open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Robert de Vere, 3. jarl av Oxford

**Robert de Vere, 3. jarl av Oxford** (død 1221) var bror og arving av Aubrey de Vere, 2. jarl av Oxford. Han arvet jarledømmet fra sin bror da denne døde i 1214. Robert var blant de opprørske baronene som vendte seg mot kong John i 1215. Han ble fratatt enkelte av sine embeter og eiendommer som et resultat av dette, men ble benådet av Henrik IIIs administrasjon i 1218. Da Robert døde i 1221 ble han etterfulgt av sin sønn Hugh de Vere, 4. jarl av Oxford.

## Referanser


## Kilder
* Powicke, F. Maurice og E. B. Fryde *Handbook of British Chronology* (London: Royal Historical Society, 1961, 2. utg.), s. 434.
Hugh de Vere, 4. jarl av Oxford

**Hugh de Vere, 4. jarl av Oxford** (født ca. 1210, død 1263) var sønn og arving av Robert de Vere, 3. jarl av Oxford. I 1231 arvet han jarledømmet fra sin far, som døde i 1221. Hugh tok angivelig del i den sjuende korsferd i 1248&ndash;1254. Da han døde i 1263 ble han etterfulgt av sin sønn Robert de Vere, 5. jarl av Oxford.

## Referanser


## Kilder
* Powicke, F. Maurice og E. B. Fryde *Handbook of British Chronology* (London: Royal Historical Society, 1961, 2. utg.), s. 434.
John de Vere, 7. jarl av Oxford

**John de Vere, 7. jarl av Oxford** (født 1312, død 1360) var nevø og arving av Robert de Vere, 6. jarl av Oxford. Han arvet jarledømmet fra sin onkel da denne døde uten overlevende barn i 1331. John var en av Edward IIIs høyest betrodde kommandører i hundreårskrigen i Frankrike og tok del i både slaget ved Crécy og slaget ved Poitiers. Han døde under en kampanje i Frankrike i 1360 og ble etterfulgt av sin sønn Thomas de Vere, 8. jarl av Oxford.

## Referanser


## Kilder
* Powicke, F. Maurice og E. B. Fryde *Handbook of British Chronology* (London: Royal Historical Society, 1961, 2. utg.), s. 434.
Thomas de Vere, 8. jarl av Oxford

**Thomas de Vere, 8. jarl av Oxford** (født 1337, død 1371) var sønn og arving av John de Vere, 7. jarl av Oxford. Han arvet jarledømmet fra sin far da denne døde i 1360. Thomas tok del i flere av Edward IIIs militære kampanjer i hundreårskrigen i Frankrike. Da han døde i 1371 ble han etterfulgt av sin sønn Robert de Vere, 9. jarl av Oxford.

## Referanser


## Kilder
* Powicke, F. Maurice og E. B. Fryde *Handbook of British Chronology* (London: Royal Historical Society, 1961, 2. utg.), s. 434.
Robert de Vere, 9. jarl av Oxford

**Robert de Vere, 9. jarl av Oxford** (født 16. januar 1362, død 22. november 1392) (tittel fratatt 1388) var sønn og arving av Thomas de Vere, 8. jarl av Oxford. Han arvet jarledømmet fra sin far da denne døde i 1371. Robert var nært knyttet til kong Rikard II, og i 1386 utnevnte kongen ham til hertug av Irland. Da deler av Rikards adel &ndash; de såkalte Lords Apellant &ndash; gjorde opprør mot kongen i 1387, forble de Vere lojal. Han møtte de opprørske styrkene i slaget ved Radcot Bridge, men ble beseiret, og så seg nødt til å flykte landet. I det nådeløse parlamentet i 1388 ble han fratatt sin tittel og sine eiendommer, og dømt til landsforvisning. I 1392 ble han skadet under en villsvinjakt i Frankrike, og døde kort tid senere. Han hadde ingen direkte etterkommere, og ble etterfulgt av sin onkel Aubrey de Vere, 10. jarl av Oxford.

## Referanser


## Litteratur
* Powicke, F. Maurice og E. B. Fryde *Handbook of British Chronology* (London: Royal Historical Society, 1961, 2. utg.), s. 434.
Amelandsk

**Amelandsk** er en nederlandsk dialekt. Dialektens ordforråd stammer hovedsakelig fra hollandsk og en vestfrisisk grammatikk. Amelandsk er i bruk på øyen Ameland i den nederlandske provinsen Friesland.  Generisk sett er den i slekt med byfrisisk, akkurat som midslandsk som snakkes på Terschelling. Selv om hver av Amelands fire landsbyer har en egen dialekt fungerer kommunikasjonen mellom dem uten problemer. En stor forskjell mellom amelandsk og byfrisisk og frisisk som snakkes på fastlandet finnes i de ordene som begynner med *sch-* og ikke *sk-*. Denne forskjellen finnes også i de frisiske dialektene som tales på Terschelling og Schiermonnikoog.

Hvorfor den amelandske dialekten beveget seg mot hollandsk i løpet av det attende århundre, mens dette ikke skjedde på Terschelling er ikke klart. En mulighet er at handelen med Holland kan ha forårsaket dette. Amelandsk er nå den mest utbredte og brukte dialekten på øyene i Vadehavet, ifølge nyere studier brukes dialekten av 85% av de yngre på øyen.
Gjertrud Fitje

**Gjertrud Fitje** (født 29. november 1907 på Fitje ved Sandane i Gloppen kommune, død 5. juni 2010 på Sandane) var en norsk sykepleier og luthersk kinamisjonær tilknyttet Det norske misjonsselskap. 

Hennes onkel, Jon Fitje var misjonsprest i Kina fra 1909 til 1929. Fitje vokste opp i en tid med rikt kristenliv og et sterkt engasjement for misjonering. Etter noen år som sykepleier ved Haukeland sykehus fra 1921 til midt på 1930-tallet gikk hun på bibelskole og tok et seks måneders språkstudium i England. 16. juni 1937 ble hun innviet som misjonær og i august samme år dro hun til Kina.

Hun arbeidet som sykepleier og misjonær i provinsen Hunan i 26 år før hun i 1949 måtte flykte til Taiwan, der hun fortsatte misjonsarbeidet. Hun ankom Keelung 16. oktober 1950, og sluttet seg til kollegaen Helga Waabenø i arbeidet ved  det hundre senger store misjonssykehuset i Taipei, som nå er kjent som *Mackay Memorial Hospital* dit Den Norske Misjonsallianse hadde utsendt den norske legen Kristoffer Fotland. I  mars 1952 flyttet hun til Keelung der hun arbeidet som eneste utsending fra NMS frem til Henrikke Tangeraas kom i slutten av november samme år. 

Fitje hadde blitt bak jernteppet en periode, og hadde sett hvordan kommunistene overtok makten. I Norsk Misjonstidendes julenummer ga hun denne beskrivelsen av hvordan det var å komme til Taiwan:

*Det gamle flagget* hun viser til er nasjonalist-Kinas flagg som tidligere var i bruk på Kinas fastland, og uttrykket *det frie China* viser til Taiwan. Uttrykket ble også brukt av Chiang Kai-shek og hans regjering. 

Fitje døde i en alder av 102 år gammel på Sandane i Gloppen kommune.

## Referanser


## Kilder
* Steensland, Gustav: «Taiwan» (s. 296-324) i bind 2 av «I tro og tjeneste – Det Norske Misjonsselskap 1842-1992», Torstein Jørgensen (red.), Misjonshøgskolen, Stavanger, 1992.
Aubrey de Vere, 10. jarl av Oxford

**Aubrey de Vere, 10. jarl av Oxford** (født 1340, død 1400) var onkelen til Robert de Vere, 9. jarl av Oxford. Han var sentral i den kongelige administrasjonen, og var nært knyttet til både Edward, den svarte prinsen, Edvard III og Rikard II. I 1388, i det nådeløse parlamentet, ble Robert fratatt sin tittel for sin dårlige innflytelse på kong Rikard II. Som et resultat av dette falt også Aubrey i unåde, men da Robert  døde i 1392 ble tittelen jarl av Oxford gjenopprettet for Aubrey året etter. Da Aubrey døde i 1400 ble han etterfulgt av sin sønn Richard de Vere, 11. jarl av Oxford.

## Referanser


## Kilder
* Powicke, F. Maurice og E. B. Fryde *Handbook of British Chronology* (London: Royal Historical Society, 1961, 2. utg.), s. 434.
Robert de Vere, 5. jarl av Oxford

**Robert de Vere, 5. jarl av Oxford** (født 1240, død 1296) var sønn og arving av Hugh de Vere, 4. jarl av Oxford. Han arvet jarledømmet fra sin far da denne døde i 1263. Robert tok del i opprørene mot kong Henrik III, ledet av Simon de Montfort. Som et resultat av dette ble hans eiendommer fratatt i 1265, men snarlig restituert. Da han selv døde i 1296 ble han etterfulgt av sin sønn Robert de Vere, 6. jarl av Oxford.

## Referanser


## Litteratur
* Powicke, F. Maurice og E. B. Fryde *Handbook of British Chronology* (London: Royal Historical Society, 1961, 2. utg.), s. 434.
Robert de Vere, 6. jarl av Oxford

**Robert de Vere, 6. jarl av Oxford** (født 1257, død 1331) var sønn og arving av Robert de Vere, 5. jarl av Oxford. Han arvet jarledømmet fra sin far da denne døde i 1296. Robert tok del i en rekke militære kampanjer i Wales, Skottland og Frankrike, under Edward I, Edward II og Edward III. Hans eneste sønn, Thomas, døde før ham, så da han selv døde i 1331 ble han etterfulgt av sin nevø John de Vere, 7. jarl av Oxford.

## Referanser


## Kilder
* Powicke, F. Maurice og E. B. Fryde *Handbook of British Chronology* (London: Royal Historical Society, 1961, 2. utg.), s. 434.
Justus Doolittle

**Justus Doolittle** (kinesisk: 盧公明; Fuzhouromanisering: *Lù Gŭng-mìng*; født 23. juni 1824 i USA, død 15. juni 1880) var en amerikansk protestantisk kinamisjonær som virket i Kina i fjorten år. Han ble utsendt av American Board of Commissioners for Foreign Missions sammen med hustruen ankom han Hongkong 10. april 1850 og han nådde målet, misjonsstasjonen i Fuhchau 31. mai samme år. I februar 1864 forlot han Kina av helsemessige grunner og reiste til USA.

Doolittle ble kjent for sitt sinologiske verk *Social Life of the Chinese* (Bind 1 og 2). Han hadde også en rekke andre publikasjoner på Fuzhoudialekt og på engelsk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Introduksjon til ''Social life of the Chinese''
Richard de Vere, 11. jarl av Oxford

**Richard de Vere, 11. jarl av Oxford** (født 1385, død 1417) var sønn og arving av Aubrey de Vere, 10. jarl av Oxford. Hans far døde i 1400, og Richard arvet jarledømmet i 1406 da han nådde myndighetsalder. Da han selv døde i 1417 ble han etterfulgt av sin sønn John de Vere, 12. jarl av Oxford.

## Referanser


## Kilder
* Powicke, F. Maurice og E. B. Fryde *Handbook of British Chronology* (London: Royal Historical Society, 1961, 2. utg.), s. 434.
John de Vere, 12. jarl av Oxford

**John de Vere, 12. jarl av Oxford** (født 23. april 1408 på Hedingham Castle, England, død 26. februar 1462 på Tower Hill, London, England) var sønn og arving av Richard de Vere, 11. jarl av Oxford, og Richards kone Alice, som var datter av sir Richard Sergeaux og enke etter Guy de St Aubyn.

## Tidlig liv
John ble født 23. april 1408 på Hedingham Castle, familiens hovedsete i Essex. Han var mindreårig da faren døde i 1417, og arvet jarledømmet først 4. juli 1429, da han hadde fylt 21. I 1425, mens han ennå var mindreårig, ble han gift med Elizabeth (ca. 1410–1473/4), datter av sir John Howard (1385/6–1409). Dette ekteskapet ble inngått uten kongens samtykke, og på grunn av dette ble Oxford straffet med en bot på 2&nbsp;000 pund. Dette var en sum han fikk problemer med å betale, siden Oxford var et av de fattigste jarledømmene i England. John ble slått til ridder i mai 1426, i samme seremoni som kong Henrik VI, som da var fire år gammel.

På 1430- og 1440-tallet fungerte de Vere ofte som fredsdommer i Essex, Suffolk og Cambridgeshire; tre grevskap hvor han eide land. Han utførte også diplomatiske oppgaver for kongen. I juni 1439 var han med på et mislykket forsøk på forhandlinger med Frankrike, for å finne en løsning på hundreårskrigen. To år senere, i 1441, var han sammen med Richard, hertug av York da denne ble sendt til Normandie som kongens nyutnevnte kommandør.

## Rosekrigene

De Vere hadde sterke forbindelser med både Henrik VI og Richard av York, og det ble vanskelig for ham å velge side da det brøt ut konflikt mellom de to på 1450-tallet. Han var ikke tilstede ved første slag ved St. Albans i 1455 – begynnelsen på Rosekrigene – siden han ankom slagmarken én dag for sent. Det var ikke i før 1459 at Oxford virkelig tonet flagg som tilhenger av Huset Lancaster og den regjerende kongen. I desember 1459 og mars 1460 satt han som dommer over en gruppe tilhengere av Huset York i Essex. Etter at Richard av Yorks sønn Edvard kom til makten som Edvard IV i 1461 (Richard var drept året før) forsøkte de Vere å ligge lavt, og skyldte på dårlig helse. I februar 1462 ble han allikevel arrestert og fengslet i Tower of London. Etter å ha blitt dømt til døden for forræderi, ble han halshugget på Tower Hill 26. februar.

Hans eldste sønn Aubrey hadde blitt henrettet seks dager tidligere. Siden kong Edvard søkte en forsoningslinje med tidligere motstandere, fikk de Vere-familien likevel beholde tittel og eiendommer. 18. januar 1464 ble Johns nest eldste sønn utnevnt til John de Vere, 13. jarl av Oxford.



## Referanser


## Kilder
* Powicke, F. Maurice og E. B. Fryde *Handbook of British Chronology* (London: Royal Historical Society, 1961, 2. utg.), s. 434.
* Castor, Helen «Vere, John de, twelfth earl of Oxford (1408–1462)» (abonnement) i *Oxford Dictionary of National Biography* (Oxford, 2004).
Alt Penedès

**Alt Penedès** er et comarca i provinsen Barcelona i den spanske autonome regionen Catalonia. Alt Penedès har 80&nbsp;976 innbyggere og et areal på 592,4 km². Hovedstaden er Vilafranca del Penedès.

## Kommuner
Alt Penedès er delt inn i følgende 27 kommuner (*municipis*):

* Avinyonet del Penedès (1 588 innbyggere) 
* Les Cabanyes (842) 
* Castellet i la Gornal (2 044) 
* Castellví de la Marca (1 596) 
* Font-rubí (1 430) 
* Gelida (6 151) 
* La Granada (1 866) 
* Mediona (2 251) 
* Olesa de Bonesvalls (1 556) 
* Olèrdola (3 280) 
* Pacs del Penedès (831) 
* El Pla del Penedès (891) 
* Pontons (556) 
* Puigdàlber (449) 
* Sant Cugat Sesgarrigues (927) 
* Sant Llorenç d'Hortons (2 219) 
* Sant Martí Sarroca (2 997) 
* Sant Pere de Riudebitlles (2 319) 
* Sant Quintí de Mediona (2 131) 
* Sant Sadurní d'Anoia (11 790) 
* Santa Fe del Penedès (366) 
* Santa Margarida i els Monjos (6 459) 
* Subirats (3 008) 
* Torrelavit (1 275) 
* Torrelles de Foix (2 307) 
* Vilafranca del Penedès (36 656) 
* Vilobí del Penedès (1 071) 

## Eksterne lenker
*
John de Vere, 13. jarl av Oxford

**John de Vere, 13. jarl av Oxford** (født 1442, død 1513) var sønn og arving av John de Vere, 12. jarl av Oxford. Under rosekrigene var faren en sterk tilhenger av Huset Lancaster og Henrik VI, og ble dømt til døden og henrettet i 1462 etter at Edvard IV kom til makten. Sønnen fikk allikevel arve sin fars eiendommer og tittel i 1464.

I 1468 var han involvert i et komplott mot kongen, og havnet i fangenskap i Tower of London. Han slapp ut etter kort tid, antageligvis ved hjelp av innflytelsen hans svigerbror &ndash; Richard Neville, 16. jarl av Warwick &ndash; hadde hos kongen. Senere tok John del i Warwicks opprør mot kong Edvard, men da de ble beseiret og Warwick drept i slaget ved Barnet i 1371 flyktet John fra landet. Etter et angrep på den engelske kysten i 1473 ble han igjen tatt til fange og fengslet nær Calais, men klarte å flykte i 1484.

Sammen med Henry Tudor invaderte han nå England, og etter at de hadde beseiret Rikard III i slaget ved Bosworth Field i 1485 ble Henrik kronet som Henrik VII. Johns fikk nå tilbake sin tittel og sine eiendommer, som han hadde blitt fratatt i 1475. Han var senere også en av kommandørene for Henrik VII i slaget ved Stoke Field i 1487. Da han døde i 1513 hadde han ingen barn, og ble etterfulgt av sin nevø John de Vere, 14. jarl av Oxford.

## Referanser


## Kilder
* Powicke, F. Maurice og E. B. Fryde *Handbook of British Chronology* (London: Royal Historical Society, 1961, 2. utg.), s. 434.
Geldersk-overijsselsk

**Geldersk-overijsselsk** er en gruppe nedersaksiske dialekter i området rundt elven IJssel. Gruppen kan deles inn i tre undergrupper, sallandsk, achterhoeksk og urksk. Østveluwsk regnes av og til til denne gruppen.

Dialektområdet begynner nordøst for Doetinchem i den nederlandske provinsen Gelderland og strekker seg over elven IJssel inn i provinsen Overijssel. Lengre øst befinner dialekten twentsk-graafschapsk seg. Grensen mellom disse dialektgruppene formes av hvordan det nederlandske ordet for ild, *vuur* uttales: i geldersk-overijsselsk uttales det som  *vuur*, mens man på twentsk-graafschapsk sier *veur*. I begge områdene krysser dialektområdet provinsgrensene mellom Gelderland og Overijjsel, ikke mellom provinser eller landskap da den heller ikke ligger mellom Achterhoek og Twente.
Stellingwerfsk

**Stellingwerfsk** (*Stellingwarfs*) er det regionale språket for de nederlandske frisiske kommunene Oost- og Weststellingwerf (sammen utgjør de Stellingwerven) i Sørøst-Friesland, med unntak av de vestfrisisk-språklige landsbyene Haulerwijk og Waskemeer (begge del av Ooststellingwerf) og området rundt landsbyen Noordwolde. Her har det utviklet seg et eget regiospråk gjennom den innflytelsen innflyttere fra det nedersaksiske dialektområdet, fikk på den opprinnelige dialekten. I området befinner det seg et antall *veenkolonieën* (norsk: «torvkolonier», arbeidere bosatte seg her for å vinne torv fra myrene). Dette regiospråket kalles lokalt *Veenkoloniaals*. 

Vet at stellingwerfsk har sine røtter i nedersaksisk er det i slekt med blant annet drentsk og sallandsk. Videre finnes stellingwerfsk i Steenwijkerland og et lite område i det tilgrensende området i provinsen Drenthe, samt i den østlige delen av kommunen Lemsterland i Friesland. Generelt sett er stellingwerfsk godt leselig for nederlandskspråklige. 

Sammen med Het Bildt (bildtsk), de fleste byene i provinsen Friesland (byfrisisk) og vadehavsøyene Vlieland og Ameland tilhører Stellingwerven de områdene i provinsen der man ikke snakker vestfrisisk. Det finnes moderne litteratur på stellingwerfsk.

## Eksterne lenker
* Stichting Stellingwarver Schrieversronte (stellingwerfsk)
* Stichting Stellingwerfs Eigen (med blant annet en bibeloversettelse) (stellingwerfsk)
John de Vere, 16. jarl av Oxford

**John de Vere, 16. jarl av Oxford** (født 1516, død 3. august 1562) var sønn og arving av John de Vere, 15. jarl av Oxford. Han arvet jarledømmet fra sin far da denne døde i 1540. 

Den yngre John hadde et dårlig rykte, og var involvert i flere skandaler med kvinner, vold og gambling. Hans første kone, Dorothy Neville, forlot ham 1546, men da hun døde to år senere åpnet det muligheten for et nytt ekteskap. Senere samme året giftet han seg med Margery Golding, og to år senere fikk han endelig en mannlig arving, Edward. John døde i 1562, men på grunn av hans utsvevende livsstil ble det stilt spørsmålstegn ved hans sønn legitimitet. Sønnen fikk allikevel arve sin fars tittel og eiendommer, som Edward de Vere, 17. jarl av Oxford.

Han ble begravd den 31. august 1562 i landsbyen Castle Hedingham.

## Barn
Barn av John de Vere og Dorothy Neville:
* Katherine de Vere (død 17. januar 1599), gift med Edward Windsor, 3. baron Windsor

Barn av John de Vere og Margery Golding:
* Mary de Vere (død 18. september 1634), gift med Peregrine Bertie, 12. baron Willoughby de Eresby
* Edward de Vere, 17. jarl av Oxford (født 12. april 1550, død 24. juni 1604)

## Referanser


## Litteratur
* Powicke, F. Maurice og E. B. Fryde *Handbook of British Chronology* (London: Royal Historical Society, 1961, 2. utg.), s. 434.
Twentsk-graafschapsk

**Twentsk-graafschapsk** er en dialekt fra  provinsene Overijssel og Gelderland øst i Nederland. Dialekten regnes til både twentsk og achterhoeksk, avhengig av på hvilken side av provinsgrensen man befinner seg i, selv om den egentlig er én og samme dialekt.

I områdene der twentsk-graafschapsk og geldersk-overijsselsk brukes ligger skillet i at man på sistnevnte dialekt uttalerer det nederlandske ordet for ild – *vuur*  som *vuur* mens man på twentsk-graafschapsk uttaler samme ord som *veur*. Mellom twentsk og twents-graafschapsk ligger grensen ved uttalen av ordet *niet* (norsk: ikke), på twentsk uttales dette som *nich* mens man på twents-graafschapsk sier *neet*.

## Eksterne lenker
* Det twentsk-graafschapske dialektområdet (kart)
Edward de Vere, 17. jarl av Oxford

**Edward de Vere, 17. jarl av Oxford** (født 1550, død 1604) var sønn og arving av John de Vere, 16. jarl av Oxford. Han arvet jarledømmet fra sin far da denne døde i 1562. Edward  var en høyt ansett dikter og skuespillforfatter, og var sentral ved hoffet til dronning Elisabeth I. Det har vært hevdet at Edward de Vere var den egentlige forfatteren bak William Shakespeares skuespill, men denne teorien har ikke fått støtte i akademiske kretser. Da han døde i 1604 ble han etterfulgt av sin sønn Henry de Vere, 18. jarl av Oxford.

## Referanser


## Kilder
* Powicke, F. Maurice og E. B. Fryde *Handbook of British Chronology* (London: Royal Historical Society, 1961, 2. utg.), s. 434.
* Nelson, Alan H. *Monstrous Adversary: The Life of Edward de Vere, 17th Earl of Oxford* (Liverpool: Liverpool University Press, 2003).
Henry de Vere, 18. jarl av Oxford

**Henry de Vere, 18. jarl av Oxford** (født 1593, død 1625) var sønn og arving av Edward de Vere, 17. jarl av Oxford. Han arvet jarledømmet fra sin far da denne døde i 1604. Henry tilbrakte flere år på kontinentet, men falt i unåde hos kong Jakob I da han kom hjem, og havnet i fangenskap i Tower of London. Han ble senere benådet, og tiltrodd en militær post som kommandør i Nederland. Her fikk han en lettere skade, og døde av en infeksjon ikke lenge etterpå. Han ble etterfulgt av sitt søskenbarn Robert de Vere, 19. jarl av Oxford.

## Referanser


## Litteratur
* Powicke, F. Maurice og E. B. Fryde: *Handbook of British Chronology* (London: Royal Historical Society, 1961, 2. utg.), s. 434.
Bildtsk

**Bildtsk** er en nederlandsk dialekt. Den faller under den hollandske dialekten, og snakkes i kommunen og området Het Bildt i provinsen Friesland. Dialekten oppstod etter 1505 da området ble tørrlagt og drenert av Hollandsk adel fra grevskapet Holland. For å utføre dette arbeidet flyttet arbeidere fra Werkendam og omegn til Friesland, og deres dialekt blandet seg med Het Bildts egen dialekt. Dialekten kalles av og til et kreolspråk.

Bildtsk brukes i Sint Annaparochie (bildtsk: Sint-Anne),  Sint Jacobiparochie (Sint-Jabik), Vrouwenparochie (Froubuurt), Oudebildtzijl (Ouwe-Syl), Westhoek (De Westhoek) og Nij Altoenae. Bare i Minnertsga, et tettsted som befinner seg utenfor polderområdet og ble underlagt kommunen i 1984, brukes vestfrisisk og ikke bildtsk.

Det var i 2006 ca. 6000 mennesker som behersket bildtsk.
John de Vere, 14. jarl av Oxford

**John de Vere, 14. jarl av Oxford** (født 1499, død 1526) var sønn av Sir George de Vere, og nevø av John de Vere, 13. jarl av Oxford. Han arvet jarledømmet fra sin onkel da denne døde uten egne barn i 1513. Da han selv døde i 1526 hadde han ingen legitime barn, og ble etterfulgt av sin tremenning, John de Vere, 15. jarl av Oxford.

## Referanser


## Litteratur
* Powicke, F. Maurice og E. B. Fryde *Handbook of British Chronology* (London: Royal Historical Society, 1961, 2. utg.), s. 434.
Robert de Vere, 19. jarl av Oxford

**Robert de Vere, 19. jarl av Oxford** (født 1575, død 1632) var søskenbarn og arving av Henry de Vere, 18. jarl av Oxford. Han arvet jarledømmet fra sitt søskenbarn da denne døde i 1625, men ikke uten problemer. Det var spørsmål omkring hvorvidt Robert hadde eiendommer nok til å opprettholde et jarledømme, og det tok lange debatter i Overhuset før han ble tilkjent sin arv. Etter dette dro han tilbake til Nederland, hvor han allerede hadde etablert en karriere som profesjonell offiser. I 1632 falt han i en beleiring av byen Maastricht. Han ble etterfulgt av sin sønn Aubrey de Vere, 20. jarl av Oxford, som skulle bli den siste i en over 550 års lang rekke av de Vere jarler av Oxford.

## Referanser


## Kilder
* Powicke, F. Maurice og E. B. Fryde *Handbook of British Chronology* (London: Royal Historical Society, 1961, 2. utg.), s. 434.
Storsteinsfjellbreen

**Storsteinsfjellbreen** (nordsamisk: *Sealggajiekŋa*) er en isbre i Narvik kommune i Nordland. Breen ligger øst for Skjomen, rundt 10&nbsp;kilometer fra svenskegrensa. Den har et areal på 12&nbsp;km² og er med det den 30. største isbreen på det norske fastlandet. Breen ligger på Storsteinsfjellet (1894 moh), mellom Sealggajávri i nord og Norddalen i sør. 

## Se også
*Norges isbreer

## Referanser
Ostri

**Ostri** eller **Åstre** er en elv i Innlandet fylke. Elven har utspring i Breheimen og renner gjennom Bråtådalen før den renner ut i Ottaelva ved Dønfoss bru i Skjåk. Den har en lengde på 32,74&nbsp;km fra det sted Mysubytta (15,92&nbsp;km) slutter seg til, andre betydelige tilløpselver er Tundre eller Tundra (24,63&nbsp;km), Kollungselvi (7,73&nbsp;km), Tverrådalsåi (7,10&nbsp;km), Surtbytta (5,73&nbsp;km  med sine to greiner Spranggrovi 4,89&nbsp;km og Handspiknosgrovi 2,92&nbsp;km) og til sist Søvra (10,96&nbsp;km). Åstri har et nedbørfelt på 466&nbsp;km2 og drenerer nordøstlige deler av Breheimen. Nesten hele nedbørfeltet er over 1000 moh.. Nedbørsfeltet grenser i vest til Jostedølas  og Mørkrisdalselvis nedbørsfelt.

Bråtådalen er utgangspunkt for fotturer i Breheimen og Jostedalen.

Ostri ble i 1993 vernet mot kraftutbygging i Verneplan IV for vassdrag.

## Referanser




## Litteratur
*NOU 1991:12A Verneplan for vassdrag IV
Utrechtsk-alblasserwaardsk

**Utrechtsk-alblasserwaardsk** er en gruppe nederlandske dialekter som er sterkt preget av den hollandske. De tales i de største delene av provinsen Utrecht, i den sørøstligste delen av Zuid-Holland og i en liten del av Gelderland - avhengig av hvordan området defineres. Delen som faller i Gelderland og ellers øst for raet Utrechtse Heuvelrug regnes som regel som en egen gruppe, eemlandsk, på grunn av at de har flere fellestrekk med dialektene lengre øst.

Gruppens øvrige dialekter har en sterk tilhørighet til dialektene lengre vest, og regnes av og til som hollandske. Viktige forskjeller mellom dialektene i denne gruppen og standardnederlandsk er forandringene fra *aa* til *ao* (*ôô*), *a* til *â*, uttalen av *g* og utelatelsen av *-t* etter *ch*, *f*, *g*, *k*, *p* og *s* (såkalt t-utelatelse). Fra øst til vest finner en tydelig overgang sted til den hollandske dialekten sted, ved at disse kjennetegnene forekommer mindre ofte, det vil si at alblasserwaardsk er nærere standardnederlandsk enn by-utrechtsk.

Bortsett fra relasjonen til (sør)hollandsk og eemlandsk har utrechtsk-alblasserwaardsk også ook et dialektkontinuum med brabantsk og sørgeldersk. En vanlig grense er isoglossen mellom *gij* og *jij*. I dette tilfellet trekkes grensen mellom utrechtsk og sørgeldersk tvers over Betuwe og plasseres culemborgsk i den utrechtske gruppen mens tielsk faller under sørgeldersk.

Det er ikke mye litteratur på denne dialekten, men byutrechtsk brukes blant annet i revyer av artister som Rijk de Gooyer og Tineke Schouten. Dialekten brukes nå av rundt 330&nbsp;000.
Aubrey de Vere, 20. jarl av Oxford

**Aubrey de Vere, 20. jarl av Oxford** (født 1627, død 1703) var sønn og arving av Robert de Vere, 19. jarl av Oxford. Han arvet jarledømmet fra sin far da denne døde i 1632. Aubrey vokste opp i Nederland, hvor hans far hadde vært en profesjonell offiser. Han vendte senere tilbake til England, men som rojalist under Protektoratet til Oliver Cromwell havnet han flere ganger i fangenskap i Tower of London. Da monarkiet ble gjeninnført i 1660 ble han rikt belønnet for sin lojalitet av Karl II. Senere valgte han igjen riktig side da han støttet Vilhelm III mot Jakob II den ærerike revolusjon i 1688. Da han døde i 1703 hadde han ingen legitime sønner. Aubrey ble derfor den siste i de Vere familien som bar tittelen jarl av Oxford, i en rekke som strakk seg tilbake til 1141.

## Referanser


## Kilder
* Powicke, F. Maurice og E. B. Fryde *Handbook of British Chronology* (London: Royal Historical Society, 1961, 2. utg.), s. 434.
Westerkwartiersk

**Westerkwartiersk** *(Westerkwartaars *eller* Westerkertaaiers)* er en nederlandsk dialekt som hører hjemme i dialektgruppen groningsk. Denne dialekten brukes i Groningens Westerkwartier og er blant dialektene i denne gruppen den som ligger nærmest vestfrisisk.

Som vestfrisisk har ikke dialekten verb med refleksive pronomen som for eksempe *«zich wassen»* (vaske seg, nederlandsk). På westerkwartiers sier man *«hom wassen»*, mens man i resten av provinsen sier *«zuch wassen»* eller *«zok wassen»*. Videre er ordet som brukes for *«in»* (norsk: inn/i) i dette området blitt til *«ien»* som uttales som det vestfrisiske *«yn»*. Området Westerkwartier er overgangssonen mellom groningsk og vestfrisisk, og andre innbyggere i Groningen kaller områdets beboere og for «Overdaips», et navn som relaterer til at Westerkwartier ligger på den andre siden av elven Reitdiep.

På en del kart over språkområder angis området der westerkwartiersk brukes som **kollumerlandsk**. Årsaken til dette er at dialekten bortsett fra i Westerkwartier/Groningen, også er i bruk i kommunen Kollumerland en Nieuwkruisland i Friesland. Dialekten forveksles også med kollumerpompstersk, som tales i Kollumerpomp men likevel regnes som en egen dialekt.

## Eksterne lenker
* Mien Westerkwartier, stiftelse for språk og kultur (westerkwartiersk)
Anoia (comarca)

**Anoia** er et comarca i provinsen Barcelona den spanske autonome regionen Catalonia. Anoia har 93&nbsp;529 innbyggere (2001) og et areal på 866,6 km². Hovedstaden er Igualada.
Fectio

Castellum **Fectio(ne)**, dagens Vechten i den nederlandske provinsen Utrecht, var en romersk festning (*[[castellum]]*) ved Limes Germanicus, Romerrikets nordgrense. Festningen var en del av en linje av militærleirer (castras) og vakttårn ved skillet mellom elvene Rhinen og Vecht.

Festningen befant seg vest for Fortet ved Vechten som var en del av den nye hollandske vannlinjen. Det nye fortet, ble  i det 19. århundre bygget der leiren (vicus) som hørte til festningen hadde ligget.

I 1867 ble en votivsten fra romertiden funnet, denne var viet til gudinnen Viradectis. Budskapet lyder:

Oversatt: 

*Til gudinnen Viradectis har [[civitas|cives]] og skippere fra [[Atuatuca Tungrorum]], som er bosatt i [[Vechten]] holdt sitt løfte, gjerne med en grunn.*

En minnesten er reist ved en av adgangsveiene til Fortet ved Vechten.

## Eksterne lenker
* Collectie Utrecht: ''Castellum Fectio: het oudste Romeinse legerkamp in Utrecht'' Omtale og bilder av funn gjort (nederlandsk)
* L.A. van der Tuuk (1997), ''Een kampdorp bij het fort Fectio'', blz. 14- 16, Oud- Utrecht jan/ feb 1997, ISSN 1380-7137 (nederlandsk)
Up (R.E.M)

***Up*** er et musikkalbum av den amerikanske musikkgruppen R.E.M. som ble utgitt i 1998. Albumet var det første uten Bill Berry, som hadde vært medlem siden begynnelsen, Jefferson Holt, som var den opprinnelige manageren og Scott Litt, som hadde vært produsent på mange tidligere plater. Innspillingen var preget av spenning, og gruppen har fortalt at de var nær oppløsning. Den nye manageren, Bertis Downs, kalte inn til krisemøte der medlemmene i bandet fikk tatt opp problemene sine og avgjorde at de ville fortsette som gruppe.

*Up* debuterte på topp 10 i både USA og Storbritannia. Likevel ble albumet relativt sett en fiasko, med bare 900&nbsp;000 solgte eksemplarer i USA på midten av 1999, og til slutt rett over to millioner verden over. Mens salgstallene i USA sviktet, flyttet den kommersielle basisen til R.E.M. seg til Storbritannia, der det ble solgt flere R.E.M.-plater per innbygger enn i noe annet land, og singlene til bandet regelmessig var på topp 20.

Sangen «Hope» er en omarbeidet versjon av Leonard Cohens «Suzanne».

## Sporliste
Alle tekstene og melodiene er av Peter Buck, Mike Mills og Michael Stipe der ikke annet er nevnt.

#«Airportman» – 4:12
#«Lotus» – 4:30
#«Suspicion» – 5:36
#«Hope» (Leonard Cohen, Buck, Mills, Stipe)1 – 5:02
#«At My Most Beautiful» – 3:35
#«The Apologist» – 4:30
#«Sad Professor» – 4:01
#«You're in the Air» – 5:22
#«Walk Unafraid» – 4:31
#«Why Not Smile» – 4:03
#«Daysleeper» – 3:40
#«Diminished» – 6:01
#«Parakeet» – 4:09
#«Falls to Climb» – 5:06

1 Cohen var ikke direkte involvert i skrivingen av «Hope», men ble kreditert fordi sangen hadde likheter med hans «Suzanne» i melodi og tekstmønster.

## Referanser


## Kilder
*Buckley, David: *R.E.M.: Fiction: An Alternative Biography* (Virgin, 2002)

## Eksterne lenker
*
Achterhoeksk

**Achterhoeksk** er et nedersaksisk regiospråk som brukes i østlige deler av Nederland, nærmere bestemt i Achterhoek i Gelderland, øst for elven IJssel. Det er mange variasjoner i dette regionspråket, i nord og øst ligner det sterkt på twentsk eller sallandsk. Dialektene vest i området regnes også til øst-veluwsk En offisiell staving er ikke fastlagt, men det skrives likevel stort sett på samme måte over alt. Ordene som er gjengitt i denne artikkelen er skrevet fonetisk. 

## [[Grammatikk]]
Verb bøyes annerledes enn på nederlandsk, flertallsformen er alltid den samme som annen person entall (verbet *gå*):

### Umlaut
Et annet kjennetegn er at ord får umlaut ved flertall og diminutiv (kan sammenlignes med tysk):
:hond – höndjen – hönde
:hand – hendjen – hende
:moes – muusken – muuze
:man – menneken – mansleu

Av og til forekommer også 3./4. kasus: 
* 1. kasus (tema) 'De man / de vrouwe steet veur 't huus' (ned.: De man/de vrouw staat voor het huis; no.: Mannen/kvinnen står foran huset)
* 3. og 4. 'Den breef is veur d'n man / de vrouwe' (ned.: Die brief is voor de man / de vrouw; no.: Brevet er til mannen/kvinnen)

## Fader vår
Skrevet som det ville bli uttalt i Winterswijk (Winterswiek).
 

## Referanser
Stamsild

**Stamsild** (*Alosa fallax*) er en anadrom sildefisk som lever ved kysten av Europa til Nord-Afrika. I Norge blir arten noen ganger fanget langs kysten nord til Bergen, men den er ikke videre vanlig.

## Kjennetegn
Stamsild er en stor sildefisk med sølvblanke sider og lange, tynne skjell som sitter løst og danner en rad tagger under buken. På sidene har fisken fra seks til åtte mørke flekker. Den kan lett forveksles med maisild, men har færre gjellestaver; vanligvis 40-60 på første gjellebue mot maisilden sine 90-120. Den er også noe mindre; vanlig lengde er 50-60 cm. Maksimalvekten ligger på 1,5 kg.

## Levesett
Stamsild lever pelagisk i salt- og brakkvann ned til 300 meters dybde. De lever i stim, og spiser som regel planktoniske krepsdyr og fiskeyngel. Om våren går stamsilden opp i elver for å gyte, vanligvis rundt midnatt over sand- eller grusbunn. Siden de voksne individene er dårlig tilpasset ferskvann, går de sjelden særlig langt opp i gyteelven – noen ganger foregår gytingen helt nede i brakkvannsområdet. Mange av de voksne dør likevel kort etter at gytesesongen er slutt.

Yngelen klekker etter tre dager til en knapp uke. Etter få måneder vandrer de ut i elveoset, og er da 6-8 cm lange. Vinteren året etter vandrer de ut i havet.

## Kilder
* Jonsson, Bror: «Sildefisker» i *Norges dyr – Fiskene 1*, Cappelen 1992
* 

## Eksterne lenker
*
Accelerate

***Accelerate*** er et musikkalbum av den amerikanske musikkgruppa R.E.M. som ble utgitt i 2008. Arbeidet med albumet begynte tidlig i 2007. Bandet startet innspillingen sammen med produsent Jacknife Lee i Vancouver og Dublin, der de spilte fem kvelder mellom 30. juni og 5. juli i Olympia Theatre, som en del av en «øvelse til arbeidet».

Albumet debuterte som nummer to på *Billboard*-listene, og ble det åttende albumet til bandet som toppet de britiske albumlistene. Musikkanmelderen i *Rolling Stone*, David Fricke, regnet *Accelerate* for å være en forbedring etter de andre albumene som hadde kommet etter at Berry hadde sluttet. Han kalte det «en av de beste platene R.E.M. noen gang har laget.»

## Sporliste
Alle tekstene og melodiene er ved Peter Buck, Mike Mills og Michael Stipe.

#«Living Well Is the Best Revenge» – 3:11
#«Man-Sized Wreath» – 2:32
#«Supernatural Superserious» – 3:23
#«Hollow Man» – 2:39
#«Houston» – 2:05
#«Accelerate» – 3:33
#«Until the Day Is Done» – 4:08
#«Mr. Richards» – 3:46
#«Sing for the Submarine» – 4:50
#«Horse to Water» – 2:18
#«I'm Gonna DJ» – 2:07

## Referanser

*Buckley, David: *R.E.M.: Fiction: An Alternative Biography* (Virgin, 2002)

## Eksterne lenker
*
Hvanneyri

**Hvanneyri** er et tett- og kirkested i kommunen Borgarbyggð på vest-Island. Største arbeidssted er Landbúnaðarháskóli Íslands (*Den islandske landbrukshøyskolen*). Innbyggeretallet ligger rundt 300 innbyggere, men det fordobler ved skolestart hvert år. 

Egill Skallagrímsson gav Hvanneyri og dens omkrets til husmannen sin. I 1889 ble jordbruksskole etablert på stedet og har holdt til der siden.

Stedet har et rikt fugleliv og er blant annet hjemsted for tundragåsa, vår og høst, men den er fredet på Island.

## Referanser
Holbein

**Holbein** er et etternavn og slektsnavn for det meste benyttet i områder hvor tysk er det dominerende språket.

## Kjente folk med etternavnet Holbein
** Ambrosius Holbein (1494–1519/20), tysk kunstmaler. Sønn av Hans Holbein den eldre
** Eduard Holbein (1807–1875), tysk kunstmaler
** Friedrich Holbein  (1856–1940), tysk kunstmaler
** Hans Holbein den eldre (1465–1524),tysk kunstmaler.
** Hans Holbein den yngre (1497–1543), tysk kunstmaler. Sønn av Hans Holbein den eldre
** Sigmund Holbein (1470–1540), tysk kunstmaler. Bror til Hans Holbein den eldre
** Ulrich Holbein, tysk forfatter.

## Se også
* Hohlbein
Bages

**Bages** er et comarca i Catalonia, hvis hovedstad er Manresa. 

Det grenser i nord til Berguedà, i øst til Conca de Barberà og Baix Camp, i sør til Vallès Occidental og Baix Llobregat, og i vest til Anoia og Solsonès.

Bages har 181&nbsp;346 innbyggere og et areal på 1 295,08 km². 

## Kommuner
Bages er delt inn i følgende 35 kommuner (*municipis*):

* Aguilar de Segarra (235 innbyggere)
* Artés (4 949) 
* Avinyó (2 067) 
* Balsareny (3 277) 
* Calders (810) 
* Callús (1 477) 
* Cardona (5 232) 
* Castellbell i el Vilar (3 307) 
* Castellfollit del Boix (403) 
* Castellgalí (1 282) 
* Castellnou de Bages (791) 
* L'Estany (393) 
* Fonollosa (1 208) 
* Gaià (157) 
* Manresa (73 140) 
* Marganell (275) 
* Moià (5 142) 
* Monistrol de Calders (665) 
* Monistrol de Montserrat (2 723) 
* Mura (220) 
* Navarcles (5 638) 
* Navàs (5 731) 
* El Pont de Vilomara i Rocafort (3 154) 
* Rajadell (451) 
* Sallent (7 088) 
* Sant Feliu Sasserra (638) 
* Sant Fruitós de Bages (6 839) 
* Sant Joan de Vilatorrada (10 064) 
* Sant Mateu de Bages (665) 
* Sant Salvador de Guardiola (2 753) 
* Sant Vicenç de Castellet (7 737) 
* Santa Maria d'Oló (1 044) 
* Santpedor (6 037) 
* Súria (6 202) 
* Talamanca (117)

## Eksterne lenker
* Consell Comarcal del Bages
Berguedà

**Berguedà** er et comarca i Catalonia, hvis hovedstad er Berga. 

Det grenser i nord til Baixa Cerdanya, i øst til Ripollès og Osona, i sør til Bages, og i vest til Solsonès og Alt Urgell.

Berguedà har 41&nbsp;488 innbyggere og et areal på 1 184,89 km². 

## Kommuner

Berguedà er delt inn i følgende 31 kommuner (*municipis*):

* Avià (2 108 innbyggere)  
* Bagà (2 248) 
* Berga (16 596) 
* Borredà (571) 
* Capolat (81) 
* Casserres (1 599) 
* Castell de l'Areny (76) 
* Castellar de n'Hug (221) 
* Castellar del Riu (143) 
* Cercs (1 331) 
* L'Espunyola (260) 
* Fígols (49) 
* Gironella (4 844) 
* Gisclareny (34) 
* Gósol (223) 
* Guardiola de Berguedà (948) 
* Montclar (119) 
* Montmajor (478) 
* La Nou de Berguedà (149) 
* Olvan (893) 
* La Pobla de Lillet (1 322) 
* Puig-reig (4 238) 
* La Quar (61) 
* Sagàs (135) 
* Saldes (336) 
* Sant Jaume de Frontanyà (30) 
* Sant Julià de Cerdanyola (255) 
* Santa Maria de Merlès (151) 
* Vallcebre (269) 
* Vilada (519) 
* Viver i Serrateix (192)

## Eksterne lenker
* 
*  Consell Comarcal del Berguedà
Garraf

**Garraf** er et comarca i provinsen Barcelona i Catalonia, hvis hovedstad er Vilanova i la Geltrú. 

Det grenser i nord til Alt Penedès, i øst til Baix Llobregat, i sør til Middelhavet, og i vest til Baix Penedès.

Garraf har 133&nbsp;117 innbyggere og et areal på 184,10 km². 

## Kommuner
Garraf er delt inn i følgende 6 kommuner (*municipis*):

* Canyelles (3 783 innbyggere)
* Cubelles (12 773) 
* Olivella (2 842) 
* Sant Pere de Ribes (27 509) 
* Sitges (26 225) 
* Vilanova i la Geltrú (63 196)

## Eksterne lenker
*  Consell Comarcal del Garraf
Maresme

**Maresme** er et comarca i provinsen Barcelona i Catalonia, hvis hovedstad er Mataró. 

Det grenser i nord til La Selva, i øst til Middelhavet, i sør til Barcelonès, og i vest til Vallès Oriental.

Maresme har 414&nbsp;081 innbyggere og et areal på 398,91 km². 

## Kommuner
Maresme er delt inn i følgende 30 kommuner (*municipis*):

* Alella (8 998 innbyggere) 
* Arenys de Mar (14 164) 
* Arenys de Munt (7 807) 
* Argentona (11 402) 
* Cabrera de Mar (4 269) 
* Cabrils (6 698) 
* Caldes d'Estrac (2 672) 
* Calella (18 034) 
* Canet de Mar (13 181) 
* Dosrius (4 658) 
* Malgrat de Mar (17 822) 
* El Masnou (21 935) 
* Mataró (119 035) 
* Montgat (9 778) 
* Òrrius (487) 
* Palafolls (8 061) 
* Pineda de Mar (25 568) 
* Premià de Dalt (9 788) 
* Premià de Mar (27 590) 
* Sant Andreu de Llavaneres (9 745) 
* Sant Cebrià de Vallalta (3 075) 
* Sant Iscle de Vallalta (1 193) 
* Sant Pol de Mar (4 904) 
* Sant Vicenç de Montalt (5 267) 
* Santa Susanna (3 019) 
* Teià (5 969) 
* Tiana (7 417) 
* Tordera (14 017) 
* Vilassar de Dalt (8 476) 
* Vilassar de Mar (19 052) 

## Eksterne lenker
*  Consell Comarcal del Maresme
Tor Arneberg

**Tor Birger Arneberg** (født 4. september 1928 i Oslo, død 23. september 2015 i Pinellas County) var en norsk seiler som deltok i De olympiske leker 1952 i Helsingfors.

Arneberg vant en olympisk sølvmedalje i seiling under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på den norske båten «Elisabeth X» som kom på andreplass i 6-metersklassen bak den amerikanske båten «Llanoria». Seilingene ble avviklet i perioden 20. til 23. juli 1952. Mannskapet på «Elisabeth X» besto av Finn Ferner, Erik Heiberg, Tor Arneberg, Johan Ferner og Carl Mortensen.
 
## OL-medaljer
* 1952  Helsingfors &ndash;  Sølv i seiling, 6-metersklassen (Norge)

## Eksterne lenker
*
Utrechtse Vecht

**Utrechtse Vecht** er en ca. 42 km lang nederlandsk elv som renner gjennom provinsene Utrecht og Noord-Holland. Den har sin opprinnelse fra Kromme Rijn via Stadsbuitengracht (vollgraven) ved Weerdsluis i byen Utrecht og munner ut i IJsselmeer ved Muiden i Noord-Holland. Underveis til IJsselmeer passerer den stedene Zuilen, Maarssen, Nijenrode, Breukelen, Nieuwersleuis, Loenen (alle i kommunen Stichtse Vecht fra 2011), og Weesp.

## Historie
Elven ble til rundt 600 f.Kr. og munnet da ut i Ur-IJ. I Romerrikets tid var den kjent som *Fectio*, og takket den av fra Oude Rijn ved den romerske festningen kalt Fectio. 

I middelalderen var Vecht en viktig rute for skipsfarten mellom Zuiderzee, som var porten til Nord-Europa og Rhinen som var porten blant annet til dagens Tyskland. I Dorestad, og i senere tid byen Utrecht, blomstret økonomien takket være denne forbindelsesruten.

Langs elven ble det bygget flere kasteller på strategiske plasser, blant disse finnes fremdeles Kasteel Nijenrode og Muiderslott. Vecht var også i nyere tid en del av nederlands forsvar, mange av fortene i Den hollandske vannlinjen er plassert på strategiske punkter.

I det 17. århundre, Nederlands Gouden Eeuw, ble landsteder (ned.: *buitenplaats* eller *buiten*) bygget for rike handelsmenn fra Amsterdam. Mange av disse ble solgt og revet under den økonomiske katastrofen som fant sted i begynnelsen av det 19. århundre, men noen få, som Gunterstein i Breukelen og Goudestein i Maarssen finnes fremdeles. 

## Strømretning
Vecht er en av de få elvene der vannet av og til (delvis) renner motstrøms. Dette skjer fordi IJsselmeers vannstand er mye høyere enn Vechts ved slusen i Muiden. Bare ved meget store regnmengder strømmer elvevannet på vanlig vis til munningen.

Ved Nigtevecht slippes renset kloakkvann fra fire renseanlegg langs elven ut i Amsterdam-Rijnkanalen. Vannet som kommer fra Muiden, sørger her for det mottrykket som er nødvendig for å få dette til. 

Den kommersielle skipsfarten bruker ikke lengre Vecht, men Amsterdam-Rijnkanalen som grovt sett er gravet parallelt med elven.
Ved Nigtevecht krysser Vecht Amsterdam-Rijnkanalen og via Smal Weesp, en naturlig elv som renner gjennom Weesp, og denne kanalen er Vecht forbundet med elven Gein. Vecht er dessuten forbundet med Hilversums Kanaal med en sluse ved Nederhorst den Berg.

## Eksterne lenker
*
Osona (comarca)

**Osona** er et comarca i Catalonia, hvis hovedstad er Vic. 

Det grenser i nord til Ripollès, Garrotxa og Berguedà, i øst til La Selva, i sør til Vallès Oriental, og i vest til Bages.

Osona har 147&nbsp;138 innbyggere og et areal på 1260,12 km². 

## Kommuner
Osona er delt inn i følgende 51 kommuner (*municipis*):

* Alpens (288 innbyggere)  
* Balenyà (3 421) 
* El Brull (202) 
* Calldetenes (2 183) 
* Centelles (6 493) 
* Collsuspina (306) 
* Espinelves (193) 
* Folgueroles (1 905) 
* Gurb (2 189) 
* Lluçà (249) 
* Malla (258) 
* Manlleu (19 488) 
* Les Masies de Roda (719) 
* Les Masies de Voltregà (3 067) 
* Montesquiu (858) 
* Muntanyola (427) 
* Olost (1 193) 
* Orís (278) 
* Oristà (601) 
* Perafita (378) 
* Prats de Lluçanès (2 691) 
* Roda de Ter (5 450) 
* Rupit i Pruit (345) 
* Sant Agustí de Lluçanès (111) 
* Sant Bartomeu del Grau (1 032) 
* Sant Boi de Lluçanès (569) 
* Sant Hipòlit de Voltregà (3 222) 
* Sant Julià de Vilatorta (2 729) 
* Sant Martí d'Albars (116) 
* Sant Martí de Centelles (898) 
* Sant Pere de Torelló (2 265) 
* Sant Quirze de Besora (2 007) 
* Sant Sadurní d'Osormort (82) 
* Sant Vicenç de Torelló (1 927) 
* Santa Cecília de Voltregà (206) 
* Santa Eugènia de Berga (2 046) 
* Santa Eulàlia de Riuprimer (885) 
* Santa Maria de Besora (187) 
* Santa Maria de Corcó (2 200) 
* Seva (2 956) 
* Sobremunt (92) 
* Sora (213) 
* Taradell (5 613) 
* Tavèrnoles (301) 
* Tavertet (151) 
* Tona (7 030) 
* Torelló (13 008) 
* Vic (37 825) 
* Vidrà (172) 
* Viladrau (982) 
* Vilanova de Sau (330) 

## Eksterne lenker
*  Consell Comarcal d'Osona
Vallès Occidental

**Vallès Occidental** er et comarca i provinsen Barcelona den spanske autonome regionen Catalonia. Vallès Occidental har 715&nbsp;181 innbyggere (2002) og et areal på 585,2 km². Comarcaet har to hovedsteder: Sabadell og Terrassa.
Vallès Oriental

**Vallès Oriental** er et comarca i provinsen Barcelona den spanske autonome regionen Catalonia. Vallès Oriental har 321&nbsp;431 innbyggere (2001) og et areal på 851,9 km². Hovedstaden er Granollers.
Bergvik kjøpesenter

**Bergvik kjøpesenter** er et kjøpesenter i Karlstad, Sverige. Bergvik ble grunnlagt 22. oktober 2003 og ble åpnet av Carl Philip av Sverige, men butikker fantes der før 1982. Senteret har 65 butikker. Kjøpesentret hadde en omsetning på 2,2 milliarder kroner i 2007 og 8 millioner gjester. Senteret har rundt 2300 gratis parkeringsplasser.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bergvik köpcenter (på svensk)
Carabus arcensis

* *C. a. baschkiricus* 
* *C. a. conciliator* 
* *C. a. arvensis* 
* *C. a. deyrollei* 
* *C. a. eremita* 
* *C. a. faldermanni* 
* *C. a. hokkaidoensis* 
* *C. a. venetianus* 

***Carabus arcensis*** er en av billene i delgruppen (underfamilien) jordløpere i familiegruppen løpebiller.   Systematikken følger Carabidae of the World. Arten har ofte feilaktig blitt kalt *Carabus arvensis*.

## Utbredelse
*Carabus arcensis* finnes i nesten hele Europa nord til polarsirkelen. Den er utbredt østover i Asia til Japan, finnes i Norge.

## Utseende
*Carabus arcensis* er mellom 16 – 20&nbsp;mm lang og dermed en av de minste artene i slekten *Carabus*. Slekten *Carabus* er slekten med de «ekte jordløperne».  Beina er lange løpebein, kroppen er elegant bygd. Dekkvingene mangler lengdestrimler, men har langsgående rekker av groper eller kan være knudret (små forhøyninger).  Antennens tredje og fjerde ledd med en lang børste/børster i spissen, mens leddene ellers er bare (nakne) og helt uten fine korte tilliggende hår (krever forstørrelse for å se). 

## Levevis
*Carabus arcensis* er vanligvis nattaktiv og lever som predator på andre dyr. De voksne sees fra våren og helt til utpå høsten. De overvintrer som voksne (imago), nedgravd i et hulrom under en stein eller en rot. Arten finnes på lyngheier og andre åpne områder i Norge, lenger sør også i skog.

Larvene er mørke og opptil 30&nbsp;mm lange. De lever som predatorer, skjult i øverste laget av jorden.

Den tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår en metamorfose i løpet av utviklingen. Larvene er radikalt forskjellige fra de voksne i levevis og i kroppsbygning. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadium, en hvileperiode, der billens indre og ytre organer endres.

## Referanser




## Litteratur
* Lindroth, C.H. 1985. *The Carabidae Coleoptera of Fennoscandia and Denmark*. Fauna Entomol. Scand. 15 (1) side 1-232.
* Lindroth, C.H. 1986. *The Carabidae Coleoptera of Fennoscandia and Denmark*. Fauna Entomol. Scand. 15 (2) side 233-497.

## Eksterne lenker
* 
* ''Carabus arvensis'' - bilde 1
* ''Carabus arvensis'' - bilde 2
* ''Carabus arvensis'' - bilde 3
* ''Carabus arvensis'' – Database Carabidae of the World – engelskspråklig
* ''Carabus arvensis'' - Ground Beetles of Ireland - engelskspråklig
* ''Carabus arvensis'' - Fauna Europaea - engelskspråklig
* Norsk Entomologisk forening
Ą̊

**Ą̊ ą̊** (Å med kvist) er den 34. bokstaven i det älvdalske alfabetet, mellom Å og Ä. Kvisten markerer nasal uttale, og  uttales . 

Bokstaven kan ikke kodes i Unicode og må kodes enten som Å med kvist (U+00C5 + U+0328 () eller U+00E5 + U+0328 ()) eller Ą (A med kvist) med en diakritisk ring (U+0104 + U+030A () eller U+0105 + U+030A ()).