open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ås Tennisklubb

**Ås Tennisklubb** ble stiftet 16. mars 1976 og har cirka 170 medlemmer (2009). 

## Klubbens historie

### Stiftelse og etablering
I forbindelse med planene for idrettsanlegget i Ås ble det tatt initiativ til å danne en tennisgruppe med mulig tilknytning til Ås idrettslag. Den daværende ledelsen i idrettslaget så ikke behov for opprettelse av en egen særgruppe, og det ble dermed bestemt å stifte en egen klubb, Ås tennisklubb.

Et nytt anlegg med tre baner sto ferdig høsten 1977.

### Ribbeturneringen
Da Ås tennisklubb fylte 20 år i 1996 ga Drøbak tennisklubb klubben en vandrepokal i gave. Vandrepokalen ble satt opp som premie i den såkalte Ribbeturneringen som arrangeres i januar.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ivar S.A. Isaksen

**Ivar Sigmund Angell Isaksen** (1937–2017) var en norsk meteorolog og professor i geofysikk ved Universitetet i Oslo.

Cand.real. fra Universitetet i Oslo 1967, dr.philos. 1973 og professor i meteorologi 1981. Han var verdensledende i den første generasjonen av forskere i luftkjemi, og har levert forskning som har vært anvendbar i forhandlingene om Montrealprotokollen for beskyttelse av ozonlaget (1987) og til flere av rapportene fra FNs klimapanel.

Han var også tilknyttet CICERO.

## Referanser


## Eksterne lenker
Guineansk franc

**Guineansk franc** (fransk: *franc guinéen*, ISO 4217: GNF) er valutaen som benyttes i Guinea. 

## Historie
### Den første francen
Den første guineanske francen ble innført i 1959, for å erstatte CFA-franc. Det var mynter i valørene 1, 5, 10 og 25 franc (laget av aluminiumbronse) med sedler (datert 1958) i valørene 50, 100, 500,   og  franc. En annen serie med sedler ble utstedt i 1960, uten  franc. Den andre serien hadde samme portrett, men med ulike farger og design for å reversere den første. En ny utgave av mynter i 1962 ble laget av koppernikkel.

### Den andre francen
Den guineanske francen ble gjeninnført som Guineas valuta i 1985, på linje med syli. Myntene kom i valørene 1, 5 og 10 franc, med 25 franc (1987) og 50 franc (1994) innført på senere tidspunkt. Sedlene ble utstedt i valørene 25, 50, 100, 500,  og  franc.

En annen serie, utgitt i 1998, utelot sedlene i valørene 25 og 50 franc, siden de hadde blitt erstattet av mynter. I 2006 ble en tredje utgave innført, i valørene 500,  og  franc som ligner på tidligere utgaver. 11. juni 2007 ble  franc igjen utstedt.

I 2010 utstedte sentralbanken i Guinea en minneserie med 1000, 5000 og 10 000 francsedler for å feire femtiårsjubileet for både den guineanske francen og Banque Centrale de la République de Guinée (BCRG) med en diamantformet logo for begivenheten på forsiden av hver valør på innsiden av vannmerkevinduet på høyre side.

Den 9. juli 2012 utstedte sentralbanken i Guinea en ny seddel på 10 000 franc som ligner den opprinnelige utgaven, men i revidert utgave. Seddelens hovedfarge ble endret fra grønn til rød, og i stedet for et diamantformet merke plassert på bokstavene «RG» (for Republique de Guinée), er den nå erstattet av en holografisk lapp og den holografiske sikkerhetsstripen som nå vises på baksiden. Den 11. mai 2015 utstedte sentralbanken i Republikken Guinea en 20 000 francseddel. Den 21. januar 2018 utstedte sentralbanken i Republikken Guinea en revidert 20 000 franc-seddel, i redusert størrelse og med avanserte sikkerhetsfunksjoner. Den 1. mars 2019, på 59-årsdagen for introduksjonen av sin nasjonale valuta, utstedte sentralbanken i Guinea en revidert seddel i valøren 10 000 franc og utstedte en ny 2 000 franc-seddel.

## Referanser
Steinar Stokke

**Steinar Stokke** (født 8. oktober 1955) er en norsk statsviter, tidligere departementsråd og direktør. 

Han startet sin karriere i Sosial- og helsedepartementet i 1993. I 1996 ble han ansatt som departementsråd, en stilling han hadde frem til 1999. I perioden 1999–2002 var han administrerende direktør i Apokjeden AS. 

I 2002 ble han direktør i helseforetaket Helse Sør; samtidig var han styreleder på Rikshospitalet, Radiumhospitalet, Sykehuset Telemark, Ringerike sykehus og Sykehuset Buskerud. Dette gjorde ham til en av de mektigste personene i norsk helsevesen. I løpet av hans lederperiode fikk helseforetaket mye negativ fokus. Styreleder Oluf Arntsen i Helse Sør ønsket tidlig i 2004 at Steinar Stokke måtte gå av. Da han ikke fikk flertall for det, trakk Arntsen seg. Det nye styret og Steinar Stokke ble i februar 2004 enige om Stokkes avgang.

I perioden 2006–2021 var Stokke deleier og adm.dir i  eiendomsselskpet SveaNor/Vitartes AB. Selskapet har utviklet i overkant av 100 000 m2, primært innenfor life science-sektoren i Stockholms-regionen.

## Referanser
Arthur Berning

**Arthur Berning**  (født 1987) er en norsk skuespiller.

Han debuterte i filmatiseringen av *[[Mannen som elsket Yngve (film)|Mannen som elsket Yngve]]* som Helge. For rollen vant han Kanonprisen 2008 i klassen beste birolle og ble nominert til Amandaprisen 2008 i klassen beste mannlige birolle. Han spilte en av hovedrollene i dramakomedien *[[Ninjababy]]* fra 2021, og ble for den nominert til Amandaprisen 2021 i klassen beste mannlige skuespiller.

## Filmografi
* : *[[Mannen som elsket Yngve (film)|Mannen som elsket Yngve]]*
* : *[[Skjult (film)|Skjult]]*
* 2009: *[[Rottenetter]]*
* : *[[Fritt vilt III]]*
* : *[[Få meg på, for faen!]]*
* 2011: *[[Videogutten]]*
* 2011: *[[Arme Riddere]]*
* : *[[Nattskiftet]]*
* : *[[Bølgen (2015)|Bølgen]]*
* : *[[Ingenting tar noensinne slutt (kortfilm)|Ingenting tar noensinne slutt]]*, kortfilm
* : *[[Askeladden – i Dovregubbens hall]]*
* –: *[[Neste sommer (TV-serie)|Neste sommer]]* – TV-serie, 10 episoder
* : *[[Ninjababy]]*
* 2021: *[[Prosjekt Z]]* 
* : *[[Thomas mot Thomas]]*
* : *[[Munch (2023)|Munch]]*
* : *[[R.I.P. Henry]]* – TV-serie, 8 episoder

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Arthur Berning på Filmweb
* Arthur Berning – Fanside
Einar Madsen

:*Se også: [[Einar Madsen (politiker)|Einar Madsen (født 1957)]], ordfører i Eidsvoll.*

**Einar Madsen** (1926–1999) var kommandør og territorialleder i Frelsesarmeen, en oppgave han hadde fra 1985 til 1991. Madsen var fra Bergen, og vokste opp i menigheten Bergen 1. korps. Han ble offiser i organisasjonen i 1946. Han var i mange år Frelsesarmeens informasjonssjef, før han i 1983 ble utnevnt til rektor ved Frelsesarmeens offisersskole. Bare et halvt år senere ble han utnevnt til sjefsekretær og nestkommanderende for Frelsesarmeen i Norge, Island og Færøyene. 

## Referanser


## Kilder
* Hvem Hva Hvor 1989 side 132
Øst-Tyskland under Vinter-OL 1976

**Øst-Tyskland under Vinter-OL 1976**. Femtini sportsutøvere fra Øst-Tyskland, tjueni menn og tretten kvinner, deltok i sju sporter under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. De deltok i aking, langrenn, kunstløp, skihopping, skøyter, kombinert og skiskyting. Det var tredje gang som Øst-Tyskland stilte med egen OL-tropp i et vinter-OL, første gang var 1968 i Grenoble. Øst-Tyskland ble nest beste nasjon med sju gull-, fem sølv- og sju bronsemedaljer. Bobkjøreren Meinhard Nehmer, som vant gull i både toer- og firerbob, var Øst-Tysklands flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Hurtigløp på skøyter

;Damer

;Herrer

## Eksterne lenker
*  East Germany at the 1976 Innsbruck Winter Games  på sports-reference.com/olympics
Ingunn Birkeland

**Ingunn Birkeland** (1935–2018) var en norsk leder og samfunnsdebattant.  

Hun ble i 1985 valgt til forbundsleder i Norges Husmorforbund. Birkeland arbeidet særlig for å synliggjøre og anerkjenne det store ulønnede arbeidet kvinner utfører hjemme, og kjempet for at husarbeid skulle gi trygderettigheter og pensjonspoeng 

I 2004 ble hun leder for FN-komiteen i Associated Country Women of the World.

## Andre verv
* Rådsmedlem i Mental Barnehjelp
* Rådsmedlem i Statens eldreråd
* Medlem av Rådet for samfunnsplanlegging

## Kilder
* *[[Hvem Hva Hvor]]* 1989 side 120
Odd Reidar Humlegård

**Odd Reidar Humlegård** (født 1961) er en norsk jurist og tidligere polititjenestemann. Han var politidirektør i Norge fra 2012 til 2018. 

Humlegård er utdannet jurist fra Det juridiske fakultet (1992) og har gjennomført befalsskolen og Statens Politiskole. Han har vært ansatt i politiet siden 1982 og var politiinspektør 1984–1999, assisterende sysselmann på Svalbard 1999–2001, sjefskonsulent i Det Norske Veritas 2001–2003, sjef for Utrykningspolitiet 2003–2009 og sjef for Kripos 2009–2012. Humlegård har i tillegg en erfaringsbasert mastergrad fra Handelshøyskolen BI og har gjennomført topplederprogrammet til engelsk politi, Strategic Command Course fra Leaderships Academy for Policing.

Han har tjenestegjort som politikonstabel og -overkonstabel ved Telemark og Oslo politidistrikter. I årene 1996–1999 var han politiinspektør og leder for retts- og påtaleenheten og fast stedfortreder for politimesteren i Telemark. Humlegård har også vært styreleder i Svalbard Samfunnsdrift AS, styremedlem og første visepresident i den europeiske trafikksikkerhets&shy;organisasjonen TISPOL og styreleder ved Politihøgskolen. 

Humlegård ble utnevnt som fungerende politidirektør av justisminister Grete Faremo 17. august 2012, med tiltredelse 20. august, etter at Øystein Mæland trakk seg fra stillingen. 23. november 2012 ble han utnevnt til polidirektør. Han gikk av fra stillingen etter endt åremål i november 2018. I 2023 ble han ansatt som direktør ved Senter for strategiske kurs ved Institutt for forsvarsstudier.

## Referanser
Tyrkia under Vinter-OL 1976

**Tyrkia under Vinter-OL 1976**. Ni sportsutøvere, alle menn, fra Tyrkia deltok i to sporter, alpint og langrenn under Vinter-OL 1976 i Innsbruck i Østerrike. Tyrkia, som deltok for sjuende gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 37.-plass i slalåm for menn.

## Medaljer
Le Brassus

**Le Brassus** er en landsby i Vallée de Joux i regionen Vaud i Sveits. Området er en del av kommunen Le Chenit.

## Historie
Det finnes ingen dokumentasjon på at dalen har vært bebodd i romersk tid, men det ble funnet romerske mynter i Crêt-Meylan, noe som tyder på at landsbyen har en eldre historie enn den som er kjent.

Arkeologer har funnet spor som gikk gjennom dalen ved klosteret St.Claude, helt fra år 425. De senere generasjonene som bodde i dalen var trolig benediktinermunker av St.Claude. De kom til dalen i år 700.

## Eksterne lenker
*
Liste over ordførere i Haugesund

**Liste over ordførere i Haugesund** i Rogaland omfatter årene fra 1855, da Haugesund fikk status som ladested og ble skilt ut fra Torvastad kommune. Kommunen fikk kjøpstadsrettigheter i 1866. 

Kommunen har blitt utvidet i to omganger: Fra 1911 ble deler av Skåre kommune innlemmet i Haugesund, og resten av Skåre ble en del av Haugesund i 1958.

## Referanser
Daiquiri

**Daiquiri** (spansk: *daiquirí*) er en drink basert på rom, lime og sukkerlake. 

## Varianter

En variant av daiquiri er *frozen daiquiri*. I tillegg til rom, består den av lime, sukkerlake, knust is og frukt eller bær, oftest jordbær. Drinken blandes sammen med isen i en mixer inntil isen er pulverisert og drinken får en slushaktig konsistens og minner om en alkoholholdig smoothie. 

## Eksterne lenker
*
Apadana

**Apadana** (persisk: آپادانا) er en stor sal hvor taket er holdes opp av søyler. Det mest kjente eksempelet er det store kongelige audienssalen og søylegangen i Persepolis på Akamenide-dynastiets Perserriket. Det ble bygget på første halvdel av 400-tallet f.Kr. som del av den opprinnelige formgivning av Dareios den store. Dens konstruksjon ble fullført av Xerxes I av Persia. Moderne forskning «demonstrerer apadanarelieffenes metaforiske vesen som idealisert samfunnsorden.»

## Referanser


## Litteratur
* Schmitt, R; Stronach, D.: «Apadana». *Encyclopaedia Iranica* (Routledge) 2.

## Eksterne lenker
* 
* Fotoarkivet til det orientalske institutt, Universitetet i Chicago
* The Achaemenians continued
* Persepolis3D , a virtual reconstruction of Apadana
Knut Ove Hillestad

**Knut Ove Hillestad** (født 12. august 1924, død 9. oktober 2005) var en norsk landskapsarkitekt.

Hillestad var utdannet hagearkitekt ved Norges landbrukshøyskole, der han avla avgangseksamen i 1953. I 1961 ble han ansatt i Norges vassdrags- og energiverk. Her gjorde han seg bemerket for innsats for ivaretagelse av hensyn til landskapet ved utbygging av vannkraftverk, blant annet gjennom utarbeidelse av konsesjonsvilkår, arbeid for vern av kulturminner ved utbyggingsprosjekter og verneplaner for vassdrag. Han bidro også til etableringen av skriftserien *Kraft og miljø*, der han selv forfattet flere skrifter. 

Fra 1965 til 1966 var Hillestad leder for Norske landskapsarkitekters forening.  

Hillestad ble i 1990 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Samme år ble han tildelt EMIL-prisen for sin store «innsats i naturbevaring ved utbygging av store dammer og kraftverk».

## Bibliografi (utvalg)
* Dagfinn Tveito, Knut Ove Hillestad og Laila Eriksen: *Trivsel i hagen: Hageselskapets grunnbok*, 6. utgave, Oslo: Det norske hageselskap/Grøndahl Dreyer, 1997-1998
* *Alta kraftverk i landskapet*, Oslo: Norges vassdrags- og energiverk, 1993
* *Landscape design in hydropower planning* i serien *Hydropower development*, Trondheim: Norwegian Institute of Technology, Department of Hydraulic Engineering, 1992
* *Vannkraft og landskap*, Oslo: Norges vassdrags- og energiverk, 1992
* *Kraft, ledning og landskap*, Oslo: Norges vassdrags- og elektrisitetsvesen, 1984
* *Terskler, vassdrag og landskap*, Oslo: Norges vassdrags- og elektrisitetsvesen, 1982
* *Landskap i utvikling*, Oslo : Norges vassdrags- og elektrisitetsvesen, 1978

## Referanser
Kari Ormestøyl

**Kari Ormestøyl** (født **Kari Andresen** 13. juli 1958) er en norsk musiker og låtskriver.

Kari er i senere tid kjent for sine låter som «Viken 2» som kom på førsteplassen på Norsktoppen den 10. november 2007. Hun ble også hedret med tittelen «Årets Norsktopplåt 2008». Låta «Spinnville kjendiser» ble til etter at Kari med følge satt istykker verdens største spark på Tynset.

## Privatliv
Kari er gift med Vidar Ormestøyl fra Lårdal i Telemark. De er bosatt på Vennevold på Skreia i Østre Toten kommune.

## Eksterne lenker
* Norsktoppens intervju med Kari, Vinner av Norsktoppen 10. november 2007 NRK
* oa.no: Platekontrakt for Kari Ormestøyl
Elektrisk fiolin

**Elektrisk fiolin** var, i likhet med det som skjedde med gitarer, først at en vanlig fiolin fikk innebygget mikrofoner. Dette viste seg i praksis som lite tjenlig, siden instrumentet reagerte med å endre lyd. 

En har etterhvert fått spesialdesignede instrumenter, der klangen gjerne justeres elektronisk. Også materialbruken har skiftet, slik at en i dag kan se elektriske feler som enten er i klarplast, eller fargesatt etter ønske. 

En kjent bruker er Nigel Kennedy.
Wenche Lyche

**Wenche Benedicte Lyche** (født 19. september 1965) er en norsk designer utdannet ved Beckmans College of Design i Stockholm. Hun er blant annet kjent for å ha designet brudekjolen til prinsesse Märtha i 2002. 

Lyche etablerte i 1997 firmaet *Studio W* og i 2006 designfirmaet *Norwegian Twist* sammen med Magne Benno Hopp. Arbeider av Lyche er innkjøpt av Innkjøpsfondet for norsk kunsthåndverk.

Hun er ansatt som førsteamanuensis ved Oslomet – storbyuniversitetet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norwegian Twist, nettsted for Lyches designfirma
Taarab

**Taarab** er en musikkgenre, som er populær i Tanzania og Kenya. Forløperen til taarab kom til Zanzibar så tidlig som i 1820, da taarabliknende musikk ble spilt ved sultanens palass. Denne musikken var importert fra Den arabiske halvøy. Likevel var det ikke før begynnelsen av 1900-tallet, da sultan Seyyid Hamoud bin Muhammed oppfordret til dannelse av taarabklubber, at musikkstilen fant sin form, slik den spilles idag. Musikken tok da til seg elementer fra indisk og afrikansk musikk, samt av vestlige instrumenter ble introdusert. Et tradisjonelt taaraborkester kan bestå av flere dusin musikere og benytter seg av både tradisjonelle og moderne instrumenter, som fiolin, kanun (et strengeinstrument), trekkspill, nay (en arabisk fløyte), trommer og vokal. I senere år er det blitt vanligere å bruke elektroniske instrumenter og utstyr.

Ordet taarab stammer fra arabisk *tariba* og kan oversettes til «å bli beveget».

## Se også
* Afrikansk musikk
Donji Milanovac

**Donji Milanovac** (serbisk: Доњи Милановац; «Nedre Milanovac») er en by i Majdanpek kommune i distriktet Bor øst i Serbia. Byen ligger ved Donaus høyre bredd, nær inngangen til Kazan-juvet i Jernporten. Utgravningsstedet Lepenski Vir med 9 000 år gamle arkeologiske funn ligger 10 kilometer nord for byen. 

## Historie
Byen er fra det femtende århundret kjent som Poreč og den lå da på en øy i Donau med samme navn. Som følge av oversvømmelser ble byen flyttet i 1830 til Donaus høyre bredd. Samtidig fikk den navnet Milanovac etter Milan Obrenović II fyrste av Serbia fra 1839. Fra 1856 heter byen Donji (nedre) Milanovac etter at Gornji (øvre) Milanovac ble grunnlagt.

Byggingen av kraftverket i 1970 førte til at vannspeilet på Donau ble hevet og deler av byen måtte derfor også flyttes. Donau er ved Donji Milanovac ca. 2 kilometer bred og kalles på stedet Djerdapsjøen.


Danube near Donji Milanovac.jpg|Donau sett nordover
Donji Milanovac Djerdap See.JPG|Donau ved Donji Milanovac
DM pesacka zona.jpg|Gågaten
DM hotel.jpg|Hotellet


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fredrik Thoresen

**Fredrik Thoresen** (født 7. mai 1926, død 23. desember 2012 i Bærum) var en norsk industrileder.

Han var utdannet sivilingeniør innen kjemi fra University of Birmingham fra 1953. Thoresen startet sin karrière i laboratorieavdelingen til Standard Telefon og Kabelfabrik (STK), senere Alcatel STK, i midten av 1950-årene. Etter kort tid avanserte han til leder for utviklingsavdelingen, og i 1972 tok han over som administrerende direktør etter Amund Braathen. Denne stillingen hadde han frem til 1988, og han satt som styreformann i Alcatel STK til han gikk av for aldersgrensen i 1998. Han hadde en rekke styreverv, deriblant viseformann i styret i Statoil 1984–1987, president i Norges Industriforbund 1987–1989 og visepresident i Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO) 1989–1992.

I 1989 ble han ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sitt fremme av norsk industri.

## Referanser
Kristian Skjølaas

**Kristian Skjølaas** (født 18. juni 1949 på Lillehammer) er tidligere næringspolitisk leder i NHO Oslo og Akershus og er i dag eier av KESS Investment AS.
## Oppvekst og utdannelse
Skjølaas vokste opp i Kolbu på Østre Toten. Han har teknisk utdanning innen elektrofag, er godkjent elektroinstallatør og har tilleggsutdannelse fra Handelshøyskolen BI.

## Før NHO
Før Skjølaas kom til NHO har han vært elektrolærling og -montør på hos installatør Arvid Bråten på Toten, ingeniør i ABB, elektrosjef i Frydenlund Ringnes Bryggerier AS, opplæringsleder og personalsjef i Frydenlund Bryggerier og organisasjonssjef i Ringnes AS.

## NHO
Skjølaas etablerte i 2011 sitt egnet selskap og er i dag eier av KESS Investment AS med datterselskapet KESS Education AS. Her er han deleier og styremedlem i selskapet. Dimensions Agri Technologies AS. 

Han har vært forfatter og medforfatter i flere faglige artikler i Universitetsforlagets tidsskrift Praktisk økonomi & finans om familiebedrifter, privat aktivt eierskap og Business Angels.  

Skjølaas er partner i Eierskiftesenter AS med prosjektlederansvar for  Eierskiftealliansen i flere regioner.   

Skjølaas var frem til 31. desember 2012 næringspolitisk leder i NHO Oslo og Akershus, og hadde i løpet av sine 20 år i Næringslivets Hovedorganisasjon ulike stillinger. Han var leder i mange år leder NHOs Forum for familiebedrifter og aktivt eierskap og har særlig arbeidet mye med familiebedriftenes kår i Norge. Han har også arbeidet mye med internasjonale spørsmål knyttet til utdannings- forskningspolitikk for bedrifts- og næringsutvikling. På disse arbeidsfeltene har Skjølaas sittet i en rekke i styrer, råd og utvalg utenfor NHO. 

## Eksterne lenker
* Skjølaas' egen blogg
* KESS Investment
Inger Johanne Stokke

**Inger Johanne Stokke** (født 1. juni 1955) var konserndirektør HR/HMS i Posten Norge fra 2006 til 2008. I 2008 ble hun den sjette personaldirektøren som har sluttet i jobben på åtte år. Hun kom fra stillingen arbeidsdirektør i Aetat, som hun hadde vært i 4 år. Hun har tidligere jobbet i 10 år i Telenor, hvorav av tre år som HR-direktør. Hun har også arbeidet i fengselsvesenet, NHO, Landbruksdepartementet, Statens forurensningstilsyn og som advokat.

## Referanser
General Santos

**General Santos** er en by på Filippinene. Den ligger i provinsen South Cotabato og er oppkalt etter general Paulino Santos som etablerte stedet i 1939 sammen med 62 andre nybyggere.

Byen er en verdensledende produsent av sashimi tunfisk.

Ti km sørvest for byen ligger General Santos internasjonale lufthavn.

## Barangayer
General Santos City er inndelt i 26 barangayer per 30. september 2019.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Inger Buresund

**Inger Buresund** (født 30. januar 1954 i Stavanger) er en norsk teatersjef.

Inger Buresund tok utdanning som ballettdanser og koreograf og arbeidet i ti år, fra 1977 til 1987 som danser og koreograf i Collage Dansekompani. Deretter ble hun daglig leder i Danse- og Teatersentrum til 1993 og var med på å starte Black Box Teater i 1985 og ble teatrets første teatersjef i 1993,  Hun var sjef ved Teater Ibsen  fra 2001 til 2007. Fra 2008 var hun daglig leder for sekretariatet til den internasjonale Ibsen-prisen, og 1. mars 2009  startet hun som leder av det norske kunst og kulturprogrammet knyttet opp mot verdensutstillingen Expo 2010 i Shanghai i Kina, ansatt av Innovasjon Norge. Fra 2010 var Inger Buresund Artistic and Managing Director hos Ibsen International. Hun ble ansatt som teatersjef ved Hålogaland Teater 9. november 2015. Hun begynte i stillingen i mai 2016. I november 2018 ble hun bedt om å fratre sin stilling som teatersjef med umiddelbar virkning, etter interne konflikter ved teaterets ledelse.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Erik Mo

**Erik Dagfinn Mo** (1921–2006) var en norsk jurist. Han var stortingsdirektør fra 1987 til 1990.

Erik Mo var polititjenestemann i Gudbrandsdalen og på Romerike fra 1940 til 1955, og fikk graden cand.jur. i 1955. Fra 1958 var han førstesekretær i Stortinget, fra 1962 Stortingets fullmektig, og fra 1977 kontorsjef.

## Heder
* Kommandør av St. Olavs Orden for embetsfortjeneste
* Kommandør med stjerne av Finlands Lejons orden

## Referanser


## Kilder
* Biografi i *[[Hvem er Hvem?]] 1993*, s. 374
* Biografi i *[[Hvem Hva Hvor]] 1991*, s. 133
Kristian Egilsrud

**Kristian Igelsrud** (født , død 31. august 1940 Hennepin i USA) var en norsk-amerikansk lege og medisinsk pionér på flere områder. På Tromsø amtsykehus gjennomførte Igelsrud etter alt å dømme den første vellykkede åpne hjertekompresjon, i 1901. Det vil si at hos en pasient hvis hjerte hadde stoppet, masserte Igelsrud selve hjertet med fingrene til det kom igang igjen, og pasienten overlevde. Dette er blitt betegnet som "en spektakulær medisinsk hendelse" og "et viktig bidrag i utviklingen frem til dagens avanserte hjerte-lunge-redningsteknikker" (Strømskag, 2002, s. 2863).

Larsen (1996) oppgir at Igelsrud ble født på Eidsvoll, mens Shutter (1923) sier han ble født i Christiania. Igelsrud tok eksamen artium ved Kristiania katedralskole i 1885 og medisinsk embetseksamen ved Det Kongelige Frederiks Universitet  i 1892. Han arbeidet så i Berlin og Leipzig.

Igelsrud ble ansatt som by- og lasarettlege i Tromsø fra 1893. I 1909 skiftet han navn til Egilsrud. I 1915 sluttet han i Tromsø, og utvandret til USA med sin familie i 1916. Der slo han seg ned i Minneapolis, hvor han praktiserte som kirurg. Kristian Egilsrud døde i USA i 1940, 73 år gammel. Han var svigerfar til general Leif Johan “Jack” Sverdrup.

## Kilder
* Larsen, Ø. (1996). *Norges leger*. Oslo: Den norske lægeforening.
* Shutter, M. D. (red.) (1923). ''History of Minneapolis, gateway to the Northwest''. Chicago: S. J. Clarke.
* Strømskag, K. E. (2002). Kristian Igelsrud og den første åpne hjertekompresjon. *Tidsskrift for Den norske lægeforening, 122*, 2863-2865.
Egil Sandberg

**Egil Sandberg** (født 13. desember 1922 i Bergen, død 22. mars 2009) var en norsk oberstløytnant. Han hadde en lang rekke verv i militære og sivile organisasjoner. Fra 1981 til 1990 var han generalsekretær i organisasjonen Én Verden. Før det var han formann i Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS).

Han har utgitt lærebok i luftkrig og vært redaktør for bladet *Én Verden* fra 1992.

## Yrkeskarriere
Sandberg var ved Little Norway fra 1941 til 1943, og tjenestegjorde som radiotelegrafist fra 1943 til 1945 ved de britiske Special Duties-skvadronene 138 Squadron og 161 Squadron på Tempsford. I den tiden gjennomførte han over 100 tokter. Senere var han en tjenesteperiode ved Stockholmsruten.

Fra 1947 var han sambandssjef ved Luftforsvarskommando Vestlandet, og fra 1953 avdelingssjef ved Flykommandørens stab. I 1955 gikk han over til NATO-tjeneste, før han i 1958 ble avdelingssjef i Forsvarsstaben. Senere var han avdelingssjef Luftforsvarskommando Nord-Norge fra 1964, året etter tilsvarende stilling i Luftforsvarskommando Sør-Norge, og fra 1971 til 1980 sjef for Sambandsstaben. Deretter var han generalsekretær i Én Verden fra 1981 til 1990.

Sandberg har innehatt de militære gradene sersjant (1943), fenrik (1944), løytnant (1946), kaptein (1949), major (1953) og oberstløytnant (1959). Han gjennomførte Luftforsvarets stabsskole 1952 og Forsvarets høgskole 1959.

## Verv og representasjon (utvalg)
* Norsk representant i European Military Communications Coordination Committee, 1959–1964
* Formann i Luftforsvarets offisersforening, 1969–1971
* Formann i Befalets Fellesorganisasjons organisasjonsutvalg, 1970–1972
* Formann i Yrkesorganisasjonenes Hovedsammenslutning (YH), 1974–1978
* Formann i Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS), 1977–1981
* Medlem av Én Verdens råd, 1990–2009
* Formann i Foreningen Det nasjonale Flymuseum, 1992–
* Medlem i representantskapet i Oslo Høyre, 1994
* Formann i organisasjonskomiteen i World Association of World Federalists, 1990–
* Council Vice-Chairperson i World Federalist Movement (WFM), 1990–

## Utmerkelser
Sandberg ble i 1990 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for organisasjonsmessig innsats. Han ble tildelt Deltagermedaljen med rosett og Haakon VIIs 70-årsmedalje. Sandberg ble også hedret med det franske Croix de Guerre med palme, samt britiske utmerkelser.

## Kilder
* Biografi i *[[Hvem er Hvem?]] 1993*, s. 472
* Omtale av ordensutnevnelse i  *Aftenposten*, 24. april 1990, s. 12
Strond

**Strond** er et sted på Færøyene. Det ligger i Klaksvíkar kommuna på Borðoy, og er forbundet med Haraldssund på Kunoy via en veidemning. Strond var tidligere en bebodd bygd, første gang nevnt skriftlig i 1584. Rundt 1930 ble bygda avfolket, og siden har ingen bodd der. I dag er stedet best kjent for å huse et viktig kraftverk, Strond kraftverk.

## Referanser
Ernst Hansen

**Ernst Hansen** (født 14. april 1943 på Nólsoy, død 4. januar 1998 i Tórshavn) var en færøysk revisor, jurist, fagforeningsleder og sosialdemokratisk politiker. Han var medlem av det færøyske Lagtinget fra 1996 til 1998.

Han var sønn av fisker Hans Arnold Hansen og hustru Kristina Joensen. Han giftet seg med Bireta Thomasen. Han var utdannet revisor og begynte i Pauli Ellefsen og Jógvan Sundsteins revisjonsfirma i Tórshavn. Hansen ble senere regnskapsfører i det færøyske televerket. Fra 1975 til 1987 var han formann i Starvsmannafelagið, som organiserte de offentlig ansatte på Færøyene. Hansen gikk deretter tilbake til Sundsteins revisjonsfirma, men ble arbeidsledig under bankkrisen på Færøyene tidlig i 1990-årene og begynte et selvstudium i jus. Han tok juridisk embedseksamen og arbeidet i Lagtingets administrasjon.

Hansen var styremedlem i Sosialistiskt Ungmannafelag og stilte for første gang til valg for Javnaðarflokkurin i 1966. Han møtte på Lagtinget noen ganger i løpet av 1980-årene som varamann. Han tilhørte den delen av fagbevegelsen som brøt med Javnaðarflokkurin under bankkrisen og dannet Verkamannafylkingin. Hansen ble varamann for Verkamannafylkingin etter lagtingsvalget i juli 1994. I oktober 1996 ble Kristian Magnussen medlem av regjeringen, så Hansen overtok hans plass på Lagtinget og stemte med regjeringen, selv om han ikke mente å ha noe uoppgjort med opposisjonspartiet Javnaðarflokkurin lenger. Hansen var formann i Lagtingets kontrollkomité og medlem av Lagtingets finanskomité og Lagtingets utenrikskomité.

## Referanser
Argentina under Vinter-OL 1980

**Argentina under Vinter-OL 1980**. Tretten mannlige utøvere fra Argentina deltok i tre øvelser, alpint, langrenn og skiskyting, under Vinter-OL 1980 i Lake Placid i USA. Argentina, som deltok for niende gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 29.-plass i slalåm for menn.

## Medaljer

 
## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Knut Sæther

**Knut Sæther** (født 1954) er en norsk jurist.  

Sæther har juridisk embetseksamen fra Universitetet i Bergen i 1979. Han var rådmann i Vågå kommune 1982–1988, havnefogd/havnedirektør i Trondheim 1988–1995, fylkesrådmann i Sør-Trøndelag fylkeskommune 1995–1997 og rådmann i Trondheim kommune 1997–2002. I perioden 2002–2008 var han direktør i Domstoladministrasjonen i Norge.
Han var rådmann i Mandal kommune 2010–2015, i 2015 søkte han jobb som fylkesmann i Sør-Trøndelag.

## Referanser


## Kilder
* www.orkdal.kommune.no om Knut Sæther
* *Nationen* 13. mars 2008
Andorra under Vinter-OL 1980

**Andorra under Vinter-OL 1980**. Tre mannlige sportsutøvere fra Andorra deltok i alpint under Vinter-OL 1980 i Lake Placid i USA. Andorra, som deltok for andre gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 30.-plass i slalåm for menn.  
 
## Medaljer

## Alpint

;Menn

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Australia under Vinter-OL 1980

**Australia under Vinter-OL 1980**. Ni sportsutøvere, fem menn og fire kvinner, fra Australia deltok i fire sporter alpint, hurtigløp på skøyter, langrenn og kunstløp under Vinter-OL 1980 i Lake Placid i USA. Australia, som deltok for niende gang i et vinter-OL, vant ikke noen medaljer. Beste plassering var en 11.-plass i kunstløp.
 
## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Kjell Aas

**Kjell Aas** (født 22. desember 1924 i Bærum, død 21. oktober 2016) var en norsk professor i barnemedisin ved Universitetet i Oslo. Han hadde dette embetet fra 1990 til han ble pensjonert i 1994. I perioden fra 1971 til 1990 var han leder og overlege for Voksentoppen Institutt for barn med astma og allergi. Fra 1963 til 1980 var han leder for allergiavdelingen og allergipoliklinikken ved Rikshospitalets barneavdeling. I 1963 ble han også dr. med. og dosent i pediatri ved Universitetet i Oslo. Tidligere var han verkslege ved Kings Bay på Svalbard i ett år, og hadde en tid allmennpraksis i Bærum.

Under den andre verdenskrig var han idrettsleder, og senere troppsbefal ved De norske politistyrker i Sverige. I 1944 reiste han til Canada og begynte på RNAF flyskole, han var ferdig utdannet i 1945. Han var sjefsflyger i Trøndelag flyselskap fra 1945 til 1947.

Kjell Aas har vært formann og styremedlem i en rekke forskerforeninger. Han var også leder for Forskningsinstitutt for pediatrisk allergi.

## Faglitteratur
Aas hadde en omfattende vitenskapelig produksjon med over 300 artikler, 20 vitenskapelige og fagpopulære bøker innen allergi, immunologi, biokjemi, kommunikasjon og miljø og helse. Flere er oversatt til andre språk. Han har også vært medforfatter i en rekke lærebøker.

Han var tidligere redaktør av tidsskriftene Allergy, Allergologen og fagbladet Allergi i praksis.

## Priser og utmerkelser
Han var æresmedlem av flere norske og internasjonale vitenskapelige foreninger, æresdoktor ved Göteborg Universitet og ble tildelt et antall generelle æresbevisninger. Han var ridder av 1. klasse St. Olavs Orden og var tildelt Norges Røde Kors hederstegn, Norges Astma og allergiforbund (NAAF) Sør-Trøndelag hederstegn og NAAFs ærespris (forskning og pionervirksomhet inneklima/helse).

## Referanser


## Kilder
* www.astrazeneca.no/presse om Kjell Aas
Belgia under Vinter-OL 1980

**Belgia under Vinter-OL 1980**. To mannlige sportsutøvere fra Belgia deltok i en sport,  alpint under Vinter-OL 1980 i Lake Placid i USA. Belgia vant ikke noen medaljer, beste plassering var en 24.-plass i slalåm for menn. 
 
## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Bulgaria under Vinter-OL 1980

**Bulgaria under Vinter-OL 1980**. Åtte sportsutøvere, alle menn, fra Bulgaria deltok i tre sporter, alpint, langrenn og skiskyting under Vinter-OL 1980 i Lake Placid i USA. Bulgaria, som deltok for tiende gang i et vinter-OL, vant en bronsemedalje, Bulgarias første medalje i et vinter-OL. De kom på delt 17.-plass med en bronsemedalje.

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Kari Larsen Kvakkestad

**Kari Larsen Kvakkestad** (født 20. august 1942 i Askim) var rektor ved Politihøgskolen fra 1992. Deretter var hun tilknyttet Politiets sikkerhetstjeneste og Politidirektoratet med blant annet ansvar for opplæring av irakiske politiledere.  

Hun har lærerutdanning fra Oslo lærerhøgskole, samt videreutdanning i heimkunnskap, småskole-pedagogikk og veilednings-pedagogikk. Hun har lektorkompetanse i pedagogikk, og Forsvarets høgskole.

Kari Larsen Kvakkestad har vært lærer i grunnskolen og øvingslærer ved Oslo lærerhøgskole og Høgskolen i Tromsø. Hun har vært prosjektleder hos Skolesjefen i Oslo og undervisningsleder/øvings-skole rektor ved Oslo lærerhøgskole. 

Hun har vært formann i Avdeling for lærerutdanning i Norsk Lærerlag, og hatt verv i Det rådgivende utvalg for tegneserier, Norsk pedagogisk tiltaks-fond, Rådet for skriftkultur, Norsk pedagogisk tidsskrifts styre, Lærerutdannings-rådet, samt Det nasjonale fagutvalg for praktisk-pedagogisk utdanning for universitet og vitenskapelige høgskoler.

Hun har også utgitt boka "Åpen skole - blinkskudd eller bomskudd".

## Kilder
* Biografi i *[[Hvem er Hvem?|Hvem Hva Hvor 1993]]*, side 128 og *[[Hvem er Hvem?|Hvem er Hvem 1993]]*, side 314.
Canada under Vinter-OL 1980

**Canada under Vinter-OL 1980**. Femtini sportsutøvere, trettiåtte menn og tjueen kvinner, fra Canada deltok i åtte sporter, aking, alpint, bobsleigh, kunstløp, langrenn, ishockey, hurtigløp på skøyter og skihopping under Vinter-OL 1980 i Lake Placid i USA. Canada kom fjortendeplass med en sølv- og en bronsemedalje. Alpinisten Ken Read var Canadas flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljer

## Medaljevinnerne
  
  
## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Bernd Rosemeyer

**Bernd Rosemeyer** (født 14. oktober 1909 i Niedersachsen, Tyskland, død 28. januar 1938 på Darmstadt Autobahn i Frankfurt am Main) var en tysk racerbilfører. Rosemeyer var medlem av Auto Union men hadde nesten ingen erfaring med å kjøre racerbiler før han startet med det. Han vant flere løp både i Tyskland og i andre land. 

Både Rosemeyer og hans kone Elly Beinhorn var medlemmer av det nasjonalsosialistiske partiet NSDAP og Heinrich Himmler valgte å gjøre Rosemeyer til et medlem av SS som takk for hans evner som racerbilsjåfør. Det finnes ingen beviser på at Rosemeyer var nasjonalsosialist, men å avslå et medlemskap i SS ville vært uklokt av ham. Han nådde graden som Hauptsturmführer i SS (opprykkene skal ha kommet som følge av seire på banen). 

Han hadde flere oppsiktsvekkende seire som racerbilist i 1936 og 1937 som gjorde ham populær både i hjemlandet Tyskland og i utlandet. Han vant det europeiske mesterskapet i 1936. 

Han var gift med Elly Beinhorn som jobbet som flyver. De hadde en sønn sammen som het Bernd Junior og ble født i november 1937. Ti uker etter at sønnen ble født ble Rosemeyer drept under et fartsrekord-forsøk og han døde i veibanen Darmstadt Autobahn i Frankfurt. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
White Noise (roman)

***White Noise*** (*Hvit støy* på norsk) er den åttende romanen til Don DeLillo og ble publisert 21. januar 1985. Boken er på 326 sider og er et eksempel på postmoderne litteratur. Boken vant National Book Award samme året som den kom ut og førte med seg mye oppmerksomhet til et stort publikum. *[[Time Magazine]]* konkluderte med at romanen var en av de 100 beste engelskspråklige romanene som ble gitt ut mellom 1923 og 2005. 

I boken utforsker forfatteren flere forskjellige temaer som kom frem fra midten til slutten av det 20. århundret. Eksempler på dette er frodig konsumerisme, mediametning, nyhetsintellektualisme, underjordiske konspirasjoner, oppløsningen og re-integrasjon av familien, og de potensielt positive dydene av menneskelig vold. Tittelen *Hvit støy* kan være en metafor som peker til samløpet av alle symptomene som er nevnt ovenfor. 

Forfatteren ville egentlig at boken skulle hete *Panasonic*. Men dette var et registrert varemerke for et aksjeselskap som het Matsushita og forlaget som skulle trykke boken ville ikke bruke ordet Panasonic på dette grunnlaget.
Arne H. Krumsvik

**Arne Håskjold Krumsvik** (født 3. oktober 1966 i Volda) er en norsk medieviter og tidligere journalist.

Han var  rektor ved Høyskolen Kristiania fra 2018 til 2022.

Krumsvik har ph.d. i medievitenskap fra Universitetet i Oslo (2009). Han var professor i journalistikk ved Institutt for journalistikk og mediefag ved Høgskolen i Oslo og Akershus (2012-2017) og deretter instituttleder ved Institutt for medier og kommunikasjon ved Universitetet i Oslo (2017–2018). Krumsvik forsker på forutsetninger for ytringsfrihet og journalistikk, og var sekretær for det regjeringsoppnevnte Mediestøtteutvalget. Fra 2011 er han nestleder i Medieklagenemnda,. Han har vært nettsjef i *[[VG]]* og *[[Dagbladet]]*, kanalsjef i Scandinavia Online, sjefredaktør i *[[Romerikes Blad]]* og radiosjef i Kanal 24.

Krumsvik har bl.a. skrevet boken *Medienes privilegier* (2011), og redigert bøkene *Innovasjon og verdiskaping i lokale medier* (2014, med Lisbeth Morlandstø), *Media Innovations: A Multidisciplinary Study of Change* (2013, med Tanja Storsul) og *Journalistikk i en digital hverdag* (2008, med Rune Ottosen). i 2017 startet han podcasten Krumsvik & Co der han inviterer gjester for å diskutere tematikk knyttet til media og utdanning.

## Referanser

## Eksterne lenker

* Krumsviks personlige hjemmeside
Colleen McCullough

**Colleen McCullough-Robinson** (født 1. juni 1937 i Wellington i Australia, død 29. januar 2015 på Norfolkøya) var en internasjonalt anerkjent australsk romanforfatter som for det meste skrev science fiction, fantasy og drama. Hun tjente til livets opphold både som lærer, bibliotekar og journalist før hun begynte å skrive bøker.

Under sitt første år med medisinstudier ved University of Sydney, fikk hun atopisk eksem på grunn av kirurgisk såpe, og hun fikk dermed beskjed om å oppgi sine drømmer om en gang å bli lege. I stedet gikk hun over til å studere nevrovitenskap og jobbet deretter i Royal North Shore Hospital i Sydney.

I 1963 flyttet hun til Storbritannia, hvor hun møtte formannen i nevrologi-avdelingen ved Yale University, som tilbød henne en jobb som førsteamanuensis ved Yale University. McCullough tilbrakte hele ni år fra 1967 til 1976 ved Instituttet for nevrologi ved Yale Medical School i New Haven, Connecticut, USA. På denne tiden debuterte hun også som forfatter, og de to første bøkene hennes ble gitt ut.

Suksessen disse to bøkene førte med seg, gjorde at hun ga opp sin medisinsk-vitenskapelige karriere, og i stedet prøvde hun seg som forfatter på heltid. På slutten av 1970-tallet, etter et opphold i London og i Connecticut, USA, flyttet hun endelig til Norfolk Island, som ligger i Stillehavet. Der møtte hun Ric Robinson som hun giftet seg med den 13. april 1983, i en alder av 46 år.

Dybden av historisk forskning for romanene om antikkens Roma førte til at hun ble gitt en Doctor of Letters ved Macquarie University i 1993.

McCullough var medlem av New York Academy of Sciences og American Association for the Advancement of Science. Hun bodde i Sydney i Australia.

Hun skrev blant annet bestselgerromanen *[[Tornefuglene]]* (engelsk: *The Thorn Birds*).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Molten Man

**Molten Man**, kalt Smeltemannen på norsk, er en tegneseriefigur skapt av Stan Lee og Steve Ditko.

Karakteren opptrådte for første gang i *Amazing Spider-Man* nr. 28 (1965). Molten Man er en superskurk som figurerer i Marvel Comics' superheltserier, først og fremst i Spider-Man-seriene. 

## Utdypende handling
Mark Raxton ble født i New York City. Han var en vitenskapsmann som arbeidet ved Oscorp Industries or Dr. Spencer Smythe, skaperen av Spider-Slayers. Raxton og Smythe utviklet en eksperimentell ny flytende metallisk legering for Spider-Slayers, fra materialer en radioaktiv meteor. Men Raxton forsøkte å stjele oppfinnelsen, og selge den. I den påfølgende konflikten mot Smythe i laboratoriumet sølte Raxton den flytende legeringen over seg sel. Huden hans absorberte stoffet, og ble gyllen.

Når han innser det store potensialet hans nye evner gir ham, begynner Raxton med kriminalitet. Han gir seg selv kallenavnet den smeltede mannen. Peter Parker, som Spider-Man, gikk nesten glipp av en eksamen på videregående skole fordi han var alt for opptatt av å forhindre Molten Mans kriminalitet. Raxton blir senere løslatt fra fengsel, men han fortsetter snart sine kriminelle aktiviteter. Imidlertid ble han nok en gang beseiret av Spider-Man.

I løpet av Molten Mans tredje møte med Spider-Man, blir det avslørt at Parkers venn Liz Allan egentlig var Raxtons ste-søster. Den smeltede mannens metalliske hud har begynt å avgi intens varme, og begynner å smelte. Så han stjeler meteor-fragmenter fra et museum, i forsøke på å skape en fungerende kur. Raxton bryter seg også inn i et farmasøytisk selskap, for å stjele kjemikalier som kunne reversere tilstanden hans permanent. Men prosedyren mislyktes, og han går berserk igjen. 

Men senere ble Raxton bortført av Norman Osborn, som Green Goblin, og utsatt for hjernevasking. Under tankekontroll angriper og dreper den smeltede mannen en av Osborns håndlangere Alison Mongraine. Selv om den smeltede mannen siden kommer seg etter tankekontrollen, bærer han fremdeles en tung byrde av skyldfølelse over hendelsen. En gang etter Harry Osborns død, blir Raxton igjen tilkalt når mystiske styrker kidnapper Liz Allans sønn, Normie Osborn. The Molten Man forsøker å hjelpe Spider-Man og Daily Bugle-reporter Ben Urich med å avdekke hva som egentlig skjedde.

Raxton blir senere presset til å bli medlem av en superskurk-gruppe som truer med å drepe Normie, dersom Raxton ikke slutter seg til hans Exterminators og han blir tvunget til å angripe Liz Allan. Når Liz Allan ble sjef for Alchemax, bruker hun selskapets banebrytende teknologi for å kurere Raxton for hans tilstand. Dermed blir han ikke lenger noen trussel mot samfunnet, og begynte å arbeide som medlem av Alchemax sin sikkerhetsstyrke.
Don Stephen Senanayake

**Don Stephen Senanayake** (født 20. oktober 1884, død 22. mars 1952) var en uavhengighetsaktivist, som til slutt ble den første statsministeren på Sri Lanka fra 14. oktober 1947 til 22. mars 1952. 

Da den første verdenskrig brøt ut i 1914 ble han med i Colombo Town Guard, men han ble fengslet i løpet av de singalesiske muslimske opptøyene (kjent som 1915-opptøyene), og ble møtt med store utsikter til å bli henrettet. I 1931 ble han valgt inn til den srilankiske lovgivende forsamling.

Senanayakes eldre bror, Frederick Senanayake var en av de største og mest ivrige uavhengighetsforkjemperne på Sri Lanka. Etter Fredericks død, tok Don Stephen over hans plass i parlamentet og kampen for uavhengighet fra Storbritannia. Etter andre verdenskrig grunnla han partiet United National Party, og ett år senere ble han valgt til Sri Lankas første statsminister. I 1952 ble han rammet av slag og døde i en alder av sektisju.

Senanayake er far til Dudley Shelton Senanayake som tok over som statsminister etter hans død.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  The Senanayake Ancestry
*   The Senanayake Clan
*  Remembering D S of  Botale Walauwa
* Website of the Parliament of Sri Lanka
* United National Party website
*  DS Senanayake in Sinhala
*   Methek Kathawa  '''Divaina''' 
*  Methek Kathawa  '''Divaina'''
Doug Stanhope

**Doug Gene Stanhope**  (født 25. mars 1967 i Worcester, Massachusetts, USA) er en amerikansk stand-up-komiker.

Stanhope har gjort opptredener på flere store komedie-festivaler, inkludert Montreal Just For Laughs, US Comedy Arts Festival i Aspen, Chicago Comedy Festival og Edinburgh Fringe Festival i Skottland, hvor han vant Strathmore Press Award i 2002. 

Sommeren 2006 var han med på Cat Laughs Comedy Festival som foregikk i Kilkenny i Irland.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*
Wild Child

**Wild Child** er en tegneseriefigur skapt av John Byrne i 1983. Han har figurert både som superhelt og superskurk i Marvel Comics' tegneserier, særlig i *Alpha Flight* og *X-Factor*.

## Handling
Kyle Gibney gikk gjennom en mutasjon i løpet av puberteten. Denne mutasjonen ga ham forbedrede fysiske evner, og økt regenereringshastighet. Han led også av et dyrisk freak-aktig utseende, noe som gjorde at foreldrene hans valgte å kaste ham ut av hjemmet deres. Han ble deretter hjemløs, og ble kidnappet av det konspiratoriske hemmelige imperiet - hvor han ble utsatt for eksperimenter som forandrer både sinn og kropp. Som konsekvens ble han psykisk ustabil, og utviklet langt mer voldelig og dyrisk oppførsel. I løpet av denne tiden ble Gibney kjent med Dr. Valerie Cooper, en amerikansk embedsmann som ikke var klar over det hemmelige imperiets sanne natur eller aktiviteter.

Gibney ble frigjort av Wyre, mannen som uforvarende hadde vært kilden til det genetiske materialet som ble brukt i mange av imperiets eksperimenter. Gibney (nå kjent som Wild Child) ble arrestert av militæret, og havnet hos Canadas hemmelige avdeling H. De hadde blant annet tilsyn med Alpha Flight-teamet. Flight-medlemmet Walter Langkowski, som ønsket å beskytte Wild Child mot militæret, plasserte ham i et team kalt Gamma Flight. Etter at Alpha Flight og de andre gruppene offisielt ble oppløst, ble Gibney rekruttert til å bli med i det første Omega Flight-teamet, en gruppe profesjonelle kriminelle.

Ved siden av Omega Flight kjempet han mot Alpha Flight. Etterpå begikk han en rekke drap, som ender når han ble tatt til fange av Wolverine - etter at han alvorlig skadet og nesten drepte Alpha Flight-medlemmet Heather Hudson. Utseendet hans forverret seg etter hvert tilbake til hans opprinnelige ville form. Etter å ha reist til USA ble han medlem av X-Factor, ledet av amerikanske myndigheter. Der innledet han et romantisk forhold med lag-kameraten Shard. En annen lag-kamerat Sabretooth forsøkte flere ganger, med liten suksess, å overbevise Wild Child om å bli en jeger og morder - slik Sabretooth allerede er.

Men kroppen hans begynner å mutere mot enda villere form, og degenererte til slutt til en nesten sinnsløs tilstand og ble rekruttert (enten villig, eller gjennom hjernevasking) av det nye Weapon X-teamet. I tillegg skjærer Sabretooth gjennom Kyles stemmebånd, og truet med å drepe ethvert medisinsk personell fra Weapon X som ønsket å operere ham. Dette gjør at han forblir stum. Aurora, som Wild Child tidligere hadde et forhold til, ble også rekruttert inn i dette samme teamet. Wild Child innledet til og med et forhold med den fryktelig vansirede direktøren for programmet som de er medlemmer av.