open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lockheed X-17

**Lockheed X-17** var en eksperimentell, faststoffs, flertrinns-rakett brukt for å undersøke høyhastighetskarakteristikker under tilbakevending fra rommet.

## Historie

En av de store utfordringene med å konstruere stridshoder til interkontinentale ballistiske missiler var å unngå at de brant opp som meteorer når de vendte tilbake til atmosfæren. X-17 var et kostnadseffektivt og pålitelig rakettsystem som gjennomførte tester av forskjellige utforminger i tilbakevendingsfasen.

I tiden mellom 1955 og 1957 gjennomførte USAs flyvåpen USAF 26 oppskytninger av X-17 fra Patrick Air Force Base i Florida. I 1958, etter at X-17-programmet offisielt var avsluttet, ble 3  X-17 satt sammen av gjenværende deler og benyttet under de kjernefysiske prøvesprengningene i Operation Argus.

1 X-17 er bevart og står utstilt på National Museom of the USAF i Dayton, Ohio.

## Formål

X-17 ble konstruert for å teste utformingen av forskjellige objekter under tilbakevending til atmosfæren. Den var designet for å fly i 500&nbsp;000 fots høyde (154&nbsp;000 meter), i hastigheter over Mach 15, og med Reynolds tall på opptil 24 millioner.

X-17 skulle vise seg å bli det mest betydningsfulle rakett-program på 50-tallet. Det bidro med testdata under utviklingen av stridshoder til tidlige interkontinentale ballistiske missiler, og også til bemannede romfartskapsler. Spesielt viktig var målinger av hypersoniske luftstrømninger i overgangen fra laminær til turbulent strømning, og varmeutviklingen i ekstremt høye Mach-tall.

## Virkemåte
X-17 var en tre-trinns rakett med faststoffmotorer.
Det første trinnet brakte raketten opp til omkring 500&nbsp;000 fot (154&nbsp;000 meter), og var utsyrt med små raketter som ga den et stabiliserende spinn.
Det andre og tredje trinnet akselererte raketten og nyttelasten ytterligere, og rettet den mot jorden i hastigheter opp mot Mach 15.
En typisk X-17-ferd varte i omkring 6 minutter.

## Spesifikasjoner
**Dimensjoner** 

* **Lengde:** 12,3 meter
* **Diameter** 
:1. trinn: 79 cm
:2. trinn: 43 cm
:3. trinn: 25 cm
* **[[Vingespenn]]:** 2,3 meter
* **Startvekt:** 5&nbsp;450 kg

**Ytelse**

* **Rakettmotorer**
: 1. trinn: 1 stk. Thiokol XM-20 Sergeant faststoffrakett med 213 kN skyvekraft.
: 2. trinn: 3 stk. Thiokol XM-19 Recruit faststoffrakett med 150 kN skyvekraft hver.
: 3. trinn: 1 stk. Thiokol XM-19E1 Recruit faststoffrakett med 160 kN skyvekraft.
* **Rekkevidde:** 217 km
* **Maks oppnådd høyde:** 154&nbsp;000 meter
* **Maks oppnådd hastighet:** Mach 14,5

## Kilder
*NASA – American X-vehicles, An Inventory—X-1 to X-50 (side 24) Utgitt 2003 (pdf) Besøkt 20. mars 2015
*National Museum of the USAF - Lockheed X-17 factsheet Besøkt 20. mars 2015
Stig Olin

**Stig Olin** (født 11. september 1920 i Stockholm, død 28. juni 2008) var en svensk skuespiller, regissør, sanger, radiomann og komponist. 

Han er far til sangeren Mats Olin og skuespilleren Lena Olin.

## Filmografi (utvalg)
* 1991 – *[[Tre kärlekar]]* (TV-serie, gästroll)
* 1988 – *[[Vargens tid]]*
* 1987 – *Jim och piraterna Blom*
* 1956 – *Rasmus, Pontus och Toker*
* 1956 – *[[Sceningång]]*
* 1955 – *Mord, lilla vän*
* 1954 – *Gula divisionen*
* 1952 – *Klasskamrater*
* 1951 – *Dårskapens hus*
* 1950 – *[[Kvartetten som sprängdes (1950)|Kvartetten som sprängdes]]*
* 1949 – *[[Fängelse (film)|Fängelse]]*
* 1949 – *[[Flickan från tredje raden]]*
* 1949 – *Hur tokigt som helst*
* 1948 – *[[Hamnstad (film)|Hamnstad]]*
*1946 – *Johansson och Vestman*
* 1946 – *[[Mitt barn er mitt (1946)|Mitt barn er mitt]]*
* 1946 – *[[Ballongen]]*
* 1945 – *Tre söner gick till flyget*
* 1945 – *Två människor*
* 1944 – *Den osynliga muren*
* 1944 – *Hets*
* 1943 – *[[*Ordet* (1943)|*Ordet*]]*
* 1941 – *Göranssons pojke*

### Regi
* 1957 – *Gäst i eget hus*
* 1956 – *Rasmus, Pontus och Toker*
* 1956 – *[[Swing it, fröken]]*
* 1955 – *[[Hoppsan!]] *
* 1955 – *Mord, lilla vän*
* 1953 – *[[Resan til dej]]* (Resan till dej)
* 1953 – *[[I dur och skur]]*

### Filmmanus
* 1957 – *Gäst i eget hus*
* 1956 – *[[Swing it, fröken]]*
* 1955 – *Mord, lilla vän*
* 1954 – *[[Gula divisionen]]*
* 1953 – *[[Resan til dej]]* (Resan till dej)
* 1953 – *[[I dur och skur]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ensemble Sarband

**Ensemble Sarband** er et tidligmusikk-kammerensemble som ble etablert av dr. Vladimir Ivanoff i 1986. Ensemblet spesialiserer seg på musikalske forbindelser mellom orienten og vesten, og mellom jødisk, kristen og islamsk musikk. Det har holdt over 500 konserter på fire kontinenter, hatt en rekke plateutgivelser og mottatt flere priser.

## Utmerkelser
*2 Grammy-nominasjoner, 1992
*Echo Klassik 2003
*Echo Klassik 2006
*Premio Mousiké 2007
*Deutscher Weltmusikpreis Ruth 2008

## Eksterne lenker
* 
*
Kalvøysund festning

**Kalvøysund Festning**, også kalt «HKB 34./979 Flostaöen», var et tysk kystfort ved Kalvøysund på Flosterøya i Arendal kommune, bygget under andre verdenskrig. Det skulle dekke det østre innløpet til Arendal, og var på 42 dekar.

## Historie
Anlegget ble etablert i 1941 under navnet «HKB 34./979 Flostaöen» og bestod av et 50-talls bygninger og bunkere. Fra mai 1941 til august 1944 sto det fire stykk 10,5&nbsp;cm K332(f) kanoner av fransk opprinnelse (Canon de 105 L mle 1936 Schneider) på fortet. Disse ble byttet ut med fire 10,5&nbsp;cm K331(f) kanoner («Canon de 105 mle 1913 Schneider») fra februar 1945, også disse franske. Rekkevidden var  til  meter. Hovedbunkeren er av typen regelbau R636, som var vanlige i norske kystfort under krigen.

Oppføringen av anlegget medførte at noen fikk eiendommen sin konfiskert, andre måtte innkvartere tyske soldater i over et år, til de fikk bygget sine egne soldatbrakker. Timelønnen for tyskerarbeidet var kr 1,97. En labyrint av tunneler er nå avstengt, men den største tunnelen med tre haller disponeres av Flosta pistolklubb. Her er det aldri blitt avfyrt skudd, annet enn på øvelser og den gang et britisk fly bombet Møkkalasset fyr helt på slutten av krigen.

Etter krigen ble festningen drevet av det norske forsvaret inntil den ble avviklet 1. juli 1959. Det var to øvelser på fortet etter krigen, i 1948 og 1954.  Staten overtok området 15. april 1953. I 1960 ga Forsvaret disposisjonsretten til Statens Friluftsråd, som i 1967 overlot denne til Moland kommune, som senere ble slått sammen med Arendal kommune. I dag er anlegget et friområde, og benyttes mye av lokalbefolkningen.

## Galleri

Kalvøysund i AA (1).JPG |Kalvøysund sett fra sjøen
Kalvøysund festning2.JPG |Kommandobunkeren
Batterie979 1.jpg |En av kanonstillingene i bruk


## Referanser


## Litteratur
* B.O. Johansen, Per Kjell Kristiansen, Arvid Svein Marthinussen og Kåre Steinsland: *Det sjømilitære forsvar på Agder 1945-2000*, ISBN 8292217118

## Eksterne lenker
* Tyske kystfort i Norge 
* Atlantikwall - Battery H.K.B. 34./979 Flostaöen
De forente arabiske emiraters sentralbank

**De forente arabiske emiraters sentralbank** (eng: *Central Bank of United Arab Emirates*, arabisk: مصرف الإمارات العربية المتحدة المركز) er sentralbanken i De forente arabiske emirater. 

## Historie
Sentralbanken ble etablert som *UAE Currency Board* 19. mai 1973. Hensikten var å utstede en ny nasjonal valuta, for å erstatte de utenlandske valutaene som var i sirkulasjon etter at De forente arabiske emirater ble etablert i 1971. Både Bahrainske dinarer og Qatarsk og Dubaisk Riyal var gyldig valuta fram til Emiratarabisk dirham ble lansert 19. mai 1973, samme dag som sentralbanken ble etablert. Til sammen 260 millioner dirham ble satt i sirkulasjon. 

UAE Currency Board hadde ikke myndighet til å definere landets pengepolitikk, kun å utstede valuta, samt sikre dekning for valutaen i gull og utenlandsk valuta. Dirham'en var i starten låst til amerikansk dollar; 3,94737 dirham pr dollar. De organiserte også bankvesenet, og samlet statistikk om pengemarkedet og bankvesenet i samarbeid med IMF.

I 1980 kom en ny lov (*Union Law*) som omhandlet både sentralbanken, pengepolitikken og bankvesenet, og med denne endret sentralbanken navn til dagens navn. På denne tiden hadde økonomien vokst; det fantes 21 banker, og pengemengden var økt til 2.143 millioner dirham. Loven ga sentralbanken bl.a. ansvar for penge- og kredittpolitikken, og regulering av bankvesenet. Sentralbanken fikk da også andre oppgaver som sentralbanker har, som forvaltning av landets valutareserver, fungere som regjeringens bank, og være regjeringens kontaktpunkt mot IMF. 

Siden 1980 har pengemengden økt betydelig; M1 har økt fra 7,3 mrd i 1980 til 150 mrd i juni 2007, og M2 har økt fra 23,5 mrd til 475,3 mrd i samme periode.

## Sentralbanksjef
Pr mai 2015 er Hans Høyhet Mubarak Al Mansouri sentralbanksjef. Han ble utnevnt i september 2014, og erstattet da Bin Nasser Al Suwaidi, som hadde sittet siden 1991. Visesentralbanksjef er Mohammed Ali Bin Zayed Al Falasi.

## Se også
*Liste over verdens sentralbanker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Morten Omlid

**Morten Omlid** (1961–2023) var en norsk gitarist, komponist og produsent. Omlid jobbet i ti år som daglig leder i Norsk Bluesunion, fram til våren 2007. Samme år fikk han bluesprisen i regi av Notodden Blues Festival.

Han var gitarist i Spoonful of Blues og i BluesTown Kings.

## Diskografi
* *Hot Barbeque* – R&B Express 1991
* *Three Car Garage* – Spoonful of Blues, 2000, 
* *Chasing that Devils Music* – Spoonful of Blues 2004 
* *Black Sheep* – Spoonful of Blues 2007 
* *Hear my Song* – Rita Engedalen 2003
* *Heaven aint Ready for me Yet* – Rita Engedalen 2006
* *The tree still standing* – Rita Engedalen 2008
* *Blue Rain* – Eric Andersen 2006.
* *Chicadelic* - Super Chikan 2009
* *You Better Listen* - Lazy Lester 2011
* *Sinners* - Spoonful of Blues 2012
* *Chapel and Bars* - Rita Engedalen 2011 
* *Message To The People* - Bluestown Kings 2014
* *My Mother's Blues* - Rita Engedalen 2014

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sorbé

**Sorbé** eller **sorbet** er en frossen matrett som blir brukt både som mellomrett og dessert. Den vanligste måten å lage sorbé, er med sukkerlake, smak (frukt-/bærpuré, champagne, sitron eller annet) og eggehvite. 

Det sies at sorbeten oppsto i det første århundret da keiser Nero sendte mange slaver til fjells for å hente snø, som ble blandet med honning eller vin. 

Senere utviklet franskmennene retten til en kulinarisk rett. Det blir i dag laget sorbet med smak av det meste, fra tradisjonell, slik som sitron, til mer uventet, som bacon.
Return to Yggdrasill

***Return to Yggdrasill*** er den første DVD-en til det norske progressive black metal bandet Enslaved.

## Sporliste
# «Bounded by Allegiance» (6:44)
# «Ascension» (6:33)
# «The Voices» (5:59)
# «Lunar Force» (6:53)
# «Isa» (3:36)
# «Jotunblod» (4:17)
# «Return to Yggdrasil» (6:16)
# «The Crossing» (10:00)

## Kilder
*Return to Yggdrasill hos Encyclopaedia Metallum
Ruun

***Ruun*** (utgitt 2006) er det niende studioalbumet til det norske progressive black metal bandet Enslaved.

## Sporliste
# «Entroper» (6:21)
# «Path to Vanir» (4:25)
# «Fusion of Sense and Earth» (5:00)
# «Ruun» (6:49)
# «Tides of Chaos» (5:16)
# «Essence» (6:18)
# «Api-vat» (6:57)
# «Heir to the Cosmic Seed» (4:55)

## Artister
*Ivar Bjørnson &ndash; gitar
*Grutle Kjellson &ndash; bass, vokal
*Arve Isdal &ndash; gitar
*Cato Bekkevold &ndash; trommer
*Herbrand Larsen &ndash; keyboard, vokal

## Kilder
*Ruun hos Encyclopaedia Metallum

## Eksterne lenker
*
Sui Xinmei

**Sui Xinmei** (tradisjonell kinesisk: 隋 新梅, født 29. januar 1965) er en tidligere  kinesisk friidrettsutøver som konkurrerte i kulestøt. Hennes fremste prestasjon er sølvmedalje i OL i Atlanta i 1996, samt gullmedalje under VM innendørs i 1991 i Sevilla.

Xinmei sin personlige rekord på 21.66 meter, fra Beijing i 1990, plasserer henne på tiendeplass på «Ti på topp i verden»  Kulestøt. Hun ble i 1991 utestengt i to år etter en positiv test på anabole steroider.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Asbjørn Hansen (fotballspiller)

: *For flere ved samme navn, se [[Asbjørn Hansen]]*

**Asbjørn Hansen** (født 29. mai 1930, død 25. mars 2017) var en norsk landslagskeeper i fotball og cupmester for Sparta Sarpsborg i 1952. Hansen fikk totalt 52 A-landskamper for .

Han gikk under kallenavnet «tigern i buret».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Asbjørn Hansen på Eu-Football.info
Olympisk rekordhistorikk på 50 m fri

**Olympisk rekordhistorikk på 50 m fri** svømming noteres kun for langbane (50 meter basseng).

__TOC__

## Menn

## Kvinner

## Referanser


## Eksterne lenker
* Svømming under Sommer-OL 2012
* BBCs dekning av Sommer-OL 2008
* BBCs dekning av Sommer-OL 2004

## Andre OL-svømmerekorder
Natasja Sjnajder

**Natasja Sjnajder** (russisk , engelsk **; født 22. mai 1956 i Moskva, død 2. juli 2008) var en sovjetisk musiker. Hun var mest kjent som keybordspiller og vokalist i musikkgruppen Eleven, og var partneren til Alain Johannes som også spilte i Eleven. Hun spilte også vestrehåndt bassgitar på gruppens tre første album. Sjnajder og Johannes var en del av Queens of the Stone Age for innspillingen i 2005 av *[[Lullabies to Paralyze]]* og på turneen knyttet til den. Tidligere bandtilhørigheter inkluderer Desert Sessions, Black Russian og Walk the Moon. Hun var en viktig medvirkende til Chris Cornells 1999 soloalbum, *[[Euphoria Morning]]*.

Sjnajder var også skuespiller i to filmer hvor hun spilte rollen som den russiske kosmonauten Irina Yakunina i *[[2010 (film)|2010]]* (1984) og den tidligere polske utvekslingsstudenten Wanda Yakubovska i filmen *Spiker* (1986), samt en mindre rolle i TV-seriene *[[Miami Vice]]* og *[[Hill Street Blues]]*.

Hun også skrev og fremføret sin egen sang, «Who's in Control», for 2004 actionfilmen *[[Catwoman (film)|Catwoman]]* og spilte cembalo på Louis XIVs 2008 sporet Guilt By Association. 

2. juli 2008 ble en melding ble lagt ut på Sweethead-siden på MySpace hvor Natasjas tidligere bandsamarbeidspartner Troy Van Leeuwen er et medlem og som også var en nær personlig venn.

En tilsvarende melding ble senere lagt ut på Gearslutz forum som annonserte opprettelsen av Natasja Sjnajder Memorial Fund.

Den følgende meldingen erstattet senere hovedsiden på qotsa.com:

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Natasha Shneider memorial fund
Zjizdra (elv)

**Zjizdra** (russisk: Жиздра) er ei elv i Kaluga oblast i Russland. Den er ei venstre sideelv til Oka, og er 223&nbsp;km lang, med et tilsigsfelt på 9170&nbsp;km². Elva er frosset over fra slutten av november til vårløsningen starter i april. 

De største sideelvene er Resseta, Vytebet, Bryn og Serena.

Ved elva ligger byene Kozelsk og Zjizdra.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over vinnere av Konstruktørmesterskapet i Formel 1

**Konstruktørmesterskapet i [[Formel 1]]** *(World Constructors' Championship (WCC))* blir utdelt av FIA til den konstruktøren som har scoret flest poeng i en sesong. Konstruktørmesterskapet ble først utdelt i , til Vanwall. Regjerende mester er Mercedes, som vant mesterskapet i .

Forskjellige bil fabrikanter/motorer kombinasjoner anses å være en konstruktør i forbindelse med mesterskapet. Konstruktørmesterskapets poeng beregnes ved å legge til poeng scoret av dets førere i hvert løp. Frem til  var det bare poengene til den føreren som fikk flest poeng som talte mot konstruktørmesterskapet. Ved bare ti anledninger har teamet som vant konstruktørmesterskapet ikke vunnet førermesterskapet samme år. 

I de 62 sesongene mesterskapet har blitt utdelt har i alt 15 forskjellige konstruktører vunnet det, med Scuderia Ferrari som den mest suksessfulle med 16 titler, inkludert seks på rad fra  til .

## Etter sesong

### Noter
* - Førere som også vant førermesterskapet er indikert med *. Tabellen inkluderer bare førere som scoret poeng. Bilnumre er tatt med for å vise at føreren hadde samme nummer hele sesongen. (Erstattede førernummer er vist i parentes)
* - Bare poeng som talte mot konstruktørmesterskapet er tatt med.

## Etter konstruktør

## Etter land

## Se også
* Liste over vinnere av Førermesterskapet i Formel 1

## Kilder
*
Zjizdra

**Zjizdra** kan vise til:

*Zjizdra (by) – en by i Kaluga oblast i Russland
*Zjizdra (elv) – ei elv i Kaluga oblast i Russland
Faråni

**Faråni** (også skrevet *Faråna* og *Faråne*) er en elv i Valle kommune i Agder. Den kommer fra Myklevatnet på sørsiden av Brokke-Suleskarvegen (Fylkesvei 45) og har utløp i Otra ved Faremo like nord for Rysstad. I forbindelse med kraftutbyggingen i Otra ble det på Furestøyl bygget en liten dam som leder vannet fra Faråni gjennom en overføringstunnel fra Furestøyl til Brokke kraftverk.

For det meste er derfor det gamle elveløpet tomt for vann, det sildrer bare en liten bekk i elveleiet, som består av glatt fjell med store jettegryter. Vannet blir godt oppvarmet på varme sommerdager, og Faråni har vært et populært utfartsområde for lokalbefolkningen. 

På grunn av fare for tilbakeslag fra kraftverket og påfølgende flom er det en viss fare ved å oppholde seg i elveløpet. Det er montert sirener som skal varsle om rask endring i vannføringen. Det har vært dødsulykke ved bading i området.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Johs. Bjørkeli: ''Fanget bak vannmassene'' Artikkel i Fædrelandsvennen 8. januar 2005
* Otra Krafts uttalelse av 23.08.99 til NVEs innstilling (Faråni omtalt helt på slutten av dokumentet
V – The Original Mini Series

***V*** er en amerikansk science fiction-miniserie som gikk på NBC i 1983. Serien handler om den dagen jordens innbyggere fikk besøk fra verdensrommet. De besøkende kommer i gigantiske farkoster, ser ut som mennesker og hevder de kommer i fred. Men etterhvert viser det seg at de har meget onde hensikter. Serien er skapt av Kenneth Johnson og hovedrollene spilles av Marc Singer, Faye Grant, Jane Badler og Frank Ashmore. Den fikk to oppfølgere og en nyinnspilling (2009).

Seriens manusforfatter, Kenneth Johnson, var inspirert av nazismens fremvekst og fall når han skrev manuset til *V*. Han har også funnet inspirasjon hos Sinclair Lewis roman *It Can't Happen Here*, fra 1935.

Serien fikk liten oppmerksomhet i Norge, men den ble utgitt på video midt på 1980-tallet. I 1991 ble den vist på TV3.

## Handling
Skapninger fra en annen verden ankommer jorden i en rekke gigantiske tallerkenformede farkoster. De ser nøyaktig ut som vanlige mennesker og virker å være vennligsinnede. Men etter å ha innyndet seg hos menneskeheten setter de gradvis sin djevelske plan ut i livet. Det første de gjør er å fjerne mennesker innen forskning og vitenskap – mennesker som utgjør en trussel overfor deres planer og som kan avsløre dem. Etterhvert blir flere og flere grupper forfulgt av de uteomjordiske og deres lakeier på jorden. Samtidig med disse forfølgelsene blir stadig flere mennesker skeptisk til den fascistiske samfunnsorden de skaper, samt påskuddene for stadige utrenskninger overfor "samfunnsfarer". Det dannes motstandsgrupper. 

En kjent TV-reporter (Marc Singer) klarer ubemerket å ta seg opp i en av deres romskip der han til sin forskrekkelse får se deres sanne skikkelse – øglemennesker som har gjennomgått en evolusjon fra øgler, og ikke fra pattedyr slik som menneskene. Han får også greie på deres grufulle plan: Å tømme jorden for ressurser samt bruke menneskeheten som føde på den næringsfattige planeten de kommer fra.

## Oppfølgere
Miniserien ble i 1984 etterfulgt av den tredelte miniserien *[[V - The Final Battle]]*, og  fra 1984 til 1985 ble den etterfulgt av *[[V - The Series]]*, en TV-serie på 19 episoder. I 2009 kom en nyinnspilling av den første serien.

## I rollene
* Marc Singer – Mike Donovan
* Faye Grant – Juliet Parrish
* Jane Badler – Diana
* Michael Ironside – Ham Tyler
* Michael Durrell – Robert Maxwell
* Peter Nelson – Brian
* David Packer – Daniel Bernstein
* Neva Patterson – Eleanor Dupres
* Tommy Petersen – Josh Brooks
* Blair Tefkin – Robin Maxwell
* Michael Wright – Elias Taylor
* Bonnie Bartlett – Lynn Bernstein
* Leonardo Cimino – Abraham Bernstein
* Richard Herd – John
* Evan C. Kim – Tony Wah Chong Leonetti
* Richard Lawson – Dr. Ben Taylor
* George Morfogen – Stanley Bernstein
* Andrew Prine – Steven
* Hansford Rowe – Arthur Dupres
* Jenny Sullivan – Kristine Walsh
* Robert Englund – Willie
* Penelope Windust – Kathleen Maxwell
* Rafael Campos – Sancho Gomez
* Viveka Davis – Polly Maxwell
* Diane Cary – Harmony Moore
* Jason Bernard – Caleb Taylor
* Marin May – Katie Maxwell
* Frank Ashmore – Martin/Philip
* William Russ – Brad
* Duncan Regehr – Charles

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Clash by Night

***Clash by Night*** er et teaterstykke av Clifford Odets. Tittelen er hentet fra Matthew Arnolds dikt «Dover Beach» (1867). Teaterstykket handler om en kvinne som er ulykkelig i ekteskapet og innleder et forhold til sin ektemanns bestekamerat. Det hadde premiere på Broadway i 1941, med Tallulah Bankhead, Lee J. Cobb og Joseph Schildkraut i hovedrollene, og ble avsluttet etter 49 forestillinger. Teaterstykket ble filmatisert i 1952, med Barbara Stanwyck, Paul Douglas og Robert Ryan i hovedrollene.

## Handling
Den polsk-amerikanske snekkeren Jerry Wilenski bor i et lite hus i et arbeiderklasseområde på Staten Island sammen med sin kone, Mae, som han har vært gift med i sju år. De fikk nylig datteren Gloria sammen. Jerry er snill, men ikke spesielt intelligent, og Mae kjeder seg  og er ulykkelig i ekteskapet. Sommeren 1941 kommer Jerrys bestekamerat, Earl Pfeiffer, på besøk fra Manhattan. Jerry inviterer ham til å bo i et ledig rom i huset. Mae og Earl innleder et forhold, noe som ender med at Jerry dreper Earl.

## Oppsetninger
### Premiere på Broadway
Teaterstykket hadde premiere på Belasco Theatre på Broadway 27. desember 1941 og ble avsluttet 7. februar 1942, etter 49 forestillinger. Det ble produsert av Billy Rose og regissert av Lee Strasberg.

Opprinnelige rolleinnehavere:
* Tallulah Bankhead som Mae Wilenski 
* Lee J. Cobb som Jerry Wilenski 
* Joseph Schildkraut som Earl Pfeiffer
* Katherine Locke som Peggy Coffey
* Seth Arnold som Vincent Kress 
* Robert Ryan som Joe W. Doyle 
* John F. Hamilton som Jerrys far

Teaterstykket ble utgitt i bokform av Random House i 1942.

### Øvrige
Teaterstykket hadde nypremiere på Theater 3 i New York i februar 1998, med Jodie Markell som Mae Wilenski, Michael DellaFemina som Jerry Wilenski og Tom Gilroy som Earl Pfeiffer. Teaterstykket ble satt opp på The Artistic Home i Chicago i mars 2006.

## Filmatisering

Teaterstykket ble filmatisert som *[[Utladning]]* i 1952, med Barbara Stanwyck, Paul Douglas, Robert Ryan og Marilyn Monroe i hovedrollene. Regien var ved Fritz Lang. Manuset, skrevet av Alfred Hayes, skilte seg fra teaterstykket på flere områder. Handligen er flyttet til Monterey i California. Jerry er en italiensk-amerikansk fisker og har etternavnet D'Amato. Earl blir heller ikke drept av Jerry på slutten.

## Fjernsyn
John Frankenheimer regisserte en episode av *[[Playhouse 90]]* basert på teaterstykket. Episoden ble sendt 13. juni 1957 på CBS, med Kim Stanley, E. G. Marshall og Lloyd Bridges i hovedrollene. William Durkee skrev manuset, som stort sett var tro mot teaterstykket. Den 14. juli 1959 ble enda en versjon av teaterstykket sendt på BBC, med Patricia Neal og Sam Wanamaker i hovedrollene.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Jaroslav Plašil

**Jaroslav Plašil** (født 1982) er en tsjekkisk tidligere fotballspiller.

## Klubbkarrieren
18 år gammel fikk Plašil kontrakt med den franske klubben AS Monaco i 2000. De første to sesongene spilte han bare 8 kamper fra start, og ble deretter utlånt til Ligue 2-klubben US Créteil. Etter godt spill for Créteil returnerte Plašil til Monaco på begynnelsen av 2003-sesongen, og de neste fire årene hadde han fast plass i startoppstillingen. I sesongen 2003/04 var han med på Monacos vei til finalen i Mesterligaen. Denne sesongen fikk Plašil en nettkjenning i målkalaset mot Deportivo de La Coruña, som Monaco vant hele 8&ndash;3.  I 2007 forlot Plašil Monaco og signerte en fireårskontrakt med den spanske klubben CA Osasuna.

## Landslagskarrieren
Plašil spilte for  under EM 2004, VM 2006 og EM 2008.

### EM 2008
15. juni, i Tsjekkias siste kamp i Gruppe A mot , scoret Plašil i det 62. minutt og økte lagets ledelse til 2-0. Dermed trodde de fleste at Tsjekkia ville gå til kvartfinalen mot . Tyrkia slo imidlertid tilbake og scoret tre mål i løpet av det siste kvarteret, og dermed gikk Tyrkia videre på bekostning av Tsjekkia.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jeg – en Bulldozer

***Jeg – en Bulldozer*** (originaltittel: *Lo chiamavano Bulldozer*) er en italiensk actionkomedie fra 1978 regissert av Michele Lupo. Hovedrollen spilles av Bud Spencer.

## Handling
En tidligere amerikansk fotballspiller kalt "Bulldozer" (Spencer) har forlatt sporten på grunn av for mye fusk i kulissene, så nå lever han som fisker i en italiensk havneby. Han merker snart at ikke alt på stedet er idyll. I byen ligger nemlig en amerikansk militærbase og at forholdet mellom soldatene og den lokale ungdommen er anstrengt. Etter en del tumulter påtar han seg å trene ungdommene til en kamp mot et lag fra den amerikansk militærbasen. 

## I rollene
(utvalg)
*Bud Spencer: Bulldozer
*Raimund Harmstorf: Sersjant Kempfer
*Joe Bugner: Orso
*Reinhard Kolldehoff :Oberst
*Nando Paone: Ghigo
*Enzo Santaniello: Tojo
*Giovanni Vettorazzo: Spitz
*Ottaviano dell'Acqua: Gerry
*Marco Stefanelli: Tony
*Totò Mignone: Tonys far

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Norsk Videocover fra 1982 (CCV) (Rarecultcinema)
Det europeiske kringkastingsområdet

**Det europeiske kringkastingsområdet** er definert av Den internasjonale telekommunikasjonsunion (ITU) som:

: *Det europeiske kringkastingsområdet vestlige avgrensning går ved den vestlige grensen til Region 1, den østlige ved lengdegraden 40° øst for Greenwich og den sørlige ved breddegraden 30° nord, slik at det omfatter den nordlige delen av [[Saudi-Arabia]] og deler av landene som omkranser [[Middelhavet]] innenfor disse grensene. I tillegg er [[Armenia]], [[Aserbajdsjan]], [[Georgia]] og de deler av [[Irak]], [[Jordan]], [[Syria]], [[Tyrkia]] og [[Ukraina]] som ligger utenfor de ovennevnte grensene, inkludert i det europeiske kringkastingsområdet.*

Den vestlige grensen til «Region 1» er trukket vest for Island, i midtre deler av Atlanterhavet. Med definisjonen ovenfor omfatter kringkastingsområdet også landområder utenfor det europeiske kontinentet. Samtidig var Armenia, Aserbajdsjan og Georgia definert utenfor området frem til 2007, da kringkastingsområdet ble omdefinert og utvidet under den internasjonale kommunikasjonskonferansen WRC-07.

Grensene i Det europeiske kringkastingsområdet sammenfaller i stor grad med regionene som ble bundet sammen og betjent av telegrafkabler på 1800- og 1900-tallet. Grensene avgjør også om et land kan søke aktivt medlemskap i Den europeiske kringkastingsunion (EBU), siden unionen krever at medlemmer må ligge innenfor Det europeiske kringkastingsområdet eller være medlemmer av Europarådet. For å kunne delta i Eurovision Song Contest, må deltakerlandene være et aktivt medlem i EBU. Per desember 2017 har EBU 73 aktive medlemmer fra 56 land samt 33 assosierte medlemmer fra 21 land og 7 deltakermedlemmer.

Kasakhstan det eneste ITU-medlemslandet med territorium i Europa som ikke ligger i kringkastingsormådet. Kasakhstan kan likevel søke om medlemskap i Europarådet.

## Referanser
Bundesvision Song Contest

***Bundesvision Song Contest*** er en tysk TV-sendt sangkonkurranse mellom bundeslandene i Tyskland som gikk på ProSieben fra 2005 til 2015. Sangkonkurransen ble skapt av underholderen Stefan Raab og var løst basert på Eurovision Song Contest. 

## Liste over arrangører og vinnere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Operación Triunfo

***Operación Triunfo*** er en spansk, tv-sendt talentkonkurranse som har gått på TVE siden 2001 (med noen opphold). Formatet er på mange måter en krysning av flere andre kjente talent- og reality-serier*, [[Star Search]], [[Voces en Función]]* og *[[Idol]]*. På verdensbasis har programmet blitt kjent som *[[Star Academy]]*. Programmet prøver å finne den neste store sangstjernen i et land ved å la en gruppe sangtalenter synge sine versjoner av kjente sanger (først og fremst engelske og spanske sanger, men også sporadisk på italiensk og portugisisk), med rådgivning fra profesjonelle, samt en rektor, slik som på en skole.

I første tre sesongene som ble produsert av TVE ble programmet brukt til å velge sangeren og sangen som skulle representere Spania i Eurovision Song Contest. De tre finalistene sang tre sanger hver, og seerne stemte på den sangen de likte best.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nederlandse Omroep Stichting

**Nederlandse Omroep Stichting** (ofte forkortet **NOS**, norsk oversettelse: *nederlandsk kringkastingsstiftelse*) ble stiftet 29. mai 1969 og er en av de nederlandske kringkasterne i det nederlandske kringkastingssystemet Nederlandse Publieke Omroep. NOS erstattet landets tv-kringkaster Nederlandse Televisie Stichting og radiokringkasteren Nederlandse Radio Unie i 1969.

NOS er ikke en medlemsorganisasjon, slik en del av de andre organisasjonene er, og har som lovfestet hovedoppgave å kringkaste sport og nyheter. Videre faller rapportasjer med hensyn til politikk og kongehuset under NOS.

Nederlandse Omroep Stichting sysselsetter rundt 700 journalister og andre medarbeidere i produksjonsarbeidene relatert til fjernsyn, radio, tekst-tv og diverse nettsteder.

Ved siden av produksjon av programmer, har NOS også ansvaret for å koordinere sendinger og prosjekter mellom de ulike kringkasterne i systemet. Dette kan for eksempel skje ved katastrofer, store ulykker og store begivenheter. Andre eksempler er temasendinger og ligende i forbindelse med valg, Olympiske leker, Tour de France, Eurovision Song Contest og sendinger fra begivenheter som kongelige bryllup og begravelser.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hilversum

**Hilversum** er en kommune og by i den nederlandske provinsen Noord-Holland. Den ligger i regionen 't Gooi og er den største byen i området med om lag 85&nbsp;000 innbyggere. Den er omgitt av lyngheilandskap, skoger, enger, innsjøer og mindre landsbyer. Hilversum er en del av Randstad, et av de største storbyområdene i Europa.

Hilversum ligger om lag 30 km sørøst for Amsterdam og 25 km nord for Utrecht.

Byen blir ofte kalt «mediabyen» siden de største kontorene for nasjonal radio og fjernsyn i Nederland ligger her. Radio Nederland, som har vært på kortbølgeradio over hele verden siden 1920-årene har basen sin her. I Hilversum ligger også store komplekser med lyd- og fjernsynsstudioer, i tillegg til studio og kontorer for alle de nederlandske rikskringkastingsorganisasjonene og flere kommersielle TV-selskaper. 

Hilversum var vertskap for Eurovision Song Contest da Nederland var ansvarlig for arrangementet i 1958.

Hilversum er dessuten kjent for det arkitektonisk viktige Raadhuis (rådhus) tegnet av Willem Dudok (1884&ndash;1974).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jacqueline Boyer

**Jacqueline Boyer** (født **Jacqueline Ducos** 1941) er en fransk chanson- og  slagersangerinne.

Moren hennes, Lucienne Boyer, var en chanson-sanger som ble verdensberømt for sin tolkning av sangen «Parlez moi d'amour». Faren Jacques Pills var også en velkjent sanger. Som datter av to artister tilbrakte hun hele barndommen i kulissene da foreldrene reiste rundt og opptrådte, og hun drømte selv om å bli en sanger. Denne drømmen gikk i oppfyllelse da hun stod på scenen sammen med Marlene Dietrich som 15-åring, og suksessen førte til at hun trente opp stemmen sin enda mer. I 1960 kom det virkelige gjennombruddet, da hun deltok i Eurovision Song Contest for Frankrike. Med sangen «Tom Pillibi» (komponert av André Popp og med tekst av Pierre Cour) gikk hun helt til topps, noe hun også gjorde i den franske chanson-konkurransen med sangen «Le coq d’or» samme år.

## Biografi
Boyer var bare 18 år da hun vant Eurovision Song Contest 1960, som vil si at hun var den første tenåringen til å vinne. Hennes far deltok i Eurovision Song Contest 1959, hvor han representerte Monaco. Han kom i siste plass. 

Etter Lys Assias død i 2018, er Boyer fra og med 2021, 61 år etter seieren, den lengstelevende vinnende sangerinnen i Eurovision Song Contest (men ikke den eldste etter alder). 

Boyer giftet seg i 1960 med den franske sangeren og komponisten François Lubian. Han døde i 2011.

I 1966 ble Boyer alvorlig skadet i en bilulykke og hun ble tvunget til å avbryte karrieren.

I 1970 gjorde hun comeback med et nytt album og i 1972 opptrådte hun på underholdningsinstitusjonen Olympia i Paris. Det ble også nye turneer i Tyskland, USA, Japan og Storbritannia. 

I 1976 opptrådte hun igjen på Olympia, denne gangen sammen med moren Lucienne Boyer. 

I 1979 forlot Jacqueline Frankrike for å satse på en karriere i USA under pseudonymet Barbara Benton. I 1983 ble det første albumet, "Life is new," gitt ut, og året etter albumet "Time and time again." Suksessen uteble imidlertid og hun returnerte til Frankrike, hvor hun i 1988 ga ut et nytt album, "Jacqueline Boyer." Hun fortsatte å turnere og gi ut plater. I 2005 hyllet hun moren Lucienne Boyer i et show kalt Parlez-moi d'amour, som er Lucienne Boyers mest kjente innspilling.

## Sangografi
* ''Tom Pillibi''
* *Gouli Gouli Dou*
* *Grüss mir die Liebe* (1960)
* *Mitsou* (1963)
* *Mon Cher Robert*
* *Der Pianist hat keine Ahnung*
* *Happy Sing Song*
* *Hongkong Mädchen*
* *Suleika*
* *Ganz in der Näh' von den Champs-Elysees*
* *Butterfly*
* *Jacques mit dem Frack*
* *Hör das Signal, Korporal
* *Little Little China-Girl*
* *Mademoiselle*
* *Was in Cannes begann*
* *Oh, chérie, je t'aime* (1968)
* *Der Mond vom Fudschijama*
* *Mein Herz sagt oui* (1968)
* *Mucho Amore* (1969)
* *Very Good c'est si bon* (1969)

== Filmografi ==
* *Caravan*
* *Das Rätsel der grünen Spinne*
* *Gauner-Serenade*
* *Der Nächste Urlaub kommt bestimmt*
* *Diabolo menthe''

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Dana Stubblefield

**Dana William Stubblefield** (født 14. november 1970 i Cleves i Ohio) er en tidligere amerikansk fotball defensive tackle som spilte i National Football League (NFL). Etter å ha blitt uteksaminert fra Taylor High School i North Bend, Ohio, gikk Stubblefield på University of Kansas.

## Profesjonell karriere
Stubblefield ble draftet i første runde (#26 totalt) i NFLs draft i 1993 av San Francisco 49ers, som byttet til et 4–3 forsvar i begynnelsen av sesongen. I sitt nykommerår ledet Stubblefield 49ers med 10,5 sacks (som tjente ham tittelen som NFL Defensive Rookie of the Year), og hadde 8,5 året etter. Han ble utvalgt til Pro Bowl i 1994 og 1995. Han hadde mindre suksess i 1996, men med 15 sacks i 1997 ble han utnevnt til NFL Defensive Player of the Year av Associated Press.

Etter 1997-sesongen ble han en unrestricted free agent, og signerte med Washington Redskins, hvor han presterte svakere til tross for å spille med Dan Wilkinson. Han returnerte til San Francisco for 2001- og 2002-sesongene, og gikk til Oakland Raiders som en free agent i 2003. I 2004 ble han signert av New England Patriots, men ble skadet og frigitt før sesongstart.

### BALCO-skandalen
Stubblefields navn var sammen med flere lagkamerater fra Oakland Raiders vunnet på listen over klienter for Bay Area Laboratory Co-operative som hadde gitt prestasjonsfremmende preparater til Marion Jones og andre. Stubblefield løy først til FBI om bruk av EPO og THG, men samarbeidet med både etterforskere fra FBI og NFL etter å ha blitt siktet den 18. januar 2008, og gav opp navnene til spillere, agenter og trenere han trodde brukte rusmidler.

Som et resultat av å ha samarbeidet med etterforskerne fikk han en lettere dom etter å ha innrømmet skyld for å ha løyet til føderale etterforskere den 6. februar 2009. Han fikk to års betinget fengsel.

## Personlig liv
Han var defensive line coach ved Valley Christian High School i San Jose, California.

Den 12. oktober 2010 nevnte tidligere agent i NFL Josh Luchs i en artikkel for *[[Sports Illustrated]]* at han hadde tilbudt Stubblefield $10 000 i kontanter mens han spilte amerikansk fotball ved University of Kansas, men Stubblefield hadde takket nei.

Stubblefield ble dømt til 90 dager i fengsel av distriktsdommer Susan Illston for å ha stjålet sin tidligere kjærestes post ved å forfalske en flyttemelding.

Den 2. mai 2016 ble han siktet for overgrep mot en 31 år gammel funksjonshemmet kvinne. Hendelsen skjedde 9. april 2015, og Stubblefield hadde først fått kontakt med kvinnen gjennom en nettside for barnevakter. Kausjon ble satt til $250 000. Den 27. juli 2020 ble Stubblefield dømt skyldig i voldtekt, og han ble den 22. oktober 2020 for dette idømt en straff av fengsel i en varighet av fra 15 år, opp til livstid.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jean-Claude Pascal

**Jean-Claude Pascal** (født **Jean-Claude Villeminot**; 1927–1992) var en fransk musiker og skuespiller.

Etter å ha bodd i Strasbourg under andre verdenskrig, begynte Pascal å studere ved universitetet i Sorbonne og arbeidet senere innen motedesign for Christian Dior. Mens han jobbet med kostymer til teaterstykket «Don Juan», ble han kjent med skuespilleryrket og gjorde sin første opptreden i kinofilmen *Quattro rose rosse* i 1949. Mange filmer fulgte, blant dem *[[Baronessen danser]]* (sammen med Romy Schneider) og *[[Angelique og sultanen]]*, hvor han spilte mot Michèle Mercier.

Pascal vant Eurovision Song Contest 1961 for Luxembourg med sangen «Nous les amoureux», (*vi, de elskende*) komponert av Jacques Datin og med tekst skrevet av Maurice Vidalin. Han representerte Luxembourg igjen i konkurransen i 1981 og ble nummer 11 av 20 med sangen «C'est peut-être pas l'Amérique» (*det er kanskje ikke Amerika*) med musikk og tekst av Sophie Makhno og Jean-Claude Petit.

## Sangografi
* «Lili Marleen»
* «Nous les amoureux»
* «C'est peut-être pas l'Amérique»

## Filmografi  i utvalg
* 1953 *[[Alarm i syd]] (Alerte au Sud)*
* 1954 *[[Høyt spill om en kvinne]] (Le Grand jeu)*
* 1959 *[[Baronessen danser]]*
* 1967 *[[Angelique og sultanen]]*

## Referanser


## Eksterne lenker

* Jean-Claude Pascal Myspace : http://www.myspace.com/jeanclaudepascal
*
Eskil

:*For den danske erkebiskopen fra 1100-tallet, se [[Eskil (biskop)]]*

**Eskil** er nordisk mannsnavn med norrøn opprinnelse. Navnet er sammensatt av ledd som betyr «gud» og «hjelm, el kjele».

## Etymologi
*Eskil* har opprinnelse i norrøne *Ǣskæll*, som var en variant av *Áskæll* og *Áskell*, kortformer av *Ásketill*. Navnet er dannet av navneleddene *áss* eller *oss*, «gud», og *ketill*, «hjelm, el kjele».

*Esko* er en finsk variant av *Esa*, som er en kortform av *Eskil* og andre navn på *Es-*.

*Eskil* har gitt opphav til stedsnavnet Eskilstuna.

## Utbredelse
*Áskæll* og *Æskæll* er kjent i 27 nordiske runeinnskrifter, så navnet var antakelig nokså vanlig i vikingtiden.

Formen *Eskil* er kjent brukt i Norge fra 1300-tallet. I Sverige var *Eskil* mest brukt i 1920- og 1930-årene. I Norge har navnet vært mest brukt siden år 2000. Formen *Eskild* var i Danmark mest brukt i 1900- 1910- og 1980-årene.

*Eskil* og relaterte navn har navnedag i flere land.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Mårten Eskil Winge (1825–1896), svensk maler
* Eskil Åsmul (f. 1972), norsk forfatter
* Eskil Ervik (f. 1975), norsk skøyteløper
* Eskil Rønningsbakken (f. 1979), norsk balansekunstner
* Eskil Pedersen (f. 1984), norsk politiker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Petr Vlček

**Petr Vlček** (født 18. oktober 1973 i Mariánské Lázně) er en tsjekkisk fotballspiller som spiller i forsvar for 1. FC Bad Kötzting.

Han har spilt 18 kamper for  og deltok i EM i 2000.

Han begynte karrieren i Lokomotiva Mariánské Lázně, og etter dette fulgte opphold i klubbene Škoda Pilsen, Sokol Svéradice og VTJ Karlovy Vary. I 1996 returnerte han til Škoda Pilsen som på denne tiden skiftet navn til FC Viktoria Plzeň. Her spilte han i fire sesonger. Etter dette fulgte fire sesonger i Slavia Praha. I 2000 forlot han landet og tsjekkisk fotball, og reiste til Belgia for å spille i Standard Liège. Et år senere gikk han inn i en fireårskontrakt med Panionios NFC Athens i Hellas.

I 2005/2006-sesongen gikk han til klubben Ethnikos Achna på Kypros, før han reiste hjem til Tsjekkia og til gamleklubben Viktoria. I 2007 gikk han til den tyske klubben 1. FC Bad Kötzting som spiller i Oberliga Bayern.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Danubio FC

**Danubio Fútbol Club** er en uruguayansk fotballklubb i Montevideo. 

## Historie

Klubben ble grunnlagt av de to Bulgarsk-fødte brødrene, Miguel og Juan Lazaroff, 1. mars 1932 sammen med andre ungdommer fra en skole i Montevideo. Klubbnavnet er en referanse til elven Donau som renner gjennom Bulgaria. 

Danubio har vunnet den nasjonale serien i Uruguay tre ganger, senest i 2007, og nådde semi-finalen i Copa Libertadores i 1989.

## Berømte spillere

Kjente spillere fra klubben inkluderer Álvaro Recoba, Ruben Sosa, Marcelo Zalayeta, Ruben Olivera, Ruben "Polillita" Da Silva, Javier Chevantón, Fabian Carini, Richard Nuñez, Walter Gargano, Carlos Grossmüller, Ignacio González, Edinson Cavani og Christian Stuani.
Likskjending

**Likskjending** er ulike former for vanhelligelse av den avdødes kropp. Slik behandling bærer gjerne i seg et element av rituell utslettelse av minnet (damnatio memoriae).

Ved å grave opp lik, trekke det gjennom gatene og dumpe kroppen i en sump eller på en søppelfylling, skulle det vise klart og tydelig tegn på at personen var ført ut av fellesskapet og hadde tapt sin verdighet og frelse.

Vi finner motivet behandlet litterært i eventyret om Følgesvenden (AT 507A), hos Peter Christen Asbjørnsen, hvor en skinndød person for sin ugudelighets skyld står plassert i en diger isklump utenfor kirkedøren.

Et talende eksempel fra nyere tid er den offentlige avstraffelsen av Benito Mussolini, hans elskerinne og fem medlemmer av hans fascistregjering. Etter at de alle ved utløpet av andre verdenskrig var henrettet, ble deres lik hengt etter beina ned fra en jernbjelke på en bensinstasjon på Piazzale Loreto slik at folkemengden fritt kunne få gi utløp for sin avsky mot dem, deres styresett og handlinger i levende live.
Tim Sylvia

**Timothy Deane Sylvia** (født 5. mars 1976) er en amerikansk profesjonell MMA-utøver. Han har holdt UFC's tungvektstittel to ganger, og har per 6. juli en merittliste på 24 seire og seks tap.

__TOC__

## MMA-historikk

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Adventus regis

**Adventus regis** (lat: *Kongens ankomst*) er et hilsingsritualene i samspillet mellom verdslige og geistlige ledere.

I praksis foregår hilsningen ved såkalt *rituell intimitet*, dvs. kyss og prosesjonell leiing. Senere ble det en gestus og et bilde på underkastelse at også tjenere og undersåtter kysset føtter og hånd til den høyverdige person, noe som ofte ble parodiert i 1700-tallets komedier og farser, hvor en gjerne moret seg over gjester som tok feil av tjenerskap og standspersoners verdighet. Ludvig Holberg spiller også på slike virkemidler i det han lar den døddrukne Jeppe paa Bjerget våkne opp i grevens seng og bli oppvartet som husets herre.

## Kulturkollisjon og kulturmøter
Skiftende moralkodekser i tid og rom forteller hva som i en hver situasjon fortoner seg som sømmelig og rett atferd. Inderlige kyss mellom mannlige, russiske kommunistledere og deres østeuropeiske presidentkolleger skapte forundring i moderne vestlige nyhetsmedier, men slike ritualer hørte for noen århundrer siden også hjemme i våre egne forfedres moralkodeks.

## Smiger og overdrivelser
Ved for eksempel kongebesøk kunne allmuen gi inntrykk for ekstatisk glede gjennom kyssing og leiing for å oppnå goder. Under kong Christian VIs Norgesreise i 1733 ble bønnene på Sunnmøre innprentet av amtmannen at de skulle male kors på husene og sukke høylytt når majesteten passerte for å imøtekomme kongehuset som gjennom dronningen, Sophie Magdalene, var sterkt influert av tysk pietistisme. At slik hengivenhet i gitte situasjon kun var en illusjon er hevet over tvil. Dermed kan historien også vise til tallrike eksempler på at regenten har nektet å motta æresbevisninger.

## Litteratur
*Kipling, Gordon. Enter the King: Theatre, Liturgy, and Ritual in the Medieval Civic Triumph (Oxford: Clarendon Press, 1998).
*Bryant, L.M. *The King and the City in the Parisian Royal Entry Ceremony: Politics, Ritual and Art in the Renaissance* (Geneva) 1986.
*Wisch, Barbara, and Susan Scott Munshower, eds. *"All the world's a stage...": Art and pageantry in the Renaissance and Baroque.* Part I, *Triumphal Celebrations and the Rituals of Statecraft.*  (Pennsylvania State University) 1990. Essays presented at a conference.
*Mitchell, Bonner. *The Majesty of the State: Triumphal Progresses of Foreign Sovereigns in Renaissance Italy (1494–1600* (Florence: Olschki) 1986.
*British Library – short Bibliography  and a series of short articles .
*Chartrou-Charbonnel, J., Les Entrées solennelles et triomphales à la Renaissance, 1484–1551 (Paris, 1928).
*Konigson, E., L’Espace théâtral médiéval (Paris, 1975).
*Jacquot, J., Les fêtes de la Renaissance (Paris, 1956–1975).
*Wintroub, M., A Savage Mirror: Power, Identity and Knowledge in Early Modern France (Stanford, 2006).
*Roy Strong, *Art and Power; Renaissance Festivals 1450–1650*, 1984, The Boydell Press;
*R.H. Wilenski, *Dutch Painting*, "Prologue" pp.&nbsp;27–43, 1945, Faber, London
Parallels

***Parallels*** er det sjette studioalbumet fra det amerikanske progressiv metal bandet Fates Warning.

Albumet ble utgitt på Metal Blade Records i 1991 og utgitt på nytt i 1998. James LaBrie fra  Dream Theater er gjestevokalist på  «Life in Still Water».

## Sporliste
# «Leave the Past Behind» – 6:13
# «Life in Still Water» – 5:44
# «Eye to Eye» – 4:05
# «The Eleventh Hour» – 8:11
# «Point of View» – 5:07
# «We Only Say Goodbye» – 4:55
# «Don't Follow Me» – 4:42
# «The Road Goes on Forever» – 6:28

## Personell
*Ray Alder – Vokal
*Jim Matheos – Gitar
*Frank Aresti – Gitar
*Joe DiBiase – Bassgitar
*Mark Zonder – Slagverk

## Eksterne lenker
*
Inside Out (Fates Warning)

***Inside Out*** er det syvende studioalbumet fra det amerikanske bandet Fates Warning.

Albumet ble utgitt i 1994 av Metal Blade Records, og var det siste med gitarist Frank Aresti og bassist Joe DiBiase, som begge sluttet rett etter utgivelsen.

## Sporliste
# «Outside Looking In» (Matheos) – 4:50
# «Pale Fire» (Matheos) – 4:17
# «The Strand» (Aresti/Matheos) – 5:29
# «Shelter Me» (Matheos) – 4:45
# «Island in the Stream» (Matheos) – 6:30
# «Down to the Wire» (Alder/Matheos) – 4:30
# «Face the Fear» (Matheos) – 5:37
# «Inward Bound» [instrumental] (Matheos) – 2:34
# «Monument» (Matheos) – 6:34
# «Afterglow» (Matheos) – 3:26

## Personell
* Ray Alder – Vokal
* Jim Matheos – Gitar
* Frank Aresti – Gitar
* Joe DiBiase – Bassgitar
* Mark Zonder – Slagverk

## Eksterne lenker
*
Verdensmesterskapet i seiling

**VM i seiling**, verdensmesterskapet i seiling, er organisert av Det internasjonale seilforbundet siden 2003. Før dette ble verdensmesterskap i ulike klasser arrangert blant annet i Kiel og Melbourne.

VM i Cádiz i Spania 2003 var det største mesterskapet noensinne med alle OL-klassene samlet. Det var tredje gangen et liknende VM arrangert. Kiel var først, siden Melbourne og deretter Cádiz. Seilingene var samlet omkring Cádiz og Puerto Sherry i den nordre delen av bukten. VM i Cádiz var også en kvalifisering for sommer-OL 2004.

## Klasser
*470 Herrer/Mix
*470 Damer
*49er Herrer/Mix
*E-jolle Damer
*Finnjolle Herrer/Mix
*Laser Herrer/Mix
*Mistral Herrer/Mix
*Mistral Damer/Mix
*Starbåt Herrer/Mix
*Tornado Herrer/Mix
*Yngling Damer

## Seilingsarenaer

## Medaljer Cascais 2007

## Eksterne lenker
* Offisielt nettsted for Norges Seilforbund
* Olympic Sailing World Championship 2003