open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Løkken Verk

**Løkken Verk** er et tettsted i Orkland kommune i Trøndelag. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar . Løkken Verk ble anlagt etter at det i 1654 ble startet gruvedrift på kobbermalm i området.

## Navn
Navnet Løkken er hentet fra en gård som lå på stedet da kobberet ble funnet på 1600-tallet. På folkemunne kalles stedet gjerne Løkken, men det offisielle navnet er Løkken Verk. En person fra Løkken Verk kalles en «løkkenbøgg».

## Historikk

Malmforekomsten på Løkken Verk var opprinnelig på omtrent 30 millioner tonn, og var den største forekomst av kobberholdig svovelkis som er funnet i Norge. Det var gruvedrift i området i 333 år, fra 1654 til 1987. Fram til 1845 foregikk den på kobber, med røsting og smelting av kobbermalm. I 1851 ble driften omlagt til kisdrift der kisen som ble eksportert hovedsakelig var råstoff for svovelsyreproduksjon. 

Etter at produksjonen ble stoppet i 1853 ble driften gjenopptatt i 1891. I perioden 1931–1962 ble det produsert elementært svovel og kobbermatte etter «Orkla-prosessen» av kobberholdig kis. Denne virksomheten foregikk i smelteverket på Thamshavn. Historien om gruvedrifta er skildret på Orkla Industrimuseum som ligger på Løkken Verk. 

Gruvedrifta ble fra 1904 drevet under navnet Orkla Grube-Aktiebolag, som senere ble det store industrikonsernet Orkla.

Jernbanestrekningen Thamshavnbanen har endeholdeplass på Løkken Verk. Den ble bygget for å frakte kis fra gruva på Løkken Verk til Orkdalsfjorden, men er nå en museumsjernbane og frakter turister.


Løkken Verk UBT-TO-076122-22 01 1.jpg|Utsikt over Løkken Verk. 
Orkla gruber Løkken verk UBT-TO-001334-18 01 1.jpg|Oppredningsverket. 
Orkla gruber Løkken verk UBT-TO-001334-16 01 1.jpg|Sjakttårn og separasjonsverk. 
Thamshavnbanen through Løkken.jpeg|Thamshavnbanen gjennom Løkken. 
Løkken stasjon.jpeg|Løkken stasjon var søndre endestasjon på Thamshavnbanen
Lokken Kirke.jpg|Løkken kirke er en langkirke fra 1929 på Bjørnli ved Løkken Verk 


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ORKLA Industrimuseums hjemmesider
Storås

**Storås** er et tettsted i Orkland kommune i Trøndelag. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger ved fylkesvei 65 og elva Orkla. Stedet ligger  åtte kilometer nordvest for Meldal.

Stedet hadde et sagbruk, Meldal Trelast AS. Storås er kjent for Storåsfestivalen, som var en av Norges største rockefestivaler.

Bygda Storås ble kåret til årets mest kreative bygd av Nationen i juni 2008.

## Referanser
RIB

**RIB** eller **RHIB**, dagligtale **ribbåt** (akronym fra engelsk *rigid-inflatable boat*, «stiv-oppblåsbar båt» eller *rigid-hulled inflatable boat*, «stiv-skroget oppblåsbar båt») er en båt med fast, formet skrog og fleksible, oppblåsbare slanger langs relingen. Båttypen er meget stabil og sjødyktig ettersom den oppblåsbare slangen gjør at båten ikke mister flyteevne selv om store mengder vann skylles ombord.

Skroget i en ribåt kan være laget av stål, tre, aluminium eller, mer vanlig, en kombinasjon av tre for strukturen og glassfiber for overflaten. Skroget er formet for å øke båtens ytelse og planingsegenskaper.

Den oppblåsbare slangen er laget av en gummibelagt, syntetisk duk og gir båten lett og sikker oppdrift i vannet, samtidig som den fungerer som en fender. Slangen er ofte inndelt i flere kamre, hver med en ventil for å tilføre eller tappe luft, for å minske virkningen av en punktering.

Båttypen brukes blant annet som livbåter, redningsbåter, militære stridsbåter, politibåter, samt som fritidsbåter.

## Utvikling
Ribbåter ble opprinnelig utviklet på 1960-tallet av Atlantic College i Sør-Wales som lett og praktisk redningsbåt for Royal National Lifeboat Institution (RNLI), og var i utgangspunktet ment som et beskyttende tiltak for å begrense skade på andre fartøy som redningsskøyta måtte legge til ved siden av.

Eksempelvis har den amerikanske kystovervåkingen 13,64 meter lange fartøy i 16,3 tonns-klassen Response Boat.  Medium en høyeste hastighet er på 42,5 knop (78,7 kilometer/time).

Båttypen er en videreutvikling av gummibåten, både når det gjelder form og materialbruk i skroget og i pongtongmaterialer. Harde materialer i skroget gav mulighet for dypere V-form i baugen som gav bedre dynamiske egenskaper og større fartspotensial. Samtidig ble bunnen mindre sårbar. Underveis i utviklingen er nye materialer tatt i bruk, fra kombinasjoner av skrog i glassfiber og gummipongtonger via forskjellige syntetmaterialer i hele konstruksjonen til rene metallkonstruksjoner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «What Is a RIB Boat? A Complete Guide for Beginners», *Rib-boat.com*
Virgilijus Alekna

**Virgilijus Alekna** (født 13. februar 1972 i Terpeikiai) er en litauisk friidrettsutøver.

Den 2,00 m høye Alekna har vært i verdenseliten i diskos i et tiår. Han har fremfor alt hatt mange dueller med tyskeren Lars Riedel. I 1990-årene vant Riedel de aller fleste internasjonale mesterskapene. Etter flere visitter på seierspallens lavere trinn, kunne Alekna endelig stige til topps under OL 2000 i Sydney. Fire år senere forsvarte han den olympiske tittelen i Athen, men først etter at mannen som kastet lengst, ungareren Robert Fazekas, avla en positiv dopingprøve.

I 2003 vant Alekna verdensmesterskapet i Paris, og gjentok bedriften under VM 2005 i Helsingfors. Aleknas personlige rekord er på 73,88 m.

Alekna var flaggbærer under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lars Riedel

**Lars Riedel** (født 1967) er en tysk friidrettsutøver. Han er en av tidenes beste diskoskastere.

Han ble olympisk mester i diskos under OL 1996 i Atlanta, og har i tillegg blitt verdensmester hele fem ganger.

## Meritter
* Olympisk mester i Atlanta 1996
* Verdensmester 5 ganger (1991, 1993, 1995, 1997, 2001)
* Europamester 1998
* Bronse i VM 1999
* Sølv i OL 2000
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tirunesh Dibaba

**Tirunesh Dibaba** (amharisk: ጥሩነሽ ዲባባ, født 1985) er en etiopisk friidrettsutøver, og verdensrekordholder på 5&nbsp;000 meter. Hun er tre ganger olympisk mester og fire ganger verdensmester.

Under VM 2003 i Frankrike, da hun var 18 år, vant hun gull på 5&nbsp;000 meter, og under OL 2004 i Athen vant hun bronse på 5&nbsp;000 meter. Under VM 2005 i Helsingfors tok hun gull på 10&nbsp;000 meter. Denne gangen kunne hun feire tredobbelt etiopisk triumf sammen med Berhane Adere og søsteren Ejegayehu Dibaba. Hun gjentok bedriften og ble på nytt verdensmester på 10&nbsp;000 meter under  VM 2007 i Osaka.

Det foreløpige toppunktet i karrieren kom da hun vant gullmedalje på både 5&nbsp;000 og 10&nbsp;000 meter under OL 2008 i Beijing. Ved OL 2012 i London forsvarte hun OL-gullet på 10&nbsp;000 meter,

## Personlige rekorder
* 5&nbsp;000 meter: 14.11.15 (ny verdensrekord, Bislett, 6. juni 2008)
* 10&nbsp;000 meter: 29.54,66 (Beijing, 15. august 2008)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Brutto

**Brutto** er en modifiserende benevnelse som benyttes for å angi at en enhet beskrives *før fratrekk*. Brutto brukes ofte i sammenheng med netto som betyr *etter fratrekk*.

## Historikk
Det har sin opprinnelse kommer fra det latinske brutus som betyr *rå*, og som har sammenheng med en vare eller et produkt som ikke er bearbeidet.

## Benyttelse
Det benyttes i flere sammenhenger, blant annet innen handel for å definere pris og vekt.

Eksempler på sammensetninger med bruk av begrepet brutto er:
* Lønn: Bruttolønn er lønn før fratrekk av skatt, og andre fratrekk.
* Vekt: Bruttovekt, er vekt inkludert emballasje.
* BNP – bruttonasjonalprodukt
* Bruttotonn – innen skipsmåling.
* Bruttopris – pris inkludert alle gebyrer og normale tillegg, før eventuelt fradrag av rabatt.

## Se også
* Netto
Netto

**Netto** er en modifiserende benevnelse som benyttes for å angi at en enhet beskrives *etter fratrekk*. Netto brukes ofte i sammenheng med brutto som betyr *før fratrekk.*

## Historikk
Netto kommer av det latinske ordet nitidus som betyr fin, ren, bar. Netto brukes i forretningssammenheng om en vare eller post som er bearbeidet, eller hvor øvrige omkostninger eller kostnader er fratrukket.

Eksempler på dette er:
*Nettoinntekt: Lønn etter fratrekk for skatt, fagforeningskontingent o.l
*Nettoformue: Verdien av den eiendom eller formue man har etter at all gjeld er trukket fra.
*Nettovekt: Gjenstandens vekt uten emballasje o.l

## Se også
*Brutto
Eunice Barber

**Eunice Barber** (født 17. november 1974 i Freetown i Sierra Leone) er en fransk tidligere friidrettsutøver. Barber konkurrerte i sjukamp og lengde og var en av de fremste konkurrentene til svenske Carolina Klüft.

## Meritter
* VM 1999 – gull i sjukamp
* VM 2003 – gull i lengde, sølv i sjukamp
* VM 2005 – sølv i sjukamp

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Sporting heroes
Datsun

**Datsun** var et japansk bilmerke som ble produsert av Nissan Motor Company i Japan fra 1935 til 1986. Etter dette ble bilene markedsført under navnet Nissan. 

Datsun-merket kommer tilbake som Nissans billigmerke fra 2013, i første omgang bare på noen markeder som Indonesia, Russland og India.

## Historie
Kwaishinsha Motorcar Works (快進自動車工場, Kaishin Jidōsha Kōjō) bygget sin første bil under merkenavnet DAT i 1914. Navnet kom fra etternavnene til de tre grunnleggerne:
*Kenjiro **D**en
*Rokuro **A**oyama
*Meitaro **T**akeuchi

Virksomheten endret navn til Kwaishinsha Motorcar Co. i 1918, og igjen, i 1925 til DAT Motorcar Co. Året etter fusjonerte det Tokyo-baserte selskapet med det Osaka-baserte Jitsuyo Jidosha Co., Ltd. og fikk navnet DAT Automobile Manufacturing Co. Ltd.

I 1931 ble den første bilen bygget under navnet DATSON («Sønn av DAT»), men den siste stavelsen ble raskt endret til «sun» da «son» også betyr «tap» på japansk. 

## Datsun i Norge
Datsun var utbredt i Norge. Spesielt populære modeller i Norge var Datsun Cherry (A-serie), Datsun Sunny (Y-serie), Datsun Violet (J-serie), Datsun Bluebird (B-serie), Datsun Laurel (L-serie)  og Datsun Cedric (C-serie).

I Norge er det en klubb for dem som er interessert i gamle Datsun-biler. Den heter Datsun/PMC Registeret.
Fil:Datsun 16 Sedan 1937.jpg|Datsun 16 Sedan, 1937
Fil:1972 Datsun 1200 Coupe (8388254917).jpg|Datsun 1200 Coupe, 1972
Fil:1977 Datsun 180B (15862450719).jpg|Datsun 180B, 1977
Fil:Datsun 200L.jpg|Datsun 200L
Fil:78 Datsun 280Z (7765524782).jpg|Datsun 280Z, 1978
Fil:Datsun Bluebird 410.jpg|Datsun Bluebird 410
Fil:1982 Datsun Bluebird 1.8 SSS Coupé.jpg|Datsun Bluebird, 1982
Fil:Datsun 521 Pickup - 34424254910.jpg|Datsun 521 Pickup


## Eksterne lenker
*
MOWAG Duro

**Duro** er et lett kjøretøy med firehjulstrekk eller sekshjulstrekk, opprinnelig utviklet av sveitsiske Bucher-Guyer.  Rettighetene eies nå av sveitsiske MOWAG.

Kjøretøyet er i militær tjeneste som feltvogn, sambandsbærer (radiovogn), ambulanse eller spesialkjøretøy i blant annet Sveits, Venezuela, Storbritannia og Malaysia. Sivile brukere inkluderer kraft- og skogbruksselskaper. Fram til 2004 var 3.600 eksemplarer solgt.

Kjøretøyene har permanent trekk på alle hjulene, firetrinns automatisk girkasse, fordelingsgirkasse med lavserie, automatiske differensialsperrer av type Torsen i både fordelingskassen og differensialene, hjuloppheng av De Dion-type med skruefjærer og skivebremser montert på differensialene.

I Norge stilte firmaet Sigurd Stave Maskin AS Duro på Transport 2001-messen på Sjølyst. Det virker som om interessen var laber, for deretter ble det stille rundt Bucher Duro i Norge.

## Varianter

;Duro IIIP 6 × 6: lettpansret
;Duro GMTF 6 × 6: Geschütztes Mannschaftstransportfahrzeug - utgave for den sveitsiske hæren. Den skal brukes til patruljering og overvåking, samt i fredsbevarende oppdrag i utlandet. Den kommer i tjeneste fra 2010.
;Duro II 6 × 6: fås med forskjellige karosserityper, opp til 4,2 m lang, vekt opp til 6 tonn
;Duro II 4 × 4: fås også med forskjellige karosserityper, opptil 5,1 m lang, vekt opp til 7,49 tonn

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Produsentens produktside (engelsk, tysk)
WS-I

**Web Services Interoperability Organisation (WS-I)** er en internasjonal organisasjon som ble opprettet i 2002 for å fremme bruk av vevtjenester og interoperabilitet mellom implementasjoner fra ulike leverandører.

**WS-I** fremmer bruk av vevtjenester ved å utvikle ulike *profiler*, som definerer hvordan IT-utviklere skal bruke og kombinere grunnleggende vevtjenestestandarder som SOAP, WSDL m.fl.

I styret for WS-I sitter de største amerikanske programvareleverandørene, bl.a. IBM, Microsoft, Oracle, BEA, SAP og Sun. Det norske medlemmet i WS-I er Kantega.

## Profiler (Standarder)
* WS-I Basic Profile beskriver hvordan man bruker grunnleggende standarder som SOAP, WSDL, UDDI og XML Schema. 
* WS-I Basic Security Profile beskriver hvordan man lager sikre vevtjenester med WS-Security

## Eksterne lenker
* WS-I Hjemmeside
Liberty Alliance

**Liberty Alliance**, også kjent som **Project Liberty**, er et bredt sammensatt industrikonsortium som utvikler spesifikasjoner og standarder for webføderasjoner, basert på teknologier og standarder for identitetshåndtering og vevtjenester («web services»). 

Den opprinnelige Project Liberty ble etablert i 2002, og de første spesifikasjonene beskrev scenarier for føderert enkeltpålogging basert på SAML. 

I styret for Liberty Alliance sitter store internasjonale selskaper, bl.a. Nokia, Ericsson, Vodafone, France Telecom, Fidelity, General Motors, IBM, Intel, HP og Sun. 
Norsk medlem i Liberty Alliance er Kantega.

## Eksterne lenker
* Liberty Alliance nettsted
Kajsa Bergqvist

**Kajsa Bergqvist** (født 12. oktober 1976 i Sollentuna) er en tidligere svensk friidrettsutøver, nærmere bestemt høydehopper.

## Idrettskarriere
Bergqvist kommer fra en familie med friidrettsinteresse, faren, Gunnar, deltok i Sommer-OL 1972 i München (110m hekk). I barndommen prøvde hun fotball, volleyball, badminton, svømming og langrenn. Fra cirka tiårsalderen begynte hun med friidrett. Etter å ha prøvd ulike grener, spesialiserte hun seg fra hun var 15 år innen høydehopp.

På 1990-tallet hadde hun en sterk motstander i Sverige, *Emilie Färdigh*, som måtte legge opp på grunn av skader 1998. Deretter var Bergqvist Sveriges klart beste høydehopper. Fra 1995 til 1999 studerte hun ved Southern Methodist University i Dallas, USA og vant to ganger høydekonkurransen i de amerikanske studentmesterskapene (1997 og 1999).

Hun slo for alvor gjennom internasjonal i 2000, da hun ble europeisk mester innendørs i begynnelsen av året og bekreftet suksessen med bronse i Sydney-OL. I 2001 ble hun verdensmester innendørs og i sommersesongen tok hun bronse i VM i Edmonton. 2002 ble hennes sterkeste sesong med 14 seiere i 17 stevner, blant annet tok hun sølv i innendørs VM og ble Europamester utendørs.

I juli 2004 ødela hun akillessenen i en konkurranse rett før OL i Athen. Hun kom tilbake i 2005 og ble verdensmester under VM i Helsingfors 2005, en klart fortjent medalje etter å ha vært den dominerende høydehopperen i verden i flere år på rad. For den prestasjonen ble hun tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje.

Under Hochsprung mit Musik-stevnet i Arnstadt 4. februar 2006, satte Bergqvist innendørs verdensrekord på første forsøk. Den er fortsatt gjeldende: 2,08 m - og hun slettet dermed Heike Henkels 2,07 m-rekord fra 1992. Hoppet er én cm under utendørsverdensrekorden til Stefka Kostadinova og fortsatt gjeldende (mars 2011).

## Etter idrettskarrieren
Etter en skuffende 2007-sesong la hun opp. Hun er gift og jobber blant annet som ambassadør for UNICEF og IAAF. Studiene i USA førte frem til en bachelor i økonomi og reklame. Hun har etter idrettskarrieren tatt sommelierutdannelse og har begynt som vinimportør i Sverige.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  www.kajsabergqvist.nu
*  Aftonbladet
*  Bergkvists vinimport
David Foster Wallace

**David Foster Wallace** (født 21. februar 1962 i Ithaca, New York, død 12. september 2008 Claremont, California) var en amerikansk forfatter. Han var en av de mest omtalte og anerkjente av yngre amerikanske forfattere de siste ti årene han levde. Wallace debuterte med *The Broom of the System* i 1987, og fikk sitt internasjonale gjennombrudd med romanen *Infinite Jest* i 1996. Den blir av mange betraktet som Wallaces største litterære prestasjon. Hans siste skjønnlitterære utgivelse var *Oblivion* (norsk tittel: *Glemsel*). 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*  DFW fansite
Patrik Sjöberg

**Patrik Sjöberg** (født 1965) er en tidligere, svensk høydehopper. Han er innehaver av europarekorden med 2,42 meter, som også var verdensrekord i over ett år. 

Sjøberg satte ny verdensrekord i Stockholm 30. juni 1987 da han hoppet én centimeter høyere enn Igor Paklins to år gamle rekord på 2,41. Dette resultatet er per 2020 tredje beste resultat på listen over tidenes fremste høydehoppere, bak kubaneren Javier Sotomayor, som har verdensrekorden med 2,45 og Mutaz Essa Barshim fra Qatar. I 1985 ble han tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje.

Sjöberg innrømmet senere bruk av kokain, men dette var etter endt friidrettskarriere.

## OL-medaljer
* OL 1992  Barcelona - sølv i høydehopp
* OL 1984  Los Angeles - sølv i høydehopp
* OL 1988  Seoul - bronse i høydehopp

## VM-medaljer
* VM 1987  Roma - **gull** i høydehopp

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Callington

**Callington** (kornisk *Kelliwik*) er en by og verdslig sogn i sørøstlige Cornwall i England. Byen ligger mellom Kit Hill og Bodmin Moor, rundt 11&nbsp;km nord for Saltash og 14&nbsp;km sør for Launceston i distriktet Caradon.

Sognet hadde en befolkning på 4 783 i 2001, men det hadde minsket noe i 2011 til 4 698 innbyggere.

## Beskrivelse
På 1700-tallet var Callingtonområdet et av de viktigste gruveområder på De britiske øyer. Det fantes blant annet sølvforekomster i Silver Valley rett utenfor byen. Det er mange spor etter denne aktiviteten, men all gruvedrift er nedlagt. Ved Hingston Down drives fortsatt et stort granittbrudd.

Det gikk tidligere en sidegren av jernbanelinjen mellom Tavistock og Plymouth med Callington som endestasjon. Denne ble nedlagt i 1960-årene. Etter nedleggelsen ble nærmeste jernbanestasjon i Bere Alston.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Callington Town Council
* [Online Catalogue for Callington](http://crocat.cornwall.gov.uk/dserve/dserve.exe?dsqIni=Dserve.ini&dsqApp=Archive&dsqDb=Catalog&dsqCmd=Overview.tcl&dsqSearch=((text)='callington')) hos Cornwall Record Office
*
Saltash

**Saltash** (kornisk *Essa*) er en by og verdslig sogn i Cornwall, England. Den ligger i den sørøstlige delen av grevskapet, på den andre siden av elven Tamar fra Plymouth.

I angelsaksisk tid lå det flere små bosetninger i området, hvorav særlig Trematon og Burraton er kjent. Kort tid etter normannernes erobring av England i 1066 ble det reist en festning av typen *[[motte-and-bailey]]* omkring 2&nbsp;km fra Trematon. Det var slottsherren i Trematon som grunnla markedet i Saltash i 1100-tallet.

Saltash fikk den første av flere havner i fjordene som strekker seg inn fra Plymouthsundet. Den fikk derfor jurisdiksjon over ferdsel på vannet i hele dette området, en ordning som holdt seg helt til 1901.

Under den engelske borgerkrigen 1642&ndash;1646 var det flere ganger trefninger i Saltash.

Flere kjente roere har kommet fra Saltash. Den mest berømte av dem er antagelig Ann Glanville, som mellom 1830 og 1850 stilte i en rekke konkurranser i en båt med fire årer rodd av kvinner fra Saltash. De vant de fleste av konkurransene, også mot mannlige team.

Det lille huset som Mary Newman, hustru av Francis Drake, bodde i er bevart og står i nærheten av elven.

Isambard Kingdom Brunel anla en bro over Tamar ved byen, Royal Albert Bridge. Den sto ferdig i 1859, regnes som et av hans mesterverk.

## Referanser


## Litteratur
* Vosper, Douglas C. (1968): *A Glimpse of Saltash*. Liskeard: Snell & Cowling.

## Eksterne lenker
* 
* Saltash Town Council
* Online Catalogue for Saltash ved Cornwall Record Office
*
Torpoint

**Torpoint** (kornisk *Penntorr*) er en by og verdslig sogn i Cornwall i England. Den ligger på den andre siden av Hamoaze sammenlignet med Plymouth som er tidvannsutløpet for elven Tamar. Per 2001 hadde Torpoint en befolkning på 8 457, noe som hadde minsket til 8 364 ved 2011. Det er to valgkretser, Torpoint øst og Vest, og deres kombinerte befolkningstall for samme folketelling over var 7 717.

På kornisk er byens navn *Penntorr*. Det hevdes at opprinnelsen til byens engelsk navn, Torpoint, er avledet fra «Tar Point», i betydningen «Tjæreodden», et navn som ble gitt til område ettersom man drev med tjæring av skip på vestbredden av Hamoaze. Det ble bygget en primitiv form for tørrdokk, hvor skip ble seilt under ved høyvann slik at de la seg over på siden og kunne tjæres ved lavvann. Imidlertid er det faktisk kun et tilnavn som tjærearbeiderne ga byen. Stedsnavnets egentlige betydning er «berglendte odde» (*rocky headland*).

Selve byen ble grunnlagt av sir Richard Carew-Pole på 1700-tallet. Den vokste som en følge av at arbeidere ved verftet i Devonport bosatte seg der, og antallet innbyggere økte enda mer da Royal Navy åpnet treningsbasen HMS Raleigh på vestsiden av byen.

Torpoint er forbundet med Plymouth og Devonpoint med tre ferger. De trekker seg selv over ved hjelp av lenker. Lenkene senkes under overflaten mellom turer, slik at annen skipstrafikk kommer gjennom sundet. Selve sjøturen tar sju minutter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Nettsted for Torpoint
* [Cornwall Record Office Online Catalogue for Torpoint](http://crocat.cornwall.gov.uk/dserve/dserve.exe?dsqIni=Dserve.ini&dsqApp=Archive&dsqDb=Catalog&dsqCmd=Overview.tcl&dsqSearch=((text)='torpoint'))
Jean-Patrick Nazon

**Jean-Patrick Nazon** (født 1977) er en fransk syklist som ble profesjonell i 1997. Hans styrke er å spurte.

## Meritter
;2003
Tour de France : 1.-plass, Etappe 20
;2004
Tour de France : 1.-plass, Etappe 3
;2007
Paris-Nice : 1.-plass, Etappe 1

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hundedagene

**Hundedagene**, eller **røtmåneden**, varer etter vår kalender fra 23. juli til 23. august, noen steder regnes hundedagene fra 24. juli til 24. august; i skuddår fra 22. juli. Det er knyttet mye folketro til denne måneden, som vanligvis er den varmeste tiden på sommeren.

## Etymologi og astronomisk bakgrunn
Hundedagene er omtalt allerede i antikken (latin: dies caniculares). Navnet kommer av Canicula, Hundestjernen, også kjent som Sirius. I oldtidens Egypt observerte man at Hundestjernen startet sin stigning samtidig med at Nilen begynte å stige, og den varmeste tiden på året startet. Man trodde stjernen var skyld i elvens stigning og kalte den påfølgende måneden (den tiden da solen passererer gjennom Løvens tegn) for hundedagene. Avstanden fra jorden til Sirius er mer enn åtte lysår, og stjernen har i realiteten ingen påvirkning på vær og temperatur på jorden. Sirius vender hvert år tilbake til nattehimmelen på sensommeren, men posisjonen skifter gradvis i forhold til sola, og stjernen vil om ca. 10 000 år stige midt på vinteren.  

Betegnelsen «røtmåneden», som brukes enkelte steder i Norge, kan komme fra mellomtysk, der «Rode» betyr hund.  

## Folketro og observasjoner
I folkeetymologien er navnet «røtmåneden» blitt knyttet til råte, ettersom matvarer i denne varmeste sommertiden har lett for å råtne.

Ifølge folketroen har hunder lett for å bli ville og gale under hundedagene, og fluene øker i antall. 

Perioden er mye brukt i forbindelse med værspådommer: Er det fint vær 23. juli, holder det seg fint ut hundedagene. Tilsvarende, hvis det regner 23. juli, vil det regne den kommende måneden.

En del andre fenomener er også typiske for hundedagene, på grunn av økt varme. Det er blant annet vanlig med en voldsom oppblomstring av maneter i fjordene. Ettersom temperaturen i sjøen er høy, er det lite næringssalter i vannet, på grunn av algevekst. Dette kan være årsaken til at detritus og annet organisk materiale flyter opp, men disse sammenhengene er ikke dokumentert.  

Hundedagene er ikke markert på primstaven. 

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
*
Restormel

**Restormel** (kornisk **Rostorrmoel**) var et administrativt distrikt i Cornwall, England. Det hadde navn etter Restormel slott. Administrasjonssenteret var St. Austell. Det ble innlemmet i det nyopprettede Cornwall Unitary Council 31. mars 2009.

Restormel har et vennskapssamarbeid med Ditmarsken i Tyskland.

## Steder i Restormel
*Newquay
*St. Austell

## Eksterne lenker
* Restormel Borough Council
Ulvehybrid

En **ulvehybrid** oppstår bare når en ulv får avkom med et dyr fra en annen art. Begrepet *ulvehybrid* blir ofte benyttet i feil sammenheng. Avkommet blir ikke en hybrid dersom avkommet er etter to underarter av samme art, f.eks. mellom vanlig gråulv og hund. Da er avkommet å forstå som en bastard.

En ulvehybrid kan f.eks. være  et avkom etter *[[ulv|Canis lupus]]* (gråulv) og *[[Canis latrans]]* (prærieulv) eller *[[Canis lupus familiaris]]* (hund) og *[[Canis simensis]]* (etiopisk ulv). Et eksempel på en levedyktig og stabil ulvehybrid er kanadisk ulv (*Canis lupus lycaon*×*Canis latrans*), som man i en periode faktisk trodde var en egen ulveart. Også rødulv (*Canis latrans*×*Canis lupus*) kan kalles en ulvehybrid, selv om forholdet der er 75 prosent prærieulv (*Canis latrans*) og kun 25 prosent ulv (*Canis lupus*). Den er imidlertid ikke stabil, i det rødulven fortsatt villig parer seg med prærieulv.

## Forbud mot ulvehybrider
Såkalte ulvehybrider, altså blandinger der ulv inngår, er forbudt å holde i Norge. I Norge gjelder forbudet alle blandinger der ulv inngår, uansett blandingsforhold, med ett unntak. Saarloos wolfhond, den eneste hunderasen der ulv inngår som er tillat. Eksteriørmessing er den ikke ulik tsjekkoslovakisk ulvehund, som er forbudt her.

## Se også
* Hybridisering
* Krypskyting

## Referanser
St. Austell

:*For informasjon om helgenen, se [[Austell av Cornwall]].*

**St. Austell** (uttale: *s'norsel*; kornisk *Sen Ostell*) er en by og verdslig sogn i Cornwall i England. Den er administrasjonssenter for distriktet Restormel, og er beliggende rundt 16&nbsp;km sør for Bodmin og 48&nbsp;km vest for grensen med Devon. St. Austell er Cornwalls største by etter befolkningstall hvor det verdslige sognet har en befolkning på 19 958 i folketellingen i 2011, med et total av 34 700 som bor i det større området som innbefatter andre verdslige sogn i utkanten som tilhører byen.

Turisme har blitt en stadig viktigere næringsvei. Det som særlig trekker tilreisende er strendene i nærheten, og Eden Project, en besøksattraksjon i et av de nedlagte leirtakene (se nedenfor) med biosfærer hvor man har planter fra hele verden. Det ligger rundt 2&nbsp;km fra byen St. Blazey og 5&nbsp;km fra den større byen St. Austell.

## Kinaleire
Ikke lenge etter at William Cookworthy oppdaget kaolinitt, også kjent som "kinaleire", i åsen Tregonning i vestlige Cornwall, det samme mineral som ble funnet i større kvantitet i Hensbarrow nord for St. Austell. Utvinning av leire overtok snart fra gruvedrift etter tinn og kopper som hovedindustri for området, og bidro etter hvert stort til byens vekst. Byen var det første stedet i Europa hvor leire til produksjon av porselen ble tatt ut. Leiren ble sendt til Charlestown, som er nærmeste havn. Det tas fortsatt ut porselensleire, men siden 1980-årene har næringen hatt nedgangstider.

## Referanser


## Litteratur
* Hammond, Joseph (1897): *St Austell: being an account of St Austell, town, church, district and people*. London: Skeffington & Son
* Rowse, A. L. (1960): *St Austell: Church, Town, Parish*. St Austell: H. E. Warne
* Roberts, E (1967): *The Story of St Austell Parish Church*, Ramsgate: The Church Publishers

## Eksterne lenker
* 

* St Austell Town Council
* 
* [Cornwall Record Office Online Catalogue for St Austell](http://crocat.cornwall.gov.uk/dserve/dserve.exe?dsqIni=Dserve.ini&dsqApp=Archive&dsqDb=Catalog&dsqCmd=Overview.tcl&dsqSearch=((text)='st%20austell'))
* St Austell Old Cornwall Society
Jack Johnson

**Jack Johnson** er et svært vanlig navn i USA:

*Jack Johnson (bokser), historiens første fargede verdensmester i tungvektsboksing.
*Jack Johnson (musiker), sanger fra Hawaii.
Jack Johnson (bokser)

**John Arthur «Jack» Johnson** (født 31. mars 1878 i Galveston, Texas, død 10. juni 1946) var en amerikansk bokser. Jack Johnson ble den første fargede tungvektsmesteren i historien. Han holdt tittelen fra 1908 til 1915. Johnson gikk under kallenavnet *Galveston Giant*. 

Johnson er meget kjent for sin seier i det som blir kalt *[[Battle of the Century]]*. Kampen gikk på USAs nasjonaldag den 4. juli 1910. Johnson møtte James J. Jeffries, den hvite mesteren som hadde lagt opp noen år tidligere. Johnson vant på knockout i den 15. runden. 22&nbsp;000 tilskuere overvar kampen som gav Johnson en solid inntekt på hele 115&nbsp;000 dollar. Denne seieren stoppet kritikernes utsagn om at Johnsons seier i VM-kampen mot Tommy Burns to år tidligere var ubetydelig fordi Burns var en falsk mester. Burns mottok tittelen etter at Jeffries la opp ubeseiret i 1904. Johnsons seier over Jeffries satte igang raseopptøyer, og selve filmopptaket av kampen ble forbudt i enkelte av sørstatene.

Den fargede jazzmusikeren Miles Davis ga i 1970 ut albumet *A Tribute to Jack Johnson* for å ære ham.

## Se også
* Jack Johnson vs. Tommy Burns
* Jack Johnson vs. James J. Jeffries
* Boksing
* Tungvekt
* Boksingens Hall of Fame
* Verdensmestere i tungvektsboksing
* «Årets Bokser» &ndash; Ring Magazine
* «Årets Kamp» &ndash; Ring Magazine

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* 
*  Utvidet biografi om Jack Johnson 
*  Berømte Texans – Jack Johnson 
*  Harlem 1900-1940: Schomburg Exhibit Jack Johnson 
*  ESPN.com: Jack Johnson 
*  Cyber Boxing Zone – Jack Johnson 
*  Interview with Jack Johnson biographer Geoffery C. Ward
Hildegunn Eggen

**Hildegunn Eggen** (født 1953) er en norsk skuespiller som har vært ansatt ved Trøndelag Teater siden 1985. 

Eggen er utdannet ved Statens teaterhøgskole 1978&ndash;1981 og arbeidet ved Nationaltheatret fra november 1981 til januar 1984. Hun kom til Trøndelag Teater i 1985. Siden da har hun hatt mange hovedroller.

Hun har medvirket i Spelet om Heilag Olav på Stiklestad, hun har laget egne programmer og har lest inn flere lydbøker: Olav Duuns *[[Juvikfolket]]*, Anne Karin Elstads *[[Folket på Innhaug]]*-serie og Johan Falkbergets romanserie *[[Nattens brød]]*. 

Hun bor på gården Karmhus i Verdal. 

## Noen roller
* Ingrid, den grønnkledde og Anitra i *[[Peer Gynt]]* 
* «Agnes» i *[[Brand]]*
* «An-Magritt» i *[[An-Magritt]]*
* «Maggie» i *[[Sensommerdansen]]* 
* «Gina» i *[[Vildanden]]* 
* «Tale» i *[[Medmenneske]]* 
* «Gertrud» i *[[Hamlet]]*
* «Mor Aase» i *[[Peer Gynt]]*
* «Mutter Courage» i *[[Mutter Courage]]* (2001)
* «Kathinka Stordal» i *[[Kranes konditori]]* (2004)
* «Dora Strang» i *[[Equus (skuespill)|Equus]]* (2007)
* «Lilli» i *[[Lilli Valentin]]* (2005)
* «Marit Bonseth» i *[[Berlinerpoplene]]* (NRK, 2007)
* «Fru Orm» i *[[Folkeutrydning - eller leveren min er meningsløs]]* (2004)
* «Irene» i *[[Når vi døde vågner|Når vi døde våkner ]]* (2014)
* «Tove» i *[[Heim (film)|Heim]]* (2025)

## Priser
Eggen ble i 2014 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hennes innsats som skuespiller og for sin virksomhet på Stiklestad.» Samme år ble Eggen tildels Aase Byes pris.

* 1986/1987: Teatrets Venners kunstneriske pris
* Nord-Trøndelag fylkes kulturpris i 2001
* Teaterkritikerprisen i 2002 – for hennes tolkning av moren i Mutter Courage
* Stiklestadprisen – for hennes mangeårige innsats i Spelet om Heilag Olav i 2002
* Gammleng-prisen i 2008, i klassen skuespiller
* I 2017 vant hun Heddaprisen for beste kvinnelige medspiller for for rollen som Fjodor Karamasov i ''Brødrene Karamasov'' av Ole Johan Skjelbred etter Fjodor Dostojevskij
* 2023 Teatrets Venners ærespris
* 2024 Teatrets Venners kunstneriske pris for soloforestillingen *[[Juvikfolket]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Buktafestivalen

**Buktafestivalen** (Bukta Tromsø Open Air Festival) er en musikkfestival som arrangeres i juli hvert år i Telegrafbukta i Tromsø. Festivalen ble arrangert første gang i juli 2004.

Festivalen er basert på den tidligere festivalen "North of Nowhere" som ble arrangert to ganger ved Åsgård på Tromsøya og i 2003 ble kåret til årets rockfestival av Norske Rockfestivaler (bestående av medlemsfestivalene til Norsk Rockforbund) ved festivalfagrådet i Fredrikstad. 

Dette ble starten på "Bukta" og i 2005 ble Buktafestivalen kåret til årets beste rockfestival av Norsk Rockforbund. I 2008 utvidet Buktafestivalen til to scener og i 2011 ble en tredje scene tatt i bruk. 

I 2013 feiret Buktafestivalen 10 år og  feiret dette med en fjerde scene som lå på vannet i Paradisbukta.

Buktafestivalen ble innstilt i 2020 på grunn av koronapandemien. I 2021 ble det arrangert en alternativ Bukta Plan-B for 200 gjester per dag. 

## Artister

### Artister 2024

### Artister 2023

### Artister 2022

### Artister 2019

### Artister 2018

### Artister 2017

### Artister 2016

### Artister 2015

### Artister 2014

### Artister 2013

### Artister 2012

### Artister 2011

### Artister 2010

### Artister 2009

### Artister 2008

### Artister 2007

### Artister 2006

### Artister 2005

### Artister 2004

## Litteratur
* Lasse Jangås *Bukta – 5 år med rock* 2008 ISBN 978-82-997923-0-1

## Referanser


## Eksterne lenker
* Festivalens hjemmeside
Don King

**Donald «Don» King** (født 20. august 1931) er en amerikansk boksepromotør. King er spesielt kjent for sin karakteristiske hårfrisyre og sine mange gullkjeder.

Don King ble født i gettoen i Cleveland i Ohio. Han begynte tidlig som løpegutt for mafiaen og startet med illegal gamblingvirksomhet. I 1966 ble han funnet skyldig i å ha knivstukket en person med døden til følge og dømt til under fire år i fengsel. 13 år tidligere hadde imidlertid King drept en person som forsøkte å rane hans casinovirksomhet, men ble frifunnet da han handlet i selvforsvar. Kings nære forhold til mafiaen ble brukt som forklaring på hans milde dom. 

King ble virkelig kjent i 1974 da han promoterte storkampen *[[Rumble in the Jungle]]* som gikk mellom Muhammad Ali og George Foreman i Zaire. Han sponset også storkampen *[[Thrilla in Manilla]]* mellom Ali og Joe Frazier året etter. 

King er kanskje mest kjent for sitt samarbeid med Mike Tyson. Gjennom Tysons karriere arrangerte King noen av de mest pengeinnbringende kampene i historien. Samarbeidet opphørte i 1997 etter at Tyson offentlig gikk ut og sa at King hadde manipulert og lurt ham for mange millioner. Tyson er ikke den eneste som har anklaget King for dette, da han har vært forfulgt av rettssaker og søksmål i mange tiår. King ble angivelig banket opp av Tyson i en hotellresepsjon i 1997. 

Etter å ha vært under etterforskning for skattesnusk på nittitallet ble sekretæren dømt, mens King selv slapp fri. Hans respons var å ta med hele juryen på badeferie til Hawaii.

I 1999 havnet King igjen i søkelyset. Storkampen mellom Evander Holyfield og Lennox Lewis endte uavgjort, og dommerne ble etterforsket for kampfiksing da mange mente kampen var fikset. King ble beskyldt fra mange hold for å være direkte involvert, da et uavgjort resultat førte til returkamp og mange millioner i lommen på King.

Bortsett fra Ali, Frazier og Foreman har King vært promotør for kjente boksere som Evander Holyfield, Félix Trinidad, Mike Tyson, Larry Holmes, Carlos De Leon, Wilfredo Benitez, Wilfredo Gomez, Roberto Duran, Julio Cesar Chavez, Juan Laporte, Edwin Rosario, Salvador Sanchez, John Ruiz, Hector Camacho, Christy Martin, Aaron Pryor, Alexis Arguello, Oscar de la Hoya, Oliver McCall og mange andre.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Janne Kokkin

**Janne Marie Kokkin** (født 1961) er skuespiller ved Trøndelag Teater. Kokkin vokste opp i Oslo, og er utdannet ved Statens Teaterhøgskole 1981–1984.

På Trøndelag Teater har Janne Kokkin spilt mange sterke kvinneskikkelser, blant annet Rita i *[[Educating Rita]]*, Rebekka West i *[[Rosmersholm]]*, tittelrollen i *[[An-Magritt]]* etter Johan Falkbergets roman, og Siv i *[[Lasso rundt fru Luna]]* av Agnar Mykle. Blant andre stykker hun har medvirket i er *[[Snart kommer tiden]]*, *[[Knivskarpe polaroider]]*, *[[24 mislykte nordmenn]]*, *[[Kranes konditori]]* og *[[Geita &ndash; eller hvem er Sylvia]]*.

Kokkin har også jobbet med film, og ble bl.a nominert til Amandaprisen 1995 i klassen beste kvinnelige skuespiller for sin rolle i *[[Mørketid &ndash; kvinners møte med nazismen]]*. Hun har også spilt i filmene *[[Fengslende dager for Christina Berg]]*, *Glasskår* og *[[Bare Bea]]*.

Hun har jobbet ved flere av landets store teatre, og lest inn flere bøker for Lydbokforlaget, blant annet av Vera Henriksen, Nini Roll Anker og Sigrid Undset.

## Rolleliste
### Teater
* Silje i *Folkehelsa* av Carl Frode Tiller
* Rita i *Educating Rita* av Willy Russell
* Rebekka West i *Rosmersholm* av Henrik Ibsen
* An-Magritt i *An-Magritt* etter Johan Falkbergets roman
* Siv i *Lasso rundt Fru Luna* av Agnar Mykle
* *Kranes konditori* av Cora Sandel
* *Snart kommer tiden*
* *Knivskarpe polaroider*
* *24 mislykte nordmenn*
* *Geita &ndash; eller hvem er Sylvia*

### Film
* *[[Fengslende dager for Christina Berg]]* (1988)
* *[[Mørketid-kvinners møte med nazismen|Mørketid &ndash; kvinners møte med nazismen]]* (1995)
* *[[Glasskår (film)|Glasskår]]' etter [[Harald Rosenløw Eeg]]s [[Glasskår (roman)|roman]] (2002)
* *Bare Bea* (2004)

=== TV-serier ===
* *Hos Martin* (2005) – Mette Halvorsen
* *Hjem* (2012–13) – Astrid
* *Halvbroren* (2013) – Edith
* *Nede'' (2022) – Mia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Herman Melville

**Herman Melville** (født 1. august 1819, død 29. september 1891) var en amerikansk forfatter, essayist og poet. Melvilles hovedverk *[[Moby Dick]]* (1851) regnes av ettertiden som en av verdenslitteraturens største romaner. 

Herman Melville var født til velstand, men faren mistet både forstanden og formuen, og Melville måtte tidlig ut i arbeidslivet. Som ung var han i flere omganger til sjøs, først som tjener på et passasjerskip fra New York til Liverpool i 1839, men mest skjellsettende på hvalfangstskipet «Acushnet» i Stillehavet fra 1841. Erfaringene fra den første sjøreisen finnes blant annet i romanen *Redburn* (1849). Han giftet seg i 1847 med Elizabeth Shaw; de fikk fire barn. Familien bodde fra 1850 i Pittsfield, Massachusetts, og fra 1863 i New York. 

Debuten med *Typee* i 1846 ble den første av seks bøker på seks år hvor han utnytter erfaringene fra tiden til sjøs. 

I årene etter debuten leste Melville mye, og knyttet kontakt med litterært skolerte forfattere som Nathaniel Hawthorne – som han dediserte *Moby Dick* til; og han ønsket etter hvert å forene den realistiske skildringen i sjøromanene med høyere litterære ambisjoner om å «skildra livsens grunnvilkår». Dette forsøkte han først i *Mardi* (1849), som med sine abstraksjoner og allegorier ble uvennlig mottatt i samtiden. Med *Moby Dick* lyktes han imidlertid med å skape «en fantastisk blanding av realistisk roman, naturvitenskapelig reisejournal og prosalyriske visjoner». Verket ble imidlertid ikke særlig godt mottatt ved utgivelsen, og fikk først sin nåværende posisjon som klassiker da Melville ble gjenoppdaget i 1920-årene. *Moby Dick* blir endog i noen verker framstilt som et «rejält fiasko», og da heller ikke romanen *Pierre* (1852) gjorde lykke hos publikum med sin «lammande ambivalens overfor mennesket sjølv», mistet Melville etter hvert troen på at han kunne livnære seg og familien som forfatter. 

I 1863 ble han tollinspektør i New York, og forble i dette yrket. Han opplevde at den ene sønnen tok sitt liv, men klarte å fortsette med å skrive i flere år, til også den andre sønnen døde av tuberkulose. I 1891 gikk Melville selv bort.

I det senere forfatterskapet kan nevnes *Bartleby* (1853), en surrealistisk hverdagshistorie fra kontormiljø, *Benito Cereno* (1855) om et mytteri og den uferdige *Billy Budd*, som først utkom i 1924.

På norsk finnes *Tai-pi* (1941, *Typee*), *Billy Budd* (1949), *Redburn* (1953) og *[[Moby Dick]]*. Novellen «Bartleby» finnes i antologien *Amerika forteller. 1* (1973). 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* 
*  Tekster på Project Gutenberg
*  Intervju: Bjørn Alex Herrman om å oversette Moby-Dick
*  melville.org
Stortingsbygningen

**Stortingsbygningen** er sete for Norges nasjonalforsamling, Stortinget.

Bygningen i Karl Johans gate 22 i Oslo, stod ferdig og ble tatt i bruk 5. mars 1866. Den ble tegnet av den svenske arkitekten Emil Victor Langlet.

## Beskrivelse
Stortingsbygningen består av Langlets del fra 1866 i den arkitektoniske nyromanske stilen, og Nils Holters tilbygg fra 1959 i stilen funksjonalisme. Det mest iøynefallende med bygningen er den symmetriske hovedfasaden med halvsirkelen i midten, ut mot Eidsvolls plass. Det som fremfor alt binder det hele sammen er materialbruken: den gule flensburger­teglstenen med detaljer i grå teglsten og en lys, lilla murpuss.

Innvendige elementer inkluderer blant annet stortingssalen, lagtingssalen, Historisk sal, vestibylen, trappehallen, vandrehallen og Eidsvollsgalleriet.

I bygningens kjeller er det et avlyttingssikkert rom med plass til ca. 20 personer.

#### Vandrehallen
I stortingsbygningens første etasje finner man et stort åpent rom som formelt kalles «Sentralhallen», som er mest kjent som «Vandrehallen». Dette er et knutepunkt for forflytninger mellom de ulike delene av bygningene. Vandrehallen er likevel mest kjent for at rikspolitikerne – særlig stortingsrepresentanter, men også regjeringsmedlemmer – ofte lar seg intervjue av pressen i denne delen av bygningen.

På sentral plass i vandrehallen henger en stor billedvev i tre deler. Den ble avduket i 2005, og er skapt av tekstilkunstneren Sissel Blystad. Fra før var vandrehallen utsmykket blant annet med en billedvev med tittelen «Solens gang», som var formgitt av Karen Holtsmark og vevd av Else Halling. «Solens gang» ble avduket i 1965.

Den nyere Sametingsbygningen i Karasjok har også en vandrehall. Også i den danske parlamentsbygningen Christiansborg finnes en hall som kalles Vandrehallen.

## Historikk
### Stortingets langvarige byggesak

### Folkestyrets midtpunkt

### Stortingsbygningen gjennom 1900-årene

Stortingets plassbehov var stadig økende, ikke minst fordi representantene ble flere. I mellomkrigstiden var plassproblemene prekære, og det ble lagt planer for en ny fløy mot Akersgata i en stilkopierende utforming. Etter krigen ble denne planen forstørret og omformet i senfunksjonalistisk retning. Debatten om dette forslaget førte til at det ble utlyst en arkitektkonkurranse, og vinneren ble arkitekt Nils Holter. Hans elegante tilpasningsløsning sto ferdig i 1959, murt i et moderne formspråk av samme slags tegl som i de eldre delene, men vinduene i sideveggene nærmest Langlets byggverk tok opp noe av formen i dette.

Av større interesse enn eksteriøret er imidlertid Holters innvendige ombygging. Den opprinnelige lysgården ble overdekket og omgjort til en sentral trappehall, idet den gamle trappeløsningen ble ofret for å få til en nødvendig utvidelse av stortingssalen &ndash; helt i samme stil som før.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Historiske fotografier av stortingsbygningen i Nasjonalbibliotekets arkiv
*
Hossein Derakhshan

**Hossein Derakhshan** (حسين درخشان;, også kjent som ***Hoder***, født 7. januar 1975) er en iransk-canadisk journalist, blogger og Wikipedia-bruker. Bloggen hans er angivelig den mest leste på persisk.

## Bakgrunn og virke
Derakshan er opprinnelig fra Iran. Han begynte som journalist på internett, i den reformvennlig iranske avisen *[[Asr-e Azadegan]]*. Den ble stengt av en iransk domstol, og han gikk over til en annen avis, *[[Hayat-e No]]*.

I desember 2000 bosatte hans seg i Toronto i Canada. Den 25. september 2001 startet han bloggen *Sardabir: khodam* (*«Redaktør: Meg selv»*), skrevet på persisk i unicode. Han flyttet senere til Blogger.com, som ikke støttet unicode, men med noen enkle grep klarte han å få det til å fungere. Han skrev en guide til hvordan man publiserer blogger på persisk, og i løpet av en måned økte antallet sterkt. Det er nå flere tusen persiskspråklige blogger. Hossein bruker nå annen teknologi for å skrive persisk på sin blogg. I 2001 begynte han også å bidra til den persiske avdelingen i BBC World Service.

Etter et besøk i Iran i 2005 ble han stoppet på flyplassen og holdt tilbake for avhør. Dette skjedde angivelig på grunn av hans virksomhet på Internett.

I 2006 publiserte han en artikkel på The Washington Posts bloggside der han tok til orde for at Iran burde skaffe seg atomvåpen for å forhindre en mulig invasjon av landet. Han uttaler videre i bloggen at USAs desperate jakt på energi (som olje) og deres invasjon av Irak har overbevist ham om at anskaffelse av atomvåpen som en defensiv mekanisme er den eneste sikre løsningen overfor et ekspanderende USA i dag og et stadig mer ekspansivt Kina i morgen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hossein Derakhshans blogg
* Persian blogging round the globe (*[[BBC|BBC News]]*)
* Blog Spring (*[[Wired]]*)
Ingrid Bergstrøm

**Ingrid Bergstrøm** (født 4. mai 1974 i Ytre Enebakk) er en norsk skuespiller, ansatt ved Trøndelag Teater. 

Hun tok musikkteaterutdannelse ved Guildford School of Acting 1994-1997. Før hun kom til Trøndelag Teater hadde hun vært tilknyttet bl.a. Riksteatret og Den Nationale Scene. I Bergen fikk hun store utfordringer – Elenora i *Påske* av August Strindberg, Cecily i *Hvem er Earnest* av Oscar Wilde og *Cordelia* i Shakespeares *[[Kong Lear]]*. 

Bergstrøm kom til Trøndelag Teater i 2001 i forbindelse med tittelrollen i musikalen *Esther*. I Shakespeares *[[En midtsommernattsdrøm|En medtsåmmårnattsdrøm]]* hadde hun rollen som Hermia. Senere spilte hun Madeleine i *Piaf*, hvor hun også var reserve/dublerte i tittelrollen. Hun spilte jounalisten og småbarnsmoren Jeanette Kolbjørnsvik i Hans Rotmos farse *Trekkspillkrigen*, og datterrollen i Hans Magnus Ystgaards *[[Purpur og gull]]*, basert på sanger av Åge Aleksandersen.

Ingrid Bergstrøm ble nominert til Heddaprisen 2004 for særlig fremragende sceneprestasjon, for tittelrollen i musikalen An-Magritt, basert på Falkbergets roman. I 2006 spilte hun *Eponine* i Les Misérables. 

## Eksterne lenker
* 
*  Oversikt over hennes roller ved ulike teatre (Teaternett)
Marcantonio Maffei

** Marcantonio Maffei** (født 29. november 1521 i Bergamo i Italia, død 22. august 1583 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han kom til Roma etter at han ble enkemann, og fikk en rekke verv i den romerske kurie. Han var erkebiskop av Chieti og arbeidet i den romerske kurie.

Han ble kreert til kardinal den 17. mai 1570 av pave Pius V.

Han var bror til kardinal Bernardino Maffei (kreert 1549), onkel til kardinalene Orazio Maffei (1606) og Marcello Lante (1606) og grandonkel til kardinal Gregorio Naro (1629).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Sørfjorden (Osterøy)

**Sørfjorden** er en av tre fjorder rundt Osterøy. Den strekker seg fra Veafjorden ved Vaksdal i øst til Osterfjorden og Salhusfjorden ved Knarvik i nordvest.

Langs Sørfjorden finner en steder som Vaksdal, Bruvik, Trengereid, Havråtunet, Haus, Garnes, Votlo, Ytre Arna, Breistein, Valestrandsfossen, Hylkje, Steinestø og Hamre. 

Før Osterøybrua ble åpnet i 1997, var det to fergesamband over fjorden: Haus-Garnes og Valestrandsfossen-Breistein. I dag er kun sistnevnte i drift som fergesamband over Sørfjorden. 

## Panorama

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Bergen byleksikon på nett, om Sørfjorden
Gaspar Cervantes de Gaete

**Gaspar Cervantes de Gaete** (født 1511 i Trujillo ved Plasencia i Spania, død 17. oktober 1575 i Tarragona) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Messina og senere av Salerno. Han ble til slutt forflyttet til erkebispestolen i Tarragona.

Han ble kreert til kardinal den 17. mai 1570 av pave Pius V, med *[[San Vitale]]* som tittelkirke; senere skiftet han *[[Santi Silvestro e Martino ai Monti|San Martino in Montibus]]* og i  1572 til *[[Santa Balbina]]*.

Han var i slekt med forfatteren Miguel de Cervantes y Saavedra (kjent for romanen *El Quijote*), som bodde hos kardinalen en periode.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Pierdonato Cesi den eldre

**Pierdonato Cesi** den eldre (født 1521 i Roma i Italia, død 29. september 1586 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han arbeidet i den romerske kurie.

Han ble kreert til kardinal den 17. mai 1570 av pave Pius V, med *[[Santa Barbara]]* som tittelkirke, som han senere skiftet med *[[San Vitale (Roma)|San Vitale]]* og til slutt med *[[Sant'Anastasia]]*.

Han var i slekt med kardinalene Paolo Emilio Cesi (kreert 1517), Federico Cesi (1544), Bartolomeo Cesi (1596) og Pierdonato Cesi den yngre (1641).

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church