open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Varghammartunnelen

**Varghammartunnelen** er en ca. 300 meter lang nedlagt veitunnel i Rauma kommune, på tidligere E136 (daværende E69). Tunnelen ble stengt i 1989 etter at et steinskred tok et menneskeliv ved utgangen av Runehamartunnelen. Steinskredet ble aldri ryddet, og veien ble stengt for godt. Den er i dag brukt til oppbevaring av matriell for Statens vegvesen, og som adkomst til Runehamar testtunnel, som ligger 200 meter fra Varghammartunnelen.

Den var den midterste tunnelen på den gamle veien rundt Innfjordtunnelen.

Denne rasfarlige strekningen, som også omfattet Skafonntunnelen og Runehamartunnelen, ble erstattet av den 6,6 kilometer lange Innfjordtunnelen som åpnet i  1991. Under byggingen av den nye tunnelen ble det opprettet et midlertidig fergesamband mellom Innfjorden og Veblungsnes.    

## Se også

* Innholmtunnelen
* Veitunneler i Norge

## Kilder
* Vegvesenets [vegkart](https://www.vegvesen.no/vegkart/vegkart/#kartlag:geodata/hva:(~(id:447,filter:(~),farge:'0_0))/@121638,6956809,13/vegobjekt:909696480:58b02c:447)
*Runehamar testtunnel PDF hos vegvesenet 
* https://www.nb.no/items/URN:NBN:no-nb_digibok_2008101304018 (s.361-363)

## Eksterne lenker
* Varghammartunnelen på Norgeskart
Ingrid Ovedie Volden

**Ingrid Ovedie Volden** (født 1981) er en norsk forfatter og musikkritiker. 

Hun debuterte med barneromanen *Alt som teller* i 2016 på Aschehoug forlag. For denne ble hun nominert til Kulturdepartementets debutantpris.

Bøkene hennes er oversatt til flere språk.

Volden er utdannet statsviter fra Universitetet i Oslo og Universität Potsdam utenfor Berlin. 

Fra 2010 til 2012 skrev hun musikkspalten «Popkorn» i *[[Klassekampen]]*, og fra 2012 til 2016 var hun musikkspaltist og -anmelder i *[[Morgenbladet]]*.

## Bibliografi
* 2016: *Alt som teller*, Aschehoug ISBN 9788203259876
** 2018: 2. utgave, Aschehoug ISBN 9788203263705
* 2017: *Hjertet er en knyttneve*, Aschehoug ISBN 9788203262906
** 2018: 2. utgave, Aschehoug ISBN 9788203263699
* 2026: *Et sted bak sola*, Aschehoug ISBN 9788203266065

## Priser
* 2018: Bokhandelens barne- og ungdomsbokstipend 
* 2019: *[[Die Zeit]]* og Radio Bremens Kinder- und jugendbuchpreis LUCHS for *Unendlich mal, unendlich mal mehr*, den tyske oversettelsen av debutboken *Alt som teller*

;Nominert til
* Kulturdepartementets debutantpris 2016 for *Alt som teller*
* Barnas bokpris 2018 for *Hjertet er en knyttneve*
* Bancarellino-prisen 2025 for *Una canzona stonata*, den italienske oversettelsen av *Hjertet er en knyttneve*

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Ingrid Ovedie Volden i Forfatterkatalogen hos Norsk Forfattersentrum
*  Ingrid Ovedie Volden hos Aschehoug forlag
*  Ingrid Ovedie Volden hos Oslo Literary Agency
Aleksandr Ptusjko

**Aleksandr Ptusjko** (*Алекса́ндр Луки́ч Пту́шко* på russisk, født 19. april 1900 i Luhansk, død 6. mars 1973 i Moskva) var en sovjetisk animatør, illustratør og filmregissør. Han var blant annet tilknyttet det russiske animasjonsfilmstudioet Sojusmultfilm. Han har blitt omtalt som "Sovjetunionens Walt Disney". Etter andre verdenskrig forlot han animasjonsfaget og gikk over til å regissere spillefilmer for produksjonsselskapet Mosfilm.

## Filmografi (regi)
* 1928  – *Hendelsen på stadion (Sluchay na stadione* (stumfilm)
*1928 – *Et dokument i kode* (*Shifrovanny dokument)* (animasjonsfilm)
*1929 – *Sto priklyucheni*
*1930 – *Gjør dere klare til å forsvare dere* (*Krepi oboronu)* 
*1930 – *Kino til bygda! (Kino v derevnyu)* (kortfilm)
*1932 – *Livets herre* (Властелин быта) (animasjonsfilm i stop motion-teknikken)
* 1935 – *[[Gullivers reise til Lilleputland]]*
* 1937 – *Historien om fiskeren og den vesle fisken* (animasjonsfilm i stop motion-teknikken)
*1938 – *Glade muskanter* eller *Musikantene fra Bremen* (animasjonsfilm i stop motion-teknikken)
*1939 – *[[Gullnøkkelen (film fra 1939)|Gullnøkkelen]] (Zolotoj kljutsjik)* (animasjonsfilm i stop motion-teknikken)
*1942 – *[[Paren iz nasjego goroda]]*
*1944 – *Sindbad sjøfareren* (tegnet animasjonsfilm, 21 minutter lang)
*1945 – *Det forsvunne brevet* (*Propavshaya gramota)* (tegnet kortfilm)
*1945 – *Det lille huset (Teremok)* (animasjonsfilm)
* 1946 – *[[Stenblomsten]]* (spillefilm)
* 1948 – *[[Tre møter]]* (Три встречи) (spillefilm)
* 1952 – *[[Sadko - sjøfareren]]* (spillefilm) 
*1956 – *[[Ilja Muromets (film)|Ilja Muromets]]* (spillefilm) 
*1959 – *[[Sampo (1959)|Sampo]]* (spillefilm)
* 1961 – *[[De røde seil]]* (spillefilm)
* 1964 – *[[Da tiden ble forhekset]]* (spillefilm)
*1966 – *[[Historien om tsar Saltan]]* (*Skazka o tsare Saltane)* (spillefilm)
* 1972 – *[[Ruslan og Ludmilla]]* (spillefilm)

## Bildegalleri

Fil:Властелин быта (1932).jpg|Stillbilde fra filmen *Livets herre* (Властелин быта) (1932)
Fil:1935. Новый Гулливер.webm|Filmen *Gullivers reise til Lilleputland* (Новый Гулливер) fra 1935 ble regissert av Aleksandr Ptusjko. Filmen er 72 minutter og 56 sekunder lang.
Fil:Сказка о рыбаке и рыбке.jpg|Stillbilde fra filmen *Historien om fiskeren og den vesle fisken* (Сказка о рыбаке и рыбке), regissert av Aleksandr Ptusjko, som hadde premiere i 1937.
Fil:1937. Сказка о рыбаке и рыбке.webm|Filmen *Historien om fiskeren og den vesle fisken*  (Сказка о рыбаке и рыбке) fra 1937. Filmen er 27 minutter og 9 sekunder lang.
Fil:1946. Каменный цветок.webm|Filmen *Stenblomsten* (Каменный цветок) fra 1946. Filmen er 83 minutter og 31 sekunder lang.
Fil:1948. Три встречи.webm|Filmen *Tre møter* (Три встречи) fra 1948. Filmen er 78 minutter og 26 sekunder lang.
Fil:Птушко2 могила на Новодевичьем 2017part Ptushko.png|Gravstedet til Aleksandr Ptusjko og hans datter Natalia Ptusjko (1926-2008), som også var filmskaper, fotografert i 2017. Graven finnes i Novodevitsji-gravlunden i Moskva.   


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Noemi Ewa Ristau

**Noemi Ewa Ristau** (født 23. september 1991 i Grossostheim) er en tysk alpinist som representerte Tyskland under Paralympiske vinterleker 2018. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dennis W. Sciama

**Dennis William Siahou Sciama** (1926–1999) var en britisk fysiker.

Sciama studerte hos Paul Dirac i Cambridge. I doktorarbeidet (1952) utviklet han en gravitasjonsteori basert på Machs prinsipp, ideen om at lokale fysiske lover påvirkes av tilstanden i hele universet. Han var en overbevist tilhenger av steady-state-teorien inntil den ble uholdbar da Arno Penzias og Robert Woodrow Wilson i 1965 oppdaget den kosmiske bakgrunnsstrålingen. Sciama ble deretter talsmann for big-bang-teorien.

Gjennom eget arbeid og gjennom innsatsen som veileder for over 70 doktorgradstudenter, hvorav mange fikk strålende akademiske karrierer, spilte Sciama en stor rolle i utviklingen av britiske fysikk etter annen verdenskrig. Han regnes som en av den moderne kosmologiens fedre.

Blant Sciamas mange framstående studenter hører Stephen Hawking, Martin Rees, David Deutsch og John D. Barrow.

## Referanser


## Kilder
* *[http://www.sissa.it/ap/activity/sciama.php A short biography of Dennis Sciama]*, sissa.it 
* George F.R Ellis: ''Obituary: Dennis Sciama (1926–99)'', nature.com 17. februar 2000

## Eksterne lenker
* Publikasjoner av Sciama i *[[Astrophysics Data System]]*
Shanghai Maple

**Shanghai Maple** (kinesisk: 上海華普汽車; også *Shanghai Maple Guorun Automobile* eller *Shanghai Maple Automobile*, *SMA*) er en kinesisk bilfabrikk, eiet av Geely Automobile og Geely Holding Group. Foretaket startet sin virksomhet i år 2000 og hadde i 2009 omkring 2&nbsp;200 ansatte ved fabrikken og hovedkontoret i Shanghai. Geely lanserte Shanghai Maple som sitt billigere merke. Da deres utdaterte Citroën ZX-kopier aldri lyktes så bra, begynte Geely delvis å fase ut Maple-merket i 2010 og erstattet det med budsjettbilen Englon.

Sanghai Maple begynte med eksport i 2007, først til Egypt, hvor bilene ble markedsført som C51 (saloon) og C52 (saloon med Audi type front). En sportslig R80 hardtop og R81 saloon ble eksportert til andre land, inklusive Russland og Chile.

I februar 2013 annonserte Shanghai Maple og Kandi Technologies at begge var enige om et 50:50 joint venture, kalt «Zhejiang Kandi Electric Vehicles Investment», med en opprinnelig registrert aksjekapital på 1 milliard yuan (160 millioner dollar). Denne skulle ha fokus på forskning, utvikling, produksjon, markedsføring og salg av elektrisk drevne kjøretøyer på det kinesiske innlandsmarkedet. Denne avtalen ble underskrevet 22. mars 2013.

### Gjenfødsel

Fra 2020 ble Maple-merket gjenopplivet som et resultat av partnerskapet mellom Geely og Kandi Technologies. Geely eier 78 prosent av Fengsheng Automotive Technology Group, mens de resterende 22 prosentene eies av Zhejiang Kandi Vehicle eller Kandi Technologies. Det nye merket ble sagt å fokusere på forskning, utvikling og salg av elektriske kjøretøy og bildeler, kjøretøyleasingtjenester og relevante ettersalgstjenester. Det gjenopplivede Maple-merket skulle lage en serie rimelige elbiler basert på eksisterende Geely-bensinbiler. Det første Maple-produktet var Maple 30X, basert på Geely Vision X3.[11] En SUV og to kombibiler var planlagt lansert i 2021; produsenten kunngjorde også at de jobbet med flere elektriske kjøretøy.

I mars 2021 forlot Kandi Technologies sin eierandel i Maple, og overførte sin 22 prosents eierandel i Fengsheng til Geely.

I 2022 lanserte Geely et nytt joint venture mellom Lifan og Maple kalt Livan (Ruilan, 睿蓝). Geely annonserte lanseringen av Maple Leaf 60S, Geelys første batteribyttebil under Livan-merket, produsert i samarbeid med Lifan og basert på Geely Emgrand GL.

I 2022, etter Lifan Group ble kjøpt opp av Geely Holding Group, Geely rekonsoliderte og fusjonerte Maple-merket til Livan-merket, og avsluttet Maples eksistens som et uavhengig merke og gjorde det til et modellnavn under Livan-merket.

## Referanser
Liste over speakerne i Kenyas nasjonalforsamling

**Speakeren i Kenyas nasjonalforsamling** er leder for underhuset i parlamentet.

Kenya innførte i 1963 tokammersystem: Senat og Representanthus. Disse ble i 1967 slått sammen til Nasjonalforsamlingen. 

## Referanser


## Kilder
*
Indre Søndhordland

**Indre Søndhordland** var en valgkrets i Søndre Bergenhus amt ved stortingsvalgene fra 1906 til 1918. Ved disse stortingsvalgene praktiserte man en valgordning med direkte flertallsvalg i enmannskretser. Ytre Søndhordland valgte således én representant og én personlig vararepresentant.

Valgkretsen Indre Søndhordland bestod av herredene Tysnes, Strandvik, Hålandsdal, Fuse, Kvinnherred/Kvinnherad, Fjelberg, Ølen fra 1918, Etne og Skånevik med rundt 21&nbsp;000 innbyggere og 10&nbsp;000 stemmeberettigede etter innføringen av kvinnelig stemmerett.

## Valgresultat

## Stortingsrepresentanter

## Referanser
Santa Cristina Gela

**Santa Cristina Gela** (arbëresh: Sëndahstina) er en arbëreshë-landsby i storbyområdet Palermo på Sicilia. Denne landsbyen og bosetningene Contessa Entellina og Piana degli Albanesi er de eneste tre bosetningene på Sicilia der språkvarianten arbëresh-albansk fortsatt blir benyttet.

## Historie

Santa Cristina Gela ble etablert i 1691 av 82 personer fra landsbyen Piana degli Albanesi. De inngikk en kontrakt med erkebiskopen av Palermo om at de skulle betale føydalskatt for noen offentlige tjenester, men slapp andre skatter og hadde lov til å oppføre private bygninger.

## Administrasjon
Oversikt over partier i kommunen

## Galleri

Fil:Santa Cristina Gela cartello bilingue.jpg|Tospråklig italiensk-albansk skilt
Fil:Chiesa Santa Cristina.jpg|Kirken tilhørte tidligere det gresk-bysantinske kirkesamfunnet, men tilhører nå det romersk-katolske kirkesamfunnet
Fil:Palazzo Musacchia.jpg|Palazzo Musacchia tilhører en albansk adelsfamilie
Fil:Legadiprizren.jpg|Via Lega di Prizren (Albania, Kosovo)
Fil:Via Tirana.jpg|Via Tirana


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Contessa Entellina

**Contessa Entellina** (arbereshe-albansk: Kundisa; siciliansk: Cuntissa) er en liten kommune med 1721 innbyggere i storbyområdet Palermo på Sicilia i det sørlige Italia. 
Kommunen er lokalisert i Valle del Belìce, som ligger 571 meter over havet i fjellet Brinjat.

Kommunen er sammen med Piana degli Albanesi og Santa Cristina Gela en av tre etniske arbereshe-samfunn på Sicilia, hvor det fortsatt blir snakket oldtidens albansk, i dag kalt arbereshe-albansk, der deres ortodoks-kristne tro, kostymer, musikk og tradisjoner er vel bevart fra det antikke Albania.

## Galleri

Fil:Tabella italiano-albanese.jpg|Velkomstskilt; først på italiensk, deretter på arbëreshe.
Fil:Church of SS. Annunziata S. Nicolò.jpg|Kirke
Fil:Map of comune of Contessa Entellina (metropolitan city of Palermo, region Sicily, Italy).svg|Plasering av kommunen i Palermo.
Fil:Comune di Contessa Entellina.jpg|Kommuneskilt


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over Polens regjeringssjefer

Under følger en liste over Polens regjeringssjefer:

## [[Hertugdømmet Warszawa]] 1807 – 1813

## [[Novemberoppstanden]] 1830 – 1831

## [[Oppstanden i Krakow]] 1846

## [[Oppstanden i Stor-Polen]] 1848

## [[Januaroppstanden]] 1863 – 1864

## Kongeriket Polen 1916 – 1918

## Folkerepublikken Polen 1918

## Den andre polske republikk 1918 – 1939

## Den polske eksilregjeringen 1939 – 1990

Rada Trzech ble opprettet i 1954 etter at president August Zaleski nektet å trekke seg tilbake etter at hans syvårsmandat var avsluttet. I utgangspunktet var Rada Trzech en selvutnevnt komité i opposisjon til Zaleski. Den utnevnte sin egen regjering og fikk 21. juli 1956 fullmakter av eksilparlamentet Rada Jedności Narodowej til å fungere som polsk statsoverhode. Den ble oppløst etter August Zaleskis død 7. april 1972

## Polen 1944 – 1952

## [[Folkerepublikken Polen]] 1952 – 1989

## Den tredje polske republikk 1989 –

## Kilder
*
Rognsundet

**Rognsundet** (nordsamisk: *Čoalmmenuorri*, historisk også skrevet *Čoalmenuorri*) er et sund i Alta kommune i Finnmark. Det ligger mellom Stjernøya i vest og Seiland i øst. Sundet er rundt 20 kilometer langt og strekker seg fra Sørøysundet i vest til Altafjorden i øst.

Det er bosetting ved Rognsundet på begge øyene. På Seiland bor de på Altneset og Hakkstabben,  mens på Stjernøya bor de i Store Kvalfjord, på Nordmannsneset og i Pollen. På Altneset ligger Rognsund kirke.

## Rognsundkofta
Rognsundet har også en egen samedrakt som er kalt Rognsundkofta, eller på nordsamisk *Čoalmmenuorri gákti*.


Fil:Rognsundkoft.jpg|Grå Rognsundkofta for kvinner.
Fil:Hvit Rognsundkofta.jpg|Hvit Rognsundkofta for menn.


## Referanser
Charlotte Amalie Danneskiold-Laurvig

**Charlotte Amalie grevinne Danneskiold-Laurvig til Skjoldenæsholm** (født 15. november 1682, død 7. desember 1699 i barselseng) var en dansk-norsk adelskvinne, gift med Christian Gyldenløve (1674-1703), en av Christian Vs illegitime barn med Sophie Amalie Moth.

Hun var datter av  stattholder i Norge, feltmarskalk Ulrik Frederik Gyldenløve (1638-1704) og Antoinette Augusta av Aldenburg (1660-1701). Den 27. november 1696 giftet hun seg på Københavns slott med greven av Samsøe, Christian Gyldenløve, hvor kongen selv førte bruden opp ad gulvet. Ved ekteskapets inngåelse fikk hun av sin far overdratt Skjoldenæsholms Gods (Sjælland) med alle rettigheter. Hun døde den 7. desember 1699, og ble begravet i Vor Frue i København.

## Referanser
Hele verden ler

***Hele verden ler*** (originaltittel: russisk: *Весёлые ребята*, også vist i Norge som *De lystige musikanter*) er en sovjetisk musikal-komedie fra 1934 regissert av Grigorij Aleksandrov.

Hovedrollene som Kostya og Yelena ble spilt av jazz-sangeren og komikeren Leonid Utjosov, og regissørens kone Ljubov Orlova. De ble begge store stjerner i Sovjetunionen på grunn av filmen.

## Handling
Yelena, en velstående sangerinne, tar feil av hyrden Kostya Potekhin for å være en berømt paraguayansk dirigent for et symfoniorkester Costa Fraschini. Hun inviterer ham til en elegant fest i hennes hjem. Han spiller panfløyten sin, som tiltrekker seg dyreflokken fra den nærmeste kolkosen til spisebordet deres. Yelenas tjener Anyuta får umiddelbart romantiske følelser for Kostya.

Men Kostya blir tiltrukket av Yelena. Når hun avviser ham, etter å ha oppdaget hans virkelige identitet, blir han veldig opprørt. Han reiser deretter til byen for å prøve seg som profesjonell musiker, og havner i forskjellige komiske situasjoner. Etter hvert blir han med i et jazz-band. Kostya blir sjef for bandet, og dette viser seg å være litt av en utfordring. De andre band-medlemmene havner ofte i konflikter og slagsmål med hverandre, som resulterer i at bandet blir kastet ut av huset av utleier.

På grunn av problemene deres oppfordres bandet til å øve mer før en kommende forestilling, og til og med spille i begravelser for å få mer trening. På en regnfull kveld møter Kostya og bandet tilfeldigvis Anyuta, på vei til en konsert. De tar henne med seg, og hun blir avslørt for å være en utmerket sangerinne. Så hun blir med i bandet, og de begynner å opptre sammen med større suksess. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Derek Rolle

**Derek S. Rolle** er en bahamansk økonom, som siden 1. september 2017 har vært visesentralbanksjef for Bahamas' sentralbank.

Rolle har studert ved University of The Bahamas, og har en bachelor-grad i finans og samfunnsøkonomi fra College of William and Mary i USA, samt en MBA-grad med hovedvekt på finans og kvantitive metoder fra University of Georgia i USA.

Han overtok som visesentralbanksjef 1. september 2017, etter at Michael Lightbournes periode utløp. Han hadde da jobbet i sentralbanken i 28 år.

## Kilder
* Presentasjon på sentralbankens hjemmeside
Čoarvejohka (Finland)

**Čoarvejohka** (nordsamisk, enaresamisk: *Čuárvijuuhâ*) er ei elv i Enare og Utsjok kommune i Lappland i Finland. Den er ei sideelv til Vaijoki og er en del av Neidenvassdraget. Elva er 21,4 kilometer lang og har utspring på myrene nord for Čoarvejávri, som er den største innsjøen i nedbørfeltet. Elva munner ut i Vaijoki rundt syv kilometer før Vaijokis munning i Iijärvi. 

## Referanser
Čoarvejohka

**Čoarvejohka** kan vise til:

* Čoarvejohka (Narvik) – ei elv i Narvik kommune i Nordland
* Čoarvejohka (Finland) – ei elv i Enare og Utsjok kommune i finsk Lappland
Verdens figurteaterdag

**Verdens figurteaterdag** har siden 2003 blitt markert over hele verden den 21. mars hvert år.

## Opprettelse av dagen
Dagen ble innstiftet av organisasjonen UNIMA (UNion Internationale de la MArionnette), som er en verdensomspennende interesseorganisasjon for figurteater. Dagen ble innstiftet etter initiativ fra den iranske figurmakeren og figurspilleren Javad Zolfaghari, og ble markert for første gang i 2003.

## Internasjonalt
UNIMAs generalsekretariat holder til i Charleville-Mézières i Frankrike, og sørger for en behørig feiring i og rundt organisasjonens hovedkvarter. Figurteaterkompanier og -utøvere over hele verden markerer også dagen på ulike måter. Eksempelvis organiserte ensemblet som spilte den prisbelønte figurteatermusikalen *[[Avenue Q (musikal)|Avenue Q]]* på Broadway, en utendørsmarkering på Manhattan den 21. mars 2016.

UNIMAs generalsekretariat publiserte i mars 2018 en video der figurteaterutøvere og -entusiaster fra blant annet Algerie, Australia, Canada, Frankrike, Spania, Kina og India hadde tatt opp sine hilsener i anledning den forestående feiringen. I alle de ulike opptakene ble mottoet «Together we create the movement» fremsagt på de medvirkendes respektive språk.

## Norge
UNIMA Norge bidrar til å feire figurteaterkunsten ved å markere den 21. mars på norsk hold. Rundt om i landet sørger også lokale utøvere av figurteater for å skape oppmerksomhet om denne scenekunstformen.

## Referanser
Simonetta Saenger

**Simonetta Rosati Saenger** (født 1937) er en norsk billedkunstner, kunstkonservator og figurteaterutøver. Hun har deltatt i flere utstillinger i Østfold og resten av Norge, blant annet på Østlandsutstillingen.

## Familie
Saenger kom til Norge i 1947. Hennes far var den italienske kunstmaleren Alberto Rosati; morfaren var den norske kunstneren Oluf Wold-Torne. Hun er gift med kunstneren Hans Saenger.

## Liv og virke
### Billedkunstner og konservator
Hun studerte ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (S.H.K.S) fra 1956 til 1959, som elev på malerlinjen og glasslinjen. Hun har også vært elev av maleren Finn Nielssen, og hadde et treårig studieopphold i Roma og Firenze for å lære dekorering og restaurering av polikrome møbler samt kunsthistorie og stilhistorie. Etter å ha fullført malerlinjen på Kunst- og håndverksskolen utdannet hun seg til møbelkonservator i Firenze. Hun har også foretatt senere studiereiser til Italia, Frankrike, Tyskland, Holland og Spania, og har arbeidet parallelt som billedkunstner og konservator.

### Simonettas dukketeater
I nærmere 20 år, fra 1969 til 1988, drev hun Simonettas dukketeater ved siden av virket som billedkunstner. Annethvert år produserte hun en ny forestilling med sitt enmannsteater. Hun laget blant annet en versjon av eventyret Kvitebjørn kong Valemon, og i Barneåret 1979 satte hun opp Pinocchio med støtte fra Østfold fylkeskommune. Etter noen års drift ble bibliotekssjef Arne Solli i Fredrikstad oppmerksom på dukketeatervirksomheten hennes, og satte henne i forbindelse med biblioteknettverket i Østfold fylkeskommune. Fra 1984 fikk hun produksjonsstøtte fra fylket. I en periode spilte hun nærmere 50 forestillinger i året. Hvert år ble forestillingene hennes sett av omkring 5000 barn. Hun var medlem av Norsk Dukketeaterforening, som etter hvert skiftet navn til UNIMA Norge.

#### Produksjoner (utvalg)
Nedenfor listes et utvalg av repertoaret til Simonettas dukketeater, med premiereåret i parentes:
* *Østenfor sol og vestenfor måne* (1986)
* *Pinocchio* (1979)
* *Kvitebjørn kong Valemon*

### Utstillinger
#### Separatutstillinger
* 1979 – Unge Kunstners Samfund, Oslo
* 1981 – Galleri 12 B, Fredrikstad
* 1982 – Galleri Sigwad Skald, Sarpsborg
* 1983 – Galleri Amalie, Bjørkelangen
* 1984 – Rakkestad Kunstforening, Rakkestad
* 1985 – Torpum Gård, Halden
* 1986 – Hurum kunstforening, Holmsbu
* 1986 – Galleri Marie, Halden (sammen med Hans Saenger)
* 1986 – Galleri Petrusjka, Sarpsborg 
* 1986 – Vikersund kunstforening
* 1988 – Rygge kunstforening, Rygge
* 1988 – Rakkestad kunstforening, Rakkestad
* 1990 – Galleri K 16, Ålesund
* 1993–1994 – Hå gamle prestegard
* 1991 – Sarpsborg kunstforening
* Onsøy sommergalleri 1991-1995

#### Kollektivutstillinger
* 1998 – Høstutstillingen
* Ålesund K6 
* Østlandsutstillingen

### Galleri

SVH-SKANN036 (2).tif|
SVH-SKANN037.tif|
SVH-SKANN038.tif|
SVH-SKANN039.tif|
SVH-SKANN040.tif|
SVH-SKANN041.tif|


## Referanser
Bjørn Faarlund

**Bjørn Faarlund** (født 1965) er en norsk radioprogramleder og radiojournalist som har vært ansatt i P4 siden 2000.

Han er oppvokst i Hemsedal, og har studert informatikk ved Universitetet i Oslo. Fra 1984 til 1999 var han programleder i Radio 1 i Oslo, som i mange år var Norges største lokalradiostasjon.

Fra 2000 har Faarlund vært programleder i *[[P4s radiofrokost]]*, sammen med blant andre Tor Andersen, Jan Normann, Silje Stang, Victoria Bryde, Terje Sporsem, Daniel Høglund, Marte Kaasa Arntsen og Øystein Røe Larsen.

Faarlund har mottatt Prix Radio flere ganger, blant annet som «årets radionavn», «årets programleder» og «årets sendeflate» med *P4s radiofrokost*. I 2018 ble han tildelt Riksmålsforbundets Lytterpris.

## Referanser
Grigorij Aleksandrov

**Grigorij Vasiljevitsj Aleksandrov** (russisk: Григо́рий Васи́льевич Алекса́ндров), opprinnelig **Mormonenko** (russisk: Мормоненко), 23. januar 1903 i Jekaterinburg, Det russiske keiserdømmet, død 16. desember 1983 i Moskva) var en sovjetisk filmregissør. Hans kone var skuespillerinnen Ljubov Orlova 

Aleksandrov var sammen med Ivan Pyrjev en viktig proponent av kolkos-musikalen, populære underholdningsfilmer som fokuserte på livet i kollektivbruk i Sovjetunionen. Eksempler på slike filmer er Hele verden ler (1934), De møttes i Moskva (1941), Sangen om Sibir (1948) og Kubankosakkene (1949).

## Filmer i utvalg
* 1927 – Oktober (med Sergej Eisenstein)
* 1929 – Generallinjen (med Sergej Eisenstein)
* 1930 – Frauennot - Frauenglück (kun manus)
* 1934 – Hele verden ler
* 1936 – Tsirk
* 1938 – Volga-Volga
* 1940 – Svetlyj put
* 1947 – Til vårens pris (Vesna)
* 1949 – Møte ved Elben
* 1949 – De tre Coronas
* 1952 – Stormfulle toner
* 1960 – Russkij suvenir

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Volga-Volga

***Volga-Volga*** (originaltittel: russisk: *Волга-Волга*) er en sovjetisk musikal-komedie fra 1938 regissert av Grigorij Aleksandrov med Ljubov Orlova og Igor Iljinskij i hovedrollene.

Filmen omhandler en gruppe amatørskuespillere på vei til Moskva for å opptre i en talentkonkurranse. Det meste av filmen foregår på et dampskip på Elven Volga. Filmen er en hyllest til Moskvakanalen og hevdes å være den sovjetiske leder Josef Stalins favorittfilm.

## Handling
I provinsbyen Melkovodsk, langs bredden av Volga, reiser Dunja Petrova på en liten lekter for å bringe en viktig melding til Ivan Byvalov. Hun har en veldig stor lidenskap for musikk, og ønsker å begynner som profesjonell sanger. På reisen er også kjæresten hennes, Aljosja Trubysjkin, dirigenten for et klassisk orkester. Men hun slår opp med Dunja, etter at han fornærmet hennes evner til å produsere nye sanger.

Byvalov er veldig ambisiøs og pompøs, som håper på en viktig forfremmelse som kan bringe ham til fast arbeid i Moskva. Dunja leverer meldingen til Byvalov, som går ut på at Moskva ønsker amatør-artister som kan komme til Moskva. Men Byvalov påstår at ingen eier noe musikalsk talent i Melkovodsk, og at han kan ikke sende noen utøvere. Dunja forsøker deretter å lede store deler av befolkningen i byen til en rekke sanger og danser som skal bevise at lokale innbyggere også har forskjellige musikalske talenter.

## Skuespillere
* Igor Iljinskij som Ivan Byvalov.
* Ljubov Orlova som Dunja Petrova.
* Vladimir Volodin som en gammel pilot
* Pavel Olenev som Kuzma Ivanovitsj.
* Andrej Tutysjkin som Aljosja Trubysjkin, kjæresten til Dunja.
* Sergej Antimonov som vaktmesteren Okhapkin.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bundesstraße 75

**Bundesstraße 75** (**B 75**) er en tysk føderal vei. Opprinnelig gikk den mellom grensen mot Nederland og Travemünde ved Lübeckbukta. I dag går den mellom Delmenhorst i Niedersachsen og Travemünde, store deler av veien har blitt erstattet av motorveier eller har blitt omklassifisert til lokale veier.
Flåren bru

**Flåren bru** er en 51 meter lang bro på riksvei 9. Den ble åpnet i 2004, har tre spenn, og to kjørefelt. Den første Flåren bru ble åpnet i 1866-1868, den ble avløst av en annen bro i 1956-1957, som ble avløst av dagens bro i 2004.

## Kilder
* Setesdalwiki
* De forsømte broene
* Vegvesenets [vegkart](https://www.vegvesen.no/vegkart/vegkart/#kartlag:geodata/hva:(~(id:60,filter:(~),farge:'0_0))/@75294,6579896,11)

## Eksterne lenker
* Flåren bru på Google Street View
Isaak Dunajevskij

**Isaak Osipovitj Dunajevskij** (født 30. januar 1900 i Lochvitsa, Lille-Russland (i dagens Ukraina), Det russiske keiserdømmet, død 25. juli 1955 i Moskva) var en sovjetisk komponist. Han skrev musikk til en rekke filmer, og er kjent for sangen *Glade karers marsj* (Marsj vesiolych rebjat) fra Grigorij Aleksandrovs musikalfilm *[[Hele verden ler]]* (1934) som ble velkjent i Sverige da Karl Gerhard benyttet melodien til sin kuplett *Den ökända hästen från Troja*.

Asteroiden 4306 Dunaevskij er oppkalt etter ham.
 
## Filmmusik i utvalg
*1934 – Hele verden ler
*1936 – Circus
*1938 – Volga-Volga
*1947 – Til vårens pris
*1950 – Kubankosakkene
*1951 – Freundschaft siegt

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*
Villrips

**Villrips** (*Ribes spicatum*) er en løvfellende busk i ripsslekta. Den minner om hagerips, men vokser vilt i hele Norge i motsetning til hagerips som er innført fra Vest-Europa.

## Beskrivelse
Følgende beskrivelse gjelder den vanligste underarten i Norge, skogrips (subsp. *spicatum*). Den har opprette greiner, mangler torner og blir 1–1,5 m høy. Bladene er 4–6 cm brede og tre- eller femflikede med tverr eller grunt hjerteformet grunn. Midtfliken er kort og bred. Oversiden av bladet er tynt hårete og undersiden tettere håret.

Villrips blomstrer i mai–juni med grønnaktige, tvekjønnede blomster 10–20 sammen i hengende klaser. Bærene er 6–8 mm, røde og syrlige. Villrips ligner på slektningen hagerips (*Ribes rubrum*), men bladene til hagerips har dypt hjerteformet grunn og bred midtflik, og blomstene har en ringformet opphøyning i bunnen. Det finnes også en hybrid mellom de to artene, slottsrips (*Ribes × houghtonianum*).

## Utbredelse
Arten vokser i fuktig skog, ofte sammen med or. Villrips er med ulike underarter utbredt i Nord- og Øst-Europa og videre østover gjennom Asia til nordøstlige Kina og Russlands fjerne østen. I Norge er den vanlig i hele landet.

## Underarter
Villrips deles i følgende underarter:
* kjertelrips (subsp. *hispidulum*) – nordøst i Finland, nord i europeisk Russland, Sibir, Kasakhstan, Mongolia,  Heilongjiang og Indre Mongolia i Kina; bladene er hårete med korte og butte fliker, klasene består av 3–8 blomster, bærene er 8–11 mm store.
* fjellrips (subsp. *lapponicum*) – Norge, Sverige, Finland, nord i europeisk Russland, Sibir, Mongolia; ganske sjelden i Nord-Norge og til fjells i Sør-Norge; bladene har spisse fliker og undersiden er glatt, klasene består av 3–8 blomster, bærene er 8–11 mm store.
* subsp. *palczewskii* – midtre og østlige Sibir, Heilongjiang og Indre Mongolia i Kina.
* skogrips (subsp. *spicatum*) – Nord- og Øst-Europa, vest til Storbritannia; vanlig i hele Norge.

## Galleri

Fil:Ribes spicatum (Flower).jpg|Blomster
Fil:Ribes spicatum 2006-07-18.JPG|Bær


## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Kristins flora – villrips
Valerija Demidova

**Valerija Vladimirovna Demidova** (russisk: Валерия Владимировна Демидова, født 3. mars 2000) er en russisk freestylekjører.

Hun representerte Olympiske utøvere fra Russland under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 6 i halfpipe. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rowan Cheshire

**Rowan Cheshire** (født 1995) er en britisk freestylekjører.

Hun representerte Storbritannia under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 7 i halfpipe. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Zhang Kexin (freestylekjører)

**Zhang Kexin** (født 5. juni 2002) er en kinesisk freestylekjører.

Hun representerte Kina under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 9 i halfpipe. 

Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun nummer 7. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Elisabeth Gram

**Elisabeth Gram** (født 17. april 1996) er en østerriksk freestylekjører.

Hun representerte Østerrike under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 13 i halfpipe. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Saori Suzuki

**Saori Suzuki** (født 9. januar 1990) er en japansk freestylekjører.

Hun representerte Japan under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 14 i halfpipe. 

Under Vinter-OL 2022 i Beijing, ble hun utslått i kvalifiseringen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alex Baumann (andre betydninger)

**Alexander Baumann** eller **Alex Baumann** er navnet til flere personer:

*Alex Baumann (f. 1964) - canadisk svømmer
*Alex Baumann (bobsleigh) (f. 1985) - sveitsisk bobkjører
*Alexander Baumann (1875–1928) - tysk luftfartsingeniør og flykonstruktør
Maromokotro

**Maromokotro** er med sine  moh. Madagaskars høyeste fjell. Maromokotro ligger i Tsaratanana-massivet på den nordlige delen av øya og er en del av Tsaratanana naturreservat og derfor ikke åpent for ferdsel.

## Referanser
Daniel Hunter

**Daniel Hunter** er navnet til flere personer:

* Daniel Hunter (volleyballspiller) (f. 1990), britisk volleyballspiller
* Daniel Hunter (svømmer), newzealandsk svømmer
Elizabeth Swaney

**Elizabeth Swaney** (født 30. juli 1984) er en amerikanskfødt ungarsk freestylekjører.

Hun representerte Ungarn under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 24 i halfpipe. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Michelle Müntefering

**Michelle-Jasmin Müntefering** (født Schumann, 1980) er en tysk journalist og politiker (SPD). Hun ble 14. mars 2018 statsminister i Tysklands utenriksdepartement. Müntefering var fra 2004 til 2014 medlem av SPDs styre i Nordrhein-Westfalen. Hun ble ved valget i 2013 innvalgt fra sin valgkrets i Herne – Bochum II, og gjenvalgt i 2017.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Gibostad fort

**Gibostad kystfort** er et nedlagt kystartillerifort på Gibostad på Senja i Senja kommune i Troms.

Gibostad Fort ble i 2008 solgt tilbake til opprinnelig eiendom og familien Larsen Olsen som i dag driver Vardnes Urtegård. Fortet og tilhørende eiendom delte familien Larsen sin eiendom i to inntil Tine Larsen kjøpte denne tilbake i 2008. Vardnes Urtegård drives 100% økologisk med flere villmarksfelt for høsting. Fortet er ikke åpent for besøk enda og eiendommen er i dag privat med flere gjestehus som er utleid.
Sprint-NM på skøyter 2017

**Sprint-NM på skøyter 2017** var tildelt Hamar Idrettslag som teknisk arrangør i Vikingskipet som vertsarena, med arrangementsdatoene 14. og 15. januar 2017 med offisiell trekning den 13. januar.

Norgesmestere ble Hege Bøkko fra Hol Idrettslag i senior kvinner, Håvard Holmefjord Lorentzen fra Fana Idrettslag i senior menn, Ragne Wiklund fra Aktiv Skøyteklubb i kvinner junior, mens det i menn junior ble delt seier mellom Odin By Farstad fra Sportsklubben Falken og Allan Dahl Johansson fra Aktiv Skøyteklubb.

Lørdagens testløpere var Hamars egne løpere Didrik Eng Strand, som er en yngre bror av juniordeltakeren Sander Eng Strand, og Nini Mauseth som gikk hver sin 500 meter på henholdsvis 48,86 (Strand) og 53,37 (Mauseth). Det var de samme to løpere på den samme distansen som også var testløpere for søndagens løp, men da gikk de på henholdsvis 49,46 (Strand) og 54,40 (Mauseth).

## Aktuelle rekorder
### Mesterskapsrekorder senior

### Mesterskapsrekorder junior

## Medaljevinnere

## Sammenlagt kvinner senior

## Sammenlagt menn senior

## Sammenlagt kvinner junior

## Sammenlagt menn junior

## Eksterne lenker
* Offisielle resultater  på Norges Skøyteforbunds nettside
* 
* 
* 
* 
*  Resultatmeny på SpeedskatingResults.com
Leiro bru

**Leiro bru** er en 19 meter lang bro i spennbetong over Leiro på riksvei 7 over Hardangervidda. Den ble åpnet i 1970 og avløste da en annen bro.

## Se også
* Vøringsfoss bru
* Isdøla bru

## Referanser


## Eksterne lenker
* Gamlebrua på Google Street View
* Nyebrua på Google Street View
Kosovos sentralbank

**Kosovos sentralbank** (albansk: Banka Qendrore e Republikës së Kosovës) er sentralbanken i Kosovo. Sentralbanken ble etablert i juni 2008, da Kosovo erklærte seg uavhengig fra Serbia. 

Kosovo bruker euro som betalingsmiddel, men er ikke medlem av eurosonen. 
 
## Historie
Da Jugoslavia ble etablert etter 2. verdenskrig ble Kosovo etablert som en provins, som en del av den serbiske republikken. Serbia og Montenegro ble opprettet i 2003, med Kosovo som en provins med autonom status, og i februar 2008 erklærte Kosovo sin selvstendighet.

Dagens sentralbank (Central Bank of the Republic of Kosovo) ble etablert i juni 2008, som en etterfølger etter *Central Banking Authority of Kosovo* og *Banking and Payments Authority of Kosovo*.  

## Sentralbanksjef
Sentralbanksjef pr juni 2025 er Ahmet Ismaili, han ble utnevnt i juli 2023 og tiltrådte i august samme år. 

Tidligere sentralbanksjefer:
* 2008 - 2010: Hashim Rexhepi
* 2011 - 2013: Gani Gërguri
* 2013 - 2017: Bedri Hamza
* 2018 - 2023: Fehmi Mehmeti

## Se også
*Liste over verdens sentralbanker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Britt Hawes

**Britt Hawes** (født 13. mars 1990) er en newzealandsk freestylekjører.

Hun representerte New Zealand under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 22 i halfpipe. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Laila Friis-Salling

**Laila Friis-Salling** (født 11. april 1985) er en grønlandsk freestylekjører.

Friis-Salling er datter av den tidligere politiker Augusta Salling og fisker og forretningsmann Jens Salling.

Hun representerte Danmark under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, hvor hun ble nummer 23 i halfpipe. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lophorrhina bidenticornis

***Lophorrhina bidenticornis*** er en bille som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende

## Utbredelse
Arten lever i Malawi.

## Systematisk plassering

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806 (eventuelt Cetoniidae)
***** Underfamilien Cetoniinae Fleming, 1821 
****** Stammen Goliathini Griffith & Pidgeon, 1832
******* Slekten *[[Lophorrhina]]* Westwood, 1842
******** underslekten *[[Lophorrhina]]* (i snever forstand)
********* ***Lophorrhina bidenticornis*** Allard, 1985

## Eksterne lenker
*
Jan Kielland

**Jan Kielland** (født 2. oktober 1923, død 9. oktober 1995 i Tanzania) var en norsk entomolog som særlig utmerket seg ved sitt arbeid på dagsommerfugler fra Tanzania. 

## Livsløp
Kielland fattet tidlig interesse for dagsommerfugler og samlet på dem mesteparten av livet. I 1945 avbrøt han sin utdannelse og reiste til den nåværende Tanzania for å hjelpe sin bror med å drive en kaffe-farm der. Han var bosatt i Tanzania i nærmere 30 år, og tilbrakte også senere mye tid i landet. Mye av tiden livnærte han seg ved gruvedrift etter glimmer, men gav opp denne driften da den ikke lenger lønte seg.

Gjennom hele sin tid i Tanzania arbeidet Kielland intenst med å studere landets rike fauna av dagsommerfugler. Han var kjent for sine lange og krevende innsamlingsreiser til avsidesliggende deler av landet. Jan Kiellands vitenskapelige hovedverk er boken *Butterflies of Tanzania*, som han publiserte i 1990. Kielland omkom i en trafikkulykke i Tanzania i 1995. Han beskrev mange nye taksa og har flere arter av sommerfugler og biller oppkalt etter seg. Han store sommerfuglsamling er deponert ved *African Butterfly Research Institute* i Nairobi.

## Bibliografi
* Kielland, Jan (1978) Provisional checklist of the Rhopalocera of the eastern side of Lake Tanganyika. *Tijdschrift voor Entomologie* 121: 147-237. 
* Kielland, Jan (1982) Revision of the genus *Ypthima* in the Ethiopian region excluding Madagascar (Lepidoptera, Satyridae). *Tijdschrift voor Entomologie* 125: 104-107. 
* Kielland, Jan (1985) New and little known Lepidoptera from Tanzania and Malawi (Rhopalocera: Riodinidae, Pieridae, Satyridae and Lycaenidae). *Lambillionea* 
* Kielland, Jan (1990) Butterflies of Tanzania. Hill House, Melbourne/London, 363 sider.
* Kielland, Jan (1994) Butterfly collecting in North-Western Tanzania II. *Metamorphosis* 5: 5-21 http://www.metamorphosis.org.za/articlesPDF/480/Metamorphosis%20Vol.%205(1)%20pages%201-44%20March%201994.pdf#page=7

## Referanser


## Litteratur
* Bjørnstad, Anders (1995) Et siste brev til Jan Kielland (2.10. 23 - 9.10. 95). Insekt-Nytt 20(4): 21-23.
Sovjetunionens statspris

**Sovjetunionens statspris** (russisk: Госуда́рственная пре́мия СССР), tidligere kalt **Den statlige Stalinprisen** (Государственная Сталинская премия) eller bare **Stalinprisen**, var en statlig utmerkelse i Sovjetunionen som ble tildelt sovjetiske medborgere for prestasjoner innen kunst, litteratur, musikk og vitenskap. Stalinprisen ble første gang utdelt i 1939 og erstattet tildels Leninprisen som opphørte å bli utdelt i 1934.

Prisen ble innrettet i 1939 som *Den statlige Stalinprisen* till Josef Stalins 60-årsdag og ble utdelt under det navnet mellom 1941 og 1954. Den 1. februar 1940 ble det også innført fire pengepremier verdt 100&nbsp;000 rubler.

I 1944 og 1945, de to siste årene av andre verdenskrig, ble det prisen ikke delt ut. Begge prisene for disse årene ble isteden avholdt i 1946 ved to separate anledninger, i januar for verker laget fra 1943–1944 og i juni for verker fra året 1946. I 1956 ble Leninprisen igjen innført for å erstatte Stalinprisen og den endret i 1966 navn til *Sovjetunionens statspris*. Etter Sovjetunionens oppløsning ble prisen i sin tur erstattet av Den russiske føderasjonens statspris (Государственная Премия Российской Федерации).

Stalin var selv meget interessert av kulturspørsmål hadde stor innvirkning på hvem som skulle belønnes. Prisen var i flere klasser og innebar, foruten prestisje, en stor økonomisk belønning. 

Sovjetunionens statspris var forskjellig fra Lenins fredspris, noen ganger også kalt Stalin-prisen. Sistnevnte ble opprettet 21. desember 1949 og ble som regel gitt til utenlandske statsborgere, ikke sovjetere.

## Eksempel på kjente vinnere av Stalinprisen
* Dmitrij Sjostakovitsj, komponist
* Ljubov Orlova, skuespiller
* Tikhon Khrennikov, komponist
* Sergej Prokofjev, komponist
* Aram Khatsjaturjan, komponist
* Dmitrij Kabalevskij, komponist
* Mikhail Sjolokhov, forfatter
* George Formby, britisk komiker og skuespiller
* Sergej Eisenstein, filmregissør
* Aleksandr Fadejev, forfatter
* Ivan Pyrjev, filmregissør
* Micheil Tjiaureli, filmregissør
* Andrej Vysjinskij, aktor under Moskvaprosessene
* Emil Gilels, pianist
* Mikhail Gurevitsj, for MiG-flyet
* Artjom Mikojan, for MiG-flyet

## Referanser


## Se også
* Leninprisen
* Lenins fredspris
Myanmars sentralbank

**Myanmars sentralbank** (burmesisk: မြန်မာနိုင်ငံတော်ဗဟိုဘဏ်, transkipsjon: myan ma naing ngam taw ba ho bhan, IPA: mjəmà nàinŋàndɔ̀ bəhòʊbàn, engelsk: Central Bank of Myanmar (CBM)) er sentralbanken i Myanmar (tidligere Burma). 

Sentralbanken ble etablert i 1947, og har hovedsete i hovedstaden Nay Pyi Taw. 

## Historie
Burma var en del av Britisk India, men ble okkupert av Japan under 2. verdenskrig, og tatt tilbake av Storbritannia i 1945. Landet ble uavhengig i 1948, som Unionen Burma. 

Sentralbanken ble etablert 3. april 1948, som *Union Bank of Burma*, ved loven «Act of Union Bank of Burma 1947». Denne sentralbanken overtok funksjonen til de filialene Reserve Bank of India hadde i Rangoon. Sentralbanken fikk enerett på utstedelse av valuta, men var ikke en fullverdig sentralbank enda. I 1952 ble loven «Act of Union Bank of Burma 1947» vedtatt, som bl.a. avviklet *Burma Currency Board*, slik at Union Bank of Burma ble en fullverdig sentralbank. 

Burma innførte et sosialistisk økonomisk system i 1962, og i 1967 ble bankene i landet nasjonalisert og lagt under sentralbanken. I 1975 ble sentralbankloven endret, og banknæringen ble gjeninnført, samtidig som banken endret navn fra *People's Bank of Union Bank of Burma* til *Union of Burma Bank*.

I 2011 ble sentralbanken en autonom enhet.

## Sentralbanksjef
Pr mars 2018 er Kyaw Kyaw Maung sentralbankejef. Han overtok denne stillingen i 2013, etter Than Nyein.

## Se også
* Liste over verdens sentralbanker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
EM i bridge for nasjonslag 2012

**Europamesterskapet i bridge for nasjonslag 2012** var det 51. i rekken og fant sted i Dublin i Irland fra 12.-23 juni 2012
Mesterskapet ble arrangert for klassene åpen, damer og veteran. Mesterskapene var også kvalifisering for Bermuda Bowl (VM i bridge) hvor de seks beste kvalifiserte i hver klasse. Åpen klasse hadde først en innledende runde hvor de var oppdelt i to puljer av 17 lag og spilte round robin innen hver pulje. Deretter gikk de ni beste videre til en finalerunde hvor man fikk med seg poengene fra lagene man hadde møtt og deretter spilte mot de ni lagene man ikke hadde møtt. I klassene damer og veteran ble det spilt round robin i kamper over 16 spill

## Åpen klasse
34 nasjoner stilte med lag i åpen klasse. Norge var representert ved Boye Brogeland, Odin Svendsen, Jan Tore Berg, Frode Nybo, Thor Erik Hoftaniska og Thomas Charlsen. Christian Vennerød var ikkespillende kaptein.

Sluttresultat etter finalespill:

## Damer
19 nasjoner stilte med lag i dameklassen. Norge var representert ved Tonje Brogeland, Marianne Harding, Stine Holmøy, Ann Karin Fuglestad, Gunn Tove Vist og Tone Svendsen. Allan Livgård var kaptein.

## Veteran
19 nasjoner stilte lag i veteranklassen. Norge var representert ved Helge Mæsel, Roald Mæsel, Arve Farsted, Johnny Holmbakken, Bjørn Buer og Tor Bakke. Kjell Gaute Fyrun var ikkespillende kaptein. For å kunne delta måtte man fylle 60 år i løpet av kalenderåret 2012.

## Referanser
BLNO 2018/19

**BLNO 2018/19** er en kortform for **[[Eliteserien i basketball for menn]] i 2018/2019-sesongen**, som var det øverste nivået i norsk basketball for menn i 2018/19-sesongen.

Ligaen besto av de 8 beste lagene fra BLNO 2017/18, samt de to lagene som var best i kvalifiseringen;  og . Sesongen ble spilt som trippel serie med første runde 22. september 2018 og siste runde 3. mars 2019.

 vant ligaen foran  og , mens  og  endte sist og fikk muligheten til å kvalifisere seg til BLNO 2019/20.

## Tabellen

## Kamper

## Sluttspill

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Himmelhamn

**Himmelhamn** er et vestlandsbasert band. 
Debutsingelen «Eg ville gjerne eiga ei tru» kom ut 14. mars 2018.
Debutalbumet *Himmelhamn* ble utgitt 13. april 2018. 
Bandet er irskinspirert.

Bandet har spilt inn ny musikk til gamle salmetekster av blant annet Jesper Krogedal. Kjetil Ulland har tatt opp og mikset debutalbumet som er spilt inn i Etne.

## Medlemmer
*Vigleik Winje: Vokal, akustisk gitar, el-gitar & metallofon.
*Hanne Undheim Askeland: Vokal
*Jarle Kristoffersen: Cello 
*Torleiv Fossum: Banjo, pedal steel, akustisk gitar & el-gitar
*Kjell Magne Fauskanger: Bass

## Diskografi
;Singler
**«Eg ville gjerne eiga ei tru»* (Kirkelig Kulturverksted 2018)
;Album
*«*Himmelhamn»* (Kirkelig Kulturverksted april 2018)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Vembe len

**Vembe len**, opprinnelig *Vembe skibrede*, var en forlening (len) som inngikk i Smaalenene, fra middelalderen til midten av 1600-tallet. Lenet omfattet Skiptvet og Spydeberg, beliggende i dagens Østfold.

## Geistlig inndeling
* Skiptvet prestegjeld
* Spydeberg prestegjeld

## Historikk
Under Håkon den gode ble Norges kystområder inndelt i skibreder som en del av landets forsvar. Dagens Skiptvet og Spydeberg utgjorde *Vimar skibrede* på Glommas vestre bredd, senere skrevet som *Veme*, *Vemme* eller *Vembe*. I dansketiden bestod distriktet Smaalenene av en rekke mindre forleninger, geografiske områder basert på et eller flere skibreder. Mot slutten av 1500-tallet utgjorde Vembe et slikt len, hvor betegnelsen *skibrede* og *len* benyttes om hverandre.

Den første kjente forlening av Vembe skibrede er rikskansler Oluf Kalips i årene 1575-87. 28. april 1587 overtok Alexander Durham forleningen for sin egen og sin hustrus levetid. Han døde 31. mars 1600, og mens hans enke Mette Urne levde til 6. januar 1612. Den neste lensmann, Alexander Rabe von Papenheim, fikk forleningen over Skiptvedt og Spydeberg gods fra 1. mai 1613 inntil 1631. Den sist benevnte lensherre var Anders Friis t. Vrejlev i årene 1632-40.

Fra 1640 forlenet med Tune og Aabygge len under navnet **Tune, Vembe, Aabygge og Hvaler len**. Ved lensavviklingen i 1670-årene ble lenet splittet, hvorav Tune, Borge og Hvaler inngikk i Moss, Onsø, Tune og Vembe fogderi, mens Skiptvet og Spydeberg inngikk i Rakkestad, Heggen og Frøland fogderi, begge i Smaalenenes amt.

## Lensherrer
* Oluf Kalips (1575-87)
* Alexander Durham (1588-1600)
* Oluf Galde (12. april - 9. august 1597)
* Mette Urne (1600-12)
* Alexander Rabe von Papenheim (1613-31)
* Anders Friis (1632-40)

## Kilder
* 
* 
* Danmark-Norges Len og Lensmænd : 1596-1660, nb.no
Omans sentralbank

**Omans sentralbank** (arabisk: البنك المركزي العماني, engelsk: Central Bank of Oman **CBO**) er sentralbanken i sultanatet Oman. 

Sentralbanken ble etablert i 1974, og har hovedsete i hovedstaden i Ruwi i hovedstaden Muskat. 

## Historie
Oman var fra 1891 et *de facto* britisk protektorat. Sultan Said bin Taimur ble avsatt i 1970, og landet gjennomgikk enn modernisering. De brukte oljeinntekter til å investere i et bredere næringsgrunnlag, og åpnet økonomien for utenlandske investeringer. 

Fram til 1970 hadde landet ingen sentralbankfunksjon for å utstede valuta eller føre tilsyn med finansnæringen. Oman etablerte *Muscat Currency Authority* i 1970, og innførte egen valuta samme år, rial saidi. I 1972 endret landet navn fra Sultanate of Muscat and Oman til Sultanate of Oman, og de innførte en ny valuta, omansk rial, som er landets valuta den dag i dag. Samtidig endtet Muscat Currency Authority navn til Currency Board. Grunnet vekst i økonomien og finansnæringen så de behovet for en sentralbank, og Omans sentralbank ble etablert i 1974.  

## Sentralbanksjef
Sentralbankens styre (Board of Governors) ledes av sultanen Qabus ibn Saʿid Al Saʿid, med Sultan bin Salim bin Said Al Habsi som visesentralbanksjef (Deputy Chairman). Al Habsi overtok denne stillingen i september 2017.

## Se også
* Liste over verdens sentralbanker

## Referanser


## Eksterne lenker
*