open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Annette Abigael Hamilton

**Annette Abigael Hamilton** (1806–1879), født Palm, var en norsk eventyrsamler og forfatter. Hun var født i Fredrikshald (Halden) og var datter av skipper Hans Christian Palm og Anne Samuelsen. Hun giftet seg med skipskaptein Wilhelm Hamilton som også drev forlag. Hun var også skuespiller ved det dramatiske selskapet i Halden.

Hamilton var ivrig deltaker i det dramatiske selskapet i Fredrikshald (Halden) og hun fikk i 1847 utgitt en eventyrsamling på ektemannens forlag. Boken ble utgitt i det dramatiske selskapets aktive periode. Som eventyrforfatter må hun regnes blant pionerene innen denne litterære genren. Hun skrev med forfatternavnet Abigail som omtales som pseudonym for A.A. Hamilton.

Eventyrsamlingen het *Abigaels Eventyr og Sagn. Gave for Børn* og ble utgitt under pseudonymet Abigael. Eventyrsamlingen er en av de eldste i Norge. Boken ble solgt i kommisjon av J.W. Cappelen. Flere av eventyrene er norske folkeeventyr og eventyr på side 34 er klassifisert som AA-TH typene 1525R-1653B. Eventyr på side 24-29 er klassifisert som AA-TH type 513 som på engelsk kalles *The Land and Water Ship*. Samlinga bygger på utenlandske forbilder. Fortellingene er sterkt bearbeidet og enkelte er helt fri diktning. Nummer 1, 3, 4, 5 og 6 er eventyr, nr 7 er løse motiver fra sagn og eventyr og nr 8-12  skal være fri diktning.

## Referanser
Don Bennett

**Donald Clifford Tyndall Bennett** (født 14. september 1910 i Queensland, død 15. september 1986) var en australsk flyger og offiser i Royal Air Force. Fra 1942 var han leder for RAFs Pathfinder Force.

Bennett gikk inn i Royal Australian Air Force i 1930. Året etter reiste han til Storbritannia, attasjert til RAF. Han ble beordret til 20 (F) Squadron, en jagerskvadron. Deretter var han instruktør på sjøfly, før han i 1935 ble overført til RAFs reservestyrke, RAFVR. Han var sivilt ansatt i flyselskapet Imperial Airways, der han blant annet fløy komposittflyet Mayo, to sjøfly fra Short Brothers. Konseptet gikk ut på at det lille sjøflyet S.20 Mercury fløy på ryggen til det større S.21 Maia for lengre rekkevidde.  

I 1940 ble han utpekt til å lede opprettelsen av Atlantic Ferry Organisation (Atfero), forløperen til Transport Command. Atfero fergefløy nye canadiske og amerikanske fly fra fabrikker i Nord-Amerika til baser og flystasjoner i det britiske imperiet. Han gikk inn i tjeneste ved RAFVR igjen i 1941, samtidig som han ble forfremmet til Wing commander. Han ble satt til å lede først 77 Squadron, deretter 10 Squadron fra april 1942. Med denne skvadronen deltok han i jakten på Tirpitz og ble skutt ned, men kom seg via Sverige tilbake til Storbritannia.  

Seinere samme år, i juli, ble han av Arthur Harris utpekt til å lede det nyopprettede Pathfinder Force (PFF). Han ble forfremmet til air commodore i januar 1943, samtidig som PFF ble omdøpt til 8 (PFF) Group. Mot slutten av året ble han forfremmet til air vice marshall. 

Ved krigens slutt var han den eneste av Bomber Commands gruppesjefer som ikke var slått til ridder. Etter at han gikk ut av RAF, forsøkte han seg som politiker for Det liberale parti. Han ga i 1958 ut selvbiografien *Pathfinder*.

## Referanser


## Bibliografi
* *Pathfinder*. 1958

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Biografi på rafweb.org (Besøkt 23. juni 2014)
Politibåt

En **politibåt** er en båt som brukes av politiet til å patruljere sjøer, elver, havner og kyst. Politibåter brukes gjerne i områder der havnefogden eller kystvakten ikke har tilstrekkelig tilstedeværelse eller ressurser, eller der det er behov for forsterket politimyndighet.

Politibåter kan også utgjøre et supplement til sjøredningstjenesten og fiskerioppsynet, i tillegg til mer typiske politioppgaver som utlendingskontroll, tollkontroll, trafikkontroll og ordenstjeneste til sjøs.

## Norge
Norges første havnepoliti ble opprettet i Kristania i 1870. I begynnelsen hadde havnepolitiet ansvaret for patruljering i havneområdet, men etter noen år ble tjenesten utvidet med politibåt. I 1884 hadde havnepolitiet i Kristiania fem båter til rådighet.

## Se også
* Kystvakt
* Brannbåt
* Ambulansebåt
* Redningsbåt

## Referanser
Sjöpolisen

**Sjöpolisen** er en riksdekkende tjeneste i Sveriges politi, med politibåter stasjonert i Stockholms län og Västra Götalands län.

Sjöpolisen forebygger og griper inn mot lovbrudd på sjøen og på land. Tjenesten har særskilt kompetanse til å håndtere tyveri av båter og båtutstyr. Sjöpolisens oppgaver er å:

* forebygge og gripe inn mot sjøfylleri, fartovertredelser og aktløshet i sjøtrafikken
* forebygge og gripe inn mot tyveri av båtmotorer, båter og andre farkoster
* utøve jakt- og fiskerioppsyn
* delta i redningsaksjoner og etterforske ulykker på sjøen
* etterforske overtredelser av fiskeriloven
* tilsvarende andre politiavdelinger gripe inn mot alle lovbrudd, uansett om de skjer på land eller til sjøs.

Sjöpolisen har drøyt 75 tjenestemenn; ca. 60 i Stockholms län og knapt 20 i Västra Götalands län. De er tilgjengelige døgnet rundt, året rundt, og kan gripe inn også i andre län, fremfor alt ved større hendelser. I Stockholms län er det stasjonert ni politibåter. I Västra Götalands län er det stasjonert tre politibåter året rundt og et par ekstra om sommeren. Politibåtene anvendes for patruljering og spaningsoppdrag året rundt og kan brukes selv i mørket og hardt vær. De båtene politiet anvender er:
* RHIB-er som kan kjøre opp til 60 knop
* 15-metersbåter som kan kjøre rundt 40 knop
* Sivile båter for spaningsoppdrag

Sjöpolisen samarbeider med mange andre, for eksempel de som bor og arbeider i skjærgården, Sjöfartsverket, redningstjenesten, Kustbevakningen, Tullverket og Skärgårdsstiftelsen.

## Se også
* Politiets sjøtjeneste

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gladys Landaverde

**Gladys Landaverde** (født 23. februar 1990) er en salvadoransk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble slått ut i de innledende rundene på 1500 meter. 

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Francesco Usper

**Francesco Usper** (1561–1641) var en italiensk komponist og organist.

## Liv og virke
Francesco Usper kom fra en istrisk adelsslekt. Han slo seg ned i Venezia før 1586 og studerte med den betydningsfulle venetianske komponisten Andrea Gabrieli.  Usper tilbrakte størstedelen av livet i Venezia. 

I 1595 dediserte han sitt første trykte verk *Ricercari, et arie francesi…* til den venetianske patrisieren Ludovico Usper, og tok deretter hans familienavn. Året etter ble Francesco Usper organist ved *Scuola Grande di San Giovanni Evangelista* og i 1623 ble han utnevnt til førsteorganist i Markuskirken. 

Han ble åpenbart en temmelig kjent komponist og samarbeidet med Claudio Monteverdi og Giovanni Battista Grillo om å skrive et rekviem (tapt). Han regnes som den første komponisten som tok i bruk Concerto grosso-teknikken, dette gjorde han i sin første sinfonia, *Compositioni Armonice* (1619). Selv om han evnet å ta til seg de nye instrumentalteknikkene tidlig på 1600-tallet, tenderer musikken hans mot det konservative.

Nevøen  var en komponist med en viss betydning for tidlig fiolinmusikk (triosonate).

## Verk
*1595 *Ricercari, et arie francese a quattro voci Di Francesco Sponga*
*1604 Das «*Primo libro de' madrigali a cinque voci*» (dedisert den venetianske adelsfamilien Lipomano)
*1614 En samling messer og salmer *Messe e Salmi da concertasi nel Organi di Franceso Usper* (dedisert biskopen avParenzo)
*1619 Samlingen «*Compositioni Armoniche*» Motetten, Sinfonias, Sonaten, Canzonen, und Capricii für 1-8 Stimmen
*1624 Due Motetti
*1627 Samlingen «*Salmi Vespertini....*»

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Hilary Stellingwerff

**Hilary Stellingwerff** (født 1981) er en canadisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp og terrengløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble slått ut i semifinalen på 1500 meter. 

## Internasjonale konkurranser

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Polititjenestepliktloven

**Polititjenestepliktloven** (fullt navn: **lov om tjenesteplikt i politiet**) er en norsk lov som bestemmer at menn og kvinner som har tjenesteplikt i Sivilforsvaret i stedet kan pålegges å tjenestegjøre i Politi- og lensmannsetaten. Loven ble vedtatt 21. november 1952 og trådte i kraft umiddelbart.

Til tjeneste i politiet kan pålegges enhver som er tjenestepliktig etter sivilbeskyttelsesloven og som anses skikket for polititjeneste. Uttak til tjeneste i politiet skal ikke finne sted ved loddtrekning.

Unndragelse fra plikttjeneste i politiet straffes med fengsel fra tre måneder til to år. Militære disiplinærlov med tilhørende disiplinærreglement får anvendelse med de avvikelser som anses påkrevd av hensyn til tjenesten i politiet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lovdata
Jekaterina Kostetskaja

**Jekaterina Kostetskaja** (russisk: Екатерина Александровна Костецкая; født 31. desember 1986 i St. Petersburg) er en russisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 9 på 1500 meter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sivilbeskyttelsesloven

**Sivilbeskyttelsesloven** (fullt navn: **lov om kommunal beredskapsplikt, sivile beskyttelsestiltak og Sivilforsvaret**) er en norsk lov som har til formål å beskytte liv, helse, miljø, materielle verdier og kritisk infrastruktur ved bruk av ikke-militær makt når Norge er i krig, når krig truer, når Norges selvstendighet eller sikkerhet er i fare, og ved uønskede hendelser i fredstid.

Loven gir bestemmelser om Sivilforsvaret og tjenesteplikt i Sivilforsvaret, allmennhetens bistandsplikt i akuttsituasjoner, kommunal beredskapsplikt, rekvisisjon av eiendom og rettigheter, sivile beskyttelsestiltak og beskyttelse av kritisk infrastruktur.

Sivilbeskyttelsesloven ble sanksjonert i statsråd 25. juni 2010 og trådte i kraft 1. januar 2011. Den erstattet sivilforsvarsloven av 1953.

## Referanser


## Litteratur
* Erik Furevik *Sivilbeskyttelsesloven - en praktisk og juridisk veileder* 2012 ISBN 9788215018737

## Eksterne lenker
* Lovdata
Domenico Beccafumi

**Domenico di Giacomo di Pace Beccafumi** (født 1486, død 18. mai 1551) var en italiensk skulptør, maler og grafiker. Han innledet manierismen med sine langstrakte figurer, urolige komposisjoner og flakkende lysspill, og var elev av Rafael. Hans farge-ekspresjonisme appellerer til publikum i dag. Hovedverket er en gruppe malerier fra 1520-årene i Santa Maria del Carmine i Siena, men også hans gulvmosaikker i Siena-domen er berømte (1517-46).

## Liv og gjerning
Domenico var født i Montaperti ved Siena rundt 1486. I likhet med faren sin gikk han i tjeneste hos adelsmannen Lorenzo Beccafumi, og det var denne adelsmannen som ordnet læreplass for ham hos en maler i Siena. Etter et par år i Roma rundt 1510 jobbet Domenico Beccafumi for det meste i Siena, der han malte takhimlinger, altertavler og fresker. Han er særlig kjent for å ha designet gulvmosaikken i Siena-domen, som han jobbet med i 30 år og som det tok over hundre år å fullføre. På sine eldre dager jobbet Beccafumi mest som skulptør.

Verkene hans har en stil som bygget på samtidige, florentinske verk. Beccafumi var også påvirket av den eldre malerstilen utviklet i Siena, som Duccio var den fremste representanten for. Siden etterlignet han Michelangelo, som han studerte i Roma. *Jomfruen føder* fra rundt 1543 er kanskje hans mest kjente bilde.

## Referanser


## Kilder
**Aschehougs kunsthistorie. Bind 4 Kunstleksikon*, 1996
Natallia Kareiva

**Natallia Kareiva**, belarusisk Наталля Карэйва - *Natallja Karejva* (født 14. november 1985) er en belarusisk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 7 på 1500 meter. 

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Abeba Aregawi

**Abeba Aregawi** (født 5. juli 1990) er en svensk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp. Hun representerte Etiopia under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 5 på 1500 meter. Hun representerte Etiopia frem til 2013 før hun gikk over til å representere Sverige etter å ha giftet seg med sin svenske trener. Hun vant VM-gull på 1500 meter under VM i friidrett 2013, da for Sverige.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Safet Sušić

**Safet Sušić** (født 13. april 1955) er en bosnisk fotballtrener og tidligere fotballspiller. I sin aktive karriere spilte han blant annet for Paris Saint-Germain og FK Sarajevo som angrepsspiller.  

Hans første trenergjerning var for franske . Han ledet Cannes gjennom 1994/95-sesongen til niende plass på tabellen. Etter femten måneder i jobben fikk han sparken 1. oktober 1995 grunnet en svak innledning på 1995/96-sesongen og mangel på karisma.

Under VM i fotball 2014 trente han  , og han har tidligere trent Çaykur Rizespor og flere andre tyrkiske klubber.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bjørn Kristensen

**Bjørn Kristensen** (født 4. oktober 1869 i Kristiansand, død 29. juni 1935 i Moss) var en norsk avisredaktør, boktrykker og politiker (FV). Han var innvalgt på Stortinget fra kjøpstedene Moss og Drøbak 1907–1912.

Han var sønn av prost Kristen Nicolai Kristensen og Karoline Emilie Bjørnson, nevø av dikteren Bjørnstjerne Bjørnson og fetter av stortingsmann Erling Bjørnson. Han giftet seg i 1897 med Thora Nicoline «Line» Jensen fra Fredericia i Danmark. Han bodde en god stund i Klostergata 13 i Moss.

Etter studentereksamen ved Aars og Voss' skole i Kristiania gikk han i boktrykkerlære hos John Grieg i Bergen 1889–1892. I 1892 ble han redaktør og forretningsfører i det konservative organet *[[Moss Avis]]*. Kristensen kjøpte avisen i 1895 og anla et eget boktrykkeri, og drev begge frem til sin død. Av faglige verv kan nevnes styremedlem i Norsk Presseforbund, Frisindede Venstres Presseforening og Moss håndverks- og industriforening.

Kristensen var medlem av Moss bystyre 1899–1935, ordfører 1905–1906 og 1914–1916, varaordfører 1907–1910, forlikskommissær og medlem av skolestyret, havnestyret og overligningsnemnden. Han var satt også i forstanderskapet i Moss Sparebank samt representantskapet og kontrollkommisjonen i Moss og Oplands Bank AS.

Han var innvalgt på Stortinget fra kjøpstedene Moss og Drøbak 1907–1912, og representerte Venstre frem til dannelsen av partiet Frisinnede Venstre i 1909. Kristensen var vararepresentant til Stortinget for kjøpstedene i Østfold og Akershus fylker 1922–1930, og møtte periodevis i 1923, 1924 og 1926. Han var medlem av Stortingets gasje- og pensjonskomité 1907–1912 og nestformann 1910–1912.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Miguel Herrera

**Miguel Ernesto Herrera Aguirre** (født 18. mars 1968) er en meksikansk fotballtrener og tidligere fotballspiller. I sin aktive karriere spilte han blant annet for Atlante og Santos Laguna som forsvarsspiller.

Under VM i fotball 2014 trente han , og har tidligere trent Atlante og flere andre meksikanske klubber.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jorge Sampaoli

**Jorge Luis Sampaoli Moya** (født 13. mars 1960) er en argentinsk fotballtrener.

Han har trent klubblagene Club Universidad de Chile, Club Sport Emelec, Sporting Cristal og Sevilla FC og landslagene  og 

## Spillerkarriere
Sampaoli måtte legge opp allerede som 19-åring da han brakk både tibia og fibula i en kamp for Newell's Old Boys.

## Trenerkarriere
Under VM i fotball 2014 trente han .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sabri Lamouchi

**Sabri Lamouchi** (født 9. november 1971) er en fransk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

I sin aktive karriere spilte han blant annet for Parma og AS Monaco som midtbanespiller. Lamouchi var også landslagsspiller for Frankrike og var i den franske troppen til EM i fotball 1996.

Under VM i fotball 2014 trente han , noe som var hans første trenerjobb.

Den 8. november 2017 ble han ansatt som hovedtrener for den franske klubben Stade Rennais FC. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ange Postecoglou

**Angelos Postecoglou** (født 1965) er en greskfødt australsk fotballtrener og tidligere fotballspiller. I sin aktive karriere spilte han for South Melbourne og Western Suburbs som forsvarsspiller.

Postecoglou ledet Tottenham til deres første trofé på 17 år da de beseiret Manchester United 1–0 i finalen i UEFA Europa League den 21. mai 2025. Dette var deres første tittel siden ligacupen i 2007/2008. Seieren ga dem en plass i gruppespillet i UEFA Champions League 2025/2026, samt retten til å spille mot vinneren av UEFA Champions League 2024/2025 i UEFA Super Cup 2025. Postecoglou ble dermed den første australske manageren som har vunnet en europeisk turnering.

Under VM i fotball 2014 trente han  , og har tidligere trent Brisbane Roar og flere andre australske klubber.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alberto Zaccheroni

**Alberto Zaccheroni** (født 1. april 1953) er en italiensk fotballtrener som blant annet har trent Juventus, Inter, Lazio, Milan og Udinese fra hjemlandet. I 1999 ledet han Milan til seriegull.

Under VM i fotball 2014 trente han . Og i 2016 var han en kort periode trener for kinesiske Beijing Guoan FC.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Vahid Halilhodžić

**Vahid Halilhodžić** (født 15. mai 1952) er en bosnisk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er landslagstrener for . 

I sin aktive karriere spilte han blant annet for Paris Saint-Germain og Nantes som angrepsspiller. Han var del av det jugoslaviske landslaget i EM 1976 og VM 1982.

Under VM i fotball 2014 trente han , og har også trent Dinamo Zagreb, Japans landslag og flere franske klubber.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over stortingsrepresentanter for Kristiansund

**Liste over stortingsrepresentanter for Kristiansund** dekker alle som representerte Kristiansund kjøpstad på Stortinget fra 1851 til 1921. Listen omfatter alle faste representanter og alle som møtte fast som vara for regjeringsmedlemmer eller avdøde representanter.

Kristiansund fikk kjøpstadsrettigheter i 1742. Fra det første Stortinget i 1814 utgjorde kjøpsteder egne bykretser, til forskjell fra landkretsene (amtene), ved stortingsvalg. Kjøpstedene Kristiansund og Molde utgjorde én valgkrets mellom 1814 og 1850. Ved stortingsvalget i 1850 ble valgkretsen delt. Kristiansund valgte én representant i hele sin tid som egen valgkrets. Ved stortingsvalget i 1921 ble kretsen slått sammen med Ålesund og Molde til en felles krets for kjøpstedene i Møre og Romsdal fylke. Ved stortingsvalget i 1953 ble ordningen med bykretser avskaffet, og Kristiansund gikk inn i Møre og Romsdal fylke.

## Representantene

## Valgresultater

## Referanser
Luis Fernando Suárez

**Luis Fernando Suárez** (født 1959) er en colombiansk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er landslagstrener for . 

I sin aktive karriere spilte han blant annet for Atlético Nacional og Deportivo Pereira som forsvarsspiller.

Under VM i fotball 2014 trente han , og har tidligere trent  og Atlético Nacional .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Per Martin Ølberg

**Per Martin Ølberg** (født 17. januar 1933, død 2. mai 2004) var en norsk diplomat og ambassadør.

Etter magistergrad i 1957 var han journalist ved Arbeidernes Pressekontor i ett år. Han tok utenriksdepartementets aspirantkurs i 1959 og var ansatt i UD til han gikk av med pensjon i 1999.

Ølberg var Norges ambassadør til Canada (1982–1987, til Vest-Tyskland (1988–1992) og til OECD i Paris (1993–1997).  

Per Martin Ølberg var kommandør av St. Olavs Orden (1988). Han er far til ambassadør Petter Ølberg (født 1960). 

## Posteringer
* 1960 presseattaché ved Norges ambassade i København, Danmark
* 1963 presseattaché ved Norges ambassade i Bonn, Vest-Tyskland
* 1970 byråsjef i UD, Oslo. Jobbet med Nordøk og EF-forhandlinger.
* 1973 sekretær og ambassaderåd ved Norges ambassade i Washington, USA
* 1976 statssekretær i Handelsdepartementet på permisjon fra UD.  Både i Odvar Nordlis regjering og Gro Harlem Brundtlands første regjering
* 1981 ambassadør med oppdraget ny verdensorden
* 1983 ambassadør ved Norges ambassade i Ottawa, Canada
* 1987 ambassadør ved Norges ambassade i Bonn, Vest-Tyskland
:Innberettet den 2. februar 1990 at Øst og Vest ville bli gjenforent innen året var omme, og det viste seg å stemme.
* 1993 ambassadør ved Norges delegasjon i OECD, Paris
* 1997 spesialrådgiver i anledning norsk formannskapet i Organisasjonen for sikkerhet og samarbeid i Europa (OSSE)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Elizabeth Fedde

**Tonette Elisebet (Elizabeth) Fedde** (født 25. desember 1855 i Kvinesdal, død 25. februar 1921 i Slettebø, Egersund) var en norsk diakonisse, som ble kjent for å ha etablert og drevet flere sykehus i USA.
## Familie og virke i hjemlandet
Hun var datter av Andreas Willumsen Fedde (1814–1873) og Anne Marie Olsdatter (1818–1864). De drev gården Fedda i Feda, en kommune som i dag er Kvinesdal. Foreldrene døde tidlig og Elizabeth ble elev på Diakonissehuset i Kristiania (etablert 1868) under Cathinka Guldberg (1840–1919), hvorpå hun 1878 til 1882 virket i Tromsø.  
## Brooklyn
Hennes svoger Gabriel Fedde (1843–1917) jobbet i sjømannskirken i Brooklyn under presten Carsten Hansteen (1856–1923). Gabriel ba henne i 1882 komme over for å hjelpe Anna Børs (1832–1915) med hårdt trengt hjelp. Anna var kona til generalkonsulen i New York City, han Christian Børs (1823–1905). Elizabeth kom, og startet med Anna *Den frivillige Syge- og Fattigpleie* sammen med blant andre Andreas Mortensen som var pastor i Sjømannskirken der svogeren (han Gabriel) altså jobbet. Dette ble i 1885 et sykehus med utdanning som raskt ekspanderte, fra 1892 kjent som *Norwegian Lutheran Deaconesses' Home and Hospital*, og fra 1956 kjent ved dagens navn *Lutheran Medical Center.* 
## Pittsburgh og Midtvesten
Elizabeth Fedde ble i 1885 kalt til Pittsburgh i nabostaten Pennsylvania, der den lutherske diakonpioneren William Passavant (1821–1894) hadde startet lignende sykehus som Fedde fikk orden på. 

I 1888 etablerte hun seg i Minneapolis i Minnesota og startet *Lutheran Deaconess Home* og en kirke som fikk navnet *Lutheran Free Church*. Med nevnte pastor Mortensen ble det også arbeidet for lignende sykehus i Chicago og i Grand Forks i Nord-Dakota. 
## Tilbake til Norge
I 1896 flyttet Fedde tilbake til Norge for å gifte seg med gårdbruker Ole Andreas Pedersen Slettebø (1843–1924). 

## Ettermæle
Hun minnes årlig i en luthersk kirkekalender.

Ved Feda kirke står en minnetavle med bilde og opplysninger om Tonette Elisabeth Fedde og hennes innsats blant nordmenn i USA.

__NOTOC__
## Referanser
Zeigarnik-effekten

**Zeigarnik-effekten** er et psykologisk fenomen som går ut på at det er lettere å huske oppgaver som er uferdige eller blir avbrutt, enn oppgaver som er ferdige og avsluttet. Virkningsmekanismen er oppkalt etter den sovjetisk-litauiske psykologen og psykiateren Bluma Zeigarnik (Блю́ма Зейга́рник, 1901–1988). Hun studerte og beskrev fenomenet i 1927 etter at kolleger ved Humboldt-universitetet i Berlin skal ha bemerket at kelnere tilsynelatende kunne huske alle detaljer ved bestillinger som var i ferd med å bli servert, men glemte dem da oppgavene var utført og kundene var gått.

På grunn av teorien om Zeigarnik-effekten er det blitt foreslått at studenter som ønsker å huske stoffet bedre, kan ha en fordel hvis de avbryter lesingen underveis for så å fortsette.

Zeigarnik-effekten er også blitt nevnt som forklaring på virkningen av cliffhangere i populærkulturen. Det er spennende sekvenser i en historiefortelling, for eksempel i en TV-føljetong, som blir stående uavsluttet ved reklameavbrudd eller når avsnittet er over, for å holde på publikums oppmerksomhet.

Det skal være uenighet om hvor betydningsfull effekten er.

## Referanser


## Eksterne lenker
* tidsinnstilt.no:  ''Zeigarnik-effekten – om hvorfor det alltid er lurt å legge en plan''
China Miéville

**China Miéville** (født 6. september 1972 i Norwich i England) er forfatter av fantasyromaner, men har også publisert akademisk sakprosa. Han har mottatt Arthur C. Clarke Award og British Fantasy Award for *Perdido Street Station*, British Fantasy Award igjen for *The Scar* og Arthur C. Clarke Award igjen for *Iron Council*. Han fikk publisert sin første novelle i Young Words i 1986 etter å blitt en av tre vinnere i bladets årlige konkurranse.

## Bibliografi
### Skjønnlitteratur
* *King Rat* (roman, 1998)
* *Perdido Street Station* (roman, 2000)
* *The Scar* (roman, 2002)
* *The Tain* (kortroman, 2002)
* *Iron Council* (roman, 2004)
* *Looking for Jake* (noveller, 2005)
* *Un Lun Dun* (roman, 2007)
* *The City & the City* (roman, 2009)
* *Kraken* (roman, 2010)
* *Embassytown* (roman, 2011)
* *Railsea* (roman, 2012)
* *Three Moments of an Explosion: Stories* (noveller, 2015)
* *This Census-Taker* (kortroman, 2016)
* *The Last Days of New Paris* (roman, 2016)

### Tegneserier
* *Hellblazer* nr. 250, DC Vertigo 2008 (medforfatter) 
* *Dial H*, DC Comics 2012 – 2013

### Sakprosa
* "The Conspiracy of Architecture: Notes on a Modern Anxiety", *Historical Materialism*, 2: 1–32, 1998.
* "Marxism and Fantasy: Editorial Introduction", *Historical Materialism*, 10 (4): 39–49, 2002.
* "The Commodity-Form Theory of International Law: An Introduction", *Leiden Journal of International Law*, 17 (2): 271–302, 2004.
* *Between Equal Rights: A Marxist Theory of International Law*, 2005, ISBN 1-931859-33-7.
* "Anxiety and the Sidekick State: British International Law after Iraq", *Harvard International Law Journal*, 46 (2): 441–458, 2005.
* "Floating Utopias", in Davis, Mike and Daniel Bertrand Monk (eds.), *Evil Paradises: Dreamworld of Neoliberalism* (New York: New Press), 2007.
* "M.R. James and the Quantum Vampire – Weird; Hauntological: Versus and/or and and/or or?", *Collapse*, IV: 85–108, 2008.
* "Weird Fiction", i Mark Bould and Sherryl Vint et al. (red.), *The Routledge Companion to Science Fiction* (London: Routledge), 2009.
* "Cognition as Ideology: A Dialectic of SF Theory", in Mark Bould and China Miéville (red.), *Red Planets: Marxism and Science Fiction* (London: Pluto Press), 2009.
* "Multilateralism as Terror: International Law, Haiti and Imperialism", *Finnish Yearbook of International Law*, 18, 2009.
* "London's Overthrow", 2012.

### Redaktør
* *Red Planets: Marxism and Science Fiction* (medredaktør), 2009.

## Spill
* *Pathfinder Chronicles: Guide to the River Kingdoms* (sammen med Elaine Cunningham, Chris Pramas, and Steve Kenson) (Paizo Publishing, 2010)

## Referanser
M198

**M198** er en tauet 155 mm haubits produsert i USA fra 1978. Den er etterfølgeren til M114 og har vært i bruk i den amerikanske hæren og marineinfanteriet siden 1979, men den er nå i ferd med å bli byttet ut med M777.

Siden kanonen veier rundt 7 tonn er den lett nok til at den kan droppes i fallskjerm eller bli transportert med helikopter, slik som f.eks. Boeing CH-47 Chinook. Dette gjør at den kan deployeres raskt. Ellers taues den bak en trekkvogn etter lavettbenene. Effektiv rekkevidde er 22&nbsp;km når den avfyres med konvensjonelle granater, men den øker til 30&nbsp;km dersom man benytter rakettassistert ammunisjon. Dersom kanonen er oppgradert med et lengre løp (L/52) kan man oppnå 40&nbsp;km effektiv rekkevidde. Kanonen bemannes av et mannskap på ni soldater.

M198 har ikke vært i bruk av den norske Hæren, men som et ledd av *[[MCPP-N|Marine Corps Prepositioning Program Norway]]* er 18 skyts pr. 2011 forhåndslagret i lagre i Trøndelag for en *Marine Expeditionary Brigade* fra det amerikanske marineinfanteriet.

## Se også
* M114 155 mm middelstung felthaubits

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Alf Scott-Hansen

**Alf Scott-Hansen jr.** (1903–1961) var en norsk ingeniør og filmregissør.

## Liv og virke
Han var sønn av veiingeniør og havnesjef Alf Scott-Hansen, sr. (1870–1930) og kona Lalla Wiborg (1869–1953) som var operasanger fra Kragerø.  Faren var bror til sjøoffiser Sigurd Scott Hansen (1868–1937) som var med på Nansen sin Fram-ekspedisjon 1893–1896.  Broren Øyvind Scott-Hansen (1907–1993) ble diplomat og ambassadør.

I sine unge år var han et talent på piano og i 1921 ble han med i et av Norges absolutt første jazzorkester sammen med Amund Enger, Hakon Schioldager, Per Mørch Hansson og sitt søskenbarn Ferenz Wiborg Fekete (født 1902). Etter verneplikt i Garden studerte Alf jr. fra 1922 elektrofaget ved Technische Universität Dresden, men mistrivdes med den gryende nazismen og forflyttet seg til Edinburgh University i Skottland der han fullførte diplomet i 1928. Tilbake i Norge jobbet han fra 1930 for det tyske selskapet Siemens som ingeniør og giftet seg i 1935 med Astri Aubert (1913–2000), datter av Axel Aubert som var generaldirektør i Norsk Hydro.

I mellomkrigsårene hadde Scott-Hansen vist seg som en ivrig flyger og vant i 1938 konkurranser i orienteringsflygning. Han og diplomat-broren Øyvind (som også var med og fløy) eide et Klemm L.25 (LN-EAG) og et Klemm Kl35A, produsert av  Klemm Leichtflugzeugbau Gmbh i Böblingen. I 1939 giftet han seg med skuespilleren Wenche Foss (1917–2011) og i  1940 ble han forfremmet til innkjøpssjef (prokurist) i AZ-avdelingen (*Abteilung Zetralen*). Han var påtenkt som arvtaker for direktør Fritjof Heyerdahl.

Scott-Hansen ble arrestert av Gestapo i 1942 etter å ha deltatt i et flyslipp fra britiske fly til Heimefronten. Mens han satt på Grini fangeleir fra april til november 1942, skrev han tre filmmanuskript, ett om Richard Nordraak, ett om fosseutbygging og Griegs A-mollkonsert, og ett om Camilla Collett og affæren med Welhaven. Derpå fulgte et lengre straffarbeid i Veidal fangeleir nordpå, og mer arbeid for hjemmefronten. 

Etter den andre verdenskrig startet han *A/S Nordlys Film* og ble dets daglige leder. Med i styret var juristen Christian Kjerschow (1905–1971) og investor Bjørn Faye Schjøll (1890–1968). Selskapet laget først filmen *[[Rikard Nordraak (film)|Rikard Nordraak ]]* i 1945 med Georg Løkkeberg i hovedrollen.  Den mest kjente ble *[[Trollfossen (film)|Trollfossen]]* fra 1948 med  kona  i hovedrollen som begavet pianistinne. 

Ekteskapet med Foss varte i elleve år. Senere jobbet han for elektrofirmaet  Sønnico i samarbeid med selskapets franske partnere.  Han ble funnet død på hytta ved Skåtøy utenfor Kragerø den 16. juli 1961.

## Referanser


## Kilder

* Ole N. Hoemsnes, *Siemens i Norge (1898-1998) 100 år* Oslo 1997, ISBN 8299447216 (E-bok fra NB)

## Eksterne lenker
*
Francis Sønnichsen

**Francis Sønnichsen** (født 31. juli 1881 i Risør, død 10. februar 1963 i Oslo) var en norsk ingeniør og forretningsmann.

Han var sønn av megler Nils Sønniksen (1836–1921) og Hanna Pande (1846–1899). Francis giftet seg i 1907 med Ragnhild Gundersen (1883–1956) og i 1957 med Esther Lucy Egeberg  (1887–1962; se Egeberg (slekt fra Sjælland)).

Familien flyttet til Kristiania i 1889 og Francis tok eksamen ved Kristiania tekniske skole 1902 og jobbet fra 1905 i Tyskland hos *Akkumulatorfabrik AG* såvel som i Danmark før han i 1910 startet egen forretning i Kristiania som drev med elektriske installasjoner — det som i dag kalles *[[Sønnico]]*. De kjøpte et rørvalseverk i 1919 og ble store i landet. Sønnen Arne Sønnichsen (1914–2004) ble også elektroingeniør og med i forretningen fra 1939.

Francis var formann i Oslo Varemesse i 1924 og i Oslo Rotaryklubb i 1927 og 1928.

## Referanser
Ole Jullum

**Ole Olsen Jullum** (1829–1906) var en norsk lærer, kjøpmann, gårdbruker og politiker (V).

Han ble født på gården Vestre Julan i Lånke som den nest eldste av fire sønner av Ole Iversen Jullum og Agnes Olsdatter Bjørgum. Jullum-slekten hadde mange historisk og politisk interesserte, og faren satt også i herredsstyret. Eldstebroren Iver ble gårdbruker på Østre Julan og satt i herredsstyret, en tid også som varaordfører i Nedre Stjørdal før herredsdelingen, og dennes sønn og sønnesønn, Olaf Jullum og Iver O. Jullum, ble ordførere i Lånke. Likeledes var Ole Jullums fetter på morssiden, Olav Torsteinsen Bjørgum fra Lånke, lærer og ordfører i Hegra.

Ole Jullum tok eksamen ved Klæbu seminar i 1857. Han var huslærer hos seminarlærer Nicolai Ulstad i Klæbu og lærer ved Jonas Severin Dessens private høyere allmennskole i Trondhjem. I 1857 ble han konstituert som lærer ved Kristiansunds høyere allmennskole.

Jullum var preget av grundtvigianske ideer og en venn av Ole Vig. Da Jullum åpnet en liten handel og et bakeri for å spe på inntektene fra lærerstillingen, brukte byens pietister, med sogneprest Jens Christian Schaanning i spissen, dette som påskudd for å få skolestyret til å avsette Jullum som lærer. Forretningen ble sagt å skade skolen, selv om den var under bestyrelse av hans bror, Sivert Jullum. Jullum-saken vakte stor oppsikt. Stortinget fant det godtgjort at Jullum var dyktig og avholdt i byen, beklaget sterkt at skolestyret hadde avskjediget ham, og innvilget ham pensjon i 1871. Jullums forretning ble etter hvert nokså stor innen skipshandel. Han satt også i direksjonen for Norges Banks avdeling i Kristiansund.

Ole Jullum var en av byens ledende venstremenn som medlem av Kristiansund bystyre 1867–1888, medlem av formannskapet 1876–1888 og medlem av skolestyret 1870–1880. Han var valgmann til Stortinget fire ganger, og ble selv valgt til stortingsmann for Kristiansund for perioden 1883–1885, som fremfor alt var preget av statsrådssaken og de første faste partidannelsene. Han var medlem av Lagtinget og Stortingets budsjettkomité. Han var egentlig valgt av Venstres riksrettsflertall til å sitte i riksretten i 1884, men ble ikke godtatt av de anklagede. Han tilhørte det rene venstre og den radikale venstregruppen, «royalistene», som møttes på Hotel Royal.

I 1888 gikk Jullums forretning konkurs, og han trakk seg tilbake til Edøy gård på Edøya ved Smøla, som han hadde kjøpt i 1881. Han gjorde seg også bemerket som lokalhistorisk forfatter om Nordmøre. Under et opphold i Trondhjem i 1898 ble han rammet av et hjerneslag, som han aldri kom seg etter. Han døde på Edøya i 1906, etter et langt sykeleie, og ble gravlagt på Kirkelandet kirkegård i Kristiansund.

Ole Jullum var gift med Caroline Benedicte Westad fra Kristiansund, datter av skipsfører Casper Fergstad Westad. De hadde flere barn.

Ole Jullums gate i Kristiansund ble oppkalt etter ham i 1920.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norges ambassade i Singapore

**Norges ambassade i Singapore** huser den norske ambassadør til landet Singapore der Singapore er hovedstad.

Diplomatiske forbindelser mellom Norge og Singapore ble etablert i 1969. Fra før hadde man et generalkonsulat i byen.
## Sendemenn
*1972–1975 Øyvind Scott-Hansen
*1977–1981 Per Gustav Schøyen
*1981–1986 Finn Synnøvsøn Koren
*1986–1992 Jens Kjell Otterbech
*1992–1996 Odd Lauritz Fosseidbråten
*1996–1999 Knut Solem
*1999–2002 Thomas Hauff
*2002–2007 Enok Nygaard
*2007–2012 Janne Julsrud
*2012–2017 Tormod Cappelen Endresen
*2017–2021 Anita Nergaard
*2021–2024 Eivind S. Homme
*2024 - dd.  Leif Trana
*
*
*
*

## Referanser


## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20140620083433/http://www.norway.org.sg/ offisiell hjemmeside
Kathrine Bugge

**Kathrine Susanne Bugge** (født 30. mai 1877 i Bodø, død 10. juni 1951) var en norsk lærer, aktiv i arbeiderbevegelsen. Hun var eldste datter av skredder og formann i Nordland Amts Indremisjon Jakob Andreas Hansen og Mathilde Dahl. Hun giftet seg i Vardø med postbetjent Thorolf Bugge i 1902. Kathrine Bugge regnes blant en av arbeiderbevegelsens viktigste pionerer i Nord-Norge.

Kathrine Bugge fullførte middelskolen i Bodø og jobbet fra hun var 16 år en tid som guvernante. I 1895-1897 studerte hun ved seminaret i Tromsø og tok lærerutdanning, som en av tre kvinner i hennes årskull. I 1899 fikk hun en stilling som lærer ved Vardø middelskole. 

Fra 1905 hadde hun og hennes mann sammen med andre i arbeiderbevegelsen nær kontakt med russiske revolusjonære og senere flyktninger fra borgerkrigen i Finland. 

Kathrine Bugge var aktiv og en av flere drivende krefter i både den faglige og politiske arbeiderbevegelsen som vokste fram i Nord-Norge.  Foruten arbeidernes rettigheter engasjerte hun seg også i arbeidet for barn og ungdoms velferd og levekår. 

Kathrine Bugge var sentral i arbeidet med å samle kapital for å opprette avisen *[[Finnmarken (avis)|Finnmarken]]*, som kom ut med sitt første nummer i 13. mai 1899.

Etter Thorolf Bugges død i 1935 deltok hun ikke direkte og aktivt i politisk, kulturelt og pedagogisk arbeid.

## Referanser


## Litteratur
* Dag Skogheim: *Kvinner i nordnorsk arbeiderbevegelse – Kathrine Bugge*, Tiden 1978
Roger Bigod, 5. jarl av Norfolk

**Roger Bigod, 5. jarl av Norfolk** (født ca. 1245, død 6. desember 1306), var jarl av Norfolk og Earl Marshal av England.

Han var sønn av Hugh Bigod og Matilda Marshal, datter av William Marshal, 1. jarl av Pembroke og Earl Marshal av England. Etter at hans onkel Roger Bigod, 4. jarl av Norfolk døde i 1269 arvet han tittelen som jarl av Norfolk. Gjennom arv fikk han også Chepstow Castle i Wales i 1270.

Jarlen er helten i en berømt anekdote med kong Edvard I av England i 1297. En krangel hadde oppstått etter at Edvard hadde beordret Bigod til å tjenestegjøre mot den franske kongen i Gascogne mens kongen selv dro til Flandern. Jarlen hadde da hevdet at ved den føydale posisjonen til hans besittelser var han kun forpliktet å tjenestegjøre oversjøisk i sammen med kongen, hvorpå Edvard skal ha sagt: «Ved Gud, jarl, du skal enten reise eller henge!» Bigod svarte: «Ved den samme ed, o konge, jeg vil verken gå eller henge!»

## Referanser


## Litteratur
* Morris, Marc (2005): *The Bigod Earls of Norfolk in the Thirteenth Century*, Woodbridge. Nyutgivelse Boydell Press 2015
Thomas Fasting (1852–1925)

**Thomas Fasting** (født 19. mars 1852 i Levanger, død 25. november 1925) var en norsk jurist, banksjef og politiker (V).

Han var sønn av tollkasserer og kaptein Michael Sundt Tuchsen Fasting og Anne Kristine Krohn samt nevø av oberstløytnant og stortingsmann Christian Frederik Fasting. Han var gift med sin niese Thora Hansine Harmens fra Bergen, datter av kjøpmann Georg Harmens. Etter studentereksamen ved latinlinjen ved Kristiansunds høyere allmennskole i 1868 og juridisk embedseksamen i 1872 var han fullmektig ved Romsdal sorenskriverembede i Molde i to år.

Etter en periode som ansatt i Indredepartementet i 1874 begynte han som privatpraktiserende overrettssakfører i Kristiansund. Han fungerte som banksjef i Trondhjems Privatbanks avdeling i Kristiansund 1884–1892 og Kristiansunds Sparebank fra 1893. Han var også medlem av representantskapet i Norges Bank og tillitsvalgt i Kristiansunds Kreditbank og Kristiansunds Spareskillingsbank. Fasting var sorenskriver ved Nordmøre sorenskriverembede i Kristiansund 1893–1919. Ved siden av dette drev Fasting både skipsrederi, handels- og spekulasjonsforretning.

Fasting var medlem av Kristiansund bystyre 1882–1901 og ordfører 1889–1891. Han var innvalgt på Stortinget fra Kristiansund kjøpstad 1892–1894 og 1907–1909 samt vararepresentant 1886–1888, 1889–1891 og 1898–1900, og møtte fast som vararepresentant etter Hans Rasmus Astrups død i 1898. Fasting var permittert fra Stortinget i lengre perioder på grunn av sykdom. Han var medlem av Lagtinget, Stortingets tollkomité 1894–1894 og Stortingets næringskomité 1898–1900 og 1907–1909, i sistnevnte som formann 1907–1909. Fra 1890-årene avslo han tilbud om statsrådsposter, senest tilbudet om finansministerposten i Gunnar Knudsens første regjering i 1908.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Panzerhaubitze 2000

**Panzerhaubitze 2000** (**PzH 2000**) er en selvdrevet 155 mm haubits produsert i Tyskland fra 1998 av Krauss-Maffei Wegmann (KMW) og Rheinmetall. Den kan avfyre en salve med 3 granater i løpet av 9 sekunder eller 10 granater i løpet av 56 sekunder, og har således en svært høy skuddtakt. Den har kapasitet til å kontinuerlig avfyre mellom 10 og 13 granater i minuttet. PzH 2000 kan levere 5 granater som treffer målet samtidig (såkalt MRSI kapasitet). Fremføringen av granater er automatisk, og to personer kan lade magasinet på 60 skudd i løpet av 12 minutter. PzH 2000 kan avfyre en rekke granattyper, inkludert base-bleed og RAP.

I tillegg til Tyskland brukes PzH 2000 av blant andre Nederland, Hellas, Italia og Qatar.

Norge inngikk sommeren 2003 en intensjonsavtale med Nederland om å bytte til seg 18 nye PzH 2000 mot luftvernsystemet NASAMS. Etterhvert konkluderte man med at kostnaden pr vogn (50 millioner kroner) likevel ville bli for høy, så man valgte å avbryte samarbeidet og oppgradere M109-vognene i stedet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Produktinformasjon hos Krauss-Maffei Wegmann
Bing & Grøndahl

**Bing & Grøndahl**, også omtalt som **Bing & Grøndahls Porcelænsfabrik**, var en dansk porselenprodusent som drev under eget navn fra 1853 til 1987 da selskapet ble fusjonert med Den Kongelige Porcelænsfabrik til Royal Copenhagen.

## Historikk
Bing & Grøndahls porselensfabrikk ble opprettet i april 1853 av Frederik Vilhelm Grøndahl og brødrene Meyer Hermann Bing og Jacob Herman Bing. I 1885 ble Harald Bing (1848–1924) eneeier av fabrikken, og i 1895 gikk virksomheten over til et aksjeselskap, mens Bing fortsatte som administrerende direktør. Den første fabrikken lå i København i krysset mellom Vesterbrogade og Rahbeks Allé. Seinere ble det også drevet produksjon i Randers. Bing & Grøndahls storhetstid var omkring 1900 da dansk porselen hadde en kunstnerisk særstilling i Europa. I 1895 lanserte Bing & Grøndahl, som den første, en juleplatte.

I 1987 ble firmaet slått sammen med Den Kongelige Porcelænsfabrik, en tidligere konkurrent, under varemerket Royal Copenhagen.

Bing & Grøndahls mest kjente servise er «Mågestellet» som ble skapt av Fanny Garde i 1895 og utnevnt til «Danmarks nasjonalservise» på 1950-tallet. I dag skal serviset finnes i mer enn hvert tiende danske hjem.

## Bildegalleri

Fil:Vesterbrogade med Bing og Grøndahls fabrik 1856.jpg|Vesterbrogade i København med Bing & Grøndahls fabrikkbygning i 1856.
Fil:Möwe Royal.jpg|Mugge og kopp fra «Mågestellet», Bing & Grøndahls populære danske porselensservise ble opprinnelig formgitt av Fanny Garde i 1895.
Fil:Porcelain Painter.jpg|Porselensfiguren «Porselenmaler» ble designet av Jens Peter Dahl-Jensen for Bing & Grøndahl i 1915.
Fil:Porcelain mark of Bing & Grøndahl.jpg|alt=Produsentstempelet til Bing & Grøndahl med både «De Tre Tårne» og det opprinnelige, blå stempelet.|Bing & Grøndahls produsentstempel «De Tre Tårne» i grønt; denne varianten ble benyttet i perioden 1970–1982.


## Litteratur
* Erik Lassen: *En københavnsk porcelænsfabriks historie*, Bing & Grøndahl, 1978. ISBN 87-17-02388-2.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Royal Copenhagen
Gustaf Hallström

**Gustaf Axel Hallström** (født 11. juli 1880 i Stockholm, død 5. oktober 1962 samme sted) var en svensk arkeolog.

## Arkeologien
Hallström tok graden som filosofie licentiat i 1913, og han ble utnevnt til æresdoktor ved Uppsala universitet i 1944. Han begynte som amanuensis ved Livrustkammaren og Naturhistoriska riksmuseet, etnografisk avdeling fra 1905 til 1908. Deretter arbeidet han ved Statens historiska museum fram til 1925. Her arbeidet han med å bearbeide Hjalmar Stolpes etterlatte dokumentasjon fra utgravningene av Birka. Arbeidet resulterte i *Birka 1. Hjalmar Stolpes grafundersökningar* (1913). 
Deretter kom Hallström til å konsentrere seg om arkeologisk arbeid i Nord-Sverige, og videre på hele nordkalotten. I denne perioden gjorde han flere forskningsreiser i Nord-Sverige, Nord-Norge, finsk Lappland og Kolahalvøya. Han er blant annet kjent for sine arbeider om helleristningene ved Nämforsen i Ångermanland. Han var også en pioner i utforskning av veideristninger i Nord-Norge. I 1925 ble Hallström ansatt som antikvar ved Riksantikvarieämbetet, der han arbeidet til han gikk av med pensjon i 1945. 
Store deler av Hallströms arkiv er oppbevart ved Forksningsarkivet ved Umeå universitet. I dette er også en stor fotosamling, blant annet fra hans reiser.

## Militær og politisk virksomhet
Under første verdenskrig var Hallström representant for Røde Kors i Sibir og Kina der han arbeidet med redningsaksjoner for krigsfanger. Under den finske borgerkrigen var han leder av Svenska brigadens ekspedisjonskontor i Stockholm. Under annen verdenskrig foretok han flere reiser i det okkuperte Troms og Finnmark. Offisielt var det for arkeologisk feltarbeid, men i virkeligheten var det innhenting av opplysninger for den svenske militære etterretningstjenesten.

## Referanser


## Litteratur
* Baudou, Evert: *Gustaf Hallström – arkeolog i världskrigens epok*. Bokförlaget Natur och kultur, Stockholm 1997
Øivind Storm Bjerke

**Øivind Lorentz Storm Bjerke** (født 11. mars 1953 i Tønsberg i Vestfold) er en norsk kunsthistoriker og tidligere museumsleder. Han har vært intendant i Trondhjems Kunstforening/Trøndelag Kunstgalleri 1984–89, bestyrer av Kunst på arbeidsplassen 1987, førsteamanuensis ved Henie-Onstad Kunstsenter 1989–97 og direktør ved Norsk Museum for Fotografi – Preus Fotomuseum i Horten 1997–2002. I 2002 ble han professor i kunsthistorie ved Universitetet i Oslo.

## Bokutgivelser (utvalg)
Øivind Storm Bjercke har utgitt en rekke bøker om kunst, blant annet monografier over kjente norske kunstnere.

* 1983:  *[[Matthias Stoltenberg]]; avhandling* 
* 1991: *[[Harald Sohlberg]], Ensomhetens maler* 
* 1992: *[[Aase Texmon Rygh]]* 
* 1995: *[[Leonard Rickhard]]* (sammen med Åsmund Thorkildsen)
* 1997: *[[Håkon Bleken]] – Betrakter og budbringer*
* 2005: *[[Harald Kihle]] – natur og erotikk*
* 2008: *[[Arne Ekeland]] – Broen til melkeveien*

## Referanser


## Eksterne lenker

* Universitetet i Oslos presentasjon av Øivind Storm Bjerke (med publikasjonslister)
So Did I

«**So Did I**» er en sang skrevet av Gerry Goffin og Carole King som ble spilt inn og gitt ut på singel med Ann-Margret i 1963.
It’s The Most Happy Sound

***It's The Most Happy Sound*** er et studioalbum til Margaret Ann & The Ja-Da Quartet som ble gitt ut i .

## Sporliste
**Side A:**
# «Waterloo» - 2.17
# «When The Midnight Choo Choo Leaves For Alabam» - 2.27
# «Crazy Words» - 2.23
# «When My Sugar Walks Down The Street» - 2.13
# «Swanee River - Camptown Races» - 1.38
# «Piano Roll Medley» - 2.13

**Side B:**
# «Good Time Charlie» - 2.05
# «They Built The Ship Titanic» - 2.13
# «If you Want Some Lovin'» - 2.31
# «Sing You Sinners» - 2.39
# «Mississippi Mud» - 2.45
# «My Cutey's Due At Two To Two Today» - 2.08

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Presisjon

**Presisjon** (eller nøyaktighet) brukes blant annet om tall, og hvor mange gjeldende sifre de inneholder. Hvilken presisjon som trengs, som er tilstrekkelig eller er akseptabel varierer stort, og er avhengig av akkurat hvilken oppgave man står overfor.

## Eksempel
Datamaskiner har høy kapasitet, og regner ofte med langt flere desimaler og gjeldende sifre enn det som vil være en fornuftig besvarelse av en gitt oppgave. Hvis man for eksempel måler et objekt med et målebånd, for eksempel et stykke tau, og får resultatet 10 meter (til nærmeste centimeter), og man bruker en avansert kalkulator eller en datamaskin til å dele dette på 3, får man 3,3333333333333333333333333333333. Men dette er langt flere sifre enn i utgangspunktet. Gitt måleresultatet kan man gå ut fra at tauet egentlig har en lengde mellom 9,995 og 10,005 meter. (Dette er fordi alle tall innenfor dette området gir 10,00 når man runder av til to desimaler.) Delt på 3 gir disse tallene henholdsvis 3,3316666666666666666666666666667 og 3,335. Det vil si at tredelen av tauet er ett eller annet sted mellom disse tallene.
Ishavsbyen Skøyteklubb

**Ishavsbyen Skøyteklubb** (stiftet høsten 1981, oppløst på slutten av 1990-tallet) var et særidrettslag for hurtigløp på skøyter i Tromsø og omegn, og ble stiftet etter en splittelse i Tromsø Skøyteklubb. Skøyteklubben var medlem av NIF gjennom Troms idrettskrets, og Norges skøyteforbund gjennom daværende Ofoten og Troms skøytekrets. Som skøyteklubb hjemmehørende i Tromsø kommune var de også medlem av idrettens kontaktutvalg i kommunen.

Skøyteklubben hadde sin tilhørighet først ved Templarheimen IP, og senere ved Tromsdalen kunstisbane når den åpnet høsten 1985. Rekrutteringen var i hovedsak fra nærområdet.

## Arrangement
Klubben var arrangør av:
*Allround-NM 1986 for damer senior og junior på Tromsdalen kunstisbane – Mestere ble Bjørg Eva Jensen, IF Fram i senior og Else Ragni Yttredal, Asker SK i junior.

## Kjente medlemmer
*Gisle Elvebakken – OL-deltaker i kortbaneløp i 1992 og 1994.
*Marie Tollefsen – Norgesmester på 5 000 m enkeltdistanse, bronse-vinner i Nordisk mesterskap og to ganger EM-deltager (1985 og 1989).
*Tanja Torbergsen – Norgesmester i sprint (1984).
*Jorunn Hagan – EM-deltager for Trondhjems SK (1970), med en sesong for Ishavsbyen SK i 1990/91-sesongen.
*Ingrid Mellem Mortensen – ungdomsløper for Ishavsbyen SK, senere Toppserie-spiller for IF Fløya med to ganger bronse i serien (2004 og 2005).

## Referanser




## Litteratur
*