Risikostyring

**Risikostyring** dekker alle tiltak og aktiviteter som skal håndtere og styre risikoer. Videre gjelder risikostyring for å balansere utvikling og utforske muligheter på den ene siden, og unngå tap, ulykker og katastrofer på den andre siden. Det er mange hensyn som skal ivaretas for å balansere risikostyringen. Noen hensyn kan være i form av risikoakseptkriterier eller toleransegrenser.
## Tre hovedstrategier
Det er tre hovedstrategier for å styre risiko. 

# Risikoinformert strategi
# Forsiktighetesprinsippet/føre-var-prinsippet-, robusthet- og resiliens-strategier
# Diskursive strategier (prosesser i løpet av en diskurs eller samtale)

Strategi nummer én, er risikoinformert strategi, drier seg om til håndtering av risiko på grunnlag av risikovurderinger og beslutningsanalyser. Det er fire hovedprinsipper som kan tas i bruk for å styre, basert på risikoinformert strategi. Det kan gjøres ved å unngå risiko, redusere risiko, dele risiko eller akseptere risiko. Et eksempel på risikodeling kan være å inngå forsikring, slik at dersom noe går galt, vil risikoen deles mellom den som har inngått forsikringen og forsikringsselskapet mot en forsikringspremie. En risiko kan også aksepteres hvor aktiviteten knyttet til risikoen kan gjennomføres etter planen dersom resultatene fra risikoanalysen tilsier at risikoen for å utføre en aktivitet er innenfor akseptable verdier. 

Vanligvis blir det benyttet en blanding av de ulike risikostyringsstrategiene. Ved høy risiko og ved stor usikkerhet, dess mer vekt bør det legges på strategi nummer 2. Forsiktighetsprinsippet brukes ofte hvor det er alvorlige konsekvenser kombinert med usikkerheter. Føre-var-prinsippet skiller seg ut fra forsiktighetsprinsippet ved at dette prinsippet beskriver forhold hvor en risiko ikke skal tas hvis det er vitenskapelige usikkerheter som kan medføre ukjente konsekvenser. Føre-var-prinsippet vil eksempel gjelde dersom det er usikkerheter ved lansering av nye produkter og hvilke konsekvenser disse kan gi til mennesker eller miljø. I slike tilfeller vil virksomhetene som vil ta i bruk slike produkter ha bevisbyrden for at produktet skal være sikkert å ta i bruk.

Robusthet og resiliens er prinsipper som bidrar til å styrke «immunforsvaret» til det som ønskes å beskyttes. Robusthet kan eksemplifiseres ved å etablere ekstra forsvarsmekanismer for å gjøre et system mer robust mot ulike typer risiko, mens resiliens handler om å etablere tiltak for å komme seg raskt tilbake til normaltilstanden etter at et system har blitt utsatt for en risiko. Eksempel på risikostyringstiltak for resiliens kan være å ha reservesystemer som inntrer hvis det primære systemet feiler.

Strategi nummer 3 inkluderer involvering av interessenter hvor dialog, deltakelse og involvering er sentrale elementer. Jo mer tvetydig risikoen (dårlig forstått) er, dess mer relevant vil strategi nummer 3 være.

## Økonomisk perspektiv på risikostyring
Fra et økonomisk perspektiv kan risikostyring  defineres som aktiviteter for å identifisere, estimere og kontrollere kostnader og inntekter knyttet til risiko. Hensikten er å minimere tap og maksimere inntjening. I en del norsk litteratur brukes også begrepet **usikkerhetsstyring** for å referere til risikostyring.

Det vil alltid være en sammenheng mellom risiko og gevinst. Risikostyring er prosessen for å oppnå kort- og langsiktig balanse mellom disse. Dette må også sees i sammenheng med hver enkelt bedrifts ønskede risikoeksponering. Eksempel på organisasjoner som har en høy risikoeksponering er finansinstitusjoner som investerer i kortsiktige papirer for å oppnå en umiddelbar gevinst. 

## Standarder for risikostyring
ISO har publisert en standard på området, som er utgitt av Standard Norge som *NS-ISO 31000:2009 Risikostyring – Prinsipper og retningslinjer*.
## Referanser


## Eksterne lenker
* Senter for statlig økonomistyring om risikostyring