Framtiden i våre hender

**Framtiden i våre hender** er en norsk miljøorganisasjon som arbeider for et grønt forbruk og en rettferdig fordeling av verdens ressurser. Organisasjonen er kritisk til det stadig økende forbruket i rike land som Norge og mener at hensynet til natur og klima er viktigere enn vekst i forbruk og økonomi. Organisasjonen ble grunnlagt av Erik Dammann i 1974. Per 2025 er Framtiden i våre hender Norges største miljøorganisasjon med rundt  medlemmer. Daglig leder fra august 2025 er Tale Hungnes.

## Historie
I 1972 utgav Erik Dammann boka *Fremtiden i Våre Hender*, som kom til å prege den norske samfunnsdebatten med sin tematisering av spørsmål knyttet til fattigdom, livsstil og miljøødeleggelser. Sentralt i budskapet til Dammann var en sivilisasjonskritikk som problematiserte økonomisk vekst, økende forbruk, unødvendig fattigdom og forskjellene mellom fattige og rike land. *Fremtiden i våre hender* ble snart en bestselger og ledet opp til dannelsen av folkeaksjonen ved samme navn. Dannelsen av folkebevegelsen foregikk på et folkemøte i Nadderudhallen i Bærum i 1974, der ca. 3000 fremmøtte fikk høre foredrag av Dammann selv, men også bidrag fra Arne Næss, Trygve Bull og Georg Borgstrøm. Foredrag og innlegg ble senere gitt ut i boken *Ny livsstil*.

Både boka og den etterfølgende folkebevegelsen fikk internasjonal oppmerksomhet. I 1975 ble det gjort målinger som viste at bevegelsen hadde stor appell i befolkningen. Folkeaksjonen tok i bruk informasjon som sitt viktigste virkemiddel for samfunnsforandring. Et informasjonssenter ble opprettet i Oslo med Erik Dammann som daglig leder. Flere tusen mennesker støttet sentret med en årlig kontingent. Etter hvert ble det også dannet lokale grupper over det meste av Norge. Etter at boka *Fremtiden i våre hender* ble utgitt på engelsk oppsto det også grupper og søsterorganisasjoner i Sverige, Danmark, England, Sri Lanka og noen andre land. Slutten av 1970-tallet var gjenstand for flere nyvinninger innenfor organisasjonsarbeidet. I 1978 var pådrivere fra *Framtiden i våre hender* med på å starte opp Utviklingsfondet. Året etterpå, i 1979, lanserte organisasjonen bladet *Folkevett*.

Erik Dammann trakk seg som leder av organisasjonen på begynnelsen av 1980-tallet, men var, i samme periode, aktivt involvert i prosjekter. I 1982 var Dammann, og *Framtiden i våre hender*, med på å starte opp forskningsprosjektet Alternativ Framtid, som blant annet skulle undersøke mulighetene for en mer økologisk bærekraftig samfunnsutvikling. I 1985 begynte Steinar Lem som talsperson for organisasjonen, og han skulle vise seg å bli en viktig stemme i den norske samfunnsdedebatten i årene som kom. Mot slutten av 1980-tallet var Reidar Andestad daglig leder i organisasjonen. Andestad ble senere avløst av Tor Traasdahl som ledet organisasjonen utover på 1990-tallet.

I 1991 fikk FIVH og Naturskyddsforeningen i Strømstad medhold i Eidsivating lagmannsrett for at miljøvernorganisasjoner har rett til å fremme erstatning i tilfeller der det har forekommet ulovlige utslipp til friområder. Problemstillingen ble senere løftet til høyesterett, og i 1992 vant FIVH frem i rettsapparatet med en prinsipiell dom som omhandlet miljøvernorganisasjoners rett til å saksøke bedrifter for brudd på forurensningsloven. På midten av 1990-tallet hadde organisasjonen også tiltrukket seg oppmerksomheten til fagbevegelsen. I 1994 uttalte daværende LO-leder Yngve Hågensen at han så "med interesse på det arbeidet Framtiden i våre hender" gjorde. Senere kom nyskaping knyttet til organisasjonens nyhets- og informasjonsarbeid. I 1995 etablerte FIVH det journalistiske prosjektet Norwatch, som er underlagt redaktørplakaten, og har som oppgave å følge med på norsk næringslivs etiske praksis i utenlandske markeder. Men det var også nye prosjekter på forbrukerområdet. I 1998 var FIVH en pådriver for den norske markeringen av «Buy Nothing Day», som ble markert under navnet "Kjøpefri dag". I tillegg til dette publiserte organisasjonen, gjennom hele 1990-tallet, en rekke rapporter som satte søkelys på utvalgte politiske og sosiale problemstillinger knyttet til miljø og forbruksvekst.

I 2001 overtok Arild Hermstad stillingen som daglig leder i organisasjonen. Publiseringen av rapporter fortsatte, og på starten 2000-tallet begynte det også å komme rapporter fra organisasjonens eget forskningsinstitutt;  *Framtiden i våre henders forskningsinstitutt*. Organisasjonenen fortsatte også  å engasjere seg på forbrukerområdet. På midten av 2000-tallet inngikk FIVH i en allianse, med bl.a Forbrukerombudet og Barneombudet, mot reklame i skolen. I 2006 var organisasjonen med på å starte opp Besteforeldrenes klimaaksjon. I 2008 ble tidligere Arbeiderparti-statsråd, og LO-leder, Gerd Liv Valla valgt inn som styremedlem i organisasjonen.

På midten av 2010-tallet gikk FIVH sammen med Forbrukerrådet og lanserte Etisk Bankguide; en rangering av norske bankers etiske praksis. Arild Hermstad satt som leder frem til 2017. Han ble avløst av Anja Bakken Riise, som var daglig leder til 2025.

## Organisasjon

Framtiden i våre hender er organisert som en frivillig medlemsorganisasjon og hovedkontoret fungerer som et informasjonssenter. Organisasjonen hadde i 2019 over 38.000 medlemmer. I 2024 var dette økt til 48.000 medlemmer.

Organisasjonens øverste styringsorgan, og besluttende myndighet, er Landsmøtet. Ifølge vedtektene avholdes Landsmøtet hvert andre år. Landsmøtet vedtar den offisielle politikken; behandler årsregnskap og beretninger;  vedtar toårsstrategien; gjennomfører valg; forvalter organisasjonens profil og offisielle navn; behandler innkomne saker og forslag. I tiden mellom landsmøtene styres organisasjonen av et Hovedstyre. På lokalt nivå har organisjonen lokallag, som i noen tilfeller kan utvides til regionlag.

Ifølge vedtektene arrangeres det i tillegg en landssamling hvert andre år. Landssamlingen fungerer som et politisk verksted, et møtested for skolering og debatter.

## Kjernesaker
Blant de kjernesaker som organisasjonen jobber for er:
# levelønn og arbeiderrettigheter
# redusert kjøttforbruk
# fossilfrie investeringer 
# etiske retningslinjer for Oljefondet
# åpenhet i klesbransjen
# oljefondet ut av kullindustrien

## Publikasjoner og rapporter
Helt siden 1990-tallet har *Framtiden i Våre Hender* satt fokus på dagsaktuelle politiske saker gjennom publisering av en rekke rapporter. Disse rapportene ble ofte omtalt i media. I tillegg til enkeltrapporter begynte det også å komme årlige statusrapporter.

På begynnelsen av 1990-tallet kom to rapporter som henvendte seg til samferdselsektoren. I 1990 kom en rapport som fremhevet hydrogen som et miljøvennlig alternativ til bensin og diesel, og i 1991 kom en  rapport der organisasjonen argumenterte for en langsommere utskifting av bilparken. Senere kom rapporter som aktualiserte internasjonale politiske spørsmål. I 1992 utga organisasjonen en rapport der de kritiserte GATT-forhandlingene og de negative aspektene ved en mulig økt mat-import. I 1993 kom første utgave av *I-hjelpen*, en rapport som problematiserte Norges fordel av å handle med U-land i en situasjon der råvareprisene var fallende. Rapporten var laget av forsker Jon Hille, på oppdrag fra FIVH, og skulle vise seg å bli en årlig rapport.

I 1995 etablerte organisasjonen den årlige rapporten *Økologisk Utsyn*. Samme år satte organisasjonen fokus på "det klassiske naturvernet" og kom med en uoffisiell rangering av innsatsen på området. I rapporten, som var laget Steinar Johannessen på oppdrag fra FIVH, kom Norge på en andreplass blant OECD-landene. Hovedkonklusjonen i rapporten var at fattige land vernet mest. I 1996 var dagsorden på nytt rettet mot internasjonal handel og råvarepriser. I en rapport problematiserte organisasjonen en handelssituasjon der Norge lå an til å tjene mye penger på import fra fattige land. I 1998 var budskapet i FIVH-rapporten at den økonomiske veksten i Norge ikke medførte et mer miljøvennlig forbruk, og i 1999 omtalte organisasjonen den norske forbruksveksten i lys av den årlige tilstandsrapporten *Økologisk Utsyn*.

I 2000 kom en rapport som hevdet at Norge lå på etterskudd i forhold til de internasjonale avtalene de hadde signert på miljøområdet. På starten av det nye tiåret begynte det også å komme rapporter fra *Framtiden i våre henders forskningsinstitutt*. Dette var rapporter som i all hovedsak problematiserte aspekter ved forbrukersamfunnet. Men også miljøvern stod på agendaen. I rapporten *Miljøtrusler og døve ører* (2001) argumenterte organisasjonen for at miljøkatastrofer kunne vært unngått hvis man hadde lyttet til advarsler og relevant kunnskap.

Deretter fulgte flere rapporter som satte fokus på spisevaner, matproduksjon og forbruk. Både i 2002 og 2005 kom det rapporter som argumenterte for et redusert kjøttforbruk. Forbruksvekst var et gjennomgående tema for flere rapporter, deriblant den årlige rapporten *Økologisk Utsyn* som i 2004 omtalte betydelige forbruksveksten i Norge. Den årlige rapporten *I-hjelpen* fortsatte også å sette politisk dagsorden i det nye tiåret, med sin problematisering av lave råvarepriser og internasjonal handel. En situasjon, som ifølge FIVH, skapte en situasjon der pengestrømmen, på tross av bistand, fortsatte å gå tilbake til I-land. I 2007 kom en rapport som satte fokus på bruktklær, og som hevdet at eksport av norske bruktklær skapte problemer for den lokale tekstilindustrien i fattige land. Noe av den samme problematikken ble videreført i en senere rapport, fra 2010, som satte fokus på rettigheter hos arbeidere i den asiatiske tekstilbransjen, spesielt knyttet til begrepet «levelønn».  Et tema som skulle vise seg å ble en viktig sak for FIVH i årene som kom.

I 2014 kom en rapport som problematiserte kortreist mat i forhold til miljøgevinst. Som i tidligere rapporter argumenterte FIVH for en reduksjon i forbruket av kjøtt til fordel for et mer plantebasert kosthold. Bærekraftig matproduksjon var også tema for en rapport som kom sommeren 2017. Senere, samme år, kom en rapport som påpekte hvordan økningen i Nordmenns reiseaktivitet ikke var forenlig med de politiske målene som var satt for den norske samferdselssektoren med hensyn til reduksjon av klimagassutslipp.

### Magasinet ''Framtiden i våre hender''
Framtiden i våre hender har siden oppstarten gitt ut magasiner og aviser. I starten ga organisasjonen ut avisen *Ny livsstil*, der Damman var ansvarlig redaktør i oppstarten. *Ny Livsstil* skiftet navn til *Folkevett* i 1979, , og har senere  skiftet navn til *Framtiden i våre hender*. Magasinet distribueres både fysisk og digitalt. Det distribueres hovedsakelig til organisasjonens medlemmer, men kan og kjøpes i løssalg.

Magasinet *Framtiden i våre hender* utkommer tre ganger i året og har  et opplag på .

### ''Norwatch''
*Norwatch* var en nyhetstjeneste som rapporterer om norske selskapers investeringer og handel med utviklingsland. Norwatch undersøkte om norske selskap har to standarder, én for Norge og én for utviklingsland, og om de følgelig opptrer i samsvar med menneskerettighetskrav og krav til helse, miljø og sikkerhet også i fattige land. Norwatch dekte også saker knyttet til norsk investeringsetikk.

Nettstedet eides av Framtiden i våre hender, men ble drevet som en uavhengig redaksjonell enhet underlagt redaktørplakaten. Norwatch ble etablert i 1995 og ble først utgitt som nyhetsbrev, men i 2003 gikk det over til primært å være en Internettpublikasjon. I tillegg til nettnyhetene hadde Norwatch faste sider i magasinet *Folkevett* og utgta rapporter som Norwatch-Tema.

Tjenesten ble lagt ned i 2010 og temaet dekkes av Fremtiden i våre henders øvrige virksomhet.

## Se også
*Mitt klima

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Om organisasjonens historie 
* Besteforeldrenes klimaaksjon