open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Svensk mesterskap i kastfemkamp for veteraner 2017

**Svensk mesterskap i kastfemkamp for veteraner 2017** ble arrangert 9. september 2017, i Bottnaryd i Sverige.

## Resultater menn
### M35




### M40




### M45




### M50




### M55




### M60




### M65




### M70




### M70




### M85




## Resultater kvinner
*Kommer*

## Kilder
* Resultater
Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides

***Prosopocoilus astacoides*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
En stor (hannene 25-90 millimeter), noe bred, matt rødbrun hjortebille, forkroppen gjerne noe mørkere. Hannen har lange kjever, disse er ganske rette med spredte tenner i den ytre delen, gjerne med en litt større tann omtrent i midten. Små hanner har enkle kjever som er sagtakkede i hele lengden. Hodet er litt lengre enn bredt, i pannen rundet innsvinget med et kort, bredt, todelt framspring i midten og en markert midtfure. Antennene har en tre- eller fire-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt. Dekkvingene er glatte og nokså blanke. Beina er svarte med røde lår. Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, kroppsformen bredere, tett og kraftig punktert.

## Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

## Utbredelse
Arten er vidt utbredt fra India i vest til Java i øst, nord til Mongolia.

## Systematisk inndeling
Noen av underartene blir ofte regnet som egne arter.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
***** Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
****** Stammen *[[Cladognathini]]*
******* Slekten *[[Prosopocoilus]]* Westwood, 1845
******** Underslekten *[[Metopodontus]]* Westwood in Hope, 1845
********* ***Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides*** (Hope, 1840) 
********** ***Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides astacoides*** (Hope, 1840) - India, Bangladesh, Myanmar og Thailand
********** ***Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides birmanicus*** (Gravely, 1915) - Myanmar
********** ***Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides blanchardi*** (Parry, 1873) - Mongolia, Korea, Kina, Taiwan
********** ***Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides castaneus*** Hope & Westwood, 1845 - India, Bangladesh, Myanmar og Thailand
********** ***Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides cinnamomeus*** (Guérin de Ménéville, 1843) - Java
********** ***Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides elaphus*** (Möllenkamp, 1902) - Malaysia, Nias, Sumatra
********** ***Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides fraternus*** Hope, 1845 
********** ***Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides kachninensis*** Bomans & Miyashita, 1997 
********** ***Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides karubei*** Nagai, 2000 
********** ***Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides mizunumai*** Fujita, 2010 
********** ***Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides pallidipennis*** (Hope, 1841) 
********** ***Prosopocoilus (Metopodontus) astacoides poultoni*** (Boileau, 1911) - India, Nepal, Bhutan og Thailand

## Eksterne lenker
* Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
* Bildegalleri
* 
*
De Havilland Goblin

**de Havilland Goblin**, opprinnelig **Halford H-1**, var en tidlig turbojetmotor konstruert  av Frank Halford og bygd av de Havilland. Goblin ble brukt i de Havilland Vampire, og skulle ha vært motoren for F-80 Shooting Star. Goblin ble også benyttet i Saab 21R, Fiat G. 80 og de Havilland Swallow. Konstruksjon av motoren ble utført av Frank Halford i hans konsulentfirma i London i april 1941.
Prosopocoilus (Metopodontus) downesii

***Prosopocoilus downesii*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
En stor (hannene 26-70 millimeter), noe bred, rødbrun til mørkbrun hjortebille, gjerne med en mørk stripe langs midten av pronotum og dekkvingene, dekkvingene har også gjerne svarte ytterkanter. Hannen har lange kjever, hos store hanner har disse store tenner langs nesten hele lengden. Små hanner har enkle kjever som er fint sagtakkede i hele lengden. Hodet er litt lengre enn bredt, med et mer eller mindre V-formet søkk i midten. Antennene har en tre- eller fire-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt. Dekkvingene er glatte og nokså blanke. Beina er for det meste rødlige. Hunnen er mye mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, kroppsformen bredere, hodet tett og kraftig punktert.

## Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

## Utbredelse
Arten er vidt utbredt i Afrika, mest i de vestlige og sentrale delene, men også øst til Tanzania, nord til Den sentralafrikanske republikk og sør til Kongo og Gabon.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
***** Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
****** Stammen Cladognathini
******* Slekten *[[Prosopocoilus]]* Westwood, 1845
******** Underslekten *[[Metopodontus]]* Westwood in Hope, 1845
********* ***Prosopocoilus (Metopodontus) downesii*** (Hope, 1835) 
********** ***Prosopocoilus (Metopodontus) downesii downesii*** (Hope, 1835) - Ekvatorial-Guinea, São Tomé og Principe 
********** ***Prosopocoilus (Metopodontus) downesii savagei*** (Hope, 1842) - svært vidt utbredt i tropisk Afrika, noen ganger regnet som en egen art

## Eksterne lenker
* Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
* Bildegalleri
* 
*
Josette Day

**Josette Day** (født **Josette Noëlle Andrée Claire Dagory**, 1914–1978) var en fransk skuespillerinne, hovedsakelig i filmbransjen.

Som femåring spilte hun sin første rolle i stumfilmen *Âmes d'Orient* i 1919. Hennes siste filmrolle var i *L'amour, Madame,* som ble satt opp på kinoer i 1951. Hun avsluttet da sin yrkeskarriere efter å ha giftet seg med den belgiske forretningsmannen Maurice Solvay i 1950. Hun hadde tidligere, fra 1941, vært gift med den franske forfatteren og regissøren Marcel Pagnol.

Mest kjent er hun for rollen som «Skjønnheten» i Jean Cocteaus *[[Skjønnheten og udyret (1946)|Skjønnheten og udyret]],* en filmatisering av eventyret med samme tittel.

## Filmografi
* 1919: *Âmes d'Orient*
* 1919: *La Pocharde*
* 1931: *Serments*
* 1931: *Un bouquet de flirt*
* 1931: *Trois cœurs qui s'enflamment*
* 1932: *Le Champion du régiment*
* 1932: *Léon...tout court*
* 1932: *Allô Berlin ? Ici Paris !*
* 1933: *Miss Helyett*
* 1933: *Le Coucher de la mariée*
* 1933: *C'était un musicien*
* 1933: *Les Aventures du roi Pausole* (*Die Abenteuer des Königs Pausole*, østerriksk versjon – *The Merry Monarch,* engelsk versjon)
* 1933: *Le Barbier de Séville *
* 1933: *Colomba*
* 1933: *Coralie et compagnie*
* 1934: *Antonia, romance hongroise*
* 1934: *L'Aristo*
* 1934: *Aux portes de Paris*
* 1934: *Les Filles de la concierge*
* 1934: *Mam'zelle Spahi*
* 1934: *N'aimer que toi*
* 1935: *Bibi-la-Purée*
* 1935: *Une fille à papa*
* 1935: *Jeunesse d'abord*
* 1935: *Lucrèce Borgia*
* 1935: *Son Excellence Antonin*
* 1935: *La Sonnette d'alarme*
* 1936: *[[Kvinneklubben|Club de femmes]]*
* 1936: *La Flamme*
* 1936: *[[Dagens mann (film)|L'Homme du jour]]*
* 1936: *Ménilmontant*
* 1936: *Messieurs les ronds-de-cuir*
* 1937: *Monsieur Bégonia*
* 1937: *Sœurs d'armes*
* 1938: *Accord final*
* 1938: *Le Patriote*
* 1938: *Éducation de prince*
* 1939: *Les Cinq Sous de Lavarède*
* 1939: *Monsieur Brotonneau*
* 1940: *La Fille du puisatier*
* 1941: *La Prière aux étoiles*
* 1942: *La Croisée des chemins*
* 1943: *Arlette et l'Amour*
* 1946: *[[Skjønnheten og udyret (1946)|La Belle et la Bête]]*
* 1947: *La Révoltée*
* 1948: *Les Parents terribles*
* 1949: *Suzanne et son marin*
* 1950: *Coriolan*
* 1951: *L'Amour, Madame*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Snowshoe Thompson

**John Albert Thompson**, opprinnelig norsk navn **Jon Torsteinson Rue**, kalt **Snowshoe Thompson** (også skrevet Snowshoe-Thompson), (født 30. april 1827 i Austbygde i Tinn kommune i Telemark fylke, død 15. mai 1876 i Alpine County i California i USA) var en legendarisk norsk-amerikansk postfører og skipioner som brakte skisporten til den amerikanske delstaten California.

Snowshoe Thompson utvandret til Amerika som tiåring med mora si, Gro Jonsdotter Einungbrekke, allerede i 1837. I 1851 kom han til Placerville, den mest sentrale gullgraverbyen i California etter gullfunnet der i 1848. Fra 1856 til 1876 fraktet Snowshoe Thompson post mellom Placerville og Virginia City i nabostaten Nevada. Postruta var 300 km lang og gikk over fjellkjeden Sierra Nevada. Til tross for kallenavnet brukte han ikke tradisjonelle truger (*snowshoes*) vinterstid, men lange ski, et framkomstmiddel han kjente fra Norge.

Snowshoe Thompson giftet seg i mai 1866 med engelske Agnes 
Singleton. De fikk sønnen Arthur som døde bare elleve år gammel. Snowshoe Thompson er begravd i den vesle byen Genoa i Carson Valley i Douglas County i Nevada.

I Tessungdalen i Tinn arrangeres det hver palmesøndag turrenn for familier til minne om skiløperen Snowshoe Thompson.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalhistoriwiki om Snowshoe Thompson.
* Jon Haukaas: ''Snowshoe Thompson'' (utgitt av Fjell-ljom ungdomslag 1993).
* Adrien Stoutenburg og Laura Nelson Baker: ''Snøsko-Thompson'' (Norsk Barneblads forlag 1962).

## Litteratur
Snowshoe Thompson, Jon frå Tinn: Halvor Kleppen 2015. ISBN 978-82-690142-0-4.
Prosopocoilus (Metopodontus) kannegieteri

***Prosopocoilus kannegieteri*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
En middelsstor (hannene 23-42 millimeter), noe bred, mørkt gulrød hjortebille med brunsvarte tegninger. Hannen har kraftige, krumme, rødbrune kjever som har en kraftig tann noe innenfor midten og en bred, to-spisset tann nær spissen, forøvrig noen mindre tenner. Små hanner har enkle kjever som er fint sagtakkede i hele lengden. Hodet er litt lengre enn bredt, med to spisse, mørke knøler i midten, en markert fure mellom dem. Forkanten, sidene og en midtstripe er brunsvarte. Antennene har en tre- eller fire-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, forkanten, sidene og en midtstripe er smalt brunsvarte. Dekkvingene er glatte og nokså blanke med mørk søm og en mørk flekk ved "skuldrene". Beina er for det meste rødlige. Hunnen er mye mindre enn hannen, blankere, uten forstørrede kjever, kroppsformen bredere, hodet tett og kraftig punktert. De mørke partiene er større enn hos hannen, men mønsteret er ganske likt.

## Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

## Utbredelse
Arten er kjent fra Thailand, Malaysia, Borneo, Sumatra og Palawan.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
***** Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
****** Stammen *[[Cladognathini]]*
******* Slekten *[[Prosopocoilus]]* Westwood, 1845
******** Underslekten *[[Metopodontus]]* Westwood in Hope, 1845
********* ***Prosopocoilus (Metopodontus) kannegieteri*** Neervoort van de Poll, 1895

## Eksterne lenker
* Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
* Bildegalleri
* 
*
Lyngstad skole (Inderøy)

**Lyngstad skole** var en barneskole i Inderøy kommune med elever fra 1.–7. trinn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Inderøy kommune om Lyngstad skole 
* lokalhistoriewiki.no om Lyngstad skole
Kaplak

**Kaplak** var et begrep som tidligere ble brukt innen handel og skipsfart. Kaplak defineres som en liten ekstra belønning, ut over vanlig frakt, til skipets kaptein, for å sikre at han tok seg godt av lasten underveis.

I dag er dette inkludert i frakten.

Størrelsen på kaplak har variert i forhold til skikk og bruk i ulike havner og ulik fart.  

Belønningen kunne ha form av små personlige gaver, i Norge er kaplakskjeer av sølv så vel som fint malt russeboller kjent.

## Kilder
* Salmonsens Konversationsleksikon, 2. Udgave, Bd. XIII, s. 536.
Renesas H8

**H8-familien** er større familie av 8-biter, 16-biter og 32-biter mikrokontrollere som lages av Renesas Technology. Mikrokontrollerne oppstod hos Hitachi Semiconductor tidlig på 1990-tallet. Familien av CISC-maskiner er stort sett ikke beslektet med høyytelses SuperH-familien av 32-biter RISC mikrokontrollere.

H8-familien har vært støttet av Linuxkjernen siden versjon 4.2.

## Referanser
Prosopocoilus (Cyclotropus) faber

***Prosopocoilus faber*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
En middelsstor (hannene 25-37 millimeter), mørkt rødbrun hjortebille. Hannen har krumme, slanke kjever (mandibler), disse har tenner bare i spissen hos store hanner. Små hanner har enkle, sagtakkede antenner. Hodet er litt lengre enn bredt, pannen er litt vagt uthulet i midten, det er et butt utskudd bak hvert fasettøye. Antennene har en tre- eller fire-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, rundet. Dekkvingene er glatte og nokså blanke, scutellum og sømmen er mørkere. Beina er for det meste rødlige. Hunnen er mye mindre enn hannen, blankere, uten forstørrede kjever, kroppsformen bredere, hodet tett og kraftig punktert.

## Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

## Utbredelse
Arten lever i det vestlige og sentrale Afrika, øst til Uganda og sør til Gabon.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
***** Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
****** Stammen *[[Cladognathini]]*
******* Slekten *[[Prosopocoilus]]* Westwood, 1845
******** Underslekten *[[Cyclotropus]]* Oberthür & Houlbert, 1914
********* ***Prosopocoilus (Cyclotropus) faber*** Thomson, 1862
********** ***Prosopocoilus (Cyclotropus) faber bugandaensis*** (Bomans, 1967) - Uganda
********** ***Prosopocoilus (Cyclotropus) faber faber*** Thomson, 1862 - Vest- og Sentral-Afrika

## Eksterne lenker
* Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
* Bildegalleri
* 
*
Nøstet transaksjon

En **nøstet transaksjon** er en databasetransaksjon som blir startet som en instruksjon innenfor rammene av en allerede startet transaksjon.

Nøstede transaksjoner er implementert forskjellig i forskjellige databaser. De har til felles at en forandring ikke blir gjort synlig for noen andre urelaterte transaksjoner før den ytterste transaksjonen har blitt foretatt. Dette betyr at en fullførelse i en indre transaksjon ikke nødvendigvis gir oppdateringer av databasen.
Prosopocoilus (Cyclotropus) inquinatus

***Prosopocoilus inquinatus*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
En middelsstor (hannene 18-39 millimeter), ganske bred, blank, brunrød og svart hjortebille. Hannen har forholdsvis korte, sigdformede kjever uten tenner. Hodet er stort og bredt, pannen er litt vagt uthulet i midten. Antennene har en tre- eller fire-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, rundet. Dekkvingene er glatte og nokså blanke, pronotum og dekkvinger er svarte med brede, rødoransje sidestriper. Beina er for det meste rødlige. Hunnen er noe mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, kroppsformen bredere, hodet og pronotum tett og kraftig punktert.

## Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

## Utbredelse
Arten er vidt utbredt i Asia, fra Pakistan i vest til Vietnam i øst.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
***** Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
****** Stammen *[[Cladognathini]]*
******* Slekten *[[Prosopocoilus]]* Westwood, 1845
******** Underslekten *[[Cyclotropus]]* Oberthür & Houlbert, 1914
********* ***Prosopocoilus (Cyclotropus) inquinatus*** (Westwood, 1848)
********** ***Prosopocoilus (Cyclotropus) inquinatus andamanus*** Kriesche, 1922 - Andamanene
********** ***Prosopocoilus (Cyclotropus) inquinatus biplagiatus*** (Westwood, 1855) - Pakistan til Thailand
********** ***Prosopocoilus (Cyclotropus) inquinatus inquinatus*** (Westwood, 1848) - India
********** ***Prosopocoilus (Cyclotropus) inquinatus nigripes*** Boileau, 1905 - Bangladesh til Vietnam

## Eksterne lenker
* Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
* Bildegalleri
* 
*
Prosopocoilus (Cyclotropus) sericeus

***Prosopocoilus sericeus*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
En middelsstor (hannene 20-36 millimeter), brunsvart hjortebille, kroppen vanligvis tett dekket av lysbrune, hårlignende skjell. Hannen har forholdsvis korte, sigdformede, sagtakkede kjever,store hanner har lange kjever med tenner bare i spissen. Hodet er stort og bredt, pannen er litt vagt, V-formet uthulet i midten. Hodet har en butt tann på hver side bak fasettøynene. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, rundet. Beina er brune. Hunnen er noe mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, kroppsformen bredere, hodet og pronotum tett og fint punktert, gjerne med en blank midtstripe uten skjell.

## Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Thailand, Malaysia, på Sumatra og Borneo.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
***** Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
****** Stammen *[[Cladognathini]]*
******* Slekten *[[Prosopocoilus]]* Westwood, 1845
******** Underslekten *[[Cyclotropus]]* Oberthür & Houlbert, 1914
********* ***Prosopocoilus (Cyclotropus) sericeus*** (Westwood, 1844)
********** ***Prosopocoilus (Cyclotropus) sericeus sericeus*** (Westwood, 1844) - Borneo, Sumatra
********** ***Prosopocoilus (Cyclotropus) sericeus siberutensis*** Mizunuma, 1994 - Sumatra
********** ***Prosopocoilus (Cyclotropus) sericeus simeulensis*** Mizunuma & Nagai, 1991 - sørlige Kina - Sumatra
********** ***Prosopocoilus (Cyclotropus) sericeus taronii*** (Lacroix & Ratti, 1983) - Thailand, Vest-Malaysia

## Eksterne lenker
* Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
* Bildegalleri
* 
*
Prosopocoilus (Hoplitocranum) doris

***Prosopocoilus doris*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
En middelsstor (hannene 21-36 millimeter), mørkbrun hjortebille med gulbrune dekkvinger. Hannen har forholdsvis korte, knivformede kjever med et par små, butte tenner ved roten, oversiden er nokså matt. Hodet er relativt lite, uten påfallende groper, knøler eller tenner. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, rundet. Dekkvingene er gulbrune med mørk sømstripe. Beina er brune. Hunnen er noe mindre enn hannen, uten forstørrede kjever, kroppsformen bredere, blank, men ellers farget som hannen, hodet og pronotum tydelig punktert.

## Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Laos og Vietnam.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
***** Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
****** Stammen Cladognathini
******* Slekten *[[Prosopocoilus]]* Westwood, 1845
******** Underslekten *[[Hoplitocrenum]]* Jakowlew, 1896
********* ***Prosopocoilus (Hoplitocranum) doris*** Kriesche, 1921

## Eksterne lenker
* Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
* Bildegalleri
* 
*
Prosopocoilus (Hoplitocranum) gertrudae

***Prosopocoilus gertrudae*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
En middelsstor til ganske stor (hannene 26-60 millimeter), avlang, blankt svart hjortebille. Store hanner har lange, rette kjever med en stor tann ved roten, deretter ca. 6 tenner av minkende størrelse, ytterst med en svært bred tann, hos små hanner er kjevene mindre utviklede. Hodet har et par små knøler midt i pannen. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, rundet, innsnevret ved roten.

## Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

## Utbredelse
Arten er bare kjent fra Luzon, Filippinene.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
***** Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
****** Stammen *[[Cladognathini]]*
******* Slekten *[[Prosopocoilus]]* Westwood, 1845
******** Underslekten *[[Hoplitocrenum]]* Jakowlew, 1896
********* ***Prosopocoilus (Hoplitocranum) gertrudae*** (Arnaud & Lacroix, 1991)

## Eksterne lenker
* Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
* Bildegalleri
* 
*
Conways lov

**Conways lov** er et prinsipp som sier at organisasjoner uunngåelig vil utvikle IT-systemer som gjenspeiler organisasjonskartet til organisasjonen som designet systemet. Prinsippet ble trolig først uttalt av programmereren Melvin Conway i 1967, og ble formulert som en «lov» i Conways navn på en konferanse året etter.

Tanken bak prinsippet er at for å kunne utvikle programvare så må flere personer kommunisere jevnlig med hverandre under utviklingen, og på den måten gjenskapes organisasjonens kommunikasjonslinjer og grensene til andre organisasjoner i systemarkitekturen.

Conways lov gjør seg også ofte gjeldende i utvikling av organisasjoners nettsteder, hvor inndelingen av nettstedet har en tendens til å gjenspeile organisasjonskartet i stedet for å fokusere på hva brukerne faktisk ønsker å løse.

## Referanser
Søkesti

En **søkesti** eller **programsti** er navnet på en datafil eller en mappe som spesifiserer en unik lokasjon i et filsystem. Søkestien peker på en lokalitet i filsystemet som er etterfulgt av mappens trehierarki som blir uttrykt i en tekststreng hvor søkestiens komponenter, adskilt av et avgrensende tegn, representerer hver mappe. Det avgrensende tegnet er vanligvis en skråstrek ("/"), en bakoverliggende skråstrek ("\") eller et kolon (":"), men noen operativsystemer benytter et annen avgrensende tegn. Søkestier benyttes mye innenfor informatikk for å representrere forhold mellom mapper som er vanlige i moderne operativsystemer, og er essensielle i konstruksjonen av Uniform Resource Locators (URLer). Ressurser kan bli presentert enten ved absolutte eller relative søkestier.

## Eksterne lenker
* Path Definition - The Linux Information Project (LINFO)
* Naming Files, Paths, and Namespaces - Microsoft Developer Network (MSDN)
Bergrips

**Bergrips** *Ribes petraeum* er en løvfellende busk i ripsslekta.

Den blir 1–3 m høy og har ikke torner. Bladene er store, femflikede og har en lang bladstilk. Blomstene er rosa, 4–5 mm store; de sitter i lange, hengende klaser med 20 blomster eller mer. Bærene er mørkt purpurrøde og sure.

Bergrips vokser i fjellskoger og i subalpin krattvegetasjon på humusrik, sur grunn. Arten er utbredt i fjellstrøkene i Mellom- og Sør-Europa nordover til Vogesene, Schwarzwald, Schwäbische Alb, Sudetene og Karpatene, og den finnes også i Algerie. Botanikerne er uenige om *Ribes biebersteinii* fra Kaukasus og De pontiske fjell skal betraktes som en egen art, eller som et synonym for *R.&nbsp;petraeum*.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*
St. Petersburg Open 2017

**[[St. Petersburg Open]] 2017** var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2017 som fant sted i St. Petersburg i Russland fra 18. til 24. september 2017. 

Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn på hardcourt.

## Vinnere
### Singel
*  **[[Damir Džumhur]]** slo  Fabio Fognini, 3–6, 6–4, 6–2

### Dobbel
*   **[[Roman Jebavý]]** /  **[[Matwé Middelkoop]]** slo  Julio Peralta /  Horacio Zeballos, 6–4, 6–4.

## Eksterne lenker
*
Moselle Open 2017

**[[Moselle Open]] 2017** var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2017 som fant sted i Metz i Frankrike fra 18. til 24. september 2017. 

Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn på hardcourt.

## Vinnere
### Singel
*  **[[Peter Gojowczyk]]** slo  Benoît Paire, 7–5, 6–2.

### Dobbel
*  **[[Julien Benneteau]]** /  **[[Édouard Roger-Vasselin]]** slo  Wesley Koolhof /  Artem Sitak, 7–5, 6–3.

## Eksterne lenker
*
Chengdu Open 2017

**[[Chengdu Open]] 2017** var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2017 som fant sted i Chengdu i Kina fra 25. september til 1. oktober 2017. 

Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn på hardcourt.

## Vinnere
### Singel
*  **[[Denis Istomin]]** slo  Marcos Baghdatis, 3–2 ret.

### Dobbel
*  **[[Jonathan Erlich]]** /  **[[Aisam-ul-Haq Qureshi]]** slo  Marcus Daniell /  Marcelo Demoliner, 6–3, 7–6(7–3)

## Eksterne lenker
*
ATP Shenzhen Open 2017

**[[ATP Shenzhen Open]] 2017** var en tennisturnering, og del av ATP-touren 2017 som fant sted i Shenzhen i Kina fra 25. september til 1. oktober 2017. 

Det ble konkurrert i singel og dobbel for menn på hardcourt.

## Vinnere
### Singel
*  **[[David Goffin]]** slo  Alexandr Dolgopolov, 6–4, 6–7(5–7), 6–3

### Dobbel
*  **[[Alexander Peya]]** /  **[[Rajeev Ram]]** slo  Nikola Mektić /  Nicholas Monroe, 6–3, 6–2

## Eksterne lenker
*
Jiangxi Open 2017

**[[Jiangxi Open]] 2017** var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2017 som fant sted i Nanchang i Kina fra 24. til 30. juli 2017. 

Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.

## Vinnere
### Singel
*  **[[Peng Shuai]]**  slo  Nao Hibino, 6–3, 6–2

### Dobbel
*  **[[Jiang Xinyu]]** /  **[[Tang Qianhui]]** slo  Alla Kudryavtseva /  Arina Rodionova, 6–3, 6–2

## Eksterne lenker
*
Stanford Classic 2017

**[[Stanford Classic]] 2017** var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2017 som fant sted i Stanford i USA fra 31. juli til 6. august 2017. 

Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.

## Vinnere
### Singel
*  **[[Madison Keys]]** slo  Coco Vandeweghe, 7–6(7–4), 6–4

### Dobbel
*  **[[Abigail Spears]]** /  **[[Coco Vandeweghe]]** slo  Alizé Cornet /  Alicja Rosolska, 6–2, 6–3

## Eksterne lenker
*
Connecticut Open 2017

**[[Connecticut Open]] 2017** var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2017 som fant sted i New Haven i USA fra 20. til 26. august 2017. 

Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.

## Vinnere
### Singel
*  **[[Daria Gavrilova]]** slo  Dominika Cibulková, 4–6, 6–3, 6–4

### Dobbel
*  **[[Gabriela Dabrowski]]** /  **[[Xu Yifan]]** slo  Ashleigh Barty /  Casey Dellacqua, 3–6, 6–3, [10–8]

## Eksterne lenker
*
Coupe Banque Nationale 2017

**[[Coupe Banque Nationale]] 2017** var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2017 som fant sted i Quebec by i Canada fra 11. til 17. september 2017. 

Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.

## Vinnere
### Singel
*  **[[Alison Van Uytvanck]]** slo  Tímea Babos, 5–7, 6–4, 6–1

### Dobbel
* **[[Tímea Babos]] /   [[Andrea Hlaváčková]]** slo  Bianca Andreescu /  Carson Branstine, 6–3, 6–1

## Eksterne lenker
*
Japan Women’s Open 2017

**[[Japan Women's Open]] 2017** var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2017 som fant sted i Tokyo i Japan fra 11. til 17. september 2017. 

Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.

## Vinnere
### Singel
*  **[[Zarina Diyas]]** slo  Miyu Kato, 6–2, 7–5

### Dobbel
*  **[[Shuko Aoyama]]** /  **[[Yang Zhaoxuan]]** slo  Monique Adamczak /  Storm Sanders, 6–0, 2–6, [10–5]

## Eksterne lenker
*
Bucharest Open 2017

**[[Bucharest Open]] 2017** var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2017 som fant sted i București i Romania fra 12. til 17. juli 2017. 

Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på grus.

## Vinnere
### Singel
*  **[[Irina-Camelia Begu]]** slo  Julia Görges, 6–3, 7–5

### Dobbel
*  **[[Irina-Camelia Begu]]** /  **[[Raluca Olaru]]** slo  Elise Mertens /  Demi Schuurs, 6–3, 6–3

## Eksterne lenker
*
Ladies Championship Gstaad 2017

**[[Ladies Championship Gstaad]] 2017** var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2017 som fant sted i Gstaad i Sveits fra 17. til 23. juli 2017. 

Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på grus.

## Vinnere
### Singel
*  **[[Kiki Bertens]]** slo  Anett Kontaveit, 6–4, 3–6, 6–1

### Dobbel
*  **[[Kiki Bertens]]** /  **[[Johanna Larsson]]** slo  Viktorija Golubic /  Nina Stojanović, 7–6(7–4), 4–6, [10–7]

## Eksterne lenker
*
Guangzhou Open 2017

**[[Guangzhou Open]] 2017** var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2017 som fant sted i Guangzhou i Kina fra 18. til 23. september 2017. 

Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.

## Vinnere
### Singel
*  **[[Zhang Shuai]]** slo  **[[Aleksandra Krunić]]**, 6–2, 3–6, 6–2

### Dobbel
*  **[[Elise Mertens]]** /  **[[Demi Schuurs]]** slo  **[[Monique Adamczak]]** /  **[[Storm Sanders]]**, 6–2, 6–3

## Eksterne lenker
*
Korea Open 2017

**[[Korea Open]] 2017** var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2017 som fant sted i Doha i Qatar fra 18. til 24. september 2017. 
Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.

## Vinnere
### Singel
*  **[[Jeļena Ostapenko]]** slo  Beatriz Haddad Maia, 6–7(5–7), 6–1, 6–4

### Dobbel
*  **[[Kiki Bertens]]** /  **[[Johanna Larsson]]** slo  Luksika Kumkhum /  Peangtarn Plipuech, 6–4, 6–1

## Eksterne lenker
*
Pan Pacific Open 2017

**[[Pan Pacific Open]] 2017** var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2017 som fant sted i Tokyo i Japan fra 18. til 24. september 2017. 

Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.

## Vinnere
### Singel
*  **[[Caroline Wozniacki]]** slo  Anastasia Pavlyuchenkova, 6–0, 7–5

### Dobbel
*  **[[Andreja Klepač]]** /  **[[María José Martínez Sánchez]]** slo  Daria Gavrilova /  Daria Kasatkina, 6–3, 6–2

## Eksterne lenker
*
Wuhan Open 2017

**[[Wuhan Open]] 2017** var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2017 som fant sted i Wuhan i Kina fra 24. til 30. september 2017. 

Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.

## Vinnere
### Singel
*  **[[Caroline Garcia]]** slo  Ashleigh Barty, 6–7(3–7), 7–6(7–4), 6–2

### Dobbel
*  **[[Chan Yung-jan]]** /  **[[Martina Hingis]]** slo  Shuko Aoyama /  Yang Zhaoxuan, 7–6(7–5), 3–6, [10–4]

## Eksterne lenker
*
Carl Laemmle jr.

**Carl Laemmle, Jr.** (egentligen **Julius Laemmle**), født 28. april 1908 i Chicago, Illinois, død 24. september 1979 i Beverly Hills, California, var en amerikansk filmprodusent.

Laemmle var sønn av Carl Laemmle, grunnleggeren av Universal Pictures. Laemmles far gav ham stilling som produksjonssjef omkring 1928. Han produserte framgangsrike filmer som den Oscarbelønnede *[[Intet nytt fra Vestfronten (1930)|Intet nytt fra vestfronten]]* (1930) og Universals populære skrekkfilmer, som *[[Frankenstein (1931)|Frankenstein]]*, *[[Dracula (1931)|Dracula]]* (begge 1931), *Mumien* (1932) og *[[Den usynlige mannen]]* (1933). For å finansiere *[[Show Boat (1936)|Show Boat]]* (1936) ble han tvunget til å ta opp et stort lån, hvilket førte til at han mistet kontrollen over Universal till kreditoren, Standard Capital. Dette ble slutten for Laemmles karriere i Hollywood; han produserte aldri igjen filmer etter det. 

Laemmle døde den 24. september 1979, på dagen 40 år etter sin fars død. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sydneys fredspris

**Sydneys fredspris** () er en australsk fredspris som deles ut hvert år av Sydneys fredsstiftelse. Prismottakerne velges en jury på sju personer fra flere fagfelt. Prisen ble delt ut første gang i 1998. Sydneys fredspris er den eneste fredsprisen i Australia.

Prisen er på 50&nbsp;000 australske dollar og et glasstrofé.

## Mottakere av Sydneys fredspris

## Mottakere av Sydneys fredspris gullmedalje

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Prosopocoilus (Hoplitocranum) romeoi

***Prosopocoilus romeoi*** er en bille som hører til familien hjortebiller (Lucanidae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
En middelsstor (hannene 27-48 millimeter), lyst rødbrun hjortebille. Hannens kjever er enkelt sigdformede uten tenner. Hodet er slett uten kjøler eller knøler. Antennene har en tre-leddet vifte. Pronotum er betydelig bredere enn langt, rundet, litt innsnevret ved roten.

## Levevis
Larvene utvikler seg i råtne trestammer. Utviklingen tar trolig ett år. De voksne billene drikker gjerne sevje fra trær.

## Utbredelse
Arten er utbredt på Filippinene (Mindanao).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
***** Underfamilien hjortebiller (Lucaninae) Latreille, 1806
****** Stammen Cladognathini
******* Slekten *[[Prosopocoilus]]* Westwood, 1845
******** Underslekten *[[Hoplitocranum]]* Jakowlew, 1896
********* ***Prosopocoilus (Hoplitocranum) romeoi*** (Lacroix & Taroni, 1982)

## Eksterne lenker
* Bildegalleri over slekten (preparerte eksemplarer)
* Bildegalleri
* 
*
Tashkent Open 2017

**[[Tashkent Open]] 2017** var en tennisturnering, og del av WTA-touren 2017 som fant sted i Tasjkent i Usbekistan fra 25. til 30. september 2017. 

Det ble konkurrert i singel og dobbel for kvinner på hardcourt.

## Vinnere
### Singel
*  **[[Kateryna Bondarenko]]** slo  Tímea Babos, 6–4, 6–4

### Dobbel
*  **[[Tímea Babos]]** /  **[[Andrea Hlaváčková]]** slo  Nao Hibino /  Oksana Kalashnikova, 7–5, 6–4

## Eksterne lenker
*
Barry Barish

**Barry Clark Barish** (født 1936) er en amerikansk eksperimentell fysiker og nobelprismottaker. Innen fysikken er gravitasjonsbølger kjerneområdet til Barish.

I 2017 ble Barish tildelt Nobelprisen i fysikk, sammen med Rainer Weiss og Kip Thorne, «for avgjørende bidrag til LIGO-detektoren og observasjon av gravitasjonsbølger».

## Referanser
Von der Lindeska huset

**von der Lindeska huset** (også kalt *von der Lindes palats*) er en bygning i Typhon-kvartalet på Västerlånggatan 68 samt Kornhamnstorg 51 i Stockholm. Bygningen kalles også *Scharenbergska huset*, som ikke må forveksles med *Scharenbergska stortorgshuset* som ligger i Aesculapius-kvartalet.

## Beskrivelse
Bygningen ble oppført i 1633 for Erik Larsson von der Linde. Han var *riksskattmästare* hos Gustav II Adolf, og ble adlet i 1631 under navnet von der Linde. Han døde dog allerede i 1636, og hans arvinger solgte huset til Gabriel Gustafsson Oxenstierna, kjøpekontrakten ble undertegnet den 30. september 1637. I 1646 ble huset solgt til Christina av Sverige, som i 1648 donerte huset til sin uekte halvbror, Gustaf Gustafsson af Vasaborg. Nåværende eier er Murmästareämbetet.

Bygningen har en fasade i hollandsk renessansestil. Portalen mot Västerlånggatan prydes av hodene til to gudebilder, Mercurius og Neptun. På veggen finnes to kartusjer med tekster på tysk, som kan oversettes med:

* Alt beror på Guds nåde (An Gottes Segen ist alles gelegen)
* Sett ditt håp til Gud alene (Auf Gott allein setze die Hoffnung Dein)

Stammen i huset har deler som er fra middelalderen, fasaden er fra 1600-tallet, ombygd i 1763 og i 1908, under ledelse av Gustaf Lindgren. Mot Kornhamnstorg legger man merke til et stort karnapp som trolig stammer fra 1600-tallsfløyen som ble forlenget sørover og karnappet ble flyttet med. De fire støttende figurene er utskåret i eik og var opprinnelig malt i polykromi. De minner mye om regalskipet Vasas dekorative utsmykninger fra 1620-tallet.

Den franske filosofen René Descartes skal ha blitt behandlet for lungebetennelse i huset før sin død i 1650.

## Bygningsdetaljer

Vasterlanggatan 68 portal March 2007.JPG|Fasade mot Västerlånggatan
Vasterlanggatan 68 detail portal March 2007.JPG|Portomramming mot Västerlånggatan
Von der Lindeska huset 2006.jpg|Karnapp mot Kornhamnstorg
Kornhamnstorg 2006b.JPG|Detalj karnappkonsoller
Kornhamnstorg Detail March 2007.JPG|Portomramming, detalj mot Kornhamnstorg


## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
* Lars Bengtsson: Erik Larsson och Vendela Lohrman i von der Lindeska huset

## Eksterne lenker
*
Jakobselvkroken

**Jakobselvkroken** (nordsamisk: *Ánnejohmohkki*) er et lavtliggende område ved øvre del av Jakobselva, i Vadsø og Nesseby kommune i Finnmark.

Landskapet ved Jakobselvkroken er svært flatt, og elva meanderer i stille loner gjennom vidstrakte myrområder med vierskog langs elvebredden. Området ligger innenfor Varangerhalvøya nasjonalpark. Den grønne skogen og de frodige myrene gjør at Jakobselvkroken skiller seg markant ut og framstår nærmest som en oase i det øde viddelandskapet som dominerer områdene rundt. Området er mye brukt til friluftsaktiviteter som bærplukking, fiske og jakt.

Det går et kjørespor opp fra Nesseby, langs Bergebyelva til en leirplass helt i vestenden av Jakobselvkroken, like utenfor grensa til nasjonalparken.

## Referanser
Nåde (andre betydninger)

**Nåde** kan vise til:
* Nåde, kristen teologisk betegnelse
* Nåde, i om- og tiltaleform for adelige og geistlige personer
* ''Nåde'' (roman), roman fra 2002, skrevet av Linn Ullmann
* ''Nåde'' (album), album fra 2006 med Bjørn Eidsvåg
* ''Nåde'' (film), film fra 2012, regissert av Matthias Glasner

* Benådning, jus
Palaeoheterodonta

* Trigonioidea
* Unionoidea

**Palaeoheterodonta** er en underklasse av muslinger (Bivalvia) og består av to ordener.

## Inndeling
Inndelingen under følger WoRMS  og er i henhold til Gofas (2017). Norske navn følger i hovedsak Artsdatabanken, men navn i parentes er kun uoffisielle beskrivelser.

* Animalia, dyreriket
** Mollusca, bløtdyr
*** Bivalvia, muslinger
**** Bivalvia ''incertae sedis''
**** Heterodonta 
**** Palaeoheterodonta
***** Trigonioidea, (saltvannsmuslinger)
***** Unionoida, (ferskvannsmuslinger)
**** Protobranchia
**** Pteriomorphia

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Unionoida

* Etherioidea
* Hyrioidea
* Silesunionoidea (†)
* Unionoidea

**Unionoida** (unionider er større ferkvannsmuslinger) er en orden av ferskvannsmuslinger i underklasse Paleoheterodonta. Ordenen består av fire overfamilier og inkluderer de fleste større muslinger som lever i ferskvann, blant annet 16 arter i Europa, hvorav fire i Norge. Det finnes cirka 511 arter.

Ferkvannsmuslinger spiller en nøkkelrolle for økosystemet, selv om populasjonene er i sterk tilbakegang. Individene renser vannet i en filteprosess for å ernære seg, og enkelte arter kan rense opp mot  i døgnet. Mange andre arter er av den grunn avhengige av muslingene for å kunne reprodusere, mange også for å kunne ernære seg.

## Inndeling
Inndelingen under følger WoRMS og er i henhold til Bieler & Gofas (2016). Norske navn følger i hovedsak Artsdatabanken, men navn i parentes er kun uoffisielle beskrivelser.

* Animalia, dyreriket
** Mollusca, bløtdyr
*** Bivalvia, muslinger
**** Palaeoheterodonta
***** Trigonioidea, (saltvannsmuslinger)
***** Unionoida, (større ferskvannsmuslinger)
****** Etherioidea
****** Hyrioidea
****** Silesunionoidea (†)
****** Unionoidea

## Referanser




## Eksterne lenker
*
De Havilland Gipsy Major

**de Havilland Gipsy Major** eller **Gipsy IIIA** er en fire-sylindret, luftkjølt rekkemotor som ble brukt i en rekke lette fly produsert i 1930-årene, inkludert den berømte Tiger Moth biplan. Mange Gipsy Major motorer brukes fortsatt i veteranfly over hele verden i dag.

Motorene ble produsert både av de Havilland i Storbritannia, og av den australske gren av selskapet, de Havilland Australia, sistnevnte endret dets design for å bruke imperial mål, heller enn de opprinnelige metriske mål.

## Konstruksjon og utvikling
Motoren var en litt modifisert **Gipsy III**, som ble endret for å kjøre den opp-ned slik at sylindrene pekte nedover under veivakselen. Dette gjorde at propelens aksel ble holdt i en høy posisjon uten at sylindere blokkerte pilotens utsikt foran nesen på flyet. En første ulempe med den inverterte konfigurasjon var et høyt forbruk av olje (opp til fire halvlitere per time) som krevde regelmessig påfyll fra en ekstern oljetank, dette problemet ble forbedret over tid med bruk av modifiserte stempelringer. Major hadde 118&#x20;mm boring og 114 mm slaglengde. Gipsy III ble først bygget i 1932, og total produksjon av alle Gipsy Major versjoner var 14 615 enheter.

### Videre utvikling
I 1934, da Geoffrey de Havilland hadde behov for en kraftigere motor for sitt tomotors transportfly, ble den fire-sylindrede Gipsy Major videre utviklet til en 200&#x20;kw seks-sylindret Gipsy Six. Det var mer enn nødvendig for den nye DH 91 Albatross fire-motors transatlantiske postfly, og så ble to Gipsy Six, sekssylindrede rader slått sammen for å danne en 525 Gipsy Twelv, Gipsy 12-sylindret invertert V-motor. I militær tjeneste ble Gipsy Twelv kjent som Gipsy King og Gipsy Six som Gipsy Queen.

Under andre verdenskrig ble alle sivile fly beslaglagt og etter krigen var de Havilland for opptatt med å konsentrere seg om jetmotorer og legge menergi i sine stempelmotorer. Gipsy fikk ikke gå uten kamp. I Canada ble Gipsy valgt  for DHC1 Chipmunk skolefly, som senere erstattet Tiger Moth i RAF. Innen den tid ble imidlertid Gipsy Major overskygget av Blackburn Cirrus mMajri Storbritannia og den amerikanske Lycoming og Kontinental horisontalt motsatte sylindre i utlandet (i en vri av ironi, Blackburn i seg selv var basert på Frank Halfords gamle ADC Cirrus motore som Blackburn hadde kjøpt lisensen på i 1934). I sin endelige kompressormatet form, ble Gipsy Major brukt i helikopterprogrammer. Den ytet 220&#x20;hk.

Etter 1945 hadde Gipsy Major hadde blitt klarert for en verdensrekord på 1 500 timer i tiden mellom overhaling (TBO), overgikk sine tidligere verdensrekorder på  1 260 timer TBO oppnådd i 1943. 1000 timer TBO hadde tidligere blitt oppnådd i 1938.

## Overlevende
Mange Gipsy Major motorer blir værende i tjeneste i dag over hele verden, i Storbritannia alene ca 175 de havilland Tiger Moth var notert i Luftfartøyregisteret i Storbritannia i september 2011, selv om ikke alle disse flyene var luftdyktige.

## Motorer på museer
Eksemplarer på Gipsy Major er utstilt på følgende museer:
* de Havilland Aircraft Museum
* Fleet Air Arm Museum (Flymuseum)
* Shuttleworth-Samlingen
* Royal Air Force Museum Cosford

## Referanser
Adiathetus dravidius

***Adiathetus dravidius*** er en art av insekter innen familien Chelisochidae som igjen hører inn under ordenen saksedyr. Navnet kommer av tangen eller saksen på bakkroppen.

## Utseende
Mørkt brunlig svart fargede saksedyr med lange, trådformede antenner. Tangen på bakkroppsspissen er kraftig. De kan kjennes på at det andre fotleddet har et utskudd på undersiden som går under det tredje leddet. Hanndyr er 12–15&nbsp;mm lange, mens hunndyr er 13–19&nbsp;mm.

## Levevis
Saksedyr har bitende munndeler og lever av forskjellig organisk føde, men kan gjerne ta mindre levende byttedyr.

## Utbredelse
Arten finnes i det sørlige India.

## Referanser


## Kilder
* Hansen, Lars Ove. Naturhistorisk museum (UiO) og Museumsprosjektet. *Norges gresshopper (Orthoptera) og andre gresshoppe-lignende insekter.* https://web.archive.org/web/20091030115318/http://www.nhm.uio.no/norort/
* Australian Faunal Directory, Chelisochidae

## Eksterne lenker
* 
* Norsk entomologisk forening – Norsk entomologisk forening, En forening for og om Insekter.
Unionoidea

* Liaoningiidae (†)
* Margaritiferidae
* Sancticarolitidae (†)
* Unionidae

**Unionoidea** er en overfamilie av større ferskvannsmuslinger (Unionoida) som inkluderer fire familier, hvorav to er utdødd. Gruppen teller ferre enn 700 arter, og omfatter blant annet elvemusling og dammuslingene andemusling, dammusling og svanemusling som finnes i Norge.

## Inndeling
Inndelingen under følger WoRMS og er i henhold til Bieler & Gofas (2016). Norske navn følger i hovedsak Artsdatabanken, men navn i parentes er kun uoffisielle beskrivelser.

* Animalia, dyreriket
** Mollusca, bløtdyr
*** Bivalvia, muslinger
**** Palaeoheterodonta
***** Trigonioidea, (saltvannsmuslinger)
***** Unionoida, (større ferskvannsmuslinger)
****** Etherioidea
****** Hyrioidea
****** Silesunionoidea (†)
****** Unionoidea
******* Liaoningiidae (†)
******* Margaritiferidae, elvemuslingfamilien
******* Sancticarolitidae (†)
******* Unionidae, dammuslingfamilien

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Teateråret 1966

**Teateråret 1966** er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1966.

## Hendelser
*Erland Josephson etterfølger Ingmar Bergman som sjef for Dramaten.

## Nye drama
*Günter Grass – *[[Die Plebejer proben den Aufstand]]* (uroppført 15. januar Schillertheater i Berlin)
*Peter Handke – *Publikumsbeschimpfung*
*Tom Stoppard – *[[Guildenstern og Rosencrantz er døde]]*

## Årets oppsetninger
*21. januar – *[[Hvem er redd for Virginia Woolf?]]* var en teateroppsetting som var basert på skuespillet* Who's Afraid of Virginia Woolf?* av Edward Albee, Det ble satt opp på Rogaland Teater med Bjørn Endreson som regissør.
*26. februar – *[[Et dukkehjem]]* basert på Henrik Ibsens skuespill med samme tittel, ble satt opp på Det Norske Teatret med Tormod Skagestad som regissør.

## Fødsler

|-
|Oktober 
| 18. || Gjertrud L. Jynge ||  || skuespiller ||align=center| ||align=center| - ||  
|}

## Dødsfall

|-
|Februar 
| 12. || Ragnhild Sann ||  || forfatter og dramatiker ||align=center|82 ||align=center|1883 || 
|}

## Referanser
De Havilland Dragonfly

**de Havilland Dragonfly** var et tomotors  biplan utviklet og bygget i 1930-årene av den britiske flyprodusenten de Havilland.
Dragonfly ble konstruert som et forretningsfly  for fem personer. Flyet fløy første gang 12. august 1935. Flyet var utrustet med to luftkjølte opp-ned Gipsy Major-motorer montert i det undre vingeparet. Flyets kropp var av en skallkonstruksjon tilvirket av trespanter kledt med finer og lerret, mens vingen bestod av ribber av tre, dekket med lerret. Dragonfly var eksteriørmessig lik den brukte Dragon Rapide, men med en noe mindre flykropp.
Daniel Nøis

**Daniel Karolius Nøis** (1880–1971) var en norsk fangstmann, ishavsskipper og båtbygger.

## Virksomhet på Spitsbergen
Han overvintret på Spitsbergen i fangstsesongen 1900-1901, og ble med dette den første i fangstfamilien Nøis fra Andøya som utførte slike fangstovervintringer. Han regnes også som en av pionerene i etableringen av fangtsovervintringene på Spitsbergen.

Han var bror til fangstmannen Johan Nilsen Nøis, og fangstmannen Hilmar Nøis var deres nevø. I 1913 deltok familien Nøis i en ekspedisjon for å finne den savnede tyskeren Schrøder-Stranz på Nordaustlandet.

I 1928 deltok familien Nøis i redningsaksjonen etter polfarer Umberto Nobile på Svalbard.

## Æresbevisninger og ettermæle
Daniel Nøis ble i 1961 tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sin innsats i polare områder.. Ytterligere tre personer fra hans familie ble tildelt Kongens Fortjenstmedalje for sine innsatser i polare områder: fangstmannen Hilmar Nøis, fangstmannen Edvin Nøis samt motorbåtfører og maskinist Alfons Nøis.

Skolesjef Osvald Nikolaisen, som var Daniel Nøis' nevø, ble i 1984 tildelt Kongens fortjenstmedalje for sitt arbeid i skolen i Norge. Han gjennomførte på slutten av 1960-tallet et lydbåndintervju med Daniel og Hilmar Nøis, som i detalj beskrev historier fra fangstovervintringene på Spitsbergen.

Daniel Nøis ble krigsdekorert av Olav V for sin innsats i frihetskampen for Norge under andre verdenskrig. Flere av familien Nøis' medlemmer ble sendt fra Spitsbergen til England og Skottland ved krigsutbruddet på 1940-tallet og kjempet der for å befri Norge fra okkupasjonsmakten.

Daniel Nøis var innbudt medlem i Norsk Polarklubb. som ble stiftet i 1933.

## Stedsnavn på Svalbard knyttet til familien Nøis
Den eldste delen av fangststasjonen Villa Fredheim kalles Daniel-bua, og ble tatt i bruk av Daniel Nøis i 1908. I 1928 tok man i bruk den delen av fangststasjonen som i dag er hovedbygget. Navnet fangststasjonen Villa Fredheim ble tatt i bruk i 1935, etter at biskop Eivind Berggrav i Hålogaland bispedømme hadde besøkt stedet.

Over 20 stedsnavn i polarområdene er oppkalt etter fangstfamilien Nøis fra Andøya i Vesterålen.

## Referanser