Emmanuel-Célestin Suhard

** Emmanuel-Célestin Suhard **  (1874–1949) var en fransk katolsk kardinal, og erkebiskop av Reims 1930&ndash;1940, deretter erkebiskop av Paris 1940&ndash;1949. Han var medvirkende til grunnleggelsen av *Mission de France* og arbeiderprestbevegelsen, for å bringe presteskapet nærmere folket.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Emmanuel Célestin Suhard ble født i Brains-sur-les-Marches i Mayenne til Emmanuel Suhard (død mai 1874) og hans hustru Jeanne Marsollier. Suhard gikk på gutteseminaret (fra oktober 1888) og storseminaret (fra 6. oktober 1892) i Laval. Deretter dro han til Roma for å studere ved Det pavelige franske seminar og Det pavelige universitet Gregoriana, hvorfra han fikk en gullmedalje for sine gode eksamener. Fra Gregoriana oppnådde han også doktorgrader i filosofi og teologi, og er lisensiat i kanonisk rett.

### Prest
Han ble ordinert til prest den 18. desember 1897, i privatkapellet til kardinal Lucido Parocchi, og avsluttet deretter studiene i 1899.

Da han kom tilbake fra Roma i juni 1899, ble Suhard utnevnt til professor i filosofi ved presteseminaret i Laval den påfølgende 30. september. Han begynte å undervise i teologi i 1912, og ble utnevnt til seminarets prorektor i 1917. I 1919 ble han titulærkanikk i Lavals domkapittel.

### Biskop av Bayeux-Lisieux
Den 6. juli 1928 ble Suhard utnevnt til biskop av Bayeux-Lisieux av pave Pius XI. Han ble bispeviet den påfølgende 3. oktober av biskop Eugène-Jacques Grellier av Laval, som ble assistert av medkonsekrantene biskop Florent-Michel-Marie-Joseph du Bois de la Villerabel av Annecy og biskop Constantin-Marie-Joseph Chauvin av Evreux. 

### Erkebiskop av Reims
Pave Pius XI utnevnte senere Suhard til å bli erkebiskop av Reims den 23. desember 1930.

### Kardinal
Paven kreerte ham til kardinal i konsistoriet den 16. desember 1935, med *[[Sant'Onofrio al Gianicolo]]* som tittelkirke.

Suhard var en av kardinalelektorene som deltok i konklavet i 1939 som valgte pave Pius XII.

### Erkebiskop av Paris
Pave Pius XII utnevnte ham til erkebiskop av Paris 11. mai 1940.

Under andre verdenskrig ble kardinalen kortvarig internert i sin erkebiskopale residens av tyske styrker den 26. juni 1940. Han sendte deretter en skrivelse til Adolf Hitler den 26. oktober 1941 for å redde gislene i Nantes og Châteaubriant. Han var tilhenger av Philippe Petain og presiderte over en rekke kvasi-politiske tjenester i Notre Dame-katedralen under krigen, blant annet en gudstjeneste for ofre for RAF-bombeangrep under deltagelse av Petain, som kardinalen hilste på ved hans ankomst i april 1944. Suhard ledet også begravelsen, igjen i Notre-Dame, til Vichy-ministeren og propagandisten Philippe Henriot som var blitt myrdet på sitt kontoret av motstandsfolk.

Men det at han ikke hadde brutt med Pétain gav ham kanskje i noen grad en påvirkningsmulighet. I juli 1942, under deportasjonen av jødene i Paris, appellerte han til Pétain om å opprettholde «rettferdighetens krav og retten til velgørenhet». Men han ble deretter begrenset til sitt bispepalass i noen tid av tyske tropper.

Charles de Gaulle var imidlertid ikke imponert over Suhards opptreden under krigen. Da de fanske befriere kom tilbake til Paris i august 1944, ekskluderte de Gaulle Suhard fra tjeneste ved *Notre-Dame de Paris* under takkegudsjenesten og De Gaulle nektet å møte ham. Da det året etter ble feiret messe da verdenskrigen av avsluttet i Europa, var imidlertid både Suhard og De Gaulle med på takkegudstjenesten i samme katedral.

Kardinalen var innflytelsesrikt medvirkende ved etableringen av prelaturet *Mission de France* og arbeiderprestbevegelsen.

Dette sitatet ble tilskrevet ham via Madeleine L'Engle: *«Å være et vitne består ikke i å drive med propaganda, heller ikke i å hisse opp folk, men i å være et levende mysterium. Det betyr å leve på en slik måte at ens liv ikke ville gi mening hvis Gud ikke fantes.»* Et annet sitat er tilskrevet ham fra Donald Cozzens' *The Changing Face of the Priesthood*: «En av prestens første tjenester til verden er å tale sannheten.»

Fra 1945 til 1948 var han president for forsamlingen av kardinaler og erkebiskoper i Frankrike og dermed talsmann for kirken i Frankrike. Han fungerte deretter som forsamlingens visepresident, under kardinal Achille Liénart, til 1949.

Kardinal Suhard døde i Paris, 75 år gammel. Han ble gravlagt i erkebiskopenes krypt i Notre-Dame-katedralen 8. juni 1949.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Biskop Eugène-Jacques Grellier (1833-1903) *1906
* Kardinal *Emmanuel Célestin Suhard* (1874-1949) *1928

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church