open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fjærbeinvannymfe

**Fjærbeinvannymfe** [syn. *Platyscelus pennipes*] er en vannymfe som tilhører familiegruppen  fjærbeinvannymfer (Platycnemididae).

## Utbredelse
Fjærbeinvannymfe er utbredt i Europa, østover inn i Asia.  Finnes i Danmark, langs kysten av det sørlige Sverige og Finland. Finnes på egnede lokaliteter i det sørøstlige Norge, rundt «Oslofjorden».

## Utseende
Kjønnene er ulike. Hannens kropp er lysblå med mørke flekker på oversiden. Hunnen ligner hannen, men er grønngul i stedet for blå.

Vingene holdes taklagt bak på kroppen i hvile.  Vingespennet er mellom 40&nbsp;og 50&nbsp;&nbsp;millimeter.

## Levevis
Nymfen lever på bunnen langs bredden i, soleksponerte, langtsomtflytende elver eller kanaler, rike på vannplanter. Vannet må være rent og ikke surt.

Eggene legges på vannplanter, vanligvis under vannlinjen.  Utviklingen tar 1 år. 
Nymfen overvintrer på vegetasjonen eller ved røttene. De voksne (imago) vannymfene finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe.

Flygetiden er fra juni til  august.

Fjærbeinvannymfe har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte  vannymfen  blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.

## Referanser




## Litteratur
* Holmen, M. & H. Pedersen. 1995. *Odonata i Danmark, foreløbig status 1995*. Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 4
* Sahlén, Göran. 1996. *Sveriges Trollsländor.* Feltbiogerna. 165 sider. ISBN 91-85094-43-9

## Eksterne lenker
* 
* Fjærbeinvannymfe – www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Ahus Stensby sykehus

**Ahus Stensby sykehus** på Minnesund i Eidsvoll kommune, Akershus, var lokalsykehuset for Øvre Romerike. Sykehuset ble etter sykehusreformen en del av Akershus universitetssykehus (Ahus) HF. Stensby ble lagt ned i begynnelsen av 2013.

## Historikk
Stensby gård ble i 1911 gitt som gave til Eidsvoll kommune av eieren av Mathiesen Eidsvold Værk, kammerherre Håkon Mathiesen, "til istandbringelse av tidsmessig sygehus med epidemianstalt". Den første pasienten ble innlagt 23. oktober 1913. I 1966 overtok Akershus fylkeskommune huset. Sykehuset er påbygd med Fellesovervåkning i 1991, ny resepsjon og hovedinngang i 1995 og ny medisinsk avdeling i 2001.

Etter at Ahus måtte kutte budskjettet for 2013 med 130 millioner, vedtok styret i Ahus 19. desember 2012 å legge ned sykehuset med virkning senest 1. april 2013.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Mathiesen Eidsvold Værk

**Mathiesen Eidsvold Værk** ANS (**MEV**) er en norsk industribedrift som eies av den norske industrifamilien Mathiesen. Bedriften driver innen skogbruk og i eiendomsbransjen, og har historisk vært blant de største bedriftene innen norsk trelastindustri. Firmaet eier i dag rundt 357&nbsp;000 dekar grunn, hovedsakelig skog, i traktene rundt Eidsvoll og Hurdalssjøen. Arealet har blitt redusert noe gjennom utbyggingen av Oslo lufthavn, Gardermoen og etter hvert som tettstedsbebyggelsen har vokst. I 2012 var firmaet Norges 9. største private grunneier og Norges nest største private skogeier etter Carl Otto Løvenskiold. 

Firmaet eier 70 % av all skog i Hurdal kommune. 

Firmaet forvalter også flere kulturhistoriske eiendommer ved Andelva som drenerer Hurdalssjøen. Det gjelder bl.a. Galleri Festiviteten, Stallgården og Eidsvoll Verk.

## Historie
Mathiesen-familiens industrivirksomhet startet i 1671. I 1842 ble eiendommene i Eidsvoll- og Hurdaltraktene kjøpt av Christopher Tostrup og Mogens L. Mathiesen, som dannet firmaet Tostrup & Mathiesen som de eide med 50 % hver. Dette firmaet ble en av de største bedriftene innen norsk trelastindustri og tidvis det høyest lignede firmaet i Oslo. I 1892 kjøpte Mogens L. Mathiesens sønn Haaken C. Mathiesen ut Tostrups arvinger, og året etter overtok han Eidsvold Værk og dannet firmaet Mathiesen Eidsvold Værk.

I 1994 ble trevarevirksomheten skilt ut og overtatt av Moelven Industrier.

Nåværende eier er Haaken Nicolai Mathiesen som overtok eierskapet i 2022. Han er 11. generasjon eier av familiebedriften. 

## Se også
*Liste over Norges største grunneiere

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
* Eidsvoll museum
Mistberget

**Mistberget** er et fjell i Eidsvoll kommune i Akershus. Det er den nest høyeste toppen i Eidsvoll kommune. Høyden som er angitt på kart (663 moh.), gjelder det trigonometriske punktet ved utkikkstårnet på den sørlige toppen. Litt lenger nord, 35 meter vest for TV-tårnet, er en noe høyere topp på ca. 672 m.

Mistberget ligger mellom Eidsvoll og Hurdal og er synlig fra de fleste steder på Romerike. Nær toppen finnes et branntårn fra 1938 og en mast for fjernsyn, radiokringkasting, DABradio, digitalt bakkenett og basestasjon for helseradio.

Fra brannvakttårnet på toppen er det utsikt over Romerikssletta. Tårnet kan virke spinkelt og de tynne jerntrappene kan virke skremmende. Tårnet er imidlertid trygt og har blitt sjekket. Fra Rauknerten vest for toppen, finnes en mer naturlig utsikt mot Hadelandsåsen og Hurdal. Her finnes flere benker helt på kanten av «stupet» ned mot Kleivdalen.

«Lykkens grube» er en jerngruve tilhørende Eidsvoll Jernverk som ligger ved stien fra *Åsleia*. Slike gamle skjerp finnes mange av med metaller som bly, sink, kobber, jern, wolfram, sølv og gull. På Askheim gård finnes smaragdgruve og marmor.

Den 7. august 1946 kom en Douglas C-47A-5-DK fra BEA med elleve passasjerer fra London for lavt inn over Mistberget og gikk i bakken. Tre av flyets totale besetning på fem ble drept momentant, to personer ble alvorlig skadd. De overlevende fikk hjelp fra *Askheim gård* og ble fraktet til Stensby sykehus ved Minnesund.

19. desember 2008 unngikk en russisk Airbus A320 å krasje på toppen da de ble alarmert av innflygingskontrollen i Røyken og fikk løftet flyet.

## Referanser




## Litteratur
* Øystein Søbye: *Eventyrlige Romerike*. Orion forlag 1999.

## Eksterne lenker
* Kjentmannsmerket 
* Utdrag fra boken ''Eventyrlige Romerike''
Eidsbekken

**Eidsbekken** er et sidevassdrag til Haldenvassdraget, på Bjørkelangen i Aurskog-Høland kommune i Akershus. Den starter i Eidsdammen, passerer Eidsverket og renner ut i Lierelva. Vannfallet ved Eidsverket er tidligere blitt utnyttet industrielt. Eidsbekken har gitt navn til boligveien «Eidsbekken» på Bjørkelangen. Eidsbekken har et fall på 47,8 meter fra Eidsdammen til Lierelva.

## Referanser
Liste over herskere i aztekerriket

**Liste over tlatoanier** omfatter herskere i aztekerriket, som de selv kalte «Mexica». Tittelen «Tlatoanis Mexicas» betyr «stortaler over Mexica».

## Aztekerriket

Rekken før grunnleggelsen av Tenochtitlan (1325) regnes å være delvis mytologisk og tilpasset oppfatninger blant senere herskere.

 
## Kolonitiden
:*Se også [[Liste over visekonger i Ny-Spania]]*

## Referanser
Nordblåvannymfe

**Nordblåvannymfe** [syn. *C. concinnum*] er en vannymfe som tilhører familiegruppen  blåvannymfer (Coenagrionidae). 

## Utbredelse
Nordblåvannymfe er utbredt i Nord-Europa, øst gjennom Asia til elven Amur. Ikke funnet i Danmark. Finnes i Finland og det nordlige Sverige, men mangler i fjellet. Utbredt i det sørlige Norge, nord til Troms. Vanligst på østlandet, sjelden på vestlandet.

## Utseende
En av de minste blåvannymfene i Norge. Kjønnene er ganake like, og kjennes lett på den karakteristiske tegningen på andre bakkroppsledd.

Vingene holdes taklagt bak på kroppen i hvile.  Vingespennet er mellom 32&nbsp;og 40&nbsp;&nbsp;millimeter.  

## Levevis
Nymfene lever i mindre myrtjern, omsluttet av skog.  Arten krever vegetasjon av torvmose langs bredden. Den miste av de norske artene vannymfer. De voksne (imago) vannymfene finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe.

Flygetiden er fra slutten av mai til begynnelsen av august.

Nordblåvannymfe har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte  vannymfen  blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.

## Referanser




## Kilder
* Olsvik, Hans. 1996. *Øyenstikkere i Møre & Romsdal, VestNorge, status for atlasprosjektet pr. 1995* Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 16
* Sahlén, Göran. 1996. *Sveriges Trollsländor.* Feltbiogerna. 165 sider. ISBN 91-85094-43-9 

## Eksterne lenker
* 
* Nordblåvannymfe – www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Gamle Ullerål ungdomsskole

**Gamle Ullerål skole** var fram til 2011 en ungdomsskole med alternative tilbud for elever fra Ringeriks-distriktet. Skolen ligger på Nordsiden i Hønefoss, like ved Hov ungdomsskole og Ullerål skole. Skolen flyttet i 2011 aktivitetene sine til Åsbygda skole, og innehar der et tett samarbeid med gården Honerud i Åsbygda.

Fra gammelt av er denne skolen kjent som både **Alme skole** og **Ullerål folkeskole**. Sistnevnte skolebygg sto ferdig i 1864. Den fungerte som barneskole inntil nye gamle Ullerål skole (denne) sto klar i 1901 og er synonym med dagens skolebygning i teglstein. På 1950-tallet ble det bygget en ny barneskole på sletten nedenfor denne skolen, som da etter hvert ble framhaldskole på Ringerike.

## Se også
* Ullerål
* Ullerål skole
Faseforskyvning

**Faseforskyvning** beskriver en forskjell på ett sted mellom to bølgesignaler med samme frekvens. 

En svingning starter når en spenning, et vann-nivå, et lyssignal, et radiosignal eller annen bølge går fra sitt null-nivå og øker. 

De fleste bølger følger variasjonen med sinuskurven. Hvor langt ut i en svingning bølgen er på et bestemt punkt, beskrives av antall grader faseforskyvning av bølgefasen. En hel svingning utgjør 360 grader.

 

Dersom to signaler møtes oppstår interferens. Det vil si at de legges til hverandre. Dersom bølgene er faseforskjøvet 180 grader vil de to signalene være i "motfase". Dersom de har samme styrke vil de to bølgene motarbeide hverandre slik at svingningen forsvinner. Dette benyttes i støydemning i ANR, active noise reduction, der det elektronisk lages lyd i motfase med støy. Støydemping med ANR benyttes i hodetelefoner og det er benyttet i høyttalere i passasjerkabinen på enkelte flytyper.

I elektrisitetsforsyningen er det vanlig å overføre tre spenninger/faser med 120 grader faseforskyvning mellom lederne, eventuelt i tillegg til en nøytral eller jordforbindelse. Se TN-Nett.

I flere radionavigasjonssystemer utnyttes blant annet faseforskyvning mellom radiosignaler fra flere senderantenner til å bestemme mottagerens plassering som vil være langs en linje eller kurve. Dette gjelder i VHF-peileutrustning, Instrumentinnflygning for fly, Decca navigasjonssystem, LORAN og Omega navigasjonssystem.

## Kilder
* 
* matematikk.net Sinusfunksjonen, faseforskyvning
Årstad videregående skole

**Årstad videregående skole** er en fylkeskommunal videregående skole i Årstad bydel i Bergen. Skolen ble etablert ved sammenslåing av Bergen yrkesskole og Krohnsminde videregående skole 1. august 2003.

Skolen har blitt rehabilitert for 750 millioner kroner i perioden 2010–2016, og omfatter et bruttoareal på  kvadratmeter. Fra høsten 2016 har skolen 170 ansatte og  elever, herav 200 på voksenopplæring og 50 lærlinger. Skolen tilbyr både studieforberedende og yrkesfaglige utdanningsprogram.

## Utdanningstilbud
Vedtatt utdanningstilbud for skoleåret 2023–2024:

I tillegg har skolen innføringsår for minoritetsspråklige, tilrettelagt opplæring, voksenopplæring og lærlingeopplæring.

Studieretningen Bygg- og anleggsteknikk ble lagt ned høsten 2013.

Studieretningen Medier og kommunikasjon ble lagt ned høsten 2017.

Studieretningen Restaurant- og matfag ble lagt ned høsten 2018.

## Historie
Krohnsminde videregående skole ble etablert i 1982 ved sammenslåing av Bergens Husmorskole fra 1914 og Bergens kommunale kvindelige Industriskole fra 1883. Skolebygningen, tegnet av arkitekt B. Dybwad Brochmann, ble tatt i bruk i 1977.

Bergen yrkesskole ble opprettet i 1963 for å samle undervisningstilbud som før var spredt rundt over hele byen. Teoribygget ble oppført i 1963, Verkstedsbygget i 1972.

De to skolene ligger samlet og ble slått sammen til Årstad videregående skole i 2003. Den var lenge fylkets største videregående skole, med over 1400 elever enkelte år. I 2013 ble linjen for bygg- og anleggsfag lagt ned. I 2016 startet skolen opp med de studiespesialiserende studieretningene studiespesialisering og kunst, design og arkitektur.

Skolen styres av rektor Kari Danielsen, med hjelp fra assisterende rektor Cecilie Øvstedal.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bergen byleksikon på nett, om Årstad videregående skole
Institutt for Norsk Okkupasjonshistorie

**Institutt for Norsk Okkupasjonshistorie**, forkortet **INO**, var en norsk organisasjon for tidligere medlemmer av Nasjonal Samling (NS) og andre med spesiell interesse for okkupasjonshistorien. INO ble dannet i 1975 etter at Forbundet for Sosial Oppreisning (tidligere *Sambandet for Social Oppreisning*) ble oppløst. I starten var bonden Knut Baardseth fra Stange formann. 

INO ble nedlagt i 2003, og alt arkivmateriale, som omfattet mange tusen dokumenter, gikk til Riksarkivet og boksamlingen ble overført til Nasjonalbiblioteket. På denne måten ble materialet gjort tilgjengelig for historikere og forskere på okkupasjonshistorien. INOs økonomiske midler ble overført til Stiftelsen norsk okkupasjonshistorie (SNO) og skal gjennom denne stiftelsen brukes på uavhengig forskning på forhold rundt okkupasjonen av Norge 1940–1945.

INO har utgitt bøker om norsk okkupasjonshistorie og bladet *[[Folk og Land]]*. Bladet gikk inn i 2003 etter at skribentene, som i stor grad var tidligere NS-folk, ble for gamle.

Nasjonal Ungdomsfylking (NUF) var en nasjonal norsk ungdomsgruppe som oppstod på midten av 1960-tallet, og med støtte fra tidligere medlemmer av Nasjonal Samling organisert i Institutt for Norsk Okkupasjonshistorie.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
16. etappe i Tour de France 2007

Den **16. etappen** i Tour de France 2007 var en 218,5 km lang etappe som gikk fra Orthez til Col d'Aubisque. Rundt fem mil av etappen foregikk i Spania. Etappen inneholdt 2 spurter og 5 fjellpasseringer; 1 kategori 3 stigning, 2 kategori 1 stigninger og 2 HC-stigninger.

***Etappe:** 16
***Dato:** 25. juli
***Lengde:** 218,5 km
***Norske resultater:**
: 27 Kurt Asle Arvesen + 08.34
:159 Thor Hushovd + 35.45
***Gjennomsnittshastighet:** 34,2 km/t 

## Sprint og klatrepasseringer

### 1. sprint (Mauléon-Licharre)
Etter 36 km

### 2. sprint (Laruns)
Etter 200 km

### 1. klatring (Port de Larrau)
HC-stigning etter 79 km

### 2. klatring (Alto Laza)
3. kategori stigning etter 93 km

### 3. klatring (Col de la Pierre-Saint-Martin)
1. kategori stigning etter 131 km

### 4. klatring (Col de Marie-Blanque)
1. kategori stigning etter 180,5 km

### 5. klatring (Col d'Aubisque)
HC-stigning etter 218,5 km

## Resultatliste

## Ryttere som brøt

*Hele Astana-laget trakk seg fra touren etter at Aleksandr Vinokurov testet positivt på bruk av bloddoping. Blant rytterne var Andreas Klöden og Andrej Kasjetsjkin, henholdsvis nummer 5 og 8 i sammendraget. Astana ledet også lagkonkurransen da de trakk seg fra touren.
* 127 Matthieu Sprick fra Bouygues Télécom brøt under etappen med mageproblemer og ett insektstikk i underleppen.

## Diskvalifikasjoner

* 191 Aleksandr Vinokurov fra Astana testet positivt for doping etter den 13. etappen.

## Eksterne lenker
* Etappebeskrivelse og recap på cyclingnews.com
Google Gears

**Google Gears**, siden kalt for kun **Gears**, er programvare fra Google for å muliggjøre frakoblet tilgang til tjenester som normalt sett kun fungerer når brukeren er tilkoblet Internett. Programmet installerer en databasemotor, basert på SQLite, på klientsystemets lokale mellomlager. 

Programmet ble utgitt første gang den 31. mai 2007. Den 19. februar 2010 annonserte Google at utviklingen av Gears har blitt stoppet, og ingen ytterligere egenskaper vil bli inkludert i påfølgende utgivelse.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Kollsnes kogenereringsverk

**Kollsnes kogenereringsverk** er et kogenereringsverk på Kollsnes i Øygarden kommune i Vestland. Kraftverket omdanner spillgass fra Gasnor sin LNG fabrikk til elektrisk kraft og varme. 

Installert effekt er 10,3 MW og midlere årsproduksjon er på 47 GWh samt 11 GWh varme. Produksjonen startet i 2004.

Varmen benyttes i et torskeyngelanlegget i Kollsnes Næringspark.

## Referanser
De romersk-persiske kriger

**De romersk-persiske krigene** var en serie med konflikter mellom den gresk-romerske verden og to påfølgende persiske riker: det partiske rike og Sasanideriket. Slag som ble utkjempet mellom Partia og den romerske republikk begynte i 54 f.Kr.; kriger begynte under senrepublikken, og fortsatte gjennom Romerriket og Sasanideriket. Flere vasallkongeriker i form av bufferstater foruten flere allierte nomadiske folk spilte også en rolle. Krigene endte med de arabiske og muslimske erobringer som førte til at Sasanideriket falt og store territoriale tap for det bysantinske Østromerriket kort tid etter slutten av den siste krigen mellom dem.

Om sett i sammenheng varte de romersk-persiske krigene varte i over 680 år, og utgjorde en av de lengste militære konflikter i menneskelig historie. Til tross for dette forble grensene i stor grad stabile. Det var en form for tautrekking: byer, befestninger, og provinser ble jevnlig angrepet, herjet, erobret, ødelagt og forhandlet. Ingen av partene hadde logistisk styrke eller nok arbeidskraft og menneskelige ressurser for å opprettholde slike langvarige kampanjer så langt fra sine grenser, og ingen av dem kunne avansere for langt uten å risikere å strekke sine grenser for tynne. Romerne angrep eksempelvis Ktesifon mer en et halvt dusin ganger, og ved fem anledninger tok de byen ved storm. Begge sider gjorde sine erobringer bortenfor grensene, men over tid ble balansen bort imot alltid gjenopprettet. Grensen endret seg noe på 100-tallet e.Kr.: den hadde gått langs nordlige Eufrat; den nye grensen gikk øst, eller senere nordøst, over Mesopotamia til nordlige Tigris. Det var flere betydelige endringer ytterligere nord, i Armenia og i Kaukasia. Selv det i begynnelsen var ulik militær taktikk mellom partene, tilpasset militæret seg på begge sider hverandre og på andre halvdel av 500-tallet var de bort imot like og tilpasset hverandre.

## Referanser
Jodhi May

**Jodhi May** (født mai 1975) er en engelsk skuespiller.

May er født i Camden Town i London og spilte inn i sin først film kun tolv år gammel. Det var i 1988 med filmen *A World Apart* som fokuserte på urettferdighetene i Afrika. Hennes framføring ga henne en pris som beste kvinnelige skuespiller ved Cannes filmfestival, delt med hennes medskuespillere Barbara Hershey og Linda Mvusi. Hun er fortsatt den yngste som noensinne har fått prisen.

Annet enn et kort avbrekk mens hun studerte engelsk ved Wadham College ved University of Oxford har hun konstant arbeidet i to tiår og kan jevnlig bli sett på film, fjernsyn og på engelske teaterscener. Hun har ofte roller som den uskyldige misbrukte eller som en meget intelligent kvinne med et sammenbrudd – hun er bifalt for sin følelsesmessige intensitet og rørende dramaytelse. Hun er halvt fransk og halvt tysk, og meget reservert om sin familie og private liv til konstant frustrasjon for intervjuere.

Jodhi May fikk Hollywoods oppmerksomhet da hun spilte Barbara Hersheys datter i *A World Apart*. Hun fikk ny internasjonal oppmerksomhet et par år senere da hun spilte i Michael Manns *Den siste mohikaner* (*Last of the Mochicans*) sammen med Daniel Day Lewis og Madeleine Stowe. Hun var incestiøs lesbisk i *Sister My Sister* (1995) sammen med Joely Richardson og Julie Walters. Hun spilte Florence Banner i BBCs filmutgave av *Tipping the Velvet*, opprinnelig en roman om viktorianske lesbiske skrevet av Sarah Waters (1998), og hun hadde Ralph Fiennes som medskuespiller da hun spilte Sabina Spielrein i skuespillet *The Talking Cure*. *The Other Boleyn Girl* (2003) var et fjernsynsdram basert på en ikke helt historisk korrekt roman av Philippa Gregory og hvor Jodhi May spilte Anne Boleyn.

## Filmer (utvalg)
* *A World Apart* (1988)
* *Eminent Domain* (1991)
* *The Last of the Mohicans* (1992)
* *The Scarlet Letter* (1995) (voice)
* *The Gambler* (1997)
* *The Woodlanders* (1997)
* *Warriors* (1999)
* *The House of Mirth* (2000)
* *Tipping the Velvet* (2002) (TV)
* *The Other Boleyn Girl* (2003) (TV)
* *Friends and Crocodiles* (2006) (TV)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Jodhi May Domain US (JMDUS) , et nettsted for fans med en del kildemateriell
Francesco Moser

**Francesco Moser** (født 19. juni 1951 i Giovo) er en italiensk tidligere profesjonell landeveissyklist. Han var en av de dominerende rytterne på slutten av 1970-tallet og begynnelsen av 1980-tallet, og vant Giro d'Italia i 1984, verdensmesterskapet i 1977 og seks seirer i tre av de fem store klassikerne, de såkalte 'Monumentene' i sykling. Han begynte sin profesjonelle karriere i 1973. Han hadde et uanstrengt tråkk som gav stor kraft, men på grunn av sin kraftige kroppsbygning var han ingen god klatrer. 
__NOTOC__
## Meritter
### Klassikerne
Etter at Moser ble nummer to i 1974 og 1976, vant han endelig sitt favorittritt Paris-Roubaix tre ganger på rad: i 1978,  1979, og i 1980. Moser ble nummer tre i 1981 og i 1983. Hans andre store klassiker-seire var Giro di Lombardia i 1975 og 1978,og Milano-Sanremo i 1984.

Av de andre klassiker-rittene vant Moser Paris-Tours i 1974, Züri-Metzgete i 1977,  Gent-Wevelgem i 1979 og Flèche Wallonne i 1977.

### Grand Tours
I tillegg til endagsklassikerne hadde også Moser noe suksess i treukersrittene –  Grand Tours. Han deltok kun en gang i Tour de France, i 1975, han vant den første ungdomstrøya som ble delt ut, men ble bare nummer 7 sammenlagt fordi de høye fjellene passet ikke hans måte å kjøre på. Likevel vant han Giro d'Italia i 1984, bl.a fordi det var en usedvanlig flat rute der Moser kunne bruke fordelen av sine tempoegenskaper til å slå klatrerne sammenlagt. I tillegg til sin sammenlagtseier vant han Maglia ciclamino (poengtrøya) fire ganger; i 1976, 1977, 1978 og 1982.

### Andre meritter
Francesco Moser ble verdensmester i  1977. Moser fikk også sølv i 1976 og 1978.

I 1984 brøt han Eddy Merckx' timesrekord fra 1972 på bane, men sykkelen han brukte var mer avansert. I ettertid er timesrekordene delt i to grupper, etter hvor avansert sykkelen er. Rekorden Moser satte, ble stående i mer enn ni år.

## Eksterne lenker
.arpa

**.arpa** er et generisk toppnivådomene på Internett, som utelukkende blir brukt til formål relatert til Internetts infrastruktur. Det fungerer ikke som et normalt TLD hvor nettsteder blir registrert, men snarere som et meta-TLD, brukt til å slå opp adresser og til andre formål.

## Historie
Toppnivådomenet *.arpa* var opprinnelig ment å være et midlertidig tiltak for å legge til rette for overgangen til domenenavnsystemet (DNS). ARPANET var Internetts forløper,  etablert av USAs forsvarsdepartement's Advanced Research Projects Agency (ARPA), og da domenenavnsystemet ble innført i 1985, ble ARPANET's vertsnavn til å begynne med konvertert til domenenavn ved å føye til *.arpa* til slutt. Vertsnavn i andre nettverk ble også noen ganger konvertert til pseudo-domene-lignende adresser ved å legge til endelser som *[[.uucp]]* og *[[.bitnet]]*, selv om disse aldri ble lagt til Internetts rot som formelle TLD'er. Domenenavn på denne formen ble raskt utfaset ved å erstatte dem med domenenavn innen de andre, mere informative toppnivådomenene.

Det viste seg imidlertid at å slette *.arpa*, etter at det hadde tjent sin midlertidige hensikt i overgangen til DNS, var upraktisk, ettersom *in-addr.arpa* ble brukt til «reverse DNS lookup» for IP-adresser. For eksempel peker IP-adressen 145.97.39.155 til et vertsnavn ved å sende en DNS-query for en PTR record for det spesielle vertsnavnet 155.39.97.145.in-addr.arpa.

På et tidspunkt var det meningen at nye infrastruktur-databaser skulle opprettes i *[[.int]]*, og at *.arpa* etter hvert skulle slettes. I mai 2000 ble imidlertid denne policyen reversert, og det ble besluttet at *.arpa* skulle beholdes for dette formålet, og at *.int* bare skulle benyttes for internasjonale organisasjoner. I henhold til denne nye policyen står nå forkortelsen «arpa» i internettsammenheng offisielt for **Address and Routing Parameter Area**.

## Andrenivå-domener
* e164.arpa – ENUM lookup mapping av telefonnummere til DNS
* in-addr.arpa – reverse DNS lookup for IPv4 adresser
* iris.arpa – Til bruk i CRISP
* ip6.arpa – reverse DNS lookup for IPv6 adresser
* uri.arpa – for dynamisk oppdagelse av URI-adresseringsplaner
* urn.arpa – for dynamisk oppdagelse av URN-adresseringsplaner

## Eksterne lenker
* IANA-informasjon om ''.arpa'' med subdomener
* Description of in-addr.arpa domain in RFC 1035 (DNS specification)
* RFC 3172 &ndash; Management Guidelines & Operational Requirements for the Address and Routing Parameter Area Domain ("arpa")
Diogo Vidal

**Diogo Vidal** eller *Ai Weida* (født 23. april 1660 i Rio de Mouro ved Cerradas nær Lisboa i Portugal, død 23. mai 1704 til sjøs utenfor Guineakysten) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han ankom til Macao i 1688 og virket fra 1690 i Fujian (eller i Fatshan?) og så i Guangdong. I 1692 ble han utnevnt av biskopen av Macao til varavikar for misjonen i provinsene Guangdong og Guangxi. 

I 1694 kom han til Tonkin der han ble kastet i fengsel i 1696 til han ble landsforvist i 1701. Han dro så til Roma som misjonsprokurator for Kina og Japan. Derfra ble han sendt ut senere mot Japan, men døde til sjøs kort tid etter utreisen fra Europa i mai 1704.

## Litteratur
* Louis Pfister: *Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773*, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)
Bernard Rodes

**Bernard Rodes** eller *Luo Deshen*, *Shenzhai* (født 15. juli 1646 fra nær Pamiers i Frankrike, død 10. november 1715 i Jehol i Kina) var en katolsk kinamisjonær som var lege, apoteker og lekbror i jesuittordenen. 

Han reiste ut til India der han ble tatt til fange av nederlenderne sammen med pater Guy Tachard i Pondicherry og ble ført til Amsterdam. 

Etter at han ble løslatt dro han ut igjen, i november 1697. Han kom til Chandernagor i august 1698 og til Amoy i Kina 24. juli 1699. Kangxi-keiseren fikk han hentet til hoffet i Beijing som lege og farmasøyt, og i 1709 kurerte han Kangxi da han var blitt alvorlig syk. Etter dette tok keiseren ham alltid med på ti av sine reiser i Tartaria.

## Litteratur
* Louis Pfister: *Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773*, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)
## Se også
* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen
Lodovico Azzi

**Lodovico Azzi** eller *Qi Yousi*, *Leisi* (født 30. desember 1635 i Lucca i Italia, død 16. juli 1690 i Macao i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. 

Han reiste ut fra Lisboa i 1666, kom til Macao i 1668 og misjonerte fra 1679 til 1682 i Kanton. Han hadde arkitektutdannelse, og benyttet dette i sitt misjonsarbeide. For det meste virket han i og nær Macao.

## Se også
* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

## Referanser


## Litteratur
* Louis Pfister: *Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773*, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1981

**Norgesmesterskapet i fotball for menn 1981** ble vunnet av Lillestrøm etter seier mot Moss med 3-1 i finalen. Dette var den tredje  gangen Lillestrøm vant et Norgesmesterskap.

## 1. runde

## 2. runde

## 3. runde

## 4. runde

## Kvartfinaler
30. august

*Bryne – **[[Lillestrøm Sportsklubb|Lillestrøm]]** 0-1
*Hødd – **[[Vålerenga Fotball|Vålerengen]]** 1-2
*Start – **[[Moss Fotballklubb|Moss]]** 0-3
***[[Viking Fotballklubb|Viking]]** –  1-0

## Semifinaler
30. september

***[[Moss Fotballklubb|Moss]]** – Viking 2-0
*Vålerengen – **[[Lillestrøm Sportsklubb|Lillestrøm]]** 0-2

## Finale

**Lillestrøms vinnerlag**: Arne Amundsen, Erik Solér, Frank Grønlund, Tore Kordahl,
Tor Inge Smedås, Bård Bjerkeland, Ole Dyrstad, Tom Lund, Gunnar Lønstad,
André Krogsæter og  Roger Sjåstad, (Reserver: Jon Erik Andersen, Thor Helge Bergan,  Stein Eilertsen og Arne Dokken.)

**Moss' lag**: Odd Skauen, Jon Pettersen, Morten Vinje, Svein Grøndalen, Roar Breivik, Per Otto Karlsen (fra det 53. min), Stein Kollshaugen, Per Heliasz, Geir Henæs, Ole Johnny Henriksen, Kurt Tunheim og Jan Erik Fredriksen (fra det 76. min).

## Kilder
* www.rsssf.no
* Aftenposten
* Jan Hedenstad (red). *Sportsboken 81-82*. Dreyer. ISBN 82-7096-110-8.
Det nye venstre

**Det nye venstre** er en betegnelse på de nye venstrebevegelsene som oppsto rundt om i verden i tiden rundt 1960. Felles for disse bevegelsene var en kritikk både av de sosialdemokratiske partiene, som ble vurdert som borgerlige partier på linje med de andre, og de kommunistiske partiene, som ble oppfattet som haleheng til Sovjetunionen. Det nye venstre førte med seg en rekke ulike organisatoriske uttrykk, både maoistiske, trotskistiske, venstrekommunistiske, anarkistiske, syndikalistiske, økologiske og venstresosialistiske grupper og bevegelser oppsto i en rekke land, selv om betydningen og varigheten av disse skulle bli svært varierende.

Av viktige ideologer bak og personligheter knyttet til det nye venstre kan nevnes David Horowitz, Rudi Dutschke, Georg Lukács, Herbert Marcuse, Daniel Cohn-Bendit og Che Guevara.

Det nye venstre brøt med den klassiske marxismen som så arbeideren som «det revolusjonære subjekt». 

## Se også
* Tredje venstre

## Litteratur

* Mills, C. Wright (1966): *Det nye venstre : og andre essays om politikk og samfunnsforskning*, Pax Forlag
* Olsen, Andreas Hardhaug: *Kateterprofetenes opprør: Arven fra Det nye venstre, og hvordan vår tids vekkelse kritiserer Vesten i stykker,* Eget forlag

## Referanser
Moskvatesene

**Moskvatesene** er den norske betegnelsen på de 21 betingelsene for partier som ville tas opp i Komintern som Lenin skrev i 1920.

Medlemspartiene måtte:

* Drive aktiv propaganda for kommunistiske idéer.
* Fjerne reformister og sentrister fra maktposisjoner innen arbeiderbevegelsen.
* Kombinere legale og illegale kampmetoder i land med antikommunistisk lovgivning.
* Styrke aktiviteten til partirepresentantene i parlamentene.
* Avvise pasifisme og godta væpnet kamp som virkemiddel.
* Støtte nasjonale frigjøringsbevegelser i koloniene.
* Sikre at tilsluttede fagorganisasjoner var med i den «røde» kommunistiske faglige internasjonalen i Moskva, ikke den «gule» sosialdemokratiske i Amsterdam.
* Å innføre demokratisk sentralisme i partimodellen.
* Støtte alle eksisterende sovjet-republikker.
* Revidere partiprogrammene sine etter politikken som var vedtatt i Internasjonalen.
* Godta alle vedtak i Internasjonalen som bindende for eget parti.
* Ekskludere alle medlemmer som stemte mot noen av de 21 betingelsene, eller om flertallet i partiet stemte mot, bryte ut og starte et nytt parti.
* Ta navnet «Kommunistisk Parti».

Disse betingelsene skapte stor strid i alle sosialistpartiene som hadde sluttet seg til Komintern, inkludert Det norske Arbeiderparti (DNA). Da venstrefløyen i partiet fikk flertallet med seg på å godta tesene på landsmøtet i 1921 hadde mange i høyrefløyen i partiet allerede brutt ut og etablert Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti (NSA). Det var fortsatt strid i Arbeiderpartiet rundt tesene. Blant annet ville en konsekvens av den demokratiske sentralismen være at det kollektive medlemskapet fagforeninger hadde i partiet måtte oppgis, og det likte de såkalte «tranmælittene» rundt Martin Tranmæl dårlig. På Arbeiderpartiets landsmøte i november 1923 vedtok Arbeiderpartiet med klart flertall at en ikke ville akseptere tesene, noe som i realiteten var en utmelding av Komintern. Mindretallet marsjerte ut av landsmøtesalen i Folkets hus i Oslo og etablerte det nye Norges Kommunistiske Parti som norsk avdeling av Komintern. Fram til sammenslåingen av Arbeiderpartiet og NSA i 1927 regnet imidlertid Arbeiderpartiet seg som kommunistisk, til dels mer radikalt enn NKP. Ungdomsorganisasjonen kalte seg for Venstrekommunistisk Ungdomsfylking, for å understreke at en kunne være like kommunistisk som det nye kommunistiske partiet.

Etter partisamlingen i 1927 modererte imidlertid Arbeiderpartiet sin agitasjon. En ytterligere moderering kom i 1928 da partiet for første gang ble bedt om å danne regjering. Denne ble felt etter 18 dager, blant annet på grunn av partiets plassering i forhold til den revolusjonære sosialismen. Blant de som uttrykte skepsis til den nye arbeiderregjeringen, var sentralbanksjef Nicolai Rygg. Selv om regjeringen er Norgeshistoriens kortest sittende, viste den at Arbeiderpartiet kunne danne regjering, en nærmest utenkelig tanke på denne tiden, selv innad i partiet.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Se også
*Bolsjevisme
*Kommunisme
Elektromontørenes forening Oslo og Akershus

**Elektromontørenes forening Oslo og Akershus** er en fagforening  i  Oslo og Akershus som er en del av LO-forbundet EL og IT Forbundet  

## Historikk

Elektromontørene kalte seg opprinnelig elektriske montører, og organiserte seg i Elektriske montørers Fagforening i Kristiania 20.-23. februar 1899. 

Foreningens første formann het Otto Krogstad.

## Medlemstall frem til 1980

## Norsk Elektriker- og Kraftstasjonsforbund
18. juli 1918 ble Norsk Elektrikkerforening stiftet. Elektrikerne hadde tidligere vært organisert i Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund. I 1922 endret forbundet navn til NEKF. For medlemmene har alltid fagtilhørigheten vært viktigst. Dette førte NEKF ut og inn av LO flere ganger i løpet av 1920- og 1930-årene. Fagtilhørigheten og et ønske om å skape et fellesskap sterkt nok til å tukte teknologien så den tjener menneskene og ikke omvendt, har vært et viktig mål for forbundet.

## EL og IT Forbundet
1. januar 1999 ble EL og IT Forbundet dannet etter en sammenslåing av de tidligere LO-forbundene Tele- og Dataforbundet (TD) og Norsk Elektriker- og Kraftstasjonsforbund (NEKF).

## Eksterne lenker
* 
*
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1936

**Norgesmesterskapet i fotball for menn 1936** ble vunnet av Fredrikstad etter seier over Mjøndalen med 2-0 den 25. oktober. Målscorer for Fredrikstad var Knut Brynildsen som scoret etter det 43. og i det 89. minutt. Dette var den tredje gangen Fredrikstad vant et Norgesmesterskap. 20 000 tilskuere overvar kampen på Ullevaal Stadion. Dommer var Kåre Gunnar Kinn.

**Fredrikstads vinnerlag:**  Georg Schuster, Rolf Johannessen, Kjell Pettersen, Gunnar Andreassen, Håkon Johansen, Morten Pettersen, Finn Johannesen, Sten Moe, 
Knut Brynildsen, Arne Børresen og Arne Ileby.

## Rundedatoer
* 1. runde: 23. august
* 2. runde: 30. august
* 3. runde: 13. september
* 4. runde: 27. september
* Kvartfinaler: 4. oktober
* Semifinale: 11. oktober
* Finale: 25. oktober

## 1. runde

## 2. runde



## 3. runde

## 4. runde

## Kvartfinaler
* ***' –  6-1
*  – ***' 1-2 (spilt i Fredrikstad)
*  – ***' 1-3
*  – ***' 0-1

## Semifinaler
* ***' –  2-1
* ***' –  3-2

## Finale
* **** –  2-0

## Kilder
* www.rsssf.no
* Aftenposten
Pentagram (album)

***Pentagram*** (utgitt 1994) er det første albumet av det norske black metal bandet Gorgoroth. Det ble utgitt i 1994, og har blitt gjenutgitt fem ganger, en gang i 1996 av Malicious Records, i 1999 under Century Black i Amerika, og igjen på Season of Mist i 2005. 12" vinyl ble utgitt av Agonia Records i 2005, begrenset til 1000 utgaver og gjenutgitt i 2006 av Back on Black Records.

## Sporliste
# «Begravelsesnatt» (2:34)
# «Crushing the Scepter (Regaining a Lost Dominion)» (3:25)
# «Ritual» (3:54)
# «Drømmer om død» (3:47)
# «Katharinas bortgang» (4:05)
# «Huldrelokk» (1:54)
# «(Under) The Pagan Megalith» (3:55)
# «Måneskyggens slave» (5:51)

## Artister
* Goatpervertor &ndash; trommeslager
* Hat &ndash; vokal
* Infernus &ndash; gitarist
* Samoth &ndash; bassist

## Kilder
*Pentagram fra Encyclopaedia Metallum
*Pentagram fra BestBlackMetalAlbums.com

## Eksterne lenker
*
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1932

**Norgesmesterskapet i fotball for menn 1932** ble vunnet av Fredrikstad etter seier 6-1 over Ørn den 16. oktober. Målscorere for Fredrikstad var Arne Børresen i det 8. minutt, Sverre Moe i det 15., 24., 48 og i det 82 minutt og Finn Johannesen etter 65 minutter. Oscar Thorstensen scoret for Ørn i det 10. minutt. Dette var første gang Fredrikstad vant et norgesmesterskap. Mellom 16&nbsp;000 og 17&nbsp;000 tilskuere overvar kampen på Marienlyst stadion i Drammen. Dommer var Oscar Arvid Carlsen, Lillestrøm.

**Fredrikstads vinnerlag**: Ivar Olsen, Ragnvald Olsen, Egil Brenna Lund, Oscar Nilsen, Håkon Johansen, Just Johannesen, Finn Johannesen, Sten Moe, Sverre Moe, Arne Børresen og Morten Pettersen.

Det var totalt 151 lag påmeldt til NM dette året, så NFF bestemte at det skulle arrangeres en kvalifiseringsrunde med 23 kamper før første ordinære runde.

## Rundedatoer
* Kvalifiseringsrunde: 31. juli
* 1. runde: 7. august
* 2. runde: 14. august
* 3. runde: 28. august
* 4. runde: 4. september
* Kvartfinaler: 18. september
* Semifinaler: 2. oktober
* Finale: 16. oktober

## Kvalifiseringsrunde



## 1. runde

## 2. runde

## 3. runde

## 4. runde

## Kvartfinaler
*  – ***' 1-2 e.e.o. (spilt på [[Ullevaal Stadion]] i [[Oslo]])
* ***' –  2-1 e.e.o.
* ***' –  3-2
*  – ***' 0-2 (spilt i Sarpsborg)

## Semifinaler
* ***' –  3-0
* ***' –  3-1 (spilt i Larvik)

## Finale
* **** –  6-1

## Kilder
* www.rsssf.no
* Aftenposten
Louisiana-kjøpet

**Louisiana-kjøpet** (engelsk: *Louisiana Purchase*; fransk: Vente de la Louisiane, «Salget av Louisiana») er en avtale fra 1803 mellom USA under president Thomas Jefferson og Frankrike under førstekonsul Napoléon Bonaparte, hvor USA kjøpte fransk Louisiana for 50 millioner franc, tilsvarende 11 250 000 amerikanske dollar, og en annullering av gjeld for en verdi på totalt 68 millioner franc (tilsvarende 15 000 000 dollar). Det utgjør en arealpris på mindre enn 3 cent pr. acre. Ved å justere for inflasjon er den tilsvarende moderne finansielle verdi nå mindre enn 42 cent per acre.

## Bakgrunn
Med denne handelen fordoblet USA sitt daværende areal. Louisiana-territoriet omfattet landområder fra femten nåværende amerikanske delstater og to kanadiske provinser. Territoriet inneholdt landområder som utgjør dagens Arkansas, Missouri, Iowa, Oklahoma, Kansas, og Nebraska; deler av Minnesota vest for elven Mississippi; en stor del av Nord-Dakota; en stor del av Sør-Dakota; den nordøstlige seksjonen av New Mexico; den nordlige delen av Texas; arealene Montana, Wyoming, og Colorado øst for det kontinentale vannskillet; Louisiana vest for elven Mississippi (pluss New Orleans); og mindre deler av landområder innenfor dagens kanadiske provinsene Alberta og Saskatchewan. Dets befolkning var på rundt 60 000 innbyggere, og av disse var rundt halvparten ikke-hvite.

Frankrike var svekket og i økonomisk krise etter nederlaget i Saint-Domingue og var fortsatt i krig mot Storbritannia. Napoleon tilbød USA å kjøpe landområdet, dels for å forbedre likviditeten, dels fordi han anså et sterkt USA som en motvekt mot Storbritannia. 

I avtalen var grensene bare vagt formulert, og det var dertil uklart om handelen også omfattet vestlige Florida og Texas. Etter forhandlinger med Spania og Storbritannia ble grensene fastlagt gjennom det såkalte Florida-kjøpet («Purchase of Florida») i 1819.

## Se også
* Lewis og Clarks ekspedisjon

## Referanser


## Litteratur
* Hermann, Binger (1900): ''The Louisiana Purchase and our title west of the Rocky Mountains: with a review of annexation by the United States'', United States. General Land Office.
* Hosmer, James Kendall (1902): ''Louisiana Purchase''. New York: D. Appleton & Co.
* Marshall, Thomas Maitland (1914): ''A History of the Western Boundary of the Louisiana Purchase, 1819-1841'', University of California Press.
* U.S. Dept. of State (1903): ''State papers and correspondence bearing upon the purchase of the territory of Louisiana''

## Eksterne lenker
* 
* 
* Text of the Louisiana Purchase Treaty
* Library of Congress: Louisiana Purchase Treaty
* Teaching about the Louisiana Purchase
Lokaltog

**Lokaltog** er en type persontog som kan defineres et sted mellom forstadsbane og regiontog, men det finnes ingen eksakt avgrensning. Disse togene betjener i hovedsak reisende mellom større byer, gjennom byenes forsteder og til nærliggende mindre byer og tettsteder. Sammenlignet med regiontog har lokaltogene som regel stopp på flere stasjoner og hyppigere avganger. Lokaltog tilsvarer omtrent det som på tysk kalles *S-Bahn* (*Stadtschnellbahn*), svensk *pendeltåg*, og engelsk *suburban/commuter rail* (forstads-/pendlertog). 

## Lokaltog i ulike land
* Tyskland: S-Bahn, *byhurtigbane* i flere større tyske byer
* Frankrike: RER (*Réseau express régional d'Île-de-France*), nettverk av hurtige lokaltog i Paris
* England: Crossrail (*Elizabeth Line*), tverrgående lokaltogforbindelse gjennom London under bygging
* Finland: Huvudstadsregionens närtrafik, lokaltognettet i Helsingfors

### Lokaltog i Norge
I Norge opereres lokaltog av Vy rundt byene Oslo og Bergen, og av Go-Ahead rundt Stavanger.

Lokaltogene opererer i Bergen, Stavanger og i sentrum av Oslo (Skøyen–Oslo) på samme infrastruktur som regiontog og fjerntog, men har et tettere stoppmønster og benytter da en del stasjoner og holdeplasser som de andre togene kun kjører forbi. I Oslo går lokaltog i ytre områder på egne spor, den gamle svingete linjen med mange stoppesteder, mens øvrige tog kjører på nye rette linjer med få stasjoner.

Vys lokaltognett i Oslo-området dekket til desember 2022 flere kilometer bane (553) og hadde flere stasjoner (108) enn noen annet tilsvarende lokaltogsystem i Norden. 
Utenfor Oslo-regionen var det lokaltåg-linjer Steinkjer – Trondheim – Røros (Trønderbanen), Bergen – Arna, Flåm – Myrdal, Notodden – Porsgrunn, Nelaug – Arendal, Rognan – Bodø (Saltenpendelen) og Stavanger – Egersund (Jærbanen).

Følgende lokaltoglinjer kjøres i Norge fra 11. desember 2022:
* **L1** Spikkestad – Asker – Slependen – Sandvika – Stabekk – Skøyen - Oslo S – Alna – Grorud – Lørenskog – Lillestrøm — 31 stasjoner — 82,2&nbsp;km
* **L2** Stabekk – Skøyen – Oslo S – Hauketo - Kolbotn - Oppegård - Ski – 19 stasjoner – 33,3&nbsp;km
* **L4** Bergen – Arna – 2 stasjoner – 9,3&nbsp;km
* **L5** Stavanger – Sandnes – Egersund – 19 stasjoner – 74,7&nbsp;km

De linjer som før var lokaltoglinjer er fra 11. desember 2022 regiontoglinjer.

## Referanser
Salmodikon

**Salmodikon** (eller **psalmodikon**) er et strykeinstrument konstruert ca. 1820 for å akkompagnere salmesang i kirker og skoler. Det ble introdusert i Norge av Lars Roverud. På folkemunne gikk det under navnet «salmedunk».

Salmodikon består i sin enkleste form av en flat, rektangulær trekasse av varierende mål. Kassen virker som resonansrom. Det sies at Pythagoras var aller først med sitt monochord, som han brukte for å teste ut intervallforhold. 

Salmodikon har som regel bare én streng, opprinnelig av sauetarm. Strengen strykes med en fiolinbue. 
Under strengen ligger gripebrettet, som er inndelt etter en halvtoneskala som gjør det mulig på en enkel måte å spille i alle dur- og moll-tonearter. Vanligvis er det nok med fire linjaler, hver med fire ulike transponeringstabeller. I «sifferskrift» kalles grunntonearten 1=1. Dette vil man se i alle noter for salmodikon. 4=1 betyr at siffer 1 på tabellen nå skal dekke over siffer 4 på grunnskalaen (C-dur).

Instrumentet ble brukt ved innøving av salmer og sanger i skolestuene i hele Norden og medvirket til standardiseringen av salmesangen på bekostning av den folkelige sangen.
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nordiska Psalmodikonförbundet
* Med eit psalmodikon på ei historisk reise i Kviteseid og Nissedal https://web.archive.org/web/20070929050355/http://www.vtb.no/vis.php?id=3348
Psalmodikon. VTB 23/06-2007 online
Mövenpick

**Mövenpick** er et sveitsisk konsern, notert på Zürichbørsen, med hovedsakelig virksomhet innen hotell, restauranter, næringsmidler og vin. Varemerket ble anvendt første gang da grunnleggeren Ueli Prager i 1948 startet den første Mövenpick-restauranten i Zürich. Rettighetene til iskremmerket Mövenpick har siden 2003 vært eid av næringsmiddelkonsernet Nestlé.
## Eksterne lenker
*
Jungfernbrücke

**Jungfernbrücke** er en bro i bydelen Mitte i Berlin, og den eldste bevarte broen i byen. Broen går over kanalen Kupfergraben, en sidekanal til Spree, og forbinder gatene Friedrichsgracht og Oberwasserstraße. Den er den eneste gjenværende av tidligere ni klaffebroer i byen.

Broen ble trolig bygget i 1701. Dagens bro er fra 1798 og oppført i tre og jern.

## Navn
Navnet Jungfernbrücke forekommer første gang på et kart i 1748 og betyr direkte oversatt til norsk *Jomfrubroen* eller i moderne språkdrakt *Damebroen*. Navnets opprinnelse er uklar, men den mest sannsynlige forklaring er to damer som solgte håndverksarbeider like ved broen, og som av bybefolkningen kun ble omtalt som «die Jungfern».

## Referanser


## Litteratur
* Eberhard Heinze: *Berlin und seine Brücken*, Transpress Berlin 1987
* Helmut Caspar: «Jungfernbrücke wieder wie neu», i: *Berlinische Monatsschrift* 2/2000 

## Eksterne lenker
*