open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antsirabe

**Antsirabe** (gassisk for «der det finnes mye salt») er den tredje største byen på Madagaskar. Byen er hovedstaden i Vakinankaratra-regionen. Antsirabe ligger omtrent  meter over havet, så klimaet er ganske kjølig i forhold til resten av landet.

Byen har dessuten endestasjonen av toglinjen TA (*[[Antananarivo|Tananarive]]-Antsirabe*). Linjen har blitt utvidet sørover mot Vinaninkarena, men utvidelsen blir ikke brukt. Nasjonalvei 7 forbinder byen til Antananarivo i nord og Fianarantsoa og Toliara i sør.

## Vennskapsbyer
*  Stavanger

## Norske misjonærer
Siden 1870 har norske misjonærer drevet virksomhet med base i Antsirabe.

I Antsirabe ligger barnehjemmet Akanisoa (som betyr «et godt hjem»), som blant annet mottar økonomisk støtte av Det Norske Misjonsselskap og SOS-barnebyer.

I 2023 startet en norsk hjelpearbeider med støtte fra organisasjonen Misjonsbefalingen en musikkskole for fattige barn i Antsirabe.

## Industri
Flere større næringsforetak har base i Antsirabe, deriblant:
* TIKO, som produserer melk og andre matprodukter
* bryggeriet Star Brasseries
* tekstilfabrikken (bomullsspinneriet) COTONA (tidligere SOCOTA)
* kornprodusenten Kobama

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Izumi-ku (Yokohama)

**Izumi-ku** (泉区) er en av Yokohamas 18 bydeler. Området er 23,58 kvadratkilometer og har 152 378 innbyggere (2020).

## Referanser
Super Mario Bros.: The Lost Levels

***Super Mario Bros.: The Lost Levels*** (originaltittel: *Super Mario Bros. 2*) er et videospill til Famicom Disk System. En oppdatert utgave ble gitt ut i *[[Super Mario All-Stars]]* til Super NES.

## Handling
Plattform-spillet ligner på det originale Super Mario Bros. fra 1985, bortsett fra en økning i vanskelighetsgrad fra det tidligere spillet. Som i originalen, forsøker Mario (eller Luigi) å redde en kidnappet prinsesse fra skurken Bowser. Spilleren er nødt til å hoppe mellom forskjellige plattformer, må unngå fiender eller ulike andre hindringer, oppdage skjulte hemmeligheter, eller samle "power-ups" som sopp (som får spilleren til å vokse) Fire Flower (som lar spilleren kaste ildkuler mot fiender) eller Invincibility Star. Luigi kan hoppe høyere, men Mario kan løpe raskere.

"The Lost Levels" introduserer også forskjellige irriterende stoffer, inkludert giftig sopp, nivå-vridninger som setter spilleren lenger tilbake i spillet, og vindkast som kan forandre spillerens kurs midt i luften. Gift-soppen kan krympe eller drepe karakteren. Etter hver plattform man gjennomfører forteller Toad at "prinsessen vår sitter i et annet slott". Spillet har 32 nivåer fordelt på åtte verdener, samt fem bonus-verdener. En skjult niende verden er også tilgjengelig.

## Forandringer
Dette spillet er mye vanskeligere enn *[[Super Mario Bros.]]* på grunn av en litt forandret spillmotor og vanskeligere nivåer. Tospiller-funksjonen har også forsvunnet.

## Spillhistorie
På grunn av spillets vanskelighetsgrad, fikk spillet *[[Doki Doki Panic]]* ny grafikk og ble forandret til *[[Super Mario Bros. 2]]*. Denne nye versjonen ble solgt i Japan som *Super Mario USA*.

## Fotnoter

## Eksterne lenker
*
Caldecott-medaljen

**Caldecott-medaljen** eller **The Caldecott Medal** er en amerikansk bildebokpris som har blitt delt ut av det amerikanske biblioteketforbundet American Library Association hvert år siden 1938. Prisen går til en illustratør for bildene i den mest fremstående amerikanske bildeboka for barn. Prisen er oppkalt etter den engelske 1800-tallsillustratøren Randolph Caldecott. Caldecott-medaljen er sammen med Newbery-medaljen den mest prestisjefylte amerikanske barnebokutmerkelsen.

Selve medaljen ble utformet av Rene Paul Chambellan i 1937.

## Mottakere av Caldecott-medaljen

## Caldecott Honor Books
I tillegg til bøkene som utmerkes med Caldecott-medaljen, velger priskomiteen hvert år såkalte «Caldecott Honor Books», det vil si andre bildebøker som også «fortjener oppmerksomhet». Tidligere ble disse bøkene omtalt som «andreplass-bøker», men fra 1971 tok en i bruk betegnelsen «Caldecott Honor Books».

## Se også
* Bildebøker
* H. C. Andersen-medaljen

## Eksterne lenker
*
De tre (dikt av Henrik Wergeland)

**«De tre»** er et dikt av Henrik Wergeland, utgitt i diktsamlingen *[[Jøden]]* (1842).

Diktet skildrer en mulla, en rabbiner, og en kristen nasireer, som møtes tilfeldig i en oase i Den syriske ørken. Muslimen er på vei til Bagdad, jøden til Damaskus og den kristne munken til Jerusalem. 

Diktets første del er på prosa, og her kommer Wergeland med en av sine grunnteser: *Enhver [[religion]] har et mildt og kjærlig hjerte*. Han skildrer dermed de mange pilegrimsherbergene som på den tid lå langs karavanerutene i Midtøsten. Muslimen, jøden og den kristne munken møtes altså som venner i oasen, og tilbringer natten der. Morgenen etter skal alle tre framsi hver sin morgenbønn, men kvier seg, fordi de er redde for å fornærme hverandre. Det som løser problemet er tre fugler som synger i treet over dem, og de blir enige om å synge til Gud samtidig ifølge hver sine tradisjoner. «Er dette ikke et tegn fra himmelen, at også vår lovsang vil være den høyeste behagelig, om uttrykket er forskjellig?»

De tre lovsangene som følger er skrevet i lyrisk form med fast rim og rytme. Han lar mullaen blant annet forkynne: «Allah dyrk og elsk din neste!» Rabbineren skuer inn i en forsonende messiansk fremtid for folket sitt, og den kristne nasireeren lar hele skaperverket prise Gud på Wergelandsk vis:

:*Hver en solbeskinnet stengel
:*engens slette bølger av
:*er en troens støttestav*.

Når de så har skilt lag som venner, stanser de hver på sin kant et øyeblikk og spør seg selv: «Hva, om fuglene, som lærte oss å tilbe i sannhet, var tre engler, neddalte fra himmelen, fordi de ynkedes over vår skrøpelighet?»

Diktet er inspirert av, og står i gjeld til, skuespillet *Nathan den vise* av Gotthold Ephraim Lessing, skrevet i 1779.

## Eksterne lenker
https://www.nrk.no/kultur/religios-toleranse-i-henrik-wergelands-and-1.1656284
Kryolitt

**Kryolitt** (Na3&thinsp;Al&thinsp;F6, natriumaluminiumfluorid) er et mineral med forholdsvis begrenset tilgjengelighet i naturen. Det mest kjente utvinningsstedet er en stor forekomst i Ivigtût på Grønlands vestkyst, men denne gruven gikk tom i 1987.

Historisk har stoffet vært brukt som en kilde for aluminium, og senere i elektrolytisk produksjon av aluminium fra aluminiumrike malmsorter som bauxitt, som er en blanding av mineraler rike på aluminiumoksid (for eksempel gibbsitt, diaspor og boehmitt). Problemet med å skille aluminium fra oksygen i oksidmalmen ble løst ved å bruke kryolitt som fluksmiddel for å skille ut metallet. Da naturlig kryolitt er for sjelden til denne bruken, brukes kunstig natriumaluminiumfluorid framstilt fra fluoritt i denne prosessen.Kryolitt opptrer som glassaktige, hvite, rødaktige eller gråsvarte monokline prismatiske krystaller med en hardhet på 2,5-3,0, og en spesifikk tetthet på 2,95-3,0. Det er gjennomskinnelig eller transparent med en brytningsindeks på a=1,3385-1,339, b=1,3389-1,339, g=1,3396-1,34. Disse verdiene er så like verdiene for vann at mineralet blir nesten usynlig under vann. Bergverksarbeiderne som kom til Grønland, brukte iblant kryolitt som anker for skipene, og vennet seg aldri til hvordan disse ankrene forsvant (ble usynlige) straks de sank ned i vannet.

I tillegg til Grønland, er mineralet også påvist i Pikes Peak i Colorado, USA, Mont Saint-Hilaire, Quebec, Canada, og i Miask, Russland. Det er også kjent fra Brasil, Tsjekkia, Namibia, Norge, Ukraina, og flere amerikanske delstater.

Kryolitt ble først beskrevet i 1799 i forbindelse med påvisning i Ivigtut og Arksukfjord på Vest-Grønland. Navnet kommer av gresk *kryos* = frost og *lithos* = stein.

Et viktig kjemisk stoff som er bundet til kryolitt er natriumheksafluoroaluminat.
## Referanser
62 (tall)

**62** (**sekstito**, også skrevet *toogseksti* på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 61 og kommer før 63. 

62 er et partall.

62 er atomnummeret til Samarium.

62 er LXII i romertall.
UT1

**Universell tid UT1** er en tidsskala som er basert på jordens rotasjon.

En internasjonal avtale sier at UTC og UT1 ikke skal ha et større avvik enn 0,9 sekunder. Derfor må UTC, som er bestemt av 260 atomur, synkroniseres med UT1 jevnlig. Dette blir gjort ved bruk av et skuddsekund.

Skuddsekundet som ble lagt til klokken 00.59:60 UTC 1. januar 2009 var det 34. skuddsekund etter ordningen ble innført i 1972 av Den internasjonale Meterkonvensjonen. Perioden mellom hvert skuddsekund varierer og er avhengig av retardasjonen til jorden.

## Se også
* Universell tid UTC (Coordinated Universal Time)
* Skuddsekund

## Referanser
54 (tall)

**54** (**femtifire**, også skrevet *fireogfemti* på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 53 og kommer før 55.
54 er et partall.

54 er atomnummeret til Xenon.

54 er LIV i romertall.
Pedagog

**Pedagog**, av gresk ’pais’ gutt, og ’agogos’ fører, ble i oldtiden brukt om slave som fulgte rike borgeres sønner til og fra skolen og veiledet dem i hjemmearbeidet.

I tradisjonell og vid betydning brukes begrepet om personer som beskjeftiger seg med oppdragelse og/eller undervisning på alle nivåer, for eksempel barnehagelærere, lærere i grunnskolen og videregående skole samt ansatte ved universiteter og høgskoler som underviser studenter. For vitenskapelig ansatte er pedagog som regel en av flere roller de har i sitt arbeid, ved siden av rollene som forsker og faglig formidler overfor offentligheten.

I snevrere forstand brukes betegnelsen om personer med pedagogisk utdannelse på universitetsnivå, og dermed betegne en person med mastergrad eller doktorgrad i det moderne faget pedagogikk.

## «Skolemann»
*Skolemann* var en utbredt historisk betegnelse på norsk som ble brukt om menn som spilte en fremtredende rolle i skolevesenet. Begrepet kan forstås som et løst synonym for lærer eller annen person med (universitets)utdannelse som virker i skolens tjeneste, men med en klar konnotasjon av at personen spilte en særlig fremtredende rolle og var mer enn en vanlig lærer. Begrepet ble brukt om personer som var offentlig kjent – fortrinnsvis nasjonalt – som pedagoger, skolebestyrere, lærebokforfattere, skolepolitikere eller lignende. På 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet var de fleste ledere for høyere skoler, skolebyråkrater og mange lærebokforfattere universitetsutdannede teologer, og teologer hadde langt høyere prestisje enn lærere med lærereksamen som jobbet i de lavere skolene. Dermed var det som oftest teologer som virket i skolevesenet som ble kalt skolemenn, men begrepet kunne også brukes om andre universitetsutdannede (alternativt offisersutdannede) skolefolk. Begrepet ble vanligvis brukt bare om menn, siden kvinner lenge ikke hadde (samme) mulighet til å ta universitetsutdanning, ha embeter og lignende. Det fantes likevel noen kjente kvinnelige skoleledere også på 1800-tallet – ikke minst Ragna Nielsen – og det er noen få eksempler på bruk av begrepet *skolekvinne*. *Skolekvinne* er på samme måte som *skolemann* forbeholdt personer som spilte en fremtredende rolle. Bare *skolemann* er oppført i *[[Det Norske Akademis ordbok]]*.

## Fotnoter

## Referanser

*
Brødløs

**Brødløs** er et strøk i Halden kommune i Østfold. Stedet ligger innenfor tettstedet Halden, mindre enn to kilometer nord for sentrum. Fylkesvei 220 mellom riksgrensen og Rakkestad går gjennom Brødløs.

Navnet skal komme av at det tidligere var en militærleir på stedet der det var liten tilgang på brød. 

## Referanser
Jakobinerklubben

**Jakobinerklubben** var navn på en løs sammenslutning av revolusjonære under den franske revolusjon. De fikk navnet etter møtestedet sitt i Paris, et gammelt kloster som hadde tilhørt jakobinerne (dominikanere). De mest kjente jakobinerne var Jean-Paul Marat og Maximilien de Robespierre. Høydepunktet på klubbens makt var under skrekkveldet (1793–1794). Da hadde den 2&nbsp;000 møtesteder og minst 100&nbsp;000 medlemmer i Frankrike. 

Jakobinerne ble reorganisert utover i 1790-årene og var virksomme frem til 1799 inntil Napoléon Bonaparte avskaffet republikken ved kuppet 9. november 1799, i ettertid kjent som 18 brumaire-kuppet.

## Se også
* Må helst ikke forveksles med Jakobitter.

## Eksterne lenker
* 
* «The Jacobins» , artikkel om jakobinerne (engelsk)
Jamaicas herrelandslag i fotball

**Jamaicas herrelandslag i fotball** er det nasjonale fotballaget til Jamaica, og dette landslaget blir administrert av Jamaicas fotballforbund. Det jamaicanske fotballforbundet ble stiftet i 1910, og de ble medlem av FIFA i 1962. Jamaica har deltatt i ett VM-sluttspill, og nasjonalstadion er National Stadium i Kingston.

## Meritter

* Beste resultat fra VM: Utslått i gruppespillet i 1998.
* Finalist i Caribbean Cup i 1992, 1993 og 2017.

## VM-resultater

## Kamper i VM-sluttspill

## Kilder
* Olsen, Egil Roger (2002): *DRILLOS VERDEN*.  Kagge Forlag AS, OSLO. ISBN 82-489-0244-7

## Eksterne lenker
*  Hjemmeside til det jamaicanske fotballforbundet
*  FIFAs profil om Jamaica
55 (tall)

**55** (**femtifem**, også skrevet *femogfemti* på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 54 og kommer før 56.
55 er et oddetall.

55 er atomnummeret til cesium.

55 er LV i romertall.
Tispe

Ei **tispe** er et hunndyr i mårfamilien eller hundefamilien. Av og til brukes også uttrykket i sammenheng med mer forklarende uttrykk, eksempelvis som *alfatispe*, *ledertispe*, *ungtispe*, *hundetispe*, *revetispe* m.v.

Uttrykket *tispe* blir også i en viss utstrekning benyttet i nedlatende dagligtale om kvinner. Som oftest for å indikere at personen som omtales er vrang, ondskapsfull, lunefull, bisk, beregnende eller lignende.

## Se også
* Alfastatus
* Brunst
* Løpetid hos hunder
* Drektighet
Karl Straube

**Montegomery Rufus Karl Siegfried Straube** (1873–1950) var en tysk organist, dirigent og pedagog.
## Bakgrunn og utdannelse
Karl Straube var sønn av en tysk far og engelsk mor. Han fikk sin første musikalske utdannelse av sin far som var instrumentmaker og organist i Heilig Kreuz Kirche i Kreuzberg i Berlin. Deretter bygget han seg opp som autodidakt, og tok aldri noen akademisk utdannelse.

I 1888 ble han elev av Heinrich Reimann i orgelspill og i 1897 organist i Willibrordi-kirken i Wesel, Nordrhein-Westfalen. Straube reiste i årene fra 1894 til 1897 på flere konsertturnéer i Europa, og fikk et godt renommé som organist. I 1898 ble han kjent med Max Reger i Frankfurt am Main, og deres vennskap skulle vare helt til Regers død i 1916. Straube bidro med sine konserter sterkt til å gjøre Regers verker kjent i Tyskland.

I 1902 ble Straube ansatt som organist i Thomaskirche i Leipzig og orgellærer på konservatoriet. Kort tid etter overtok han ledelsen av Bachforeningen (Bachverein) og i tillegg ansvaret for oppføringen av symfoniske verker med kor i Gewandhaus. Thomaskirken fikk med ansettelsen av Straube fornyet sin posisjon som et kirkemusikalsk sentrum. I Leipzig spilte han en viktig rolle under «gjenoppdagingen» av Johann Sebastian Bachs musikk. Da Gustav Schreck døde i 1918, ble Straube enstemmig valgt som hans etterfølger som Thomaskantor.

Han ble medlem av NSDAP allerede i 1926.

## Arven etter Karl Straube
Straube utviklet kirkemusikkutdannelsen i Leipzig til å bli den ledende i Europa.  Hans reiser med Thomanerkoret i Skandinavia inspirerte dessuten mange musikere i Norden til å lage kirkemusikalske sentre etter mønster av Leipzig. Dansken Niels Otto Raasted, islendingen Pall Isolfsson og nordmannen Arild Sandvold var elever av Straube, og alle tre ble domorganister i henholdsvis København, Reykjavík og Oslo. Blant de mange andre som lærte å spille orgel av Straube var Ludvig Nielsen, Erik Saltnessand, Rudolf Mauersberger, Jan Bender, Hermann Keller, Heinrich Fleischer og Michael Schneider.

I 1919 holdt Straube et orgelseminar i Frogner kirke i Oslo, etter invitasjon fra sangpedagogen og musikkritikeren Arne van Erpekum Sem. Under seminaret møtte han blant andre Arild Sandvold. Da koret Cæciliaforeningens dirigent Karl Nissen ble syk, overtok Straube som dirigent ved oppførelsen av Händels Dettinger Te Deum. Etter Straubes forslag ble Cæciliaforeningen deretter i 1921 arrangør av den første Bachfest i Norden. Bachfesten i Oslo gikk over fire konsertdager og ble avviklet etter mønster fra Bachfestene i Tyskland. Bachfestene skulle gjøre Bachs verker kjent. Den store *Gesamtausgabe* i 46 bind var utgitt så sent som i 1900 og på dette tidspunkt var Bachs kantater fremdeles lite fremført. Den første Bachfest ble avholdt i Berlin 1906.

Karl Straube besøkte også Norge med Thomaskoret i 1939. Konserten ble anmeldt av David Monrad Johansen i Aftenposten, i meget rosende ordelag.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Sionordenen

**Sionordenen** (*Prieuré de Sion*, egentlig "Sion-prioratet") skal være en hemmelig orden hvis fremste oppgave er å bevare hemmeligheten om en blodlinje som utpeker Merovingerene som etterkommere av Jesus Kristus og Maria Magdalena. Det har imidlertid blitt fastslått at organisasjonen er en forfalskning iscenesatt av franskmannen Pierre Plantard (1920–2000) i et forsøk på å utpeke seg selv som rettmessig arvtager til Frankrikes trone.

Påstandene om ordenens lange historie har vakt fornyet interesse etter at de ble gjentatt i Dan Browns roman *[[Da Vinci-koden]]*.

Sionordenen ble først nevnt i 1956 i en artikkel i Vaincre, et magasin som ble utgitt av Plantard. Påstandene om ordenens historie gikk ut på at den hadde eksistert siden det 11. århundre og at den hadde spilt en hemmelig og avgjørende rolle i verdenshistorien. Sionordenen ble også sagt å ha vært en del av en hemmelig sammensvergelse for å gjenopprette Merovingernes linje til makten.

I 1981 ble en bok med tittelen "The Holy Blood and the Holy Grail" publisert, som presenterer Sionordenen som en faktisk organisasjon med en lang og komplisert historie. Boken ble senere gjort til en bestselger etter at den ble omtalt i Dan Browns roman Da Vinci-koden.

Imidlertid ble det senere avslørt at Sionordenen var en forfalskning iscenesatt av Plantard. Han innrømmet selv at han hadde skapt organisasjonen og laget falske dokumenter for å støtte påstandene om dens historie. Plantard hevdet at han hadde gjort dette som en del av et forsøk på å etablere sin egen rett til Frankrikes trone som en etterkommer av Merovingernes linje.

Sionordenen har vært omgitt av mye mystikk og konspirasjonsteorier, men det er altså bevist at organisasjonen er en forfalskning og at påstandene om dens historie er basert på løgner.

## Se også
*Sions vises protokoller
**[[Hellig blod, Hellig Gral]]*
**[[Da Vinci-koden]]*
Arild Sandvold

**Arild Edvin Sandvold** (født 2. juni 1895, død 12. august 1984) var en norsk organist og komponist. Mesteparten av sitt virke hadde han som domorganist og kantor i Oslo domkirke og som orgellærer på Oslo musikkonservatorium, nå Norges musikkhøyskole, i mer enn 50 år. Sandvold var dirigent for Cæciliaforeningen fra 1928 til 1957.

Sandvold studerte først noen år i Oslo hos blant andre Hilmar Grønner og Gustav Fr. Lange før han reiste til Leipzig der han studerte orgelspill hos Karl Straube. I Leipzig hørte Sandvold Max Regers orgelmusikk som øvde stor påvirkning på ham. Denne påvirkningen kommer tydeligst fram i det store orgelverket *Introduktion og Passacaglia h- moll*.

## Priser
I 1949 ble Sandvold utnevnt til ridder av 1. klasse av *[[St. Olavs Orden]]*. I 1953 ble han utnevnt til ridder av 1. klasse av *[[Finlands løves orden]]*. I 1964 ble han utnevnt til medlem av det svenske Kungliga Musikaliska Akademien. I 1965 ble Sandvold tildelt utmerkelsen Kommandør av St. Olavs Orden for fortjeneste av norsk kirkemusikk. I 1970 var han en av mottakerne av St. Hallvard-medaljen. Arild Sandvold var frimurer og mangeårig kantor i Den  norske Frimurerorden.

## Opusliste

Dette er et utdrag av Sandvolds opusliste:
* Opus 4: Introduksjon og passacaglia h-moll 
* Opus 5: Seks improvisasjoner over norske folketoner:
** Herre Gud, ditt dyre navn og ære
** Eg veit i himmerik ei borg
** Gud, la oss i din kunnskap fremmes
** Høyr kor kyrkjeklokka lokkar
** Overmåde fullt av nåde
** Hos Gud er idel glede
* Opus 9: Orgelsonate f-moll:
** Largo maestoso – Allegro – Fuge
** Adagio Dess-dur ( opprinnelig mellomsats i orgelsonate f-moll)

## Litteratur
* 

## Referanser
Batroun

**Batroûn**  (arab. **البترون**) er en kystby i det nordlige Libanon. Den er en av verdens eldste byer. 


StreetinBatroun.jpg|Gate i Batroun
Batroun.jpg|St. Stefan-kirken
Batroun Phoenician Wall.jpg|Gammel-fønikisk mur bygd for vern mot tidvansbølger.
Amioun

**Amioun** er en by i det nordlige Libanon. Den er administrativt senter for distriktet El Khoura i guvernementet Nord-Libanon. 

Amioun er 78 km nord for Beirut og 18 km nord for Tripoli.
Max Reger

**Johann Baptist Joseph Maximilian Reger** (født 19. mars 1873 i Brand, Oberpfalz, død 11. mai 1916 i Leipzig) var en tysk komponist, pianist og organist. Han blir av mange regnet som den viktigste tyske orgelkomponisten etter Johann Sebastian Bach.

## Liv og virke

### Bakgrunn
Reger ble født i den bayerske landsbyen Brand. Han fikk tidlig pianotimer av Adalbert Lindner i Weiden. I 1888 var Reger i Richard Wagner-festivalen i Bayreuth, og han ble svært påvirket av Wagners musikk. Fra 1890 lærte han komposisjon av Hugo Riemann i Wiesbaden, der han ble kjent med Eugen d’Albert og Ferruccio Busoni.

### Karriere
I 1898 flyttet Reger til Weiden, og skrev flere store orgelverk. Det dreide seg om koralfantasier over «Ein' feste Burg ist unser Gott», «Freu' dich sehr, o meine Seele!», «Wie schön leucht't uns der Morgenstern» og «Straf' mich nicht in deinem Zorn», samt *Fantasi og fuge i c-moll*. Richard Strauss hjalp Reger med å få dem utgitt. 

Det neste store orgelverket, *Fantasi og fuge over tonene B-A-C-H*, komponert i 1900, vakte stor oppsikt i det tyske musikkmiljøet, og ble hans endelige gjennombrudd som komponist.

I 1901 flyttet Reger og kona Elsa von Bercken (født von Bagenski) til München, der han etter hvert fikk jobb som professor i kontrapunkt, komposisjon og orgelspill på musikkonservatoriet. Her skrev han sin velkjente *Modulasjonslære* (*Beitrage zur Modulationslehre*), og flere artikler om sin egen komposisjonsstil.

Reger var en nyskapende komponist, som blandet de dristige harmoniene fra Franz Liszt og Richard Wagner med en Bach-liknende kontrapunktikk, og dermed skapte han en syntese av barokke og romantiske idealer. Han benyttet ofte variasjonsformer, som partita og passacaglia. Bortsett fra de store orgelverkene er Reger mest kjent for orkesterverket *Variasjoner og fuge over et tema av Mozart*, men han var produktiv i de fleste former bortsett fra opera.

Som utøver var Reger en glimrende pianist, men i likhet med Sigfrid Karg-Elert en heller svak organist. Vennen Karl Straube, en av de fremste organistene i Europa, framførte og gjorde kjent Regers orgelmusikk.

Fra 1907 var Reger professor i komposisjon på musikkonservatoriet i Leipzig. Han dirigerte også hofforkesteret i Meiningen fra 1910 til 1914. I 1915 flyttet Reger til Jena. Reger døde under en reise til Leipzig i 1916.

## Se også
* Sigurd Islandsmoen, norsk elev av Reger

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Brunst

**Brunst** (hos hunndyr også kalt **løpetid**) er en tilstand betinget av kjønnshormoner som forekommer hos kjønnsmodne individer blant de fleste pattedyr. Brunsten utløser dyras trang til å parre seg for en periode. Denne perioden kalles gjerne en *brunstperiode* eller *brunsttid*. Dyr som kommer i brunst omtales gjerne som *brunstige*. Når brunstige hunndyr får eggløsning blir de befruktningsdyktige og kan forplante seg og bli drektige og få avkom.

Brunsttiden varierer i lengde mellom de mange ulike artene. I mange tilfeller utløser hunnens brunst hannens ønske om å parre seg. Små pattedyr kan komme i brunst mange ganger årlig, og således parre seg og få flere kull årlig. Eksempler på dette er smådyr som mus og rotter. Mange pattedyr kommer også i brunst kun en gang årlig, som regel også i samme tidsrom hvert år. Dette tidsrommet er ofte tilpasset miljøet dyra lever i, slik at mor og avkom skal ha best mulig forutsetning for å klare seg. Eksempler på slike dyr er eksempelvis ville dyr i hundefamilien og kattefamilien. Tamhunden kommer imidlertid gjerne i brunst oftere og helt uavhengig av årstider og habitat. Dette har trolig sammenheng med at slike hunder ikke trenger å ta hensyn til årstidene for å klare seg.

Blant mange større dyr er det ofte slik at hunnen ikke kommer i ny brunst før avkommet etter tidligere kull er store nok til å klare seg selv. Hannen kan allikevel ønske å parre seg oftere. Blant mange arter er det derfor kjent at hannen tar livet av hunnens avkom, slik at hun skal komme i brunst igjen. Eksempler på slike dyr er bjørner, nesehorn og elefanter m.m.

## Seksuell syklus hos hunnpattedyr
Tidsrommet mellom starten av to eggløsningsperioder kalles en *seksuell syklus* og kan variere både med art og individ. Den seksuelle syklusen deles i fire faser; *proøstrus*, *østrus*, *metøstrus* og *anøstrus* (som også kalles *diøstrus*). Av disse utgjør *proøstrus* og *østrus* tilsammen det vi til daglig kaller *løpetid*, en kort periode som også varierer tidsmessig med arten.

* *Proøstrus* kalles også *forbrunst* og er synonym med tidsrommet like før eggløsning, da menstruasjonen er på sitt kraftigste.
* *Østrus* kalles også *brunst* og er synonym med eggløsningen (den perioden dyra parrer seg).
* *Metøstrus* kalles også *etterbrunst* og er synonym med drektighetsperioden, fødselen og dieperioden. Dyr som ikke blir drektige (eller skinndrektige) går raskere videre til *anøstrus* i syklusen, som således utvides tilsvarende.
* *Anøstrus* (eller *diøstrus*) kalles også *brunstmangel* og er synonym med perioden da dyra er seksuelt inaktive.

## Andre betydnigner
*Løpetid* blir også brukt om nedbetalingstiden for et lån.

## Referanser


## Se også
* Løpetid hos hunder
* Drektighet
Aintoura

**Aintoura** (arab. **عينطورة**) er en by med 3200 innbyggere i guvernementet Keserwan-Jbeil i  det vestlige Libanon, 21 km nord for Beirut. I 1653 ble Université Saint-Joseph etablert i byen og i år 2000 ble Libanesisk-canadisk universitet etablert.

## Kilder
*Engelsk side om byen
Brummana

**Brummana** er en småby i Libanon. Byen ligger i guvernementet Libanonfjellene. 

## Religion
85 prosent av befolkningen er kristen, men det bor også drusere og muslimer der.
Matt Sorum

**Matt Sorum** (født **Matthew William Sørum**; født 1960) er en norskættet amerikansk trommeslager. Han har vært trommeslager i The Cult, Guns N' Roses og Velvet Revolver.

Sorum startet sin musikkarrière i high School-bandet Prophecy hvor han utmerket seg med sine energiske sceneopptredener. Stephen Douglas, en lokal låtskriver som hadde lagt merke til Matts musikalske talent, fikk med seg Matt og flere andre lokale musikere og startet bandet Chateau. Matt skrev fire sanger for Chateau, som havnet på spillelistene til en lokal radiostasjon. Matt Sorum forlot så Chateau og dro til Hollywood da bandet endret sjanger.

I Hollywood spilte han i rekke forskjellige band, deriblant: Population Five, IQ, Y Kant Tori Read, The Jeff Paris Band og The Cult. I 1990 da Guns N' Roses sparket sin daværende trommeslager Steven Adler på grunn av hans narkotikamisbruk, ble Matt Sorum anbefalt som Steven Adler's erstatter av Guns N' Roses gitarist Slash. Matt Sorum medvirket på bestselgerne *[[Use Your Illusion I]]* (1991), *[[Use Your Illusion II]]* (1991) og det ikke fullt så kritikerroste *[[The Spaghetti Incident?]]* (1993). I 1997 ble Matt Sorum sparket fra Guns N' Roses da han valgte å ta parti med Slash fremfor vokalist Axl Rose i feiden de to imellom.

I 2003 allierte Matt Sorum, Slash og tidligere Guns N' Roses bassist Duff McKagan seg med Scott Weiland (tidligere vokalist i Stone Temple Pilots) og dannet bandet Velvet Revolver. I 2004 ga de ut albumet *[[Contraband]]*, som høstet gode kritikker verden over, og i 2007 ga de ut albumet Libertad. I 2006 skværet Matt Sorum opp med Axl Rose etter ti år med uvennskap.

I 2012 ble han innlemmet i Rock and Roll Hall of Fame som medlem av Guns N' Roses.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ainab

**Ainab** er en landsby i Libanon med ca. 2&nbsp;000 innbyggere. Den ligger i guvernementet Libanonfjellene ca. 25 km sørøst for Beirut, som den har utsikt over, og åtte km fra Aley.   

## Eksterne lenker
* Aaynab , Localiban (engelsk)
* ainab.net (arabisk)
Amami

**Amami** (奄美市 - *Amami-shi*) er en by på øya Amami Ōshima i Kagoshima, Japan.

Byen ble opprettet den 20. mars 2006, ved sammenslåingen av de mindre byene Naze, Kasari og Sumiyo.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Baabdath

**Baabdath** er en landsby i Libanons fjell i distriktet Metn i guvernementet Libanonfjellene beliggende på mellom 600 og 1100 meter over havet.

Baabdath er 22 km øst for Beirut, 25 km nord for guvernementets hovedstad Baabda og 17 km fra distriktet administrasjonssenter Jdeideh el Metn.

De frodige furuskogene som omgir byen gjør den til et populært sommersted for de som slipper unna de travle kystbyene i Libanon, spesielt hovedstaden Beirut. Byens nærhet til Brummana, en av Libanons mest aktive sommerdestinasjoner, gjør Baabdat til et viktig turistmål om sommeren.

## Demografi
Innbyggerne i Baabdat er medlemmer enten av den maronittiske katolske kirken, eller den melkittiske gresk-katolske kirken, eller den latinske katolske kirken.

## Historie
Da Libanon var en del av Romerriket, var Baabdat hjemmet til trehuggere som forsynte Beiruts verft med tømmer.

## Kilima

## Referanser
Kherbet Rouha

**Kherbet Rouha** er en by i distriktet Rachaya i Libanon. Den ligger i Bekaadalen, rundt to km nordvest for Hermonfjellets topp. Byen har Libanons høyeste minaret, 100 m høy.
Osumi (Kagoshima)

**Ōsumi** (大隅町; *-chou*) var en by i Soo-distriktet, Kagoshima, Japan.  Den 1. juli, 2005 ble byen slått sammen med Sueyoshi og Takarabe for å danne Soo.

I 2003, hadde Osumi et innbyggertall på 12,941, med 88,89 mennesker per km². Området var 145,58 km² stort.
## Referanser
Bøverdalen

**Bøverdalen** er et dalføre i Lom kommune, oppkalt etter elva Bøvra. Dalføret begynner ved Bøverbreen og ender ved kommunesenteret Fossbergom. Fylkesvei 55 følger deler av Bøverdalen. I Bøverdalen er det flere turistattraksjoner, blant annet er utgangspunkt for turer til Galdhøpiggen i dalen. Bøverdalen sogn deler prest med Lom og Garmo sogn. Dalføret har også en barnehage og en nedlagt todelt skole, Odda skule. Dalføret har mange turiststeder, blant annet Røisheim og Elveseter.

«Sagasøylen», laget av billedkunstneren Wilhelm Rasmussen, ble i 1992 reist ved Elveseter turisthotell i Leirdalen, som er en sidedal til Bøverdalen.


Bøverton.jpg|Bøverton (Bøvertun)
FV471 Bøverdalsvegen.jpg|Leira bru
Bøverdal kirke -16.jpg|Bøverdal kirke
Norwegian County Road 55 at Bøverdalen.jpg|Sognefjellsveien
2005 07 18 Sognefjell Røisheim Hotell 07.JPG|Røisheim hotell


## Eksterne lenker
* 
* Om Sagasøyla i Dagbladet
Majin

**Maijin** (魔神) er et japansk uttrykk for et magisk vesen, for eksempel en ånd eller en trollmann. Uttrykket kan også henvise til en demon eller en ond skapning.
Mira Mira

***Mira Mira*** er Mira Craigs debutalbum, og ble utgitt 16. januar 2006 på hennes eget plateselskap, Homemade Music og distribuert av Bonnier Amigo Music Norway.

## Sporliste

# «Intro»
# «Boogeyman»
# «Who Make You»
# «Someofthethomemadepai»
# «Trouble»
# «Huldra I»
# «More Fire»
# «Headhunted»
# «Snake Charmer»
# «Huldra II»
# «Dinner in Bed»
# «Dizzy»
# «Devotion»
# «Outro»
Husnes

**Husnes** er det største tettstedet i Kvinnherad kommune i Vestland med  innbyggere per 1. januar . I regionen bor det ca 8000 innb. Det er oppvokst rundt *Sør-Norge Aluminium*, i dag Hydro Husnes, og er også blitt skole- og handelssenter i kommunen. Pr. 10.12.2014 er det blitt oppnevnt som regionsenter.

Husnes er sammen med Rosendal Kvinnherad kommunes tusenårssted. Tusenårsstedet i Husnes er markert med en skulptur på Solplassen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Soo (Kagoshima)

**Soo** (曽於市; *-shi*) er en by i Kagoshima, Japan.

Byen ble grunnlagt den 1. juli, 2005 gjennom en sammenslåing av de mindre byene Osumi, Sueyoshi, og Takarabe.

## Referanser

## Eksterne lenker
*  (på japansk)
Tria nomina

**Tria nomina** (latin for «tre navn») er betegnelsen på navngivningen under Romerriket, f.eks. Gaius Julius Cæsar eller Marcus Tullius Cicero, der alle mannlige borgere bærer tre navn.

#**Prenomen** («fornavn»). Romerne hadde et relativt lite utvalg av fornavn.
#**Nomen gentile** («slektsnavn»).
#**Cognomen** («tilnavn»). Et navn som er spesifikt for den enkelte slektsgrenen, gjerne humoristisk siden den fremhever en fysisk egenskap hos en forfader. 

Som et eksempel bestod navnet Gaius Julius Cæsar av; fornavnet «Gaius», slektsnavnet «Julius» (ettersom han tilhørte Julii) og tilnavnet (slektsgrenen) «Cæsar» (et kallenavn som betydde noe slikt som «hårfagre» – noe ironisk, ettersom de Julianske Caesarene ofte var tynne i håret).

Romerske kvinner hadde ikke nødvendigvis noe eget fornavn, men brukte normalt den feminine formen av slektsnavnet (Julia – en kvinne fra slekten Julii, Cornelia – en kvinne fra slekten Cornelii, osv)

## Romerske fornavn - ''Prenomen''
*Aulus (A.)
*Appius (App.)
*Gaius (C.)
*Gnaeus (Cn.)
*Decimus (D.)
*Lucius (L.)
*Manlius
*Marcus (M.)
*Manius (M'.)
*Publius (P.)
*Quintus (Q.)
*Servius (S.)
*Sextus (Sex.)
*Spurius (Sp.)
*Titus (T.)
*Tiberius (Ti./Tib.)

## Liste over romerske slektsnavn / klansnavn - ''Nomen gentile''

*Aelius 
*Aemilius 
*Appuleius 
*Aurelius 
*Caelius 
*Calpurnius 
*Cassius 
*Claudius 
*Cornelius 
*Fabius
*Flavius 
*Julius
*Junius 
*Livius 
*Lollius 
*Manlius 
*Neratius 
*Oppius 
*Pomponius 
*Rutilius 
*Saturninus 
*Seius 
*Sempronius 
*Servilius 
*Statilius 
*Terentius 
*Tullius 
*Valerius 
*Vibius

## Romerske tilnavn - ''Cognomen''
*Agricola (bonde)
*Aquila (ørn)
*Barbarus (den barbariske)
*Britannicus (den britiske)
*Carus (den kjære)
*Celer (den raske)
*Draco (drage)
*Felix (heldige)
*Flavus (den lyshårede)
*Florus (den blomstrede)
*Gallus (den galliske)
*Germanicus (den germanske)
*Iuvenalis (den ungdommelige)
*Magnus (den store, eksempelvis Gnaeus Pompeius Magnus)
*Parvus (den lille)
*Pius (den pietistiske)
*Probus (den gode)
*Rufus (den rødhårete)
*Severus (den voldsomme)

## Cognomen for ikke-romere

*Aphrodisias (Gresk)
*Athenagoras (Gresk)
*Bato (Germansk)
*Bitus (Germansk)
*Cassander/-dra (Gresk)
*Demosthenes (Gresk)
*Divixtus (Gallsk)
*Eutychus/-es (Gresk)
Pembroke College (Cambridge)

**Pembroke College** er et av University of Cambridges colleges, og ble grunnlagt i 1347. Det huser over 600 studenter og fellows. Det er det tredje eldste colleget ved universitetet. Fysisk er Pembroke det eldste av de store collegene.

## Arkitektur
Colleget har bygg fra hvert av århundrene siden grunnleggelsen i 1347. I tillegg kommer store hageanlegg.

I Pembroke College ligger det første kirkebygget designet av Christopher Wren. Biblioteket i colleget har et viktoriansk nygotisk klokketårn som i tillegg til kanarifuglen er Pembrokes fremste kjennetegn.

## Alumni (utvalg)
Blant collegets alumni er den britiske statsministeren William Pitt den yngre (1759–1806) og komikeren Eric Idle (født 1943).

## Eksterne lenker
*
Ånstad (Skjåk)

**Ånstad** er det historiske kommunesenteret i Skjåk kommune i Innlandet, og omtales derfor ofte som tettstedet Skjåk. Ånstad ligger øst i kommunen, i retning Lom. Riksvei 15 går gjennom Ånstad. Her ligger også Skjåk kirke.

Det var skysstasjon på Ånstad.

## Referanser
56 (tall)

**56** (**femtiseks**, også skrevet *seksogfemti* på riksmål) er det naturlige tallet som kommer etter 55 og kommer før 57.
56 er et partall.

56 er atomnummeret til barium.

56 er LVI i romertall.
Libanonfjellene (guvernement)

**Guvernementet Libanonfjellene** (arabisk جبل لبنان – *Jabal Libnan*) er et av Libanons guvernementer. Administrasjonssenter er Baabda.

## Distrikter
Guvernementet er inndelt i fire distrikter (*Aqdya* i entall, *[[qadaa]]* eller *'caza*):
*Baabda (Baabda)
*Aley (Aley)
*Matn (Jdeideh)
*Chouf (Beiteddine)

## Byer og landsbyer i Libanonfjellene
*Ainab
*Aintoura
*Baabdath
*Brummana

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nordberg

**Nordberg** kan vise til:

*Nordberg (Oppland) &ndash; et tettsted i Skjåk i Oppland
*Nordberg (Oslo) &ndash; et strøk i Oslo
Sandal

**Sandal** kan vise til:

## Steder
*Sandal (Gloppen) − en grunnkrets i Gloppen kommune
** Sandal og Fossheim kraftverk
*Sandal (Stavanger) − et boligområde i Stavanger kommune
*Sandal Castle − en festningsruin i England

## Personer
*Ingebrikt Sandal − politiker
*Johannes Thor Sandal − trommeslager
*Jon Julius Sandal − vokalist
*Kjersti Sandal − skuespiller
*Lizsy Sandal − museumsansatt
*Nils R. Sandal − politiker
*Rasmus Sandal − politiker
*Reidar Sandal − politiker
*Christian Sandal - skuespiller

## Fottøy
* Sandaler

## Våpen
* SS-4 Sandal − et russisk ballistisk missil
Gomnes

**Gomnes** er en gammel storgård og et tettsted på Røyse i Hole kommune, Buskerud. Tettstedet, som er oppkalt etter gården, har  innbyggere per 1. januar , og ligger ved Tyrifjorden, tvers overfor Tyristrand.

Tettstedet består av et boligfelt med typisk villabebyggelse omgitt av områder med dyrket mark og tradisjonell bondegårdsbebyggelse. Tyrifjord barne- og ungdomsskole og Tyrifjord videregående skole ligger i utkanten av Gomnes, der det ikke finnes butikker.

## Etymologi
Gomnes er et sammensatt navn som består av forstavelsen *Gom* og endingen *nes*. Neset det siktes til utgjør sørsiden av Onsakervika, der gården *Nordre Gomnes* ligger. Forstavelsen *Gom* kan imidlertid ha flere betydninger. I bokverket *[[Norske Gaardnavne]]* har professor Rygh forklart det med det norrøne uttrykket *gumi*, som betyr mann og har med mannsnavnet *Gumi* å gjøre. Mannspersonen kommer også til uttrykk i beskrivelsen *[[brudgom]]* (brudens mann).

## Referanser
Hanna Zetterberg

**Hanna Rebecca Zetterberg**  (født i 1973) er en svensk historiker, forfatter og tidligere politiker (Vänsterpartiet). Hun var innvalgt som representant i Sveriges riksdag i perioden 1994–1998.

## Liv og virke
Da hun var i tolvårsalderen spilte hun hovedrollen i *[[Ronja Røverdatter (film fra 1984)|Ronja Røverdatter]]*, som hadde premiere i 1984. Dette ble hennes eneste filmrolle.

Som 21-åring ble Zetterberg i 1994 innvalgt i Sveriges riksdag, og representerte Vänsterpartiet i den svenske lovgivende forsamlingen i perioden 1994–1998. Deretter tok hun opp igjen sine universitetsstudier, og avsluttet universitetetsåret 2002/2003 med å ta embetsgraden *fil.dr.* i økonomisk historie. 

I 2002 vendte hun også tilbake til politikken, og i begynnelsen av 2003 var hun en av kandidatene til valget på Vänsterpartiets nye leder.

Zetterberg var medlem av juryen i *[[Sveriges Television]]*s program *Toppkandidaterna*. 

I 2008 debuterte hun som forfatter med barneboken *Nejlika och lilla lilla syster*; senere ga hun ut ytterligere tre bøker om Nejlika. I 2025 ga hon ut sakprosaboken *Löss och människor* *: individens behov av kollektivet*, som kombinerer en fremstilling av lusens idéhistorie med forfatterens egne tanker om fordelene med det kollektive samfunnet. 

## Filmografi
* 1984 – *[[Ronja Røverdatter (film fra 1984)|Ronja Røverdatter]]*

## Bibliografi

* 2008: *Nejlika och lilla lilla syster* (barnebok)

* 2009: *Nejlika och gosankan* (barnebok)
* 2010: *Nejlika har en potta* (barnebok)
* 2014: *Nejlika och gosankan gömmer sig* (barnebok)

* 2025: *Löss och människor : individens behov av kollektivet* (sakprosa)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Sturlungatiden

**Sturlungatiden** (islandsk *Sturlungaöld*) var en opprivende tid på Island som varte i rundt 45 år på midten av 1200-tallet. Tiden var også den blodigste og mest voldelige i Islands historie. Dette er dokumentert i *[[Sturlunga saga]]*, skevet i samtiden.

Sturlungatiden er markert ved at likevekten mellom de ulike høvdingene og godene ble rokket ved at Island ble konsentrert rundt noen ytterst få mektige høvdinger og ætter. Perioden er navngitt etter en av de mektigste familiene på Island, Sturlungene. Perioden endte med at kongedømmet Norge knyttet Island tettere inn under Norgesveldet. Historikerne markerer året 1220 som det året som innleder Sturlungatiden, skjønt noen ønsker å plassere innledningen tidligere på grunn av det religiøse slaget ved Vidines.

På denne tiden ønsket kong Håkon Håkonsson av Norge å øke sin innflytelse på Island. Mange islandske høvdinger ble hans fortrolige eller vasaller, og var pliktig til å følge ham i bytte av gaver, støtte og status. Følgen var at de viktigste islandske høvdingene ble tilsluttet kongen av Norge på en måte eller en annen. Det er viktig å presisere at Norge erobret aldri Island med militærmakt, men at Island la seg inn under Norge. Sturlungatidens voldsomme herjinger var sannsynligvis den viktigste årsaken.

## Se også
* Snorre Sturlason
* Sturlunga saga
* Islands historie

## Litteratur
* Bjørn Þorsteinsson: *Íslensk miðaldasaga*, 2. útg., Sögufélagið, Rvk. 1980.
* Byock, Jesse L.: *Medieval Iceland. Society, Sagas, and Power*, University of California Press, BNA 1990.
* Gunnar Karlsson: “Frá þjóðveldi til konungsríkis", *Saga Íslands II*, ritstj. Sigurður Líndal, Hið íslenzka bókmenntafélag, Sögufélagið, Rvk 1975.
* «Goðar og bændur», s. 5-57, *Saga X*, Sögufélagið, Rvk 1972.
Matsuøyene

**Matsuøyene**  (forenklet kinesisk: 马祖列岛; tradisjonell kinesisk: 馬祖列島; pinyin: *Mǎzǔ Lièdǎo*; fuzhoudialekt: *Mā-cū liĕk-dō̤*, eller 马祖群岛 / 馬祖群島 / *Mǎzǔ Qúndǎo*, fuzhoudialekt: 馬祖島,  *Mā-cū-dō̤*) er en liten øygruppe bestående av 19 øyer i Taiwanstredet. Disse er administrert av Lienchiang, i provinsen Fukien (Republikken Kina – ROC, på Taiwan). Ikke alle deler av det som historisk var Lienchiang fylke er under ROCs kontroll. Folkerepublikken Kina kontrollerer de deler av kommunen som er på eller nær fastlandet og har en egen administrasjon for dette området, Lianjiang fylke, som hevder at alle øyene tilhører kommunen.

Språket fuzhouhua tales på øyene.

## Eksterne lenker
*
Bråtå

**Bråtå** er navnet på et dalføre og en tettbebyggelse sørvest i Skjåk kommune. Dalføret ender opp ved Liavatnet og Turistforeningshytta Sota Seter. Det er funnet rester av bosetninger fra før svartedauden ved Liavatnet, men dagens bosetning i dalen daterer seg tilbake til 1700-tallet. Det er fortsatt flere småbruk i drift i Bråtå.

## Eksterne lenker
Bråtå grendelags hjemmeside
Fargestyring

**Fargestyring** er standardisering av fargegjengivelse i ulike programmer og systemer. Fargestyring sikrer at fargene i et bilde beholder samme kulør uansett hvor det gjengis, fra digitalt foto til papir via trykkpresse eller fargeskriver, og på ulike skjermer. Standarden er utviklet av ICC (International Color Consortium).

I praksis fungerer dette slik at fotografen lagrer sitt digitale bilde med en ICC-profil. ICC-profilen er «merkelappen» på fargene i bildet. På kalibrerte skjermer, det vil si at det er brukt et måleinstrument (colorimeter eller spektrofotometer) for å kartlegge fargene i skjermen slik at skjermen viser «riktige» farger, må programmet som brukes til å åpne bildet kunne lese ICC-profilen.

Når bildet skal ut på papir, må fargene fra printeren på papiret du printer på, være kartlagt på forhånd. Dette gjøres med et spektrofotometer, samt et program som kan opprette ICC-profilen. Da får du en ICC-profil på ut-mediet.

Deretter skal fargene fra det digitale bildet konverteres til trykk. Et digitalt bilde består av hovedfargene RGB (rød, grønn og blå - som er de tre hovedfargene i lysets fargeblanding). Når fargene skal ut på trykk, må de konverteres til fargene som brukes i trykkpressa eller i printeren. I offsettrykk er hovedfargene vanligvis CMYK (Cyan, Magenta, Yellow og Black/register), men i en digital trykkpresse, plotter eller fargeskriver kan det være flere og andre hovedfarger. Dette skal ICC-profilen til ut-mediet ta seg av. Konverteringen til trykkfargene kan gjøres på ulike steder, enten i programmet som behandler bildet, eller i RIP-en (program som konverterer fra digitale signaler til utskrift) på fargeskriveren.

## Eksterne lenker
* International Color Consortium (ICC) 
* Hovedoppgave i fargestyring og fargeteori (norsk), laget av studenter fra Høgskolen i Gjøvik (PDF)
* Fargestyring i Windows Vista (MS-blog)
Sørafrikansk rand

**Rand** er valutaen i Sør-Afrika. Den hentet sitt navn fra Witwatersrand (*det hvite vanns høyde*), kanten som Johannesburg er bygd på og hvor de fleste av Sør-Afrikas gullressurser ble funnet. Den ble først introdusert i 1961, samtidig med etableringen av Republikken Sør-Afrika. Den erstattet sørafrikansk pund som betalingsmiddel, og to rand tilsvarte ett pund eller ti shilling for en rand. Randen har symbolet **R** og er delt inn i 100 cent, symbol **c**. 

Valutaen har fem sedler, 10, 20, 50, 100 og 200 rand og syv mynter, 5, 10, 20, 50 cent og 1, 2 og 5 rand. Myntene 1 og 2 cent ble avskaffet i april 2002, hovedsakelig på grunn av at inflasjon hadde gjort dem overflødige. Alle priser rundes nå av til nærmeste 5c og myntene er ikke lenger i sirkulasjon.  

Den første serien med sedler hadde bilde av Jan van Riebeeck, den første VOC-administratoren i Cape Town. I 1990-årene fikk sedlene nytt design med bilder av de fem store ville dyrene. De nye sedlene og myntene er også trykket på alle elleve offisielle språkene i Sør-Afrika.

I et forsøk på å forhindre forfalskninger ble en ny 5-randmynt introdusert i august 2004 i tillegg til de nye banksedlene i februar 2005. Sikkerhetstrekkene som ble introdusert på mynten inkluderer en design av to ulike metall (lignende myntene 1 og 2 euro og den britiske mynten 2 pund). De nye sedlene har også et antall nye sikkerhetstrekk. 

Rand er valutaen i det felles valutaområdet til Sør-Afrika, Namibia, Eswatini og Lesotho.

## Se også
*Krugerrand
Nasjonalisering

**Nasjonalisering** betyr som oftest statlig overtagelse av samfunnsøkonomiske viktige naturressurser, infrastruktur og virksomheter som energiproduksjon, tungtransport, større kredittinstitusjoner, nøkkelindustrier og så videre. Målet er å skaffe staten kontroll over økonomiske virksomheter. Nasjonalisering kan skje frivillig eller ved tvang. 

Slike nasjonaliseringer betyr ikke i seg selv en sosialistisk politikk, men har ofte vært en del av de sosialistiske partiene sitt program i mange land. Tankegangen er at kommandohøydene i økonomien bør være underlagt demokratisk styring, og ikke markedskreftene. Det motsatte av nasjonalisering er privatisering. 

Den norske verbet for nasjonalisering er *å nasjonalisere*.

## Se også
* Ekspropriasjon
* Konfiskasjon 

## Referanser
Cres

**Cres** (italiensk: Cherso) er med et areal på 405,78 km² den største øya i Kroatia og Adriaterhavet. Plassen blir imidlertid delt med den eksakt like store øya Krk. De største tettstedene på øya er Cres og Valun. Cres har fergeforbindelser med Brestova i Istria og med øya Krk, som ligger rett ved. Sør for Cres ligger øya '''Lošinj''', som er forbundet med Cres med en bro over et smalt sund.

## Naturforhold
Øya er lang og smal med forholdsvis høye fjell. Berggrunnen er hovedsakelig kalkstein, på grunn av alle sprekkene i denne finner man sjelden vann på overflaten her. Store deler av øya er kledt av skog (særlig steineik). Med sine nokså store ubebygde områder har øya et forholdsvis rikt dyreliv med blant annet viktige kolonier av europeisk gåsegribb.

## Næringsliv
Turisme er i dag en av de viktigste næringsveiene, men Cres har ikke på langt nær så mange turister som naboøyene Krk og Losinj.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Brač

**Brač** (latin: *Bratzis*, italiensk: *Brazza*) er en øy i Adriaterhavet som tilhører Kroatia. Øya er en av de største i Adriaterhavet og har et areal på 394,57 km². Øyas høyeste fjell er Vidova Gora på 780 meter, det høyeste fjellet på Adriaterhavets øyer. Øya har 14&nbsp;000 innbyggere (2001). Byen Supetar er den største bosetningen, med 3&nbsp;500 innbyggere.

Et kjent turistmål på øya er stranda Zlatni Rat som ligger på sørkysten ved byen Bol.  

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pag

**Pag** (latin: *Pagus*, italiensk: *Pago*) er en øy i det nordlige Adriaterhavet som tilhører Kroatia. Pag er Kroatias femte største øy og har et areal på 284,56 km². Pag har  innbyggere (2001). Øya har to byer, Pag og Novalja, i tillegg til flere mindre tettsteder.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pago

**Pago** kan vise til:

* Pag - en øy i det nordlige Adriaterhavet som tilhører Kroatia
* Pago Veiano - en kommune  i den italienske Beneventoe-provinsen i regionen Campania
* Pago del Vallo di Lauro - en liten og gammel italiensk i provinsen Avellino i regionen Campania i Italia