Sciacca

**Sciacca** er en by og kommune i Agrigento frie kommunale konsortium på sørvestkysten av Sicilia i sørlige Italia. Den har utsyn over Middelhavet. Dets antikke navn er avledet fra den svovelholdige kilder. Byen ble grunnlagt av grekere på 400-tallet f.Kr. Byen, som ar et areal på 191&nbsp;km², ligger omtrent 50&nbsp;km nordvest for provinshovedstaden Agrigento. De fremste næringene er industri, landbruk og turisme. I henhold til folketellingen i 2011 har den  innbyggere, beregnet til  for 2017.

## Historie
Sciacca ble grunnlagt av grekere på 400-tallet f.Kr. som Thérmē, og som navnet antyder, som et termisk spa for Selinunte. Innbyggerne i sistnevnte by kom dit for å bade i de svovelholdig kildene i fjellet San Calogero som reiser bak byen. Det er ingen nedtegnelser av byens eksistens på stedet under perioden da Selinunte var uavhengig, skjønt det er liten tvil om svovelkildene ville ha tiltrukket seg en del mennesker til stedet. Selv ikke under romerne fikk stedet samme betydning som det tilsvarende stedet Thermae (dagens Termini Imerese) på nordkysten av Sicilia. Det er liten tvil om at Plinius den eldre tok feil å tilskrive rangen som *[[colonia]]* til den sørlige framfor den nordlige byen av samme navn. Strabon nevner vannene (τὰ ὕδατα τὰ Σελινούντια); og de er igjen bemerket i Itinerarium Antonini, under navnet Aquae Labodes eller Labrodes.

Opprinnelsen til byens dagens navn, Sciacca, er diskutert. Det kan være fra latinske *ex acqua*, som en referanse til kildene med termisk vann i området. En annen forklaring kan være fra arabiske *Syac* i betydningen bad, eller semittiske *al Saqquah* som dateres tilbake til den syriske guden Shai al Quaaum.

Havnen og dens lastutstyr ble konstruert i romersk tid. Byen ble den fremste by på Sicilia for eksport av siciliansk korn til Nord-Afrika og byens fiskeindustri var også viktig. Byen fikk en rask urban vekst som fortsatte inn i normannisk tid.

Bymurene, bastionene og den gamle borgen er datert til den normanniske tiden under grev Roger Bosso. Hans hustru, Judith d'Évreux, grunnla et Cluny-kloster noe før 1103 i byen. Grev Roger lot sin datter Juliet få Sciacca i arv i 1101, og hun fikk bygget kristne kirker og klostre som erstatning for tidligere muslimske moskéer.

Som en kongelig by som hadde vært lojale til Manfred, konge av Napoli og Sicilia under fransk invasjon. Den ble beleiret i 1268 av Karl I av Anjou og overga seg året etter. Etter den sicilianske vesperen, et opprør på Sicilia i 1282 mot styret til Angevin-kongen Karl I av Anjou, etablerte den seg selv som en fri kommune. I de aragonesisk-angevinske kriger ble den beleiret et antall ganger, og deretter tok familien Peralta byen i besittelse og fikk retten til å prege mynter av kongen av Sicilia. I de påfølgende århundrene var byen åsted for blodige feider mellom rivaliserende adelige familier, først og fremst Luna av aragonesisk opphav og Perollo av normannisk opphav. Disse krigen borti mot halverte byens befolkning, og i 1647 ble den utarmede byen sete for et anti-spansk opprør. På begynnelsen av 1900-tallet var det en rekke innbyggere som utvandret til USA.

Under den andre verdenskrig hadde det kongelige italienske flyvåpen, Regia Aeronautica, base i nærheten av Sciacca.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*