open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antje Töpfer

**Antje Töpfer** (født 1978) er en tysk figurteaterkunstner med base i Stuttgart.

I 2003 tok hun diplomeksamen ved Hochschule für Musik und Darstellende Kunst Stuttgart.

Siden 2003 har hun vært frilans figurteaterkunstner innen en rekke ulike sjangre. I tillegg til at hun utvikler egne teaterproduksjoner der hun selv står på scenen, utvikler og bygger hun også figurer og masker for andre scenekunstnere i sitt verksted i Stuttgart. Hun samarbeider med en rekke andre kunstnere, og leder gateteaterkompaniene "Die Schrägen Vögel" og "Rainer Sand und seinen Riesenkiesel".

I 2015 var hun stipendiat hos Goethe-instituttet i Villa Kamogawa i den japanske byen Kyoto. Under dette oppholdet utforsket hun i hvilken grad japansk papirbrettingskunst lot seg utnytte på scenen. Etter hjemkomsten til Tyskland hadde hun premiere i Stuttgart i januar 2016 på forestillingen *Drei Akte*, som er en objektteaterproduksjon der objekter av papir er en vesentlig del av det sceniske uttrykket. Per 2018 er *Drei Akte* fortsatt på spilleplanen til Antje Töpfer, og hun har høstet kritikerros for både denne produksjonen og generelt for sitt kunstneriske virke. Festivalen internationales figuren.theater.festival i Erlangen omtalte henne i festivalprogrammet for 2018 som«en av de viktigste figurteaterkunstnerinnene på den tyskspråklige scenen» («Antje Töpfer gehört zu den wichtigsten Figurentheater-Künstlerinnen der deutschsprachigen Szene»).

## Referanser
Yvonne Jeanette Karlsen

**Yvonne Jeanette Karlsen** (født 1966) er en norsk kunstner, basert i Fredrikstad.

Karlsen er utdannet i reklame og estetiske fag fra Glemmen videregående skole, og hun ble heltidskustner som 32-åring. Hun gikk i lære hos Jan Sæther og Eser Afacan, og Karlsen har med sistnevnte holdt utstillinger både i Norge og Tyrkia. Karlsen har stilt ut maleriene sine ved 25 norske gallerier, i tillegg til på Island og i Gøteborg. I august 2018 deltok hun i en utstilling i kinesiske Yantai.

Hun  er en klassisk figurativ-inspirert maler, og gjerne maler etter levende modeller. Hun har Rembrandt som en av sine inspirasjonskilder.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Kunstnerens nettsider
* Innslag i NRK Nyheter, 2016
Séminaire des Carmes

**Séminaire des Carmes** (*Carmes-seminaret*) er et universitetsseminar tilknyttet Institut Catholique de Paris. Det ble grunnlagt i 1919 og huser nå (201() mer enn femti prestekandidater (seminarister) fra forskjellige franske katolske bispedømmer.

## Kloster

Det ligger på adressen 21 rue d'Assas i Paris' 6. arrondissement på det sted der de uskodde karmelitter hadde et kloster, bygd i 1613 (*couvent des Carmes*). Klosteret var et resultat av sendelsen av to karmelitter som ble sendt til kong Henrik IV av pave Paul V i 1610. De ankom Frankrike kort etter mordet på kong Henrik, og Marie de Medici tok dem imot og gav dem lov til å bygge et kloster ikke langt fra hennes hoff i  Palais du Luxembourg. Først etablerte de klosteret i på hjørnet mellom rue Cassette og chemin de Vaugirard i et hus de hadde fått av Nicolas Vivien, regningsmester, men det ble for lite. De flyttet så til rue d'Assas, der de bygde kapell og kloster i 1613. Dette kapellet var den første hvelvbygning i Paris. Klostere ble under den franske revolusjon for å bli Carmesfengselet, og det ble deløvis ødelagt under septembermassakrene.

Etter at det verste av uroen hadde lagt seg, kjøpte den velstående arving og karmelittnonne Camille de Soyécourt bygningene og restaurerte dem; kjøpene ble foretatt i flere etapper fra 8. august 1797. Annet oppkjøp foretok hun den 8. november 1801, og så til slutt 22. august 1807 hadde hun en bygningsmasse som var alt for stor for nonnenes egne behov. I 1819 fullførte hun restaureringen av kirkens portal.

Den 23. juli 1841 skjenket hun det hele til erkebiskop Denis Auguste Affre av Paris. Han benyttet dem for en ny skole for høyere kirkelige studier, det som i 1875 ble grunnlagt som Institut Catholique de Paris.
 
Karmelittene forlot ikke konventet før 23. april 1845 og flyttet da til Avenue de Saxe i Paris, der moder Camille hadde bygd et nytt konvent.

## Referanser


## Litteratur
*
*
*
*

## Eksterne lenker
*https://web.archive.org/web/20170527033341/http://sem-carmes.com/
*https://web.archive.org/web/20050610090726/http://www.icp.fr/icp/index.php
Western Visayas

**Western Visayas** (*region VI*) er en region på Filippinene med 7.536.383 innbyggere (folketelling 2015) og et areal på 20&nbsp;223 km². Den består av øya Panay, vestre halvdel av øya Negros og noen mindre øyer og øygrupper, som Guimaras, Sicogon, Boracay, Pan de Azucar og øygruppen Gigantes-øyene.

Regionen består av seks provinser: Aklan, Antique, Capiz, Guimaras, Iloilo og Negros Occidental. Western Visayas har 16 byer og 117 kommuner. Regionens hovedstad er Iloilo City. 

Det ble i 2005 bestemt at provinsen Palawan skulle overføres fra MIMAROPA, men en senere beslutning gjorde at dette ble lagt på is.

Hovedspråket hiligaynon talas på Vestre Negros, Guimaras, Capiz og visse deler av Iloilo. Kinaray-a tales i Antique og visse deler av Iloilo. I Aklan tales aklanon. Andre språk er caluyanon, filipino, engelsk med flere.

## Referanser
Riksarkivet (Finland)

**Riksarkivet** (, ) er en finsk statlig myndighet under undervisnings- og kulturdepartementet med sete i Helsingfors. Riksarkivet er sentralmyndighet for Finlands arkivvesen, som foruten Riksarkivet omfatter syv landsarkiv. Det er ansvarlig for å arkivere offisielle dokumenter fra stat, len og kommuner. Arkivet ble opprettet i 1816 som en del av Storfyrstedømmet Finlands senat. Den nåværende bygningen er fra 1890. 

## Eksterne lenker

* Arkivvesenets nettsted (svensk)
* Kansallisarkiston esittely (finsk)
* Näkökulmia arkistosta-blogg (finsk)
* Regjeringsarkivet på Facebook (finsk)
Jacaranda (slekt)

* *[[Jacaranda arborea]]*
* *[[Jacaranda caerulea]]*
* futui (*Jacaranda copaia*)
* jacaranda (*Jacaranda mimosifolia*)
* *[[Jacaranda orinocensis]]*

***Jacaranda*** er ei slekt i trompettrefamilien. 

Artene er busker, dvergbusker eller mellomstore og store trær med dobbeltfinnete blad. Blomsterstanden er en topp som er endestilt eller sitter i bladhjørnene, eller av og til en klase. Blomstene er blå til magenta, mer sjeldent hvite. De er utbredt i Mexico, Karibia og Mellom- og Sør-Amerika.

Den mest kjente arten er jacaranda (*Jacaranda mimosifolia*) som plantes overalt i subtropiske strøk. Futui (*Jacaranda copaia*) er et viktig tømmertre i Mellom- og Sør-Amerika. Virket som kalles jakaranda i tømmerhandelen kommer ikke fra denne slekta, men fra *Dalbergia* i erteblomstfamilien.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Believe Acoustic

***Believe Acoustic*** er det tredje remixalbumet av den kanadiske sangeren Justin Bieber. Det var utgitt den 29. januar 2013 gjennom Island Records som etterfølgeren av hans andre remixalbum, ''Never Say Never: The Remixes'' (2011). Det markerer også hans andre akustiske album, etter ''My Worlds Acoustic'' (2010). Albumet består av akustiske og live versjoner av sanger fra det tredje studioalbumet hans *[[Believe (Justin Bieber-album)|Believe]]* (2012), men også tre nye innspillinger. Albumet gikk til toppen på den amerikanske Billboard 200-lista, som gjorde det til Biebers femte album som nådde toppen og det sjuende til å nå topp 10 i USA.

## Bakgrunn
Bieber bekreftet prosjektet 8. desember 2012, ved å tweete «*Been writing a lot...new stuff...and yeah. the acoustic album, new arrangements, is happening*». Sporlisten for (da) EP-en var avslørt 22. desember 2012, med 8 spor. 6. januar 2013 ble det annonsert at 11 spor ville være i albumet istedenfor, inkludert tre nye sanger: «Nothing Like Us», «Yellow Raincoat» og «I Would»

## Sporliste

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Remiksalbum

Et **remiksalbum** er et musikkalbum som består for det meste av remikser eller nyinnspillinger av en musikers tidligere utgitte materiale.

## Historie
En av de tidligste remiksalbumene var 1971-tallets *Aerial Pandemonium Ballet* av Harry Nilsson, som var utgitt av Nilsson etter suksessen til "Everybody's Talkin" og *The Point!*, etter han besluttet at hans eldre materiale begynte å høres utdatert ut. En av de tidligste remiksalbumene innenfor jazzmusikk hadde vært John Coltranes *Infinity*, som ble utgitt i 1972 og kan ha vært en av de tidligste posthumøse remiksalbumene til en hvilken som helst artist i musikkbransjen, samt en av de tidligste remiksalbumene som er registrert generelt.

## Referanser
EM i friidrett 2018 – 5000 meter menn

**5000 meter for menn** under EM i friidrett 2018 ble arrangert på Olympiastadion i Berlin 10. august 2018.

## Rekorder

## Kvalifikasjonskrav
Kvalifikasjonskravet for 5000 meter menn var: **13.42,00**.

## Program

## Resultater

### Finale

## Referanser
Chris Frantz

**Charlton Christopher Frantz** (født 8. mai 1951) er en amerikansk musiker og plateprodusent. Han var trommeslager i både Talking Heads og Tom Tom Club, som han startet med sin kone og Talking Heads-bassist Tina Weymouth.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Journals (album)

***Journals*** er det andre samlealbumet av den kanadiske sangeren Justin Bieber. Albumet var bare utgitt digitalt gjennom tilkoblede plattformer, slik som iTunes, den 23. desember 2013 av Island Records. 

## Sporliste

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bolsjoj dukketeater (St. Petersburg)

**Bolsjoj dukketeater (russisk: Bolshoi Teatr Kukol) – BTK** i St. Petersburg i Russland er et statseid figurteaterkompani og teaterhus som ble etablert på begynnelsen av 1900-tallet.

Per 2018 er Ruslan Kudasjov BTKs direktør og kunstneriske leder. Kudasjov ble uteksaminert fra kunstakademiet i St. Petersburg i 2001, og har siden vært regissør for en rekke kritikerroste og prisbelønte teaterproduksjoner i ulike sjangre, deriblant figurteater, pantomime og skuespillerteater.

## Festivaler
BTK startet i 2014 en årlig, internasjonal figurteaterfestival kalt «BTK-FEST: The Theatre of Contemporary Puppets». Festivalen holdes om høsten, og har som formål å vise banebrytende figurteater fra hele verden.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Hjemmesidene til Bolsjoj dukketeater (BTK) . Besøkt 22. september 2018.
Jarmila Majerová

**Jarmila Majerová** (født 26. mars 1920 i Rakvice u Břeclavi, død 2. mars 2014 i Praha i Tsjekkia) var en tsjekkisk regissør, scenograf og dukkemaker.

## Utdannelse
I 1944 ble hun uteksaminert fra kunst- og håndverksskolen (tsjekkisk: Škole uměleckých řemesel) i Praha, og fortsatte deretter studiene ved Høyskolen for anvendt kunst (Vyšší uměleckoprůmyslovou školu) i Brno. Der sluttet hun seg til Brno-studentenes eget dukketeater, Ajdivadlo.

## Kunstnerisk virke
I 1947 ble hun scenograf i det halvprofesjonelle dukketeaterkompaniet Radost, og fra 1949 var hun fast ansatt der. Frem til 1962 medvirket hun i over 50 teaterproduksjoner, og bidro til fremveksten av det moderne, profesjonelle dukketeateret i det daværende Tsjekkoslovakia. 

Hun arbeidet ofte i nært samarbeid med Karel Hlavatý. Sammen produserte de blant annet forestillingen *Hemmeligheten om den gyldne nøkkelen* (tsjekkisk: *Tajemství zlatého klíčku*), som ved hennes død seksti år senere fortsatt var legendarisk i tsjekkisk teaterhistorie.

I 1959 ble hun hedret for sin innsats for teaterlivet i Brno.

I 1962 ble hun assisterende professor ved Teaterinstituttet (Divadelního ústavu) i Praha, med ansvar for å bygge opp et arkiv over Tsjekkoslovakias dukketeatre. Hun sørget for å dokumentere både amatørutøvere og profesjonelle dukketeatre, og forfattet flere verker om dukketeaterfaget. Hun kuraterte også flere utstillinger om dukketeater, som ble vist både i hjemlandet og utenlands. Som utøvende kunstner var hun i flere perioder engasjert ved teatre i Tyskland og Norge.

### Norge
I likhet med Karel Hlavatý arbeidet Majerová på norske scener på 1960-tallet. Blant annet var hun regissør, scenograf og dukkemaker for forestillingen *Reisen til solen*, som hadde premiere på Oslo Nyes Dukketeater i 1966. Året etter hadde hun scenografien på *Prologus fra Ulysses von Ithacia* på samme scene; da var dukkene laget av Vaclav Havlik jr., og regien var ved Guri Ludt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anne Lise Grøtvik Lunde

**Anne Lise Grøtvik Lunde** (født **Anne Lise Grøtvik** 18. mai 1924, død  21. april 2003) var en operasanger og kulturentreprenør fra Skien. Hun er mest kjent for å ha grunnlagt Skien Barneteater, og for å ha vært aktiv i Skiens kulturliv i flere tiår.

Skien Barneteater ble en kjent kulturinstitusjon i Skien og var særlig kjent for sine årlige juleforestillinger.. Det dyrket også frem mange talenter, slik som Trine Svensen, Gisle Kverndokk og Morten Borgersen som alle skulle gå videre til karrierer som anerkjente skuespillere og kunstnere.

## Liv og virke
Anne Lise Grøtvik ble født i Telemark og var av telemarksslekt, men flyttet til Oslo for å forfølge en karriere som operasanger. Hun giftet seg med operasangeren Gunnar Gunn, og fikk datteren Kirsten Elisabeth Gunn i 1951. Ekteskapet ble oppløst.

I 1955 giftet Anne Lise Grøtvik seg med Eugen Lorange Lunde og tok navnet Anne Lise Lorange Lunde. Sammen fikk de datteren Inger Lise Lorange Lunde. Familien flyttet til Skien hvor hun bodde resten av livet.

Rundt 1980 byttet hun navn til Anne Lise Grøtvik Lunde etter at en annen slekt som brukte Lorange som etternavn i henhold til navnelovens daværende bestemmelser protesterte mot bruken av navnet Lorange.

I Skien dannet hun et eget miljø for barneteater, og utdanne seg til dramapedagog, barneteaterleder og leder for utdanning av amatørteaterledere.

Hennes barneteatervirksomhet begynte i kulturbygget Festiviteten, og ble senere flyttet til Augustinkjelleren og ulike skoler. Skien Barneteater ble formelt stiftet 31. august 1973. I 1982 fikk teateret faste lokaler i Ibsenhuset.. Anne Lise Grøtvik Lunde hadde en sentral rolle i driften av teateret. I en stor oppsetning som *[[Trollmannen fra Oz]]* eller *[[Reisen til Julestjernen]]* kunne opp mot 100 barn og ungdom medvirke, pluss et antall voksne som sto for sminke, kulisser etc.

På 90-tallet ble hun rammet av Alzheimers sykdom. Datteren Inger Lise Lunde overtok som barneteaterets instruktør. Skien Barneteater ble nedlagt i 2009.

For sitt arbeid og sin mangeårige sentrale rolle i Skiens kulturliv fikk Anne Lise Grøtvik Lunde Teskjekjerringprisen i 1984. Hun var også første mottaker av Skien kommunes kulturpris i 1981. Hun ble også tildelt Skien Bys Vels medalje.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Innslag om Skien Barneteater med intervju av Anne Lise Grøtvik Lunde, sendt på NRK 14. april 1986
Vidar Berge

**Vidar Berge** (født 1973) er norsk gitarist og låtskriver. Han kommer fra Strandebarm i Hardanger.

## Diskografi
;Lothepus

* 2018: Heimatt til Hardanger(2018) -single
* 2018: Hyllest til dei som ikkje kan sei nei(2018) -single
* 2018: Kjeft gjer ikkje ilt(2018) -single
* 2018: Jakusi(2018) -single
* 2016: *Julatre(2016) -single*
* 2014: *Cowboyhjarta(2014)*
* 2009: *Sallaren(2009)*

;Sver

* Fruen(2010)
* Sver(2007)

;Kari Malmanger

* No soli bakom blåe fjell(2012)

## Referanser
Afrikansk tulipantre

**Afrikansk tulipantre** (*Spathodea campanulata*) er et tre i trompettrefamilien. Den er den eneste arten i slekta *Spathodea*.

Det er et middelsstort til stort tre som blir 10–35 meter høyt. Stammen er kort, og krona er avrundet. Barken på unge trær er lyst gulbrun og glatt, mens eldre trær har gråsvart, oppsprukket bark. Bladene sitter motsatt, eller mer sjeldent tre sammen i en krans; de er finnete, opptil 50 cm lange med 11–15 småblad. Hvert småblad er opptil 15 cm langt og 7,5 cm bredt; de er helrandede, tilspissede, mørkegrønne på oversiden og lysegrønne under med asymmetrisk basis og 7–8 par nerver.

Blomstene sitter i klaser ytterst på greinene, og blomsterknoppene er rustbrune. Blomstene er store, tvekjønnede og rødoransje med fem kronfliker, fire pollenbærere med oransje utvekster og en lang griffel. Det finnes også en form med gule blomster. Frukten er en avlang, mørkebrun, opprett kapsel som 15–25 cm lang. Den sprekker opp på langs så de vingede frøene kan spres med vind eller strømmende vann.

Noen steder blomster treet fem–seks måneder i tørketida, mens blomstringen andre steder kan strekke seg over hele året. Kapslene blir modne og åpner seg fem måneder etter blomstring. Pollineringen utføres av fugler, men blomstene besøkes også av insekter og flaggermus.

Afrikansk tulipantre vokser naturlig i tropisk løvfellende skog og savanne i Afrika mellom 12° nord og 12° sør. Det er avhengig av ganske mye nedbør, men tåler en tørketid på opptil seks måneder. Utbredelsen strekker seg fra Ghana og Angola i vest til Etiopia, Uganda og Zambia i øst.

På grunn av de vakre blomstene er arten plantet overalt i fuktige tropiske strøk. Greinene knekker lett i sterk vind, så treet anbefales ikke plantet langs gater og veier. Det produserer store mengder frø så noen få trær kan bli opphav til store bestander. Det kan også spre seg med rotskudd. Treslaget etablererer seg på brakkmark og i naturlig skog der det fortrenger annen vegetasjon. Det kan være et plagsomt ugras i kaffeplantasjer. Afrikansk tulipantre er tatt med i Verdens naturvernunions liste over de 100 mest skadelige invaderende artene i verden.

## Galleri

Large Tulip tree.jpg|Vekstform
Spathodea bark young.jpg|Bark på ungt tre
Spathodea campanulata - സ്കൂട്ട്മരം.jpg|Bladverk
Spathodea campanulata fruits.JPG|Frukt
Starr-071024-0159-Spathodea campanulata-yellowish flowers-Enchanting Floral Gardens of Kula-Maui (24894078465).jpg|Gule blomster


## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
EM i friidrett 2014 – Stavsprang menn

**[[Stavsprang]] menn** under EM i friidrett 2014 fant sted den 14. og 16. august 2014 på Letzigrund i Zürich, Sveits. 

## Rekorder

## Program

## Resultater
### Kvalifisering
Kvalifiseringskrav: Utøvere som klarte kvalifiseringskravet på 5,65 m (Q) eller som var blant de 12 beste gikk videre til finalen.

### Finale

} || align="left" |  Diogo Ferreira ||align=left|  || xxx ||  ||  ||  ||  || ||  ||   || ||   ||  || ***' || 
|- 
|  || align="left" |  [[Ilya Mudrov]] ||align=left|  || – || xxx ||  ||  ||  || ||  ||   || ||   ||  || ***' || 
|- 
|  || align="left" |  Robert Sobera ||align=left|  || xxx ||  ||  ||  ||  || ||  ||   || ||   ||  || **** || 
|}

## Referanser
Freisinnige Vereinigung

**Freisinnige Vereinigung** (*FVg*, også *FrVgg)* var et tysk, næringsliberalt parti i Det tyske keiserrike, fra 1893 til 1910. Partiet var løst organisert og hadde karakter av et valgforbund. Det representerte borgerlige kretser og fikk den største oppslutningen ved Bremen og øst for Elben. FVg oppnådde representasjon i Riksdagen ved valgene i 1893, 1898, 1903 og 1907. Partiets forløper var Deutsche Freisinnige Partei og etterfølger Fortschrittliche Volkspartei.

## Historie
Partiet oppsto gjennom en splittelse av Deutsche Freisinnige Partei. Seks av partiets medlemmer i riksdagen, blant andre Georg von Siemens, stemte for rikskansler Leo von Caprivis militærbudsjett, som var mot DFPs linje.

Etter forslag fra partiets leder, Eugen Richter, ble de seks ekskludert fra partiet. Utbryterne fikk senere uventet støtte fra partiets moderate gruppering ledet av Karl Schrader (1834–1913). Sammen med de seks utbryterne dannet Schraders gruppe Freisinnige Vereinigung.

Medlemmene av det nye Freisinnige Vereinigung var omtrent de samme personene som i perioden 1880 til 1884 hadde dannet Liberale Vereinigung. Dette partiet fusjonerte i 1884 med Deutsche Fortschrittspartei til Deutsche Freisinnige Partei. Den gjenværende, venstreorienterte partigruppen omkring Eugen Richter, dannet i 1910 Freisinnige Volkspartei.

## Politikk
I valgkampen til riksdagsvalget i 1893, gikk Freisinnige Vereinigung inn for en liberal handels-, skatte- og tollpolitikk. Begge de liberale partiene gikk imidlertid tilbake ved valget, der Freisinnige Vereinigung oppnådde kun 13 mandater.

Blant de kjente medlemmene hørte publisisten Hellmut von Gerlach, teologen Friedrich Naumann, Rudolf Breitscheid og kvinnesakskvinnen Helene Lange.

Partiets tyngdepunkt lå ved Bremen, der partiet ble det største ved riksdagsvalget i 1893, og dessuten i Pommern, Schleswig-Holstein og Mecklenburg-Strelitz. Nesten to tredeler av partiets kandidater til valget i 1898 kom fra områder øst for Elben.

Freisinnige Vereinigung representerte næringsliberale og høyborgerlige interesser. De hadde dermed gode forbindelser til ulike handelskamre og finansiljøer i Tyskland. Partiet støttet rikskansler Bernhard von Bülows kolonipolitikk og marinelovgivningen til Alfred von Tirpitz. Dette gjaldt i motsetning til Freisinninge Volkspartei. *FVg* nærmet seg på denne måten synspunktene til Nationalliberale Partei, samtidig som NLP åpnet for venstreliberale partier.

Freisinnige Vereinigung ble i løpet av sin levetid mer et valgforbund enn et parti. *FVg* søkte samarbeid med andre liberale grupperinger fra sak til sak. Det var først i 1910 at de liberale, ved stiftelsen av Fortschrittliche Volkspartei at de liberale samlet seg i ett parti.

## Referanser
Vektorprogrammet

**Vektorprogrammet** er en studentorganisasjon som arbeider for å øke motivasjonen og interessen for realfag i ungdomsskolen. Dette gjøres ved å sende realfagsstudenter fra universitet ut til ungdomsskolene i nærområdet. 

## Historie
Prosjektet startet i Trondheim høsten 2010. Høsten 2013 ble prosjektet utvidet til Norges miljø- og biovitenskapelige universitet på Ås. Videre ble programmet utvidet til Universitetet i Oslo, våren 2015 og til Universitetet i Bergen høsten det samme året. 
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Panamerikansk mesterskap i gymnastikk 2018

**Panamerikansk mesterskap i gymnastikk 2018** arrangeres i Lima i Peru i september 2018. Det konkurreres i tre disipliner: 
* Appraratturn, fra 11. til 16. september
* Rytmisk gymnastikk, fra 26. til 30. september
* Trampoline, fra 5. til 9. september .

Mesterskapet er også kvalifisering til Panamerikanske leker 2019.

## Resultater
### Apparatturn
#### Menn
;Mangekamp lag
Resultater:






;Individuell mangekamp
Resultater:



82 utøvere deltok. 



;Frittstående
Resultater:






;Bøylehest






;Ringer






;Hopp






;Skranke






;Svingstang






#### Kvinner
;Mangekamp lag
Resultater:






;Individuell mangekamp
Resultater:



74 utøvere deltok.



;Hopp 
Resultater:






;Skranke






;Bom






;Frittstående






### Rytmisk gymnastikk
*Kommer*

### Trampoline
*Kommer*

## Se også
* Panamerikansk mesterskap i turn for junior 2018
* Panamerikansk mesterskap i aerobic 2018

## Referanser
École française de Rome

**École française de Rome** er en fransk statlige forskingsinstitusjon innrettet mot historie, arkeologi og samfunnsvitenskap og som er underlagt Departementet for høyere utdannelse og forskning (*Ministère de l’enseignement supérieur et de la recherche*).

École française ble grunnlagt i 1873 i Roma som en avlegger av École française d’Athènes. Året etter fikk det et nytt navn, École d’archéologie, men i  1875 ble det åpnet under sitt nåvæende navn. Det holder til i Palazzo Farnese i Roma, i samme bygning som den franske ambassaden. Det har et bibliotek med  200.000 bind, hvoran 2.000 tidsskrifter. Den har siden 1971 hatt sitt eget forlag som blant annet utgir årsskriftet *Mélanges de l’Ecole française de Rome* og som viderefører *Mélanges d'archéologie et d'histoire* (1881-1970, Paris).

I 1971 ble *Mélanges* oppdeli i en oldtidsvitenskapeig serie (MEFRA) og en serie fot middelalder og nytid (MEFRM) aufgeteilt. I 1989 ble MEFRM innsnevret til middeløalderen, men dertil kom nå *Mélanges de l'Ecole Française de Rome / Italie et mediterranée* (MEFRIM).

I *Bibliothèque des Écoles Françaises d'Athènes et de Rome* er edisjoner av de pavelige registre fra 1200- og 12300-tallene, fra og med pave Gregor IX.

## Direktører
* Albert Dumont (1874–1875), Académie des Inscriptions et Belles-Lettres
* Auguste Geffroy (1875–1882), Académie des sciences morales et politiques
* Edmond Le Blant (1882–1888), Académie des Inscriptions et Belles-Lettres
* Auguste Geffroy (1888–1895), Académie des sciences morales et politiques
* Louis Duchesne (1895–1922), Académie française
* André Pératé, interim 1922–1923
* Émile Mâle (1923–1937), Académie française
* Jérôme Carcopino (1937–1940), Académie française
* Albert Grenier (1945–1952), Académie des Inscriptions et Belles-Lettres
* Jean Bayet (1952–1960), Académie des Inscriptions et Belles-Lettres
* Pierre Boyancé (1960–1970), Académie des Inscriptions et Belles-Lettres
* Georges Vallet (1970–1983), Académie des Inscriptions et Belles-Lettres
* Charles Pietri (1983–1991), Académie des Inscriptions et Belles-Lettres
* Claude Nicolet (1992–1995), Académie des Inscriptions et Belles-Lettres
* André Vauchez (1995–2003), Académie des Inscriptions et Belles-Lettres
* Michel Gras (2003–2011)
* Catherine Virlouvet (siden 2011)

## Referanser


## Litteratur
* *L’Histoire et l’œuvre de l’École française de Rome*, Paris, E. de Boccard, 1931
* Jérôme Carcopino, *Souvenirs romains*, Paris, Hachette, 1968
* Archives de France, *L’École française de Rome 1875-1975*, Paris-Rome, 1975
* Tables des *Mélanges d’archéologie et d’histoire*, Rome, EFR, 1977. Tables des tomes 1-82 (1881-1970)
* École française de Rome, *Annuaire des membres (1873-1986)*, Rome, EFR, 1987
* École française de Rome, *Liste des membres et anciens membres*, Rome, EFR, 1997

## Eksterne lenker
* Website der École française de Rome
Bionikk

**Bionikk **er et relativt nytt vitenskapelig felt som forsøker å komme frem med forbedret teknologi ved å hente inspirasjon i naturen og samtidig øke vår kunnskap om denne. Uttrykket bionikk ble benyttet første gang på en konferanse i 1969.

Den grunnleggende ideen er at naturen, med dens mange millioner års utviklingshistorie, rommer et uant potensial for teknologisk innovasjon. Det vil derfor i mange tilfelle være nyttig å identifisere prosesser og mekanismer i naturen, og forsøke å overføre dem til vår egen teknologi.

Bionikk er ikke en emne-disiplin i tradisjonell forstand, men foregår ofte i store interdisiplinære forskningsgrupper, hvor først og fremst biologer og ingeniører samarbeider, men oftest også med hjelp fra kjemikere, fysikere, matematikere og informatikere. Bionikk kan også oppfattes som en metode til å omsette kunnskap om naturen til anvendbare produkter. Det er derfor ikke nødvendigvis snakk om å fremskaffe ny biologisk kunnskap. På mange prosjekter arbeider ingeniører uten biologers direkte hjelp og leser så i stedet artikler fra biologiske tidsskrifter for derigjennom å finne inspirasjonskilder. Erfaringen viser dog at et direkte samarbeid oftest er å foretrekke, fordi biologenes bredere kunnskap om organismen eller prosessen, ofte gjør det lettere for ingeniøren å identifisere de områdene som er verd å etterligne.

Men det er langt fra kun ingeniører som kan dra nytte av bionikk. Bionisk forskning favner svært bredt, faktisk utvider feltet seg konstant i takt med at andre tverrfaglige disipliner erkjenner at de løsningene som de vil produsere, ofte allerede finnes i naturen. Det gjelder for både bioteknologi, medisinsk forskning og nanoteknologi. 

## Eksterne lenker

* #De bedste kopier af naturen fra Vitenskap.dk
* Biomimetik.dk
* Bionic power trousers could help us get up the stairs. The Conversation
*
Belgias kvinnelandslag i basketball

**Belgias kvinnelandslag i basketball** er landslaget i basketball som representerer Belgia i internasjonale konkurranser.

Landslaget er rangert som nummer 28 på FIBAs verdensranking etter å ha tatt bronsemedalje i Basketball-EM 2017. Belgia kvalifiserte seg dermed til Basketball-VM 2018.

## Se også
* Belgias herrelandslag i basketball

## Eksterne lenker
*
Belgias herrelandslag i basketball

**Belgias herrelandslag i basketball** er landslaget i basketball som representerer Belgia i internasjonale konkurranser.

Landslaget er rangert som nummer 28 på FIBAs verdensranking, har deltatt i Sommer-OL tre ganger og Basketball-EM 17 ganger, men aldri kvalifisert seg til Basketball-VM.

## Se også
* Belgias kvinnelandslag i basketball

## Eksterne lenker
*
Eskild Bruun

**Eskild Bruun** (1804&ndash;1877) var en norsk jurist og forretningsmann.

## Liv og virke

Bruun var sønn av skipper, senere kjøpmann Arnt Bruun i Kristiansand. Han ble cand.jur. i 1828, og var fra 1831 prokurator ved Akershus Stiftsoverrett. Han avla prøve som høyesterettsadvokat i 1835, og som advokat jobbet han spesielt med saker av økonomisk natur. Han var også konstituert som regjeringsadvokat fra 1839 til 1842.

I 1843 ble han utnevnt til høyesterettsassessor (dommer). Ved siden av vervet i Høyesterett drev han forretninger i Kristiania, og han ble byens rikeste embedsmann. I 1856 ble han lignet for en formue på  spesidaler, og han deltok blant annet ved opprettelsen av Den norske Creditbank i 1857. Han fikk avskjed som høyesterettsassessor i 1866 av helsemessige grunner.

Ca. 1855 fikk Bruun ført opp en hjørnegård i Prinsens gate 1, der han i andre etasje levde med familien. Han var gift med Dorothea, datter av Jørgen Young.

Han ble i 1855 utnevnt til ridder av St. Olavs Orden, «for fortjenstlig embedsførelse» som høyesterettsassessor.

## Referanser
Predella

**Predélla**, noen ganger **pradella** eller **pedrella** (fra latin *piedrella*, «skammel» eller «»trinn») er vanligvis å forstå som fotstykkene tilhørende de senmiddelalderske fløyaltertavler, som hever den egentlige tavle et stykke opp over det murte alterbord.

Historisk er det visstnok en levning av det eldre superfrontale, praktisk letter predélla fløyenes bevegelser hen over alterbordet.

Predélla kan romme et skap til kirkens hellige kar, og den kan likesom altertavlen være smykket med skårne figurer; hyppig er den imidlertid et glatt brett med malte bilder.

Predella kan også betegne et på altrret stående postamentartet underlag for lysesstaker eller lignende.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Landgrevskapet Hessen-Darmstadt

**Landgrevskapet Hessen-Darmstadt** (tysk: *Landgrafschaft Hessen-Darmstadt*) var et landgrevskap i Tyskland som eksisterte fra 1567 til 1806. Dets sterkt oppdelte og uregelmessige territorium lå overveiende nord og sør for Frankfurt am Main i den nåværende tyske delstaten Hessen. Landgrevskapet var et riksumiddelbart territorium i Det tysk-romerske rike. Det ble regjert av en sidelinje av Huset Hessen. Landgrevenes hovedresidens lå i Darmstadt.

## Historie
Landgrevskapet oppstod i 1567 ved arvedelingen av landgrevskapet Hessen mellom landgrev Filip den edelmodiges fire sønner. Grev Filip lot Hessen-Darmstadt tilfalle sønnen Georg den fromme (død 1598). I 1583 ble Hessen-Rheinfels innlemmet i landgrevskapet. Sønnen og etterfølgeren Ludvig V av Hessen-Darmstadt grunnla i 1607 universitetet i Giessen og innførte i 1623 en arvefølgeordning basert på førstefødselsrett. I hans område ble i 1604 også Hessen-Marburg innlemmet. Til tross for at han var lutheraner stod Ludvig likesom sønnen Georg II på keiserens side i trettiårskrigen.

Ernst Ludvig og Ludvig VIII av Hessen-Darmstadt kopierte den franske hoffordning og skyldsatte landet, mens den sparsomme Ludvig IX av Hessen-Darmstadt, som tjente i Fredrik den stores prøyssiske hær, restituerte økonomien. Hans hustru Karolina av Birkenfeld-Zweibrücken samlet tidens skjønnånder ved sitt hoff.

I 1792 ble Hessen-Darmstadt innblandet i koalisjonskrigen mot Frankrike, men ble begunstiget av Napoleon, opptatt i Rhinforbundet og utvidet, særlig på bekostning av de sekulariserte områdene Mainz og Worms. Ludvig X av Hessen-Darmstadt fikk suverenitet over riksridderne, og senere under Napoleonskrigene ble landgrevskapet opphøyet til storhertugdømme etter oppløsningen av Det tysk-romerske rike i 1806. Det fortsatte deretter som Storhertugdømmet Hessen, som eksisterte frem til monarkiene ble avskaffet i Tyskland i 1918.

## Eksterne lenker
*
Niels Lyhne

***Niels Lyhne*** er en roman skrevet av den danske forfatteren Jens Peter Jacobsen som ble utgitt i 1880. Boken regnes for å være et av den nordiske naturalismens viktigste verk og knyttes gjerne til det moderne gjennombrudd litteraturen. 

Historien skildrer hovedpersonen Niels Lyhnes liv. Sentralt står hans intellektuelle og sjelelige utvikling, og da særlig hans forhold til kristendommen.

En hel generasjon av norske diktere var svært opptatt av Jacobsen, fra Amalie Skram til Henrik Ibsen, Alexander Kielland og Sigbjørn Obstfelder. Den tyske dikteren Rainer Maria Rilke var også en stor beundrer av Jacobsen og *Niels Lyhne.* I *Brev til en ung dikter* skriver Rilke følgende:

"Nu vil også 'Niels Lyhne' åpne seg for Dem, denne herlige og dype bok. Jo oftere man leser den, desto klarere synes alt å være til stede: fra livets sarteste dufter til den fulle smak av de tyngste frukter. Her er intet som ikke er forstått, grepet, erfart og erkjent som i erindringens sitrende efterklang. Ingen opplevelse er her for spe, den minste hendelse utfolder seg som skjebne, og skjebnen selv er som en vidunderlig bred vev hvori hver tråd blir ført av en uendelig varsom hånd og lagt ved siden av en annen og båret og fastholdt av hundre andre. De vil erfare den store glede å lese denne boken for første gang og De kommer til å gjennom dens utallige overraskelser som gjennom en ny drøm."**

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Panamerikansk mesterskap i turn for junior 2018

**Panamerikansk mesterskap i turn for junior 2018** ble arrangert i Lima i Peru fra 13. til 15. juni 2018.

## Medaljevinnere

## Medaljetabell

## Referanser
My Worlds: The Collection

***My Worlds: The Collection*** er det første samlealbumet utgitt av den kanadiske sangeren Justin Bieber. Som et internasjonalt alternativ til det Walmart og Sam's Club-eksklusive *[[My Worlds Acoustic]]* (2010), var *My Worlds: The Collection* utgitt i en rekke europeiske land den 19. november 2010. Albumet består av to disker; den første er en litt endret versjon av *My Worlds Acoustic*, og den andre er *My Worlds*, som selv er en samling av *[[My World]]* (2009) og *[[My World 2.0]]* (2010). I tillegg har albumet også en ny sang, en inspirerende ballade med tittelen «Pray», et samarbeid med Jaden Smith, «Never Say Never», og remixer av «Somebody to Love». De nye versjonene av sangene var produsert av Biebers musikkregissør, Dan Kanter, hans vokalprodusent Kuk Harrell og også produsenten Rob Wells.

## Sporliste

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aleksander Vinters diskografi

Diskografien til den norske elektronikk-musikeren Aleksander Vinter.

Ukjente datoer er markert med (?), datoer fra tredjeparts kilder nær forventede datoer er merket med (?) ved siden av datoen.

## Pseudonymer/aliaser

### Savant
Hoved-alias, aktiv, elektronisk

#### Albumer

#### EP-plater

#### Singler

#### Remixer

#### Mixtaper

### Datakrash
Aktiv, hip-hop

#### Albumer

#### EP-plater

#### Singler

#### Remixer

#### Mixtaper

### Vinter
Aktiv, pop/RnB

#### Singler

### Aleksander Vinter (selv-pseudonym)
Aktiv, orkester

#### Albumer

#### EP-plater

#### Singler

#### Remixer

### Blanco
Semi-aktiv, elektronisk/reggae

#### Albumer

#### EP-plater

#### Singler

#### Remixer

#### Mixtaper

### Spray & Play Games
Semi-aktiv, chiptune

#### Albumer

### Vinter In Hollywood
Inaktiv, pop/rock

#### Albumer

#### EP-plater

#### Singler

#### Remixer

#### Mixtaper

### Vinter In Vegas
Inaktiv, eksperimental/IDM

#### Albumer

### The Christopher Walkens
Inaktiv, rock (surfemusikk)

#### EP-plater

### Gunslinger Jones
Inaktiv, house (elektronisk)

#### Singler

#### Remixer

### Megatron
Inaktiv, metal

#### Albumer

### Protos
Inaktiv, rock

#### EP-plater

#### Singler

### Winterbliss
Inaktiv, rock

#### EP-plater

### Morphine
Inaktiv, metal/noise

#### Singler

### Numa
Inaktiv, techno

#### Singler

#### Remixer

### Starsheriffs
Inaktiv, pop/rock

#### Albumer

### Metahouse
Inaktiv, ?

### Ninjaspliff
Inaktiv, hip-hop

#### Singler

## Referanser
Scali

***Scali*** (orgiginaltittel: *The Commish*) er en amerikansk krimdramaserie som opprinnelig ble sendt fra 1991 til 1996, om politisjefen Tony Scali. Serien ble skapt av Stephen J. Cannell.

*Scali* ble sendt i Detektimen på NRK fra 1997.

## Handling
Tony Scali er politisjef i en amerikansk småby og anvender seg heller av sin rolige personlighet, humor og sin intelligens enn av sitt tjenestevåpen for å bekjempe kriminaliteten i byen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Britisk mesterskap i friidrett 2018

**Britisk mesterskap i friidrett 2018** ble arrangert fra 30. juni til 1. juli 2018, på Alexander Stadium i Birmingham i England. 

## Resultater
### Herrer

### Kvinner

## Se også
*Britisk mesterskap i friidrett innendørs 2018

## Kilder
* Resultater 

## Eksterne lenker
*  UK Athletics
My Worlds Acoustic

***My Worlds Acoustic*** er det første remixalbumet av den kanadiske sangeren Justin Bieber. Det var utgitt den 26. november 2010 og ble først solgt eksklusivt hos butikkene Walmart og Sam's Club. Albumet inneholder ni akustiske versjoner av sanger fra debut-EP-platen hans, *[[My World]]* (2009) og hans første album, *[[My World 2.0]]* (2010), og også en ny sang «Pray». De nye versjonene av sangene var produsert av Biebers musikkregissør, Dan Kanter, vokalprodusenten hans Kuk Harrell og produsenten Rob Wells. Internasjonalt sett er settet inkludert som en del av samlealbumet *My Worlds: The Collection* (2010), som inkluderte sanger fra de to tidligere utgivelsene. *My Worlds Acoustic* var utgitt på iTunes den 8. februar 2011.

## Sporliste

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pinnekart

**Pinnekart **var en maritim oppfinnelse laget og utnyttet av marshalleserne til å navigere i Stillehavet ved kano utenfor kysten av Marshalløyene. Pinnekart ble ikke laget og brukt av alle øyboerne på Marshalløyene. Bare noen få forsto kartene, og kunnskapen ble videreført i arv fra far til sønn. For å utnytte kunnskapen til disse navigatørene seilte femten eller flere kanoer sammen i en skvadron. 

Det var ikke før på 1800-tallet kunnskapen ble nedtegnet. En stedlig misjonær rapporterte om kartene i 1860-årene, og i 1890-årene ble de grundig beskrevet av en marineoffiser, kaptein Winkler av den tyske keiserlige flåte. Winkler var sjef på SMS&#x20;*Bussard*, stasjonert i 1896 på Marshalløyene, som på den tiden var under tysk styre; Winkler beskrev senere systemet i en publikasjon i 1898. Winkler ble så fascinert av pinnekartene at han gjorde en stor innsats for å finne ut navigasjonsprinsippene bak dem, og overbeviste marshallesiske navigatører om å fortelle ham hvordan pinnekart ble brukt.

## Referanser
Katzenelnbogen

**Katzenelnbogen** er en by i Rhein-Lahn-Kreis i det tyske forbundslandet Rheinland-Pfalz. Katzenelnbogen, som er kjent for sin borg med aner fra 1000-tallet, hadde 2&nbsp;183 innbyggere i 2012.

## Etymologi
Hvordan navnet *Katzenelnbogen* er oppstått, er ikke defibnitivt avklart. Det kunne komme fra det latinske *Cattimelibocus*. *Catti* eller *Chatti* betegner det germanske folk chatterne, hvorfra kommer dagens Hessen, mens *[[Melibocus]]* betyr fjell. Tett på Katzenelnbogen er det flere gravhaugfelt, som vitner om en meget tidlig bosetting. 

Denne tolkningen mente i 1783 historikeren Helfrich Bernhard Wenck var uholdbar. I 1952 underbygde Karl E. Demandt tolkninger av Adolf Bach (1927) og Wilhelm Kapsers (1937), om at navnet kunne oversettes «kleine/gewinkelte (Bach-)krümmung» (*liten/vinklet (bekke)krumning*).

Det forhold at navnet, i gjenkjennelig form, først dukker opp i middelalderdokumenter, kunne tyde på at det ikke har noen eldre historie, altså ikke noen fra romertiden.

## Referanser


## Litteratur
* Hans Jeske: *Der Name Katzenelnbogen*. I: Beiträge zur Namenforschung Ser. NS, Bd. 24 (1989) s. 332–347

## Eksterne lenker
*
Adler Vogt

**Ludvig Adler Lie Vogt** (født 21. november 1870 i Moss, død 8. juli 1948 på Lillehammer) var en norsk jurist.

## Liv
Han var sønn av havnefogd Johan Vogt og Dorothea Heidemann Lie. I 1893 ble han *[[cand. jur.]]* og var deretter fullmektig hos borgermesteren i Drammen. Fra 1896 til 1897 studerte han i Tyskland med et stipend. Fra 1899 var han praktiserende sakfører i Drammen, inntil han i 1917 ble utnevnt til sorenskriver i Malangen. I 1923 ble han sorenskriver i Sør-Gudbrandsdal, med bolig på Lillehammer, og ble værende i denne stillingen til han tok avskjed i 1940.

Vogt var formann i Drammen høyreforening og riksmålforening. På Lillehammer var han medlem av bystyret og av styret for De Sandvigske Samlinger. Han interesserte seg for historie og utga flere slektshistoriske arbeider. Ved sin død etterlot han seg manuskriptet til en biografi over juristen Bernhard Getz, som ble utgitt i 1950 av Eilif Moe.

## Litteratur
*
Ilselil Larsen

**Ilselil Tove Larsen** (1934–2025) var en dansk skuespiller og sanger.

## Bakgrunn
Ilselil Larsen var datter av operasanger Alexander Larsen og skuespiller Ilse Henriksen. Bare fem år gammel debuterte hun som skuespiller på Aarhus Teater, i stykket *Tre små piger*, som også hennes mor spilte i.

## Sanger
Som sanger spilt hun inn en rekke grammofonplater.

## Filmskuespiller
Hun debuterte på film i hovedrollen i *Barnet*, som hadde premiere i 1940. Manuskriptet var egentlig skrevet med en gutt i hovedrollen, men etter at Ilselil Larsen hadde prøvespilt ble rollen skrevet om.

På 1940-tallet var hun en av dansk films største barnestjerner, men som voksen skuespiller ble hun sjelden å se på filmlerretet. Hun spilte inn sin siste film i 1958, og bestemte seg fra den ene dagen til den andre for å slutte som skuespiller. Hun var da 25 år gammel, og skaffet seg en stilling som resepsjonist på Tre Falke Hotel.

I 1953 hadde hun en av hovedrollene i den norske filmen *[[Cirkus Fandango]]*, som var skrevet og regissert av Arne Skouen.

## Scenekunstner
Hun stod ofte på danske scener frem til hun flyttet til Sverige med sin svenske ektemann Göran Norlander. Som scenekunstner opptrådte hun både på Aarhus Teater og Nørrebros Teater. Hun hadde også roller på Apollo Teatret, Andels-Teatret, Arte, Dansk Skolescene, Landsskolescenen og Dansk Folkescene. Også Radioteatret benyttet henne ofte i sine hørespill.

Hun var i mange år bosatt i Senlis i Frankrike.

## Filmografi
* *[[Barnet (film fra 1940)|Barnet]]* – 
* *Vi kunde ha' det saa rart* – 
* *[[Familien Gelinde]]* – 
* *Mit liv er musik* – 1944
* *Affæren Birte* – 
* *En ny dag gryer* – 1945
* *[[Det gælder os alle]]* – 
* *Kärleken segrar* – 1949
* *[[Dorte (film)|Dorte]]* – 
* *[[Vejrhanen]]* – 
* *[[Far til fire (film)|Far til fire ]]* – 
* *[[Cirkus Fandango]]* - 
* *[[Mig og min familie (film)|Mig og min familie]]* – 
* *[[Skovridergaarden]]* – 
* *[[Lyssky transport gennem Danmark]]* – 

## Referanser


## Kilder
* Svend Kragh-Jacobsen: *Teaterårbogen*, Jul. Gjellerups Forlag.

## Eksterne lenker
*
Schwannomatose

**Schwannomatose** er en nervesykdom hvor celledelingen går for fort, så cellene som blir til overs dannes som kuler rundt nerver. Disse kulene/svulstene kaller for flere schwannomer eller ett schwannom. Schwannomatose er en sjelden nevrologisk sykdom i form av nevrofibromatose, og det forekommer ett nytt tilfelle i Norge, hvert år. 

* Smerten er stor ved at svulster, presser nerver mot beinstrukturer, blant annet ryggmargen. 
* Det fører til lammelse, lokale smerter og utstrålinger i armer og ben. 
* Sykdommen er arvelig og kronisk.
## Eksterne lenker
* '''Schwannomatose''' på frambu.no
* '''Nevrofibromatose''' hos Norsk forening for nevrofibratomose
Carlota Joaquina av Spania

Doña **Carlota Joaquina av Spania** (født 25. april 1775 i Aranjuez i Spania, død 7. januar 1830 i Queluz i Portugal) var en spansk infantinne som var dronning av Portugal fra 1816 til 1822 som ektefelle til kong Johan VI av Portugal. 

## Liv og virke
Hun var datter av kong Karl IV av Spania og prinsesse Maria Luisa av Bourbon-Parma. I 1785 ble hun som ti-åring gift med kong Johan VI av Portugal.  Ekteskapet ble fullbyrdet 9. januar 1790.

Carlota ble beskrevet som ambisiøs, stygg og brutal, og ganske kort. Hun reiste til Brasil med resten av den portugisiske kongefamilien i 1807. Carlota anså seg å være arvtager til den spanske trone, etter at Spania var blitt okkupert av Napoleon I og hennes foreldre og søsken hadde abdisert, og planla å ta kontroll over spansk Sør-Amerika: det område som senere ble Uruguay ble erobret som et ledd i dette. 

I 1816 ble hun Portugals dronning,  men vendte ikke tilbake til Portugal før i 1821. Landet hadde imens fått en konstitusjon. I 1824 utførte hun med sønnen Miguel et kupp, tok ektemaken tilfange og forsøkte å få ham til å abdisere for sønnen. Ektemaken fikk imidlertid britisk hjelp og Miguel og Carlota måtte forlate landet. 

Hun returnerte imidlertid snart. Da ektemannen døde i 1826 og den mindreårige Maria da Glória ble monark, hadde han utnevnt sin eldste datter Isabella Maria av Portugal til formynderregent i stedet for Carlota. Carlota levde så frem til sin død på slottet i Queluz nær Lisboa.

## Referanser


## Litteratur
* Azevedo, Francisca Nogueira de. *Carlota Joaquina na Corte do Brasil.* Rio de Janeiro: Civilização Brasileira, 2003.
* Azevedo, Francisca Nogueira de. *Carlota Joaquina: cartas inéditas.* Rio de Janeiro, Casa da Palavra, 2007.
* Cassotti, Marsilio. *Carlota Joaquina – o Pecado Espanhol.* Lisboa, A Esfera dos Livros, 2009.
* Cheke, Marcus. *Carlota Joaquina: Queen of Portugal*. London: Sidgwick & Jackson,  1947
**(Portugisisk:) *Carlota Joaquina, a Rainha Intrigante*; tradução de Gulnara Lobato de Morais Pereira. Rio de Janeiro: José Olympio, 1949.
* Lima, Oliveira. *D. João VI no Brasil.* Topbooks.
* Pereira, Sara Marques (1999), *D. Carlota Joaquina e os Espelhos de Clio: Actuação Política e Figurações Historiográficas*, Livros Horizonte, Lisboa, 1999.
* Pereira, Sara Marques (2008), *D. Carlota Joaquina Rainha de Portugal*, Livros Horizonte, Lisboa, 2008.
Ingeniøretikk

**Ingeniøretikk** er de moralske spørsmål som oppstår i ingeniørarbeid.
Ingeniøretikk dreier seg «1) om studiet av de moralske spørsmål og beslutninger som møter personer og organisasjoner som er involvert i ingeniørarbeid, og 2) studiet av spørsmål om moral, idealer, verdier og forhold mellom personer og organisasjoner som er involvert i teknisk utvikling.» Sentralt i ingeniøretikk er problemer som oppstår i ingeniørarbeid hvor etiske og andre verdiene står på spill når problemer skal løses samt hvilke verktøy som trengs for å forstå og løse disse problemene.

Ingeniørprofesjonens organisasjoner har utarbeidet egne ingeniør-etiske retningslinjer for sine medlemmer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Code of Ethics (American Society of Civil Engineers
* NSPE Code of Ethics for Engineers (National Society of Professional Engineers)
* Etikk – for ingeniører og teknologer  (NITO)
* Yrkesetikk for bioingeniører (NITO)
Carl Konow

**Carl Konow** (født 20. februar 1806, død 6. november 1876) var en norsk kjøpmann og stortingsrepresentant.

## Liv
Han var sønn av kjøpmannen Wollert Konow (1779–1839) og Cecilie Catharina Krogh (1777–1821). I 1832 ble han gift med Modesta Grieg (1812–1880), datter av stadshauptmann Joachim Susemehl Grieg. Han var farfar til maleren Karl Konow.

Etter skolegang i Bergen ble han utdannet ved Mr. Willinks institutt i Brixton fra 1821 til 1823. Siden var han i handelsvirksomhet i Bergen, hvor han i 1832 etablerte seg som kjøpmann. Han foretok senere flere utenlandsreiser, blant annet til England, hvor han besøkte medlemmer av aristokratiet som han var blitt kjent med i Norge. Om besøket hos hertugen av Rutland på Belvoir Castle utga han senere et lite skrift.

Konow var medlem av formannskapet i Bergen i åtte år fra 1840. I 1847 førte han forhandlingene med den engelske ingeniøren Robert Stephenson angaaende byens planer om å anlegge et vannverk ved Starefossen, som aldri ble ført ut i livet. I 1848, 1851 og 1857 var han stortingsrepresentant fra Bergen. Han var direktør for Bergens Privatbank fra 1856 til 1870. Under handelskrisen i Bergen i 1857 var han medlem av «undersøkelseskomiteen til gjensidig betryggelse», som skulle undersøke de forskjellige vekselutstedernes i Bergens solvens. I 1851 fikk han i oppdrag av regjeringen å bistå den norsk-svenske legasjonen i Madrid under forhandlingene om fisketollen i Spania. Han var en av stifterne av sjøforsikringsselskapet Neptun.

Han var en religiøst interessert mann og en av dem som ble grepet av Lyder Bruns vekkelse i Bergen på 1840-tallet.

Konow eide landstedet Frydenbø på Laksevåg, hvor en gate senere er oppkalt etter ham.

## Utmerkelser
Konow var konsul for hertugdømmet Parma og medlem i styret av Bergens Museum. I 1852 ble han utnevnt til ridder av St. Olavs Orden.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*