open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Roger Miller

**Roger Dean Miller** (1936–1992) var en amerikansk countrymusiker og låtskriver kjent for sine vittige og nyskapende sanger.

Miller ble født i Fort Worth, Texas, og vokste opp hos en onkel og tante i Oklahoma. Etter å ha skrevet for andre en stund, slo han gjennom som artist i 1961. Blant hans mest kjente sanger er «Dang Me» (1964), «King of the Road», «Engine, Engine #9» (begge 1965), «Walkin' in the Sunshine» (1967) og «Little Green Apples» (av Bobby Russell, 1968).

Hans sang «Whistle Stop» fra Disney-filmen *Robin Hood* (1973) ble senere omgjort til Internett-fenomenet «The Hampster Dance».

Millers siste hit var «Old Friends» i 1982 (med Willie Nelson og Ray Price). Han skrev Broadway-musikalen *Big River* etter romanen *[[Huckleberry Finn]]* (1985), som fikk sju Tony-priser.

Roger Miller døde av strupekreft.

## Diskografi (utvalg)
* 1964: *Dang Me! (Roger and Out)*
* 1965: *The Return of Roger Miller*
* 1965: *The Third Time Around*
* 1966: *Words and Music*
* 1967: *Walkin' in the Sunshine*
* 1968: *A Tender Look at Love*
* 1969: *Roger Miller*
* 1970: *A Trip in the Country*
* 1970: *Roger Miller 1970*
* 1973: *Dear Folks, Sorry I Haven't Written Lately*
* 1978: *Off the Wall*
* 1978: *Waterhole #3*, filmmusikk
* 1979: *Making a Name for Myself*
* 1997: *Roger Miller Live!*, liveopptak fra 1982

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Under Pressure

**«Under Pressure»** er en singel fra 1981, av Queen og David Bowie. Sangen var på tiden en stor hit, og nådde 1.&nbsp;plassen i Storbritannia, og er fortsatt godt husket av rockefans. Rapperen Vanilla Ice brukte denne sangen i sin eneste hit, «Ice, Ice Baby».

## Spor
#«Under Pressure» (4:02)
#«Soul Brother» (3:38)
Killer Queen

:*Se også [[Killer Queen: A Tribute to Queen]]*

**«Killer Queen»** er en sang av det britiske rockebandet Queen. Den ble sluppet 11. oktober 1974, på plata Sheer Heart Attack, og ble skrevet av Queens vokalist og pianist Freddie Mercury. Nummeret er 2:59 langt og ble utgitt av EMI i Storbritannia og Elektra i USA.

Mercury fortalte at dette nummeret er påvirket av blant annet tidlige beatlesplater, Beach Boys og (med hensyn til teksten) Noel Coward. Han hadde skrevet teksten før han komponerte og arrangerte den komplekse, men likevel fengende musikken, og i opptakene høres de gjennomarbeidede flerstemmige vokalharmoniene kanskje spesielt i korene, men også i bakgrunnen under versene. Brian Mays gitarsolo ble tatt opp på flere spor, og er like gjennomarbeidet som vokalharmoniene.

Sangen handler om en kvinnelig leiemorder som opptrer som en overklasseprostituert. Ved siden av Marie Antoinette, dronningen av Frankrike, nevnes også populære politikere fra 1950- og 60-årene som for eksempel Khrusjtsjov og Kennedy.

Paul Rodgers har en gang sagt at sangen ikke ville bli spilt under Queen + Paul Rodgers-turneen, fordi musikken etter hans mening var «for presis / treffende».

## Innspillingen
Ved opptakene brukte Freddie Mercury et vanlig piano (på plateomslaget kalt «jangle piano») i stedet for et flygel som han vanligvis gjorde. Årsaken til dette er at han ville ha en vaudeville-klang. Ved siden av piano, bass, trommer og gitar brukes flere ulike perkusjonsinstrumenter som for eksempel triangel og vindklokker.

## Queen om sangen

## Listeplasseringer
På hitlistene ble den 
* #2  i Irland; Storbritannia
* #3  i Nederland; Norge
* #10 i Østerrike
* #12 i Tyskland; USA
* #15 i Canada
* #23 i Australia
* #27 i Japan

## Liveinnspillinger
*Live Killers (1979)
*We Will Rock You (1981)

## Cover versjoner
* Travis for singelen *[[Sing (Travis song)|Sing]]* (2001).
* Sum 41 spilte inn en æresbevisning til denne sangen på *[[Killer Queen: A Tribute to Queen]]* (2005).
* En versjon av sangen finnes og kan spilles i PlayStation 2spillene *[[Guitar hero]]* og ** og arkadespillene *[[Guitar Freaks]]* og *[[Drummania]]*.
* Panic at the Disco oppfører Killer Queen Cover under sin American Winter Tour. Videoer av opptredenen finnes på Youtube.com.

## Annen informasjon
* Storbritannias eldste Queen-tribute-band, Killer Queen, er oppkalt etter sangen og oppfører den alltid når de opptrer.

## Eksterne lenker
* 
*  Sangtekst
*  Kritikk på sing365
Brekkeåsen

**Brekkeåsen** er et boligfelt i Tønsberg kommune i Vestfold. Brekkeåsen utgjør sammen med Kirkevoll et tettsted som omkranser Våle kirke. Stedet var tidligere et eget tettsted, det har blitt del av Kirkevoll/Brekkeåsen.

## Referanser
Iguazúfallene

**Iguazúfallene** eller **Iguaçufallene** (portugisisk: *Cataratas do Iguaçu*, spansk: *Cataratas del Iguazú*) er en rekke fossefall i elva Iguazú på grensa mellom den brasilianske delstaten Paraná og den argentinske provinsen Misiones. Navnet stammer fra guaraní-ordene *í* (vann) og *guazú* (stor). Fossene ligger i den brasilianske Iguaçu nasjonalpark og den argentinske Iguazú nasjonalpark. De fleste fossefallene er på argentinsk område, mens det beste utkikkspunktet befinner seg på brasiliansk område. Nasjonalparkene dekker om lag 2500&nbsp;km².

Vannmengden varierer mellom 1750 og 12&nbsp;750 m³ per sekund. Fallene er opptil 82 meter høye.

En annen stor turistattraksjon ved fossefallene er det store vannkraftverket Itaipu på brasiliansk side.

Iguazú nasjonalpark og Iguaçu nasjonalpark kom på UNESCOs verdensarvsliste i henholdsvis 1984 og 1986.

De nærmeste byene til fossefallene er 
* Foz do Iguaçu, en større by i den brasilianske delstaten Paraná
* Puerto Iguazú, en by i den argentinske provinsen Misiones.

## Se også
* Garganta del Diablo – en del av Iguazúfallene.

## Eksterne lenker
*
Dermorfin

**Dermorfin** er et opioid-peptid som har morfin-liknende virkning som ble først isolert fra søramerikanske froskearter. Dermorfin er ikke funnet i mennesker eller andre pattedyr, og likende D-peptider har bare blitt funnet i bakterier, amfibier og bløtdyr.

Aminosyresekvensen til dermorfin: H-Tyr-D-Ala-Phe-Gly-Tyr-Pro-Ser-NH2

## Referanser
Nesna (tettsted)

**Nesna** er et tettsted og administrasjonssenteret i Nesna kommune i Nordland fylke. Tettstedet ligger ytterst på halvøya mellom Sjona og Ranfjorden, og har  innbyggere per 1. januar .

På Nesna ligger fra 2016 avdeling av Nord universitet, tidligere Høgskolen i Nesna, som startet som lærerskole i 1918.

Fylkesvei 17 («Kystriksveien i Nordland») går gjennom tettstedet Nesna. Det går bilferje over Ranfjorden sørover til Låvong (Levang) i Leirfjord kommune. Ellers har tettstedet ferjeforbindelse med øyene Tomma, Handnesøya og Hugla. Nesna har fast stopp på Hurtigruten, likeledes på hurtigbåtforbindelsen mellom Sandnessjøen og Bodø.

## Se også
* Nesna (kommune)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Americana (Offspring-album)

***Americana*** er et album fra 1998 av den amerikanske gruppen Offspring.

## Sporliste
# «Welcome»
# «Have You Ever»
# «Staring at the Sun»
# «Pretty Fly (For a White Guy)»
# «The Kids Aren't Alright»
# «Feelings»
# «She's Got Issues»
# «Walla Walla»
# «The End of the Line»
# «No Brakes»
# «Why Don't You Get a Job?»
# «Americana»
# «Pay the Man»/«Pretty Fly (For a White Guy)» – (Reprise) *

 er et skjult spor.

## Besetning
* Dexter Holland – Gitar og vokal
* Noodles – Gitar
* Greg K. – Bass
* Ron Welty – Trommer

## Eksterne lenker
*
Partenogenese

:*Denne artikkelen handler om det biologiske fenomenet. For Jesu fødsel, se [[jomfrufødsel]].


*'Partenogenese*' (fra [[gresk]] *παρθένος* (*parthenos*), «jomfru» og *γένεσις* (*genesis*), «fødsel», derav tidvis kalt for «jomfrufødsel») er [[reproduksjon]], altså vekst og utvikling av et [[embryo]] eller [[frø]] uten at en [[kjønn|hann]] har [[befruktning|befruktet]] [[eggcelle|egget]]. Slike [[populasjon]]er består typisk bare av [[kjønn|hunnkjønn]]. Partenogenese forekommer blant annet hos en del [[planter]] (og kalles da for [[apomiksis]]), [[monogene ikter]], [[insekter]] (mest kjent hos [[bladlus]]), [[fisk]], [[reptil]]er, [[amfibier]], [[bladlus]] og [[hjuldyr]], samt hos [[marmorkreps]]

Det fins ulike former for partenogenese:
* *Automiksis*: Dette er den vanligste formen for partenogenese, og innebærer at eggcellen gjennomgår en [[meiose]], men at den etterfølgende [[mitose]]n (og befruktningen) uteblir. Avkommet er i så fall ikke genetisk identisk med mora. I slike tilfeller regnes partenogenese som en form for [[kjønnet formering]] (nemlig såkalt *énkjønnet formering*) og ikke [[ukjønnet formering]].
* *Apomiksis*: Eggcellen gjennomgår ingen meiose, slik at avkommet er genetisk identisk med mora. Denne formen for formering er ukjønnet.
* *Haplo-diploidi*: I noen dyregrupper er ett kjønn [[haploid]] og det andre [[diploid]]. Hos [[vepser]] er f.eks. hannene det haploide kjønnet. Her kommer hannene fra ubefruktete egg som har gjennomgått en meiose, mens hunnene klekker fra befruktete egg. Denne formeringen er en blanding av én- og tokjønnet formering.

Partenogenese har blitt kunstig fremkalt i laboratorium, blant annet på [[frosker]] og [[gnagere]]. Man har stimulert ubefruktede eggceller på en slik måte at de har begynt å utvikle seg.  Planter som blir sprøytet med [[plantehormoner|plantehormonet]] [[auxin]], kan utvikle frukter uten frø, såkalte partenokarpe frukter. Dette er blant annet kjent hos [[tomat]]. Partenogenese hos [[pattedyr]] er ikke kjent ute i naturen.

Hos *gyrodactylus'' er alle individene hunner, og føder levende unger som allerede i fødselen er gravide med neste generasjon. Disse fostrene vil selv allerede ha begynt å danne sine døtre, slik at en enkelt individ kan inneholde tre generasjoner inne i hverandre som en russisk matrjosjka-dukke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Reproductive behavior in whiptails at Crews Laboratory» 
* «Types of asexual reproduction» 
* «Parthenogenesis in Incubated Turkey Eggs» fra Oregon State University
Våle kirke

**Våle kirke** er en middelalderkirke i Tønsberg kommune i Vestfold. Den er bygd en gang på 1100-tallet. Kirken er bygd i stein. Mest trolig var det håndverkere fra Danmark og Tyskland som bygde kirken. Kirkene i Vestfold bærer preg av påvirkning fra både Tyskland og England. Kirken er i romansk stil med rundbuer i vinduer og portaler. 

Da Våle kirke sto ferdig, hadde den ikke tårn med våpenhus. Sakristi var det heller ikke. Høyt oppe på veggen i skip og kor var det noen smale vinduer som slapp inn litt dagslys. Kirken hadde trolig takrytter (klokketårn) midt på skipet, i likhet med andre middelalderkirker i Vestfold.

Kirken gjennomgikk to store reparasjoner eller fornyelser i årene 1683 til 1747 og det var sannsynligvis under disse reparasjoner at kirken ble forlenget med 8 meter. Mye tyder på at det var da sakristiet mot øst ble bygd og apsis ble fjernet.

Våle kirke ble viet til St. Olav og det skjedde på St. Sunnivas dag, den 8. juli ifølge Biskop Eysteins jordebok. Forunderlig nok vet man den den eksakte datoen, men ikke årstallet.

Rundt kirken ligger middelalderkirkegården. Kirken er vedtaksfredet av Riksantikvaren.

## Interiør
### Døpefonten
Døpefonten er i likhet med mange av de andre døpefontene i middelalderkirker i Vestfold av gotlandsk kalkstein. Døpefonten stod etter den tids skikk ved hovedinngangen, og befinner seg nå på Historisk museum i Oslo.

### Altertavlen
Altertavlen i Våle kirke er fra cirka 1650. Tavlen består av 7 billedfelt med motiv fra lidelseshistorien, oppstandelsen og himmelfarten. Nederst er det fire felt med nattverdens innstiftelsesord på latin og dansk.

Oppbygningen i altertavlen bærer tydelig preg av antikkens bygningskunst. Selve bæringen i den høye tavla minner om et tempel i flere etasjer med antikke søyler med kapiteler og annen rik utsmykking. Søyler og buer danner en kraftig ramme omkring billed- og tekstfeltene. Både treskjærerarbeidet og bildene er påvirket av renessansen, og går blant fagfolk under betegnelsen «Jarlsbergrenessansen».

### Kirkeklokkene
Den eldste kirkeklokka står i våpenhuset og regnes for å være cirka 800 år gammel. I 1673 hadde kirken tre klokker. Av disse ble to ifølge regnskap, støpt om til en ”døktig klokke” i 1707. I 1977 ble det innkjøpt ny klokke fra Olsen Nauen Klokkestøperi, og det er den eneste klokke som er i bruk i dag.

### Orgelet
Det første orgelet i Våle kirke ble anskaffet i 1872. Det var et lite orgel og svarte ikke til forventningene. I 1909 fikk kirken et nytt orgel. Da kirken fikk elektrisk oppvarming i 1951, skapte den tørre luften store vanskeligheter med orgelet. I 1983 ble dette orgelet skiftet ut med et nytt av meget god kvalitet.

## Kilder
**Tusen år med kristendom*, et skrift utgitt i anledning Våle kirkes 800-årsjubileum, redaktør Svein Ånestad.

## Adresse
Gjelstadveien 1, 3178 Våle

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Re kirkelige fellesråds presentasjon av kirken
* Om Våle kirke med omgivelser på nettsidene til Kulturarv i Vestfold fylkeskommune
* Heftet Vestfolds vakre middelalderkirker
* Tv-serien ARVEN om middelalderkirker
* 
* Vestfolds vakre middelalderkirker (PDF-bok)
Lundevatnet

**Lundevatnet** er en innsjø på grensen mellom kommunene Lund i Rogaland og Flekkefjord i Agder. Innsjøen har et areal på 27,5&nbsp;km² og ligger 48,5&nbsp;moh. Den er blant de 10 dypeste innsjøene i landet med en største dybde på 314 meter. E39 går langs østsiden av vannet et stykke med ganske mange tunneler, og forurensing fra veien kan påvirke innsjøen.

Innsjøen er svært næringsfattig og er en oligotrof innsjø, og fiskebestanden i innsjøen består kun av to fiskearter, ørret *(Salmo trutta)* og røye *(Salvelinus alpinus)*. Biodiversiteten i innsjøen er relativt artsfattig, med rundt 44 arter av krepsdyr i litoralsonen og peligialen og planteplanktonet i innsjøen er dominert av gullalger og færre grønnalger og cyanobakterier . 

Lundevatnet har vært svært påvirket av sur nedbør, og vannet viser fortsatt tegn til at innsjøen fortsatt mottar sur nedbør. Ved sur nedbør vil aluminium bli skilt ut av jordsmonnet ved ionebytteprosesser og aluminiumet kan feste seg på fiskens gjeller.  

Elva Sira renner inn i vannet ved Sirnes med vann fra Sirdalen, og vann fra Hovsvatnet renner inn ved Moi. Vannet renner ut igjen ved Åna-Sira, der det er en demning og Åna-Sira kraftverk ligger. Derfra og ut i havet er det kun et par kilometer.

Elveløpet mellom Sirdalsvannet og Lundevatnet er i dag utgravd slik at vannstanden de to vannene imellom skal være tilnærmet lik, og Lundevatnet er sikret reservepåfyll på en enkel måte. Lundevatnet er regulert og vannstanden kan variere mellom 48,5 og 44 meter over havet. 

Det gamle jernbanesporet til Flekkefjordbanen, langs østsiden av vannet er avløst av Tronåstunnelen på Sørlandsbanen, og er tatt i bruk til E39 etter utvidelser av trasé og tunneler.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Kustbevakningen

**Kustbevakningen** er en svensk statlig etat underlagt Justitiedepartementet som utøver overvåkning, tilsyn og kontroll innen sikkerhet, fiske og miljø rundt hele Sveriges kyst. Kustbevakningens virksomhet kan deles inn i følgende områder:

*Sjøredningstjeneste
*Polisiær virksomhet
*Tollkontroll og grensekontroll
*Fiskeriovervåkning og -kontroll
*Sjøtrafikkovervåkning og sjøsikkerhetsarbeide
*Miljøovervåkning og miljøredning

## Bilder

Sjöfyllerikontroll.JPG|Bevæpnede kystvaktmannskaper foretar promillekontroll til sjøs
Swedish coast guard in Stockholm - 2016.jpg
KBVDjurgardsbrunnsviken.JPG|Vannscooter
KBV 453.jpg
Coast guard ship Sweden.jpg
Kustbevakning - Coast Guard - 2013.jpg|KBV 001 «Poseidon».
MS KBV 003 Amfitrite.jpg|KBV 003 «Amfitrite»
KBV 002 Triton.JPG|KBV 002 «Triton»
Swedish Coast Guard, SE-MAC, Bombardier Dash 8-Q311 (16270152899).jpg


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Capability Maturity Model

**Capability Maturity Model** (**CMM**) er en metode for å evaluere hvor moden en organisasjon er på en skala fra 1 til 5.  Metoden ble utviklet ved Software Engineering Institute ved Carnegie Mellon University.  Den er i vid bruk innenfor fagfeltet programvareutvikling siden den ble utgitt på 1980-tallet

## Nivåer
CMM har fem nivåer på modenhet, fra 1 til 5.

# Initiell : Utviklingsprosessen er *ad hoc* og til tider kaotisk.  Det er vanskelig å estimere omfang av prosjekter, da ingen data er kjent.
# Repeterbar : Enkle prosjektstyringsprosesser er i bruk for å holde styr på tidsplaner, kostnader og produktets funksjonalitet.
# Definert : Det eksisterer en definert standardprosess i organisasjonen, både for utvikling og prosjektstyring, og prosessene er innbyrdes konsistente.
# Styrt : Organisasjonen setter kvalitetsmål både for produkter og prosesser.  Prosessen er til stor grad forutsigbar.
# Optimalisert : Organisasjonen måler og søker kontinuerlig å forbedre prosessen.

## Se også
*Capability Maturity Model Integration

## Eksterne lenker
*
Kildekode

**Kildekode**, eller **kjeldekode**, er instruksjoner til en datamaskin skrevet på en form som mennesker kan lese.  Kildekode må gjøres om til maskinkode for å kunne kjøres på datamaskinen.  Vanligvis består kildekode av en tekstfil med instruksjoner, men kan for eksempel også være trykket i et blad eller en bok.

En programmerer skriver kildekode under implementasjonen av et program. Alle feilrettinger og senere utvidelser av programmet foregår i kildekoden. Denne følger sjelden med ved kjøp av kommersielle programmer, og man kan derfor ikke uten videre modifisere slike. 

Eksempel på kildekode i programmeringsspråket C#:
 public NSymbolLibrary.IUnitMarker Marker
 {
    get {return _marker;}
 }
 
 private void NewUnitDlg_Load(object sender, System.EventArgs e)
 {
    _marker = new NSymbolLibrary.UnitMarkerClass();
    ReadTree(Application.StartupPath + "\\UnitSymbols.txt");
    InitAffiliations();
    InitSizes();
 }
 
 private TreeNode FindNode(TreeNodeCollection nodes, string name)
 {
    foreach (TreeNode node in nodes)
    {
       if (node.Text == name)
                    return node;
    }
    return null;
 }

Eksemplet er hentet fra NASA sin «World Wind»-applikasjon, hvor kildekoden er offentlig tilgjengelig.

## Veien fra kildekode til maskinkode
Kildekoden går først gjennom ett av to mulige typer programmer:  Den første typen kalles en tolk, og gjør om kildekode direkte til maskinkode mens programmet kjører.  Tolken ser altså på en og en linje og oversetter den, før den tar neste linje.

Den andre veien går gjennom en kompilator.  Kompilatoren leser kildekoden og lager noe som heter objektkode.  Objektkoden inneholder for det meste maskinkode, men også informasjon om hvilke *andre* deler som må legges til programmet for å skape et kjørbart program eller et bibliotek.  Objektkode *lenkes* sammen med annen objektkode for å lage det endelige programmet eller biblioteket.

Samme programmeringsspråket kan noen ganger brukes sammen med både tolker og kompilatorer.

Kravet til eksakthet i kildekode er ekstremt høy.  En programmerer som sitter og jobber vil som regel måtte rette opp en rekke skrivefeil før kildekoden hans er brukbar. Selv ting som et feilplassert komma vil gjøre at kildekoden ikke kan brukes.  I tillegg så vil ethvert program av en ikke-triviell størrelse inneholde logiske brister som vises under testing eller bruk.  Programmereren må da tilbake til kildekoden og gjøre endringer.

## Se også
*Programmeringsspråk
*Open Source

## Kilder
*
Einar Gundersen

**Einar «Jeja» Gundersen** (1896–1962) var en norsk  i fotball. Han var en målfarlig spiller som var spesielt kjent for hodespillet sitt fra sin posisjon på indre venstre. Det finnes ingen eksakt statistikk for hvor mange mål «Jeja» scoret i sin klubbkarriere, men det anslås at han scoret omtrent 500 mål på 400 kamper.

## Klubbkarriere
Einar Gundersen debuterte for Odd i 1914 og spilte for dem til 1927, med unntak av én sesong i Snøgg (1916). Han vant Norgesmesterskapet med Odd i 1915, 1919, 1922, 1924 og 1926. I tillegg vant han seks kretsmesterskap med Odd og ett med Snøgg. Gundersen ble i 1934
utnevnt til æresmedlem i Odd.

I perioden desember 1921 til mai 1922 spilte han for den franske klubben FC Cette. Han scoret sju mål i debutkampen, og ble straks en publikumsyndling. Likevel takket han nei til å forlenge oppholdet. Han avslo på samme tid også et tilbud om å bli profesjonell i Millwall.

I 1928 flyttet Gundersen til Tønsberg, hvor han hadde fått jobb som brannmann. Her ble han også spillende trener i Tønsberg Turn, der han spilte til han la opp i 1932.

## Landslagskarriere
Einar Gundersen debuterte på Norges landslag mot Danmark i 1917. Han spilte totalt 33 landskamper frem til 1928 og scoret 26 mål.

Einar Gundersen scoret ett av målene i Norges første landslagsseier, 3-1 over Danmark i 1918. Året etterpå var han med på å vinne nordisk mesterskap.

I 1920 var han med i OL i Antwerpen, der Norge slo regjerende mester og storfavoritt Storbritannia 3-1. Einar Gundersen scoret ett av målene.

Etter at han la opp, var Einar Gundersen medlem av landslagets uttakningkomité i mange år, hvor han blant annet har fått æren for å ha «oppdaget» Thorbjørn Svenssen.

## Annet
Einar Gundersen fikk flere utmerkelser for sine meritter som fotballspiller, blant annet NFFs høyeste utmerkelse, gullmerket, i 1928. Han var også aktiv lokalpolitiker for Arbeiderpartiet i Tønsberg.

Hans yngre bror, Olav Gundersen, og nevø, Einar «Jeisen» Gundersen, spilte også på Norges landslag.

## Bibliografi
* Gunnar Haraldsen: ''Jeja – hodespiller nr. 1'', Aschehoug, Oslo, 1958.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fossekallen

**Fossekallen** har flere betydninger:

;Veier i Norge
* Fossekallen (Drammen), veinavn i Drammen kommune
* Fossekallen (Steinkjer), veinavn i Steinkjer kommune
* Fossekallen (Time), veinavn i Time kommune
* Fossekallen (Ås), veinavn i Ås kommune
* Fossekallveien

;Annet
* Fossekallen Idrettslag, idrettsklubb i Ringerike kommune
* Fossekallen Restaurant & Konferansesenter i Lysaker
* Fossekall, Norges nasjonalfugl
* Fossekall AS, en veiviser innen energieffektivisering og virksomhetsutvikling, med sete på Lillehammer
Gunnar Thoresen

**Nils Gunnar Thoresen** (1920–2017) var en norsk fotballspiller, og en av norsk fotballs største profiler på 1940- og 1950-tallet, da han spilte 64  og scoret 22 landslagsmål. Han spilte sin siste landskamp 28. juni 1959, bare en snau måned før sin 39-årsdag, og var med det Norges eldste landslagsspiller frem til Frode Johnsen kom inn mot Slovenia 11. oktober 2013, i en alder av 39 år, 6 måneder og 24 dager. Thoresen debuterte for landslaget mot Danmark på Ullevaal stadion den 16. juni 1946 da Norge vant 2–1.

Thoresen spilte klubbfotball for Larvik Turn, der han debuterte 16 år og 10 måneder gammel og scoret to ganger mot Lisleby Fotballklubb. Han ble seriemester i Hovedserien 1952-53, Hovedserien 1954-55 og Hovedserien 1955-56, og to ganger på rad seriens toppscorer (1952–53 og 1953–54). Tilsammen scoret han 425 mål på 472 kamper for klubblaget, 91 av disse ble scoret i toppseriekamper. Hans siste sesong var i 1962. Han er en av få spillere som scoret seks mål i en norsk toppseriekamp. Det skjedde da Larvik Turn slo Nordnes Idrettslag fra Bergen 12–0 hjemme den 16. august 1953.

Gunnar Thoresen var far til den tidligere landslagsspilleren og utenlandsproffen Hallvar Thoresen. Far og sønn Thoresen spilte til sammen over 100 landskamper for Norge.

Han fikk en vei oppkalt etter seg på Nanset, Gunnar Thoresens vei.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Gunnar Thoresen på Eu-Football.info
Flødevigen

**Flødevigen** er en vik på utsiden av Hisøy i Arendal kommune i Aust-Agder. Her er gamle fiskerboliger, fritidsboliger, sjøboder og et par skipperhus/nedlagte småbruk. Tidligere adkomsthavn for uthavnene ved kirke- og annet besøk inne på Hisøy. Tidligere allmenn adkomstbrygge er nå kommunal brygge med utleieplasser.

Flødevigen er også et nedlagt småbruk beliggende innerst i Flødevigen. Jordveien lå bak og ovenfor husene. Nå er jordveien dels bebygd med fritidsboliger og en helårsbolig, dels tilgrodd.

Flødevigen er også kortnavn for Forskningsstasjon Flødevigen, en marinbiologisk forskningsanstalt tilknyttet Havforskningsinstituttet i Bergen.

## Eksterne lenker
* Forskningsstasjon i Flødevigen
Kolstad

**Kolstad** er primært et gårdsnavn som er satt sammen av to ledd: Første ledd er avledet fra mannsnavnet *Kollr* som var vanlig i norrøn tid. Leddet *stad* betyr *bosted*. Altså *Kollr sin plass*. Dette i henhold til Rygh. Stedsnavnforskerne plasserer alle gårdsnavn som ender på *stad* i én kategori som kalles *stad-navn*. Denne gruppen gårder dateres til 800-tallet eller litt tidligere/seinere.  

Første ledd i stedsnavnet kan også være *kol* som i kull. Dette betegner et sted som er brent enten for rydning eller produksjon av trekull, f.eks. til produksjon av jern fra myrmalm. 

Gårdsnavnet Kolstad finner man spredt over det meste av landet. En har også stedsnavn som er avledet av dette; bare i Luster er det minst fire navn som er avledet fra gården Kolstad: Kolstadmarki, Kolstadelvi, Kolstadøygarden og Kolstadstølen.  På øya Vega har man gården Kolstad, og fra dette stedsnavnet er avledet Kolstadsjøen og Kolstadtaren.  I Oslo finner man ei gate som heter 
Kolstadgata. I Trondheim har gården Kolstad blitt utbygd til en bydel med et stort antall avledede navn.   

## Referanser
Linspire

**Linspire** (tidligere **Lindows**) var en Linux-distribusjon som var i kommersielt salg. Den var basert på Ubuntu, og markedsførte seg som ultimat for Internett-, spill-, musikk-, kontor- og videobruk. Den ble utviklet med tanke på å være lett å bruke for de som er vant til Microsoft Windows og å være mest mulig kompatibel med Windows.

Den 2. juli 2008 kunngjorde Xandros sitt oppkjøp av Linspire.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
HM Coastguard

**’s Coastguard** (**HMCG**) er en britisk offentlig etat som har ansvar for å koordinere søk og redning til sjøs. Etaten disponerer både båter og helikoptre, og kan tilkalle ressurser fra sjøredningskorpset Royal National Lifeboat Institution og helikoptre fra Royal Navy og Royal Air Force.

Etaten ble etablert i 1809 under navnet *Preventive Water Guard* for å bekjempe smugling til sjøs, men fikk etterhvert også ansvar for sjøredningstjenesten. HMCG er idag del av Maritime and Coastguard Agency, som også består av det tidligere Marine Safety Agency.
### Grader og distinksjoner

## Eksterne lenker
*
Søve gruver

**Søve gruver** er et nedlagt gruveanlegg i Fensfeltet nær Ulefoss i Telemark fylke.

«Cappelengangen» ligger ved Søvestranda og «Hydrogangen» ligger mellom Søvestranda og Tangen.

Drifta var basert på kalksteinsmineralet søvitt, som ble oppdaget i 1920. I 1921 publiserte professor C.W. Brøgger sitt store verk *Das Fengebiet in Telemark, Norwegen*. Der introduserte han benevnelsen «søvitt». I 1934 analyserte to andre geologer, dr. Brøgger og Harald Bjørlykke, prøver av søvitten fra Søve. De fant ut at steinen inneholdt mye nioboksid, men analyseresultatene vakte ikke allmenn interesse.

Kalksteinen i Søve gruver inneholder 0,8 % niob, forbundet med svovelkis og magnetitt foruten små mengder med uran og thorium. Søvitten inneholder dessuten mellom 10 og 12 % apatitt.

## 2. verdenskrig
Under 2. verdenskrig ble det mangel på råstoff til produksjon av kunstgjødsel, og søvittens innhold av fosfor og kalk gjorde mineralet interessant som gjødselråstoff. I juni 1942 mottok Norsk Hydros anlegg på Herøya 50 tonn søvitt fra Søve gruver, og startet forsøk på å fremstille gjødsel til landbruket med utgangspunkt i dette råstoffet. Arkivmaterialet som kan dokumentere resultatene av disse forsøkene var unntatt fra offentlig innsyn frem til 2005, i likhet med dokumenter som omhandler den tyske okkupasjonsmaktens forsøk på å utnytte niobforekomstene i Søve gruver. Norsk Hydro var skeptisk til om søvittforekomstene i Søve egnet seg til å drive effektiv gjødselproduksjon, og innstilte forsøkene i 1944. Tyskerne fortsatte imidlertid å utvikle raketter som krevde tilgang på niob, og Søve gruver fikk dermed en strategisk betydning for den tyske krigsmakten. I juli 1943 ankom en gruppe tyske geologer Ulefoss. De skulle undersøke om nioben fra Søve gruver kunne benyttes i framstillingen av de såkalte V1- og V2-rakettene, som Hitler få uker tidligere hadde gitt høyeste prioritet etter å ha skrinlagt ambisjonene om å utvikle atomvåpen.

Parallelt med at de tyske geologene undersøkte niob-forekomstene i Søve gruver, arbeidet ingeniørstudenten Ragnar Winsnes fra Skien på oppdrag fra de allierte med å avdekke tyskernes V1- og V2-program på tysk jord. Winsnes var student i Dresden, og ble involvert i denne etterretningsvirksomheten av den østerrikske kjemikeren Paul Rosbaud, som var agent for det britiske MI6.

## Etterkrigstiden
Produksjonsnivået var til tider opp til 100&nbsp;000 til 130&nbsp;000 tonn i året. Av denne massen fikk de på det meste tatt ut ca. 350&ndash;400 tonn niob. 
 
Den totale arbeidsstokken var på 110 gruvearbeidere og 15 funksjonærer. Gruvedriften pågikk frem til 1963, da gruva ble nedlagt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Gerhard Hedlund: *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2008021200108 Niob : romfartsmetallet fra Ulefoss : gruvene på Søve 1942-45 og1952-65]*, ISBN 82-91645-01-9
* http://www.geniusforlag.no/sider/niob.html[ Genius forlag bokomtale: Søve gruver] 
* Brennpunkt,  Gruvens hemmeligheter
Djupdalen og Kjaglidalen naturreservat

**Djupdalen og Kjaglidalen naturreservat** ligger i Hole i Buskerud og Bærum i Akershus. Det ble opprettet 20. mars 2015 ved en sammenslåing av *Djupdalen landskapsvernområde* og *Kjaglidalen naturreservat*, som begge ble vernet den 14. juni 2002. Det nye naturreservatet har et areal på 4&nbsp;436&nbsp;dekar. Formålet med naturreservatet er å bevare et område som utgjør en spesiell geologisk forkastning med bergarten rombeporfyr, og som inneholder truet, sjelden og sårbar natur.

Verneområdet består av en forkastningsdal som strekker seg fra Isi avfallsanlegg i nord-nordvestlig retning mot Bureheim. Dalen er V-formet og dalbunnen er preget av Isielva og dens arbeid. Noen steder er dalsidene så bratte at dalen danner juv. Djupedalen, som i Bærum går over i Kjaglidalen, er en vill dal der berggrunnen består av den spesielle bergarten rombeporfyr. Skogen domineres av gran med innslag av edelløvskog. De sørlige deler av dalen huser et usedvanlig stort mangfold av vegetasjonstyper, plantearter og plantesamfunn. I tillegg finnes en rekke sjeldne og plantegeografisk interessante arter.

Djupdalen har i tidligere tider vært benyttet til beite, jakt og fiske. Nede i dalen finnes spor etter bosetninger og livlig ferdsel mens de øvre delene har vært mindre brukt.

Vernet av dalen har først og fremst vært begrunnet utfra geologiske kriterier. Djupdalen er det eneste området hvor det finnes en komplett lagserie av lavabergartene på Krokskogen. Det var her en først forsto dannelsesrekkefølgen og oppbygningen av lavabergartene som bredte seg ut over Krokskogen i permtiden for 250 mill. år siden. Området egner seg derfor godt til geologisk forskning og undervisning.

## Se også
* Verneområder i Akershus
* Verneområder i Buskerud

## Referanser




## Eksterne lenker
* Forskrift om vern av Djupdalen og Kjaglidalen naturreservat, Bærum og Hole kommuner, Akershus og Buskerud
Silje Nergaard

**Silje Nergaard** (født 1966) er en norsk jazzvokalist og låtskriver.

Silje Nergaard vokste opp på Hamar og ble gjennom moren tidlig kjent med musikken til Stan Getz og João Gilberto. Hun var også begeistret for ABBA og Al Jarreau. Hun ga Jarreau en rose på konserten i Oslo Konserthus i 1981. Da hun var 16 år gikk hun opp på scenen der Jaco Pastorius sitt tidligere band hadde jamsession under Molde Jazzfestival, og ble dermed oppdaget av pressen. Etter at Pat Metheny hadde hjulpet henne til å få sin første platekontrakt ble hun internasjonalt kjent, særlig i Japan. Platen «Tell Me Where You're Going», der Metheny også var med, nådde førsteplass på japanske radiolister.
Med Al Jarreau spilte hun inn duetten «We Should Be Happier By Now», utgitt på hennes samleplate «Be still my heart - The Essential» fra 2005.

Silje Nergaard komponerer nesten alltid stykkene selv. Hun gjorde karriere som komponist og vant «Honorable Mention Award» ved *USA Songwriter Competition* i 1999 for sangen «I Don't Want To See You Cry». Noen av sangene hennes har også blitt brukt som filmmusikk.

Hun ble kåret til Årets spellemann under Spellemannprisen 2003 og fikk Gammleng-prisen i klassen jazz i 2005.

Silje Nergaard  har støttet SOS-barnebyers arbeid  gjennom flere år. I 2005 ble hun ambassadør for en ny SOS-barneby i Blantyre, Malawi som åpnet i 2007. 

Hun var gift med sangeren Heine Totland til 2022.

## Diskografi
* *[[Tell Me Where You're Going]]* (1990)	
* *[[Silje (Silje Nergaard-album)|Silje]]* (1991)
* *[[Cow On the Highway]]* (1993)
* *[[Brevet (album)|Brevet]]* (1995)
* *[[Hjemmefra]]* (1996)
* *[[Port of Call]]* (2000)
* *[[At First Light]]* (2001)
* *[[Nightwatch]]* (2003)
* *[[Be Still My Heart - The Essential]]* (2005)
* *[[Darkness Out of Blue]]* (2007)
* *[[A Thousand True Stories]]* (2009)
* *[[If I Could Wrap Up a Kiss]]* (2010)
* *[[Unclouded]]* (2012)
* *Chain of Days* (2015)
* *For you a thousand times* (2017)
* *Tomorrow We'll Figure Out the Rest* (2025)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*  Diskografi fra Jazzbasen.
Eldøya-Sletter landskapsvernområde

**Eldøya-Sletter landskapsvernområde** ligger i Moss og Råde kommuner i Østfold fylke. Området ble opprettet i 1997, har plantelivsfredning og er på 12&nbsp;649 dekar landareal, av dette er 11&nbsp;017 dekar sjøareal. Landskapsvernområdet er oppretta for å bevare natur- og kulturlandskapet i området, der kvartærgeologien og botanikken er spesielt interessant.

Landarealene i landskapsvernområdet utgjøres av fem øyer og en halvøy. Lengst i nord ligger øya Kollen, som for en stor del er bevokst med skog og kratt. Deretter følger Eldøya, som består av en mosaikk av skog, kratt og åpne engarealer. Her finnes også et tjern. På den norøstre spissen av øya er det en sandstrand hvor man kan komme inntil med båt. De tre Sletter-øyene er skogløse, og her består vegetasjonen nesten utelukkende av eng. Halvøya "Danmark" utgjør den ytterste spissen på Larkollneset. Den er for det meste bevokst med skog. Når vannstanden er høy, blir halvøya midlertidig omgjort til en øy.

Det vokser mange sjeldne planter i området, blant annet hestekjørvel, som ikke er funnet andre steder i landet. Kubjelleengene på Eldøya og Store Sletter er et vakkert skue om våren. Vegetasjonen er fredet, og plukking er derfor ikke tillatt.

Det er også et rikt fugleliv i området. Deler av Eldøya, Store Sletter og Søndre Sletter er sjøfuglreservater med ferdselsforbud i hekketiden.

## Referanser
Det pavelige råd for den pastorale assistanse til helsearbeidere

**Det pavelige råd for den pastorale assistanse til helsearbeidere** er en del av Den romerske kurie, det vil si Den katolske kirkes sentrale administrasjon. Rådet har ansvar for å stimulere til studier og handling innen det katolske helsevesen i samarbeid med internasjonale katolske organisasjoner. Rådet ledes av en president, som for tiden er kardinal Javier Lozano Barragán.

Det ble opprettet som en kommisjon av pave Johannes Paul II den 11. februar 1985, i en *[[motu proprio]]* med tittelen *Dolentium Hominum* («Den menneskelige lidelse»). I 1988 ble det i *[[Pastor Bonus]]* omdefinert til et råd, og ble dermed en del av kurien. 

Rådet koordinerer aktivitet i forhold til helsespørsmål som behandles i de forskjellige deler av kurien. Det er også ansvarlig for kommunikasjon med de katolske biskoper i forhold til slike spørsmål. Det er svært vanlig at biskoper som er på besøk *[[ad limina]]* møter rådet for å diskutere aktuelle spørsmål. 

Rådet er også ansvarlig for koordineringen av Verdensdagen for de syke, som markeres 11. februar hvert år, på festen for Vår Frue av Lourdes. 

Rådets tidsskrift «Dolentium Hominum» gis ut fire ganger i året, på italiensk, spansk, fransk og engelsk.
Paner Baguga

**Paner «Jorax» Baguga** (født 1980 i Meneng) er en naurisk spiller av australsk fotball, og tennisspiller. Hans bror, Deamo Baguga er en 100&nbsp;meterssprinter (rekord: 11,89&nbsp;sekunder).
Reanna Solomon

**Reanna Solomon** (1981–2022) var en naurisk vektløfter. Hun var Oseaniamester i vektklassen 75&nbsp;kg. Hennes far Ryke Solomon var i 2003 kandidat til det nauriske parlamentet, men ble ikke valgt inn.

Solomon hadde sin største suksess under Commonwealth Games 2002 i Manchester, da hun vant to gull og én bronse i vektklassen 75&nbsp;kg. I Sommer-OL 2004 i Aten ble hun trukket ut i IOC-prosjektet «wild card», og kom på 11.&nbsp;plass i vektklassen 75&nbsp;kg.

Reanna Solomon døde i en alder av 40 år av covid-19 den 4. juli 2022. Hennes død var det første koronadødsfall i Nauru. President Lionel Aingimea kondolerte hennes familie.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Eikefjelldalen landskapsvernområde

**Eikefjelldalen landskapsvernområde** ligger i Andøy kommune i Nordland. Landskapsvernområdet omfatter Eikefjelldalen på Hinnøya, og er på 8940 dekar. Landskapsvernområdet er opprettet på grunn av sitt fjell-landskap samt sine våtmarksområder.

I tilknytning til Eikefjelldalen landskapsvernområde ligger Eikeland naturreservat. Både landskapsvernområdet og naturreservatet ble vernet i 1983.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Miljøstatus: Eikefjelldalen landskapsvernområde og Eikeland naturreservat
Gåsvatnan landskapsvernområde

**Gåsvatnan landskapsvernområde** ligger i Beiarn, Bodø og Saltdal kommuner i Nordland og grenser til Saltfjellet-Svartisen nasjonalpark i sør. Området ble opprettet i 1989 og er på 119,312 km². Landskapsvernområdet er opprettet på grunn av et interessant dyreliv, planteliv og geologi.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hysvær/Søla landskapsvernområde

**Hysvær/Søla landskapsvernområde** ligger i Vega kommune i Nordland. Området har dyrelivsfredning, ble opprettet i 2002 og er på 93 172 dekar, hvorav 86 028 dekar sjøareal. Landskapsvernområdet er opprettet på grunn av sitt kulturlandskap, sin zoologi, botanikk og geologi.

I tilknytning til Hysvær/Søla landskapsvernområde ligger Lånan/Skjærvær naturreservat.

Området ligger i Vega verdensarvområde.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Miljøstatus: Hysvær/Søla landskapsvernområde
Saltfjellet landskapsvernområde

**Saltfjellet landskapsvernområde** ligger i Rana og Saltdal kommuner i Nordland. Området ble opprettet i 1989 og er på ca. 580 km². Landskapsvernområdet er opprettet på grunn av et interessant dyreliv og geologi.

## Se også
*Saltfjellet
*Saltfjellet-Svartisen nasjonalpark
*Nordlige polarsirkel

## Referanser


## Eksterne lenker
* Miljøstatus: Saltfjellet landskapsvernområde
Wałbrzych

**Wałbrzych** (tysk *Waldenburg*, tsjekkisk *Valdenburk*) er en by i sørvestre Polen ved elven Pełcznica. Den ligger i det nederschlesiske voivodskap og har en befolkning på  (2006). Schlesiens største slott, Książ, befinner seg innenfor bygrensene til Wałbrzych.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Røstøyan landskapsvernområde

**Røstøyan landskapsvernområde** ble opprettet i 2002 og ligger i Røst kommune i Nordland. Området har dyrelivsfredning og utgjør et areal på , hvorav  er sjøareal. Landskapsvernområdet ble opprettet på grunn av sitt natur- og kulturlandskap med tilhørende botanikk, geologi og dyreliv og vernet i medhold av Ramsarkonvensjonen fra 2011.

Innenfor landskapsvernområdet hekker blant annet Norges største populasjon av lunde (*Fratercula arctica*) på de fem viktige fuglefjelløyene Vedøya, Storfjellet, Ellevsnyken, Trenyken og Hernyken. På Hernyken ligger det en en også en egen feltstasjon som brukes i forbindelse med forskning på sjøfugler.

Det grunne havstykket Hærnykflaget mellom øyene Trenyken og Hernyken ligger innenfor grensene til landskapsvernområdet, som også omhandler Nykan naturreservat. 

## Se også
* Nykan naturreservat

## Referanser




## Eksterne lenker
* Røstøyan landskapsvernområde og Nykan naturreservat
Svellingsflaket landskapsvernområde

**Svellingsflaket landskapsvernområde** ligger i Lødingen og Vågan kommuner i Nordland. Området har dyrelivsfredning, ble opprettet i 2002 og er på 127 616 dekar, hvorav 117 190 dekar sjøareal. Landskapsvernområdet er opprettet på grunn av sitt kulturlandskap med tilhørende botanikk, geologi og dyreliv.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Miljøstatus: Svellingsflaket landskapsvernområde
Land Rover Series

**Series I, II, IIA** og **III** er nyttekjøretøyer med firehjulstrekk produsert av britiske Land Rover fra 1948&ndash;1985.  Modellserien ble avløst av Land Rover 90 & 110, som startet produksjon i 1983 og senere ble kjent som Defender.

Det som kjennetegner Land Rovere fra denne perioden er firehjulstrekk, spartansk interiør og veldig enkel oppbygging.  Alle modellene har valgbar firehjulstrekk, stive aksler hengt opp i  bladfjærer, ramme av stål og karosseri av aluminium.

## Modeller
### Series I

**Series I** startet produksjon i 1948.  I årenes løp så kom den i versjoner med akselavstand på 80, 86, 88, 107 og 109 tommer.  Alle modellene hadde firesylindret motor, og fra 1957 var også en dieselmotor tilgjengelig.

211.000 Series I ble produsert totalt.

### Series II
Etter Series I kom en relativt stor overhaling i 1958 da **Series II** kom på banen.  Akslene var breddet litt for å øke sporvidden, og karosseriet ble også litt bredere og fikk den karakteristiske kanten langs siden.  Dette siste var det David Bache fra Rovers designavdeling som sto for.  Modellen ble produsert til 1961.

En av de største endringene var at bensinmotoren på 2 liter ble byttet ut med en på 2,25 liter (egentlig 2.286 cc) som var en variant av dieselmotoren.  Denne motoren hang med til ut på 1980-tallet, men med en del forbedringer.  Det var en mer moderne motor, blant annet med toppventilering.

Et antall biler uten firehjulstrekk ble levert den britiske hæren, for bruk under lettere forhold.

110.000 Series II ble produsert totalt.  70-75% av disse ble eksportert.

### Series IIA
**Series IIA** er en liten variant av foregående modell.  Den største forskjellen var at den også kunne bli levert med 2,25 l dieselmotor.  Senere kom også en seksylindret bensinmotor på 2,6 liter.

343.000 Series IIA ble produsert totalt.  Da regnes ikke Forward Control-modellen med førerhytta framme over motoren.

### Series III

**Series III** ble produsert fra 1971 til 1985.  Endringer fra forrige modell var stort sett kosmetiske, da Land Rover hadde brukt mesteparten av utviklingsbudsjettet sitt på Range Rover.  Dashbordet ble modernisert for å oppfylle tidens sikkerhetskrav, og grillen i stål ble erstattet med en i plast.  Dette var den første modellen med synkronisering på alle gir.

En versjon kalt **Stage One**, som brukte V8-motor fra Range Rover kom mot slutten av produksjontiden.

One Ton-utgavene av seriebilene hadde lavere utveksling og 9.00x16 dekkdimensjon. Denne dekkdimensjonen var også benyttet i andre versjoner av seriebilene, for eksempel de norske feltvognene.

440.000 Series III ble produsert totalt.

### Andre modeller

Fra 1962 til 1972 ble også Series IIA og IIB «Forward Control» produsert, lette lastebiler med hytta over motoren.  Det ble også utviklet to militære modeller.  101 FC hadde også hytta over motoren, og Lightweight var bygget for å transporteres med helikopter.

## Kilder
*Land Rover Owner International juli 1998, *Class of '58*

## Eksterne lenker
* Norsk Land-Rover Klubb
Tabloid

:*For det norske debatt- og aktualitetsprogrammet Tabloid på TV 2, se [[Tabloid (fjernsynsprogram)]].*

**Tabloid** er et avisformat. De nøyaktige målene på tabloidformatet varierer. Dette ikke minst mellom ulike land, fordi forskjellig praksis har etablert seg, grunnet i ulike tekniske spesifikasjoner på trykkpresser og papirbredder. Tabloid er alltid halvparten av fullformat, trykt under de samme tekniske forholdene. I PIRAs «Dictionary of Printing and Publishing» heter det at tabloid avisformat omtrentlig tilsvarer format A3 (297 x 420) («newspaper size approximating A3»). I Norge har målene 280&nbsp;x&nbsp;400&nbsp;mm (bredde x høyde) blitt standard. – Ordet brukes også, etter engelsk mønster, som adjektiv for å beskrive en viss type «underholdningspregede» og «lett tilgjengelige» nyheter eller aviser og massemedier som inneholder slikt stoff.

## Avisformat
Tabloidformatet er det minste av de to utbredte avisformatene, det andre er et større format, kalt fullformat, som tradisjonelt har vært assosiert med høyere kvalitet på journalistikken som blir utøvd. Et tredje mye utbredt format for aviser er Berlinerformatet, som ligger mellom fullformat og tabloid.

Det er en økende trend at såkalte seriøse aviser også går over til å bruke tabloidformatet. Etter at *[[Bergens Tidende]]*, *[[Adresseavisen]]*, *[[Stavanger Aftenblad]]* og *[[Fædrelandsvennen]]* la om til tabloidformat 16. september 2006, var *[[Møre-Nytt]]* den eneste avisen i Norge som  ble trykket i fullformat. Den 24. november 2007 la også Møre-Nytt om til tabloidformat som siste avis i Norge. I Storbritannia har tre av de mest kjente avisene (*[[The Independent]]*, *[[The Times]]* og *[[The Scotsman]]*), tidligere av stort format, gått over til tabloidformatet. På grunn av ordets dårlige konnotasjoner blant mange lesere kalles disse imidlertid «kompakte» utgaver i stedet.

## Tabloidpresse
Betegnelsen *tabloidpresse* brukes for å referere til aviser som fokuserer på mer kuriøst innhold, som kjendisnyheter, sport og sensasjonalistisk krimstoff. Tabloidpressen har store overskrifter og bilder som tar det meste av plassen i avisen. Tekstene er korte og mangler for det meste bakgrunnsinformasjoner. De fire norske avisene som er mest typiske eksponenter for denne typen stoff er *[[VG]]*, *[[Dagbladet]]*, *[[Bergensavisen]]* og *[[Rogalands Avis]]*.

Noen synonymer til *tabloidpresse* er *boulevardpresse*, *sladder*- eller *kjendispresse*.

Tabloid kan også referere til et format i radio og TV der programstilen er enkel og ukomplisert for bedre å nå et publikum som først og fremst er ute etter underholdningsverdien. TV 2 og TVNorge er typiske eksempler på norske TV-kanaler i tabloidformat.

## Se også
* Den gule presse
Pyroteknikk

**Pyroteknikk** er nesten synonymt med fyrverkeri og brukes i bl.a. militære, industrielle og musikalske sammenhenger.

## Eksterne lenker
*
Ljósá

**Ljósá** (, dansk: *Lyså*) er en bygd på Eysturoy, en av Færøyene. Ljósá ligger sør for Eiði, på vestkysten av øya, og er en del av Eiðis kommuna. Bygda ble grunnlagt i 1840. I 1979 ble det bygget en 44 meter lang kai med to flytebrygger. Dybde ved kaien er 2–4 meter.

1. januar 2009 hadde Ljosá 31 innbyggere.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Ljósá på *faroeislands.dk*
Måstadfjellet landskapsvernområde

**Måstadfjellet landskapsvernområde** er et landskapsvernområde og ramsarområde på øya Værøy i Værøy kommune i Nordland. Området ble fredet for å «bevare et egenartet natur- og kulturlandskapsområde, sikre zoologiske, geologiske og kulturhistoriske element som er med på å gi området dets særpreg, og de botaniske forekomstene i tilknytning til Sanden.»

Måstadfjellet landskapsvernområde er på 5&nbsp;145 dekar - hvorav 3&nbsp;210 dekar sjøareal, og grenser i vest til Måstadfjellet naturreservat. Naturreservatet utgjør den vestlige, bratte delen av Værøy. Landskapsvernområdet omslutter Måstadbukta, med unntak av den gamle bebyggelsen og dyrkamarka i grenda Måstad.

Måstadfjellet naturreservat og Måstadfjellet landskapsvernområde ble i 2013 utpekt til ett samlet ramsarområde.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Verneforskriften hos Lovdata
* De norske ramsarområdene hos ramsar.org
* Miljostatus.no
* Informasjonsplakat med kart
Apostolisk skriv

Et **apostolisk skriv** er en pavelig proklamasjon. Denne typen dokument er av mindre formell karakter og kortere enn en encyklika eller en formaning, og brukes spesielt til utnevnelser eller mindre redegjørelser i teologiske eller lovmessige spørsmål.

En spesiell form for apostolisk skriv er *[[motu proprio]]*, som er forfattet av paven selv; andre apostoliske skriv er ofte forberedt av kurien. 

## Referanser