open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Danny Higginbotham

**Daniel Higginbotham**, vanligvis kalt Danny Higginbotham, (født 29. desember 1978 i Manchester, Stor-Manchester, England) er en engelsk fotballspiller som har spilt for fire engelske og en belgisk klubb. Han spiller nå for Sheffield United.

## Biografi
Danny Higginbotham startet sin fotballkarriere i Manchester United der han skrev under på sin første profesjonelle kontrakt sommeren 1997. Han debuterte for United 10. mai 1998 da de vant 2-0 over Barnsley i en ligakamp. Higginbotham spilte ikke flere kamper for *the Red Devils* denne sesongen, og heller ikke i den påfølgende sesongen spilte han noen obligatoriske kamper for United. I november 1998 ble han lånt ut til den belgiske klubben Royal Antwerp dette låneoppholdet ble meget uheldig der han ble anklaget for å ha angrepet en dommer som førte til utestengelse i 4 måneder. Han returnerte fra dette låneoppholdet i juni 1999. Også i 1999/00-sesongen ble det lite spilletid for Higginbotham, og da sesongen var over hadde han bare spilt 3 ligakamper og 3 cupkamper for klubben fra Manchester.

På grunn av lite spilletid i United valgte han å gå til Derby County som kjøpte han for £2 000 000 i juli 2000. Han spilte sin første kamp for Derby 19. august 2000 i en ligakamp mot Southampton, og da 2000/01-sesongen var over hadde han spilt 26 ligakamper for *the Rams*. I 2001/02-sesongen ble det 37 ligakamper, og i denne sesongen scoret han også sitt første mål for klubben fra Derbyshire. Det skjedde 16. mars 2002 i en ligakamp mot Bolton Wanderers der Higginbotham scoret på straffe i det 87. spilleminutt.

Etter å ha spilt 23 ligakamper og laget 2 ligamål for Derby i første del av 2002/03-sesongen kjøpte Southampton han for £1 500 000 i januar 2003. Higginbotham debuterte for Southampton 8. februar 2003 i en ligakamp mot Blackburn Rovers, og i siste del av 2002/03-sesongen spilte han 9 ligakamper for *the Saints*. Deretter ble det 27 ligakamper i 2003/04-sesongen og 21 ligakamper og 1 ligamål i 2004/05-sesongen. Ligamålet, som var hans første for Southampton, kom 7. mai 2005 da de spilte 2-2 borte mot Crystal Palace.
I hans fjerde og siste sesong for klubben fra Hampshire fikk han bokført 37 ligakamper og 3 ligamål.

Sommeren 2006 ble han solgt til Stoke City for £225 000. Hans første kamp for Stoke var mot Southend United 5. august 2006, mens hans første mål for *the Potters* kom 14. oktober 2006 i en ligakamp mot Leeds United. Etter at Michael Duberry hadde forlatt Stoke til fordel for Reading ble Danny Higginbotham utnevnt til kaptein for Stoke i februar 2007.

## Karriere som spiller

## Meritter
* Tapende FA-cupfinalist med Southampton i 2003.

## Referanser


## Kilder
* Rollin, Glenda & Rollin, Jack: *SKYSPORTS FOOTBALL YEARBOOK 2006-07* (side 536).  Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7553-1526-X

## Eksterne lenker
*
Pelennor-engene

**Pelennor-engene** er slettene utenfor Minas Tirith i J.R.R. Tolkiens fortelling om Ringenes Herre.
Navnet Pelennor betyr *forsvart land*. Etter Minas Ithil hadde falt, og blitt kalt Minas Morgul,
ble Pelennor-engene omringet av den store muren Rammas Echor for å hindre angrep på Minas Tirith. Muren
ble ødelagt like før kampen om ringen, men ble reparert igjen i tide på ordre fra den daværende
riksforstanderen, Denethor II. I løpet av krigen om ringene, ble Pelennor-engene stedet som den største 
slaget i det tredje tideverv. Slaget på Pelennor-enga, når Saurons orker og onde menn kom seg over Rammas Echor, og beleiret Minas Tirith. Det var på disse slettene at kong Théoden av Rohan ble drept, og det meste av det store slaget ble kjempet. Etter kampen om ringen, ble Rammas Echor bygd opp igjen av dverger fra Aglarond. Midt på disse engene lå også Snømanhaug, som var graven til kong Théodens hest, Snømana.
Wilses gate (Oslo)

**Wilses gate** (1-3, 2-10) er en gate på Fredensborg i bydel St. Hanshaugen i Oslo.Gaten går fra Møllergata til Fredensborgveien. Det siste stykket frem til Fredensborgveien er gaten en trapp.

Wilses gate er oppkalt etter sokneprest Jacob Nicolai Wilse (1735&ndash;1801), en topografisk forfatter som gjorde omfattende beskrivelser fra reiser i Norge på 1790-tallet.

## Referanser


## Se også
* Wilses vei (Jar/Spydeberg)
Anna Ottosson

**Anna Ottosson** (født 18. mai 1976 i Östersund) er en svensk tidligere alpinist

Ottosson deltok i tre olympiske leker; 1998 i Nagano, 2002 i Salt Lake City og 2006 i Torino. Hennes beste plassering i OL var en tredjeplass i Torino i storslalåm. Hun vant et verdenscuprenn; 23. januar 2002 i Cortina d'Ampezzo storslalåm. I VM 2007 i Åre var hun med på det svenske laget og bidro til at de vant sølv i lagkonkurransen. De andre på laget var Anja Pärson, Hans Olsson, Patrick Järbyn, Markus Larsson og Jens Byggmark

## OL- og VM-medaljer
* OL:
** 2006 Torino – bronse i storslalåm
* VM:
** 2007 Åre – sølv i lagkonkurranse

## Pallplasseringer i verdenscupen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kuno Becker

**Eduardo Kuno Becker Paz** (født 14. januar 1978) er en meksikansk skuespiller. Han er mest kjent for fotballfilmen *[[GOAL!]]* fra 2005. Becker ble født i Mexico by, og i oppveksten interesserte han seg for å bli profesjonell fiolinist. Han reiste til Østerrike og studerte ved Mozarteumuniversitetet i Salzburg. Da han fylte 17 år, avsluttet han sin karriere som fiolinist og han begynte sin skuespillerkarriere. To år senere debuterte han i sin første telenovela, *[[Para Toda la Vida]]*, hvor han medvirket i 120 episoder. Senere medvirket han i en rekke andre telenovelas.

## Eksterne lenker
*
Klingenberg kino

**Klingenberg kino** er en kino i Vika i Oslo sentrum, ikke langt fra Nationaltheatret.

## Historikk

Klingenberg kino ble bygget på tomten til Cirkus Verdensteater som ble revet i 1935. Kinoen åpnet 6. oktober 1938. Åpningsfilmen var den norske filmen *[[Ungen (1938)|Ungen]]*. 

Klingenberg har gjennomgått en rekke ombygginger, der seteantallet stadig har blitt redusert for å øke komforten og avstanden mellom seteradene. Mens det opprinnelige sitteplassantallet var 1215, er det i dag 766 plasser i storsalen (Klingenberg 1), 108 plasser i sal 2, 86 plasser i sal 3, 82 plasser i sal 4.

De tre småsalene (Klingenberg 2-3-4) ble til gjennom flere ombygginger i henholdsvis 1972 (da som «Veslefrikk»), 1989 (i lokalene til kafeen) og 1975 (da som «Biografen»).

I 1995 ble inngangspartiet, publikumsarealene og hovedsalen fredet av Riksantikvaren.

## Litteratur
* Solbakken, Tove: *Om funksjonalismens kinematografer.* I Byminner nr.4-2012, s.48-63

## Eksterne lenker
* 
* Klingenberg historikk på oslokino.no
* Fakta om Klingenberg kino på oslokino.no
*
Nicolas Dessum

**Nicolas Dessum** (født 1977) er en tidligere fransk skihopper.

I 1993 debuterte han i verdenscupen i skihopping og hadde en karakteristisk hoppstil ved å «stå bakpå». Han er per 18. februar 2007 den eneste franskmann som har vunnet et verdenscuprenn. Det gjorde han i Sapporo i 1995, han har også en andreplass fra Kuopio i normalbakke i 1997. Dette er de eneste gangene han har vært på pallen.  I 1994/95 sesongen kom han på 5.-plass sammenlagt i hoppuka, og 12.-plass sammenlagt i verdenscupen som er hans beste plasseringer sammenlagt.

Hans beste prestasjon i OL var på Lillehammer i 1994, hvor han kom på 14.-plass i stor bakke. I VM har han en 5.-plass i stor bakke i Trondheim 1997.

Han la opp etter 2006-sesongen etter å levert dårlige resultater i flere sesonger.

### Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Symra kino

**Symra kino** er en kino i Cecilie Thoresens vei 23 på Lambertseter i Oslo. Bygget er tegnet av arkitekt Frode Rinnan. Kinoen eies av Nordisk Film Kino. Kinoen hadde opprinnelig én sal med 432 sitteplasser. Kinoen var stengt mellom 2003 og 2006, og fra 1. januar 2008 til 12. oktober 2010 og ble i denne perioden modernisert og ombygget til to saler med henholdsvis 207 og 93 sitteplasser.

## Eksterne lenker
* Symra hos Nordisk Film Kinos nettsider.
* Oslopuls: Slik blir Oslos nye kino
*
Cloroform

**Cloroform** er en musikalsk gruppe fra Stavanger. Bandet spiller alternativ musikk innen sjangrene jazz, rock, elektronika og musikkstilen er blitt definert som syrejazzrock. De er kjent for sine energiske livekonserter med eksperimentelle og instrumentale jazzimprovisasjoner.

Bandet består av John Erik Kaada (vokalist og keyboard), Øyvind Storesund (kontrabass og vokal) og Børge Fjordheim (slagverk og vokal). Alle medlemmene er aktive i andre prosjekter som henholdsvis soloprosjektet Kaada, Kaizers Orchestra og Morten Abel.

Bandet vant Alarmprisen 2006 i klassen frimusikk/elektronika for albumet *Cracked Wide Open* og ble tildelt Mølsterprisen under MaiJazz i 2016. De ble også nominert til Alarmprisen 2001 i klassen årets norske liveband/artist.

Bandet blir gitt ut på Kaada sitt eget plateselskap ved navn Kaada Recordings.

## Diskografi
* *[[Deconstruction]]* (Kaada Recordings, 1998)
* *[[All-Scars]]* (Kaada Recordings, 1998)
* *[[Do the Crawl]]* (Kaada Recordings, 2000)
* *[[Scrawl (album)|Scrawl]]* (Kaada Recordings, 2001)
* *[[Hey You Let’s Kiss]]* (Kaada Recordings, 2003)
* *[[Cracked Wide Open]]* (Kaada Recordings, 2005)
* *[[Clean (album)|Clean]]* (Kaada Recordings, 2007)
* *[[Grrr]]* (Kaada Recordings, 2016)
* *Overtredelse* (Mirakel, 2021)

## Se også
* Kaada

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Vika kino

**Vika kino** er en kino i Vika i Oslo sentrum, like ved Konserthuset, vis-à-vis Victoria terrasse. Den driftes av Nordisk Film Kino og endret da navn fra *Kino Victoria* til **Vika kino**.

## Historie
Kinoen åpnet 12. desember 1997 med fire saler med henholdsvis 408, 193, 133 og 79 sitteplasser, og med den største salen (Vika 1) som en av Oslos 8 THX-sertifiserte saler (sammen med Colosseum 1 og samtlige 6 saler på Ringen kino). Vika kino viste i hovedsak storfilmer samt noen barnefilmer i helgene og var hovedkino for *Film Fra Sør*.

Den 20. januar 2013 stengte kinoen, og gjenåpnet i desember samme år som *Kino Victoria Film & Spiseri*. I storsalen var det et lite bord for hver sitteplass, slik at man skal kunne nyte servering, og i tillegg fantes rene serveringslokaler. Programprofilen var orientert mot kvalitetsfilm for voksne, med aldersgrense 18 år uansett filmenes aldersanbefaling. To og et halvt år etter gjenåpningen endret imidlertid kinoen navn tilbake til det opprinnelige *Vika*. Restaurantdelen av stedet ble samtidig lagt ned.

## Referanser
Og mora di også

***Og mora di også*** (originaltittel:  *Y tu mamá también*) er en meksicansk film fra 2001. Filmen omhandler to tenåringsgutter på en reise sammen med en kvinne i 20-årene.

Filmen foregår på bakgrunn av de politiske og økonomiske realiteter av dagens Mexico, spesielt slutten av det uavbrutte sytti år lange regimet til de meksikanske presidentene fra Partido Revolucionario Institucional eller PRI, og begynnelsen på opposisjonen ledet av Vicente Fox. Filmen ble en stor suksess i hjemlandet og har også mottatt priser og god kritikk utlandet. I tillegg har filmen fått kultstatus blant mange på grunn av sitt til dels kontroversielle politiske budskap.

## Handlingsreferat
Filmen starter med å vise to tenåringsgutter, Julio fra arbeiderklassen og Tenoch (spilt av Diego Luna) fra overklassen. De har sex med sine respektive kjærester før jentene skal reise til Italia. Uten kjærestene i nærheten, benytter guttene muligheten til å leve som ungkarer. I et bryllup møter de Luisa (spilt av Maribel Verdú), som er gift med Tenochs fetter, Jano. Guttene forsøker å imponere Luisa, og oppfordrer henne til å bli med til en fiktiv, bortgjemt strand kalt Boca del Cielo («Himmelens munn»). Hun avviser forslaget.

Men senere ringer Luisa til Tenoch, og spør om tilbudet om å reise sammen med dem til stranden fremdeles står ved lag. Selv om Julio og Tenoch har liten anelse om hvor de egentlig skal, reiser de tre av gårde og kjører gjennom den meksikanske landsbygda. De snakker om sine respektive forhold og seksuelle opplevelser, for å fordrive tiden. Guttene skryter av sine egne bedrifter. Men Luisa snakker mye om Jano og minnes sin aller første kjærlighet, som døde i en motorsykkelulykke.

Under en overnatting blir Tenoch forført av Luisa. Julio ser dem gjennom den åpne døren, og opprørt går han sin vei. Senere forfører Luisa også Julio, og en opprørt Tenoch avslører at han har ligget med kjæresten til Julio. Julio og Tenoch begynner å slåss, men stopper når Luisa truer med å forlate dem. Når de kjører langs kysten den kvelden, oppdager de en isolert strand som faktisk kalles Boca del Cielo. De slår leir der, og gradvis begynner de å slappe av og nyte å være ved havet. De hygger seg sammen med en lokal familie. De overnatter ved den nærliggende landsbyen, og kommer til en ny forståelse av fenomenene vennskap, kjærlighet og sex.

## Skuespillere
* Maribel Verdú som Luisa Cortés
* Gael García Bernal som Julio Zapata
* Diego Luna som Tenoch Iturbide
* Diana Bracho som Silvia Allende de Iturbide
* Andrés Almeida som Diego «Saba» Madero
* Ana López Mercado som Ana Morelos
* Nathan Grinberg som Manuel Huerta
* Verónica Langer som María Eugenia Calles de Huerta
* María Aura som Cecilia Huerta
* Juan Carlos Remolina som Alejandro.
* Daniel Giménez Cacho som forteller-stemme.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gabriele Rossetti

:*For den italienske skytteren, se [[Gabriele Rossetti (skytter)]]*

**Gabriele Pasquale Giuseppe Rossetti** (født 28. februar 1783, død 24. april 1854) var en italiensk poet, litteraturforsker og professor i italiensk språk som opprinnelig kom fra Napoli i Italia, men av politiske årsaker flyktet til England.

Rossetti var født i Vasta i det daværende Kongedømmet de Begge Sicilier. Han støtte til den italienske revolusjonære nasjonalisme tvang ham inn i politisk eksil i 1821. Han levde på Malta i tre år før han slo seg ned i London i England i 1824. Han holdt stillingen som professor i italiensk språk ved King's College i London fra 1831 foruten å også undervise i italiensk ved King's College School inntil svekket syn tvang ham til pensjonere seg i 1847.

Hans publiserte verker omfattet litterær kritikk, romantisk poesi som hans lange dikt *Il veggente in solitudine* fra 1846 og dessuten også en selvbiografi. Det er blitt foreslått at han inspirerte til figuren Pesca i forfatteren Wilkie Collins' roman fra 1860, *Kvinnen i hvitt* (*The Woman in White*).

Rossetti giftet seg med Frances Polidori, datteren av en annen italiener i eksil, Gaetano Polidori. Med Frances fikk han fire barn som alle utmerket seg tospråklige og som betydelige kunstnere:

* Maria Francesca Rossetti
* Dante Gabriel Rossetti
* William Michael Rossetti
* Christina Georgina Rossetti

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ricola

**Ricola AG** er et sveitsisk selskap som produserer og markedsfører halspastiller og urtedrops under merkenavnet Ricola. Markedsføringen har fokus på selskapets bruk av urteblandinger. Selskapets hovedkontor ligger i Laufen i Basel.

Selskapet statet sin virksomhet i 1930. Den kjente urteblandingen med 13 forskjellige urter ble utviklet i 1940. Den består av salvie, apotekerkattost, ryllik, legestokkrose, smalkjempe, peppermynte, gjeldkarve, marikåpe, timian, hylleblomst, marianøkleblom, legeveronika og borremynte. Fra 1950-tallet har selskapet også laget urtete.

Ricola har i dag eksport til 50 land i Asia, Nord-Amerika og Europa. Norsk importør er Galleberg.


Fil:Hustenbonbons 01.jpg|Ricola
Fil:Sickness remedies.jpg|Ricola-pastiller er et av midlene en kan ta ved forkjølelse og sår hals.


## Eksterne lenker
*
Maria Francesca Rossetti

**Maria Francesca Rossetti** (født 17. februar 1827, død 27. november 1876) var en engelsk forfatter av italiensk opprinnelse. Hun var søsteren til billedkunstneren og poeten Dante Gabriel Rossetti og poeten Christina Georgina Rossetti foruten kritikeren William Michael Rossetti. Søsteren Christina dediserte sin første bok, *Goblin Market* (1862), til Maria.

## Liv og virke
Maria Rossetti ble født i London som det eldste barnet til Gabriele Pasquale Giuseppe Rossetti (død 1854) og Frances Polidori (død 1886). Hun er beskrevet som stille i sitt vesen og deltok i det kulturelle miljøet til det prerafaelittiske broderskap, men uten selv å ta en aktiv rolle. Hun var begavet allerede som meget ung. Fjorten år gammel bidro hun så mye på faren Gabriele Rossettis oversettelse av Giampietro Campanas *In morte di Guendalina Talbot* at hun er kreditert sammen med ham på lik fot. Nitten år gammel fikk hun utgitt sitt allegorisk-religiøse verk, *The rivulets*. Hun arbeidet som guvernante og privatlærer. En av hennes elever var den ti år gamle Lucy Madox Brown (datter av maleren Ford Madox Brown) som hennes yngre bror William Michael kom til å gifte seg med. Selv hennes forfatterskap var preget av hennes naturlige anlegg som lærer; hun skrev to hefter for språkøvelser i italiensk, *Idiomatic Italian* og *Aneddoti italiani* (1867).

Hennes hovedverk, sett med ettertidens øyne, en litteraturanalyse om den store italienske middelalderpoeten, Dante Alighieri, under tittelen *The Shadow of Dante*, som ble utgitt i 1871. Den har siden blitt utgitt på nytt en rekke ganger, senest i 1998.

Maleren Charles Allston Collins, som var influert av pre-rafaelittene, ble forelsket i henne, men hun avviste hans ønske om forbindelse. Han ble deretter mer asketisk og innadvendt og giftet seg isteden med Charles Dickens’ datter Kate i 1860. Han døde i 1873. Året etter valgte Maria å bli en angelikansk nonne. Det skjedde til hennes bror Dante Gabriels skepsis: «hans eldste søster er blitt til hva som er kalt for Nådens Søster – en av de gamle tingene som du ser går i form for kullboks og paraplykostyme.»

I henhold til hennes nye åndelige livsfase utga hun *Letters to my Bible Class* (1872) og *The Day Hours* (1875).

Hun ble gravlagt på nonnenes område i Brompton gravlund i Kensington i London.

## Bibliografi (utvalg)
* *In morte di Guendalina Talbot, principessa Borghese* (1841), oversettelse sammen med faren
* *The rivulets; a dream not all a dream* (1846)
* *Exercises in idiomatic Italian through literal translation from the English* (1867)
* *Aneddoti italianai. Italian anecdotes selected from Il compagno del passeggio campestre. A key to exercises in idiomatic Italian* (1867)
* *A shadow of Dante : being an essay towards studying himself, his world, and his pilgrimage* (1871)
* *Letters to my Bible Class* (1872)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Rossetti, Maria Francesca 1827-1876 i WorldCat
Hans Olsson (alpinist)

**Hans Olsson** (født 27. august 1984 i Mora) er en svensk tidligere alpinist.

I junior-VM i alpint 2004 tok han gull i super-G.

Olsson vant en sølvmedalje i lagkonkurransen under VM 2007 i Åre, sammen med Anja Pärson, Anna Ottosson, Patrick Järbyn, Markus Larsson og Jens Byggmark

Han tok sine første poeng i verdenscupen 11. desember 2005, da han ble nummer 13 i superkombinasjonen i Val-d’Isère. Den første pallplasseringen kunne han feire 29. november 2008, da han ble nummer tre i utforrennet i Lake Louise. Dette var samtidig første gang i verdenscupens historie at en svensk mannlig alpinist kom på pallen i denne disiplinen. Hansson tok en ny tredjeplass i utfor på hjemmebane i Åre i verdenscupavslutningen samme år.

Olsson har blitt svensk mester en rekke ganger.

## VM-medaljer
* 2007 Åre – sølv i lagkonkurranse

## Pallplasseringer i verdenscupen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kortportrett med fotografier
Fokker Eindecker

**Fokker Eindecker** er det uformelle navnet på Fokkers serie med monoplan fra den første verdenskrig. Prefikset «E» står for «Eindecker» (monoplan), men var ikke forbeholdt Fokker og ble brukt på alle tyske militære monoplan.

* Fokker M.5K/MG – bygget i 5 eksemplarer
* Fokker E.I – bygget i 68 eksemplarer
* Fokker E.II – bygget i 49 eksemplarer
* Fokker E.III – bygget i 249 eksemplarer
* Fokker E.IV – bygget i 49 eksemplarer

## Eksterne lenker
*
Thore Henki Holm Hansen

**Tore Henki Holm Hansen** (ofte skrevet *Thore*, født 1944) er en norsk countryartist og  tidligere MC-leder som på 1990-tallet kom i medienes søkelys da han ble Europa-sjef for motorsykkelklubben Outlaws.

## Liv og virke
Tore Henki Holm Hansen bodde i USA på 1960- og 1970-tallet og hevder selv at han under denne tiden arbeidet for CIA på Haiti. Han hjalp angivelig CIA med å organisere en treningsleir og en opprørsstyrke for å styrte diktatoren Baby Doc på Haiti, i bytte mot oppholdstillatelse i USA. 

I 1981 ble han dømt til 60 års fengsel i USA for besittelse og salg av 37 gram kokain, men rømte før soning tilbake til Norge. 

I 1997 ble han arrestert i Belgia og senere utlevert til USA. Holm Hansen var på reise for klubben Outlaws da han ble arrestert i Brussel. I USA ble han fengslet i syv år før han ble deportert tilbake til Norge i 2004.  

Hansen mener seg uskyldig dømt og via sin advokat John Christian Elden har han forsøkt å ta opp kampen mot narkodommen fra 1981. Selv viser han til at han i 2002 fikk rettens medhold i at hans manglende fremmøte i retten i 1981 var ufrivillig og iscenesatt av en CIA-agent og har på bakgrunn av dette saksøkt den belgiske og amerikanske stat for 185 millioner kroner. I 2012 reiste han tilbake til USA for å bevisst bli arrestert, for å få gjenopptatt dommen fra 1981. 

Han ble benådet i 2013 og sent tilbake til Norge. Under tiden i USA på 1970-tallet ble han også beskyldt for å ha begått et drap, selv om han beviselig befant seg 70 mil unna åstedet. Han har også forsøkt å bli renvasket for dette. 

Det ble forøvrig laget en dokumentar om denne hendelsen kalt *Drapet i Daytona.* I den forteller etterforskningsleder Buddy Snowden om hvordan en ærgjerrig statsadvokat brøt alt av regler for å bli kvitt Holm Hansen og om hvordan juridiske prinsipper ble brutt for at statsadvokaten kunne vise at han var den rette mannen til å hanskes med motorsykkelbandene.

Holm Hansen har også opplevd dramatikk i Norge. I 1997 ble han skutt i foten av et medlem av MC-klubben Untouchables. Ifølge politiet hadde drapsforsøket sammenheng med MC-krigen som pågikk i Europa. I 1988 ble det rabalder da han tok med den italienske nakenstjernen og politikeren Cicciolina til Stortinget.

Han har også drevet som countryartist og albumdebuterte 1982 med *[[Wanted Man]].* Han har siden utgitt tre album og noen singler.

I 2007 deltok han i talentkonkurransen *[[Skaperen]]* på TV 2. Hans oppfinnelse var en belteanordning til bruk på militære og sivile kjøretøyer som han ønsket å videreutvikle.

I 2011 utgav Per Asle Rustad ut en biografi om ham kalt *Fredløs biker*. 

## Diskografi
**Album**
* *[[Wanted Man]]* (1982)
* *[[Alien Creature]]* (1983)
* *[[Hell (of a Lot of Fun) on Two Wheels]]* (2007)
**[[Hell (of a Lot of Fun) on Two Wheels - Revisited]]* (2011)
**Singler**
* *Hell (of a Lot of Fun) on Two Wheels* (2007)
* *The Missing Link* (2010)

## Referanser
Philip Houm

**Philip Maurice Rode Houm** (født 20. april 1911 i Kristiania, død 22. april 1990 i Oslo) var en norsk litteraturkritiker, kjent som kritiker i *[[Dagbladet]]*.

## Liv og virke
Houm tok artium i 1929 og brukte flere år før han mag.art. i 1938 på en avhandling om Olaf Bull. Da hadde han allerede i flere år virket som kritiker, skrevet bedriftshistorie for Oslo Sporveier og debutert med et essay om Bull i *Nordisk Tidsskrift* i 1933. Han var universitetslektor i Sverige 1939–1945. I 1945 giftet han seg med Lise Fougner. Ved hjemkomsten til Norge i 1945 oppdaget han at han var påsatt som ny hovedanmelder i *Dagbladet*. Da han i 1947 ble bedt av Aschehoug om å skrive et avsluttende bind til *Norges litteraturhistorie*, kjent som Bull-Paasche-Winsnes-Houm, ble det klart at han måtte regnes som sin generasjons fremste kritiker. Da boken i 1955 forelå, ble den nokså utradisjonelt akseptert som en doktorgradsavhandling.

Hoem engasjerte seg etter hvert i norsk religionsdebatt, hvor han tok rollen som refser av lekmannspietismen og av tradisjonelle, kristne trosposisjoner. 

Hoem hadde verv i Norsk litteraturkritikerlag (leder 1949–1953), i Foreningen Norden, i Norsk språkråd, som medlem av Den norske forfatterforenings litterære råd, og som styremedlem ved Nationaltheatret. Han ble utnevnt til statsstipendiat i 1977, mottok Fritt Ords pris i 1980 og var æresmedlem av Norsk parapsykologisk selskap.

## Verker
* *Ord og billeder i [[Olaf Bull]]s ungdomsdiktning* (1938). Avhandling. 
* *[[Fredrik Paasche]]: nordmann og verdensborger* (1946)
* *Norsk litteratur efter 1900* (1951)
* *Norges litteratur fra 1914 til 1950-årene* (6. bind av *Norges litteraturhistorie*, 1955)
* *Ask Burlefot og vi: dikterens ansvar og vårt* (1957)
* *Kritikk og kritikere* (1958)
* *Mannen fra Nasaret og den norske kirke* (1965)
* *Hvem var han? På sporet etter mesteren fra Galilea* (1968)
* *Du må ikke sove* (1973)
* *Gleder og gremmelser* (1977)
* *Norsk diktatur: et forsvar for kristendommen* (1979)
* *Helter og hjertesaker* (1981)
* *En mann forut for vår tid: [[Bjørnstjerne Bjørnson]] og vi* (1982)
* *Kritikere i en gullalder* (1982)
* *Kjærlighet og kamp* (1985)

## Referanser
Fokker E.III

**Fokker E.III** var et tysk jagerfly brukt under den første verdenskrig. E.III var lite mer enn en modifisert versjon av E II. E II hadde vist seg å ikke fungere etter forventningene, og en rekke modifikasjoner ble iverksatt for å rette opp problemene. Disse inkluderte en vinge med større vingespenn og areal, omorganisering av drivstofftankene, forbedret synkroniseringssystem for bestykningen og økt ammunisjonskapasitet. Disse modifikasjonene viste seg å fungere og E.III ble levert bare to måneder etter E II og bygget i langt flere eksemplarer &ndash; til sammen omkring 300 fly.
E.III var som E.II utstyrt med en Oberursel U I 9-sylindret rotasjonsmotor på 100 hk og hadde en bestykning bestående av en synkronisert LMG 08/15 mitraljøse. I tillegg ble vingespennet økt til 10,04 m.

## Spesifikasjoner

## Eksterne lenker
* Fokker E.III
Florence von Gerkan

**Florence von Gerkan** (født 1960 i Hamburg) er en tysk kostymekunstner og professor ved Universität der Künste Berlin. Gerkan studerte kostymedesign under professor Martin Rupprecht ved HdK Berlin, og har arbeidet ved flere operahus, bl.a. Opernhaus Zürich og Wiener Staatsoper, samt ved festspillene i Bayreuth, Théâtre Vidy-Lausanne i Lausanne og Grand Théâtre de Genève.

Hun tilhører en baltisk adelig familie og er datter av arkitekten Meinhard von Gerkan. Hun er søster av Manon von Gerkan, som er modell og smykkedesigner i New York. En av hennes slektninger er Armin von Gerkan, professor i gresk og romersk arkitektur.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ole Vollan

:*Se også [[Ole Vollan (ordfører i Stjørna)]]

*'Ole Kristian Vollan*' (født [[27. juni]] [[1837]] i [[Lyngdal]], død [[19. april]] [[1907]]) var en norsk [[journalist]] og [[politiker]]. Han arbeidet først ved *Bergensposten*, siden ved *Vestlands-Posten*, hvor han ble [[redaktør]] [[1891]]. Han var en av lederne i [[Moderate Venstre]].

Gjennom sin datter Helga Vollan var Ole Vollan morfar til [[Harald Grieg|Harald]] og [[Nordahl Grieg]].

== Verker ==
* *De frisindede Kristnes Forhold til den politiske Bevægelse i vort Land'' (1885)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Åstveit

**Åstveit** er en gård (nr. 209) ved Åstveitvågen nordøst for Eidsvågen i bydelen Åsane i Bergen. Åstveit grunnkrets i Bergen kommune hadde 646 innbyggere 1. januar 2012, og et areal på 1,0 km², hvorav 0,03 km² er ferskvann. Åstveit omfatter i tillegg nærliggende deler av grunnkretsene Ervik, Tertnes og Åstveitskogen.

Fra ca. midten av 1900-tallet er en hel del offentlige bygninger oppført på gårdens grunn: Sjømennenes Helseheim, Kalvatræet skole, Åstveit skole, Tertnes videregående skole, Åstveit sykehjem, Åsane stadion, Åstveithallen, og fra 1937 Bergen Golfklubbs bane. På Nedre Åstveit er de enorme rhododendronbuskene et flott skue i blomstringstiden. Her ligger også Åstveitvågen med marina og badeplassen på Våganeset. På Åstveit er det også en del boligområder og tettbebyggelse, hovedsakelig eneboliger. Området er omgitt av Tertnes i nord, Ervik i sørøst og Eidsvågen i sørvest.

## Historie

Åstveit var en del av den gamle storgården Eid, og ble siden en del av Allehelgenskirkens gods til først på 1600-tallet.

Gården kom på private hender ved skjøte til Gabriel Marselis i 1659. I årene som fulgte skiftet eiendommen eier en rekke ganger. Blant annet er en Nils Smed, biskop i Bergen 1711-1716, eier mellom 1715 og fram til begynnelsen av 1720-årene da Åstveit kom på rådmann Schjøtts hender. Gården hadde på denne tiden fire flomkverner, en stor skog og der ble blant annet dyrket korn. I tillegg har de kyr, sau og hest. 

Gullsmeden Arent Janssen Greve kjøpte gården Åstveit i 1796, og gården var i Greve-familiens eie til 1841. Arent Janssen Greve var i tillegg til sin profesjon som gullsmed en aktet blomster- og landskapsmaler og dyrker av vitenskapene. Han startet et kunst- og vitenskapsmuseum på gården, som ble videreført av hans sønn, Jan Arentsen Greve. Bergens kulturelle, politiske og vitenskapelige elite frekventerte gården i flere år, selv etter at familien mistet sin formue i forbindelse med den økonomiske krisen omkring 1814. Disse var blant andre Lyder Sagen, Herman Foss, Wilhelm Frimann Koren Christie og broren hans stiftsamtmann Edvard Hagerup, biskop Neumann, maleren Hans Leganger Reusch og I.C. Dahl.

I 1841 kjøpte Gustav A. Meyer Åstveit for 4250 spesidalar. Rasmus Meyer eide Åstveit gård fra 1913  til han døde i 1916. Hovedbruket ble etter dette lagt til et legat som skulle sikre bergenskjøpmennene rekreasjonsopphold på stedet.

På eiendommen er det oppført et gravsted fra Greve-familiens tid, der noen få medlemmer av familiene Greve og Meyer er gravlagt.

Gårdsdriften på Åstveit ble mindre i løpte av 1930-årene. Rasmus Meyers legat eier ca. 700 mål av den opprinnelige gården. Dette er regulert tilfriluftsforemål. Parkanlegget Jomfruhaugen er privat.
## Referanser


## Kilder
* O. Ingstad, Slegten Greve, Bergen 1943
* Om Åstveit gård
* Hartvedt, Gunnar Hagen, *Bergen Byleksikon* (Kunnskapsforlaget, 1994/1999)  ISBN 82-573-1036-0
Gudene vet (TV 2)

:*Dette var også tittelen på et livssynsprogram som gikk på NRK i 1999: [[Gudene vet (NRK)|Gudene vet]]*

***Gudene vet*** er en norsk livssynsserie med Monica Øien som gikk på TV 2 fra 2007 til 2009. Her snakket ulike kjendiser ut om et tema tilknyttet livssyn og etikk. Serien tok for seg ett bestemt tema i hver episoder. I første sesong var dette kjærlighet, død, fødsel, seksualitet, tid og tilhørighet. Det ble også et møte med mennesker fra de forskjellige verdenskjente religionene. Programmet gikk på søndager.

I første sesong snakket programlederen med Abid Raja, Vebjørn Sand, Finn Schjøll, Kjell Magne Bondevik, Pat Sharp. I andre sesong Arne Treholt, Jesper Juul, Sissel Gran, Per Fugelli, Sigurd Stubsjøen, Per Espen Stoknes og Runar Sørgård og i tredje Hanne Krogh, Heidi Gjermundsen, Jan Egeland, Sossen Krogh, hinduguru Sri Sri Ravi Shankar, mytolog og psykolog Per Espen Stoknes, Jan Otto Johansen og Jo Benkow.

## Referanser
Manon von Gerkan

**Manon von Gerkan** (født 1972 i Hamburg) er en tysk modell, skuespiller og smykkekunstner.

Hun tilhører en baltisk adelig familie, er datter av arkitekten Meinhard von Gerkan og søster av kostymekunstneren Florence von Gerkan.

Etter å ha fullført gymnaset flyttet hun til New York, hvor hun siden har bodd. På 1990-tallet var hun en av de best betalte haute couture-modellene, hvor hun representerte den fornemme hanseatiske «kalde blonde». På engelsk var hun kjent som «Manon, the German  model».

Hun var på forsiden av motetidsskrifter som Elle, Shape (begge 1996) og Cosmopolitan (1998).

Gerkan medvirket i kampanjer for Wonderbra, Ralph Lauren, Victoria's Secret og Chanel, og arbeidet også for Gerry Weber, Longines, Lord & Taylor, Lee Jeans, Pantene og L`oréal. 

I 2001 fikk hun sin første rolle som skuespiller. Fra 2000 har hun også laget et eget smykkemerke, *Manon Jewelry*, med en forretning i New York. Til kundene hører Jennifer Lopez, Salma Hayek, Beyoncé Knowles, Cameron Diaz, Kate Hudson, Janet Jackson, Naomi Campbell og Kate Moss. 

## Referanser


## Eksterne lenker

* Manon von Gerkan
*
Ruggero Maria Santilli

**Ruggero Maria Santilli** (født 8. september 1935) er en amerikansk naturvitenskapsmann av italiensk herkomst.

Santilli leder i dag Institute for Basic Research i Florida. Han har doktorgrad både fra Italia (Universitetet i Napoli) og USA. Tidligere har han vært professor i kjernefysikk ved A. Avogadro-instituttet i Torino, Italia og professor II i fysikk ved Boston University.

Santilli har i sine arbeider, som blant annet omtales som hadronmekanikk, presentert originale og radikale teorier innenfor en rekke naturvitenskapelige felter.

I norsk presse har Santilli vært omtalt i Ny Tid (16. – 22. februar 2007) og i Gemini nr. 3, 2003.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Santillis fullstendige CV
* Ny Tids sak om Santilli
2600: The Hacker Quarterly

***2600: The Hacker Quarterly*** er et amerikansk tidsskrift som kommer ut hvert kvartal som tar for seg ulike emner vedrørende informasjons- og kommunikasjonsteknologi, som for eksempel telefonsystemer og internett i tillegg til nyheter og debatt angående datamaskiner, hacking og motkultur.

I *2600* og miljøet rundt refererer begrepet «hacking» til grey hat, en form for hacking som utnytter og manipulerer dataprogrammer- og systemer til grensen for det som er mulig. Formålet med grey hat er ikke å bryte loven, selv om det i visse tilfeller blir gjort.

## Kilder
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rettslig handleevne

**Rettslig handleevne** er et begrep som betegner at en person har evne til å binde seg rettslig og påta seg ansvar, for eksempel ved avtale, testament eller inngåelse av ekteskap. Hovedregelen er at man har slik evne dersom man er myndig, dvs. at man må være over (myndighetsalder) en, og dessuten ikke er fratatt rettslig handleevne. Sinnssyke personer som ikke er umyndige vil dog kunne ha begrensninger i sin rettslige handleevne. Dersom en sinnssyk person inngår en avtale, følger det av ulovfestet rett at avtalen kan kjennes Ugyldighet (avtaler) ugyldig dersom det sannsynliggjøres at sinnssykdommen har hatt innvirkning på innholdet i avtalen, og et testament vil være ugyldig der testator var sinnssyk eller på annen måte var alvorlig svekket i disposisjonsøyeblikket. På den annen side vil personer som ikke er myndige fordi de ikke har nådd myndighetsalderen kunne ha rettslig handleevne innen visse lovbestemte grenser. I henhold til den norske vergemålsloven vil mindreårige som har fylt 15 år således kunne råde over midler de enten har tjent selv eller fått stilt til disposisjon, og si opp arbeid de har påtatt seg og ta nytt arbeid av lignende karakter. Lignende regler gjelder for personer som er fratatt rettslig handleevne.

I 2013 kom ny vergemålslov og da ble man satt under vergemål noe som betyr at det var behovet til den enkelte som avgjorde hvor mye man fikk. Dette innebar at ordet hjelpeverge ble avviklet.

Begrepet myndiggjøring ble avskaffet og erstattet med rettslig handleevne.
Begrepet umyndiggjøring ble avviklet og erstattet med fratakelse av rettslig handleevne.

Fratakelse av rettslig handleevne kan skje på det personlige område, på det økonomiske området og i noen få tilfeller skjer både på det personlige og det økonomiske området.
I Norge er det om lag 250 mennesker som helt eller delvis er fratatt rettslig handleevne 

## Kilder
* Regjeringen.no: ''Grunnleggende rettigheter til mennesker med utviklingshemming''

## Se også
*Rettsevne
*Rettssubjekt

## Eksterne lenker
* Vergemålsloven
Rettssubjekt

Et **rettssubjekt** er en som kan få rettigheter og pådra seg forpliktelser i henhold til rettsreglene. Alle fysiske personer er rettssubjekter, og det samme gjelder i utgangspunktet for juridiske personer. Et selskap er således et eget rettssubjekt, som er uavhengig av sine eiere. Det siste gjelder imidlertid ikke unntaksfritt for alle slags juridiske personer. Enkelte regler foreskriver således at det er deltakerne som er rettssubjektene, et eksempel på dette er at deltakerne i ansvarlig selskap skattelegges individuelt, mens selskapet selv ikke er skattesubjekt. Det nærmere innholdet av juridiske personers rettssubjektivitet vil derfor måtte avgjøres konkret i henhold til hvert enkelt rettsgrunnlag.

## Se også
*Rettslig handleevne
*Rettsevne
Nicolas Jean-Prost

**Nicolas Jean-Prost** (født 1967) er en fransk tidligere skihopper som deltok i verdenscupen fra 1989 til 1996.

Hans beste olympiske prestasjon var i Albertville hvor han greide en 19.-plass i normalbakken. På Lillehammer var han med på franske laget som kom 6.-plass i lagkonkurransen. I Ski-VM 1995 i Thunder Bay kom han på 6.-plass i stor bakke og var med på det franske laget som kom på 4.-plass i lagkonkurransen både i Falun og Thunder Bay.

I verdenscupen var hans beste plassering en 5.-plass, noe han oppnådde 3 ganger.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Grosvold (2000)

:*For tolkshow-programmet med samme tittel (også ledet av Anne Grosvold) som gikk 2007–2009, se: [[Grosvold]]*

***Grosvold*** var et norsk kulturprogram med Anne Grosvold som gikk på NRK1 i 2000. I denne serien inviterte Grosvold gjest i studio for å fortelle om kulturopplevelser som kom til å bety noe helt spesielt i hens liv. Programlederen viderefører det hun begynte med i serien *[[Kulturuke]]*, men denne gang foregikk samtalen i studio uten publikum.

Gjester i serien var Torger Reve, Hanne Harlem, Ellen Holager Andenæs, Ole Lund, Siv Jensen, Karin Stoltenberg, Jan Reinås og Ann-Kristin Olsen

## Referanser
Ekornape

**Ekornape** (Saimiri sciureus) er en primat av familien "Kapusineraper". Ekornaper bor i tropisk regnskog, krattskog og mangrovesumper i Sør-Amerika og Mellom-Amerika. Voksne ekornaper kan bli fra 500 gram til 1500 gram, og 23 til 45 cm lange. Forventet levetid er 20 år. Ekornapene er sosiale dyr og lever i grupper på 30-40 dyr. Disse primatene spiser det meste, men liker best korn, frukt og insekter. I Kristiansand Dyrepark har de ca. 20-30 ekornaper. Pippi Langstrømpes Nilsen  i filmene er av denne apetypen. På svensk kalles de for dødninghodeaper.

## Eksterne lenker
*
Max von Stephanitz

Rittmester **Max Emil Friedrich von Stephanitz** (født 30. desember 1864, død 22. april 1936) er kjent for å ha lagt grunnlaget for den populære hunderasen schäferhund, mot slutten av 1800-tallet.

Max von Stephanitz og en annen tysker med navnet Artur Meyer hadde i flere år fulgt med på utviklingen av hyrdehunder gjennom ulike stevner som ble arrangert i Tyskland på siste halvdel av 1800-tallet. I 1889 ble det for første gang arrangert en utstilling for alle raser, og der ble det vist en hund som vakte stor begeistring hos von Stephanitz og Meyer. De var enige om at denne hunden, som het «Hektor von Linkrshein», representerte en type som ville være optimal som stamfar for den typen hyrdehund de hadde som ideal. Dette var etter datidens ideal en stor hannhund. Kort tid etter fikk de kjøpt hunden, som siden gikk under navnet «Horand von Grafrath», siden det var tradisjon at hunder på den tiden fikk navn etter sine eiere. Hunden har siden blitt regnet som stamfar til den moderne schäferhunden.

Under en hundeutstilling den 22. april 1899 i Karlsruhe i Tyskland gikk Max von Stephanitz og Artur Meyer sammen med 12 andre oppdrettere av hyrdehunder i sammen om å danne schäferhundklubben *Verein für Deutsche Schäferhunde (SV) e.V.*, og den første rasestandarden for schäferhund ble presentert 20. september samme året. «Horand von Grafrath» ble stambokført som nummer 1 i stamboka.

## Referanser
Rosteds gate (Oslo)

**Rosteds gate** (1-15, 2-16) er en gate i Oslo som ligger på skillet mellom bydelene Grünerløkka (1-15) og St. Hanshaugen (2-16). Gaten starter som fortsettelse av Hausmanns gate fra Møllergata/Maridalsveien og ender i Damstredet. 

Mellom Fredensborgveien og Damstredet er gaten en trapp som snor seg mellom små trehus. Trappen er mye brukt som fotomotiv, og i Restaurant Schrøder henger et maleri av trappen. 

Gaten het opprinnelig Tvergaden, men ble oppkalt etter professor og rektor ved Oslo katedralskole, Jacob Rosted (1750&ndash;1833) i 1874.

## Referanser


## Litteratur
*
Hannover Cl.V

**Hannover CL.V** var et to-seters tysk jagerfly utviklet under den første verdenskrig. CL.V var utstyrt med en BMW IIIa motor på 186 hk og viste gode flyegenskaper. Bare 46 eksemplarer ble bygget før den første verdenskrig sluttet og det er tvilsomt om noen ble brukt i kamp. Ytterligere 62 fly ble bygget etter krigen, og en CL.V ble brukt til å sette verdensrekord i høydeflyvning da det 22. november 1919 nådde en høyde på 8&nbsp;340 m.

I 1923&ndash;24 bygde Kjeller Flyfabrikk 14 CL.V for Hærens flyvåpen under betegnelsen **Kjeller F.F. 7 Hauk**. Disse var i operativ tjeneste fram til 1929,

## Spesifikasjoner

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hannover CL.V
Østenstad kirke

**Østenstad kirke** er en arbeidskirke fra 1980 ved Østenstad og Blakstad i Asker kommune. Byggverket er i tegl og har 530 plasser. 

## Historikk
Arbeidskirke ble bygd i 1980, kirkegården ferdig 2008. Kirken er tegnet av arkitekt Harald Hille.

Området kirken ligger på, ble tidligere kalt *Tåjet*. Det betyr inngjerdet mark for dyrene. Det gamle navnet Østenstad var Eystadir, sammensatt av navnet Eystein og den gammelnorske endelsen stadir.

*Lille Østenstad gård*, som kirketomten er skilt ut fra, tilhørte fra gammelt av Asker kirke. Helt fram til midten av 1900-tallet måtte gården betale fast avgift til kirken.

Drømmen om egen kirke for denne del av Asker-bygda var gammel, men arbeidet for kirkesaken ble for alvor satt i system ved dannelsen av *Vettre og Gisle kirkelag* i 1961. De mange som deltok aktivt med innsamling av penger og all den andre planleggingen, ser vel i dag tilbake på disse årene med glede og takknemlighet.

I 1969 kjøpte Asker kommune 18 dekar av Lille Østenstad gård. I 1972 ble Østenstad skilt ut som egen menighet fra Asker, foreløpig med «kirke» i aulaen på Blakstad sykehus. I 1975 ble den innkjøpte tomt regulert til kirkelige formål. Den 24. mai 1979 ble grunnstenen nedlagt, og året etter – 23. mars 1980 – ble kirken vigslet av biskop Andreas Aarflot.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Østenstad menighet på kirken.no
* «Østenstad kirke» på kirken.no
* 
* 
* Arkitektens presentasjon av prosjektet Østenstad kirke
Douglas DT-2

**Douglas DT-2** var en amerikansk torpedobomber utviklet av Douglas Aircraft Corporation. Flyet var basert på den tidligere Douglas Cloudster og ble den amerikanske marines standard torpedofly på 20-tallet. En DT-2B ble kjøpt, og ytterligere 7 ble produsert på lisens i Norge av Marinens flyfabrikk i Horten mellom 1925 og 1936. 

## Spesifikasjoner (vann-versjon)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Douglas DT-2
Rettsevne

**Rettsevne** er evnen til å ha rettigheter og forpliktelser. Alle mennesker har rettsevne, og dette gjelder uavhengig av alder og modenhetsnivå. Selv et spedbarn vil ha rettsevne, noe som blant annet innebærer at det kan erverve eiendeler ved f.eks. gave eller arv. Rettsevne må ikke forveksles med rettslig handleevne, som er evnen til å stifte rettigheter og forpliktelser for seg selv. Det nevnte spedbarnet vil således som utgangspunkt ikke kunne disponere rettslig over sine eiendeler (rettigheter) før det har blitt myndig.

Rettsevnen vil som utgangspunkt aldri kunne bli fratatt noen som følge av forbrytelser eller lignende. Enkelte rettigheter kan man imidlertid fratas, slik som stemmerett, rett til å drive næring, inneha offentlig stilling o.l.

## Se også
*Rettslig handleevne
*Rettssubjekt
Fylkesvei 4584

**Fylkesvei 4584** går mellom Tasta og Hertevigs plass i Stavanger. Veien er 4,7&nbsp;km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 411 (Rogaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 4574

**Fylkesvei 4574** går mellom Øvre Stokka og Stokkaveien i Stavanger.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 416 (Rogaland). Formelt er de første ni meter av veien, mellom krysset med Ytre Ringvei vest og bomstasjonen, primær fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Kommunal vei 1197 (Stavanger)

**Kommunal vei 1197 i Stavanger**, *Eiganesveien*,  går mellom Ytre Ringvei vest og Løkkeveien i Stavanger.

Den 0,9 km lange strekningen mellom Holbergs gate og Løkkeveien var nummerert fylkesvei 419 (Rogaland) før den ble omklassifisert

## Kommuner og knutepunkter

  

## Referanser
Obiter dictum

**Obiter dictum** (*obiter dicta* i flertall) er et latinsk begrep som rett oversatt betyr «i forbigående», «tilfeldigvis» (obiter) og «uttalelse» (dictum). Begrepet brukes for å betegne de uttalelser i en dom som ikke har hatt betydning for resultatet (såkalte slengbemerkninger), særlig fra dommer som kommer fra et lands øverste domstol. Det motsatte er ratio decidendi, nemlig de premissene retten har bygget sin avgjørelse på.

I Norge har bruken av obiter dicta økt de senere tiår etter at Høyesterett i større grad har sett på det som sin oppgave å drive med rettsavklaring og rettsutvikling. De brukes derfor oftest hvor retten ser behovet for en avklaring for fremtiden.

Obiter dicta har etter alminnelig rettskildelære ikke den samme vekt ved senere rettsanvendelse som ratio decidendi-uttalelser, men de tillegges likevel ofte vesentlig vekt, særlig dersom de har vært enstemmige. Ellers vil vekten komme an på alminnelige prinsipper for dommers rettskildevekt, slik som alder, klarhet osv.
Messerschmitt Bf 108

**Messerschmitt Bf 108** «Taifun» (tyfon) var et tysk en-motors sports-, kommunikasjons- og lett transportfly designet av Willy Messerschmitt og utviklet av Bayerische Flugzeugwerke. To-setersvarianten **Bf 108A** fløy første gang i 1934, mens fire-seters varianten **Bf 108B** fløy året etter. B-varianten var utstyrt med en Argus As 10 luftkjølt motor.

Bf 108 var av helmetallkonstruksjon og mange av erfaringene fra utviklingen av dette flyet ble brukt i jagerflyet Messerschmitt Bf 109.

Under andre verdenskrig ble Bf 108 benyttet av Luftwaffe som kommunikasjonsfly og til persontransport. Under krigen ble produksjonen flyttet til det okkuperte Frankrike, hvor produksjonen fortsatte etter krigen som **Nord 1000**.

## Annet
Navnet Taifun ble gitt av flypioneren Elly Beinhorn, den andre kvinnen som fløy jorden rundt på egen hånd.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Wings Palette-fargelegging
GSMK

**GSMK mbH** er et tysk selskap som produserer mobiltelefoner og programvare for telefoni til bruk på PC-er.

Selskapet holder til i Berlin, og har spesialisert seg på kryptering av telefonsamtaler. Både deres mobiltelefoner og programvare for telefoni mellom pc-er krypterer samtalene slik at avlytting ikke skal være mulig. Kryptering krever imidlertid at begge partene bruker CryptoPhone produkter.

## Produkter
*CryptoPhone mobiltelefoner – en serie mobiltelefoner, som alle krypterer samtalen
*CryptoPhone for Windows – programvare for å ringe kryptert til andre pc-er med samme programvare, eller til CryptoPhone mobiltelefoner

## Eksterne lenker
*
Kulturuke

***Kulturuke*** er et norsk kulturprogram med Anne Grosvold som gikk på NRK1 i 2000. Her inviterte Grovold aktuelle gjester for å diskutere aktuelt kulturstoff. Rammene rundt programmet var en slags kulturell kafé, det hele foregikk på jazzklubben Blå. Tittelen, endret seg litt fra uke til uke, og var inspirert av et kjent dikt av Jan Erik Vold. Programmet ble sendt kl 22:30 på søndagskveldene.  

## Referanser
Nordstoga

**Nordstoga** er et norsk slektsnavn. Navnet har opprinnelse i en liten gård nord i Vinje i Telemark. Gården har tidligere også vært kjent blant annet som *Nordstuen* og *Norðrstofa* og har gårdsnummer 69 i Vinje. Gården er nevnt i et brev datert 1469.

## Utbredelse
Det var 62 personer i Norge som hadde Nordstoga som etternavn i 2007.

## Kjente navnebærere

*Kåre Nordstoga (1954–), orgelmusiker
*Aasmund Nordstoga (1965–), sanger
*Odd Nordstoga (1972–), musiker, sanger og komponist
*Knut André Nordstoga (1983–), kjelkehokey-utøver med sølvmedalje fra de paralympiske vinterlekene 2006

## Referanser