Asalslekten

se teksten

**Asalslekten** (*Sorbus*) er en planteslekt i rosefamilien. Arter med hele blad kalles **asal** (med trykk på første stavelse, jamfør *atal* og *apal*), og arter med ulikefinnete blad kalles **rogn**.

## Beskrivelse
De er løvfellende trær og busker. Vinterknoppene er som regel store, og torner mangler alltid. Bladene kan være enkle, flikete eller finnete med mange overganger mellom de ulike typene; de sitter spredt, og bladkanten er tannet. Blomstene er tvekjønnede og sitter i en halvskjerm. Det er fem begerblad og fem kronblad. Hos alle arter unntatt vierasal er kronbladene hvite. Det er 15–25 pollenbærere med ulik lengde som sitter i 2–3 kranser.

Frukten er en kjernefrukt der den egentlige frukten er kjernehuset som har 2–5 kammer med to frø i hvert kammer. Det saftige fruktkjøttet omgir kjernehuset og er dannet ved at blomsterbunnen svulmer opp. Rester av begerbladene sitter igjen i toppen av den modne frukten unntatt hos underslektene *Micromeles* og *Torminaria* der de faller av og etterlater en grop. Fruktene er som regel røde bortsett fra hos serie *Albocarmesinae* som har røde, rosa eller hvite frukter med hvitt fruktkjøtt.

## Utbredelse og systematikk
Slekten har 100–150 arter og har en vid utbredelse i de tempererte delene av Eurasia, Nord-Afrika og Nord-Amerika. Den deles i seks underslekter. *Aria*, *Chamaemespilus*, *Cormus* og *Torminaria* er utbredt i Europa og tilstøtende områder i Nord-Afrika og Vest-Asia. Underslekten *Micromeles* finnes i Sør-, Sørøst- og Øst-Asia. Rognartene (underslekt *Sorbus*) er utbredt i store deler av Eurasia og i Nord-Amerika.  

Asalslekten tilhører den artsrike og økonomisk viktige gruppen som tidligere ble kalt kjernefruktfamilien sammen med blant annet hagtorn (*Crataegus*), eple (*Malus*) og pære (*Pyrus*). Denne gruppen ble enten regnet som en egen familie eller betraktet som underfamilien Maloideae i rosefamilien. Nå regnes den som understammen Malinae (eller Pyrinae) i en utvidet underfamilie Amygdaloideae under rosefamilien.

Fylogenetiske studier basert på genetikk viser at asalslekten ikke er en naturlig gruppe. Underslektene med finnete blad (*Cormus* og *Sorbus*) utgjør en gruppe, mens *Torminaria*, *Aria* og *Chamaemespilus* danner en annen gruppe. *Micromeles* har fellestrekk med begge gruppene og er antakelig oppstått ved tidlig hybridisering mellom forfedrene til de to andre gruppene.

## Apomiksis
Innenfor asalslekten finnes det to typer formering. Én gruppe består av noen få, vidt utbredte arter som er diploide (kromosomtall 2n&nbsp;=&nbsp;34). De formerer seg seksuelt, det vil si at de setter frø etter pollinering og befruktning. Den andre gruppen er apomiktiske; de danner frø uten befruktning slik at avkommet blir en klon av morplanten. De apomiktiske artene er som regel triploide (kromosomtall 2n&nbsp;=&nbsp;51) eller tetraploide (kromosomtall 2n&nbsp;=&nbsp;68). En sjelden gang kan pollen fra en apomiktisk art befrukte en dipolid art, noe som fører til at en ny apomiktisk art oppstår.

I Europa finnes det fem diploide arter, rogn (*Sorbus aucuparia*), sølvasal (*S.&nbsp;aria*), tarmvriasal (*S.&nbsp;torminalis*), edelrogn (*S.&nbsp;domestica*) og vierasal (*S.&nbsp;chamaemespilus*). Det er et stort antall apomiktiske arter med begrenset utbredelse, spesielt på De britiske øyer, i Norden og i fjellene i Mellom- og Øst-Europa. Disse artene et resultat av hybridisering der både diploide og apomiktiske arter inngår i ulike kombinasjoner.

I Norden finnes det mange hybrider mellom rogn og bergasal (*Sorbus rupicola*). Alle norske arter unntatt rogn og sølvasal er apomiktiske. Ifølge Grundt og Salvesen (2011) er det 13 *Sorbus*-arter i Norge, og sju av disse er endemiske for Norge. *Gyldendals store nordiske flora* (2007) anerkjenner litt færre arter. Mange av de endemiske artene har en svært begrenset utbredelse, og Norge har et viktig ansvar med å bevare disse artene.

## Delgrupper

Systematikk og norske navn i denne oversikten følger Salvesen (2009). Arter som forekommer i Norge er satt i **fete** typer, og bare et utvalg av de utenlandske artene er tatt med. Endemiske arter i Norge er anmerket.
* underslekt *Micromeles* – snauasal
** underserie *Micromeles* (11–14 arter i Nepal, Indokina, Sumatra og Sør-Kina)
** underserie *Ferrugineae* (3–5 arter i Sørøst-Asia og Sørvest-Kina)
** underserie *Griffithianae* (2–3 arter i Nepal, India og Sørvest-Kina)
** underserie *Thibeticae* (8–9 arter i Afghanistan, Himalaya og Sør-Kina)
*** *[[Sorbus lanata]]*
*** *[[Sorbus pallescens]]*
*** *[[Sorbus thibetica]]*
*** *[[Sorbus vestita]]*
** underserie *Alnifoliae* (5–6 arter i Kina, Korea og Japan)
*** orebladasal (*Sorbus alnifolia*)
* underslekt *Torminaria* – tarmvriasal (1–2 arter)
** tarmvriasal (*Sorbus torminalis*) – Danmark, Europa, Nord-Afrika, Vest-Asia
* underslekt *Chamaemespilus* – vierasal (1 art)
** vierasal (*Sorbus chamaemespilus*) – fjellstrøk i Europa
* underslekt *Aria* – asal (25–50 arter i Europa, Vest-Asia og Nord-Afrika)
** serie *Aria*
*** underserie *Aria*
**** **[[sølvasal]]** (*Sorbus aria*) – Europa, Nord-Afrika, Kanariøyene
**** *[[Sorbus lancastriensis]]* – ved Morecambe Bay i Nordvest-England
**** **[[norsk asal]]** (*Sorbus norvegica*) – Norge, Sverige
**** *[[Sorbus pontica]]*
**** *[[Sorbus porrigentiformis]]* – England, Wales
**** **[[bergasal]]** (tidligere sølvasal) (*Sorbus rupicola*) – Norge, Sverige, Bornholm, Estland, De britiske øyer
**** *[[Sorbus vexans]]* – Devon i England
**** *[[Sorbus wilmottiana]]* – Sørvest-England
*** underserie *Umbellatae*
**** balkanasal (*Sorbus graeca*) – Europa, Vest-Asia, forvillet på Gotland
**** *[[Sorbus taurica]]*
**** *[[Sorbus umbellata]]*
*** underserie *Subfuscae*
**** *[[Sorbus colchica]]*
**** *[[Sorbus subfusca]]*
*** underserie *Hajastanae*
**** *[[Sorbus hajastana]]*
* hybrider
** serie Lobatae (9 arter fra Tyrkia til Sentral-Asia)
** *Aria × Torminaria* (37 arter i Europa)
*** breiasal (*Sorbus latifolia*) – Sørvest-Europa
*** *[[Sorbus bristoliensis]]* – Sørvest-England
*** *[[Sorbus redliana]]* – Ungarn
*** *[[Sorbus simonkaiana]]* – Ungarn
*** *[[Sorbus subcuneata]]* – Devon i England
*** *[[Sorbus vertesensis]]* – Ungarn
** *Aria* × *Chamaemespilus* (7 arter i Europa)
*** roseasal (*Sorbus × hostii*)
** *Aria* × *Sorbus* og *Aria* × *Sorbus*
*** engelsk asal (*Sorbus anglica*) – De britiske øyer
*** *[[Sorbus arranensis]]* – øya Arran i Skottland
*** østerriksk asal (*Sorbus austriaca*)
*** **[[rognasal]]** (*Sorbus hybrida*) – Norge, Sverige, Finland, Bornholm, Latvia
*** **[[smalasal]]** (*Sorbus lancifolia*) – Nordland (endemisk)
*** **[[fagerrogn]]** (*Sorbus meinichii*) – Sør-Norge (endemisk)
*** dvergasal (*Sorbus minima*) – Brecknockshire i Wales
*** alpeasal (*Sorbus mougeotii*) – fjell i Vest-Europa
*** **[[nordlandsasal]]** (*Sorbus neglecta*) – Nordland (endemisk)
*** *[[Sorbus pseudofennica]]* – øya Arran i Skottland
*** *[[Sorbus pseudomeinichii]]* – øya Arran i Skottland
*** **[[sogneasal]]** (*Sorbus sognensis*) – Sogn (endemisk)
*** **[[småasal]]** (*Sorbus subarranensis*) – Sør-Norge (endemisk)
*** **[[grenmarasal]]** (*Sorbus subpinnata*) – Sørlandet, Telemark (endemisk)
*** **[[sørlandsasal]]** (*Sorbus subsimilis*) – Sørvestlandet (endemisk)
*** tysk asal (*Sorbus × thuringiaca*)
** *Sorbus* × (*Aria* × *Torminaria*) ?
*** hedlundrogn (*Sorbus teodori*) – Sverige, Åland, Latvia
*** svensk asal (*Sorbus intermedia*) – Sør-Sverige, Åland, Bornholm, Finland
* underslekt *Sorbus* – rogn
** serie *Sorbus*
*** underserie *Sorbus* (3–16 arter i Eurasia)
**** **[[rogn]]** (*Sorbus aucuparia*) – Eurasia
**** *[[Sorbus scalaris]]*
**** *[[Sorbus esserteauiana]]*
**** *[[Sorbus maderensis]]* – Madeira
**** *[[Sorbus pohuashanensis]]*
*** underserie *Commixtae* (6–11 arter i Øst-Asia og Nord-Amerika)
**** *[[Sorbus americana]]*
**** *[[Sorbus californica]]*
**** japanrogn (eller korearogn) (*Sorbus commixta*)
**** praktrogn (*Sorbus decora*)
**** *[[Sorbus groenlandica]]* – Grønland
**** *[[Sorbus rufo-ferruginea]]*
*** underserie *Wilsonianae* (2 arter i Sørvest-Kina)
**** sargentrogn (*Sorbus sargentiana*)
*** underserie *Tianshanicae* (4–6 arter)
**** *[[Sorbus matsumurana]]*
**** sitkarogn (*Sorbus sitchensis*)
*** underserie *Graciles* (1 art)
**** *[[Sorbus gracilis]]*
*** underserie *Sambucifoliae* (1 art)
**** hyllebladrogn (*Sorbus sambucifolia*)
** serie *Albocarmesinae*
*** underserie *Discolores* (12 arter i Kina, Himalaya og Sørøst-Asia)
*** underserie *Insignes* (3 arter i Nepal og Sørøst-Asia)
**** *[[Sorbus insignis]]*
**** *[[Sorbus harrowiana]]*
*** underserie *Hypoglaucae* (6 arter i Tibet, India og Sørøst-Asia)
*** underserie *Multijugae* (32 arter i fjellene fra nordvestlige Pakistan og Kashmir gjennom Nepal og Nord-India til nordlige Vietnam, østlige Tibet og Kina)
**** kashmirrogn (*Sorbus cashmiriana*)
**** hvitrogn (*Sorbus koehneana*) – Kina
**** *[[Sorbus khumbuensis]]*
**** *[[Sorbus microphylla]]*
**** *[[Sorbus pseudovilmorinii]]*
**** *[[Sorbus rehderiana]]*
**** *[[Sorbus rufopilosa]]*
**** *[[Sorbus vilmorinii]]*
*** underserie *Reductae* (2 arter i Assam, Burma og Vest-Kina)
**** *[[Sorbus poteriifolia]]*
**** dvergrogn (*Sorbus reducta*)
* underslekt *Cormus* – edelrogn (1 art)
** edelrogn (*Sorbus domestica*) – Europa, Nord-Afrika, Sørvest-Asia

## Bruk
Ved fra arter i slekten brukes som brensel og til ulike trearbeider, hvor veden er verdsatt for sin slitestyrke. Mange arter i slekta er benyttet for å kultivere fram prydtrær. Fruktene, kalt rognebær, er i virkeligheten et bæreple. De har tradisjonelt vært utnyttet både til mat for mennesker og dyr, og benyttes fremdeles til gelé og syltetøy.

## Referanser




## Litteratur
* J. Lid og D. Tande, *Norsk flora*, versjon 2007, 7.utgaven. ISBN 978-82-521-6029-1.
* L. Stenberg og B. Mossberg; S. Moen (norsk red.), *Gyldendals store nordiske flora*, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*