open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Severia

**Severia** (gammel østslavisk: Сѣверія, russisk: Северщина, *Seversjtsjina*; ukrainsk: Сіверія eller Сіверщина, *Siveria* eller *Siversjtsjyna*, polsk *Siewierszczyzna*) er en historisk region nord i Ukraina og sørvest i Russland, rundt byen Novhorod-Siverskyj (tidligere *Novgorod-Severskij*), på grensen mellom Russland og Ukraina. 

## Severianerne
Regionen har fått navn etter severianerne, et østslavisk folk som bosatte området henimot år 1000. De viktigste bosetningene deres er blant andre det som i dag er byene Novkhorod-Siverskyj, Tsjernihiv (*Tsjernigov*), Putyvl (*Putivl*), Khlukhiv (*Glukhov*), Liubetsj, Kursk, Rylsk, Sevsk og Brjansk. 

Severianerne støttet khazarene og øst-polanerne og ble erobret av Oleg av Novgorod, som innlemmet landområdet deres i det nye fyrstedømmet Kievriket. Under Jaroslav den vise (1019–1054) hadde severierne mistet mye av sitt særpreg, områdene i Severia langs den øvre delen av elven Desna kom under Tsjernikhivs kontroll.

## Fyrstedømmet
I 1096 opprettet Oleg av Tsjernigov det store severiske fyrstedømme, som strakk seg med sine øvre deler til Oka. Fram til slutten av hundreåret var fyrstedømmet en bufferstat mot angrep fra kiptsjaker. Etter mongolinvasjonen av Russland falt fyrstedømmet i grus, men klarte seg intakt gjennom tatarinvasjonene. En kjenner lite til Severia i denne perioden på 1200- og 1300-tallet på grunn av få skriftlige kilder. På 1400-tallet tok Storhertugdømmet Litauen over området. Etter at de tapte slaget ved Vedrosja, gekk det severiske fyrstedømmet til Storfyrstedømmet Moskva, og var en del av Det russiske rike i flere hundreår, bortsett fra en kort periode mellom 1618 og 1648, da det var innlemmet i Det polsk-litauiske samvelde etter Deulinoavtalen (1618).

På 1700-tallet opprettet hetmaner av Ukraina bosteder i byene Baturyn, Khlukhiv og Potsjep. Sørlig Khlukhiv utviklet seg til et veritabelt senter for Ukraina på 1700-tallet. 

Etter Oktoberrevolusjonen ble Severia, med mye ukrainsk arkitektur og folk, delt mellom de sovjetiske republikkane Ukrainsk SSR og Russisk SFSR og området ble dermed delt i to. 

## Kultur
Fra 1500-tallet utviklet det seg en særegen severiansk stil innen ikonmalingen. Den var sterkt preget av konservative bysantiske specimen som så langt hadde dominert i Storfyrstedømmet Moskva. Severianske ikoner er preget av indre tilbakeholdenhet, strenghet og asketisme. Disse trekkene overlevde barokken: volum og emosjon var nesten fraværende. 

## Eksterne lenker
*Golubovsky Peter V. (1881) History Seversk to half of the 14th century —  История Северской Земли до половины XIV столетия at Runivers.ru i DjVu-format
*Siversk principality in the Encyclopedia of Ukraine
*Siverianians in the Encyclopedia of Ukraine
Putyvl

**Putyvl** (ukrainsk: Пути́вль, russisk: Пути́вль, *Putivl*) er en by i Sumy oblast nordøst i Ukraina. Byen har omkring  innbyggere (2011). 

Den var en av de første byene i Siveria og ble nevnt første gang i 1146 som en viktig festning som Tsjernigov og Novgorod-Seversky kjempet om i Kievriket. 

## Eksterne lenker
*
Umeå gamla fängelse

**Umeå gamla fängelse** eller *länscellfängelset* ble ferdigstilt i 1861 og var en av få bygninger som ikke brant ned ved bybrannen i 1888. Dermed er det en av Umeås eldste bygninger, og er vernet som byggnadsminne fra 1992. Fengselet huset fanger fram til 1981, og ble på 1980- og 90-tallet brukt som teater. Fengselet ble bygd om til hotell i 2007–2008. 

## Historikk
Umeå gamla fängelse var et av et 20-talls länsfängelser tegnet av Wilhelm Theodor Anckarsvärd, som var Fångvårdsstyrelsens arkitekt i perioden 1855–1877. Disse fengslene ble bygd etter forbilde av det amerikanske Philadelphiasystemet, noe som blant annet innebar at fellesceller ble erstattet av enkeltceller, der fangene skulle reflektere over sine forbrytelser. Totalt var det 24 celler fordelt på to etasjer, plassert på ytterveggene slik at alle fikk dagslys. I tillegg til celler var det også plass til kontorer og beboelsesrom i bygningen, som var en av de få som klarte seg gjennom bybrannen i 1888. Det gjorde også det søndre tregjerdet, som også lar nåtidens besøkere ane utformingen av fengselets luftegård.

Da byplanområdet i 1864 ble utvidet østover, ble det planlagt et nytt torg – Nytorget – foran bygningen, og en gate – dengang kalt Cellfängelsegatan, senere Nytorgsgatan – ble trukket opp mot nord på linje med bygningens midtakse. Dette torget ble i 1954 tatt i bruk for *landsstatshusets* (Länsstyrelsens) nybygg.

Länscellfängelset, som nå er Umeås eldste bevarte steinhus og et av de best bevarte fengslene i landet var i bruk til 1981 da Umeåanstalten stod klar. Fengselet eies i dag av Statens fastighetsverk og ble statlig byggnadsminne i 1992.

## Kuriosa
Lokalavisen Västerbottens-Kurirens daværende sjefredaktør Gustav Rosén (1876–1942) tilbrakte i 1916 tre måneder i fengselet dømt for æreskreneksle av stadsfiskalen. Dette var kulminasjonen på de så kalte *Umeåbråken*, som vakte oppmerksomhet i hele landet. 

## Teaterhus
Fra 1987 og gjennom større deler av 1990-tallet ble bygningen og luftegården disponert av amatørteatergruppen *Grotteatern* og den frie teatergruppen *Profilteatern*. Til 100-årsminnet av den ødeleggende bybrannen i 1888 satte Grotteatern i 1988 opp sommerteaterforestillingen *Spelet om den stora branden* (av Frank Kelber) i det gamle fengselets luftegård. Både Grotteatern og Profilteatern satte deretter opp sommerforestillinger i luftegården de kommende årene.

## Hotell
Bygningen ble renovert til et hotell med 23 enkeltrom, 2 flersengsrom og ett dobbeltrom, samt konferanserom og festsal som rommer 35 personer i 2007–2008. Hotellet tilbyr oppredde senger med felles bad og toalett, samt fellesarealer. I annekset i luftegården ligger *Café Göteborg*.

## Galleri

Fil:Umeå gamla fängelse huvudbyggnad framsidan.jpg|Fengselets hovedbygning med hovedinngangen mot Storgatan
Fil:Umeå gamla fängelse tingssalen.jpg|I den gamle tingssalen ligger nå *Café Göteborg*
Fil:Umeå stadsarkiv-1888-stadsbrand-Umeå.jpg|Foto fra fengselets tak mot nordvest etter bybrannen i 1888


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stivt havfrugras

**Stivt havfrugras** (*Najas marina*) er en stiv, ettårig vannplante. Stilkene har grovtannede blad som sitter i kranser på tre. Planten er særbu.

Den vokser helst i brakkvann der den finnes i poller og lune viker. Den kan også finnes i innsjøer med kalkholdig vann. Utbredelsen omfatter store deler av verden. I Norge er arten kjent fra Sør- og Østlandet, men den er svært sjelden og sterkt truet EN.
 
## Referanser




## Litteratur
* 
 
## Eksterne lenker
*
Hanne Kolstø

**Hanne Kolstø** (født 1981) er en norsk musiker, forfatter, komponist, tekstforfatter og produsent, opprinnelig fra Sykkylven på Sunnmøre i Møre og Romsdal. Musikken hennes er inspirert av mange ulike sjangre.

Kolstø slo igjennom i 2011 med albumet Riot Break, etter at Morgenbladet kunstkritiker Tommy Olsson skrev i en anmeldelse at «hun er bedre enn Beatles». Fire av hennes album har blitt nominert til Spellemannprisen. På alle utgivelsene har hun samarbeidet med produsent Øyvind Røsrud Gundersen.. Hun gir ut plater på Jansen Records i Norge, Broken Silence i Tyskland og Proper Distribution i England. 

## Tidligere år
Hanne Kolstø gikk ut av Universitetet i Agder, Avdeling for Kunstfag, Musikkonservatoriet i 2009 med en bachelorgrad i utøvende rytmisk musikk. Her var hun blant annet aktiv i de tre bandene Post, Love:Fi og Thelma & Clyde.

Post kom til finalen i Norsk Jazzforum sin konkurranse Jazzintro i 2008. 

Postrockbandet Love:Fi og trip hop-duoen Thelma & Clyde ga begge ut sine debutalbum i 2009, mens jazzpoptrioen Post kom ut med sin i 2010.

Kolstø skrev tekst og melodi til alle disse albumene.

## Utmerkelser og nominasjoner

* 2012: Sparebanken Møre- Gnist Mørestipend
* 2011: Kristiansand Kommunes Kunstnerstipend 
* 2009: Stiftelsen Cultiva- Årets Talent

## Diskografi
### ALBUM
* Hanne Kolstø – *E det berre mej* (2024, Jansen Records)
* Midnight Machine – *Good Morning Midnight* (2023, Jansen Records)
* Hanne Kolstø – *Jue* (2019, Jansen Records)
* Hanne Kolstø – *Fare* (2018, Jansen Records)
* Hanne Kolstø – *Fest Blikket* (2017, Jansen Records)
* Hanne Kolstø – *Live at Tøyenkirken* (2016, Jansen Records)
* Hanne Kolstø – *While We Still Have Light* (2015, Jansen Records)
* Hanne Kolstø – *Forever Maybe* (2014, Jansen Records)
* Hanne Kolstø – *Stillness and Panic* (2013, Jansen Records)
* Hanne Kolstø – *FlashBlack* (2012, Karmakosmetix Records)
* Hanne Kolstø – *Riot Break* (2011, Karmakosmetix Records)
* Thelma & Clyde – *White Line* (2010, Karmakosmetix Records)
* Post – *Common rand of people* (2010, Karmakosmetix Records)
* Love:Fi – *18* (2009, Play apart Records)

### EP
* *Thelma & Clyde* (2009, Karmakosmetix Records)

## Bibliografi
* *Psykopatmusikk* (Oktober forlag 2019)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Psykopatmusikk
Momrak kraftverk

**Momrak kraftverk** er et vannkraftverk i Fyresdal kommune i Telemark.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 194 meter til Fyresvatn.

Installert effekt er 1 MW. Årsproduksjon er 4 GWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
Konfliktåret 1978

## Pågående konflikter
* Den angolanske borgerkrigen (1975-2002)
** Det angolanske forsvaret, Cuba, Sovjetunionen på den ene siden
** UNITA, FNLA, FLEC, Zaire på den andre siden

* Den libanesiske borgerkrigen (1975-1990)

* Borgerkrigen i Tsjad (1966-1988)

* Den kambodsjansk-vietnamesiske krig (1977-1989)
** Kambodsja under Røde Khmer på den ene siden
** Vietnam på andre siden

* Den namibiske selvstendighetskrigen (1965-1989)
** SWAPO på den ene siden
** Sør-Afrika, UNITA på den andre siden

* Vest-Sahara-krigen (1975-1991)
** Marokko, Mauritania (1975-1979), Frankrike (1977-1978, støtte fra 1978), støttet av: USA, Spania, Saudi-Arabia på den ene siden
** Polisario/Den saharawiske arabiske demokratiske republikk, støttet av: Libya (1975–1984), Algerie, Mauritania (fra 1979) på den andre siden

* Krigen mellom Uganda og Tanzania (**1978**-1979)
** Uganda på den ene siden
** Tanzania på den andre siden

* Ogaden-krigen (1977-**1978**)
** Etiopia, Cuba, Sør-Jemen, Sovjetunionen på den ene siden
** Somalia på den andre siden

## Hendelser
* 10. januar - Det blir rapportert at stridene mellom Vietnam og Kampuchea har opphørt.
* 6. februar - Nye heftige strider mellom Vietnam og Kampuchea rapporteres ved den såkalte "Papegøyenebbet".
* 9. februar - Kontreadmiral Bengt Schauback utpekes til sjef for Forsvarsstaben i Sverige.
* 14. februar - USA meddeler sine planer på salg av jagerfly til Egypt, Israel og Saudi-Arabia.
* 9. mars - Etiopia inntar Ogadenprovinsen i Somalia igjen.
* 14. mars - Israel invaderer det sørlige Libanon med anslagsvis  mann.
* 22. mars - Sveriges regjering beslutter å flytte en svensk FN-styrke fra Sinaiørkenen til det område som Israel har okkupert.
* 18. april - Røde Khmer massakrerer sivile i Ba Chúc i Vietnam.
* 4. mai - Sørafrikanske fly angriper SWAPO i Cassinga i Angola.
* Mai - Idi Amin havner i krig med Tanzania.
* 19. mai-20. mai - Nær  europeer reddes fra rebeller, når franske legionærer og belgiske fallskjermjegere flys inn ved gruvebyen Kolwezi i Shabaprovinsen i Zaire.
* 29. mai – Simon Wiesenthal oppgir at han har funnet den misstenkte krigsforbryteren Gustav Franz Wagner.
* 30. mai – NATO-medlemslandenes stats- og regjeringssjefer innleder et to dagers toppmøte i Washington, DC.
* 13. juni – Israels drar seg tilbake fra sørlige deler av Libanon.
* 22. august – Sandinistene okkuperer Managua.
* 8. september - Shah-regimet skyter på demonstranter i Teheran; Den iranske revolusjon begynner.
* 17. september - Egypt og Israel slutter fred ved Camp David-avtalen.
* 30. september – Syriske tropper fra den arabiske fredsstyrken i Libanon kommer overens om våpenhvile med det kristne høyre, etter flere dagers voldsomme strider.
* 5. oktober – Israelske krigsfartøy beskyter Beirut.
* 30. oktober – Uganda angriper Tanzania.
* 18. november – Et svensk B 18-bombefly, som ble tvunget til å nødlande til havs i februar 1946, blir funnet i havne-innløpet til Härnösand.
* 17. desember – Den avtalte tidsfristen for fredsavtale mellom Egypt og Israel løper ut.

## Dødsfall
* 3. januar - Helge Jung, 91, svensk øverstkommanderende 1944-1951.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Izium

**Izium** (ukrainsk: Ізюм) er en by ved elva Donets i Kharkiv oblast (fylke) øst i Ukraina. Den er det administrative senteret i Iziumskyj rajon (kommune), men byen er også en egen rajon i oblasten og ligger omtrent 120 km sørøst for Kharkiv.

## Navn
Izium betyr rosiner på ukrainsk. Byens våpen viser tre drueklaser, og det er belagt at det på 1600-tallet bar vindyrking her. Den russiskfødte tyske slavist Max Vasmer tilbakeviste imidlertid denne etymologien i stitt standardverk on russiske stedsnavn; han mener at bynavnet antagelig stammer fra krimtartarenes språk og opprinnelig komm fra senkning (tatarisk: üzän) eller elveløp. Høyst sannsynlig er det avledet fra elven *Izjumets*.

Izium har togforbindelse til Kharkiv og Luhansk. Den lokale industri omfatter veibygging, mursteinsproduksjon, bryggeri og optisk utstyr.

## Historie
Byen ble først nevnt i 1571 i samband med krimtatarer på krigsstien, og Izium ble et senter i Sloboda Ukraina. Izium fikk byrettigheter i 1639. Et kosakkregiment holdt til her mellom 1688 og 1765. Byen var en del av krigsskueplassen under andre verdenskrig. Den var omfattet av kampene under første, andre og tredje slag ved Kharkov.

For å etterkomme lovene om av-kommunistifisering, ble byens Lenin-plass omggjort til John Lennon-plassen i februar 2016.

I begynnelsen av Russlands invasjon av Ukraina i 2022 ble Izium erobet av russiske styrker, men i september 2022 ble de drevet bort av ukrainske styrker. Deretter fant det lokale politi en massegrav med 440 lik, og flere av dem hadde spor etter tortur. Mer enn 80&nbsp;% av byens infrastruktur var ødelagt, og 70&nbsp;% av fleretasjebygningene likeså. Byens administrasjon anslo at om lag tusen mennesker mistet livet under den russiske okkupasjon.  Etter frigjøringen av byen i september 2022 ble 10 torturkamre funnet.  Menneskerettighetsgruppen Human Rights Watch intervjuet vitner som fortalte at de russiske okkupantene brukte elektriske støt, vanntortur og andre torturmetoder.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Olaf Kullmann

**Olaf Bryn Kullmann** (1892–1942) var en norsk offiser og pasifist. Han ble fradømt sin stilling i Forsvaret i 1933 etter det som ble kjent som Kullmann-saken, og startet senere Folkereisning mot krig i 1937.

## Bakgrunn

Under første verdenskrig utdannet Kullmann seg til marineoffiser, og han ble løytnant i 1916. Kullmann var så stasjonert på torpedobåt som fartøyssjef. Etter freden kom begynte han å studere juss, og i 1923 ble han cand.jur. Han arbeidet deretter som sakfører forskjellig steder i landet, før han i 1930 gikk inn i aktiv tjeneste i Forsvaret igjen.

## «Kullmann-saken» i 1932

Kullmann var nær å skape regjeringskrise høsten 1932 etter å ha holdt et innlegg på en antikrigskonkress i Amsterdam, i det som ble kjent som «Kullmann-saken». Mens han var ansatt i Forsvaret med kapteins grad uttalte han at Sovjetunionen var «verdens fredsgarantist», og oppfordret norske offiserer til streik i tilfelle krig. Tilbake i Norge ble han straks avsatt av marinens overkommando, men fikk samtidig støtte fra Martin Tranmæl og Arbeiderpartiet.

Forsvarsminister Vidkun Quisling valgte å bruke saken til å angripe Arbeiderpartiet, men fikk liten støtte for sin harde linje innad i regjeringen Hundseid. Quisling bad justisminister Asbjørn Lindboe stille Kullmann for retten for «organisert landsforræderi og forberedelse til krigsforræderi», men til slutt endte det med at det ble opprettet sivilsak mot Kullmann der han ble fradømt sin stilling.

## Politisk karriere

Etter «Kullmann-saken» ble han fredsaktivist på heltid. Han var medlem av Arbeiderpartiet, men da partiet gikk bort fra sin prinsipielle antimilitarisme i 1936, meldte han seg ut og stiftet Fredspartiet. I 1937 dannet han Folkereisning mot krig. Han dro til Italia for å demonstrere mot invasjonen av Etiopia, men endte opp med å bli arrestert og utvist.

Under andre verdenskrig fortsatte Kullmann fredsarbeidet, noe som førte til at han ble arrestert av den tyske okkupasjonsmakten i 1941. Etter at han nektet å oppgi arbeidet ble han sendt til konsentrasjonsleiren Sachsenhausen i Tyskland, der han døde etter tre måneders fangenskap.

Arnulf Øverland har skrevet leilighetsdiktet *Olav Kullmann* om Kullmann i diktsamlingen *Sverdet bak døren*.

## Referanser
Rubizjne

**Rubizjne** (ukrainsk: Рубіжне) er en by i Luhansk oblast (fylke) i Ukraina. Byen har omkring  innbyggere (2011).

Byen begynte å vokse da det ble bygd en jernbanestasjon her i 1904. 

Det ligger en kjemisk og en farmasøytisk fabrikk i byen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Håkan Lindman

**Håkan Fred Ingvar Lindman** (født 27. november 1961 i Göteborg) er en svensk tidligere fotballspiller. Lindman, som var spiss, spilte for GAIS fra 1979 til 1984, og i Malmö FF fra 1986 til 1990.

Lindman var en del av troppen da Sverige deltok i OL i 1988.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* Svenska Fotbollförbundet
Lysytsjansk

**Lysytsjansk** (ukrainsk: Лисичанськ, russisk: Лисичанск, *Lisitsjansk*) er en by i Luhansk oblast (fylke) sørøst i Ukraina. Byen er en egen rajon (kommune) i oblasten og ligger på høyre bredd av elven Donets, omkring 90&nbsp;km fra Luhansk. Byen har omkring 105.000 innbyggere (2010). 

Sammen med byene Sievjerodonetsk, Rubizjne og Kreminna danner Lysytsjansk et stort storbyområde i Donetsbekkenet med tilsammen omkring 350.000 innbyggere.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Byportal
Yixing-leire

**Yixing-leire** eller **zisha-leire** er en type leire fra området nær byen Yixing i Jiangsu-provinsen i Kina.

Bruken av leiren går tilbake til Song-dynastiet (960-1279) da lilla leire først ble tatt ut rundt innsjøen Taihu i Kina. Fra 1600-tallet ble leirvarene eksportert til Europa. 

Det ferdige steintøyet som er benyttet i samband med laging og drikking av te og andre småting er vanligvis rødt eller brunt i fargen. Det er kjent som *lilla sand*-steintøy og er som oftest uten glasur. Leiren som er benyttet i *yixing*-steintøy er veldig kohesiv og kan bli formet ved hjelp av begitting, spiralforming eller mest vanlig plateforming. De mest kjente produktene laget av *yixing*-leire er yixingtekanner (宜興紫砂壺; *yíxīng zǐshā hú*, 'yixing lilla sand-kanne').

## Leiretyper

Begrepene «yixing-leire» og «zisha-leire» er ofte benyttet som paraplyuttrykk om tre ulike typer steintøy:

* *Zisha* eller *zini* (kinesisk 紫砂 eller 紫泥 ; direkte oversatt 'lilla leiresand'): er mest vanlig, og har farger fra rosa til brun; mørkebrunt steintøy som gir navn til type steintøy som vanligvis er knyttet til yixing.
* *Banshanlu*: mer sjelden, med farger fra gulhvit til lysebrun 
* *Zhuni* (朱泥; direkte oversatt 'sinober-leire'): har rike røde farger; rødaktig brunt steintøy som er laget av leire med et høyt jerninnhold. Namnet viser bare til den noe sterke rødtonen på sinober (朱砂; pinyin *zhūshā*). Det er nå ti gruver som fremdeles lager zhuni. På grunn av økt etterspørsel av yixing-steintøy, er zhuni nå tilgjengelig i begrensede mengder. Zhuni-leire må ikke forveksles med hongni-leire (红泥, direkte oversatt 'rød leire'), en annen rød leire.

* *Duanni* (鍛泥; direkte oversatt 'forsterket leire'): steintøy som blir tilsatt forskjellige steiner og mineraler i tillegg til zini- eller zhuni-leire. Dette gir forskjellige teksturer og farger som spenner fra beige, blå og grønn (绿泥) til svart.

Ved å blande disse leirene kan en få grønn- og blåfarger.

## Mineralsammensetning
Kjemisk er zisha en blanding av kaolin, kvarts og glimmer med et høyt innhold av jernoksid. Den er i hovedsak tatt ut i Huanglongshan og Zhaozhuangshan og har en litt sandaktig tekstur. Prosessen med å lage til leire er lang og var tradisjonelt en hemmelighet. Typisk ble leiren brent i en oksiderende atmosfære ved temperaturer mellom 1100°C-1200°C, som er høyere enn med vanlig leire.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* http://www.zisha.cn 
* http://zisha.org  
* Yixing City English Guide (Jiangsu.Net)
Universumhuset

**Universumhuset** (eller bare **Universum**) er en bygning plassert sentralt på Umeå universitets campus, som rommer Aula Nordica, studentforeningens ekspedisjon, restauranter, kafé, frisørsalong og lesesaler. Bygningen eies av Akademiska Hus .

## Historie
"*Att förse universitetet med ett allaktivitetshus var en viktig punkt på dagordningen vid 1960-talets slut. Iden kring en central byggnad där alla, studenter såväl som allmänhet, skulle  kunna umgås, äta och koppla av växte fram i den anda av kollektiv gemenskap som präglade studentlivet vid tiden*", skriver Katrin Holmqvist i sin bok om arkitekturen ved Umeå universitet.

De første delene av huset stod ferdig i 1970, med en fløy for studentforeningen, danselokaler og en sentralt plassert restaurant. I 1988 ble *Aula Nordica* bygd. Den ble i 1997 ombygd og påbygd. I september 2006 ble Universumhuset gjenåpnet etter omfattende renovering.

Ved et idéseminar våren 2014 ble det presentert tre forslag til en ny ombygging av Universum, med ambisjoner om igjen å gjøre huset til en naturlig inngang til universitetet og et nav for informasjon og service, både til studenter, ansatte og besøkende.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Umeå universitet: Universum midt på campus
Peter Blytt

**Peter Michael Blytt** (født 4. september 1823 i Bergen, død 19. januar 1897 samme sted) var i årene 1854-1857 styreleder for Det norske Theater i Bergen, Nordlandshandler i Bergen i perioden 1849 til 1862, og fra januar i 1865 ansatt som stadsmegler.

Blytt vokste opp i Bergen som sønn av gullsmedmester Michael Blytt (1795-1839) og hustru, Emmerentze Arentz (1792-1874). Han var med på å starte Bergens Anthenæum, og var dets direktør fra 1854 til 1860. Han var også fra 1869 styreformann i selskapet «Den gode Hensigt».

## Det norske Theater
Men det er spesielt hans år i teaterdireksjonen som har sikret Blytt et navn. Han skrev også mange år senere en bok om driften av teateret i Bergen. Blytts lederskap falt sammen med Ibsens opphold i Bergen som sceneinstruktør og husdikter- Flere viktige trekk ved verdensdramatikeren i hans ungdomsdiktning, og observasjoner av ham som instruktør i de såkalte «læreårene», skyldes Peter Blytts meddelelser.

Ved tilbakekomsten til Bergen, etter 6 års turne i utlandet, kom fiolinvirtuosen Ole Bull på kant både med skuespillerne og med direksjonsleder Blytt, om den nasjonale scenen han hadde startet, og såvel Blytt som de fleste andre ved teateret forlot sin stilling.

## Henrik Ibsen
I et brev sendt fra Dresden 11. november 1874 skriver Henrik Ibsen til Blytt: «Når jernbanen mellem Bergen og Kristiania er bleven færdig, håber jeg Du indvier den med en udenlandsrejse og at Du da ikke drager Dresden forbi.» Det var bare strekningen Bergen – Voss som ble diskutert på den tiden. Bergensbanen ble først åpnet i 1909, og Blytt kom heller aldri til å besøke familien Ibsen. De møttes ikke engang da Henrik og Suzannah Ibsen besøkte Bergen i 1885. På det tidspunktet var Blytt opptatt med forretninger på andre kanter.

## Familie
Peter Blytt ble 26. juni 1851 gift med sitt søskenbarn, Johanne Alida Blytt (født 21. januar 1826). Hun var datter av kjøpmann og megler Jørgen Blytt og hustru Cornelia Schultz. De fikk datteren Valborg, født 13. august 1855.

## Bibliografi
* 
*
Norrlands universitetssjukhus

**Norrlands universitetssjukhus (Nus)** i Umeå er et svensk sykehus som drives av Västerbottens läns landsting. Sykehuset er nabo med Umeå universitet og har også et nært samarbeid med universitetets medisinske fakultet.

Sykehuset er det største i Norrland og blant de største i landet. Dets tre hovedoppgaver er å drive kvalifisert behandling, forskning og undervisning. Norrlands universitetssjukhus er gjennom sitt nære samarbeid med universitetet et nav for medisinsk forskning og utvikling i Nord-Sverige. Legeutdanningen er sentral for å dekke behovet i regionen. 

Akuttmottaket har en helikopterlandingsplass på taket. Dit kommer pasienter i helikopter fra hele regionen med alvorlige skader eller sykdommer for rask behandling og intensivpleie. Länets ambulansehelikopter er stasjonert i Lycksele.

Sykehuset er regionsykehus for Norra sjukvårdsregionen. Den omfatter landstingen i Västernorrlands, Jämtlands, Västerbottens og Norrbottens län. Totalt bor ca 900&nbsp;000 mennesker i regionen (2010) spredd over halve Sveriges areal. 

Den 22. januar 2014 utpekte Dagens Medicin sykehuset til Sveriges beste universitetssykehus i 2013.

## Satsingsområder
Norrlands universitetssjukhus har sju satsingsområder:
* Onkologi for voksne og barn
* Hjerte- og karsykdommer
* Fedme og overvekt
* Nyfødtintensiv
* Funksjonell nevrokirurgi
* Infeksjonssykdommer
* Lufttransport av pasienter som krever intensivbehandling 

På Norrlands universitetssjukhus finnes de fleste spesialiteter utenom transplantasjons- og barnehjertekirurgi, med unntak av hornhinnetransplantasjoner som blir gjort her. Sykehusets senter for kardiovaskulær genetikk er landets eneste og utfører både gentester og behandling av unge med arvlig hjertesykdom.

## Historikk
Opprinnelsen til Norrlands universitetssjukhus var det sykehuset som Gustav III grunnla i 1784, i Storgatan 28, rett utenfor byens vestre bytollport. Sykehuset hadde fire rom som hvert hadde to sengeplasser, samt to celler med gitter for sinnssyke pasienter.

Da Umeå etter hvert vokste seg større var det ved århundreskiftet et skrikende behov for et større og mer moderne sykehus, og Landstinget besluttet å bygge et helt nytt sykehus på Ålidbacken midt i Umeå. Det ble innviet i 1907 (og hadde 100-årsjubileum 2007) med 134 sengeplasser, hvorav ca 20 for sinnssyke.

I 1918 ble sykehuset ytterligere utbygd. Øyeavdelingen stod klar i 1926, og fire år senere var reumatikkavdelingen ferdig. I 1937 kom en avdeling spesielt for barn, og året etter kom avdelingen for øre-, nese- og halssykdommer. Kvinneklinikken kom i 1953 og i 1957 fikk sykehuset en klinikk for plastisk kirurgi. Når det senere ble bestemt at NUS skulle bli regionsykehus for Norrland, ble det en kraftig økning i antall spesialistenheter og ikke minst i lokaler som nå måtte kunne huse flere pasienter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Den medisinske institusjonen ved Umeå universitet: En kort historikk
Janis (kvinnenavn)

**Janis** er et engelsk kvinnenavn, dannet som en variant av *[[Janice]]*. Sistnevnte form er klart mest utbredt.

## Etymologi
*Janis* er dannet som en variant av det engelske kvinnenavnet *[[Janice]]*, som ble skapt av forfatteren Paul Leicester Ford til bruk i romanen *Janice Meredith* fra 1899. *Janice* er en utbrodert form av *[[Jane]]* og har opprinnelse i mannsnavnet Johannes, som har hebraisk opprinnelse og betyr «Gud er nådig».

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Janis Joplin (1943&ndash;1970), amerikansk musiker
* Janis Ian (f. 1951), amerikansk musiker

## Annen bruk av navnet
* Janis Leja, rollefigur i serien om Kurt Wallander.

## Referanser


## Eksterne lenker
Olava Laugerud

**Olava Laugerud**  (født Borge 21. april 1875, død 22. juli 1935) var en norsk kvinnesakskvinne og Arbeiderparti-politiker.

Laugerud var aktiv i Arbeiderpartiets kvindeforbund, der hun var formann for forbundet i Buskerud, og etterfulgte Olga Fischer. 

Hun var gift med Hans Laugerud og farmor til Kjell Laugerud, president i Guatemala.

## Referanser
Popularisme

**Popularisme** er en politisk doktrine skapt av Don Luigi Sturzo som en vei mellom sosialisme og liberalisme , og ble ideologisk grunnlag for Partito Popolare Italiano og kristendemokratiet i Italia.

«Popular» i denne sammenhengen henviser til to idéer: At kristendemokratiske partier skal arbeide mot en politikk som er bra for alle i samfunnet, ikke bare for sine velgere, og at folk skal leve i en type harmoni der folk og grupper er interessert i og bryr seg om hverandre.

## Referanser
Sand tingrett

**Sand tingrett** var en tingrett i Aust-Agder. Den ble opprettet som Sand sorenskriveri ved kongelig resolusjon den 23. mars 1852. Sorenskriveriet omfattet mesteparten av det tidligere Vestre Nedenes sorenskriveri, herunder tinglagene Sand, Landvik og Fjære. I 1926 ble Grimstad byfogdembete nedlagt og innlemmet i Sand sorenskriveri. Samtidig ble sorenskriverkontoret flyttet fra Lillesand til Grimstad. Den 1. januar 1992 skiftet Sand sorenskriveri navn til Sand tingrett. Den 1. januar 2004 ble Lillesand og Birkenes kommuner overført til Kristiansand tingrett. Sand tingrett ble nedlagt den 1. september 2004, og arbeidsoppgavene ble overført til Aust-Agder tingrett.

## Arkiv
Arkivet etter Sand tingrett, tidligere Sand sorenskriveri, ble avlevert i tre omganger til Statsarkivet i Kristiansand. Arkivet er delvis sammenfallende med arkivet etter Vestre Nedenes sorenskriveri. Arkivet har et omfang på 161 hyllemeter.
## Eksterne lenker
* Sand tingretts arkiv hos Statsarkivet i Kristiansand
* Skannede pantebøker fra Vestre Nedenes og Sand sorenskriverier hos Digitalarkivet
* Skannede skifteprotokoller og dødsfallsprotokoller fra Vestre Nedenes og Sand sorenskriverier hos Digitalarkivet
* Skannede rettsprotokoller fra Vestre Nedenes og Sand sorenskriverier hos Digitalarkivet
Brent av frost

***Brent av frost*** er en norsk spillefilm i sjangeren historisk romantisk spionthriller fra 1997 regissert av Knut Erik Jensen.

## Handling
Filmen handler om en nordmannen Simon (spilt av Stig Henrik Hoff) som verver seg som sovjetisk spion og gir etterretninger om USAs U2-flygninger fra Bodø lufthavn. Simons opplysninger er medvirkende til storpolitisk dramatikk når opplysningene gjør det mulig for Sovjet å skyte ned et U2-fly. Spionasjevirksomheten gjør at Simons kjærlighetsforhold til Lilian (spilt av Gørild Mauseth) blir anstrengt.

Det meste av handlingen utspiller seg på 1950- og 60-tallet, men filmen har mange tilbakeblikk til andre verdenskrig i Nord-Norge, hvor samarbeid mellom Sovjetunionen og lokalbefolkningen gir bakgrunn for at mange i etterkrigstiden følte større sympati med Sovjet enn USA under den kalde krigen.

Filmen er i ettertid blitt særlig kjent for en sexscene i en liten fiskebåt, som har blitt gjenstand for parodier i filmen Kill Buljo. I skuespillerkontrakten var det en klausul om at scenen ikke skulle vises tatt ut av sin sammenheng. Etter at denne ble vist på TV, tok Høyesterett stilling til om dette var i strid med sitatretten.

## Priser og nominasjoner
* 1998 – Amandaprisen - Gøril Mauseth vant Amandakomiteens debutantpris.
* 1998 – Festroia internasjonale filmfestival – Nominert til Golden Dolphin.
* 1997 – Rouen Nordic Film Festival – Stig Henrik Hoff vant prisen for beste mannlige skuespiller.
* 1997 – Mannheim-Heidelberg internasjonale filmfestival – Vinner av Spesialprisen til minne om R.W. Fassbinder.
* 1997 – Thessaloniki filmfestival – Nominert til Golden Alexander.

## Rolleliste
* Stig Henrik Hoff – Simon
* Gørild Mauseth – Lillian
* Morten Andresen – E-offiseren
* Ketil Høegh – Einar
* Iris Johansen – Hedvik
* Katja Medbøe – moren
* Julia Moreva – Vera
* Jurij Orlov – KGB-offiser
* Jevgenij Sidikhin – Lasov
* Reidar Sørensen – Harder

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Valborg Stoud Platou

:*Se også hennes tante, poeten og sjefsbibliotekaren [[Valborg Platou]]*
**Valborg Stoud Platou** (født 15. oktober 1881 i Bergen, død 11. november 1960) var en norsk dommer.

Etter examen artium 1900 ved Aars og Voss' skole i Kristiania, ble hun i 1906 den åttende norske kvinne som tok cand.jur., hvorpå hun jobbet ett år ved sorenskriveren i Søndre Østerdalen fogderi.  Fra 1911 var hun overrettssakfører i hovedstaden Kristiania, men kun noen måneder ettersom hun i 1912 ble sekretær i Arbeidsdepartementet og ble til 1926.  Dog hadde hun i 1923 vært fire måneder som rettsskriver (kontorsjef) i lagmannsretten og i 1924 vært tre måneder tilbake som konstituert og edsvoren fullmektig i nevnte Søndre Østerdalen fogderi, der hun jo hadde vært femten år tidligere. Valborg meldte i 1926 overgang til Oslo overrett, der hun tok seg av klagesaker fra underretten. Den ble naturlig nok avskaffet i 1936, men hun hadde i 1927 gått over til Oslo byrett, der hun var ekstraordinær dommer i 1932 og i 1936 fikk fast jobb. Med dette var hun en av de første kvinner i Norge som fikk jobb som dommer. Hun jobbet helt til 1947 da hun ble pensjonist.

Hennes foreldre var jurist Carl Ludvig Stoud Platou (1841–1898) og Mette Marie Grüner Christiansen (1846-1927).  Broren Carl Nicolai Stoud Platou (1885–1956) ble fylkesmann i Oslo og Akershus. Hun døde i 1960 ugift. —''Se forøvrig Platou for mer om farsslekta
## Referanser
Lyngdal tingrett

**Lyngdal tingrett** var en tingrett i Vest-Agder. Den ble opprettet som Lyngdal sorenskriveri etter kongelig resolusjon 25. september 1809, da Lister sorenskriveri ble delt i Lyngdal og Flekkefjord sorenskriverier. Sorenskriveriet hadde navn etter Lyngdal og bestod av tinglagene Foss, Berg, Vats og Helvig. Senere ble Øydne skilt fra Vats som eget tinglag, mens Foss ble delt i Søndre Undal og Nordre Undal tinglag. Øydne tinglag (Bjelland og Grindheim) ble overført fra Lyngdal sorenskriveri til Mandal sorenskriveri ved kongelig resolusjon 12. juli 1856. Tinglagene Nordre og Søndre Undal ble overført til Mandal sorenskriveri ved kongelig resolusjon 14. juli 1859. Fra 01. januar 1992 ble navnet endret fra Lyngdal sorenskriveri til Lyngdal tingrett, som senere er slått sammen med Flekkefjord tingrett til Lister tingrett. 

## Arkiv
Arkivet etter Lyngdal sorenskriveri er avlevert til Statsarkivet i Kristiansand.  Arkivet har et omfang på 148 hyllemeter.

## Eksterne lenker
* Arkivkatalog for Lyngdal sorenskriveri hos Statsarkivet i Kristiansand.
* Skannede pantebøker fra Lyngdal sorenskriveri hos Digitalarkivet.
Rughaugen

**Rughaugen** er en ås i Ringerike kommune i Buskerud. Den ligger sørøst for Ringkollen på Krokskogen i Nordmarka og har en høyde på 681 meter over havet.

Fra selve toppunktet er det vid utsikt over store deler av Nordmarka, og også mot Blefjell, Norefjell og Gaustatoppen. Toppen er den tiende høyeste i Nordmarka, men er til tross for sin flotte utsikt relativt lite besøkt.

Enklest adkomst sommerstid er fra den blåmerkede stien som går øst for toppen.

## Fotnoter



## Referanser
Global Legal Entity Identifier

**Global Legal Entity Identifier** (GLEI) er en global identifikator for juridiske enheter. Alle bedrifter som handler aksjer må ha en GLEI.
ID-en er alfanumerisk, består av 20 tegn, og er basert på standarden ISO 17442:2012.
ID-en brukes i forbindelse med finansielle transaksjoner og rapporteringer i finansmarkedet. Ordningen er etablert etter initiativ fra G20-landene og Financial Stability Board (FSB). En Local Operating Unit (LOU) har ansvaret for å utstede og forvalte Legal Entity Identifier (LEI) innen et gitt geografisk område. En LEI-kode er gyldig i ett år fra registreringsdato og må fornyes årlig.

Fra 3. januar 2018, er det obligatorisk for alle selskap som deltar i finansielle transaksjoner å ha en LEI-kode.

Brønnøysundregistrene var en periode LOU i Norge, men avsluttet tjenesten fordi lønnsomheten ble for dårlig ettersom etterspørselen var begrenset og etaten møtte internasjonal konkurranse. Alle virksomheter med LEI fra Brønnøysundregistrene ble den 16. mai 2017 samlet flyttet til en tysk forvalter WM Datenservice.

## GLEIF-godkjente utstedere
GLEIF har en egen nettside «Find LEI Issuing Organizations» hvor man kan velge «Norway» ifm. «Select one or more jurisdictions to filter LEI issuer».

## Referanser


## Eksterne lenker
* gleif.org Global Legal Entity Identifier Foundation (GLEIF) 
* GLEI Norway, avviklet i 2017
* London Stock Exchange Group: What is the LEI code?
Ragna Rohde

**Ragna Rohde**  (født 17. oktober 1876 i Nedre Eiker, død 1954 i Tønsberg) var en norsk kvinnesakskvinne og Arbeiderparti-politiker.

Hun satt som formann i APs kvinneorganisasjon i Tønsberg fra 1915, og igjen en periode fra 1917. Fra 1918 var hun aktiv i arbeidet med å organisere AP-kvinnene i en egen kvinneforening for Jarlsø og Husvik, senere kjent under navnet Søndre Slagen arbeiderpartis kvinnegruppe. I 1919 opprettet man en fylkesorganisasjon for kvinneforeningene, med Ragna Rohde som første formann. Hun var også sentral i partiet i Vestfold.

Ved partisplittelsen i 1923 fulgte store deler av fylkespartiet det nye Norges Kommunistiske Parti. Det samme gjorde flertallet i kvinneforeningen i Vestfold. Blant DNA-tilhengerne stile Rohde seg da i spissen for å etablere en ny kvinneforening. Hun tiltrådte selv som den første formannen i Arbeiderpartiets kvindeforbunds nyetablerte Vestfoldavdeling. 

Hun var gift med gullsmedsvend Hjalmar Jensen Rohde.

## Referanser
Les parnassiens

**Les parnassiens** var en fransk diktergruppe i annen halvdel av 1800-tallet. Den orienterte seg etter *[[L’art pour l’art]]* som prinsipp. Sitt tilnavn fikk de i 1866 sa de ble slik omtalt i Alphonse Lemerres antologi *[[Le Parnasse contemporain]]* (hvorav det fulgte to bind til, i 1871 og 187). Navnet knytter an til Parnassos, som i gresk mytologi er «musenes fjell».

De mest fremtredende for gruppen var Charles Leconte de Lisle og Théophile Gautier. Andre viktige navn er Théodore de Banville, Paul Verlaine, Sully Prudhomme, José-Maria de Heredia, François Coppée og Albert Giraud. 

## Litteratur
* Henri Mondor: *L'affaire du Parnasse. [[Stéphane Mallarmé]] et [[Anatole France]].* Édition Fragrance, Paris 1951.
* Adolphe Racot: *Les parnassiens.* Minard, Paris 1968 (*Avant-Siècle* 1, ).
* Maurice Souriau: *Histoire du Parnasse.* Spes, Paris 1929 (opptrykk: Slatkine, Genève 1972).
Flekkefjord tingrett

**Flekkefjord tingrett** var en tingrett i Vest-Agder. Den ble opprettet som Flekkefjord sorenskriveri etter kongelig resolusjon 25. september 1809, da Lister sorenskriveri ble delt i Lyngdal og Flekkefjord sorenskriverier. Sorenskriveriet hadde navn etter Flekkefjord og bestod opprinnelig av kun Feda tinglag.  Ved kongelig resolusjon 19. desember 1837 ble 51 gårder i Bakke prestegjeld på vestsida av elva Sira overført fra Stavanger amt til Lister og Mandal amt. Jurisdiksjonsmessig ble de overført fra Jæren og Dalane sorenskriveri til Flekkefjord sorenskriveri. Ved kongelig resolusjon 1. mars 1839 ble distriktet delt i tre tinglag: Flekkefjord, Bakke og Feda (senere Kvinesdal). Ved senere fradelinger kom Sirdalen tinglag og Fjotland tinglag i tillegg. Fra 1. januar 1992 ble navnet endret fra Flekkefjord sorenskriveri til Flekkefjord tingrett, som senere er slått sammen med Lyngdal tingrett til Lister tingrett.

## Arkiv
Arkivet etter Flekkefjord sorenskriveri er avlevert til Statsarkivet i Kristiansand. Arkivet har et omfang på 153 hyllemeter.

## Eksterne lenker
* Arkivkatalog for Flekkefjord sorenskriveri hos Statsarkivet i Kristiansand
* Skannede pantebøker fra Flekkefjord sorenskriveri hos Digitalarkivet
* Skannede skifteprotokoller og dødsfallsprotokoller fra Flekkefjord sorenskriveri hos Digitalarkivet
* Skannede ekstrarettsprotokoller fra Flekkefjord sorenskriveri hos Digitalarkivet
Olavsleden

**Olavsleden** er en ca. 30&nbsp;km. lang vandringsled som går fra den norsk/svenske riksgrensen ved Vammen i søndre Enningdalen til Tistedalen ved Halden via Aspedammen. Dette er en fortsettelse av Bohusleden i Sverige. Begge er deler av Nordsjøløypa.

Olavsleden bør ikke forveksles med St. Olavsleden, som er et annet navn for Pilegrimsleden mot Trondheim.

## Eksterne lenker
* Olavsleden, beskrivelse hentet fra Tripadvisor.com
Aeronautbreen

**Aeronautbreen** er en slak isbre i Antarktis som strekker seg 46 km og som flyter i nordøstlig retning fra Gair Mesa til den øvre delen av Aviatorbreen, i nærheten av Navigator Nunatak på Borchgrevinkkysten, som er kalt opp etter den engelsk-norske oppdageren Carsten Borchgrevink (1864−1934), helt vest i Victoria Land. Breen ble navngitt av *Northern Party* fra New Zealand under New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition i 1962−63, til minne om flystøtten de fikk av den amerikanske marinens skvadron VX-6 og i forbindelse med den nærliggende Aviatorbreen. 

## Se også
*Liste over isbreer i Antarktis

## Referanser
 Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Aeronaut Glacier» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Ahlmannbreen

**Ahlmannbreen** er den sørligste av to isbreer som flyter østover og ut i Seligmanfjorden, på østkysten av Graham Land i Antarktis. Breen ble fotografert fra luften i 1940 av United States Antarctic Service og kartlagt i 1947 av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDE), som ga det navn etter professor Hans Wilhelmsson Ahlmann, en svensk glasiolog og geograf. 

## Se også
*Liste over isbreer i Antarktis

## Referanser
 Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Ahlmann Glaciern» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Ahernbreen (Antarktis)

**Ahernbreen** er en liten sidebre i Antarktis som flyter østover fra Churchillfjellene mellom Mount Lindley og Mount Hoskins og ut i Starshotbreen. Den ble navngitt av *Holyoake, Cobham, and Queen Elizabeth Ranges Party*, en geologgruppe fra New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition (1964–65), etter B. Ahern, som var et medlem av gruppen.

## Se også
*Liste over isbreer i Antarktis

## Referanser
 Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Ahern Glacier» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Ahrnsbrakbreen

**Ahrnsbrakbreen** er en isbre i Antarktis som ligger i Enterprise Hills i Heritage Range, og som flyter nordover mellom Sutton Peak og Shoemaker Peak til samløpet med den nedre enden av Unionbreen. Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey gjennom landmålinger og flyfoto tatt av den amerikanske marinen i perioden 1961−66, og fikk sitt navn av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter William F. Ahrnsbrak fra United States Antarctic Program, en glasiolog ved Palmer-stasjonen i 1965. 

## Se også
*Liste over isbreer i Antarktis

## Referanser
 Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Ahrnsbrak Glacier» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Aikenbreen

**Aikenbreen** er en liten isbre mellom Von Guerard-breen og Walesbreen på nordsiden av Kukri Hills i Victoria Land i Antarktis. Breen ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) i 1997 i forbindelse med beliggenheten nær Aiken Creek, en elv som er oppkalt etter USGS-hydrologen George R. Aiken og som renner i nordlig retning fra denne breen og ut i Taylordalen. 

## Se også
*Liste over isbreer i Antarktis

## Referanser
 Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Aiken Glacier» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Dewhurst Province

**Dewhurst Province**, også omtalt som **Province Dewhurst**, var en tidligere provins i Britisk Nord-Borneo. Den ble etablert ved opprettelsen av protektoratet i 1888, og strakte seg langs den delen av nordøstkysten som ligger mellom Sør-Banggi-stredet i nord til utløpet av Klagai-elva i Labukbukta i sør. Dette tilsvarer de østlige delene av de to distriktene Pitas og Beluran i Sabah.  

På begynnelsen av 1920-tallet ble Nord-Borneos provinser erstattet av 17 distrikter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Library of Congress, A map of British North Borneo, med provinsinndelingen. Utgitt i 1888.
* Library of Congress, A map of British North Borneo, med provinsinndelingen. Utgitt i 1903.
Flatlandsåi kraftverk

**Flatlandsåi kraftverk** er et vannkraftverk i Kviteseid kommune i Telemark.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 348 meter fra Ånevatn til Vråvatn.

Installert effekt er 1,3 MW fra en horisontal peltonturbin. Årsproduksjon er anslått til 5,2 GWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase

## Se også
* Vest-Telemark blad
* TA
Agalinabreen

**Agalinabreen** (bulgarsk: ледник Агалина, *Lednik Agalina*) er en 4,8 km lang og 2,9 km bred isbre på Pefaur (Ventimiglia)-halvøya på Den antarktiske halvøya. Den ligger øst for Poduenebreen og vest for Krapetsbreen. Breen strekker seg nordover og inn i både Grahampassasjen og den vestlige armen av Salvesen Cove. 

Isbreen er kalt opp etter Agalinaneset ved Svartehavet i Bulgaria. 

## Kart
* Britisk Antarktis. Topografisk kart i skala 1:200000. DOS 610-serien, kartblad W 64 60. Direktoratet for oversjøiske landmålinger, Tolworth, Storbritannia, 1978.
* Antarctic Digital Database (ADD). Topografisk kart over Antarktika i skala 1:250000. Den vitenskapelige komité for antarktisforskning (SCAR), 1993−2012.

## Se også
* Liste over isbreer i Antarktis

## Kilder
* Bulgarsk stedsnavnregister for Antarktis. Bulgarias antarktiske stedsnavnskommisjon. (detaljer på bulgarsk, grunnleggende data på engelsk)
* SCAR Composite Gazetteer of Antarctica - frisøk på antarktiske steder.
Kunstløp-NM på skøyter

**Kunstløp-NM på skøyter** er det årlige norgesmesterskapet i kunstløp som arrangeres av Norges skøyteforbund.

Det konkurreres i singel for menn, singel for kvinner og parløp.I perioden 1894–1970 ble det konkurrert på samme sted og tid som allround-NM for herrer i hurtigløp.

## Medaljevinnere

### Menn

### Kvinner

### Parløp

## Medaljevinnere junior

### Junior menn

### Junior kvinner

### Junior parløp

## Referanser


## Kilder
* Norges skøyteforbunds hjemmesider 
* ISU.org - Det internasjonale skøyteforbundets hjemmesider
* ISU-biografier, kvinner
* ISU-biografier, menn
* Norske mestere - Norges skøyteforbunds statistikk
* Historical Results From The Norwegian Figure Skating Championships fra www.SkateGuardBlog.com
* Resultater fra NM 2003
* Resultater fra NM 2004
* Resultater fra NM 2005
* Resultater fra NM 2006
* Resultater fra NM 2007
* Resultater fra NM 2011-2012 
* Resultater 2013 
* Resultater 2014 
* Resultater 2015 
* Resultater 2016 
* Resultater 2019 
* Resultater 2020
* Resultater 2022
* Resultater 2023
* Resultater 2024
* Resultater 2025
Mayne Province

**Mayne Province**, også omtalt som **Province Mayne**, var en provins i Britisk Nord-Borneo. Den ble etablert ved opprettelsen av protektoratet i 1888, og omfattet landområder rundt Darvelbukta på østkysten, fra Tanjung Hog (Hog Point), som var det østligste punktet på Nord-Borneos «fastland», i nord og sørvestover rundt bukta. Dette tilsvarer de to distriktene Lahad Datu, med unntak av den helt vestlige delen, og Kunak i Sabah.

På begynnelsen av 1920-tallet ble Nord-Borneos provinser erstattet av 17 distrikter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Library of Congress, A map of British North Borneo, med provinsinndelingen. Utgitt i 1888.
* Library of Congress, A map of British North Borneo, med provinsinndelingen. Utgitt i 1903.
Elphinstone Province

**Elphinstone Province**, også omtalt som **Province Elphinstone**, var en provins i Britisk Nord-Borneo. Den ble etablert ved opprettelsen av protektoratet i 1888, som utgjorde de sørøstligste delene av Nord-Borneo, med landområder mellom Darvelbukta i nord og Sebuku-elva, hvor grensa til nederlandskkontrollerte områder gikk, i sør. Dette tilsvarer de to distriktene Semporna og Tawau, med unntak av de helt vestlige områdene, i Sabah og en liten del av Kalimantan Timur i Indonesia.

På begynnelsen av 1920-tallet ble Nord-Borneos provinser erstattet av 17 distrikter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Library of Congress, A map of British North Borneo, med provinsinndelingen. Utgitt i 1888.
* Library of Congress, A map of British North Borneo, med provinsinndelingen. Utgitt i 1903.
Airybreen

**Airybreen** er en isbre som er 37 km lang og 11 km bred, og som flyter vestover til nordøstdelen av Forster forlandsbre (*Forster Ice Piedmont*), nær vestkysten av Antarktishalvøya. Breen ble først grovt kartlagt av British Graham Land Expedition i 1936−37, så fotografert fra luften av Ronne Antarctic Research Expedition i 1947 og til slutt fullstendig kartlagt av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDE) i 1958. Den ble navngitt av UK Antarctic Place-Names Committee etter George Biddell Airy, en britisk Astronomer Royal, som i 1839 introduserte en metode for å korrigere magnetiske kompass for avvik.

## Se også
*Liste over isbreer i Antarktis

## Referanser
 Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Airy Glacier» som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).