open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bladhalegekkoer

* *Uroplatus alluaudi*
* *Uroplatus ebenaui*
* *Uroplatus fimbriatus*
* *Uroplatus giganteus*
* *Uroplatus guentheri*
* *Uroplatus henkeli*
* *Uroplatus lineatus*
* *Uroplatus malahelo*
* *Uroplatus malama*
* *Uroplatus phantasticus*
* *Uroplatus pietschmanni*
* *Uroplatus sikorae* 
* *Uroplatus sameiti* 

**Bladhalegekkoer** er en slekt av gekkoer som bare finnes på Madagaskar.

De lever oppe i trær og er nattaktive. Bladhalegekkoer er utbredt på hele Madagaskar, unntatt de tørreste torneskogene i sør og de høyeste fjelltoppene. Den minste arten, *Uroplatus ebenaui*, har en total lengde på . *U. giganteus* kan ha en total lengde på , og er den nest største nålevende gekkoen. De store artene henger på trestammer med hodet ned om dagen, mens de mindre artene holder til i fikenbusker.

Alle bladhalegekkoer har et stort kileformet hode, store øyne med en mønstret regnbuehinne, og en dorsoventralt flattrykt hale. To små arter har en hale som ligner svært på et vissent blad med «midtnerve» og hakk. Flere av de store artene har hudfolder langs hodet og kroppen som gir svært god kamuflasje når de presser seg mot en trestamme med lav.

Bladhalegekkoene har mange spesielle trekk ved kroppsbygningen. De kan ha over 300 tenner, noe som er det høyeste antallet blant alle nålevende amnioter; bare noen av de utdødde flygeøglene har hatt flere tenner. Tærne er forbundet med hudfolder som også inneholder muskler. Skallen har en antydning til en sekundær gane, og oppbygningen av lungene og ribbeina er også unik. Årsaken til at disse bygningstrekkene er utviklet er helt ukjent.

Den spesielle kroppsbygningen gjorde at George Albert Boulenger i 1884 plasserte bladhalegekkoene i en egen familie, Uroplatidae, som ble antatt å stå mellom gekkoer og kameleoner. Nyere fylogenetiske studier har derimot vist at bladhalegekkoene hører til blant de egentlige gekkoene. Det ser ut til at de nærmeste slektningene er *Paroedura*, som bare forekommer på Madagaskar og Komorene. Daggekkoene er derimot ikke nært beslektet med bladhalegekkoer, så øya kan ha blitt kolonisert av flere utviklingslinjer av gekkoer.

Det er formelt beskrevet 12 eller 13 arter av bladhalegekkoer, men en studie fra 2008 påviste 20 arter. Det er mulig at artsmangfoldet er størst i den nordlige delen av Madagaskar, på samme måte som hos korthalekameleonene (*Brookesia*). 


Fil:Uroplatus phantasticus.jpg|To individer av *Uroplatus phantasticus*. Hakkene i halen gjør at den ligner et vissent blad.
Fil:Uroplatus phantasticus skull1.jpg|Skallen til *U. phantasticus* med mange tenner.
Fil:Oeil.png|Øyet til *U. sameiti*
Fil:Setae.png|Festeskivene hos *U. sameiti*

## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Videre lesning
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*
Liva

***Liva*** er det første konsertalbumet og konsert-DVD fra det norske bandet Gåte. Opptaket foregikk i Rockefeller Music Hall i Oslo 30. desember 2005.

## Sporliste
### CD
#«Knut Liten og Sylvelin»  (Trad. fra Nittedal/Gåte)
#«Kjærleik» (Knut Buen)
#«Følgje» (Astrid Krog Halse/Gunnhild Sundli)
#«Venelite» (Trad./Gåte)
#«Du som er ung» (Astrid Krog Halse/Sveinung Sundli)
#«Stengd dør» (Astrid Krog Halse/Gåte)
#«Liti Kjersti» (Trad./Gåte)
#«Fredlysning» (Astrid Krog Halse/Sveinung Sundli)
#«Bendik og Årolilja» (Trad./Gåte)
#«Margit Hjukse» (Trad./Gåte)
#«Sjå attende» (Trad./Gåte)

### DVD
#«Grusomme skjebne» (Trad./Gåte)
#«Følgje» (Astrid Krog Halse/Gunnhild Sundli)
#«Kjærleik» (Knut Buen)
#«Stengd dør» (Astrid Krog Halse/Gåte)
#«Veneliten» (Trad./Gåte)
#«Knut Liten og Sylvelin» (Trad. fra Nittedal/Gåte)
#«Storås» (Sveinung Sundli)
#«Eg veit i himmelrik ein borg » (Trad./Bernt Støylen/Gåte)
#«Liti Kjersti» (Trad./Gåte)
#«Du som er ung» (Astrid Krog Halse/Sveinung Sundli)
#«Margit Hjukse» (Trad./Gåte)
#«Rike Rodenigar» (Trad./Gåte)
#«Bendik og Årolilja» (Trad./Gåte)
#«Fredlysningen» (Astrid Krog Halse/Sveinung Sundli)
#«Sjå attende» (Trad./Gåte)
#«Jomfruva Ingebjør» (Trad./Gåte)
#«Bruremars frå Jämtland» (Trad./Gåte)
#«Sjåaren» (Astrid Krog Halse/Sveinung Sundli)
*+Bonusmateriale
## Medvirkende
### Gåte
* Gunnhild Sundli - vokal, fele, låtskriver
* Sveinung Sundli - fiolin, keyboard, låtskriver
* Magnus Børmark - gitar, synthesizer, låtskriver, tekniker
* Gjermund Landrø - bass, gitar, låtskriver
* Kenneth Kapstad - trommer, perkusjon
### Øvrige
* Mike Hartung - tekniker, miksing, mastering
* Gaute Nistov - tekniker
* Øystein Halvorsen - tekniker 
* Thomas Eberger - mastering 
* Terje Pedersen - prosjektansvarlig
* Victor Engholmen - prosjektansvarlig 
* Geir Rakvaag - albumnotater
* Gry Juvodden - fotograf
* Espen Liland - coverdesign 
* Joakim Faxvaag - crew
* Morten Fagervik - crew
* Per Bjørn Olsen - crew
## Eksterne lenker
*
Sandnes skole (Arendal)

**Sandnes skole** er en barneskole på Kongshavn, Tromøy i Arendal kommune, Aust-Agder. Skolen har 257 elever. 3. trinn og 5. trinn har sine parallelle, formelle klasser mens alle andre trinn, bortsett fra 7. trinn, er delt inn i parallelle grupper. (2016) Skolen har skolefritidsordning. Rektor/Enhetsleder ved skolen er Synnøve Solheim Pedersen.

## Eksterne lenker
*
Sandnes skole

Flere skoler heter *Sandnes skole*
*Sandnes skole (Arendal)
*Sandnes skole (Bjugn)
*Sandnes skole (Hadsel)
*Sandnes skule (Masfjorden)
*Sandnes skole (Sør-Varanger)
*Sandnes barneskole, Alstahaug
*Sandnes Lutherske grunnskole, Sandnes
Julie Berthelsen

**Julie Ivalo Broberg Berthelsen** (født 7. juni 1979 i Århus) er en dansk artist av grønlandsk opphav. Da hun i 2019 deltok i dansk Melodi Grand Prix var det første gang på 40 år med sang på grønlandsk språk.

## Biografi
Julie Berthelsen er født i Århus, men oppvokst i Nuuk på Grønland. Hun har vokst opp med musikk, og i 1994 begynte hun å synge kor i sin fars band *[[Sumé (musikkgruppe)|Sumé]]*. I 1996 lagde hun sine første innspillinger, der hun sang kor for lokale band. I 1998 dannet hun, sammen med bekjente, sitt eget band *Nuna*, og samme år flyttet hun til Norge. Året etter besluttet hun å flytte til Århus for å studere medisin; det gjorde hun fram til hun i 2002 deltok i talentkonkurransen *[[Popstars]]* hvor hun kom på andreplass.

Julie Berthelsen fikk kun en andreplass i *Popstars*, men hun ble svært populær blant både den danske og den grønlandske befolkningen. Debutsinglen og -albumet ble en stor suksess. 

Høsten 2004 kom hennes andre album, *Julie*, og i 2006 spilte hun inn tittelsangen *Tomorrow* til TV-serien *Kronprinsessen*.

## Diskografi
### Album
* *Home* (2003) 
* *Julie* (2004) 
* *Asasara* (2007)
* *Lige Nu* (2009)
* *Closer* (2010)

### Singler
* *Every Little Part Of Me* (2003)
* *Shout* (2003)
* *Completely Fallen* (2003)
* *Home* (2003)
* *It's A Wonderful Feeling* (2004)
* *Lovers Lullaby* (2004)
* *Tomorrow* (2006)
* *Take Me Away* (2006)
* *Time Traveller* *[[2007]]*
* *Moment's Bliss (2900 Happiness)* *[[2007]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Biografi om Julie Berthelsen på inuit.uqam.ca.
*Biografi fram til 2001
Jotron

**Jotron AS** er en norsk produsent av radiokommunikasjonsutstyr for luftfart og maritime applikasjoner. Bedriften ble stiftet i 1967 i Levanger kommune i Trøndelag og flyttet til Tjølling (nå Larvik) i 1978. Jotron AS har fabrikker i Larvik og Kaunas, samt salgskontorer i Newcastle, Houston og Singapore. Jotron har cirka 370 ansatte totalt, hvorav rundt 200 personer er ansatt hos Jotron AS i Norge.  Cirka 80 prosent av bedriftens produksjon går til eksport.

Bedriften har holdt til på Tjøllingvollen i Larvik siden 1978, men flyttet til Ringdalskogen i mars 2020. Jotron ble kåret til Årets Vestfoldbedrift i 1991. Administrerende direktør er Merete Berdal.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Loen (etternavn)

**[[Loen]]** er ei bygd i Stryn og et norsk etternavn. Per 2022 er det 213 personer i Norge som heter Loen.  

* Fritjof Loen (f. 1972), norsk telemarkskjører og lokalpolitiker
* Markus Anderson Loen (1862-1927), norsk hotelleier, handelsmann, poståpner, jernbaneformann og restauranteier
* Olav Andreasson Loen (1903-1984), norsk bonde og forfatter
* Sjur Loen (f. 1958), norsk curler med to verdensmesterskap

## Referanser
Oddvar Torsheim

**Oddvar Torsheim** (født 2. november 1938 i Bergen), oppvokst på Rovde og i Naustdal, bosatt i Førde, er en norsk maler, tegner, grafiker og forfatter. 

## Utdannelse og kunstnerisk virke

### Billedkunst
Oddvar Torsheim er utdannet ved Bergen Kunst- og Håndverksskole og Det Kongelige Kunstakademi i København. I oljemaleriene, akvarellene, tegningene og grafikken sin latterligjør han fordommer og vanetenking med surrealistisk fantasi og samfunnskritisk tendens.

Han er representert i Museet for samtidskunst i Oslo.

### Bok- og CD-utgivelser
Han har også utgitt flere diktsamlinger med egne illustrasjoner, blant annet *[[Syner i syttiåra]]* (1980) og *[[Svarte kvitingar i 80-åra]]* (1988), samt musikk-CD-ene *[[Nynorskens skog]]* (1992) og *[[Tur-retur Blues]]* (2000).

## TV-deltagelse
I 2008 deltok Torsheim i TV 2s talentprogram *[[Norske Talenter]]* der han gikk videre fra første runde, men ble utslått i semifinalen. Han har tidligere vært portrettert på fjernsyn flere ganger, blant annet i TVNorges programserie *[[Norges Herligste]]* ledet av Ylvis-brødrene.

## Portrettert i granitt
Kunstnerkollegaen Stig Eikaas har hugget fire portretter i granitt av Oddvar Torsheim. I Gloppen Skulpturpark Byrkjelo står den første, som ble laget i 1998. Den andre  skulpturen ble avduket i Førde sentrum i 2003. Skulptur nummer tre ble avduket i Askvoll sentrum i 2013, og den fjerde skulpturen ble avduket i Naustdal i 2018.
## Diskografi
* *[[Nynorskens skog]]* (1992)
* *[[Tur-retur Blues]]* (2000)
*Rockrullat (2014)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  NRKs presentasjon av Oddvar Torsheim
*  Presentasjon av Oddvar Torsheim hos North Sea Trail
Divan

**Divan** (fra tyrkisk *divan*, opprinnelig fra persisk *devan*) er en sofa som skiller seg ut fra konvensjonelle modeller ved ikke å ha ryggstøe eller armlener. Den er normalt dekket av et teppe og/eller store puter og er gjerne plassert i oppholdsrom. En utslått sovesofa kan ha form som en divan.

Uttrykket og sofaene kom til Europa i romantikken, om lag mellom 1820 og 1850. Uttrykket kommer fra Det osmanske rike. Deres riksråd ble kalt divan, og i møterommet var det utplassert sofaer langs veggene. Men forfølger man ordets etymologiske historie bakover i tid, kommer man til at det opprinnelig var et persisk ord som omtrent betyr *diktsamling*.
Astellia

**Astellia** er et fransk IT- og elektronikkselskap som gir rådgivning og utvikler og produserer nett- og radioteknologi for mobiloperatører verden over. Selskapet leverer særlig nettløsninger for GSM, GPRS og UMTS. Astellia er lokalisert i byen Vern-sur-Seiche i Bretagne.

## Eksterne lenker
* Astellia hjemmeside
ITV

**ITV** (forkortelse for *Independent Television*, «Uavhengig fjernsyn») er et kommersielt fjernsynsnettverk av TV-kanaler i Storbritannia. Det ble etablert i 1955 for å gi BBC konkurranse. Det er det eldste kommersielle nettverk i Storbritannia.

Dets offisielle navn har siden 1990 vært **Channel 3**, før dette hadde ikke nettverket noe offisielt felles navn. Det var for å skille det fra andre kanaler i sin tid, da BBC 1, BBC 2 og Channel 4. ITV bør ikke forveksles med ITV plc (selskapet ITV), selv om dette selskapet innehar de lokale rettighetene til å kringkaste på ITVs hovedkanal (ITV1) i England, Wales, Isle of Man og på grensen mellom England og Skottland. I Skottland er det f.eks. STV (Scottish Television) som kringkaster på ITVs hovedkanal. I Nord-Irland er det f.eks. UTV (Ulster Television) som kringkaster på ITVs hovedkanal.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* STV - www.stv.tv
Kerlink

**Kerlink** er et fransk IT- og elektronikkselskap som utvikler og produserer maskin-til-maskin-løsninger (M2M) for sammenkobling av større IT-systemer. Selskapet er lokalisert i Rennes i Bretagne.

Blant produktene finner vi:

* WIRMA (for Linux-systemer)
* WIRTRACK (for GPS-systemer)
* WANESY (for kombinerte fast- og mobiltelefonisystemer)

Kerlink-løsnigner kan eksempelvis koble sammen nettverk bygd på GSM, GPRS, WLAN, Ethernet, osv.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rennes-Atalante

**Rennes-Atalante Technopole** er en bydel og forskningspark i Cesson Sevigne utenfor storbyen Rennes i Bretagne, Frankrike. Forskningsparken ble grunnlagt i 1984 av det interkommunale utviklingsselskapet for Rennes-regionen – Rennes Metropole.

I forskningsparken finner vi FoU-avdelinger og laboratorier for blant annet følgende selskaper:
* France Telecom
* Orange
* Thomson
* Alcatel-Lucent
* Texas Instruments
* Kerlink
* Canon
* Motorola
* Mitsubishi Electric
* Astellia

Rennes Atalante Technopole rommer også utdanningsinstitusjoner med i alt 58&nbsp;000 studenter. Her ligger bl.a Rennes-campusen som er en av to hoved-campuser (Rennes og Brest) for École nationale supérieure des télécommunications de Bretagne (ENSTB) – Frankrikes nasjonale universitet for telekommunikasjon.

Det interkommunale selskapet Rennes Metropole bistår selskaper som ønsker å etablere seg i forskningsparken eller i byen forøvrig.

Det finnes også et telekommunikasjonsmuseum i parken – Musée des Transmissions.

## Eksterne lenker
* Rennes-Atalante hjemmeside 
* Rennes-Metropole hjemmeside
Nøstvetkulturen

**Nøstvetkulturen** er navnet på en jeger- og fangstkultur fra den eldre steinalderen (mesolitikum) i Norge. Kulturen holdt hovedsakelig til i traktene mellom Gøteborg og Oslo, og varte fra rundt 6300 til 4600 f.Kr. Kulturen fikk navn etter gården Nøstvet i Ås i Akershus, der det ble funnet rundt 300 nøstvetøkser. I dag er Nøstvet gård nedlagt, men stedet er skiltet, like vest for Vinterbro-senteret i Ås kommune. Selve steinalderboplassen lå egentlig på Sjøskogen, en husmannsplass under Nøstvet.

I Sverige er kulturen kjent som *Lihultkulturen*. Langs norskekysten er den kjent helt nord til Møre og Trøndelag. Flest boplasser fra denne fredelige perioden er det likevel ved utløpet av Glomma og Drammensvassdraget. Husrester er ikke funnet, men ved utgravning på Mørekysten kom det for dagen en 10–12 kvadratmeter stor hyttebunn av bjørkenever og sivstrå.

Nøstvetkulturens flotteste kunstverk er helleristningen av en elg ved Ekeberg i Oslo, gjenoppdaget i 1915. Bare ti helleristninger er kjent fra den tiden, og alle viser elger med et inntegnet labyrintmønster over kroppen. Selv om nøstvetfolkene levde av havet, har elgen rangert høyt i deres forestillingsverden.

En spesiell type øks, en såkalt kjerneøks, er typisk for nøstvetfunnene; en grovt tilhugget, hakkelignende steinøks av harde bergarter. Den har gjerne et trekantet tverrsnitt. Enkelte av dem er ikke bearbeidet på annen måte enn ved tilhugging, men ofte er eggpartiet slipt.

Rundt 4600 f.Kr. forsvant den typiske nøstvetøksen, erstattet av nye redskaper sørfra og påvirkning fra jordbrukssamfunnene der, mens nøstvetkulturen hadde vært sentrert rundt båtliv og fiske fra kanoer av uthulte trestammer. Havet stod den gang 50 meter høyere i indre Oslofjord, så nåtidens åsrygger var den gang et skjærgårdslandskap. Det ble særlig jaktet på sel og småhval.

Den første forskeren som postulerte at det her var snakk om en egen fase, var Andreas M. Hansen i 1904. Boplasser med visse karakteristika - ledetyper - omtales som nøstvetboplasser. Blant ledetypene finner vi nøstvetøksen, prikkhugget bergartsøks, samt mikroflekker brukt som egg til pile- og spydspisser, skrapere og enkelte ganger slipeplater av sandstein.

## Referanser


## Litteratur
*

## Eksterne lenker
* Kulturnett Akershus side om Nøstvetkulturen, besøkt 26.05.2014
Menneskesønnen

:*«Menneskesønnen» er et navn [[Jesus Kristus]] brukte om seg selv.*
**Menneskesønnen** (hebraisk *ben adam*, arameisk *bar enascha* eller *bar nascha*, gresk *ὁ υἱὸς τοὺ ἀνθρώπου*) blir tolket som et idiom for mennesket som type – i en semittisk (og hellenistisk) sammenheng. Det blir også brukt om en transcendental eller eskatologisk frelsesskikkelse i enkelte tekster i antikken, deriblant *[[Daniels bok]]* og *[[Enoks bok]]*. Betegnelsen finnes i Det nye testamente, og står særlig sentralt i Jesus fra Nasarets forkynnelse i evangeliene. 

Antropos – *ἀνθρώπου* – blir i noen sammenhenger (jf. Antropologi) oversatt med Mennesket. Endelsen av ordet *-pos* innebærer forsåvidt betydningen avkom, barn. *Antropos* blir således forstått som det kommende mennesket. Antroposbetegnelsen, i forstand av at det peker på avkommet, er således kjønnsnøytralt. Den første delen av ordet, jamfør 'andros', er betegnelsen for mann og menneske, slik som 'maðr' i norrønt og 'man' i engelsk. 

Innen jødisk mystikk, i kabbala, finnes tanken om en himmelsk menneske-skikkelse, nemlig Adam Kadmon – «den opprinnelige Adam». Dette kan se ut til å ha vært en utbredt forestilling innen fariseeiske miljøer på Jesu tid, og en viss innflytelse på forestillingene innen tidlig kristendom synes derfor ikke urimelig å påregne. De mest direkte kilder til de fremstillinger vi finner i evangeliene er trolig *[[Daniels bok]]* og *[[Enoks bok]]*. 

Flere religionsforskere mener å se idehistoriske forbindelser mellom den jødiske tanken om Adam Kadmon, evangelienes Menneskesønn-skikkelse og den antikke forestillingen om Antropos – et himmelsk ur-menneske, som er en form for spirituell stamfar til alle fysisk eksisterende mennesker. Man finner også paralleller til den platonske tanken om «menneskets ide», en spirituell menneskelig essens, som er transcendent. 

Enkelte, deriblant den anerkjente norske teologen Sigmund Mowinckel, har hevdet at de fleste slike mytologier om et himmelsk menneske, opprinnelig stammer fra svært gamle indo-iranske forestillinger. Det er en utbredt antagelse at disse tankene også ligger bak den norrøne forestilling om jotnen Yme (Ymir), hvis kropp gudene brukte som «råmateriale» da de skapte den fysiske verden. 

## Litteratur
* Jewish Encyclopedias artikkel «Adam Kadmon»
* Sigmund Mowinckel: *Opphavet til den senjødiske forestilling om Menneskesønnen*, s.189-244, *Norsk Teologisk Tidsskrift*, 1944
* Terje G. Simonsen: *Enok – den glemte profet*, s. IX-LXXXVIII, i Enoks Bok, Verdens Hellige Skrifter (De norske bokklubbene 2003)

## Se også
* Daniels bok
* Enoks bøker
Sne (roman)

:*For romanen av Orhan Pamuk, se [[Snø (roman)]]*

***Sne*** er en roman av Aleksander Kielland utgitt i 1886. Den tar for seg hvordan ungdom bør utvikle egne meninger og ha mot til å stå ved dem.

Hovedpersonen i Sne er presten Jürges, en intellektuell av høy aktelse som søkte jobb nord i landet fremfor hovedstaden. Etter mange år nordpå bestemmer han seg for at han vil jobbe nærmere hovedstaden for at han lettere skal bli hørt gjennom «hovedstadens avis».

Den store konflikten i romanen oppstår når sønnen Johannes tar med sin forlovede, Gabriele Pram, hjem i påsken. Gabriele er overbevist om at Johannes ikke vil jobbe som prest men Johannes står under press fra faren om å søke jobb som prest. Presten klekker ut en plan for å «knekke» Gabriele slik at hun går med på at Johannes skal ta jobb som prest.

Som andre romaner av Kielland inneholder *Sne* impresjonistiske elementer. Tittelen er et symbol for hvordan kirken holder landet, samfunnet og kulturen i et grep som sneen som ligger og kveler og isolerer bøndene i bygdene. Tidlig i romanen er det en liten konflikt som illustrerer hvordan det ofte var vanskelige forhold mellom embedsmenn og almuen.

## Eksterne lenker
Arliss Howard

**Arliss Howard** (født **Leslie Richard Howard ** 18. oktober 1954 i Independence i Missouri) er en amerikansk skuespiller, manusforfatter og regissør.

Howards mest kjente roller i filmene *[[Full Metal Jacket]]* og *[[Ruby]]*, og for å både spille i og regissere filmen *[[Big Bad Love]]*.

Howard spiller for tiden også i dramaserien *[[Medium (TV-serie)|Medium]]*. Han er gift med skuespilleren Debra Winger.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Icewind Dale II

***Icewind Dale II*** er et video-rollespill produsert av Black Isle Studios, og publisert i 2002. Handlingen i spillet er satt i Forgotten Realms-settingen. Spillet er en oppfølger til *[[Icewind Dale (videospill)|Icewind Dale]]*.

Når spillet begynner, må spilleren velge blant en rekke forhåndsproduserte opplegg, eller finne på et eget opplegg selv med opptil seks forskjellige karakterer. Men i motsetning til andre videospill tillater ikke "Icewind Dale II" at spilleren kan importere karakterer fra tidligere Icewind Dale-spill. Når spilleren skal finne på karakterer, velger spilleren blant annet deres kjønn, rase, klasse og en rekke andre attributter. Disse bestemmelsene påvirker karakterens alternativer senere i spillet.

Icewind Dale II finner sted på kontinentet Faerûn, og er satt til tretti år etter handlingen i det opprinnelige videospillet. Spilleren begynner i havnebyen Targos, en av de 10 byene i Icewind Dale, som er beleiret av en goblin-hær. Goblins blir ledet av en kimære. Deres hær er sammensatt av forskjellige utstøtte raser og religiøse fraksjoner, som goblinoider, halv-raser og tilhengere av en vinter-gudinne kalt Auril. Områdene som oppstår i spillet inkluderer: Black Raven Monastery, bygget over en inngang til Underdark. Byen Kuldahar, bygget rundt et magisk tre som avgir varme. The Severed Hand, en eldgammel festning som gikk tapt under en tidligere konflikt mot goblinoider. Samt Dragon's Eye, et nettverk av vulkanske huler bebodd av yuan-ti. Andre områder inkluderer blant annet Underdark, og Jungles of Chult.

## Handling
Spillet begynner når spilleren og hans leiesoldater ankommer med skip for å forsvare Targos. De avverger snart et angrep fra goblin-hæren. Etterpå beordrer borgermesteren i Targos dem å starte en offensiv mot goblin-hæren. Gruppen dreper en høvding for goblinene, og oppdager at høvdingen var under kommando av en kvinne ved navn Sherincal. Når de kommer tilbake til Targos, ber ordføreren dem møte med forsterkninger fra Neverwinter. Gruppen reiser for å møte dem i et luftskip, med Oswald Fiddlebender som pilot.

Men en storm får skipet til å krasje, og de oppdager Sherincal, som er halvt drage, som vokter inngangen til et Aurilite-tempel. De møter også en rekke andre ondskapsfulle skapninger. I Kuldahar møter de en drow (mørk alv) ved navn Nym, som forteller dem at passet til Kuldahar er bevoktet av legionen som står under ledelse av en kimære, og at det eksisterer en alternativ vei gjennom Underdark.

## Mottagelse

Spillet fikk generelt gode anmeldelser.
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Åsa Fång

**Åsa Fång** (født 5. august 1970) er en svensk skuespiller og musiker.

## Filmografi
* 2002 – *Dieselråttor och sjömansmöss*
* 2002 – *Hon*

## Diskografi
* 1997 – *Djam&Fam*

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Michael Giacchino

**Michael Giacchino** (født 1967 i New Jersey) er en Oscar-belønnet amerikansk filmkomponist. Han har skapt en rekke prisvinnende komposisjoner for film, TV-serier og videospill.

Han vokste opp i Edgewater Park Township i New Jersey og graduerte ved Holy Cross High School i Delran.

Han har komponert musikk for filmer som *[[Rottatouille]]*, *[[De utrolige]]*, *[[Se Opp]]*, *[[Star Trek (film)|Star Trek]]*, ** og *[[Coco (film)|Coco]]*, og TV-serier som *[[Lost]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Stu Cook

**Stuart Alden «Stu» Cook** (født 25. april 1945 i Stanton, California) er en amerikansk musiker og er mest kjent for å ha vært bassist i det amerikanske rockebandet Creedence Clearwater Revival. Han spiller for tiden i bandet Creedence Clearwater Revisited sammen med blant andre Doug Clifford.

## Eksterne lenker
* 
*
Herman Major

**Herman Wedel Major** (født 23. februar 1814 i Kristiansand, død 26. september 1854) var en norsk lege. Han var en pioner og drivkraft innen utviklingen av norsk psykiatri, både faglig og institusjonelt.

## Slekt
Major stammet fra den opprinnelig irske Major-slekten fra Kristiansand. Han var sønn av den irske forretningsmannen Robert Gonsalvo Major (1766&ndash;1839) som rømte til Kristiansand fra Irland etter å ha vært involvert i motstandsbevegelsen United Irishmen. Moren het Sophie Benedicte Weidemann. Selv ble han gift med Ida Cathrine Grüning.

## Liv
Major fikk privat undervisning og ble student i 1832. I 1834 begynte han på det medisinske studium, og i 1842 ble han medisinsk kandidat. Etter farens selvmord i 1839 og forloveden Fanny Rahbeks uroanfall i 1842, begynte han å lese psykiatri. 1843&ndash;45 foretok han en statsstøttet reise i Tyskland og Frankrike for å studere sinnssykdommer.

Fra 1847 var Major lege ved Oslo Sindssygeindretning, hvor han ble utnevnt til bestyrer i 1851. I 1846 hadde han utført en stor undersøkelse av de psykisk lidende menneskers kår i Norge (*Indberetning om Sindssyge-Forholdene i Norge i 1846*). Her viste han at forholdene var forferdelige i de «dollhus» og «dårekister» som var anlagt for forvaring og innesperring av psykisk lidende. Det gav grunnlaget for at han klarte å få innført en lov om «Sindsyges pleie og behandling» av 17. august 1848, slik at omsorgen nå ble en oppgave for helsevesenet, adskilt fra både fattigforsorgen og fengselsvesenet. Han mottok dessuten et årlig stipend for å fortsette sitt arbeid.

Det var forutsetningen for at staten kunne bygge Gaustad sykehus i Christiania og senere Eg sykehus i Kristiansand &ndash; Norges to første psykiatriske sykehus. I mellomtiden var Major utsett til å ble direktør ved det nye asylet i Oslo &ndash; dagens Gaustad sykehus, men i 1854, like før innsettelsen, trakk han seg og utvandret til Amerika. Under overfarten sank «Arctic», skipet han reiste med, og både Herman Wedel Major, familien hans, og broren &ndash; den tidligere ordfører i Oddernes kommune Robert Major jr. &ndash; omkom.

Foruten den nevnte *Indberetning*, skrev han artikler i *[[Ugeskrift for Medicin og Pharmacie]]*, *[[Norsk Magazin for Lægevidenskaben]]*, *[[Morgenbladet]]* og *[[Bergenske Blade]]*.

## Kilder
* Halvorsen, Jens Braage: *Norsk forfatter-lexikon 1814&ndash;1880*, 4. bind, s. 5&ndash;6. Kristiania: Den norske forlagsforening, 1896.
* ''Nordisk familjebok, Uggleupplagan, bd. 17, sp. 566. Stockholm: Nordisk familjeboks förlag, 1912.
Aero L-29 Delfin

**Aero L-29 Delfin** (NATO-kallenavn: *«Maya»*) er et tsjekkoslovakisk  treningsfly.

L-29 Delfin ble utviklet for å introdusere et jetdrevet treningsfly for det Tsjekkoslovakiske flyvåpenet. I 1961 ble flyet evaluert sammen med PZL-Mielec TS-11 Iskra og Jakovlev Jak-30, og som resultat av dette valgt som standard treningsfly for alle landene i Warszawapakten unntatt Polen, som valgte å bruke den polske TS-11 Iskra. Sovjetunionen var største bruker av flytypen og tok i mot 2&nbsp;000 fly alene.

L-29 Delfin har også blitt eksportert til en rekke av de tradisjonelle sovjetiske klientstatene.

I tillegg til hovedvarianten ble bare én annen variant satt i produksjon, en en-seters variant for aerobatikk som ble produsert i et lite antall som **L-29A Delfin Akrobat**. En angrepsfly-variant under betegnelsen **L-29R** ble også utviklet, men ble aldri satt i produksjon.

L-29 VIPER
Opprinnelig ble denne maskinen som prototype utrustet med en kraftigere motor fra Rolce Royce. I nyere tid er disse
igjen blitt installert i flytypen som en modifikasjon. Disse benevnes da som L-29 Viper og med
performance som overgår de fleste andre en-motors jagerfly uten etterbrenner. 
Typen er da blant annet kjent fra å ha satt flere hastighetsrekorder under Reno Air Race i Nevada.
Med modifikasjonen er flyets rekkevidde øket med ca 100 NM og marshastighet øket til ca 611 km/t.

## Spesifikasjoner

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*(1961) Aero L-29 Delfin Flight Manual
*Czech Jet Team &nbsp;— civilian display team.
*Aircraft.co.za – The Complete Aviation Reference
*Warbird Alley L-29 Page
*Gauntlet Warbirds&nbsp;— L-29 Trening i Chicago region
*Walkaround L-29 Delfin from Poltava
*Walkaround L-29 Delfin from Yegoryevsk
*Walkaround L-29 Delfin from Zaporozhye
*Soviet Star, Christchurch, New Zealand
*Double X Aviation Ltd, Queenstown, New Zealand
Florence Ekpo-Umoh

**Florence Ekpo-Umoh** (født 27. desember 1977 i Lagos) er en nigeriansk-tysk friidrettsutøver som konkurrerer på 400 meter.

Siste gang hun representerte Nigeria var under junior-VM i 1994. I 1998 giftet hun seg med sin tyske trener, og fikk tysk statsborgerskap i 2000. 

I 2003 ble Ekpo-Umoh tatt for bruk av stanozolol, og utestengt i to år.

Hun har en personlig rekord på 51,13 sekunder, oppnådd i juni 2001 i Stuttgart.

## Høydepunkter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lishui (Zhejiang)

**Lishui** (kinesisk: 丽水市, pinyin: *Líshuǐ Shì*) er en by på prefekturnivå i sørvestre del av provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Den grenser til Quzhou, Jinhua og Taizhou i nord, Wenzhou i sørøst, og provinsen Fujian i sørvest. 

## Administrasjon
Lishui administrerer ett distrikt, ett byfylke, seks fylker og  ett autonomt fylke.

*Bydistriktet Liandu (莲都区)
*Byfylket Longquan (龙泉市)
*Fylket Qingtian (青田县)
*Fylket Jinyun (缙云县)
*Fylket Yunhe (云和县)
*Fylket Qingyuan (庆元县)
*Fylket Suichang (遂昌县)
*Fylket Songyang (松阳县)
*Det autonome fylke Jingning She (景宁畲族自治县)

## Samferdsel
Kinas riksvei 330 løper gjennom området. Den fører nordvestover fra Wenzhou i Zhejiang til Shouchang i Jiande i samme provins.

## Eksterne lenker
* 
* Lishui News
* China Daily om Lishui
* Lishui i Chinapages.com
* Informasjon om Lishui
Hayat El Ghazi

**Hayat El Ghazi** (født i 1979) er en marokkansk sleggekaster. 

Hun vant bronsemedalje under Afrika-mesterskapet både i 2002 og 2004. I 2003 satte hun nasjonalrekord med 60,43 meter.

I 2007 testet El Ghazi positivt på Norandrosteron, og ble utestengt i to år.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lishui

**Lishui** kan være 

*byprefekturet Lishui i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina, 
*fylket Lishui i Nanjing i provinsen Jiangsu i Kina,
*elven Lishui i provinsen Hunan i Kina.
Qingyuan (Lishui)

**Qingyuan** (kinesisk: 庆元县, pinyin: *Qìngyuán Xiàn*) er et fylke i byprefekturet Lishui i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. Befolkningen pr 2000 var på 194.110. 

## Eksterne lenker
*
Hemudukulturen

**Hemudukulturen** (kinesisk: 河姆渡文化, 5000 til 4500 f.Kr.) var en steinalderkultur som blomstret et lite stykke sør for Hangzhoubukten i Jiangnan i det moderne Yuyao i provinsen Zhejiang i Kina. 

Funnstedet, Hemudu, ble oppdaget i 1973. En annen navneform er **Ho-mu-tu-kulturen**.

Andre funnsteder av hemudutype er funnet på øyer i byprefekturet Zhoushan.

## Materialkultur
Hemudukulturen eksisterte på samme tid som Majiabangkulturen. De var to separate og distinkte kulturer, skjønt de hadde kontakt og påvirket hverandre. To større oversvømmelser førte til at elven Yaojiang endret sitt løp og oversvømte jordsmonnet med salt, noe som tvang folket fra hemudukulturen til å oppgi sine bosetninger.

Hemudufolket bodde i lange styltehus.

Hemudukulturen av en av de aller første kulturer som dyrket ris. De fleste gjenstander funnet av arkeologene er av dyrebein. For eksempel brukte man ploger ut av skulderblader.

Kulturen produserte også lakkarbeider. Arkeologene har også funnet planterester, som vassnøtt, *[[Nelumbo nucifera]]*, eikenøtter, bønner, *[[Gorgon euryale]]*  og kalebass, i Hemudu. Det antas at hemudufolket holdt seg med gris, vannbøffel og hund. Dessuten var de fiskere og jegere, noe som fremgår av rester av beinharpuner, buer og pilespisser. Det ble også funnet musikkinstrumenter som beinfløyter og tretrommer i Hemudu.

Kulturen produserte en tykk og porøs keramikk. Deres stentøy var for det meste svartfarget med hjelp av pulverisert kull. Den ble dekorert med plantemotiver og geometriske mønstre. Kulturen laget også ornamenter av jade,  elfenbein og små leirfigurer.

## Omgivelser
Fossiler etter amoeboider og pollen gjør det nærliggende at Hemudukulturen oppstod og utviklet seg i midten av Atlantikum.  En studie av strandlinjen på Ningshaosletten fra 7000 til 5000 f.Kr. viser at det kan ha vært stabilisert et lavere havnivå da, fulgt av en periode fra  5000 til 3900 med hyppige oversvømmelser.

## Referanser


## Litteratur
* Allan, Sarah (red.): *The Formation of Chinese Civilization: An Archaeological Perspective*, ISBN 0-300-09382-9
* Chang Kwang-chih: *The Archaeology of Ancient China*, ISBN 0-300-03784-8
* Zhu C, Zheng CG, Ma CM, Yang XX, Gao XZ, Wang HM, Shao JH.: «On the Holocene sea-level highstand along the Yangtze Delta and Ningshao Plain, East China», i *Chinese Science Bulletin* 48 (24): 2672-2683 DEC 2003
S.P.O.O.N.

**S.P.O.O.N.** var et norsk rockeband fra Kristiansand. Bandet ble grunnlagt i 1995 av bassist og låtskriver Kenneth Norum, gitarist Rune Hallandvik og vokalist Karl Jacobsen og fikk etter hvert med seg Erik Faber og Venke Knutson som korist. I 1996 ga de ut EP-en *Another Day* sammen med Jørgen Austad på trommer. Bandet vant i 1999 NM i rock.

## Referanser
Lakkarbeider

**Lakkarbeider** er et begrep som favner flere tusen år gamle kunst- og kunsthåndverkstradisjoner særlig i Kina men også i andre asiatiske eller østasiatiske land.

Det er fra prehistorisk tid funnet lakkarbeider i Kina fra så lang tid tilbake som til steinalderen, og i Japan fra den senere Jōmon-kulturen. Det eldste kjente lakkobjektet, en rød trebolle, ble funnet under urgravninger på et felt fra Hemudukulturen (ca. 5. årtusen f.Kr.) i Zhejiang i Kina.

Den lakk som benyttes, stammer fra saften fra **[[Lakksumak|lakktreet]]** (*Rhus verniciflua*, synonym: *Toxicodendron vernicifluum*) som vokser i det sørlige Kina. Den tykke harpiksen fra treet er glinsende. Den beskytter de treoverflater som det appliseres på mot fukt og treormer. 

Lakken (kinesisk: *qi*) tappes om sommeren fra rundt ti år gamle lakktrær. Saften er svært giftig. Etter tappingen dør treet, skjønt gir næring for nye skudd som raskt vokser frem. 

## Referanser


## Litteratur
* 
*
* 
*
*Alexandra Dern: *Leidenschaft für feine Lacke*, Münster 2001, ISBN 3930090104
*Monika Kopplin: *Ostasiatische Lackkunst*, Münster 1993, ISBN 3930090007
*Monika Kopplin: *Europäische Lackkunst*, Münster 1993, ISBN 3930090066
*Monika Kopplin: *Japanische Lacke*, Münster 2002, ISBN 3777492507
Norsk senter for barneforskning

**Norsk senter for barneforskning (NOSEB)** (etablert 1982 i Trondheim)  var et norsk forskningsinstitutt, kjent for sine bidrag til forståelsen av barn og unge, og for sine metoder som vektlegger barnet som en viktig informant i sitt arbeid. NOSEB er en tverrfaglig gruppe, inntil 2017 organisert ved NTNU som en del av NTNU Samfunnsforskning (tidligere Allforsk). Senteret består av mellom 10 og 20 ansatte, og utdanner forskere i sine to utdanningsprogram, en mastergrad i *Childhood studies* og en doktorgrad i barneforskning. Internasjonalt deltar de i *Childwatch International* (et samarbeidende nettverk), har omfattende forskningsprosjekt, samt utgir to kvartalsvise tidsskrift, det engelskspråklige *Childhood, a global journal of child research* i samarbeid med Sage Publications, og det nasjonale *Barn* (1983–).

Som en følge av fusjonen mellom NTNU, Høgskolen i Gjøvik (nå: NTNU i Gjøvik), Høgskolen i Sør-Trøndelag (HiST) og Høgskolen i Ålesund (nå: NTNU i Ålesund) ble det til dels store endringer i institutt- og fakultetsstruktur ved NTNU fra 1. januar 2017. Fra samme dato ble NOSEB innlemmet i Institutt for pedagogikk og livslang læring, under Fakultet for samfunns- og utdanningsvitenskap ved NTNU. 

Fusjonen trådte i kraft 1. januar 2016, men aktiviteten ved de ulike enhetene fortsatte med små endringer i 2016, samtidig som det ble arbeidet på ulike områder med planer for studier, faglig og administrativ organisering, og kvalitetssikring på alle områder, slik at alt var klart 1. januar 2017.

## Referanser


## Kilder
* Saksfremlegg til NTNUs styremøte 25. august 2016
* NTNUs informasjon om fusjonen
Kontaktlærer

En **kontaktlærer** er en lærer i norsk grunnskole eller videregående skole som har som tilleggsoppgave å være en form for bindeledd mellom skolen og elevenes foresatte. En kontaktlærer er ansvarlig for å ha jevnlige samtaler med foreldrene og de unge, og på den måten lage et tettere bånd og mer åpenhet mellom hjem og skole. Kontaktlæreren erstatter den tidligere klassestyreren. Lovhjemmelen for kontaktlærer finnes i opplæringslovens § 8-2.
Barbara Kopple

**Barbara Kopple** (født 1946) er en amerikansk dokumentarfilm-regissør, hjemmehørende i New York. To ganger har hun vunnet Academy Award.

Kopple fikk en Oscar-pris for den første filmen hun lagde, *Harlan County USA* fra 1976, som handler om en streik blant gruvearbeidere i Kentucky. Kopple var 26 år gammel da hun flyttet til Harlan County for å gjøre opptak av en fagforeningskonflikt ved en lokal gruve. Hun ble værende i fire år, hvor hun fulgte gruvearbeidernes kamp for å bli medlemmer av United Mine Workers, selv om de ofte ble utsatt for vold fra *Eastover Mining Company*.

Hun fikk også en Oscar for dokumentaren *American dream* fra 1990, som handler om landarbeidere i Minnesota og deres kamp for bedre kår. Hun har også lagd filmen *Fallen Champ* om bokseren Mike Tyson. Den kom ut i 1992.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Björn Månsson

**Björn Månsson** (5. januar 1986) er en svensk skuespiller.
 
## Filmografi
### Spillefilm
* 2004 – *[[Fjorton suger]]* – Patrik

### Kortfilm
* 2006 – *[[One of Us Is Going to Die Young]]*

## Eksterne lenker
*
Yuxian

**Yuxian** var en kinesisk embedsmann og general i siste del av Qing-dynastiet. 

Han var magistrat og guvernør i provinsen Shandong da bokseropprøret var i emning i 1898 og tok av i 1899. Blant annet hadde han bidratt til å styrke Storsverdbrorskapet, som var med på å påvirke og oppildne det som skulle bli den boksergruppe som antente opprøret der i det vestlige Shandong.

Yuxian overtok som guvernør i Shandong i mars 1899, fordi det ble ansett at hans forgjenger hadde sviktet i det viktige flomforebyggende arbeidet. Sommeren ble det også hans oppgave å forsøke å mildne den store nød og reparere dikene etter at Guleelven sommeren 1898 hadde en av denne tidens mest katastrofale oversvømmelser, som særlig rammet det vestlige Shandong og noen deler av provinsen Zhili. Yuxian var preget av en sterk motvilje mot kristendommen, og var generelt fremmedfiendtlig. Han grep ikke inn mot de opprørske boksere i nordøstre Shandong, og de oppfattet guvernøren som en forbundsfelle særlig da de begynte å gyve løs på kristne kinesere. Imidlertid var Yuxian ikke på deres parti da bokserne eskalerte angrepene kraftig, og i november 1899 grep hans styrker inn mot et lederskikt.       

I Beijing mante man imidlertid at Yuxians innsats ikke var overbevisende. Han ble så erstattet som guvernør av general Yuan Shikai. Selv ble han i desember forflyttet til Taiyuan der han ble guvernør for provinsen Shanxi. 

Sommeren 1900 sendte han troppeforsterkninger til Beijing, der boksere og de regjeringsstyrker ledet av de mest fremmedfiendlige elementer ved hoffet veleiret ambassadekvarteret. Selv beordret han og var personlig med på å utføre et massemord av kristne misjonærer i Taiyuan. Massakren, som fant sted i hans embedsgård den 9. juli, rammet katolske biskoper og flere prester og ordenssøstre, og et enda større antall protestantiske misjonærer og misjonærfamilier. De ble halshugget den ene etter den andre, 44 i alt. Mødre ble halshugget mens de holdt sine barn i hendene.

Påstander om at Yuxian utførte massakren på ordre av eller i samforstand med enkekeiserinne Cixi oppstod raskt, men må betraktes som del av den generelle bakvaskelse av enkekeiserinnen som ble bedrevet av personer i det utenlandske miljø i Beijing.    

Massakeren gjorde et uutslettelig inntrykk, og bidro antagelig til at omfanget og grusomheten til de vestlige intervensjonsstyrkers senere straffeekspedisjoner i det man mente var boksernes kjerneområder ble større. 

Kinesiske myndigheter entlediget Yuxian. Enkekeiserinne Cixi dekreterte tidlig i november 1900 at han skulle forvises på livstid til Kinas grensetrakter i Øst-Turkestan der han skulle utføre hardt straffearbeid. Dette ble imidlertid ikke ansett som strengt nok av åttenasjonsalliansen, som krevde henrettelse. Det var noen uker før blitt meldt at han hadde begått selvmord. 

Sannheten om hvordan han forlot historien og endte sitt liv, er ikke blitt avklart. I Bokserprotokollen av september 1901 hevdes det at han var blitt henrettet den 22. februar1901.

## Referanser
INorden.no

**iNorden.org** var en felles, nordisk satsing på borgerjournalistikk, der bloggere, skribenter, aspirerende og erfarne journalister bidro til en nyhetsportal for hele Norden.

Initiativet var privat, kollektivt, brukerstyrt og non-profit. Tjenesten ble etablert på idealistisk basis, med intensjoner om å få borgerjournalistikk som en faktor i det nordiske mediebildet.

iNorden.org var en paraplytjeneste, mens de nasjonale portalene ble etablert som iNorden.dk, iNorden.no og iNorden.se.  er for tiden under etablering, og vil, så snart redaksjoner er etablert, få selskap av iNorden.fi og iNorden.is. Det skulle også etableres en all-nordisk, engelskspråklig portal på english.iNorden.org, hvor engelskbloggende/-skrivende nordboere skulle få anledning til å bidra med journalistikk, kulturanmeldelser eller andre meningsytringer.

Nettstedet, som ble lansert 29. oktober 2007, og hadde et samlet 273.000 sideoppslag i februar 2008.

iNorden.org ble grunnlagt av Fred Rune Rahm, Pål Hivand, Jarle Petterson og Øyvind Strømmen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisiell side, snapshot arkivert 19. juli 2008 (WayBack Machine)
Jaslene González

**Jaslene González** (født 1986) er en modell fra Puerto Rico, som er kjent som vinneren av Cycle 8 av *[[America's Next Top Model]]*. Hun vant i finalen mot russiske Natasha og vant da 6 bilder i *[[Seventeen magasin]]* og $100&nbsp;000 i Cover Girl cosmetics. Hun fikk i tillegg en kontrakt med IMG models.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Bilder
* Nyheter om Jaslene Gonzélez
Pailou

En **pailou** (kinesisk: 牌楼) er en port som utgjør et populært element i kinesisk arkitektur. Den kalles også gjerne for en **paifang** 牌坊.

Ordet *pailou* er sammensatt av pai (牌 = *innskriftstavle*) og lou (楼 = *fleretasjes bygg*). Sluttleddet *fang* (坊 = *kvarter*) benyttes gjerne der porten går inn til et avlukket boligkvarter eller lignende.

De kan ha vært inspirert av torana-tempelportene i India. Under Tangdynastiet ble de gjerne kalt *wutoumen* (乌头门, «svarttopport»), fordi øverste del av sidestolpene var smartmalte.

Pailouer ble oppført i Kina av stein eller tre. De har bølgende tak med en rekke buer. De kan tildels sammenlignes med europeiske triumfbuer, særlig dersom de skal minne om personer eller hendelser. De kan også rett og slett være særlig seremonielle eller høytidelige inngangsmarkeringer. 

Slike byggverk har også spredt seg til bruk utenfor Kina, – enhver Chinatown av noen størrelse gjør sitt ytterste for å få på plass en slik inngangsmarkering inn til sitt område.

## Kulturminner i Kina
På Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner er det blitt oppført en rekke verneverdige pailouer, blant annet:

* *Nange pailouqun* (南阁牌楼群), en gruppe på fem – tidligere syv -, fra Mingdynastiet; i Yueqing i provinsen Zhejiang,
* *Taiheyan pailou* (太和岩牌楼,  Qing-dynastiet, i Jiexiu i Shanxi,
* *Xidicun gu jianzhuqun* (西递村古建筑群, i fylket Yi i Anhui.

## Historikk bak ordet Paifang
Ordet *Pai-fang* (牌坊) var opprinnelig en kollektiv betegnelse på de to øverste nivåer av de administrative inndelningene og underavdelningene av en tradisjonell kinesisk by.  Den største delen (avdelingen) av en by i eldre tiders Kina ble kalt *fang* (坊). Hver *fang* (坊) ble avskjermet av murer eller stakitt, og portene for hver inngjerdet/muromgitt avdelnng ble stengt hver kveld og ble befolket gjennom natten.  Hver *fang* (坊) ble videre inndelt i flere *pai* (牌), og de i sin tur i flere *[[hutong]]*er. Dette system nådde sitt høydepunkt under Tangdynastiet, og ble beholdt under de påfølgende dynastiene.  For eksempel bestod Beijing under Mingdynastiet av totalt 36 *fang* (坊). Paifang er altså en sammensetning av disse två underavdelinger av en kinesisk by. 

Opprinnelig ble ordet *paifang* (牌坊) brukt om en port til en fang (坊) og for markeringen av en inngang til et bygningskompleks eller en by. Allerede under Songdynastiet hadde slike *paifang* (牌坊) utviklet seg til å omfatte rent dekorative monumenter, en utsmykning i bylivet.


Fil:WHU-pailou0.JPG|Pailou foran National Wuhan University (1920)
Fil:Mukden palace gate01.jpg|Pailou i Shenyang
Fil:Tempel in Peking.jpg|Pailou i det gamle Beijing
Fil:Tsoying temple.jpg|Pailou foran Tsoyingtempelet på Taiwan


## Eksterne lenker
*
Geitabru

**Geitabru** er ei bru i Gamlebyen i Oslo. Den nåværende brua ble bygget i 2007-2008. Brua er en del av gaten Oslo gate i retning sørøst-nordvest.

## Navnets opphav
I middelalderen lå ei bru med det samme navnet i området, og navnet (på middelalderens Geitabru) har sammenheng med geit som bufe i middelalderbyen Oslo: Brua var trasé for småfeet når det skulle på sommerbeite i Ekebergskrenten.

## Tidligere bruer
I 1989 ble den forrige brua, **Oslo bru** omdøpt, Geitabru.

I middelalderen lå ei bru med det samme navnet i området, og den er nevnt i sagaene, som et sentralt bindeledd over Alna. Brua var del av et vest-øst-gående veifar: Brua bandt sammen vestre og østre del av Klemetsallmenningen, også omtalt som Oslos første bygate. (Østre Clemensalmenning svarer til nedre del av dagens Ekebergveien.)

Brua nevnes i ulike eldre kilder, bl.a. i sagalitteraturen: I 1240 tok hertug Skule kongsnavn i Oslo. Kong Håkon Håkonsson kom fra Bergen med Birkebeinerhæren sin for å markere revir. I den forbindelse forsøkte Skules krigere å rive Geitabru, uten å lykkes.

Før 1925 var det formelle navnet på Gamlebyen Oslo.

## Nåværende bru
I dag går Geitabru over togsporene på Loenga–Alnabrulinjen like ved Loenga stasjon, og noe nord for den historiske plasseringa. Forøvrig går dagens bru i retning sørøst-nordvest, og er del av det sør-nordgående gateløpet Oslo gate, og er slik også en del av trikkestrekningen Ekebergbanen.

I 2013 ble det bygget et trappeanlegg i amfi ved foten av Geitabru i nordvest, som del av Erik Schias plass.


File:Geitabru1.JPG|Den nye Geitabru, ferdigstilt i 2008, sett fra sør. Jernbanesporene i Gamlebyen var tidligere del av Østfoldbanen.
File:Erik Schias plass 1.JPG|Erik Schias plass med amfiet og Geitabru i bakgrunnen.
File:Oslo kirke OB.02321.jpg|Steinbru ved Gamlebyen kirke i Gamlebyen
File:1271 Kristiania. Parti fra Oslo Bro - no-nb digifoto 20150907 00031 bldsa PK02928.jpg|»Kristiania. Parti fra Oslo Bro.», Oslo bru på 1920-tallet
File:1272 Kristiania. Parti fra Oslo Bro - no-nb digifoto 20150907 00033 bldsa PK02922.jpg|Oslo bru på 1920-tallet. Gamle Oslo Hospital helt til høyre i bildet.


## Referanser og noter
28. serierunde i Premier League 2007/08

**28. serierunde i Premier League 2007/08** var en serierunde i engelsk herrefotballs Premier League sesong 2007/2008. Serierunden begynte 1. mars kl. 16.00 med syv kamper; dagens åttende serierundkamp ble spilt kl. 18.15. Runden ble avslutta 2. mars med Bolton mot Liverpool og Everton mot Portsmouth.

## Kampfakta

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## Eksterne lenker
* Premier League 2007/08: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Valhallveien (Oslo)

:::*Se [[Valhallveien|pekerside]] for flere forekomster av Valhallveien.*

**Valhallveien** er et relativt nytt veiløp i bydelene Gamle Oslo og Nordstrand. Veien starter i krysset med Konows gate på Kværner, snor seg oppover Ekeberg gjennom øvre delen av Ekebergskrenten, og smelter sammen med søndre del av Ekebergveien i overgangen mellom Ekebergs nordhelling og Ekebergplatået. Veien ble påbegynt like før første verdenskrig, og navnsatt i 1914. 

*Utsikten Husvilde-Barakker* kom opp langsmed Valhallveien mellom 1917 og 1921, opprinnelig som midlertidige husvære. I dag er de regulert av Oslo kommune til spesialområde bevaring etter Plan- og bygningsloven. Husvildebarakkene ble tegnet av arkitekten Harald Hals.

Edvard Munch fanget bakgrunnsmotivet til «Skrik» i utsikten nær Valhallveien.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* Bilder fra Oslo Byarkiv fra Valhallveien
* Bilder fra Oslo Byarkiv fra Husvilde-barakkene (ca. 1920)
Hotellets nye Skopudser

***Hotellets nye Skopudser*** er en dansk stumfilm fra 1912. Regissør er Eduard Schnedler-Sørensen.

Filmen er også kjent under tittelen *Frederik Buch som skopudser*, og denne tittelen oppgis av enkelte kilder som en norsk film.

## Medvirkende
* Ingeborg Bruhn Bertelsen
* Maja Bjerre-Lind
* Frederik Buch
* Mathilde Felumb-Friis
* Alma Hinding
* Otto Lagoni
* Oscar Stribolt
* Valda Valkyrien

## Referanser


## Eksterne lenker
*