open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Louis Kasekende

**Louis A. Kasekende** (født 29. august 1959 i Kampala) er en ugandisk økonom som er visesentralbanksjef i Ugandas bank. Han har hatt denne stillingen siden 2010, og har også hatt samme stilling tidligere, fra 1999 til 2002.  

## Utdanning og yrkeserfaring
Kasekende har en Bachelor of Arts innen samfunnsøkonomi fra Makerere University i Kampala, som er landets eldste universitet. I tillegg har han en Master of Arts-grad og en Filosofisk doktorgrad (Ph.D) fra University of Manchester. Mens han studerte i Manchester underviste han også i økonometri der. 

Fra 1991 til 1996 jobbet han som foreleser på deltid ved Makerere University. Han begynte å jobbe i sentralbanken i 1986, og var direktør for forskningsavdelingen fra 1992 til 1994, og daglig leder (*executive director*) for forskning og policy fra 1994 til 1999. Han var visesentralbanksjef fra 1999 til 2002. 

I 2002 ble han utnevnt til å jobbe for Verdensbanken. Der jobbet han fram til 2004, som daglig leder (*executive director*) for Afrika Gruppe 1, slik at han representerte 22 afrikanske land i Verdensbanken. I november 2004 gikk han tilbake til sentralbanken, og var visesentralbanksjef fram til april 2006. Fra mai 2006 til 2009 jobbet han for Den afrikanske utviklingsbanken (African Development Bank) som sjeføkonom, og jobbet der særlig med å hjelpe afrikanske land med å takle finanskrisen.

I januar 2010 ble han igjen utnevnt til visesentralbanksjef, for 5 år.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* Presentasjon hos Afrikabanken
* Presentasjon hos Verdensbanken
Primum non nocere

***Primum non nocere*** (også «primum nil nocere») er en latinsk frase som betyr «først, å ikke volde skade» eller «først og fremst, å ikke skade noe». Uttrykket brukes særlig innen medisinsk etikk for å understreke at helsepersonell ikke skal iverksette behandlinger eller inngrep som med rimelighet kan forventes å gjøre pasienten mer skade enn nytte.

Prinsippet er nært beslektet med begrepet **nonmaleficence**, som er ett av de fire grunnprinsippene i moderne medisinsk etikk (sammen med autonomi, velgjørenhet og rettferdighet). I klinisk praksis innebærer prinsippet at helsepersonell bør vurdere om risikoen ved en intervensjon overstiger den sannsynlige nytten, og i så fall avstå fra inngrepet. 

Opprinnelsen til uttrykket er uklar. Den eksakte formuleringen forekommer ikke i den hippokratiske ed, men edens tekst inneholder løftet om å «avstå fra å forvolde skade» (gresk: ἐπὶ δηλήσει δὲ καὶ ἀδικίῃ εἴρξειν). I verket *Epidemics* (Del 1, seksjon 11), en del av *[[Corpus Hippocraticum]]*, står det: «Legen må ha to mål for øye når det gjelder sykdom: å gjøre godt eller ikke volde skade.»

Uttrykket er brukt også utenfor medisinen, særlig som et generelt etisk prinsipp i politikk, forskning og teknologiutvikling.

## Referanser


## Litteratur
* Markwart Michler: *Ärztliche Ethik.* In: *Würzburger medizinhistorische Mitteilungen* 24, 2005, s. 268–281, her: s. 272–276 (*Primum nil nocere*).
Fargo

**Fargo** har flere betydninger:

* Fargo (Nord-Dakota)
* Fargo (Arkansas)
* Fargo (California)
* Fargo (Georgia)
* Fargo (Indiana)
* Fargo (Ohio)
* Fargo (Oklahoma)
* Fargo (Wisconsin)
* Fargo (film)
* Fargo (TV-serie)
Ulf Norinder

**Ulf (Uffe) Stellan Albert Norinder** (født 19. mai 1934, død 14. november 1978 i Monte Carlo) var en svensk rikmann som kjørte internasjonale baneløp på 1950- og 1960-tallet.

Norinder fikk tre pallplasseringer i de 35 løp han deltok i. Medregnet diverse langløp hadde han to  seiere i 57 løp, som da han i 1961 vant det 12 timer lange løp for standardvogner på Skarpnäck med en 2-sylindret BMW 700. Han kjørte ofte med Joakim Bonnier (1930–72), Chris Amon, Picko Troberg, i biler som Maserati 200S, Porsche 356 Carrera, Porsche 718 RSK, Ferrari 250 GTO, Porsche 906, Lola T70 og McLaren M18.

Han var sønn av Arne Johnsson (1910–40) og Anna-Lisa Ahlgren (1909–66). Morens familie laget Ahlgrens biler, hvis form er inspirert av en Bugatti eid av faren, som med broren Axel Johnsson (1908–53) eide Kilafors bruk. Moren giftet seg i 1945 med juristen Carl-Robert Norinder (1909–90), hvis etternavn Ulf tok og ble kjent som da han med søsteren Birgitta arvet Kilafors Bruk etter at faren Arne døde i en flyulykke.  Der lærte han seg racerkjøring (med gocart), blant annet sammen med den senere Formel 1-stjernen Ronnie Peterson (1944–78) som døde i Milano like før Norinder i Monte Carlo.

Ulf var gift 1960–65 med Jill Donahue, dattera til Tutta Rolf.
## Referanser


## Eksterne lenker
* Ulr Norinder Racing Driver, minneside
* A swedish documentary about Ulf Norinder the racing driver
Valter Filipe Duarte da Silva

**Valter Filipe Duarte da Silva** er en angolansk jurist, som  mars 2016 til oktober 2017 var sentralbanksjef i Angolas nasjonalbank (Banco Nacional de Angola).

Han er utdannet jurist ved Universidade Católica Portuguesa. Fra 2008 til 2013 jobbet han som visepresident ved det angolanske institutt for valgordninger og demokrati, og fra 2010 til 2013 har han også vært juridisk rådgiver for Angolas visepreseident. 

Han ble utnevnt til sentralbanksjef i mars 2016, etter at José Pedro de Morais junior trakk seg etter en kort periode (14 mnd) i stillingen.

Han trakk seg fra stillingen i oktober 2017, grunnet politiske endringer i landet, og José de Lima Massano overtok stillingen.  

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Presentasjon på sentralbankens hjemmeside
Thomas Andersen Stang

**Thomas Andersen Stang** (født 30. november 1802 i Fredrikshald, død 18. januar 1875 samme sted) var en norsk trelasthandler og skogeier. Han var stortingsrepresentant i én periode da han var 2. representant for Fredrikshald til Stortinget i  1859.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Johan Jakob Dahl

**Johan Jakob Dahl** (1836–1908) var en norsk offiser og stortingsmann i én periode.

Dahl var sønn av en auditør. Selv ble han offiser i 1854, var premierløytnant fra 1857. Senere ble han i 1867 kaptein i 1. akershusiske brigade og fra 1883 oberstløytnant i bergenske brigade. Han ble utnevnt til oberst i 1889, og i 1891 overført til 2. akershusiske brigade. Han tok avskjed i 1901.

Dahl var Fredrikshalds representant på Stortinget i valgperioden 1883–1885, hvor han representerte Høyre. Han var medlem av militærkomiteen.

## Utmerkelser
Dahl var innehaver av St. Olavs Orden, Dannebrogordenen og Sverdordenen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nettvarde

En **nettvarde**, eller **bluetooth beacon** er en enveissender som blir brukt for å markere viktige plasser og objekter. Med jevne mellomrom sender den et bluetoothsignal til enheter i nærheten. Dette kan for eksempel brukes for å gi en melding om en nettside som er spesielt relevant for området enheten befinner seg i.

## Referanser
Trolldalselva

**Trolldalselva** kan vise til:

*Trolldalselva (Rana) – ei elv i Rana kommune i  Nordland
*Trolldalselva (Sørfold) – ei elv i Sørfold kommune i  Nordland
Stefan IV

**Stefan IV** (født ca. 770 i Roma, død 24. januar 817 i Roma) var pave fra juni 816 til sin død i 817.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var sønn av en romersk adelsmann ved navn Marinus, og var medlem av samme familie hvorfra de senere paver Sergius II og Hadrian II også kom. I en ung alder vokste han opp i Lateranpalasset mens Hadrian I var pave, og under pave Leo III ble han ordinert til subdiakon før han ble gjort til diakon.

### Pavevalg
Han var populær blant det romerske folk, og ble eskortert til Peterskirken og gjort til biskop av Roma og med dette pave den 22. juni 816, innenfor ti dager etter Leo IIIs død. Det er blitt spekulert at hans hurtige valg var et forsøk fra de geistlige i Roma på at forhindre den tysk-romerske keiser å blande seg opp i valget.

### Pave
Han var pave i under ett år. Dette korte pontifikat var ikke desto mindre av en viss betydning, fordi det kom til en viktig tilnærming mellom pavestolen og den styrkede frankiske kongeslekt. Av pave Stefan IV ble Ludvig den fromme den første frankiske konger som ble salvet til keiser og kronet med en formentlig *Konstantinskrone*; på den måten knyttet det frankiske keiserdømme samtidig an til antikkens vestromerske tradisjon.

Begivenheten fant sted i oktober 816. Pave og keiser møttes i Reims, der Ludvig la seg ned flat tre ganger foran paven. Under messen søndag 5. oktober 816, konsekrete og sakvet så Ludvig som keiser og satte på ham kronen. Under samme seremoni kronet han også Ludvigs hustru  Ermengarde av Hesbaye og tiltakte henne som *[[Augusta (tittel)|augusta]]*. Hendelsen kan gjerne også tolkes som et fremstøt fra pavedømmet om å etablere for seg en rolle ved kreeringen av keisere, noe som var blitt stilt under tvil i og medat Ludvig faltisk allerede hadde foretatt ens selvkroning i 813.

Stefan oppnådde fra keiser Ludvig en garanti for at pavevalgene skulle finne sted i frihet. Dette ble da også respektert etter hans død, da hans etterfølger pave Paschalis I ble valgt - uten keiserlig innblanding. Med denne konsesjon og løfte om ikke-innblanding i Roma gjorde keiser Ludvig seg forhåpninger om at heller ikke paven ville legge seg opp i beslutninger som kunne være av betydning for hans eget dynastis fremtid som keiserslekt.

## Referanser


## Litteratur
* Duffy, Eamon, *Saints and Sinners: A History of the Popes*, Yale University Press (1997)
* Mann, Horace K., *The Lives of the Popes in the Early Middle Ages, Vol. II: The Popes During the Carolingian Empire, 795–858* (1906)
José Pedro de Morais

**José Pedro de Morais** (født 20. desember 1955 i Kuito) er en angolansk økonom og politiker, som var Angolas finansminister fra 2002 til 2008, og sentralbanksjef fra 2015 til 2016. 

## Yrkeskarriere
Morais jobbet som direktør i det angolanske næringsdepartementet (*Ministry of Industry*) fra 1977 til 1984, før han begynte å jobbe for FNs utviklingsprogram fram til 1987. I perioden 1987 til 1992 jobbet han igjen i ulike departementer, bl.a. næringsdepartementet og utenriksdepartementet (*Ministry of External Relations*). 

I 1993 jobbet han som *governor* i Verdensbanken, før han ble koordinator for Det europeiske utviklingsfondet samme år. Han ble utnevnt til minister for planlegging og økonomisk koordinering i 1994, denne stillingen hadde han fram til 1996, da han ble daglig leder (executive director) i Det internasjonale pengefondet, og bodde da i Washington. Han flyttet tilbake til Angola i 2002, da han ble landets finansminister, en stilling han hadde fram til 2008. Da han sluttet som finansminister flyttet han til Miami.

I januar 2015 ble Morais utnevnt til sentralbanksjef, da José de Lima Massano trakk seg fra denne stillingen. I mars 2016 trakk Morais seg fra stillingen, etter 14 måneder som sentralbanksjef, og Valter Filipe Duarte da Silva ble utnevnt til hans etterfølger. 

## Referanser
Slaget ved Rottofreddo

**Slaget ved Rottofreddo** ble utkjempet den 12. august 1746 mellom en fransk armé og en liten østerriksk styrke. Franskmennene ble kommandert av marskalk Maillebois. 

Forskjellige kilder har tilskrevet seieren til begge sider, men seieren har kanskje gått til østerrikerne siden Botta Adorno og arméen hans okkuperte Genova den 7. september. 

## Kilder
* Verdhistorie på KLMA
Slaget ved Bassignano

**Slaget ved Bassignana** ble utkjempet under det italienske felttoget i Den østerrikske arvefølgekrigen den 27. september 1745. Resultatet ble seier til den samlede arméen til Frankrike og Spania mot Østerrike og Kongedømmet Sardinia. 

Den fransk-spanske arméen klarte til slutt å slå sammen arméene sine i Italia etter et to år langt felttog, og vant gjennom en manøver som narret 25&nbsp;000 østerrikske tropper til å flytte seg mot Piacenza slik at den sardinske arméen ble isolert. Sardinierneble så overmannet og slått. 

Slaget ved Piacenza året etter ble et nederlag for Frankrike og Spania og virkningen av Bassignano forsvant.

## Kilder

* Browning, Reed (2008). *The War of the Austrian Succession.* St. Martin's Griffin. ISBN 0-312-12561-5.
*
*
*http://books.google.com/books?id=gLIBAAAAMAAJ&pg=PA184&lpg=PA184&dq=Battle+of+Bassignano&source=bl&ots=4MfdJt1QfY&sig=sdrByNWxevElqD2O-s-SHg-1zxM&hl=en&sa=X&ei=9g5RUZzXEcqE0QHnqYEo&ved=0CCAQ6AEwAzgK#v=onepage&q=Battle%20of%20Bassignano&f=false
Konseptdiagram

Et **konseptdiagram** eller **konseptkart** er et grafisk verktøy brukt til å organisere og strukturere informasjon og kunnskap, og for å skildre forholdet mellom forskjellige konsepter.

## Referanser
Highway 1 (Australia)

**Highway 1**, eller **National Highway 1,** er en hovedvei i Australia. Highway 1 følger kysten og omrunder hele det australske Kontinentet. Uten sidestrekninger har ringveien en lengde på &nbsp;kilometer, veien er dermed etter asiatisk hovedvei 1 den nest lengste veiforbindelsen i verden. Veien forbinder hovedstedene Brisbane, Darwin, Perth, Adelaide, Melbourne og Sydney og trafikkeres daglig av mer enn en million reisende. På Tasmania er det et eget avsnitt av Highway 1.

## Historikk

1955 ble det nasjonale veinummersystemet innført i Australia. På dette tidspunktet var Highway 1 den eneste nasjonale veien for fjerntrafikk i Australia. Mange andre hovedveier var bare adkomstveier til Highway 1.

Noen av veiene som gikk parallelt med Highway 1 hadde på den tiden betegnelsen **National Route Alternative 1**, kjennetegnet med **ALT 1** på veiskiltene. Disse kunne brukes som alternativstrekninger uten å måtte skifte himmelretning eller å ankomme et annet sted.

I 1990-årene ble det innført et nytt National Highway System i Australia med nye alfanumeriske betegnelser på veiene. Avhengig av betydning ble veiene kjennetegnet med bokstavene A, B, C, D eller M. Dette førte til at betegnelsen Highway 1 fikk mindre betydning, og strekninger som tidligere var markert som Alternative 1 fikk egne veinummer.

## Strekningen
Highway 1 er fremdeles en viktig bestanddel av Australiens nett av fjernforbindelsesveier. Etter at det nye veinummersystemet ble besluttet har det blitt innført skrittvis i de enkelte statene. Highway 1 er nå størstedels skiltet som **A1** eller **M1**. Den opprinnelige skiltingen av Highway 1 derimot er stort sett forsvunnet bortsett fra i South Australia, der de opprinnelige skiltene har blitt beholdt ved siden av den nye skiltingen.

I tettstedsområdene rundt de større byene er Highway 1 godt utbygd med fire, og delvis også seks kjørebaner. På landet er veien delvis dårliger utbygd, fremfor alt når det gjelder teknisk infrastruktur, som bensinstasjoner og veikroer.

Følgende tabell er en overikt over Highway 1 mot klokka med utgangspunkt i Brisbane:

## Litteratur
* 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Australian Road Maps & Highways
Timothy Antoine

**Timothy Antoine** er en grenadisk økonom, som siden februar 2016 har vært sentralbanksjef i Den østkaribiske sentralbanken (ECCB), som er sentralbank for åtte østkaribiske stater. 

Han er gift og har to barn. 

## Utdanning og yrkeskarriere
Antoine har en Master of Science-grad i sosialpolitikk og planlegging i utviklingsland fra London School of Economics, og en Bachelor of science-grad i samfunnsøkonomi fra University of the West Indies. 

Han begynte å jobbe i finansdepartementet på Grenada i 1993, der han jobbet med planlegging. Han ble forfremmet til seniorøkonom, og senere *permanent secretary* fra 1999 til 2005 og 2008 til 2016. Fra november 2005 til november 2007 var han rådgiver for direktøren for Canada, Irland og Karibia i Verdensbanken, og bodde da i Washington. Han har også jobbet for ECCB før han ble sentralbanksjef - han var direktør for Grenada i sentralbankens styre fra 2002 til 2005 og fra 2008 til 2016. 

Den 1. februar 2016 overtok han som sentralbanksjef etter at Kenneth Dwight Venner gikk av sent i 2015, etter 26 år i denne stillingen.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* Presentasjon hos ECCB
James Thomson (1700-1748)

**James Thomson** (født 11. september 1700 i Ednam i Roxburgshire i Skottland, død 27. august 1748 i Richmond upon Thames i England) var en skotsk dikter som særlig er kjent for diktsamlingen *The Seasons* og verket *[[The Castle of Indolence]]*. James Thomson skrev også teksten til oden «Rule, Britannia!».

## Liv og virke
### Bakgrunn
James Thomson var det fjerde av ni barn til Thomas Thomson og Beatrix Thomson (født Trotter). Beatrix Thomson var født i Fogo i Berwickshire og var en fjern slektning av huset Hume. Thomas Thomson var presbyteriansk pastor i Ednam til åtte uker etter Thomsons fødsel, men ble da pastor i Southdean, og det var der James hadde det meste av sine unge år.

Thomson fikk sin høyere utdannelse ved Universitetet i Edinburgh. Mens han studerte der fikk han utgitt noen av sine dikt. Disse diktene handlet hovedsakelig om Jed Valley, hans barndoms dal. Planene for ham var en karriere i kirken, men han oppgav teologien fordi prekenene hans ble kritiserte for å være for blomstrende.

### Dikter
I 1725 reiste han til London der han møtte andre forfattare, blant dem skotten David Mallet. Han oppnådde raskt suksess og ble vel ansett av kronprins Frederick, som han støttet politisk. Thomson utgav sine samlede dikt sine under navnet *The Seasons* i 1730 med dedisering til George Lyttelton, og han ble privatlærer for sønnen ttl Charles Talbot, daværende *[[Solicitor-General i Storbritannia]]*. 

Lyttelton ordnet det så han ble konfliktrådssekretær, og det neste store verket hans, *Liberty* (1734) ble tilegnet den Tory-sympatiserende prinsen av Wales. Han skrev også flere skuespill, blent dem *The Tragedy of Sophonisba* (1734), og samarbeidet med Mallet om maskespilet *Alfred*, som blant annet inneholdt sangen «Rule, Britannia!» og som ble uroppført med musikk av Thomas Augustine Arne ved Cliveden, landsted til prinsen og prinsessen av Wales.

Etter at Talbot døde falt Thomson ut av kronprinsens nåde, og karrieren hans tok slutt med *[[The Castle of Indolence]]*, det mest kjente verket hans, som ble utgitt rett før James Thompson døde i 1748.

En rettstvist omkring publikasjonsrettighetene til ett av Thomsons verker, *The Seasons*, førte til to viktige rettsavgjørelser (Millar v. Taylor; Donaldson v. Beckett) i kopirettshistorien.

## Referanser
Frigitte slaver

**Frigitte slaver** er personer som før har vært slave, men som har blitt skjenket friheten av enten sin eier eller kjøpt seg fri. I antikkens Roma ønsket mange av disse frigitte slavene å forbedre sin egen status. Noe de kunne gjøre var å ta på seg offentlige embeter, vicomagistri-embetet er et eksempel på et embete populært blant frigitte slaver.
Troløs

***Troløs*** (originaltittel: **) er en svensk dramafilm fra 2000, i regi av Liv Ullmann, med manus av Ingmar Bergman. Hovedrollene spilles av Lena Endre, Krister Henriksson, Erland Josephson og Thomas Hanzon.

## Handling
Et kjærlighetsforhold fører til skilsmisse og omsorgstvist om et barn. Den aldrende *Bergman* sitter og skriver i sitt hus ved havet og begynner å minnes en plagsom hendelse fra sin fortid, der han innledet et forhold med *Marianne*. Hun var hustruen til en venn, dirigenten *Markus*. *Bergman* dro med *Marianne* i smug til Paris. De blir senere avslørt, noe som får alvorlige og plagsomme konsekvenser for alle involverte.

## Rolleliste
*Lena Endre – Marianne
*Erland Josephson – Bergman
*Krister Henriksson – David
*Thomas Hanzon – Markus
*Michelle Gylemo – Isabelle, 9 år
*Juni Dahr – Margareta
*Philip Zandén – Martin Goldman
*Thérèse Brunnander – Petra Holst
*Marie Richardson – Anna Berg
*Stina Ekblad – Eva
*Johan Rabaeus – Johan
*Jan-Olof Strandberg – Axel
*Björn Granath – Gustav
*Gertrud Stenung – Martha

## Priser og utmerkelser
*2000 – Flanderns internasjonale filmfestival – spesialomtale, Liv Ullmann
*2000 – Nordiske filmdager i Lübeck – *Baltic Film Prize for a Nordic Feature Film*, Liv Ullmann
*2000 – Den norske filmfestivalen – Andreasprisen, Liv Ullmann
*2001 – Guldbagge – Besta kvinnelige hovedrolle, Lena Endre
*2001 – Sant Jordiprisen – Beste utenlandske kvinnelige skuespiller, Lena Endre
*2001 – Uruguays internasjonale filmfestival – Kritikernes pris, spesiell omtale, Liv Ullmann

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Enskilda samtal

***Enskilda samtal*** er en svensk miniserie i to deler som gikk på SVT i 1996. Den er regissert av Liv Ullmann og med manus av Ingmar Bergman.

*Enskilda samtal* kan ses på som den siste delen av en løst sammenhengende trilogi - med SVT-serien *[[Den gode viljen]]* fra 1992 (regissert av Bille August) og langfilmen *[[Søndagsbarn]]* fra 1992 (regissert av sønnen Daniel Bergman) som forutgående arbeider - basert på Ingmar Bergmans historier om foreldrenes kompliserte relasjonsliv i sitt presteekteskap og noen av hans egne barndomsminner, alt i en noe omskrevet form. Det var den første av de to verkene som tidligere livskamerat og favorittskuespiller Liv Ullmann ble forespurt om å regissere etter Ingmar Bergmans manus, det andre var spillefilmen *[[Troløs]]* (2000).

Serien består av to deler av langfilmlengde og er produsert av SVT i samarbeid med de andre nordiske nasjonale public service-selskapene. For sin rolletolkning ble hovedpersonen Pernilla August tildelt flere internasjonale filmpriser. For fotograferingen stod Bergmans mangeårige medarbeider Sven Nykvist.

## Handling
Som en frittstående fortsettelse til den lengre TV-serien *Den gode viljen* møter vi her igjen hovedparet *Anna* (Pernilla August) og prestemaken *Henry* (Samuel Fröler) i deres ekteskap noen år senere på 1900-tallet. Paret har begynt å drive bort fra hverandre i hverdagen og Anna har tilfeldigvis kommet i kontakt med den unge studenten Tomas Egerman (Thomas Hanzon). En hemmelig fumlete kjærlighet har oppstått mellom dem. *Anna* fortæres av motstridende følelser og skyldfølelse over sviket mot ektemannen. I sin forvirrethet tar hun kontakt med sin gamle konfirmasjonsprest *Jacob* (Max von Sydow) etter mange år. Gjennom serien får vi hovedsakelig følge *Anna* i forskjellige dyptgående, eksistensielle samtaler med menneskene rundt henne, foruten *Jacob*, *Henry* og *Thomas* også moren *Karin Åkerblom* (Anita Björk) og hennes venninne *Martha* (Gunnel Fred). Spørsmålet er hvilken vei hun skal greie å velge for å fortsette sitt liv.

## Medvirkende
*Pernilla August - *Anna*
*Samuel Fröler - *Henry*
*Thomas Hanzon - *Tomas Egerman*
*Max von Sydow - *Jacob*
*Anita Björk - *Karin Åkerblom*
*Vibeke Falk - *Miss Nylander*
*Kristina Adolphson - *Maria*
* Gunnel Fred - *Martha Gårdsjö*
* Hans Alfredson - *Biskop Agrell*
* Bengt Schott - *Vaktmester Stille*

## Eksterne lenker
*
Otto Ferdinand von Abensperg und Traun

**Otto Ferdinand von Abensperg und Traun**, eller bare **-- von Traun** (født 27. august 1677 i Ödenburg i Østerrike, død 18. februar 1748 i Hermannstadt) var en *Generalfeldmarschall* fra Østerrike.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Otto Ferdinand von Abensperg und Traun kom fra en adelig familie. Han var sønn av *Otto Laurenz von Abensperg und Traun* (1638–1695) og hans annen hustru *Eva Susanna Rüber von Pixendorf* (1645–1695). 

Han startet på utdannelsen sin i Halle, men i 1693 forlot han universitetet for å gjøre tjeneste for den prøyssiske kontingenten i den allierte hæren i Nederlandene. 

### Militær karriere
Han medvirket i niårskrigen, og gikk like etter denne krigen var over inn i keiserhæren. Den spanske arvefølgekrigen fulgte like etter og Traun utmerket seg i Italia og ved Rhinen frem til 1709, da han ble oberstløytnant og *aide-de-camp* for feltmarskalk grev Guido Starhemberg (1654–1737) i Spania. 

Et år senere ble han oberst, og i 1712 sjef for et regiment til fots. Like etter krigen var over ble han igjen sendt ut i strid, og ved Francavilla på Sicilia (20. juni 1719) ble han hardt skadet. For felttoget i Sør-Italia ble han forfremmet til General-Feldwachtmeister i 1723. I 1727 ble han guvernør i Messina, og i 1733 fikk han graden feltlmarskalkløytnant. 

I 1734 spredte rykter seg om han rundtom i Europa etter at han han forsvarte passet i San Germano og så den halveis ødelagte festningen i Capua, som han overga. Han var da blitt forfremmet til Feldzeugmeister og ble ansatt i en vanskelig halvpolitisk ledelse i Ungarn, før han ble øverstkommanderende i Nord-Italia og midlertidig generalguvernør i Milano. I 1741 ble han feltmarskalk. 

De italienske felttogene under Den østerrikske arvefølgekrigen var en suksess under hans ledelse frem til 1743, da feltmarskalk grev Khevenhüller døde og han ble den fremste militærerådgiveren til fyrst Karl Aleksander av Lorraine, som kommanderte østerrikerne i Böhmen og langs Donau. I denne posisjonen medvirket han til handlingene som til slutt førte den østerrikske hæren over Rhinen, og de dyktige strategiene som bevirket at Fredrik II av Preussen ble tvunget til å forlate Böhmen og Mähren (1744) uten å møte ham til kamp. 

Traun siste aktive tjeneste var som kommandant av en hær som ble sendt til Frankfurt for å påvirke valget av en ny keiser som etterfølgde Karl VII. Han døde ved Hermannstadt den 18. februar 1748.

## Referanser


## Litteratur
*  
* Thürheim, Andreas J. (1877): *Feldmarschall Otto Ferdinand Fraf von Abensperg und Traun. 1677–1748; eine militär-historische Lebensskizze*. Wien: Braumüller, IX, 420 S.
Palmerston North

**Palmerston North** er en by på New Zealand, og administrasjonssenter for regionen Manawatu-Wanganui. Blant lokale går byen bare under navnet Palmerston, eller kallenavnet «Palmy». Byen ligger i et flatt jordbruksområde sentralt på den sørlige delen av Nordøya, like ved elven Manawatu.

Palmerston ble oppkalt etter lord Palmerston, en britisk statsminister fra 1850-årene. Ordet *north* ble tillagt av postvesenet i 1871 for å skille byen fra stedet Palmerston på Sørøya. Maori-navnet *Papaioea* er blitt oversatt til  «hvor vakkert det er».

Sammenlignet med resten av New Zealand, har Palmerston en ung befolkning, særlig i aldersgruppen 15-29 år. Forklaringen ligger i byens Massey University og andre utdanningsinstitusjoner, samt militærbasene Linton og Ohakea. Byen er New Zealands åttende største, og det bor en million mennesker innenfor en 250 kilometer radius rundt sentrum.

Palmerston er godt utbygd med infrastruktur. Jernbanelinjen North Island main trunk line mellom Auckland og Wellington går gjennom byen, og det er også forbindelser til Taranaki og Hawke's Bay. State Highway 1 går gjennom regionen, og flyplassen Palmerston North Airport har innenriks forbindelser til de største byene i landet.

Frem til 1866 var byområdet skogklaringen kjent som Papaioea. Land ble solgt til den britiske kronen i 1864, og i 1866 ble det planlagt en by, tegnet av J.T. Stewart. Utviklingen av byen stagnerte frem til innvandringen økte og offentlige arbeider ble satt i gang i 1871. De første bosetterne var skandinaver. De, og senere andre, arbeidet først med veibygging. I en årrekke var Palmerston avhengig av offentlige byggearbeider og sagbruksvirksomhet, men i 1886 var fremtiden sikret, da jernbanen kom til byen og storfedriften startet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Teddy i sofaen

***Teddy i sofaen*** (tysk tittel: **', ifølge Lamprecht: **') er en tysk stumfilmkomedie fra 1915 i serien *Teddy*. Regissør var Bjørn Bjørnson. Hovedrollen spilles av Paul Heidemann. Aud Egede-Nissen er også på rollelisten.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
*''Teddy im Schlafsofa'' i The German Early Cinema Database
Megazostrodon

***Megazostrodon*** er en utdødd slekt av pattedyr som levde fra sen trias til tidlig jura (225-182 millioner år siden). 

Den var en av de første pattedyrene som utviklet seg fra pattedyrlignende krypdyr i trias. Megazostrodon var 10 til 12 centimeter lang og hadde større hjerne enn dens forfedre, cynodontene. Hjernen ble brukt for å unngå å bli bytte for ndinosaurer. Selv om den er et av de første pattedyrene, la den egg akkurat som cynodontene, men de fleste av dens etterkommere begynte å føde levende unger og begynte å utvikle morkake.

Megazostrodon ble oppdaget i 1968 av Crompton og Jenkins i Lesotho, Afrika.

## Eksterne lenker
*
Ligue 1 2015–2016

**Ligue 1 2015–2016** var den 78. sesongen siden det startet. Paris Saint-Germain er regjerende mestere. Sesongen begynte 7. august 2015 og var ferdig 14. mai 2016. De nyopprykkede lagene var Troyes, Gazélec Ajaccio og Angers. Paris Saint-Germain ble seriemester.

## Tabell

## Stadioner

## Topscorere
Romturisme

**Romturisme** er et forholdsvist nytt begrep som beskriver fenomenet turisme i rommet. Inntil videre er ordningen at turistene selv betaler alle omkostningene, hvilket i praksis betyr at kun svært få og velhavende personer benytter muligheten og utelukkende Space Adventures har tilbudt reisene. På tross av priser på ca. 20 millioner dollar per billett er det utsolgt frem til 2009

Ultimo 2009 har i alt syv personer vært romturister. De har alle besøkt Den internasjonale romstasjon med russiske Sojuz-fartøyer:

Iransk-amerikanske Anousheh Ansari er den første kvinnelige romturist. Charles Simonyi er den syvende betalende romturist som besøker Den internasjonale romstasjonen, og den første
romturist som har vært i rommet to ganger.

Utover å ha råd til å betale reisen, så må turistene gjennomgå en grundig legesjekk, som skal sikre at de er fysisk rustet til å klare reisen. Dette var årsaken til at japanske Daisuke Enomotos besøk ble avlyst. Han skulle opprinnelig ha vært oppsendt i september 2006.

## Referanser
Beleiringen av Luxembourg 1794–1795

**Beleiringen av Luxembourg** var en beleiring av Den første franske republikken av Luxembourg by som da var under Habsburgmonarkiet. Beleiringen varte fra 22. november 1794 til 7. juni 1795 under de franske revolusjonskrigene. Selv om den franske hæren ikke klarte å bryte gjennom bymurene rundt byen, som hadde rykte for å være av de kraftigste i verden, måtte festningen til slutt overgi seg etter mer enn syv måneder.

Luxembourgs lange forsvar ble ledet av Lazare Carnot, som kalte Luxembourg «den beste festningen i verden etter Gibraltar», noe som ga byen kallenavnet «Nordens Gibraltar».

Den franske seieren resulterte i at Sør-Nederland ble annektert av Frankrike den 1. oktober 1795. Det meste av Luxembourg (inkludert hele det moderne storhertugdømmet), ble en del av departement Forêts, som ble opprettet 24. oktober 1795.

## Referanser


## Kilder
* Jean-Marie Kreins (2003)  *Histoire du Luxembourg*, 3.. utg. &ndash; Presses Universitaires de France, Paris. ISBN 978-2-13-053852-3
Raidet mot Cherbourg

**Raidet mot Cherbourg** fant sted i august 1758 under Syvårskrigen da en britisk styrke gikk i land på kysten av Frankrike ved hjelp av Royal Navy for å angripe byen Cherbourg som et ledd av de britiske myndighetenes planer om å ta franskekysten.

## Bakgrunn
Det hadde lenge vært politikken til den britiske myndigheten å benytte den sterke marinen sin til å utføre raid langs franskekysten for å trekke oppmerksomheten og ressursene til franskmennene bort fra Tyskland hvor de britiske allierte, PreusmΠosen, Hannover og Braunschweig var under kraftig press. I 1758 ba hertugen av Braunschweig britene om å sette denne politikken i live etter at den allierte styrken hans ble presset bakover. En stor marine- og militærstyrke ble samlet sør i England under admiral George Anson.

## Raidet
De britiske styrkene ble kommandert av generalløytnant Thomas Bligh med Richard Howe som marinekommandant. De seilte langs kysten av Normandie og truet flere havnebyer før de kom til Cherbourg den 7 august. Forholdene var gode og de kom seg trygt i land. Så snart de var i land fjernet de den lille franske styrken som forsvarte Cherbourg og erobret byen. De ødela festningsverkene og havnen. Den 16. august forlot britene Cherbourg og etter nøyaktig en uke.

## Ettervirkning
Toktet var oppmuntrende for britene. Planen hadde vært et av favorittprosjektene til William Pitt og han planla flere raid langs franskekysten. I september 1759 prøvde Bligh å erobre St. Malo, men været gjorde at han bare klarte å sette i land deler av styrken, som raskt møtte en langt sterkere fransk styrke. Bligh prøvde å trekke seg tilbake til skipene sine, som han til slutt klarte etter store tap i slaget ved Saint Cast. Dette førte til at britene stoppet disse raidene og satte heller inn stykene i Tyskland.

Tross i dette hadde raidene vært en suksess fordi de svekket den franske moralen og overbeviste de om at selv det franske fastlandet var sårbart for den overlegne britiske marinen. Som svar til dette planla franskmennene en stor invasjon av Storbritannia i 1759, men planene ble skrinlagt etter tap til havs.

## Litteratur
* Rodger, N. A. M. *The Command of the Ocean: A Naval History of Britain, 1649-1815'".
* Simms, Brendan. *Three Victories and a Defeat: The Rise og Fall of the First British Empire*. Penguin Books (2008)
* West, Fred. Crucible of War: *The Seven Years' War and the Fate of Empire in British North America, 1754-1766''. Faber & Faber, 2001
## Referanser
Ahmet Koç

**Ahmet Koç** (født 1960 eller 1968 i Sivas i Tyrkia) er en tyrkisk bağlamaspiller, komponist og musikkviter. Koç ga ut sitt første album i 1995. Han har samarbeidet musikalsk med blant andre Tarkan og Mikis Theodorakis, har vært bakgrunnsmusiker i Eurovision Song Contest og var tidligere president i Müzik Yorumculari Meslek Birliği (MÜYOBİR).

## Biografi
Koç startet sin utdanning ved Det statlige tyrkiske musikkonservatoriet ved Det tekniske universitetet i Istanbul i 1979, hvor han fullførte en elleve år lang utdanning med spesialisering på tyrkisk musikk. I 1995 ga han ut albumserien 7 Karanfil, som besto av åtte album med nytolkninger av klassiske anatoliske melodier. I 1997 deltok Ahmet Koç, som medlem av Grup Etnik, som bakgrunnsmusiker under Şebnem Pakers fremføring av melodien «Dinle» i Eurovision Song Contest i Dublin.

I 2005 ga Ahmet Koç ut albumet *Paradoks* med bağlama-versjoner av internasjonale pop- og rockeklassikere - deriblant Eagles' «Hotel California», Sinatras «My Way», Titanic-temaet «My Heart Will Go On» og Gudfaren-temaet. Det påfølgende året ble dobbelalbumet *Sağanak* gitt ut, som blant annet inneholdt melodien «Görevimiz tehlike» som var en bağlama-versjon av .

## Utgivelser

* 2012: *Renkli -Türkçe* (Avrupa Müzik)
* 2007: *Sözün bittiği yer* (Doğan Music Company)
* 2006: *Sağanak* (Doğan Music Company)
* 2005: *Paradoks* (Doğan Music Company)
* 1997: *Yol türküleri* (İdobay Müzik Yapım)
* 1995: *Yediveren Anadolu* (Ada Müzik)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Ahmet Koç på allmusic.com
Nils Grandelius

**Nils Grandelius** (født 3. juni 1993) er en sjakkspiller fra Lund i Sverige, som ble stormester i 2010.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Thomson (elv)

**Thomson** (engelsk: *Thomson River*) er ei periodisk elv i delstaten Queensland i Australia. Den er en del av Eyresjøens nedbørfelt.

Elva begynner rundt 150 kilometer vest-sørvest for Charters Towers som Torrens Creek, som munner ut i Cornish Creek. Elva Thomson dannes like nord for byen Muttaburra, hvor Cornish Creek løper sammen med Landsborough Creek og Towerhill Creek. 50 kilometer sør for Muttaburra kommer Aramac Creek inn fra øst.

Elva fortsetter mot sørvest og passerer byene Longreach, Stonehenge og Jundah, før den løper sammen med Barcoo rundt 40 kilometer nord for Windorah og danner Cooper Creek.

Som alle andre elver i Eyre-bekkenet når vannet i Thomson aldri fram til havet, men blir absorbert av jordsmonnet eller fordamper i ørkenen. Flommer er relativt vanlig i nedbørfeltet på grunn av regn som følge av sommermonsunen. På grunn av det flate landskapet som elva renner gjennom kan den da bli flere kilometer bred og forårsake store vanskeligheter. Ved Windorah kan elva bli opptil 40 kilometer bred i flomtiden. I de lange tørre periodene renner imidlertid ikke elva i det hele tatt, og blir redusert til en kjede av laguner og kroksjøer (kalt *[[billabong]]er*).

De viktigste næringsveiene i området er sau- og kvegdrift.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gavin Casey

**Gavin Stodart Casey** (født 10. april 1907 i Kalgoorlie, død 25. juni 1964 i Perth) var en australsk journalist og forfatter. 

Han arbeidet fra 1931 som gruvearbeider og journalist. fra 1936 skrev han noveller for ulike magasin, og i 1942 debuterte han som forfatter med novellesamlinga *It´s Harder for Girls and Other Stories*. Han utgav novellesamlinga *Birds of a Feather* (1943) og sju romaner. Hans siste bok ble dokumentaren *The Mile that Midas Touched* (1964) om gruvevirksomheten i hjemdistriktet. 

De tidlige novellesamlingene regnes som den beste delen av forfatterskapet. Temaet her er ofte røffe mannsfellesskap, fremstilt med nøktern humor. 

## Referanser
Peter Cowan

**Peter Walkinshaw Cowan** (født 4. november 1914 i Perth, død 6. juni 2002 i Perth) var en australsk universitetslektor og forfatter. 

Han var barnebarn av Edith Cowan - Australias første kvinnelige parlamentariker, og har skrevet en biografi om henne. Forfatterskapet omfatter fem romaner, åtte novellesamlinger og tre biografier. I tillegg redigerte han litteraturtidsskriftet *Westerley* fra 1975. Et gjennomgående tema i forfatterskapet er forholdet mellom landskap, samfunn og psyke. 

Han ble Medlem av Order of Australia i 1987, og *The Peter Cowan Writers’ Centre Inc.* åpnet i 1998 ved Edith Cowan University i Perth.
## Referanser
Leonid Trett

**Leonid Trett** (født 1. august 1905 i Tallinn, død 25. april 1990 i Adelaide) var en estisk-australsk forfatter.

Han var utdannet jurist fra Universitetet i Tartu i 1927, og arbeidet som advokat og som leder av et entrprenørfirma. Etter krigen og den sovjetiske okkupasjonen av Estland flyttet han til Australia med sin familie i 1949. 

Forfatterskapet er dels på estisk og dels på engelsk, og estiske eksiltidsskrift og aviser var hans arena. Han skrev politiske og filosofiske artikler, skuespill, noveller, ballader og eventyr. Novellesamlingen *Tales of Doctor Amber* utkom på et estisk forlag i Canada i 1984. Tittelens *Dr Amber* er som forfatteren en velutdannet estlender og fremmed i Australia.

## Referanser
Li Chao

**Li Chao** (født 21. april 1989) er en sjakkspiller fra Shanxi-provinsen i Kina. Han ble Kinas 23. stormester i sjakk som 18-åring.

Han har vært sekundant for Wang Yue ved flere anledninger.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lancia Aurelia

**Lancia Aurelia** (1950–59) er en sportsbil fra italienske Lancia.  Navnet kommer av Via Aurelia, en av de romerske veier som Lancia tok modellnavn fra (som Lancia Appia og Lancia Flaminia).  Bygget i seks serier, totalt om lag 18 000 eksemplarer. Alle hadde V6 motor og var høyrestyrt frem til serie 4.

**B10** (1950–53, 5451 eks.) var en sedan med 1.8 liter V6 og 56 hk.   Året efter kom en 2-liter variant med  70 hk (**B21**, 3780 eks.), 64 hk (**B15**, 81 eks.) og 90 hk (**B22**, 1074 eks.).  **B12** (2400 eks.) hadde 2.3-liter og 87 hk.

**B20** (1951–58) var en to-dørs Grand tourer tegnet av Ghia og bygd av Pininfarina med 2-liter på 80 hk (731 eks.) og (med serie III) 2.5-liter V6 på 118 hk (3141 eks.).

**B24 spider** (1954–55, 240 eks.) var en forkortet B20, fulgt opp med **B24 convertible** (1956–58, 521 eks.).   **B50** til  **B56** var chassis hvorpå der ble varierte biler.

Lancia Aurelia-B10 Front-view.JPG | B10
1955 LANCIA AURELIA B20, licence 89-16-AU, pic4.JPG | B20
Lancia Aurelia Spider (7946278302).jpg | B24


## Referanser
Frank Hardy

**Francis Joseph Hardy** (født 1917 i Southern Cross, død 1994 i Melbourne) var en australsk journalist og forfatter. 

Hans mest kjent roman er *Power without glory* (1950), det er en kritisk, halvt fiktiv skildring av den australske millionæren John Wren, og beskrives som «en studie i pengemakt og korrupsjon.» Flere deler av forfatterskapet er venstreaktivistisk. Hardys to skuespill *Who was Henry Larsen?* (1984) og *Faces in the Street* (1988) handler om Henry Lawson.

Hardy var medlem av det australske kommunistpartiet fra 1939. Det ble laget en dokumentarfilm om Hardy i 1993. Hans etterlatte papirer befinner seg i det austalske nasjonalbiblioteket.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Lancia Appia

**Lancia Appia** (1953–63) var en familiebil fra italienske Lancia. Navnet kommer av Via Appia, en av de romerske veier hvorfra Lancia tok flere modellnavn (som Lancia Flaminia og Lancia Aurelia).  Appia tok over for Lancia Ardea.

Serie I (1953–56, 20 025 eks.) var 4-dørs sedan med 1.1 liters motor på 38 PS, et utseende som den større Lancia Aurelia berlina.
Serie II (1956–59, 22 425 eks.) var litt større og hadde nyere og større motorer.
Serie III (1959–63, 55 577 eks.) hadde små endringer. Etterfulgt i 1963 av Lancia Fulvia.

**Appia Coupé** (1957–63) fra Pininfarina lignet på den større Lancia Flaminia coupe.  **Appia GT, GTS, GTE og Sport** (1957–62, 721 eks.) ble bygd av Zagato. **Convertibile** (1957–62, 1584 eks.) var bygd av Vignale som også laget **Lusso** (477 eks.).

Lancia bygde også arbeidsbiler på Appias understell (ambulanser, varebiler, pickup). 

MHV Lancia Appia 03.jpg | serie 1
1958 Lancia Appia Berlina C10S, rear right.jpg | serie 2
Lancia Appia - Flickr - foshie (1) (cropped).jpg | serie 3
2010 NEC Clsassic Car Show DSC 1426 - Flickr - tonylanciabeta.jpg |  Pininfarina oupé 
Lancia Appia Zagato - Cesana-Sestriere 2014 (14643529031).jpg | Zagato GT
1960 Lancia Appia Convertibile Vignale (9350714035).jpg | Vignale convertibile
Lancia Appia Fourgoncino (8205841015).jpg | Furgoncino


## Referanser
Lancia Ardea

**Lancia Ardea** (1939–53) var en liten familiebil fra italienske Lancia. Den etterfulgte Lancia Augusta, ble bygget i nesten 32 000 eksemplarer og i 1951 avløst av Lancia Appia.  Navnet kommer av byen Ardea i Lazio.

Omkring 23 000 var 4-dørs sedan.  De kom med en 0.9 liters V4 på 19 hk. Serie 3 (fra 1948) kom med 5-trinns manuelt gir (først i verden). Etter den andre verdenskrig bygde de 8 500 nyttekjøretøy ved navn **furgoncini** (van) og **camioncini** (lastebil).


Lancia Ardea.JPG 
Lancia Ardea, bacchetta direzionale.JPG | retningsviser
MHV Lancia Ardea rear.jpg


## Referanser
Lancia Flaminia

**Lancia Flaminia** (1956–1968) er en sportslig familiebil fra italienske Lancia bygd i 12 633 eksemplarer.

Navnet kommer av Via Flaminia, en av de gamle romerske veier hvorfra Lancia navnga noen av sine biler (som Lancia Appia og Lancia Aurelia).

**Florida I** og **II** var 4- og 2-dørs prototyper fra 1956 og 1957, tegnet og bygd av Pininfarina på understell fra Lancia Aurelia.

**Berlina** fra 1957 var 4-dørs sedan familiebil med 5 seter og god bagasjeplass. Den kom med 2.5 liters V6 (3 344 eks.), fra 1962 2.8 liter (599 eks.). Tegnet av Pininfarina, men bygget av Lancia.   **335 Presidenziale** (1960, 4 eks.) var en kraftig forlenget utgave (3.35 m akselavstand) laget fordi Elisabeth II av Storbritannia kom på besøk.

**Coupe** lignet *Berlina*, men var 2-dørs på et forkortet understell, med 2.5 liter (4 151 eks.) og 2.8 liter (1 085 eks.) V6.

**GT** var en to-seters Grand tourer med brukbar bagasjeplass, levert som  coupe og cabriolet (847 eks.) med nytt utseende fra Carrozzeria Touring, som frem til sin konkurs i 1965, bygde disse i aluminium med teknikken *superleggera* (superlett).  **GTL** fra 1962 (300 eks.) var GT *lungo* (lang), den hadde baksete og bedre takhøyde.

**Sport** (1959–62. 344 eks.) var 2-seters, som GT, men med annet utseende tegnet av Ercole Spada hos Zagato som også bygde den; **3C** kom med 3 forgassere (*3 carburetti*).  Zagato leverte så **Super Sport** (1964–67, 187 eks.) med 4 seter (150 eks.) og 2.8 liter V6 på 152 hk.


LanciaFlorida1 b56 x1.JPG | Florida I
1966 Lancia Flaminia Berlina - blue black - rvr (4637135883).jpg | Berlina
1964 Lancia Flaminia Coupé front.jpg | Coupe
2june2006 066.jpg | Presidenziale
1959 Lancia Flaminia coupe - dark blue - rvr-1 (4637127037).jpg | GT
1961 Lancia Flaminia cnv - white - fvr-1 (4637736320).jpg | GT
Festival automobile international 2011 - Vente aux enchères - Lancia Flaminia Sport 3C Zagato - 1962 06.jpg | Sport
Bonhams - The Paris Sale 2012 - Lancia Flaminia Super Sport 'Double Bubble' Coupé - 1968 - 005.jpg | Super Sport


## Referanser
Uniting Church in Australia

**Uniting Church in Australia** (**UCA**) er et protestantisk kirkesamfunn i Australia. Kirken har rundt 240 000 medlemmer fordelt på omtrent 2500 menigheter, og ble grunnlagt i 1977 da de tre kirkesamfunnene Congregational Union in Australia, Methodist Church of Australasia og Presbyterian Church of Australia slo seg sammen. I 2011 var kirkesamfunnet den tredje største kristne kirken i Australia, da litt over en million mennesker sa at de følte seg knyttet til kirken.

Kirken er en synodal kirke, som vil si at den ledes av valgte råd og utvalg. Den daglige ledelsen blir gjort av en valt president og en generalsekretær. Generalforsamlingen er kirkens øverste organ.

UCA har rundt 2500 menigheter med svært ulik profil. Over menighetene står presbyterier, som har oversikt over menigheter og presters aktiviteter innen sin region. I møtene i presbyteriet møter vigslede medarbeidere (prester, diakoner osv), legpastorer og valgte utsendinger fra menighetene i pretbyteriet. Hver delstat er organisert som en egen synode som har det overordnede ansvaret for kirkens arbeid i området.

Teologisk er kirken preget av at den springer ut av en sammenslåing av tre ulike protestantiske kirker, hver med sin teologi. Den baserer derfor sin teologi på Bibelen, Den apostoliske- og Den nikenske trosbekjennelse samt reformatoriske skrifter fra Metodistkirken, Den reformerte kirke og Den presbyterianske kirke. Kirken anerkjenner to sakramenter: Dåp og nattverd. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hirschbergtest

**Hirschbergtesten** er en enkel klinisk test innen oftalmologi og optometrikk som brukes til å påvise og grovt måle skjeling.

Mens pasienten ser rett fram, lyser man en lykt mot øyne og noterer seg lysrefleksens plassering. Ved parallelle øyeakser vil denne befinne seg omtrent i sentrum av pupillen (i realiteten 0.5mm forskjøvet mot nesen). Avvik fra denne plasseringen indikerer skjeling, med omtrent 7.5 grader akseavvik for hvert millimeter forskyvning av refleksen. En grov regel vil dermed estimere akseavvik som følger (vil variere avhengig av pupillens størrelse og hornhinnediameter):
* refleks ved pupillekant: 15 grader
* refleks midt mellom pupillekant og limbus: 23 grader
* refleks ved limbus: 30 grader

En variant av denne testen kalles **Krimskytest** og utføres ved å holde prismer av ulik styrke foran det skjelende øye til pupillerefleksen sentreres. Styrken av prismen oppgir da skjelingsgrad i dioptrier.
Lancia Augusta

**Lancia Augusta** (1933–36) var en familiebil fra italienske Lancia, som inntil da hadde laget småskala sportsbiler, og som med Augusta ville forsøke masseproduksjon.

Den hadde en 1.1-liters V4 på 35  hestekrefter. Den ble også bygget og solgt i Frankrike som **Belna**. Augusta var salgsmessig underlegen Fiat 508, og da storselgeren Fiat Topolino kom i 1936, avsluttet Lancia sin noe gammelmodige Augusta og kom i stedet med Lancia Ardea som solgte bedre.

Lancia Augusta.JPG 
Lancia Augusta 1935 20080510 a.jpg | 1935
Fuoriserie 2014 121.JPG | 1935 Fuoriserie fra Carr. Farina
Lancia Belna Roadster Pourtout.jpg | Belna


## Referanser
Flyktninger (maleri)

**Flyktninger** (latvisk: **Bēgļi**) er et maleri fra 1917 av den latviske modernistiske  maler Jēkabs Kazaks. Motivet forestiller latviske flyktninger under 1. verdenskrig.  

Bildet tilhører Latvias nasjonalmuseum i Riga. 

## Referanser
Karsten Hansen (motstandsmann)

**Karsten Hansen** (født 26. september 1925) var en norsk skogsarbeider og motstandsmann fra Ringerike, under krigen tilknyttet den såkalte Osvald-gruppen. Hansen var med i Vågårdsgruppa, en av to Osvald-grupper som var aktive på Ringerike i 1944. Brødrene hans Reidar og Georg var med i samme organisasjon.

Karsten Hansen ble arrestert 9. juni 1944. 18 år gammel ble han satt på dødscelle på Akershus festning. Uvisst av hvilken grunn ble han 28. august overført til Grini fangeleir og senere 13. mars 1945 til Mysen fangeleir. Der satt han de to siste månedene fram til krigens slutt i mai 1945.

Brødrene hans Reidar og Georg ble begge arrestert samtidig med ham. Reidar ble skutt på Trandum høsten 1944. Georg klarte å flykte, og overlevde krigen.

Osvald-gruppen var kommunist-ledet, og deres innsats ble levnet liten ære under den kalde krigen. Karsten Hansen - og familien - opplevde i etterkrigstida problemer med å få jobber på grunn av at han hadde vært «Osvald-kar». «Sjøl om vi kjempet mot samme fienden var vi likevel litt på den gærne sida, i noens øyne», oppsummerte Hansen i 2015.

Først 68 år etter frigjøringen fikk disse motstandsfolkene en offisiell anerkjennelse: Karsten Hansen var blant de få gjenlevende fra gruppen som i 2013 ble hedret og dekorert av den rød-grønne regjeringen. Han var også en av veteranene som deltok da Osvald-monumentet ble avduket på Jernbanetorget i Oslo 1. mai 2015.

## Referanser