open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Beas (elv)

**Beas** (punjabi: ਬਿਆਸ) er en elv i delstatene Himachal Pradesh og Punjab i India. Beas er 470&nbsp;km lang, og en av Punjabs fem store elver. 

Beas begynner ved Rohtang-passet i Himalaya, og løper sammen med elven Sutlej sør for Amritsar. Sutlej renner videre inn i Pakistan hvor den løper sammen med Chenab og fortsetter til Indus.

I Vedaene kalles elven *Arjikuja*, og var også kjent som *Vipasa* i oldtidens India. Grekerne kalte elva *Hyfasis*, og den markerer den østligste grensa for Aleksander den stores erobringer i 326 f.Kr.. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vigrid (mytologi)

**Vigrid**, norrønt Vigriðr og islandsk Vígríður, er i norrøn mytologi vollen der det siste og avgjørende slaget mellom æser og jotner skal stå ved ragnarok.

Vigrid-vollen er hundre mil ganger hundre mil stor. Her vil Odin bli slukt av Fenrisulven, Tor og Midgardsormen vil drepe hverandre. Også Frøy, Ty, Heimdall og Loke blir drept. Hele verden, også det store verdenstreet Yggdrasil, blir satt i brann. Restene blir siden borte i havet. Derfra skal en ny og frodig jord stige opp med menneskeparet Liv og Livtrase.

Ifølge Fáfnesmál skal striden finne sted på øya Oskopner.

Vigrid omtales i Vavtrudnesmål og i Gylvaginning.

## Se også
* Ragnarok
* Harmageddon, slagfeltet i Johannes' åpenbaring i Bibelen
Granulom

**Granulom** er betegnelse på en karakteristisk patologisk anatomisk struktur som er uttrykk for en vedvarende immunrespons bestående av fagocytter som har samlet seg. Dette kan være rundt fremmedlegemer som er store, mange eller motstandsdyktige mot nedbrytning, men granulomer kan også oppstå uten at et slikt fremmedlegeme er til stede. I et granulom finner man vanligvis lymfocytter, fibroblaster, og makrofager. Makrofagene, som er en type fagocytt,  er det flest av, og de kalles epiteloide celler når man finner dem i granulomer. Dette er fordi de legger seg lagvis og danner et kontinuerlig cellelag som minner om overflatedannende celler når man ser dem i et mikroskop. 

Flere infeksjoner og immunsykdommer har granulomer som en del av sykdomsuttrykket, deriblant:
Sarkoidose, spedalskhet, tuberkulose, temporal arteritt (gigantcelle arteritt), Wegeners granulomatose, Crohns sykdom

## Eksterne lenker
* "Granulomer"; Vaskulitt.no
Marcello Lippi

**Marcello Lippi** (født 12. april 1948 i Viareggio) er en italiensk fotballtrener som senest var landslagstrener for .

## Biografi
I løpet av spillerkarrieren, som begynte i 1969, spiilte Lippi for Savona Calcio, U.C. Sampdoria og A.C. Pistoiese. Han ble trener i 1982 for Sampdorias ungdomslag, og etter diverse jobber i lavere divisjoner, ble han hovedtrener i Serie A i 1989 for A.C. Cesena. Deretter gikk Lippi til A.S. Lucchese, Atalanta B.C. og SSC Napoli.

I 1994 tok Lippi over Juventus og førte dem blant annet til fem seriemesterskap og en seier i Mesterligaen i 1996. Han førte så laget til denne finalen de to neste sesongene, men begge tapte Juventus mot henholdsvis Borussia Dortmund og Real Madrid. I 1998/99-sesongen ble han etterhvert byttet ut med Carlo Ancelotti, da resultatene uteble. Etter dette ble han sjef for Inter uten all verdens resultater. Han overtok Juventus igjen foran 2002/03-sesongen og førte klubben frem til et nytt seriemesterskap og en ny finale i Champions League, hvor Juventus tapte for AC Milan. Dette var Lippis tredje strake tap i en Champions League-finale.

Etter to sesonger i Juventus ble han ansatt som trener for  i juli 2004, etter at Giovanni Trapattoni hadde gitt seg. Under Lippis ledelse kvalifiserte Italia seg til VM i Tyskland 2006. Under mesterskapet imponerte Italia mer og mer, og vant til slutt hele VM for fjerde gang i landets historie. De slo  på straffespark i finalen og kunne juble over sitt fjerde gull i fotball-VM.

Etter VM-gullet la Lippi opp som trener, men etter den skuffende italienske innsatsen i EM 2008 under Roberto Donadoni gjorde Lippi comeback som landslagstrener for Italia. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tournament of Champions

**Tournament of Champions** , med sponsornavnet **The [[Sentry Insurance|Sentry]]**, er en golfturnering som sesongåpner PGA-touren på Hawaii i januar. Startfeltet er begrenset til spillere som vant en turnering på touren i det foregående år.

Turneringen ble arrangert for første gang i 1953, og har siden vært sponset av Mutual Life Insurance Company of New York (MONY; 1975&ndash;1990), Infiniti (1991&ndash;1993), Mercedes-Benz (1994&ndash;2009), Hyundai (2011&ndash;2016), Seoul Broadcasting System (SBS; 2010 & 2017), og sist Sentry Insurance (2018&ndash;).

Førstepremien er en av de større på touren, og på grunn av det snevre startfeltet utgjør den 20 prosent av potten, til forskjell fra de vanlige 18 prosent. I 2006 var førstepremien 1&nbsp;080&nbsp;000 dollar fra potten på 5&nbsp;400&nbsp;000 dollar. I noen turneringer har også vinneren fått en bil i tillegg til pengepremiene.

## Vinnere

1 Ble kun spilt 54 hull grunnet været.

## Noter


## Eksterne lenker
* 
* Profil på PGATOUR.com
Gianluigi Buffon

**Gianluigi Buffon Masocco** (født 1978) er en italiensk tidligere fotballspiller.

Han har spilt 176 kamper på .

## Klubbkarriere
Buffon startet karrieren i Parma i 1995, og gikk til Juventus i juli 2001 for om lag 400 millioner kroner, som da var tidenes dyreste keeper. Han er idag tidenes femte dyreste keeper.

I 2004&ndash;05 hjalp Buffon Juventus til lagets tredje Serie A-tittel på fire sesonger. Buffons utrolige redninger i den avgjørende kampen mot AC Milan var med på å avgjøre kampen. Tittelen ble, i likhet med neste års tittel, imidlertid trukket tilbake etter dommerskandalen i 2006.

Da Juventus ble flyttet ned til Serie B, valgte Buffon å bli i klubben, til tross for at han kunne gått til en rekke andre klubber. Kontrakten med Juventus ble våren 2007, da klubben var sikret opprykk til Serie A igjen, forlenget til 2012.

Buffons debut i Serie A var for Parma mot Milan, 19. november 1995.

Den 11. mai 2016 skrev han under en ny kontrakt til 30. juni 2018 med Juventus.

Den 4. juli 2019 kom han tilbake til  etter ett år i den franske klubben Paris Saint-Germain FC. Han skrev han under en ettårskontrakt til 30. juni 2020.

## Landslagskarriere
Buffon debuterte for landslaget mot  29. oktober 1997.

Etter å ha vært reserve for Gianluca Pagliuca under VM 1998 og gått glipp av EM 2000 på grunn av en skade, startet Buffon for Italia under VM 2002 og EM 2004.

I VM i 2006, som Italia vant, ble Buffon kåret til beste keeper og fikk Lev Jasjin-prisen. Buffon er den spilleren med flest kamper for det Italienske landslaget.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

Buffon ga seg på landslaget etter tapet mot  i kvalifiseringen til VM 2018.

## Involvering i [[Calciopoli|dommerskandalen 2006]]
Den 12. mai 2006 ble det påstått at fire Juventus-spillere var mistenkt for å ha satset penger på kamper som de selv hadde deltatt i. To av dem skulle ha vært stjernene Gianluigi Buffon og Fabio Cannavaro, ifølge svenske *[[Expressen]]*,, og nevner to cupkamper mot Atalanta i 2006 og i 2005 hvor Juventus tapte. Buffon ble frikjent.

## Meritter
* Serievinner: 2002, 2003, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2020
* Cupvinner: 1999, 2015, 2016, 2017, 2018, 2021
* Gull i den italienske supercupen: 1999, 2002, 2003, 2012, 2013, 2015, 2020
* UEFA-cupen: 1999
* Gull i fotball-VM 2006
* «Lev Jasjin-prisen» for beste keeper: VM i 2006
* Årets beste keeper (FIFA): 2003, 2004, 2005, 2006.
* Ligue 1 : 2018–19

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*
Fabio Cannavaro

**Fabio Cannavaro** (født 1973) er en italiensk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

Han var kaptein for .

Han er bror til fotballspilleren Paolo Cannavaro.

På klubbnivå spilte Fabio for SSC Napoli (1992&ndash;95), Parma FC (1995&ndash;2002), Internazionale (2002&ndash;04) og Juventus (2004&ndash;06). Han ble i 2006 kåret til Årets italienske spiller i Serie A. Samme år gikk han til Real Madrid og fikk draktnummer 5.

I 2006 ble Cannavaro kåret til årets spiller av FIFA. 2006&ndash;2007-sesongen vant de La Liga. Det var en stund usikkert om Cannavaro ville reise tilbake til Napoli da laget rykket opp til Serie A, men overgangen kom ikke i stand. I 2009 returnerte han til Juventus. I 2010 skrev han under for Al-Ahli Dubai, og la opp året etter.

## Trenerkarriere
Han fortsatte å jobbe som konsulent for Al-Ahli, der han ble trener 2013–14. Han var hovedtrener for kinesiske Guangzhou Evergrande fra november 2014, der han tok over for Marcello Lippi. Laget vant etterhvert Kinesisk superliga 2015, men han hadde gitt seg midtveis i sesongen for å starte i jobb hos saudiarabiske Al-Nassr FC der han var i tre måneder frem til februar 2016. Sommeren 2016 tok han over Tianjin Quanjian som vant Liga 1 og dermed rykket opp til Kinesisk superliga.

## Landslagskarriere
Cannavaro har over 100 landskamper for Italia og ble verdensmester med laget i 2006. Han spilte for landslaget under VM 1998, VM 2002, VM 2006, VM 2010 og under EM 2000 og 2004.

Han var del av laget som vant U21-EM i 1994.

## Involvering i [[Calciopoli|dommerskandalen 2006]]
Den 12. mai 2006 ble det påstått at fire Juventus-spillere var mistenkt for å ha satset penger på kamper som de selv har deltatt i. To av dem skulle være stjernene Gianluigi Buffon og Cannavaro, ifølge svenske *[[Expressen]]*, og nevnte to cupkamper mot Atalanta i 2006 og året før hvor Juventus tapte.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* 
*  Al-Ahli Profil
Philippe de la Chambre

**Philippe de la Chambre** (født i 1490 i hertugdømmet Savoie, død 21. februar 1550) var en av den katolske kirkes kardinaler. de la Chambre tilhørte benediktinerne. Han var abbed av Saint-Pierre-de-Corbie i Frankrike.

Han ble utnevnt til kardinal i mars 1533 av pave Klemens VII under hans fjortende konsistorium.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Odet de Coligny

** Odet de Coligny de Châtillon ** (født 10. juli 1517 i Châtillon-sur-Loing i Frankrike, død 13. april 1571 i Canterbury i England) var en fransk prelat og hugenottleder. Han var før sin overgang til kalvinismen en av den katolske kirkes kardinaler.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Odet de Coligny var sdønn av *maréchal de France* Gaspard I de Coligny, seigneur de Châtillon; hans bror var den senere admiral Gaspard II de Coligny.

Allerede som 13-åring ble han i 1530 utnevnt til prior i Saint-Stephan (i Beaune), og fire år etter ble han kannik i Paris.

### Erkebiskop, kardinal
Senere kom han ved simoni gjort til erkebiskop av Toulouse. Paven utnevnt ham til kardinal i mars 1533, og han ble kreert til det ved konsistoriet den 7. november 1533. Han var da 16 år. Det påfølgende år ble Coligny dessurten utnevnt til biskop av Beauvais.

### Kalvinist (hugenott)
I 1563 ble han erklært heretisk av Pius III etter at det var blitt klart at han i 1561 var blitt kalvinist, og samtidig fratatt kardinalsverdigheten. Ekskommunikasjonen trådte i kraft 31. mars 1563. Det franske parlement fratok ham samtidig alle politiske embeder og verv.

Odet de Coligny hadde da i lengre tid sympatisert med hugenottene, men nå opptrådte han offentlig for deres sak og ble en av deres anførere. Han giftet i desember 1564 seg offentlig i Montataire, ikledt kardinalsdrakt, for den hugenottiske pastor Pierre Malet, uten katolske sakramenter med sin elskerinne Elisabeth de Kanteville ( som ble kalt *Mme. la Cardinale*).

Han kjempet ved Saint-Denis under religionskrigene. I 1568 flyktet Coligny med noen av sine tilhengerer til England. Ved det engelske hoff ivret han for sine ideer og gjorde seg forhåpninger om finansiell større fra dronning Elisabeth I. I mellomtiden var Coligny blitt erklært som høyforræder av Parlementet i Paris. Odet de Coligny forble dermed i sitt engelske eksil, hvor han i samforstand med den franske kong Karl IX tok seg av forskjellige hammelige oppdrag. For hertugen av Anjou bad Coligny blant annet om dronningens hånd.

Han ville så til slutt vende tilbake til fedrelandet, men ble forgiftet i Canterbury, sannsynligvis av sin kammertjener.

## Referanser


## Litteratur
* Ernest G. Atkinson: « The Cardinal of Châtillon in England, 1568-1571 », i *Proceedings of the Huguenot Society of London*, III, 1888-1891, p.&nbsp;172-285.
* Merlin Thomas: « Odet de Châtillon et la prétendue disgrâce de Jean du Bellay en 1549 », i *François Rabelais*, Genève, Droz, 1953, p.&nbsp;253-262.
* Marguerite Christol: « Odet de Coligny, cardinal de Châtillon », i *Bulletin de la Société de l'Histoire du Protestantisme français*, CVII, 1961, p.&nbsp;1-12.
* Nicolas Breton: « Le "sfumato-confessionnel" du cardinal de Châtillon en 1560-1561 : une relecture du parcours politique, intellectuel et spirituel d'Odet de Coligny », i *Bulletin de la Société de l'Histoire du Protestantisme Français*, CLX, 2014, p.&nbsp;565-587.

## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Kirkby Stephen

**Kirkby Stephen** er en liten markedsby og verdslig sogn i Cumbria i nordvestlige England, som historisk var en del av Westmorland. Den ligger ved motorveien A685, omgitt av sparsommelig befolket åser rundt. Den er rundt 48&nbsp;km unna nærmeste større byer, Kendal og Penrith. Elven Edenoppstår rundt 10&nbsp;km unna i torvmyrer nedfor Hugh Seat og passer nær ubemerket forbi byen på dens østlige ende. Kirkby Stephen er et sogneråd (*parish council*) og er et senter for flere mindre landsbyer og sogn i det omliggende området, inkludert Nateby, Ravenstonedale og Mallerstang. I henhold til folketellingen av 2011 bor det 1 822 innbyggere i byen.

Edvard III ga byen markedsrettigheter i 1353, og det holdes fremdeles marked der, nå en gang i uken. Det er også mange antikvitetsbutikker i byen. I nærheten av Kirkby Stephen ligger Devils Hole («Djevelhulen»), en interessant steinformasjon over en elv, som det er knyttet flere legender til. Byen er kjent for sin store sognekirke, kjent som «Dalenes katedral». Den har et gammelt relieff datert til 700-tallet som framstiller den norrøne guden Loke som er bundet og lenket.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  The Northern Viaducts - Upper Eden Valley
Jean d’Orléans-Longueville

** Jean d'Orléans-Longueville ** (født 1484, død 24. september 1533) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Toulouse og biskop av Orléans.

Han ble utnevnt til kardinal i mars 1533 av pave Klemens VII under hans trettende konsistorium.

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Juan Pardo de Tavera

**Juan Pardo de Tavera ** (1472–1545) var en av den katolske kirkes kardinaler.  Han var erkebiskop av Compostela i Spania, senere av Toledo. Han ble utnevnt til kardinal i februar 1531 av pave Klemens VII under hans tiende konsistorium, med *[[San Giovanni a Porta Latina]]* som tittelkirke.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Juan Pardo de Tavera var sønn av Ares Pardo og Guiomar Tavera. Hans onkel på morssiden var Diego de Deza O.P., erkebiskop av Sevilla, som ble en mentor for hans kirkelige karriere. Han fullførte studier (latin, retorikk og kanonrett) ved Universitetet i Salamanca; i 1505 ble han dette universitetets rektor. Samme år fikk han plass i kapittelet til katedralen i Sevilla. 
### Biskop av Ciudad Rodrigo
I juli 1514 ble han valgt til biskop av Ciudad Rodrigo; Han ble ordinert samme år.

Kardinal Adriaan Florenszoon Dedel van Utrecht ga ham i oppdrag å forberede ekteskapet mellom Karl V og Isabella av Portugal og ekteskapet til Johannes III av Portugal med Katarina av Castilla.

### Biskop av Osma, deretter biskop av Santiago de Compostela
I desember 1523 ble han utnevnt til biskop av Osma; bare seks måneder senere ble han utnevnt til biskop av Santiago de Compostela. I 1524 ble han president for Kongens råd og ledet flere møter for Generalstendene frem til 1538. 
### Kardinal, erkebiskop av Toledo
I mellomtiden gjorde pave Klemens VII ham til kardinal og erkebiskop av Toledo. I årene 1539 til 1541 ga Charles V ham regentskapet over Spania under hans fravær. 

Etter hans død i 1545 skal Karl V ha bemerket at en gammel mann hadde dødd, som han hadde latt styre sitt rike med en krumstav (bispestav).
### Grav
Juan Pardo de Tavera ble først gravlagt i Valladolid, så senere i kirken Hospital de Tavera i Toledo, som han selv hadde etablert - men som fortsatt var uferdig ved hans død. Alonso Berruguete skapte en dyrebar marmorgrav for ham mellom 1551 og 1561, der han er avbildet som en liggende figur (gisant), omgitt av de fire kardinaldydene visdom/klokskap *(sapientia/prudentia)*, rettferdighet *(iustitia)* og mot *(fortitudo)* og moderasjon *(temperantia)*. Det posthume portrett laget av El Greco rundt 1610 basert på dødsmasken hans kan også sees der.

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Alfonso de Manrique

**Alfonso de Manrique ** (født 1471 (usikkert) i Segura de León, død 28. september 1538) var en av den katolske kirkes kardinaler.  Han var erkebiskop av Sevilla i Spania. 

Han ble utnevnt til kardinal i februar 1531 av pave Klemens VII under hans tiende konsistorium.

## Referanser
Castel Sant’Angelo

**Castel Sant'Angelo**, også kalt **Engelsborgen** på norsk, er en bygning ved Tiberen i Roma, nær Vatikanet. Den ble bygd i det annet århundre av keiser Hadrian som et mausoleum.

Navnet kommer fra historien om at erkeengelen Mikael en gang viste seg over borgen; under en pestepidemi gikk paven og folket i prosesjon, og de så engelen stikke et sverd i sliren som tegn på at pesten skulle opphøre. En statue av engelen ble reist på borgen, som fikk sitt nye navn. Dagens statue er den kopi av den opprinnelige.

I middelalderen ble det ombygd til en kraftig festning, selv om det meste av den gamle strukturen ble bevart. Pave Nikolas III sammenbandt borgen med Peterskirken med en overbygd korridor kalt Passetto di Borgo. Borgen lå på et strategisk sted i forhold til broene over Tiberen, som det var færre av dengang enn i dag.

Borgen ble utsatt for mange beleiringer, og er særlig kjent fra «Sacco di Roma» da keiser Karl Vs styrker plyndret Roma i 1527 og pave Klemens VII klarte å flykte til Engelsborgen.

Castel Sant'Angelo ble også benyttet som fengsel. En av fangene var Giordano Bruno, som ble holdt der i seks år.

I dag er borgen et museum, hvor man blant annet kan se de pavelige gemakker. Fra toppen er det god utsikt til blant annet Peterskirken.

## Galleri

Fil:Castel Sant Angelo Roma Italy 2013 03 a.jpg
Fil:RomaCastelSantAngelo.jpg|Sett forfra, nattestid
Fil:Mauzoleum Hadriana.jpg|På dagtid
Fil:Engelsbuerg.jpg|Sett fra siden
Fil:CastelStAngelo.jpg|Fra andre siden av Tiberen, en kveld i desember

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Esteban Gabriel Merino

**Esteban Gabriel Merino** (født ca. 1472 i Santisteban del Puerto i Spania, død 28. juli 1535) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var bl.a. biskop av Jaén i Spania og patriark av Vestindia.

Han ble utnevnt til kardinal i februar 1533 av pave Klemens VII under hans tolvte konsistorium.

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Antonio Pucci (kardinal)

**Antonio Pucci** (født 8. oktober 1484, død 12. oktober 1544) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Pistoia i Italia.

Han ble utnevnt til kardinal i september 1531 av pave Klemens VII under hans ellevte konsistorium, med *[[Santi Quattro Coronati al Laterano]]* som tittelkirke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Åmot ungdomsskole

**Åmot ungdomsskole** ligger i Åmot kommune på tettstedet Rena. Skolen har ca. 150 elever og 30 ansatte. Skolen gjennomfører årlig IKT-prosjekter i forbindelse med utdelingen av Nobels fredspris og Birkebeiner-arrangementene. Rektor er Arne Tømmervold.

## Eksterne lenker
* Åmot ungdomsskole
Plyndringen av Roma

**Plyndringen av Roma** kan vise til:

*Plyndringen av Roma 410; visigoternes første plyndring av byen
*Plyndringen av Roma 454; visigoternes andre plyndring av byen
*Plyndringen av Roma 1527; Karl Vs styrkers plyndring
Fylkesvei 205

**Fylkesvei 205** (**Fv205**) er en vei som går mellom Roverud og Berg i Kongsvinger kommune. Mellom Hokkåsen og Berg følger veien mer eller mindre Skasvassdraget.

Tidligere fortsatte veien fra Berg til riksgrensen ved Lintorpet i Grue.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Guido Ascanio Sforza

**Guido Ascanio Sforza di Santa Fiora** (født 26. november 1518 i Roma i Italia, død 6. oktober 1564 i Mantova) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Montefiascone i Italia 1528–1555 og latinsk patriark av Alexandria i en kort periode i 1541.

Han ble utnevnt til kardinal i desember 1533 av pave Paul III under hans første konsistorium, med *[[Santa Maria in Via Lata]]* som titulus. Han var pavens barnebarn, og bare 16 år da han ble kardinal.

Han var bror til kardinal Alessandro Sforza (kreert 1565), onkel til Francesco Sforza (kreert 1583), og grandonkel til Federico Sforza (kreert 1645).

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Alessandro Farnese den yngre

**Alessandro Farnese den yngre** (født 7. oktober 1520 i Valentano nær Viterbo, død 2. mars 1589 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler og titulærpatriark av Jerusalem.

Han ble utnevnt til kardinal i desember 1533 av pave Paul III under hans første konsistorium.

Han var pavens nevø, og grandonkel til den senere kardinal Odoardo Farnese (kreert 1591).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Shepway

**Shepway** er et administrativt distrikt i Kent i det sørøstlige England. Administrasjonsbyen er Folkestone. 

Både motorveien M20 og Kanaltunnel-linjen går gjennom distriktet, og den vestlige enden av Kanaltunnelen ligger i Cheriton, som er en del av Folkestone.

## Steder i distriktet

*Cheriton
*Dymchurch
*Folkestone
*Hythe
*Lydd
*Lympne
*New Romney
*Stelling Minnis
## Eksterne lenker
*
Girolamo Ghinucci

**Girolamo Ghinucci** (født 1480 i Siena i Italia, død 6. juli 1541 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet Den romerske kurie.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Girolamo Ghinucci var fra en sienesisk baknierfamilie. Han ble kannik ved katedralen der i Siena. Han ble så sekretær for pave Julius II.

### Biskop
Han var biskop av Ascoli Piceno 1512&ndash;1518. Senere var han pave Leo Xs nuntius i England. Kong Henrik VIII utnevnte ham til en av sine rådgivere, og han var i tre år den engelske ambassadør til Spania. Han ble utnevnt til biskop av Worcester i 1522, men tiltrådte aldri, og ble utvist da kongen brøt med paven &ndash; skjønt bispetittelen beholdt han til sin død. Han var også administrator av Malta 1523&ndash;1538.

### Kardinal
Han ble utnevnt til kardinal i mars 1535 av pave Paul III under hans andre konsistorium, med *[[Santa Balbina]]* som tittelkirke. Han var en ivrig forkjemper for kirkelig reform, og satt i en kommisjon for dette formål (de øvrige medlemmer var kardinalene Giovanni Piccolomini, Lorenzo Campeggio, Girolamo Simoneta, Gasparo Contarini, Alessandro Cesarini og  Rodolfo Pio de Carpi)

Senere satt han i en kommisjon for forberedelse av et reformkonsil, sammen med Giovanni Domenico de Cupis, Lorenzo Campeggio, Giacomo Simoneta, Gasparo Contarini, Gian Pietro Carafa, Giacomo Sadoleto, Alessandro Cesarini og Reginald Pole.

Sammen med kardinalene Alessandro Cesarini og Giovanni Domenico de Cupis fikk han i oppdrag å megle fred mellom kong Frans I av Frankrike og keiser Karl V. I 1540 var han medlem av en kardinalskommisjon for reformen av Den romerske kurie, sammen med Giovanni Domenico de Cupis, Reginald Pole, Alessandro Cesarini, Giovanni Maria del Monte, Bartolomeo Guidiccioni, Marino Grimani, Girolamo Aleandro, Nicolò Ridolfi, Gasparo Contarini, Gian Pietro Carafa og Marcello Cervini.

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Nikolaus von Schönberg

** Nikolaus von Schönberg** (1472–1537) var en av den katolske kirkes kardinaler.

## Liv og virke
### Dominikaner
Han var en sønn av Dietrich v.  Schönberg til Schönberg (1455-ca. 1497) og Katharina (også kalt Martha) von Maltitz av huset Elsterwerda (før 1458-etter 1504). Han sluttet seg til dominikanerordenen etter å ha hørt Girolamo Savonarolas forkynnelse. I Firenze ble han promovert til Dr. theol., men studerte også matematikk, astronomi, medisin og geografi. Han talte en rekke språk og i sin ordens tjeneste reiste han rundt om mange steder i Europa. Han var prior i ordenens hus i Lucca, Siena og Firenze, og senere provinsial for Det Hellige Land. Fra Jerusalem og Det osmanske rike kom han i 1508 til Roma for der å tjene pave Julius II. Som professor for La Sapienza i Roma holdt han taler som ble publisert i 1512. Dessuten var han med på Femte Laterankonsil.

### Erkebiskop, pavelig diplomat
Han var erkebiskop av Capua 1520&ndash;1535, men var stadig på pavelige oppdrag i Polen, Ungarn, Frankrike (Blois), Spania (Burgos) og England (London). Han var også nuntius til keiseren i 1529, og representerte tyske interesser ved Pavestolen under fire paver.

I 1533 holdt Schönbergs sekretær Johann Albrecht Widmannstetter en forelesningrekke i Roma og presenterta da Nikolaus Kopernikus' teorier, antagelig på grunnlag av *es [[Commentariolus]]*, som Kopernikus fra ca 1509 hadde gjort tilgjengelig for noen av sine bekjentskaper. Forelesningene ble møtt med stor interesse hos kardinaler og pave Klemens VII; venner og kolleger forsøkte ihedig den da 60-årige Kopernikus om å offentliggjøre det.

### Kardinal
Han ble utnevnt til kardinal i mars 1535 av pave Paul III under hans andre konsistorium. Han var en ivrig forkjemper for kirkelig reform.

Den 1. november 1536 skrev kardinal von Schönberg et brev til Kopernikus og oppfordret ham innstendig om å offentliggjøre sin teori. Han tilbød  seg å bekoste for trykk og utgivelse.. Schönberg instruerte Dietrich von Rheden om å gjøre jobben og sende ham regningen. Kopernikus lot sitt hovedverk *[[De revolutionibus orbium coelestium]]* offentliggjøre først i 1543, etter  Schönbergs død og kort før sin egen død, og gjengav i forordet Schönbergs brev ordrett, engelsk oversettelse i fotnoten.

I Pierre Gassendis Kopernikus-biografi fra året 1654 anføres kardinal Schönberg som en tidlig tilhenger av hans verdensbilde.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Mithridates IV av Partia

**Mithridates IV** (persisk: ‏مهرداد‎, *Mit'radāta*; gresk: Μιθραδατησ) var konge av den vestlige delen av Partia fra ca 129 og til 140, og en utfordrer til Partias egentlige hersker Vologases III som kontrollerte den største delen av Partia.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Kildene oppgir at Mithridates var den yngste sønnen til Vonones II og en gresk konkubine, og således en av brødrene til Oroses I (109–129). Da Vonones II døde i 51 gjør det opphavet problematisk. Om Mithridates ble født i 51 ville han ha vært 78 år i 129 da han ble konge og 89 år da han døde i 140. Det er fysisk mulig, men kanskje ikke sannsynlig på denne tiden. Det er derfor mulig at han *hevdet* at han var en sønn av Vonones II for å styrke sitt krav til tronen, men antagelig må han ha vært i slekt med kongehuset for i det hele tatt ta kongeverdigheten. Mangelen på troverdige kilder gjør at Mithridates blir en uklar historisk figur, og mynter er den fremste informasjonskilden om ham. Mynter oppdaget i 1984 viser at Mithradates IV var far til Vologases IV. 

### Som konge
Under den romerske invasjonen av Mesopotamia av keiser Trajan (98–117) i 116, etter at romerne hadde avsatt Osroes I, tok Mithridates på seg den kongelige diadem sammen med sin sønn Sanatrukes II og fortsette motstanden mot romerne, men ble beseiret. Trajan døde i 117 og den påfølgende romerske keiseren inngikk forlik og Osroes I ble gjeninnsatt som partisk konge. Da Osroes I døde i 129, utropte Mithridates seg igjen som konge, men da i opposisjon til Vologases III, sønn av Vologases II. Fra mynter som Mithridates utstedte viser at minst Ekbatana i dagens Iran var en del av hans maktbase.  Den største delen av Partia ble dog kontrollert av Vologases III.

Mithridates døde under et angrep på Kommagene i den østlige delen av dagens Tyrkia i 140. Hans sønn Sanatrukes II døde i kamp mot romerne, men en annen sønn, Vologases IV tok tronen etter at Mithridates' motstander Vologases III døde i 147 og han styrte fram til 191. Det er også indikasjoner at en ukjent konge kom som en utfordrer i 140 ved Mithridates' død.

## Referanser


## Litteratur
;Primære kilder
* Johannes Malalas: *Kronografia*

;Sekundære kilder
* Colledge, Malcolm A. R. (1967): *The Parthians*. Thames and Hudson, London, s. 53, 166
* Wiesehöfer, Josef (2005): *Das antike Persien*. Albatros Verlag, Düsseldorf, ISBN 3-491-96151-3, s. 169-170
Roberto Baggio

**Roberto Baggio** (født 18. februar 1967 i Caldogno i Italia) er en tidligere italiensk fotballspiller.

Baggio var en offensiv midtbanespiller/angriper med meget bra teknikk. Han spilte i Italias største klubber og er blant Italias mest populære spillere. På  deltok han i tre VM-sluttspill. I sitt første VM kom den unge Baggio inn som et friskt pust og scoret tre mål. Fire år senere var han utpekt som mannen som skulle lede Italia til et nytt VM-gull.

Italia gikk til VM-finalen, mye takket være Baggios avgjørende scoringer. I finalen mot  ble Baggio i stedet syndebukken, idet han bommet på det avgjørende straffesparket.

I 1998 deltok Baggio i sitt siste VM, og var igjen en viktig del i det italienske laget. Totalt spilte Baggio 56 landskamper for Italia, og scoret 27 mål. Han la opp som fotballspiller våren 2004.

## Meritter
* VM-sluttspill: 1990 (bronse), 1994 (sølv), 1998
* Gullballen 1993

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Oroses II av Partia

**Oroses II av Partia** var en tronpretendent til det partiske imperiet om lag 190. Han er ukjent for historien med unntak av myntene han gav ut. Dateringen tyder på at han gjorde opprør mot Vologases IV mot slutten av hans lange regjeringstid, men at han ikke var i stand til å stå imot Vologases V. Mynter ble framstilt i Ekbatana, så det kan hende at han kontrollerte Media.

## Referanser
Luís Figo

**Luís Filipe Madeira Caeiro Figo** (født 4. november 1972) er en portugisisk tidligere fotballspiller. 

Figo spilte senest i den italienske Serie-A-klubben Inter, der han hadde en offensiv rolle på høyrekanten. Figo fikk sitt gjennombrudd i FC Barcelona, og mange husker ham for hans fantastiske mål mot  i EM 2000, da han var en sterkt medvirkende årsak til at  nådde semifinalen. 

Figo foretok et meget omdiskutert klubbskifte i 2000 da han gikk fra FC Barcelona til erkerivalen Real Madrid. Dette byttet glemmer ikke Barcelona-tilhengerne. Under EM 2004 stormet en supporter inn på banen og kastet et Barcelona-flagg i ansiktet på ham (se Jimmy Jump). Figo ble i 2001 kåret til verdens beste fotballspiller av FIFA, og i 2000 ble han tildelt Gullballen.

I 2005 gikk Figo til Inter, som vant Serie A de to følgende sesongene.

Figo debuterte for  mot  12. oktober 1991.

## Mesterskap
* VM: 2002, 2006
* EM: 1996, 2000, 2004

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

* Spillerstatistikk fra La Gazzetta dello Sport
Parthamaspates av Partia

**Parthamaspates** (gresk: Παρθαμασπατησ) var en romersk klientkonge av deler av Partia i 116-117 og senere av det lille kongeriket Osroene fra 118 og til 123. Han var sønn av den partiske kongen Oroses I.

## Liv og virke
Parthamaspates hadde tilbrakt mye av sin oppvekst i Roma som gissel hvor man må anta at fikk utdannelse som en romer. Han fulgte med keiser Trajan på hans krig mot Partia som kollaboratør. Etter at Trajan først å ha hatt til hensikt å annektere Partia, men landet var stort og etter å ha tatt kontroll over rundt regnet halve landet, besluttet han i 116 å plassere Parthamaspates som romersk klientkonge, eller i romersk terminologi, som «vennligsinnet konge» etter å ha avsatt Oroses I. Etter at romerne trakk seg ut av området og Trajan døde året etter, gjorde den partiske befolkningen opprør, kom Oroses tilbake, og han beseiret lett sin sønn Parthamaspates.

Etter nederlaget flyktet Parthamaspates til sine romerske venner som ga ham som trøst medstyre i Osroene, en liten romersk klientstat mellom Anatolia og Syria. Han var konge av Osroene sammen med Yalur fra 118 og 122. Deretter var han enekonge fram til 123 da han døde.

Selv om han signerte med Ekbatana-monogram er det mulig at Parthamaspates' drakmer ble preget i Ktesifon av romerne etter at Trajan hadde proklamert ham som konge. Graveringen av hans portrett viser i det minste en del romersk innflytelse.

## Referanser


## Litteratur
;Primære kilder
* Dio Cassius, lxviii, 30-33
* *[[Historia Augusta]]*, ''Vita Hadriani'', 5

;Sekundære kilder
* Huart, Clément & Delaporte, Louis (1943): *L'Iran antique : Élam et Perse et la civilisation iranienne*, Albin Michel, coll. «L'Évolution de l'Humanité», Paris, s. 327.
* Toumanoff, Cyril (1986): «Arsacids» i: *Encyclopaedia Iranica*, bind II, Fasc. 5. Cyril Toumanoff. s. 525–546.
Vologases VI av Partia

**Vologases VI av Partia** etterfulgte sin far Vologases V på tronen til det partiske imperiet i 209. Kort tid etter at han kom på tronen gjorde hans bror Artabanes IV opprør mot ham, og ble herre over mesteparten av imperiet. Men Vologases VI opprettholdt makten i Babylonia, hans mynter er datert helt til 228.

I mellomtiden hadde Ardasjir I, grunnleggeren av sassanide-dynastiet beseiret og drept Artabanes i 226 og erobret de østlige provinsene av Partia. I løpet av de neste får årene, ekspanderte Ardashir videre hans nye imperium, og må ha drevet ut eller beseiret Vologases kort tid etter 228.
Jimmy Jump

**Jaume Marquet i Cot** (født 14. mars 1976 i Sabadell, Catalonia), mest kjent som **Jimmy Jump**, er en selger fra Sabadell i Catalonia som har gjort det til en livsstil å utføre spektakulære og uventede opptredener under store arrangementer.

Utenom situasjonen under Eurovision Song Contest 2010 i Oslo hvor tok han seg inn på scenen under Spanias innslag, er han kanskje mest kjent for stuntet under finalen i EM i fotball 2004 mellom  og Hellas, da han løp inn på banen og kastet et Barcelona-flagg i ansiktet på Real Madrid-spilleren Luis Figo før han slengte seg inn i Hellas' mål og deretter ble ført bort av vaktene.

## Andre stunt
* Rett før finalen i VM i fotball 2010 i Sør-Afrika løp han inn på banen mot VM-trofeet, iført en T-skjorte med teksten «JimmyJump.com AGAINST RACISM» og prøvde å sette barretina på trofeet.
* Under Eurovision Song Contest 2010 i Oslo tok han seg inn på scenen under Spanias bidrag, iført en rød barretina. Spania måtte fremføre bidraget sitt på nytt, etter at alle de andre nasjonene hadde fremført sine bidrag.
* Løp på banen under finalen i French Open 2009 i tennis mellom Roger Federer og Robin Söderling. Kastet et Barcelona-flagg mot Federer.
* Under EM-semifinalen mellom Tyskland og Tyrkia i 2008 løp han inn på banen med et tibetansk flagg iført en T-skjorte med påskriften «Tibet er ikke Kina».
* Løp i mai 2007 inn på banen under mesterligafinalen i fotball mellom AC Milan og Liverpool FC, mens han holdt et gresk flagg.
* Han løp i 2007 inn på banen under Rugby World Cup-finalen mellom England og Sør-Afrika. 
* Løp i 2006 inn på banen under mesterligakampen i fotball mellom Villarreal og Arsenal, og kastet en Barcelona-trøye på Arsenals Thierry Henry. (Henry signerte for Barcelona i 2007).
* Under et Formel 1-løp i Barcelona i 2004 løp han inn på målstrekket da Formel 1-bilene suste forbi i 250 kilometer i timen.
* Under en seiersseremoni ved en tennisturnering i Barcelona løp han frem til vinneren Carlos Moya og gav ham sitt visittkort.
* Da fotballaget FC Barcelona spilte en kamp, løp han ut på banen og satte en barretina på Barcelona-spilleren Samuel Eto'o for å ønske ham velkommen til laget.
* Kom ut på banen da Barcelona spilte en vennskapskamp i 2010 og hoppet på Zlatan og ga han en klem.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Cheriton

**Cheriton** er en stor landsby og forstad rett utenfor Folkestone i Kent, England. Stedet er mest kjent som hjemsted for Kanaltunnelens vestlige terminal og tunnelåpning. Det er også en betydelig militærleir, Shorncliffe Barracks, i Cheriton.

Beregningene for befolkningstallet for Cheriton for midten av 2013 er 12 640 innbyggere, hvorav 6120 av hankjønn og 6520 av hunkjønn.

## Historie
Slettene ved kysten hvor området North Downs møter Doverstredet har vært av strategisk betydning siden oldtiden. Portus Lemanis var en betydelig romersk havn bevoktet av en festning i nærheten av hvor middelalderfestningen Lympne Castle i dag står. Normannerne bygget Folkestone Castle på en høyde ved Cheriton Hill. Sognekirken, som er dedikert sankt Martin av Tours, er datert tilbake angelsaksisk tid. Også stedsnavnet Cheriton er avledet fra angelsaksisk, og har betydningen «kirkens gård».

## Referanser


## Eksterne lenker
*St Martin's church, Cheriton
* St Martin Church, Cheriton , Kent Churches - Architectural & Historical Information
*All Souls church
*Tower Theatre
Monica Seles

**Monica Seles** (født **Monika Sele&#353;**,  2. desember 1973 i Novi Sad, Jugoslavia) er en tidligere tennisspiller. I løpet av karrieren vant hun ni Grand Slam-titler og ble tidenes yngste vinner av French Open i 1990. Hun var den dominerende spilleren innen kvinnetennis på begynnelsen av 1990-årene. 

I 1993 ble Seles knivstukket av en tilhenger av rivalen Steffi Graf. Etter dette spilte ikke Seles konkurransetennis på over to år. Hun oppnådde en viss suksess etter at hun kom tilbake på tennisbanen i 1995, men hun greide aldri å opprettholde spill på samme nivå som før.

Hun er en etnisk ungarer (navnet staves **Mónika Szeles** på ungarsk).

Hun begynte å spille tennis da hun var seks år, og debuterte profesjonelt i 1988, da hun var 14. 

## Grand Slam-finaler

### Seire (9)

### Finaletap (4)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Karakorum (fjellkjede)

:* Dette er en side om fjellkjeden Karakorum. For det mongolske palasset, se [[Karakorum]].*

**Karakorum** er en fjellkjede i grenseområdet mellom Pakistan, Kina og India, nærmere bestemt innenfor regionene Gilgit, Ladakh og Baltistan. Det er en av Asias største fjellkjeder, og regnes vanligvis som en del av Himalaya. Karakorum består av flere av de høyeste og mest spektakulære fjellene i verden, som K2, Masherbrum, Gasherbrum-gruppen, Muztagh Tower og Trango-massivet, og kjeden har over seksti topper høyere enn 7000 meter.

Karakorum-kjeden er om lag 700 kilometer lang, og er det området i verden utenom polarområdene med størst forekomst av isbreer.

*Karakorum* betyr «sort grus» på tyrkisk. Mange av breene er dekket av grus og slam.

## Se også
* Liste over verdens høyeste fjell

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bilder fra Karakorum
* Adventure Photographs Karakoram
* Satellittbilde og kart over Karakorum
Konklavet 1523

**Konklavet 1523** ble innkalt etter pave Hadrian VIs død den 14. september 1523. Det var 45 kardinaler ved hans død, og 39 av dem gikk inn i konklavet 1. oktober samme år.

Etter 50 dager ble Giulio de'Medici valgt, og tok navnet Klemens VII.

## Deltagere

*Bernardino López de Carvajal
*Francesco Soderini
*Alessandro Farnese den eldre
*Niccolò Fieschi
*Antonio Maria Ciocchi del Monte
*Marco Cornaro
*François Guillaume de Castelnau-Clermont-Lodève
*Sigismondo Gonzaga
*Pietro de Accolti
*Achille de Grassis
*Lorenzo Pucci
*Giulio de' Medici
*Innocenzo Cibo
*Giovanni Nanni Tedeschini-Piccolomini
*Giovanni Domenico de Cupis
*Andrea della Valle
*Bonifacio Ferrero
*Giovanni Battista Pallavicino
*Scaramuccia Trivulzio
*Pompeo Colonna
*Domenico Giacobacci
*François-Louis de Bourbon de Vendôme
*Lorenzo Campeggio
*Ferdinando Ponzetti
*Silvio Passerini
*Francesco Armellini Pantalassi de' Medici
*Egidio Canisio de Viterbo O.E.S.A.
*Cristoforo Numai O.Min.
*Gualterio Raimundo de Vich
*Franciotto Orsini
*Paolo Emilio Cesi
*Alessandro Cesarini
*Giovanni Salviati
*Nicolò Ridolfi
*Ercole Rangone
*Agostino Trivulzio
*Francesco Pisani
*Willem van Enckenvoirt

## Kardinaler som ikke deltok

*Matthew Lang von Wellenberg
*Tommaso de Vio Caetano O.P.
*Thomas Wolsey
*Alfonso de Portugal
*Albrecht von Brandenburg
*Eberhard von der Mark
*Jean de Lorraine

## Litteratur
* Frederic J. Baumgartner: *Behind Locked Doors: A History of the Papal Elections.* Palgrave Macmillan, 2003, ISBN 0-312-29463-8.
* Ferdinand Gregorovius: *The History of Rome in the Middle Ages.* Übersetzung der 4. deutschen Ausgabe von A. Hamilton. Band 8, Teil 2 [Buch 14, Kapitel 5], London 1902, S. 449–450; S. 453–458.
* Ferdinando Petruccelli della Gattina: *Histoire diplomatique des conclaves.* Band I, Paris 1864, S. 531–557.
* John Paul Adams: *Sede Vacante 1523.* online
Styre

**Styre** er en gruppe personer som leder en organisasjon, bedrift, eller en myndighetsetat.
Styremedlemmene i styret til en bedrift velges av eierne som deres representanter for å ivareta eiernes interesser i styrearbeidet. Styremedlemmene i styret til en organisasjon velges av medlemmene i organisasjonen. Styremedlemmene i styret til en myndighetsetat utpekes av et overordnet myndighetsorgan. Et styre ledes normalt av en styreleder, formann eller en president.

Innen selskapsretten er styret det organet som står for den øverste ledelsen av selskapets forvaltning. Styret har dessuten ansvaret for at selskapet drives på en økonomisk forsvarlig måte, og å føre kontroll med dette, blant annet av hensyn til kreditorene.

Styret velges i (allmenn)aksjeselskaper av generalforsamlingen, og i ansvarlige selskaper av selskapsmøtet, og er bundet av pålegg fra disse organene.

Et styre består ofte av følgende roller:
* Styreleder
* Sekretær
* Kasserer
* Medlemmer

## Direksjon
I eldre norsk selskapsrett ble det tilsvarende selskapsorganet betegnet *direksjon*. Et medlem av direksjonen ble betegnet *direktør*. Direksjonen fylte en rolle som i stor grad tilsvarer styret, men også den øverste ledelsen i et moderne selskap. Som i moderne styrer hadde direksjonsmedlemmer ofte dette som et deltidsverv. I eldre språkbruk vil f.eks. tittelen *bankdirektør* ofte bety at vedkommende var medlem av direksjonen i en bank som et deltidsverv, tilsvarende et moderne styreverv. Denne terminologien tilsvarer selskapsterminologien i mange engelskspråklige land, der *board of directors* betegner styret mens *director* ofte kan betegne et styremedlem.

## Styret i statlige universiteter og høgskoler
I universiteter og høgskoler er styret det øverste organ, og sitter med fullstendig avgjørelse myndighet, jf. Uhl §4-1.Det betyr at alt fra hva som skal undervises i, forskes på, og lignende, i utgangspunktet avgjøres av styret. Videre så bestemmer styret den interne organiseringen i de ulike institusjonene (f.eks institutter, faktulter), jf. Uhl §4-1. Styret kan delegere myndighet (uten å selv miste myndighet) til andre (f.eks institutt styre og faktultet styre), for å avgjøre saker innenfor avgrensede områder, jf. Uhl §4-2.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Guide om praktisk styrearbeid - Altinn/Starte og drive bedrift. Dette er en guide laget spesielt for styrer i små og mellomstore bedrifter.
* Styreforum, Dagens Næringsliv
* Styreinfo, nettavis om styrearbeid
Styreleder

En **styreleder** eller **styreformann** er leder for et styre. Styrelederen fastsetter dagsordenen for styremøter og sørger for at den følges, i samsvar med statutter og ordensregler.

En roterende styreleder er en person som kun er styreleder for ett møte, og deretter overlater vervet til en annen person.

Rollen som styreleder er som oftest adskilt fra jobben som daglig leder. I aksjeselskaper velges styrelederen av generalforsamlingen, eventuelt av styret selv der generalforsamlingen ikke har foretatt noen beslutning. I ansvarlige selskaper er hovedregelen at styret selv velger lederen, men selskapsmøtet kan selv foreta valget dersom dette er bestemt i selskapsavtalen.
Martin Luther (andre betydninger)

**Martin Luther** er navnet på flere personer:

* Martin Luther (1483–1546), tysk teolog og reformator
* Martin Luther d.y. (1531–1565), tysk teolog
* Martin Franz Julius Luther (1895–1945), tysk nazistisk embedsmann
* Martin Luther King jr. (1929–1968), amerikansk borgerrettighetsforkjemper
Googolplex

En **googolplex** er 10googol, altså 10^{(10^{100})}. Googolplex kan også skrives slik: 
* 1010 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000

Antallet elementærpartikler i det kjente universet er omtrent 2,5 x 1089, og antall hydrogenatomer har blitt estimert til 1072, mens en googol er 10100. Så hvis man skulle skrive en googolplex med alle dens nuller, og skrev ett siffer på hver partikkel, ville man sluppet opp for univers før man ble ferdig med å skrive tallet.
Eller - tenk deg at alle nullene i en googolplex skulle skrives på ark med tykkelse 0,1 mm, og at hver null opptar et areal lik 5 mm². Da ville vi trenge nesten 600 milliarder universer (hvis vi antar at universet er en kule med radius 13,5 milliarder lysår), et volum på ca.  kubikklysår.

Hovedkvarteret til dataselskapet Google, Googleplex, er oppkalt etter dette tallet.

## Se også
*Googol
*Store tall
*Grahams tall

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Hele tallet
Olav Njølstad

**Olav Njølstad** (født 1957) er en norsk historiker som var direktør ved Det Norske Nobelinstitutt og sekretær for Den Norske Nobelkomite, 2015–2025. 

## Liv og virke
Njølstad er også tidligere forskningsdirektør ved Det Norske Nobelinstitutt. Han var i perioden 2012–2015 professor i internasjonal samtidshistorie ved Universitetet i Oslo og har også vært tilknyttet Institutt for forsvarsstudier og Institutt for fredsforskning. Han har en doktorgrad i historie.

Han er forfatter av to spenningsromaner med historisk-politisk tilsnitt, blant annet thrilleren *Mannen med oksehjertet* (fra 2003), som vakte  oppmerksomhet med sin oppdiktede, men teknisk og historisk velfunderte historie omkring norsk atomvåpenforskning, Norge i den kalde krigen og samarbeidet med Israel. Før Jens Christian Hauges død begynte han arbeidet med dennes biografi (ferdig 2008) og fikk som den eneste eksklusiv tilgang til Hauges arkiv i Riksarkivet. For Hauge-biografien fikk han i 2010 Sverre Steen-prisen av Den norske historiske forening. I 2012 utgav han en biografi om kjemiprofessoren og motstandsmannen Leif Tronstad, «Professor Tronstads krig - 9. april 1940-11. mars 1945».

Njølstad etterfulgte Geir Lundestad fra 1. januar 2015 som direktør for Det Norske Nobelinstitutt  og ble selv etterfulgt av Kristian Berg Harpviken i 2025.

## Bibliografi
* *Peacekeeper and Troublemaker. The Containment Policy of Jimmy Carter, 1977-1978* &ndash; sakprosa (1995)
* *Under en radioaktiv himmel. Norge og atomprøvesprengningene, 1955-63* &ndash; sakprosa (1996)
* *Kunnskap som våpen. Forsvarets forskningsinstitutt 1945- 75* &ndash; sakprosa (1997) (sammen med Olav Wicken)
* *Strålende forskning: Institutt for energiteknikk 1948- 1998* &ndash; sakprosa (1999)
* *Mannen med oksehjertet* &ndash; kriminalroman (2003)
* *Norske nobelprisvinnere fra Bjørnson til Kydland* &ndash; sakprosa (2005) 
* *Brennofferet* &ndash; roman (2005)
* *Fullt og helt* – en biografi om Jens Chr. Hauge. (2008) 
* *Professor Tronstads krig : 9. april 1940–11. mars 1945*. (2012) Aschehoug. ISBN 9788203293078.

Medforfatter:
* *Mellom plikt og lyst – norske statsministre 1873-2010* (2010) Dinamo forl. ISBN/EAN 9788280712011. Gudleiv Forr , Per Egil Hegge og Olav Njølstad

## Referanser


## Eksterne lenker

* Aftenposten: «USA fryktet norske atomvåpen»
* Aftenposten: «Eksklusiv tilgang til Hauges arkiver»
* Aftenposten: «Hva betydde motstanden?»