open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sigmund Ruud

**Sigmund Ruud** (født 30. desember 1907 i Kongsberg, død 7. april 1994 i Oslo) var en norsk skihopper. Sammen med brødrene Asbjørn og Birger Ruud var han en del av det aktive skimiljøet på Kongsberg. 

Ruud vant sølv i hoppbakken i OL 1928 i St. Moritz, og året etter ble han verdensmester i skihopping i Zakopane. I VM 1930 i Oslo fikk han igjen medalje, denne gang bronse. I Holmenkollen vant han første premie i yngste klasse i 1926 (delt med Erling Amundsen) og fikk Damenes pokal i 1930. Ruud deltok i Alpin kombinasjon i Vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen, der han kun stilte opp i utforrennet og dermed ikke fullførte konkurransen. 

25. februar 1943 ble Ruud sammen med sin bror Birger arrestert for å deltatt i et ulovlig skirenn – et skirenn som ble arrangert som svar på den tyske okkupasjonsmaktens nazifisering av idretten. Brødrene ble satt i tyskernes fangeleir på Grini i Bærum. 

I 1949 ble han tildelt Holmenkollmedaljen. Ruud var i mange år innehaver av en sportsforretning i Kirkeveien i Oslo, som bar hans eget navn.

Ruud var med på å grunnlegge Idrettslaget Koll i 1940, og satt som formann fra 1940–1944.

## OL-medaljer
* 1928  St. Moritz -  Sølv i nordiske grener, skihopp normalbakke

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Nymfe (mytologi)

En **nymfe** er i gresk mytologi en kvinnelig naturånd (daimon). Nymfene ble tenkt som unge, vakre halvgudinner som streifet omkring i naturen under sang og dans. Ofte var de i følge med større guddommer som Artemis, Hermes og Dionysos, men også Pan og satyrene ble tiltrukket av dem. Nymfene ble dyrket i huler og ved kilder eller ved altere ute i det fri og var et mye brukt motiv i kunsten. De legemliggjorde naturens liv, beskytta vegetasjonen, sørga for buskapen og for menneskenes fruktbarhet.

Ordet «nymfe» kommer av gresk og betyr opprinnelig «brud».

Nymfene har en del fellestrekk med elve- og elle-folket i den nordiske mytologien, og naturåndene i shinto.

## Nymfer (utvalg)
Nymfene ble inndelt i forskjellige grupper etter hvilken type natur de ble forbundet med;

* Nereider var havnymfer
* Najader var elve- eller kildenymfer
* Oreader var fjellnymfer
* Dryader eller hamadryader var skogs- eller trenymfer

Syrinx og Ekko er kjente nymfer.

## Se også

* Overnaturlige vesener
* Fe
* Alv

## Eksterne lenker
*
Fluberg

**Fluberg** er en bygd og et sogn i Søndre Land kommune i Innlandet, og en tidligere selvstendig kommune i daværende Oppland fylke, opprettet da Søndre Land ble delt i to 1. januar 1914. Fluberg hadde 2 027 innbyggere ved opprettelsen. Fluberg utgjør den nordligste delen av Søndre Land kommune. Bygdesentre er tettstedene Fluberg og Odnes.

Stedsnavnet Fluberg var opprinnelig navnet på prestegården. Første ledd var antagelig elvenavnet *Fluga*, som også finnes i flere gårdsnavn. Navnet på elva kan være oppstått fra norrøne *flug* i betydningen «flog, bratt fjellside»,

Fluberg bru er en hengebro som er eneste faste veiforbindelsen over Randsfjorden mellom Dokka og Jevnaker.

Like sør for brua på vestsiden av fjorden ligger Husodden som er en idyllisk halvøy med privat småflystripe og flere strender.

1. januar 1962 ble det meste av Fluberg med 2 110 innbyggere igjen slått sammen med Søndre Land kommune. Tranlia krets og eiendommen Store Røen i Fluberg med 196 innbyggere ble slått sammen med Nordre Land og Torpa kommuner til den nye Nordre Land kommune.

I kirkelig henseende ligger Fluberg sogn under Søndre Land prestegjeld.

## Referanser
Fister

**Fister** er et bygdelag og en tidligere selvstendig kommune i Rogaland fylke, etablert da Hjelmeland og Fister kommune ble delt 1. juli 1884. Fister kommune hadde 832 innbyggere ved etableringen.

1. januar 1965 ble storparten av Fister med 467 innbyggere slått sammen med Hjelmeland kommune og deler av Årdal og Jelsa kommuner til den nye Hjelmeland kommune. 

Fisterøyene, som hadde 246 innbyggere, ble på samme tid slått sammen med Finnøy og Sjernarøy kommuner samt en del av Jelsa til den nye Finnøy kommune.

Odd Børretzen og Magnhild Meltveit Kleppa kommer fra Fister.

## Referanser
Greve av Rosenborg

**Greve av Rosenborg** er en dansk arvelig adelstittel som siden 1914 har vært tildelt danske prinser som i forbindelse med sine ekteskap med ikke-fyrstelige har frasagt seg sine øvrige titler og arverett til tronen, og i stedet får tittelen *[[greve]] av Rosenborg*. Prinsesser får fram til de gifter seg tittelen komtesse. Tittelen er arvelig i mannlig linje, og ble gitt første gang til prins Aage etter at han inngikk ekteskap med komtesse Mathilde Calvi di Bergolo. I 1952 innførte tronfølgeloven delvis kvinnelig arvefølge, justert i 2009. Monarkens (regjeringens) praksis som påvirket arverekkefølgen gjennom krav om frasigelse ved borgerlig vigsel ble endret da prins Joachim giftet seg borgerlig.

Hittil har det vært sju prinser som har blitt grever av Rosenborg. Tittelen er gitt i arv til sønner, mens døtre har blitt titulert komtesse så lenge de forble ugift:
#Prins Aage av Danmark i 1914 (sønnesønn av Christian 9.), gift med Mathilda Calvi di Bergolo (1885–1949), skilt
##Grev Valdemar av Rosenborg (1915–95), gift med Floria, baronesse D'Haurt-Saint-Mauris (1925–95), ingen barn.
#Prins Erik av Danmark i 1924 (sønnesønn av Christian 9.), gift med Loïs Booth (1897–1941) fra Canada, ekteskapet oppløst.
##Komtesse Alexandra av Rosenborg (1927–92) gift med kammerherre Ivar Vind (1921–77), og fikk barna Marie Louise, Erik og Georg.
##Grev Christian av Rosenborg (1932–97), gift med Karin Lüttichau. skilt.
###Grev Valdemar av Rosenborg (f. 9. juli 1965), gift med Charlotte Cruse (1967–) fra Frankrike, skilt
####Grev Nicolai (1997–)
####Komtesse Marie (1999–)
###Komtesse Marina av Rosenborg (f. 28. mars 1971)
#Prins Viggo av Danmark i 1924 (sønnesønn av Christian 9.)
#Prins Flemming av Danmark i 1949 (oldebarn av Christian 9.), gift med Ruth Nielsen (1924–2010) 
##Grev Axel (1950–)
##Grev Birger (1950–)
##Grev Carl Johan (1952–)
##Komtesse Désiree (1955–)
#Prins Oluf av Danmark i 1948 (sønnesønn av Frederik 8.)
#Prins Ingolf av Danmark i 1968 (sønnesønn av Christian 10.)
#Prins Christian av Danmark i 1971 (sønnesønn av Christian 10.)
Tilsvarende svensk praksis finnes i form av tittelen greve av Wisborg.

## Referanser
Akvatintetsning

**Akvatint**, eller **akvatintetsning**, er en type dyptrykk som brukes i kobbergrafikk og en grafisk etsemetode som gir overflater i ulike valører.

## Teknikk
Akvatint er en type etsing, og syre blir brukt for å etse motivet inn i trykkplaten. Det typiske for akvatinten er de små fordypningene eller porene i metallet som tar opp, og gir fra seg trykksverte ved trykkeprosessen. Akvatintetsningen etterlater en jevnt mørk grå overflate etter trykking, ikke ulikt et raster i et avisbilde. Høylys skapes ved å jevne ut ujevnheter og porer i metallet, og det arbeides fra mørkt grå til lysere valører.

Den grå akvatintvirkningen skapes ved at det strøs et fint lag av harpiks over metallplaten. Platen varmes akkurat nok til at harpikskornene smelter fast til metallet. Platen legges i syrebad, og syren angriper de delene som ikke er dekket av harpikskorn. Således skapes en fin, ru og myk tekstur. 

Før etsingen, kan det påføres en etsegrunn, slik som asfalt eller andre syrebestandige materialer. Partier som er dekket av etsegrunn etses ikke, og vil heller ikke holde på trykksverte. Disse partiene vil framstå som helt hvite ved trykking.

Som ved etsing kan mørkere partier skapes ved å tegne og ripe i asfalt eller harpiks med metallnåler eller andre skarpe gjenstander.

## Etymologi
Akvatint er sammensatt av to ledd, *akva-*, fra latinske *aqua*, «vann-» + *tint*, som er avledet fra italienske *tinta*, «farget». Det ferdige trykket minner litt om lavering, en teknikk som brukes i malerier.

## Bruk
Allerede på 1600-tallet ble akvatintteknikken mye brukt, og Francisco Goya brukte akvatint på 1700-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* «Dyptrykk - akvatint», av Bjørg Marit Undheim
* «Prints & People: A Social History of Printed Pictures», utstillingskatalog fra Metropolitan Museum of Art (tilgjengelig online som PDF), som inneholder materiale om akvatint
Fulk FitzWarin

**Fulk FitzWarin**, også kalt for Fulke eller Fouke FitzWaryn eller FitzWarren, var en fredløs mann i England på 1200-tallet. Hans historie har overlevd i en slektsromanse av en ukjent forfatter som er bevart i engelske, franske og latinske versjoner som er basert på en tapt verseromanse fra sent på 1300-tallet.

‘Fitz’ er normannerfransk for ‘sønn av’. Fulk var sønn av Warin (Waryn eller Warren). I henhold til fortellingen var Fulk FitzWarin en ung adelsmann fra Whittington som ble sendt som ung gutt til kong John av England, og kongen blir etter hvert hans fiende. Da han vokste opp ble familiens gods og titler tatt fra dem. I årene 1200 og 1201 gjorde Fulk FitzWarin opprør, ble lyst fredløs og skjulte seg med sine menn i skogene i Windsor. Den 15. november 1203 fikk han og førti av hans menn amnesti. Han giftet seg deretter med en Matilda av Caus.

## Parallelle myter
Fortellingen om Fulk FitzWarin er en salig blanding av rimelig etterrettelig lokalhistorie, men blandet med legender, myter og tradisjonell folkeminne. Fortellingen har påfallende likhetstrekk med myten om Robin Hood:

* Begge hadde kong John uten land som sin fiende. 
* Fulk hadde en bror som het John, Robin Hood en følgesvenn som het Little John. 
* Fulk har en kone som het Matilda og Robin Hood en kjæreste som het Marian eller Marion, men opprinnelig var kjent som Mathilda. 
* I tillegg er det tre episoder i fortellingen om Fulk som er bortimot identiske med tre tilsvarende episoder i myten om Robin Hood.

Fortellingen om Fulk har også påfallende likheter med fortellingene om andre middelalderske lovløse i England, som Munken Eustace og Hereward the Wake (Den overvåkne).

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Fouke le Fitz Waryn, introduksjon hos TEAMS Middle English Texts
* Fouke le Fitz Waryn, originalteksten i moderne engelsk
Think Tank

***Think Tank*** er et album fra den engelske rockegruppa Blur, utgitt i mai 2003.

Albumet solgte til førsteplass på de engelske listene. Det tre singlene som ble utgitt fra albumet er «Out of Time», «Crazy Beat» og «Good Song». Dette er det første albumet Blur utgav etter at Graham Coxon forlot bandet.

Mesteparten av plata ble tatt opp i Marrakech i Marokko i Nord-Afrika, og bærer preg av dette. På låta «Out of Time» og «Caravan» spiller et lokalt orkester i bakgrunnen, og bakgrunnsstøy finnes også på slutten av «Caravan». 

Albumets *cover art* er laget av Banksy, en kjent graffitikunstner.

## Sporliste

# «Ambulance»
# «Out of time»
# «Crazy Beat»
# «Good Song»
# «On My Way to the Club»
# «Brothers and Sisters»
# «Caravan»
# «We've Got a File on You»
# «Moroccan People Revolutionary Bowls Club»
# «Sweet Song»
# «Jets»
# «Gene By Gene»
# «Battery in Your Leg»

## Eksterne lenker
* Intervju med Blur på Remixmag.com
*
Blur (album)

***Blur*** er det femte albumet fra den engelske pop/rock-gruppen Blur, utgitt i 1997. 

Albumet nådde førsteplass på hitlistene i Storbritannia, men gruppa gjorde det rimelig bra på det amerikanske markedet med singelen «Song 2», som ble en hit og solgte til gull. Den har siden blitt spilt ved mange anledninger, gjerne i reklame eller i sportssammenheng. 

Albumets lydbilde preges av at bandet hadde distansert seg fra britpop-retningen, som brått hadde blitt mindre populær i kjølvannet av *[[The Great Escape (album)|The Great Escape]]*s utgivelse. Det ble slik fordi de benyttet seg av Lo-fi-innspilling (*«Low Fidelity», rå lyd*), lavprodusering, i motsetning til hva de hadde bedrevet på *The Great Escape*. Albumet ble vellykket og viste at Blur kunne utvikle seg videre fra Britpop-røttene sine. Andre singler fra albumet var «Beetlebum», «On Your Own» og «M.O.R.». «M.O.R.» forårsaket et søksmål med påstand om plagiat av David Bowies «Boys Keep Swinging». 

Illustrasjonen på plateomslaget viser et uklart bilde av en sykehusseng. Albumets arbeidstittel var *Five* og sykepleieren på omslaget hadde en aura. Under en konsert før dette albumet var sluppet, spilte Blur noen nye sanger som de hadde rett og slett kalt «Song 1», «Song 2», «Song 3» og «Song 4». Siden fikk disse låtene andre navn, men «Song 2» beholdt sin «arbeidstittel».

Sangen «You're So Great» var den første sangen som Graham Coxon selv skrev, og som ble brukt på et Blur-album. De andre i gruppa likte sangen, og den ble med på plata. Den ble framført av Coxon alene og kan bli sett på som starten på hans solokarriere. Sangen ble spilt inn veldig lo-fi og rått, med kun gitarer og bass og sang og dette er også kjennetegnene på Coxons første soloplater.

## Sporliste
Alle sangene er skrevet av Damon Albarn, Graham Coxon, Alex James og Dave Rowntree, unntatt hvor annet er notert.

#«Beetlebum» – 5:04
#«Song 2» – 2:02
#«Country Sad Ballad Man» – 4:50
#«M.O.R.» – 3:27 (Albarn/David Bowie/Coxon/Brian Eno/James/Rowntree)
#«On Your Own» – 4:26
#«Theme from Retro» – 3:37
#«You're So Great» – 3:35 (Coxon)
#«Death of a Party» – 4:33
#«Chinese Bombs» – 1:24
#«I'm Just a Killer for Your Love» – 4:11
#«Look Inside America» – 3:50
#«Strange News from Another Star» – 4:02
#«Movin' On» – 3:44
#«Essex Dogs» (inkludert de skjulte sporene «Dancehall» og «Interlude») – 8:08
*Den japanske utgaven av albumet har «Dancehall» med som separat spor (15), og inkluderer «Interlude». 

## Personell
*Damon Albarn – vokal og keyboard
*Graham Coxon – gitarer og vokal
*Alex James – bass
*Dave Rowntree – trommer og perkusjon

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vorbis

**Vorbis** er en fri lydkodek fra Xiph.org, den samme organisasjonen som leder utviklingen av Ogg, FLAC, Theora, med flere. Disse formatene er også patentfrie, og Xiph utgir referanseimplementasjoner av dem under en BSD-lisens. Lyd kodet i Vorbis vil, i likhet med konkurrerende formater som Musepack, MP3, AAC og WMA, ikke være identisk med originalen, men gjengivelsen kan gjøres god nok til at menneskeøret ikke hører forskjell. Vorbis er ikke et selvstendig filformat, men lagres i et konteinerformat, oftest Ogg, og denne kombinasjonen kalles Ogg Vorbis. Avhengig av konteinerformat, kan Vorbis-lyden multiplekses med andre datastrømmer, for eksempel video og undertekst. Theora-video og/eller Vorbis-lyd i Ogg-konteiner utgjør de foretrukne multimedieformatene på Wikipedia.

## Lydkvalitet
Lengden av et lydspor i Ogg Vorbis er entydig gitt eksakt lik originalen. Dette er en motsetning til MP3 og AAC, der ulike enkodere legger til ulike lengder av tilnærmet stillhet på start og slutt, som igjen håndteres ulikt av ulike dekodere.

## Metadata
Såkalte *Vorbis comments* kan lagre metadata om alt mulig. Disse er UTF-8-strenger på formen "ATTRIBUTT=verdi", der store og små bokstaver i attributtnavnet går for det samme. Eksempler: "ArTiSt=Röyksopp", "TRACKNUMBER=01". Lengden av hver streng, samt lengden av all metadata kan maksimalt være 2³²-1 byte.

## Eksterne lenker
*
Elephant Six

(Det er en skrivefeil i overskriften. Riktig navn på dette musikkollektivet er "Elephant 6" og/eller "The Elephant 6 Recording Company")

**The Elephant Six Collective** er en gruppe amerikanske musikere. Bandene og musikerne som inngår i kollektivet blir populært referert til som **Elephant Six** (eller **Elephant 6**). I utgangspunktet knytter dog begrepet seg til fire kamerater som startet noen suksessfulle indieband på 90-tallet, blant annet The Apples in Stereo, The Olivia Tremor Control og Neutral Milk Hotel. Typisk Elephant Six-musikk kjennetegnes ofte av en prøvende og eksotisk instrumentering.

## Historie
Kollektivet ble grunnlagt av barndomsvennene Bill Doss, Will Cullen Hart, Jeff Mangum og Robert Schneider fra Ruston, Louisiana i USA. De fire lagde musikk sammen i ungdomsårene, før de gikk videre med å starte sine egne band: Doss og Hart med The Olivia Tremor Control, Mangum med Neutral Milk Hotel og Schneider med The Apples in Stereo. Nevnte band blir omtalt som «de tre store» innenfor Elephant Six.

Robert Schneider grunnla **The Elephant Six Recording Company** da han flyttet til Denver, Colorado i 1991. Der stiftet han The Apples in Stereo med venner han fikk på universitetet. De fullførte sin første EP i april 1993, som ble utgitt på plateselskapet. Dette betegner på mange måter starten på Elephant Six.

Hart og Mangum hadde også flyttet fra hjembyen Ruston, og de to slo seg ned i Athens, Georgia hvor de grunnla et band kalt Synthetic Flying Machine. Bill Doss hadde i mellomtiden spilt i et New York-basert band kalt Chocolate USA, men han flyttet etter hvert til vennene sine i Athens og bidro som gitarist i Synthetic Flying Machine. Kort tid etter skiftet bandet navn til The Olivia Tremor Control. I 1994 lanserte de EP-en *California Demise*, som var deres første og Elephant Six sin andre utgivelse. I 1995 bestemte Jeff Mangum seg for å konsentrere seg om sitt gamle soloprosjekt kalt *Neutral Milk Hotel*.

De fleste Elephant Six-bandene gikk over til større plateselskaper etter hvert. Mangel på organisering var en av grunnene til at The Elephant Six Recording Company gikk dårlig, og i 2002 var det offisielt nedlagt. I dag er Elephant Six en gruppe musikere og band forbundet gjennom vennskap og mange felles idéer om hvordan musikk bør lyde. Flere band lever sammen i The Orange Twin Conservation Community i Athens, Georgia, byen som i senere tid har blitt selve symbolet på Elephant Six.

## Bandene
### Kollektivet

### Relaterte band og prosjekter

## Eksterne lenker
* The Elephant Six Recording Company – en uoffisiell informasjonsside for Elephant Six
* Elephant 6 blog – en Elephant Six nyhetsblogg
* E6 Townhall – et Elephant Six diskusjonsforum
Dobrudsja

**Dobrudsja** (rumensk: *Dobrogea*, bulgarsk: *Добруджа*, tysk: *Dobrudscha*) er et historisk landskap i Sørøst-Romania og Nordøst-Bulgaria mellom Donau og Svartehavet. Det omfatter Donaudeltaet, Romanias svartehavskyst og den nordligste delen av Bulgarias kyst. 

Området er en fruktbar løss-steppe. Befolkningen er svært blandet: rumenere, bulgarere, etniske tyrkere, lippovanere, krimtatarer, gagausere, sigøynere og etniske grekere. Før andre verdenskrig levde det også mange jøder og etniske tyskere der.

Omtrent det samme området ble i antikken kalt *Scythia Minor*.

## Litteratur
*
Sven Nordqvist

**Sven Nordqvist** (født 30. april 1946 i Helsingborg) er en svensk barnebokforfatter, tegner og illustratør.

Han er mest kjent for bøkene om «Gubben og katten» (på svensk «Pettson och Findus»). Han har også skrevet og illustrert «Minus i stora världen», «Hattjakten» og bøkene om «Nasse». Mange av titlene er oversatt til norsk.

Nordqvist har ellers illustrert en lang rekke boktitler, både populærvitenskap for barn og skjønnlitteratur, blant annet forfatterparet Wieslanders bøker om «Mamma Mø», «Flickan med guldskorna» samt flere adventskalendre for svensk radio og TV. I 1995 tegnet han på oppfordring av den døende kreftpasienten Hannele Norrström til hennes fortelling «Guldflickan». 

Sven Nordqvists tegninger kjennetegnes ved en sprudlende detaljerikdom, barnevennlig surrealisme og underfundig humor med små figurer og hus både her og der. Han mottok den svenske Astrid Lindgren-prisen i 2003. Nordqvist har for øvrig bursdag på samme dag som svenskekongen.

## Priser og utmerkelser
* Schullströmska prisen for barne- og ungdomslitteratur 2008
* BMF-plaketten 2007 
* Augustprisen 2007
* Astrid Lindgren-prisen 2003 
* Bokjuryn kategori 0-6 år 2003
* Bokjuryn kategori 0-6 år 2001
* BMF-plaketten 1995 (sammen med Hannele Norrström) (for, *Guldflickan*)
* Deutscher Jugendliteraturpreis 1992
* Elsa Beskow-plaketten 1989
* Landsbygdens författarstipendium 1988
* BMF-plaketten 1986 for *Rävjakten*
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Valakia

**Valakia** (rumensk: *Țara Românească*, altså «rumensk land», også *Vlahia* eller *Valahia*, tysk: *die Walachei*, tyrkisk: *Eflak*) er et historisk landskap og tidligere fyrstedømme i Romania.

Valakia ligger mellom Sør-Karpatene og Donau. Elva Olt deler landskapet i *Lille Valakia* (Oltenia) i vest, og *Store Valakia* (Muntenia) i øst. Den største byen i Valakia er Romanias hovedstad București (Bukarest).
Fleskumsommeren

**Fleskumsommeren** (eller *Fleskum-sommeren*) på gården Fleskum i Bærum var et kunstnerkollektiv sommeren 1886, som innledet nyromantikken i norsk malerkunst.

Sommeren 1886 samlet en rekke fremtrendende norske kunstnere seg på Christian Skredsvigs gård Fleskum i Bærum. De sentrale personene var, i tillegg til verten, Gerhard Munthe, Eilif Peterssen, Harriet Backer, Kitty Kielland og Erik Werenskiold. Fleskumsommeren er blitt et begrep innen norsk kunsthistorie, og regnes med sine mange stemningsbilder som starten på nyromantikken i norsk malerkunst.

Det som preger bildene er skumringen, i forhold til tidligere da dagen stod i fokus. Dette fikk store konsekvenser for fargebruken. Sommernatten er spesiell for Skandinavia. Vannflaten ble ofte malt, og vannflaten i seg selv ble sett som et symbol på menneskets sinn og på naturen. Det var kunstkritikeren Andreas Aubert som i en artikkel lanserte tanken om å bruke det særegne nordiske lyset som uttrykk for nordisk kunsts egenart og *nordiskhet*.
## Se også
* Vågåsommeren

## Referanser
Italias provinser

**Provins** (italiensk *province*, entall *provincia*) er en administrativ enhet i Italia, som sammen med storbyområdene og noen særtilfeller utgjør forvaltningsnivået mellom regionene og kommunene.

Fra 2015 ble provinsene omorganisert til «andre nivås institusjonelle enheter». Det ble opprettet ti storbyområder, med en påfølgende opprettelse av ytterligere fire områder.

Det finnes (2018) 120 andre nivås institusjonelle enheter i Italia; 80 provinser, 2 autonome provinser, 6 frie kommunale konsortier, 14 storbyområder, 18 interkommunale unioner, samt Aostadalen (region uten provinser).

## Struktur og forvaltning
Provinsene er hovedsakelig forvaltningsenheter for den sentrale regjeringen i Roma. Provinsadministrasjonen ledes av en prefekt (*prefetto*), som er statens representant i provinsen. I tillegg har provinsene enkelte kompetanser (bl.a. innen skolevesen), som ivaretas av de folkevalgte provinsrådene (*consiglio provinciale*) og provinsregjeringene (*giunta provinciale*). Provinsrådene kan ikke vedta egne lover.

I noen tilfeller eksisterer et nivå mellom provinsen og kommunene. Dette består av distriktene, som er frivillige sammenslutninger av kommuner innen en provins.

## Spesialtilfeller
Aostadalen regnes ofte for praktiske (f.eks. statistiske) formål som en provins, selv om den strengt tatt er en region uten provinser. Regionen ivaretar altså også provinsens oppgaver (og er også i størrelsen sammenlignbar med andre provinser).

Trentino og Syd-Tirol betegnes som *autonome provinser*. Disse har de samme kompetansene som ellers bare autonome regioner. Dermed er provinsrådene i disse provinsene reelle parlamenter med lovgivende makt.

Den autonome regionen Friuli-Venezia Giulia er ikke delt i provinser og storbyområder, men 18 *unioni territoriali intercomunali*, «interkommunale unioner»; en type administrativ enhet som er unik for regionen. De interkommunale unionene er videre delt inn i kommuner.

Den autonome regionen Sicilia er ikke inndelt i provinser, men storbyområder og frie kommunale konsortier (*libero consorzio comunale*); en type administrativ enhet som er unik for regionen. Storbyområdene og konsortiene er videre delt inn i kommuner.

## Historie

I 2004 ble det vedtatt å dele noen eksisterende provinser. Disse endringene trådte i kraft før i hhv. 2008 og 2009:
* Provinsen Barletta-Andria-Trani ble opprettet fra deler av provinsene Bari og Foggia.
* Provinsen Fermo ble skilt ut fra provinsen Ascoli Piceno.
* Provinsen Monza og Brianza ble skilt ut fra provinsen Milano.

## Liste over Italias nest øverste forvaltningsenheter

Tabellen kan sorteres på alle kolonnene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sivert Andreas Nielsen

**Sivert Andreas Nielsen** (født 8. oktober 1823 i Sømna, død 18. august 1904 i Kristiania) var en norsk politiker (Venstre). Han var stortingsrepresentant fra Nordlands amt i perioden 1859&ndash;1897 og var parlamentarisk leder fra 1896 til 1898. Han var President i Odelstinget 1881-1884, og var Stortingspresident to ganger, i periodene 1885–1887 og 1890–1897. Han ble i 1893 og to ganger i 1895 oppfordrett av Kong Oscar II om å danne regjering. Han satt i Brønnøy formannskap i 30 år, hvorav 28 år som ordfører i Brønnøy kommune.

Han ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1887, og ble forfremmet til kommandør av 1. klasse i 1896.

Av yrke var Nielsen gårdbruker, postmester, lærer og kirkesanger.  Han var gift to ganger: 1) 1850 med Olea Margrete Henriksdatter (1828-1850) 2) 1853 med Jonette Kornelie Falch Heide. Et barn i første ekteskap, 12 barn i andre ekteskap.

Han var far til språkforskeren Konrad Nielsen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* www.samfunnsveven.no om Sivert Andreas Nielsen
Anne Bowes-Lyon

**Anne Bowes-Lyon**, **prinsesse Anne av Danmark** (Anne Ferelith Senella) (født 4. desember 1917 i Washington D.C., død 26. september 1980 i London) var gift med prins Georg av Danmark, og hun var kusinen til dronning Elisabeth II av Storbritannia.

Hun ble født som *Anne Bowes-Lyon*, og var datter av John Herbert Bowes-Lyon og Fenella Hepburn-Stuart-Forbes-Trefusis. Faren var storebroren til Elizabeth Bowes-Lyon, den senere britiske dronningmoren.

28. april 1938 giftet Anne seg med Thomas Anson, den senere 4. jarl av Lichfield. De ble skilt i 1948. Sammen hadde de to barn:
* Patrick Anson, 5. jarl av Lichfield (født 1939, død 2005)
* Elizabeth Anson (født 1941)

Etter skilsmissen møtte Anne den danske prins Georg, oldebarn av kong Christian IX av Danmark og sønn av prins Axel og svenske prinsesse Margaretha. De giftet seg i Forfarshire den 16. september 1950.

Prinsesse Anne døde i 1980, 62 år gammel.

## Referanser
The Elder Scrolls

***The Elder Scrolls*** (ofte forkortet til ***TES***) er en serie rollespill utviklet av Bethesda Softworks. Serien består først og fremst av fem spill. Det finnes også sideløpere til hovedserien som ikke nødvendigvis er virkelige rollespill, men som foregår i den samme fantasiverden, på kontinentet «Tamriel».

De fem hovedspillene (*[[The Elder Scrolls: Arena|Arena]]*, *[[The Elder Scrolls II: Daggerfall|Daggerfall]]*, *[[The Elder Scrolls III: Morrowind|Morrowind]]*, *[[The Elder Scrolls IV: Oblivion|Oblivion]]* og *[[The Elder Scrolls V: Skyrim|Skyrim]]*) kjennetegnes ofte ved at de er ekstremt ikke-lineære, og at spilleren dermed har svært store friheter innenfor det å styre sin egen karakter. Det tilgjengelige landskapet er i tillegg kjent for å være enormt, spesielt i *Daggerfall*, der arealet er blitt anslått til å være dobbelt så stort som Storbritannia sitt.

De to første spillene i serien - *Arena* og *Daggerfall* - kan lastes ned fritt fra Bethesdas nettsted. Frigivelsene var for å markere *Elder Scrolls*-seriens 10- og 15-årsjubileum i henholdsvis 2004 og 2009.

Det femte og nyeste spillet i serien, * Skyrim*, ble lansert 11. november 2011.

## Spillene
### Hovedkapitlene
**[[The Elder Scrolls: Arena]]* (1994)
**[[The Elder Scrolls II: Daggerfall]]* (1996)
**[[The Elder Scrolls III: Morrowind]]* (2002)
**[[The Elder Scrolls III: Tribunal]]* (utvidelse, 2002)
**[[The Elder Scrolls III: Bloodmoon]]* (utvidelse, 2003)
**[[The Elder Scrolls IV: Oblivion]]* (2006)
**[[The Elder Scrolls IV: Knights of the Nine]]* (utvidelse, 2006)
**[[The Elder Scrolls IV: Shivering Isles]]* (utvidelse, 2007)
**[[The Elder Scrolls V: Skyrim]]* (2011)
**[[The Elder Scrolls V: Skyrim Dawnguard]]* (utvidelse, 2012)
**[[The Elder Scrolls V: Skyrim Hearthfire]]* (utvidelse, 2012)
**[[The Elder Scrolls V: Skyrim Dragonborn]]* (utvidelse, 2012)
**[[The Elder Scrolls Online]]* (2014)

### Tilleggstitler til PC
**[[An Elder Scrolls Legend: Battlespire]]* (1997)
**[[The Elder Scrolls Adventures: Redguard]]* (1998)

### Tilleggstitler til mobiltelefon
**[[The Elder Scrolls Travels: Dawnstar]]* (2003)
**[[The Elder Scrolls Travels: Stormhold]]* (2004)
**[[The Elder Scrolls Travels: Shadowkey]]* (2004)
**[[The Elder Scrolls: Oblivion Mobile]]* (2006)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* The Unofficial Elder Scrolls Pages - Brukerskapt wiki om Elder Scrolls-serien. Besøkt 12. april 2015
*The Elder Scrolls (franchise) Giant Bomb Besøkt 12. april 2015
Roy Stenersen

**Roy Bjørnar Stenersen** (født 9. april 1964, død 8. april 2015 i Tromsø) var en nordnorsk gitarist og trubadur. 

Han vokste opp på Sigerland, Øksnes i Vesterålen, og markerte seg allerede i ung alder som en svært dyktig gitarist med scenekarisma og humor. Stenersen var i voksen alder bosatt på Stokmarknes, Sortland og i Tromsø. 

Han var gitarist og vokalist i grupper som Åma Band, EHEM, Ehem med Andrew Strong, The Romeos, Little Rock (band), K.M. Myrlands Vante folk og Banana Airlines. Han var også hyppig å se i ulike duo-/trio-konstellasjoner sammen med musikere som Ove Schei, Sverri Dahl, Chris Barlow og Oddbjørn Mikkelsen, Tore Morten Andreassen Figenshow og Rune Bræck

Søndag 5. april 2015 segnet Stenersen brått om under en uformell påskejam sammen med venner, og ble fraktet til Universitetssykehuset Nord-Norge i Tromsø. Her døde han 8. april, dagen før sin 51-årsdag.
## Diskografi
### Banana Airlines
* *[[På nye eventyr (Banana Airlines)|På nye eventyr]]* (1984)
* *[[Vi kommer snart på hjem]]* (1985)
* *[[Banana Airlines flyr igjen]]* (1988)
* *[[Hjelp vi flyr! (album)|Hjelp vi flyr!]]* (1989)
* *[[Kommer plutselig tilbake]]* (1994)
* *[[Banana Airlines går i lufta]]* (1996)
* *[[Fest sikkerhetsbeltet]]* (2001)
* *[[Beste (Banana Airlines)|Beste]]* (2008)
* *[[30 år i lufta]]* (2014)

;Singler
* *Karnevalg/Putti Putti* (1985)
* *Russen '85* (1985)
* *Alle venter på sommeren/Se & hør* (1985)
* *Norrmän är galna* (1985)
* *Darling O Darling/Bolala/Pils/Låi-Le-Lå* (1988)
* *Samii-Rappi/Kom så skal vi dansen* (1989)
* *Nordmenn er gale* (1993)
* *Kom servitøren (hit med en øl)/Skipagurra Babylon* (1994)
* *Hiv på kommagan* (1996)
* *Fly Banana* (2014)
* *Lån mæ en 100-lapp* (2014)
* *Sang til pysjamasen* (2014)
* *Huske ingenting* (2014)
* *Mase* (2014)
* *Samii-Rappi* (2014)
* *Lensmann* (2014)

### EHEM
* *[[Sjetthus]]* (1998)

### Deltar på
* Slagerfabrikken: *[[Julekveld i skogen (album)|Julekveld i skogen]]* (1985)
* Potteelefanten: *[[Potteelefanten (EP)|Potteelefanten]]* (1988)
* Mariann Records: *[[Slagerparaden (MKN 3175)|Slagerparaden]]* (1989)
* Scream Music Entertainment: *[[Volum 4,5% Drekka mer!!]]* (2000)
* Bob Marley-hyllest: *[[Inn fra kulda: Bob Marley på norsk]]* (2001)
* Scream Music Entertainment: *[[Volum 4,5%... den andre drekka enda mer!]]* (2001)
* K.M. Myrland: *[[Sjelespor]]* (2010)
* Ketil Stokkan: *[[Ta mæ (Ketil Stokkan-album)|Ta mæ]]* (2011)

## Referanser
Norrønafly

**Norrønafly Propeller & Parts**, oftest kjent som **Norrønafly**, er et norsk flyselskap som har sin base i Oslo. Norrønafly ble stiftet av Odvar Korsvold 1. oktober 1953 med hangar, verksted og kontor i den delen av Fornebu som kalles «Dumpa».

Virksomheten de første årene var fotoflyvning, rundflyging og alle former for fraktflyging.

Selskapet utfører service og vedlikehold på egne og andres fly og var agent og importør for Piper Aircraft og Cessna.

I 1958 anskaffet Norrønafly en Convair 240 som ble registret som LN-LAU og, i samarbeidet med Erik Myhre Reisebyrå, startet selskapet med charterflyvninger av pakketurister til Mallorca. Det ble med denne ene sesongen. Korsvold innså at Norrønafly ikke hadde økonomiske muskler til å konkurrere med de store aktørene. Han fortsatte å satse på markedet han kjente best og i 1969 kjøpte han  Åstorp gård i Rakkestad, hvor det ble anlagt hangar og flystripe, (Rakkestad flyplass, Aastorp) der og flyttet deler av virksomheten dit.

## Eksterne lenker
* Norrønaflys nettsted
* Flight Archive – Airlines of the World
Hayabusa

**Hayabusa** (japansk はやぶさ, «vandrefalk») var en ubemannet japansk romsonde som ble skutt opp 9. mai 2003 av Japan Aerospace Exploration Agency (JAXA). Den skulle samle prøver fra en liten asteroide i nærheten av jorden og deretter returnere hit med dem. Asteroiden heter 25143 Itokawa (1998SF36) (dimensjoner: 540 &times; 270 &times; 210 meter).

Romsonden Hayabusa, tidligere kjent som MUSES-C (ミューゼスＣ), var fremme ved Itokawa i midten av september 2005 hvor sonden studerte asteroidens form, kretsløp, topografi, farge, sammensetning, tetthet og historie.

Romsonden foretok ikke en tradisjonell landing på asteroiden, men den kom svært nær og skjøt ut en liten kule som virvlet opp støv og partikler. Dette materialet ble samlet i et rør, og etter diverse tekniske vanskeligheter klarte den å returnere til jorden. Den landet i Australia 13. juni 2010 (UTC).

## Resultat fra ferden
JAXA kom med foreløpige resultater i juni 2006. Disse viser at asteroider på kollisjonskurs med jorden ikke trenger å være så farlige som man tidligere har trodd. Hayabusas nesten-landing viser at asteroidene er mere porøse enn tidligere antatt og at de kan løse seg opp før de treffer bakken på jorden.

Itokawa, asteroiden som den japanske romsonden besøkte, er en meget løs samling av stein og grus, som bare såvidt holdes sammen av sitt egen svake gravitasjonsfelt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Japan Aerospace Exploration Agency  – engelsk
* MSNBC: «The real promise of Japan's asteroid mission»
*  BBC: «Probe set for asteroid touch down»
* CNN: « JAXA: Small asteroids not as threatening to Earth»
Pickup

**Pickup** kan referere til:

* Platestift, elektromekanisk innretning som omvandler mekanisk informasjon til elektriske signal på en platespiller
* Pickup (instrument), komponent som omformer vibrasjoner i et musikkinstrument til et elektronisk lydsignal
* Pickup (bil) med lasteplan
* ''Pick-up'' (TV-program), et norsk spørreprogram om rock og pop som gikk på NRK i 1983 og 1984
* ''Pick-Up'' (TV-program 1997), et nordisk spørreprogram om rock og pop som gikk på TV i 1997
Patrick Anson, 5. jarl av Lichfield

**Thomas Patrick John Anson, 5. jarl av Lichfield** (født 25. april 1939, død 11. november 2005) var en britisk fotograf, og en slektning av dronning Elisabeth II av Storbritannia. Hans mor, Anne Bowes-Lyon, var en niese av dronning Elizabeth (dronningmoren), mor til den nåværende dronningen. Han ble jarl av Lichfield da bestefaren døde. Når han arbeidet som fotograf kalte han seg Patrick Lichfield eller Lord Lichfield.

Han var gift med Leonora Grosvenor fra 1975 til 1986, og hadde to barn med henne.

Jarlen av Lichfield ble rammet av slag 10. november 2005, og døde dagen etter på et sykehus i Oxford. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Nicholas Slonimsky

**Nicolas Slonimsky** (født  i St. Petersburg, Russland, død 25. desember 1995, i Los Angeles, USA) utmerket seg som pianist, komponist, dirigent og forfatter gjennom nesten hele det 20. århundre.

Han ble født inn i en velstående, russisk kunstnerfamilie i 1894. Han ble genierklært av sin mor allerede før han var født. Han mottok undervisning i pianospill fra meget tidlig av, først av sin tante, Isabelle Vengerova, senere av Rimsky-Korsakovs gamle elever Vasili Kalafati og Maximilian Steinberg. Etter den russiske revolusjon studerte han komposisjon hos Reinhold Moritsovitsj Glière i Kiev.

I 1923 migrerte Slonimsky til USA, hvor han fortsatte sine komposisjonsstudier ved The Eastman School of Music i Rochester, New York. I siste halvdel av 1920-tallet skapte han seg en karriere som dirigent, og dirigerte uroppføringer av komposisjoner signert Charles Ives, Edgard Varèse. Varèses legendariske *Ionisations* er faktisk tilegnet Slonimsky.

Ved siden av å være dirigent, arbeidet Slonimsky som foreleser i slaviske språk ved Harvard University fra 1945&ndash;47. Da han noe senere flyttet til Los Angeles, underviste han i det samme ved UCLA.

Mest kjent er Slonimsky som redaktør av oppslagsverkene *Thompson's International Cyclopedia of Music and Musicians* og *Baker's Biographical Dictionary of Musicians*. Sistnevnte verk hadde han redaktøransvaret for i hele 34 år, fra 1958 til 1992.

Selv om hans andre bøker vel er mindre kjent, oppnådde Slonimsky en høy stjerne hos eldre og yngre musikere gjennom dem. Frank Zappa, en stor beundrer av Slonimskys venn Edgar Varèse og senere en god venn av Slonimsky selv, klassifiserte verket *Thesaurus of Scales and Melodic Patterns* (1947) som «the Bible of improvisation».

## Referanser


## Litteratur
* *Nicolas Slonimsky*, *Perfect Pitch* (selvbiografi, 1988 – utgitt på nytt i 2002, revidert av datteren Electra Yourke)
* *Nicolas Slonimsky*, *Lexicon of Musical Invective – Critical Assaults on Composers Since Beethoven's Time*
* *Nicolas Slonimsky*, *Slonimsky's Book of Musical Anecdotes*

Det finnes også en dokumentarfilm om Nicolas Slonimsky, som er meget god, men som det er nesten umulig å få tak i.

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Nicolas Slonimsky på Internett
*  Diverse foredrag holdt av Nicolas Slonimsky - lydopptak
Lauvlia (Sigdal)

**Lauvlia** er en eiendom i Sigdal i Buskerud, hvor den norske kunstneren Theodor Kittelsen (1857–1914) bodde i perioden 1899–1909.

Kittelsen fikk selv reist hovedhuset, som sammen med stabbur, hønsehus, vedskjul, fjøs og bryggerhus utgjorde en liten gård. Kittelsen måtte forlate eiendommen i 1909 på grunn av økonomiske vanskeligheter.

## Museum
Fra 1909 til 1995 var eiendommen privateid og kun brukt som feriested av forskjellige eiere. I 1995 inngikk Sigdal kommune en avtale med daværende eier om å åpne deler av hovedhuset som museum, og i 2005 ble hele huset kjøpt og åpnet.

Kittelsens dekorasjonsarbeid inne i huset, i hovedsak på dører og på peisen i peisestuen, er godt bevart. Utstillingene i hovedhuset består av museets permanente samling, samt innlånte bilder til årlige temautstillinger. I tillegg til hovedhuset består museet i dag av museeumsbutikk, uteamfi og lekestuer for barn.

Lauvlia markedsføres, sammen med Hagan og Blaafarveværket som en del av «Kunstnerdalen».

Per 2019 er Lauvlia et museum tilsluttet Buskerud Museum (Stiftelsen Buskerudmuseet).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bestefar B

**Bestefar B**, også kjent som **Kaptein B**, er en fiktiv person fra Disney-tegneseriene. Han ble skapt av Carl Barks og opptrådte første gang i historien «Onkel Skrues fantastiske elvekappløp», som ble utgitt i *Uncle Scrooge goes to Disneyland* i august 1957. Han er senere særlig kjent fra italienske historier som leder av B-gjengen.

Bestefar Bs første møte med Skrue McDuck vises i del to av serien om Skrues liv, kalt «Mississippis herre». De møttes på Mississippi i Skrues ungdomsår, da Bestefar B jobbet der som elvepirat. Bestefar B dukket også opp i flere senere episoder av Skrues liv-serien.

Bestefar B er grunnlegger av B-gjengen, der hans sønner senere er farsgenerasjonen til den moderne B-gjengen som ofte opptrer i Donald Duck & Co. Bestefar B (som ifølge ham selv står for «Blotøsjti», en feilstavelse for «Blodtørstig») har fangenummer 186-802.

## Eksterne lenker
* Bestefar B i Inducks
* Kaptein B i Inducks
* «Onkel Skrues fantastiske elvekappløp» i Inducks
Peter Brötzmann

**Peter Brötzmann** (født 6. mars 1941, død 22. juni 2023) var en tysk frijazzsaksofonist.

## Liv og virke
Han studerte kunstmaling i Wuppertal og var involvert i Fluxus-bevegelsen, men fant gallerier og utstillinger lite tilfredsstillende. Brötzmann designet selv de fleste av sine plateomslag. Han lærte seg først å spille diverse klarinetter og siden saksofoner. Han er antagelig den eneste jazzmusikeren som spiller tarogato. En av hans første musikalske partnere var bassisten Peter Kowald.

Brötzmanns første innspilling, *[[For Adolphe Sax]]*, ble utgitt i 1967 med Kowald og trommeslager Sven-Åke Johansson.

I 1968 ble «Machine Gun» utgitt, som er en oktettinnspilling. Siden det viste seg vanskelig å turnere over lengre tid med en oktett, ble bandet etter hvert slanket til en trio bestående av Han Bennink og Van Hove.

I 1980-årene nærmet Brötzmann seg heavy metal og noise rock, inklusiv opptreden i Last Exit.

Brötzmann turnerte og spilte inn plater regelmessig. Han utgav over 30 album som orkesterleder, i tillegg til å delta på et dusin andre. Hans Die Like A Dog-kvartett (med Toshinori Kondo, William Parker og Hamid Drake) er inspirert av saksofonisten Albert Ayler, som var en inspirasjonskilde på Brötzmanns musikk. Fra 1997 turnerte han og jobbet i studio med Peter Brötzmann Chicago Tentet som startet som en oktett.

Brötzmann spilte med mange musikere, blant andre Cecil Taylor, Evan Parker, Han Bennink, Bill Laswell, William Parker, Willem Breuker, Ken Vandermark, Conny Bauer og Brötzmanns sønn, gitaristen Caspar Brötzmann.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Intevjuer, diskografier og bilder
*  Prosjekter, utgivelser og bilder
Kåre Gjønnes

**Kåre Erling Gjønnes** (1942–2021) var en norsk bonde og politiker (KrF) fra Orkdal i Trøndelag. Han var stortingsrepresentant for Kristelig Folkeparti i Sør-Trøndelag i to perioder, fra 1985 til 1993 og landbruksminister 1997–2000 i Kjell Magne Bondeviks første regjering. Tidligere hadde han vært ordfører i Orkdal kommune 1979–1983.

Etter stortingstiden var han Fylkesmann i Sør-Trøndelag 1993–2011.

Han var parlamentarisk leder for KrF 1989–1993, og hans navn knyttes ofte til innføringen av EØS-avtalen.
Han ledet Gjønnes-utvalget (2003-2006) som utredet det fremtidige forholdet mellom kirke og stat i Norge. 

I det sivile liv var han Bonde på slektsgården Gjønnes 1967–1993 og sivilforsvarssjef i Orkdal 1979–1985.

Gjønnes ble i 2009 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden.

## Litteratur
* 
* Mjøen, Odd Inge (red.): *En enkel mann fra landet. Festskrift til Kåre Gjønnes* (2011)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Sitrusfrukt

* appelsin
* grapefrukt
* kaffirlime
* klementin
* kumquat
* lime
* mandarin
* pomelo
* pomerans
* sitron
* sweetie
* ugli

**Sitrusfrukt** eller **sitrustrær** er en planteslekt som blant annet omfatter sitron, lime, appelsin, klementin, grapefrukt og mandarin. Ordet *citrus* kommer av gresk *kedros* via latin *cedrus*. Disse ord ble brukt av oldtidens grekere og romere om flere forskjellige trær med duftende løv eller ved (jfr. den plantenavnet Ceder, som henviser til en slekt uten noen som helst forbindelse til Citrus-slekten).

Gruppen kan ha opphav i så få som tre arter, men det finnes mange flere krysninger.

## Eksterne lenker
*
Snow Hill-tunnelen

**Snow Hill-tunnelen** er en jernbanetunnel i det sentrale London mellom City Thameslink stasjon og Farringdon stasjon. 

Fra 1916 til 1990 var tunnelen bare åpen for godstrafikk, og togene fra Blackfriars stasjon gikk til endestasjonen Holborn Viaduct stasjon, mens lokaltog fra Midland Main Line hadde endestasjon på St Pancras. I 1990 ble tunnelen igjen tatt i bruk for persontog som skulle gjennom London, slik det hadde vært før 1916. Linjen brukes nå av Thameslink. 

Holborn Viaduct stasjon ble revet tidlig i 1990-årene som en følge av at tunnelen ble gjenåpnet for persontrafikk.
Finnstad gård

**Finnstad gård** ligger i Nordmarka, ved vestbredden av Finntjern og foten av Pershusfjellet. Gården inngår i Spålen-Katnosa naturreservat og ligger i Jevnaker kommune, ved kommunegrensen til Hole.

Gårdsnavnet antas å vise til at den først ble ryddet av skogfinner. Den hadde ligget ubrukt lenge da den ble ryddet på nytt i slutten av 1840-årene. Folket på Finnstad var oppsittere under Løvenskiold-godset.

Finnstad ble fraflyttet i 1975 og har senere blitt utleid til fritidsbolig.

## Referanser
Liste over curlingklubber i Norge

Dette er en **liste over [[curling]]klubber i [[Norge]]**. Ifølge Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité var det i 2010 registrert 27 curlingklubber i Norges Curlingforbund, hvorav 25 var særidrettslag og 2 var fleridrettslag.

* Bergen Curling Club
* Boet Curlingklubb
* Brumunddal Curlingklubb
* Bygdøy Curling Club
* Bærum Curling Club
* Christianssands Curling Club
* Furumo Curling Klubb
* Halden Curling Club
* Hamar Curlingklubb
* Jar Idrettslag
* Larvik Curlingklubb
* Lilleborg Idrettsklubb
* Lillehammer Curlingklubb
* Lørenskog Curlingklubb
* Melbo Curlingforening
* Nærbø Idrettslag
* Oppdal Curlingklubb
* Oslo Curlingklubb
* Risenga Curlingklubb
* Sarpsborg Curlingklubb
* Scheen Curling Klubb
* Snarøen Curling Club
* Stabekk Curlingklubb
* Sørmarka Curlingklubb
* Toten Curlingklubb
* Trondheim Curlingklubb
* Vestkanten Curlingklubb
* Fotballklubben Vigør
* Ullensaker Hockey Team
* Øvre Holen Curlingforening

## Referanser


## Kilder
* Curlingklubber i Norge hos Norges Curlingforbund
City Thameslink stasjon

**City Thameslink stasjon** er en jernbanestasjon i City of London. Den ligger der Fleet Street går over i Ludgate Hill. Stasjonen er underjordisk, og man kommer ned til sporene via en heis fra Ludgate Hill. 

Stasjonen ble åpnet i 1988 under navnet St Paul's Thameslink. Dette ble endret, øyensynlig for å unngå forvirring med St Paul's undergrunnsstasjon som ligger flere hundre meter unna på den andre siden av St. Pauls katedral. 

City Thameslink erstattet Holborn Viaduct stasjon, som ble nedlagt 26. januar 1990 etter at Snow Hill-tunnelen hadde gjenåpnet for persontrafikk.

|}
Demon Hunter

**Demon Hunter** er et amerikansk band som spiller kristen hardcore/metalcore.
Det første man hørte fra dem var da albumet *Demon Hunter*, ble gitt ut i 2002.
Fans av Demon Hunter kalles Hunter.

## Medlemmer
*Ryan Clark: sanger
*Jon Dunn: bass
*Patrick Judge: gitar
*Jeremiah Scott: gitar
*Timothy «Yogi» Watts: trommer

### Eks-medlemmer
*Jesse Sprinkle: trommer
*Kris McCaddon:  gitar

## Diskografi
**[[Demon Hunter (album)|Demon Hunter]]*, 2002 (Solid State)
**[[Summer of Darkness]]*, 2004 (Solid State)
**[[The Triptych]]*, 2005 (Solid State)
**[[Storm the Gates of Hell]]*, 2007 (Solid State)
**[[Live In Nashville]]*, 2009 (Tooth and Nail)
**[[The World Is a Thorn]]*, 2010 (Solid State)

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Solid State Records
* The Third War (Webside om albumet)
* The Gauntlet Fanside
Helios (andre betydninger)

**Helios** har ulike betydninger:
* Helios er solguden i gresk mytologi; sønn av titanene Theia og Hyperion, og bror til Selene og Eos. 
* To amerikanske romsonder, Helios 1 og Helios 2, skutt opp i 1974 og 1976.
* Helios Airways, et kypriotisk flyselskap. Et av selskapets Boeing 737 styrtet 14. august 2005 i et fjell nord for Marathon i Hellas, alle 121 ombord omkom.
* Helios (stiftelse), en norsk stiftelse og handelsvirksomhet som forhandler økologiske matvarer.
Demon Hunter (album)

***Demon Hunter*** er det første albumet av Demon Hunter, et kristent metalcore-band fra Seattle, Washington som ble startet av to brødre Don og Ryan Clark. Demon Hunter er misjonerende kristne og uttrykker deres tro i de fleste sangene sine. Albumet *Demon Hunter* med samme navn som gruppa selv ble utgitt i 2002 på plateselskapet Solid State. Det ble produsert av Aaron Sprinkle.

## Sporliste
#«Screams of the Undead» (4:35)
#«I Have Seen Where It Grows» (3:15)
#«Infected» (3:09)
#«My Throat Is an Open Grave» (3:54)
#«Through the Black» (4:27)
#«Turn Your Back and Run» (3:47)
#«And the Sky Went Red» (0:29)
#«As We Wept» (3:43)
#«A Broken Upper Hand» (4:29)
#«The Gauntlet» (6:56)

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*