open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Krokeide videregående skole

**Krokeide videregående skole** eies av Stiftelsen Krokeide og ligger på Krokeide i Bergen kommune, ved fergeleiet til Austevoll.

Skolen er godkjent som en videregående skole for funksjonshemmede med inntil 220 elevplasser, og tar inn elever fra hele landet som har et dokumentert tilretteleggingsbehov. Skolen har internat, kantine, treningsrom og svømmebasseng. Skolen driver non-profit og har et helhetlig fokus på elevenes helse og læring.

## Utdanningstilbud
Fra høsten 2023:

## Utvikling av skoletilbudet
Krokeide videregående skole ble opprinnelig etablert for å tilby yrkesopplæring til personer som hadde blitt rammet av folkesykdommen turberkulose. Skolen ble åpnet i 1946 av landsforeningen som den gang het Tuberkuløses Hjelpeorganisasjon. Skolen ble etablert i Fana på tomten der sentralkommandoplassen for det tyske kystartilleriet lå under andre verdenskrig. De naturskjønne omgivelsene rundt skolen bød på mange muligheter. Stor dugnadsinnsats, blant annet fra de tidligere tuberkuløse selv, gjorde at skolen kunne åpne dørene 10. november 1946. Det sies at mange engasjerte seg slik i arbeidet at det førte til tilbakefall og nytt opphold på sanatorium. 

Tuberkuløses Hjelpeorganisasjon (THO) opprettet skolen ved Krokeide ved Bergen i 1946. Tuberkuløses Hjelpeorganisasjons yrkesskole ga yrkesopplæring i radio- og elektroteknikk, snekkerarbeid og finmekanikk. Målet var å gjennom opplæring i nye fag å få tidligere tubekulosepasienter tilbake i arbeid. Skolen åpnet 10. november 1946. Skolen holdt først til i militære bygninger i et tidligere tysk miltært område i Krokeid, som ble frigitt i 1945. På området hadde sentralkommandoen for det tyske kystartellieret ligget. 

Prosjektet ble støttet av Kronprins Olav, som var forsvarssjef i Norge, med en skriftlig anbefaling. Bygningene ble overdratt til Tuberkuløses Hjelpeorganisasjon for 950 kr. Tomten, som var på ca. 50 mål, ble ervervet for 50.000 kr. Lokale medlemmer av Tuberkuløses Hjelpeorganisasjon begynte ombyggingen. Prosjektet ble finansert gjennom gaver og innsamlinger og arbeidet ble gjort som dugnadsarbeid. Flere av medlemmene i foreningen anstrengte seg så mye under arbeidet at de fikk tilbakefall.

Skolen startet med opplæring innen treskjæring, lettere snekkerarbeid, dekorasjon, rosemaling, tredreining og radio. I årenes løp ble undervisningstilbudet endret i takt med endringene i samfunnet. På 2020-tallet er det en moderne skole med yrkesrettet opplæring innen elektrofag, service og samferdsel, påbygg og IKT. Elevmassen har også endret seg. Skolen har et tverrfaglig personale med kompetanse innen medisin, trening, spesialpedagogikk og aktivt miljøskapende arbeid, og har som mål å hjelpe sine elever tilbake til arbeidslivet. 

Skolen tar imot elever fra hele landet. 

## Eierskap
Frem til 31. desember 2014 eide og drev LHL Krokeide videregående skole. Fra og med 1. januar 2015 er denne skolen heleid av Stiftelsen Krokeide. Høsten 2020 startet stiftelsen også opp Feiring videregående skole i Eidsvoll i Akershus.

## Se også
* Feiring videregående skole

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Latsja

**Latsja** (eller **Latsje**, russisk: Ла́ча, Ла́че) er en innsjø i den sørvestre delen av Arkhangelsk oblast i Russland. Navnet betyr «Melkesjøen», men årsaken til dette er ukjent. 

Innsjøen er har en avlang form, i retning nord-sør. Den er 33 kilometer lang og opptil 14 kilometer bred, med et areal på . Den ligger 117 meter over havet. Innsjøen er grunn, med en største dybde på 5,4 meter. Den har en gjørmete bunn og myrlendte bredder, og fryser til fra november til mai. Flere elver renner inn i sjøen fra sør, hvorav den største er Svid som kommer fra innsjøen Vozje i Vologda oblast. Latsja har utløp mot nord gjennom elva Onega. Fem kilometer nedstrøms fra utløpet ligger den gamle byen Kargopol.

## Referanser
Wiener Neustadt

**Wiener Neustadt** er en by i den østerrikske delstaten Niederösterreich. Befolkningen var  innbyggere (2018), noe som gjør byen til den 11. største i Østerrike.

Byen ble grunnlagt i 1194. Byen er knyttet til Wiens historie da den i 1522 var sete for den såkalte *Blutgericht von Wiener Neustadt* («Blodretten i Wiener Neustadt»). En rekke tidligere medlemmer av byens opposisjon mot Ferdinand I ble henrettet. Wien kom deretter under direkte keiserlig kontroll.
## Referanser
Leoben

**Leoben** er en by i delstaten Steiermark i Østerrike. Befolkningen var per 1. januar 2007 på 25 227 innbyggere, noe som gjorde byen til den 17. største i Østerrike.

Leoben har en historie som går minst tilbake til 904.

## Vennskapsbyer

*  Xuzhou

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Svid

**Svid** (russisk: Свидь) er ei elv i Arkhangelsk oblast i Russland. Den er 61&nbsp;km lang. Den starter fra innsjøen Vozje på grensen til Vologda oblast, og renner derfra nordover og munner ut i innsjøen Latsja. 

Svids løp går gjennom et meget tynt befolket landskap. I sitt øvre løp er elva fra 40 til 120&nbsp;meter bred, og den renner her mellom myrlendte og skogkledte bredder. I de midtre delene blir breddene mere steinete, og elva danner mange mindre stryk. På denne strekningen smalner elva inn til 10-15&nbsp;meter, den renner hurtigere og breddene er høyere og brattere. På den nederste delen saktner elva igjen, og breddene blir lave og sumpete. Den munner ut i sørenden av innsjøen Latsja, som igjen har avløp via elva Onega til Kvitsjøen.
Israels distrikter

I Israel er et **distrikt** et administrativt hovedområde. Landet har totalt seks hovedadministrerende distrikter, kjent på hebraisk som ***mehozot*** (מחוזות; entall: *mahoz*) og femten subbdistrikter kjent som ***nafot*** (נפות; entall: *nafa*). Hvert subbdistrikt er videre delt inn i naturlige regioner som det er 50 av.

Golan-subbdistriktet, som inneholder fire naturlige regioner, er medregnet i dette antallet, selv om området ikke er anerkjent av FN som israelsk territorium. Judea- og Samaria-området er derimot ikke inkludert siden Israel ikke har jurisdiksjon der.

## Jerusalem-distriktet
Jerusalem-distriktet (*Mehoz Yerushalayim*). befolkning: 868&nbsp;500

Distriktshovedstad: Jerusalem

&nbsp;* Dette distriktet inkluderer områder som ble okkupert under seksdagerskrigen og tillagt Israel i henhold til Jerusalem-loven.

## Norddistriktet
Norddistriktet (*Mehoz HaTzafon*). Befolkning: 1&nbsp;202&nbsp;600

Distriktshovedstad: Nasaret

*Zefat (subbdistrikt) – befolkning: 98&nbsp;000
*Kinneret (subbdistrikt) – befolkning: 98&nbsp;100
*Yizre'el (subbdistrikt) – befolkning: 430&nbsp;400
*Akko (subbdistrikt) – befolkning: 536&nbsp;300
*Golan (subbdistrikt)* – befolkning: 39&nbsp;800

&nbsp;* – erobret under seksdagerskrigen i 1967 og tillagt Israel i henhold til Golanhøydeloven.

## Haifa-distriktet
Haifa-distriktet (*Mehoz Heifa*). Befolkning: 865&nbsp;200

Distriktshovedstad: Haifa

*Haifa (subbdistrikt) – befolkning: 529&nbsp;500
*Hadera (subbdistrikt) – befolkning: 335&nbsp;700

## Sentraldistriktet
Sentraldistriktet (*Mehoz HaMerkaz*). Befolkning: 1&nbsp;689&nbsp;600

Distriktshovedstad: Ramla

*Sharon (subbdistrikt) – befolkning: 371&nbsp;900
*Petah Tikva (subbdistrikt) – befolkning: 578&nbsp;000
*Ramla (subbdistrikt) – befolkning: 267&nbsp;600
*Rehovot (subbdistrikt) – befolkning: 472&nbsp;100

## Tel Aviv-distriktet
Tel Aviv-distriktet (*Mehoz Tel Aviv*). Befolkning: 1&nbsp;204&nbsp;400

Distriktshovedstad: Tel Aviv

## Sørdistriktet
Sørdistriktet (*Mehoz HaDarom*). Befolkning: 1&nbsp;201&nbsp;200

Distriktshovedstad: Beersheba

*Ashkelon (subbdistrikt) – befolkning: 456&nbsp;000
*Be'er Sheva (subbdistrikt) – befolkning: 565&nbsp;300

## Judea- og Samaria-området
Judea- og Samaria-området (*Ezor Yehuda VeShomron*).
Befolkning: 285&nbsp;000 israelske innbyggere.

Største israelske by: Modi'in Illit

Dette området er den geografiske klassifiseringen av israelsk bosettelse på Vestbredden heller enn Øst-Jerusalem og tidligere israelske/jordanske ingenmannslandsområde i nærheten av Latrun. Området har vært under israelsk kontroll siden seksdagerskrigen i 1967, men er ikke tillagt Israel. Mange israelitter anser det som en del av Det lovede land, men det er ikke ansett som en del av staten Israel av noen nasjon eller av FN. Se Den palestinske selvstyremyndigheten for den palestinske administrasjonen.

## Eksterne lenker
* 
* befolkningsoversikt for hvert distrikt og subbdistrikt 
* Central Bureau of Statistics  – detaljert oversikt for hvert distrikt, subbdistrikt og naturlige region.
* Urban Israel: Detaljer og bilder om mange byer i Israel
Dvergbåtfly

**Dvergbåtfly** (*Earias clorana*) er en sommerfugl som tilhører familien båtspinnere (Nolidae). Denne lille arten med skarpt grønne forvinger og hvite bakvinger er ganske sjelden i Norge, og er funnet et titalls ganger langs kysten vestover til Vest-Agder.

## Utseende
En liten (vingespenn 19 – 23 mm), gressgrønn og hvit spinner. Hodet, den fremste delen av brystet, forvingenes fremkant, bakkroppen og mesteparten av bakvingene er silkeaktig hvite. Mesteparten av brystet, forvingene og bakvingenes ytterkant er gressgrønne. Larvene varierer mye i farge, kan være gråhvite, grønnaktige eller rødbrune, med et bred, lys ryggstripe som er svart langs midtlinjen. Hodet er stort og lysgrønt, kroppen kledt med sparsomme, korte hår.

## Levevis
Larvene leverpå ulike arter av vier, selje og pil (slekten *Salix*), spesielt kurvpil (*Salix viminalis*), selje (*Salix caprea*), gråselje (*Salix cinerea*), skjørpil (*Salix fragilis*), lappvier (*Salix lapponum*) og ørevier (*Salix aurita*). Man finner sjelden disse sommerfuglene langt fra vertsplantene. I Sverige ser arten ut til å være vanligst der pile-arter blir dyrket for produksjon av biodiesel. Voksne sommerfugler kan finnes mellom mai og august, det er trolig at det i alle fall noen ganger forekommer to generasjoner på en sommer. De flyr fra skumringen og et par timer framover og kommer av og til til lys, de kan også lokkes til sukkeråte.

## Utbredelse
Dvergbåtfly forekommer i det meste av Europa, videre østover til Uralfjellene og den vestlige Sibir. I Norge er den bare funnet et fåtall ganger langs Østlands- og Sørlandskysten vestover til Vest-Agder.

## Referanser




## Kilder
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider.
* Hydén, N., Jilg, K. & Östman, T. 2006. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Ädelspinnare-tofsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/e/earias_clorana.html
* Nettsiden *Norges sommerfugler*: http://www.nhm.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/nolidae/clorana.html

## Eksterne lenker
*
Baden bei Wien

**Baden bei Wien** (*Baden ved Wien*) er en by i delstaten Niederösterreich i Østerrike. Befolkningen var per 1. januar 2007 på 25 284 innbyggere, noe som gjorde byen til den 16. største i Østerrike. 

Baden bei Wien fikk byrettigheter i 1480.
## Kurbad
Byen er kjent for sine kurbad-tradisjoner, som strekker seg tilbake til romertiden. I 2021 ble byen, sammen med 11 andre av Europas store kurbadsteder, oppført på UNESCOs verdensarvliste. 


Baden austria 01.jpg|Baden bei Wien
1482 Statt Paadn.jpg|Illustrasjon av Baden fra 1482.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eikeduskspinner

**Eikeduskspinner** (*Meganola strigula*) er en sommerfugl som tilhører familien båtspinnere (Nolidae). Denne uanselige, gråspraglete arten forekommer i Norge bare langs kysten vestover til Vest-Agder, men kan noen ganger være ganske vanlig i eikeskog.

## Utseende
En liten (vingespenn 17 – 22&nbsp;mm), gråhvit spinner, kan minne om et mott. Hodet er forholdsvis stort og bredt med små fasettøne, antennene er smalt fjærformede og rundt halvparten så lange som forvingene. Kroppen er forholdsvis slank, sylindrisk og gråhvit, brystet, men noen brune flekker. Forvingene er avrundet trekantede, gråhvite med tre mer eller mindre tydelige, bølgete, mørkebrune til svarte tverrbånd, dessuten noen mørkere flekker og korte, mørke lengdestreker nær ytterkanten. Bakvingene er lysgrå. Begge vingepar har middels lange, grå hårfrynser langs ytterkantene.

## Levevis
Eikeduskspinneren lever først og fremst i eikeskoger, og larvene lever på eik, kanskje av og til på bøk, lind og plommetrær. Den foretrekker varme og tørre områder. De voksne sommerfuglene flyr mellom kronene på eiketrær fra skumringen til midnatt i juni – juli. Særlig hannene kan lokkes til lys, begge kjønn kommer også til sukkeråte. Hunnen legger ca. 50 egg på undersiden av eikeblader, larvene klekkes i juli – august og begynner å spise. De overvintrer som halvvoksne og fullfører utviklingen neste vår. Larven spiser på bladene fra midten og utover, slik at bare hovednervene står igjen. Den utvokste larven spinner seg inn i en hard, båtformet, brun kokong som er festet til en kvist, der den forvandler seg til en puppe. Den voksne sommerfuglen klekkes etter tre til fire uker.

## Utbredelse
Eikeduskspinneren finnes over det meste av Europa utenom de nordligste delene, helt øst til Uralfjellene. I Norge finnes det ved kysten av Østlandet og Sørlandet.

## Kilder
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider.
* Hydén, N., Jilg, K. & Östman, T. 2006. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Ädelspinnare-tofsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/m/meganola_strigula.html
* Nettsiden *Norges sommerfugler*: http://www.nhm.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/nolidae/strigula.html
## Eksterne lenker
*
Båndduskspinner

**Båndduskspinner** (*Nola cucullatella*) er en sommerfugl som tilhører familien båtspinnere (Nolidae). Denne grå, spinkle arten kan kjennes på at den har et mørkere felt, kantet med svart, ved roten av forvingen. I Norge forekommer den langs kysten vestover til Kristiansand.

## Utseende
En liten (vingespenn 16 – 21&nbsp;mm), grå spinner.

**Kroppen** er sylindrisk og forholdsvis slank. hodet nokså stort og bredt med små fasettøyne. Hannens antenner er smalt fjærformede og rundt halvparten så lange som forvingene. Labialpalpene er nokså lange og stikker fram foran hodet som et nebb.

**Forvingen** er avrundet trekantet, lys grå, roten er noe mørkere grå, dette feltet er kantet med svart. I den ytre vingehalvdelen er det to smale, ofte utydelige, uregelmessige, mørke tverrlinjer.

**Bakvingen** er ensfarget lysgrå (som forvingens grunnfarge). **Larve**n er kort og kraftig, brokete brun- eller gråaktig. Det har en hvit ryggstripe og flere lyse flekker, dessuten en del gulbrune til oransje vorter son bærer ganske lange, gråaktige hår.

Puppen er gulaktig, med store, markerte beinslirer (der beina utvikler seg). Den ligger i en båtformet kokong som er trekantet sett fra siden.

## Levevis
Båndduskspinneren lever i varme løvskoger, hager, parker og på steder med mange busker av vertsplantene. Larven lever på busker og trær i rosefamilien (Rosaceae), blant andre slåpetorn (*Prunus spinosa*), hegg (*Prunus padus*), hagtorn (*Crataegus* spp.), rogn (*Sorbus aucuparia*) og epletrær (*Malus domestica*). De voksne sommerfuglene flyr fra slutten av juni til august, fra skumringen til midnatt. Hannene kommer ofte til lys, hunnene ikke så ofte. Bestandene av denne arten svinger mye fra år til år.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove (2000): *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae.* Norsk entomologisk forening.
* Hydén, N., Jilg, K. & Östman, T. (2006): «Fjärilar: Ädelspinnare-tofsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae» i: *[[Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna]]*. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2
* Nettstedet ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* Nettstedet ''Norges sommerfugler''
## Eksterne lenker
*
Mannen fra drømmene

***Mannen fra drømmene*** er et hørespill av Gunnar Reiss-Andersen som ble sendt på NRK Radio i 1939. Instruktør var Gunnar Neels-Hansson. Stykket handler om en kvinne som lever mellom virkelighet og drøm, drevet av en sterk dødslengsel. For første gang finnes det på rollelisten en anonym stemme som ikke representerer en reell person, men en ren allegori (for døden), spilt av Georg Løkkeberg.

## Medvirkende

## Referanser
 

## Kilder
*Hartenstein, Tillman: *Det usynlige teatret. Radioteatrets historie 1926-2001*, Oslo 2001, s. 41
Jarle Nyheim

**Jarle Nyheim** (født 30. november 1972) er en norsk skuespiller og sanger fra Larvik. Han spilte den lille rollen som "Kåre", Gjertrud Krogstads elsker og trommeslager i Svein Krogstads band i Hotel Cæsar i 2006. På 1980-tallet var Nyheim vokalist og trommeslager i popbandet Daylight. Han er nå vokalist i Bad Budget Band, som vesentlig spiller musikk fra 1970- og 1980-tallet, med hovedvekt på funky soul og disco. Nyheim har også sunget med Larvik Storband.

## Diskografi over utgivelse med Daylight

## Kilder
* Østlands-Posten den 18. april 2006
Darren Ferguson

**Darren Ferguson** (født 1972) er en skotsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er manager for den engelske klubben .

Han spilte blant annet en sesong i Manchester United, i tillegg til en lang karriere hos Wolverhampton og Wrexham. Han er sønn av Alex Ferguson, som var manager i Manchester United fra 1986-2013.

Darren Ferguson var manager i Preston North End, som spiller i Football League Championship. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Shatoujiao

:*Se også *'Sha Tau Kok**, som handler om den delen av 沙頭角 som ligger i [[Hongkong]].''


**Shatoujiao''' (kinesisk: 沙頭角) er et subdistrikt i Yantian Qu (distrikt) i Shenzhen i Kina. Det ligger på grensen mellom Fastlands-Kina og Hongkong. Shatoujiao er egentlig delt i to av grensen. Den delen som ligger i Shenzhen er større og vokser raskere enn Sha Tau Kok i Hongkong.

Befolkningen er for det meste kinesere tilvandre fra Kinas indre provinser. Det er også noen russere der.

Shatoujiao har cargohavn, og har gode forbindelser innover i Kina.

Blant byens attraksjoner var inntil 2006/2007 det sovjetiske hangarskipet Minsk, som var hovedattraksjonen i en fornøyelsespark som gikk konkurs. Minsk er nå til salgs, men ligger inntil vider eu bukten (2007) som før.
Museet for mausoleet for kongen av Nanyue fra det vestlige Han-dynastiets tid

**Museet for mausoleet for kongen av Nanyue fra det vestlige Han-dynastiets tid** (kinesisk: 西汉南越王博物馆, pinyin: *Xi Han Nanyue Wang Bowuguan*, eller *Museum of the Western Han Dynasty Mausoleum of the Nanyue King*) er et museum i Guangzhou (Kanton) i Folkerepublikken Kina. Her er utstilt funnene fra graven til Nanyue-herskeren Zhao Mo og fra en rekke andre arkeologiske utgravninger.

## Eksterne lenker
* 
* Museets hjemmeside (Xi Han Nanyue wang bowuguan)
* Informasjon om museet på engelsk 
* Mer informasjon på engelsk
* Og enda mer
Gand videregående skole

**Gand videregående skole** er en offentlig videregående skole i Sandnes sentrum, etablert som *Sandnes kommunale tegneskole* i 1897. Skolen har  elevplasser. Skolen ble sist ombygget og samlet på en lokasjon i 2017.

## Utdanningstilbud
Per skoleåret 2023/24 har skolen følgende tilbud

* Bygg- og anleggsteknikk
* Elektro og datateknologi
* Helse- og oppvekstfag
* Innføringsklasser for minoritetsspråklige
* Påbygg til generell studiekompetanse
* Salg, service og reiseliv
* Teknologi- og industrifag
* Informasjonsteknologi og medieproduksjon
* Tilrettelagt opplæring i mindre grupper med arbeidstrening innen byggfag og Service og samferdsel

## Historie
I 1897 ble Sandnes kommunale tegneskole etablert. Skolen ble utvidet i 1912 med oppstart av Den tekniske aftenskolen. Fra 1952 tok verkstedsfagene mer form og  Sandnes Verkstedskole skolens nye navn. I 1962 fikk skolen verkstedslokaler i Hoveveien. Skolen ble regional yrkesskole for Sør-Rogaland. Fagområdene var da bilmekaniker, jern og metall og elektrofag, og i 1966 ble navnet endret i tråd med nasjonal standard til Sandnes Yrkesskole. 

I 1969 får skolen nytt hovedbygg og fra 1976 og ny lov om videregående opplæring blir navnet på skolen Gand videregående skole. Skolen har siden vært en såkalt kombinert skole med studieforberedende (allmenne) tilbud og yrkesfaglige programområder. Yrkesfagene er tyngden ved skolen, med klasser også innen idrettsfag og Påbygging til generell studiekompetanse.

## Rektorer
* 2023&ndash;: Silje Norheim Skagevold 
* 2017&ndash;2023: Lars Tore Helgeland (fra Bryne vidaregåande skule)
* 2009&ndash;2017:Jan Ole Rød
* 1990&ndash;2009: Einar Lea

## Kjente pedagoger ved Gand videregående skole
* John Kristian Helland, lærebokforfatter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Barnas førjulskalender (TV-program)

***Barnas førjulskalender 1970*** er tittelen på en norsk julekalender for barn som gikk på NRK Barne-TV i 1970. Dette var den første julekalenderen som gikk på norsk TV.

* William Nyrén som bestefar Didrik
*Manuskript: Anne-Cath. Vestly
*Regi: Bo Wærenskjold

Serien ble utgitt av Norges Røde Kors og NRK i fellesskap. I tiden 1. november til 12. desember ble det lagt ut postgiroinnbetalingskort på samtlige poststeder i Norge. Disse gjaldt som bestillingskort for kalenderen. Inntekten av salget gikk til Røde Kors Barnehjelp og Fritidssenter for blinde.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Beatrice K.F. Leung

**Beatrice K.F. Leung** er en kinesisk sinolog og katolsk ordenssøster. Hun tilhører søsterkongregasjonen *Søstrene av Det kostbare Blod* i Hongkong.

Hun har vært professor i politologi og internasjonale relasjoner ved *Taiwan Ursuline College* og har også undervist ved University of Hong Kong og Hong Kong Lingnan University. Hun har publisert meget blant annet om sino-vatikanske forbindelser. 

## Verker i utvalg
**Sino-Vatican Relations: Problems in conflicting authority 1976-1986*, New York: Cambridge University Press 1992 ISBN 0-521-38173-8
*	«Religious Freedom and the Constitution in the People's Republic of China: Interpretation and Implementation», i *DISKUS* 3:1 (1995) s. 1-18 Nettversjon
* «The Sino-Vatican Negotiations: Old Problems in a New Context», i *The China Quarterly*, vol. 153 (Mars 1998) , s. 128-140 
*«Catholic Bridging Efforts with China», i *Religion, State and Society*, vol. 28, no. 2 (June 2000), s. 185-196 
**Changing Church and State Relations in Hong Kong, 1950-2000* (med Dhun-hing Chan)
*«Organizational Revivalism: Explaining the Metamorphosis of China's Catholic Church», sammen William T. Liu, i *Journal for the Scientific Study of Religion*, 41:1 (March 2002), s. 121-138    
*«China and Falun Gong: The Party and Society Relations in the Modern Era», i *Journal of Contemporary China*, vol. 11, 33 (2002), s. 761-784 
**The Chinese Catholic Church in Conflict: 1949-2001*, Boca Raton FL: Universal Publishers 2004 (sammen William T. Liu) ISBN 1-58112-514-3
*«Chinese Catholic Sisters in the Modernization Era», i *China Information*, Vol. 18, No. 1, 67-106 (2004) 
*	 «Religion in Post Mao China: Legalism and Religious Management», i Instituto Ricci de Macau:  *Culture, Law and Order: Chinese and Western Traditions*, Macau, 2007, s. 405-426 ISBN 978-99937-758-8-1
Vozje

**Vozje** (russisk: Воже) er en innsjø nord i Vologda oblast i Russland, med et areal på 422&nbsp;km². Grensen til Arkhangelsk oblast går langs nordbredden av innsjøen.

Innsjøen har en avlang form, med en lengde nord-sør på 64 kilometer, og en bredde fra 7 til 16 kilometer. Tross sin betydelige størrelse er sjøen grunn, med en gjennomsnittsdybde på mellom en og to meter, og en maksimal dybde på fem meter. Innsjøen har utløp mot nord gjennom elva Svid, som munner ut i innsjøen Latsja, hvor elva Onega har sitt utløp fra. 

Innsjøen har et nedbørfelt på . Rundt 20 elver munner ut i innsjøen, hvorav de største er: 
*Modlona (russisk: Модлона) – innsjøens største tilløp, med 38 % av samlet tilsig. Munner ut i Vozje fra sør. 
*Vozjega (russisk: Вожега) – Munner ut i Vozje fra øst, og utgjør 34 % av innsjøens tilløp. 
*Pustaja (russisk: Пустая) – Munner ut i innsjøens nordøstre del. 
*Vondonga (russisk: Вондонга) – Munner ut i sør. 
*Jeloma (russisk: Елома) – Munner ut i den tilstøtende innsjøen Jelomskoje, som ligger vest for Vozje og er forbundet med denne gjennom et kort sund.

Breddene av Vozje er flate og svært myrlendte, og er dekket av siv rundt nesten hele omkretsen av sjøen. Korte seksjoner med sand- og steinbredder finnes bare i vest. Det ligger flere landsbyer rundt sjøen, men ingen større bebodde områder. Midt ute i sjøen ligger øya Spasskij, med ruiner av et kloster fra 1600-tallet. Innsjøen er rik på fisk, og det drives fiske etter blant annet abbor, vederbuk, gjedde, mort og brasme.

## Referanser
Wang Lun

**Wang Lun** (død 1. november 1774) var leder av sekten *De åtte trigrammer*, en variant av Den hvite lotus, i Shandongprovinsen i Kina i 1770-årene.  Han forkynte at Buddha Maitreyas komme til jorden var umiddelbart forestående, og ledet de tre trigrammers opprør, et lokalt opprør mot Qing-styret.

## Liv og virke
### «Det rene vanns sekt»
Han var en mester i kampsporter og selvlært lege og underviste sine tilhengere i yoga, meditasjon og i evnen til å faste over svært lange perioder ved bare å drikke renset vann. Dermed ble hans gruppering kjent som «det rene vanns sekt», og i 1774 hadde den flere tusen medlemmer.

### Opprørsleder
Han fortalte så sektmedlemmene at han selv var reinkarnasjonen av Maitreya og at han var bestemt til å bli Kinas keiser, og fikk dem med dem på et angrep på byen Shouzhang den 3. oktober  1774. Ved hjelp av forbundsfeller innenfor murene kom de seg inn byportene, tok kontroll over byen og plyndret dens skattkammer og kornlager. 

Etter å ha holdt byen noen få dager forlot de den, og gikk til angrep på byen Yangku.  Yangku inntok de med letthet, ettersom byens garnison hadde marsjert avsted for å komme Shouzhang til unnsetning – i den tro at den fremdeles var på Wangs hender. Etter Yangku fortsatte erobringstoktet til byene Tangyi og Liulin, og så marsjerte de til den store og strategisk viktige byen Linqing.

Før de kom frem, nedkjempet de med letthet de styrker som Qing-dynastiet sendte imot dem, og det bredte seg en overbevisning om at Wang Luns opprørere behersket magiske krefter. Mange av Linqings mandariner flyktet i redsel for «Den hvite lotus» allerede før opprørerne stod ved byens porter den 11. oktober. 

De neste ukene beleiret Wang Luns styrker byen, men Qing-forsvaret under Qin Zhenjun var for sterkt. Det ene angrepet etter det andre ble slått tilbake. Opprørerne kjempet innbitt lenge etter at slaget var tapt og tiden egentlig var inne for kapitulasjon eller flukt. Wang Luns unge konkubine Wu Sannian skal ha holdt Qing-soldatene stangen alene i timevis til hun til slutt ble overveldet og drept. 

Den 31. oktober var Wang omringet. Fast bestemt på ikke å bli tatt levende satte han fyr på tårnet han befant seg i. Hans brente kropp måtte identifiseres ved hans sverd og armbånd. 

## Litteratur
*Frank Ching: *Ancestors: 900 Years in the Life of a Chinese Family.* Pan Books, 1988.
*Susan Naquin: *Shantung Rebellion: The Wang Lun Uprising of 1774,* New Haven: Yale University Press, 1981.
Baoshan (Yunnan)

**Baoshan** (kinesisk: 保山; pinyin: *Bǎoshān*) er en by på prefekturnivå i vestre del av Yunnan i Folkerepublikken Kina, og ligger på hovedveien til Ruili (grenseby mot Burma) og Kunming.

## Administrative enheter
Byprefekturet Baoshan har jurisdiksjon over ett distrikt (区 *qū*) og 4 fylker (县 *xiàn*).

## Samferdsel
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.

## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens hjemmesider 
* Baoshan Travel and Tourism Bureau (zh, en, ja)
* Baoshan News Network 
* Baoshan profile 
* Baoshan map
Maccabi Tel Aviv

**Maccabi Tel Aviv** (hebraisk:**מכבי תל אביב**, ofte kun referert til som Maccabi) er en sportsklubb i Israel og en del av det verdensomspennende Maccabi-forbundet (Maccabi World Union). Den driver mange sportsklubber og -lag i Tel Aviv, som konkurrerer i flere forskjellige idretter, slik som fotball, basketball, judo, svømming, håndball og annet.

## Se også
* Maccabi Tel Aviv FC
* Maccabi Haifa FC
* Maccabi Petah Tikva

## Referanser
Alberto Estima de Oliveira

**Alberto Estima de Oliveira** (født 1. juli 1934 i Lisboa, død 1. mai 2008) var en portugisisk dikter. Han begynte å skrive poesi som 18-åring.

I mars 1957 dro han til Angola, der han bodde i Benguela og i Lobito. Med samfunnsomveltningene i 1975 kom han tilbake til Lisboa, men to år senere reiste han ut igjen, nå til Guinea-Bissau. Etter tre år i denne nylig uavhengige staten havnet han i 1982 i Macao, der han bodde inntil 2002 som leder av *Companhia de Seguros de Macau*.

## Verker i utvalg
* *Vector II* og *Vector III* (Nova Lisboa)
* *Kuzuela III – 1.ª Antologia de Poesia Africana de Espressão Portuguesa* (Luanda)
* *Tempo de Angústia* (Angola, 1972)
* *Infraestructuras* (Macao, 1987)
* *Diálogo do Silêncio* (Macao, 1988)
* *Rosto* (Macao, 1990)
* *Corpo (Con)Sentido* (Macao, 1993)
* *Esqueleto do Tempo* (Macao, 1995)
* *O Sentir* (Macao, 1996)
* *MESOPOTAMIA – espaço que criei* (Lisboa, 2003)

## Referanser
Dong (folk)

**Dong** ( 侗族, pinyin: *Dòngzú*) er ett av de 55 offentlig anerkjente minoritetsfolkene i Folkerepublikken Kina. Ifølge folketellingen i 2000 er det 2,5 millioner av dem i Kina, for det meste i Guangxi og Guizhou. 

Er er kjent for sine særegne broer; overbygde «vind-og-regn-broer» og sin kunstferdige flerstemte sang. De innvandret for tusen år f.Kr. Fra det som i dag er Thailand og til Kina. Etterhvert som han-kineserne ekspanderte ble de senere trengt sørover igjen. 

## Eksterne lenker
* The Dong ethnic minority (kinesisk regjeringsside)
Lin Fong-tempelet

**Lin Fong-tempelet** (kinesisk: 蓮峰廟) er et buddhisttempel i Macao. Det ble bygd i 1592 og er kjent ikke bare for sin fine arkitektur, men også som et gjestehus for mandariner som besøkte Macao og omegn. Den mest kjente av dem var kommissær Lin Zexu, som ble utnevnt av keiseren av Kina for å sette en stopper for opiumshandelen på midten av 1800-tallet. Hans besøk i Macao minnes i et museum ved siden av tempelet.

Tempelet er et lotustempel *(lin fong)*, typisk for sørkinesiske buddhisttempler ved at de er brede øst-vest-bygninger arrangert i rekker slik at det er tre parallelle nord-sør-akser – mye kortere enn nord-sør-aksene i de nordkinesiske buddhisttemplene. Byggestilen gir tre lange og brede øst-vest-bygninger med åpne hager i gårdsrommene imellom. Liu Fong-tempelet er et typisk kantonesisk tempel med meget til felles med Chen-familiens tempel i Guangdong. 

Li Fong-tempelets fasade er storslagen og rikt dekorert med glaserte fliser. A-Ma presiderer over hovedhallen.

Bakenfor til høyre er en tempelhave med noen bonsaitrær, og nær det vegetarianske tempelkjøkkenet er det et alter for familiebruk. Slike altre dekoreres med papirblomster og fotografier av de avdøde og oppstilles 49 dager etter vedkommendes død.

Tempelet har også en samling av bronseklokker fra 1600-tallet.
Sias

**Sias** (russisk: *Сясь*, finsk: *Säsjoki* eller *Sääsjoki*) er ei elv i Novgorod og Leningrad oblast i Russland. 

Elva begynner i myrområdene nordvest for Valdajhøydene og renner derfra mot nord og munner ut i innsjøen Ladoga, rundt 11&nbsp;km øst for elva Volkhov. Byen Siasstroj ligger ved munningen. Den største sideelva er Tikhvinka. Sias fryser over i november (noen ganger senere) og er islagt til i april. Middelvannføringen er 53&nbsp;m³/s målt 27 km før munningen.

I slutten av vendeltiden og i tidlig vikingtid var Sias mye brukt som en alternativ rute i stedet for Volkhov for trafikk fra Østersjøen til Volga. En festning kalt Alaborg ble bygget av væringene for å forsvare tilgangen til Sias-strykene. Bruken av ruten hadde minsket på 900-tallet.
Lu Muzhen

**Lú Mùzhēn** (tradisjonell skriving: 盧慕貞, forenklet: 卢慕贞) (født 30. juli 1867 i Cuiheng i Guangdong i Kina, død 1952) var første kone til den kinesiske revolusjonsleder og første president, Sun Yat-sen.

Hun var fra samme landsby som Sun. De giftet seg da han var 19, og de fikk sønnen Sun Fo og de to døtrene Sun Yan og Sun Wan. På grunn av hennes bundne føtter kunne hun bare sjelden være med ham på hans revolusjonære rundreiser. Hun flyttet til Macao etter at Sun forlot henne i 1915 for å gifte seg med Song Qingling.

## Eksterne lenker
* Hong Kong University bilde av Lu Muzhen
* Hong Kong University: Sun Yat Sen i Hongkong
Zhong Acheng

**Zhong Acheng** (forenklet kinesisk: 钟阿城; tradisjonell kinesisk: 鍾阿城; pinyin: *Zhōng Āchéng*; født i 1949 i Beijing i Kina), best kjent under kunstnerpseudonymet **A Cheng** / **Ah Cheng**, er en kinesisk forfatter. Hun regnes som en ekspontent for Xungen-bevegelsen (de *rotsøkende*) innen kinesisk litteratur.

Han begynte sin forfatterløpebane i 1979 som medhjelper til sin far Zhong Dianfei, med å skrive boken *Teaterets estetikk*. I 1984 debuterte han med romanen *Sjakkmesteren* (Qi wang). Den vakte stor oppsikt og fikk mye ros i Kina. Siden da har hans ry og karriere som forfatter skutt fart. Den skulle inngå i en serie på tre – *Qiwang – shuwang – haiziwang*.  

Flere av hans verker er blitt oversatt til vestlige språk, noen ganger oversatt flere ganger til samme språk.

Han har vunnet en rekke litteraturpriser. Utvalgte verker:

## Skuespill
* *Painted Skin* (Hua pi zhi yinyang fawang, 1993)
* *Springtime in a Small Town* (Xiao cheng zhi chun, 2002)
* *The Go Master* (Wu qingyuan, 2006)

## Romaner
* *Qi wang* –  (Sjakkmesteren, The Chess Master), 1984
* *Hai zi wang* - (*Three Kings,* oversatt og introdusert av Bonnie McDougall, Collins Harvill 1990
* *Shu wang* - (*The King of Trees*)

## Eksterne lenker
*
Wuyishan

:**''[[Wuyishan (Nanping)|Wuyishan]]** er også navnet på byfylket som omfatter store deler av Wuyifjellene.*
*'Wuyishan** ([[kinesisk]]: &#27494;&#22839;&#23665; [[pinyin]]: ''Wǔyí Shān''), eller **Wuyifjellene''', er en fjellkjede på grensen mellom Fujian-provinsen og Jiangxi-provinsen i Kina. Det dekker et område på 60 km². I 1999 ble Wuyishan oppført på UNESCOs liste over Verdensarven.

## Geologi
De fleste av fjelltoppene og høydene er av rød sandstein. Mange av dem er svært bratte, men samtidig flate på toppen. Elven Jiuqu Xi, 60 km lang, bukter seg ned i en dyp kløft mellom høydene. Med 2100 moh. er Wuyishan det høyeste området i Fujian.

## Biologisk mangfold og naturmiljø
Wuyishan er det største og mest representative eksempel på biologisk mangfold i subtropisk skog i Kina og sydkinesisk regnskog. Økologien er intakt fra tiden før istiden for omkring 3 millioner år siden.

Området er relativt fritt for forurensing. Den kinesiske regjering satte den 31. januar 2005 her opp sin første stasjon for å måle luftkvalitet.

## Historie
Wuyishan var sentrum for det gamle kongedømmet Minyue. På 600-tallet ble Wuyipalasset benyttet for de keiserlige offerhandlinger. Fjellene var et viktig sted for taoismen og på 900-tallet. Området er også neo-konfucianismens vugge, en strømning som influerte det kinesiske samfunn fra 1000-tallet av.
De’ang

**De'ang** er navnet på en folkegruppe som for det meste holder til i Burma, men også tildels i Folkerepublikken Kina og i Thailand. Det er omkring 557.000 av dem. 

I Burma er de anerkjent som en minoritet innen folkegruppen Shan. 

I Kina ble de lenge kalt *Benglang*, men i 1985 endret myndighetene navnet til De'ang, etter deres eget ønske. De er ett av de 55 offentlig anerkjente minoritetsfolkene i Kina. Ifølge folketellingen i 2000 var det 17.935 av dem i provinsen Yunnan. 

## Litteratur
* Palaung Women's Organisation. (2006). *Poisoned flowers: the impacts of spiralling drug addiction on Palaung women in Burma*. Tak, Maesot, Thailand: Palaung Women's Organisation.
* Ashley, S. (2006). *Exorcising with Buddha palaung Buddhism in northern Thailand*. Ottawa: Library and Archives Canada = Bibliothèque et Archives Canada. ISBN 0-494-03309-6
* Howard, M. C., & Wattana Wattanapun. (2001). *The Palaung in northern Thailand*. Chiang Mai, Thailand: Silkworm Books. ISBN 974-88325-1-1
* Cameron, A. A. (1912). *Notes on the Palaung of the Kodaung Hill tracts of Mong Mit State*. Rangoon: Govt. Printer.
* Leslie Milne. *An Elementary Palaung Grammar*, Oxford, Clarendon Press (1921).
* Leslie Milne. *A Dictionary of English-Palaung and Palaung-English*, Rangoon (1931).
* Leslie Milne. *The Home of an Eastern Clan: A Study of the Palaungs of the Shan State*, Oxford, Clarendon Press (1924).
* Shorto, H.L. 1960. *Word and syllable patterns in Palaung. *Bulletin of the School of Oriental and African Studies'', University of London; 1960, Vol. 23 Issue 3, p544-557.

## Eksterne lenker
* 
* The De'ang ethnic minority (kinesisk regjeringsside)
Macau University of Science and Technology

**Macau University of Science and Technology (MUST)**  eller **Universidade de Ciência e Tecnologia de Macau**; **澳門科技大學** / **澳门科技大学** er et vitenskapelig-teknologisk universitet i Macao. Det ligger på Cotai ovenfor The Venetian Macao ved øya Taipa, og rett ved Macao internasjonale flyplass. 

Universitetet er en privat institusjon, og det første høyere lærested grunnlagt i Macao etter Portugals overlevering av Macao til Folkerepublikken Kina i 1999.

I 2006 åpnet universitetet et sykehus, kjent lokalt som *MUST-hospitalet.* Det benytter seg både av vestlig medisin og kinesisk tradisjonell medisin.  

## Eksterne lenker
*
Yinzhou (Ningbo)

** Yinzhou ** (kinesisk: 鄞州, pinyin: * Yínzhōu *) er et distrikt i Ningbo i provinsen Zhejiang i Folkerepublikken Kina. 

## Historie
I 220 f.Kr. opprettet Qin-dynastiets første keiser, Qin Shi Huang, tre fylker ved navn **Yin** (鄞), Mao (鄮)  og Juzhang (句章). De ble slått sammen til Juzhang fylke under Sui-dynastiet, som fikk navnet Mao fylke under Tang-dynastiet. Det hadde så fått sitt nåværende navn Yin senest under de fem dynastiers og ti kongedømmers periode. Byen Ningbo ble administrert av Yin fylke til etter at Folkerepublikken Kina. Da ble Yin fylke et fylke understilt Ningbo. Den 19. april 2002 ble navnet justert til Yinzhou, og ble til et distrikt. Det er et av svært få fylker som har beholdt det samme navn som det hadde før den kristne tidsregning.

## Turisme
* Liangzhu kulturpark (梁祝文化公园), bygt til minne om kjærlghetshistorien om Liang Shanbo og Zhu Yingtai. Historien er bygget på den kinesiske legenden Sommerfuglelskerne.
* Tiantong severdighet (天童风景名胜区) med blant annet Tiantongtempelet og Tiangtong nasjonale skogspark. Tiantongtempelet er et av de viktigste chan-buddhistiske templene i Kina. Det ble bygd omkring år 300.
* Eyuwangtempelet (阿育王寺) bygd i 232, det eneste i Kina oppkalt etter Ashoka den store.
* Dongqiansjøen (东钱湖), største naturlige innsjø i Zhejiang, på 20 kvadratkilometer. 

## Industri
Økonomien består for det meste av seks sektorer: Lette tekstiler, tøyer, maskiner, elektronikk, bildeler og mat. 

## Eksterne lenker
* 鄞州区人民政府网站 Offisiell hjemmeside
* Ningbo byguide
Aum Shinrikyō

**Aum Shinrikyō** (japansk: オウム真理教 *Aum, den absolutte sannhetens lære*), fra år 2000 kalt **Aleph**, er en japansk religiøs gruppe som blant annet betjener seg av utvalgte buddhistiske elementer i sitt læreapparat, og ellers har dommedagspreg. De ble verdenskjent i 1995 etter at medlemmer av gruppen utførte et terrorangrep i Tokyo med kjemiske midler. 

Organisasjonen ble stiftet av Shoko Asahara som *Aum Shinsen no kai* i 1984 (skiftet navn til *Aum Shinrikyo* i 1987), og hadde en «regjering» og 24 «ministerier» med «ministre» som ledere. Den hadde, for eksempel, «ministerier» for forsvar, helse og sosialsaker, vitenskap og teknologi, tungindustri, utdanning, etterretning. 

I oktober 1988 var antall tilhengere mellom 3 000 og 4 000, med mellom 100 og 200 som bodde i fellesskap på eiendommer som Aum hadde i Tokyo, Osaka, Fukuoka, Kamikuishiki (Yamanashi), Nagoya, Sapporo, New York og Russland. I 1995 antas det at gruppen hadde cirka 10 000 tilhengere i Japan og 30 000 i Russland. 

I 2016 forbød Russlands Høyesterett organisasjonen i Russland. USAs utenriksdepartement klassifiserte den som terroristorganisasjon i 1997, mens EU gjorde det i 2005.

## Terrorangrepet
Sekten og sektlederen ble verdenskjent etter giftgassangrepet i Tokyos undergrunnsbane 1995. Tolv personer ble drept og rundt 1300 skadet. Grunnleggeren og lederen av sekten var Shoko Asahara. 

I de utredningene som fulgte gassangrepet i Tokyos undergrunn viste det seg at gruppen disponerte over så meget råstoff at de kunne ha produsert nok sarin til å drepe 4,2 millioner mennesker. I kjølvannet av terrorangrepene ble det tatt ut tiltale mot 191 medlemmer av gruppen.

Den japanske høyesteretten gav klartegn til den første eksekvering av dødsstraff ti år etter angrepet i undergrunnsbanen. Det gjaldt da Aum Shinrikyo-medlemmet Kazuaki Okazaki. Okazaki, som var blitt dømt for minst fire mord i undergrunnsbanen. Han ble siden buddhist og bad om unnskyldning for angrepet.

Alle de tretten medlemmene som ble dømt til døden ble henrettet sommeren 2018.

## Tiden etter terrorangrepet
I 2000 byttet organisasjonen navn tll **Aleph** og har dempet sin profil. I 2017 hadde den omtrent 1 500 tilhengere. To utbrytergrupper er blitt dannet fra den, den ene ved navn *Hikari no wa* («Lysets ring»), som i 2018 hadde cirka 150 tilhengere.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lenkesamling
* Kulturspalte
* Aleph  offisiell hjemmeside
Shi Zhengrong

**Shi Zhengrong** (kinesisk: 施正荣, født c. 1963 i Yangzhong i Zhenjiang i Jiangsu i Folkerepublikken Kina) er en australsk-kinesisk forretningsmann som er grunnlegger, formann og *chief executive officer* for Suntech Power.  Ifølge ''Forbes Magazine'' var han per mars 2006 den rikeste person som bor i Folkerepublikken Kina, med en personlig nettoverdi på 2,2 milliarder amerikanske dollar.  Han har australsk statsborgerskap.

I 2009 ble Shi tildelt Oslo Business for Peace Award. Prisen tildeles bedriftsledere som har skapt økonomisk og samfunnsmessig verdi gjennom etisk og ansvarlig virksomhet. Han er utdannet ved University of NSWs School of Photovoltaic and Renewable Energy Engineering. Han har donert forskningspenger til fornybar energi fordi han mente at den ikke fikk tilstrekkelig offentlig støtte. Han er kristen. 

## Referanser


## Eksterne lenker

* Suntech website
* Suntech Starts Construction of Shanghai Thin Film Plant 
* The Biggest Economic Opportunity of This Century
Cao Xueqin

**Cao Xuuqin** (kinesisk: 曹雪芹, pinyin: *Cáo Xuěqín*, født 1724 i Nanjing i Kina, død 1763) var en kinesisk forfatter. Han skrev den berømte romanen Drømmen om det røde kammeret. 

## Liv og virke
Cao stammer fra en han-kinesisk familie som var blitt assimilert i den mandsjuiske kultur.  Cao Xueqins bestefar Cao Yin var en av Kangxi-keiserens rådgivere, noe som innebar stor velstand for familien. Lykken vendte seg først da Kangxis etterfølger Yongzheng-keiseren kom til makt. I forbindelse med politiske utrenskninger konfiskerte han i 1728 familien Caos eiendom og tvang dem til å forlate Beijing. 

Xueqin var da bare 9 år gammel. Så meget om hans senere liv er ikke kjent. Det meste av livet tilbragte han i stor armod vest i Beijing, der han holdt hodet over vann ved å selge bilder han laget. Tidvis var han også lærer ved den keiserlige skole for mandsjuiske adelige og bannerfolk.

## Verk
Cao er blitt kjent på grunn at ett eneste verk, men det er til gjengjeld gått inn i verdenslitteraturen: Romanen Drømmen om det røde kammeret. Han skal ha skrevet på verket i over ti år, antagelig i tiden rett før århundremidten. Da Cao døde i 1763 var åtti av de hundre planlagte kapitlene ferdig. Manuskriptet ble fullført av Gao E og i 1791 utkom en versjon på 120 kapitler.

## Museum
Et museum viet til Cao Xueqin (*Cao Xueqin jinianguan*) ligger i Beijing botaniske hage.

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www.wsu.edu/~dee/CHING/DREAM.HTM (eng.)
* http://www3.sympatico.ca/ccsr/truelove.html  (eng.)
De røde turbaners opprør

** De røde turbaners opprør ** (kinesisk: 紅巾之亂, pinyin: *Hóngjīnzhīluàn*, 1351-1368) var en serie sosialreligiøse opprør i Kina anført av det kinesiske hemmelige selskap Den hvite lotus og som var rettet mot det regjerende Yuan-dynastiet.

## Bakgrunn

I 1333 var det mongolske Yuan-dynastiet i store vanskeligheter. Den gule flod gikk til stadighet over sine bredder og skapte ødeleggende oversvømmelser, og andre naturkatastrofer fant også sted. Samtidig hadde Yuan-dynastiet store kostnader knyttet til forsvaret av det store keiserdømmet. Dette løste man ved økt skattetrykk, og hovedbyrden falt på vanlige han-kinesere.

## De røde turbaners hær
De røde turbaners hær som ble satt inn mot Yuan-styrkene ble organisert av tilhengerne av Den hvite lotus og av manikeismen. Navnet «røde turbaner» skyldtes at de hadde røde bannere og bar røde turbaner. 

Opprørene begynte litt her og der. Først brøt de ut ved kysten i provinsen  Zhejiang, der han-kineseren Fang Guozhen og hans menn angrep en gruppe Yuan-embedsmenn. Etter det ble opprør under ledelse av «hvite lotus»-anføreren  Han Shantong i området nord for Den gule flod senteret for den antimongolske bevegelse.. 

I 1351 planla Den hvite lotus et regelrett opprør, men planene ble røpet. Han Shantong ble arrestert og henrettet av Yuan-regjeringen. Etter hans død overtok andre lederskapet; Liu Futong sammen med Han Liner (sønn av Han Shantong). Snart etter bredte opprøret seg til området sør for Yangtsefloden. Der kalte de seg «de sørlige røde turbaner». Blant deres ledere kan fremheves Xu Shouhui og Chen Youliang.

## Avslutning
En av de viktigere lederne for De røde turbaner var Zhu Yuanzhang. Først fulgte han Guo Zixing; han giftet seg senere med Guos datter. Etter Guos død ble Zhu lederen for Guos opprørsstyrker. 

Mellom 1356 og 1367 ledet Zhu en rekke kampanjer for å underkue sine motstandere i De røde turbaners bevegelse. Med å spille konkurrentene mot hverandre sjaltet han dem ut den ene etter den andre, først  Chen Youliang så Zhang Shicheng og så Fang Guozhen. Til slutt druknet han  Han Liner. Han blåste så til et kinesisk nasjonalt opprør, og vant stor folkelig stltte.  

I 1368 utropte Zhu Yuanzhang seg selv til keiser i Yintian (Nanjing). Han er gått inn i historien som Hongwu-keiseren av Ming-dynastiet. Det følgende år erobret Ming-styrkene  Dadu (Beijing), og dermed var Yuan-dynastiet uigjenkallelig over.

## Referanser


## Litteratur
* Frederick W. Mote, Denis Twitchett (Hrsg.): *The Cambridge History of China. Vol. 7, The Ming Dynasty, 1368–1644, Part I.* Cambridge Univ. Press, Cambridge 1988, ISBN 0-521-24332-7
* Jeremiah Curtin: *The Mongols. A History.* Greenwood, Westport/Conn 1972 (Nachdruck der Originalausgabe von 1908)
* Jacques Gernet: *Die chinesische Welt.* Suhrkamp, Frankfurt am Main 1979, ISBN 3-458-05503-7
Ricci-institutter

**Ricci-institutter** er en rekke innbyrdes uavhengige men ofte samarbeidende sinologiske institutter oppkalt etter den katolske kinamisjonæren og jesuitten Matteo Ricci. De er forsknings- og publikasjonssentra rettet mot gammel og moderne kinesisk kultur og historie, og pleier interkulturell dialog mellom den kinesiske verden og andre åndstradisjoner i verden. 

De er direkte arvtakere etter det «Bureau d’études sinologiques» som var et pionerinstitutt for moderne sinologisk forskning, en organisasjon skapt av franske jesuitter mot slutten av 1800-tallet i Shanghai. 

Det er pr. 2007 fire Ricci-institutter i verden: 

* Taipei Ricci Institute, grunnlagt i 1966 av pater Yves Raguin, S.J.
* Institut Ricci de Paris, grunnlagt i 1972 av p. Claude Larre, S.J.
* Ricci Institute for Chinese-Western Cultural History ved University of San Francisco, grunnlagt i 1984 av Edward Malatesta, S.J.
* Instituto Ricci de Macau, grunnlagt i 1999 av Yves Camus, S.J. og Luis Sequeira S.J.

Disse instituttene er juridisk uavhengige og fremmer forsknings- og publikasjonsprogrammer av forskjellige profiler, men samarbeider som et nettverk. Selv om Ricci-instituttene er ledet av  jesuittene, der deres ledere og ansatte ofte lekfolk, kinesiske eller utenlandske sinologer.

## Eksterne lenker
* Ricci Institute ved University of San Francisco 
* Introduksjon til Taipei Ricci Institute (fransk)
* Taipei ricci Institute database (Chinese) 
* Macao Ricci Institute nettsted
* Institut Ricci de Paris sitt nettsted