open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Olaf Offerdahl

**Olaf Offerdahl**, også skrevet **Olav** (1857–1930), var apostolisk administrator for Norge fra 1928 til mars 1930, og deretter apostolisk vikar frem til sin død. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Olaf Offerdahl ble født på husmannsplassen Kleivi i Årdal i Sogn. Familien tok navn etter gården plassen lå under, Ofredal. Han tok lærerutdannelse i Balestrand, og ble uteksaminert i 1879. Samme år begynte han som lærer i Bergen. 

Høsten 1880 begynte han å jobbe på den katolske barneskolen i Bergen, og 31. oktober samme år konverterte han fra Den norske kirke til Den katolske kirke. Høsten 1884 begynte han på prestestudier, først i Turnhout i Belgia til 1886 og så ved Collegio Urbana de Propaganda Fide i Roma til 1892.

### Katolsk prest
Offerdahl ble presteviet 22. november 1891 av kardinal Lucido Maria Parocchi, og sommeren 1892 vendte han tilbake til Norge. Han var kapellan i Tromsø til januar 1894, vikar (fungerende sogneprest) samme sted til juli 1895 og deretter sogneprest i Tromsø til 1897. Han ble så flyttet over til St. Olav menighet i Oslo, hvor han var kapellan til 1907 og siden sogneprest til 1923. Deretter var han sogneprest i Arendal til juni 1924, og så sogneprest i St. Hallvard menighet i Oslo til han overtok som apostolisk administrator i 1928.

Den 12. mars 1925 hadde han blitt utnevnt til monsignore, og i juni samme år ble han provikar, det vil si stedfortreder for den apostoliske vikaren, Johannes Olav Smit. 

Da Smit fratrådte 11. oktober 1928 ble Offerdahl innsatt som apostolisk administrator, og 13. mars 1930 ble han utnevnt til apostolisk vikar.

### Biskop
6. april 1930 ble han bispeviet, som første nordmann siden reformasjonen. Kardinal Wilhelm van Rossum ordinerte ham, og han ble titulærbiskop av Selje. De medkonsekrerende var titularerkebiskop Francesco Marchetti Selvaggiani som var sekretær for kongregasjonen «de Propaganda Fide», og titularerkebiskop Giovanni Battista Federico Vallega.

Samme høst ble han alvorlig syk under en reise til Nederland, og 7. oktober 1930 døde han i Bussum ved Amsterdam. Han er begravet på Vår Frelsers gravlund i Oslo.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori  (1532-1602)
* Kardinal Girolamo Bernerio, O.P.  (1540-1611)
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622)
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632)
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642)
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679)
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698)
* Pave Benedikt XIII (1649-1730)
* Pave Benedikt XIV (1675-1758)
* Pave Klemens XIII (1693-1769)
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793)
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil, B. (1718-1802)
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830)
* Kardinal Carlo Odescalchi, S.J (1785-1841)
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876)
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903)
* Pave Pius X (1835-1914)
* Pave Benedikt XV (1854-1922)
* Kardinal Willem Marinus van Rossum, C.SS.R. (1854-1932)
* Biskop *Olaf Offerdahl* (1857-1930) *1930

## Referanser
Ellis Island

**Ellis Island** ligger i New York havn ved munningen av Hudson-elven. Det var en gang hovedporten for strømmen av immigranter til USA på slutten av det 19. og tidlig i det 20. århundre.

Den føderale immigrasjonsstasjonen Ellis Island åpnet 1. januar 1892 og ble stengt i november 1954. Da den stengte, hadde mer enn 20 millioner immigranter passert over øya. Av disse ble omtrent to prosent nektet adgang til USA og sendt tilbake til sine hjemland, slik som f.eks. kroniske syke. Sykdom som førte til blindhet var mest vanlig av disse. Mange av de som slapp igjennom slo seg ned i New York og de nordlige delene av New Jersey.

Etter 1924 ble Ellis Island bare brukt for deporterte og flyktninger, idet vanlige immigranter fikk sine immigrasjonspapirer kontrollert andre steder. Reisende på første og andre klasse ble klarert allerede på skipet over til Amerika, og ble sluppet av på Manhattan. Reisende fra 3. klasse ble sendt til Ellis Island.

Ellis Island (navnet har øya fra dens første eier, Samuel Ellis) eies nå av den føderale regjeringen og administreres av National Park Service, og drives i dag som et museum. Det har en database som omfatter alle immigranter fra 1892 til 1954. Her kan en finne navn på skip, fra hvilken havn og hvor i USA immigranten skulle reise. Ellis Island Immigration Museum overtok etter The American Museum of Immigration som lå på Liberty Island.

Ellis Island kan nås med ferge fra Liberty State Park i Jersey City, og fra Manhattans sydspiss.

Mange trodde at Frihetsgudinnen lå på Ellis Island som et symbol for å ønske immigrantene velkommen til Den nye verden, men i virkeligheten står statuen på Liberty Island.

Ellis Island er også kjent for å være stedet der folk endret navn, men det er heller en legende. For skandinaviske immigranter ble det helt nødvendig med en liten amerikanisering for navn som inneholdt bokstavene Æ, Ø og Å.


Ellis_island_air_photo.jpg|Ellis Island i 1990
Ellis Island.JPG|Ellis Island i 2008


## Litteratur
* Joachim Baur: *Die Musealisierung der Migration. Einwanderungsmuseen und die Inszenierung der multikulturellen Nation*. Verlag Transcript, Bielefeld 2009, S. 79–198, .
* Simone Blaschka-Eick: *In die Neue Welt! Deutsche Auswanderer in drei Jahrhunderten*. Rowohlt Verlag, Reinbek bei Hamburg 2010, .
* Heike Götz und Christiane Greve: *Unsere Stadt war New York. Friesen in Amerika*. Edition DAH, Bremerhaven 2011, .
* Georges Perec: *Ellis Island* 1980
** Deutsch: *Geschichten von Ellis Island oder Wie man Amerikaner macht*. Wagenbach, 1997, .
** *Ellis Island*. diaphanes, Zürich-Berlin 2016, .

## Eksterne lenker
* 
*  Ellis Island Org
Storåsfestivalen

**Storåsfestivalen** var en musikk- og kulturfestival som ble arrangert på Storås i Meldal utenfor Trondheim. Festivalen ble arrangert hvert år fra 2004 til 2010, og for siste gang i 2012.

## Historikk
Det var Sveinung Sundli, felespiller i Gåte, som hadde ideen til festivalen. Han var også ansvarlig for markedsføring av Storåsfestivalen 2005, og hadde tittel «festivalgeneral». Festivalsjef i 2005 og 2006 var Per Tronsaune, før Thomas Ryjord tok over stafettpinnen høsten 2006 og ledet festivalene i 2007 og 2008. 
I 2004 ble festivalen arrangert 30.&ndash;31. juli og hadde omtrent 5&nbsp;000 besøkende i løpet av disse to dagene. Festivalområdet inneholdt blant annet en mye omtalt erotisk sone, badestamper og diverse salg fra boder. Blant artistene var Rama Lama -das Pönkabteilung, Johndoe, Kaizers Orchestra og Gåte.

Blant bandene som opptrådte på festivalen i 2005 (28.&ndash;30. juli) var Madrugada, Ralph Myerz And The Jack Herren Band, JR Ewing, Beautiful People, Black Debbath, Don Juan Dracula og Gåte.

Blant bandene som opptrådte på festivalen i 2006 (27.&ndash;29. juli) var The Cardigans, Dropkick Murphys, Johndoe, DumDum Boys, Carpark North, Mira Craig, Hærmætti Tysland Band og Turboneger, i tillegg til en rekke andre band.

I 2007 ble festivalen arrangert 26.&ndash;28. juli, med et gjennomsnitt på ca. 10&nbsp;000 besøkende pr dag. Blant de mest medieomtalte bandene i 2007 var Sierra Leone's Refugee All Stars, The Cumshots, Gogol Bordello, Hans Rotmo og Vømlingan, Motorpsycho, Ole Ivars med gjestevokalist Are Sende Osen, Samvirkelaget, og Åge med Sambandet.
Storåsfestivalen ble kåret til årets rockefestival av Norsk Rockforbund i 2007.

Storåsfestivalen 2008 ble arrangert i tidsrommet 31. juli til 2. august, men tyvstartet med et lite festivalvorspiel allerede onsdag 30. juli. I 2009 ble Storåsfestivalen arrangert i tidsrommet 30. juli til 1. august og i 2010 fra 30. juli til 31. juli. I 2011 ble festivalen avlyst på grunn av tragedien på Utøya. Festivalen ble arrangert for siste gang 27.&ndash;28. juli 2012.

## Bandliste 2008

## Sirkus og Performance 2008

## Referanser




## Eksterne lenker
* Storåsfestivalens hjemmeside
* Dumpet 3000 Storåsflyers over hovefestivalen
* Forskernes festival
* Inviterer Quartpublikummet til bygdefest
Internasjonale Sosialister

**Internasjonale Sosialister** (**IS**) er en revolusjonær, sosialistisk organisasjon. Internasjonale Sosialister ga ut bladet *Internasjonal Sosialisme* som kom hver måned. Tidligere har organisasjonen gitt ut tidsskriftet *Gnisten* og avisene *Internasjonal Sosialisme* og *Sosialistisk Arbeideravis*.

Internasjonale Sosialister er med i den Internasjonale sosialistiske tendensen (International Socialist Tendency) der britiske Socialist Workers Party er det største partiet.

## Historie
Internasjonale Sosialister i Norge oppstod som en følge av en splittelse i Sosialistisk Ungdom (SVs ungdomsorganisasjon) i 1981, der blant annet flertallet i Oslo-organisasjonen ble ekskludert, og dannet Arbeidermaktgruppa (AMG). I februar 1985 gikk en fraksjon ut av AMG og dannet Internasjonale Sosialister.

Politisk hørte Internasjonale Sosialister til den trotskistiske tradisjonen, nærmere bestemt den retningen som ble stiftet av palestineren Tony Cliff. Det politiske utgangspunktet for Cliffs kritikk av Den fjerde internasjonale var dennes syn på Sovjetunionen. Mens deres offisielle forståelse var at det var en degenerert arbeiderstat, mente Cliff at systemet i Sovjetunionen og Kina var statskapitalisme. IS-tendensen hevder å stå i tradisjonen fra Lenin, og legger stor vekt på det de mener er manglende kontinuitet mellom Lenin og Stalin. Internasjonale Sosialister regner også marxistiske teoretikere som Luxemburg, Gramsci og Lukács som sine forløpere. Organisasjonen beskrev den politikken de står for, som «sosialisme nedenfra». De la også stor vekt på internasjonalisme, som betyr å fokusere på den internasjonale arbeiderklassens fellesinteresser, i motsetning til nasjonalisme.

På begynnelsen av 2000-tallet la Internasjonale Sosialister stor vekt på de såkalte nye bevegelsene, i Norge i særdeleshet Attac, som de beskrev som en antikapitalistisk organisasjon og Fredsinitiativet. Den internasjonale IS-tendensen er sterkest i Europa, men det finnes større organisasjoner også i blant annet Sør-Korea og Egypt.

Internasjonale Sosialister deltok i mobiliseringen fra Norge til protestene mot toppmøtet til IMF og Verdensbanken i Praha september 2000 og EU-toppmøtet i Göteborg i 2001. I Göteborg arrangerte organisasjonen den såkalte antikapitalistmarsjen, som ble slått ned av politiet.

Organisasjonens landsmøte vedtok i januar 2008 å slutte seg til partiet Rødt.

I 2025 meldte Internasjonale Sosialister seg ut av Rødt i protest mot forsvarsforliket.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hine

**Hine** er et konjakkhus. De har egne vinmarker, og kjøpte så sent som februar 2005 vinmarker i Grande Champagne (120 hektar). 

## Historie
Huset ble grunnlagt av Thomas Hine, i 1821, under navnet «Thomas Hine & Co». Han flyttet fra England (Beaminster i Dorset) til Cognac-regionen i 1791. Siden revolusjonen var i full gang i Frankrike, ble han arrestert og anklaget for å være spion, men ble snart løslatt. Men siden Frankrike og England var i krig, var grensene stengt, så han kom seg ikke hjem til England som han hadde tenkt. Han fikk jobb i et firma som hadde produsert konjakk siden 1763, og gjorde det svært bra der. snart giftet han seg med datteren i huset, Francoise Elisabeth. Han jobbet med konjakk, lærte mye om konjakk, og utviklet hele tiden firmaet. I 1821 gav han firmaet det navnet det har den dag i dag, Thomas Hine & Co. 

Til lagring bruker de kun Limousin eikefat. 

Huset ledes i dag av Bernhard Hine, som er direkte avkommer fra grunnleggeren. 

## Utvalg

* H – en blanding av 15 konjakker fra Petite Champagne, minimum 4 års fatlagring.
* Rare VSOP – en blanding av 25 konjakker fra Grande og Petite Champagne (Fine Champagne), 4-10 års fatlagring.
* Cigar Reserve – en blanding av 25 konjakker fra Grande og Petite Champagne, Borderies og Fins Bois. Minimum 10 års fatlagring. 
* Antique XO – en blanding av 40 konjakker fra Grande og Petite Champagne (Fine Champagne), 20-25 års fatlagring. Vant gull ved "The International Wine and Spirit Competition" i 2004. 
* Triomphe – en blanding av over 50 konjakker fra Grande Champagne.
* Talent – deres mest presisjefylte konjakk, en ren Grande Champagne. Leveres i treeske, med tulipanformede cognacglass. 

Ikke mange konjakkhus leverer rene årgangskonjakker, fordi det er mye ekstra arbeide knyttet til dette. Hine har følgende årgangskonjakker, alle fra Grande Champagne, og alle har minimum 20 års fatlagring;
* 1957
* 1960
* 1975
* 1981
* 1983

## Eksterne lenker
*
Han Feizi (bok)

***Han Feizi*** (kinesisk:  韓非子, pinyin: *Hán Fēizĭ*) er et verk forfattet av filosofen Han Feizi mot slutten av De stridende staters tid i Kina, der han i 55 avsnitt beskriver sin politiske filosofi. Verket er et uttrykk for den kinesiske filosofiske skole som kalles legalismen. Verket fikk stor betydning under Qin-dynastiet, som tok legalismen som sin statsbærende filosofi.

Verket er også av stor historisk verdi på grunn av de mange anekdotiske fortellinger om Kina under  Zhou-dynastiet.

## Litteratur
* Liao, W. K. (1939).  *The Complete Works of Han Fei Tzu*.  London: Arthur Probsthain.
* ——— (1959).  *The Complete Works of Han Fei Tzu, Volume II*.  London: Arthur Probsthain.
* Watson, Burton (1964).  *Han Fei Tzu: Basic Writings*.  New York: Columbia University Press.
Legalisme

**Legalismen** (kinesisk: 法家, pinyin: *Fǎjiā*) var et filosofisk system som vokste frem på 200-tallet f.Kr. i antikkens Kina mot slutten av Zhou-dynastiets tid. 

Denne filosofiske skoleretning la bak seg den eldre kinesiske filosofis funderinger rundt mennesket, himmelen og naturen, og konsentrerte seg utelukkende om herskerens makt. Forskjellige filosofer gikk inn for at maktutøvelse burde understøttes ved hjelp av rundhåndede belønninger på den ene side og ved strenge avstraffelser på den annen. Man utviklet systemer for statsmannskapets og maktutøvelsens virkemidler. Filosofen  Han Feizi (død 233 f.Kr.) laget en syntese av de tre fremherskende retninger i legalismen så langt, og ble skoleretningens fremste eksponent. 

Skoleretningen hadde enkelte elementer til felles med andre skoler, som alle menneskers likeverd, og behovet for at navn og aktualitet overensstemmer med hverandre. Men den fant ingen plass for taoismens vektlegging av den rette vei – *[[tao]]*, konfucianismens moralske rettesnor *[[jen (konfucianisme)|jen]]*, eller mohistenes religiøse rettesnor «himmelen». 

## Legalismen som statsfilosofi i Qin-dynastiet
I løpet av 300-tallet f.Kr. ble legalismen nærmest enerådende, og dens filosofi ble gjort gjeldende i det kortlivede Qin-dynastiet (221-207 f.Kr.), da et hensynsløst totalitært regime forente de aller fleste av de kinesiske kongedømmene og holdt dem i et jerngrep med terrorvelde, bokbrenning (213 f.Kr. ) og andre orwellianske styringsmetoder. 

Men kort tid etter fikk konfucianismen vind i seilene og mindre enn et århundre etter var den blitt den statsbærende filosofi som så godt som fullstendig fortrengte legalismen.

## Litteratur
* Anthony Barbieri-Low (overs.): *The Standard Measure of Shang Yang (344 B.C.)*, 2006.
* H.G. Creel: *The Totalitarianism of the Legalists. Chinese Thought from Confucius to Mao Tsê-tung*, Chicago: The University of Chicago Press, 1953.
* J.J.L. Duyvendak (overs.): *The Book of Lord Shang: A Classic of the Chinese School of Law*, London: Probsthain, 1928.
* A.C. Graham: *Disputers of the TAO: Philosophical Argument in Ancient China* (Open Court 1993). ISBN 0-8126-9087-7
* Shen Pu-hai: “Appendix C: The Shen Pu-hai Fragments.” Shen Pu-hai: *A Chinese Political Philosopher of the Fourth Century B.C*. Translated by Herrlee G. Creel. Chicago: The University of Chicago Press, 1974.
* Sima Qian: *Records of the Grand Historian, Qin Dynasty*. Translated by Burton Watson. New York: Columbia University Press, 1993.
* Benjamin I. Schwartz: *The World of Thought in Ancient China*. Cambridge, MA: The Belknap Press of Harvard University Press, 1985.
* Burton Watson (overs.): *Han Fei Tzu: Basic Writings*. New York: Columbia University Press, 1964.
* Xinzhong Yao: *Introduction to Confucianism*, 2000. ISBN 9780521643122
* Pittman Potter: *From Leninist Discipline to Socialist Legalism: Peng Zhen on Law and    Political Authority in the PRC2*, 2003. ISBN 9780804745000
Vincenzo Gonzaga

Hertug **Vincenzo I Gonzaga** av Mantova (født 1562 i Mantova i Italia, død 1612) var en venn og finansiell understøtter av dikteren Torquato Tasso. Han støttet også opp om flere andre *litterati* og kunstnere.

Vincenzo var en svært ekstravagant fyrste, og med sin ødselhet i hans lange regjeringstid (1587–1612) forspilte han det meste av hertugdømmet Mantovas velstand og rikdom, og reduserte det en gang så rike hertugdømmet til en av de mer ubetydelige blant de norditalienske småstatene.

## Referanser
Han Feizi

**Han Feizi**, mester **Han Fei** (韩非; pinyin: *Hán Fēi*; Wade-Giles: *Han Fei*; født ca. 280 f.Kr. i det som nå er Xinzheng i provinsen Henan i Kina, død 233 f.Kr.) var en kinesisk filosof og var den mest betydningsfulle eksponent for den filosofiske skoleretning som går under betegnelsen legalismen.

I sitt hovedverk, som er kjent under navnet *"[[Han Feizi (bok)|Han Feizi]]"* og altså er oppkalt etter forfatteren, presenterer Han Feizi legalismens lære i 55 avsnitt. Verket skal ha blitt til etter at han hadde mislykkes i å bli politisk rådgiver. Da hans hjemstat ble angrepet av staten Qin, ble han deportert til Qin, der satt i fengsel helt til sin død.

Han Feizi skal ha vært en disippel av den klassisk konfucianske filosofen Xun Zi, og ble også inspirert av *[[Daodejing]]*, som han oppfattet som politisk retningsgivende og som han skrev en kommentar til. 

Viktige momenter i hans lære er **loven** *(fa)*, **den politiske handlemåte** *(shu)* og **makten** *(shi)*. Kjernepunkt for legalismen var at lover skulle være almengyldige og ikke tillate unntak, og slik fremmet den tanken om rettsstaten. 

Han Feizi anskueliggjorde sin lære med anekdoter og korte fortellinger.

Han Feizis filosofi fikk fornyet oppmerksomhet fra de kinesiske kommunisters hold under Mao Zedongs formannskap. Mao beundret noen av prinsippene presentert i *«[[Han Feizi (bok)|Han Feizi]]»*.

## Litteratur
* Burton Watson: *Han Fei Tzu: Basic Writings*. New York: Columbia University Press, 1964. ISBN 978-0-231-08609-7.

## Eksterne lenker
* Li, Guangcan: "Han Fei". *[[Encyclopedia of China]]* (Law Edition), 1st ed.
* 
* Gu, Fang: "Han Fei". *[[Encyclopedia of China]]* (Philosophy Edition), 1st ed.
* The complete works of Han Fei Tzu, A classic of Chinese political science. Translator, Wenkui Liao.
* Full text of Han Feizi
Giovanni da Verrazano

**Giovanni da Verrazano** eller ** Verrazzano ** (født ca. 1485 i Val di Greve nær Firenze i Italia, død ca. 1528) var en italiensk sjøfarer og oppdagelsesreisende. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Giovann ble født på slektens borg Castello di Verrazzano, som ligger sør for Firenze ved Greve i Chianti-området i Toscana.

### Sjømann
Omkring 1506 flyttet han til Dieppe i Frankrike og gikk til sjøs. Han foretok flere sjøreiser i det østlige middelhavsområde, og seilte antagelig også til Newfoundland.  

### Oppdagelsesferd
I 1524 eller 1525 ble han utsendt av kong Frans I av Frankrike for å utforske området mellom Florida og Newfoundland i håp om å finne en passasje gjennom til Stillehavet. Han utforsket da den nordamerikanske østkysten fra Cape Fear (i dagens Nord-Carolina) og nordover antagelig så langt som Cape Breton i Nova Scotia. Han var den første europeer, muligens etter de norsk-islandske sjøfarerne 500 år tidligere, som trengte inn i New York- og Narragansettbuktene. Senere la han ut på en ny oppdagelsesreise, og kom da i alle fall til Brasil. 

Det er uklart hvor og hvordan han døde. Kanskje ble han drept av indianere under sin tredje oppdagelsesreise til Den nye verden et sted i Antillene. Men andre kilder mener han ble tatt til fange av spanjolene og hengt som sjørøver i Cádiz.

## Referanser


## Litteratur
* Alberto Magnaghi: *Verrazzano, Giovanni.* In: *Enciclopedia Italiana* (1937), ([Onlineversion](http://www.treccani.it/enciclopedia/verrazano_(Enciclopedia-Italiana)/))
Tjenestekvalitet

**Tjenestekvalitet**, eller **QoS** &ndash; **Quality of Service** som det heter på engelsk, er et begrep som skal si noe om kvaliteten på IKT-tjenester. 

## Ulike muligheter

Tjenestekvalitet som begrep ble opprinnelig definert i forbindelse med ATM-konseptet som har mekanismer for å håndtere dette til forskjell fra f.eks. TCP/IP-baserte systemer. Definert QoS anses nødvendig for realtime trafikk. I ATM-konseptet er det definert en rekke kvalitetsklasser tilpasset ulik bruk. Tradisjonelle datakommunikasjonsteknologier som f.eks. TCP/IP har ikke slike mekanismer innebygd i utgangspunktet fordi de er utviklet for Best Effort-tjenester («vi gjør så godt vi kan men garanterer ingenting»).

Begrepet har blitt mer omtalt i takt med at TCP/IP-baserte nett nå blir tatt i bruk til typiske telekommunikasjonstjenester som f.eks. telefoni, og man ønsker å tilby disse nye tjenestene med samme eller bedre kvalitet som man gjør i de langt dyrere telefoninettene.

Typiske parametre for tjenestekvalitet som er viktige for IP-telefoni er f.eks. ende-til-ende forsinkelse/variasjon i forsinkelse, båndbredde og pakketapsprosent, fordi disse parametrene sier noe om den subjektive kvaliteten som brukeren opplever.

## QoS = CoS?

Tjenestekvalitet er egentlig ikke det samme som tjenesteklasser, *CoS &ndash; Class of Service*, selv om disse begrepene ofte blandes sammen. Siden begrepet har blitt sterkt utvannet de siste årene, bør man helst bruke uttrykket 'garantert QoS' om den opprinnelige betydning. 

Mange tjenestetilbydere opplyser at man har QoS, men uten å spesifisere hva dette går ut på eller gi garantier og kompensasjoner for brudd på garantiene. En tilbyder som vil tilby 'ekte' tjenestekvalitet må ha kontroll over ressursene i eget nett.

## «Five niners» &ndash; 99,999% oppetid

Dette har blitt et populært begrep og noe mange bruker i sin markedsføring, men uten at man gir garantier. Ofte viser det seg også at man ikke har tenkt gjennom hva dette betyr for krav til nett og tjenester. En oppetid på 99,999% gir en maksimal nedetid pr. år på 5,2 minutter, og et nettkonsept som kan garantere slikt vil bli så kostbart at ingen forbrukere vil ha råd til å kjøpe tjenestene.  Det er derfor all grunn til å være skeptisk til slike «garantier».
Mohismen

**Mohismen** (tradisjonell kinesisk: 墨家, pinyin: Mòyiā, «skolen til Mo»), også kalt **Moismen**, var et kinesisk filosofisk system grunnlagt av Mo Zi (kjent som Motse eller Micius i Vesten). Den utfoldet seg i den senere del av Zhou-dynastiets epoke, det vil si på samme tid som konfucianismen, taoismen og legalismen, men gikk under og forsvant i Qin-dynastiets tid. 

Filosofien til Mo Zi ble fremstilt helhetlig i en bok (*[[Mozi (bok)|Mozi]]*, altså oppkalt etter ham selv). som hans studenter satte sammen fra forelesningsnotatene sine.  

## Referanser
War

:*For den nynazistiske organiasjonen WAR, se [[White Aryan Resistance]].*

***War*** er det tredje studioalbumet av den irske rockegruppa U2, utgitt i februar 1983. Albumet inneholder noen av U2s mest kjente låter som blant andre «Sunday Bloody Sunday» og «New Year's Day». Der bandets første album *[[Boy (album)|Boy]]* hadde tematisk fokus på tanker og frustrasjoner i oppveksten og det andre albumet *[[October]]* hadde et religiøst tema, er dette albumets tema fysiske og psykiske virkninger av krig. 

## Sporliste

## Personell
*Bono – vokal, gitar
*The Edge – elektrisk gitar, piano, steelgitar, bakgrunnsvokal, hovedvokalist på «Seconds», gitar og bassgitar på «40»
*Adam Clayton – bass, gitar på «40».
*Larry Mullen jr. – trommer
### Øvrige medvirkende
*Kenny Fradley – trompet på «Red Light»
*Steve Wickham – elektrisk fiolin på «Sunday Bloody Sunday» og «Drowning Man»
*The Coconuts: Cheryl Poirier, Adriana Kaegi, Taryn Hagey, Jessica Felton – bakgrunnsvokal på «Like A Song...», «Red Light» og «Surrender»
## Eksterne lenker
* 
*
Best effort

**Best effort**, eller *«Vi gjør så godt vi kan, men garanterer ingenting»*, er et populærbegrep brukt for å beskrive tjenestekvaliteten i et TCP/IP-basert datanett.

TCP/IP er i utgangspunktet laget for billig og enkel transport og ruting av typisk datatrafikk som stiller få krav til kvaliteten på tjenestene.

Når TCP/IP-baserte plattformer nå tas i bruk også til tradisjonelle teletjenester er ikke Best Effort godt nok lengre, spesielt gjelder dette for sanntidstjenester som f.eks. telefoni. Det arbeides derfor mye med å tilføre disse teknologiene mekanismer for ekte tjenestekvalitet (QoS) i tillegg til det som er gjort så langt med tjenesteklasser (CoS).
Nansen Cognac

**Nansen** er et konjakkmerke.

Konjakken produseres av konjakkhuset H. Mounier og importeres av *Eurowine AS*, som også eier varemerket *Nansen Cognac*. Merket ble etablert i 2001, og er oppkalt etter polfareren Fridtjof Nansen. 

De utviklet først XO og VS, senere VSOP også. Etter forespørsel fra forsvaret ble det i 2007 laget en egen limited edition av Fridtjof Nansen Cognac XO til forsvarets båt KNM «Fridtjof Nansen». Ingen av disse er tilsatt karamell. 

I 2010 ble de relansert med nytt design, men konjakken er uforandret siden 2001. 

## Utvalg
* VS – yngste element 2 år, eldste 6 år, gjennomsnitt 4 år, sukker: 8 gr.
* VSOP – yngste element er 12 år, eldste 30 år, sukker: 13 gr.
* XO – yngste element er 8 år, eldste er 50 år, snitt 18 år, sukker: 9 gr.

## Se også
*Nansen Aquavit
CoS

**CoS** og **cos** kan bety:

* Tjenesteklasse (engelsk: Class of Service, forkortet **CoS**), et konsept fra TCP/IP-verdenen.
* Cosinus (forkortet **cos**), en trigonometrisk funksjon.
Kunstnernes Hus

**Kunstnernes Hus** er en kunstnerdrevet stiftelse i Wergelandsveien ved Slottsparken i Oslo. Det er Norges største kunstnerdrevne visningssted for norsk og internasjonal samtidskunst. 

## Kunstnerisk virksomhet
Foruten utstillinger tilbys et aktivt program med foredrag, debatter, åpne atelierer, omvisninger, konserter og filmvisninger. Kunstnernes Hus ønsker å være en åpen, diskuterende og inkluderende institusjon hvor publikum gis anledning til opplevelse og fordypning i møte med samtidskunsten. Stiftelsen ble opprettet i 1930 av norske billedkunstnere og har som sin hovedoppgave å drive utstillingsvirksomhet, samt å forvalte eiendommen Wergelandsveien 17 i Oslo. Huset mottar finansiell støtte fra Kulturdepartementet. Institusjonen ledes av et styre bestående av fem medlemmer, i tillegg til en kunstnerisk leder. Fire av styrets medlemmer er kunstnere, det femte oppnevnes av Kulturdepartementet. Kunstnerisk leder mellom 2011 og 2017 var Mats Stjernstedt. Siden juni 2017 er Anne Hilde Neset ansatt som direktør ved Kunstnernes Hus.

I tillegg til et utstillingsprogram bestemt av den sittende direksjonen, vises Høstutstillingen i Kunstnernes Hus hvert år. Denne utstillingen er organisert av Norske Billedkunstnere (NBK). Tidligere ble også Stipendutstillingen vist her.

Bygningen har tidligere også huset atelierer for Statens kunstakademi og administrasjon og gjesteatelierer for Office for Contemporary Art Norway. 

I de siste årene har det vært utstillinger av blant andre Hans-Peter Feldmann, Sylvia Sleigh, Irma Salo Jæger, Jon Gundersen og Elise Storsveen, Akram Zaatari, Victor Lind, Tom Sandberg og Chris Marker.  

## Bygningen
Kunstnernes Hus er tegnet av arkitektene Gudolf Blakstad og Herman Munthe-Kaas, og blir regnet som et av de fremste eksemplene på funksjonalisme i Norge. For dette arbeidet fikk de Houens fonds diplom for 1931.

Det store takmaleriet i trappeoppgangen er gjort av Per Krogh, og fremstiller “kunstnerens tornefulle vei mot høydene”. Løvene ved inngangen er et tidlig arbeid av billedhuggeren Ørnulf Bast.

## Serveringsstedet på Kunstnernes Hus

Serveringsstedet på Kunstnernes Hus drives i dag av Lofthus Samvirkelag. De åpnet den nye restauranten på Kunstnernes Hus i august 2017.   

## Se også
*Høstutstillingen

## Eksterne lenker
* Kunstnernes Hus' nettsted
*
Tjenesteklasse

**Tjenesteklasse**, eller *Class of Service &ndash; CoS*, er et konsept fra TCP/IP-verdenen i et forsøk på utvikle TCP/IP-teknologiene videre fra Best Effort-stadiet.

Konseptet er laget for å håndtere ulike tjenestetyper ved å dele disse inn i et antall &ndash; vanligvis tre eller fire &ndash; definerte klasser som så gis ulik håndtering/prioritering gjennom et nett. Det er kun snakk om en priortering innenfor de ressursene man rår over til enhver tid og den trafikken man må håndtere, så det medfører ingen garantier for kvaliteten på tjenesten. Et paradoks blir det da at jo mer trafikk som gis høyere tjenesteklasse, jo dårligere blir kvaliteten på den resterende trafikken.

Det finnes ulike måter å håndtere tjenesteklasser på, men felles for alle er at alle nettelementene må kunne bruke den valgte mekanismen. Det er dermed kun nettoperatøren som kan håndtere dette, ikke en tjenesteleverandør uten egne nett og systemer.

Resultatet av dette arbeidet vil få stor betydning for TCP/IP-teknologienes fremtid som plattform for tradisjonelle teletjenester som f.eks. telefoni.

## Se også
* Tjenestekvalitet
* Best Effort
…And Justice for All (album)

***…And Justice for All*** er Metallicas fjerde studioalbum, utgitt 25. august 1988. Albumet var bandets første studioalbum med den nye bassisten Jason Newsted, som tok over etter at deres forrige bassist Cliff Burton omkom i 1986. Burton ble posthumt kreditert som medlåtskriver på sangen «To Live Is to Die», da Newsted fulgte basslinjene som Burton spilte inn før han døde.

Albumet er kjent for lange låter med tilsvarende alvorlige tekster, noe som de tre klassikerne «One», «Blackened» og «Harvester of Sorrow» er gode eksempler på. Albumet er et konseptalbum hvor det gjennomgående temaet er korrupsjon i amerikansk politikk.

Detter er også det siste albumet Flemming Rasmussen produserte.

## Sporliste
#«Blackened»
#«…And Justice for All»
#«Eye of the Beholder»
#«One»
#«The Shortest Straw»
#«Harvester of Sorrow»
#«The Frayed Ends of Sanity»
#«To Live is to Die»
#«Dyers Eve»

## Salgstall og listeplasseringer
### Album

### Singler

### Salgstall

## På hitlistene
**I USA**
*1988 *…And Justice For All* (album): nr. 6 (The Billboard 200)
*1989 «One» (singel): nr. 35 (The Billboard Hot 100)

## Eksterne lenker
*
Henrik Irgens

**Henrik Joachim Vincent Irgens ** (1899–1938) var fra 1930 til 1931 katolsk overhyrde for Norge, og fra 1931 til 1932 for Oslo. Han var konvertitt fra Den norske kirke. Han tilhørte Irgensslekten og var sønn av diplomat og senere utenriksminister Johannes Irgens og av Minda «Lilla» Marie Gulbranson.
## Liv og virke
Irgens ble født i Kristiania (Oslo). Han studerte i Paris, og ble diakonviet 27. september 1925 av biskop Johannes Olav Smit. I 1926 ble han presteviet, og han studerte så ved Accademia Ecclestiastico i Roma, den pavelige diplomatskole.

I september 1927 ble han kapellan i St. Paul menighet i Bergen, en stilling han hadde til juni 1929. Deretter ble han redaktør for tidsskriftet *[[St. Olav (tidsskrift)|St. Olav]]*, noe han var frem til sin død. Der signerta han gjerne med forkortelsen **H.J.I.**

Han ble også sekretær for det apostoliske vikariatet. 

I oktober 1930 døde Olav Offerdahl, og Irgens, som nå var monsignore, ble utnevnt til apostolisk administrator. Året etter ble Norge delt inn i tre kirkedistrikter, og Irgens fortsatte som administrator av Oslo inntil Jacob Mangers ble utnevnt til apostolisk vikar i 1932. 

I september 1932 ble han utnevnt til pavelig husprelat med Monsignore som tittel.

Etter en kort periode som vikariatssekretær ble han konstituert sogneprest i Fredrikstad og provikar, det vil si den apostoliske vikars stedfortreder. I november 1934 gikk han inn i sin siste stilling, som sogneprest for St. Olav menighet i Oslo. Dette var egentlig en stilling som fungerende sogneprest, men den ble raskt gjort permanent. 

Han døde den 9. juni 1938 i Oslo, og er begravet på Vår Frelsers gravlund.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Henrik Irgens biografi hos Den katolske kirke i Norge
*
Totalisator

**Totalisator** er en maskin som benyttes til veddemål. Maskinen har et system som automatisk holder orden på innsatser og beregner odds og gevinster i forbindelse med konkurranser og begivenheter der pengespill inngår, for eksempel, veddeløp med hester, hunder og kameler. I Norge har såkalt totalisatorspill vært regulert i egen lov siden 1. juli 1927.

Den første totalisatoren var mekanisk og ble funnet opp av George Julius i Julius Poole & Gibson Pty Ltd. i Australia. Den ble installert ved Ellerslie Racecourse i New Zealand i 1913. Julius, som senere ble adlet, grunnla Automatic Totalisators Ltd. i 1917 og utviklet den første totalisatoren med elektriske komponenter. Den første full-elektroniske totalisatoren ble utviklet i 1966, mens dagens totalisatorer er digitale supercomputere.

I Norge brukes betegnelsen utelukkende i forbindelse med spill på hester (totalisatorbaner), og veddemålene foregår i henhold til lov 1. juli 1927 nr. 3 om veddemål ved totalisator.

## Se også
*Totalisatorbane
*Travsport
## Eksterne lenker
* Lov om veddemål ved totalisator
Ronny Nilsen

**Ronny Nilsen** (født 7. mai 1971 i Åsane i Bergen) er en norsk tidligere spydkaster som representerte IL Norna-Salhus. Han har vært politi i Oslo i flere år, og fra 1. september 2008 er han sportssjef i Norges friidrettsforbund.

Han deltok i Sommer-OL 2004 i Athen, VM 2005 i Helsingfors og EM i friidrett 2006 i Göteborg, men ble slått ut i kvalifiseringen.

Ronny Nilsen har en personlig rekord på 84,73 meter, et resultat som plasserer han som nummer tre i Norge gjennom alle tider, bak Andreas Thorkildsen og Pål Arne Fagernes. Han konkurrerer for klubben IL Norna-Salhus.

Nilsen er utdannet ved Politihøgskolen, og arbeidet flere år ved Sentrum politistasjon i Oslo. Etter en periode som seniorrådgiver i NAV, fikk han jobben som sportssjef i Norges friidrettsforbund.

## Medaljer i norske mesterskap
Nilsen har ni NM-medaljer i spyd, hvorav to NM-titler.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Paola av Belgia

**Paola av Belgia** (Paola Margherita Maria Antonia Consiglia, født 1937) er gift med kong Albert II og var førstedame i Belgia fra 1993 til 2013.

Hun ble født som *Paola Ruffo di Calabria* og er datter av Fulco Ruffo di Calabria, 6. hertug av Guardia Lombarda (1884&ndash;1946) og hans hustru, født grevinne Luisa Gazelli di Rossana e di Sebastiano (1896&ndash;1989). Hennes forfedre var fra Italia og Belgia.

Den 2. juli 1959 giftet hun seg med prins Albert av Belgia, kjent som prinsen av Liège. Paret har tre barn:
* Philippe, konge av Belgia (f. 1960)
* Astrid, prinsesse av Belgia (f. 1962)
* Laurent, prins av Belgia (f. 1963)

Dronning Paola snakker fransk, italiensk, engelsk og tysk, men lite nederlandsk, noe hun ofte blir kritisert for.

Blant dronning Paolas ordener er også storkorset av St. Olavs Orden, som hun mottok i 1997. Paola mottok i 1999 Den hvite ørns orden fra Polens president.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Disneyland Paris

**Disneyland Paris** (tidligere kjent som **Eurodisney Resort** og **Disneyland Resort Paris**) er en fornøyelsespark i Marne-la-Vallée, ca. 30 km øst for Paris med figurer, miljøer og temaer hentet fra Walt Disneys underholdningsproduksjoner. Den er bygget etter modell fra Magic Kingdom i Disneyworld i Florida, og det opprinnelige Disneyland i California. Disneyland Paris består av to parker: *Disneyland Park* (gjerne kalt *Disneyland Resort Paris*) og *Walt Disney Studios*. Disneyland Resort Paris var den andre Disney-parken som åpnet utenfor USA (etter Tokyo Disney Resort).

## Disneyland Park

*Disneyland Park* åpnet under navnet *Euro Disney Resort* den 12. april 1992. 
Dette er «hovedparken» i Disneyland Paris. «Magic Kingdom Paris» er satt sammen av fem forskjellige «verdener»: Main Street, U.S.A., Adventureland, Frontierland, Fantasyland og Discoveryland. I midten av «Magic Kingdom Paris» ligger «Torneroseslottet», bygget med utgangspunkt i «Cinderella Castle» i Florida, men på grunn av fransk byggeskikk og krav om sikkerhet, ble ikke slottet i Paris bygget som en kulisse, men i ekte mur. Hver av delene har ett tema. Adventureland har f.eks. eventyrfilmer som tema.

## Walt Disney Studios Park

*Walt Disney Studios Park* åpnet 16. mars 2002, og er bygget etter modell av Disney's Hollywood Studios. 

Dette er en av «Disneyland Paris» tilleggsparker.Parken har tema fra filmens verden og tar for seg hvordan filmer lages og produseres. Parken har attraksjoner som «Twilight Zone Tower of Terror» og ett eget Marvel område med spisesteder og attraksjoner tilknyttet dette temaet.

## Hoteller
Det ligger syv hoteller i komplekset.
* Disneyland Hotel som ligger rett over inngangen til Disneyland Park.
* Ved Lake Disney ligger tre hoteller, Disney's Hotel New York-The art of Marvel, Disney's Newport Bay Club og Disney's Sequoia Lodge.
* Disney's Hotel Cheyenne og Disney's Hotel Santa Fe ligger i nærheten av Lake Disney.

## Navneendringer

1til mai 1994 2Juni 1994 til september 3Oktober 1994 til februar 2002 4Mars 2002 5April 2009
## Eksterne lenker
* 
*
Diderich Cappelen Møystad

**Diderich Cappelen Møystad** (født 11. desember 1890 på Elverum, død 28. desember 1956 samme sted) var norsk forstmann, motstandsmann under krigen som bygde opp Milorg i Østerdalen.

Etter eksamen fra Evenstad skogskole i 1912 og examen artium 1914 ble han forstkandidat ved Norges landbrukshøgskole 1917, før han i 1918 startet Diderich Møystads Skogkontor. Han var også skogtaksator (frilans) for Greåker Cellulosefabrik, Torp Brug og Anders Kiær, og viseformann i Autoriserte Skogtaksatorers Forening. Fra 1923 drev han også med tømmeroppkjøp og var frem til 1930 styremedlem i Norske Skogkontorers Forening. Han var bosatt på Elverum (adresse Vesterbø) der han også satt i ligningsnemnda.

Han  startet sin egen motstands-organisasjon lenge før han fikk kontakt med ledelsen i Milorg. Fra juli 1942 til august 1944 var han sjef for distrikt 24. Han måtte til slutt flykte til Sverige. Han hadde røket uklar med Jens Christian Hauge og følte seg tilsidesatt i motstandsarbeidet i Stockholm.

Han var sønn av Hans Møystad og Marthine Emerentze Cappelen, og gjennom sin mor av slekten Cappelen. Diderich giftet seg  etter endt utdannelse 1918 med Elisabeth Johanne Karoline Bull (født 1898), datter av offiser og forsvarsminister Karl Bull (1860–1936). Hans søster Jeanette Møystad var gift med Georg Jacob Falck Bull bror av hans kone Elisabeth.    

Diderich Møystad var bror av Oliver Cappelen Møystad (1892–1956), bonde og politiker i Nasjonal Samling, som senere ble rikshirdsjef. I juni 1940 rykket Diderich inn en annonse i *[[Aftenposten]]*, *[[Østlendingen]]*, *[[Hamar Arbeiderblad]]* og *[[Hamar Stiftstidende]]* hvor det blant annet sto: «Jeg, Diderich Cappelen Møystad, gjør herved kjent at jeg ikke har noe å gjøre med min bror, Oliver Cappelen Møystad. Vi står for hver vår politiske retning.»

## Referanser


## Kilder
* Jon Vegard Lunde. *Det har lett for å gå godt: Hjemmefronten på Hedmarken og i Østerdalen*. Bind 2. ISBN 82-990966-4-2
Colin Todd

**Colin Todd** (født 12. desember 1948 i Chester-le-Street) er en tidligere engelsk landslagsspiller i fotball, og er nå manager for den danske klubben Randers FC. Noen rangerer han som en av Englands beste forsvarspillere etter krigen, og han ble kåret til **Årets spiller i England** i 1975.

## Tiden som aktiv spiller
Todd startet sin karriere i Sunderland i 1966, og var der fram til februar 1971 da han ble solgt til Derby County for £170 000. I sin første hele sesong for klubben, 1971/72 sesongen, var han med på å vinne ligatittelen for Derby. Den 23. mai 1972 fikk han også sin debut på , og fram til 1977 representerte han England 27 ganger. I 1975 ble han nok en gang ligamester for Derby.

Etter 371 obligatoriske kamper for Derby ble han solgt av Tommy Docherty for £300 000 til Everton i september 1978. Her ble han i bare en sesong før han gikk til Birmingham i 1979. 3 år senere ble Nottingham Forest hans arbeidsgiver. Manager i klubben var da Brian Clough som han hadde spilt for under i de første årene for Derby County.

På slutten av hans fotballkarriere var han innom klubbene Luton Town og Oxford United, før han avsluttet karrieren i canadiske Vancouver Whitecaps.

### Karriere som klubbspiller

### Landslagskarriere for England

## Tiden etter at han hadde gitt seg som spiller
Etter at han la opp som fotballspiller gikk han arbeidsledig i 6 måneder, før han i 1986 ble en del av trenerstaben i Middlesbrough. Manager for Middlesbrough var da hans gamle kollega på fotballbanen, Bruce Rioch.

I 1990 ble Todd manager for Middlesbrough, men han ble bare et år i denne jobben. I 1992 ble han assistentmanager i Bolton Wanderers, og 4 år senere ble han utnevnt som klubbens nye manager.
Colin Todd hadde stor suksess i sitt første år som sjef for Bolton da klubben vant 1. divisjon med 100 poeng. To år senere var imidlertid managerkarrieren hans i klubben over. Todd sa opp jobben fordi styret valgte å selge dansken Per Frandsen til Blackburn Rovers for £1 750 000.

I 2000 var han i en kort periode manager for Swindon Town, før han ble Jim Smiths nye assistentmanager i oktober 2000. Etter at Smith fikk sparken i Derby året etter rykket Todd opp som manager, men bare 98 dager senere fikk også han sparken. I de 17 kampene Todd ledet Derby, tapte laget 11 kamper.

I juni 2004 ble Colin Todd ansatt som manager i Bradford City.

### Karriere som manager

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skara Sommarland

**Skara Sommarland** er en fornøyelsespark ca. 8 km øst for Skara i Sverige. Parken ble innviet i 1984 av Bert Karlsson. Fra 2001 er parken eid av Parks & Resorts Scandinavia AB. Med 350&nbsp;000 gjester i året er den en av Nordens største fornøyelsesparker. I tilknytning til parken ligger det en campingplass med kapasitet på 800 campingvogner eller telt, samt 300 hytter.

## Historie
Parken ble bygd i en grusgrop ved Lundsberg, en snau mil øst for Skara, og ble åpnet i 1984 med attraksjoner som gocart, vannsklier m.m. I årene som fulgte bygde man flere nye attraksjoner samt campingplassen. Populært var også sommerunderholdningen, der mange kjente artister har opptrådt (bl.a. (Carola, Vikingarna, Jerry Williams, Eva Dahlgren med flere). 

Parken hadde i en periode 800&nbsp;000 besøkende per år, et tall som har stagnert noe de siste årene. I 1993 mistet Karlsson kontrollen over sommerlandet. I 1994 ble den overtatt av daværende administrerende direktør Michael Kaufmann sammen med firmaet Rasta. I 1997 ble den kjøpt av Sparta Operations, før den i 2001 ble solgt til fornøyelsesparkselskapet Parks & Resorts Scandinavia AB. I 2006 har parken blitt kjøpt opp av familien som eier detaljhandelfirmaet Clas Ohlson.

## Eksterne lenker
*
Hicham El Guerrouj

**Hicham El Guerrouj** (født 1974) er en marokkansk tidligere friidrettsutøver som spesialiserte seg på distansene fra 1500 til 5000 meter.

El Guerrouj debuterte internasjonalt i 1994. Resultatene gjorde ham raskt verdenskjent, tidene lå svært nær verdensrekorden. I OL 1996 i Atlanta endte han på en skuffende 8.-plass i 1500-meterfinalen.

El Guerrouj kom sterkt tilbake og ble verdensmester på distansen i Athen i 1997 og i Sevilla i 1999. 14. juli 1998 satte han ny verdensrekord på 1500 meter med tiden 3:26,00. Året etter satte han verdensrekorder på en engelsk mil (3:43,13) og på den lite løpte distansen 2000 meter (4:44,79). Jakob Ingebrigtsen satte ny rekord på 2000 meter i 2023, de øvrige tidene er fremdeles gjeldende verdensrekorder (september 2023).

Foran OL 2000 i Sydney var han storfavoritt til å vinne 1500 meter, men ble overraskende henvist til sølvplass kenyaneren Noah Ngeny i finalen.

Historien gjentok seg: Igjen ble El Guerrouj verdensmester på 1500 meter to ganger, i 2001 i Edmonton og i 2003 i Paris. Dermed er han den eneste som har greid å forsvare verdensmestertittelen tre ganger på rad. I VM 2003 tok han også sølvmedalje på 5000 meter.

I OL 2004 i Athen gikk endelig drømmen om olympisk gull i oppfyllelse, da han spurtslo Bernard Lagat i finalen på 1500 meter. Og noen dager senere satte El Guerrouj kronen på verket med sin andre gullmedalje, denne gang på 5000 meter, foran Kenenisa Bekele fra Etiopia.

Hans store forbilde var landsmannen Said Aouita.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Beskrivelse av Hicham El Guerroujs treningsopplegg på Marius Bakkens hjemmeside (engelsk)
Astrid av Belgia

:*Se også [[Astrid av Belgia (1905–1935)]], belgisk dronning 1934–1935.

*'Astrid av Belgia, erkehertuginne av Østerrike-Este*' (*Astrid Josephine-Charlotte Fabrizia Elisabeth Paola Maria*; født 1962) er prinsesse av [[Belgia]]. Hun tituleres vanligvis *Hennes Kongelige Høyhet Prinsesse Astrid*. Astrid er nummer fem i [[arvefølgen til den belgiske tronen]].

Astrid er datter av kong [[Albert II av Belgia|Albert II]] og dronning [[Paola Ruffo di Calabria|Paola av Belgia]], og har to brødre, [[Philippe, hertug av Brabant|Philippe]] og [[Laurent av Belgia|Laurent]]. 

Hun ble født på [[Belvédère slott]], nær [[Laeken]], og ble oppkalt etter sin farmor, [[Astrid av Sverige]], den populære første kone av [[Leopold III av Belgia]]. Faddere for Astrid var onkelen Fabrizio, prins Ruffo di Calabria-Santapau, og tanten [[Josephine-Charlotte av Belgia]]. Prinsesse Astrid er selv gudmor til prins Sébastien av Luxembourg og prins Gaston av Orléans.

Den 22. september 1984 giftet hun seg med erkehertug [[Lorenz av Østerrike-Este]]. Han fikk tittelen *prins av Belgia'' i 1995. Deres barn er:
* Amadeo, prins av Belgia, prins og erkehertug av Østerrike-Este, prins av Ungarn og Böhmen (f. 21. februar 1986)
* Maria Laura, prinsesse av Belgia, etc. (f. 26. august 1988)
* Joachim, prins av Belgia, etc. (f. 9. desember 1991)
* Luisa Maria, prinsesse av Belgia, etc. (f. 11. oktober 1995)
* Laetitia Maria, prinsesse av Belgia, etc. (f. 23. april 2003)

Prinsesse Astrid var tidligere president i Belgias Røde Kors.

Prinsesse Astrid ble i 2003 hedret med storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Noah Ngeny

**Noah Ngeny** (født 2. november 1978) er en kenyansk friidrettsutøver som overraskende tok gull på 1500 m meter i OL 2000 i Sydney.

Ngeny deltok i sitt første internasjonale mesterskap i VM 1999 i Sevilla. I finalen ble han kun slått av Hicham El Guerrouj.

I OL 2000 i Sydney møttes disse to løperne igjen i finalen. El Gerrouj, som var verdensrekordholder og dobbelt verdensmester, hadde bare blitt slått én gang siden forrige OL, og var den soleklare favoritten. Men Ngeny passerte favoritten 15 meter før mål og sørget for en av lekenes største overraskelser. Tiden 3.32,07 var olympisk rekord til den ble slått av Jakob Ingebrigtsen 21 år senere. 

Ngeny greide ikke å følge opp suksessen fra OL. Fire år senere greide han ikke å kvalifisere seg til OL i Athen. Noah Ngeny er fremdeles (i 2005) innehaver av verdensrekorden på 1000 meter, med tiden 2.11,96 som han løp på i italienske Rieti i 1999.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anier García

**Anier García** (født 9. mars 1976 i Santiago de Cuba) er en kubansk friidrettsutøver.

Den 1,92 m høye García ble olympisk mester på 110 meter hekk under OL 2000 i Sydney. Dermed ble han den andre kubanske utøveren som vant en løpsøvelse under OL, den første var Alberto Juantorena i 1976. García tok også sølv på 110 meter hekk under VM 1999 i Sevilla og i 2001 i Edmonton.

García var også blant Cubas gullhåp under OL 2004 i Athen, og tok en fin bronsemedalje.
## OL-medaljer
*  2000  Sydney -  **Gull** i friidrett, 110 m hekk menn  Cuba 
*  2004  Athen -  Bronse i friidrett, 110 m hekk menn  Cuba

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Allen Johnson

**Allen Johnson** (født 1. mars 1971 i Washington) er en amerikansk friidrettsutøver. Han tok gull på 110 meter hekk i OL 1996 i Atlanta. Han deltok også i Sommer-OL 2004, men falt i semifinalen, og Liu Xiang vant gullmedaljen.

Allen Johnson er blitt verdensmester på korthekken fire ganger, i 1995, 1997, 2001 og 2003.

Hans personlige rekord er 12,92.

## Referanser


## Eksterne lenker
*