open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Realpresens

**Realpresens** er innen kristendommen den lære at Kristi legeme og blod er i sannhet nærværende i nattverdselementene. 

## Katolikker, ortodokse, lutheranere
Det er forskjeller mellom den katolske og ortodokse lære om dette på den ene side, og den lutherske på den annen, men det de har til felles er at den som  mottar nattverdselementene, faktisk mottar Kristi legeme og blod.

Realpresensen anses å inntre ved lesningen av innstiftelsesordene under feiringen av nattverden. Den innebærer at (katolsk syn - transsubstantiasjon:) brødet og vinen forvandles til Kristi legeme og blod selv om nattverdselementene beholder sine ytre egenskaper / aksidenser, eller (luthersk syn - konsubstansiasjon:) Kristi legeme og blod blir nærværende i brødet og vinen, «med og under» - men uten at elementene opphører å være brød og vin også substansielt.

Teologien om at forvandlingen finner sted er således felles for luthersk og katolsk teologi. 

## Andre protestanters avvisning av realpresendenser
Men den reformerte protestantiske tradisjon avviser læren om realpresens. Zwinglianer oppfatter Kristi nærvær som «symbolsk». Ifølge Jean Calvin blir Kristi legeme og blod ikke nærværende i brødet og vinen, men disse elementer blir redskap ved hvilke den troende kommunikanten simultant kan ta imot Kristi sanne legeme og blod i himmelen. Dette syn har påvirket metodister og mange evangelikale anglikanere.

## Litteratur
* *Dop, nattvard, ämbete: den officiella texten från Faith and Order med kommissionens egna kommentarer*. Uppsala: Nordiska ekumeniska rådet 1994.
* Hardt, Tom G.A., *Om altarets sakrament: en bok om den lutherska nattvardsläran*. Uppsala: Pro Veritate 1973.
* Kandler, Karl-Hermann, *Christi Leib und Blut: Studien zur gegenwärtigen lutherischen Abendmahlslehre*. Hannover: Lutherisches Verlagshaus 1982.
* *Nattvardens teologi*. Stockholm: Verbum 1996.
* Peters, Albrecht, *Realpräsenz: Luthers Zeugnis von Christi Gegenwart im Abendmahl*. 2. Aufl. Berlin 1960.
Kristin Brøndbo

**Kristin Brøndbo** (født 1988) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Steinkjer FIK.

Hun vant fem NM-gull på 1500 meter innendørs, 3000 meter innendørs og stafett i perioden 2007–2009.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Karianne Grefsrud Søfting

**Karianne Charlén Grefsrud Søfting** (født 5. september 1986) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte SK Vidar.

Hun vant to NM-medaljer på 10000 meter og terrengløp i 2012.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Lene Emilie Vik

**Lene Emilie Falch Vik** (født 3. januar 1992) er en norsk tidligere friidrettsutøver fra Tolvsrød i Tønsberg som representerte IF Sturla og IL Sandvin.

Hun vant ett NM-gull og to NM-bronse i kule og spyd i 2007 og 2008.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Lene Emilie Falch Vik - Norges Friidrettsforbund
Maria Børstad Jensen

**Maria Børstad Jensen** (født 1994) er en norsk friidrettsutøver som representerer Stjørdal FIK. 

Hun vant to NM-medaljer i spyd i 2012 og 2013. Hun fikk 4.-plass i junior EM 2013 i Rieti i Italia, og satte norsk juniorrekord i 2013 med resultatet 54.08 Denne rekorden beholdt hun i tre år. Hun ble også nordisk mester i U20-klassen i spyd i 2012 og 2013.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser
Martine Bye

**Martine Bye** (født 20. juni 1993) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte Ogndal IL.

Hun vant to NM-medaljer i høyde i 2012 og 2013.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Paula Nedberge Llano

**Paula Nedberge Llano** (født 1995) er en norsk friidrettsutøver som representerer Laksevåg TIL.

Hennes personlige rekord i stavsprang er 3,95 m, satt under NM i friidrett 2013. Etter mye skadeproblematikk på høsten/vinteren, begynte 2014-sesongen noe trøblete. Utover sommeren ble formen stigende, og siste dagen før kvalifiseringsfristen til U20-VM i Eugene gikk ut, tangerte hun sin egen personlige rekord i krevende forhold og kvalifiserte seg.

Hun vant fem NM-medaljer i stav og høyde uten tilløp i perioden 2010–2015.

Grunnet mye skade, bestemte Llano seg i 2017 for å satse litt innenfor diskoskast. Hun viste stort potensial, og satte personlig rekord med 7 meter på bare én sesong. Men dette kvalifiserte hun seg også til NM.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Silje Nordahl Disserud

**Silje Nordahl Disserud** (født 31. mai 1991) er en norsk tidligere friidrettsutøver som representerte IL Sandvin.

Hun vant ni NM-medaljer i kule i perioden 2007–2014.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Solveig Fredriksen

**Solveig Fredriksen** (født 1992) er en norsk friidrettsutøver som representerer IL Norna-Salhus.

Hun vant ett NM-gull og sju NM-bronse i kule, diskos og slegge i perioden 2014–2021.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Solveig Fredriksen – Norges Friidrettsforbund
Lena Marie Hansen

**Lena Marie Hansen** (født 18. januar 1993) er en norsk friidrettsutøver som representerer Nittedal IL.

Hun vant to NM-medaljer i spyd i 2014 og 2015.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Kristina Kristianslund

**Kristina Kristianslund** (født 25. juni 1993) er en norsk friidrettsutøver som representerer Bækkelaget.

Hun har vunnet tre NM-medaljer i spyd siden 2016.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser




## Eksterne lenker
*
114 14

**114 14** er det nasjonale telefonnummeret for å kontakte nærmeste politimyndighet i Sverige. Nummeret brukes for situasjoner som ikke er akutte, for eksempel politianmeldelser, tips eller spørsmål om pass, bevillinger, adresser og åpningstider. Nummeret brukes også for å komme i kontakt med sentralbordet eller en ansatt ved politimyndigheten.

114 14 ble opprettet for at man blant annet enklere skal kunne kontakte politiet uansett hvor man er uten å måtte belaste nødnummeret 112 eller huske den lokale politimyndighetens telefonnummer. 114 14 som telefonnummer ble innført i januar 2005. Politimyndighetens gamle telefonnummer sluttet å virke fra og med 29. februar 2008.

I nødsituasjon eller ved pågående lovbrudd skal man alltid ringe 112.

## Mottak
Den som ringer 114 14 tilbys gjennom telefonen fire tastevalg:

* For å levere en politianmeldelse om lovbrudd eller tapt gods skal man trykke på tallet 1.
* For å levere tips skal man trykke på tallet 2.
* For spørsmål om pass, åpningstider eller lignende skal man trykke på tallet 3.
* For å komme i kontakt med en ansatt eller sentralbordet skal man trykke på tallet 0 eller vente.
* Ved større hendelser kan tastevalg 9 aktiveres for å levere og ta imot informasjon angående hendelsen.

## Se også
* 113 13

## Referanser
Laoleptura

***Laoleptura*** er en slekt av biller som hører til underfamilien blomsterbukker i den artsrike familien trebukker.

## Utseende
En middelsstor, slank, matt svart trebukk, hos hunnen er undersiden av bakkroppen gulbrun og dekkvingene har to gule siksak-tverrbånd. Antennene er tynne, omtrent to tredjedeler så lange som kroppen. Pronotum er klokkeformet med en smal, innsnørt "hals" og litt utstående bakhjørner, dekkvingene er kraftig avsmalnende bakover og dekker ikke de bakerste bakkroppsleddene. Bakkroppen er påfallende lang og tynn, særlig hos hannen. Beina er ganske lange, lårene noe klubbeformet fortykkede.

## Levevis
Larvene utvikler seg trolig i død ved, men det synes ikke finnes noe sikker informasjon om dette. Utviklingen tar gjerne minst to år. De voksne billene, som oftest er aktive midt på sommeren, besøker gjerne blomster, særlig skjermplanter og andre planter med hvite, åpne blomster. Dette gjelder dog ikke alle artene. Blomsterbukkene er livlige insekter i motsetning til de fleste andre trebukker som virker ganske trege.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Vest-Malaysia, det sørlige Kina (Shaanxi), Vietnam, Taiwan, Borneo og Filippinene.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien blomsterbukker, Lepturinae Latreille, 1802  
******* Stammen Lepturini Latreille, 1802 
******** Slekten ***Laoleptura*** Ohbayashi, 2008
********* *[[Laoleptura phupanensis]]* Ohbayashi, 2008

## Kilder
* Cerambycidae of the World - Lepturini https://web.archive.org/web/20150813205510/http://cerambycidae.org/taxa/Lepturini

## Eksterne lenker
* 
* 
* Bildegalleri
EM i bridge for nasjonslag 2008

**Europamesterskapet i bridge for nasjonslag 2008** var det 49. i rekken og fant sted i Pau i Frankrike fra 14. juni- 28. juni 2008
Mesterskapet ble arrangert for klassene åpen, damer og veteran. Mesterskapene var også kvalifisering for Bermuda Bowl (VM i bridge) hvor de seks beste kvalifiserte i hver klasse. Åpen klasse hadde først en innledende runde hvor de var oppdelt i to puljer av 19 lag og spilte round robin innen hver pulje. Deretter gikk de ni beste videre til en finalerunde hvor man fikk med seg poengene fra lagene man hadde møtt og deretter spilte mot de ni lagene man ikke hadde møtt. I klassene damer og veteran ble det spilt round robin i kamper over 16 spill

## Åpen klasse
38 nasjoner stilte med lag i åpen klasse. Norge var representert ved Boye Brogeland, Espen Lindqvist, Børre Lund, Terje Aa, Geir Helgemo og Jørgen Molberg. Sten Bjertnes var ikkespillende kaptein.

Sluttresultat etter finalespill:

## Damer
25 nasjoner stilte med lag i dameklassen. Norge var representert ved Tonje Brogeland, Marianne Harding, Siv Thoresen, Ann Karin Fuglestad, Tone Svendsen og Gunn Tove Vist. Geir Olav Tislevoll var kaptein.

## Veteran
20 nasjoner stilte lag i veteranklassen. Norge var representert ved Jon Sveindal, Erik Rynning, Arve Farstad, Per Løve, Erik Bølviken og Jostein Sørvoll. Erik Rynning var spillende kaptein. For å kunne delta måtte man fylle 58 år i løpet av kalenderåret 2008.

## Referanser
Lögreglan

**Lögreglan** er Islands politi, og har ansvar for å håndheve lov og orden på Island med unntak av øystatens  territorialfarvann, der Landhelgisgæsla Íslands har ansvaret.
## Organisasjon
Politiet er underlagt justisministeriet og er organisert i ni distrikter.
## Historie
Historien går tilbake til 1778 da de første sporene av industri begynte å vise seg. Inntill denne tiden var loven blitt håndhevet først av enkeltpersoner med bevilling fra Alltinget og deretter av *sýslumenn* (sysselmenn) og andre kongelige representanter.

De første politimennene regnes for å være Reykjavíks vektere med morgenstjerne som ble utnevnt hovedsakelig for å avskrekke fangene i Reykjavíks fengsel fra å bryte seg inn i Innréttingarnar.

I 1803 ble de første reelle politimenn utnevnt i Reykjavík ettersom den ble fristad. Den første politimesteren var Rasmus Frydensberg, borgermesteren, som ansatte to tidligere soldater, Ole Biørn og Vilhelm Nolte, som de første tjenestemennene. Det var ikke før 1891 at politimenn ble ansatt i de fleste andre delene av Island.
## Politigrader

## Bilder

20090415Reykjavik6180.JPG
Politi i Reykjavik (1).jpg
Politi i Reykjavik (2).jpg
Law & Order (5864729136).jpg
Lögreglan - Toyota.jpg


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over statsledere i 1969

## Europa

## Nord-Amerika og Karibia

## Oseania

## Sør-Amerika

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www.portalestoria.net/rulers%20countryby.htm 
* Herskere
* [CIDOB Foundation](http://www.cidob.org/es/documentacion/biografias_lideres_politicos/(filtro)/activos)
Congo

**Congo** har flere betydninger:

* Congo (film), en amerikansk eventyrfilm fra 1995.
* Congo (Brasil), en kommune i Brasil.

## Se også

* Kongo
Ajinomoto

**Ajinomoto** (japansk: 味の素株式会社, *Ajinomoto Kabushiki gaisha*) er en japansk mat- og kjemisk selskap som produserer krydder, matoljer, frosne matvarer, drikkevarer, søtningsmidler, aminosyrer og legemidler.

AJI-NO-MOTO (味の素, "essens av smak") er handelsnavnet for selskapets originale mononatriumglutamat (MSG) produkt.

Selskapets hovedkontor ligger i Chuo, Tokyo.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bikkejohka (Tana)

**Bikkejohka** (nordsamisk, historisk *Biggejåkka*) er ei elv i Tana kommune i Finnmark. Den ligger øst på Laksefjordvidda og er en del av Masjokvassdraget. Elva har sine kilder nordøst på høydedraget Máttemušaláš, hvor den heter Ilisjohka og renner i sørøstlig retning ned til Bikkejávri, som er utspring for selve Bikkejohka. Fra Bikkejávri renner elva mot nordøst til den munner ut i Áhkajávri. Bikkejohka er 9,8 kilometer lang, eller 15,9&nbsp;km medregnet Ilisjohka.

## Referanser
Forsvarets materielltilsyn

**Forsvarets materielltilsyn** (**FMT**) er tilsynsmyndighet for Forsvaret og skal påse at forsvarssektoren ivaretar materiellsikkerheten etter gjeldende regler. 

FMT har sitt virkeområde der lov og forskrift har gitt Forsvaret unntak eller spesielt selvstendig ansvar, det vil si der sivile tilsyn ikke har myndighet, slik som for militære fartøyer og fly. Blant annet har FMT myndighet til å inndra sertifikater og sperre materiell som ikke lenger tilfredsstiller kravene.

FMT ble opprettet 1. september 2005 som del av Forsvarets logistikkorganisasjon (FLO). Fra 1. mai 2010 ble FMT underlagt forsvarssjefen ved sjefen for Forsvarsstaben. Deretter ble FMT flyttet fra Forsvaret til Forsvarsdepartementet.

FMT har avdelinger på Raufoss, Kjeller flyplass, Kolsås leir, Haakonsvern orlogsstasjon og Akershus festning.

## Referanser
Live In Jølster

***Live In Jølster*** er et musikkalbum med Ole Amund Gjersvik Quartet, utgitt av Acoustic Records 30. november 2018. Opptaket ble gjort under Jazz i Jølst - Jazzfestival i Jølster, 11. oktober 2018. 

Utgivelsen er støttet av Fond for utøvende kunstnere.

## Ole Amund Gjersvik Quartet
* Elisabeth Lid Trøen: sopran og tenor saksofon
* Anders Olav Ese: gitar
* Ole Amund Gjersvik: kontrabass
* Frank Jakobsen: trommer

## Sporliste
# Welcome
# Utsikt Mot Fløyen
# For Lut Og Kaldt Vatn
# Fem Røde Roser
# Hannes Bossa Nova
# Appasionata Criminelle  
# Home Made
# Do Do
# Solheim
# An Old Fashion New Fashion Blues
# Barnesang

All musikken er komponert og produsert av Ole Amund Gjersvik.
Nenia (Valen)

**«Nenia» opus 18 nr. 1** er et verk for orkester i én sats av Fartein Valen. Stykket ble skrevet i 1932-33 og er inspirert av billedhuggerverket «Den døende galler» og det meningsløse og tragiske ved unge menneskers død.

## Besetning

Verket er skrevet for et orkester bestående av 2 fløyter, 2 oboer, 2 klarinetter, 2 fagotter, 1 valthorn, 1 trompet og strykere. 

En typisk framføring varer omtrent 6 minutter. Verket er tilegnet Else Christie Kielland og er utgitt på Harald Lyche & Co.s Musikkforlag.

## Bakgrunn
Valen begynte på «Nenia» hjemme i Valevåg den 20. juli 1932, bare ett par uker etter at han hadde fullført «Sonetto di Michelangelo», og komposisjonen ble fullført på Mallorca 23. januar 1933. Verket har undertittelen «Nenia sulla morte d'un giovane» («Sørgesang over en ung manns død»). *Nenia* er betegnelsen på sørgesangen som de gamle romerne brukte i sine begravelsesfølger, der kvinnene i følget sang til akkompagnement av *tibia* (et obo-lignende instrument).  Dette temaet har senere inspirert mange kunstnere, mest kjent er kanskje Friedrich Schillers dikt «Nänie», som senere ble tonesatt av Johannes Brahms (se «Nänie»). 

Valens viktigste inspirasjonskilde til «Nenia» var billedhuggerverket «Den døende galler» som han hadde sett i Kapitolmuseene i Roma noen år tidligere. Skulpturen gjorde et sterkt inntrykk på ham, og han gikk senere til Nasjonalgalleriet i Oslo for å se kopien der. Han festet seg også ved et attisk gravmæle der en sønn sto sammen med sine foreldre.  Trolig kjente Valen også Olav Nygards dikt «Døyande gallar» fra 1915 som også var inspirert av «Den døende galler». Disse kunstverkene viste alle det meningsløse og tragiske ved unge menneskers død. 

Stykket ble urfremført i Oslo den 2. mai 1952 av Filharmonisk Selskaps Orkester dirigert av Odd Grüner-Hegge. 

## Se også
Valens øvrige énsatsige orkesterstykker:
* «Pastorale» op. 11
* «Sonetto di Michelangelo» op. 17, nr. 1
* «Cantico di Ringraziamento» op. 17. nr. 2
* «An die Hoffnung» op. 18 nr. 2
* «Epithalamion» op. 19
* «Kirkegården ved havet» op. 20
* «La Isla de las Calmas» op. 21
* «Ode til ensomheten» op. 35

## Innspillinger
**Filharmonisk Selskaps Orkester** / **[[Miltiades Caridis]]** (dirigent) (innspilt 6-9/1971)
: *[[Philips]]* 6754 001 (2 LP, 1972) (+ Valen opp. 4, 8, 11, 17, 18 nr. 2, 20, 21, 32, 35)
: *[[Simax|Simax Classics]]* PSC 3115 (CD, 1992) (+ Valen opp. 4, 8, 11, 17, 18 nr. 2, 20, 21, 32, 35)
**[[Stavanger Symfoniorkester]]** / **[[Christian Eggen (komponist)|Christian Eggen]]** (dirigent) (innspilt 2006)
: *[[BIS Records]]* BIS-CD-1632 (CD, 2008) (+ Valen opp. 18 nr. 2, 19, 41)

## Referanser




## Litteratur

* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* Om «Nenia» i Forskningsprosjektet ''Norsk musikkarv''
Mons-Ivar Mjelde

**Mons-Ivar Mjelde** (født 14. november 1979) er en norsk lokalpolitiker. Han ble valgt inn i kommunestyret ved valget i 2011 for Arbeiderpartiet og har i perioden 2015-2019 ledet Hovedutvalget for oppvekst og kultur i Ringerike kommune. Ved fylkestingsvalg 2019 ble han valgt inn som representant i Fylkestinget i Viken fylkeskommune for perioden 2019–2023.

## Referanser
Hanne Moe Bjørnbet

**Hanne Moe Bjørnbet** (født 8. november 1981 i Trondheim) er en norsk politiker for Arbeiderpartiet. Hun er fra 1. januar 2018 hovedutvalgsleder for utdanning i Trøndelag fylkeskommune, og har siden 2013 vært leder av Trondheim Arbeiderparti.

## Bakgrunn og politisk virke
Bjørnbet er født og oppvokst på Byåsen i Trondheim, og var i 1997-2000 elev ved Heimdal videregående skole.

Som 16-åring ble Bjørnbet i 1997 aktiv i AUF i Trondheim, og ved årsmøtet i 1999 ble hun valgt til leder av AUF-laget. Hun satt som leder for AUF i Trondheim i perioden 1999-2001 før hun i perioden 2002-2004 satt som leder av AUF i Sør-Trøndelag. Ved AUFs landsmøte i 2004 ble Bjørnbet valgt som medlem av AUFs sentralstyre, en rolle hun hadde i 6 år frem til 2010. Bjørnbet var blant annet aktiv på Eva Kristin Hansens side under AUFs lederstrid i 2002.

Bjørnbet har tidligere vært folkevalgt i Trondheim Bystyre, og ble etter Arbeiderpartiets valgseier ved fylkestingsvalget i Trøndelag i 2011 valgt til utvalgsleder for kultur. I perioden 2013-2017 var Bjørnbet utvalgsleder for utdanning, før hun etter sammenslåinga av trøndelagsfylkene den 1. januar 2018 ble valgt til hovedutvalgsleder for utdanning i Trøndelag fylke. Bjørnbet var leder av Trondheim Arbeiderparti fra 2013 til 2023. 

## Referanser
Konsubstansiasjon

**Konsubstansiasjon** (latin *con*, sammen, og *substantia*, vesen, innhold) er en prosess ved hvilken Kristi legeme og blod i luthersk teologi tenkes å forene seg med brødet og vinen i nattverden under feiringen av en messe.

Konsubstansiasjon er således en forklaringsmodell for realpresensen, den kristne lære om Kristi sanne legemes og  blods presens/nærvær ved konsekrasjonen. Kristi kropps och blods substanser anses ifølge konsubstansiationslæren å sameksistere med brødets og vinens substanser, til forskjell fra transsubstansiasjonslæren, som mener at brødets og vinets substanser opphører å eksistere. Begge modellene hevder at de ytre aksidenser forblir brødets og vinen, likeså at Kristi legemes og blods substanser blir virkelig nærværende.

Dette er en integrert del av den gjengse nattverdslæren i luthersk tradisjon, men allerede fra 1500-tallet har også andre kompletterende teologiske modeller for realpresens forekommet innen trossamfunn med luthersk-melanchthonsk teologi. Ifølge Confessio Augustanas apologi forvandles brødet og vinen uttrykkelig til Kristi legeme og blod. Konkordieformelen tilslutter seg *[[impanasjonslæren]]*. Nykonfesjonalismen på 1800-tallet og lutherrenessansen foretrakk en beskrivelse av Kristi legemes og blods nærvær «i, med og under» brødets og vinens gestalter, basert på et antall luthersitater.

Den reformerte delen av kristenheten tar avstand fra konsubstansiasjonslæren idet man anser at den ikke har støtte i Bibelen. I reformasjonstiden ble det utformet flere forskjellige lærer, av blant andre Calvin og Zwingli, som imidlertid har det til felles at de ikke regner med noen realpresens i tradisjonell mening, hvilket den katolske kirke har til felles med den evangelisk-lutherske.

## Referanser
Fylkesvei 2515

**Fylkesvei 2515** går mellom Filefjellstunnelens vestportal ved Kyrkjestølane og Tyinkrysset ved tunnelens østportal i Vang kommune. Før Filefjellstunnelen ble tatt i bruk var veien del av europavei 16.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 296 (Oppland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Visten

**Visten** kan vise til

*Visten (Nordland), fjord i Vevelstad kommune
*Visten (Värmland), innsjø i Forshaga, Kil og Sunne kommuner i Sverige
Nygårdsporten

**Nygårdsporten** var en byport av tre på Nygård i Bergen.

## Historie
Porten ble oppført av kjøpmannen Johan Fredrik Fosswinckel, som eide eiendommen Nygård utenfor Bergen på midten av 1700-tallet. Porten lå nær stedet hvor den katolske St. Paul-kirken ligger nå. Fra porten anla Fosswinckel en tusen skritt lang allé av lindetrær (Nygårdsalléen) til sitt lyststed Florida lenger sør. Den gangen skilte porten mellom byen og landet og mellom Bergen by og Årstad. I 1870- og 1880-årene ble markene utenfor porten nedbygget på grunn av byens ekspansjon, og Nygårdsporten ble revet i 1872/73 i forbindelse med utbyggingen av området, Fosswinckels gate som er oppkalt etter Johan Fredrik Fosswinckel.

Porten var bygget av tre og lignet noe på den eldre Stadsporten. På hver side av porten hadde Fosswinckel anbragt en latinsk innskrift på gavlen. På siden som vendte mot byen lød innskriften *Et mihi et aliis* («Både for meg og andre»). På den andre siden sto det *Qvod novercans negat natura fert labor, ubertate divinitus data* («Det som den stemoderlige naturen nekter, bringer arbeidet med guddommelig velsignelse»).

Porten er avbildet på en akvarell av Johan F. L. Dreier fra 1830, hvor man ser bergenserne promenere på veien foran porten. Den finnes også på et fotografi av Knud Knudsen fra omkring 1870.

Buekorpset Nygaards Bataljon hadde fast samlingsplass foran porten. Det såkalte «Nygårdsslaget» 18. mai 1869 fant sted da Nygaards Bataljon og Nordnæs Bataillon støtte sammen, etter at nordnesguttene kom marsjerende nordfra opp Sydneskleiven og oppdaget nygårdsguttene ved museet, men fortsatte likevel gjennom Nygårdsporten inn på markene som nygårdsguttene mente var deres. Foreldrene måtte tilkalle brannkorpset for å få en slutt på det voldsomme slagsmålet.

## Referanser


## Litteratur
* 
*
Visten (Värmland)

**Visten** er innsjø nordvest for tettstedet Deje i Forshaga kommune i Sverige. Sjøen er ganske stor, med et areal på 32 kvadratkilometer. Den ligger likevel nokså inneklemt mellom Fryksdalen i vest og Klaraälven i øst. Nedbørsfeltet er derfor ikke stort, bare 190 kvadratlilometer.

I sjøen finnes både abbor, gjedde, lagesild, lake, ørret og ål. Det er tillatt med fiske fra båt, og det finnes utsettingsrampe for båt ved Doktorudden i sørenden av sjøen.

Sjøens økologiske status betegnes som *moderat* (svensk: *måttlig*), mye på grunn av vannstandsendringer og noe forurensinger.

## Se også
* Liste over innsjøer i Skandinavia

## Referanser
Sylacauga-meteoritten

**Sylacaugameteoritten**, en del av den kalt **Hodges' meteoritt**, er en meteoritt av type vanlig kondritt, stor som en grapefrukt, som den 30. november 1954 krasjet på taket til det av Ann Elizabeth Hodges (1920-1972) leide hus i Oak Grove i Sylacauga i Alabama i USA, mens hun lå og sov i sin stue. Den ødela Hodges' radio og skadet også henne selv; traff radioskapet som stod i rommet og spratt opp for så å treffe Hodges i armen og låret. Hodges kom godt fra det, men med blåmerker.

Nedslaget av Hodges meteoritt er det eneste (pr 2018) kjente tilfellet der man med sikkerhet vet at en meteoritt har truffet et menneske. Hodges-meteoritten var det større av de to fragmenter som ble funnet  av Sylacaugameteoritten.

Ann Hodges og hennes mann Eugene fikk etter en kontrovers til slutt beholde meteoritten. Hun donerye den i 1956 til Alabama Museum of Natural History.

Meteorittfragmentet har en vekt av 3,86 kilogram. Det er 18×12,5×12,5 centimeter og har en svart overflate etter det hete møtet med jordens atmosfære. Det er bare en liten del av en meteoritt som antas å ha veid mer enn 67 kilogram da det traff atmosfæren.

Bonden Julius Kempis McKinney fant dagen etter, den 1. desember 1954, et annet og mindre fragment av meteoritten på 1,68 kilogram på en grusvei drøye tre kilometer fra Hodges' hus. Han solgte det til National Museum of Natural History innen Smithsonian Institute i Washington D.C. for en beløp som strakk til en liten gård og en bruktbil. Et tredje fragment antas å ha falt med nær Childersburg, noen kilometer nordvest for Oak Grove.

## Referanser


## Litteratur
*John C. Hall: ''Hodges Meteorite Strike (Sylacauga Aerolite)'' på Encyclopedia of Alabama 

## Eksterne lenker
* ''National Geographic'': The True Story of History's Only Known Meteorite Victim
Svartevatn

**Svartevatn** er navn på mange større og mindre vann i Norge.
Svartevatn kan vise til
*Svartevatn-magasinet, oppdemmet vannkraftmagasin i Bykle, Valle, Sirdal og Forsand kommuner
*Svartevatn (Sirdal), mindre innsjø i Sirdal, og betegnelse på trafikknutepunkt like ved.
Samantha Eggar

**Samantha Eggar** (1939–2025) var en britisk-amerikansk film-, teater-, fjernsyn- og stemmeskuespillerinne. Hun hadde sin karrierestart i det shakespearske teateret. Eggar fikk berømmelse for sin rolletolkning i William Wylers triller *[[Samleren (1965)|Samleren]]* (1965), som resulterte i at hun vant Golden Globe-prisen for beste skuespillerinne i en spillefilm – drama og en nominasjon til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle.

Senere hun tolket Emma Fairfax i *[[Doctor Dolittle (film)|Doctor Dolittle]]* (1967), og det spilte i den amerikanske dramafilmen *[[Gruveterroristene]]* (1970). Tidlig på 1970-tallet flyttet Eggar til USA og Canada, hvor hun senere hadde hovedroller i en rekke skrekkfilmer, inkludert *[[Gravkammerets gåte]]* (1972), *[[I kattens klør]]* (1977) og David Cronenbergs kultthriller *[[The Brood|Misfosteret]]* (1979).

Eggar har også arbeidet som stemmeskuespillerinne i roller som Hera i Walt Disneys *[[Herkules (film)|Herkules]]* (1997), samt at hun lånte sin stemme til en rekke videospill, inkludert *[[Gabriel Knight 3: Blood of the Sacred, Blood of the Damned]]* og *[[James Bond 007: Nightfire]]*. Hennes fjernsynsopptredener inkluderer roller i *[[Fantasy Island]]* og en gjentagende rolle som Charlotte Devane i såpeoperaen *[[All My Children]]* i 2000.

## Filmografi (utvalg)
* 1965 – *[[Samleren (1965)|Samleren]]*
* 1965 – *[[Tilbake fra asken]]*
* 1966 – *[[Gå, ikke løp]]*
* 1970 – *[[Damen i bilen med briller og gevær]]*
* 1976 – *[[Snikende gift]]*
* 1977 – *[[I kattens klør]]*
* 1979 – *[[The Brood|Misfosteret]]*
* 1980 – *[[The Exterminator]]*
* 1987 – *[[Tyv lurer tyv]]*
* 1997 – *[[Herkules (film)|Herkules]]*
* 1999 – *[[Astronautens kone]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Reflektorteleskop

Et **speilteleskop** eller en reflektor er en kikkert, som fungerer med et hulspeil (istedenfor en linse som i en **refraktor**) og et okular.

Lyset kommer inn i toppen av teleskopet, tilbakekastes fra et hulspeil i bunnen, og kastes heretter ut til okularet, hvor observatøren sitter. Kikkertens forstørrelse er lik med brennvidden på hulspeilet dividert med brennvidden på okularet.

Det første speilteleskop var det Isaac Newton laget i 1669.

Blant de ulike typer av speilteleskop som anvendes til store teleskop er bl.a. Ritchey-Chrétien-teleskop og Schmidt-teleskop.
Dobsonteleskop

Et **dobsonteleskop** er i grunnen en reflektor på en altasimutal montering. Teleskopet er oppkalt etter amatørastronomen John Dobson som viste fram sin oppfinnelse på midten av 1950-tallet. (Dobson selv kalte det dog ”fortauteleskop”.) Takket være Dobsons oppfinnelse økte antallet amatørastronomer, ettersom nesten hvem som helst nå kunne bygge sitt eget teleskop for en liten kostnad.

## Eksterne lenker

* Bygg ditt eget Dobsonteleskop ((en))
* ''En guide til å bygge ditt eget teleskop'' av Olle Eriksson, Norrköpings astronomiska klubb
The Lake House

**Lake House** er en innsjø i den ytterste vestenden av Pearse Valley, nord for Friis Hills i Victoria Land i Antarktis. Den er oppkalt etter den åttende Victoria University of Wellington Antarctic Expedition (VUWAE), 1963–64, for D.A. House, kjemiker og medlem av VUWAE-partiet som utforsket innsjøene i Taylor, Wright, and Victoria Valleys.

## Referanser
Cassegrain-reflektor

**Cassegrain-reflektor** er en teleskopmodell som ble oppfunnet 1672 av Laurent Cassegrain (1629–1693), en katolsk prest. Den er en reflektor som anvender seg av et konkavt hovedspeil. I et Cassegrain-teleskop bores et hull i midten av linsen og et konvekst speil plasseres midt i brennpunktet som styrer lyset gjennom dette hullet. Det finnes noen forskjellige typer av cassegrainmodeller:

* En Schmidt-Cassegrain er en blanding mellom linse- og speilteleskop (såkalt katadioptriskt teleskop). I bunnen finnes et speil, såsom på reflektoren i et Newton-teleskop, men lengst fram i røret finnes også en linse, som på refraktoren. Ettersom speilet er sfærisk formet trengs en linse lengst fram for å rette opp feil i bildet. Det kompakte formatet er en av fordelene med Schmidt-Cassegrain-teleskopet. I og med at det blir kortere det enn motsvarende Newton-teleskopet blir det lettere å håndtere. Konstruksjonen hjelper også til å redusere såkalt koma, som er et vanlig problem for Newton-teleskop.
* En Maksutov-Cassegrain er en videreutvikling av Schmidt-Cassegrain. Den har en annerledes formet fremre linse (den krummer innover) som gjør teleskopet enda mer kompakt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Elizabeth Hartman

**Mary Elizabeth Hartman** (født 23. desember 1943 i Youngstown i Ohio, død 10. juni 1987 i Pittsburgh i Pennsylvania) var en amerikansk skuespillerinne som er mest kjent for sin rolletokning i 1965-filmen *[[A Patch of Blue]]* hvor hun spilte den blinde jenta ved navn Selina D'Arcy, opp mot Sidney Poitier, en rolle som resulterte i hennes nominasjon til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle og Golden Globe for beste skuespillerinne – spillefilmdrama. Det neste året spilte hun i Francis Ford Coppolas *[[You're a Big Boy Now]]* (1966) som Barbara Darling, en rolle som hun også ble nominert for andre gang til en Golden Globe denne gang for beste skuespillerinne – spillefilmmusikal eller -komedie.

På teaterscenen er hun best kjent for sin tolkning av Laura Wingfield i *[[The Glass Menagerie]]* og Emily Webb i *[[Our Town]]*. Sent på 1970-tallet hadde Hartmans karriere begynt å sakke av og hun avsluttet sin skuespillerkarriere etter å ha fullført som stremmerolle som Mrs. Brisby i Don Bluths animerte film *[[The Secret of NIMH]]* (1982). Hun avsluttet sitt liv fem år senere ved å hoppe ut av vinduet i sin leilighet i Pittsburgh i Pennsylvania.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Anouk Aimée

**Nicole Françoise Florence Dreyfus** (1932&ndash;2024), kjent under scenenavnet **Anouk Aimée**, var en fransk skuespiller som spilte i 70 filmer fra 1947 til 2019.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Hun var datter av skuespillerne Henri Murray (født Henry Dreyfus) og Geneviève Sorya (født Durand).

Ifølge én historiker er det - trass i påstander og spekulasjoner - aldri blitt bekreftet at hun skulle ha vært i slekt med den kjente kaptein Alfred Dreyfus. Hennes far var jødisk, moren var katolikk. Hun ble døpt og oppdratt katolsk, men gikk over til jødedommen i voksenalder.

Hun fikk sin tidlige utdannelse ved l'École de la rue Milton i Paris, École de Barbezieux, Pensionnat de Bandol og Institution de Megève. Hun studerte dans ved operaen i Marseille,  teater i England, og deretter dramatisk kunst og dans med Andrée Bauer-Thérond.

### Karriere
Hun startet egentlig sin filmkarriere i en alder av 14 år. I sine tidlige år studerte hun skuespill og dans i tillegg til sin vanlige utdannelse. Selv om de fleste av hennes filmer er på fransk, så har hun også laget et antall filmer i Spania, Storbritannia, Italia og Tyskland, samt noen amerikanske produksjoner.

Blant hennes filmer er Federico Fellinis *[[Det søte liv]]* (1960), hvoretter ble hun vurdert som en «stigende stjerne som eksploderte» inn i filmverdenen. Hun spilte deretter i Fellinis *[[8½]]* (1963), Jacques Demys *[[Lola, piken fra kaiene]]* (1961), George Cukors *[[Justine (1969 film)|Justine]]* (1969), Bernardo Bertoluccis *[[En latterlig manns tragedie]]* (1981) og Robert Altmans *[[Den nakne sannhet (1994)|Den nakne sannhet]]* (1994). Hun vant en Golden Globe-pris for beste kvinnelige skuespiller i et spillefilmdrama og en British Academy Film Award for beste kvinne i en ledende rolle og ble også nominert til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for hennes tolkning i *[[En mann og en kvinne]]* (1966).

Hun ble under Filmfestivalen i Cannes i 1980 tildelt Prix d'interprétation féminine (prisen for beste kvinnelige skuespiller). I 2002 mottok hun César-prisens æres-pris, Frankrikes nasjonale filmpris.

Hun ble bemerket for sine «ekstraordinære trekk» og skjønnhet, og ble ansett som «en av de 100 sexieste stjernene i filmens historie», ifølge en meningsmåling utført av *[[Empire (magasin)|Empire Magazine]]*. Hennes skuespillerstil skildrer ofte en femme fatale, med en melankolsk aura. I 1960-årene skrev *Life* at «etter hver film dvelte hennes gåtefulle skjønnhet» i minnene til hennes tilhørere, og kalte henne «vestbreddens mest skjønne fastboende».

## Filmografi i utvalg
*1950 – *Den gyldne salamander*
*1955 – *Farlige bekjentskaper*
*1957 – *[[Oss elskere imellom]]*
*1958 – *[[De elskende på Montparnasse]]*
*1961 – *[[Det søte liv]]*
*1961 – *[[Lola, piken fra kaiene]]*
*1961 – *Det uforutsette*
*1963 – *[[8½]]*
*1966 – *[[En mann og en kvinne]]*
*1967 – *Leve for å leve*
*1969 – *Model Shop*
*1969 – *Stevnemøtet*
*1981 – *[[En latterlig manns tragedie]]*
*1981 – *En mann og en kvinne tyve år senere*
*1994 – *Den nakne sannheten*
*2006 – *[[Stranger Than Fiction]]*

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Nils Johnsen Borten

**Nils Johnsen Borten** (født 5. oktober 1857 i Flå i Sør-Trøndelag, død 15. mai 1947 samme sted) var en norsk gårdbruker, underoffiser og politiker (H) som var ordfører i Flå 1902–1910.

Han var sønn av gårdbruker John Nilsen Borten og hustru Sigrid Andersdatter Kirkflaa på Borten (Oppstu) i Flå. Morbroren Erik Andersen Kirkflaa, som dessuten var gift med farens søster, Marit, var den første ordføreren i Flå. En annen av farens søstre, Kari, var gift på Reitan i Flå og mor til ordfører Henrik Larsen Reitan. Nils Borten giftet seg i Nidarosdomen i 1899 med Caroline Margrete Milde, datter av pottemaker Karl Johan Milde i Trondheim. De var barnløse.

Han ble vervet som artillerist i 1877 og fikk fastlønnet stilling som overkonstabel ved 8. batteri ved Artilleriregiment nr. 3. Han gikk også Den kongelige norske artilleribrigades underoffiserskole i Kristiania (Oslo). Han var kontorist ved Gauldal sorenskriverembede på Kvål i 11 år før han fikk skjøte på farsgården Borten i 1892. Han solgte den i 1932.

Nils Borten stod i bygdens politiske tradisjon etter sin morbrors «Kirkflaaparti», som moderat venstremann eller høyremann. Borten var ordfører i Flå 1902–1910 og styreformann i Flå sparebank 1904–1913 og 1918–1920. Han tok i 1893 initiativet til å danne Gauldal telefonsamlag, hvor han var styreformann i en mannsalder.

## Referanser
Ida Kamińska

**Ida Kamińska** (født 18. september 1899 i Odessa i Det russiske keiserdømmet, død 21. mai 1980 i New York City i New York) var en polsk-jødisk skuespillerinne og regissør. Hun er hovedsakelig kjent for sitt arbeid i teatret.

## Liv og virke
Hun var datter av Ester Rachel Kamińska som var kjent som «den jødiske scenens mor». Det jødiske teater i Warszawa i Polen er navngitt til deres ære. I sin lange karriere satte Kamińska opp over 70 skuespill, og var selv skuespiller i mer enn 150 oppsetninger. Hun skrev også to skuespill selv og oversatte en rekke skuespill skrevet på jiddisch.

Den andre verdenskrig avbrøt hennes karriere, og senere emigrerte hun til USA hvor hun fortsatte som skuespiller. I 1967 regisserte hun seg selv i hovedrollen i *[[Mor Courage og barna hennes]]* på Broadway. I 1973 publiserte hun sin selvbiografi som het *My Life, My Theater*.

Hun hadde en hovedrolle i 1965-filmen *[[Den lille butikk]]*, som vant Oscar for beste fremmedspråklige film. For sin tolkning fikk hun en spesiell omtale under filmfestivalen i Cannes, så vel som nominasjoner til Golden Globe-prisen for beste skuespillerinne i en spillefilm – drama og Oscar for beste kvinnelige hovedrolle.  er Kamińska den eneste polske skuespillerinne som er nominert til en Oscar.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Edith Evans

**Edith Mary Evans** (født 8. februar 1888 i Pimlico i London, død 14. oktober 1976 i Cranbrook i Kent) var en britisk skuespillerinne. Hun er best kjent for sitt arbeid på scenen, men har også hatt opptredener i spillefilmer i begynnelsen og slutten av sin karriere. Mellom 1964 og 1968 ble hun nominert til tre Oscarer.

Evans' scenekarriere strekte seg over seksti år hvor hun spilte over 100 roller, i klassikere av Shakespeare, Congreve, Goldsmith, Sheridan og Wilde, samt skuespill av samtidige forfattere som George Bernard Shaw, Enid Bagnold, Christopher Fry og Noël Coward. Hun tolket roller i to av Shaws skuespill: Orinthia i *[[The Apple Cart]]* (1929) og Epifania i *[[The Millionairess (play)|The Millionairess]]* (1940) samt var i den britiske premieren av to andre, *[[Heartbreak House]]* (1921) og *[[Back to Methuselah]]* (1923). I 1916 opptrådte hun i den britiske stumfilmen East Is East.

Evans ble kjent for sin tolkning av hovmodige aristokratiske kvinner, slik som i to av hennes mest kjente roller som Lady Bracknell i *[[The Importance of Being Earnest (1952 film)|The Importance of Being Earnest]]*, og Miss Western i 1963-filmen *[[Tom Jones (film)|Tom Jones]].* Som kontrast spilte hun en undertrykt hushjelp i *[[The Late Christopher Bean]]* (1933), en sinnsforvirret  og fattig gammel dame i *[[The Whisperers]]* (1967) samt sykepleieren i *[[Romeo og Julie]]*, som hun tolket i fire produksjoner mellom 1926 og 1961.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
GSN (album)

***GSN*** er et musikkalbum av Ole Amund Gjersvik, Arild Seim og Helge Nyheim, som ble spilt inn i Havnelageret Studio med Daniel Birkeland bak miksebordet i 2015. 

Albumet ble gitt ut på Acoustic Records i april 2018.

## GSN (Gjersvik, Seim og Nyheim)
* Ole Amund Gjersvik: bassgitar og kontrabass
* Arild Seim: gitar
* Helge Nyheim: trommer og vokal

## Sporliste
# Dalai
# Tjuvstart
# Transforming
# Pors Blues (Arild Seim)
# In Another Land
# Krim Cransen (Helge Nyheim)
# To Brighten Up With A Sad Song (Ole Amund Gjersvik)
# J & M
# Quiet Change
# Galematias

Musikken er komponert av Gjersvik, Seim og Nyheim, unntatt låtene som er notert med kun en komponist.

Albumet er produsert av Ole Amund Gjersvik, Arild Seim og Helge Nyheim.
Radiant

***Radiant*** er det tredje studioalbumet til det amerikanske rhythm-and-blues-bandet Atlantic Starr. Det inneholder singlene "When Love Calls", "Send For Me" og "Am I Dreaming." For dette albumet slo bandet seg for første gang sammen med veteranen og Motown-produsenten James Anthony Carmichael, best kjent for sitt arbeid med The Jackson 5 og Commodores.

## Sporliste
* Alle sanger er skrevet av David Lewis og Wayne Lewis, bortsett fra som angitt.
#"When Love Calls" (4:33)
#"Does It Matter" (David Lewis, Earl Cole, Jr.) (4:28)
#"Think About That" (5:02)
#"Send For Me" (Sam Dees, Ron Kersey) (5:28)
#"Mystery Girl" (4:27)
#"Am I Dreaming" (Sam Dees) (5:37)
#"Under Pressure" (Jon Lind, John McNally, Bill Gable) (4:05) 
#"My Turn Now" (Harold Johnson) (4:38)

## Besetning
* Koran Daniels - saksofon
* Joseph Phillips - perkusjon
* Wayne Lewis - keyboards, vokal
* Clifford Archer - bass
* William Suddeth III - trompet
* Jonathan Lewis - trombone
* Sharon Bryant - vokal
* David Lewis - gitar, vokal
* Porter Carroll, Jr. - trommer, vokal

## Lister

### Singler

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Atlantic Starr-Radiant at Discogs
*
Universaltid

**Universaltid**, **UT**, også **verdenstid**, er et samlingsnavn for tidsskalaer som baseres på jordens rotasjon men justerte for å være mer nøyaktige enn jordens uregelmessige rotasjon.

## Historikk
Den første universelle tiden ble innført i 1884 og ble kalt *[[Greenwich Mean Time]]* (GMT). Denne var etter definisjonen identisk med dagens UT1, men når den ble erstattet i 1972 var det den atomursbestemte UTC som ble ny offisiell verdenstid.

UT innebærer i praksis det samme som GMT og baseres i likhet med denne fra nullmeridianen som går gjennom Observatoriet i Greenwich. Tidsskalaen har et nullpunkt ved midnatt og bygger direkte på astronomiske observasjoner.

## Varianter
Det finnes flere varianter av universell tid:

* UT0
* UT1
* UT2
* UTC ("koordinert universell tid")

## Referanser
Hôpital Foch

**Foch**, egentlig  *Hôpital Foch*, er en sykehusbygning i Suresnes, Frankrike. 
Det er en del av *Établissement de santé privé d'intérêt collectif* og et undervisningssykehus i Universitetet i Versailles, et av Europas største sykehus.

Det ble opprettet i 1929.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Friedrich von Hügel

**Friedrich von Hügel** ( (egentlig *Friedrich Maria Aloys Franz Karl, Freiherr von Hügel*, kjent som *Baron von Hügel*, født 5. mai 1852 i Firenze i Toscana, død 27. januar 1925 i London) var en katolsk teolog og baron.

## Liv og virke
Hügel var av østerriksk-skotsk byrd og levde større delen av sitt liv som privatmann i London. Han stod i nær forbindelse med den katolske modernismens ledende menn som Alfred Loisy og George Tyrrell, selv om han vendte seg mot den innen disse kretser gjengse immanensspekulasjonen. Hans innflytelse var forøvrig større utenför enn innen den katolske kirke. 

Hügels religiøse ideal var nærmest altomfattende katolisitet; den tridentinske og enda mer den vatikanske katolisismen betraktet han som fortrengninger av katolisismens idé, som ifølge ham ble hevdet rikere under «den gyldne middelalder», særlig av Thomas av Aquino. Hans fromhetsliv var mystisk farget, og hans forskning rettet seg særlig i den retning.

Hügels mest betydelige vitenskapelige verk var *The mystical element of religion as studied in S:t Catherine of Genoa and her friends* (2 bind, 1908, 2e opplag), men han var opptatt av å fremholde de intellektuelle og institusjonelle elementer i religionen som likeberettigede med det mystiske. Blant Hügels øvrige arbeider kan nevnes *Eternal life* (1912), *Essays and addresses of the philosophy of religion* (2 bind, 1921-26) og *Selected letters* (1927).

## Referanser


## Litteratur
* .
* .
* .
* ; paperback 

## Kilder
* Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 567-68.
Báktápmirjohka

**Báktápmirjohka** (nordsamisk, historisk *Baktabmirjåkka* og *Bakteabmir*) er ei elv i Tana kommune i Finnmark. Den ligger øst på Laksefjordvidda og er en del av Tanavassdraget. Elva har utspring fra Rávggošjávri, en liten innsjø øst for høydedraget Stuorra Ilis. Fra Rávggošjávri renner elva mot sør, før den snur østover, og fortsetter i et rolig løp over det flate viddelandskapet. I sitt nedre løp, nord for Áhkajávri, er elva stedvis meanderende, og en høyderygg gjør at elva renner rundt innsjøen slik at den munner ut i Áhkajávri fra øst. Báktápmirjohka er 17,2 kilometer lang.

## Referanser
Scott Stearney

**Andrew Scott Stearney** (født 21. oktober 1960, død 1. desember 2018) var en amerikansk marineoffiser (viseadmiral i U.S. Navy) som tjenestegjorde som sjef for USAs femte flåte stasjonert i Bahrain. Han døde i tjenesten i et tilsynelatende selvmord.

## Tidlig liv og utdannelse
Stearney ble født og vokste opp i Chicago i Illinois. Han ble uteksaminert fra University of Notre Dame, og fikk en bachelor of arts-grad i økonomi før han fikk bestalling i den amerikanske marinen i oktober 1982. Han ble tatt opp til flyverutdannelse og ble utnevnt til marineflyver i april 1984. Stearney ble uteksaminert fra Navy Fighter Weapons School og tok en master of science-grad ved National Defense University.

## Karriere
Stearney tjenestegjorde i en rekke jagerflyskvadroner med FA-18 Hornet. Disse inkluderer Golden Warriors Strike Fighter Squadron VFA-87, Knighthawks Strike Fighter Squadron VFA-136 og senere stabsoffiser for sjefen i hangarskipgruppe 4. Stearney var sjef for VFA-131 og luftvingen ombord på hangarskipet USS Dwight D. Eisenhower. Han tjenestegjorde i Kabul i Afghanistan som stabssjef for Joint Task Force 435 og senere Combined Joint Interagency Task Group 435.

Stearney tjenestegjorde som sjef for U.S. Naval Forces Central Command, USAs femte flåte, Combined Maritime Forces, fra mai 2018 til hans død 1. desember 2018.

## Død
Han ble funnet død i sitt hjem i Bahrain 1. desember 2018, i et tilsynelatende selvmord. Kontreadmiral Paul J. Schlise, nestkommanderende, overtok ledelsen av Femte flåte.

## Referanser
Amy Ryan

**Amy Beth Dziewiontkowski** (født 30. november 1969 i New York City i New York), kjent under sitt kunstnernavn **Amy Ryan**, er en amerikansk skuespillerinne i teateret og i filmen. Hun er utdannet ved New Yorks High School of Performing Arts. Hun er blitt nominert til en Oscar og til to Tony-priser.

Ryen startet hennes scenekarriere i 1987 og hadde sin debut på Broadway i 1993 som en erstatter i den opprinnelige produksjonen av *[[The Sisters Rosensweig]]*. Hun fikk senere en Tony Award-nominasjon for beste skuespillerinne i en birolle i en skuespill for 2000 gjenoppsetning av *[[Onkel Vanja]]* og 2005 gjenoppsetning av *[[En sporvogn til Begjær (skuespill))|En sporvogn til Begjær]]*. Hun ble nominert for en Oscar for beste kvinnelige birolle for hennes tolkningen av Helene McCready i 2007-filmen *[[Gone Baby Gone]]*. Rollen ga henne også en Golden Globe-nominasjon og vant henne en Critics' Choice Award. Hennes andre filmer innkluderer *[[Changeling]]* (2008), *[[Win Win (film)|Win Win]]* (2011) og *[[Birdman (film)|Birdman eller (The Unexpected Virtue of Ignorance)]]* (2014). På fjernsyn har hun spilt Beadie Russell i HBOs *[[The Wire]]* (2002–08), Holly Flax i NBCs *[[Kontoret (USA)|Kontoret]]* (2008–11) og Adele Brousse i HBOs *[[In Treatment (USA TV-serie)|In Treatment]]* (2010).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Serinakaker

**Serinakaker** er en form for bakst, som er kjent i Norge som en type julekake. 

Kaken er sirkelformet, og stekes på plate i stekeovn. Kaken kan ligne på en kjeks, og pyntes gjerne med mandler før den stekes.

Serinakaker ble alminnelig utbredt som en del av norsk juletradisjon da de populære kokebokforfatterne Hanna Winsnes og Henriette Schønberg Erken på slutten av 1800-tallet utga kokebøker med blant annet oppskrift på denne kakesorten.

## Referanser