open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kongsbergbanen

**Kongsbergbanen** er en betegnelse på jernbanestrekningen mellom Hokksund og Kongsberg, selv om det offisielle navnet på denne strekningen var Drammen-Randsfjordbanens sidespor til Kongsberg. Arbeidet med dette jernbaneanlegget startet da Randsfjordbanen sto ferdig i 1868 (Østvedt oppgir at arbeidet tok til sent i 1869 etter vedtak i Stortinget sommeren 1869), og den åpnet 10. november 1871 (Østvedt oppgir 9. november og offisiell åpning ved indreminister Vogt), en strekning på cirka 29 kilometer. Broene var opprinnelig av tre, bare broen over veien ved Kongsberg var av valset jern. Største stigning var 1:60. Banen var opprinnelig smalsporet, men ble bygget om til bredsporet i 1909. På slutten av 1920-tallet ble det innført elektrisk drift på strekningen Hokksund-Kongsberg, noe som gjorde dette til en av de første jernbanestrekningene i landet som ble elektrifisert.

I 1913 vedtok Stortinget å forlenge banen til Kristiansand og knytte den sammen med Jærbanen til Stavanger, den såkalte Vestlandsbanen. Dette prosjektet ble fullført i flere etapper fram til 1944, slik at Kongsbergbanen etter hvert inngikk i banen som fikk navnet Sørlandsbanen. Strekningen Kongsberg-Hjuksebø ble åpnet i 1920. Kongsbergbanen inngikk også i «Telemarkslinjene» (Voss-Hjuksebø) som var et av de skisserte alternativene for Bergensbanen. Muligheten for å bruke Kongsbergbanen som en begynnelse på bane helt til Stavanger ble brukt som argument i den store jernbanedebatten på Stortinget i juni 1869. I 1927 ble Numedalsbanen med utgangspunkt i Kongsberg stasjon åpnet.

Den opprinnelige Kongsbergbanen inngår nå i lokaltrafikkområdet rundt Oslo, med avganger hver time til Eidsvoll via Drammen, Oslo S og Gardermoen.

Den første Kongsberg stasjon ble ødelagt av brann i 1895.
## Referanser


## Eksterne lenker
* Kongsbergbanen Lokalhistoriewiki
Bergesli kraftverk

**Bergesli kraftverk** er et vannkraftverk i Kvinesdal kommune i Agder.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 100 meter fra Åsevatnet.

Installert effekt er 780 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 2 GWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
Leidesfossen kraftverk

**Leidesfossen kraftverk** er et vannkraftverk i Kvinesdal kommune i Agder.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 9 meter.

Installert effekt er 300 kW. Årsproduksjon er 1,2 GWh.

Det er installert to aggregater. En gammel type horisontal sylindertromme dobbelthjul francis, og en ny vertikal kaplan.

## Referanser


## Kilder
* 
*NVE vannkraftdatabase
Ibrahim al-Ibrahim-moskeen

**Ibrahim al-Ibrahim-moskeen** er en moské som ligger på Europa Point i det britiske oversjøiske territoriet Gibraltar, en halvøy i Sør-Spania. Moskéen vender mot sør mot Gibraltarstredet og Marokko flere kilometer unna.

## Bygningen
Bygningen var en gave fra Fahd bin Abdul Aziz av Saudi-Arabia og den tok to år å bygge, til en kostnad på rundt 5 millioner pund (om lag 50 mill. kr.. Den ble offisielt innviet den 8. august 1997.

Det er den sørligste moské i kontinental-Europa, og er en av de største moskéene i et ikke-muslimsk land.

## Anlegget
Anlegget inneholder foruten moskéen også en skole, et bibliotek og foredragssal. Det er Gibraltars eneste moské for de om lag 1&nbsp;000 muslimer i territoriet rundt 4% av Gibraltars befolkning.

## Referanser
Lognavann kraftverk

**Lognavann kraftverk** var et vannkraftverk ved Lognavatn i Åseral kommune i Agder.

Kraftverket er bygget inn i dammen til Smeland kraftverk for å utnytte minstevannføringen i Logna.

Installert effekt var 60 kW. Årsproduksjon var 0,3 GWh. Fallhøyde er ca 15 meter.

Kraftverket er nedlagt. Det ble tatt ut av NVEs lister i 2024.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
Karl Pearson

**Karl Pearson** (1857–1936) var en britisk matematiker, biostatistiker og genetiker. Han har blitt kreditert for å etablere faget matematisk statistikk. Han grunnla verdens første avdeling for statistikk ved University College London i 1911, og bidro betydelig til feltet biometri og meteorologi.

Pearson var også en talsmann for sosialdarwinisme og eugenikk, og hans tanker og skriverier på dette området er et eksempel på det som i dag beskrives som vitenskapelig rasisme og rasebiologi. Pearson var en protesjé og skrev biografen til Francis Galton. Han redigerte og fullførte både William Kingdon Cliffords *Common Sense of the Exact Sciences* (1885) og Isaac Todhunters *History of the Theory of Elasticity*, bind 1 (1886–1893) og bind 2 (1893), etter deres død.

Karl Pearson regnes som en av grunnleggerne av eugenikk og moderne matematisk statistikk. Pearson var professor i anvendt matematikk ved University of London fra 1884 og direktør for Francis Galton Laboratory for National Eugenics fra 1911.
## Se også
*Biofysikk

## Referanser


## Litteratur
* Norton, Bernard J. (1978): «Karl Pearson and Statistics: The Social Origins of Scientific Innovation» (PDF), *Social Studies of Science*. *'8* (1); s. 3–34. doi:10.1177/030631277800800101. PMID 11615697. S2CID 30265567.
* Pearson, E.S. (1938): *Karl Pearson: An Appreciation of Some Aspects of his Life and Work*. Cambridge University Press.
* Porter, T.M. (2004): *Karl Pearson: The Scientific Life in a Statistical Age*, Princeton University Press. ISBN 978-0-691-12635-7.

## Eksterne lenker
* 
* «Karl Pearson Papers», oppbevart ved University College London
* «Karl Pearson», *Mathematics Genealogy Project*
Olav Hagen (politiker)

**Olav Hagen** (født 16. juni 1911, død 27. januar 1990) var en norsk politiker (A) og ordfører i Bodø i årene 1962–1967 og 1972–1975. Han jobbet i som bankfullmektig og senere inkassosjef i Nordlandsbanken fra 1931, og fram til han pensjonerte seg i 1978.

## Referanser
Lorents Oxaal

**Lorents Oxaal** (født 24. januar 1805 i Inderøy, død 24. april 1869 i Strinda) var gårdbruker, lensmann i Beitstad og den første ordfører i Inderøy 1838–1843.

Han vokste opp som den yngste av fem brødre på gården Øvre Oksål (Oxaal). Han viste tidlig interesse for å skrive, og da han var i konfirmasjonsalderen spurte han sorenskriveren i Inderøy om å få bli visergutt i sorenskrivergården. Derfra avanserte han til kontorist, og etterhvert lensmann. Han var lensmann i Beitstad inntil 1836, da bosatte han seg på gården Ner-Hustad i Inderøy. I 1843 flyttet familien til gården Overeggen i Skogn, og derfra i 1852 til Strinda ved Trondheim. I Skogn var han formann i *Skogn og Aasen brandassuransesamfund* 1848–52. I Strinda bodde familien først i Voldsminde, senere i Myr/Fagerli på Lademoen.

Han giftet seg i 1936 med Marta Cicilie Dahl (1805-1879) fra Beitstad. Paret fikk fire barn; Johan G. Oxaal (f 1836) ble direktør for Meråkerbanen, Anton Oxaal (f 1838) var handelsbetjent, Fridtjof Oxxal (1840-76) var sakfører i Trondheim, Laura Oxaal (f 1843) var lærer ved Levanger høyere almenskole. 

## Referanser
Soloalbum

Et soloalbum er et musikkalbum med en enkelt musiker som er nåværende eller tidligere medlem av et band. Musikeren gir ut musikk uten alle medlemmene i bandet vedkommende har vært eller er medlem av, og det er musikerens navn som står på albumomslaget, ikke bandes. Det hender ofte at andre medlemmer av bandet også er med på soloalbumet. 

For eksempel ga tre av de fire medlemmene av The Beatles ut soloalbum mens gruppen fortsatt var sammen, George Harrison *[[Wonderwall Music]]* og *[[Electronic Sound]]*, John Lennon *[[Unfinished Music No.1: Two Virgins|Unfinished Music No. 1: Two Virgins]]* og Paul McCartney *McCartney*. Mens Ringo Starr ga ut sitt første soloalbum *[[Sentimental Journey]]* etter oppløsningen. På Starr sitt tredje soloalbum *[["Ringo"]]* var alle de tre andre medlemmene fra The Beatles med på albumet, men navnet Beatles er ikke nevnt på albumomslaget. 

Et annet eksempel er Paal Flaata som debuterte med soloalbumet *[[In Demand]]* mens Midnight Choir ennå eksisterte og har gitt ut ytterligere soloalbum etter bandes oppløsning.

## Se også
* Solo (musikk)
* *[[Solo album]]*

## Referanser
Rothari

**Rothari** (*Rothair*), død 652, var konge i Det langobardiske kongerike i Italia fra 636 til 652. Han tilhørte den langobardiske Arodus-slekten (det harodiske dynasti), og før han ble utropt til konge var han hertug i Brescia. Han etterfulgte Arioald og bekjente seg til den arianske kristendommen i likhet med sin forgjenger.

## Langobardene
Langobardene var et germansk folkeslag som startet sin vandring sørover og østover i Europa tidlig i folkevandringstiden. De nevnes allerede hos den romerske historikeren Tacitus i hans bok *Germania* fra 98 e. Kr., og de ble av ham betegnet som dyktige krigere. På Adaloalds tid var de etablert som herskere over store deler av Italia i det vakuum som hadde oppstått etter Vest-Romerrikets fall på 470-tallet og østgoternes knusende nederlag rundt 550.

## Veien til tronen
Da kong Arioald døde i 636 fikk enken hans, dronning Gundeberga, i oppdrag av de langobardiske hertugene å finne seg en ny mann selv som kunne bli konge. Valget falt på hertugen i provinsen Brescia, Rothari. Skikken med at dronningen selv skulle velge ektemann og konge var innført i 590 da enken etter kong Authari, Theodelinda, på grunn av sin popularitet fikk fortsette som dronning og selv velge seg ny ektemann.

Den frankiske Fredegars krønike (kap. 71) fra det 7. århundre skal ha en henvisning til at Rothari var streng og handlekraftig, og at han tok livet av flere opposisjonelle adelsmenn i starten på sin regjeringstid. Han utvidet sitt rike ved å erobre Liguria i 643 og den resterende delen av bysantinernes indre territorier i Veneto, inkludert den romerske byen Opitergium. Rothari utga også det berømte ediktet som bar hans navn (*«Edictum Rothari»*) som  var en nedtegning av lovene og sedvanene til det langobardiske folk. Det var skrevet på latin. Ediktet var ikke rettet mot undersåttene til langobardene som kunne beholde sine lover. 

Rotharis sønn Rodoald etterfulgte ham som konge i 652 da han som ganske ung ble drept av den katolske opposisjonen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*''Origo Gentis Langobardum'', engelsk og latinsk tekst
*Paulus Diaconus, ''Historia Langobardum'', engelsk tekst
*Nettstedet "German tribes"
Fotball under Sommer-OL 2016 – Menn

**[[Fotball under Sommer-OL 2016 – Menn|Mennenes fotballturnering]] under [[Sommer-OL 2016|OL i Rio 2016]]** avholdes fra 3. til 20. august i Brasil. 

I tillegg til OL-vertsbyen Rio de Janeiro, spilles det også kamper i Belo Horizonte, Brasília, Salvador, São Paulo og Manaus. Alle seks byene var verter for kamper under Fotball-VM i Brasil 2014, der Estádio Olímpico João Havelange i Rio er den eneste OL-arenaen som ikke var en VM-arena i 2014. 

Alle fotballforbund som er tilsluttet FIFA kan stille med deltakerlag til kvalifisering i turneringen. Herrelagene er begrenset til spillere under 23 år (U-23, født på eller etter 1. januar 1993), men kan i tillegg stille med inntil tre spillere over 23 år. For kvinnelagene er det ingen aldersbegrensning. 

Turneringens største spillerprofil er Neymar Jr., som valgte å representere Brasil under Fotball i Sommer-OL, fremfor under Copa América 2016, da FC Barcelona stilte ham et ultimatum.  

## Gruppespillet
De 2 beste lagene i gruppene går videre til utslagsrunden. Rankingen er:
1 Poengsum oppnådd i gruppespillskampene.
2 Målforskjell i gruppespillskampene.
3 Antall scorede mål i gruppespillskampene.
4 Om de ovenstående er likt blir avansement avgjort ved loddtrekning.

## Gruppe A

----

----

## Gruppe B

----

----

## Gruppe C

----

----

## Gruppe D

----

----

## Finalekamper

## Kvartfinaler

----

## Semifinaler

## Bronsefinale

## Finale

## Referanser


## Eksterne lenker

* Fotball under Sommer-OL 2016 for menn, FIFA.COM. 
* Fotball under Sommer-OL 2016 for kvinner , FIFA.COM.
William Z. Ripley

**William Zebina Ripley** (født 13. oktober 1867, død 16. august 1941) var en amerikansk økonom, professor ved  Columbia University, MIT og Harvard University. Han huskes best i dag for sine raseteorier. Ripley var berømt for sine studier av økonomien til det amerikanske jernbanesystemet. Senere ble han bemerket for sine raseteorier om de tre ulike rasetyper i Europa. Hans arbeider i dette feltet påvirket fysiske antropologer, eugenikere og fremstående politikere.

## Referanser
Stein (film)

***Stein*** er en norsk kortfilm fra 1992 regissert av Bent Hamer, som også skrev manuset.

## Handling
En bonde prøver iherdig å få bort en stor stein fra åkeren sin, men mislykkes gang på gang. En natt går han ut og betrakter steinen; omsider legger han hendene på den. En sterk lyd høres og steinen ruller sakte avsted.

## Medvirkende
* Leif Andrée
* Rolf Søder	
* Ann-Sofie Rase
* Berit Søder

## Referanser
Andrea Leadsom

**Andrea Jacqueline Leadsom** (født **Salmon**; født 13. mai 1963 i Aylesbury i Buckinghamshire i England) er en britisk konservativ politiker som er næringsminister i Boris Johnsons regjering.

Leadsom var miljø-, mat- og landsbygdminister i Theresa Mays regjering fra 2016 til 2017. Hun hadde tidligere innehatt flere verv i David Camerons regjering. I 2016 stilte hun som kandidat til vervet som leder for det britiske konservative partiet. I 2017 ble hun utnevnt til leder av Underhuset, men trakk seg senere i protest mot Theresa Mays Brexit-strategi.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Angela Leadsom vokste opp i Tonbridge i Kent. Hun studerte ved University of Warwick der hun avsluttet med en grad i politologi. Deretter arbeidet hun i bankvesenet og finansvesenet.

### Medlem av Underhuset
Andrea Leadsom har siden 2010 vært medlem av Underhuset for valgkretsen South Northamptonshire i East Midlands i England. Leadsom ble valgt til majoritetsleder i parlamentet i 2017, men trakk seg fra posten, siden hun mente Theresa Mays betingelser for å melde Storbritannia ut av EU var for Europa-vennlige. I særdeleshet motsatte hun seg forslaget om å holde en ny folkeavstemning om Brexit.

### Ministerposter
Andrea Leadsom har vært viseminister of energi og klimaendringer siden 11. mai 2015. Hun var økonomiminister (*Economic Secretary to the Treasury*) i Finansministeriet fra 9. april 2014 til 11. mai 2015.

### Valg av David Camerons etterfølger
Vervet som Det konservative partis leder ble ledig da David Cameron den 24. juni 2016 kunngjorde at han ville gå av som partileder og statsminister senere på året. Fristen for å melde seg som kandidat ble fastsatt til 30. juni. Ved fristens utløp var det stilt fem kandidater: Stephen Crabb, Liam Fox, Michael Gove, Andrea Leadsom og Theresa May. Etter de første avstemningsrunder i juli gjenstod det bare to kandidater,  Andrea Leadsom og Theresa May.

### Utmerkelser
Leadsom ble i 2021 utnevnt til kommandørdame (DBE) av Order of the British Empire. Hun ble dermed opphøyet i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen dame foran sitt navn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Makrellen er kommen – og det finnes gjenger inni termoskoppen

***Makrellen er kommen – og det finnes gjenger inni termoskoppen*** er en norsk-svensk kortfilm fra 1990 regissert av Bent Hamer, som også skrev manus.

Opptakene ble gjort i skjærgården utenfor Sandefjord høsten 1989; filmen ble fotografert av John Christian Rosenlund. Filmen har en varighet på 13&nbsp;minutter.

Filmen ble vist på Kortfilmfestivalen i Grimstad i 1991, der den ble svært godt mottatt.

## Handling
Kortfilmen er satt sammen av to adskilte historier. Rammefortellingen handler om en ensom fisker som har falt overbord fra båten sin, og klart å svømme i land på et skjær. Ute på sjøen har båtens motor fortsatt å gå, og etter å ha sirklet rundt kommer båten til slutt så nær skjæret at fiskeren klarer å karre seg tilbake ombord. Filmens andre historielinje foregår på et pauserom der en av arbeiderne plutselig innser at termoskoppen hans – som han har studert i taushet gjennom en årrekke – har gjenger på innsiden.

## Medvirkende
* Per Oscarsson

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Robert Nicolai Hirsch

**Robert Nicolai Hirsch** (født 29. juli 1821 i Stjørdal, død 16. juli 1894 i Trondhjem) var en norsk apoteker.

Han ble født inn i embedsmannsslekten Hirsch som sønn av oberstløytnant og stortingsmann Robertus Hirsch og hustru Nicoline Hornemann på gården By i Stjørdal. Blant søsknene hans var sogneprest og ordfører Thomas Conrad Hirsch, lege Christian Hornemann Hirsch og dommer, banksjef og ordfører Christian Hirsch. Han giftet seg i 1849 med Edvarda Carstens, datter av kjøpmann Jacob Johannes Carstens i Trondhjem.

Familien flyttet i 1837 til Trondhjem, hvor han året i forveien hadde begynt i lære ved Løveapoteket. Han tok lærebrev i 1842 og apotekereksamen i 1844. Etter endt utdannelse ble Hirsch ansatt ved Løveapoteket. I 1847 fikk han forpaktningsbevilling for Svaneapoteket i Bodø. I 1851 kjøpte han Løveapoteket i Trondhjem. Sønnene Robert Jacob og Jacob Johannes Carstens Hirsch ble også apotekere; Robert Jacob overtok Løveapoteket etter farens død i 1894. Sønnesønnen med samme navn eide apoteket frem til 1957.

Hirsch kjøpte gården Kvithammer i Stjørdal som konkursbo i 1864, og dyrket en del jord før han solgte den til Lars Bentsen i 1869.

Hirsch var innvalgt i Trondhjem bystyre i 16 år og medlem av flere kommunale utvalg og styrer i private foretak.

## Referanser
Happy Hour

***Happy Hour*** er en svensk kortfilm fra 1991 regissert av nordmannen Bent Hamer.

## Innspillingsfakta
Filmen ble spilt inn i kroa Tre Backar i Stockholm.

## Handling
Tre karer sitter på ei kro, drikker øl og snakker om absolutt ingenting.

## Medvirkende
* Rolf Skoglund - Krogjest
* Leif Andrée - Krogjest
* Leif Malmberg - Krogjest

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den döende draken

***Den döende draken*** er en svensk kortfilm fra 1988 regissert av norske Bent Hamer og svenske Jörgen Bergmark. De skrev også manuset. Draken ble bygd av Anders Mohlin.

Den er beskrevet å handle om tyngde og letthet.

## Medvirkende
* Håkan Hammarström

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Maren Aardahl

**Maren Nyland Aardahl** (født 1994) er en norsk håndballspiller som tidligere spilte på landslaget i strandhåndball, og ble tatt ut på A-landslaget i håndball foran Håndball-VM 2021.

## Karriere
### Klubbhåndball
Aardahl startet sin karriere i , hvor hun under 2015/16-sesongen tok sølv i eliteserien – fire poeng bak . Byåsen kom på fjerdeplass i Eliteserien 2016/17 og i 2017/18. I sesongen 2018/19 endte de på sjetteplass. Hun gikk til den tyske Bundesligaklubben SG BBM Bietigheim i 2019. Bietigheim kom på andreplass Bundesligaen i håndball for kvinner 2019/20. Hun spilte for SCM Râmnicu Vâlcea i 2020/21-sesongen, disse kom på tredjeplass i Liga Națională denne sesongen. I 2021 gikk hun til Odense Håndbold. 

### Beachhåndball
Ved NM i strandhåndball 2016 spilte hun for , og vant NM-gull sammen med dem. Hun ble tatt ut på landslaget i strandhåndball for første gang i 2016, og ble tatt ut til Prague Open i Praha og VM i beachhåndball 2016. Norge fikk bronse i VM 2016, etter at de slo Ungarn 2-1 i bronsefinalen, der Aardahl scoret 8 poeng.

Hun deltok i EM i beachhåndball 2017 i Zagreb, der Norge vant, og i Verdenslekene 2017 der Norge kom på fjerdeplass. Norge fikk sølv under VM i beachhåndball 2018, og Aardahl ble der tatt ut på All-star-laget, som turneringens beste venstreving. Norge vant også fair play-prisen, som i 2016. Hun deltok ikke i EM i beachhåndball 2019, og heller ikke i EM i beachhåndball 2021. 

### Landslaget i håndball
Hun debuterte på Norges kvinnelandslag i håndball mot Slovenia 10. oktober 2021 og ble tatt ut på Norges lag til VM 2021 i Spania. Aardahl var en viktig forsvarsspiller i dette verdensmesterskapet som Norge vant etter at de slo Frankrike 29–22 i finalen.  Hun spilte også på Norges lag som tok gull i EM 2022, OL 2024 og EM 2024.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Presentasjon hos Byåsen IL
** Gammel profil hos Byåsen IL
* Presentasjon hos Norsk Topphåndball 
* Presentasjon hos Byåsen Håndball på Instagram
Juno (andre betydninger)

**Juno** kan vise til:

*Juno, en gudinne i romersk mytologi.
*''Juno'' (album), et musikkalbum med duoen Zuma, utgitt i 2001. 
*''Juno'' (film), en canadisk/amerikansk dramakomedie fra 2007.
*Juno (potet), en norsk potetsort som ble godkjent i 2006.
*Juno (romsonde), en romsonde som ankom til Jupiter i 2016 for å utforske planeten.
*DS «Juno» (1886), en passasjer-, laste- og postferge som gikk Oslofjorden, sank i 1962.
*DS «Juno», et skip for Wilsonlinjen bygget i 1889, og kjøpt av Bergenske i 1899 og omdøpt «Hera».
*3 Juno, en asteroide.

## Personer
*Juno Stover-Irwin, en amerikansk stuper.
*Juno Temple, en engelsk skuespillerinne.

*For den kinesiske folkegruppen, se jino.
Jørgen Buck

**Jørgen Mandix Buck** (født 26. juni 1814 i Molde, død 6. november 1878 i Skogn) var offiser, ordfører i Inderøy 1849–1853 og tukthusbestyrer i Trondheim.

Han ble offiser i 1836, og hans første beordring var som sekondløytnant i den bergenske infanteribrigade. I 1842 var han premierløytnant i Trondhjemske Musketeerkorps og tillike i Selbu Compagnie. I Inderøy bodde han på gården Kjesbu. Familien flyttet til Trondheim i 1853, hvor han først var offiser, og fra 1862 var bestyrer ved Tukthuset. Da han sluttet ved tukthuset i 1877, flyttet han til gården Nøisomhed ved Skogn prestegård.

Som ordfører i Inderøy var han i 1852 med på å utrede en høyere allmueskole i Steinkjer.

Han var sønn av konsul og handelsmann Christopher Lorentz Buck (1761–1849) og giftet seg i 1847 med Fredrikke Gebhardine Nissen (1822-1902). Deres sønn Hans Buck var lege og ordfører i Harstad og Levanger.

## Referanser
George Harding

**George Judd Harding** (født 1788, død 1860) var britisk offiser, generalløytnant som ble generalguvernør på Jersey.

## Militær karriere
Harding ble offiser i Royal Engineers, det kongelige britiske ingeniørkorpset i 1802. Han deltok i Napoleonskrigene, ble utplassert først i Messina på Sicilia i 1807, og deretter på Gibraltar hvor i 1810 han samarbeidet med Charles Holloway om riving av to spanske festninger og resten av de spanske forsvarsverkene på Gibraltar. Han var sjefingeniør på Gibraltar i tiden rundt 1831.

Han ble utnevnt til guvernør på Jersey i 1856. og var også, som oberst sjef for Royal Engineers.

I 1860 ble fikk han utmerkelsen Order of the Bath og det samme året døde han.

## Ettermæle
På Gibraltar arbeidet han med en rekke festningsverker. Blant annet restaureringen av et batteri, som ble oppkalt etter ham Hardings batteri på Europa Point, den sørlige spissen av Gibraltar. Ved et tidspunkt var dette stedet kjent som «Harding's Point».

## Referanser
Peter van de Kamp

**Piet van de Kamp** (født 26. desember 1901 i Kampen, død 18. mai 1995 i Amsterdam), kjent som **Peter van de Kamp** i USA, var en nederlandsk astronom som mesteparten av sitt liv bodde i USA. 

Han var professor i astronomi ved Swarthmore College og direktør ved Swartmores Sproul Observatorium fra 1937 til 1972. Han spesialiserte seg i studier av Parallakse og stjerners egenbevegelse. Han ble kjent da han på 1960-tallet, basert på observerte «uregelmessigheter» i stjernens bevegelse, annonserte at en eller flere gassgigganter gikk i bane rundt Barnards stjerne.Selv om hans spesifikke påstand om tilstedeværelse av store gassplaneter i bane rundt stjernen ble tilbakevist på midten av 1970-tallet, er det fortsatt ikke utelukket at mindre terrestriale planeter kan gå i bane rundt Barnards stjerne.

## Referanser
Otto IV den muntre

**Otto IV** kalt **den glade** eller **den muntre** (*Otto der Fröhliche*; født 23. juli 1301 i Wien, død 17. januar 1339) var hertug av Østerrike, Steiermark og Kärnten fra 1330 til sin død.

## Liv og virke
Otto ble født i Wien som sjuende og yngste sønn av Albrekt I av Østerrike og Elisabeth av Göritz-Tyrol. Hans eldre brødre Rudolf av Böhmen, Fredrik I den skjønne og Albrekt II ble også hertuger over Østerrike.

Etter Fredrik den skjønnes død i 1330 tok Otto og hans bror Albrekt II over titlene som hertuger av Østerrike. Da deres morbror Henrik av Böhmen døde uten mannlige arvinger fikk de lagt de to grevskapene Kärnten og Krain til Østerrike.

Otto begynte deretter å mer og mer ta seg av Kärnten, og lot sin bror bror i større utstrekning styre Østerrike. Otto oppførte en rekke bygninger i sin regjeringstid, for eksempel oppførte han Neubergklosteret, *[[Stift Neuberg]]*. Han grunnla i  1337 *Societas Templois,* et ridderselskap for såkalt prøyssenfarende - de som ville føre korstog mot de hedenske prøyssiske og litauiske stammer.

Tilnavnet *den muntre* fikk Otto på grunn av sitt festfylte liv ved hoffet.

Otto døde i Neuberg an der Mürz i 1339, det cistercienserklosteret der som han selv hadde grunnlagt. Hans sønner Fredrik II av Østerrike og Leopold II av Østerrike overtok etter sin far. Begge sønnene døde imidlertid i 1344 og Ottos tronarverekke døde dermed ut.

Ottos første hustru var Elisabeth av Bayern; de fikk to barn som regjerte sammen: Fredrik II, hertug av Østerrike og Leopold II, hertug av Østerrike. Den 25. mars 1330 døde Elisabeth. I februar 1335 giftet Otto seg med Anna av Böhmen, datter av Johan av Böhmen og søster til den tysk-romerske keiser Karl IV i byen Znojmo. De fikk ingen barn, og hun døde den 3. september 1338.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Verden venter

***Verden venter*** er en norsk-svensk dramakomedie fra 2014 regissert av Mariken Halle, som også skrev manus.

## Handling
Tre svenske servitriser sommerjobber i restauranten på Kunstnernes Hus i Oslo. De sparer penger for å kunne danne en fri teatergruppe i Göteborg, men plutselig dukker det opp en mann som påstår at han er faren til én av servitrisene.

## Medvirkende (i utvalg)
* Nina Haber
* Bianca Kronlöf
* Elin Söderquist
* Leif Edlund
* Kyrre Haugen Sydness
* Niklas Gundersen
* Benjamin Molinér
* Dana Wanounou
* Kristofer Hivju
* Mariken Halle
* Per Kjerstad
* Amund Sigurdssønn Karlsen
* Susanne Sundfør

## Mottakelse
Axel Kielland i *Montages* skrev : *«Det er som å tilbringe flere minutter i det korte, uendelig usikre øyeblikket mellom da punchlinjen i en vits faller og tidspunktet der man forstår hvorfor vitsen er morsom. Det er en ytterst fascinerende opplevelse, fundert på en emosjonell kompleksitet de færreste filmregissører tar mål av seg å mane frem».*

Jon Inge Faldalen i *Rushprint* skrev: *«Ikke siden [[Erik Løchen]]s filmer har noen filmskaper laget mer interessante filmatiske motforestillinger her til lands. I kortfilmene Trygve med hjertet i postkassa og No Sex Just Understand og langfilmene Kanskje i morgen og Verden venter toner en egenartet stemme, som troverdig og modig søker en positiv definisjon av alternativ film».*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''VERDEN VENTER'' på marikenhalle.no
Army of Two

***Army of Two*** er et tredjepersonsskytespill, som er utviklet av Electronic Arts, og er gitt ut for Xbox 360 og Playstation 3 4. mars 2008. Spillets plott er en handler om to militære som slåss i krig, politiske oppgjør og en konspirasjon som truer hele verden. Historiens tidslinje er satt fra 1993 til 2009. Spillet er etterfulgt av *Army of Two: The 40th Day*.

11. august 2011 stengte ned EA serverne for spillets flerspiller-modus.

## Handling
Spilleren kan oppgradere en rustning for å gjøre den bedre og sterkere. Man begynner med en liten rustning, oppgraderer til medium etter å ha gjennomført hele Afghanistan-oppdraget, og får en enda bedre rustning etter ett senere oppdrag. Man spiller en karakter kalt Elliot Salem tilhørende 75th Ranger Regiment. De må samarbeide med Phillip Clyde, en privat militær-entreprenør kalt Security and Strategy Corporation (SSC) som har til oppgave å gjennomføre et attentat mot en mektig krigsherre Abdullahi Mo'Alim.

I 2001 blir Salem sendt til Afghanistan for å drepe en annen terrorist ved navn Mohammed Al-Habiib, som sitter på et missil-anlegg. Senere blir Salem sendt videre til Irak. Målet deres her er å redde en tidligere bekjent, oberst Eisenhower, etter at hans amerikanske militærbase ble beleiret av terroristen Ali Youssef. Senere blir et hangarskip fra den amerikanske marine overtatt av terrorist-organisasjonen Abu Sayyaf.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Erik Furevik

**Erik Furevik** (født 8. mars 1954 i Bergen) er en norsk jurist. Han har siden 2004 vært leder for Midtre-Hålogaland Sivilforsvarsdistrikt.

Furevik er utdannet cand.jur. (Universitetet i Oslo) og Master of Management (Handelshøyskolen BI).

Han var tidligere forsker ved Handelshøyskolen BI og har arbeidet som rådmann. Furevik medvirket i prosjektgruppen som etter oppdrag fra Justis- og beredskapsdepartementet utarbeidet utkast til lov om kommunal beredskapsplikt, sivile beskyttelsestiltak og Sivilforsvaret (2005–2006). Han var regjeringsoppnevnt medlem i Utlendingsnemnda perioden 2009–2012. I perioden 2014–2015 var Furevik tilsatt som utredningsleder for regjeringens strategi for beredskap mot CBRNE-hendelser.

## Bibliografi
* Furevik, Erik: *[[Sivilbeskyttelsesloven]] - en praktisk og juridisk veileder* Universitetsforlaget 2012 ISBN 978-82-15-01873-7
* DSB m.fl: *Beskrivelse og analyse av dagens status for beredskap mot CBRNE-hendelser* 2015 ISBN 978-82-7768-371-3

## Referanser
Erland Nordenskiöld

**Erland Herbert Nordenskiöld** (født 19. juli 1877 i Stockholm, død 5. juli 1932 i Göteborg) var en svensk baron og etnograf, sønn av A. E. Nordenskiöld. Han gjorde først en innsats som zoolog, men ble opptatt av Sør-Amerikas indianere og utførte et banebrytende etnografisk arbeid blant disse. Særlig viktige var hans studier i Gran Chaco (Paraguay) og blant chocó- og cuna-stammene i Panama. Under Nordenskiölds ledelse ble museet i Göteborg et av verdens beste når det gjelder Sør-Amerikas etnografi. Han var en iherdig samler av arkeologisk og etnografisk materiale, og en utmerket fotograf. I begynnelsen var han mest opptatt av materiell kultur, men han utvidet sin interesse til bl.a. religion og symbolbruk.

Hans betydeligste verk er Comparative Ethnographical Studies (9 bind, 1918–31). Et tiende bind, om den siste ekspedisjonen til cunaene i 1927, ble utgitt av hans elev Henry Wassén i 1938. Av andre arbeider kan nevnes De sydamerikanska indianernas kulturhistoria (1912) og Indianerna på Panamanäset (1928).

## Referanser
Martha Stewart

**Martha Helen Stewart** (født **Kostyra ** 3. august 1941) er en amerikansk forretningskvinne, forfatter og tv-personlighet. Som grunnlegger av Martha Stewart Living Omnimedia, har hun oppnådd suksess gjennom en rekke forretningsforetak innen publisering, kringkasting, varehandel, og elektronisk handel. Hun har skrevet flere bestselgende bøker, er utgiver av tidsskriftet *Martha Stewart Living*, og har vært programleder for to langvarige syndikerte tv-programmer, *Martha*, som gikk fra 2005 til 2012, og *Martha Stewart Living*, som gikk fra 1993 til 2005.

I 2004 ble Stewart ble idømt fengselsstraff for innsidehandel. Det var spekulasjoner om at dette kunne sette en effektiv stopper for hennes medieimperium, selv om Stewart forsøkte seg på et comeback i 2005 og hennes selskap steg tilbake til lønnsomhet i 2006. Stewart gikk inn igjen i styret i Martha Stewart Living Omnimedia i 2011 og 2012 tok hun tilbake styreledervervet i selskapet som bar hennes navn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Philadelphia La Scala Opera Company

**Philadelphia La Scala Opera Company** er et tidligere amerikansk operaselskap som var lokalisert i Philadelphia i delstaten Pennsylvania. Selskapet var aktiv ved musikkakademiet i Philadelphia fra 4. mai 1925 til 29. april 1954. I november 1954 ble selskapet slått sammen med Philadelphia Civic Grand Opera Company til det nye Philadelphia Grand Opera Company.

## Eksterne lenker
*Frank Hamilton's Database of Opera in Philadelphia
Sørøstasiatiske leker 2015

**De sørøstasiatiske olympiske leker**, offisielt kjent som **de 28. sørøstasiatiske leker** eller **28th SEA Games**, var sørøstasiatiske multisportkonkurranser som ble avholdt i bystaten Singapore. Dette var fjerde gangen landet hadde vært vert for lekene og den første gangen siden 1993. Lekene ble avholdt fra 5. juni til 16. juni 2015.

## Referanser
Gibraltar Heritage Trust

**Gibraltar Heritage Trust** er en ideell organisasjon vesentlig basert på veldedighet som ble etablert ved lov av 1. mai 1989 for å bevare og fremme kulturarven i det britiske oversjøiske territoriet Gibraltar.

## Finansiering og ansvarsområde
Stiftelsen samarbeider med myndighetene i Gibraltar og med private organisasjoner og enkeltpersoner for å bevare og fremme Gibraltars kulturarv og andre formål som undervisning og turisme. Stiftelsen finansieres gjennom billettsalget fra utstillinger og av billettsalget for adgang til eiendommer som forvaltes av Gibraltar turistråd og fra donasjoner. Selv om Gibraltar Museum eies og drives av det offentlige, har stiftelsen en rådgivende rolle og bidrar til å utvide samlingene.

## Anlegg
Stiftelsen vedlikeholder en rekke historisk betydningsfulle bygninger og andre anlegg, og gir råd om bevaring og restaurering. Med Gibraltars lange historie som en garnisonsby og marinebase omfatter de fleste anlegg militære byggverk, inkludert forsvarsanlegg, bastioner, festninger og batterier. Imidlertid vedlikeholder stiftelsen også andre attraksjoner, såvel naturskapte attraksjoner som menneskeskapte byggverk som eksempelvis grotter og kirker.

En del av de turistområder hvor stiftelsen koordinerer bevaring og utvikling ligger på den høye skråningen av Gibraltarklippen i Gibraltars naturreservat. Disse inkluderer O' Haras batteri, den 100 tonn tunge kanonen i Napier av Magdalena-batteriet, Det militære kulturarvsenteret ved Prinsesse Carolines batteri og artilleribatteriet ved Parson's Lodge. På slutten av 1990-tallet sto stiftelsen for restaurering av Parson's Lodge-batteriet som i 1884 hadde tre 10 tommers godt skjulte kanoner. Stiftelsen driver de kystnære fort som er åpne for publikum, og som viser eksempler på artilleri fra ulike tidsepoker.

## Referanser


## Litteratur
* «About the Trust», Gibraltar Heritage Trust.
* Bennett, Matthew R.; Doyle, Peter (1998): ''Issues in Environmental Geology: A British Perspective'', Geological Society, ISBN 978-1-86239-014-0, s. 110.
* Ehlen, Judy; Harmon, Russell S. (2001): ''The Environmental Legacy of Military Operations'', Geological Society of America, ISBN 978-0-8137-4114-7, s. 104.
* Finlayson, Clive; Fa, Darren (31. oktober 2006): ''The Fortifications of Gibraltar 1068-1945'', Osprey Publishing, ISBN 978-1-84603-016-1, s. 57.
* «Gibraltar Heritage Trust Act 1989»  (PDF), *Government of Gibraltar*.
Tokyo Fuji Art Museum

**Tokyo Fuji Art Museum** (japansk: 東京富士美術館, Tōkyō Fuji Bijutsukan) er et kunstgalleri som ble opprettet av Daisaku Ikeda og åpnet i nærheten av Sōkauniversitetets campus i Hachiōji, Tokyo, Japan, i 1983. Den nye vingen ble tilføyd i 2008. Museumet har en samling av omkring 30,000 verker som omfatter kunst og kultur i Japan, Asia og Europa, og museumet foretar utstillinger i andre land.

## Referanser
Albert Collins

**Albert Gene Drewery**, kjent som **Albert Collins** (født 1. oktober 1932 i Leona, Texas, død 24. november 1993 i Las Vegas, Nevada) var en amerikansk gitarist, sanger og bluesmusiker. Collins var kjent under flere kallenavn (*The Iceman*, *The Master of [[Telecaster]]*, *The Razor Blade*). Musikken hans var kjent for «iskalde» («cold sound») gitarparier. Collins begynte sin karriere  midt på 1960-tallet og spilte inn mer enn 20 album. Andre kjente musikere som Jimi Hendrix og Stevie Ray Vaughan tydelig, gjensidig påvirket Albert Collins.  

## Karriere
Collins spilte gitar fra tidlig alder. Den første gruppen han spilte i var Rhythm Rockers, grunnlagt i 1952. Seks år senere spilte han inn "The Freeze", hans debutsingel for plateselskapet Kangaroo Records. Collins senere arbeider antydet også frost, kulde og vinter som tema, for eksempel "Icy Blue", "Do not Loose Cool","Defrost" og "Iceman". Collins ble vokalist, sologitarist og frontfigur i bandet Albert Collins And The Ice Breakers.

Collins største hit ble utgitt i 1962, "Frost", som solgte millioner av eksemplarer. I 1968 gav Imperial Records ut et soloalbum med Collins.

I 1978 sluttet han seg ​​til Alligator Records, hvor han spilte inn syv album. 

Collins samarbeidet med mange andre bluesartister som Little Richard, Robert Cray og Johnny Copeland og deltok på album blant andre med David Bowie, Gary Moore, John Lee Hooker og BB King.

Han ble innvalgt i Blues Hall of Fame i 1986.

## Diskografi
* 1965 - The Cool Sound of Albert Collins
* 1968 - Love Can Be Found Anywhere (Even in a Guitar)
* 1969 - Trash Talkin'
* 1969 - Truckin' with Albert Collins
* 1969 - Alive & Cool (Live)
* 1970 - The Compleat Albert Collins
* 1971 - There's Gotta Be a Change
* 1973 - Molten Ice (Live, utgitt 1999)
* 1978 - Ice Pickin'
* 1979 - Albert Collins with the Barrelhouse Live (Live)
* 1980 - Frostbite
* 1981 - Frozen Alive (Live)
* 1982 - Frosty
* 1983 - Don't Loose Your Cool
* 1984 - Live in Japan
* 1985 - Showdown! (med Robert Cray og Johnny Copeland)
* 1986 - Cold Snap
* 1986 - Ice Cold Blues
* 1989 - Jump the Blues Away (Live, med Etta James og Joe Walsh)
* 1991 - Iceman
* 1992 - Albert Collins: Live at Montreux 1992 (Live)
* 1994 - The Things He Used to Do

### Samlealbum
* 1991 - The Complete Imperial Recordings
* 1993 - Collins Mix: The Best Of
* 1997 - Deluxe Edition
* 1999 - The Ice Axe Collection

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Frimurerorganisasjon

En **frimurerorganisasjon** (engelsk: *Masonic body* eller *appendant body of Freemasonry*) er en organisasjon som er en del av frimureriets utbredte broderskap. En frimurerorganisasjon består av flere frimurerlosjer, som er den minste enhet. Hver enkelt har sin egen struktur og terminologi. I Norge er Den Norske Frimurerorden en slik organisasjon, i England er frimureriet organisert i Englands forente storlosje, i den gamle og anerkjente skotske ritus kalles organisasjonene jurisdiksjoner. etc.

## Referanser
Den standhaftige tinnsoldat (eventyr)

***Den standhaftige tinnsoldat*** (dansk: *Den standhaftige Tinsoldat*) er et eventyr skrevet av H.C. Andersen i 1838.

Historien handler om en gutt som får 25 tinnsoldater til sin fødselsdag. Den ene figuren, som har bare ett ben fordi det ikke var nok tinn i støpeskjeen, forelsker seg i en liten jomfru av papir som danser ballett på ett ben foran et lekeslott. Den samme kvelden advarer en av de andre lekene, som også elsker ballerinaen, at tinn-soldaten burde ta øynene sine fra henne - men tinn-soldaten ignorerer ham. Dagen etter faller soldaten ned fra en vinduskarm (antagelig på grunn av den andre leken) og soldaten lander på gaten utenfor boligen. To gutter oppdager snart soldaten, plasserer ham i en papir-båt og setter ham seilende nedover en lite bekk som renner i gaten.

Båten og soldaten skylles snart inn i et avløp, hvor en rotte krever at soldaten skal betale en vei-avgift for å komme videre. Etter hvert havner båten i en kanal, hvor tinn-soldaten blir slukt av en stor fisk. Når denne fisken blir fanget og kuttet opp, befinner tinnsoldaten seg igjen på den samme bordplaten i nærheten av ballerinaen. Men på uforklarlig vis kaster gutten tinnsoldaten inn i en peis, men dette kan også ha vært verket til den andre leken som liker ballerinaen. En vind gjør at ballerinaen blåser inn i ilden sammen med soldaten. Hun blir snart fortært av flammene. Hushjelpen renser peisen for aske neste morgen, og oppdager at soldaten har smeltet til et lite tinn-hjerte.

Ivo Caprino lagde en tretten minutters dukkefilm med samme navn i 1955.


File:Vilhelm Pedersen, DK2-0006, ubt.jpeg|H. C. Andersens eventyr *Den standhaftige tinnsoldat* illustrert av dansken Vilhelm Pedersen (1820-1859)
File:The Steadfast Tin Soldier.jpg|Illustrasjon fra 1895 av Alfred Walter Bayes (1832-1909)
File:Bertall ill Intrepide Soldat de plomb Le Couple.png|Tinnsoldaten og ballettdanseren  tegnet av den franske illustratøren Bertall (Charles Albert d’Arnoux, 1820–1882)
File:Page 147 initial in fairy tales of Andersen (Stratton).png|illustrasjon av Helen Stratton (1869–1961) til en amerikansk utgave fra 1899
File:Caprinofilm - L0040 630Fo30141608220089.jpg|Den norske animatøren og regissøren Ivo Caprino under arbeidet med sin dukkefilmversjon fra 1955.

## Se også
*  Den standhaftige tinnsoldat (film), dukkefilm fra 1955

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Eventyrteksten på norsk 
*  H. C. Andersen Centret om ''Den standhaftige Tinsoldat'' (lenker .m.m)
* ''Den standhaftige Tinsoldat'' i Arkiv for dansk litteratur (originalteksten)
Stillehavsøsters

**Stillehavsøsters** (*Crassostrea gigas*) er en art østers som forekommer naturlig i den nordlige delen av Stillehavet fra Japan til Beringstredet. Arten har blitt flytta til andre havområder for å bli dyrka der, og har mange steder etablert seg utenfor anleggene. Produksjonen av stillehavsøsters i verden har økt enormt, og dreier seg om flere millioner tonn.

I den sørlige delen av Nordsjøen og i det danske Vadehavet har det oppstått skjellbanker av stillehavsøsters som forandrer det naturlige økosystemet. Arten ble funnet for første gang i Norge i 1980 utafor Kragerø. Fra 2007 er arten blitt observert flere steder i Oslofjorden og langs kysten av Sørlandet og nordover til Hordaland. Ifølge Artsdatabanken er stillehavsøsters en invaderende art som er på fremmedartslista i Norge og definert med svært høy risiko, det vil si uønska i norske farvann.

Stillehavsøsters kan bli fra 8 til opptil 40&nbsp;cm. Den skiller seg fra vanlig østers (*Ostrea edulis*) ved formen og strukturen på skallet. Den lever fastvokst til underlaget, vanligvis på stein eller muslingskall, fra like under fjæremålet til et par meters dyp.


File:Japanse oesters Waddenzee.jpg|Stillehavsøsters i Vadehavet ved øya Schiermonnikoog i Nederland 2008. Denne arten østers fester seg til stein og skjell, ofte på sand- eller mudderbunn, ved norskekysten vanligvis fra normal vannstand og ned til vel 1 meter dyp. Varmere kystvann har ført til at antallet langs Skagerrakkysten har økt eksplosivt på 2010-tallet.
File:Bank met ondermeer kokkels mosselen en Japanse oesters in de Waddenzee bij Schiermonnikoog.jpg|Banke av stillehavsøsters, blåskjell og hjerteskjell utenfor Schiermonnikoog 2008. Nederland begynte med oppdrett av stillehavsøsters på 1960-tallet. Arten har siden spredt seg til flere land i Europa.


## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Faggrunnlag for stillehavsøsters (rapport fra norske havforskere 2014) 
* Miljøstatus.no: Stillehavsøsters 
*Miljødirektoratet 2. februar 2015: ''Eksplosiv økning i stillehavsøsters''
Vinden stiger

***Vinden stiger*** (japansk: 風立ちぬ, Kaze tachinu) er en japansk animasjonsfilm fra 2013 skrevet og regissert av Hayao Miyazaki. Filmen er produsert av Studio Ghibli. Den er basert på Miyazakis manga *[[Kaze tachinu]]*, som igjen er løst basert på en roman av Tatsuo Hori fra 1937. Miyazaki kunngjorde først at *Vinden stiger* kom til å bli den siste filmen han laget før han pensjonerte seg, men i november 2016 kom det nyheter om at han likevel jobbet med en ny film.

*Vinden stiger* kostet 3 milliarder Yen. Dette er den første gangen siden 1988 at Hayao Miyazaki og Isao Takahata lanserer en film samtidig, den gangen med *[[Ildfluenes grav]]* og *[[Min nabo Totoro]]*. Deretter kom Miyazaki med *Vinden stiger* og Takahata med *[[Fortellingen om prinsesse Kaguya]]*.

*Vinden stiger* har i Norge en aldersgrense på 7 år.

## Handling
Filmen er en fiktiv biografisk film om Jiro Horikoishi (1903–1982), en kjent japansk flyingeniør, mest kjent for å ha designet jagerflyet Mitsubishi A6M Zero. I filmen følges han gjennom sine drømmer om å skape fine fly og hans drømmesamtaler med den italienske flyingeniøren grev Caproni. Han overlevde et stort jordskjelv i 1923 og traff en kvinne ved navn Nahoko, men de kommer fra hverandre i mange vanskelige år. Til sist møtes de igjen på et hotell og blir forlovet, men så skjer det noe som kanskje endrer planene deres.

## Stemmer
Den kjente animatøren, regissøren og skuespilleren Hideaki Anno har rollen som Jiro Horikoishi i filmen.

* Mirai Shida spiller stemmen til Kayo Horikoishi.
* Hidetoshi Nishijima spiller Honjo.
* Masakino Nishimura spiller Kurokawa.
* Mansai Nomura spiller Giovanni Battista Caproni.
* Keiko Nakeshita spiller moren til Jiro og Kayo.
*  Miori Takimoto spiller Nahoko Satomi.

## Produksjon
Miyazaki ville egentlig lage filmen *[[Ponyo på klippen ved havet 2]]*, men hans produsent bestemte at han skulle lage en film basert på sin egen manga da den ville lære barn om mer seriøse emner.

Dokumentarfilmen *The Kingdom of Dreams and Madness* (japansk tittel: 夢と狂気の王国) fra 2013, regissert av Mami Sunada, viser rutinene til de ansatte ved Studio Ghibli, inkludert filmmakerne Hayao Miyazaki, Isao Takahata, og Toshio Suzuki mens de arbeidet med to filmer samtidig, *Vinden stiger* og *Fortellingen om prinsesse Kaguya*.

## Om filmen
Filmen og mangaen er basert på romanen *The Wind Has Risen* (japansk: 風立ちぬ – *Kaze Tachinu*) av Hori Tatsuo, skrevet i tiden 1936–37. Den har handling fra et sanatorium for tuberkulose i Nagano og handlingen følger den kvinnelige figurens sykdom.

Filmen fikk 89 prosent på Rotten Tomatoes. Filmen ble nominert til Oscar for beste animasjonsfilm. Filmen benytter et sitat av Paul Valey, «Le vent se leve, il faunt tender de vivre».

Hayao Miyazaki gikk av med pensjon etter filmen kom ut i 2013.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Venneslafjorden

**Venneslafjorden** er en innsjø i Vennesla kommune i Agder. Nord i fjorden ligger flere øyer og holmer, hvorav den største er Drivenesøya. Ved utløpet av Venneslafjorden ligger tettstedet Vennesla, og bebyggelsen strekker seg også opp langs østsida av sjøen.

Sjøen er demmet opp som inntaksmagasin for Hunsfoss kraftverk.

## Referanser
Ole Kristian Pedersen Bakken

**Ole Kristian Pedersen Bakken**, ofte forkortet **O. P. Bakken** (født 7. juni 1873 i Brønnøy, død 17. januar 1953) var en norsk lærer og politiker som representerte Avholdspartiet. Han var Ordfører i Bodø i 1914–1915 og 1918.

Han var lærer ved Bodø folkeskole i periodene 1903–1910 og 1915–1919.

## Referanser


## Kilder
*
Trailways Transportation System

**Trailways Transportation System** er et nettverk, med hovedkontor i USA, av om lag 70 uavhengige busselskap som har en felles lisensavtale om bruk av samme merkevare. Selskapets hovedkontor ligger i Fairfax, Virginia.

## Historie

Forgjengeren til Trailways Transportation System ble grunnlagt den 5. februar 1936 av Burlington Transportation System, Santa Fe Railway System, Missouri Pacific Stages Safeway Lines, Inc., og Frank Martz Coach Company.

Sammenslutningen stammer fra kyst-til-kyst trafikken som ble drevet av **National Trailways Bus-System** (NTBS). Siden Greyhound Lines hadde vokst så raskt på 1920-og 1930-tallet oppmuntret Interstate Commerce Commission mindre uavhengige operatører til å danne NTBS for å gi Greyhound konkurranse.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Trailways nettstedet 
* Bluehounds og Redhounds, historier av Greyhound og Trailways
Rodoald

**Rodoald** (*Rodwald*), død 653, var konge i Det langobardiske kongerike fra sin fars død i 652 til han selv ble drept fem måneder senere. 

## Langobardene
Langobardene var et germansk folkeslag som var på vandring sørover og østover i Europa tidlig i folkevandringstiden. De nevnes allerede hos den romerske historikeren Tacitus i hans bok *Germania* fra 98 e. Kr. og de ble av ham betegnet som dyktige krigere. På Rodoalds tid var de etablert som herskere over store deler av Italia i det vakuum som hadde oppstått etter Vest-Romerrikets fall på 470-tallet og østgoternes knusende nederlag rundt 550.

## Rodoalds liv
Rodoald var sønn av den tidligere kong Rothari og ble innsatt som konge over langobardene etter hans død i 652. Ifølge historikeren Paulus Diaconus ble Rodoald drept etter kort tid av ektemannen til en kvinne han hadde et forhold til. Paulus Diaconus hevder at Rodoald giftet seg med enken etter Rothari – sin egen stemor Gundeberga, men dette anses som en tvilsom opplysning.

Rodoald bekjente seg til arianismen, en kristen trosretning som var utbredt blant germanske folk. Etter hans død ble Aripert I valgt til konge med støtte fra den katolske kirken som bekjempet arianismen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*''Origo Gentis Langobardum'', engelsk og latinsk tekst
*Paulus Diaconus, ''Historia Langobardum'', engelsk tekst