open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lorenzo Casoni

** Lorenzo Casoni** (født 16. oktober 1645 i Sarzana i Italia, død 19. november 1720 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie. Han tilhørte det anti-jesuittiske parti sammen med kardinal Enrico Noris.

## Liv og virke
Lorenzo Casoni kom fra en adelsfamilie; foreldrene hans var greven av Villanova, Niccolò Casoni, og hans hustru, Giulia, født Petriccioli.

Fra 1678 til 1679 ledsaget han Aloysius Bevilacqua (født 1616; død 22. april 1679), den latinske patriark av Alexandria, da han deltok som *[[nuntius|nuntius extraordinarius]]* på kongressen i Nijmegen for å undertegne fredsavtalen mellom Frankrike og Nederlandene.
### Titulærerkebiskop, nuntius til Napoli
Den 3. mars 1690 ble han utnevnt til titulærerkebiskop av *Cæsarea in Cappadocia*, med dispensasjon fordi han verken hadde mottatt diakon- eller presteordinasjon. Han ble ordinert til biskop av kardinal Francesco Nerli den 12. mars 1690. Fra den 4. mars 1690 tjenestegjorde Lorenzo Casoni som nuntius til Napoli. 
### Kardinal
Erkebiskop Lorenzo Casoni ble utnevnt til kardinal i februar 1706 av pave Klemens XI, med *[[San Bernardo alle Terme]]* som tittelkirke.

Den 7. november 1707 ble Lorenzo Casoni apostolisk legat i Ferrara nord i Kirkestaten, etter å ha takket nei til denne stillingen to ganger tidligere. I løpet av hans embetsperiode erobret keiserlige styrker Comacchio og beleiret Ferrara; han forlot byen den 2. desember 1709. Fra 9. september 1709 til 10. april 1714 var Lorenzo Casoni legat i Bologna, en stilling pesten herjet der i løpet av hans embetsperiode. 

Som en av generalinkvisitorene aksepterte Lorenzo Casoni kurfyrst Fredrik Augustus av Sachsens avsvergelse av lutherdommen slik at han kunne bestige den polske trone. 

Den 21. januar 1715 vekslet Lorenzo Casoni over til den titulærkirken *[[San Pietro in Vincoli]]*. I likhet med kardinal Enrico Noris var Lorenzo Casoni en motstander av jesuittene. 

I katedralen i Sarzana grunnla han et korskapell, som han hadde dekorert med verdifull marmor og utsøkte malerier. Der fikk han reist to monumenter for sine beskyttere, pavene Innocentius XII og Klemens X.

Lorenzo Casoni døde den 19. november 1720, rundt klokken 22.00. Han ble gravlagt i sin romerske titulærkirke, *San Pietro in Vincoli*.

Han var en eldre slektning til de senere kardinaler Filippo Casoni (kreert 1801) og Luigi Vannicelli-Casoni (1839).

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi var:
* Kardinal Tolomeo Gallio (1527-1607)
* Biskop Cesare Speciano (Speciani) (1537-1607) *bispeviet 1584
* Biskop Andrés Pacheco (1550-1626) *1588
* Kardinal Agustín Spínola Basadone (1597-1649) *1623
* Kardinal Giulio Cesare Sacchetti (1587-1663) *1623
* Kardinal Ciriaco Rocci (1582-1651 ) *1628
* Kardinal Carlo Carafa della Spina (1611-1680) *1645
* Kardinal Francesco Nerli (Jr.) (1636-1708) *1670
* Kardinal *Lorenzo Casoni* (1645-1729) *1690

## Referanser
Galeries Lafayette

**Les Galeries Lafayette Haussmann** er en fransk stormagasinkjede. Stamhuset ligger på Boulevard Haussmann i Paris, og i tillegg har selskapet et magasin i Berlin.

I 1893 åpna Théophile Bader og Alphonse Kahn Les Galeries Lafayette på hjørnet av Rue de la Chaussée d'Antin og Rue La Fayette. Magasinet hadde en ideell beliggenhet i nærheten av operaen, de store bulevardene og Gare Saint-Lazare. Ganske snart tiltrakk magasinet seg et kjøpekraftig publikum blant offentlig ansatte og storborgerskapet, og ble etter hvert et symbol på «La Belle Epoque».

I 1896 kjøpte eierne kvartalet på andre sida av Rue de la Chaussée d'Antin, mot Boulevard Haussmann, for å utvide virksomheten. Det nye magasinet sto ferdig i 1912. Det hadde fem etasjer med til sammen 96 avdelinger, en tesalong, et bibliotek og en frisørsalong. Den 33m høye kuppelen i bysantinsk-inspirert stil i smijern og farga glass er sentralt plassert, og gir lys til hele bygningen.

Mellom 1952 og 1956 fikk bygningen to nye etasjer, og de første heisene ble satt inn. I 1974 ble den store sentraltrappa tatt vekk. I 1969 ble et nytt magasin for menn åpna på andre sida av Rue de Mogador. 

Galeries Lafayette er en viktig aktør i motebransjen. Ved åpninga av hver sesong stiller de lokaler til disposisjon for yngre og lovende moteskapere. Daniel Hechter, Pierre Cardin, Cacharel og Yves Saint-Laurent er navn som Galeries Lafayette har hjulpet fram.

På grunn av magasinets unike evne til å trekke til seg et kjøpekraftig publikum gjennom over 100 år, kan det brukes som et barometer på internasjonal økonomi. I dag utgjør kineserne den største gruppa av utenlandske kunder, fulgt av amerikanere og japanere. I det siste har Galeries Lafayette ansatt mange mandarin- og kantonesisktalende medarbeidere, og skilting på kinesisk har begynt å komme opp.

## Berlin
Galeries Lafayette åpnet sin Berlin-filial i 1996. Varehuset ligger i Friedrichstrasse ved hjørnet av Französische Strasse, i en bygning tegnet av den franske arkitekten Jean Nouvel. Det er den eneste filialen utenfor Frankrike.
## Eksterne lenker
*
Place Vendôme

:*[[Place Vendôme (film)|Place Vendôme]] er også tittelen på en film av [[Nicole Garcia]] fra 1998, med [[Catherine Deneuve]].*

**Place Vendôme** er en plass i Paris, på høyre bredd, i 1. arrondissement. 

Plassen er tegnet av Jules Hardouin-Mansard. Anlegget ble påbegynt i 1698. Planen var opprinnelig å legge akademier og ambassader rundt plassen; i stedet flytta bankierer og juvelerer inn i de overdådige boligene som fortsatt omkranser plassen.

Bygningene er i dag er omgjort til luksuriøse hoteller og forretninger, som juvelerene Cartier og Bulgari. I 1898 grunnla César Ritz sitt berømte hotell her. Det franske justisdepartementet har sitt sete ved Place Vendôme; på fasaden kan en stadig se marmorplaketten som viser en standardmeter. Den ble satt opp i 1795 for å gjøre publikum kjent med den nye måleenheten.

Midt på plassen troner en statue av Napoleon kledd som Julius Cæsar på toppen av en søyle som er modellert etter Trajansøylen i Roma. Napoleon fikk reist søylen i 1806 for å feire seieren i slaget ved Austerlitz. Søylen er kledd med bronserelieffer som er støpt av 1200 russisk-østerrikske kanoner. Dagens søyle er en kopi, idet den opprinnelige ble ødelagt under Pariserkommunen i 1871.

Plassen har hett Place Vendôme siden 1700-tallet, etter Hôtel de Vendôme, som lå her. Fra begynnelsen het den *Place des Conquêtes*, og senere *Place Louis le Grand*. Under revolusjonen ble den en periode omdøpt til *Place des Piques*, og under Pariserkommunen *Place Internationale*.

## Litteratur
* Julia Droste-Hennings, Thorsten Droste: *Paris. Eine Stadt und ihr Mythos.* DuMont, Köln 2003, ISBN 3-7701-6090-8, S. 292–293.
* Alexis Gregory: *Place Vendôme, Paris.* Aus dem Französischen von Annekatrin Gudat. Heyne, München 1997, ISBN 3-453-13006-5.
* Fritz Stahl: *Paris. Eine Stadt als Kunstwerk.* Mosse, Berlin 1929.
Underholdning

**Underholdning** er ei handling eller en opptreden som har som hovedmål å fange oppmerksomhet og more de som ser på eller er med. Ulike typer framføringer, spill, leker, fester og reiser er eksempler på underholdning. 

## Aktører

Det man først tenker på som underholdning er gjerne utøvende kunst som er delt inn i aktive utøvere og passivt publikum. Utøvere er spesielle; enten er de velkjente eller de er svært dyktige. Mange av dem har underholdning som levebrød, for eksempel tryllekunstnere, geishaer, dilettanter eller musikere. 

Andre typer underholdning blir skapt av aktørene selv. Dette gjelder blant annet deltakende dans og idrett, selskapsleker og rollespill.

Skillet mellom de som underholder og de som blir underholdt er ikke absolutte, noe en bl.a. ser i formene utøverforma barneteater eller ringinnprogram på radio.

## Steder

Underholdning kan finne sted på gata (for eksempel gatemusikanter) eller hjemme, men det finnes òg mange steder som er viet til underholdning: Bygg som konserthus og kinosaler og parker med vakker natur, dyr eller mange underholdende aktiviteter.

Visse medier er særlig egnet og blir mye brukt til å underholde. I dag er fjernsynet det viktigste av disse mediene, mens radioen var størst i tidligere tider. Spill og andre aktiviteter på datamaskiner er også blitt populære former for tidtrøyte.

## Tid for underholdning

I Norge i dag er det vanlig å sette av tid til å slappe av og nyte underholdning, gjerne hver dag. I andre samfunn har en gjerne hyppige festdager og festivaler som kan gjere hverdagen mer fargerik. Rester av de mange gamle norske merkedagene finner vi på primstaven og i blant annet julefeiringa. Tidsrom som er særlig viet underholdning er feiringene av blant andre karneval og festivaler.

## Se også
* Populærkultur
*Teater
*Film
*TV
*Litteratur
*Musikk
*Spill
*Sport
*Mobil

## Eksterne lenker
* 
*  "Fun Songs av Wai Lana" Underholdende og artige sanger
Edøy gamle kirke

**Edøy gamle kirke** er en stenkirke med langplan fra ca. 1190 som ligger på Edøya i Smøla kommune i Møre og Romsdal. Den er knyttet til Den norske kirke og hører til Ytre Nordmøre prosti i Møre bispedømme.

Kirken er nevnt i et skriv fra 1695 der det står at kirken er forlenget med syv alen lang. Kirken brant etter et lynnedslag den 14. januar 1887, hvor alt treverk og interiør bortsett fra altertavla og noen få andre gjenstander gikk tapt.
Altertavla ble ødelagt mye senere, under bombingen av Kristiansund i 1940. Okkupasjonsmakten benyttet kirken som lager under andre verdenskrig. Etter krigen ble kirken gjenoppbygget, og den ble gjeninnviet i 1950. I forbindelse med 800-årsjubileet i 1990 ble kirken pusset opp, og det ble satt inn et nytt orgel.

I november 2019 avdekket NIKU spor av et skip og bosetningsspor som sannsynligvis er fra merovinger- eller vikingtid rett ved Edøy kirke.

## Referanser


## Kilder
* Edøy gamle kirke på kulturnett.no
* 

## Eksterne lenker
*
Magne Aarøen

**Magne Aarøen** (1944&ndash;2003) var en norsk politiker (KrF) og stortingsrepresentant.

Aarøen var utdannet lektor. Han flyttet til Selje, og ble aktiv i politikk for KrF der. Han ble valgt som ordfører i perioden 1981&ndash;1983. Han var vararepresentant til Stortinget i periodene 1981&ndash;1985 og 1993&ndash;1997. Midt på 1980-tallet flyttet familien til Gloppen, og slo seg ned på Sandane, hvor Aarøen ble rektor ved Sandane skole. 

## Stortingsrepresentant
I 2001 ble han innvalgt på Stortinget fra Sogn og Fjordane. Han satt som stortingsrepresentant til han ble sykmeldt og døde sommeren 2003. 

### Stortingskomitéer
* 2001&ndash;2003: medlem av Sosialkomitéen.

## Se også
* Liste over stortingsrepresentanter fra Gloppen kommune

## Eksterne lenker
*
BMW PGA Championship

:  *For turneringen med samme navn på [[PGA-touren]], se [[Western Open]]*

**BMW PGA Championship** er en årlig golfturnering for menn på Europatouren. Den ble første gang avholdt i 1955 og var i mange år kjent som *Volvo PGA Championship*. Turneringen spilles i mai på West Course på Wentworth Club utenfor London.

Wentworth er hovedkvarteret til PGA European Tour, og BMW Championship anses ofte for å være flaggskipsturneringen på Europatouren fordi den avholdes på Wentworth og har den største premiepotten blant turneringene som arrangeres av PGA European Tour. Det er imidlertid flere turneringer på Europatouren som er mer lukrative, herunder ''major''-turneringene og World Golf Championships, men disse arrangeres av andre organisasjoner.

## Eksterne lenker
* BMW Championship &ndash; offisielt nettsted
Hôtel Ritz Paris

**Hôtel Ritz Paris** på Place Vendôme 15 i Paris er et av Europas fineste hoteller.

Hotellet ble bygd som privatbolig tidlig på 1700-tallet. Fasaden er tegna av Jules Hardouin Mansart, skaperen av mansardtaket. César Ritz åpna sitt luksushotell her i 1898. Sammen med kjøkkensjef og medeier Auguste Escoffier skapte Ritz et hotell som over hele Europa ble innbegrepet av overdådighet, service og kjøkkenkunst.

Rommene ligger dels mot Place Vendôme, dels mot den berømte hotellhagen. Suitene har fått navn etter berømtheter som har bodd på hotellet: F. Scott Fitzgerald, Marcel Proust, kong Edvard VII, Rudolph Valentino, Charlie Chaplin, Greta Garbo og Coco Chanel. Sistnevnte bodde på Ritz i over tretti år. Baren er oppkalt etter Ernest Hemingway.

I 1979 solgte Ritz-familien hotellet til den egyptiske forretningsmannen Mohamed Al-Fayed. Det var til Ritz eierens sønn, Dodi Al-Fayed, og Diana var på veg da de forulykket Pont de L'Alma-tunnelen like ved.

## Eksterne lenker
*
Dubai Desert Classic

**Dubai Desert Classic** er en årlig golfturnering på Europatouren som arrangeres i De forente arabiske emirater, som regel i februar eller mars. Turneringen ble stiftet i 1989 som Europatourens første turnering i Midtøsten. Den spilles på «Majlis»-banen ved Emirates Golf Club, bortsett fra årene 1999 og 2000 da den flyttet til Dubai Creek Golf Club. Dubai Desert Classic er kjent for å trekke til seg noen av de største stjernene innen golf, mye takket være store oppmøtehonorarer.

## Vinnere

## Eksterne lenker
*
Giulio Gabrielli den eldre

**Giulio Gabrielli** (den eldre) (født ca. 1604 i Roma i Italia, død 31. august 1677 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var  biskop av Ascoli Piceno 1808&ndash;1816.

Han ble utnevnt til kardinal i februar 1641 av pave Urban VIII, med *[[Santa Prisca (Roma)|Santa Prisca]]* som tittelkirke.

Han deltok ved konklavet 1644 men måtte forlate det på grunn av sykdom før det valgte pave Innocens X, konklavet 1655 som valgte pave Alexander VII, og konklavet 1667 som valgte pave Klemens IX, konklavet 1669&ndash;1670 som valgte pave Klemens X, og konklavet 1676 som valgte pave Innocens XI.

Han var nevø til kardinal Orazio Lancellotti (kreert 1611) og i slekt med pave Klemens X (1670&ndash;1676) og med den langt senere kardinal Giulio Gabrielli den yngre (kreert 1801).

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Arne Lyngstad

**Arne Lyngstad** (født 10. mai 1962 i Verdal, død 30. mai 2019 i Trondheim) var en norsk historiker, organisasjonsmann og politiker (KrF) som var stortingsrepresentant for Nord-Trøndelag 1997–2005.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Arne Lyngstad var sønn av rektor og KrF-politiker Arnolf Lyngstad og lærerinne Svanhild Aasen.

Arne Lyngstad gikk grunnskole i Verdal 1969–1978 og allmennfaglig linje ved Verdal videregående skole 1978–1981. Han var utdannet cand.mag. og adjunkt med mellomfag i historie fra Levanger lærerskole fra 1988 og cand.philol. med hovedfag i historie fra Universitetet i Trondheim fra 1992. Lyngstad ble tildelt Arkivprisen av Arbeiderbevegelsens arkiv og bibliotek for sin hovedoppgave, *Europa-debatt i den [[Sosialistinternasjonalen|Sosialistiske Internasjonale]] 1955–63*.

### Yrke, politikk
Lyngstad arbeidet med politikk på heltid i det meste av sitt voksne liv. Han hadde lokale og regionale tillitsverv i Kristelig Folkepartis Ungdom (KrFU) og Det Norske Totalavholdsselskaps Ungdomsforbund (DNTU) allerede i 1970-årene. Han var også medlem av DNTUs landsstyre 1981–1983, ungdomssekretær i Nord-Trøndelag KrF 1981–1982, organisasjonssekretær i DNTU 1982–1983, medlem av KrFUs sentralstyre og skolepolitisk leder 1982–1983, leder i Nord-Trøndelag KrFU 1983–1986, medlem av Det Norske Totalavholdsselskaps landsstyre og studieleder 1983–1985 og leder i DNTU 1985–1987. Han var utredningssekretær, utvalgsleder og politisk rådgiver i KrF i 1990-årene og ledet Sør-Trøndelag KrF 1990–1992.

Som folkevalgt var han varamedlem av Verdal kommunestyre 1984–1987, Nord-Trøndelag fylkesting 1988–1991 og Trondheim bystyre 1992–1995. Han var stortingsrepresentant for Nord-Trøndelag 1997–2005, medlem av Stortingets kirke-, utdannings- og forskningskomité hele perioden (nestleder 1997–2001) samt leder av Stortingets delegasjon til Nordisk råd i 2003. Etter tiden på Stortinget var Lyngstad styremedlem i RUSfri fra 2006, politisk rådgiver for KrFs stortingsgruppe 2006–2007 og direktør for den diakonale Lukasstiftelsen fra 2007.

Han døde i 2019 etter mange års kreftsykdom.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Nord-Vågsøy kirke

**Nord-Vågsøy kirke** (Nord-Vågsøy kyrkje) ligger på Røysaneset på Raudeberg på Vågsøy i Kinn kommune i Vestland.

Den nåværende kirken i betong er en erstatning for kirken fra 1854, som brant ned i 1945. Kirken er en langkirke i betong og ble vigslet 24. oktober 1960 av biskop Ragnvald Indrebø. Kirkeskipet har et lyst og nokså firkantet preg. Den har en rekke med vinduer høyt oppe på midtveggen, samt en rekke nede langs veggene i sideskipet. Blikkfanget er det fargeglade glassmaleriet over alteret.

Nord-Vågsøy kirke ligger i Nordfjord prosti.

## Litteratur
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nord-Vågsøy kyrkje fra Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane
* Fylkesleksikon for Sogn og Fjordane
* 
*
Liste over landbruksredskaper

Liste over Landbruksredskap:

## Jordbearbeiding
*Gravemaskin
*Grubb
*Harv
*Jordfreser
*Plog
*Slodd
*Steinplukker
*Steinrive
*Steinsvans
*Åkertrommel

## Gjødsel- og sprøyteredskap
*Gjødselpumpe
*Gjødselskrue
*Kalkvogn
*Kunstgjødselspreder
*Naturgjødselspreder
**Gjødselvogn
**Tørrgjødselvogn
**Tørrgjødselskuffe
*Åkersprøyte

## Såing og planting
*Potetsetter
*Rotvekstplanter
*Såmaskin
**Radsåmaskin
**Enfrøsåmaskin
**Direktesåmaskin

## Grasredskap
*Avlesservogn
*Ballegaffel
*Firkantpresse
*Fôrhøster
*Rundballepakker
*Rundballepresse
*Silosvans
*Slåmaskin
*Høykanon
*Høysvans
*Høyvender
**Sidevenderive
**Rotorrive
*Høyvogn
*Vossakasso

## Rotvekstredskap
*Hyppe
*Potetopptaker
*Risknuser
*Rotrasper
*Rotvekstopptaker

## Skogs- og vedredskap
*Kappsag
*Lunneskjær
*Tømmerklo
*Tømmertilhenger
*Vedkløyver
*Vedmaskin
*Vinsj

## Annet
*Klettskuffe
*Maishøster
*Skjær
*Skurtresker
*Snøfreser
*Tilhenger

## Gammeldags redskap
*Børetau
*Halmkutter
*Hestehakke
*Høyrive
*Piggmaskin
*Selvbinder
*Sleperive
*Treskeverk
*Troll (landbruk)
*Tømmerdoning

## Eksterne lenker
* Gunnar Weseth: ''Glimt fra mekaniseringen av vårt landbruk 1850–2000'' (Ås, 2007)
Gian Girolamo Albani

** Gian Girolamo Albani **(1504–1591) var en av den katolske kirkes kardinaler, og ble som sådan sendt på en rekke diplomatiske oppdrag, som for eksempel å forsøke å forene de kristne fyrster til et forbund mot tyrkerne.

Han kom fra en italiensk familie som nedstammet fra innvandrere fra Albania på 1400-tallet. Andre kardinaler i slekten var Gianfrancesco Albani (kreert 1690 &ndash; ble pave Klemens XI i 1700), Annibale Albani (1711), Alessandro Albani (1721), Gian Francesco Albani (1747) og Giuseppe Albani (1801).

Han ble utnevnt til kardinal i februar 1570 av pave Pius V, med *[[San Giovanni a Porta Latina]]* som tittelkirke; men ble aldri diakonviet. Han deltok ved konklavet i 1585 som valgte pave Sixtus V.

Han var en venn av dikteren Torquato Tasso, var en anerkjent kanonist, og utgav blant annet studiene
* *De donatione Constantini* (Köln, 1535)
* *De cardinalatu* (Roma, 1541)
* *De potestate papae et concilii* (Venezia, 1544)
* *De immunitate ecclesiarum* (Roma, 1553).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Flower of Scotland

**«Flower of Scotland»** (skotsk-gælisk: *Flùr na h-Alba*) er en av Skottlands uoffisielle nasjonalsanger. I likhet med England har heller ikke Skottland noen offisiell nasjonalhymne, men «Flower of Scotland» benyttes som nasjonens fremste sang sammen med «Scotland the Brave».

«Flower of Scotland» ble skrevet av Roy Williamson i 1967. Sangen viser til en militær skotsk seier over den engelske kong Edvard II. Slaget ved Bannockburn i 1314 ble ledet av skottenes konge, Robert Bruce, som ifølge sangteksten sendte Edvards hær hjem til England for å tenke seg om. 

## Eksterne lenker
*
Michael Momyr

**Michael Jan Momyr** (født 1956) er en norsk politiker (H). Han er medlem av Trondheim bystyre og tidligere fylkestings- og stortingsrepresentant og ordfører i Åfjord.

## Liv og virke
Han vokste opp på Nordre Momyr i Norddalen i Åfjord som sønn av landpostbud og gårdbruker Melkior Momyr og kontorfullmektig Jorunn Johansen. Begge foreldrene var engasjert i organisasjonsliv og politikk. Han er gift med sykepleier Jorunn Windspoll.

Han gikk militære skoler og tjenestegjorde noen år som befal og instruktør ved Befalsskolen for Infanteriet i Trøndelag. I 1979 overtok han gården i Åfjord og hadde melke- og kjøttfe. Han flyttet til Trondheim i 1995 og forpaktet bort jorden.

Momyr var ordfører i Åfjord fra 1990 til 1995, deretter medlem av Sør-Trøndelag fylkesting og fylkesutvalg fra 1995 til 2001. Han var også fylkesleder i Sør-Trøndelag Høyre.

Momyr var stortingsrepresentant for Sør-Trøndelag i perioden 2001–2005 og vararepresentant i ytterligere tre perioder. Han møtte til sammen fem år på Stortinget. Han satt i Stortingets næringskomité fra 2001 til 2005 og var Høyres landbrukspolitiske talsmann.

Momyr var seniorrådgiver i NHO fra 2005 til 2007 og rådmann i Roan kommune fra 2007 til 2013. Han har senere arbeidet med grunneierkontakt for Sarepta Energi og TrønderEnergi.

I 2015 ble han innvalgt i Trondheim bystyre. Fra 2017 til 2021 var han fylkesleder i det sammenslåtte Trøndelag Høyre.

Momyr har hatt flere andre offentlige verv, blant annet som styremedlem i TrønderEnergi, leder i det regionale brukerutvalget for Helse Midt-Norge, lagrette-, doms- og skjønnsmann.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aleksander II av Makedonia

**Aleksander II** (gresk Ἀλέξανδρος Β΄) var konge av Makedonia i tiden 371–369 f.Kr. som følge av at hans far Amyntas III døde i 370 f.Kr. Hans svoger Ptolemaios fra Aloros, som var gift med hans søster Eurynoe, var en betydelig utfordrer til hans posisjon. Han hadde to yngre brødre, Perdikkas III og Filip.

## Liv
Selv om Aleksander ikke var umyndig, var han fortsatt en meget ung mann da han arvet tronen. Det førte til umiddelbare problemer for den nye kongen da fiender av hans familie gikk til krig. Han sto på samme tid overfor en illyrisk invasjon fra nordvest og et angrep fra øst av en Pausanias, en makedoner av uklar bakgrunn som gjorde krav på tronen. Pausanias erobret raskt noen makedonske byer, og truet dronningmoren Eurydike som var i palasset i Pella med sine unge sønner. Aleksander fikk beseiret sine fiender ved den athenske generalen Ifikrates (Amyntas' adopterte sønn i henhold til en tidligere allianse) som hadde seilt opp langs den makedonske kysten for å gjenerobre Amfipolis.

På forespørsel fra aleuadene i Larisa blandet Aleksander seg inn i en borgerkrig i Thessalia. Han fikk kontroll over Larisa, og flere andre byer, men til tross for de løfter han hadde gitt, plasserte han makedonske garnisoner i dem. Det provoserte en fiendtlig reaksjon fra bystaten Theben, den ledende militære makten i antikkens Hellas på denne tiden. Hærføreren Pelopidas fra Theben fordrev makedonerne fra Thessalia, og nøytraliserte deretter Aleksander ved å støtte ambisjonene til Aleksanders svoger Ptolemaios fra Aloros. Som en del av den nye alliansen ble hans yngste bror Filip ført til Theben som gissel og garanti for at avtalen ble opprettholdt.

Under en festival i 369 f.Kr. ble Aleksander myrdet på tilskyndelse av Ptolemaios. Pelopidas måtte igjen komme og sikre freden. Den nye avtalen sørget for at Perdikkas III ble den neste kongen, men at Ptolemaios styrte som hans regent da han ikke var myndig. I 365 f.Kr. tok Perdikkas III hevn over mordet på sin bror ved å drepe Ptolemaios og ta kontrollen over tronen selv. Hans eneherredømme varte ikke lenge, og døde i et slag i 359 f.Kr. Det åpnet for at Filip II kunne bli konge.

## Referanser


## Litteratur
* Junianus Justinus, 7, 4 - 5.
* Diodorus Siculus, 15, 60 - 61; 15, 67; 15, 71.

## Eksterne lenker
* «Ancestry of Alexander II», Aleksanders slekt
* «History of Macedonia», fra Makedonias historie
Christopher Stensaker

**Christopher Stensaker** (født 22. januar 1945 i Trondheim, død 31. juli 2018) var en norsk politiker (FrP). Han var stortingsrepresentant for Sør-Trøndelag 1997–2005.

Han var sønn av byarkitekt Christopher J.R. Stensaker og korrespondent Astrid Wakefield (født Qvam). Han giftet seg i 1970 med hud- og fotpleier Lillian Taftø. Han gikk framhaldsskole, militær forskole og yrkesrettede skoler og kurs, og arbeidet som funksjonær og butikksjef, sjåfør og maskinfører, bygningsarbeider, kjølemontør, kokk og hjelpestuert, fisker, med mer.

Han var medlem av Sør-Trøndelag fylkesting 1981–1997, fra 1984 som medlem av fylkesutvalget, og medlem av Trondheim bystyre 1988–1991. Han ledet Trondheim FrP og Sør-Trøndelag FrP i to omganger i 1980-årene.

Han var innvalgt på Stortinget i periodene 1997–2001 og 2001–2005 og satt sin første periode i Stortingets samferdselskomité, deretter i Stortingets utenrikskomité. Han var med i Stortingets delegasjoner til Europaparlamentet og OSSEs parlamentariske forsamling. Etter at han trådte ut av Stortinget, var Stensaker varamedlem av Den Norske Nobelkomite 2006–2014.

Han døde i 2018, 73 år gammel, etter lang tids sykdom. Han ble begravet fra Børsa kirke.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alumn

**Alumn** er et latinsk ord som brukes om tidligere studenter ved et universitet eller en høgskole, fortrinnsvis om studenter som har avlagt avsluttende eksamen. På latin er entallsformene *alumnus* i hankjønn og *alumna* i hunkjønn; *alumni* er flertallsform i hankjønn og kan også brukes som fellesform når det er snakk om alumner av ulike kjønn, mens *alumnae* (-ae uttales /ɑɪ/) er flertallsform i hunkjønn. På norsk er Språkrådets anbefaling å bruke det kjønnsnøytrale *alumn* i entall og *alumner* i flertall. *Alumnus-* brukes i sammensetninger som *alumnusarrangement* eller *alumnusnettverk**.*

Alumnene er ved en del læresteder organisert i alumnusorganisasjoner, som gjerne arrangerer studentgjenforeningstreff og pengeinnsamlinger. Ved noen universiteter sitter representanter for alumnusorganisasjonene i universitetsstyret.  

Medlemskap i en alumnusorganisasjon er ofte en selvfølge i engelsktalende land. Universitetene bruker også sitt nettverk av alumner til å samle inn penger. Ved norske læresteder er alumnusarbeid relativt nytt, og det er i liten grad økonomisk rettet. Dette har bl.a. sammenheng med at universiteter i Norge tradisjonelt er en statlig myndighet, at finansieringen kommer fra staten og at universitetet utleder mye av sin status fra statsmakten; i tillegg hadde Norge lenge bare ett universitet. I f.eks. USA er det større tradisjon for mange universiteter med ulik organisering, herunder mange private institusjoner, som konkurrerer i et marked og har svært ulike ressurser og status. I denne amerikanske konteksten blir alumnene viktigere for å bygge opp under institusjonens finansering og status enn de tradisjonelt er i Norge. Dag Rune Olsen ved UiB har uttalt at han tenker seg at kontakt med sine alumner er en viktig del av samfunnsengasjementet til et universitet, og at universitetets egne alumner kan være dets beste ambassadører, særlig med tanke på studentrekruttering, mens NTNU har beskrevet alumnusarbeid som en «møteplass for kunnskapsdeling og erfaringsutveksling mellom universitetet og samfunns- og arbeidsliv».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* BI Alumni Handelshøyskolen BI
* NTNU Alumni
* NHH Alumni 
* HiB Alumni (Høgskolen i Bergen) 
* ANSA Alumni – karrierenettverket for tidligere utenlandsstudenter 
* NMBU Alumni
Palais-Royal

**Palais-Royal** er et slott i Paris. Det ligger vis-à-vis nordfløyen på Louvre. Til slottet hører en park, *Le Jardin de Palais-Royal*.

Slottet ble tegna av Jacques Lemercier og bygd for kardinal Richelieu i 1629, som i sin tur overdrog det til den franske kronen. Palais Royal har stort sett ikke vært kongebolig. Etter at Ludvig XIII døde, bodde dronningmora Anne av Østerrike, kardinal Mazarin og den unge Ludvig XIV her. Senere ble slottet brukt av yngre sønner av Huset Bourbon. 

Ludvig Philip II åpna under revolusjonen slottshagen for publikum, og fikk dermed kallenavnet «Philippe-Egalité». Han fikk også regulert kvartalene rundt hagen med «gallerier», der butikker og casinoer etter hvert flyttet inn og prostitusjonen blomstret. Ved hver ende av galleriene var det et teater; her oppførte bl.a. Molière sine stykker og  Jean-Baptiste Lully sine operaer. I det ene teatret holder i dag det franske nasjonalteatret, Comédie-Française, til.

Under februarrevolusjonen i 1848 inntok folkemassene slottet og plyndret det.

I dag huser Palais Royal Conseil d'État, konstitusjonsrådet og kulturdepartementet. Galleriene langs hagen har småbutikker, restauranter og kunstgallerier. Bygningen lengst bak i hagen eies av det franske nasjonalbiblioteket, men samlingene er flyttet andre steder.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Palais-Royal
AT&T Pebble Beach Pro-Am

**AT&T Pebble Beach National Pro-Am** er en golfturnering på PGA-touren. Den avholdes vanligvis i februar på rekreasjonsstedet Pebble Beach i California, på tre forskjellige baner: Pebble Beach, Poppy Hills og Spyglass Hill.

Turneringen ble arrangert for første gang i 1937 med Bing Crosby som vert, da med navnet *National Pro-Amateur Golf Championship*, i Rancho Santa Fe i California. Sam Snead vant det første året, der førsteprisen var en sjekk på 500 dollar. Formatet er «pro–am», hvor lag med profesjonelle og amatører spiller sammen. De fleste amatørene er kjendiser.

Etter annen verdenskrig ble turneringen relansert i Pebble Beach som *Bing Crosby Pro-Am*. Etter at Crosby gikk bort overtok teleselskapet AT&T som tittelsponsor i 1986. AT&T Pebble Beach National Pro-Am er stadig en stor suksess på PGA-touren, til tross for regnværet som nesten hvert år skaper forsinkelser i arrangementet. Turneringen har likevel kun blitt utsatt én gang, i 1999 da sisterunden ble flyttet til april.

Blant de største stjernene som har vunnet de siste årene er Tiger Woods, Vijay Singh, Phil Mickelson, Mark O'Meara, Davis Love III og Payne Stewart.

## Vinnere

1 Ble kun spilt 54 hull grunnet været.

## Eksterne lenker
* 
* Pebble Beach Resorts
* Informasjon på PGATOUR.com
Linda Hofstad Helleland

**Linda Cathrine Hofstad Helleland** (født 1977) er en norsk politiker (H), som var stortingsrepresentant for Sør-Trøndelag fra 2001 til 2005 og fra 2008 til 2025.

Hun innehadde tre statsrådposter i Erna Solbergs regjering: kulturminister fra 2015 til 2018, barne- og likestillingsminister fra 2018 til 2019 og distrikts- og digitaliseringsminister fra 2020 til 2021. 

Fra 2017 til 2019 var hun visepresident i World Anti-Doping Agency (WADA). I november 2019 utgav hun boken *Ren idrett, skittent spill*, der hun tok et oppgjør med toppene i internasjonal idrett og spesielt med WADA.

Hun er gift med stortingsrepresentant Trond Helleland.

## Liv og virke
Hun gikk Adolf Øiens skole i Trondheim med et utvekslingsår i USA, og hun studerte deretter medievitenskap, statsvitenskap og sosiologi ved NTNU. Hun har også avlagt eksamener ved Høgskolen i Molde og Handelshøyskolen BI.

Hun var ungdomssekretær i Sør-Trøndelag Unge Høyre 1997–1998, formann i Sør-Trøndelag Unge Høyre 1998–1999, medlem av Trondheim bystyre 1999–2001 og organisasjonssekretær i Unge Høyres Landsforbund 2000–2001.

Hun arbeidet som pleieassistent på Radiumhospitalet da hun ble fast møtende vararepresentant på Stortinget i 2001.

Hun var Høyres 1. vararepresentant til Stortinget fra Sør-Trøndelag 2001–2009. Hun møtte fast så lenge Børge Brende var statsråd i Bondevik-regjeringen 2001–2005. Da Brende fikk permisjon fra vervet som stortingsrepresentant i 2008, møtte Helleland igjen fast. I 2009 ble Helleland valgt inn på Stortinget på eget mandat. Helleland var leder i Høyres Kvinneforum 2004–2010 og leder i Sør-Trøndelag Høyre 2008–2009.

Helleland hadde tre ulike statsrådsposter i Erna Solbergs regjering mellom 2015 og 2021.

20. november 2016 ble hun valgt til visepresident i World Anti-Doping Agency, etter at hun slo den tidligere danske justisminsisteren Brian Mikkelsen og franske Valérie Fourneyron i kampen om å bli Europas kandidat.

I desember 2024 ble hun valgt inn i styret i Norlandia som driver private barnehager. Hun får et årlig honorar på 200.000 kroner. I oktober 2024 ble hun valgt inn i styret i Reitan Retail med et årlig honorar på 450.000 kroner på linje med andre styremedlemmer i konsernet.

## Stortingskomiteer

* 2001–2005: Medlem av Justiskomiteen (møtte som vara for Børge Brende som satt i regjering)
*2009–2013: Medlem av Familie- og kulturkomiteen
*2013–2015: Leder av Transport- og kommunikasjonskomiteen
*2019–2020: Medlem av Næringskomiteen
*2021–2024: Medlem av Næringskomiteen
*2024–2025: Medlem av Utdannings- og forskningskomiteen

## Medlem i regjering
Linda Helleland har vært medlem i regjeringen til Erna Solberg i to perioder. I perioden utenfor regjering mellom 2019 og 2020, var hun Høyres fraksjonsleder i næringskomiteen på Stortinget. 

* 16. desember 2015–17. januar 2018: Kulturminister
* 17. januar 2018–22. januar 2019: Barne- og likestillingsminister
* 24. januar 2020–14. oktober 2021: Distrikts- og digitaliseringsminister

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*
Ola T. Lånke

**Ola Torgeir Lånke** (født 18. mars 1948 i Rennebu) er en norsk prest og politiker (KrF). Han var stortingsrepresentant for Sør-Trøndelag fra 1993 til 2009 og ordfører i Rennebu kommune fra 2011 til 2015.

## Biografi
I sin tid på Stortinget arbeidet Lånke lengst og mest med kultur- og mediaspørsmål. Han var saksordfører for ulike saker som *ABM-meldingen* (arkiv, bibliotek og museum), for Operasaken i flere omganger, opprettelsen av digitalt bakkenett for fjernsyn og utflytting av statlige tilsyn m.fl..

Før han ble valgt til Stortinget var han stiftskapellan med ansvar for personalspørsmål i Nidaros bispedømme, og før det residerende kapellan i Lademoen menighet i Trondheim. Han er gift med prest og tidligere leder for Nidaros pilegrimsgård Berit Lånke, som har vært nevnt ved flere bispenominasjoner.

Han var leder for Kristelig Folkepartis Ungdom fra 1975 til 1976.

## Stortingets presidentskap
* 2006–2009 visepresident i Lagtinget	

## Stortingskomiteer
* 2006-2009 medlem av Kontroll og konstitusjonskomiteen
* 2006-2009 medlem av Den utvidede utenrikskomiteen
* 2005–2006 medlem av Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen
* 2001–2005 medlem av Familie-, kultur- og administrasjonskomiteen
** 2001–2005 varamedlem av Valgkomiteen
* 1997–2001 medlem av Familie-, kultur- og administrasjonskomiteen
* 1993–1997 sekretær i Kommunalkomitéen

## Styreverv
* Medlem av «Stemmerettskomiteen» som skal forberede stemmerettsjubileet i 2013, fra 2009.
* Språkrådet, styremedlem fra 2010. 
* Nidaros bispedømmeråd, leder fra 2010.
* TrondheimSolistene, styremedlem fra 2009, styreleder fra 2010.
* Birka, Nasjonalt senter for kunst og håndverk, styremedlem fra 2009, nestleder i styret fra 2010.
* Vitenskapsmuseet i Trondheim, styremedlem fra 2009.
* Pilegrimssenter Dovrefjell, Hjerkinn, styremedlem fra 2010.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Pebble Beach

**Pebble Beach** er et rekreasjonssted, og et lite samfunn i seg selv, i den amerikanske delstaten California. Tettstedet inngår i landområdet Del Monte Forest, eiet av selskapet Pebble Beach Corporation, og drives som en liten by. Innbyggerne betaler derfor en avgift i stedet for skatt. Ved folketellingen i 2000 var det 4531 innbyggere.

Pebble Beach er spesielt kjent for golf og har syv golfbaner, inkludert Spanish Bay, Del Monte, Spyglass Hill, Poppy Hills og Pebble Beach Golf Links. Turneringen AT&T Pebble Beach National Pro-Am arrangeres i Pebble Beach.

En annen attraksjon i Pebble Beach er den årlige bilutstillingen Pebble Beach Concours d'Elegance, som fokuserer på veteranbiler.

## Eksterne lenker
* Pebble Beach Resorts
Gunn Karin Gjul

**Gunn Karin Gjul** (født 1967) er en norsk jurist og politiker (Ap). Hun var i perioden 2014–2021 en av fem riksrevisorer utpekt av Stortinget. Hun var innvalgt på Stortinget fra Sør-Trøndelag 1993–2013. I 2013 ble hun leder for samfunnspolitisk avdeling i Fagforbundet. 

Gjul var statssekretær i Kommunaldepartementet fra oktober 2021 og deretter i Digitaliserings- og forvaltningsdepartementet fra dette departementet ble opprettet 1. januar 2024 og til 10. januar 2025. Hun ble i statsråd 10. april 2025 utnevnt til statssekretær i Justis- og beredskapsdepartementet med virkning fra 22. april.

## Biografi
Gjul er datter av kaptein Ivar Gjul og gårdbruker Karen Ragnhild Moen, og vokste opp på Ørland, der faren hadde sitt virke på Ørland hovedflystasjon. Hun deltok i gårdsdriften hjemme på Opphaug.  Gjul har studiekompetanse fra Fosen videregående skole fra 1986 og juridisk embedseksamen fra Universitetet i Oslo fra 2001. 

Gjul fikk ansvaret for å reetablere Ørland AUF i 1983, og satt senere som nestleder 1987–1990 og leder 1990–1991 i Sør-Trøndelag AUF. Gjul kom i kretsen rundt blant andre Trond Giske, Rita Ottervik og Tore O. Sandvik, og delte deres motstand mot norsk EU-medlemskap. Gjul var medlem av Sør-Trøndelag fylkesting 1988–1993, og satt i hovedutvalget for undervisning. Hun var ellers engasjert i blant annet likestillings- og miljøvernspørsmål. Hun var leder i Ørland Arbeiderparti 1996–1997 og kvinnepolitisk leder i Sør-Trøndelag Arbeiderparti 1999–2004.

Gjul ble innvalgt på Stortinget fra Sør-Trøndelag i 1993, og satt de neste åtte årene i Stortingets energi- og miljøkomité. I 2001 ble hun medlem av Arbeiderpartiets gruppestyre og 1. nestleder i Stortingets justiskomité. I perioden 2005–2009 var hun 1. nestleder i Stortingets familie- og kulturkomité og medlem av den norske delegasjonen til Europarådets parlamentarikerforsamling. I sin siste periode ledet hun Stortingets familie- og kulturkomité. Våren 2012 varslet Gjul at hun ikke ville søke renominasjon til Stortinget, og ønsket å nominere et AUF-medlem på en antatt sikker plass. Etter å ha trådt ut av Stortinget året etter, ble hun oppnevnt til medlem av Riksrevisjonen for perioden 2014–2017, og hun ble gjenvalgt for perioden 2018–2021.

Den 22. oktober 2021 ble Gjul utnevnt som statssekretær i Kommunal- og moderniseringsdepartementet i Jonas Gahr Støres regjering. Departementet skiftet navn til Kommunal- og distriktsdepartementet 1. januar 2022. Den 1. januar 2024 ble hun statssekretær i Digitaliserings- og forvaltningsdepartementet da dette departementet ble opprettet. Hun fikk avskjed i statsråd 10. januar 2025.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Khaironeia

**Khaironeia** (gresk: Χαιρώνεια) er en landsby og en tidligere kommune i provinsen Boiotia i Hellas. Siden reformene for lokalstyre i 2011 er stedet i dag en del av kommunen Lebadeia (Livadeia), hvor det er en kommunal enhet. Befolkningen i området var på 2 218 ved folketellingen av 2001. Khaironeia er lokalisert ved fjellet Thourion og i dalen til elven Kifisós, nordvest for Theben. 

Det har vært flere historiske slag i dette området, og den antikke forfatteren Plutark ble født her.

## Historie

Området ble først gang bosatt i forhistorisk tid ved det stedet som i dag er kjent som *Magoula Balomenou* (Μαγούλα Μπαλωμένου). Dets eldre navn var *Arne*. I tiden rundt 600 f.Kr. var Khaironeia underlagt byen Orkomenos som var et medlem av det boiotiske forbund. På slutten av 400-tallet tilhørte Khaironeia, sammen med Akraifnio og Kopia, et av de 11 distriktene i Boiotia.

Khaironeia var lokaliseringen for flere historiske slag. Best kjent er slaget i 338 f.Kr. hvor Filip II av Makedonia beseiret styrkene til en rekke allierte fra sørlige Hellas, hovedsakelig Athen og Theben (se slaget om Khaironeia). I løpet av slaget ble en elitegruppe av soldater fra Theben, kjent som Thebens hellige bande, utslettet fullstendig.

Forfatteren Plutark ble født her og han henviste flere ganger til dette og andre fakta om sitt fødested i sine tekster.

Andre slag ved Khaieroneia:
* Mellom Khaieroneia og Athen i 447 f.Kr. da athenerne lyktes å underlegge seg Khaieroneia.
* I 146 f.Kr. beseiret den romerske general Matellus en enhet på rundt 1000 arkadiere.
* I 86 f.Kr. gikk Archelaos og Taxilos, hærførere av Mitridates VI av Pontos, i land i Boiotia. De ble møtt av den romerske hærføreren Lucius Cornelius Sulla i nærheten av Khaieroneia og i det påfølgende slaget ble hæren fra Pontos beseiret og trakk seg tilbake til Khalkis. Se slaget ved Khaieroneia.
* I et slag mellom katalanere og frankere den 15. mars 1311 beseiret den katalanske avdeling sine frankiske motstandere og tok kontroll over det meste av sørlige Hellas. Slaget er beskrevet av Ramon Muntaner, en katalansk soldat.
*Det var to slag her mellom grekere og tyrkere under den greske selvstendighetskrigen (1821–1829), en gang i 1823 og deretter i 1825.

## Arkeologi
I 1818 ble et 6 meter høyt gravmonument kalt for «Khaironeias løver», reist til ære for Thebens hellige bande, gjenoppdaget av engelske reisende. De fragmentariske levningene av monumentet ble satt sammen og opprettet på nytt i 1902 av en organisasjon som kalte seg for Khaironeias orden på toppen av en pidestall på det samme stedet hvor den sto tidligere. 

I årene 1879-1880 ble en massegrav for soldater fra Theben utgravd under ledelse av arkeologen P. Stamatakis. Det forhistoriske stedet Magoula Balamenou ble 23 år senere undersøkt av arkeologen G. Soteriadis.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Samaritaine

**La Samaritaine** er et varehus i Paris, ved Seinen, rett bak Louvre.

Bygningen ble oppført i 1903 i art nouveau-stil. Interiøret preges av et rikt spekter av organiske former i farga glass, malte trapper og balkonger i støpejern og fliselagte veggfelt med blomstermotiver. På terrassen i 11. etasje er det en kafé med storslått utsikt.

Varehuset ble grunnlagt av familien Cognacq-Jay, som har gitt store summer til humanitære formål og dessuten var store kunstelskere. Kunsten kan beskues i Musée Cognacq-Jay i Rue Elzévir. La Samaritaine eies i dag av selskapet LVMH.

## Referanser
Annibale Albani

**Annibale Albani ** (født 15. august 1682 i Urbino det som den gang var Kirkestaten, død 21. oktober 1751 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.

## Liv og virke
### Bakgrunn, slekt
Han kom fra en italiensk familie som nedstammet fra innvandrere fra Albania på 1400-tallet. Hans far var Orazio (bror av pave Klemens XI) og Maria Bernardina Ondedei-Zonghi.

Andre kardinaler i slekten var Gian Girolamo Albani (kreert 1570), Gianfrancesco Albani (kreert 1690 &ndash; ble pave Klemens XI i 1700), Alessandro Albani (1721), Gian Francesco Albani (1747) og Giuseppe Albani (1801).

### Kardinal
Han ble utnevnt til kardinal i februar 1711 av pave Klemens XI, med *[[San Clemente]]* som tittelkirke. Han var da legmann, men fikk etter hvert alle vigsler.

Albani var guvernør av Frascati og for Castel Gandolfo-området 1712&ndash;1726. Han bosatte seg i Urbino der han skrev en biografi om sin onkel, pave Klemens XI.

Han deltok ved konklavet i 1721 som valgte pave Innocens XIII, konklavet i 1724 som valgte pave Benedikt XIII, konklavet i 1730 som valgte pave Klemens XII, og konklavet i 1740 som valgte pave Benedikt XIV.

Han redigerte i to bind pave Klemens XIs brev, skriv og buller (1724), verket *Menologium Græcorum* (1727) og byen Urbinos historiske memoarer (1722–24).

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Kardinal Gasparo Carpegna (1625–1714) *1670
* Kardinal Fabrizio Paolucci (1651–1726) *1685
* Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662–1738) *1721
* Kardinal *Annibale Albani* (1682–1751) *1730

## Referanser


## Litteratur
* Bramante Ligi: *Il cardinale Annibale Albani 1682-1751.* I: Urbinum 10, 1936, s. 14–25.
* T.H. Clarke: *Die „römische Bestellung“. Die Meißener Altar-Garnitur, die August III. dem Kardinal Annibale Albani im Jahre 1736 schenkte.* I: Keramos 86, 1979, s. 3–52.
* Maria B. Guerrieri Borsoi: *Dalla fabbrica di San Pietro alla chiesa di San Domenico a Urbino. copie di originali vaticani riutilizzate per volontà del Cardinale Annibale Albani.* I: Antichità viva 28, 1989, s. 32–40.
* Cristiana Parretti: *Un dipinto di Andrea Casali e la committenza del cardinale Annibale Albani nella cattedrale di Magliano Sabina.* i: Studi romani 58, 2010, s. 276–297.

## Eksterne lenker
* 
* The Cardinals of the Holy Roman Church
*
Alessandro Albani

** Alessandro Albani ** (født 15. oktober 1692 i Urbino i Kirkestaten, død 11. desember 1779 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Alessandro Albani var sønn av Orazio Albani og Maria Bernarda Hondedei, og brorsønn til pave Klemens XI.

Han kom fra en italiensk familie som nedstammet fra innvandrere fra Albania på 1400-tallet. Andre kardinaler i slekten var Gian Girolamo Albani (kreert 1570), Gianfrancesco Albani (kreert 1690 &ndash; ble pave Klemens XI i 1700), Annibale Albani (1711), Gian Francesco Albani (1747), og Giuseppe Albani (1801).

### Kirkelig virke
Han ble sendt på en rekke diplomatiske oppdrag, som for eksempel å forsøke å forene de kristne fyrster til et forbund mot tyrkerne.  

### Kardinal
Han ble utnevnt til kardinal i juli 1721 av pave Innocens XIII. Han var da legmann men fikk etter hvert subdiakonatet. 

Han deltok ved konklavet 1724 som valgte pave Benedikt XIII, konklavet 1730 som valgte pave Klemens XII, konklavet 1740 som valgte pave Benedikt XIV, konklavet 1758 som valgte pave Klemens XIII, og  også konklavet 1769 som valgte pave Klemens XIV.

Han var svært kunstinteressert og bygde Villa Albani i Roma i 1760, og fylte den med romersk og gresk kunst. For å finansierer villaen måtte han selge unna en del av sine egne omfangsrike kunstsamlinger, og noe av dette befinner seg nå i de kapitolinske museer. Den kunstneriske utsmykking av Villa Albani ble utført av den tyske kunstner Johann Joachim Winckelmann og den bøhmiske Anton Raphael Mengs. 

Kardinal Albani var medlem av Accademia Etrusca.

Etter pave Klemens XIVs pontifikat slo han seg sammen med *[[zelanti]]ene* mot de europeiske monarkers innblanding.

## Referanser


## Litteratur
* Debenedetti, red., *Alessandro Albani, patrono delle arti ...* = *Studi sul Settecento Romano*; 9 (1993)
* Stefano Morcelli, Carlo Fea, Ennio Quirino Visconti: *La Villa Albani descritta*. 3. Auflage. Rom 1869, S. VII-XV (Google Books).
* Peter C. Bol: *Forschungen zur Villa Albani. Katalog der antiken Bildwerke.* 5 Bände. Mann, Berlin 1989–1998.
XMMS

**XMMS** står for **X MultiMedia System**, og er et multimedieavspillingsprogram for vindussystemet X. Det ligner utseendemessig veldig på Winamp. Programmet spiller de fleste formater innen lyd og video.

XMMS utvikles ikke lenger, men kodebasen utvikles fremdeles gjennom programmet Audacious.

## Formater
*Lyd: Ogg Vorbis, FLAC, WAV MP3, WMA, 
*Video: MPEG, AVI, ASF, WMV

## Se også
*Winamp
*Audacious
*amaroK
*MPlayer
*Xine
## Eksterne lenker
*
Ogg

**Ogg**, eller Ogg Media (OGM), er et fritt konteinerformat utviklet av organisasjonen Xiph.org. Formatet kan brukes til å lagre multimedia som er kodet med hvilken som helst av Xiph.orgs kodeker. Alle disse kodekene unntatt FLAC trenger et konteinerformat for å kunne bli til filer og lagres på et filsystem. Det er mulig å lagre forskjellige ting med forskjellige kodeker i samme oggfil, som lyd, bilde og tekst.

## Kodeker som støtter Ogg
* lydformater med kvalitetstap:
** Speex: Tilpasset kraftig kompresjon av stemme (~8-32 kbit/s/kanal).
** Vorbis: God og mye brukt kvalitetskodek (~16-256 kbit/s/kanal).
* tapsløs lydkompresjon:
** FLAC: Kan også lagres separat, som flac-fil (.flac).
* Tekst
** Writ: Laget med tanke på undertekst til video. Kan brukes på alle måter til å kombinere tekst med lyd eller video.
* Video:
** Theora: Den mest lovende frie videokodeken foreløpig.
** Tarkin: Eksperimentell videokodek som komprimerer ved å tolke signalet tredimensjonalt. Har gradvis blitt lagt på hylla etter hvert som Theora nå vinner fram.
## Eksterne lenker
*
Winamp

**Winamp** er en multimedieavspiller laget av Nullsoft. Winamp er kjent som den mest «skinbare» medieavspilleren, det vil si at den lar seg totalt modifisere visuelt.

Den første versjonen av Winamp var skrevet av Justin Frankel i 1996. I dag blir winamp utviklet av Ben Allison, Will Fisher, Taber Buhl, Maksim Tyrtyshny, Chris Edwards og Stephen Loomis.

Winamp vokste fra 33 millioner brukere februar 2005 til over 57 millioner brukere september 2006.

## Fortid
### WinAMP
Den tidligste versjonen av winamp ble lagd ut som freeware i 1997 og var ikke mer enn en meny bar. Spilleren hadde bare de mest nødvendige funksjoner, man dro mp3-filen til spilleren og hadde tilgang til avspilling, pause og stopp.

## Se også
*Windows Media Player
*XMMS
*Audacious
*Beep Media Player

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*