open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Arna Busser

**Arna Busser AS** var en norsk produsent av karosserier for busser. Fabrikken lå på Arnatveit i Indre Arna i Bergen. Karosserifabrikken var eid av Arna Bruk, og produserte busskarosserier fra 1947 til fabrikken gikk konkurs i 1997. Arna bygde blant annet mange busser til bytrafikken i Oslo (Oslo og Follo Busstrafikk fra og med 1972 samt senere også Oslo Sporveier), og Bergen (Bergen Sporvei/Gaia Trafikk).

Produksjonen av busskarosserier ble startet av Ragnvald Solberg sammen med broren Gunnar på Arnatveit i 1946. Selskapet drev også med møbelproduksjon. Gunnar Solberg var utdannet karosserimaker og fikk ansvaret for karosseriavdelingen. I 1983 fusjonerte møbel-delen av selskapet med Nordås Industrier, men allerede i 1986 gikk de konkurs. I 1986 dør også Ragnvald Solberg. I 1995 ble bedriften solgt til Bergen Bedriftsutvikling. I 1997 gikk også dette selskapet konkurs.

Konkursboet etter Arna Busser ble i 1997 overtatt av Vest Buss, som opprettet selskapet *Arna Buss-Service AS* for å videreføre serviceavdeling og ettermarked for tidligere Arna-kunder, men videreførte ikke karosseriproduksjonen. I 1999 ble Arna Buss-Service innfusjonert i Oslo-selskapet *BusSupply AS*, som solgte forskjellige produkter for bussmarkedet, sånn som skiltkasser og klimaanlegg, og avdelingen i Arna kunne da også tilby det. I 2000 begynte man også å montere minibusser hos BusSupply i Arna, først og fremst med montering av seter og gulv/interiør i råbygde kassevogner, men også mer avanserte operasjoner som forlengelse av karosseriet eller innmontering av bussdører og panoramavinduer. Minibussproduksjonen ble lagt ned 1. juli 2006, da man innså at den ikke var mulig å gjøre lønnsom.

I dag er det fortsatt bussrelatert aktivitet i avdelingen i Arna med vedlikehold og ettermarked for Iveco Bus i bergensområdet, blant annet i forbindelse med flere bussanbud for Skyss.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Rutebilhistorisk Forening: Arna Busser AS
* Norsk Designråd: Merket for god design 1996, Arna Comet 330/350 – tur-/langrutebuss
Romedal ungdomsskole

**Romedal ungdomsskole** var en ungdomsskole som ligger i Romedal i Stange kommune i Innlandet. Skolen hadde ca. 230 elever, fordelt på 9 klasser.                Det var ca. 35 ansatte mens skolen var i drift.

Romedal ungdomsskole ble bygget i 1964 å var i drift fram til sommerferien 2024 etter at ny ungdomsskole på Stange sto ferdig til skolestart 2024.

I 2024 ble det vedtatt å samlokalisere Solvin skole og Breidablikk skole på gamle Romedalskole. Rehabiliteringen av bygget er anslått å være ferdig til skolestart i 2027.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Romedal ungdomsskole
Apeland

**Apeland AS** er et norsk rådgivningsselskap innen kommunikasjon og omdømmebygging, etablert i 1988 av Ole Christian Apeland. Selskapet har kontorer i Schweigaards gate 15 i Oslo. Selskapet representerte fra 2003 til 2021 amerikanske Reputation Institute i Norge, med måleverktøy RepTrak, og offentliggjorde årlig en rangering av omdømmet til de mest synlige norske virksomhetene.  I 2021 lanserte Apeland en egen omdømmeundersøkelse, Traction.  Selskapet er også en av partnerne som finansierer forskningssenteret BI Senter for virksomhetskommunikasjon, etablert i 2008.

## Priser og utmerkelser
Kommunikasjonsbyrået Apeland fikk i 2007 den første æresprisen i konkurransen «Gullkorn», som bransjeforeningen KOMM - Sertifiserte kommunikasjonsbyråer (tidl. Norske Informasjonsrådgivere) står bak. I Gullkorn 2010 vant Apeland diplom for «Utvikling av RepTrak Offentlig» i samarbeid med Opinion og Reputation Institute.
Ole Christian Apeland, administrerende direktør i selskapet, mottok Gullkorns hederspris i 2012. Under Gullkorn 2013 vant selskapet prisene for «Årets kampanje» og «Årets Gullkorn». I 2015 fikk Apeland sølv i ANFO, kategori SMART og vant Gullkorn for «Årets kommersielle markedskommunikasjon». Fra 1988 til 2016 holdt Apeland til på Høvik i Bærum, og ble våren 2008 kåret til «Årets bedrift i Bærum i 2007».

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Camilla Herrem

**Camilla Herrem** (født 1986) er en norsk håndballspiller som spiller for Sola Håndball. Fra 2006 til 2024 spilte hun 332 kamper og scoret 951 mål på det norske landslaget i håndball. Hun har deltatt i 20 internasjonale mesterskap og har fire ganger vært på «All Star Team» i internasjonale mesterskap. Med sine elleve gull, tre sølv og tre bronse fra internasjonale mesterskap er hun nest mestvinnende håndballspiller.

## Biografi
Hun kommer fra Sola, og gikk på Sola ungdomsskole. Etter ungdomsskolen, gikk hun på toppidrettslinjen til St. Svithun videregående skole. Herrem fikk sin landslagsdebut bare 19 år gammel, 5. april 2006 mot Sverige og scoret tre mål. Hun var nære på å komme med i både VM-troppen 2007 og OL-troppen i 2008, men ble ikke tatt ut. EM i Makedonia i desember ble dermed hennes store mål for sesongen 2008.  Hun har deltatt i 20 internasjonale mesterskap. Hun har fire ganger vært på «All Star Team» i internasjonale mesterskap, i 2009, 2016, 2019 og 2020. Med sine 11 gull, tre sølv og tre bronse fra internasjonale mesterskap er hun nest mestvinnende kvinnelige håndballspiller. Hun er nest mestscorende på det norske landslaget med sine 951 mål, bare Kjersti Grini har scoret flere. Etter EM-gullet i desember 2024 sa hun i intervju rett etter kampen at hun ga seg med landslagsspill.

Herrem har tidligere spilt for Sola, Byåsen, HCM Baia Mare, Team Tvis Holstebro og ŽRK Vardar. Hun er gift med håndballspilleren Steffen Stegavik.

I 2020 utga hun biografien *Camilla uten filter* (Kagge forlag) i samarbeid med Geir Svardal. Der forteller hun om oppturer og nedturer, både på håndballbanen, og i privatlivet.

## Meritter
### Landslag
* EM 2024 – Gull
* OL 2024 – Gull
* VM 2023 – Sølv
* VM 2021 – Gull 
* OL 2020 – Bronse
* EM 2020 – Gull
* VM 2017 – Sølv
* EM 2016 – Gull
* OL 2016 – Bronse
* VM 2015 – Gull 
* EM 2014 – Gull
* EM 2012 – Sølv
* OL 2012 – Gull
* VM 2011 – Gull
* EM 2010 – Gull
* VM 2009 – Bronse
* EM 2008 – Gull

### Individuelt
* Beste venstreving på Allstarlaget i VM 2009
* Beste venstreving på Allstarlaget i den rumenske cupen
* Beste venstreving på Allstarlaget i EM 2016
* Beste venstreving på Allstarlaget i VM 2019
* Beste venstreving på Allstarlaget i EM 2020

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Kabushiki kaisha

**Kabushiki kaisha** er japansk () og betyr ordrett *aksjeselskap*. Det forkortes *K. K.*, og er en foretaksform som reguleres av japansk lov.

På japansk kan «kabushiki kaisha» brukes både som prefiks (eks. 株式会社電通 Kabushiki kaisha Dentsū) og som suffiks (eks. トヨタ自動車株式会社 Toyota Jidōsha Kabushiki kaisha). Det er ofte forkortet som «(株)», som er det første tegnet.

## Eksterne lenker
*
Reisesjekk

En **reisesjekk** er en ferdigutfylt pengeanvisning påført et fast beløp på en utenlandsk valuta. Sjekken kan kjøpes i en bank i hjemlandet og veksles inn i en bank eller på et vekslingskontor i ankomstlandet. Ved kjøp må kjøperen påføre hver enkelt sjekk en signatur under påsyn av utsteder. Innehaveren påfører igjen signatur ved bruk av hver enkelt sjekk under påsyn av mottakeren. Sjekkene var tidligere et hyppig brukt betalingsmiddel av reisende som ville unngå å ta med store beløp i kontanter til utlandet. Ved tap av reisesjekkene kan beløpet refunderes ved å fremvise kjøpskvitteringen, noe som forsikrer innehaveren om at ingen andre løser inn sjekken.

De første reisesjekkene ble utstedt 1. januar 1772 av London Credit Exchange Company og var gangbare i ni europeiske byer. American Express videreutviklet systemet i 1891 og selskapet har siden vært den største utstederen av reisesjekker. I Norge begynte banker å selge norske reisesjekker i 1977. Disse sjekkene var pålydende 500 kroner og kunne benyttes i Vest-Europa og et fåtall andre land. 

I perioden mellom 1950 og 1990 var reisesjekker en av de viktigste betalingsformene for turister på utenlandsreise som ville unngå risikoen ved å bære på seg store kontantbeløp. Fra 1990-tallet og utover har bruken av reisesjekker minsket betydelig ettersom debet- og kredittkort har blitt ansett som en mer praktisk måte å betale på i utlandet. Som følge av dette har det også blitt færre forretninger som aksepterer reisesjekker som betalingsmiddel. I 2005 introduserte American Express reisesjekker som oppladdbare betalingskort som i større grad også kan brukes i forretninger og pengeautomater.

De største internasjonale utstederne av reisesjekker er American Express, MasterCard, Thomas Cook og Visa. I Norge er Forex den største aktøren som fortsatt tilbyr kjøp og salg av reisesjekker. DNB avviklet salget av reisesjekker i mars 2006. All kjøp og bruk av reisesjekker skal i Norge rapporteres til myndighetene. 

## Se også
*Eurosjekk

## Referanser
Sølvmunn

***Sølvmunn*** er en norsk drama- og familiefilm fra 1981 regissert av Per Blom. Filmen handler om en liten gutt med kallenavnet Sølvmunn som blir værende igjen hos sin far når moren reiser. Mye av filmen sees ut ifra barnets perspektiv. Hovedrollene spilles av Tobias Asphaug og Jon Skolmen.

## Handling
Filmen handler om ni år gamle Fredrik som ble igjen hos pappa da mamma dro. Far og sønn holder sammen i tykt og tynt, men problemer oppstår da Fredriks far treffer Tove.

Filmen gjengir hvorledes Fredrik, med tilnavnet «Sølvmunn», opplever sin egen og de voksnes verden.

## Om filmen
Filmarkivet beskriver filmen som en gjennomført barneskildring om det å vokse opp som skilsmissebarn – og problemene som oppstår da far finner en ny kjæreste.

*Sølvmunn* fikk blandet mottakelse av Arbeiderbladets anmelder Bjørn Granum da den kom, og han skrev blant annet: «Vi kan glede oss over enda en fint gjennomført barneskildring i Norsk film, etter *[[Løperjenten]]*, *[[Liten Ida]]* og *[[Zeppelin (1981)|Zeppelin]]*». Men han skriver også at: «De første tre kvarterene av filmen er rent dill-dall, slapt skrevet og spilt, og likegyldig regissert. Filmen tar ikke av før konflikten mellom barnet og de voksne tilspisser seg for alvor». Dagbladets Thor Ellingsen var mer positiv i sin omtale og skrev blant annet: «*Sølvmunn* er et proft og polert arbeid – uten å være glatt».

## I rollene

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Redwoodslekten

**Redwoodslekten** (latin: *Sequoia*), ofte bare kalt  **Sequoia**, er en slekt av meget høye bartrær innenfor sypressfamilien, med tilholdssted i California i USA. Artene er også plantet i hager og parker.

Den eneste kjente gjenlevende arten er kjempetreet **[[kystsequoia]]** *(Sequoia sempervirens)*, som kan bli drøye 115 meter høyt.

## Eksterne lenker
*
KOMM

**KOMM**, opprettet i 1990 som **Norske informasjonsrådgivere** (**NIR**), var en bransjeorganisasjon for kommunikasjonsbyråer.
 
KOMM var tilsluttet International Communications Consultancy Organisation – ICCO.
 
KOMMs medlemsbedrifter var Veritas-sertifiserte og medlemmer av arbeidsgiverorganisasjonen  Abelia, der også organisasjonens sekretariat var etablert.

I 2019 besluttet KOMMs styre å legge ned virksomheten.

## Referanser
Kjempesequoiaslekten

**Kjempesequoiaslekten** eller **mammuttreslekten** (latin: *Sequoiadendron*) er en slekt innenfor sypressfamilien. Den eneste kjente, nålevende arten er **[[mammuttre]]et** (*Sequoiadendron giganteum*). Dette treet kan bli over 80 m høyt, og i sjeldne tilfelle opp til maksimalt 95 meter med stammetverrmål på åtte til ti meter.

To arter av slekten er kjent:
* *[[Sequoiadendron giganteum]]*, den nålevende arten (mammutret) som har naturlig utbredelse i Sierra Nevada i California
* † *[[Sequoiadendron chaneyi]]*, utdødd, stamfaren til mammuttreet, fossiler finnes i hovedsak fra Nevada fra Colorado-platået fram til sen miocen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Abu Dhabi (by)

**Abu Dhabi** (arabisk **أبوظبي**) er hovedstad i De forente arabiske emirater og i emiratet Abu Dhabi. Selve byen har om lag 1,5 millioner innbyggere (2014), og er den neste største byen i Emiratene. Den er senteret for oljeindustrien i landet, og en av verdens rikeste byer med en kanalisert inntekt fra verdiskaping på mer enn US$ 60 milliarder.

Byen Abu Dhabi ligger ytterst på en T-formet øy. Mellom øya og fastlandet går det flere bruer, en av dem er Sheikh Zayed-brua.

Abu Dhabi internasjonale lufthavn ligger innenfor halvøya mot byen As Shahamah, og har mindre trafikk enn lufthavnen i naboemiratet Dubai. Det er under utvikling store byprosjekter i Abu Dhabi, blant annet byggingen av et Guggenheim-museum.

## Sport
ADCC Submission Wrestling World Championship holdes annethvert år i Abu Dhabi, sist i 2007. Det er også tidligere avholdt mesterskap i båtrace, og en rekke andre større sports- og kulturarrangementer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Li Ning

**Li Ning** (født 1963) er en kinesisk turner og forretningsmann.

Han er født i en zhuang-familie i Liuzhou i den autonome regionen Guangxi, og er utdannet Bachelor of Laws and EMBA (Executive MBA) fra Pekinguniversitetet.

Li er kjent for sine 6 medaljer under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Han vant 3 gullmedaljer (frittstående, bøylehest og ringer), 2 sølvmedaljer (hopp og lagkonkurranse) og en bronsemedalje (individuell mangekamp). I 1982, under det sjette World Cup i turn, vant han 5 av 6 apparater (alle utenom skranke), samt gull sammenlagt, noe som har gitt ham tilnavnet «Prince of gymnastics».

Li la opp som turner i 1988, og i 1990 grunnla han selskapet Li-Ning Company, som produserer og selger sko og treningstøy. Li er fortsatt styreformann i selskapet.

Li fikk plass på International Gymnastics Hall of Fame i 2000, som første kinesiske turner.

Under Sommer-OL 2008 hadde Li Ning æren av å tenne Den olympiske ild under åpningsseremonien, ved å bli heist opp i lufta med kabler og «løpe» i lufta rundt stadionet.

## OL-medaljer
*  1984  Los Angeles -  **Gull** i turn, frittstående menn  1984
*  1984  Los Angeles -  **Gull** i turn, bøylehest menn  1984
*  1984  Los Angeles -  **Gull** i turn, ringer menn  1984
*  1984  Los Angeles -  Sølv i turn, hopp menn  1984
*  1984  Los Angeles -  Sølv i turn, mangekamp lag menn  1984
*  1984  Los Angeles -  Sølv i turn, mangekamp  menn  1984

## Se også
* Liste over personer som har tent den olympiske ild

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi hos Li-Ning Company
* Liste over konkurranseresultater på Gymn-Forum.net
* Li Ning: China's legendary gymnast has combined sporting agility with commercial muscle
Aschwin Wildeboer

**Aschwin Wildeboer Faber** (født 14. februar 1986 i Sabadell i Catalonia i Spania) er en spansk svømmer av nederlandsk avstamning. Wildeboers foreldre, begge født og oppvokst i Nederland, flyttet til Spania i 1978 og slo seg ned i Sabadell, hvor hans far Paulus Wildeboer ble trener for den lokale svømmeklubben *Club Natació Sabadell*.

Både Aschwin, som spesialiserer seg på rygg, og hans eldre bror Olaf Wildeboer, som er fristilsvømmer, vokste opp her. Begge representerte Spania under sommer-OL i 2004, hvor den yngste broren røk ut i kvalifiseringsheatene for 100 m og 200 m rygg for menn. Olaf bestemte seg for å svømme for Nederland våren 2006, og representerte sitt andre land for første gang under EM i svømming 2006 i Budapest i Ungarn. Aschwin på sin side svømte for Spania.

Aschwin Wildeboer deltok i De olympiske sommerleker 2008 i Beijing. Han tok seg til finalen i 100 m rygg og endte på syvendeplass, av åtte finalister.

Under kortbane-EM i svømming 2008 tok han bl.a. gull på 200 m rygg for menn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Samveldelekene 2010

**Samveldelekene 2010** var en multisportkonkurranse som ble avholdt i Delhi i India i perioden 3.–14. oktober 2010 i tråd med tradisjonen med Samveldelekene.

Dehli ble valgt som arrangør av lekene under Commonwealth Games Federations generalforsamling på Jamaica 14. november 2003. Delhi vant avstemningen med 46 stemmer mot den canadiske byen Hamiltons 22 stemmer.

## Medaljer

## Deltakende nasjoner

71 nasjoner, territorier og lag deltok i Samveldelekene 2010.

* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  **(Vert)**
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Idretter
Samveldelekene 2010 inkluderte 17 idretter, hvorav 14 var individuelle og tre var lagidretter. Det var totalt 272&nbsp;øvelser ved lekene.

* Badminton
* Boksing
* Bordtennis
* Bowls
* Bryting
* Bueskyting
* Friidrett
* Gymnastikk
** Turn
** Rytmisk gymnastikk
* Landhockey
* Nettball
* Sjumannsrugby
* Skyting
* Squash
* Svømmesport
** Stuping
** Svømming
** Synkronsvømming 
* Sykling 
**  Landevei
**  Bane
* Tennis
* Vektløfting

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lurö skjærgård

**Lurö skjærgård** er den største innsjøskjærgården i Europa. Den ligger midt i Vänern og strekker seg mer enn 10 km, fra Värmlandsnäs i nord til øya Lurö i sør.

Skjærgårdsområdet har et sammenlagt areal på om lag 600 hektar og det finnes om lag 250 øyer. 

Skjærgården, som iblant blir kalt *Eskilsäters skärgård*, tilhører Eskilsäters forsamling samt Säffle kommune.

Lurö skjærgård er et naturreservat og hekkeplass for fugler. Av den grunn er det forbudt å gå i land på en del øyer fra 1. april til 31. juli, noe som er merket med skilter på de angjeldende øyene.

Den eneste øya som er bebodd året rundt er Lurö, hvor det bor en familie. Det finnes dessuten flere privateide hus som tjener som hytter om sommeren. På gården Stenstaka på Lurö, som er bebodd hele året, finnes herberget Luringen og fra og med sommeren 2007 også en restaurant.

Det finnes imidlertid flere øyer i skjærgården som har vært bebodd tidligere. På 1800-tallet var skutetrafikken stor på Vänern. På Norra Hökön finnes det rester av en kro som var i bruk på den tiden da skutene måtte stanse for å vente på bedre seilvær. Her antar en at det også har vært et skipsverft.

## Referanser


## Eksterne lenker
* www.luringen.se
Zayed bin Sultan al-Nahyan

**Sheikh Zayed bin Sultan Al Nahyan** (1918–2004) var den viktigste arkitekten bak De forente arabiske emirater. Han var hersker av Abu Dhabi og president i De forente arabiske emirater i over 30 år (1971–2004).

## Minnesmerker (utvalg)
Sheikh Zayed-broen er oppkalt etter ham.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Paul Olai-Olssen

**Paul Olai-Olssen** (født 4. september 1967) er en norsk fotograf, forfatter, programleder og fagforeningsleder.

Han er oppvokst på Kolbotn i Nordre Follo kommune, studerte fotografi i to år på yrkesskolen og jobbet i en periode som reklamefotograf. Olai-Olssen reiser primært alene og står selv for fotograferingen.
Etter sykkelturneer med inspirasjonsforedraget «Pauls Planet», primært i Folkehøgskolene, begynte Paul Olai-Olssen som sykkelbud i Foodora i 2016. Tre år senere var han som nestleder i Foodoraklubben en drivende kraft i #rosastreiken, som resulterte i plattformøkonomiens første tariffavtale mellom foodora og Norsk Transportarbeiderforbund (nå Fellesforbundet). Fremdeles virksom som sykkelbud og tillitsvalgt i foodoraklubben, ble han etter streiken ansatt som organisasjonsarbeider i Oslo Transportarbeiderforening.

## Utgivelser
* 1996: *En sykkelodyssé* (Schibsted). ISBN 8251616271
* 2001: *Paul padler Europa* (Orion)
* 2008: *Med tog sykkel og kajakk* (Gyldendal)

## Reisedokumentarer
* 1999–2000: Paul padler Europa (8 prg. TV2)
* 2005: Paul padler Latin-Amerika (8 prg. TV2 - Gullrutenominasjon for beste programleder)
* 2008: Pauls Planet i Balkan og Egypt (4 prg. TV2)
* 2010: Paul i Vesterled (14 episoder, web / TV8)
* 2012: Tour Boreal (12+ episoder, web / TV8 / TV Nord)
* 2014: Paul padler Nabolaget (13 episoder, web / TV8)

## Referanser
Orkdalsveien

**Orkdalsveien** finnes flere steder:

* Orkdalsveien (Orkland), en veistrekning mellom Orkanger og Svorkmo. Mellom Fannrem og Svorkmo er den en del av Fylkesvei 65.
* Orkdalsveien (Rennebu), del av Fylkesvei 700 fra Europavei 6 i Berkåk.
Yas

**Yas** (arabisk: جزيرة ياس) er  en kunstig øy i Abu Dhabi i De forente arabiske emirater, oppkalt etter den arabiske stammen Bani Yas-stammen. Yas inngår i et antall øyer i utkanten av Abu Dhabi som tidigere var øde og som nå bygges på i stor skala. Øya er blitt skapt gjennom omfattende landgjenvinning. Den dekker et totalt landareal på 25 km2. Det er en fritidsøy og et av de største turismeprosjektene i Abu Dhabi.

Yasøya huser Yas Marina Circuit, en motorsportbane som har vært vertskap for Formel 1s Abu Dhabis Grand Prix siden 2009. Det er også lokaliseringen til den innendørs temapark Ferrari World, som inneholder rutsjebanen Formula Rossa, en gang så raskeste berg-og-dal-banen i verden. I tillegg inneholder området Warner Brothers Enterntainment Park, et badeland, konsepthotell, boliger, parker og golfbaner og annet.

Yas Island ble kåret til verdens ledende turismeprosjekt under World Travel Awards i november 2009.

## Utvikling
Utviklingen av den kunstige øya begynte i 2006 med mål om å gjøre øya til et flerbruks fritids-, shopping- og underholdningssenter. Investeringen var planlagt som et flertrinnsprosjekt som skulle utfolde seg i faser fram til 2018, med prosjektets interessenter som så for seg muligheten for å utvide utviklingen ved å legge til nye arenaer og oppgradere eksisterende fasiliteter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Offisielt nettsted
Is-slottet (film)

***Is-slottet*** er en norsk dramafilm fra 1987 regissert av Per Blom. Hovedrollene spilles av Line Storesund, Hilde Nyeggen Martinsen, Merete Moen, Vidar Sandem og Sigrid Huun. Filmen er en beretning om våknede følelser. Om barn på terskelen til de voksnes verden. Filmen er basert på Tarjei Vesaas kjente roman, *[[Is-slottet]]*, fra 1963. Filmen regnes idag som en av de store klassikerne fra 80-tallet og er vist på NRK en rekke ganger, sist i 2010.

## Handling
Filmen handler i hovedsak om to 11-årige jenter, Siss (Line Storesund) og Unn (Hilde Nyeggen Martinsen). Det begynner en ny jente i klassen til Siss. Det er Unn, som bor hos sin moster (Merete Moen) siden foreldrene hennes er borte. De to jentene føler et udefinert behov for hverandre, en stillfarende lengsel etter ømhet og varme. En kveld Siss er på besøk hos Unn, sitter de to jentene inne på Unns rom bak en låst dør, der kler de seg nakne for hverandre. De kastes inn i en sterk følelseskonfrontasjon og dagen etter klarer ikke Unn å møte Siss. På vei til skolen begir hun seg alene inn i det kalde, ensomme landskapet i den gjenfrosne fossen hvor hun til slutt forsvinner. Det går letemannskap ute til langt på natt for å lete etter Unn og tilslutt må letemannskapet gå til moster og fortelle at de ikke finner Unn. Dette går sterkt inn på Siss og hun er i ferd med å bukke under i isolasjon og desperasjon. Hun lukker seg inni seg selv og vil ikke leke med de andre på skolen. Hun blir bare stående for seg selv i skolegården. En dag går Siss til moster og får høre at moster har avfunnet seg med at Unn er borte og ikke lever mer. Moster har pakket sammen og er på flyttefot. Våren kommer og isen smelter i det store islandskapet. Siss er ute ved fossen og der finner hun Unn nedfrosset nede i isen. Det ender med at Siss får hjelp til å finne seg selv igjen, hun åpner seg igjen og blir på den måten berget.

## I rollene
*Line Storesund – Siss
*Hilde Nyeggen Martinsen – Unn
*Jan Hoel – ung Mann
*Sigrid Huun – moren til Siss
*Urda Brattrud Larsen – Bente
*Charlotte Lundestad – den nye jenta
*Merete Moen – moster
*Knut Ørvig – en eldre mann
*Vidar Sandem – faren til Siss
*Gunnar Svensrud – lærer
*Andreas Roald – elev

## Om filmen
*Is-slottet* fikk terningkast 3 hos Dagbladet. Regissør Blom fikk følgende karakteristikk av Aftenpostens anmelder i 1987: «I denne kjappe yappetid er Per Blom merkverdig. Han lager innadvendte filmer om mennesker som ikke riktig får det til, fyller dem med livsalvor og en mollpreget drøm om forløsning...».

Filmen ble vist på flere utenlandske filmfestivaler rundt om i verden, blant annet Filmfestivalen i Cannes, Filmfestivalen i Berlin og Chicago International Film Festival.

## Annet
Per Blom ble i 1988 tildelt en pris for filmen ved Flanders International Film Festival.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kirken på Kapitelberget

**Kirken på Kapitelberget** er en kirke fra middelalderen ved Bratsberg gård ved Skien i Telemark. 

Kirken ble oppført som privat kapell til Bratsberg gård tidlig på 1100-tallet. Kirken er en kryptkirke; en kirketype som det bare finnes fire av i Norge fra middelalderen (de tre andre er Stavanger domkirke, Munkeliv klosterkirke og kirkeruinen i Søndre gate 4 i Trondheim). I tillegg har det vært mindre kryptlignende kjellere i Hedrum kirke og i Voss kirke, som begge var Mikaelskirker. 

Kirken ble antakelig viet til erkeengelen Mikael. Kirker viet til Mikael ligger ofte på fjell, likeså kirker med krypt slik som Kapitelberget. Militære ledere brukte Mikael som beskytter for å markere at de hadde retten på sin side. Mikael var også riddernes og soldatenes beskytter.

Man vet ikke når kirken gikk ut av bruk, men i 1576 omtaler Peder Claussøn Friis den som en ruin. Den kan ha blitt ødelagt da Bratsberg gård brant i 1156. Ruinen ble
gjenoppdaget i 1783, men den ble først utgravd i 1901. Så ble den stående og forfalle fram til 1928, da Gerhard Fischer tok til med restaurering og konservering. Arbeidet ble fullført i 1933. Murene har så blitt utbedret flere ganger, bl.a i 1952, 1968, 1982–1984, 1999 og 2003–2006.

## Referanser

## Litteratur
*Terje Christiansen: *Gjerpen bygds historie. Bygdebok.* Bind I, Skien 1971, side 216-220 (med rekonstruksjonstegning) og flere sider

## Eksterne lenker
* Porsgrunn folkebibliotek: Kirken på Kapitelberget 
* 
* Kryptkirken på kapitelberget  Telemark fylkeskommune
Sjukehusveien

**Sjukehusveien** finnes flere steder:

* Sjukehusveien (Orkland)
* Sjukehusveien (Eigersund)
* Sjukehusveien (Tynset)
* Sjukehusvegen (Voss)
* Sjukehusvegen (Stord)
* Sjukehusvegen (Kvinnherad) – Valen
* Sjukehusvegen (Lærdal)
* Sjukehusvegen (Eid) – Nordfjordeid
* Sjukehusvegen (Odda)
* Sjukehusvegen (Volda)

Videre finnes **Sykehusveien**:

* Sykehusveien (Bærum) – Gjettum
* Sykehusveien (Tromsø)
* Sykehusveien (Asker)
* Sykehusveien (Nordkapp) – Honningsvåg
* Sykehusveien (Tinn) – Rjukan
* Sykehusveien (Narvik)
* Sykehusveien (Hammerfest)
* Sykehusveien (Holmestrand)
* Sykehusveien (Notodden)
* Sykehusveien (Fauske)
* Sykehusveien (Lørenskog) – Nordbyhagen
* Sykehusveien (Arendal)
* Sykehusvegen (Løten) 
* Sykehusvegen (Sør-Odal) – Skarnes
* Sykehusvegen (Gamvik)
* Sykehusvegen (Porsgrunn)
Laukhellaveien

**Laukhellaveien**(sic) (1-329, 2-330) er en gate på Silsand i Senja kommune. Veien begynner i brukrysset på Silsand, går sørover gjennom hele tettstedet, og deretter vestover gjennom bygda Laukhella fram til veikrysset i Islandsbotn. Laukhellaveien er 3,5&nbsp;km lang og dermed Silsands lengste gate.

Hele strekningen er en del av fylkesvei 86, og er hovedveien gjennom Silsand. Det er bredt fortau langs høyre side hele veien fra Silsand sentrum til Silsand sør veikryss (Trollveien). Fartsgrensen er 50&nbsp;km/t fram til Silsand sør og 60&nbsp;km/t videre mot Islandsbotn.

## Viktige adresser og tilstøtende gater

*  Gisundbrua
*  Vikaveien
* Stallbakken
* Nr. 2 Senjastua (veikro/restaurant)
* Nr. 3 Forretningsgård. (Tidligere lokaler for Senja blomster)
* (Nr. 5 Adventkirken har nå fått adressen endret til Rogneveien 1)
* Rogneveien
* Fergeveien
* Nr. 21 Silsand Auto
* Naustveien
* Gangvei til Anton Silsands vei
* Gammelveien
* Harald Silsands vei
* Nr. 96 Rydning bilteam Silsand (Shell)
* Trollveien
* Nr. 106 Troms Kraft
* Nr. 177 Laukhella kapell
* Nr. 314 Berglunds bilelektro
* Nr. 316-318 Senja Elementer
* Nr. 330 SL Installasjon
* Tortenlia
*   Islandsbotn

## Referanser
Homo georgicus

**Homo georgicus** er navnet på en homonid som ble foreslått i 2002 for å beskrive fossile funn av skaller og kjever i Dmanisi, Georgia i 1999 og 2001. Den utdødde hominiden synes å være en mellomting mellom Homo habilis og Homo erectus. Delene av et skjelett ble oppdaget i 2001. Fossilene er rundt 1.8 millioner år gamle. Levningene ble først oppdaget i 1991 av den georgiske vitenskapsmannen *David Lordkipanidze*, sammen med et internasjonalt team av utgravere. Redskaper og dyrebein ble funnet sammen med levningene.

I begynnelsen trodde vitenskapsmenn at levningene tilhørte Homo ergaster, men forskjellene i størrelse fikk dem til å konkludere med at det dreide seg om en hittil ukjent art, som betraktes som en etterkommer av Homo habilis og forgjengeren til den asiatiske Homo erectus.

Med et hjernevolum på omkring 600 cm³, ble kraniet D2700 datert til å være 1.8 millioner år gammelt. Kraniet var det minste som hittil var oppdaget utenfor Afrika, og med et  hjernevolum som bare var halvparten så stort som moderne Homo sapiens ble det oppfattet som det minste inntil oppdagelsen av Homo floresiensis på øyen Flores.

Funnene viser en sterk kjønnsdimorfisme, der menn er betydelig større enn kvinner. Dette primitive trekket er mindre fremtredende i de europeiske menneskene Homo antecessor, Homo heidelbergensis og Homo neanderthalensis.

På grunn av hominidens dverg-morfologi, er dens rolle i menneskets utvikling ennå ikke avgjort. Det debatteres blant annet hvorvidt disse hominidene hadde en relativt høy intelligens på tross av sitt lille hjernevolum. Homo georgicus kan ha vært de første hominider som bosatte seg i Europa, rundt 800,000 år før Homo erectus.

Senere ble fire skjeletter funnet. Hjernen og den øvre delen av kroppen var mindre utviklet enn ryggen og de nedre lemmene, noe som sørget for en høy grad av mobilitet. Enkelte forskere betrakter Homo georgicus som en mellomtilstand mellom Australopithecus og Homo erectus.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Ŕ

**Ŕ** eller **ŕ** (*[[R]]* med akutt aksent) anses ikke for å være en egen bokstav; det vil si at den ikke opptrer i noe språks alfabet, den er bare en annen utgave av *r*. Visse sør-slaviske språk, deriblant slovakisk har stavelsesbærende *r*, på slovakisk, kan denne opptre i to former: kort og lang. Kort stavelsesbærende *r* skrives «r», mens en lang stavelsesbærende *r* skrives «ŕ». (Med lydskrift skrives en stavelsesbærende *r* som /r̩/). 

I baskisk skrift, brukes *ŕ* noen ganger istedenfor *rr* (dobbel *r*), i midten av et ord. Baskisk skiller mellom to typer «*r*»: /r/ (såkalt «rulle-r» som skrives *r* i begynnelsen og slutten av et ord, og *rr* eller *ŕ*, hvis den opptrer i midten av et ord) og /ɾ/ (eller «flapp» som kun kan opptre i midten av et ord, og skrives som *r*).
Mompati Merafhe

**Mompati Sebogodi Merafhe** (født 6. juni 1936 i Serowe, død 7. januar 2015 i Gaborone) var Botswanas visepresident fra 2008 til 2012. Han var tidligere generalløytnant, og var Botswanas utenriksminister fra 1994 til 2008.

Etter en karriere i militæret gikk han inn i politikken i 1989. Han ble valgt til Botswanas demokratiske partis sentralkomité i 1991. Merafhe var medlem av parlamentet for distriktet Mahalapye West siden valget i 1994. Han ble valgt inn for tredje gang i 2004, da han fikk 5&nbsp;429&nbsp;stemmer mot Botswanas nasjonale fronts kandidat Abigail Mogalakwes 1&nbsp;664&nbsp;stemmer, og Botswanas kongresspartis Thomas Ookeditses 975&nbsp;stemmer. I tillegg til å være utenriksminister var han minister for presidentsaker og offentlig administrasjon (*Minister of Presidential Affairs and Public Administration*).

Da Ian Khama overtok som president 1. april 2008 utnevnte han Merafhe til visepresident. Merafhe ble godkjent av parlamentet samme dag, med 48&nbsp;av 56&nbsp;stemmer for, og ingen imot, og han ble tatt i ed umiddelbart. Samme dag fortalte Khama BDP at han ikke planla at Merafhe skulle ta over som president etter ham, men at han etter hvert ville bytte ham ut med en annen visepresident, som ville ta over for Khama i 2018.

Merafhe var en av de første afrikanske statsledere som kritiserte Zimbabwes president Robert Mugabe for presidentvalget i 2008.

## Referanser
Theodor Richard Reppen

**Theodor Peter Richard Carlson Reppen** (født 19. april 1863 i Konstantinopel, død 23. juli 1931 i Bulgaria) var en norsk forretningsmann og diplomat som virket i Konstantinopel i Det osmanske rike.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Theodor Richard Reppen var sønn av Carl Johan Reppen (1823–1904) fra Mandal og Marigne Spadaro fra Bulgaria. Farens familie kom fra gården Reppen i Sogndal.

Reppen fikk sin utdannelse ved tyske og amerikanske skoler i Konstantinopel der faren var skipsmegler. Han tok deretter handelsutdannelse i England. 

### Karriere
Reppen jobbet fra 1881 i farens meglerforretning C.J. Reppen & Co., fra 1891 som eneinnehaver. Han var fra 1889 også havnekaptein ved det svensk-norske generalkonsulat samme sted, fra 1901 også for Belgia. Fra 1903 ble Reppen medinnehaver i firmaet Theo. Reppen, eneinnehaver fra 1906 til 1917. Han var ulønnet norsk generalkonsul for det europeiske og asiatiske Tyrkia fra 1905 til 1917, og fra 1922 til sin død i 1931. 

Han døde i en flystyrt i Bulgaria i 1931, på vei fra Konstantiopel til Berlin der han skulle treffe familien før videre reise til Oslo. De siste årene var han med på planleggingen av Den norske Levantlinje.

### Familie
På besøk i faderlandet fikk Theodor sin førstefødte sønn Edward Johan Waldemar Reppen (født 1886) med Ingrid Pedersdatter Walaker (1862–1948) som i 1889 utvandret til Amerika.

Reppen ble i 1891 gift med Sofie Regine Johansen (1863–1940) fra Kristiansand. Deres sønn Frithjof Hjalmar Reppen (1893–1945) ble en kjent arkitekt og overtok farens firma i 1931, men endte livet i tyske fangeleirer  under en fangemarsj.

## Utmerkelser
*  ridder av første klasse av St. Olavs orden for embetsfortjeneste, tildelt ham av Haakon VII den 13. oktober 1906.
*  Sankt Aleksanders orden fra Bulgaria
*  Andre klasse, tilsvarende kommandør med stjerne, av Mecidi-ordenen fra Tyrkia
*  Osmanieordenen av 3. klasse fra Tyrkia
*  Liakatmedaljen i gull fra Tyrkia

## Referanser
I (med og uten prikk)

**I**, **ı** og **İ**, **i** (stor og liten *[[I]]* uten prikk, og stor og liten *[[I]]* med prikk) er, henholdsvis, den ellevte og tolvte bokstaven i det tyrkiske alfabetet, og brukes også i alfabetene til andre tyrikske språk, som baserer seg på det tyrkiske.

**İ** og **i** (begge med prikk), representerer den samme lyden som *i* gjør på norsk. 
**I** og **ı** (begge uten prikk), representerer lyden //. Denne lyden er beskrevet som «en urundet norsk *o* […], altså som en *i* som artikuleres svært langt tilbake i munnen.»

Forholdet mellom *i* og *ı* er som forholdet mellom *u* og *ü* og *o* og *ö*. De to siste bokstavene ble adoptert fra tysk, mens *ı* er en tyrkisk oppfinnelse. Bokstavene *uten* prikk representerer en fremre vokal, mens bokstavene *med* prikk representerer en bakre vokal.

Den tyrkiske utgaven av *[[J]]* er den samme som i det ordinære latinske alfabetet: minuskelen har prikk, mens majuskelen ikke har det.

Det er ikke uvanlig at nye tegn legges til det latinske alfabetet (norsk har for eksempel lagt til *[[Æ]]*, *[[Ø (bokstav)|Ø]]* og *[[Å (bokstav)|Å]]*), men det som er uvanlig med disse tyrkiske bokstavene er at man ikke har lagt til en ny stor og liten bokstav i par: I stedet har man laget en ny majuskel for den allerede eksisterende minuskelen *i* (*İ*), og en ny minuskel for den allerede eksisterende majuskelen *I* (*ı*). Dette har bydd på problemer for programmerere, for eksempel skaperne av Unicode, fordi man har måttet opprette bokstavtegn som ikke hører sammen, men som utgjør et bokstavpar et annet sted i tegnsettet. Minuskel **ı** (uten prikk) har Unicode-kode U+0131, mens majuskel **İ** (med prikk) har Unicode-kode U+0130.

## Referanser
Ulrich Møller

**Ulrich Møller** (født 11. desember 1962 i Molde) er en norsk tidligere fotballspiller. Han fikk sølvmedalje med  i norgesmesterskapet 1982 og norgesmesterskapet 1989, samt gull med samme klubb i norgesmesterskapet 1994.  Han var meget lovende som ung og var en av de yngste som trente med lag i den hollandske Eredivisie (1977, 15 år gammel).  For Norges herrelandslag i fotball hadde han 2 A-kamper (1988), samt 4 G16, 5 G19, 3 M21. I toppserien spilte han 250 eliteseriekamper for klubben og scoret seks mål (1980&ndash;93) og var uttatt i forsvarsrekka på VGs Årets lag (1988).  Etter nedlegging overtok han trenervervet etter Åge Hareide (1991&ndash;93), tidvis i samarbeid med Jan Fuglset. Han mottok Romsdals Budstikkes krus flere ganger (1988&ndash;90).

## A-landskamper

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Park Tae-hwan

**Park Tae-hwan** (født 1989) er en sørkoreansk svømmer.

Under Sommer-OL 2008 vant han OL-gull på 400 m fri. Han ble dermed den første fra Sør-Korea som har vunnet en medalje under OL i svømming.

Under Sommer-OL 2012 i London vant han sølv på 200 meter fri.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Wa (folk)

**Wa** (eller **Va** eller **Parauk**; egenbetegnelse: *Ba rāog*; kinesisk: 佤族, pinyin: *Wǎzú*) er en av de 56 offentlig anerkjente folkeslag i Folkerepublikken Kina, og en av 136 folkegrupper i Burma.

Ifølge den kinesiske folketelling i 2000 er det 396&nbsp;610 wa i Kina. De lever for det meste i provinsen Yunnan sørvest i Kina, i kompakte landsbyer i fylker sør i provinsen, som Ximeng (på wa-språket: *Mēng Ka* eller *Si Moung*), Cangyuan, Menglian (*Gaeng Līam*), Gengma (*Gaeng Mīex* eller *Gaeng Māx*), Lincang (*Mēng Lām*), Shuangjiang (*Si Nblāeng* eller *Mēng Mēng*), Zhenkang og  Yongde. 

I Burma bor de for det meste langs grensen til Kina, og i staten Shan langs den burmesiske grensen mot Thailand. I Burma er det mellom 600&nbsp;000 og 1&nbsp;000&nbsp;000 av dem. Wa-folkets hovedby i Burma er Panghsang.

Fra Burma er de best kjent for sin separatistbevegelse og deres United Wa State Army (UWSA). Etter en våpenhvile med regjeringsstyrkene i 1989 nyter de utstrakt autonomi i den såkalte «Wa Special Region 2», som også går under navnet Wa-staten. UWSA er tungt involvert i illegal produksjon og smugling av narkotika til Thailand, og derfra resten av verden.

De fleste wa er animister, men buddhisme og kristendom er også utbredt.

Frem til 1970-årene var de beryktet som hodejegere, og de satte opp de dreptes hoder på pæler ved landsbyenes innganger. Den britiske kolonialmakten klarte aldri å etablere seg i wa-folkets områder. 

## Eksterne lenker
* The Va ethnic minority
* Wa by Jinnah
* Klippeveggbilder
John Klemetsen

**John**  «**Big John**» **Klemetsen** (født 19. januar 1938, død 31. oktober 2008) var en norsk musiker, bokser og boksetrener. Han var best kjent som manager for sønnen Ole «Lukkøye» Klemetsen.

Fra 1960 spilte Klemetsen i bandet *Johnny Band*, og i 1965–1966 fikk de stor suksess med sangen «Ola var fra Sandefjord».

John jobbet tett med Ole Klemetsen under hans boksekarrière, og flyttet blant annet med sønnen da han dro til USA for å bli profesjonell. John Klemetsens involvering i «Lukkøyes» karriere var til tider kontroversiell i boksemiljøet, blant annet gikk Ronald Larsen i bokseforbundet hardt ut mot John og Oles opplegg under OL i Barcelona.

Etter at sønnens boksekarrière tok slutt spilte John Klemetsen sammen med sønnene Ole og «Little John» i bandet *Team Klemetsen*.

I 2008 ble det laget en dokumentarfilm, *[[Blod & ære]]*, om samarbeidet mellom far og sønn. John Klemetsen mottok i 2008 Norges Bokseforbunds Diplom for fortjenestefullt arbeid for norsk boksing.

Klemetsen døde 31. oktober 2008 av kreft.

## Diskografi
* 1965: *Ola var fra Sandefjord* og *Melankoli* (av K. Fuchsberger-Tuss), Decca
* 1966: *Pike fortell meg et eventyr* (av Ejler Krahn og Knud Seehers tekst og melodi), *Pass godt på ditt hjerte, Margarethe* (av Melodi og tekst av Jupp Schmits og Astor), Decca

## Referanser


## Eksterne lenker
* Boksing.no Diplom for fortjenestefullt arbeid for norsk boksing
* John Klemetsen er død», Aftenposten 31. oktober 2008
Stephanie Rice

**Stephanie Rice** (født 1988) er en australsk svømmer. Hun fikk sitt store gjennombrudd under OL 2008 i Beijing, der hun vant gull på begge de individuelle medleydistansene, og i tillegg vant gull med det australske stafettlaget på 4 x 200 m fri.

Vinnertidene på 200 og 400 m medley var nye verdensrekorder, hun svømte distansene på henholdsvis 2.08,34 og 4.29,45.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Journalistakademiet

**Journalistakademiet** var en ettårig privatskole etablert i Oslo som gav utdanning i journalistikk. Skolen var eid av Norsk Presseforbund og daværende Norske Avisers Landsforbund i fellesskap, men var finansiert hovedsakelig med statsmidler. Skolen åpnet 5. september 1951 og holdt til i Klingenberggaten 8, Oslo. Restauratør og revysanger Einar Rose leide ut lokalene.

Skolens rektor var pressemannen Carl Just. På Journalistakademiet tok han opp mellom 15 og 20 studenter hvert år. Just var den eneste fast ansatte ved skolen. Storparten av foreleserne ble innleid på timebasis fra universiteter, organisasjoner og andre fagmiljøer.

Journalistakademiet ble høsten 1965 avløst av Norsk journalistskole, som de første årene holdt til i Trondheimsveien 84-86. Den gav en ettåring journalistutdanning fram til 1972, deretter ble skolen toårig. I 1974 ble den innlemmet i høyskolesystemet.

## Referanser
.416 Remington Magnum

**.416 Remington Magnum** er en patron for rifle designet av Remington Arms i 1988.

Patronen har sitt opphav i .416 Hoffman. Den ble laget for å duplisere prestasjonene til den langt eldre patronen .416 Rigby som er større og dyrere. Remington utviklet patronen ved å utvide hylsehalsen på 8&nbsp;mm Remington Magnum hylsen.

Patronen er en all-round storviltpatron og den dekker jakt fra rødrev til elefant. Patronen er langt kraftigere enn den norske lovens minstekrav til storviltjakt, og har betraktelig kraftigere rekyl enn 6,5 x 55 mm, .308 Winchester og .30-06 Springfield.

Patronen passer i standard glidekassen, noe som gjør det enklere å lage våpen for dette kaliberet. Med lette 300 grains kuler får man svært høye hastigheter og en flat kulebane på linje med en .30-06 Springfield, noe som gjør den godt egnet til lange skuddhold. 

## Se også
* Liste over patrontyper

## Referanser
Østlandsk rødkolle

**Østlandsk rødkolle** er en tradisjonell, norsk kurase.

## Kjennetegn
Som navnet tilsier er rasen kollet og rødfarget. Enkelte dyr har innslag av hvitt på hodet.  Rasen er en god melkerase.  Den skal være sterkt bygget uten å virke tung, samtidig som den er middels stor. Rasen har små klauver som gjør at den kan ta seg lett fram i terrenget. 

## Utbredelse og historie
Utgangspunktet for rasen var de gamle rasene romerikskveg og det litt mindre smålenskveget fra Østfold. Rødkollene fikk sin første statsutstilling på Momarken i 1899 og ved Lillestrøm året etter. Med det var rødkollene offentlig godkjent som rase.  Rasen fikk eneretten til avlsarbeide i Østfold og Akershus i 57  år, og var  dominerende på Østlandet fram til 1950-tallet. På slutten av 80-tallet var bestanden nede i cirka 10 dyr. Bestanden har imidlertid bygd seg opp igjen, blant annet gjennom bidrag fra den svenske søsterrasen Svensk rødkolle. Det er bevaringsbesetning for østlandsk rødkolle på Jønsberg videregående skole og Kalnes videregående skole. Det er registrert cirka 450 mordyr av rasen (2019).

## Se også
* Dølafe 
* Målselvfe
* Sidet trønder- og nordlandsfe
* Vestlandsk fjordfe
* Vestlandsk raudkolle
* Telemarksfe
* Norsk rødt fe

## Kilder
* Historikk fra Laget for Østlandsk Rødkolle
* Østlandsk rødkolle – Skog og landskap

## Eksterne lenker
* (Laget for Østlandsk rødkolle
* Om rasen på NordGen
Bridge Street undergrunnsstasjon

**Bridge Street undergrunnsstasjon** er en stasjon på Glasgows undergrunnsbane, ved Laurieston. Stasjonen ble åpna i 1896, og modernisert i 1977&ndash;1980. Stasjonen har én plattform med en linje på hver side.

Det var 470&nbsp;000&nbsp;reisende på stasjonen mellom 31. mars 2004 og 31. mars 2005.

Stasjonen ligger like øst for den nedlagte Glasgow Bridge Street jernbanestasjon.

## Referanser
Sinan

**Sinan** kan vise til:
* Sinan Pasha
* Sinan ibn Thabit ibn Qurra
* Sinan, ottomansk arkitekt
* Fylket Sinan i Kina
* Fylket Sinan i Sør-Korea
Linda Rosing

**Linda Rosing** (født 21. januar 1974 i Västerås, Sverige er en modell og deltaker i realityshowet Big Brother i 2003. Rosing er også forfatter, sanger og tidligere politiker (i Unika partiet).

## Eksterne lenker
* 
* Linda Rosing
West Street undergrunnsstasjon

**West Street undergrunnsstasjon** er en stasjon på Glasgows undergrunnsbane, ved Tradeston.

Stasjonen ligger i et isolert industriområde som oppsto etter gjenoppbygginga etter andre verdenskrig, og er derfor den minst travle stasjonen på undergrunnsbanen, med 150&nbsp;000&nbsp;reisende fra 31. mars 2004 til 31. mars 2005.

West Street var en av stasjonene med pendlerparkering, men parkeringsplassen ble stengt 16. februar 2008 på grunn av arbeider med motorveien M74. Østsiden av Shields Roads parkeringsplass er imidlertid nærmere West Street enn Shields Road.

## Referanser
Svømming under Sommer-OL 2008 – 100 meter brystsvømming menn

Øvelsen **100 meter brystsvømming menn** ved Sommer-OL 2008 fant sted fra 9. til 11. august i Beijing nasjonale vannsportsenter.

Kvalifikasjonskravene var 1.01,57 (A-krav) og 1.03,72 (B-krav).

Alexander Dale Oen tok sølvmedalje, Norges første OL-medalje i svømming.

## Oversikt
Alle tider er China Standard Time (UTC+8)

## Heatene

## Semifinaler
### Semifinale 1

### Semifinale 2

## Finalen

## Referanser


## [[Olympisk rekordhistorikk på 100 m brystsvømming|Tidligere rekorder]]
Før denne konkurransen, var eksisterende verdensrekorder og olympiske rekorder:
### Verdensrekord
* Brendan Hansen,  USA, 59,13, Irvine, California, USA, 1. august 2006 
### Olympisk rekord
* Brendan Hansen,  USA, 1.00,01, Athen, Hellas, 14. august 2004 

### Ny verdensrekord og olympisk rekord
I OL-finalen i Beijing ble det satt ny verdensrekord, som da også ble ny olympisk rekord:
* Kosuke Kitajima, , 58,91, Beijing, Kina, 11. august 2008
To levende og en død (film fra 1937)

***To levende og en død*** er et norsk kriminaldrama fra 1937 regissert av Gyda Christensen og Tancred Ibsen. Filmen handler om en postfunksjonær som blir stemplet som feig når han overlater postkontorets pengebeholdning til en bevæpnet ransmann. Hovedrollene spilles av Hans Jacob Nilsen, mens sentrale biroller spilles av Unni Torkildsen, Toralf Sandø og Lauritz Falk. Filmen bygger på Sigurd Christiansens roman av samme navn fra 1931 som ble en bestselger, oversatt til en rekke språk.

En tsjekkisk filmatisering av boka (*[[Mrtvý mezi živými]]*) kom i 1950 og en britisk i 1961. I 1966 lagde Belgia en TV-film basert på samme bok.

## Handling
Erik Berger (Hans Jacob Nilsen) arbeider som postfunksjonær i en østlandsby. Lønnen er ikke stor, men han står foran en forfremmelse til postfullmektig. En kveld trenger en maskert og bevæpnet overfallsmann seg inn på kontoret og tvinger Berger til å tømme kassen for flere tusen kroner. En av de andre funksjonærene blir slått ned under overfallet, mens en tredje dør av sjokket grunnet dårlig hjerte. Bergers handlemåte finner ingen nåde hos postsjefen som mener han har handlet i feighet. Snart vet hele byen om det som har skjedd og Berger blir fremstilt i et heller dårlig lys. Til slutt blir forholdene så umulige at Berger ikke ser andre muligheter enn å skaffe seg et nytt liv et annet sted.

Plutselig en dag blir Berger oppsøkt av ransmannen. Han har hatt dårlig samvittighet siden ranet og ønsker å melde seg til politiet. Møtet gir postfunksjonæren en overraskende mulighet til å styre de videre begivenhetene. For Berger har slett ikke glemt hva det lille lokalsamfunnet gjorde mot ham.

## Om filmen
Filmen ble godt mottatt av kritikerne, og ble en også økonomisk suksess. *To levende og en død* var den første selvstendige produksjonen fra Norsk Film A/S. Med denne filmen gjorde Tancred Ibsen seg bemerket som et dramatisk talent, og den ble innledningen til hans beste periode som filmskaper.

Filmen var med på å innlede «Norsk films gullalder» på 1930-tallet.

#### Nyinnspilling
I 2002 ble en nyinnspilling av filmen lagt på is. Innspillingen ble planlagt av investeringsselskapet Diopter AS, som tidligere hadde kjøpt Norsk Film A/S.

## I rollene

## Referanser


## Eksterne lenker
*