Rhosllanerchrugog

**Rhosllanerchrugog**, i dagligtale ofte omtalt som kun **Rhos**, er en landsby og et samfunn i grevskapet Wrexham i det nordlige Wales, omkring 8 km fra byen Wrexham. Det ligger i det historiske grevskapet Denbighshire. Hele det bebygde området omfatter Penycae, Ruabon og Cefn Mawr som totalt hadde en befolkning på  innbyggere, men Rhosllanerchrugog alene hadde .

Byen var vertskap for den nasjonale kulturmønstringen Eisteddfod i 1945 og 1961.

Den nærliggende veien A483 gir forbindelser til Liverpool og Manchester i nord og Birmingham, Swansea og Cardiff i sør.

## Etymologi

Landsbyens navn er avledet fra det gamle Llanerchrugog-godset, en gang en av landområdene til Cynwrig ap Rhiwallon, herre av Maelor Gymraeg. Navnet Llanerchrugog oppgis vanligvis å være basert på walisisk *llannerch* («lysning» eller «åpning i skogen»), og (med myk lenisering), *grugog* («lyngskog/lyngbevokst sted»), selv om en etymologi basert på *crugog* («kupert» eller «grovt/ujevnt/barskt») også har blitt foreslått. 

Navnet på gruvelandsbyen som senere vokste opp på nærliggende myrlandskap ble vanligvis skrevet som *Rhos Llanerchrugog* («Llanerchrugog-myren») tidlig og på midten av 1800-tallet, men ble senere ofte skrevet som *Rhos-llanerchrugog* og til slutt som et enkelt ord. Stavemåten *Rhosllannerchrugog* har også blitt brukt siden 1997 som et alternativ til det juridiske samfunnsnavnet.

Lokalt er det vanligvis kjent som kun *Rhos*. I dialekten i området uttales dette alltid *['r̥əus]*, i motsetning til standardwalisisk *[r̥oːs]*.

Landsbyen er godt kjent for sin unike dialekt av det walisiske språket, som har vært gjenstand for flere akademiske studier. Selv om den har noen likheter med dialektene i både Nordøst- og Midt-Wales, har den blitt beskrevet som «ulikt alt annet som høres i Wales» og som ofte uforståelig for utenforstående.

## Historie

Landsbyen lå opprinnelig innenfor det gamle sognet Ruabon og kommunen Morton Above (dvs. Morton, eller *moor town* («myrbyen»), ovenfor Offas dike) eller Morton Wallichorum (den walisiske Morton). I 1844 ble Morton Above, sammen med en del av den nærliggende kommunen Dynhinlle Ucha, en del av det nyopprettede sognet Rhosllanerchrugog.

Selve Llanerchrugog-godset var eid av Jones-familien fra minst 1400-tallet og fram til 1800-tallet. I 1649 hevdet grunneieren John Jones fra Llanerchrugog ved en detaljert slektsforskning av hans familie som gikk 2400 år tilbake til en tidlig, legendarisk konge i Wales, Dyfnwal Moelmud, og ved dette forsøkte han å bruke sine gamle eierrettigheter til å argumentere for at han burde være fritatt for skatt.

Landsbyens utvikling kan i stor grad tilskrives kulllagene i det nordøstlige Wales som går strekker seg forbi den. Borgerne i byen Holt som lå 18 km unna fikk rett til å grave etter kull i Rhos i et charter fra 1563. Et kullgruvesamfunn ble etablert i løpet av 1700-tallet, og vokste betydelig fra 1840-årene og utover. I motsetning til mange andre gruvelandsbyer i distriktet og i andre deler av Wales, kom majoriteten av den tidlige innvandringen til Rhos fra walisisktalende jordbruksområder i høylandet i vestlige Wales, noe som ga landsbyen en distinkt språklig identitet som den har beholdt frem til i dag. Andelen walisisktalende i Rhos falt ikke under 50 % før folketellingen i 1981.

Tidlig på 1700-tallet var gruvene i Rhosllanerchrugog eid av den framtidige adelsmannen Watkin Williams-Wynn, 3. baronett av Wynnstay, et medlem av områdets største godseierfamilie og samtidig som han var tory, var han også en framtredende jakobitt. Ved tronbestigelsen av den tysktalende Georg I i august 1714 oppfordret Williams-Wynn gruvearbeiderne i Rhos til å marsjere til Wrexham, synge jakobittiske sanger, plyndre to av frikirkenes møtehus, knuse vinduene til whig-handelsmenn og forhindre at klokkene i Wrexham kirke ringte for å feire tronbestigelsen.

Den jakobittiske politikken til distriktets velstående landeier og hans undersåtter antas å være kilden til kallenavnet «Jackos» eller «Jacos» som fortsatt brukes om innbyggerne i Rhos.

Et symbol på Rhos’ arv innen kullgruve- og arbeiderbevegelse sees i «Stiwt» (se under), gruvearbeiderinstituttet i Broad Street. Dette ble reist og betalt av gruvearbeiderne under generalstreiken i 1926, som et sosialt og kulturelt senter for lokalsamfunnet. Den walisiske religiøse vekkelsen i 1904 hadde også stor innvirkning på Rhos. Cynghanedden «Beibl a Rhaw i Bobl y Rhos» («en bibel og en spade for folket i Rhos») gjenspeiler betydningen av både kullgruvedrift og kapellene for landsbyens kultur og arv. Den senere styrken til nonkonformiteten i Rhos ble et av landsbyens særegne trekk, sammen med dialekten, arbeiderklasseinstitusjonene og utdanningstradisjonen, noe som i flere tiår medførte at ingen skole i området «virket komplett uten en lærer fra Rhos i staben».

Rhos var vertskap for den nasjonale kulturmønstringen Eisteddfod i 1945 og 1961, og Celtic League ble grunnlagt der i 1961 under Eisteddfoden. De mange uformelle forestillingene rundt dette arrangementet ble minnet i diktet «The Cross Foxes» av Harri Webb (1920–1994), som minnes kvelden da vi i Rhos «drakk puben tørr».

## Stiwt Theatre

Stiwt er et teater med 490 seter som ligger i landsbyen. Stiwt ble grunnlagt i 1926 av Miner's Institute (derav navnet «Stiwt», som kommer fra ordet «Institute» i «Miner's Institute»), og den daglige driften av Stiwt ble betalt av ukentlige bidrag fra gruvearbeidernes lønn. Stiwt betalte 20 pence i uken, og ble både bygget og drevet av lønnen til gruvearbeiderne, hvis etterkommere kontinuerlig må kjempe for å holde det åpent etter nesten å ha vært i fare for nedleggelse i 1977, 1996 og 2016. I dag finansieres og drives Stiwt av Wrexham County Borough Council, Arts Council of Wales, Rhos Community Council og Friends of the Stiwt.

## Musikalsk kulturarv
Rhos er kjent for sin musikalske arv, og har en konsertsal på Stiwt Theatre. Komponister fra landsbyen er blant annet Caradog Roberts, mest kjent for salmemelodien «Rachie»; og Arwel Hughes, dirigent og komponist av salmemelodien «Tydi a Roddaist». Kjente utøvere fra Rhos er også barytonen James Sauvage og pianisten Llŷr Williams. Rhos har også en rekke kor.

## Kjente personer
* Rosemarie Frankland (født 1. februar 1943, død 2. desember 2000) var en walisisk skuespillerinne, modell og skjønnhetsdronning som vant Miss World 1961, etter å ha endt som nummer to i Miss Universe 1961. Hun var født i Rhosllannerchrugog og er også gravlagt der.

## Referanser


## Litteratur
* Williams, J. Rhosydd (1945): *Hanes Rhosllannerchrugog* («Historien til Rhosllannerchrugog») 
* Portmadoc-Jones, Bill (1981): *Through These Windows, A Place and Its People*.
* Matthews, John E. (1991): *From Pit to Pitch: A pictorial history of football in Rhos*. 

## Eksterne lenker
* 
*Rhos Male Voice Choir
*Rhos, *GenUKI*
*Foto fra i og rundt Rhosllannerchrugog, *Geograph*