open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Olav Hoaas

**Olav Peder Georg Hoaas** (født 1936) er en norsk tidligere lektor som i 1976 ble dømt for uttalelser han hadde kommer med om jøder.

Dommen gjaldt uttalelser Hoaas hadde kommet med i *[[VG]]* 29. mai 1975. Han fremholder her at «en fransk historiker ved navn Paul Rassinier påviser at alt ved gasskamrene er oppspinn, og at opplysningene forekommer ham svært troverdige.» Videre sier han om den nazistiske jødeforfølgelsen: «Jeg tar avstand fra det som skjedde da. Det hendte for tidlig. Men om 50 år, i en overbefolket verden, vil saken kanskje stille seg annerledes.» «Jeg ønsker primært at norske jøder skal emigrere til Israel. Om de ikke vil flytte frivillig bør de isoleres i et eget jødesamfunn for seg selv. De opptar plass og stillinger for nordmenn», uttalte han. Han mente at fremmedarbeidere og alle andre rasefremmede, inkludert jødene, måtte sendes ut av landet.

Han ble dømt til betinget fengselsstraff på 120 dager og en ubetinget bot på 5&nbsp;000 kr av Hålogaland lagmannsrett. Høyesterett avviste anken fra Hoaas. 
I dommen mot Hoaas heter det blant annet: «Domfelte kan etter min oppfatning ikke gis medhold i at meningsytringer av politisk eller ideologisk innhold ubetinget faller utenfor straffebudet i straffelovens §135a når de ikke er gitt en utilbørlig form. Hensynet til ytringsfriheten tilsier riktignok stor tilbakeholdenhet på dette felt. Når jeg i denne sak er kommet til at straffebudet er anvendelig, legger jeg vekt på de konsekvenser domfelte gir uttrykk for bør trekkes av den grunnholdning han inntar overfor jødene som gruppe. I hans uttalelser ligger en oppfordring til – eller i alle fall en godkjennelse av – ekstreme integritetskrenkelser overfor jødene.»

Hoaas ble senere avskjediget fra sin lektorstilling på grunn av sine uttalelser. Det norske rockbandet Wannskrækk, senere mer kjent som DumDum Boys, har skrevet låta «Lektor Hoaas» om ham og saken i 1976.

## Bibliografi
* Olav Hoaas, *Folkemord gjennom pengesystemet: gjeldspengesystemet mot fripengesystemet*, (Moss: Leidangen, 1979) 15 s.

## Referanser


## Kilder
* «Olav Hoaas, lektoren som ble dømt for rasisme» , Fra NRK
* ''Holocaustbenektelse på norsk? En studie av Olav Hoaas sitt ideologiske standpunkt'', masteroppgave i historie av Ingrid Sætheren Grimstad. Fra UiO
Ålefamilien

se tekst

**Ålefamilien** (*Anguillidae*) er en familie av ålefisker. Den kalles også **ferskvannsål** eller «**egentlige ål**». Den omfatter arter som kjennetegnes på sin lange, tynne, nesten slangeaktige kropp. De har bare én gjelleåpning på hver side av hodet. De har to lange finner, én på oversiden og én på undersiden av kroppen. De har også to små finner nær hodet. I Norge finnes en art, ål.

Fiskene er kjent for å vandre mellom ferskvann og saltvann. Mange av dem svømmer veldig langt i forbindelse med forplantningen. De gyter ute i havet, men voksne individer svømmer inn i elver og ferskvann. Hovedsakelig svømmer hunner lengst, mens hanner blir ute i havet eller ved elvemunninger. Yngelen (*Leptocephalus*-fiskene) har en nærmest øyeformet kropp. Mens de vokser blir de smalere og smalere, inntil de får den karakteristiske ålekroppen.

Til tross for navnet sitt tilhører ikke elektrisk ål ålefamilien. 

## Arter
Ålefamilien består av en eneste slekt, *Anguilla*, med en rekke arter. Flere av artene er av interesse for kommersielt fiske.

* *[[Anguilla australis]]*
* *[[Anguilla bengalensis]]*
* *[[Anguilla bicolor]]*
* *[[Anguilla celebesensis]]*
* *[[Anguilla dieffenbachii]]*
* *[[Anguilla interioris]]*
* *[[Anguilla japonica]]*
* *[[Anguilla malgumora]]*
* *[[Anguilla marmorata]]*
* *[[Anguilla megastoma]]*
* *[[Anguilla mossambica]]*
* *[[Anguilla nebulosa]]*
* *[[Anguilla nigricans]]*
* *[[Anguilla obscura]]*
* *[[Anguilla reinhardtii]]*
* amerikansk ål *Anguilla rostrata*
* ål *Anguilla anguilla* («europeisk ål»)

## Eksterne lenker
* 
*
Run-DMC

**Run-DMC** var en amerikansk hiphop- og rapcore-gruppe fra Hollis, Queens i New York i USA. Gruppen ble grunnlagt tidlig på 1980-tallet av Joseph «Run» Simmons, Darryl «D.M.C.» McDaniels og Jason «Jam Master Jay» Mizell. Run-DMC er allment anerkjent som en av de mest innflytelsesrike gruppene i historien til hiphop kulturen, og en av de mest berømte hiphop'erne fra 1980-tallet. Sammen med LL Cool J, The Beastie Boys og Public Enemy, var gruppen en pioner innen for «new school» hiphop-perioden. Run-DMC var den første gruppen innenfor sjangeren til å oppnå et gull sertifisert-album (*[[Run-DMC (album)|Run-DMC]]*, 1984) som ble nominert til en Grammy Award. De var også først til å oppnå et platina album (*[[King of Rock]]*, 1985), første til å bli tildelt en multiplatinum-sertifisering (*[[Raising Hell (Run-DMC-album)|Raising Hell]] *, 1986), de første til å få sine musikkvideoer sendt på MTV, og de første til å bli inkludert på* [[American Bandstand]] *samt omslaget til * [[Rolling Stone]]*. Run-DMC var den eneste hiphop-akten som ble inkludert på Live Aid i 1985.

Den 30. oktober 2002 ble Mizell skutt og drept i Queens. Fans og venner satte opp et minnesmerke utenfor studioet med Adidas joggesko, album og blomster. I etterkant annonserte Simmons og McDaniels den offisielle oppløsningen av gruppen. Drapet på Mizell er fortsatt uløst.

Gruppen var blant de første som fremhevet betydningen av MCing og DJing sammen. I 2004 rangerte *[[Rolling Stone]]* gruppen til nummer 48 i sin liste «the greatest musical artists of all time.» I 2007 ble Run-DMC kåret til «The Greatest Hip Hop Group of All Time» av MTV og «The Greatest Hip Hop Artist of All Time» av VH1. I 2009 ble Run-DMC den andre hiphop-gruppen som ble inkludert i Rock and Roll Hall of Fame.

## Diskografi

### Studioalbum
* *[[Run–D.M.C. (album)|Run-D.M.C.]]* (1984)
* *King of Rock* (1985)
* *Rasing Hell* (1986)
* *Tougher Than Leather* (1988)
* *Back from Hell* (1990)
* *Down with the King* (1993)
* *Crown Royal* (2001)

## Filmografi
* *Krush Groove* (1985)
* *Big Fun In The Big Town* (1986) (De er intervjuet i denne dokumentarfilmen)
* *Tougher Than Leather* (1988)
* *Who's the Man?* (1993)

## Noter

## Referanser


## Litteratur
* 
* Brown, Terrell, "Reverend Run (Run-DMC)," Mason Crest Publishers, 2008.
* Joseph Simmons, Daryl McDaniels and Amy Linden,"Niggas With Beatitude," Transition, 1993
* McDaniels, Darryl (with Haring, Bruce), "King of Rock: Respect, Responsibility, and My Life with Run-DMC," Thomas Dunne Books/St. Martin's Press, 2001.
* Reverend Run, The (with Taylor, Curtis L.), "It's Like That: A Spiritual Memoir," St. Martin's Press, 2000.
* Ro, Ronin, "Raising Hell: The Reign, Ruin, and Redemption of Run-DMC and Jam Master Jay," Amistad, 2005.
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Universalglot

**Universalglot** er et forslag til internasjonalt hjelpespråk publisert av læreren *Jean Pirro* (født 1831 i det tyskspråklige franske distriktet Lorraine/Lorraine, død 1886), utgitt i Paris i 1868.

Andre navn som har vært brukt på språket er *Universal Glot*, *Universal-Sprache* og *Universal*.

*Universalglot* er en lettforståelig og enkelt språkforslag med gloser fra store vesteuropeiske språk, og en svært forenkla og regelmessig grammatikk.

Pirro framstilte prinsippene for utvalget av ord slik: «Vi velger fra alle levende språk de mest kjente ordene, og nettopp de som er lettest å uttale. Latin gir de fleste av disse ordene...»

Dette har fått kritikere som Louis Couturat (opphavsmannen til Ido) og den kjente danske språkforskeren Otto Jespersen (opphavsmannen til Novial) til å rose *Universalglot* som et godt og moderne språk, for sin tid mer avansert enn seinere språk som Volapük og Esperanto.

Det er ikke kjent at *Universalglot* noen gang er blitt brukt.

## Språkeksempel

Første del av et brev på Universalglot

Men senior, i sende evos un gramatik e un verbbibel de un nuov glot nomed Universal glot. In futur i scriptarai evos semper in dit glot.

(Min herre, jeg sender Dem en grammatikk og en ordbok til et nytt språk med navnet Universal glot. I framtida skriver jeg Dem alltid på dette språket.)

## Se også
* Verdensspråk
* Naturalistisk planspråk
* Nylatinsk planspråk
Bolt (adelsslekt)

**Bolt** er en norsk adelsslekt som antas å ha Alv Sigerstad Bolt som stamfar. Blant de mest kjente av slektens medlemmer finner vi Aslak Bolt. Slekten hadde før reformasjonen en hovedgård på Mosseros i Våler, og hadde et sete blant annet på Tronstad Gård i Hurum.

* Haakon Agmundsen Bolt, til Mosseros og Tronstad var   væpner og riksrådsmedlem. Født ca. 1385, død efter 1438. 
* Alv Haraldsson Bolt var riksråd sist på 1300-tallet.
* Agmund Berdorsson Bolt var riksråd og sysselmann i Borgarsyssel på første del av 1400-tallet. Han kjøpte Mosseros og hans segl er bevart i flere avtrykk fra omkring 1400. 
* Aslak Bolt var erkebiskop av Nidaros i årene 1428-1450.
* Agmund Sigurdsson Bolt ledet et bondeopprør i 1430-årene.

Slektsvåpenets skjold er beskrevet (blasonert) slik av Hallvard Trætteberg (1933): «Kløvd, 1. i blå bunn en halv sølv lilje på kløvningen, 2. to gull-sparrer i blått». Trætteberg tegnet liljen med en lang, buet støvdrager som ender i en femoddet stjerne.

Våler kommune har fra 1986 skjoldet i Bolt-slektens våpenmerke som sitt kommunevåpen. Liljen blir der ikke avbildet med støvdrageren.

## Litteratur
* C. M. Munthe: «Norske slegtsmerker», *[[Norsk Slektshistorisk Forening|Norsk slektshistorisk tidsskrift]]*, bind I, Oslo 1928, side 32 ff, side 155 ff og særlig side 179-186 
* Hallvard Trætteberg: «Norges våbenmerker – Norske by- og adelsvåben», hefte med klistremerker, utgitt av Kaffe Hag AS, Oslo 1933
* Hallvard Trætteberg: *Borg i segl, [[mynt]] og våpen*, Oslo 1967, side 19, med våpenskjoldtegning nr. 6
* Hans Cappelen og Knut Johannessen: Norske kommunevåpen, Oslo 1987, side 64.
* Odd Fjordholm, Erla B. Hohler m. fl.: «Geistlige segl fra Nidaros bispedømme», *Norske sigiller fra middelalderen III*, Riksarkivet, Oslo 2012 side 66, 67 , 69, 71 f. (Aslak Hartviktsson Bolt)
* Harald Nissen og Terje Bratberg: *[[Gerhard Schøning|Schønings]] [[våpenrulle|våpenbok]] – Gamle Norske Adel Efter et gammelt [[Manuskript]] [[Assessor]] Ifver Hirtzholm tilhørende*, Pirforlaget, Trondheim 2013
* Johan Marius Setsaas: «Schønings våpenbok: Til glede og bekymring», *Genealogen* nr. 2/2014, Oslo 2014, side 45-51
Elektrisk ål

**Elektrisk ål** (*Electrophorus electricus*) er en fiskeart som er i slekt med maller. Den er ikke i slekt med egentlige åler.

Den kan nå en lengde på 2,4 meter og en omkrets på nesten en halv meter. 

Forsøk har vist at den strømstyrken en elektrisk ål avgir kan få flere 100-watts pærer til å lyse.

I 2019 fant man ut at det egentlig finnes tre arter: den tidligere kjente *Electrophorus electricus*, *Electrophorus voltai* og *Electrophorus varii*.

De bor i hver sin habitat: *E. electricus* i Guyanaskjoldet, *E. voltai* i Brasiliaskjoldet og *E. varii* i det langsomt flytende vannet av Amasonasbassengets lavlandstrøk.

*E. voltai* kan avgi støt på 860 volt. Dette er mer enn de 650 volt som man før hadde registrert fra *Electrophorus electricus.*Denne nye målingen er den høyeste registrert fra en bioelektrisk generator. Menneskehjertet tåler om lag 30mA (0,03 ampere) før man kan risikere å dø, og strømstyrken til E. voltai er omtrent 1 ampere, altså over 30 ganger det som er dødelig for et menneske. Til sammenligning er strømstyrken fra en  vanlig stikkontakt oppimot 16 ampere i en norsk bolig.
## Referanser

## Eksterne lenker
* 
*
Øyfjellet

:*For fjellet i Sømna med samme navn, se [[Øyfjellet (Sømna)]].*

**Øyfjellet** er et fjell i Vefsn kommune i Nordland. Fjellet ligger på sørvestsiden av Vefsnfjorden og strekker seg fra utløpet av Vefsna og ut til Alterneset. Fjellet har flere topper, den høyeste heter Stortuva og måler 818 meter over havet. Her finnes varden Øyfjellvarden. Derfra er det utsikt mot blant annet Sju søstre i nordvest, Storfinnkneet (Finnknefjellan) i sørvest og Okstindan i nordøst.

Sør for Stortuva går Trongskardet bratt opp i sørvestlig retning. I sørveststorm kan det komme kraftige fallvinder over Mosjøen fra den kanten, disse vindene blir kalt «trongskarding».

Fjellet er mye brukt som turmål, og det inngår hvert år i «Fjelltrimmen» som kommunen organiserer i samarbeid med lokale turlag. Det går tursti fra Mosjøen og opp til varden som er reist på toppen av fjellet. En vanlig måte å ta seg opp fjellet på er Trongskardet fra Mosjøen sentrum, opp Helgelandstrappa. Et annet vanlig alternativ er gjennom Øydalen som ligger et par kilometer opp Vefsndalen.

Det er også mulig å ta seg rett opp fjellet til varden, men her bør man søke informasjon fra vante fjellfolk før man legger ut på klatring.

Det er malt en ca 6 meter stor hane vel 700 meter oppe i fjellsida, rett ovenfor Mosjøen sentrum. Hanen er kommunevåpenet til Vefsn kommune.

## Galleri

Fil:Øyfjellet1.jpg|Utsikt over Mosjøen sentrum sett fra Trongskardet
Fil:Øyfjellvarden turmål hele året.jpg|Øyfjellvarden er et yndet turmål hele året, men spesielt sommerstid. Foto: Trond Erik Vollen|alt=


## Referanser
Brattvåg

**Brattvåg** er et tettsted i Haram kommune i Møre og Romsdal fylke. Brattvåg er kommunesenteret i Haram kommune. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar . Brattvåg ble etablert med det formål å bygge opp et industristed. 11. november 1911 blir regnet som stedets "fødselsdato". Den dagen ble det inngått bygslingsavtale om fallrettighetene til Synnalandselva og et stort område omkring. Det bodde ikke folk her før den tid.

Stedet huser et av VARD sine skipsverft (VARD-Europe), og Kongsberg maritime Brattvåg (Tidligere Brattvåg Hydraulik). Kongsberg maritime Deck Machinery og Steering Gear Brattvåg er en av verdens største fabrikanter av vinsjer og styremaskiner. Der er også en del annen industri og butikker, kino og bowling og Brattvåg Fjordhotell. Nærmeste byer er Ålesund og Molde.
1.januar 2024 ble Haram skilt ut som egen kommune fra Ålesund kommune.

Brattvåg har tre skoler:
* Brattvåg barneskole 
* Brattvåg ungdomsskole (BUSK)
* Haram videregående skole (HVS)

## Se også
*Brattvåg IL
*Brattvåg kirke
*Ingebrigt Davik-huset
*Synnalandsneset

## Referanser
Karteuserordenen

**Karteuserordenen** (**O. Cart.**) er en katolsk kontemplativ orden, grunnlagt av St. Bruno i 1084. Det finnes både en mannlig og en kvinnelig gren. Ordenens statutter regnes som den strengeste i Den katolske kirke.

Navnet *karteuser* kommer fra Chartreuse, en dal i de franske alpene hvor St. Bruno bygde sitt første eremittbosted. Navnet brukes som navn på deres klostre på flere språk, som engelsk *Charterhouse* og italiensk *Certosa*. Abbediet Grande Chartreuse er fortsatt ordenens hovedsete. 

Det er en lukket orden, hvilket betyr at medlemmene lever sine liv inne i klostrene uten noen utadrettet aktivitet. Det meste av tiden tilbringer de alene i cellene sine, men de samles til visse bønner og til middag på søndager. Legbrødre og legsøstre står normalt for de materielle behov. Karteusernes livsstil er i stor grad den samme som da ordenen ble grunnlagt, og man sier ofte om ordenen at den er «aldri reformert fordi den aldri ble deformert». 

Per mars 2020 fantes det 23 karteuserklostre i verden, hvorav fem er for nonner og atten for munker. Tilsammen var det omkring 350 munker og 140 nonner. Det er dermed en av de mindre ordener i Den katolske kirke, men den har allikevel en betydelig innflytelse på katolsk åndelighet. 

Munkene i Grand Chartreuse produserer likøren chartreuse, og de driver et museum som viser ordenens historie. Det er mulig å besøke mange av klostrene, men man får i liten grad treffe munker eller nonner; det er legmedlemmene som tar seg av besøkende. 

Nordmannen Jacob Dahl, som konverterte til katolisismen i 1955, trådte inn i Karteuserordenen i 1958 og levde til sin død i 2018 som eremittmunk under klosternavnet Dom Filip. I anledning hans 70-årsdag utgav hans bror Hans Fredrik Dahl boken «Kalt til stillhet: min bror Dom Filip» (2005). Sammen har de publisert en antologi over kartusianske skrifter på engelsk: «Carhtusian Notes» (1995)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Thomas Christian Wyller

**Thomas Christian Fredrik Wyller** (1922–2012) var en norsk statsviter og professor i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo. Han var særlig opptatt av Stortingets rolle i det norske samfunnet. Han var sønn av Trygve Wyller, bror til Egil A. Wyller og far til Trygve Wyller, Torgeir Bruun Wyller og Vegard Bruun Wyller.

Wyller satt store deler av andre verdenskrig i Grini fangeleir og tok del i motstandskampen inne i leiren. I boken *W/25x* fortalte han om motstandskampen; tittelen er Wyllers dekknavn under krigen.

Wyller tok examen artium ved Kongsgård skole i Stavanger i 1941.I 1948 var han formann i Det Norske Studentersamfund.

Thomas Christian Wyller ble i 2000 tildelt Fritt Ords pris.

## Alzheimers sykdom
Wyller ble på sine eldre dager rammet av Alzheimers sykdom. Han døde i 2012, og i 2013 kom hans notater om hvordan han opplevde sykdommen, ut i bokform med tittelen *En dements dagbok*. De etterlatte notatene var redigert av sønnen Torgeir Bruun Wyller.

## Kronikker
* «Da Norges trone ble sikret» Aftenposten den 4. november 2005
* «Ingen på feil side?» Aftenposten den 15. januar 2009

## Bibliografi

* 1970 *Vårt politiske system : en innføring*
* 1982 *Ta plass! : NSB 1920-1980*
* 1989 *Vilje og visjon : ungdom 1945-46*
* 1992 *Skal folket bestemme? : folkeavstemning som politisk prosess*
* 1999 *Demokratiet og miljøkrisen : en problemskisse*
* 2002 *W/25X : motstandskampen på Grini*
* 2005 *Verdikommisjonen : refleksjoner over et eksperiment*
* 2006 *Hvem skal bestemme – Stortinget eller folket?*
* 2007 *Ytringer* (ISBN 9788275960892)
* 2010 *I krig og fred* (ISBN 9788275961400)
* 2011 *Verdenskrig og hverdagsliv* (ISBN 9788282330473)
Posthum utgivelse:
* 2013: *En dements dagbok* – redaktør: Torgeir Bruun Wyller

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bibliografi 1951-2006 utarbeidet av Bredo Berntsen
Portable Network Graphics

**Portable Network Graphic** (**PNG**) er en rasterbasert bildefil/bildeformat uten kvalitetstap, som ble laget for å være en erstatning for GIF uten å kreve eller forutsette en patentlisens. Formatet ble lansert i 1995 av programvareutvikleren Oliver Fromme, i starten ble det kalt "PING", men ble senere forkortet til PNG.

PNG-formatet har likheter med GIF-formatet, men i motsetning til GIF er ikke PNG-formatet begrenset til 256 farger for hvert bilde. Hver piksel i et PNG-bilde kan i tillegg inneholde grader av gjennomsiktighet, altså en blanding av farge og gjennomsiktighet som også er kalt en alfakanal. Pikslene i et GIF-bilde kan bare enten være farget eller gjennomsiktig, altså ikke en blanding. 

PNG-formatet brukes ofte til logoer, diagrammer og grafikk på nettsider som har store felter med helt lik farge, slik som mye av grafikken på websider har. Her vil PNG-formatet gi mindre filstørrelse enn fotoformatet JPEG. Dersom man bruker PNG-formatet på fotografier eller andre bilder som likner på fotografier, vil filstørrelsen bli relativt stor.

Filetternavnet til et PNG-bilde er nesten alltid `png` (eller `PNG`), og MIME-typen er `image/png`.

PNG støtter ikke animasjoner, slik GIF gjør. MNG (Multiple-image Network Graphics) er en utvidelse som støtter animasjon. Formatet støtter heller ikke fargemodellen, CMYK.

## Referanser
Nablus

**Nablus** (arabisk: نابلس – *Nābulus*; hebraisk:  – *Shekhem*) er den største palestinske byen på Vestbredden av Jordanelva. Byen ligger i en dal mellom fjellene Gerisim og Ebal bare 60 km nord for Jerusalem. I 2000 var folketallet på 130&nbsp;000 mennesker, hvorav 30&nbsp;000 bodde i flyktningleire. 

## Historikk
Byen har rester etter bosetting datert tilbake til omkring 4&nbsp;500 f.Kr. Like sørøst for nåtidas Nablus lå oldtidsbyen Sikem som var politisk og religiøst sentrum i Kanaan og er omtalt mange steder i Bibelen. Der lå Josefs grav og Jakobs alter og brønn. Romerne bygde opp byen vest for Sikem og gav den navnet Flavia Neapolis i 72. Navnet Nablus er en arabisk form av det greske *Neapolis* som betyr «nybyen». 

Den store moskéen i Nablus var tidligere kirke, Justinians basilika, men ble bygd om til moské da muslimene gjenerobret byen i 1187.

Byen ble okkupert av Israel etter seksdagerskrigen i 1967.

## Vennskapsbyer
*  Stavanger


Fil:Nablus panorama.jpg|Panoramabilde av Nablus, den nest største palestinske byen på Vestbredden. Bildet viser fjellet *Jirziem* mot sør og store deler av den gamle og nye byen.
Fil:Nablus 1898.jpg|Nablus i 1898
Fil:Huwwara Checkpoint Palestine.jpg|Fra Nablus-sida av grensestasjonen ved Huwwara med mennesker som venter på å få reise sørover.


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sargassohavet

**Sargassohavet** er en del av Atlanterhavet og ligger i vestre del av Nord-Atlanteren, nordøst for Cuba og Bahamas. Havet er omgitt av havstrømmer: Golfstrømmen på vestsiden, av den nordatlantiske strøm på nordsiden, Kanaristrømmen på østsiden og den atlantiske ekvatorialstrømmen på sørsiden. Havet har en lengde på 1100 km og en bredde på 3200 km. 

## Et spesielt hav
Sargassohavet er saltere enn vanlig hav og man trodde det ikke var noe liv her. Men sjøgresset Sargassum flyter i store mengder, og både den europeiske ål og den amerikanske ål klekkes her. 

På grunn av havets spesielle beskaffenhet har det vært et yndet sted for forskere. Sargasso Sea Ocean Observatory (S2O2) har fra 2001 i oppgave å koordinere limnologers og andre forskeres arbeid her. En av de nordmenn som har gjort feltarbeid i Sargassohavet, er professor Dag Klaveness ved Universitetet i Oslo.

## Eksterne lenker
* S2O2
Frifond

**Frifond** er en støtteordning som fordeler tilskudd til frivillig, demokratisk og lokal aktivitet for barn og unge i Norge. Ordningen forvaltes av Landsrådet for Norges barne- og ungdomsorganisasjoner og Norsk musikkråd, på vegne av Kulturdepartementet.

Ordningen ble etablert i 2000 på bakgrunn av Stortingsmelding nr. 27 (1996 – 97) *Om statens forhold til frivillige organisasjoner* og Stortingsmelding nr. 44 (1997 – 98) *Tilleggsmelding om statens forhold til frivillige organisasjoner, Styrking av aktivitet i lokale frivillige organisasjoner*. Midlene som deles ut, kommer fra overskuddet til Norsk Tipping. 

## Oppdeling
Frifond er delt opp i 4 ulike deler:
***Frifond organisasjon**, som fordeler midler til rundt 100 barne- og ungdomsorganisasjoner i Norge. Organisasjonene fordeler disse midlene videre til sine lokale lag
***Frifond musikk**, som fordeler midler til organiserte grupperinger og strukturer der aktiviteten er musikkrelatert
***Frifond teater**, som fordeler midler til aktiviter som teater og dans
***Frifond barn og unge**, som fordeler midler til all annen aktivitet for barn og unge

## Formål
I Kultur- og kirkedepartementets brev av 15. mars 2007 «Tilskudd 2007 til Frifond – statstilskudd og spillemidler» heter det:

:«Formålet med tilskuddet er å bedre rammebetingelsene for frivillige organisasjoners og gruppers medlemsbaserte virke på lokalt nivå. Intensjonen er videre at tilskuddet skal nå ut til et bredt spekter av organisasjoner og grupper med ulike formål og aktivitetsgrunnlag».

## Referanser


## Eksterne lenker
* Frifond
M*A*S*H (roman)

***M*A*S*H*** er en serie romaner som inspirerte både filmen MASH og TV-serien M*A*S*H.

Den første romanen; **' (uten stjerner i tittelen), ble skrevet av [[H. Richard Hornberger]] under [[pseudonym]]et [[Richard Hooker]] og gitt ut i 1968. Han brukte egne erfaringer som militærkirurg på et [[feltsykehus]] under [[Koreakrigen]] som bakgrunn for boken som ble lagt til den virkelige MASH-enheten 8055. Karakteren [[Benjamin Franklin Pierce|Hawkeye]] baserte han på seg selv, men han likte aldri måten [[Alan Alda]] spilte rollen i TV-serien. Boken fikk en oppfølger; ''[[M*A*S*H Goes to Maine]],'' i 1972.

Etter suksessen til TV-serien ble det utgitt flere romaner kreditert Hooker og [[W. E. B. Griffin|William E. Butterworth]]. Først ut var ''M*A*S*H Goes to Paris'' i 1974. Tross forfatternavnene var bøkene trolig skrevet av [[Skyggeforfatter|en skyggeforfatter]], trolig [[William E. Butterworth|Butterworth]].

Etter hvert bar romanene preg av stadig nye karakterer og med vekt på de originale. Butterworths romaner har mye større preg av humor og komedie og mindre realisme enn Hookers.

Etter at Butterworths serie ble avsluttet i 1977 med ''M*A*S*H Goes to Montreal'' skrev Hooker en siste «M*A*S*H»-roman; ''[[M*A*S*H Mania]],'' som gikk tilbake til det originale plottet og fortalte historien som en fortsettelse av romanen ''M*A*S*H Goes to Maine''.

==Bokserie==
===av Richard Hooker===
***' (1968)
**[[M*A*S*H Goes to Maine]]* (1972)
### av Richard Hooker og William E. Butterworth
**M*A*S*H Goes to Paris* (1974}
**M*A*S*H Goes to New Orleans* (1975)
**M*A*S*H Goes to London* (1975)
**M*A*S*H Goes to Vienna* (1976)
**M*A*S*H Goes to San Francisco* (1976)
**M*A*S*H Goes to Morocco* (1976)
**M*A*S*H Goes to Miami* (1976)
**M*A*S*H Goes to Las Vegas* (1976)
**M*A*S*H Goes to Hollywood* (1976)
**M*A*S*H Goes to Texas* (1977)
**M*A*S*H Goes to Moscow* (1977)
**M*A*S*H Goes to Montreal* (1977)

### av Richard Hooker
**[[M*A*S*H Mania]]* (1977)
Finn Arnesson

**Finn Arnesson** (født ukjent, død ca. 1065) var en norsk høvding og lendmann. Han var lendmann for både Olav den hellige og dennes yngre halvbror kong Harald Hardråde. Finn var sønn av lendmann Arne Armodsson og Tora Torsteinsdatter. Han var bror av Kalv Arnesson og Torberg Arnesson, og hadde også fire andre brødre. Finn oppgis i *[[Harald Hardrådes saga]]* og i andre sagaer for å ha vært bosatt på Austrått.

## Kongetro
Finn Arnesson skal ifølge kongesagaen ha vært lojal mot Olav den hellige i hele hans regjeringstid, i motsetningen til hans bror Kalv som sto i skarpt motsetningsforhold til kongen. Finn fulgte kongen til Russland i 1028. Han fulgte også kongen i slaget på Stiklestad, og der var det broren Kalv som var en av de tre som såret kongen dødelig. Ifølge Snorre var det Finn som drepte Torstein Knarresmed, den første som hogg kongen under slaget.

Finn var til i begynnelsen også lojal mot den senere kong Harald Hardråde, og skal ha bistått aktivt i å forsone kongen med trønderne etter Einar Tambarskjelves død i 1050. Det ser ut som om belønningen for dette var at broren Kalv skulle få komme tilbake til landet etter flere år i landflyktighet. Det var imidlertid forhold omkring Kalv som året etter skulle føre til et endelig brudd mellom kongen og Finn. Kalv ble drept på Fyn i 1051, etter å ha blitt sendt av kongen i et Urias-aktig oppdrag mot en stor overmakt. Finn reagerte hardt på dette, brøt med kongen, og ble danskekongens Svein Estridssøns jarl i Halland.

Finn kjempet i slaget ved Nissan mellom Svein og kong Harald. Den norske kongen seiret, og Finn som nektet å flykte, ble tatt til fange. Finn nektet å ta imot grid fra Harald, og brukte «noen grove ord som ennå blir husket, for de viser hvor harm han var, så han ikke kunne styre ordene sine» Harald sparte likevel livet hans og satt ham fri i Halland.

## Familie
Finn var gift med Bergljot Halvdansdatter, datter av Halvdan Sigurdsson, og følgelig kong Harald Hardrådes brordatter.

Finns datter Ingebjørg Finnsdatter ble først gift med Torfinn Sigurdsson Rike, jarl av Orknøyene, og deretter med Máel Coluim mac Donnchada (Malcolm III), konge av Skottland. At Ingebjørg på denne måten ble brukt som *brikke i kongens alliansebygging* overfor de ytre delene av Norgesveldet, må sees som et uttrykk for Finns betydning for kongen.

En annen datter, Sigrid Finnsdatter, ble gift med jarl Orm Eilivsson, en dattersønn av den store ladejarlen Håkon Sigurdsson.

## Olavsfrontalet
På Olavsfrontalet i Haltdalen stavkirke er Olav den hellige avbildet sovende i Finns fang, mens han drømmer om himmelstigen.

## Referanser


## Litteratur
* Krag, Claus: «Finn Arnesson» i *[[Norsk biografisk leksikon]]*. 2. utg.
Windows Live Messenger

**Windows Live Messenger** var et *[[direktemelding]]snettverk* (*lynmeldingsnettverk*) laget og driftet av amerikanske Microsoft. Nettverket ble brukt til direkte kommunikasjon mellom to eller flere brukere. Windows Live Messenger var fram til 2006 kjent som **MSN Messenger**, men endret navn i og med Microsofts relansering av deler av MSN som Windows Live. Det var for det meste snakk om skriftlig kommunikasjon i form av (korte) meldinger, men den kunne også bestå av lyd, enkel, tegnet skrift og/eller video (webkamerasamtaler). Det var også mulig å overføre datafiler.

For at brukere skulle kunne sende en beskjed over Windows Live Messenger-nettverket, måtte tidligere både avsender og mottaker være pålogget med en klient. Fra og med versjon 8 av Windows Live Messenger kunne man sende beskjeder også til personer som ikke var pålogget, og de kunne se dem når de logget på. Mottakerbrukeren måtte ha godtatt beskjeder fra avsenderbrukeren før beskjeden kunne sendes.

Microsoft utga to forskjellige *[[klient]]er* (brukerprogrammer) til nettverket: Windows Live Messenger og Windows Messenger. Sistnevnte fulgte med Microsofts operativsystem, Windows XP, og fantes også til Mac OS X. I tillegg til disse versjonene, fantes det en rekke tredjepartsklienter, for eksempel Trillian og aMSN. De fleste flerprotokollsdirektemeldingsprogrammer støttet også Windows Live Messenger, blant annet Kopete og Pidgin.

Det meste av kommunikasjonen i Windows Live-nettverket er mellom klienter og en tjener. Når en bruker sendte en beskjed til en annen bruker, ville den først sendes til tjeneren og deretter til mottakerbrukeren. Tredjepartsleverandører lagde egne tjenere, men det var i all hovedsak Microsoft sin tjener som ble brukt.

Kommunikasjonen benyttet en egen protokoll som er laget av Microsoft, men aldri publisert av selskapet selv. For å kunne lage tredjepartsprogrammer som benytter protokollen, har man likevel samlet informasjon om denne.

Microsoft annonserte 5. november 2012 at de planla å legge ned tjenesten til fordel for IP-telefoniprogrammet Skype, og brukerkontoer hos Windows Live Messenger ble overført til Skype i løpet av våren 2013.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fishbourne

**Fishbourne** er en landsby, verdslig sogn og valgkrets i distriktet Chichester i grevskapet West Sussex, beliggende mellom byene Chichester og Bosham. Landsbyen er kun 3,2 km vest for førstnevnte by. Sognet består av et landareal på 387 hektar. Det er to puber og en jernbanestasjon i landsbyen. Ved folketellingen i 2001 var det 840 husholdninger med totalt 1953 innbyggere. Ved neste folketelling i 2011 har det vært en bestemt økning i befolkningen, som da utgjorde 2 325 innbyggere.

## Historie

Navnet kommer fra en bekk (angelsaksisk *bourne*) hvor det er godt fiske; ulikt stavet som *fissaburna/fiseborne/fysshburn*, alle i betydningen «bekk med fisk».

Et større arkeologisk funnsted, kjent som Det romerske palass i Fishbourne, ligger der. Man har funnet gjenstander knyttet til tiden rundt den romerske invasjonen i år 43 på stedet. En teori er at dette var et av stedene hvor romerne gjorde landgang for å sikre et godt forhold til de vennligsinnede atrebatene. Denne keltiske stammens konge, Verica av atrebatene, hadde søkt romersk beskyttelse etter å ha flyktet fra sine fiender. De opprinnelige trebygningene ble på et senere tidspunkt erstattet av et av de største romerske palasser som noensinne ble bygget. Det ble skadet av brann mot slutten av det 200-tallet, og ble ikke gjenoppbygget.

## Referanser
Kaptein (grad)

**Kaptein** er en militær grad for offiserer. 

I de fleste land er det den høyeste kompanioffisersgraden, og historisk har en kaptein altså vært sjef for et kompani. Graden brukes for det meste i hærer, men i noen land også i flyvåpenet og marineinfanteriet. I moderne tid er en kaptein gjerne sjef eller nestkommanderende for et kompani eller et batteri, mens sjefen for en eskadron kalles rittmester.

I flere land brukes ordet kaptein noen ganger i sammensetninger med andre ord, dessuten om en grad i marinen som er en høyere grad, og har sin opprinnelse i sjøoffisersgraden kaptein.

## Opprinnelse
Ordet *kaptein* kommer fra fransk «anfører» (av latin *capitaneus* «leder, sjef», av *caput*, «hode/hoved») og tilsvarer den tyske tittelen *Hauptmann*.

## Norge
I Norge brukes graden i Hæren og Luftforsvaret, og tilsvarer rittmester i kavaleriet og kapteinløytnant i Sjøforsvaret.

Kapteins grad symboliseres med tre stjerner.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sensor

**Sensor** kan vise til:

* Sensor (instrument) som registrerer påvirkninger
** Bildebrikke
* Eksamenssensor

## Se også
* Sensur
* Sensorikk
PPSj 41

**PPSj 41** (russisk: ППШ-41, engelsk: PPSh 41, tysk: PPSch-41), var er en sovjetisk maskinpistol fra den andre verdenskrig.

## Utvikling og bruk
Utviklingen av våpenet startet allerede i 1941 som et resultat av den tyske invasjonen og behovet for et våpen som kunne produseres med enkle midler. Det kom i bruk i 1942. Selv om våpenet var enkelt, skulle det vise seg å være både effektivt og pålitelig, og ble produsert i over 5 millioner eksemplarer fram til 1945. PPSj ble designet av Georg Sjpagin.

PPSj kunne utstyres med to forskjellige magasiner, et trommelmagasin med 71 skudd og et konvensjonelt magasin med 35 skudd.

## Tysk versjon
PPSj ble også i brukt av tyske tropper og ble i 1945 tilpasset tysk 9&nbsp;mm Parabellum ammunisjon under betegnelsen **9&nbsp;mm Maschinenpistole 717(r)**.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Krigføring i verdensrommet

**Krigføring i verdensrommet** omfatter militære tiltak fra eller mot objekter i verdensrommet.  Det kan spores tilbake til 1960-tallet da Sovjetunionen utviklet Almaz-prosjektet, som tok sikte på å gi dem kapasitet til å undersøke og eventuelt ødelegge kunstige satellitter i bane. Et tilsvarende prosjekt på amerikansk side het Blue Gemini.

Både Sovjetunionen og USA har utviklet missiler som skal kunne skyte ned satellitter, men ingen av disse våpnene er kjent å være aktive i dag (2010).

Utplasseringen av våpen i rommet ble først regulert av Outer Space Treaty i 1967, som forbød masseødeleggelsesvåpen i rommet. Mellom 1972 og 2002 var ABM-avtalen, som forbød utplasseringen av våpen som kunne skyte ned interkontinentale ballistiske missiler, gjeldende.  

I 1979 ble FNs avvæpningskonferanse (*Conference on disarmament*) (CD) opprettet, men dens arbeid har vært låst siden 1998 på grunn av uenigheter mellom USA og Kina om konferansen skal prioritere å jobbe mot spredning av radioaktive materialer eller våpen i rommet. USA er da for det første, og Kina, med Russland på sin side, er for det andre. En organisasjon kalt PAROS (*Prevention of an Armed Race in Outer Space*) ble satt opp *ad-hoc* av CD, men har ikke fått gjort annet enn å utveksle informasjon mellom medlemmene.

I 2004 vedtok FNs generalforsamling en ikke-bindende avtale om flersidige og verifiserbare avtaler for å hindre et våpenkappløp i rommet. USA var en av fire medlemsstater som avsto avstemningen. De andre var Israel, Haiti og Palau.

## Konsekvenser
I motsetning til kamper på landjorden og på havet, hvor i de fleste tilfellene sporene forsvinner raskt, vil offensive operasjoner i det nære verdensrom legge igjen mye skrap i jordbane. Dette vil være en trussel mot militær og sivil romfart i årevis. Det er allerede rundt 10&nbsp;000 objekter i jordbane som er store nok til å spores, men de minste sporbare har en størrelse på rundt 10 cm over. Den minste størrelsen som er farlig for ethvert romfartøy er rundt 1 cm, altså en størrelsesorden mindre enn hva som kan spores.

Mer enn 500 biter skrot i bane anslås til å stamme fra sovjetiske tester av anti-satellitt-våpen på 1960-, 1970- og 1980-tallet.

## Kilder
* Jane's Defence Weekly volume 42, issue 40; *Battle for space*
Bolle (bakverk)

En **bolle**, eller **hvetebolle**, er et lite bakverk med vanligvis rund topp og flat bunn som inneholder hvetemel, sukker, gjær, egg, melk, vann og ofte også kardemomme og hjortetakksalt. Det er også vanlig å tilsette rosiner, tørket frukt, sukat eller biter av sjokolade i deigen. Bollene skal trilles runde, pensles med vispede egg for å gi dem farge og glans, og så stekes.

Boller kan serveres hele eller delt i to med smør og pålegg som en dessert, et mellommåltid eller ofte som tilbehør til kaffe. Boller er vanlige i barneselskaper servert sammen med brus eller kakao.

Det er populært å kjøpe boller i butikker, kiosker, bensinstasjoner og andre steder som lettvint lunsj eller mellommat for folk på farten. Det er vanlig å selge boller som er laget og pakket ferdig i poser med 4-8 boller i hver pose. Boller kan også ferdigstekes på salgstedet, og derfor selges som ferske boller. 

Boller blir også brukt som fastelavnsboller og er da fylt med krem og syltetøy og melis på toppen. 

Fil:Bun grocery store Tønsberg Norway rosinbolle hvetebolle butikkhylle 2016-12-28.jpg|Rosin- og hveteboller til salgs i butikk i Norge 2016. Bakeribakte øverst og ferske boller nederst.
Fil:Boller på Shell.jpg|Butikkstekte boller til salgs på en Shell bensinstasjon i 2012.


## Se også

*Rundstykke

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Prehistorisk krigføring

Med **prehistorisk krigføring** menes krigføring før skrivekunsten, statsdannelser og andre større sosiale strukturer.

Når krigføringen tok til er fremdeles et emne under debatt.  Man har funnet neandertalere med spydspisser fast i skjelettet, men ingen indikasjoner på at det var annet enn drap.  Ikke før buen var oppfunnet finner man hulemalerier som viser grupper av mennesker i kamp med hverandre.

Fortifikasjoner og bymurer kunne brukes både til forsvar og som beskyttelse mot oversvømmelser og ville dyr.  De tidligste vi kjenner er i Jeriko, bygget rundt 8000 f.Kr..  Maoriene på New Zealand satte også opp tusenvis av befestninger, i en periode hvor det var nær kontinuerlige kamper på øyene.  Disse viser at det var en betraktelig sosial orden til stede, noe som tyder på at de kan ha kunnet bedrevet organisert krigføring.

Størrelsen på prehistoriske arméer er under debatt.  De som ikke aksepterer tanken på prehistorisk krig argumenterer at folketettheten var for lav til å tillate noe annet enn streifende gjenger på et par dusin menn.  Dette støttes av Amarnabrevene, som beskriver at 20 bevæpnede mann var i stand til å terrorisere byer i et helt område.

Bevæpningen i perioden var først klubber og spyd, senere slynger og buer.  Man har funnet våpen av kobber, men kobberets egenskaper tyder på at de har hatt seremoniell funksjon.
Arnoldus Reimers

**Hjeronymus Arnoldus Reimers** (1844–1899) var en norsk skuespiller. Han debuterte på Christiania Theater i 1867.

Reimers var bror av Sophie Reimers og fra 1881 gift med Johanne Regine Juell Reimers.
Han er gravlagt på Vår Frelsers gravlund i Oslo.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Benkögambit

**Benkögambit** også kalt **Volgagambit** er en gambit i sjakkåpningen Benoni som er definert ved  svarts trekk *3...b5*, etter åpningstrekkene *1.d4 Sf6 2.c4 c5 3.d5*. Navnet «Benkögambit» kommer fra den ungarske stormester Pal Benkö som flyktet til USA.

Med *3...b5* ofrer svart en bonde som hvit som regel tar imot med *4.cxb5*. En typisk fortsettelse er da *4...a6 5.bxa6 Lxa6*. Kompensasjonen svart har for sitt ofrede materiell er åpne linjer på dronningfløyen mot utsatte bønder i a- og b-linjen, mulighet for en svært aktiv løperutvikling til g7, og at hvit nå har noen vanskeligheter med utvikling av løperen på f1. Hvit kan bytte den av med *6.Sc3 g6 7.e4 Lxf1 8.Kxf1*, men mister da muligheten for rokade og må bruke en del trekk på å få kongen i sikkerhet. Hvit kan i stedet spille *g3* og *Lg2*, men dette plasserer løperen på et ganske passivt felt, der den vil stange inn i en egen bonde på d5. Enda en mulighet for å bytte av løperen er å spille *Sg1-f3-d2* før man spiller *e4*, slik at *...Lxf1* kan besvares med *Sxf1*, men dette er en tidkrevende plan.

Kompensasjonen i form av spill mot de hvite a- og b-bøndene er strategisk og langsiktig, så svart kan ofte trygt gå inn i et sluttspill selv med en bonde mindre. Faktisk kan et avbytte av dronninger være gunstig, fordi det tar vekk mye av kraften fra et kongeangrep som hvit kan prøve å sette i gang med sin lille terrengfordel i sentrum. Som alltid med gambiter, er det en ulempe at en bonde er ofret. Hvis hvit får konsolidert sitt ekstra materiell, gjerne med trekk som *b3*, *a4* og *Sb5*, kan kompensasjonen til svart bli borte, og hvit får dermed overtaket.

Hvit trenger ikke motta gambiten. Gambiten kan avslås med trekk som *4.Sf3* eller *4.a4*. En annen ganske populær idé er å ta imot bonden, men straks gi den tilbake, f.eks med *4.cxb5 a6 5.b6*.
Eduardo Rodríguez Veltzé

**Eduardo Rodríguez Veltzé** (født 1956) er en boliviansk jurist og politiker. Han har vært Bolivias president. 

Han tok juridisk eksamen ved Universidad Mayor de San Simón i Cochabamba i 1981, og videre studier i offentlig administrasjon ved Harvard University. I 1999 ble han valgt til medlem av Bolivias Høyesterett, og fra 2004 som leder samme sted.

Etter mye politisk uro, trakk Carlos Mesa seg som landets president, og Rodríguez ble satt inn som leder av en interimsregjering den 10. juni 2005. Etter å ha avviklet et presidentvalg uten selv å stille, overlot han den 21. januar 2006 presidentembetet til Evo Morales. Morales anklaget sin forgjenger for «å sette landet under utenlandsk administrasjon», og han ble tiltalt for landsforræderi. Anklagen ble senere henlagt.

I 2013 ble han utnevnt til Bolivias ambassadør overfor Nederland og Den internasjonale domstolen, der han fra 2016 ledet Bolovias krav overfor Chile om en landkorridor til kysten av Stillehavet.

## Referanser
Eleonora Duse

**Eleonora Duse** (1858–1924) var en italiensk skuespillerinne. Hun ble kjent for sine italienske versjoner av Sarah Bernhardts roller, og forbindes først og fremst med Gabriele D'Annunzios skuespill. Senere turnerte hun i Europa og USA. I 1906 besøkte hun Kristiania, hvor hun spilte Henrik Ibsens «Hedda Gabler» og «Rosmersholm», samt D'Annunzios «La Gioconda», ved Nationaltheatret.  Hun døde på turné i Pittsburgh i USA.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Galtvortekspressen

**Galtvortekspressen** er et fiktivt magisk tog i *[[Harry Potter]]*-serien av J.K. Rowling. Elevene ved Galtvort høyere skole for hekseri og trolldom tar toget fra London til Galtvang. Toget går fra King's Cross stasjon plattform 9¾, en plattform som er usynlig for gomper og kan nås gjennom barrieren mellom plattform 9 og 10. Prefekter ved skolen har en egen vogn nær lokomotivet. Kupéene ombord i toget er antakelig bokstaverte, for eksempel møttes Snileklubben for første gang i kupé C i *[[Harry Potter og Halvblodsprinsen]]*, en kupé som antakeligvis ligger et stykke bak i toget. Når elevene går av toget i Galtvang, får førsteårsstudentene reise med båt over innsjøen til skolen, mens alle de andre elvene reiser med en vogn som blir trukket av usynlige vesener som kalles dystraler. 

Harry Potter møtte sine to beste venner, Ronny Wiltersen og Hermine Grang på sin første tur med Galtvortekspressen. Så langt har Harry reist med toget ti (kanskje elleve) ganger: To ganger om året i sine seks første år ved Galtvort, unntatt en gang, i *[[Harry Potter og Mysteriekammeret]]*, da han og Ronny fløy Arthur Wiltersens forheksede Ford Anglia til skolen, en ferd som endte med kollisjon i Prylepilen som står utenfor skolen. Den sjette boken slutter før Harry drar fra Galtvort, og det blir heller ikke nevnt hvordan Harry reiser fra Hiet til skolen ved skolestart. Etter hvert skoleår blir Harry møtt av sin onkel og tante på stasjonen i London. De misliker ham sterkt, men har aldri unngått å hente ham på stasjonen.

## Plattform 9¾
Plattform 9¾ er plattformen som elevene ved Galtvort drar fra når de skal ta Galtvortekspressen. Ligger på King's Cross stasjon. For å komme inn på sporet må du gå rett inn på bommen mellom spor ni og ti.

Etter at Harry Potter-bøkene, og ikke minst filmene, ble kjent, er det hengt opp et stort skilt med *Platform 9¾* på en mur mellom spor 4 og 5 på den virkelige King's Cross stasjon. Årsaken til at skiltet ikke henger mellom spor 9 og 10 er at disse sporene ligger i ulike bygninger i stasjonen.

## Det ekte toget
 
Lokomotivet som blir brukt i filmversjonene er en Great Western Railway Hall Class 5972 ''Olton Hall'', og blir fremstilt som et tog med fire vogner. Filmene blir spilt inn på King's Cross stasjon og North Yorkshire Moors Railway. En scene fra filmen med Galtvortekspressen er spilt inn i Norge.

## Referanser
Jean-François Millet

**Jean-François Millet** (1814–1875) var en fransk maler.

Millet blir sett som en overgangsfigur mellom romantikk og realisme i europeisk kunsthistorie, og hans bilder av den franske bondekulturen fikk stor betydning for senere kunstnere som Gustave Courbet og Vincent van Gogh. Også impresjonisten Claude Monet og surrelisten Salvador Dalí har nevnt Millet som en inspirasjonskilde. Millet var en av grunnleggerne av Barbizon-skolen.

## Livsbiografi
Millet var det første barnet til Jean-Louis-Nicolas og Aimée-Henriette-Adélaïde Henry Millet, og ble født i 1814 i en liten landsby i Normandie. Millet fikk lært seg latin under opplæring av to prester i byen, før han ble sendt til Cherbourg for å få kunnskap om malerkunst. Fra 1835 studerte han for fullt, og fikk to år senere nok penger til å reise til Paris. Millet begynte på École des Beaux-Arts sammen med en rekke andre studenter, blant annet Paul Delaroche som Millet fikk et nært forhold til. Millet prøvde å få sine malerier inn ved Parissalongen, men fikk ikke godkjennelse før 1840.

Millet reiste deretter tilbake til Cherbourg for å satse på en karriere innenfor malerkunst. Han giftet seg med Pauline-Virginie Ono, noe som resulterte i at han forble i Paris. Pauline døde etter bare tre år av tuberkulose. Millet giftet seg på nytt med Catherine Lemaire og fikk tilsammen ni barn med henne. Millet og Lemaire var sammen helt til deres død.

I Paris kom Millet i kontakt med  Constant Troyon, Narcisse Diaz, Charles Jacque, og Théodore Rousseau. Sammen skapte de en kunstbevegelse som de kalte for Barbizon-skolen. Hovedsjangeren til bevegelsen var realisme, som gjerne skulle vise vanskelighetene i samfunnet, og utelukket derfor romantiske trekk. Motivene omhandlet ofte bønder, fiskere, minearbeidere og bakere i arbeid. Først i 1847 begynte Millet å få anerkjennelse fra kunstmiljøet, og fikk inn flere bilder ved Parissalongen, som hadde årlige utstillinger. Enkelte av Millet sine bilder ble kjøpt opp av staten, noe som resulterte i at han fikk større økonomiske bidrag.

Millets popularitet og anerkjennelse økte gjennom 1860-tallet, til tross for enkelte kontroversielle bilder som han ga til Parissalongen. Millet ble i 1870 utvalgt som en juri ved salongen, men han var ofte fraværende på grunn av den fransk-prøyssiske krigen. Millet fikk opplevd i slutten av hans karriere stor anerkjennelse, men malte ikke like effektivt på grunn av svakere helse. Millet døde 20. januar 1875.

## Billedgalleri

Fil:Jean-François Millet (II) 005.jpg|*Kvinne baker Brød*, (1854). Kröller-Müller Museum.
Fil:Jean-François Millet (II) 002.jpg|*Kornplukkerne* (1857). Musée d'Orsay.
Fil:Jean-François Millet (II) 001.jpg| *Angelus* (1857-1859). Musée d'Orsay.
Fil:Jean-François Millet (II) 013.jpg|*Såmannen* (1850). Museum of Fine Arts (Boston).
Fil:Millet, Jean-François II - Hunting Birds at Night.jpg| *Jakting på Fugler om Natten* (1874). Philadelphia Museum of Art.


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* jeanmillet.org; 125 verk av Jean-François Millet
* Maura Coughlin's article on Millet's Norman milkmaids
* Influence on Van Gogh
* Influence on Dali
Dover Air Force Base

**Dover Air Force Base** er en flystasjon for det amerikanske flyvåpenet rett utenfor byen Dover i Delaware.

Dover flystasjon er base for 436th Airlift Wing, kjent som «*Eagle Wing*», og 512th Airlift Wing, kalt «*Liberty Wing*». Stasjonen har også det største likhuset i forsvarsdepartementet, og brukes til å motta og behandle militært personell som omkommer i krig eller fred. Likhuset ble også brukt i 1986 til å identifisere de omkomne etter Challenger-ulykken og i 2003 for mannskapet på romfergen Columbia.

## Eksterne lenker

*