open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Skogender

* se inndeling

**Skogender** (Cairinini) er et tribus i underfamilien av ender (Anatinae), som inngår som én av fire underfamilier i andefamilien. Underfamilien inkluderer som sådan sju tribus. Cairinini inkluderer sju slekter med tilsammen elleve arter. Fire av slektene er monotypiske. Noen hevder det kan være så mange som 14 arter. Artene finnes i Amerika (primært Sør-Amerika), Afrika, Øst- og Sørøst-Asia, og Australia.

Skogender er ei uensartet gruppe. Artene i gruppa viser tydelig kjønnsdimorfisme, i det hannene som regel blir både større, mer fargerike og mer aggressive enn hunnene. Likeledes er hannene i denne gruppa som oftest også promiskuøse. Da inkubasjonen tar til starter hannen som oftest på mytingen, hvoretter de er flygeudyktige i en tid og fjærdrakten blir gjerne mer lik hunnens.

## Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Carboneras (2018). Norske navn på arter følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017). Eventuelle benevnelser i parentes er kun midlertidige beskrivelser, i påvente av et offisielt navn på arten.

* Anseriformes, andefugler
** Anatidae, andefamilien
*** Dendrocygninae, plystreender
*** Oxyurinae, skarvender
*** Anserinae, svaner og gjess
*** Anatinae, ender (127 arter)
**** Mergini, fiskender (23 arter)
**** Tadornini, gravender og gravgjess (16 arter)
**** Cairinini, skogender (7 slekter, 11 arter)
***** *[[sporegås|Plectropterus]]* (monotypisk)
***** *[[knoppand|Cairina]]* (monotypisk)
***** *[[kamender|Sarkidiornis]]* (2 arter)
***** *[[dvergender|Nettapus]]* (3 arter)
***** *[[prydand|Callonetta]]* (monotypisk)
***** *[[Aix]]* (2 arter)
***** *[[Chenonetta]]* (2 arter, hvorav én utdødd)
**** Hymenolaimini (monotypisk)
**** Merganettini (monotypisk)
**** Aythyini, dykkender (20 arter)
**** Anatini, grasender (55 arter)

*Aix* blir av og til betraktet som *[[incertae sedis]]*; en nylig fylogenetisk studie fant at slekten var søster til *Cairina*, men spørsmålet regnes ikke som endelig avklart.

*Plectropterus* har av noen blitt foreslått plassert i enten et tribus (Plectropterini) eller en underfamilie (Plectropterinae) for seg selv, men dette savner i øyeblikket generell aksept. Slekten ble av noen regnet til underfamilien Tadorninae, men gruppen var parafyletisk og ble fordelt til andre grupper. Tadorninae inngår nå som et tribus (Tadornini) under svaner og gjess (Anatinae), mens *Plectropterus* ble flyttet til skogender (Cairinini).

## Taksonomi
Følgende stamtre viser slektskap mellom de ulike delgruppene i andefamilien. Treet bygger på morfologiske og molekylærgenetiske studier og følger Taxonomy in Flux (v. 2.63). Det hersker imidlertid en viss uenighet om dette, og treet støttes blant annet ikke av HBW Alive.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Torreya taxifolia

***Torreya taxifolia*** eller «Florida Torreya», «Stinking Yew», er en art av nøttebarlindslekten som bare vokser ved østbredden til elva Apalachicola i grensetraktene mellom delstatene Florida og  Georgia i USA. En soppsykdom har ført til at *Torreya taxifolia* nesten er utdødd i vill tilstand.

Det er også gjennomført prosjekter for å innføre den i de sørlige fjellområdene av Appalachene.

Treet blir 15-20 meter høyt, og likner i mangt på barlind. Kronen er overveiende konisk. Bladene blir inntil 3,5 cm lange. Bladene er smale, grågrønne eller mellomgrønne, og litt bøyd.

Slekten grupperes i druetaksfamilien *(Pseudotaxaceae)*, men som i daglig bruk like godt kan henføres til barlindfamilien *(Taxaceae)* i bred forstand. 

*Torreya taxifolia* vokser på elvebredder og i fuktige skråninger og raviner. Den forekommer sammen med trær som amerikabøk, tulipantre, amerikakristtorn, floridalønn, virakfuru, kviteik, virginiahumlebøk og ambratre. Et annet truet bartre, floridabarlind (*Taxus floridana*), vokser på de samme stedene. Andre planter her er giftsumak, *[[Smilax]]*, *[[Bjørnebærslekta|Rubus]]*, starr, *[[Hirseslekta|Panicum]]* og *[[Arundinaria gigantea]]*.

## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*
Torreya jackii

***Torreya jackii*** er en art av nøttebarlindslekten som vokser bare i det sørøstlige Kina, i provinsene Fujian og Zhejiang. Det er truet som art, på grunn av uthogging av habitater i områdene hvor det vokser.

Treet blir 10-15 meter høyt, og likner i mangt på barlind. Kronen er konisk. Bladene blir inntil 5&nbsp;cm lange.

Slekten grupperes i druetaksfamilien *(Pseudotaxaceae)*, men som i daglig bruk like godt kan henføres til barlindfamilien *(Taxaceae)* i bred forstand.

## Eksterne lenker
* 
* Conifer Specialist Group 1998.  Torreya jackii. 2006 IUCN Red List of Threatened Species.
Giannis Ritsos

**Giannis Ritsos** (gresk: *Γιάννης Ρίτσος*; født 1. mai 1909 i Monemvasia i Hellas, død 11. november 1990 i Athen) var en gresk forfatter og venstreorientert aktivist som var et aktivt medlem av den greske motstandsbevegelse under annen verdenskrig. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Ritsos var yngste sønn i en jordeierfamilie på halvøya Peloponnes. Det er kjent noen dikt fra ham allerede i så ung alder som åtte år. Familien sank ned i fattigdommen i hans ungdomsår. Moren døde da han var tolv år gammel. Dødsfall, sinnssykdom, økonomisk ruin og tuberkulose gjorte Ritsos' barndom meget tung, og skulle sette preg på hans forfatterskap. 

I 1931 ble Ritsos medlem av Hellas' kommunistparti (KKE). 

### Karriere
Han publiserte i 1934  *Traktor*, inspirert av Vladimir Majakovskijs futurisme.  I 1935 kom *Pyramidene*; disse to verkene søkte å finne en balanse mellom fremtidstro grunnet i det kommunistiske ideal, og personlig fortvilelse. 

Det viktige diktet *Epitaphios* kom i 1936. Samme år kom den høyreorienterte Ioannis Metaxas til makt, og under hans diktatur ble *Epitaphios* brent offentlig ved foten av Akropolis i Athen. Ritsos svarte med å slå inn på en ny retning i sin diktning, med *Min søsters sang* (1937) og *Vårens symfoni* (1938).

Ritsos regnes av noen som en av de fire største greske forfattere på 1900-tallet, sammen med Kostis Palamas, Giorgos Seferis og Odysseus Elytis. Den franske dikter Louis Aragon kalte ham samtidens største dikter. Han ble ni ganger foreslått for Nobels litteraturpris. Da han vant Lenins fredspris erklærte han at den betød mer for ham enn å vinne Nobelprisen.  

Hans diktning ble flere ganger forbudt i Hellas fordi den var så venstreorientert. Hans viktigste verker var  *Traktor* (1934), *Pyramider* (1935), *Epitaf* (1936) og *Vigilie* (1941–1953).

Ritsos skrev for det meste dikt av politisk innhold, for å fremme kommunismen gjennom sin kunst. Av de få unntakene fra denne regel er *Måneskinnssonaten*.

Kyriakos Chrysostomidis har utigitt et utvalg av Ritsos' dikter i norsk oversettelse.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Poesi oversatt til engelsk
Eliska Misáková

**Eliska Misáková** (født 12. oktober 1926 i Kojetice, død 14. august 1948 i London) var en tsjekkoslovakisk turner. 

Hun deltok på det tsjekkoslovakiske laget som reiste til OL i 1948 i London. Hun ble syk underveis på turen til London, og ble sendt til sykehus i Uxbridge. Her fikk hun påvist polio, og døde samme dag som lagkonkurransen ble gjennomført. 

Věra Růžičková var reserve, og måtte derfor delta i stedet for Misáková. Sammen med Miloslava Misáková, Eliskas søster, og resten av laget vant de lagkonkurransen 4,95 poeng foran Ungarn. Under premieutdelingen var Tsjekkoslovakias flagg merket med svart sørgebånd. 

I et intervju i 2008 fortalte lagvenninnene at Eliska ble syk i flyet på vei over til London, men at de trodde det bare var influensa. Feberen økte, og da hun kom seg til sykehuset ble det fastslått at det var polio. Det ble hun lagt i jernlunge. Hun mistet evnen til å snakke, ble lam i armene, og dagen etter lam i beina. Like etter konkurransen fikk de vite at Eliska døde. 

Den internasjonale olympiske komité tildelte Misáková en gullmedalje i memoriam. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Intervju med de gjenlevende gulljentene (2008)
* Past and present gymnastics – ''Unhappy olympic endings''
Oslo Modellbilklubb

**Oslo Modellbilklubb** (forkortet **OMK**) er en forening for folk som er interessert i radiostyrte biler.

Klubben holder til på Hvervenbukta Motorsenter, rett sør for Oslo. Der disponerer den tre større bilbaner, bygget på dugnad av klubbens medlemmer: En asfaltert bane med lengde om lag 250 meter, for biler i skala 1:10 track og 1:8 track. To terrengbaner laget for buggy racing 1:10 og 1:8, den lengste med banelengde om lag 200 meter. Banen for 1:10 buggy har en ganske spesiell rampe, kalt «Wall of Death». Det er en 3,6 meter høy og 6,3 meter bred meget dosert sving. På toppen er den helt vertikal, så det er en utfordring å kjøre på den.

Baneanlegg har flomlys og overbygde «mekkeområder» for deltagerne. Ved konkurranser operer man med elektronisk tidtaking og speaker, og anlegget har toaletter, kiosk og parkering.

Modellbilklubben er tilsluttet Norges Motorsportforbund (NMF), som er hovedorganet for blant annet radiostyrt bilsport i Norge. Via forbundet er klubben tilknyttet Norges Idrettsforbund.

Gjennom NMF er klubben også tilsluttet European Federeation of Radiocontrolled Automobiles, EFRA. Modellbilsporten utøves stort sett etter internasjonale regler, og det konkurreres internasjonalt. 

## Eksterne lenker
* Klubbens hjemmeside
* Wall of Death
Sideroxylon

* *[[Sideroxylon canariense]]*
* *[[Sideroxylon foetidissimum]]*
* *[[Sideroxylon grandiflorum]]*
* *[[Sideroxylon inerme]]*
* *[[Sideroxylon lanuginosum]]*
* *[[Sideroxylon lycioides]]*
* *[[Sideroxylon marginatum]]* 
* *[[Sideroxylon mirmulans]]*
* *[[Sideroxylon tenax]]*

***Sideroxylon*** er ei slekt i sapodillefamilien. Det vitenskapelige navnet kommer fra gresk σίδηρος, *sideros* – «jern» og ξύλον, *xulon* – «ved», altså «jernved». På norsk brukes ordet jerntre både om *Sideroxylon* og om andre treslag med lignende hard og tung ved.

Artene er løvfellende eller eviggrønne busker og trær. Noen har torner og andre ikke. Bladene sitter spredt, eller av og til samlet på kortskudd. Blomstene er som regel femtallige, men kan være firetallige eller sekstallige. Begerbladene er tynne og sitter i én krans. Kronbladene er hvite til gule. Det er som regel 5 fertile pollenbærere og 5 sterile (staminodier). Frukten er et gult, oransje, purpur eller svart bær som inneholder 1–2 frø. 

Disse trærne er for det meste utbredt i Amerika og Afrika. De fleste artene er tropiske, men slekta finnes nordover til Illinois og Indiana i USA. Frøene spres med fugler, og slekta har klart å krysse vide havstrekninger til øyer som Madagaskar, Maskarenene, Sokotra og Makaronesia. I Sør-Kina og Vietnam finnes fire arter som av og til plasseres i ei egen slekt, *Sinosideroxylon*, men som ikke skiller seg spesielt ut. Det marokkanske argantreet regnes som regel til den monotypiske slekta *Argania*, men genetiske studier viser at den hører til midt i *Sideroxylon*.

## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Jerntre

**Jerntre** er en betegnelse for trær med spesiell hard og tung ved. Jerntrær er ingen systematisk gruppe, men omfatter blant annet:

* amerikaagnbøk (*Carpinus caroliniana*)
* argantre (*Argania spinosa*)
* azobé (*Lophira*)
* *[[Casuarina]]*
* *[[Chionanthus]]*
* *[[Cliftonia monophylla]]*
* *[[Coccoloba pubescens]]*
* *[[Colubrina elliptica]]*
* *[[Combretum imberbe]]*
* *[[Cyrilla racemiflora]]*
* *[[Hypelate trifoliata]]*
* *[[Ixora ferrea]]*
* *[[Metrosideros]]*
* *[[Mesua ferrea]]*
* *[[Mimusops]]*
* *[[Notelaea ligustrina]]*
* pokkenholt (*Guaiacum*) 
* påfuglbusk (*Parrotia persica*)
* *[[Reynosia septentrionalis]]*
* *[[Sideroxylon]]*
* tembusu (*Cyrtophyllum fragrans*)
* virginiahumlebøk (*Ostrya virginiana*)
* *[[Zanthoxylum]]*

## Kilder
*
*
Forretningsanalyse

**Forretningsanalyse** er en bedriftsøkonomisk og markedsøkonomisk aktivitet i en bedrift. Bedriftens omgivelser (næringsmiljø) og markedene legger muligheter og begrensninger for bedriften ved siden av dens økonomiske ressurser. All næringsvirksomhet baseres på analyse og planlegging som grunnlag for administrativ og praktisk utvikling og drift.

## Se også
* Industri
* Virksomhetsetterretning
* Grossist
* Næringsvirksomhet
Klein Schnellendorf-avtalen

**Klein Schnellendorf-avtalen** var en hemmelig fredsavtale signert mellom Preussen og Østerrike i småbyen Klein Schnellendorf den 9. oktober 1741. Avtalen avsluttet den første schlesiske krigen og stadfestet at områdene fra Nedre Schlesien til Neisse gikk til Preussen. 

Til tross for tapet ved slaget ved Mollwitz i april 1741 klarte den østerrikske generalen Wilhelm Reinhard von Neipperg å frigi prøyssiskbesatte Øvre Schlesien. Fra denne perioden og gjennom sommeren var han med 25 000 mann i dekning ved fortene rundt Neisse, og selv om Fredrik II av Preussen med sine 60 000 menn hadde godt over halvparten så mange til sin disposisjon valgte han å ikke angripe Neipperg. I stedet søkte Fredrik II å videreføre krigen ved å bringe Frankrike inn politisk mot Maria Teresia. 

Da franskmennene ankom skrev Fredrik II under på Klein Schnellendorf-avtalen med Neipperg, en avtale som sikret han Neisse etter et regissert og falsk beleiring som varte i fjorten dager. Fredrik II brøt for øvrig våpenhvilen tidlig i 1742 fordi han ville komme en oppdeling av Böhmen i forkjøpet, etter at hans tidligere allierte hadde erobret Praha.

## Referanser


## Litteratur
*
* Unzer, Adolf: *Die Convention von Klein-Schnellendorf* (9.10.1741). Diss. Kiel 1889.''
Torreya yunnanensis

***Torreya yunnanensis*** er en variant av arten *[[Torreya fargesii]]*.  Den vokser bare i det sørvestlige Kina. Det er to varianter av *T. fargesii* som likner på hverandre, og som likner på *[[Torreya grandis]]*: 
* *Torreya fargesii* = syn. *Torreya grandis* var. *fargesii* - øst-Kina
* *Torreya fargesii* var. *yunnanensis* = syn. *Torreya grandis* var. *yunnanensis* - Sørvest-Kina

Treet blir 12-15 meter høyt, og likner i mangt på barlind. Kronen er konisk, og treet tåler skygge. Treet spres ved vindpollinering. Bladene blir inntil 5&nbsp;cm lange. Individene er énkjønnete. Oljen og frøene av planten er spiselige, frøene modner i oktober-november.

Slekten grupperes i druetaksfamilien *(Pseudotaxaceae)*, men som i daglig bruk like godt kan henføres til barlindfamilien *(Taxaceae)* i bred forstand.

## Eksterne lenker
* 
* Flora of China - «Torreya yunnanensis»
* Silba, J.: «An international census of the Coniferae». *Phytologia memoir* nr. 8, 1986. Corvallis, OR: H.N. Moldenke & A.L. Moldenke.
* Plants for a Future: «Torreya yunnanensis»
Monacos Grand Prix 2009

**Monacos Grand Prix 2009** var det sjette løpet i Formel 1-sesongen 2009. Det ble arrangert 23. mai – 24. mai på Circuit de Monaco i Monte Carlo. 

## Rapport
Torsdagens trening begynte med at Brawn GP igjen etablerte seg som det dominerende laget, der Rubens Barrichello var raskest med 3/10 av et sekund enn landsmann Felipe Massa med en tid på 1.17.199, og de to McLarens-bilene til Lewis Hamilton og Heikki Kovalainen deretter. Brawn-bilene fortsatte sin gode form i den andre treningen, og fikk tredje og fjerde beste tid bak Nico Rosberg – som toppet treningen for den niende gangen denne sesongen med en tid av 1.15.243 – og Hamilton igjen. En tilsvarende rekkefølge skjedde på lørdagens trening, med Jenson Button som ble bare såvidt slått av Fernando Alonso i Renault.

Den første kvalifiseringsrunden så dramatikk da 2008-vinneren Lewis Hamilton kræsjet bilen ved Mirabeau og skadet den slik at han ikke kunne fortsette kvalifiseringen, noe som etterhvert sendte han ned på en 16.-plass, bare foran BMW-Sauber til Nick Heidfeld og Robert Kubica, samt Toyotaene til Jarno Trulli og Timo Glock.

Etterhvert ble det også klart at Hamilton måtte starte bakerst (plass nr. 20) ved start på grunn av et skifte av girkasse etter kvalifiseringen.

## Klassifisering
### Kvalifisering
*Biler som bruker [[KERS]] er markert med * *

**Noter til tabellen:**
*  – Hamilton måtte starte bakerst på startgriden etter å ha skiftet girkasse etter kvalifiseringen.

### Løpet
*Biler som brukte [[KERS]] er markert med * *

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kinesisk druebarlind

**Kinesisk druebarlind** (latin: *Cephalotaxus fortunei*) er en art av druetaksslekten som vokser bare i det sørvestlige Kina og nord i Burma.Treet er også kjent som «Chinese Plum Yew», «Plum Yew», «Chinese Cowtail Pine» eller «San Jian Shan».

Treet blir 15-20 meter høyt, med omkrets bare omkring 20&nbsp;cm. Kronen er rund og treet ofte greinet. Ofte bladverk bare i øvre halvdel, og i kultivering er stammen ofte litt skjev. Bladene blir inntil 12&nbsp;cm lange, men er smale med bare 2–5&nbsp;mm bredde. Treet har de lengste nålene i sin slekt.

Det finnes to varianter:
* *Cephalotaxus fortunei* var. *alpina* , 200-1.300 moh.
* *Cephalotaxus fortunei* var. *fortunei*  1.800-3.700 moh.

Slekten grupperes i druetaksfamilien *(Pseudotaxaceae)*, men som i daglig bruk like godt kan henføres til barlindfamilien *(Taxaceae)* i bred forstand.

## Eksterne lenker
* 
* Conifer Specialist Group 1998.  Torreya jackii. 2006 IUCN Red List of Threatened Species.
Martti Uosikkinen

**Martti «Make» Uosikkinen** (født 20. august 1909 i Kuopio, død 9. mars 1940) var en finsk turner.

Han var med i tre OL for Finland. Han deltok i sitt første OL i 1928 i Amsterdam, men fikk ingen medaljer. I tillegg til femteplass i lagkonkurransen fikk han 16.-plass i svingstang og 17.-plass i ringer som beste resultater individuelt. Han kom på 19.-plass sammenlagt. I neste OL, i 1932, vant finnene bronse i lagkonkurransen. Denne gangen kom han på 15.-plass sammenlagt, og kom på delt syvendeplass i frittstående. I 1936 gjentok finnene resultatet fra 1932, og fikk på nytt bronse i lagkonkurransen. Denne gangen kom Uosikkinen på femteplass sammenlagt, etter bl.a. fjerdeplass i bøylehest og sjetteplass i hopp.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kvinnheradsambandet

**Kvinnheradsambandet** er et planlagt veiprosjekt i Vestland på fylkesvei 544.

Halsnøytunnelen sto ferdig i 2008. En videre vei er planlagt fra Halsnøya til Tysnes. Veien er planlagt på en flytebro og skråkabelbro over Husnesfjorden fra Halsnøya i Kvinnherad til Huglo på Stord, med en bro videre fra Huglo til Tysnes. Her vil det komme noen mindre tunneler før veien møter Hordfast og Tysnesbrua.

Proskjektet vil erstatte fergesambandene Ranavik - Skjersholmane og Jektevik-Nordhuglo-Hodnanes.

## Husnesbrua

Husnesbrua blir oppkalt etter det største tettstedet i Kvinnherad og fjorden med samme navn. Denne broen vil bli 2460 meter lang. Skråkabelbroen blir 450 meter lang, mens flytebroen blir 2010 meter lang. Seilingshøyen skal bli 49 meter. Broen strekker seg fra Ranavik på Halsnøya til Tveit på Huglo.

### Huglobrua
Huglobrua blir 420 meter lang. Dette blir en fritt frambygg-bro. Broen strekker seg fra Huglo til Skorpo på Tysnes.
Wilhelm Reinhard von Neipperg

**Wilhelm Reinhard von Neipperg** (født 27. mai 1684 i Schwaigern, død 26. mai 1774 i Wien) var en østerriksk general og feltmarskalk. Neipperg kom fra en gammel familie fra Schwaben, og hans far Eberhard Friedrich von Neipperg (1655–1725) hadde vært feltmarkskalk for keiserriket. 

Etter å ha kjempet mot Det osmanske rike i 1710-årene forlot han militæret da han ble oppdrager for hertug Frans I, den fremtidige keiseren av Det tysk-romerske riket. Han ble utnevnt til feltmarskalk i 1733 og ledet den østerrikske tilbaketrekningen etter nederlaget ved Krotska og deltok i forhandlingene av Freden i Beograd (1739). To år senere, under den østerrikske arvefølgekrigen, kommanderte han den østerrikske hæren, som ble slått i slaget ved Mollwitz av Fredrik II av Preussen.

Hans barnebarn, Adam Albert Graf Neipperg, var for øvrig også østerriksk general under Napoleonskrigene.

## Referanser


## Litteratur
*
Griffith’s druetaks

**Griffith's druetaks** (latin: *Cephalotaxus griffithii*) er en art av druetaksslekten som vokser bare i det sørvestlige Kina, nordøstligste India, og  nord i Burma. Høyeste habitater er 2&nbsp;000 moh.

Treet blir 10-15 meter høyt, bladene blir inntil 5 cm lange, og hatr lys, nesten hvit underside. Hannblomstene beæres innerst ved roten av de 2-4 øverste bladparene på unge skudd.

Slekten grupperes i druetaksfamilien *(Pseudotaxaceae)*, men som i daglig bruk like godt kan henføres til barlindfamilien *(Taxaceae)* i bred forstand. 

## Eksterne lenker
* 
* Conifer Specialist Group 2000 –  «Cephalotaxus griffithii»
* Indiske Vitenskapsakademi – «Blooming potential of the detached shoots of Cephalotaxus griffithii»
Cephalotaxus lanceolata

***Cephalotaxus lanceolata*** er en art av druetaksslekten som vokser bare i det sørvestlige Kina, og  nord i Burma. Enkelte forskere anser den som en variant av arten *[[Cephalotaxus fortunei]]*,  som den likner på i ytre trekk med unntak av de lengre nålene.

Treet kan bli 30 metetr høyt, med diameter inntil 40&nbsp;cm. Barken er purpurrød og glatt. Bladene er de nest lengste i denne slekten, inntil 10&nbsp;cm x 7&nbsp;mm. Fruktene er brun-grønne når de er modne. Frukt og frø er spiselige.

Slekten grupperes i druetaksfamilien *(Pseudotaxaceae)*, men som i daglig bruk like godt kan henføres til barlindfamilien *(Taxaceae)* i bred forstand.

## Eksterne lenker
* 
* Conifer Specialist Group 2000 –  «Cephalotaxus lanceolata»
* Conifers.org – «Cephalotaxus lanceolata»
Cephalotaxus oliveri

**Oliver's druetaks** eller ***Cephalotaxus oliveri*** er en art av druetaksslekten som vokser bare i det sørlige Kina,nordøstlige India, og antakelig i de nordlige fjellstrøkene av Thailand og Laos.

Slekten grupperes i druetaksfamilien (Pseudotaxaceae), men som i daglig bruk like godt kan henføres til barlindfamilien (Taxaceae) i bred forstand.

## Eksterne lenker
* 
* Conifer Specialist Group 2000 –  «Cephalotaxus oliveri»
Cephalotaxus wilsoniana

**Wilson's druetaks** eller ***Cephalotaxus wilsoniana*** (latin: *Cephalotaxus wilsoniana*, eller *Cephalotaxus sinensis* var. *wilsoniana)*, er en variant eller art av druetaksslekten som vokser bare på Taiwan. Treet blir 10-15 meter høyt og med en diameter på inntil 120&nbsp;cm er det et kraftig, tettvokst tre. Bladene blir 2–7&nbsp;cm lange, inntil 3–4&nbsp;mm brede. Bladene er litt lengre og smalere enn på kinesisk druetaks *(Cephalotaxus sinensis)*, som den kan vise seg å være en variant av.

Det er to varianter av kinesisk druetaks:
* *Cephalotaxus sinensis* var. *sinensis* – Kina
* *Cephalotaxus sinensis* var. *wilsoniana* = syn. *Cephalotaxus wilsoniana* – Taiwan

Slekten grupperes i druetaksfamilien *(Pseudotaxaceae)*, men som i daglig bruk like godt kan henføres til barlindfamilien *(Taxaceae)* i bred forstand.

## Eksterne lenker
* 
* Conifer Specialist Group 2000 –  «Cephalotaxus wilsoniana»
* Conifers.org – beskrivelse av ''Cephalotaxus wilsoniana.
Koreansk druetaks

**Koreansk druetaks** (latin: *Cephalotaxus koreana*) er en art av druetaksslekten som vokser i Korea, nordøstlige Kina, og deler av Japan. Treet blir bare om lag 3 meter høyt og vokser sakte. Bladene blir 5 cm lange, inntil 4 mm brede. mange forskere mener at den er nært beslektet med *[[Cephalotaxus harringtonia]]* og med kinesisk druetaks *(Cephalotaxus sinensis)*.

Slekten grupperes i druetaksfamilien *(Pseudotaxaceae)*, men som i daglig bruk like godt kan henføres til barlindfamilien *(Taxaceae)* i bred forstand. 

## Eksterne lenker
* 
* Conifers.org – beskrivelse av *Cephalotaxus koreana*.
Kinesisk druetaks

**Kinesisk druetaks** (latin: *Cephalotaxus sinensis*) er en art av druetaksslekten som vokser bare i det sentrale og sørlige Kina. Treet blir 10-15 meter høyt og med en diameter på inntil 120 cm er det et kraftig, tettvokst tre. Bladene blir 2-7 cm lange, inntil 3-4 mm brede.

Det er to varianter:
* *Cephalotaxus sinensis* var. *sinensis* – Kina
* *Cephalotaxus sinensis* var. *wilsoniana* = syn. *[[Cephalotaxus wilsoniana]]*  - Taiwan

Mange forskere mener den er meget nært beslektet med druebarlind *(Cephalotaxus harringtonia)* og med koreansk druetaks *(Cephalotaxus koreana)*.

Slekten grupperes i druetaksfamilien *(Pseudotaxaceae)*, men som i daglig bruk like godt kan henføres til barlindfamilien *(Taxaceae)* i bred forstand. 

## Eksterne lenker
* 
* Conifer Specialist Group 2000 –  «Cephalotaxus sinensis»
* Conifers.org – beskrivelse av *Cephalotaxus sinensis*.
Nanumea

**Nanumea** er den nordvestligste atollen i øystaten Tuvalu. Den består av fem lave holmer som ligger rundt en lagune. Atollen er om lag 12 km lang og 2,5 km brei. Det samla arealet er på 3,87 km². Nanumea hadde 664 innbyggere i 2002. De fleste innbyggerne bor på den største av de fem holmene, som også heter Nanumea. Den nest største holmen heter Lakena, mens de tre minste heter Motu Foliki, Lafogaki og Te Afua a Taepoa.

## Landsbyer
Følgende landbyer ligger på Nanumea, med innbyggertallet fra 2002 i parentes:
*Lolua (215)
*Hauma (181)
*Haumaefa (124)
*Vao (107)
*Matagi (37)

## Referanser
Druebarlind

**Druebarlind**, også kalt ***Japansk druetaks*** eller ***plommebarlind*** (latin: *Cephalotaxus harringtonia*) er en art av druetaksslekten som vokser kun i Japan. Den vokser i hele landet, men særlig langs vest-, sør- og øst-kysten, og i sjønære fjellsider helt opp til Hokkaido.

Treet blir om lag 10 meter høyt og vokser sakte. Kronen er rund, barken langsgående strimlete og grå. Bladene i to rekker blir inntil 4 cm lange, 2-3 mm brede. Modne frukter er brune. Mange forskere mener at den er nært beslektet med både kinesisk druetaks *(Cephalotaxus sinensis)* og med koreansk druetaks *(Cephalotaxus koreana)*.

Arten er oppkalt etter Jarlen av Harrington. Den kalles også «Cow's-tail pine» eller «Japanese Plum Yew».  Varianten *Cephalotaxus harringtonia* 'Fastigiata', dyrket i Storbritannia siden 18290, blir inntil 6 meter høy. 

Slekten grupperes i druetaksfamilien *(Pseudotaxaceae)*, men som i daglig bruk like godt kan henføres til barlindfamilien *(Taxaceae)* i bred forstand. 

## Eksterne lenker
* 
* Conifers.org – beskrivelse av *Cephalotaxus harringtonia*.
Know-how

**Know-how** eller **knowhow** er en frase som brukes om bedriftskunnskap. Det har å gjøre med at alle bedrifter opparbeider kunnskap om sine driftsmessige rammebetingelser og derfor sitter med kunnskap som ikke uten videre er tilgjengelig på andre måter. Mange bedrifter er mye basert på spesielle produkter og markeder som de kjenner til og kan også være avhengig av et næringsmiljø.

De praktiske driftsbetingelsene kan generelt sorteres etter kategori på en slik måte:
* Bedriftskunnskap
* Kunder
* Produkter

Det kreves vanligvis både teoretisk og praktisk bransje- og bedriftskunnskap. Det utelukker ikke nye bedrifter, men betyr at etablerte bedrifter kan ha mer kunnskap om spesielle forhold.

## Avløserord
Knowhow er et engelsk ord. Noen foreslåtte norske avløserord er faginnsikt, fagkunnskap, teknisk ekspertise, ekspertise
 eller sakkunnskap.

## Se også
* Næringsvirksomhet

## Referanser
Kinaeiner

**Kinaeiner** (latin: *Juniperus chinensis*) er en art av bartrær som tilhører einerslekten *Juniperus* i sypressfamilien. Den vokser nordøst i Asia, nærmere bestemt Korea, Japan, Kina, Mongolia og det sørøstre Sibir.

Treet blir inntil 1-20 meter høyt. Nålene er mørkegrønne, og inntil 10 mm som unge, og 4 mm lange som noksne. Det er ikke veldig tydelige bånd av spalteåpninger under bladene. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer.

Konglene starter som en slags bær-liknende, inntil 12 mm grønne knopper, og modner over 18 måneder til blå-svarte kongler. Frøene spres med vinden

## Hybrider og varianter
* **Kinaeiner** (Juniperus chinensis)*
* ***Pfitzereiner*** - *«Juniperus X media»* *(Juniperus chinensis X Juniperus sabina)* = syn. *Juniperus X pfitzeriana* - en kort busk
* ***Procumbenseiner*** – jap. 這柏槇 *(Juniperus chinensis* var. 'Procumbens') (Japan)
* ***Sargenteiner*** – jap. 深山柏槇 «Sargent's Juniper» *Juniperus chinensis* var. ***sargentii)***
* ***Masummuneeiner*** – kin. 清水圓柏 «Masummune» *(Juniperus chinensis* L. var. *tsukusiensis)* 
* *Juniperus chinensis* 'Aurea' – jap. 金伊吹 – gule blader (Japan)
* *Juniperus chinensis* 'Tremonia' – gule blader
* *Juniperus chinensis* 'Globosa' – jap. 玉伊吹 – (Japan) 
* *Juniperus chinensis* 'Shoosmith' – evigunge, lange blader
* *Juniperus chinensis* 'Columnaris' – søyleformet krone
* *Juniperus chinensis* 'Kaizuka' – jap. 貝塚伊吹 – tallrike løvkroner (Japan)
* *Juniperus chinensis* 'Meyeri' – populært parktre, inntil 8 m høyt, bark trevlet brun, blader 8 mm.
* *Juniperus chinensis'' 'Shimpaku' – egnet for bonsai

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Conifer Specialist Group – «Juniperus chinensis» fra IUCN Red List
Kristin Vinje

**Kristin Vinje** (født **Sørby**; 1963) er en norsk statstjenestekvinne, forskningsleder og politiker for Høyre. Hun var finansbyråd i Oslo kommune fra 2009 til 2013 og stortingsrepresentant for Oslo fra 2013 til 2017. I september 2020 ble hun direktør for Nasjonalt organ for kvalitet i utdanningen (NOKUT).

## Liv og virke
Vinje vokste opp på Grefsen i Oslo og i Moss. Hun flyttet tilbake til Oslo etter å ha fullført Kirkeparken videregående skole. Vinje meldte seg inn i Unge Høyre mens hun gikk videregående skole.

### Doktorgrad, forskning og direktør
Hun tok hovedfag, cand.scient., i kjemi ved Universitetet i Oslo i 1988 og doktorgraden, dr.scient., i 1994. Hun var postdoktor ved Universitetet i Oslo 1994–1996, forsker og gruppeleder innen materialteknologi ved SINTEF 1996–2002, avdelingsdirektør i Nærings- og handelsdepartementet 2002–2005, assisterende direktør ved Simula Research Laboratory 2005–2007 samt direktør ved Simula School of Research and Innovation 2007–2009.

Våren 2019 var Vinje en av søkerne til stillingen som direktør for Utdanningsetaten i Oslo. Selv om direktørstillingen ikke er en politisk stilling fikk ikke Vinje stillingen. Den ble tildelt Marte Gerhardsen med bakgrunn fra Arbeiderpartiet og ingen erfaring fra utdanningsfeltet. Ansettelsen utløste kritikk fra opposisjonen.

I september 2020 fikk Vinje stillingen som direktør for Nasjonalt organ for kvalitet i utdanningen (NOKUT).

### Byråd og stortingsrepresentant
Hun ble på nytt medlem av Høyre i 2005. Hun ble medlem av Oslo bystyre i 2007 og overtok som finansbyråd etter Stian Berger Røsland, som ble byrådsleder, høsten 2009. Hun var Høyres 2. vararepresentant til Stortinget fra Oslo i perioden 2009–2013 og stortingsrepresentant i perioden 2013–2017, da hun satt i Stortingets kirke-, utdannings- og forskningskomité. Høsten 2015 vikarierte Vinje som byråd for kunnskap og utdanning i 10 uker for Anniken Hauglie.

### Privatliv
Kristin Vinje er gift med geofysiker og tidligere roer Vetle Vinje

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 

*
Elisabet Truchs

**Elisabet Truchs** (også skrevet **Elisabeth**; 1798–1874) var en norsk kokk og kokebokforfatter. Hun var født i Kristiansand som datter til kjøpmann Poul Truchs. Hun flyttet våren 1826 til Kristiania, der hun i første omgang skulle være husjomfru hos bispinne Bech. Hun drev et Table d'hote (en abonnementsrestaurant). Hun reklamerte i 1833 med at hun tilbød «Særdeles god og veltillavet Middagsspise» for 8 spd. per porsjon. Hun tilbød også undervisning i husholdningsfag.

I 1843 gav hun ut *Husholdnings- og Koge-Bog* med over 600 oppskrifter. Boken er preget av at hun var en profesjonell og avansert kokk med egen restaurant.

Eksempel fra hennes kokebok:

## Referanser


## Kilder
* Elisabet Truchs, *Husholdnings- og Koge-Bog*, Christiania 1843
* J. B. Halvorsen, *Norsk Forfatter-Lexikon 1814 – 1880* Femte bind, Kristiania 1901
* Karl Leewy, *Kristiansands bebyggelse og befolkning i eldre tider*, andre bind, Kristiansand 1956
Davidson Don Tengo Jabavu

**Davidson Don Tengo Jabavu** (født 20. oktober 1885 i King William's Town i Kappkolonien, død 3. august 1959 i East London) var en sørafrikansk professor, filolog og politisk aktivist. Han var av xhosa-folket. 

## Biografi
Jabavu, var sønn av redaktøren John Tengo Jabavu, og ble født i King William's Town i Kappkolonien.

Han studerte ved Lovedale Institute, i Cape Town og Colwyn Bay i Wales, Storbritannia. Etter at han fikk sin Bachelor of Arts grad ved University of London og lærerutdanning ved University of Birmingham i Storbritannia, returnerte Jabavu til Sør-Afrika. Her ble han lærer, og den første sorte professor i afrikanske språk og Latin ved Universitetet i Fort Hare. Han ble ved universitetet i over 30 år, og etablerte i den perioden *Black teachers' association*, en fagforening for sorte lærere. Organisasjonen talte for et bedre landbruk, ytret verdien av manuelt arbeid og arbeidet for samarbeid mellom de ulik etniske gruppene. 

Han ble president for All-Africa Convention (AAC), en paraplyorganisasjon som samlet en rekke organisasjoner som var i mot segregeringslovene som ble fremmet av Hertzog-regjeringen i 1936. 

I 1954 ble Jabavu tildelt æresdoktorat fra Rhodes University. 

Davidson Don Tengo Jabavu er far til forfatteren Nontando «Noni» Jabavu

## Bibliografi
* *The Black Problem* (1920)
* *The Segregation Fallacy and Other Papers* (1928) 
* *The life of John Tengo Jabavu, editor of Imvo Zabantsundu* (1922) 
* *IziDungulwana* (1958) 

## Kilder
* Dictionary sahistory.org.za: Davidson Don Tengo Jabavu
Knuth

**Knuth** er en adelsslekt fra Mecklenburg, som kom til Danmark på 1600-tallet med brødrene Adam Levin Knuth (1648–1699) og Eggert Christoffer Knuth (1643–1697). Adam Levin var pasje hos Christian V av Danmark og Norge. Eggert Christoffer arvet og kjøpte flere gods på Lolland, som i 1714 ble til grevskapet Knuthenborg. Med opprettelsen av grevskapet ble slekten danske lensgrever, slik at hovedmannen var lensgreve og yngre mannlige medlemmer baroner. Døtrene til grevene hadde tittelen komtesse.

En rekke medlemmer av slekten har spilt fremtredende roller i dansk historie, bl.a. Frederik Marcus Knuth, som var utenriksminister i den første regjeringen Moltke i 1848.

Av denne slekten var den danske Hedevig Sophie komtesse Knuth (1784–1819) som var gift med den norske stattholderen Severin Løvenskiold.

## Referanser
Otto von Guericke

**Otto von Guericke** (født , død ) var en tysk vitenskapsmann, oppfinner og politiker. Hans viktigste bidrag til vitenskapen var arbeide med vakuum. Guericke ble født i Magdeburg, Tyskland, og var borgermester i byen fra 1646 til 1676.

I 1650 oppfant han en vakuumpumpe som kunne pumpe luft ut fra ethvert hulrom den var forbundet til. Han brukte den til å undersøke egenskapene til vakuum i mange eksperimenter. Guericke demonstrerte kraften i lufttrykket med dramatiske eksperimenter. Han fikk laget to halvkuler av kopper med en diameter på 51 cm.&nbsp;&ndash; de ble senere kjent som Magdeburgske halvkuler&nbsp;&ndash; og pumpet luft ut av dem mens de dannet kuleform. Han lot så 8 hester dra fra hver sin halvkule, uten at det lyktes dem å dra halvkulene fra hverandre. Når han så lot luften slippe inn igjen, var det naturligvis ingen sak å skille halvkulene fra hverandre. Guericke gjentok denne demonstrasjonen i 1663 i Berlin, hos fyrst Fredrik Vilhelm av Brandenburg, da ble det brukt 24 hester.

Guericke brukte barometeret til å forutsi været, og banet derved veien til meteorologien. Han siste arbeider satte fokus på elektrisiteten, men lite er bevart av resultatene. Han regnes som oppfinneren av elektrostatisk generator.

Etter sin død ble universitetet i Magdeburg oppkalt etter ham.

## Referanser


## Litteratur

**Die Welt im leeren Raum.*
**Otto von Guericke 1602-1686., Ausstellungskatalog, 2002., 
**ISBN 3-422-06374-9 

**Otto von Guericke.*
**Schneider, Ditmar: Ein Leben für die Alte Stadt Magdeburg. 2004,
**ISBN 3-519-25153-1 

**Neue 'Magdeburgische' Versuche über den leeren Raum *
**Otto von Guericke, 
**Reihe Ostwalds Klassiker, Bd. 59: Übersetzung von Guerickes *"Experimenta nova Magdeburgica de vacuo spatio"*, 1672. (Magdeburger Halbkugeln) 1996, 
**ISBN 3-8171-3059-7

**Guericke, Otto von*: Gesamtausgabe, 24 Bde.
**Bd.2/1/1 Guericke, Otto von: Otto von Guerickes Neue (so genannte) Magdeburger Versuche über den leeren Raum. Ottonis de Guericke Experimenta Nova (ut vocantur) Magdeburgica de Vacuo Spatio. Faksimile d. latein. Ausg., 1672. 2002. 
**ISBN 3-89923-015-9,

## Eksterne lenker

* Kort biografi 
* Omfattende sider om Guericke i Magdeburg
* De berømte halvkulene
Tamburmajor

**Tamburmajor** er personen som leder et marsjerende musikkorps, sekkepipeorkester eller buekorps. Tamburmajoren er plassert foran korpset og bruker tamburstokk, kommandoer og eventuelt en fløyte til å gi ordre til korpset. Typiske tegn er for start, holdt, oppslag og sving. En annen viktig oppgave for tamburmajoren er å stille opp for korpset.

Ordet er dannet av det franske *tambour* som betyr «tromme». Tamburmajor betyr da omtrent «første (eller hoved-) trommeslager».

## Referanser


## Se også
* Drill (korpsdrill)
Heikki Savolainen

**Heikki Ilmari Savolainen** (født 28. september 1907 i Joensuu, død 29. november 1997) var en finsk turner.

Han var med i hele fem OL for Finland. Han deltok i sitt første OL i 1928 i Amsterdam, der han vant bronse i bøylehest. Han kom på sjetteplass sammenlagt, og det finske laget kom på femteplass i lagkonkurransen.

I neste OL, i 1932, fikk han fire medaljer. Finland fikk bronse i lagkonkurransen, og individuelt fikk han sølv i svingstang og bronse i skranke og i mangekampen. I tillegg kom han på sjetteplass i frittstående og syvendeplass i bøylehest og ringer. I svingstang fikk han samme poengsum som sin landsmann Einari Teräsvirta, men det finske laget besluttet at Savolainen skulle få sølvet, og Teräsvirta bronsen.

Under OL i Berlin i 1936 fikk han én medalje; bronse i lagkampen. Denne gangen kom han på niendeplass sammenlagt, etter bl.a. femteplass i svingstang, syvendeplass i skranke og åttendeplass i ringer. Han ble nest best av finnene; Martti Uosikkinen ble lagets bestemann på delt femteplass sammenlagt.

Etter andre verdenskrig deltok han i ytterligere to OL; i 1948 og 1952. I 1952 var han 44 år gammel, noe som gjorde ham til den eldste medaljevinneren i denne olympiaden. Han var også den eldste deltakeren av de 319 deltakerne i turn i denne olympiaden. Det var også Savolainen som avla den olympiske ed under åpningsseremonien i dette OL-et. Han vant medaljer i begge disse etterkrigsolympiadene; han vant gull i bøylehest i 1948, delt med sine to landsmenn Veikko Huhtanen og Paavo Aaltonen. Selv om de tre finnene delte gullmedaljen i bøylehest i 1948, fikk de to italienerne Luigi Zanetti og Guido Figone tildelt hhv. sølv- og bronsemedalje, til tross for at de kom på fjerde- og femteplass. I tillegg vant finnene bronse i lagkonkurransen.

I sitt siste OL fikk han bronse i lagkampen, og fikk fjerdeplass i svingstang som beste resultat individuelt.

I VM-sammenheng har han én medalje; han var med på det finske laget som fikk sølv i lagkonkurransen under VM i 1950, der Sveits vant på hjemmebane.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Strandeiner

**Strandeiner** (latin: *Juniperus conferta*) er en art av bartrær som tilhører einerslekten *Juniperus* i sypressfamilien. Den vokser bare på nordkysten av øya Sakhalin, og er en mulig underart eller variant *Juniperus rigida* var. *conferta* av arten tempeleiner.

Treet likner på einer og tempeleiner, men er krypende og lavt. Høyden blir maksimal t 50 cm, men radiusen av bladverket kan bli inntil 30 meter. Hunn-bærene er søvfargete eller blå-svarte. Bladene er myke med spisse, og har ofte et voksaktig, skinnende dekke. Undersiden har en synlig, lys rekke av stomata.

* Kultivaren 'Blue Pacifica' har blågrønne nåler. 
* Kultivaren  'Compacta'  er mer kompaktog max 30 cm høy. 
* Kultivaren 'Silver Mist'  har nessten sølvfargede nåler.
* Kultivaren 'Emerald Sea' er lysegrønn og høyere enn de andre, og tåler kulde godt.


File:Juniperus conferta"Blue Pacific"COSEUP.jpg|'Blue Pacifica'
File:Juniperus conferta"Blue Pacific".jpg|'Blue Pacifica'
File:Juniperus conferta"Sunsplash".jpg|'Sunsplash'
File:J.conferta 'Silver Mist'.jpg|'Silver Mist'


## Eksterne lenker
* 
* Floridata – «Juniperus conferta»
Syrisk einer

**Syrisk einer** (latin: *Juniperus drupacea*) er en art av bartrær innenfor einerslekten *Juniperus* i sypressfamilien. Den vokser i fjellstrøk på Peloponnes og det sørlige Tyrkia, i vestre Syria og i Libanon. Den er truet av utryddelse.

Treet blir 10–25 m høyt, i sjeldne tilfelelr opp til 40 meter, med inntil 2 m tykk stamme. Den er en spiss-nålet einerbusk med mellom- eller mørkegrønne, tette og inntil 2,5&nbsp;cm lange nåler (tre i gruppen) og to hvite bånd av spalteåpninger under bladene. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer.

Fruktne er bær-liknende, og de største i hele einerslekten. De utvikler seg på 25 måneder fra grønne knopper, og modner til brun-purpur kongler med et blåaktig vokslag, slik at de kan framtre som brunaktig blåsvarte. Diameteren på bærene er inntil 2,7&nbsp;cm. Hann-konglene er også unike ved at de sitter samlet i store klaser, og er inntil 4&nbsp;mm i diameter.

## Eksterne lenker
* 
* Gymnosperm Database: ''Juniperus drupacea''
Magdeburgske halvkuler

De **magdeburgske halvkuler** var et par store halvkuler laget av kopper, ca. 50 cm i diameter, og slipt slik at de passet akkurat til hverandre. Kantene med smurt inn med fett og lufta pumpet ut. Det ble da dannet et vakuum inni hulommet, og de to halvkulene kunne ikke bli dratt fra hverandre, selv ikke med åtte hester som dro fra hver sin side.

Magdeburgske halvkuler ble oppfunnet av den tyske vitenskapsmannen og borgermester i Magdeburg Otto von Guericke. Det var i 1650 han hadde funnet opp ei luftpumpe. Det første kunstige vakuum hadde blitt laget noen år tidligere av den italienske vitenskapsmannen Evangelista Torricelli, og han inspirerte Guericke til å gjøre dette eksperimentet. Det var den 8. mai 1654 den dramatiske demonstrasjonen fant sted, foran Riksdagen i Regensburg, med keiser Ferdinand III til stede. 30 hester – 15 på hver side – lyktes ikke å dra halvkulene fra hverandre. I 1656 gjentok han eksperimentet i Magdeburg – hvor han også var borgermester – nå med åtte hester på hvert drag. I 1663 (noen kilder sier 1661) gjentok han forsøket i Berlin, da med 24 hester.

Kraften som holder de to halvkulene sammen er lik trykket på det arealet avgrenset av sammenføyingen av halvkulene, i dette tilfellet arealet av en sirkel med diameter = 50 cm. Det er usikkert hvor godt vakuumet var som Guericke laget, men vi må regne med at luftpumpa hans neppe klarte å dra ut all luft. Imidlertid skulle trykket være lik krafta som skal til for å løfte en bil eller en liten elefant.

Eksperimentet ble svært populært for å demonstrere prinsippet med lufttrykk, og mange mindre kopier med magdeburgska halvkuler ble laget, og blir brukt i dag også. Eksperimentet har blitt brukt som motiv på i alle fall to tyske frimerker.

De originale halvkulene er bevart i Deutsches Museum i München.

I Magdeburg er det også en statue som viser eksperimentet.

## Litteratur
* H. Dittmar-Ilgen: *Warum platzen Seifenblasen*, Hirzel-Verlag; S. 16: *Die Magdeburger Halbkugeln*
* Walter Basan: *Das Geheimnis der Magdeburger Halbkugeln*, 1954

## Eksterne lenker
* 
* Magdeburg Hemispheres
Esa Seeste

**Esa Seeste** (født 4. juli 1913 i Viborg, død 2. oktober 1997 i Helsingfors) var en finsk turner.

Han var med i ett OL for Finland. Han deltok i OL i 1936 i Berlin, der Finland fikk bronse i lagkonkurransen. Han fikk ingen medaljer individuelt, og fikk 15.-plass i frittstående som beste resultat. Han kom på 24.-plass sammenlagt.

På nasjonalt nivå har han gull i det finske mesterskapet i lagturn fra 1939, 1941 og 1945.

Seeste deltok i filmen *Danske og finske elitegymnaster* i 1944, sammen bl.a. Savola Seeste, Einari Teräsvirta og Harry Nielsen.

Etter sin karriere som aktiv var han formann i det finske turnforbundet fra 1970 til 1974.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mauri Nyberg-Noroma

**Mauri Nyberg-Noroma** (født 31. januar 1908 i Viborg, død 23. desember 1939 i Muolaa) var en finsk turner.

Han var med i tre OL for Finland. Han deltok i sitt første OL i 1928 i Amsterdam, men fikk ingen medaljer. Han kom på delt sjetteplass sammenlagt, etter bl.a. femteplass i ringer og syvendeplass i bøylehest og skranke. Det finske laget kom på femteplass i lagkonkurransen.

I neste OL, i 1932, fikk Finland fikk bronse i lagkonkurransen. Individuelt fikk han ingen medaljer, men han kom på fjerdeplass i skranke, 1,4 poeng bak sin landsmann Heikki Savolainen som fikk bronse. Sammenlagt kom han på niendeplass.

Under OL i Berlin i 1936 gjentok det finske laget resultatet fra forrige OL, og vant bronse i lagkonkurransen. Denne gangen kom han på 16.-plass sammenlagt.

## Eksterne lenker
*
Veikko Pakarinen

**Veikko Ilmari Pakarinen** (født 12. september 1910 i Viborg, død 6. desember 1987 i Australia) var en finsk turner.

Han var med i to OL for Finland. Han deltok i sitt første OL i 1932, her fikk Finland bronse i lagkonkurransen. Individuelt fikk han ingen medaljer, men han kom på fjerdeplass i svingstang, kun 0,4 poeng bak sin landsmann Einari Teräsvirta som fikk bronse. Sammenlagt kom han på 13.-plass.

Under OL i Berlin i 1936 gjentok det finske laget resultatet fra forrige OL, og vant bronse i lagkonkurransen. Denne gangen kom han på 28.-plass sammenlagt. Hans beste resultat individuelt var sjetteplass i svingstang.

## Eksterne lenker
*
Øystein Bonvik

**Øystein Bonvik** (født 1971) er en norsk kommunikasjonsrådgiver, forfatter og foredragsholder. Han driver i dag egen virksomhet – i tillegg til utviklingen av bokprosjekter og undervisning i PR og markedskommunikasjon ved Handelshøyskolen BI. 

Bonvik var en av gründerne i det norske konsulentselskapet PR-operatørene – et selskap han også ledet i flere år. Han har vært informasjonssjef i Coca-Cola Norge, kommunikasjonsrådgiver i JKL Oslo og Burson-Marsteller samt informasjons­medarbeider ved det norske NATO-hovedkvarteret i Stavanger. Han er utdannet avisjournalist ved University of Georgia, og har hatt praksis i CNN i Washington, D.C. samt i flere norske aviser. 

Bonvik ble i 2014 tildelt den norske PR-bransjens høyeste utmerkelse – Hedersprisen – for sitt mangeårige faglige, omdømmemessige og kommersielle bidrag til bransjen.  

Høsten 2025 startet han og tidligere utenriksreporter Øystein Bogen podkasten *På innsiden og utsiden*, en podkast om omdømmekriser sett fra perspektivet både til de på innsiden (PR-mannen) og de på utsiden (media). I podkasten inviterer de personer som har opplevd slike kriser. Bogen og Bonvik to er sambygdinger fra ungdomsårene, og hadde i siste halvdel av 1980-årene et eget program på lokalradioen Radio Orkdal.

## Utgivelser
Bonvik har vært forfatter eller medforfatter av følgende bøker:
* *God PR. Norsk markeds-PR i praksis* (2007) ISBN 9788282070003
* *PR-tips* (2007) ISBN 9788282070027
* *Virksomhetens stemme : digital, trykket eller fremført - tekst som informerer og inspirerer* (2010) 
* *Få som fortjent : troverdig oppmerksomhet i kanaler du ikke kontrollerer* (2012) ISBN 9788245012675
* *Suksess med egne medier : strategier for kanalvalg, innhold og spredning* (2013) ISBN 9788245015386
* *Frist meg ikke inn i ledelse* (2014) ISBN 9788245014808
* *En innføring i PR : teori, prosess og praksis* (2015) ISBN 9788245016567*
* *Praktisk og enkelt om arbeidsrett* (2016) ISBN 9788245018462
* *Frist meg ikke inn i ledelse : bekjennelser fra en middelmådig sjef* (2024), ny utgave av boken fra 2014 ISBN 9788245051988
* *CTRL+ALT. Strategisk, kreativt og praktisk - kunsten å skrive for virksomheter'' (2025) ISBN 9788205512689

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*