open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Terpsikhore

**Terpsikhore** (gresk: Τερψιχόρη; «den danseglade») var i henhold til gresk mytologi en av de ni muser. Hun var muse for dans og dramatisk korsang. Hennes navn har sin opprinnelse fra de gresk ordene τέρπω («glede/fryd») og χoρός («dans»), og har gitt sitt navn til det engelske begrepet *terpsichorean* som betyr «av eller relatert til dans».

Hennes foreldre var Zeus og Mnemosyne. Hun var først gudinne for musikk, sang og dans, men i klassisk tid da musene ble gitt særskilte kunstneriske og litterære sfærer ble hennes områder korsang og dans. Hun er vanligvis avbildet sittende mens hun holder et plekter og musikkinstrumentet lyren, omgitt av dansere eller koret.

## Mor til sirenene
I noen kilder er hun gjort til mor av sirenene, vakre, men farlige kvinnelige vesener som lokket til seg sjøfolk med sin sang. Faren var elve- og sjøguden Akheloos. Apollonios Rhodios skrev *Argonautika* om de sirenene med «de lyse stemmene, Akheloos' døtre, pleide å forhekse med deres forføreriske melodier hvilken enn sjøfolk som ankret opp der. Yndige Terpsikhore, en av musene, fødte dem til Akheloos, og en tid var de ternene til Demeters prektige datter [Persefone], før hun ble gift, og sang til henne i kor.»

## Musene
De ni muser er:
* *[[Erato]]* (lyrisk diktning)
* *[[Evterpe]]* (elegisk diktning)
* *[[Kalliope]]* (episk diktning)
* *[[Kleio]]* (historieskrivning)
* *[[Melpomene]]* (tragedie) 
* *[[Polyhymnia]]* (mimisk kunst) 
* *[[Terpsikhore]]* (dans)
* *[[Thalia]]* (komedie) 
* *[[Urania]]* (astronomi)

## Galleri

Fil:Palazzo dei gran maestri di rodi, sala delle muse, mosaico delle nove muse da kos 05 tersicore.JPG|Terpsikhore, romersk mosaikk
Fil:Viichten-Terpsichore-w.jpg|Terpsikhore, romersk mosaikk
Fil:Musa6-terpsichore-vs.jpg|Terpsikhore, gravering av Virgil Solis til *P. Ovidii Metamorphosis*, 1562
Fil:Terpsichore from Villa Adriana (Prado E-41) 01.jpg|Terpsikhore, romersk kopi fra 130 og 150 e.Kr. av attisk original fra 150–100 f.Kr.
Fil:Satue of Terpsichore - detail.JPG|Terpsikhore med eolisk/aiolisk harpe og plekter, John Walsh, 1771
Fil:Terpsichore by Antonio Canova.jpg|Terpsikhore, Antonio Canova, 1816
Fil:Torun Teatr im Wilama Horzycy Terpsychora.jpg|Terpsikhore, Ernst Herter, 1909
Fil:Mademoiselle Guimard as Terpsichore, by Jacques-Louis David.jpg|Mademoiselle Guimard som Terpsikhore, Jacques-Louis David, 1773-1775
Fil:Terpsichore - Jean-Marc Nattier.jpg|Terpsikhore, Jean-Marc Nattier, 1739
Fil:Calliope, Urania et Terpsichore by Pierre Mignard.jpg|*Calliope, Urania et Terpsichore*, Pierre Mignard, 1746
Fil:Eustache Le Sueur - The Muse Terpsichore - WGA12616.jpg|Terpsikhore, Eustache Le Sueur, 1652-1655
Fil:Johann Heinrich Tischbein I Terpsichore.jpg|Terpsikhore, Johann Heinrich Tischbein den eldre, 1759
Fil:Cubley as Terpsichore by Angelica Kauffmann.jpg|Cubley som Terpsikhore, Angelica Kauffman, sent 1700- eller tidlig 1800-tallet
Fil:Villa Mulini - Kommode Goldbeschlag 2.jpg|Terpsikhore, gullbeslag på kommode, 


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Terpsikhore, *Theoi Project*
* Warburg Institute Iconographic Database, ca 40 bilder av Terpsikhore i database
Røyneberg

**Røyneberg** er et område nordøst i Sola kommune. Røyneberg grenser til Stavanger i nord og øst, til Hafrsfjord i vest og Sola sentrum i syd.

I delområdet Røyneberg/Grannes bodde det 4866 innbyggere per 1. januar 2005, med følgende folketall per grunnkrets:
*Sande: 808
*Joa: 1068
*Sørnes/Røyneberg: 1227
*Sørnes/Grannes: 735
*Grannes: 1028

De viktigste byggene på Røyneberg er Røyneberg skole og Sørnes kirke. Ytraberget og Indraberget ligger nede ved Hafrsfjorden. Røyneberg har en rik historie, med flere funn og ikke minst bygdeborgen på Ytraberget. Området har store jordbruksarealer, og fine naturstier gjør at det er et godt utbygd nett med turløyper på Røyneberg.


Image:Røyneberg_gamle_skole.jpg|Gamle Røyneberg skole fra 1927 i dag brukt som kultursenter
The Show

***The Show*** er en norsk humorserie med Otto Jespersen, Charlo Halvorsen og Stig Holmer som gikk på NRK i 1992. Anders Tangen (som Arnfinn Odden) hadde en fast birolle. Programmet var studiobasert og hadde norske kjendiser som gjester. Det var også noen musikalske bidrag, blant annet programledernes egne musikkvideoer. Serien inneholdt mye crazy-humor. Programmet gikk på fredagskvelder.

Programmet ble ingen seersuksess.

En forkortet versjon av serien ble i 1993 sendt som det norske bidraget til Underholdningsfestivalen i Montreux.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dypøkologi

**Dypøkologien**, grunnlagt av den norske filosofen Arne Næss, er et mer radikalt syn på økologien enn det mer allmenne vanlige «grunne» synet på økologien, som setter mennesket i sentrum. Tilhengerne av dypøkologien mener at alt liv har en verdi i seg selv og ikke bare ut ifra hvilken nytte den har for mennesket. Derfor må menneskeheten tilpasse seg naturens behov og krav.

Dypøkologiens hovedmål er å sette spørsmålstegn ved det moderne Vestens tradisjonelle tankemodeller, og foreslå et alternativ til disse tankemodellene.


*Ikke en eneste er reddet før alle er reddet, der termen «en eneste» ikke bare inkluderer meg som individuelt menneske, men alle mennesker, hvaler, grizzlybjørner, hele regnskogens økosystem, fjell og elver, den minste mikroben i jorda osv.*


Arne Næss skisserer en rekke sirkler med stadig større omfang. Innerst er solidaritet med slekt og nærsamfunn. Deretter kommer solidaritet med hele menneskeheten: humanismen. Den ytterste er solidaritet med hele økosystemet, hvor mennesket også har sin plass, men ikke lengre står i midtpunktet.

Solidaritet med økosystemet betyr ikke nødvendigvis å bevare livet til hver mikrobe, plante og grizzlybjørn. Individene lever og dør innenfor dette systemet, oftest i kamp mellom hverandre og i kamp mellom forskjellige arter. Nettopp dette beholder likevekten for systemet som helhet. Men den eksplosive utviklingen i antall mennesker på denne jorden truer balansen i hele økosystemet. Arne Næss så en verdensbefolkning på 100 millioner som ideelt for jordens overlevelse, det vil si en 70-del av befolkningen i hans samtid.
## Litteratur
* Jor, Finn Eivind (1997): *Problemer i politisk idéhistorie*, Gyldendal ISBN 82-05-24235-6
* Næss, Arne (1989): *Ecology, Community and Lifestyle: Outline of an Ecosophy*. ISBN 0-521-34873-0
* Haukeland, Per-Ingvar (2008): *Dyp glede – med Arne Næss inn i dypøkologien*, Flux forlag ISBN 978-82-92773-17-8
Billy Kidd

**William Winston «Billy» Kidd** (født 13. april 1943 i Burlington i Vermont) er en tidligere amerikansk alpinist.

Under OL 1964 i Innsbruck tok han sølv i slalåm og bronse i kombinasjonskonkurransen (som ikke var offisiell OL-øvelse, men talte i VM-sammenheng). Under VM 1970 i Val Gardena tok han gull i kombinasjonen og bronse i slalåm.

I verdenscupen vant han to renn i løpet av karrieren, begge i slalåm.

## Verdenscupseire

## OL-medaljer
* 1964  Innsbruck -  Sølv i alpint, slalåm, menn  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mario Innauer

**Mario Innauer** (født 10. januar 1990) er en østerriksk skihopper.

Mario Innauer debuterte i verdenscupen 4. januar 2007 i Bergiselbakken, det tredje rennet i hoppuka. Han endte på 16.-plass, og sikret seg dermed sine første verdenscuppoeng. Tre dager senere, i hoppukas avslutningsrenn i Bischofshofen, kom han på 15.-plass. Noen uker senere kom han på 5.-plass i et renn i Titisee-Neustadt, hans beste plassering i den første verdenscupsesongen. Han var med i Østerrikes tropp til VM i Sapporo i 2007, men fikk ikke hoppe noen av konkurransene.

I begynnelsen av sesongen 2007/2008 var Mario Innauer hemmet av en ankelskade.

Under junior-VM i Zakopane i 2008 hadde han det klart lengste hoppet i andre omgang. Mario falt imidlertid stygt under landingen, og skadet venstre kne og lårmuskel. Dersom han hadde stått på hoppet, hadde han etter all sannsynlighet vunnet rennet. På grunn av denne skaden kunne Innauer heller ikke delta under lagkonkurransen to dager senere.

Mario Innauer er sønn av den tidligere skihopperen og olympiavinneren Anton Innauer og nevø av den tidligere europamesteren i kulekjøring Siegi Innauer. Han bor i nærheten av Innsbruck, og representerer sammen med sin venn og konkurrent, Gregor Schlierenzauer, klubben SV Innsbruck-BergIsel.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Amasismaleren

**Amasismaleren**, også **Amasis-maleren**, er tilnavnet til en anonym gresk vasemaler som virket i Athen omkring 550&ndash;510 f.Kr. Ikke alle historikere er enige i at han kom fra Hellas. Noen mener han kom fra Egypt, og var oppkalt etter kong A-ahmes. Han har fått tilnavnet Amasis fordi åtte av de omkring nitti vasene som er attribuert til ham på stilistisk grunnlag, ble laget og signert av Amasis. 

Han arbeidet i svartfigurstil, som var fullt utviklet i Korinthia da han begynte sitt virke. I sine tidlige arbeider er han tydelig bundet av gamle tradisjoner med lange figurer med smale hoder og skarpe vinkler i bevegelsene. Han begynte dog snart, omkring 540 f.Kr.,  å få mer liv i motivene, løste opp figurene og skapte et rikere uttrykk. Det som utløste dette var antagelig den nye stilen, rødfigurmaleriet, som gav nye muligheter og inspirerte ham. Det finnes noen få eksempler på rødfigurvaser som kan være fra hans hånd, men han gikk ikke helt over til rødfigurstil slik som f.eks. hans yngre samtidige Andokidesmaleren gjorde. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Strømsbu

**Strømsbu** er en bydel i Arendal kommune i Aust-Agder. Bydelen omfatter først og fremst arealer som har tilhørt Strømsbu gård, og ligger vest for Arendal sentrum. Strømsbu lå utenfor bygrensen fram til 1902 da kommunene Arendal og Barbu ble slått sammen. Før 1878 lå Strømsbu i Østre Moland kommune, og var den vestligste gården i kommunen. Strømsbusletta, Ormetjern, Strømsbuskauen, Strømsbuneset, Strømsbubukt og Varmekrogen er områder som ligger i bydelen Strømsbu. Strrømsbu ble tidligere stavet *Strømsbo*. 

Fylkesvei 420, som tidligere var E18, går gjennom Strømsbu.

Bydelen Strømsbu har forbindelse til Arendal sentrum i Vesterveien og Strømsbuveien. Strømsbuveien ble utbygd i 1868, og har tidligere vært en viktig del av Arendals bybilde, før bebyggelsen langs Strømsbuveien ble skjult bak det nye Amfi Arena. 

Arealene i Arendal sentrum (den opprinnelige byen fra 1723 til 1902) hørte til gårdene Langsæ, Strømsbu og Nedre Barbu gård. Byborgerne bygde sine hus på bygslede tomter under disse gårdene, og de betalte årlig festeavgift.

Flere store bedrifter ble anlagt i bydelen Strømsbu. Strømsbu sag lå nær Strømsbu gård. Arendals meieri bygde sitt nye anlegg i Strømsbudalen på 1950-tallet og Gartnerhallen hadde lager nær ved. Strømsbu videregående skole er tidligere Arendal yrkesskole. Skipsforsikringsselskapet Gard har kontorbygg i strandkanten på Strømsbu.

Losjehuset "Sigholts Minde", også kjent som *huset ved Ormetjern* eller *Demokratihuset* ligger på grunn som tilhørte Strømsbu gård. Huset ble oppført i 1886 og var et sentrum for begivenhetene da arbeiderforeningen Samhold tok initiativ til å stifte Arbeiderpartiet i 1887.  

## Referanser
Linn Svebakken

**Linn Svebakken** (født 1989 i Oslo) er en norsk bryter som representerer Oslo bryteklubb (Oslo BK). Svebakken bryter i 59 kilos-klassen, i stilarten fristil-bryting.

Junioren Linn Svebakken ble norsk mester i bryting i senior-NM i Porsgrunn 25. mars 2007. Hun vant 59 kilos-klassen mot Kirsten Skovmose (Kristiansund). Svebakken studerte idrettsfag ved Bjerke videregående skole i Oslo fra 2005 til 2008.

## Referanser


## Se også
* Liste over kjente elever ved Bjerke videregående skole
Dobbeltbåndet blomsterflue

**Dobbeltbåndet blomsterflue** (*Episyrphus balteatus*) er en middelstor flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den er blant de aller vanligste blomsterflueartene i Norge om sommeren. Den finnes over hele landet, men er mest vanlig i hele Sør-Norge, til tross for at arten neppe er i stand til å overleve vinteren i Norge. Hvert år kommer nye fluer fra sør. Slekten *[[Episyrphus]]* omfatter ca. 28 arter, men bare *Episyrphus balteatus* er vidt utbredt og vanlig.

## Utseende
Dobbeltbåndet blomsterflue er en middelsstor, brun, gul og svart flue, ca. 10 millimeter lang.

Ansiktet er gult og på hodet er det to store rødbrune fasettøyne. Hos hannene møtes øynene på toppen av hodet, mens det hos hunnene er en tynn pannestripe mellom fasettøynene. Bakkroppen har mønster i oransje-gult og svart, med  to gule tverrbånd på oversiden av hvert bakkroppsledd. Undersiden av bakkroppen er ensfarget gul. Scutellum er gult og skiller seg fra den mørkere brunlige ryggsiden. Brysts sider er gule og går over i lysgrå nederst. Beina har lyst gule lår (femora) og har mørkere rødbrune legger og føtter (tibia og tarser).

## Levevis
Dobbeltbåndet blomsterflue kan påtreffes i hager og særlig på gress- og blomsterenger. Den besøker blomster eller sitter og soler seg.

Denne arten er kjent for sine store trekk, som kan omfatte enormt mange individer.

**Larvene** lever av bladlus, og utvikler seg ganske raskt.

Alle fluer gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium mellom stadiet som larve og voksen.

## Systematisk inndeling
Slekten *Episyrphus* omfatter ca. 28 arter, men bare én forekommer i Europa.

* **[[Fluer]]** (Brachycera)  
** **[[Muscomorpha]]** 
*** **[[høyerestående fluer]]** [Cyclorrhapha)
**** **[[Aschiza]]**
***** **[[blomsterfluer]]** (Syrphidae)
****** slekt ***[[Episyrphus]]*** – 28 arter, i Europa:
******* **Dobbeltbåndet blomsterflue** *Episyrphus balteatus* (DeGeer, 1776)

## Eksterne lenker
*
Alabastron

**Alabastron** (gresk: ἀλάβαστρον; flertall: *alabastra* eller *alabastroner*) er en liten type vase av keramikk eller glass som ble benyttet i antikken for å oppbevare og frakte velduftende oljer, særlig parfyme eller massasjeolje. De hadde sin opprinnelse på 1000-tallet f.Kr. i oldtidens Egypt, og var da utskåret og formet fra mineralet alabast, derav navnet alabastron. 

Vasetypen spredte seg over den østlige delen av Middelhavet, og via antikkens Hellas til den videre klassiske verden. Vasetypen ble en del av gresk keramikk. Alabastra er funnet i eksempelvis i nekropolis i Knossos og Faistos på Kreta fra perioden rundt 1900-1300 f.Kr. Disse var framstilt i en minoisk palass-stil dekorert med fugler, fisker og blekkspruter.

De fleste typer alabastron har en small kropp med avrundet bunn, smal nakke og en bred åpning. De var ofte framstilt uten håndtak, men en del typer hadde utstikkere eller hanker formet som ører med hull i som man kunne knytte tråder fast til. Den egyptiske formen ble muligens inspirert av palmetreets karakteristiske søyleform og med en palmekapitel. Senere formgivning var gjort i glass dekorert med ulike mønstre, slikt som muslinger, kulørte blomster eller abstrakt mønstre bestående av ringer og sikksakk-former.

En gang på 600-tallet f.Kr. spredte de seg til antikkens Hellas, hvor de ble en svært vanlig form. Det finnes tre særskilte grunnleggende typer av greske *alabastroner*:
* En grunnleggende korintisk, løkformet type som sto rundt 76–100 mm høy; en populær formgivning over hele Hellas.
* En lang og spiss versjon som var vanligvis sett i østlige Hellas, i etruskiske områder og i italisk-korintisk keramikk.
* En attisk type som var 10–20 cm høy og med rund base og med hanker for lettere å frakte dem.

Alabastronformen spredte seg også til andre steder, som Assyria, Syria og Palestina, inspirert av og gjennom eksport fra Hellas eller Egypt. I Matteusevangeliet i Det nye testamente finnes det en referanse: «Mens Jesus var i Betania, hjemme hos Simon den spedalske, kom det til ham en kvinne med en alabastkrukke full av kostbar salve. Den helte hun ut over hodet hans mens han satt til bords.»

## Referanser


## Litteratur
* Mau, August (1893): «Alabastron» i: *Paulys Realencyclopädie der classischen Altertumswissenschaft (RE)*. Bind I,1, Stuttgart, s. 1272–1273.

## Eksterne lenker
* 
* «Gold–glass alabastron, 1st century b.c.», *Metropolitan Museum of Art*
* «Glass alabastron, late 8th–6th century b.c.; Archaic», *Metropolitan Museum of Art*
* «Alabastron, Classical Greek Art (5th-4th centuries BC)», *Louvre, Paris*
* «Vessel for Scented Oil with Patterned Bands», *The J. Paul Getty Museum*
Aryballos

**Aryballos** (gresk ἀρύβαλλος) er en gresk vasetype. Den er en rund &ndash; varierende fra helt sfærisk til konisk &ndash; flaske med smal hals kronet med en flat munn. Fra halsen til nakken går et vertikalt håndtak. Avbildninger på vasemalerier viser at det var vanlig å feste en rem i håndtaket slik at den kunne henge fra håndleddet eller fra en krok på veggen; *aryballoi* har normalt avrundet bunn slik at de vanskelig kan stå.

Formen var opprinnelig inspirert av den tidlige typen oinokhoe fra geometrisk tid. Innen den protokorintiske stil hadde oppstått hadde den fått sin vanligste form, etter å ha gått fra sfærisk til konisk form og så tilbake til sfærisk igjen. Det finnes noen variasjoner senere, som *aryballoi* med klokkeformet munn, to håndtak eller flat bunn.

Aryballoi ble brukt til olje, som man brukte til å rengjøre seg. Formen er spesielt knyttet til atleter, som etter trening eller konkurranser på støvete arenaer smurte seg inn med olje som de så skrapte av slik at skitten fulgte med.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Improvisasjonsteater

**Improvisasjonsteater** er teater uten manus og de samme forberedelsene til sceneutstyr som tradisjonelt teater med manus eller faste tekster. Improvisasjon i forarbeidet regnes ikke som improvisasjonsteater. Commedia dell'arte ble opprinnelig kalt *commedia all'immprovviso* som viser at det var improvisert og ikke et «litterært» teater med ferdig skrevet dramatisk forelegg. Improvisasjonsteater er en populær kunstform og utbredt over hele verden. Det finnes flere ulike former, eksempelvis teatersport, rollespill og laiv (levende rollespill). Teatersport er en form for improvisasjonsteater med innslag av interaksjon med publikum. Det finnes en  forskjellige varianter for både scene, radio og TV. Også gateartister bruker mye improvisasjon, nettopp på grunn av den direkte kontakten med publikum. Et markant navn innen improvisasjonsteater er Keith Johnstone.

## Former for improvisert teater

* Commedia dell'arte
* Gorillateater
* Langform
* Levende Rollespill
* Micetro-impro
* Teatersport
* Forumteater

## Norske improvisasjonsteatergrupper
* Bøffelheltene
* Britungan
* Britungan 2
* Familien Mørland
* Immaturus
* Improoperatørene
*Kaula improteater
* Oslo Improvisasjonsteater
* Pantertanter
* RAMP Impro, også kjent som Improkompaniet RAMP
* Teater Liksom/Ensemblet ved Det Andre Teatret
* Teatersport Oslo 
## Referanser
Northampton (Massachusetts)

**Northampton** er administrasjonssentrum for fylket Hampshire County i delstaten Massachusetts i USA. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 28 549 innbyggere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Preah Maha Ghosananda

**Preah Maha Ghosananda** (1929–2007) var en ledende kambodsjansk buddhistmunk og fredsforkjemper.

Som en av svært få buddhistmunker som overlevde folkemordet i Kambodsja under Røde Khmer var han viktig for å bevare landets unike buddhistiske kulturarv. Nær umiddelbart etter at Røde Khmer var styrtet begynte Ghosananda å undervise, bygge templer og revitalisere buddhismen i Kambodsja.

Ghosananda fungerte som eksilrepresentant for Kambodsja i FN og var sentral i fredssamtaler gjennom hele 1980-tallet. I 1988 ble han valgt til øverste leder for buddhistene i Kambodsja. Siden har han stått frem som en forkjemper for tilgivelse og oppbygging i det borgerkrigsherjete landet. Han har arbeidet for å virkeliggjøre de humanitære verdiene i buddhistisk etikk. 

For sin innsats for fred og forsoning ble han tildelt Professor Thorolf Raftos Minnepris for 1992. Han ble også nominert til Nobels fredspris seks ganger.

## Referanser og fotnoter


## Eksterne lenker
* Preah Maha Ghosananda, «the Gandhi of Cambodia» Nekrolog i The Economist
* Site dedicated to preserving his memory and creating a mausoleum and temple in his honor.
* Cambodia's Nobel Nominee on peace and suffering 
* The Serene Life – 20 minute interview with Maha Ghosananda
* Maha Ghosananda's biography in Khmer Language
*  Maha Ghosananda's biography in German Language
* Maha Ghosananda's Facebook
Lånke kirke

**Lånke kirke** er en langkirke fra 1899 i Stjørdal kommune, Trøndelag fylke. Den ligger i Lånke ved Hell.

Byggverket er i tre og har 225 plasser.

Det er kirkegård ved kirken.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Rokke kirke

**Rokke kirke** er en langkirke fra 1100-tallet i Halden kommune, Østfold fylke. Den er menighetskirke for Rokke menighet og tilhører Søndre Borgesyssel prosti.

Byggverket er i stein og har 120 plasser.

Adkomst til stedet, som er et velkjent turistmål, er via fylkesvei 599.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* Lokalhistoriewiki – Rokke kirke
* 
*
Rettsnuteblomsterflue

**Rettsnuteblomsterflue** (***Rhingia campestris***) er en middelstor flue som tilhører familien blomsterfluene.  Den er blant de vanligste blomsterflueartene i Norge om sommeren. Den finnes over hele landet, men er mest vanlig i Sør-Norge.

 

## Utseende
*Rhingia campestris* er en middelsstor, grå-svart og rødbrun eller brun flue, ca. 8 millimeter lang.  

Ansiktet er gult og på hodet er det to store rødbrune fasettøyne. Hos hannene møtes øynene på toppen av hodet, mens det hos hunnene er en pannestripe mellom fasettøynene. 

Bakkroppen er orange-brun, med en mørkere bakkant av hvert bakkroppsledd.  På oversiden av bakkroppen er det langs midten en mørkere midtlinje.  Scutellum er brunlig og skiller seg fra det mørkere grå-svarte brystet.  Beina er grå-svarte.

## Levevis
*Rhingia campestris* kan påtreffes i hager og særlig på gress- og blomsterenger. Den besøker blomster eller sitter og soler seg.  

**Larvene** lever av møkk. Alle fluer gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium mellom stadiet som larve og voksen.

## Systematisk inndeling
Slekten *Rhingia* omfatter bare to norske arter. 

* **[[Fluer]]** (Brachycera)  
** **[[Muscomorpha]]** 
*** **[[høyerestående fluer]]** [Cyclorrhapha)
**** **[[Aschiza]]**
***** **[[blomsterfluer]]** (Syrphidae)
****** slekt ***Rhingia*** – to arter i Norge
******* **rettsnuteblomsterflue (''Rhingia campestris'' (Meigen, 1822)**

## Litteratur
* Bartsch, Hans; Binkiewicz, Elizabeth; Nasibov, Erik; Nordin, Anna; Rådén, Anders & Östman Torbjörn. 2009. *Tvåvingar: Blomflugor. Diptera: Syrphidae: Eristalinae, Microdontinae.*  Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. ArtDatabanken, SLU, Uppsala. CF. 478 sider. ISBN 978-91-88506-70-2
* Thompson, F.C. og Rotheray, G. 1998. Family Syrphidae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red): *Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera.* 3: 81-139. Science Herald, Budapest.

## Eksterne lenker
*
Tistedal kirke

**Tistedal kirke** er en langkirke fra 1865 i Halden kommune, Østfold fylke. Den er menighetskirke for Tistedal menighet og tilhører Søndre Borgesyssel prosti. Byggverket er i tegl og har 250 plasser.

Kirken ble tegnet av stadsingeniør Gustav Blom Kielland, og ansvarlig for murerarbeidet var Gunder Johnsen.

Kirken har glassmalerier i vinduene både i skipet og i koret. Bildet i altertavlen ble malt av Laura Schultz i 1925 og viser Jesusbarnet i krybben med Maria og dyrene rundt omkring.

På kirkegården står et gravkapell fra 1928 (arkitekt: Martin Enger).

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Sigrid og Håkon Christie: Tistedal kapell i «Norges kirker»
* Lokalhistoriewiki – Tistedal kirke
*
Hobøl kirke

**Hobøl kirke** er en langkirke i stein i romansk stil fra andre halvdel av 1100-tallet i Indre Østfold kommune i Østfold fylke. Den tilhører Østre Borgesyssel prosti. 

Skipet er rektangulært og kort. Mot vest er våpenhuset og mot øst koret som har en påbygget apside. Kirken har en åttekantet takrytter som ender i en høy smal hjelm. Takrytteren er fra 1720-tallet.

Hobøl kirke ble kjøpt av prost Lars Rasch i 1723 og hadde flere forskjellige eiere inntil den ble
tatt over av kommunen på midten av 1800-tallet.

På kirketunet står Kirkestallen som er innredet til forsamlingshus. Kirken feiret 800-årsjubileum  28. mai 1995.

## Inventar
Kirken har galleri langs nordre og vestre mur og orgelet er plassert i den sydlige delen av vestgalleriet. Inventaret er rikt og fra ulike tidsperioder. Kun døpefonten er bevart fra middelalderen.

De eldste delene av altertavlen er fra ca. 1600. Nattverdbildet var overmalt i flere år og ble avdekket og restaurert av Ulrik Hendriksen i 1938. Den lange teksten er undertegnet med BERNHARDUS og helt nederst ANNO 1630. Altertavlen ble oppmalt på nytt i 1703.

**Prekestolen** var en gave til kirken fra Adrian Busch i 1602 og er laget av Nicolaus Petri Ripen. Den har fem fag hvorav fire har malerier av evangelistene. Disse er fra samme tid som oppmalingen av altertavlen i 1703 og er utført av samme kontrafeier.

**Prekestolhimlingen** er åttekantet og dekorert med akantus. På midstokken sees  Christian VIs speilmonogram omgitt av engler.

Døpefonten er av romansk type. Selve kummen er av granitt og foten av klebersten. Kummen er laget til en annen fot enn den står på, delene passer ikke sammen og partiet mellom kummen og foten er derfor fylt med småsten. Over døpefonten henger en himling i rødt, grønt og gull med akantusbøyler. Himlingen har en innskrift hvor det står: «Gud og Kirken helliget Anno 1739».

Kristusfiguren er en kopi av Bertel Thorvaldsens «Kristus» som står i Vor Frue kirke i København. Skulpturen var en gave til kirken i 1871.


Hobøl pkirke20120707-03.JPG|Kirken innvendig sett mot koret, i forgrunnen lysekrone, til venstre galleriet, til høyre prekestolen. På den andre siden sees Kristusfiguren som er plassert ved døpefonten. Helt innerst altertavlen.
Hobøl pkirke20120707-06.JPG|Sett mot orgelet og galleriet. På veggene henger presteportretter.
Bilde:Hobøl pkirke20120707-08.JPG|Altertavlen
Bilde:Hobøl pkirke20120707-10.JPG|Prekestolen
Bilde:Hobøl pkirke20120707-17.JPG|Prekestolhimmelen med Christian VIs monogram
Bilde:Hobøl pkirke20120707-22.JPG|Døpefonten
Bilde:Hobøl pkirke20120707-25.JPG|Himlingen som henger over døpefonten

## Referanser

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Norges kirker: Hobøl kirke
* 
*
Tomter kirke

**Tomter kirke** er en langkirke fra rundt 1600 i Indre Østfold kommune i Østfold fylke. Byggverket er i tømmer og har 150 sitteplasser. Adkomst til stedet er via fylkesvei 120.

Kirken er sognekirke i Tomter sogn i Østre Borgesyssel prosti.

Det har sannsynligvis stått en middelalderkirke like syd for dagens kirke. Kirkestedet er fredet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norges kirker
*
Holmgill kirke

**Holmgill kirke** er en langkirke fra 1902 i Aremark kommune, Østfold fylke. Den kalles ofte *Holmegil kirke*, men skrivemåten *Holmgill* ble vedtatt som offisiell i 2001.

Kirken tilhører Den norske kirke og hører til Østre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.

Byggverket er i tømmer og har 240 plasser. Kirken er tegnet av Halfdan Berle og er holdt i tradisjonell stil. På kirkegården står et bårehus fra 1985.

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* Sigrid Marie Christie og Håkon Christie: Holmegil kapell i *Norges Kirker*, utgitt av NIKU og KA
* 
*
Klund kirke

**Klund kirke** er en langkirke fra 1888 i Marker kommune, Østfold fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Østre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.

Byggverket er i tre og har 190 plasser. Den er reist etter tegninger av Jacob Wilhelm Nordan.

Adkomst til stedet er via fylkesvei 21.

## Middelalderkirke

Klund gamle kirke var dedisert til St. Peter og St. Lavrans, skal ha stått på en kolle ca. 50 m nord for nåværende Klund kirke som ble bygd i 1888. Fra kollen ble det tatt en del stein til oppføring av fjøs i 1912, men ingen av disse var tilhogd. I 1401 ble det ikke ført prestbol til Klund kirke, og det lå heller ingen bygselparter i kirkestedsgården til mensa ved Rødnes hovedkirke på 1570-tallet og som kunne ha gitt indikasjoner på et tidligere prestbol ved Klund kirke. Utfra lokaltopografi og gårdsgrenseløp kan det se ut til at også gårdene Sukken og Berger utgjorde del av opphavsgården i tiden da kirken ble reist. Men det kan også være at nyere tids grenseoppganger skaper en slik forutsetning, for i alle fall navnet Berger antyder en gammel gård.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Norges kirker: Klund kapell
* Lokalhistoriewiki – Klund kirke
* 
*
Ørje kirke

**Ørje kirke** er en langkirke fra 1931 i Marker kommune, Østfold fylke. Den er en del av Den norske kirke og hører til Østre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.

Byggverket er i tre og har 180 plasser. Det ble utvidet i 1980–81, og kirkesalen ble også pusset opp også i 1996.

Det er ikke kirkegård ved kirken. Til begravelser brukes Øymark kirkegård.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ørje kirke gjennom 75 år 1931–2007 (PDF)
* Historikk for Ørje kirke (Marker kirkelige fellesråd)
* Ørje kapell i «Norges kirker»
*
Søndre Enningdalen kirke

**Søndre Enningdalen kirke** er en langkirke fra 1956 i Halden kommune, Østfold fylke. Den er en av to menighetskirker i Enningdalen menighet  og tilhører Søndre Borgesyssel prosti. Byggverket er i tre og har 100 plasser. Adkomst til stedet er via fylkesvei 220.

Det har stått kirker på stedet — som er bare et par kilometer fra grensen til Sverige —  siden middelalderen, men i 1793 ble ny kirke oppført ved Prestebakke. Den gamle kirkegården ble imidlertid holdt i hevd, og i 1950-årene kom det ny kirke på *Kirkebøen*.

Skrivemåten varierer: Navnet blir skrevet med eller uten «Søndre» og i ubestemt eller bestemt form (Enningdal / Enningdalen). Enkelte omtaler kirken fremdeles som kapell, selv om den offisielt kalles kirke. Også det lokale fellesrådet er inkonsekvent. Den offisielle skrivemåten, som ble vedtatt av bispedømmerådet i 2010, er «Søndre Enningdalen kirke». Navnet «Enningdal kirke» ble for øvrig ofte brukt i "eldre" litteratur om Prestebakke kirke.

Altertavlen ble malt av Anna Vigen (1869–1954) fra gården Vigen ved Kornsjø. En altertavle fra en av de tidligere kirkene står i dag i Nössemark kirke på svensk side av grensen.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* Norges kirker: Enningdal kirke 
* Lokalhistoriewiki – Enningdalen kirke
* 
* Idd og Enningdalen historielag – Søndre Enningdalen kapell 
*
Råde kirke

**Råde kirke** er en langkirke fra 1185 i Råde kommune, Østfold fylke. Kirken tilhører Den norske kirke og hører til Vestre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.

Byggverket er i stein og har 300 plasser.
Romansk stil. Altertavle «Himmelfarten og Nattverden» av Knud Billedsnider fra Moss fra 1638. Dåpsfat fra 1500-tallet.

Adkomst til stedet er via Rv118 og E6.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norges kirker: Råde kirke 
* 
*
Tomb kirke

**Tomb kirke** er en langkirke fra 1869 i Råde kommune, Østfold fylke. Den tilhører Den norske kirke og hører til Vestre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.

Byggverket er i tømmer og har 275 plasser. Det er ikke kjent hvem som var arkitekt for kirken som ble reist på dugnad med tømmer fra bøndene i området.

## Tidligere kirker
På stedet dagens kirke står har det tidligere stått en middelalderkirke, deretter en kirke i tømmer. Denne tømmerkirken ble reist etter initiativ av Hans Ernst von Tritzschler rundt 1682 etter at han gjennom giftermål med Margrethe Huitfeldt  ble eier av Tomb hovedgård.

Kirken var utsatt for en brann da lynet slo ned i den i 1768. Restene etter denne kirken ble revet da man førte opp dagens byggverk.

## Inventar
Dagens kirke har bevart en del av inventaret fra de eldre kirkene. Den gamle altertavlen er fra 1638 og er antagelig utført av Knud Billedsnider. Alterbildet viser innstiftelsen av nattverden. Døpefonten er en ekestamme og har en innskrift øverst: «Hans Ernst Tritzschler: Margrete Hitfelt (Huitfeldt) Anno 1682»

Av annet eldre inventar er en stoldør med malt innskrift: «Dinnis Mouritzer Rosenber Stolsted. 1684», et barokkrusifiks og to fragmenter av epitafium fra 1600-tallet.

Alterkalken er også av det eldre inventaret, den har dobbeltvåpen med monogram som viser H.E.T. for Hans Ernst von Tritzschler og A.C.T. for Anne Catrine Toller, Tritzschlers andre ektefelle.

## Gravkammer
Gravkammeret som ligger i tilknytning til kirken ble reist i 1984. Tritzschlers svigersønn Barthold Heinrich von Lützow hadde kjøpt Råde kirke i 1723 og fikk reist et eget gravkammer i tilknytning til kirken. Han ble gravlagt her etter sin død i 1729. Råde kirke ble bygget om i 1960 og gravkammeret ble tatt i bruk som sakristi. Man fikk derfor  reist et nytt gravkammer ved Tomb kirke i stedet og overført sarkofagen dit.

## Referanser


## Kilder
* Tomb kirke fra Norges kirker
* 
* Tomb kirke fra Den norske kirke

## Eksterne lenker
*
Degernes kirke

**Degernes kirke** er en langkirke i tegl fra 1863 i Rakkestad kommune i Østfold fylke. Den er annekskirke til Rakkestad sogn og ligger ca. 7&nbsp;km sør for Rakkestad kirke.  Kirken tilhører Den norske kirke og hører til Østre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.

Den første kirken en kjenner til her var en romansk steinkirke fra middelalderen. Den ble antakelig oppført ca. 1200, den hadde rektangulært skip og smalere og avlangt kor. På 1600-tallet ble murene reparert, men på 1800-tallet begynte kirken å bli for liten for en raskt voksende befolkning. Kirkeloven av 1851 krevde at det skulle være plass til minst 3/10 av menigheten, og behovet for fornying ble akutt.

I 1862 ble den gamle kirken revet, og den eksisterende kirken ble oppført på samme sted. Den ble oppført etter tegninger av stadskonduktør Christian Heinrich Grosch, og er bygget i utvendig upusset tegl. Mye av inventaret ble overført fra den gamle kirken. Farger innvendig er holdt etter oppussing i 1950. Kirken har 350 sitteplasser.

Adkomst til stedet er via Rv22 og fylkesvei 1222.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norges kirker: Degernes kirke
* 
*
Os kirke (Rakkestad)

**Os kirke** er annekskirke til Rakkestad sogn i Østre Borgesyssel prosti (Østfold). Den ligger ca. 10&nbsp;km vest for Rakkestad kirke, på en høyde på østsiden av Glomma.

Os var kirkested i middelalderen, men den første beskrivelsen av bygningen, fra 1688, er åpenbart av en tømmerkirke som var yngre enn dette. Utover på 1700-tallet forfalt denne kirken, og den ble revet og gjenoppbygd ca. 1770, blant annet med det av det gamle tømmeret som var brukbart.

I 1835 nevnes det at kirken står «under ny oppbyggelse». Det framgår imidlertid ikke sikkert om den bare ble reparert, eller om det dreier seg om et nybygg. Kirken ble igjen reparert og ombygd i 1876 etter tegninger av stadsingeniør Gustav Blom Kielland i Halden. Dagens utseende er etter denne ombyggingen. Kirken har i dag 170 sitteplasser.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norges kirker: Os kirke
* 
*
Larkollen kirke

**Larkollen kirke** er en langkirke fra 1890 i Moss kommune, Østfold fylke. Den tilhører Den norske kirke og hører til Vestre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme. Adressen er Larkollveien 740.

Den ble oppført som bedehus, men fikk påbygget tårn i 1908 og ble da titulert som kapell. I 1918 måtte koret utvidest da kapellet fikk ny altertavle. Bygget har vært titulert som kirke siden 1997.

Det er ikke kirkegård ved kirken. Kommunens eneste kirkegård er ved Rygge kirke og kapell.

## Galleri
 
File:Larkollen kirke sett fra vest.JPG|Kirken sett fra vest. 


## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* Rygge kirkelige fellesråd
*
Ekholt kirke

**Ekholt kirke** er en arbeidskirke fra 1980 i Rygge kommune, Østfold fylke. Den tilhører Vestre Borgesyssel prosti.

Byggverket er i tegl og har 300 plasser.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ekholt kirke hos Den norske kirke
* 
*
Holleby kirke

**Holleby kirke** er en langkirke fra 1920 i Sarpsborg kommune, Østfold fylke. Den tilhører Søndre Borgesyssel prosti.

Byggverket er i tre og har 107 sitteplasser.

Den nåværende Holleby kirke ble oppført i 1919 etter at godseier Paul Lindemann hadde gitt både tomt og materialer.

Tidligere skal det ha stått et kapell på stedet: Jens Nilssøn forteller i sin visitasrapport: «...men der herre folck it stund bode paa Holdeby, holt de selff en træ capel vid macht, hede Holdeby capel; den er nu ødelagt, oc haffuer icke verit tieniste der i vdi 30 aar 1.» Det skal ha dreid seg om en stavkirke som var oppført rundt 1400.

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* Norges kirker: Holleby kapell
* Sarpsborg kirkelige fellesråd
* 
*
Ingedal kirke

**Ingedal kirke** er en langkirke fra før 1250 i Sarpsborg i Østfold fylke. Den er menighetskirke i Søndre Skjeberg sogn i Søndre Borgesyssel prosti.

Byggverket er i stein og har 85 plasser. Den er bygd før 1250, og restaurert i 1968 i 1700-årenes stil.

Adkomst til stedet er via Rv118 og E6.
## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* Norges kirker: Ingedal kirke
* 
*
Kurland menighetssenter

**Kurland menighetssenter** eller **Kurlandskirken** er en arbeidskirke fra 1976 i Kurland i Sarpsborg kommune, Østfold. Den ble utvidet i 2004.

Byggverket er i tre og har 80–100 plasser i kirkesalen.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Sarpsborg kirkelige fellesråd: Kurland kirke
Sarpsborg kirke

**Sarpsborg kirke** er en langkirke fra 1863 (delvis gjenreist i etter en brann i 1861) i Sarpsborg kommune i Østfold. Den tilhører Søndre Borgesyssel prosti.

Kirken er tegnet av Christian Heinrich Grosch og inkorporerer deler av murene fra den tidligere kirken, som var tegnet av Wilhelm von Hanno og oppført i 1854-59. Byggverket er i tegl og har 550 plasser. Kirken ble satt i stand i 1958-59 etter planer utarbeidet av Esben Poulsson. Det er en basilika i nygotisk stil.

Koret har glassmalerier fra 1958 av Victor Sparre, og ellers finnes det glassmalerier av Karl Kristiansen (1918) og Rolf Klemetsrud (1951). Prekestolen er tegnet av arkitekt Grosch, og døpefonten i sandstein ble reddet ut av den brennende kirken i 1861.

Kirkegården ved kirken er nedlagt og brukes ikke i dag.

Adkomst til stedet er via Rv118 og Rv109.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norges kirker – Sarpsborg kirke
* 
* Sarpsborg kirkelige fellesråd om Sarpsborg kirke
* Sarpsborg kirkelige fellesråd om kommunens gravplasser
*
Skjeberg kirke

**Skjeberg kirke** er en kirke fra omkring år 1100 i Sarpsborg kommune, Østfold fylke. Den tilhører Søndre Borgesyssel prosti. Kirken har rektangulær form, er bygget i stein og har 200 plasser.

Skjeberg kirke er bygget i romansk stil, men har gotisk inngangsportal. Steinkirken med uthugde hoder og runeinnskrift. Den romanske døpefonten er i mørk kleberstein fra 1100-tallet med relieffer som viser Kristus med apostel- og helgenskikkelser. Det finnes to runesteiner i yttermuren.

Skjeberg kirke ble påbygd og endret i 1300 og i 1750, og er restaurert i 1968 i stilen fra 1700-tallet. Skjeberg prestegård, bygget på 1700-tallet, ligger like ved kirken.

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Sigrid og Håkon Christie: Skjeberg kirke i «Norges kirker»
* Kirkene i Skjeberg prestegjeld
*
Solli kirke

**Solli kirke** er en langkirke fra 1904 i Sarpsborg kommune, Østfold fylke. Den tilhører Søndre Borgesyssel prosti.

Byggverket er i bindingsverk og har 151 sitteplasser. Arkitekt: P.Hofstad.

Det tidligere Solli kapell under Tune ble oppført 1902—04 på en knaus der Glommas vestre løp danner Sollifoss. Kirken er bygd på en tidligere danseplass, i Desiderias eikelund, eller Kalveberget, som stedet opprinnelig het. I 1899 bevilget A/S Sanne og Soli Brug, etter søknad fra sokneprest Ulsteen, fri grunn for kapell med kirkegård og halvparten av kostnadene til trematerialene til kirken. Kommunen skjøt til 5000 kroner. Resten av pengene til reising av kirkebygget kom inn ved basarer og andre tiltak.

Adkomst til stedet er via fylkesvei 118 og E6.

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Sigrid og Håkon Christie: Solli kapell i «Norges kirker»
* Kirkene i Greåker og Tune
*
Tune kirke

**Tune kirke** er en langkirke fra 1910 i Sarpsborg kommune, Østfold fylke.  Den tilhører Søndre Borgesyssel prosti.

Byggverket er i stein (til dels som forblending på et teglskjelett) og har 550 plasser.

Adkomst til stedet er via Rv118 og E6.

## Historie
### Den eldste Tune kirke
Dagens Tune kirke står der det tidligere har stått minst to eldre kirker. Den eldste kirken ble bygget senest rundt 1100, for da nevnes den i Borgartingsloven som en av seks fylkeskirker i Viken. Da denne kirken, en romansk steinkirke i kleberstein, ble bygget, kan det ha vært på grunnen til en eldre trekirke. Steinkirken fra 1100-tallet ble revet i 1863. Under rivingen ble det funnet en stein med årstallet 1055 i romertall. Dette kan muligens ha vært kirkens byggeår.

### Kirken fra 1865
I 1865 ble det bygget en ny, større steinkirke etter at den gamle var revet. Denne hadde hele 1100 sitteplasser. Etter at sognepresten hadde skaffet tegninger av kirken i flere varianter ble byggmester F. J. Reuter bedt om å utarbeide endelige tegninger etter anmerkningene fra Stadsconducteur Christian H. Grosch. 1908 brant kirken og ble totalskadd. Det var mistanke om at brannen var påsatt.

## Dagens kirke
Dagens Tune kirke ble bygget på samme sted som den nedbrente kirken fra 1865 stod. Den ble innviet 30. desember 1910.
Kirken er tegnet av arkitekt Heinrich Jürgensen og bærer tydelig preg av Jugendstil. 

Bygget består av en stor rektangulær sal med tønnehvelv med inntrukket kor og apsis i østveggen. Veggene er bygget av tegl med utvendig granittkledning. Deler av ytterveggene til kirken fra 1865 ble benyttet. Sydveggen viser tydelig skjøt mellom eldre stein (lys) og nyere oppmuring i toppen (mørk). Den innvendige utmalingen ble utført av Enevold Thømt. Freskene i koret viser kraftige farger med Jugendstil-motiver. 

Kirken ble pusset opp i forbindelse med 50-årsjubileet, og senere ved henholdsvis 75- og 100-årsjubileene. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Tune historielag om Tune kirkes historie
* Norges kirker – Tune kirke
* 
* Sarpsborg kirkelige fellesrådom Tune kirke
* Sarpsborg kirkelige fellesråd om kommunens gravplasser
*
Notodden kirke

**Notodden kirke** er en basilika fra 1938 i Notodden kommune, Telemark fylke. Arkitektene vant en arkitektkonkurranse i 1932, men gjennomføringen drøyde noen år. Byggverket er i tegl og har 330 plasser, mot opprinnelig 650.

Kirken ble i sin tid gitt som gave til Notodden by av Tinfos-direktør, Ole Halvorsen Holta. Det er reist en statue av Holta, i parken foran kirken.

Utformingen har sterke likhetstrekk med Lillestrøm kirke, som er tegnet av de samme arkitektene. Likhetstrekkene omfatter også interiør og altertavle. Sistnevnte er laget av Henrik Sørensen.

Det er ikke kirkegård ved kirken. Notodden gravlund (tatt i bruk 1915) er et annet sted i byen.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Notodden kirkes nettsted
*
Herøya kirke

**Herøya kirke** er en arbeidskirke fra 1957 i Porsgrunn kommune, Telemark fylke. Byggverket er i betong og har 430 plasser, som om nødvendig kan økes til 700 plasser ved åpning av tilstøtende kirkerom og innsetting av ekstra stoler. Til kirken hører et frittstående høytragende klokketårn (kampanile) som også er i betong.

Arkitekter for kirken var Helge Abrahamsen og Hans Grinde. De tegnet også døpefonten. Altertavlen er en emaljemosaikk laget av juvelerfirmaet J. Tostrup og malt av Arne E. Holm. Orgelet er bygget av J. H. Jørgensen orgelfabrik. Kirkeklokkene er levert av Olsen Nauen Klokkestøperi.

Allerede ved etableringen av Norsk Hydros fabrikkanlegg på Herøya i 1928-1929 var det planer om etablering av en kirke for det økende antallet ansatte. Mange av de utenlandske arbeiderne benyttet seg av den katolske kirken i Porsgrunn, mens de aller fleste ansatte måtte til Østre Porsgrunn eller Eidanger kirke. Avstanden fra Herøya «sentrum» til disse kirkene var 4–5 kilometer.

Byggearbeidene startet etter at Hydro hadde skjenket tomta på «Kirkehaugen» som gave til menigheten, og tilbudt seg å betale halvparten av byggekostnadene etter forhandlinger med daværende Eidanger kommune i 1951.

Kirken ble innviet den 25. august 1957 av biskop Johannes Smidt.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Østre Porsgrunn kirke (1760–2011)

**Østre Porsgrunn kirke**, også kalt **Østsiden kirke** og **Jesu Kirke i Østre Porsgrunn**, var en korskirke fra 1760 i Porsgrunn i Telemark. Bygningen var tegnet av arkitekt og hoffbyggmester Laurids de Thurah.

Kirken ble natt til 11. april 2011 totalskadet i brann, og to tenåringer ble tiltalt og dømt for å ha tent på kirken. I 2019 ble den erstattet av en ny kirke.

## Kirkebygg

Kirken som brant, var en laftet korskirke med 600 plasser. Den hadde vesttårn (strengt tatt i sørvest) og kor i (nord-)østre korsarm med sakristi i forlengelsen. Kirken var listeført som verneverdig, men var ikke fredet. 

## Inventar
Det var gjennom årene gjort om på interiøret og inventaret. Ved brannen hadde kirken en altertavle med et korsfestelsesbilde malt av Axel Ender i 1890. På veggen på hver side av tavlen var trestatuer av Moses og Aron. Prekestolen i rokokko var opprinnelig og ble restaurert i forbindelse med 250-årsjubileet. Det siste orgelet ble levert av Bruno Christensen & Sønner Orgelbyggeri i 1982 og går for å være orgelbyggeriets største kirkeorgel i Norge. Det aller meste av inventaret gikk tapt i brannen. Bare noen gjenstander som var oppbevart i et brannsikkert skap, ble reddet.

## Kirkegård
Det er kirkegård på begge sider av Kirkebakken. Her ligger blant andre begravet kanselliråd Carl Deichman og eidsvollsmannen Jørgen Aall. På nordsiden av veien står et bårehus som ble tegnet av Haldor Børve og oppført i 1921.

## Prosess mot ny kirke
Det var høyst ulike oppfatninger i Porsgrunns befolkning om hvorvidt kirken burde bygges opp som en kopi, eller som en moderne kirke ut fra behov og funksjoner. Det pågikk i årevis en aksjon for å få oppført en rekonstruksjon av kirken som brant, men blant aktive medlemmer i menigheten ønsket de fleste en moderne kirke. Dette ble også vedtatt av Porsgrunn kirkelige fellesråd, som var ansvarlig for bygging av ny kirke. Den nye kirken ble vigslet den 15. september 2019.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* Kunsthistorie: Østre Porsgrunn kirke 
*
Vestre Porsgrunn kirke

**Vestre Porsgrunn kirke** (også **Imanuels kirke** eller **Vestsidens kirke**) er en langkirke fra 1758 i Porsgrunn kommune i Telemark fylke. Byggverket er i tre og har 300 plasser.

## Kirkebygningen
Kirken ble oppført av byggmester Joen Jacobsen og innviet 16. mars 1758. Kirken i Vestre Porsgrunn var den gang en del av Solum prestegjeld, men fra 1.&nbsp;januar 1764 ble det opprettet et nytt prestegjeld – Porsgrunn prestegjeld – som omfattet både Vestre Porsgrunn kirke og den jevngamle Østre Porsgrunn kirke. Brødrene Zacharias Simonsen Wesseltoft og Jørgen Simonsen Wesseltoft donerte en kirkeklokke til den nye kirken; på kirkeklokken står navnene deres og årstallet 1757.

I 1766 fikk kirken bordkledning, og i 1777 ble det gjort om på interiøret. Blant annet ble korskillet fjernet, og kirken fikk tønnehvelving med påmalt himmel og skyer. I 1830 fikk kirken sakristitilbygg i øst, og rundt 1900 ble interiøret endret: Hvelvingen ble malt hvit, veggene fikk panel og mye av inventaret ble skiftet ut. Det ble gjort om på dette ved restaureringer i 1930-åra og 1956. I 1995 ble det installert nytt orgel i kirken, bygget av Ernst Junker.

## Kirkegården
Kirkegården som omkranser Vestre Porsgrunn kirke ble tatt i bruk i 1690. Der stod det i si tid et gravkapell. På kirkegården finner man blant annet gravene til forfatterne Arthur Omre (1887–1967) og Bjørg Vik (1935–2018).

Etter hvert som kirkegården er blitt fylt opp, har den nyere Tørmo kirkegård blitt tatt i bruk; der ligger også finner Tørmo kapell, som er et gravkapell fra 1914 (ombygget 1957).

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Porsgrunn kirkelige fellesråd om kommunens kirker
Skjebergdalen kirke

**Skjebergdalen kirke** er en kirke konstruert i en rektangulær form, fra 1911 i Sarpsborg kommune, Østfold fylke. Den tilhører Søndre Borgesyssel prosti.

Byggverket er i tre og har 150 plasser.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Sarpsborg kirkelige fellesråd – Skjebergdalen kirke
* 
* Norges kirker – Skjebergdalen kapell
*