open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Made in Japan

***Made in Japan*** er det første konsertalbumet fra det engelske hard rock-bandet Deep Purple, utgitt i desember 1972.

## Bakgrunn
Da Deep Purple skulle turnere Japan for første gang var det et sterkt ønske fra det japanske plateselskapet å få spille inn bandets konserter der med tanke på utgivelse. Bandet svarte nei, men gikk senere med på innspillingene med det forbehold at utgivelsene kun skulle være tilgjengelige i Japan. Etter at de hørte opptakene ble bandet overbevist om at det måtte gis ut i resten av verden også. Lydteknikeren Martin Birch har fått mye av æren for at lyden ble så god som den ble. 

Innspillingene foregikk over tre konserter i Japan i august 1972; 15. og 16. august i Osaka og 17. i Tokyo under bandets *[[Machine Head]]*-turné.

## Utgivelser
Det ble utgitt som et dobbelalbum, og ifølge notater på coveret er det ikke foretatt noen «overdubs» eller andre studioinnblandinger på albumet. Remaster-utgivelsen fra 1998 inneholder også ekstra-numre fra konsertene. Det er også gitt ut en trippel-CD *[[Live in Japan]]* i 1993, som inneholder de fleste opptakene fra de tre konsertene remikset.

I 2013 var det 40 år siden albumet ble utgitt i USA. Det er funnet noen filmopptak fra konserten i Tokyo 17. august 1972 som har dukket opp på diverse DVD-er de siste årene. Disse blir kanskje samlet på en *Made in Japan* Super Delux utgave.

## Sporliste
Alle låtene er skrevet av Ritchie Blackmore, Ian Gillan, Roger Glover, Jon Lord og Ian Paice unntatt der annet er notert.

### Original-utgivelse
;Side én
# «Highway Star» – 6:50  (Osaka 16. august 1972) 
# «Child in Time» – 12:24  (Osaka 16. august 1972) 
;Side to
# «Smoke on the Water» - 7:31  (Osaka 15. august 1972) 
# «The Mule» – 9:49  (Tokyo 17. august) 
;Side tre
# «Strange Kind of Woman» - 9:35  (Osaka 16. august 1972) 
# «Lazy» – 10:50  (Tokyo 17. august 1972) 
;Side fire
# «Space Truckin'» - 19:41  (Osaka 16. august 1972) 

### Remaster-utgave (2CD)
#### CD 1: ''Made in Japan''
# «Highway Star» – 6:43
# «Child in Time» – 12:17
# «Smoke on the Water» – 7:36
# «The Mule» – 9:28
# «Strange Kind of Woman» – 9:52
# «Lazy» – 10:27
# «Space Truckin'» – 19:54

#### CD 2: ''The Encores''
# «Black Night» - 6:17  (Tokyo 17. august 1972)
# «Speed King»  – 7:25  (Tokyo 17. august 1972. 
# «Lucille» (Albert Collins, Richard Penniman) – 8:03  (Osaka 16. august 1972) 

## Personell
;Deep Purple
* Ritchie Blackmore – gitar
* Ian Gillan – vokal, munnspill, perkusjon
* Roger Glover – bass
* Jon Lord – Hammondorgel, keyboard, piano
* Ian Paice – trommer, perkusjon

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jack Walker

**Jack Walker** (født 19. mai 1929 i Little Harwood i Blackburn, England, død 17. august 2000) var en britisk forretningsmann, mest kjent som eier av fotballklubben Blackburn Rovers 

Walker er mest kjent som mannen som «ga» ligagullet i Premier League til Blackburn Rovers. Dette gjorde han gjennom å investere hundretalls millioner kroner i klubben gjennom spillerkjøp og oppgradering av stadion og anlegg. 

Han ble milliardær på stålindustri og luftfart. Og som ekte fotballfan, ville han hjelpe sin lokale klubb, Blackburn Rovers, en middelhavsfarer på det nest øverste nivået i England, til å bli en ledende klubb i Europa.

Han finansierte nytt treningsanlegg, fikk bygd om tre av sidene på stadion; Ewood Park, ansatte en høyt ansett manager i Kenny Dalglish og ga nevnte Dalglish nesten frie tøyler når det gjaldt spillerkjøp. Som en følge av dette satte klubben flere engelske rekorder i spilleroverganger. Både Alan Shearer og Chris Sutton var rekordhøye kjøp. I tillegg ble Tim Flowers tidenes dyreste keeper.

Walker oppnådde ligagullet, men det ble aldri noen suksess i Europa-cupene. Han fikk også oppleve nedrykk med sin kjære klubb, før han døde av lungekreft i 2000.

Minnet om Jack Walker vil for alltid leve videre i Blackburn Rovers. Klubben har hedret sin mest kjente supporter og store bidragsyter med en stor statue av ham utenfor hjemmebanen Ewood Park.

Blackburn Rovers er fremdeles eid av familien Walker, med Jack Walkers bror, Fred, i spissen.
Berberidopsidales

* Se inndeling

**Berberidopsidales** er en orden som inneholder 2 familier, 3 slekter, og i alt 4 eller 5 arter. 

Familiene Berberidopsidaceae og Aextoxicaceae er begge sørlige, og består av forvedete, middelsstore klatrebusker eller trær, med utbredelse i Australia og stillehavskysten av Chile.

Slekten *[[Berberidopsis ]]* består av to sørlige fjellplanter, én i Australia, og en truet art i Chile. Begge er forvedete og kan brukes i flettverk og kurvproduksjon (Chile). Slekten *[[Streptothamnus]]* ble oppdaget av Hermann Beckler i 1862, og vokser i Australia. 

Slekten *[[Aextoxicon]]* har én art i Chile, hvor *[[Aextoxicon punctatum]]* er et høyt, eviggrønt regnskogstre som danner terrassekroner høyt i regnskogsprofilen. Det kan bli 15 meter langt.

## Taksonomi
Den taksonomiske inndelingen av gruppen er fremdeles ikke helt klar, men det er etter hvert vanlig å inkludere følgende familier, slekter og arter i gruppen:

* Orden: Berberidopsidales
** Familie: Berberidopsidaceae
*** Slekt: *[[Berberidopsis]]*
**** *[[Berberidopsis beckleri]]* – Australia 
**** *[[Berberidopsis corallina]]* – Chile
*** Slekt: *[[Streptothamnus]]*
**** *[[Streptothamnus beckleri]]* – Australia
**** *[[Streptothamnus moorei]]* – Australia
** Familie: Aextoxicaceae
*** Slekt: *[[Aextoxicon]]*
**** *[[Aextoxicon punctatum]]* – Chile

## Eksterne lenker
* 
* NCBI Taxonomy Browser - *Berberidopsidaceae* med slekter og arter.
* Lenker hos CSDL  - *Berberidopsidaceae*.
* Berberidopsis coralina – hos *Chileflora*.
*  Streptothamnus beckleri – hos *Australian New Crops*.
* Aextoxicaceae, i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–): ''The families of flowering plants''.
* Hansen & Rahn: Aextoxicaceae.
Aextoxicaceae

* Se inndeling

**Aextoxicaceae** er en plantefamilie i ordenen Berberidopsidales, med bare én slekt (*Aextoxicon*) og kun én art – treet *Aextoxicon punctatum* i de tempererte regnskogene i det sørvestlige Chile. 

Familien er sørlig og har én art i Valdavia-regnskogen i det sørvestlige Chile, ved Stillehavskysten. Arten *[[Aextoxicon punctatum]]* er et høyt, eviggrønt regnskogstre som danner terrassekroner høyt i regnskogsprofilen. Det kan bli 15 meter langt.

## Taksonomi
Den taksonomiske inndelingen av gruppen er fremdeles ikke helt klar, men det er etterhvert vanlig å inkludere følgende familier, slekter og arter i gruppen:

Familie: Aextoxicaceae
* Slekt: *[[Aextoxicon]]*
** *[[Aextoxicon punctatum]]* – Chile

## Eksterne lenker
* 
* Aextoxicaceae, i: L. Watson og M.J. Dallwitz (1992–): ''The families of flowering plants''.
* Hansen & Rahn: Aextoxicaceae.
Deep Purple (album)

***Deep Purple*** er det tredje studioalbumet fra det engelske hard rock-bandet Deep Purple, utgitt i juni 1969 i USA og i november 1969 i Storbritannia og Europa. Dette er det siste albumet der hele originalbesetningen medvirker. Som på de to foregående albumene til Deep Purple, er musikkstilen blandet mellom hard rock og progressiv rock, men med en klar vekt på hardrocken. 

Den progressive delen av albumet representeres ved låten «April», som er over tolv minutter lang og inneholder en lang instrumentalseksjon. På dette albumet er det én coverlåt, «Lalena» av Donovan.

## Sporliste

# «Chasing Shadows» (Jon Lord, Ian Paice) – 5:34
# «Blind» (Lord) – 5:26
# «Lalena» (Donovan Leitch) – 5:05
# «Fault Line» (a) (Ritchie Blackmore, Nick Simper, Lord, Paice) – 1:46
# «The Painter» (b) (Rod Evans, Blackmore, Simper, Lord, Paice) – 3:51
# «Why Didn't Rosemary?» (Evans, Blackmore, Simper, Lord, Paice) – 5:04
# «Bird Has Flown» (Evans, Blackmore, Lord) – 5:36
# «April» (Blackmore, Lord) – 12:10

### Bonusspor på ny-utgivelse fra 2000
#  «The Bird Has Flown» (alternativ A-side-versjon) (Evans, Blackmore, Lord) – 2:54
# «Emmaretta» (b-side på singel) (Evans, Blackmore, Lord) – 3:00
# «Emmaretta» (BBC Top Gear sesjon 14. januar 1969) (Evans, Blackmore, Lord) – 3:09
# «Lalena» (BBC radio-sesjon 24. juni 1969) (Leitch) – 3:33
# «The Painter» (BBC radio-sesjon 24. juni 1969) (Evans, Blackmore, Simper, Lord, Paice) – 2:18

## Personell
* Ritchie Blackmore – gitar
* Rod Evans – vokal
* Nick Simper – bass, vokal
* Jon Lord – Hammondorgel, keyboard, vokal
* Ian Paice – trommer

## Eksterne lenker
* 
* Om albumet ''Deep Purple'' på Deep-Purple.net
Miehikkälä

**Miehikkälä** er en kommune i landskapet Kymmenedalen i Finland. Den grenser til Russland (Vyborgskij rajon) og de finske kommunene Vederlax, Fredrikshamn, Kouvola (på ett punkt), Luumäki og Villmanstrand. Kommunen er enspråklig finsk. Miehikkälä hadde .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vederlax

**Vederlax** (finsk: *Virolahti*) er en kommune i landskapet Kymmenedalen i Finland. Den grenser til kommunene Fredrikshamn og Miehikkälä. I øst grenser kommunen til Russland (Vyborgskij rajon). Nærmeste tettsted på russisk side er Kondratjevo (russisk: Кондратьево), som før 1944 het Säkkijärvi. Kommunen er enspråklig finsk. Vederlax hadde .

Vederlax tapte rundt 20&nbsp;% av sitt areal i vinterkrigen. Ved krigsavslutningen i 1944 ble over 100&nbsp;km² av kommunen avstått til Russland. 

På grensen mot Russland ved E18 ligger grensestasjonen Vaalimaa. Antall grensepasseringer lå i 2007 på 2,7 millioner. 

## Referanser
Carl Bergsten

**Carl Bergsten** (født 10. mai 1879 i Norrköping, død 22. april 1935 i Stockholm) var en svensk arkitekt i overgangen fra nasjonalromantikken til funksjonalismen.

Bergsten avla arkitekteksamen ved Kungliga Tekniska högskolan i 1901 og tre år senere gikk han ut av Kungliga Akademien för de fria konsterna i Stockholm med kongelig medalje. Han fikk et stipendium og reiste til Tyskland og Wien i Østerrike hvor han ble inspirert av den stramme og geometriske arkitekturen. 

Han praktiserte hos Isak Gustav Clason og Erik Lallerstedt. I 1912-16 var han redaktør av tidsskriftet *Arkitektur* og mellom 1917 og 1921 var han ansvarlig for møbelavdelingen på Nordiska Kompaniet. Han tjenestegjorde som bygningsråd i 1925-31 og ble senere professor i arkitektur på Konsthögskolan.

## Verk
Carl Bergsten drev eget arkitektkontor 1904-35. I sine tidlige arbeider hentet han inntrykk fra den radikale Wienarkitekturen. Typisk er en rekke arbeider i hjembyen Norrköping hvor han sammen med arkitekten Gunnar Morssing (1878–1946) blant annet utformet utstillingspaviljongene til Kunst- og industriutstillingen i Norrköping 1906 og bygningen for Skandinaviska Enskilda Banken i 1906.

Den tunge teglarkitekturen forandret seg med Liljevalchs konsthall i Stockholm, hvor Bergsten vant med sitt konkurranseutkast i 1913. Bygningen ble oppført i 1914-16 og regnes som den moderne arkitekturens gjennombrudd i Sverige. 

Bergstens viktigste arbeider på 1920-tallet ble fullstendig preget av den svenske *tjugotalsklassicismen*, som også vakte stor internasjonal oppmerksomhet og ble kalt  *Swedish grace*. Til denne perioden hører blant annet den svenske utstillingspaviljongen på Verdensutstillingen i Paris i 1925 og innredningen til fartøyet MS «Kungsholm» i 1927-28. Hans siste arbeid var Göteborgs stadsteater i 1934, der det blir tydelig at Bergsten aldri tok steget fullt ut til funksjonalismen, men forente den med nyklassisismen.

## Bygninger - utvalg
* S:t Olofsskolan, Norrköping, 1903-08
* Hjorthagens kirke, Stockholm, 1904-09
* Utstillingspaviljongene til Kunst- og industriutstillingen i Norrköping 1906
* Skandinaviska Enskilda Banken i Norrköping 1906-08.
* Leilighetskompleks Riddargatan 14, Stockholm 1907
* Leilighetskompleks Birger Jarlsgatan 27, Stockholm, 1909-10 (Nya Intima Teatern)
* Villa (til seg selv), "Kråkhvihlan", Kv Kaptenen 19, Stocksund 1910-12
* Liljevalchs konsthall, Stockholm, 1913-16
* Enskede kirke, Stockholm, 1913
* Villa til dr. Ekman, Motala 1913-14
* Villa Hertha, Kalmar, 1924-25
* Liljeholmsbron, Stockholm, 1924-28
* Utstillningspaviljongen på Verdensutstillingen i Paris i 1925 
* Sjefsarkitekt for innredningen til MS «Kungsholm» 1928
* Göteborgs stadsteater 1934


Fil:Stadsteatern.jpg|Göteborgs stadsteater 1934
Fil:Liljeholmbron 1950.jpg|Liljeholmsbron på 1950-tallet


## Referanser

## Kilder
* Carl Bergsten – en arkitekt och hans former. Bonnie Festin, 2005
* M/S Kungsholms inredning. Mästerverk i svensk art deco. Ann-Marie Ericsson, 2005
* Carl Bergsten 1879-1935. Norrköpings museum, 1964
* Svensk Arkitektur 1640-1970, Byggförlaget, Stockholm 1986
* Arkitekturmuseet - Arkitektregistret
Ĳ (Amsterdam)

**Ĳ** (på gamle kart tidvis kalt *Y* eller *Ye*) er en innsjø, tidligere en bukt, i provinsen Noord-Holland i Nederland. Amsterdam ligger ved innsjøen. På nederlandsk består navnet av digrafen Ĳ, som blir regnet som én enkelt bokstav, slik at navnet på norsk blir skrevet *IJ* og ikke *Ij*. 

## Historie

Tidligere var Ĳ en lang og smal bukt med brakkvann som var tilkoplet Zuiderzee (en bukt i Nordsjøen). Den strekte seg da fra Amsterdam til Velsen i vest. Mellom bukten og selve Nordsjøen lå bare en naturlig sanddyne. Ĳ voks derimot år for år og halvøya Noord-Holland var i ferd med å bli en øy. Dette eidet ble kalt *Holland op zijn smalst*(«Holland på det smaleste»).

Ĳ ga Amsterdam, som ligger der som Amstel munner ut i innsjøen, fri ferdsel til sjøen via Zuiderzee. På 1600-tallet begynte inngangen til bukta å tette seg til med sandbanker samtidig med at skipene begynte å bli større og større. Slik ble det nesten umulig for havgående skip å ta seg forbi munningen. I tillegg til dette vokste innsjøen langsomt på grunn av erosjon langs bredden slik at den nesten gikk sammen med innsjøen Haarlemmermeer og slik truet byene Haarlem og Amsterdam.

Det ble sett i verk planer om ta tilbake de tapte landområde ved å omdanne både Haarlemmermeer og Ĳ til poldere. Haarlemmermeer var først ute og ble tørrlagt i 1852, og den største delen av Ĳ fulgte mellom 1865 og 1876 og bare en liten del av innsjøen ble igjen rundt Amsterdam og ble skilt fra Zuiderzee av Den oransje slusen. Samtidig ble Nordsjøkanalen bygd  og tilsluttet restene av Ĳ for å gi Amsterdam en ny vannvei til Nordsjøen. Kanalen gikk gjennom eidet til Nordsjøen nær byen Velsen. Den nye havnen IJmuiden ble bygd i vestenden. Ĳ-polderene som ble opprettet nær Amsterdam ble gitt til industrien og et nytt stort havneområde ble bygd. 

## Eksterne lenker
*
Elimä

**Elimä** (finsk: *Elimäki*) er et tettsted og en tidligere kommune i landskapet Kymmenedalen i Finland. Kommunen var enspråklig finsk.

1. januar 2009 ble Elimä og nabokommunene Anjalankoski, Kuusankoski, Jaala og Valkeala slått sammen med Kouvola til den nye storkommunen Kouvola. Ved sammenslåingen hadde Elimä kommune et landareal på 387,47&nbsp;km² og  innbyggere per 31. desember 2008.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Foreningen Clara

**Foreningen Clara** var en organisasjon som ifølge sine vedtekter hadde til formål «å spre informasjon til allmennheten og relevante brukere om opphavsrettslige og andre regler, og bidra til å lette klarering av rettigheter til bruk av åndsverk og beskyttede prestasjoner og produksjoner».

Foreningen ble etablert av opphavsrettsorganisasjonene BONO, Kopinor, LINO, Norwaco‚ TONO, FONO og GRAMO.

I 2014 besluttet medlemmene seg for å oppløse selve foreningen, men å videreføre samarbeidet og en mer forenklet versjon av nettsidene.

## Eksterne lenker
*
Kouvola

**Kouvola** er en by og kommune i landskapet Kymmenedalen i Finland. Den grenser til kommunene Miehikkälä (på ett punkt), Fredrikshamn, Kotka, Pyttis, Lovisa, Lappträsk, Itis, Heinola, Mäntyharju, Savitaipale og Luumäki. Kommunen er enspråklig finsk. Kouvala hadde .

1. januar 2009 ble Kouvola slått sammen med nabokommunene Anjalankoski, Kuusankoski, Jaala, Elimä og Valkeala til den nye storkommunen Kouvola. Den opprinnelige Kouvola kommune hadde et landareal på 43,75&nbsp;km² og  innbyggere per 31. desember 2008.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Itis

**Itis** (finsk: *Iitti*) er en kommune i landskapet Päijänne-Tavastland i Finland. Den grenser til kommunene Orimattila, Lahtis, Heinola, Kouvola og Lappträsk. Kommunen er enspråklig finsk. Itis hadde .

Kommunen hørte tidligere til landskapet Kymmenedalen, men ble 1. januar 2021 overført til Päijänne-Tavastland.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Ṽ

**Ṽ** og **ṽ** (*[[V]]* med tilde) er et tegn som brukes i lingvistikk som symbol for en generell nasal vokal.

I Unicode kodes den som U+1E7C (&#X1E7C;) og U+1E7D (&#X1E7D;).
Norges Fredsråd

**Norges Fredsråd** er en paraplyorganisasjon for norske fredsorganisasjoner. Den ble opprettet 25. oktober 1945 av syv fredsorganisasjoner. Samarbeidsorganet har siden, også gjennom den kalde krigen, vært en arena og møteplass for norske fredsaktivister.

Norges Fredsråd søker å være en pådriver for allmen nedrustning, ikkevoldelig konflikthåndtering og fredsbygging. Organisasjonen ønsker å promotere ikke-voldelige og sivile alternativer til militærmakt. Nor­ges Freds­råd ønsker bedrede rammebetingelser for frivillig norsk fredsarbeid, ved siden av kom­pe­tanse­he­ving og bedre utnyt­telse av eksisterende kunn­ska­p i norske freds­organisasjoner. Ifølge organisasjonens nettsider er Fredsrådet opp­tatt av å styrke sam­ar­beidet mel­lom med­lems­or­ga­ni­sa­sjo­nene og å bidra til økt syn­lig­gjø­ring av disse i den offent­lige debat­t gjennom kronikker, artikler og deltakelse i debatter.

## Medlemsorganisasjoner
Norges Fredsråd hadde per 01.06.2022 19 medlemsorganisasjoner:

# Antikrigs-initiativet
# Bestemødre for fred
# Changemaker
# CISV
# Hardangerakademiet
# IFOR Norge
# Internasjonal kvinneliga for fred og frihet (IKFF)
# Internasjonal Dugnad
# Movendi International (IOGT)
# Juvente
# Nansen Fredssenter
# Norges Fredslag
# Norges Kristelige Studentforbund
# Norske leger mot atomvåpen
# PRESS
# Peace Brigades International
# Stopp NATO
# Vennenes samfunn (Kvekerne)
# Youth for Understanding

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
En beretning om blindhet

***En beretning om blindhet*** (originaltittel: *Ensaio sobre a cegueira*) er en roman av den portugisiske forfatteren José Saramago. Den ble utgitt på norsk i 1996 og er en av forfatterens mest kjente romaner.

## Sammendrag
*En beretning om blindhet* er historien om et uforklart utbrudd av blindhet som rammer nesten alle innbyggerne i en navnløs by, og det sosiale sammenbruddet som følger. Blindheten sprer seg hurtig og skaper panikk. Myndighetene prøver å begrense pandemien og bruker stadig mer undertrykkende virkemidler for å holde orden i et samfunn i oppløsning. Romanen følger en gruppe personer som er blant de første som blir rammet; en lege og hans hustru, flere av legens pasienter og andre personer som tilfeldighetene har ført sammen. Gruppen holder sammen som en slags familie i kampen for å overleve, godt hjulpet av at legens hustru på uforklart vis har unngått å bli rammet av blindheten.

## Oppfølger
I 2004 skrev Saramago en oppfølger med tittelen *En beretning om klarsyn* (originaltittel: *Ensaio sobre a Lucidez*). Handlingen i den nye romanen finner sted i det samme navnløse landet som den første romanen, og flere av de samme personene er med.

## Filmatisering og dramatisering
Filmen *[[Blindhet (film)|Blindhet]]* (2008) er en filmatisering av Saramagos roman.

Teaterstykket *En beretning om blindhet* (2024) ble vist ved Trøndelag Teater under regissør Mina Salehpour, oversatt av Christian Rugstad.

## Referanser
Fernando Meirelles

**Fernando Meirelles** (født 9. november 1955 i São Paulo i Brasil) er en brasiliansk filmskaper. 

Meirelles er kjent for filmer som *[[City of God]]* og *[[The Constant Gardener]]*. Hans film *[[Blindhet (film)|Blindhet]]* var åpningsfilm på Cannes-festivalen i 2008. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ŷ

**Ŷ** og **ŷ** (*[[Y]]* med cirkumfleks) er en bokstav som brukes, bl.a. på walisisk og albansk. På walisisk markerer cirkumfleks lang uttale av vokalen, slik at ŷ indikerer lyden [i:], mens på albansk markerer cirkumfleksen nasal uttale i gheg-dialekten, altså lyden [ỹ]. 

I Unicode kodes den som U+0176 (&#X176;) og U+0177 (&#X177;).
Blindhet (film)

***Blindhet*** er en dramatisk thriller fra 2008 som er basert på José Saramagos roman *[[En beretning om blindhet]]*. Filmen tar for seg et samfunn som rammes av pandemisk blindhet. Filmen er skrevet av Don McKellar og regissert av Fernando Meirelles. Julianne Moore og Mark Ruffalo har hovedrollene. Saramago nektet først å selge filmrettighetene til romanen, men solgte dem til slutt under forutsetning av at handlingen ble lagt til en ugjenkjennelig by. *Blindhet* var åpningsfilm under Cannes-festivalen 14. mai 2008.

## Handling
Filmen åpner med en ung japaner som plutselig blir blind i bilen sin. En tilsynelatende snill forbipasserende tilbyr å kjøre ham hjem. Imidlertid stjeler han den blinde mannens bil. Når den blinde mannens kone kommer hjem, tar hun ham til en øye-lege som ikke kan identifisere noe galt og henviser ham til videre evaluering. Dagen etter blir legen også blind, og erkjenner at blindheten må være forårsaket av en smittsom sykdom. Rundt om i byen blir flere borgere truffet av plutselig blindhet, noe som forårsaker utbredt panikk. Myndighetene organiserer en karantene for blinde i et forlatt asyl. Når noen kommer for å hente legen, lyver hans kone om at hun også har blitt blind for å være sammen med ektemannen hennes.

Legen og hans kone avtaler at de skal holde synet hennes hemmelig. De får selskap av flere andre, som også opplever lignende symptomer. På dette tidspunktet har den "hvite sykdommen" blitt internasjonal, med hundrevis av nye saker rapporteres hver dag. Myndighetene griper til stadig mer hensynsløse tiltak i forsøk på å håndtere epidemien, inkludert å nekte hjelp til blinde. Etter hvert som stadig flere blinde mennesker blir stappet inn i det som har blitt en konsentrasjonsleir, fører overbefolkning i leiren (og mangel på støtte utenfra) til at hygiene og levekår raskt forverres. 

Legen fungerer som representant for hans avdeling i leiren, og hans seende kone gjør alt hun kan for å hjelpe andre innsatte uten å avsløre at hun fremdeles kan se. Soldatene som vokter leiren blir også stadig mer fiendtlige. Når en bygning i leiren tar fyr, og mange innsatte dør, unnslipper de overlevende fra bygningen. De oppdager at vaktene har forlatt postene rundt leiren, og de blinde drar til nærmeste by. Samfunnet har nærmest kollapset, med byens befolkning redusert til en formålsløs, zombie-lignende kamp for å overleve.

## Skuespillere
* Julianne Moore som doktorens kone. Den eneste personen som ser ut til å være immun mot blindhet.
* Mark Ruffalo som en doktor.
* Danny Glover som en mann som allerede var halvt blind, før han og flere andre ble rammet av fullstendig blindhet. 
* Gael García Bernal som en bartender. Ble også blind i løpet av epidemien, og plassert i samme leir som de andre blinde. 
* Maury Chaykin som en regnskapsfører.
* Alice Braga som en kvinne med mørke solbriller.
* Don McKellar som en tyv, og forsøker å stjele forsyninger fra andre blinde.

## Eksterne lenker
* 
*
Den wendiske krones husorden

**Den wendiske krones husorden** også kalt **Den mecklenburgske husorden av den wendiske krone** (tysk: *Hausorden der Wendischen Krone*) var en orden tildelt i storhertugdømmene Mecklenburg-Schwerin og Mecklenburg-Strelitz. Ordenen ble innstiftet 12. mai 1864 av storhertugene Friedrich Franz II av Mecklenburg-Schwerin og Friedrich Wilhelm av Mecklenburg-Strelitz. Storhertugene var ordensherrer og oppnevnte hver en ordenskansler. Ordenen ble tildelt til 1918.

## Inndeling
*Den wendiske krones husorden* var inndelt i fire grader:
* Storkors (*Großkreuz*)
* Storkommandør (*Großkomtur*)
* Kommandør (*Komtur*)
* Ridder (*Ritter*)

## Insignier
Ordenstegnet for *Den wendiske krones husorden* var et hvitemaljert malteserkors. I korsvinklene var det plassert en griff i gull. Griffen er et heraldisk motiv som forbindes med Mecklenburg. Midtmedaljongen var blå og hadde en wendisk krone i gull. Medaljongen var omgitt av en rød bord der ett av to motto var innskrevet, «PER ASPERA AD ASTRA» for Mecklenburg-Schwerin og «AVITO VIRET HONORE» for Mecklenburg-Strelitz. Ordenstegnet er opphengt i båndet i et ledd som utgjøres av et kronet monogram for ordenens stiftere, «FF» for Mecklenburg-Schwerin og «FW» for Mecklenburg-Strelitz. Ordensstjernen hadde åtte tagger og var i sølv. Den hadde samme midtmedaljong som ordenstegnet. Ordenskjedet hadde et ledd bestående av en wendisk kroner,  griffer og storhertugmonogrammer. 

Ordensbåndet var lyst blått med gule og røde striper, fargene fra de to storhertugdømmenes flagg.

## Tildeling
*Den wendiske krones husorden* ble tildelt prinser og prinsesser av de storhertuglige familier samt til fortjente borgere av de to storhertugdømmene. Det var satt begrensninger på antallet tildelinger, etter en bestemt nøkkel fordelt slik at flest tildelinger fant sted i det største av de to storhertugdømmene, Mecklenburg-Schwerin. Tildelinger til prinser, prinsesser og utlendinger var ikke omfattet av begrensningene. Ordenen kunne bare tildeles kristne.

## Norske innehavere
Kong Haakon var innehaver av storkors av *Den wendiske krones husorden*.

## Litteratur
*  Guy Stair Sainty: «Mecklenburg» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, første bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 594–597.
*  «Germany – Mecklenburg» i Robert Werlich: *Orders and decorations of all nations. Ancient and modern, civil and military*, 2. utgave, Washington DC: Quaker Press, 1974, s. 178–179.
Kuusankoski

**Kuusankoski** er en by og tidligere kommune i landskapet Kymmenedalen i Finland. Den ligger cirka 140 kilometer nordøst for Helsingfors. Kuusankoski var en enspråklig finsk kommune, men det fantes også en svenskspråklig skole i byen.

1. januar 2009 ble Kuusankoski og nabokommunene Anjalankoski, Elimä, Jaala og Valkeala slått sammen med Kouvola til den nye storkommunen Kouvola. Ved sammenslåingen hadde Kuusankoski kommune et landareal på 113,78&nbsp;km² og  innbyggere per 31. desember 2008.

Kuusankoski er vennskapsby med Oppdal.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Bruno Schindler

**Bruno Schindler** (1882–1964) var en tysk sinolog.

## Liv og virke
Schindler var sønn av en jødisk tysk forretningsmann. Han lærte seg tidlig latin og gresk, og begynte i 1903 på *Oberrealschule* i Gleiwitz og studerte historie, politisk økonomi og statsrett i Berlin og Breslau. Fra 1907 til 1910 var han Moses Gasters privatsekretær i England. Der fikk han sin forkjærlighet for orientalske språk, især for det kinesiske språk. I 1919 tok han doktorgrad med et arbeid om religion i det gamle Kina, under rettledning av August Conrady.

Samme år giftet han seg med Alma Ehrlich, som var aktivt involvert da han i 1920 grunnla forlaget *Asia Major*. Det sinologiske tidsskrift av samme navn, og som ble utgitt av ham (*[[Asia Major]]*), ble snart et av Europas viktigste sinologiske tidsskrifter. Senere muliggjorde Schindler også utgivelsene av de nye fagtidsskrifter *[[Armeniaca]]*, *[[Causasica]]* og *[[Islamica]]*.

I 1930-årene emigrerte han til England.

## Verker
* *Das Priestertum im alten China. I. Teil. Königtum und Priestertum im alten China. Einleitung und Quellen*, Abhandlungen des Staatlichen Forschungsinstitutes für Völkerkunde zu Leipzig, I. Reihe, Band 3, 1919
* «Zur Partikel 惟», i *Asia Major*, bind 3, 1926, s. 575-584
* «Über einige altchinesische Hilfswörter. 3. 其 k'i 厥 küeh, 乃 nai und 之 chi», i *Asia Major*, bind 9, 1932, s. 643-657
* «List of Publications by Professor Walter Simon», i *Asia Major*, bind 10, 1963, s. 1-8

## Referanser


## Litteratur
* Walter Simon: «Obituary of Dr. Bruno Schindler», i *Asia Major*, bind 11, Nr. 2, 1965, s. 93-100

## Eksterne lenker
* 
* Biografi på engelsk
*  Dr. Bruno SCHINDLER i: Bedeutende Leschnitzer
* Asia Major
Jade Goody

**Jade Cerisa Lorraine Goody** (født 5. juni 1981 i Bermondsey i London, død 22. mars 2009 i Upshire i Essex) var en britisk kjendis og tidligere tannlegeassistent. Hun ble kjent under den britiske Big Brother serien i 2002, en opptreden som førte til at hun fikk egne TV-programmer.  

I januar 2007 var hun deltaker i kjendisens Big Brother. Her ble hun ble anklaget for rasistisk mobbing mot den indiske skuespillerinnen Shilpa Shetty. Hun uttalte bl.a. «Falske Shetty trenger en dag i slummen. Gå til ditt eget miljø og til folkene som ser opp til deg og vær ekte». Dette førte til at hun ble kastet ut av showet. Hun har senere beklaget sin oppførsel. Goodys egen farfar var en karibisk, svart mann som kom til England tidlig på 1960-tallet, og ifølge Goodys far ble Goody selv mobbet som barn for sine afrikanske ansiktstrekk med flat nese og brede lepper.

I august 2008 hun dukket opp i den indiske versjonen av Big Brother, Bigg Boss, men hun måtte trekke seg tidlig fra showet da det ble oppdaget at hun hadde livmorkreft. Hun giftet seg med Jack Tweed 22. februar 2009. Da hun giftet seg visste hun at hun hadde svært kort tid igjen av livet. Hun døde den 22. mars 2009. Hun etterlot seg sønnene  Bobby og Freddy.

Før sin død, i desember 2008, utga hun sin egen selvbiografi «Catch a falling star».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  ''Obituary'' (nekrolog) i The Economist 28. mars 2009
Anjalankoski

**Anjalankoski** er en finsk by og tidligere kommune i landskapet Kymmenedalen. Anjalankoski var enspråklig finsk. Kommunen er oppkalt etter fossen Anjalankoski i Kymmene älv ved Ingerois.

Kommunen ble dannet 1. januar 1975 ved sammenslåing av Anjala og Sippola og ble by i 1977. 1. januar 2009 ble Anjalankoski og nabokommunene Kuusankoski, Elimä, Jaala og Valkeala slått sammen med Kouvola til den nye storkommunen Kouvola. Ved sammenslåingen hadde Anjalankoski kommune et landareal på 726,60&nbsp;km² og  innbyggere per 31. desember 2008.

## Vennskapsbyer
*  Grums, Sverige
*  Vologda, Russland
*  Sindi, Estland
*  Eilenburg, Tyskland

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Brunkrem

**Brunkrem** er et kosmetisk produkt som stammer tilbake fra 1800-tallet, hvor kvinner brukte dette som pleie for ødelagt hud. 

Denne typen krem består hovedsakelig av kull og andre kjemiske stoffer som gir den særegne fargen. Brunkrem har i dag blitt en trend for unge jenter, der man påfører rundt ansiktsregionen. Brunkrem er ikke farlig, men det anbefales ikke store doseringer daglig. Brunkrem finnes overalt i kosmetikkbutikker.
I dag brukes brunkrem ofte av menn også, ofte for å imitere mandige idoler som har blitt vist i media som solbrune. Eksempler på dette kan være Bear Grylls, Sylvester Stallone, Chuck Norris og Arnold Schwarzenegger.
Uavhengighetsordenen (Tunisia)

**Uavhengighetsordenen ** (arabisk: *Wisam al-Istiqlal*) er en tunisisk orden. Den ble innstiftet 6. september 1956 av beyen av Tunis, Muhammad VIII al-Amin, etter at Tunisia samme år hadde vunnet selvstendighet. Ordenen tildeles for både sivile og militære fortjenester og kan også tildeles utlendinger. *Uavhengighetsordenen* ble i 1959 reorganisert etter Tunisias overgang til republikk i 1957. Tunisias president er ordenens stormester. *Uavhengighetsordenen* er landets fornemste orden.

## Inndeling
*Uavhengighetsordenen* er inndelt i fem grader:
* Storbånd
* Storoffiser
* Kommandør
* Offiser
* Ridder 

## Insignier
Ordenstegnet for består av en titagget rød stjerne belagt på en stjerne av gull. Midtmedaljongen bar opprinnelig navnet til beyen, deretter innskriften «uavhengighet». I dag er midtmedaljongen i gull og har Tunisias riksvåpen som motiv. Medaljongen er omgitt av en strålekrans og en rød bord med innskriften «uavhengighet». Ordensstjernen er identisk med ordenstegnet, men er større. Ordenskjedet består av ledd bestående av medaljonger med Tunisias riksvåpen, sammenbundet av kornaks og olivenkvister. Det nedre leddet består av en halvmåne og stjerne, motivet i Tunisias flagg. Ordensbåndet er rødt og hvitt. 

## Tildeling
*Uavhengighetsordenen* tildeles etter innstilling fra et ordensråd bestående av presidenten, statsministeren, utenriksministeren, innenriksministeren og justisministeren. Det er satt begrensninger på tildelinger innen de fire øverste gradene. Antallet storbånd er satt til maksimalt 100, storoffiser til 200, kommandør 1000 og offiser 4000. Antallet riddere er ubegrenset. Tildeling til utlendinger kommer i omfattes ikke av begrensningene. Etter reorganiseringen av ordenen i 1959 kan storbånd bare innehas av presidenten og tildeles andre lands statsoverhoder.

Ordenstildeling kunngjøres tre ganger i året: 26. ramadan, 20. mars og 1. juni.

## Norske innehavere
Kong Olav var innehaver av *Uavhengighetsordenen*.

## Litteratur
*  «Tunisia» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1666–1668.
Setesdal videregående skole

**Setesdal videregående skole** (Setesdal vidaregåande skule) er en videregående skole i Aust-Agder etablert i 2006 i Setesdalskommunene Evje og Hornnes, Valle og Bykle. Skolen har tre avdelinger.

Skolen ble etablert 1. august 2006 ved sammenslåing av tre tidligere skoler, Hornnes videregående skole på Hornnes, Valle videregående skole i Valle og Hovden skigymnas på Hovden i Bykle.

Skolen har ca. 350 elever og 50 lærere. Skolen har landslinjer innen langrenn og alpint og landsdekkende tilbud for gullsmedutdanning, samt programområder innen realfag, språk, samfunnsfag og økonomi, helse-og sosialfag, byggfag, teknologi og industriell produksjon, service og samferdsel, og reiseliv.

## Skolens undervisningstilbud
*Gullsmedfag, landsdekkende tilbud
*Studiespesialisering
*Skigymnas

## Eksterne lenker
* 
* Avdeling Valle sine nettsider bligullsmed.no
Storkyro

**Storkyro**  (finsk: *Isokyrö*) er en kommune i landskapet Södra Österbotten i Finland. Den grenser til kommunene Ilmola, Seinäjoki, Kauhava, Vörå, Vasa (nærmere bestemt Lillkyro) og Laihela. Kommunen er enspråklig finsk. Storkyro hadde .

Tettstedet Storkyro ligger ved Kyro älv. Ved Napo (fi.: Napue) rundt 2 km oppover elven fra tettstedet stod et avgjørende slag under den store nordiske krig i 1714. Den svenske general Carl Gustaf Armfeldt led her et knusende nederlag overfor de russiske styrkene, og Finland ble etter dette under russisk kontroll frem til freden i Nystad i 1721. I 1920 ble det reist et minnesmerke over slaget i Napo.

Storkyro Gamla kyrka er berømt for sine veggmalerier.

## Referanser
Alkaid

**Alkaid** (η UMa / η Ursae Majoris / Eta Ursae Majoris) er en stjerne i stjernebildet Store bjørn.  Et annet navn er **Benetnash** (**Benetnasch**).

Alkaid er den østligste stjernen i asterismen Karlsvognen.

Den har tilsynelatende størrelsesklasse +1,9, noe som gjør den til den 35. sterkeste stjernen på himmelen. Den er en ung blå-hvit stjerne i hovedserien og har spektralklasse B3&nbsp;V. Med 20&nbsp;000 kelvin er den blant de varmere stjernene som er synlige med det blotte øye.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Alkaid in Jim Kaler's *Stars* website
Laihela

**Laihela** (finsk: *Laihia*) er en kommune i landskapet Österbotten i Finland. Den grenser til kommunene  Malax, Korsholm, Vasa (nærmere bestemt Lillkyro), Storkyro, Ilmola og Kurikka. Kommunen er enspråklig finsk. Laihela hadde .

Laihela er en utpreget landbrukskommune.

## Vennskapsbyer
*  Trysil, Norge
*  Kil, Sverige, 1974
*  Svinninge, Danmark, 1976
*  Tõrva, Estland,  1990

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Lillkyro

**Lillkyro** (finsk: *Vähäkyrö*) er en tidligere kommune i landskapet Österbotten i Finland. Kommunen hadde  innbyggere i 2012. Den grenset til kommunene Storkyro, Laihela, Korsholm og Vörå. Lillkyro var en finskspråklig kommune.

Gjennom kommunen renner Kyro älv.

Den 1. januar 2013 ble kommunen slått sammen med Vasa.

## Referanser
Jānis Čakste

**Jānis Čakste** (født 14. september 1859 i Lielsesava, Latvia, død  14. mars 1927 i Riga, Latvia) var en latvisk politiker og Latvias første president, et embete han hadde fra 1922 til sin død.

## Biografi
### Tidlig liv
Jānis Čakste ble født den 14. september 1859 i Jelgava bydel Lielsesavas pagasts (kommune) i Jelgavas apriņķis (fylke). Han fortsatte sin utdanning ved Sv. Annas grunnskole i Jelgava og deretter begynte han på Jelgavas Gymnasium. Omtrent 60% av gymnasiets elever var tyskerne. Våren 1882 tok han sin slutteksamen her og begynte sine studier ved det juridiske fakultet ved Statsuniversitetet i Moskva.

### Privatliv
Han var gift med Justīne Čakste og sammen hadde de i alt ni barn: Janīna, Maiga, Daila, Aldona, Gedimīns, Mintauts, Ringolds, Konstantīns.

## Referanser


## Se også
* Latvias historie
* Latvias uavhengighetskrig

## Eksterne lenker
* Biografi (på latvisk)
Edvard Munch: Malerier, Skisser Og Studier

***Edvard Munch: Malerier, Skisser Og Studier*** er en illustrert bok om Edvard Munch, skrevet av kunsthistorikeren Arne Eggum, utgitt i 1983. Boken inneholder for det meste malerier, skisser og studier, men også en rekke fotografier fra Munchs liv.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Edvard Munch: Malerier, Skisser Og Studier'', 3. oppl. 1995. Tilgang for norske IP-adresser
Dobørste

**Dobørste, toalettbørste** eller **klosettbørste** er en børste som brukes ved vask av toalettet. 

Den består av en stang med en bust på tuppen. Moderne dobørster er normalt laget i plast, mens de første børstene var som oftest laget med håndtak av tre, og hadde bust av dyrehår.
Jurva

**Jurva** er en tidligere kommune i landskapet Södra Österbotten i Finland. Kommunen var enspråklig finsk. Jurva hadde .

Jurva kommune ble den 1. januar 2009 slått sammen med Kurikka kommune.

## Referanser




## Eksterne lenker
* ''Uppslagsverket Finland'', Jurva
Carol Is orden

**Carol Is orden** (rumensk: *Ordinul Carol I*) var en rumensk orden. Den ble innstiftet 10. mai 1906 av kong Carol I og fikk kongens eget navn. Ordenen ble tildelt så lenge Romania var et monarki. Kongen var ordensherre. *Carol Is orden* var kongeriket Romanias fornemste orden. Etter innføring av republikansk statsform i 1947 opphørte tildeling av ordenen som offisiell rumensk statsorden, men tildeling har fortsatt innen det rumenske kongehus.

## Inndeling
Opprinnelig hadde *Carol Is orden* fire grader: storkors med kjede, storkors, storoffiser og kommandør. Senere ble ordenens to laveste grader avskaffet, slik at ordenen bare besto av storkors, med eller uten kjede. 

## Insignier
Ordenstegnet for *Carol Is orden* besto av et rødt kløverbladkors belagt med ørnen fra Romanias riksvåpen. Korset hadde gullstråler i korsvinklene. Midtmedaljongen på ørnens bryst bar Carol Is portrett i gull. Ordenens motto, «PRIN STATORNICIE LA ISBINDA», var skrevet på et bånd. Ordenskjedet besto av ledd med våpen for rumenske landskap, Carol Is monogram og huset Hohenzollerns våpen. Ordenstegnet var opphengt i kjedet i et ledd bestående av en kongekrone. Ordensbåndet var blått, med gule og røde kanter. Dette er fargene fra Romanias flagg.

## Tildeling
Ved innstiftelsen ble det satt begrensninger på antallet tildelinger innen hver grad. Begrensningene omfattet ikke utlendinger. Etter at de to laveste gradene ble avskaffet, ble ordenen meget eksklusiv. Den fungerte da som en orden som ble tildelt medlemmer av Romanias kongehus og utenlandske statsoverhoder og regjeringssjefer. Kvinner fikk først adgang til ordenen i 1944. Ordenstildeling fant sted 10. mai, Romanias uavhengighetsdag.

## Norske innehavere
Kong Haakon var innehaver av storkors av *Carol Is orden*.

## Kilder
*  Lukasz Gaszewski: «Order of Carol I» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, første bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 701–705.
*  «Romania» i Robert Werlich: *Orders and decorations of all nations. Ancient and modern, civil and military*, 2. utgave, Washington DC: Quaker Press, 1974, s. 356.
Steinar Madsen

**Steinar Madsen** (født 21. august 1956 i Oslo) er en norsk lege. 

Madsen har legeutdannelse fra Universitetet i Oslo 1981 og er spesialist i indremedisin og hjertesykdommer. Han har arbeidet ved Universitetet i Oslo, Bærum sykehus og Rikshospitalet. Siden 2000 er han ansatt i Statens legemiddelverk hvor han er medisinsk fagdirektør. Han er også privatpraktiserende spesialist i deltidsstilling i indremedisin og hjertesykdommer. Han var norsk stormester i spørrekonkurransen Jeopardy i 1996 og norsk representant i verdensfinalen samme år.

## Publikasjoner
* 2000 Klinisk kjemi og fysiologi, Steinar Madsen, m.fl. ISBN 9788200411543 (også utgitt på svensk).

## Eksterne lenker
* Steinar Madsens profil på Biomedexperts.com
* Steinar Madsens profil på EMEA – European Medicines Agency
Alahärmä

**Alahärmä** er en tidligere kommune i landskapet Södra Österbotten i Finland. Kommunen ble opprettet i 1867. Alahärmä fikk fast bosetning i 1530-årene. Kommunen var enspråklig finsk.

1. januar 2009 ble Alahärmä og nabokommunene Kortesjärvi og Ylihärmä slått sammen med Kauhava kommune. Ved sammenslåingen hadde Alahärmä kommune et landareal på 351,32&nbsp;km² og  innbyggere per 31. desember 2008.

## Referanser
Alioth

**Alioth** (ε UMa / ε Ursae Majoris / Epsilon Ursae Majoris) er den sterkeste stjernen i stjernebildet Store bjørn (til tross for at bayernavnet bare er «epsilon»), og med størrelsesklasse 1,76 er den den 31. sterkeste stjernen på himmelen.

Den er den stjernen i bjørnens hale som er nærmest kroppen, og er derfor også stjernen i draget i Karlsvognen som er nærmest vognen. Historisk ble stjernen ofte brukt i astronomisk navigasjon i skipsfarten, fordi den er en av de 57 stjernene som er listet opp i nautiske almanakker.

Ifølge Hipparcos er Alioth 81 lysår (25 parsec) fra jorden.

## Referanser
Bērze

**Bērze** (latvisk: *Bērzes pagasts*) var en kommune nordøst i det tidligere Dobeles fylke i Latvia. Fra 2009 er Bērze en del av Dobele kommune.

Bērze grenser til Jelgava, Līvbērze, Glūdas, Dobele, Jaunbērzes og Krimūnu. Administrasjonssenteret er Šķibe.

Byer – Bērze, Miltiņu, Šķibe

Elver – Ālava, Bērze, Gaurata, Pienava.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bērze kommunes hjemmeside
Blåjakkene

**Blåjakkene** (fransk: *Les Tuniques Bleues*, nederlandsk: *De Blauwbloezener*) en belgisk tegneserie skapt av tegneren Louis Salvérius og manusforfatteren Raoul Cauvin i 1968. Salvérius døde i 1972 og Willy Lambil overtok jobben med å tegne serien. 

Handlingen i serien er lagt til den amerikanske borgerkrigen. Tegneserien følger en sersjant fra nordstatshæren og hans følge, en korporal.

## Album utgitt i Norge
### Trumf-serien
Farlig transport
Vanntett plan

### Blåjakkene pocket, 1. serie
* Fangeleiren i Robertsonville
* Blåjakkene går i vannet

### Blåjakkene pocket, 2. serie
* Desertørene
* Outlaw

### Blåjakkene

## Eksterne lenker
* Blåjakkene Minetegneserier.no
* Blårockarna Seriewikin (på svensk)
* Blåfrakkerne Comicwiki (på dansk)
Sankta Annas orden

**Sankta Annas orden** (russiske: *Орден Святой Анны*) var en russisk orden. Den ble opprinnelig stiftet i 1735 av hertug Carl Frederik av Slesvig-Holsten-Gottorp til minne om ektefellen, storhertuginne Anna Petrovna av huset Romanov. Ordenen er oppkalt etter Sankta Anna, jomfru Marias mor. Da hertug Peter av Slesvig-Holsten-Gottorp ble russisk keiser kom ordenen til Russland. 

Under Paul I av Russland ble ordenen i 1797 omgjort til en del av det russiske ordensvesen.  *Sankta Annas orden* rangerte som nummer sju i hierarkiet, bak *[[Den hvite ørns orden]]*, men foran *[[Sankt Stanislaus-ordenen]]*. Ordenen ble tildelt så lenge Russland var et monarki og ble avskaffet etter revolusjonen i 1917. Etter dette fortsatte tildeling innen Huset Romanov.

## Inndeling
Ved innstiftelsen hadde ordenen en klasse. Da ordenen ble inkorporert i Russlands ordensvesen i 1797 fikk *Sankta Annas orden* tre klasser. I 1815 kom en fjerde klasse til. Ordenene ble benevnt ved tall, der 1. klasse var den fornemste.

I tilknytning til *Sankta Annas orden* fantes også en medalje som ble tildelt befal og mannskaper for ti års plettfri tjeneste.

## Insignier
Ordenstegnet for *Sankta Annas orden* besto av et rødemaljert kors med armer som smalner inn mot korsmidten. Mellom korsarmene er det plassert bladverk. Midtmedaljongen bærer en avbildning av Sankta Anna stående i et landskap som representerer Det hellige land. I tilfeller da ordenen ble tildelt ikke-kristne, ble bildet av Sankta Anna erstattet av den keiserlige dobbeltørnen. Baksiden bærer bokstavene «AJPF», som står for ordenens motto «AMANTIBUS JUSTITIAM PIETATEM FIDEM» («til dem som elsker rettferdighet, fromhet og tro») og også «Anna Imperatoris Petri Filia» («Anne, datter av keiser Peter»). Ordensstjernen har åtte tagger og er av sølv. Midtmedaljongen bærer her et rødt kors på gull og er omgitt av kanter i sølv og rød emalje. På den røde borden er den en innskrift med en forkortet utgave av ordenens motto og to engler som holder en krone. Korslagte sverd ble lagt til ordenstegnene når ordenen ble tildelt for militære fortjenester.

Ordensbåndet var rødt med smale gule striper.

## Tildeling
*Sankta Annas orden* ble tildelt i forholdsvis stort antall. Utnevnelse til ordenen medførte opprinnelig arvelig adelskap. Fra 1845 medførte utnevnelse til ordenens tre laveste klasser livsvarig adelskap for mottageren. Ordenen ble også tildelt utlendinger.

## Norske innehavere
Kong Haakon var innehaver av *Sankta Annas orden*. Også flere andre nordmenn ble hedret med ordenen, blant dem Christian Michelsen, Jørgen Løvland, Carl Andreas Fougstad, Jørgen Herman Vogt og Otto Sverdrup.

## Kilder
*Michael Medvedev: «Imperial Order of Saint Anne» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, første bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 720–722.
*Ulla Tillander-Godenheim: *The Russian Imperial Award System, 1894-1917*, Helsingfors: Vammalan Kirjapaino, 2005.
Ylistaro

**Ylistaro** er en tidligere kommune i landskapet Södra Österbotten i Finland. Ylistaro kommune var enspråklig finsk.

Kommunene Ylistaro og Nurmo ble den 1. januar 2009 slått sammen med Seinäjoki kommune. Ved sammenslåingen hadde Ylistaro kommune et landareal på 481,83&nbsp;km² og  innbyggere per 31. desember 2008.

## Referanser
La voix

**«La voix»** (norsk oversettelse: *stemmen*) er en svensk operapopsang fra 2009 som er skrevet av Fredrik Kempe og operasangeren Malena Ernman. Versene i sangen er på engelsk, mens refrengene er på fransk. Tittelen er også fransk. Sangen vant svenske Melodifestivalen 2009 og var Sveriges bidrag i Eurovision Song Contest 2009. Der endte «La voix» som nummer 21 av 25 i finalen – Sveriges dårligste plassering på 17 år. 

## Bakgrunn
Låten er komponert av Fredrik Kempe, og han skrev den svenske teksten, mens Malena Ernman skrev den franske delen. Kempe levert en rekke bidrag til svenske Melodifestivalen og hadde vunnet konkurransen året før med «Hero», fremført av Charlotte Perrelli. Denne gangen hadde Kempe fått med seg den svenske mezzosopranen Malena Ernman til å fremføre den i Melodifestivalen 2009.

Sangen deltok i delfinale nummer fire i Malmö lørdag 28. februar 2009. Der vant den og kvalifiserte seg til finalen i Globen i Stockholm 14. mars 2009. Sangen var det ellevte og siste bidraget ut på scenen, og etter juryavstemningen lå den helt nede på en åttendeplass. Hun var imidlertid favoritt hos seerne og knep seieren hårfint foran Caroline af Ugglas og «Snälla, snälla», og den fremtidige vinneren av Eurovision Song Contest 2015 Måns Zelmerlöw. Dermed ble «La voix» Sveriges bidrag i Eurovision Song Contest 2009 i Moskva i Russland.

I Moskva deltok Sverige i den første semifinalen tirsdag 12. mai, der den endte på en fjerdeplass. Sangen kvalifiserte seg til finalen lørdag 16. mai, der den var det fjerde bidraget ut på scenen av 25 deltakere. I finalen fikk «La voix» bare 33 poeng og endte som nummer 21 av 25. Dette er et av Sveriges dårligste resultater i en finale siden debuten i 1958.

## Utgivelse
«La voix» ble gitt ut på CD-singel og via digital nedlastning av plateselskapet Roxy Recordings 5. mars 2009.

### Sporliste

### Bidragsytere
Medvirkende musikere på singelen:

* Støttevokal – Anna Nordell, Jennie Eriksson, Karin Kjellgren, Ulrika Skarby
* Miksing – Elof Loelv
* Produksjon og innspilling – Elof Loelv, Kim Wennerström
* Låtskrivere – Fredrik Kempe (tekst og melodi), Malena Ernman (fransk tekst)
* Vokal – Malena Ernman
* Strykere – Erik Arvinder
* Øvrige instrumenter – Elof Loelv, Kim Wennerström

## Listeplasseringer
«La voix» nådde en andreplass på den svenske singellisten, førsteplass på Svensktoppen og en sjetteplass SR P3s *[[Trackslistan]]*. Sangen nådde også norske VG-lista i én uke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sverige i Eurovision Song Contest 2009