kristiansen, Hallgeir Pedersen og Live Maria Roggen, Marit Sandvik. 
Samleheftene består av: 
*Northern Lines 1 - Twenty Norwegian Jazz Compositions*
*Northern Lines 2 - Twenty Norwegian Jazz Compositions*.

Det er utgitt egne samlinger med:

Einar Iversen - *Einar Iversen - Twelve Compositions* som også inneholder biografi og en del unike bilder.

Egil Kapstad - *Fiin Gammel* som inneholder hans viser til tekster av Herbjørn Sørebø og Peter Magnus

Bjørn Johansen - ''Bjørn Johansen in Memoriam som inneholder 16 av hans komposisjoner.

Norsk Jazzforlag samarbeider nært med Hefte's Ponca Jazz Records etablert i 2004.

## Referanser
Preslav

**Preslav** (**Преслав**) var hovedstad i Det første bulgarske riket fra 893 til 972. Ruinene av byen ligger omtrent 20 kilometer sørvest for regionhovedstaden Sjumen og er et nasjonalt arkeologisk reservat.

Navnet Preslav er slavisk, og stedet var sannsynligvis opprinnelig en slavisk bosetning fram til det ble befesta i begynnelsen av 800-tallet. Preslav lå nær den daværende bulgarske hovedstaden Pliska, og utvikla seg derfor raskt under khanene Krum og Omurtag. I perioden rundt khanen Boris Is kroning i 852, hadde Preslav blitt et viktig strategisk militært sentrum og var sete for Itjirguboil. Det ble bygd et antall kirker i byen etter at bulgarerne ble kristna i 864.

Tsar Simeon den store beslutta å flytte hovedstaden fra Pliska til Preslav i år 893, da han tok over som hersker etter Vladimir. En historieskriver hevda at det tok Simeon 28 år å bygge den nye hovedstaden. Preslav nådde høydepunktet av tilveksten og storheten sin på midten av tsar Peter I av Bulgarias regjeringstid.
Tone Nyhagen

**Tone Merete Nyhagen** (født 17. mars 1963 i Oslo, død 28. desember 2015) var en norsk sportsdanser og verdensmester.

Nyhagen danset sammen med Knut Sæborg, og de ble verdensmestere og europamestere i latinamerikansk dans i både 1987 og i 1988. De ble nummer tre i VM 1986, og nummer to i EM samme år. I 10-dans ble Nyhagen/Sæborg europamestere i 1986.

Etter VM-gullet i 1987 ble Nyhagen/Sæborg tildelt Morgenbladets gullmedalje. Paret ble profesjonelle i 1989.

Nyhagen virket som internasjonal dommer i dans.

## Referanser


## Kilder
* 
* Per Jorsett (2008): *Kvinner i norsk idrett*, s. 202. ISBN 9788272861840.
Krum av Bulgaria

**Krum** (**Крум**) (755–814) var khan av Bulgaria fra 802 til 814. På denne tiden la Krum under seg byen Serdica (dagens Sofia), som var en bysantinsk hovedby på Balkan. Under ham vokste det bulgarske territoriet seg dobbelt så stort, det bredte seg Donau til Dnieper og fra Odrin til Tatrafjellene.

Krums lovgivning er den tidligst kjente i Bulgaria i før-kristen tid. Michel de Montaigne nevner lovstiftinga hans, og François Rabelais beskrev Krums rike som et land uten forræderi og vold. Sønnen hans Omurtag overtok etter ham på tronen.
## Referanser
Knut Sæborg

**Knut Oddvar Sæborg** (født 9. desember 1961 i Drøbak) er en norsk tidligere sportsdanser og verdensmester.

Sæborg danset sammen med Tone Nyhagen, og de ble verdensmestere og europamestere i latinamerikansk dans i både 1987 og i 1988. De ble nummer tre i VM 1986, og nummer 2 i EM samme år. I 10-dans ble Nyhagen/Sæborg europamestere i 1986.

Etter VM-gullet i 1987 ble Nyhagen/Sæborg tildelt Morgenbladets gullmedalje. Sæborg fikk også Nesodden kommunes kulturstipend i 1987. Paret ble profesjonelle i 1989.

Sæborg har virket som internasjonal dommer i dans.

## Kilder
*
Vetle Vinje

**Vetle Vinje** (født 1962) er en norsk geofysiker og tidligere roer.

## Karriere

Han har doktorgrad i geofysikk fra Universitetet i Oslo, og har vært forsker ved NORSAR. Han disputerte ved Universitetet i Oslo i 1999. Siden 2005 har han jobbet med seismisk prosessering ved Viridien

## Roing
Vinje var tidligere aktiv som roer, og konkurrerte for Bærum Roklubb. Han var med på å vinne sølv i Sommer-OL 1988 i Seoul, på øvelsen i dobbeltfirer sammen med Lars Bjønness, Rolf Thorsen og Alf Hansen. Han var også med på å vinne sølv i VM i København året før med samme makkere. I 1984 var han med i båten som tok åttendeplass under Sommer-OL 1984 i Los Angeles.

## Familie
Han er sønn til språkprofessor Finn-Erik Vinje.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jonas Holmen

**Jonas Holmen** (født 8. august 1868, død 17. desember 1953 i Oslo) var en norsk kombinertløper og langrennsløper. Han vant det siste Husebyrennet i kombinert i 1891, og ble nummer to i kombinert i Holmenkollrennet i 1894, og nummer tre i 1893. I langrenn vant han 18 km i Holmenkollen 1894. 

I 1894 ble Holmen sendt som Norges representant til et renn i Østerrike, og ble tildelt alperosen i sølv. I 1905 ble han tildelt Holmenkollmedaljen. Holmen var også kjent som løypelegger i Holmenkollen. Han konkurrerte for Bærums skiklub. Han var også interessert i trav og var blant annet med på å anlegge Bjerke Travbane.

Holmen var gårdbruker av yrke. Han overtok slektgården på Aker i 1897.

## Eksterne lenker
* Skiforeningen.no med PDF-fil på vinnere av Holmenkollmedaljen
* Skiforeningen.no – klikk «Vinnere» for PDF-fil med vinnere i Holmenkollen siden 1892
Ole Tronstad

**Ole Tronstad** (født 1957) er en norsk offentlig tjenestemann, kommunepolitiker og gårdbruker på Inderøy i Nord-Trøndelag.

Han er utdannet sivilagronom fra Norges landbrukshøgskole og har en mastergrad i offentlig administrasjon fra Høgskolen i Nord-Trøndelag og Copenhagen Business School. Han har drevet slektsgården Østre Tronstad i Kjerknesvågen på Inderøy, vært herredsagronom i Inderøy kommune, fagkonsulent og organisasjonssjef i TINE Midt-Norge og lektor ved Mære landbruksskole.

Tronstad var ordfører i Inderøy 1995–2003 og 2007–2011 og fylkesleder i Nord-Trøndelag Senterparti 2007–2010.

Tronstad ble i 2003 ansatt som personal- og organisasjonssjef i Nord-Trøndelag fylkeskommune. Han var stabssjef/stedfortredende administrasjonssjef fra 2006 til sammenslåingen av Trøndelagfylkene i 2018. Han var assisterende fylkesrådmann i Trøndelag fylkeskommune frem til han gikk av med pensjon i 2022.

Tronstad ble i 2025 valgt til leder i Nord-Trøndelag historielag.

## Referanser
Murray Halberg

**Murray Halberg** (født 7. juli 1933 i Eketahuna, død 30. november 2022) var en newzealandsk friidrettsutøver som konkurrerte på mellom- og langdistanser. Halbergs største prestasjon var gullet på  meter i OL i 1960 i Roma. I dette løpet satte han inn en overraskende sluttspurt allerede to runder før mål.

Halberg ble i 1988 utnevnt til Knight Bachelor og dermed adlet. I 2008 ble Halberg utnevnt til medlem av New Zealand-ordenen. Han ble også utnevnt til medlem av Den britiske imperieordenen.

## Andre meritter
* 1952 Newzealandsk mester på distansene 1 og 2 engelske mil
* 1956 11.-plass på 1&nbsp;500 meter under OL i Melbourne
* 1958 Seier på 3 miles under Samveldelekene
* 1960 5.-plass på 10&nbsp;000 meter under OL i Roma
* 1961 Verdensrekord på 2 miles, verdens beste tid på 4×1 engelsk mil (sammen med Peter Snell, Gary Philpott og Barry Magee)
* 1964 7.-plass på 10&nbsp;000 meter under OL i Tokyo

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jack Lovelock

**John Edward «Jack» Lovelock** (født 5. januar 1910 i Crushington nær Reefton, død 28. desember 1949 i Brooklyn, New York) var en newzealandsk friidrettsutøver og lege.

Lovelock ble født som sønn av engelske innvandrere. I Lovelocks oppvekst bodde familien i Greymouth, Temuka and Fairlie, der faren var direktør i *Mount Cook Motor Company*. Faren døde allerede i 1923, da Jack var 13 år gammel.

Han studerte ved University of Otago, og var med på å vinne distansen 1 engelsk mil under det newzealandske universitetsmesterskapet. I 1930 ble han tildelt *Rhodes-stipendet* for å besøke Exeter College ved University of Oxford, der han gikk i 1931. Her møtte blant annet Lovelock Arthur Porritt, tidligere OL-medaljør på 100 meter, som fungerte som trener og rådgiver for Lovelock.

26. mai 1932 satte Lovelock ny britisk og samvelderekord på 1 engelsk mil. To uker senere forbedret han verdenserekorden på tre kvart engelsk mil, med tiden 3.02,2, og dette gjorde at han ble regnet i favorittsjiktet til OL. Under OL 1932 i Los Angeles nådde han imidlertid ikke opp, og måtte nøye seg med 7 plass. Det neste året viet han seg utelukkende til studier og trening. I 1934 forlot han Oxford og gikk på *St Mary's Hospital Medical School* i London. Kort tid senere vant han tre viktig løp over en engelsk mil i Londons *White City stadium*, blant annet AAA-mesterskapet og Samveldelekene.

Under OL 1936 i Berlin deltok han igjen på 1500 meter. Finalen, som ble arrangert 6. august, ble fra starten dominert av Glenn Cunningham. 300 meter før mål forsøkte tittelforsvareren, italieneren Luigi Beccali, å spurte fra resten av feltet, men han måtte til slutt nøye seg med bronsemedaljen. Lovelock vant på ny verdensrekord (3.47,8), og var ved målpassering fire meter foran Cunningham på sølvplass. Dette var New Zealands første OL-gull i friidrett.

## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  **Gull** i friidrett, 1 500 meter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tiopental

**Tiopental** (ofte i form av **tiopentalnatrium**) er et legemiddel, et barbiturat. Det brukes ved kortvarige narkoser og til innlednig av anestesi. 

Tiopental er ekstremt fettløselig og den raskt innsettende effekten skyldes at medikamentet distribueres effektivt til sentralnervesystemet på grunn av den gode gjennomblødningen og den store andelen fett her. Effekten avtar etterhvert som tiopental distribueres til andre vev med mindre gjennomblødning og mindre andel fett. 

Tiopental forekommer under mange navn, som **Pentothal-Natrium** og **Natriumpentothal**. Stoffet brukes til eutanasi blant annet i Belgia og Nederland, og brukes i noen grad i USA til fullbyrdelse av dødsstraff ved dødelig injeksjon. Av denne grunn forbyr flere EU-land eksport av bedøvelsesmiddelet til USA.

## Referanser
Ronald Delany

**Ronald Michael Delany** (1935–2026) var en irsk friidrettsutøver. 

Delany studerte ved Villanova University i USA. Han vakte første gang internasjonal oppmerksomhet da han kom til finalen på  meter under EM 1954 i Bern. I 1956 var han den sjuende løperen i verden som løp en engelsk mil på under fire minutter. 

Samme år kvalifiserte han seg til OL 1956 i Melbourne. I de første rundene av finaleløpet lå han like bak australieren John Landy. Delany rykket på sisterunden og sikret seg seieren. Han satte samtidig ny olympisk rekord. Sølvmedaljen gikk til Klaus Richtzenhain fra Tyskland, mens John Landy fikk bronse. Delaney var den første iren som vant OL-gull i friidrett siden Bob Tisdall i 1932.

Under EM 1958 i Stockholm tok han bronse på 1500 meter. 

## OL-medaljer
* 1956  Melbourne –  **Gull** på  meter,  Irland

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Derrick Adkins

**Derrick Adkins** (født 1970) er en tidligere amerikansk friidrettsutøver.

Adkins slo gjennom i 1991, da han ble nummer seks under VM på 400 meter hekk. To år senere, under VM 1993 kom han på sjuendeplass.

Hans første store mesterskapsseier kom i 1995 under VM i Göteborg, der han vant fem hundredeler foran zambieren Samuel Matete. Under OL 1996 i Atlanta stod kampen igjen mellom Adkins og Matete, og nok en gang vant amerikaneren, denne gangen med 24 hundredelers forsprang.

Adkins siste internasjonale mesterskap ble VM 1997, da han ikke greide å kvalifisere seg til finalen.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fabius

**Fabius** var nomen av *gens*(slekt) **Fabia** i antikkens Roma. Navnet kommer fra det latinske *faba*, som på betyr hestebønne (*vicia faba*), en viktig matplante i Romerriket. Fabiiene, som for eksempel *Fabii Maximi*, var en av de flere ledende patrisiske familiene i den romerske republikken. Av alle de patrisiske familiene, kan Fabii regnes som den familien som konsoliderte mest politisk makt i den tidlige republikken.

## Medlemmer av ''gens Fabia''
* Marcus Fabius, konsular tribun 373 f.Kr.

* Gaius Fabius N.f. Ambustus, konsul 358 BC
* Marcus Fabius Ambustus – consul
* Marcus Fabius Ambustus, konsular tribun 380 f.Kr.
* Marcus Fabius N.f. Ambustus, konsul 360, 356, 354 f.Kr.
* Quintus Fabius Ambustus
* Quintus Fabius Ambustus Vibulanus, konsul 412 f.Kr.

* Marcus Fabius Buteo – konsul

* Quintus Fabius Catullinus, konsul 130

* Lucius Fabius Cilo – guvernør

* Gaius Fabius M.f. Dorso Licinus, konsul 273 f.Kr.

* Marcus Fabius Dorsuo, konsul 345 f.Kr.

* Lucius Fabius Iustus – konsul

* Quintus Fabius Q.f. Labeo, konsul 183 f.Kr.

* Marcus Fabius C.f. Licinus, konsul 246 f.Kr.

* Fabius Maximus, kjempet mot Hannibal i den andre punerkrig
* Fabius Maximus Rullianus, fem ganger konsul, var en helt under Samnitterkrigene

* Africanus Fabius Maximus, konsul 10 f.Kr.

* Paullus Fabius Maximus – konsul
* Quintus Fabius Maximus, konul suffectus 45 f.Kr.
* Quintus Fabius Maximus Allobrogicus – pretor
* Quintus Fabius Maximus Aemilianus – konsul
* Quintus Fabius Maximus Allobrogicus, konsul 121 f.Kr.
* Quintus Fabius Maximus Eburnus, konsul 116 f.Kr.
* Quintus Fabius Q.f. Maximus Gurges, konsul 292, 276 f.Kr.
* Quintus Fabius Maximus Rullianus – konsul
* Quintus Fabius Maximus Servilianus, konsul 142 f.Kr.
* Quintus Fabius Maximus Verrucosus, Cunctator – konsul 233, 228, 215, 214 og 209 f.Kr.

* Lucius Papinius Fabius Pacatianus, konsul 332

* Paullus Fabius Persicus, konsul 34 e.Kr.

* Gaius Fabius C.f. Pictor, konsul 269 f.Kr.
* Numerius Fabius C.f. Pictor, konsul 266 f.Kr.
* Quintus Fabius Pictor – senator, historiker

* Marcus Fabius Quintilianus (Quintilian) – retoriker

* Fabius Rusticus – historiker
* Fabius Titianus, konsul 337

* Gnaeus (or Numerius) Fabius Vibulanus, konsul 421 f.Kr.
* Kaeso Fabius K.f. Vibulanus, konsul 484, 481?, 479 f.Kr.
* Lucius Fabius Vibulanus II, konsular tribun 414 f.Kr.
* Marcus Fabius K.f. Vibulanus, consul 483, 480 f.Kr.
* Marcus Fabius Q.f. Vibulanus, konsul 442 f.Kr.
* Numerius Fabius Vibulanus, konsular tribun 415 f.Kr.
* Quintus Fabius Vibulanus, decemvir
* Quintus Fabius K.f. Vibulanus, konsul 485, 482 f.Kr.
* Quintus Fabius M.f. Vibulanus, konsul 467, 465, 459 f.Kr.
* Quintus Fabius Q.f. Vibulanus, konsul 423 f.Kr.
Karen (folkeslag)

**Karen** er et folkeslag og en fjellstamme i Myanmar (ca.  mennesker) og Thailand (ca. ), av en total befolkning på 7 millioner. Karenfolket stammer opprinnelig fra Tibet. De har kjempet for uavhengighet fra Myanmar siden 31. januar 1949, og denne dagen er derfor folkets «revolusjonsdag».

Karenfolket er en sinotibetanskspråklig etnisk folkegruppe som hovedsakelig bor i sørlige og sørøstlige Myanmar. De utgjør rundt 7&nbsp;% av Myanmars befolkning på rundt 50 millioner mennesker. Et stort antall karenfolk bor også i Thailand, de fleste langs grensen av Myanmar. Karenfolket er ofte forvekslet med «rødkarenfolket» eller *karenni*. En undergruppe av karenni, padungstammen fra grenseområdet mellom Thailand og Myanmar, er kjent for de halsringene som kvinnene bærer. Legender hos karenfolket viser til en «elv av rennende sand» som forfedrene hyppig krysset. Mange karenfolk mener dette viser til Gobiørkenen, skjønt de har bodd i Myanmar i århundrer. Karenfolket utgjør den tredje største etniske befolkningen i Myanmar etter bamarere og shanere.

Mellom 30 og 40&nbsp;% av karenfolket er kristne, i motsetning til Myanmars 89&nbsp;% buddhister; dermed er den burmesiske regjerings undertrykkelse av religionsfriheten et særlig stort problem for denne folkegruppen.

## Referanser


## Se også
*Karen National Union
*Karen National Liberation Army
Morgan Taylor

**Frederick Morgan Taylor** (1903–1975) var en amerikansk friidrettsutøver. Han var spesialist på 400 meter hekk, og vant tre olympiske medaljer i løpet av karrieren. 

Under OL 1924 i Paris vant han gull på 400 meter hekk med tiden 52,6. Fire år senere tok han bronse på distansen under OL i Amsterdam, en prestasjon han kopierte under OL 1932 i Los Angeles.

## OL-medaljer
*  1924  Paris - **Gull** i friidrett, 400 meter hekk  USA
*  1928  Amsterdam - Bronse i friidrett, 400 meter hekk  USA
*  1932  Los Angeles - Bronse i friidrett, 400 meter hekk  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tom Henning Dalbak

**Tom Henning Dalbak** (født 20. april 1958 i Drammen) er en norsk forfatter. Han bruker forfatternavnet **Tom H. Dalbak**.

Dalbak er cand.polit. i statsvitenskap, og arbeider som seniorrådgiver i Tekna. Tidligere har han arbeidet frilans for blant annet NRK og *[[Dagbladet]]*. Han har i en årrekke vært lørdagsspaltist i *[[Drammens Tidende]]*. 

Han debuterte i 2000 med romanen *Spinn*. I tysk oversettelse (*Die Hirngespinste des Thomas D*) fikk romanen plass på Deutschlandfunk/FOCUS' «Die besten sieben»-liste. Ifølge Marta Norheims oversikt «Røff guide til samtidslitteraturen» (Samlaget 2007) finner man hos Tom H. Dalbak «ein røff humor som kan slå over i det nesten surrealistiske».

## Romaner
* *Den sjette smak* &ndash; roman (2014)
* *Den siste bjørnen i Vassfaret* &ndash; roman (2009)
* *Maria med svibel i regn* &ndash; roman (2007)
* *En by som Drammen* &ndash; roman (2005)
* *Spinn* &ndash; roman (2000)

## Priser
* Brakeprisen (2010), for *Den siste bjørnen i Vassfaret*
* Brakeprisen (2006), for *En by som Drammen*
* Brakeprisen (2001), for *Spinn*

## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20140912135158/http://www.dagsavisen.no/fremtiden/viser-kjarlighet-i-beste-sendetid/ hos Dagsavisen Fremtiden
Kvarstein bru

**Kvarstein bru** på fylkesvei 405 i Agder krysser elva Otra mellom Øvre Mosby i Kristiansand og Kvarstein i Vennesla. Den er ei bjelkebru med lengde 132,6 meter, bygd i årene 1967-69. Brua erstattet ei tidligere fagverksbru fra 1890-årene.

Fra lyskrysset på østenden av brua er det avkjøring til Fylkesvei 1 langs østbredden av Otra til bydelen Lund i Kristiansand.

Litt lengre oppe i Otra går Sørlandsbanen over ei jernbanebru. Den heter også Kvarstein bru og er 154 meter lang og ble bygget i 1936. Den erstattet den gamle Kvarstein bru som ble bygget smalsporet for Setesdalsbanen i 1895.

Kvarstein bru regnes også som en dialektgrense, med Kristiansandsdialekt på den enne sida og Vennesladialekt på den andre. 

## Referanser


## Kilder
*Sigurd Aas: *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2009092900100 Vegvesenets historie - Vest-Agder 1964–1989]*. Vegsjefen i Vest-Agder, Kristiansand 1993 (s. 254, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Monkeemobile

**Monkeemobile** er en modifisert Pontiac GTO som ble bygget for TV-serien *[[The Monkees]]*. Bilen er utstyrt med en ekstra høy frontrute, nedfellbart tak, modifiserte bakskjermer, andre baklykter og en ekstra seterad hvor bagasjelokket skulle vært. Dean Jeffries fikk oppdraget med å bygge bilen i 1966, og det eksisterer i dag tre eksemplarer av bilen. To av disse ble faktisk brukt i serien, mens den tredje er en replika.

Den første bilen var opprinnelig utstyrt med en kompressormatet motor, men fordi denne var svært kraftig, og dermed vanskelig å kjøre, ble denne erstattet med en ikke-fungerende kompressor. Denne utgaven av bilen ble benyttet i første sesong av serien, samt i én episode av andre sesong. Bilen kan gjenkjennes ved en speilvendt logo på passasjersiden. Bil nummer to ble opprinnelig bygget for markedsføringsformål, men ble benyttet i sesong to av serien. Denne bilen eies i dag av George Barris. Tredje og siste utgave har blitt bygget i senere år, og er i stedet for GTO basert på en Pontiac Le Mans. Utover dette er denne bilen lik de to andre, og ble bygget av Dick Dean for Barris' East Coast Promotions for bruk på bilutstillinger.
Peking Express

***Peking Express*** er en skandinavisk reality-serie som ble sendt på TVNorge i 2007. Konseptet gikk ut på at en gruppe mennesker skulle ta seg fra Moskva til Beijing på kortest mulig tid og med minimalt av resurser. Gruppen bestod av ni par fra Sverige, Norge og Danmark. Det paret som kom først til Beijing kunne vinne opptil 500 000 kroner, avhengig av innsatsen under reisen. Synnøve Skarbø var programlederne for de norske deltagerne. Den gikk på Kanal 5 i Sverige og dansk Kanal 5 i Danmark.

Den var basert på en nederlandsk reality-serie med samme tittel som gikk første gang i 2004. Programkonseptet har flere likhetstrekk med amerikanske *[[The Amazing Race]]*.

*Peking Express* ble ingen seersuksess, verken i Norge, Danmark eller Sverige. Dårligst mottatt ble den i Danmark.

## Konsept og produksjon
Serien var lagt opp som et kappløp der 18 deltagere skulle ta seg fra Moskva til Beijing. Ni par, tre fra Norge, tre fra Sverige og tre fra Danmark, skulle konkurrere om å komme først til Beijing. Underveis hadde parene bare hverandre, lokalbefolkningen de møtte og en euro om dagen på sin reise. Programmet var lagt opp slik at det skulle trigge deltakernes kreativitet og stå-på-vilje.  

Reisen gikk over 41 dager gjennom ukjent natur og fremmede kulturer. Deltakerne skulle reise over fjell, gjennom ørken, øde sletter, storbyer og landsbyer. De kunne ikke språket, og det var få som kunne engelsk i disse områdene. Deltakerne måtte selv skaffe overnatting, transport og mat. I hvert program var det en konkurranse. De tre parene som kom først til angitt sted fikk sjansen til å konkurrere. Vinneren av konkurransen fikk en fordel som hjalp dem i kappløpet videre mot Beijing. I annethvert program måtte det paret som kom sist, reise hjem.

## Seertall
Serien hadde forholdsvis dårlige seertall i Norge med et snitt på 196.000, og en markedsandel på 13,1%. Den ble heller ingen suksess i Sverige der seertallet var nede på 120 000. Enda verre var tallene i Danmark, der seersnittet lå på bare 46 000.

## Deltakere

## Produksjon
*Peking Express* var en stor pan-skandinavisk produksjon og var den hittil største produksjonen TVNorge hadde vært med på når det gjaldt logistikk. To og et halvt tonn utstyr, 100 mennesker og 12 minibusser reiste 10&nbsp;000 km gjennom Russland, Mongolia og Kina. Hvert par hadde en fotograf og en reporter som fulgte dem på reisen.

Serien bygde på et nederlandsk TV-konsept med samme navn som gikk første gang i 2004. Per 2007 var den nederlandske versjonen i gang med sin fjerde sesong. I 2006 ble det arrangert en spesialversjon av serien kalt *Peking Express VIP*, med nederlandske kjendiser, blant annet Bart Veldkamp.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisiell programportal på TV Norge (arkivert versjon)
Heikki Liimatainen

**Heikki Liimatainen** (født 14. mars 1894, død 24. desember 1980) var en finsk friidrettsutøver.

Heikki Liimatainen deltok under OL 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris, begge ganger i terrengløp. I 1920 kom han på tredjeplass og fikk dermed både individuell bronsemedalje og gull i lagkonkurransen, sammen med Paavo Nurmi og Teodor Koskenniemi. Han kom på sjuendeplass på meter. I 1924 kom han på 12.-plass i terrengløp individuelt, og gikk igjen til topps i lagkonkurransen, denne gangen med Paavo Nurmi og Ville Ritola på laget.

Løpet i Paris i 1924 hadde 38 startende løpere, men bare 15 fullførte løpet som ble avviklet i varme på opptil 45 grader. Nurmi og Ritola tok første- og andreplassen individuelt, og dermed holdt Liimatainens 12.-plass til at Finland kunne forsvare laggullet fra 1920.

## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  **Gull** i friidrett, terrengløp lag (Finland)
* 1924  Paris -  **Gull** i friidrett, terrengløp lag (Finland)
* 1920  Antwerpen -  Bronse i friidrett, terrengløp 

## Eksterne lenker
*
Klassisk japansk

**Klassisk japansk** (中古日本語, *chūko nihongo*) er et stadium i utvikling av det japanske språk. Formen var i bruk mellom 794 og 1185, i den såkalte Heian-perioden. Det er en etterfølger av gammeljapansk, og kalles derfor også **sen gammeljapansk**.

Gammeljapansk ble skrevet med en tilpasset form av kinesisk skrift. I klassisk japansk ble to andre skriftsystemer innført: Hiragana og katakana. Dette gjorde det lettere å skrive, og dermed kom en gullalder i japansk litteratur med klassikere som *Fortellingen om Genji*, *Fortellingen om bambuskutteren*, *Fortellingene om Ise* og andre verk.

## Eksterne lenker

*
Fara

**Fara** kan vise til:

* FARA (selskap), norsk IT-selskap
* Fara (øy), øy i den skotske øygruppen Orknøyene
* Fara Novarese, en kommune i provinsen Novara i regionen Piemonte i det nordlige Italia
* Fara Vicentino, en italiensk kommune i provinsen Vicenza i Veneto