open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fuji-san

**Fuji-san**, **Fuji-fjellet** eller bare **Fuji**, (富士山), også kjent utenfor Japan som *Fujiyama,* er det høyeste fjellet i Japan. Det måler 3&nbsp;776 meter. Hele fjellet er en stor aktiv vulkan som har hatt flere utbrudd.

Fuji er midtpunktet i nasjonalparken Fuji-Hakone-Izu. På nordsiden av fjellet ligger de fem innsjøene Yamanaka, Kawaguchi, Sai, Shoji og Motosu. Fuji er et velkjent symbol for Japan, og er også et populært turistmål som ofte blir brukt som fotomotiv for postkort. Fjellet har vært et yndet kunstnerisk motiv og har også blitt tilbedt som hellig i shintoismen. Hele fjellet er også en stor vulkan og har hatt flere utbrudd, men med meget lav risiko for utbrudd. Det siste utbruddet skjedde i 1708.

Fuji-fjellet, som ble satt på UNESCOs Verdensarvliste i 2013, er det mest populære turistmålet i Japan: Omtrent 15 millioner mennesker klatrer opp Fuji-fjellet hvert år, mellom 200 000 og 300 000 av dem helt til topps. Om lag 30% av klatrerne er utlendinger.

Krateret har en diameter på en halv kilometer og er 250 m dypt.

## Navn
Kanji-tegnene for Fujifjellet, 富 og 士, betyr «rikdom» og «noen med høy status», men disse regner man med er ateji, tegn som ble valgt i senere tid ettersom de ligner på uttalen av navnet på fjellet. Navnet «Fuji» har uklart opphav, og det har vært foreslått flere etymologier opp gjennom årene, som «rikdom», «udødelig», «uten like» eller «rett som en risplante». Ettersom det siste tegnet 山 kan leses som «yama» har man i Vesten utviklet en tradisjon med å kalla fjellet Fujiyama, men dette er ikke korrekt på japansk.

## Sagn
Fujifjellet er en regelmessig vulkan som er synlig i en vid omkrets, og har vært avbildet og lovprist i japansk kunst og litteratur opp gjennom årene. «36 bilder av Fujifjellet» og «Hundre bilder av Fujifjellet» av Hokusai er best kjent. Fjellet opptrer også i en rekke dikt. Fuji-fjellet er det helligste av Japans «tre hellige fjell» (de andre to er Tate-fjellet og Haku-fjellet).

Man mener at en ukjent munk var første mann på toppen av fjellet i 663. Toppen av fjellet ble regnet som hellig, og var et forbudt område for kvinner fram til Meiji-perioden. Den første kjente utlendingen på toppen var sir Rutherford Alcock i 1860.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Japan-guide.com – Mount Fuji
* Nippon Archives – The history of Mount Fuji
Morgan Lindstrøm

**Morgan Lindstrøm** (født 29. april 1956) er en norsk musiker og produsent.

I 1976 kom Lindstrøm i kontakt med Ola Snortheim i et amatørband de spilte i. Forbindelsen ble grunnlaget for samarbeidet i electronica-gruppa Langsomt Mot Nord et tiår senere. Her gjorde Lindstrøm synth-arbeidet på albumet Westrveg.

Musikkavisa Puls skrev i 1988 at han kledde plata i «kraftwerkiansk drakt». *Gibraltar Encyclopedia of Progressive Rock* skriver: «*the synth work sometimes taking on the Michael Garrison wall-of-sound feel, with the finesse of early Vangelis*».

Morgan Lindstrøm er bror av Rune Lindstrøm fra deLillos.

I 2007 startet Lindstøm electropop-bandet *SoulSheen*, sammen med Kaja Norum, Madeleine Schee og Mikjel Helmers. De opptrådte på *The eXperience* 2007 HW-LAN samling på Vallhall Arena i Oslo, samt på ElektroStat Kickoff på Club Maiden, i 2007.

Lindstrøm har produsert remixer under artistnavnet Morganix for de norske elektronika-gruppene Schnodig, Substaat (2016)
og Electro Spectre (2018), i samarbeid med vokalisten Kjersti Helene Larsen.

I 2024 slapp Lindstrøm en remix med tittel "Lala Land - Morganix Remix" med det norske Gothrock bandet "Batboner" på albumet "Re-Organ-Ized", som er en samling med remixer av fem av bandets komposisjoner.

## Referanser
Solabborer

* *[[Acantharchus]]*
* *[[Ambloplites]]*
* *[[Archoplites]]*
* *[[Centrarchus]]*
* *[[Enneacanthus]]*
* *[[Lepomis]]*
* *[[Micropterus]]*
* *[[Pomoxis]]*

**Solabborer** er en familie av abborfisker som naturlig bare forekommer i ferskvann i Nord-Amerika. Én art, *[[Archoplites interruptus]]*, hører hjemme i California. De andre forkommer i den østlige delen av verdensdelen fra De store sjøer til Florida og Nordøst-Mexico.

## Beskrivelse
Disse fiskene blir som regel 20 til 30&nbsp;cm, men lakseabboren kan bli opptil 83&nbsp;cm og 10&nbsp;kg. Fra abborfamilien skiller de seg ved ryggfinna alltid er sammenhengende, og ved den spesielle forplantningsbiologien: Hannen hos solabborene graver en reirgrop der hunnen legger egg. Deretter vokter hannen eggene, og ofte også yngelen.

## Innføring
På grunn av at de er populære sportsfisker er solabborene innført mange steder i verden.Solabborer er altetende. De spiser for.eks snegler,insekter og fisk.

## Arter
Den vanligste arten i Europa er lakseabbor (*Micropterus salmoides*). En annen art som er utsatt, er svart lakseabbor (*Micropterus dolomieu*). Denne arten foretrekker ganske kjølig vann, og finnes både i Danmark, Sverige og Finland. En av, eller kanskje begge, disse artene ble utsatt i Østfold og andre steder på Østlandet i 1880- og 90-årene, men de klarte ikke å etablere seg i Norge.

En tredje utsatt art i Europa er rødgjellet solabbor (*Lepomis gibbosus*). Den er vanligst i Sør-Europa og den sørlige delen av Mellom-Europa. Lenger nord er det gjort spredte funn i England, Nederland og Polen. I 2004 ble det funnet en bestand av rødgjellet solabbor i Einedammen i Asker, og den er senere funnet andre steder i Asker og ett sted i Moss. Også andre *[[Lepomis]]*-arter er utsatt i Europa, men det er usikkert hvor mange av disse bestandene som fortsatt finnes.

Dvergsolabborene i slekten *Elassoma* regnes ikke lenger til denne familien.

## Galleri

Fil:Micropterus_dolomieu.jpg|Svart lakseabbor*Micropterus dolomieu*
Fil:Lepomis_gibbosus.jpg|Rødgjellet solabbor*Lepomis gibbosus*


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Abborkilling

**Abborkilling** (*Serranus cabrilla*) er en fiskeart.

Den har samme kroppsform som abbor. Den har en lang ryggfinne med 10 piggstråler og 13–15 bløtstråler. Fargen varierer mye, men den har ofte 7–9 loddrette bånd langs kroppen og 2–3 vannrette striper på hodet. Arten kan bli opptil 25&nbsp;cm lang.

Abborkilling lever for det meste på grunt vann, men er funnet ned til 500&nbsp;m dyp. Den forekommer både på hard- og bløtbunn og er vanlig i ''Posidonia''-gras. Den eter flerbørstemarker, krepsdyr og fisker. Hver fisk har et territorium som den forsvarer mot andre individer. Som andre *[[Serranus]]*-arter er den en hermafroditt med både hannlige og hunnlige kjønnsorganer.

Utbredelsen omfatter Middelhavet, Svartehavet og det østlige Atlanterhavet fra Den engelske kanal til Sør-Afrika. Det er usikre rapporter fra Rødehavet. I 1938 ble det gjort et funn på den engelske nordsjøkysten.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 

*
RC

**RC** kan vise til:

* Atlantic Airways har IATA-flyplasskode RC
* Radiostyring (fra engelsk *radio control*)
**herunder radiostyrte biler og modellfly
* Rc, en serie svenske elektriske lokomotiver
* rc shell, et standardelement i operativsystemet Plan 9
* Regnecentralen
* Resistance Council of Uganda
* Roanoke College
* Rosslyn Connecting Railroad
* Royal Commission
* RC Cola
* RC-krets
Klemenskirken

**Klemenskirken** var en middelalderkirke av tre i Trondheim, og var den første kirken som ble bygget i Trondheim. Ifølge Den større saga om Olav Tryggvason ble kirken først reist da Olav Tryggvason anla Nidaros og oppførte kongsgården sin ved Skipakrok rundt 997. Dette skrev også Snorre Sturlason i sine kongesagaer. Etter Olavs død lot sønnene til Håkon Sigurdsson kirken forfalle, og den ble brent ned av Svein Håkonsson under et angrep på byen i 1015. Kirken ble deretter gjenreist året etter av Olav den hellige, og sto til den brant i 1344.

Da Olav den helliges lik ble gravd opp av hans sønn Magnus Olavsson i 1031, ble liket lagt i Olavsskrinet og bisatt over Klemenskirkens høyalter.  Skrinet ble senere flyttet til Olavskirken, før det endte i Nidarosdomen.

Snorre skrev at også kong Magnus ble gravlagt i Klemenskirken.

Kirken er ikke nevnt i historiske kilder etter brannen i 1344.

## Arkeologiske funn
Den eksakte beliggenheten var lenge noe usikker. 10. november 2016 meldte *Adresseavisen* at Norsk institutt for kulturminneforskning (NIKU) har funnet noe som synes å være restene av Klemenskirken. 

Funnstedet ligger innerst i det som var en vik på 1000-tallet. Stedet er trolig Snorre-sagaens Skipakrok. Skipakrok var en innbuktning ute på Nidarneset på Nidelvens vestre bredd, og fungerte som en naturlig havn. Det var der Olav Tryggvason bygde byen. 

Under ruinene er det funnet rester av fundamenter til en enda eldre kirke som kan være Tryggvasons kongsgårdskirke, ved Peter Egges plass mellom Søndre gate og Krambugata. Funnet omfatter også alterfundamentet i kirkens kor, som ser ut til å ha vært endret etter at kirken ble reist.

Den 21. mai 2019 åpnet en permanent utstilling av Klemenskirkeruinen i et nybygd næringsbygg i Krambugata 2. Utstillingen ble åpnet av kronprins Haakon. 

Den 18. juni 2022 ble det kjent at karbondateringer har tidfestet kirkeruinene til 1060 e.Kr. Dette utelukker at funnet er restene av den opprinnelige Klemetskirken. En ny hypotese er at Klemenskirken har blitt flyttet, og at det er ruinene av den flyttede kirken som er funnet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Trykkplate

En **trykkplate** benyttes innen de grafiske teknikkene 
* **Blandede teknikker:** – S.W.Hayter – Collografi
* **[[Høytrykk (grafikk)|Høytrykk]]:** – Tresnitt – Xylografi (trestikk) – Lineoleumssnitt – 
* **[[Dyptrykk]]:** – Kopperstikk – Koldnålsradering – Punktgravyr – Mezzotint – Etsning – Linjeetsning (hardgrunn) – Akvatintetsning – Mykgrunnsetsning – Fotogravyr – autotypi 
* **Plan- eller flattrykk:** – Litografi – Overføringslitografi (autografi) – Offset og tørroffset – Monotrykk
* **Generelt om trykking / trykkplater:** – Flerfargetrykk

En **trykkplate** benyttes:
* i koblingen i biler
Slaget ved Mammes

**Slaget ved Mammes** ble utkjempet mellom østromerske styrker ledet av Solomon, *[[magister militum]]* av Afrika, og en sammenslutning av mauriske grupper som hadde gjort opprør mot keiserens styre.

General Belisarius hadde greid å diktere en vennskapsavtale med maurerne, som hadde vært fiender av vandalene. Den romerske tilstedeværelsen i Afrika var relativt liten, og det hadde kun vært Belisarius' ry som en uovervinnelig general som hadde gjort så maurerne godtok vilkårene. Men da Belisarius ble kalt tilbake til Konstantinopel av keiser Justinian så maurerne sin sjanse til å kaste romerne på sjøen.

Men Belisarius' etterfølger, Solomon, skulle vise seg også å være en dyktig strateg. Da han hørte at maurerne hadde overvunnet Byzacium og Numidia marsjerte han straks ut fra Karthago for å møte fienden i åpen strid. De to hærene møttes ved Mammes i Byzacium.

Maurerne plasserte styrkene sine i en sirkel av kameler, hvor mennene sto mellom bena deres med skjold og kastespyd. Romernes hester tålte ikke lukten av kamelene, og dette førte til vill kaos i rekkene. Solomon steg av hesten og beordret resten av det romerske kavaleriet til å gjøre det samme. Han samlet så mennene sine i en skjoldborg, og beordret dem om å bli stående og ta i mot fiendens kastevåpen, mens han selv tok med seg fem hundre mann og angrep kamelene. Da sirkelen ble brutt, brøt kaoset ut blant maurerne, og de flyktet, mens romerne fulgte etter og tok livet av dem de kom over. Ifølge historikeren Prokopios skal så mange som ti tusen menn ha blitt slaktet ned i mylderet som fulgte.
## Eksterne lenker
*
Inigo Jones

**Inigo Jones** (1573–1652) var en engelsk arkitekt. Han var av walisisk opprinnelse, men ble født nær Smithfield i London.

Jones var den første arkitekten i England som utarbeidet sine tegninger med Vitruvius’ regler for proporsjon og symmetri som utgangspunkt. Jones var en av de første engelskmenn som studerte arkitektur i Italia, og således den første som introduserte den klassiske arkitekturen fra Roma og italiensk renessanse til England. Han har etterlatt sitt preg på London ved hans utforming av enkeltbygninger, slik som Queen's House i Greenwich, som var den første bygning i England tegnet i en ren klassisk stil, og Banqueting House i Whitehall fra 1619 hvor taket er malt av Peter Paul Rubens, og dessuten utformingen av Covent Garden og dens torg som ble en modell for framtidig utvikling i Londons West End.

Jones hadde også en sentral posisjon i det engelske teaterlivet, gjennom sitt arbeid som teaterdesigner for flere dusin maskespill; de fleste av dem var kongelige bestillingsverk, og på flere av dem samarbeidet Inigo Jones med dramatikeren Ben Jonson. Jones og Jonson røk imidlertid uklar om hvorvidt det var teaterdesigneren eller dramatikeren som var viktigst av skaperne bak en forestilling, og i 1631 ga mennenes viktigste oppdragsgiver – huset Stuart – Inigo Jones rett: det var teaterdesigneren som skulle ha forrangen av de to.

## Referanser


## Litteratur
* Hart, Vaughan (2011): *Inigo Jones: The Architect of Kings*, Paul Mellon Centre BA

## Eksterne lenker
* 
*  *Biography of Inigo Jones*, Royal Institute of British Architects
MBA

**MBA** kan bety:
* Master of Business Administration, en akademisk grad
* Moi internasjonale lufthavn, referert ved IATA-flyplasskode
* Monterey Bay Aquarium, et offentlig akvarium
* MacBook Air, en datamaskin
* Mercedes-Benz Arena, et stadion
Ryolitt

**Ryolitt** eller **rhyolitt** (eller liparitt) er en ekstrusiv magmatisk bergart med felsisk sammensetning. Ryolitt har gjerne lys farge, ofte blålig grå med lyse striper, og den kalles derfor ofte *årekvarts*. Den består vanligvis av mineraler som kvarts, feltspat og plagioklas. Ryolitt har stort sett samme kjemiske sammensetning som granitt. Dersom ryolitten kjølnes for raskt rekker det ikke å dannes krystaller, og isteden blir det vulkansk glass; obsidian. Ved langsommere avkjøling dannes mikrokrystallinske strukturer.

Mikrokrystallinsk ryolitt kan ha tilnærmet samme spaltningsegenskaper som flint, og ble som denne brukt i steinalderen til å tilvirke våpen og redskaper. Slik ryolitt forekommer ganske sjelden, men på Siggjo i Bømlo, Hordaland, er det en stor forekomst. Her har det i yngre steinalder vært brutt ryolitt over flere dekar, og gjenstander og avslag fra dette materialet er funnet på boplasser over hele det søndre vestlandsområdet.

## Se også
*Liste over bergarter

## Eksterne lenker
* Bilde av ryolitt
Slaget ved Brustem

**Slaget ved Brustem** ble utkjempet den 28. oktober 1467 i Brustem, i nærheten av Sint-Truiden (dagens Belgia) mellom hertugdømmet Burgund og fyrstbispedømmet Liège som en del av den andre Liègekrigen.

## Opptakt
I 1465 ble den nyutpekte fyrstebispen Louis de Bourbon i den første Liègekrigen beseiret av Filip III av Burgund. Det førte til den ydmykende fredsavtalen i Sint-Truiden. Da Filip III døde i 1467, gjorde folket i Liège opprør mot den forhatte fyrstebispen som måtte flykte fra byen.

Liège gjorde regning med løftet om militær støtte fra kong Ludvig XI av Frankrike, som da var i krig med den nye hertug av Borgund, Karl I den modige. Karl I samlet en hær på rundt 25 000 profesjonelle soldater i Leuven. Den franske kongen gjorde ingenting.

## Slaget
Hæren fra Liège var sammensatt av rundt 12 000 sivilister og 500 kavalerister. De var kommandert av Raes van Heers, hans hustru Pentecote d'Arkel og Jean de Wilde, herre av Kessenich.

Raes posisjonerte sine tropper i det myrlendte området mellom Brustem, Sint-Truiden og Ordingen for å slåss. På denne måten forsøkte han å redusere effekten fra Borgunds artilleri. Karl I kom fra retningen Sint-Truiden hvor han hadde etterlatt et par tusen menn igjen, inkludert 500 engelske bueskyttere, for å forhindre innblanding fra byens garnison.

Den 28. oktober beordret Karl I sin fortropp under Adolf av Kleve, herre av Ravenstein, om å angripe. Raes kommanderte sine tropper om å holde posisjonen og vente på forsterkninger, men militsen fra Tongeren gjorde uansett motangrep, og de drev tilbake troppene til Ravenstein. De drepte også et betydelig antall av bueskytterne. Men dette var hva Karl I var forberedt på. Hans andre troppelinje var armert med lange tohåndssverd, ideelt for nærkamp. Frammarsjen til militsen fra Liège stoppet brått opp og vendte om i det som snart ble en flukt. Raes van Heers og den franske representant François Royer, bailiff av Lyon, var blant de første som flyktet fra slagmarken.

Soldatene fra Burgund drept alle de kom over. Liège tapte rundt 4 000 menn og resten av hæren ble kun berget av at kveldsmørket falt på.

## Etter kampen
Etter kampen dro Karl I mot Liège og tvang byen til å overgi seg den 12. november. Fyrstebispedømmet ble et protektorat under Burgund ved Guy av Humbercourt. Alle byene i grevskapet Loon ble tvunget til å fjerne sine forsvarsverker.

## Litteratur
* Smith, Robert Douglas; DeVries, Kelly (2005): ''The Artillery of the Dukes of Burgundy, 1363-1477'', Boydell Press, 

## Eksterne lenker
* jean De Wilde (nederlandsk)
* La bataille de Brusthem  (fransk)
Ramsjøhytta

**Ramsjøhytta** er en selvbetjent turisthytte i Tydal kommune i Trøndelag.
Hytta startet som 4-sengs leid hytte i 1955. I 1966/67 ble en 12-sengs hytte reist, og denne ble utvidet til 22 sengeplasser i 1984. I 2014 ble sikringshytte med 12 sengeplasser og nytt uthus reist, og i 2022 ble en helt ny hytte med 22 sengeplasser tatt i bruk, slik at det med sikringshytta er 34 sengeplasser. 

## Referanser





## Eksterne lenker
*Video og bilder fra 2022 på ut.no
David Gald

**David Gald** (født 1968) er en norsk jazzmusiker som hovedsakelig spiller tuba.  

Med sambygdingen Arve Henriksen etablerte han Riverside Jazz Ensemble,  inspirert av Ytre Suløens Jass-ensemble, som han har spilt mye med og blitt fast medlem av.  Etter Toneheim folkehøgskole 1988–89 studerte han ved jazzlinja (NTNU) i Trondheim, og spilte i Bodega Band, Aggravatin Papa og Trondhjems Kunstorkester.   Senere har han arbeidet med Oslo Groove Company, med Trygve Seim Orchestra på *Different Rivers* (2000), og med 1300 Oslo (opprinnelig kalt Oslo 13), [Han har siden 2000 turnert med Rikskonsertene med bandet Gumbo, med mye det samme materiale og mannskap som i Funky Butt (band), som også har gitt ut flere plater.

## Referanser
Bjørneggen

**Bjørneggen** er en selvbetjent turisthytte i Meråker kommune i Trøndelag. Hytten ligger i Stordalen, sør for E 14, ca. 590 moh. Nord-Trøndelag Turistforening planlegger å erstatte hytta med en ny, betjent hytte kalt Stordalshytta. 
## Referanser
Schulzhytta

**Schulzhytta** er en betjent turisthytte som ligger på setergrenda Stormoen i Skarvan og Roltdalen nasjonalpark i Selbu kommune i Trøndelag. Den eies og drives av Trondhjems Turistforening og er oppkalt etter Carl Schulz, Trondhjems Turistforenings første formann.

Schulzhytta er plassert midt i mellom de to fjellmassivene rundt Fongen (1441 moh.) og Skarvan (Storskarven 1171 moh.).

Hytta utgjør en del av fjellturen Norge på tvers fra Stjørdal til svenskegrensa, sammen med Kvitfjellhytta, Prestøyhytta, Ramsjøhytta, Storerikvollen og Nedalshytta.

## Historie
Carl Schulz, Trondhjems Turistforenings formann, besøkte Roltdalen for første gang sommeren 1895 og viste interesse for å åpne en turisthytte i området, men ikke før 1927 ble Kvittyten på Liavollen en overnattingmulighet, omtrent seks kilometer nord for Schulzhytta. Dette var en seter med fire senger hvor alminnelig seterkost ble tilbudt. I 1930 ble det også ordnet tilbud for overnatting på Stormoen hvor Schulzhytta står.

Mellom 1937 og 1946 ble det besluttet at det skulle bygges en egen turisthytte i Fongen-traktene. Carl Schulz sponset prosjektet med en pengegave på 10 000 kr, og det ble i 1946 besluttet at den nye hytta skulle stå på Stormoen.

Byggingen av hytta begynte høsten 1947 og stod ferdig våren 1948. I forkant av dette ble det transportert opp et sagbruk på Stormoen for å kunne lage alt tømmeret på setedet. Den ble innviet 3. juli 1948, og Gudrun Kallar var hyttas første vertinne. I løpet av 1950 hadde Schulzhytta besøk av 830 gjester. Stinettet rundt hytta ble gått opp, og tilhørligheten til turisthyttene i Sylan ble ytterligere styrket da Ramsjøhytta ble åpnet til påske 1957 ved å lage en forbindelse mellom Schulzhytta og Storerikvollen.

I lang tid har Schulzhytta vært selvbetjent selv i sommersesongen. Sommeren 1993 ble Marit Kjøsnes Renå vertinne og tok opp igjen tradisjonen som vertskap, og siden da har turisthytta vært delvis betjent. I 2004 ble Skarvan og Roltdalen nasjonalpark opprettet, som Schulzhytta ligger plassert midt inni.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ut.no om Schulzhytta
* Carl Schulz
Trondheim Kunstorkester

**Trondheim Kunstorkester** (etablert 1993 i Trondheim) var et norsk jazzorkester, ledet av initiativtaker Trygve Seim på saxofoner. Besetningen var, i tillegg til Seim, Arve Henriksen på trompet, Håvard Lund på klarinett, David Gald på tuba, Stian Carstensen på gitar og trekkspill, både Per Oddvar Johansen og Jarle Vespestad på trommer, og både Ingebrigt Håker Flaten og Harald Johnsen på kontrabass.

På 2000-tallet tok gruppen navnet Trygve Seim Ensemble og medvirket, med noe endret besetning, på Seims bejublede ECM-utgivelser *Different Rivers* (2001) og *Sangam* (2004).

## Referanser


## Eksterne lenker
Svenska Turistföreningen

**Svenska Turistföreningen** (**STF**) er en svensk medlemsorganisasjon som har som formål blant annet å fremme svensk turisme. STF ble grunnlagt den 27. februar 1885 i Uppsala av en gruppe geologistudenter og hadde da 29 medlemmer. Foreningen eier og driver en rekke turisthytter i Sverige og har 100 ansatte, 60 av disse jobber i kanselliet i Stockholm. I tillegg er mange ansatt som 

I 2008 hadde foreningen ca. 300&nbsp;000 medlemmer og gjennom et heleid datterselskap har foreningen 320 vandrehjem, ti fjellstasjoner og 45 fjellstuer. Medlemmene er organisert i 85 lokale kretser. Omsetningen til organisasjonen var i 2007 på 220 millioner svenske kroner.

## Eksterne lenker
*
Blåhammarens Fjällstation

**Blåhammarens Fjällstation** er en turisthytte som drives av Svenska Turistföreningen. Blåhammarens Fjällstation ligger øst for Sylan. 

Blåhammarens fjällstation er Svenska Turistföreningens (STF) høyest beliggende fjellstasjon, plassert 1 086 meter over havet. Fjellstasjonen ligger i Åre kommune, i den vestligste delen av Undersåkers sogn, noen hundre meter sør for grensen mot Åre sogn.

Stasjonen har fått navn etter fjellet hvor hytta ligger, Blåhammarfjellet, hvis høyeste topp, Blåhammarklæppen, når 1 164 meter over havet.

Stasjonen ble opprettet i 1912, men brant ned i 1923, hvoretter bygningene ble gjenreist.

Anlegget har 64 sengeplasser, samt to tørkerom for klær og en badstue for gjester. Hovedbygningen inneholder en resepsjon med en liten kiosk, samt et kjøkken for selvhushold.

Blåhammaren er en av stasjonene i Jämtlandstriangelen, som går mellom Storulvån, Sylarna og Blåhammaren. De tre etappene kan gjennomføres på ski om vinteren og til fots om sommeren. Fra Blåhammaren starter det flere turstier i ulike retninger, blant annet til Rundhøgen, Sylstasjonen og Storerikvollen i Norge.

### Avstander fra Blåhammarens fjällstation:

* Storulvåns fjellstasjon – 12 kilometer
* Sylarnas fjellstasjon – 19 kilometer
* Rundhøgen – 9 kilometer
* Storerikvollen – 16 kilometer

## Referanser


## Eksterne lenker
*Blåhammarens Fjällstation - Svenska turistföreningen om hytten.
Skagastølsbreen

**Skagastølsbreen** er en isbre som ligger mellom Store Dyrhaugstindane og Skagastølsryggen i Hurrungane, vest i Jotunheimen. Stien til Skagastølsbu fra nord krysser Skagastølsbreen.

## Referanser
Store Dyrhaugstinden

**Store Dyrhaugstinden** er et fjell i Hurrungane i Jotunheimen i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Fjellet er det største av Dyrhaugstindane og har en høyde på  meter over havet. Turtagrø er utgangspunkt for vandringer til Dyrhaugstindene. 

Store Dyrhaugstind har vært et viktig punkt i den triangulære oppmålingen av Norge.

## Varden
### Oppmålinger
Store Dyrhaugstind varde har vært et viktig trigonometrisk punkt under oppmålingen av Norge. Punktet har inngått i landsdekkende førsteordens nett over Norge, brukt til kartproduksjon.

Den første varden ble bygd høsten 1896 av Sigurd Jensen. Den ble oppført på den nordligste av to høyeste toppene. Varden ble bygget 2 meter hoy og 2,07 i diameter, og i sentrum var en bolt i fjellet. I rapporten står det at de ikke fikk plass til større varde. I 1904 inngikk dette 1. ordens punktet i Kåre S. Klingenbergs triangulering.

1912 ble varden flyttet til toppen ca. 60 m lenger sør, men ikke på aller høyeste punkt. 
I 1916 ble varden igjen flyttet og bygget på det absolutt høyeste stedet, der den står i dag. I 1923 ble det satt ned to kobberbolter, en sørsørvest for vardens sentrum og en 2,586 m nordvest for vardens sentrum. Varden er sylindrisk og er 0,6 meter høy på den laveste siden og ca. 1,9 meter på høyeste side. Diameteren er 2,18 m.  I 1924 ble et signal av tre satt ned i varden. Varden viser små eller ingen endringer over tid; en har konstatert at den er korrekt og solid bygget. 

Varden er benyttet ved en rekke avstandsmålinger, både triognometriske, og med elektroniske instrumenter.

Varden på Store Dyrhaugstind er fredet, og formålet med fredningen er å bevare et kulturminne som er representativt for den statlige oppmålingen av Norge. Fredningen omfatter en varde og to kopperbolter, og konstruksjon, form og materialbruk.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell
* Liste over fjell i Skandinavia

## Referanser
Bodø Sinfonietta

**Bodø Sinfonietta** (etablert i januar 1999) 
er et norsk orkester basert i Bodø, bestående av drøyt ti lokale musikere innen klassisk musikk.  Sinfoniettaen debuterte på Iliosfestivalen i år 2000, og var i 2003 bidragsyter til «Komponistmøte Nordkalotten».  De samarbeidet i 2005 med Madrugada og Erlend Skomsvoll om 
bestillingsverk til Nordland Musikkfestuke, noe som
også ga plateutgivelse.
Jevnlig er de arrangør av «Kammerfredag» i hjembyen, der de i 2006
blant annet feiret komponisten Sigmund Lillebjerka.  I 2006 og 2007 var de
deltakere på Ultimafestivalen. Fra oktober 2009 ble de en del av Nordnorsk Opera og Symfoniorkester.

I 2009 bestod Bodø Sinfonietta av
Sveinung Lillebjerka, konsertmester og kunstnerisk leder;
Kristin Alsos Strand, cello;
Ellen Marianne Jenssen, fløyte;
Elisabeth Kristensen Eide, fløyte;
Turid Hjortdahl, obo;
Martin Andersson, klarinett;
Gunhild Pedersen, klarinett (vikar);
Knut Thorbjørnsen, fagott;
Heidi Sivertsen, valthorn;
Øystein Felberg, trompet;
Rasmus Henriksen, trombone;
Marie Stokke, piano.

## Utgivelser
**Singing Landscape*, med verker av Torstein Aagård Nilsen fra Kabelvåg, Euridice (CD, 2003)
**Live* med Madrugada (2005)
**Works by [[Sigmund Lillebjerka]]* (2006)

## Eksterne lenker
* 
*  bodo-sinfonietta.no
Ters

En **ters** (lat. *tertia* – tredje) er i musikkteorien en betegnelse på et intervall på tre diatoniske trinn. Den diatoniske tersen forekommer som *stor ters* eller *liten ters*.

## Diatoniske terser
### Stor ters
En stor ters er et sprang på fire halvtoner. Den kan forkortes **M3**, og dens inverterte (omvendte) intervall er en liten sekst.

Den store tersen er den viktigste karakteristikken til en durskala, som har en ters mellom første og tredje trinn. Således kjennetegnes durakkorden av en stor ters, fulgt av en ren kvint.

Slik mennesker oppfatter musikk er oktaven det mest stabile intervallet i alle typer musikk. En oktav består av 12 halvtonetrinn, og dermed også av 3 store terser. Siden en oktav er et intervall tilsvarende en dobling av frekvensen, vil formelen for å finne forholdstallet i forskjellen mellom de tonene i en stor ters se slik ut:

:(\sqrt[12]{2})^4 = \sqrt[3]{2} \approx 1,25992

Med utgangspunkt i tonen A med frekvens 440 Hz, vil tonen C utgjøre en stor ters med 554,4 Hz, mens en stor ters nedover på skalaen vil være tonen F på 349,2 Hz. Dette forutsetter imidlertid *likestemming*, dvs. lik avstand mellom alle halvtoner.

Ved temperert stemming vil en skala "strekkes" mer ved at intervallavstandene økes marginalt, noe som potensielt vil kunne gi forholdstall på over 1,26 for en stor ters.

Ved ren stemming baserende på naturtonerekken, utgjør en stor ters en frekvensproporsjon av 5:4, dvs. nøyaktig 1,25. En ren stor ters er dermed litt "trangere" enn en likestemt eller temperert stor ters.

### Liten ters
En liten ters utgjør tre halvtoner og er én halvtone mindre enn en stor ters. Den forkortes **m3** og er i sin inverterte form en stor sekst.

En liten ters er den viktigste karakteristikken til en mollskala som har en liten ters mellom første og tredje trinn. Likeledes har mollakkorder en liten ters fra grunntonen (fulgt av en ren kvint).

En liten ters over grunntonen i en bestemt mollskala finner man parallelltonearten, dvs. toenarten med likt antalle og samme type faste fortegn. Så er C-dur parallelltoneart til a-moll, H-dur parallelltoneart til g-moll, og A-dur parallelltoneart fil f-moll.

Det som ble sagt om frekvensproporsjone i stor ters, gjelder også for liten ters. En ren liten ters har en frekvensproporsjon på 6:5 (= 1,2). En likesvevende liten ters har en frekvensproporsjon av \sqrt[12]{2^3} = \sqrt[4]{2} \approx 1{,}189207 .

## Ikke diatoniske terser
*En forminsket ters fra A♯ oppover, utgjør en liten ters minus én halvtone, altså C.
*En forstørret ters fra A♭oppover, utgjør en stor ters pluss én halvtone, altså C♯.

## Desim

I musikk og musikkteori er en **desim** noten ti trinn fra grunntonen i en akkord og også intervallet mellom grunntonen og den tiende tonen. Siden det bare er sju toner i en diatonisk skala er den tiende tonen det samme som medianten og intervallet desim er en sammensatt ters.
Naturtype

**Naturtype** er et begrep som er definert i naturmangfoldsloven slik: *Ensartet type natur som omfatter alle levende organismer og de miljøfaktorene som virker der, eller spesielle typer naturforekomster som dammer, åkerholmer eller lignende, samt spesielle typer geologiske forekomster*. Begrepet ligger således tett opptil begrepet økosystem. Det finnes ulike verktøy for kategorisering av naturtyper. En internasjonal standard er «European Nature Information System» (EUNIS). I Norge brukte man Direktoratet for naturforvaltnings «Håndbok 13», «Kartlegging av naturtyper - verdsetting av biologisk mangfold». Dette verktøyet ble erstattet av «Naturtyper i Norge» (NiN), publisert i 2009.

I norsk forvaltning brukes begrepet både om områder som er lite påvirka av menneskelig aktivitet, såvel som kulturbetinga naturtyper og grøntstrukturer i byer. Naturtypene har elementer både av flora, fauna, geologi og landformer.

Det er Rio-konvensjonen fra 1992 om biologisk mangfold som forplikter alle land til å kjenne og ivareta sitt biologiske mangfold innenfor landets grenser. Kommunene er pålagt å kartlegge sine naturtyper for å framskaffe et sikrere grunnlag for en bærekraftig arealforvaltning. Særlig er det lagt vekt på å få oversikt over naturtyper som enten inneholder trua og sårbare arter (rødlistearter), som har stor artsrikdom eller som er i tilbakegang.

## Referanser




## Se også
*Naturtyper i Norge
*Økosystem
*Vegetasjonskart

## Eksterne lenker
* Naturtyper (Miljøstatus.no)
* Naturbase
Marlborough

**Marlborough** er en markedsby og verdslig sogn i grevskapet Wiltshire i sørlige England. Den ligger ved veien Old Bath Road, den gamle veien fra London til Bath. Den er lokalisert ved elven Kennet. Byen markedsfører seg med å ha en av de bredeste hovedgatene i Storbritannia, med rekke av gamle bygninger på begge sider.

I henhold til folketellingen i 2011 bor det 8 395 innbyggere i Marlborough og sognet.

## Vennskapsbyer
Marlborough er vennskapsby med:
*  Gunjur, Gambia, siden 1982
*  Margency, Frankrike, siden 2002

## Kjente personer
*David Brudenell-Bruce, jarl av Cardigan, 31. arvelig vokter av Savernake Forest
*William Golding, nobelprisvinner i litteratur, forfatter av *[[Fluenes herre]]*, vokste opp i byen, bodde i et hus ved parken og utdannet ved den tidligere skolen Marlborough Grammar School, hvor hans far underviste i vitenskap
*Phil Harding, arkeolog, kjent fra TV-serien *[[Time Team]]*, utdannet i byen

## Referanser


## Eksterne lenker

* Marlborough Town Council
* Historiske foto fra Marlborough hos ''BBC Wiltshire''
Toyhunder

**Toyhunder** kalles også **miniatyrhunder** og er små hunder som skal veie mindre enn  og gjerne ikke være for høye. Gruppen er således heterogen med hensyn til utseendet, men homogen med hensyn til størrelsen.

## Biologi
Man finner flest toyhunder blant selskapshundene, men det er mange eksempler på at toyhunder er ypperlige brukshunder – herunder også jakthunder, og ofte var nettopp bruksegenskapene opprinnelsen til typen.

Små hunder ble opprinnelig alet frem for å kontrollere skadedyrbestandene. De var hurtige og svært effektive i forhold til større hunder, og de var langt mer kostnadseffektive. Man må huske på, at i tidligere århundrer ble hunden sjelden holdt for sosiale formål, men heller av praktiske og økonomiske årsaker. Det var billigere og mer effektivt å bruke små hunder til å kontrollere bestandene av skadedyr enn katter (som gjerne formerte seg uten kontroll) og folk.

Toyhunder er ofte en miniatyrvarianter av mer storvokste hunderaser, som ofte eksistere i kraft av flere størrelsesvarianter. Et eksempel på dette er toypuddel. Det finnes imidlertid også eksempler på regulære toyhundraser, som chihuahua og malteser.

## Tekopphunder
**Tekopphunder** (av eng. *teacup dogs*) er «supersmå» størrelsesvarianter av toyhunder. De blir ofte kalt designerhunder og motehunder, fordi disse hundene nærmest uten unntak har blitt avlet frem av egoistiske sosiale behov. Tekopphunder har aldri hatt noen annen misjon enn å være «smykker» for sositeten og en inntektskilde for oppdretterne. Ingen seriøse stambokregistre anerkjenner tekopphunder som en terminologi for ei selvstendig gruppe.

Noen eksakt definisjon på hva en tekopphund er finnes ikke, men det hevdes generelt at for å kunne kalles en tekopphund skal hunden veie mindre enn 2,25–1,9 kg (vekten varierer). Typiske tekopphunder veier imidlertid ofte mindre enn 1,5 kg, og gjerne også under 1 kg.

Tekopphunder har blitt svært populære, men de er også meget omstridte. Typene har blitt avlet siden midten på 1990-tallet i USA, men mange kynologer og andre fagfolk kaller dem «ekstremiteter» som ikke nødvendigvis ganger en hunderase.

I senere år har en rekke kjendiser, blant annet innen film og musikk, bidratt til å gjøre disse hundene til en motesak, som for eksempel Paris Hilton, Britney Spears og Jessica Simpson. Hunderasen chihuahua har i så måte vært sentral, men nå dukker det stadig opp nye «tekoppraser», som for eksempel tekopp-puddel. Prisene kan også være hinsides all virkelighet på grunn av populariteten. Hotellarvingen Paris Hilton skal i 2014 ha betalt  amerikanske dollar til en kanadisk oppdretter for en tekopputgave av den lille tysk spitzen pomeranian.

## Referanser




## Se også
* Selskapshunder

## Eksterne lenker
*
Tor-Aksel Busch

**Tor-Aksel Busch** (født 1950) er en norsk jurist. Han var Norges riksadvokat fra 1.&nbsp;september 1997 til 31.&nbsp;oktober 2019. Busch er den som har hatt embetet lengst.

## Liv og virke
Busch ble født den 17. mars 1950 i Oslo. Han har juridisk embetseksamen fra 1974. Busch har lang fartstid fra påtalemyndigheten. Før han ble riksadvokat var han assisterende riksadvokat fra 1987. Fra 1981 til august 1987 var han statsadvokat ved Eidsivating (nå Oslo) statsadvokatembeter. Som statsadvokat var han blant annet aktor i Treholt-saken. Fra 1976 til 1981 var han politifullmektig og senere politiadjutant ved Oslo politidistrikt. Han har også vært dommerfullmektig ved Nedre Romerike tingrett.

Busch etterfulgte Georg Fredrik Rieber-Mohn som riksadvokat.

Busch er blant dem som tok til orde for avskaffelse av juryordningen i Norge. Dette begrunnet han i hovedsak med svakheten som ligger i at juryen ikke begrunnet sine avgjørelser.

Busch har gitt uttrykk for at han ønsker at det skal settes ned et utvalg som skal vurdere tilregnelighetskriteriene i norsk rett, og også gjennomgå rollen til Den rettsmedisinske kommisjon som har kommet under debatt som følge av rettssaken mot Anders Behring Breivik.

I forbindelse med rettssaken mot Anders Behring Breivik var Busch kritisk til at det skulle oppnevnes nye psykiatrisk sakkyndige som følge av kritikken mot rapporten til Synne Sørheim og Torgeir Husby. Etter dommen mot Breivik ga Busch uttrykk for at denne motstanden hadde vært en feilvurdering.

Da Det mosaiske trossamfunn og Antirasistisk Senter anmeldte rapperen Kaveh for å ha ropt «Fuck jøder» i en konsert og tvitret «Fuckings jøder er så korrupte» i 2018 henla Busch anmeldelsen med begrunnelsen at uttalelsene kunne oppfattes som israelkritikk.

Da han gikk av som riksadvokat, ble det utgitt et festskrift på Gyldendal forlag med tittelen «Straff og frihet: Til vern om den liberale rettsstat».

## Utmerkelser
* 2014 – Krisesentersekretariatets rettighetspris
* 2019 – Rettssikkerhetsprisen
* 2019 – Politiets hederskors
* 2019 – Norsk politilederlags ærespris, for sin innsats som riksadvokat
* 2020 – Stine Sofies Barnerettspris, tildelt av Stine Sofies Stiftelse
* 2021 – kommandør av St. Olavs Orden, for fremragende innsats for rettsstaten

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Henry av Huntingdon

**Henry av Huntingdon** (født ca. 1080, død 1160) var en engelsk historiker fra 1100-tallet og erkediakon av Huntingdon.

Henry er mest kjent for sin *Historia Anglorum* (*Historien om engelskmennene*) som dekker perioden fra den romerske invasjonen i 43 f.Kr. til Henrik II av Englands tiltredelse i 1154. Man har anslått at bortimot 74 prosent av hans tekst kommer direkte fra andre forfatteres verker gjennom sitat, oversettelser eller sammendrag, og hvor omtrent 40 prosent kommer fra Bedes *Historia ecclesiastica gentis Anglorum* fra tidligere i perioden. Henrys tekst er original for perioden 1126–1154, noen av de hendelsene han beskriver har han selv bevitnet, inkludert regimet til Henrik I av England og Henrik II av England, og det engelske kaos under Stefan. Hans historie er full av dramatiske fortellinger og var ekstremt populær og innflytelsesrik på andre historikere. Likevel skulle hans popularitet ikke endre seg i lys av strengere historieskildrere, heller ikke hans omhyggelige utforming som et bidrag til pågående politiske debatt om etniske, nasjonale og juridiske spørsmål angående periodens England og Wales.

Henry sementerte engelsk historie angående fem store invasjoner ved romerne, pikterne og skottene, angelsakserne, vikingene og normannerne. Hans historie var organisert i 1135-utgaven i syv bøker med følgende titler:
* Romernes styre av Britannia
* Engelskmennenes fremvekst
* Engelskmennenes omvendelse
* Engelskmennenes styre
* De danske krigene
* Normannernes fremvekst
* Normannernes styre

De senere versjoner av hans historie inkluderer opp til tre tilleggsbøker, om helgenes liv og andre mirakler (inkludert en spektakulær grisete skildring av forråtnelsen av liket til Henrik I), og et sammendrag av deler av Geoffrey av Monmouths *Historia Regum Britanniae*.

Henry er opphavet til periodebegrepet «heptarki» (som er lite brukt på norsk) som betyr et styre på syv personer, men i Henrys betegnelse menes den uformelle konføderasjonen av de angelsaksiske kongedømmer fra 500-tallet til 900-tallet bestående av Kent, Sussex, Wessex, Essex, Northumbria, East Anglia, og Mercia.

## Referanser


## Kilder
* Diana Greenway (oversetter), *Henry, Archdeacon of Huntingdon: Historia Anglorum – The History of the English People 1000-1154* (Oxford World's Classics) , Oxford University Press, 2002, ISBN 0-19-284075-4.
* Thomas Forester (oversetter), *The Chronicle of Henry of Huntingdon*, London: Henry G. Bohn, 1853; George Bell and Sons, 1876.
* The Chronicle of Henry of Huntingdon, utdrag online.

## Eksterne lenker
* *[http://www.bartleby.com/211/0907.html Latin Chroniclers from the Eleventh to the Thirteenth Centuries: Henry of Huntingdon]* fra *The Cambridge History of English and American Literature*, Volume I, 1907–1921.
Norsk Toppfotball

**Norsk Toppfotball** (*Serieforeningen av 1972* fra 1972 til 2001) er en interesseorganisasjon som består av fotballklubbene i Eliteserien og OBOS-ligaen, og har som målsetting «å være ledende i utviklingen av norsk toppfotball på klubbnivå både sportslig, økonomisk, kommersielt og administrativt.»

Foreningen var i 2005 i store diskusjoner med Norges Fotballforbund om hvem som egentlig hadde rettighetene til de to øverste divisjonene.

Leif Øverland er  foreningens administrerende direktør, mens Cato Haug er styreleder. Erik Hoftun er siden august 2023 organisasjonens sportssjef.

## Se også
* Toppfotball Kvinner, interesseorganisasjonen for kvinner

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Frankfurtbørsen

**Frankfurt-børsen** (*Frankfurter Wertpapierbörse*) er den største børsen i Tyskland, og også en av de største i verden. Den har sete i Frankfurt am Main og eies av Deutsche Börse AG. I 2004 hadde børsen en omsetning på omkring 3,3 billioner (3&nbsp;300 milliarder) euro. Den viktigste aksjeindeksen er DAX.

## Historie

Børsens opprinnelse går tilbake til det 9. århundre, da keiser Ludwig den tyske av det tysk-romerske rike gav Frankfurt privilegium til å holde en årlig høstmesse. Gjennom keiser Ludwig IVs utvidelse av privilegiet til også å omfatte en vårmesse i 1330 ble Frankfurt et viktig sentrum for vare- og pengehandel.

Ettersom hvert territorium i det tysk-romerske rike i middelalderen hadde sin egen valuta, ble det betalt med de forskjelligste typer valutaer under messene i Frankfurt. Den uoversiktlige betalingssituasjonen gjorde pengevesenet i Frankfurt vanskelig, og bidro til å fremme bedrageri. For å gjøre noe med dette vedtok en rekke kjøpmenn i 1585 enhetlige vekslingskurser. Denne begivenheten regnes som grunnleggelsen av Frankfurt-børsen.

For å oppdatere kursene møttes kjøpmennene regelmessig, og betegnelsen «børs» for denne forsamlingen kjennes i skriftlige kilder allerede fra 1605. I begynnelsen ble møtene holdt på plassen foran det romerske rådhuset i Frankfurt. Fra 1694/95 ble byens største bygning, *Großer Braunfels*, tatt i bruk som handelslokale. I 1625 utkom den første offisielle kursseddelen, som inneholdt gjennomsnittskursene for tolv valutaer. Den eldste bevarte kursseddelen stammer fra 1721 og inneholder 16 valutaer.

I 1681 grunnla bystaten Frankfurt en offisiell børsforvaltning. Det ble gitt tillatelse til handel med valuta og veksler. Handelen med skyldbrev og lån som begynte fra slutten av 1600-tallet, gjorde børsvirksomheten åpen også for privatpersoner.

I 1808 ble den 223 år gamle børsen en del av det nygrunnlagte Handelskammeret, og dermed en offentlig-rettslig institusjon.

Ikke minst takket være den kjente Frankfurt-familien Rothschild, som var ledende bankierer for de europeiske fyrstehus, utviklet Frankfurt seg til en verdensbørs ved siden av London og Paris. I 1843 ble en børsbygning (i dag kalt *Alte Börse*)
tegnet av Friedrich Peipers oppført i nærheten av Frankfurter Paulskirche.

I 1879 ble en ny bygning, *Neue Börse*, tegnet av Heinrich Burnitz og Oskar Sommer, åpnet.

Til tross for aksjenes økte betydning som følge av den industrielle revolusjon var Frankfurt-børsens tyngdepunkt lenge handel med obligasjoner.

Under nasjonalsosialismen ble fri handel avskaffet, og dermed i realiteten børsvesenet. Børsen ble gjenåpnet etter krigen, og etablerte seg i løpet av 1950-tallet igjen som en av verdens ledende børser.

## Eksterne lenker
* 
* Deutsche Börse AG
* Historie
Vinnufallet

**Vinnufallet**, også kalt *Vinnufossen*, er et fossefall i elva Vinnu i Sunndalen, som dannes av Vinnufonna og ligger i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. 

Elva dannes av isbreen på Vinnufjellet og kaster seg ut fra stupkanten rundt  og faller mot dalbunnen i flere fall. Elven renner ut i Driva cirka 7 km fra elveoset i Sunndalsøra. Elva har relativt liten vannføring og er i Sentralt stedsnavnregister kategorisert som en bekk. Vannføringen er relativt liten og varierer mye med avsmelting fra breen og nedbørsmengde.

Vinnufallet har en bekreftet vertikal fallhøyde på 845 m og blir med det Norges nest høyeste fossefall, etter nabofossen Skorga. Det gjør også Vinnufallet til Europas tredje høyeste og verdens sjuende høyeste fossefall. Fossen har tre fall, hvorav det høyeste er  ifølge World Waterfall Database. Det høyeste loddrette fallet utgjør cirka , men det er ikke offisielt oppmålt.

Vinnufallet ligger på nordsiden av Rv70, ca. 6 km øst for Sunndalsøra (mellom Holssanden og Sunndalsøra flyplass, Vinnu).

## Referanser




## Eksterne lenker
* Avisartikkel om fossen
* World Waterfall database
Curry

**Curry** er en fellesbetegnelse på en rekke forskjellige aromatiske matretter, mest kjent fra det indiske og thailandske kjøkken, men etter hvert innført over hele Asia, fra Pakistan i vest og omsider til Japan.

Navnet *curry* stammer fra *kari*, et tamilsk ord for saus.

## Se også
*Karri 

## Referanser
Divisjonsforeningen 2002

**Divisjonsforeningen 2002 (DF-02)** er en norsk interesseorganisasjon som ble stiftet 26. april 2002. Den består av 45 av de 56 lagene som spiller i 2. divisjon fotball for herrer (av de elleve lagene som ikke er med, er ni eliteserienes andrelag). 

Styreleder er Kolbjørn Pettersen

## Eksterne lenker
* Nettsted
NTF

**NTF** er en forkortelse for:

* Den norske tannlegeforening
* Norsk TotalforsvarsForum
*Norges Takseringsforbund
*Norsk Transportarbeiderforbund
*Norsk tegneserieforum
*Norsk tinnitusforbund
*Norsk Toppfotball
*Norges Taekwon-Do Forbund
*Norsk Thyreoideaforbund
*Norsk Tamrotteforening
*Nordisk Transportarbeiderføderasjon
Foreningen Norsk Ukepresse

**Foreningen Norsk Ukepresse** eller **Norsk Ukepresse** var tidligere en selvstendig bransjeorganisasjon for magasin- og ukebladforlag. 

Organisasjonen ble opprinnelig dannet i 1907 under navnet Norsk Illustrert Presse. I 1938 ble navnet endret til Ukebladenes Gruppe, før organisasjonen i 1940 ble til Norsk Ukepresse. 

Foreningen var en sammenslutning av landets største ukebladforlag.  Målet var å ivareta medlemmenes interesser overfor myndighetene i saker som toll, moms, porto og annet. Foreningen opprettet Ukepressens Informasjonskontor som startet utgivelse av *Ukepressekatalogen*.

I 2006 skiftet organisasjonen navn til Magasin- og Ukepresseforeningen, før den til slutt ble nedlagt i  2009. Virksomheten ble da ført videre innen Mediebedriftenes Landsforening.

## Medlemsbedrifter og -blader
;Allers Familie-Journal
* *[[Allers]]*
* *[[Bilmarkedet]]*
* *[[Båtmagasinet]]*
* *[[Båtmarkedet]]*
* *[[Cosmopolitan (magasin)|Cosmopolitan]]*
* *[[Eva (ukeblad)|Eva]]*
* *[[Gatebil]]*
* *[[Henne]]*
* *[[KK (ukeblad)|KK]]*
* *[[Puls]]*
* *[[Samler & Antikkbørsen]]*

;Bilforlaget
* *[[Bil (magasin)|Bil]]*

;Bonnier Publications International
* *[[Bo bedre]]*
* *[[Costume]]* (Bonnier Media)
* *[[Digital Foto]]*
* *[[FHM]]* (Bonnier Media)
* *[[Gjør det selv]]*
* *[[Hjernegymnastikk]]*
* *[[I Form]]*
* *[[Illustrert Vitenskap]]*
* *[[Illustrert Vitenskap Historie]]*
* *[[Komputer for alle]]*
* *[[National Geographic]]*
* *[[Spis Bedre]]*
* *[[Tara (magasin)|Tara]]*
* *[[Woman]]* (Bonnier Media)

;Egmont Serieforlaget
* *[[Billy (tegneserie)|Billy]]*
* *[[Chica]]*
* *[[Donald Duck & Co]]*
* *[[Fantomet]]*
* *[[Girls]]*
* *[[In-Side]]*
* *[[Julia (publikasjon)|Julia]]*
* *[[Nemi]]*
* *[[Wendy]]*
* *[[W.I.T.C.H.]]*

;Fri Flyt
* *[[Fri Flyt (magasin)|Fri Flyt]]*
* *[[Terrengsykkel (tidsskrift)|Terrengsykkel]]*

;Hachette Filipacchi Norge
* *[[Elle (magasin)|Elle]]*
* *[[Elle Interiør]]*
* *[[Red]]* 

;Hjemmet Mortensen
* *[[Alt om Fiske]]*
* *[[Appetitt]]*
* *[[Auto Motor Sport]]*
* *[[Auto-Børsen]]*
* *[[Bedre Helse]]*
* *[[Bonytt]]*
* *[[Båter til salgs]]*
* *[[C!]]*
* *[[Det Nye]]*
* *[[Det Nye Makup & Hør]]*
* *[[DVD & Hjemmekino]]*
* *[[Familien (ukeblad)|Familien]]*
* *[[Foreldre & Barn]]*
* *[[Gravid]]*
* *[[Her og Nå (ukeblad)]]*
* *[[Hjemme-PC]]*
* *[[Hjemmet]]*
* *[[Hytteliv]]*
* *[[Jakt (ukeblad)|Jakt]]*
* *[[Kamille]]*
* *[[Mann (tidsskrift)|Mann]]*
* *[[MC-Børsen]]*
* *[[Motorbørsen]]*
* *[[Norsk Ukeblad]]*
* *[[Shape Up]]*
* *[[Vi Menn]]*
* *[[Vi Menn Bil]]*
* *[[Vi Menn Båt]]*
* *[[Villmarksliv]]*

;N. W. Damm & Søn
* *[[Vagabond (reisemagasin)|Vagabond]]*

;Programbladet
* *[[Programbladet]]*

;Se og Hør Forlaget
* *[[Autofil]]* (slått sammen med *[[Bil (magasin)|Bil]]* i 2020)
* *[[D!]]*
* *[[Jeger, Hund & Våpen]]*
* *[[Mag]]*
* *[[Norsk Golf]]*
* *[[Se og Hør]]*
* *[[Se og Hør|Se og Hør Weekend]]*
* *[[ToppGirl]]* (tidl. *Topp*)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Foreningen Norsk Ukepresse