open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Inge Bårdsson

**Inge II Bårdsson** (norrønt: *Ingi Bárðarson*) (født 1185, død 1217) var en norsk konge. Han var sønn av Sverre Sigurdssons søster Cecilia og høyadelsmannen Bård Guttormsson av Reinsætten. Hans halvbror var Skule Bårdsson som ble Norges første hertug. Inge ble valgt til konge av birkebeinerne i 1204.

Han hadde kongesete i Trondheim, og hadde også herredømme over store deler av vestkysten. Borgerkrigsperioden i norsk historie varte fra 1130 til 1240.

Han kjempet mot baglerne frem til 1208, da det kom til forlik mellom ham og  baglerkongen Filippus Simonsson, som fikk styre over Viken. Forliket fant sted på Kvitsøy i Rogaland og ble kjent som «Kvitsøyforliket». Konfliktene mellom baglere og birkebeinere tok slutt da både Inge og Filippus døde i 1217. Etterfølgeren, Håkon IV Håkonsson, ble anerkjent av både baglere og birkebeinere. Inge er gravlagt i Nidarosdomen i Trondheim.

## Stamtavle

## Referanser


## Eksterne lenker
* Inge 2 Bårdsson i Norsk biografisk leksikon
* Inge 2 Bårdsson i Store norske leksikon
* Inge Bårdsson i Lokalhistoriewiki
Lujo Brentano

**Lujo** (Ludwig Joseph) **Brentano** (født 18. desember 1844 i Aschaffenburg, død 9. september 1931 i München) var en tysk økonom.

Han tilhørte en av de mest betydningsfulle tysk-katolske intellektuelle familier, opprinnelig av italiensk opprinnelse, og var nevø av Clemens von Brentano og Bettina von Arnim og bror av filosofen Franz Brentano. Etter Abitur studerte han ved universitetene i Dublin, Münster, München, Heidelberg (hvor han ble dr. jur.), Würzburg, Göttingen (dr. rer. pol.) og Berlin, hvor han habiliterte seg i statsvitenskap i 1871. Han var professor ved universitetene i Breslau, Strassburg, Wien, Leipzig og til sist München (1891–1914).

Brentano var en «katetersosialist», altså en reformist og representant for den «tredje vei», og en betydningsfull representant for den historiske skole og grunnleggende medlem av Verein für Socialpolitik. Han øvet stor innflytelse på den sosiale markedsøkonomi.

## Verker (utvalg)
* *Ethik und Volkswirtschaft in der Geschichte. November 1901.* (München 1901): Wolf.
* *Wie studiert man Nationalökonomie.* (München 1919): Reinhardt.
* *Der wirtschaftende Mensch in der Geschichte.* (Leipzig 1923): Meiner.
* *Das Wirtschaftsleben der antiken Welt.* (Jena 1929): Fischer.
* *Mein Leben im Kampf um die soziale Entwicklung Deutschlands.* (Jena 1931): Diederichs.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stefan-Boltzmanns konstant

**Stefan-Boltzmanns konstant**, også kalt **Stefans konstant** er en fysisk konstant som noteres med den greske bokstaven &sigma; (sigma). Det er proporsjonalitetskonstanten mellom den totale energien utstrålt per flateenhet av et svart legeme i løpet av en tidsenhet og den termodynamiske temperaturen i fjerde potens &ndash; etter Stefan-Boltzmanns lov.

Verdien er 
:5.670 400(40)&nbsp;×&nbsp;10−8 J s−1 m−2 K−4.

Stefan-Boltzmanns konstant kan defineres ved Boltzmanns konstant *k* ved

:\sigma = \frac{2\pi^5k^4}{15h^3c^2} = \frac{\pi^2k^4}{60\hbar^3c^2},

hvor *&#295;* er Plancks konstant og *c* er lyshastigheten.
Anton von Arco auf Valley

**Anton von Padua Alfred Emil Hubert Georg Graf von Arco auf Valley**, mest kjent som** Anton von Arco auf Valley** eller bare **Anton Arco-Valley** (født 5. februar 1897 i Sankt Martin im Innkreis i Østerrike, død 29. juni 1945 i Salzburg) var en tysk greve og høyreaktivist som skjøt den sosialistiske kuppmakeren Kurt Eisner, og dermed spilte en rolle i den bayerske sovjetrepublikkens kortvarige historie.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Anton von Arco auf Valley var sønn av Maximilian Graf Arco-Valley (1849–1911) og hans hustru Emmy Freiin von Oppenheim (1869–1957) fra den rike jødiske bankierfamilien Oppenheim. Han var nevø til den engelske historiker Lord Acton. Han studerte rettsvitenskap, og gikk så inn i den bayerske hær. Der steg han i gradene til løytnant og var med på det siste krigsåret under første verdenskrig.

### Drapet på Eisner
Han var dimittert løytnant i det bayerske livregimentet da han skjøt Eisner i München på åpen gate. Umiddelbart ble han selv beskutt av Eisners ledsagere og livstruende såret, men ble reddet på den kirurgiske universitetsklinikken av professor Ferdinand Sauerbruch.

Kort etter styrtet den uavhengige sosialist Alois Lindner inn i den bayerske landdagen og skjøt net innenriksminister Erhard Auer (SPD), som han trodde stod bak mordplanene på Eisner. Under den påfølgende skuddveksling ble den konservative representant Heinrich Osel og major Paul Ritter von Jahreiß dødelig såret.

Knappe to måneder etter mordet på Eisner ble den bayerske rådsrepublikken proklamert.

### Dom og benådning
Grev Arco ble dømt til døden for attentatet. I dommen het det imidlertid at gjerningen ikke var motivert av «niedere Gesinnung» (*nedrig sinnelag*), men av glødende kjærlighet til fedrelandet. Derfor benådet dommer Georg Neithardt ham allerede dagen etter, og han ble isteden forvart i Landsberg fengsel fra januar 1920 til mai 1924. Grev Arco var den eneste som ble tiltalt for drapet på Eisner, selv om det av forhandlingsprotokollen gikk frem at planene var kjent i offiserskretser.

### Monarkistisk
Professor Sauerbruch var lykkelig over å ha greven hos seg, og skjulte ham under uroen i München mellom de «røde» og «hvite». Flyverhelten Ernst Udet foretok styrtflyvninger av glede da han hørte attentatet var lykkes.

Han var aktiv i blant annet det høyreradikale Thule-Gesellschaft og i monarkistiske foreninger. Grev Arco og hans krets ønsket å gjeninnsette Wittelsbacherne som bayerske konger, og reagerte med avvisning på nasjonalsosialistenes ønske om å bruke ham som forbilde.

Han giftet seg 1934 med grevinne Maria von Arco-Zinneberg (1910–1987) og de fikk fem barn. Han døde i en trafikkulykke 29. juni 1945.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Haus der Bayerischen Geschichte - Kurzbiografie
Barneverns- og helsenemnd

**Barneverns- og helsenemnd**, tidligere kalt **fylkesnemnd for barnevern og sosiale saker**, er norske statlige organer som fatter vedtak om overtakelse av omsorg for barn, tvangsplassering av barn med atferdsvansker, tvangsinnleggelse av personer med rusmiddelavhengighet, og fremlegg om fratakelse av foreldreansvar for domstolene.

Fra 2020 er det ti nemnder, som hver dekker ett eller to fylker. Ved behandling av saker består nemndene av en nemndleder og &ndash; avhengig av sakstype – ett eller to alminnelige medlemmer og ett eller to sakkyndige medlemmer.

Fylkesnemndene ble etablert 1. januar 1993 og er uavhengige domstollignende forvaltningsorganer. Deres vedtak kan bare overprøves av domstolene. De er administrativt underlagt Sentralenheten for Barneverns- og helsenemnda.

Barneverns- og helsenemnda har sitt hjemmelsgrunnlag i barnevernloven.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lov om barneverntjenester (barnevernloven), kapittel 7 om «Saksbehandlingsregler for fylkesnemnda» hos Lovdata.no
* Riksrevisjonens undersøkelse av saksbehandling i Fylkesnemndene for barnevern og sosiale saker. Dokument 3:10 (2014-2015). Overlevert Stortinget 29.06.2015.
White Hart Lane

**White Hart Lane** var et fotballstadion i Tottenham i London som var hjemmebanen til Tottenham Hotspur FC fra 1899 til 2017. Arenaen hadde  sitteplasser ved siste seriekamp i 2017. Rivingen av stadionet ble startet rett etter sesongslutt av 2016/17-sesongen. Tottenham Hotspur flyttet til et nytt stadion, Tottenham Hotspur Stadium, som er en del av det store Northumberland utviklingsprosjekt som erstatning for White Hart Lane. Det ble annonsert i 2008 og ble ferdigstilt i 2019.

Tottenham Hotspur flyttet til White Hart Lane i 1899, og den første kampen ble spilt i september og endte med 4–1-seier mot Notts County. 5000 tilskuere overvar den historiske kampen.

Rundt 1923 var kapasiteten kommet opp i 50&nbsp;000. I 1953 ble det installert flomlys, og siden har arenaen gjennomgått forbedringer på 70-tallet, på midten av 80-tallet og igjen rundt 1996, da de siste endringene ble gjennomført og banen også fikk de enorme Jumbotron-skjermene på hver kortside.

## Tribuner
* West Stand &ndash; Total: 6&nbsp;890
* North Stand &ndash; Total: 10&nbsp;086
* East Stand &ndash; Total: 10&nbsp;691
* South Stand &ndash; Total: 8&nbsp;573

## Rekorder
Høyeste registrerte tilskuertall gjennom tidene: 75&nbsp;038 (Tottenham-Sunderland, 5. mars 1938 (det faktiske antallet tilskuere var trolig flere tusen høyere)

## Referanser
Tottenham

**Tottenham** er et område i distriktet Haringey i det nordlige London. Det er lokalisert 13,2&nbsp;km nord-nordøst for Charing Cross. Det er omtalt som et tett, flerkulturelt boligstrøk beliggende i underkant av 10&nbsp;km nord for Tower of London. I henhold til folketellingen av 2011 har stedet en befolkning på 71 987 innbyggere. Tottenham er hjemstedet til fotballklubben Tottenham Hotspur FC og lagets hjemmebane er Tottenham Hotspur Stadium. Tottenham cake har sin opprinnelse i distriktet.

## Toponymi
Det er antatt at stedsnavnet Tottenham er avledet etter personnavnet Tota, en bonde, og hans grend (engelsk *hamlet*) ble omtalt som *Toteham* i *[[Domesday Book]]*, således ble det over tid til Tottenham. Stedsnavnet er ikke beslektet med Tottenham Court Road i sentrale London, selv om de to deler en lignende lydrot.

## Historie

Det har vært en bosetning ved Tottenham i over tusen år. Historisk sett vokste Tottenham seg fram ved den romerske veien Ermine Street, som er en del av dagens motorvei A10, og mellom High Cross og Tottenham Hale, dagens Monument Way.

Da *Domesday Book* ble satt sammen i 1086, var det rundt 70 familier som bodde innenfor området til et herregods, hovedsakelig arbeidere som arbeidet for godsets herre. Et humoristisk dikt kalt «Tournament of Tottenham», skrevet rundt 1400, beskriver et tøyseslag mellom bønder som tevlet for adelsmannens datter.

Fram til 1870-årene bodde det få mennesker i området, men så introduserte Great Eastern Railway spesielle togruter som arbeidere hadde råd til å bruke for å pendle til arbeidet. Det ble derfor bygget mange billige arbeiderboliger i Tottenham, noe som over tid førte til at området ble en forstad til London.

I 1894 ble Tottenham gjort til et urbant distrikt og den 27. september 1934 en kommunal borough som fra den 1. april 1965 ble en del av distriktet Haringey.

Elven Lea i utkanten av Tottenham utgjorde østgrensen for valgkretsen Tottenham og grensen mellom Middlesex og Essex. Før det var den også grense for Danelagen. Den markerer nå grensen mellom Haringey og Waltham Forest.

## Sport
Tottenham er hjemstedet til fotballklubben Tottenham Hotspur FC og lagets hjemmebane har vært White Hart Lane fra 1899 og fram til 2017. I 2017 ble White Hart Lane stengt og vil bli revet for å gjøre plass for en ny stadium på samme sted. Den er planlagt åpnet i august 2018. For sesongen 2017-18 vil fotballklubben spille deres hjemmekamper på Wembley Stadium.

## Opptøyer

Tottenham har vært et hissig sted for ungdomsopptøyer, voldelige uroligheter, kriminell gjengvirksomhet og bruk av våpen i de siste tiårene i slutten av 1900-tallet og begynnelsen på 2000-tallet. Dette fulgte som et resultat av oppgang i gjeng- og narkotikakriger rundt om i Tottenham, foruten framveksten av organisert kriminalitet ved hva som er kjent som en tyrkisk mafia som det hevdes har kontroll over mer enn 90 prosent av heroinmarkedet i Storbritannia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*Tottenham: Growth before 1850 , *British History*
* World War Two memories (V2 rocket attack on Tottenham Grammar School), *BBC*
* 1909 Tottenham Outrage, *Police.uk*
Tottenham (andre betydninger)

**Tottenham** kan vise til:

*Tottenham; sted i London
*Tottenham Hotspur FC; fotballklubb i Tottenham, London
*Tottenham, Ontario, Canada
*Tottenham stasjon, Melbourne, Australia
*Tottenham, New South Wales, Australia
Osvald Harjo

**Osvald Harjo** (født 30. september 1910 i Pasvik, død 20. april 1993) var en norsk motstandsmann under andre verdenskrig og senere fange i sovjetisk Gulag.

I oktober 1940 flyktet Harjo sammen med et hundretalls andre finnmarkinger fra det okkuperte Norge til Sovjetunionen. Han ble rekruttert av den sovjetiske etterretningstjenesten NKVD, og drev fram til 1942 partisan-virksomhet (etterretning) i Sør-Varanger.

Han ble i august 1942 arrestert og torturert av Gestapo, men klarte noen måneder senere å rømme og ta seg over grensen til Sovjetunionen sammen med politimannen Harald Rygh som hjalp ham til å flykte. Vel fremme i Sovjetunionen ble han anklaget for å være tysk spion, og i 1944 dømt til 15 års opphold i det beryktede sovjetiske GULag-systemet av fangeleire. Ukjent for Harjo pågikk det hjemme i Norge underskriftskampanjer til støtte for hans sak. Etter at Einar Gerhardsen under sitt besøk i Moskva i november 1955 hadde tatt opp hans sak, ble Harjo få dager senere løslatt. Han vendte tilbake til Norge 3. desember samme år.

Harjo skrev siden en dokumentarbok (*Moskva kjenner ingen tårer*) om sine opplevelser i sovjetiske fangeleire, og opplevde å bli beskyldt for løgn av tidligere forbundsfeller blant norske venstrerorienterte og kommunister. Han ble på den annen side brukt av Arbeiderpartiet i kampen mot kommunismen og ble et symbol på grusomhetene i det sovjetiske fangeleirsystemet.
## Familie
Han var sønn av Nils Johan Harjo (1887–1944) og Marie Elmine Gunnari (1885–1962).  Faren drev et småbruk og arbeidet som fløter. 

Osvald ble gift omkring 1932 med Evgenie Nathalie Ekhorn (1913–2003) og i 1959 med Ågot Vonka.

## Utgivelser
* 

## Referanser

__NOTOC__
Markedsrådet

**Markedsrådet** er et norsk domstollignende forvaltningsorgan etablert i 1974 som har ansvar for å behandle klager om brudd på markedsføringsloven, alkoholloven eller tobakksskadeloven. Rådet behandler ankesaker fra Forbrukerombudet, Helsedirektoratet (markedsføring av tobakk eller alkohol) og Medietilsynet (politisk reklame på TV). Markedsrådets vedtak er endelige og kan bare settes til side av domstolene. Både forbrukere, næringsdrivende og offentlige myndigheter kan melde inn saker til Markedsrådet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Trygderetten

**Trygderetten** er et norsk domstollignende organ som behandler anker over NAVs vedtak etter folketrygdloven og en del andre lover. Trygderetten er et uavhengig organ som ble opprettet i 1967. Trygderettens avgjørelser kan angripes ved søksmål for lagmannsretten. Anke til Trygderetten er gratis.

Leder for Trygderetten er Trine Fernsjø, som i 2016 overtok etter Knut Brofoss.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fredrik Ludvig av Hannover

**Fredrik Ludvig** (ty. *Friedrich Ludwig*, eng. *Frederick Louis*) (1707–1751) var eldste sønn av Georg II av Storbritannia, kurfyrsten av Hannover, og hans kone Caroline av Ansbach.

Han ble født som hertug Friedrich av Braunschweig-Lüneburg. Foreldrene reiste til Storbritannia da han var bare syv år gammel, mens Fredrik Ludvig ble tilbake i Hannover, og han så ikke foreldrene igjen før han kom til Storbritannia som en voksen mann i 1728. Her bar han som britisk tronarving tittelen prins av Wales, og ble den 27. april 1736 gift med Augusta av Sachsen-Coburg-Gotha. De fikk ni barn, deriblant den senere kong Georg III av Storbritannia og dronning Caroline Mathilde av Danmark og Norge.

Forholdet til foreldrene var svært konfliktfylt og bittert. Allerede som lite barn hadde han blitt vant til at bestefaren hadde satt ham opp til å betrakte seg som huset Hannovers overhode, og han presiderte over offisielle begivenheter i Hannover i foreldrenes fravær. Han fikk ikke lov å reise til England før etter at faren tok over som britisk konge i 1727. Han hadde en sterk egen vilje og politiske meninger, og holdt et hoff av «opposisjonelle» politikere i sin residens, Leicester House. Han var også kjent som kunstmesén, og sponset en rekke kjente immigrantkunstnere.

Han fikk fort stor gjeld, og var avhengig av inntekter fra sin rike venn George Dodington. Prinsens far nektet å gi ham den inntektsøkningen han følte at han hadde rett til, og parlamentet måtte gripe inn, noe som førte til et enda dårligere forhold mellom far og sønn. Selv om han utvilsomt i sin ungdom var en kvinnebedårer, falt Fredrik fort til ro etter å ha giftet seg, og ble en familiemann. Han tok familien med til Cliveden, siden han i realiteten var uønsket ved hoffet. Hans politiske ambisjoner ble aldri oppfylt, siden han døde under merkelige forhold 44 år gammel, visstnok etter å ha blitt truffet av en cricketball. Han ble begravet i Westminster Abbey.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Frederick Louis, Prince of Wales
Augusta av Sachsen-Coburg-Gotha

**Augusta av Sachsen-Gotha-Altenburg** (1719–1772) var datter av hertug Friedrich av Sachsen-Coburg-Gotha og var fyrstinne av Wales gjennom sitt ekteskap med Fredrik Ludvig av Hannover, fyrsten av Wales.

Hun kom til Storbritannia 16 år gammel, uten å kunne et ord engelsk, til en bryllupsseremoni som fant sted umiddelbart etter ankomsten den 27. april 1736. Hun var 12 år yngre enn ektemannen, men ekteskapet later til å ha vært lykkelig. De fikk ni barn, det siste ble født etter Fredriks død. Det første barnet, prinsesse Augusta, ble født den 31. juli 1737, etter at Fredrik hadde tvunget hustruen til å reise fra deres bolig simpelthen for å forhindre at hans forhatte mor Caroline av Ansbach var til stede ved fødselen.

Hun var blant annet mor til kong Georg III av Storbritannia og til dronning Caroline Mathilde av Danmark og Norge.

Byen Augusta i den amerikanske delstaten Georgia er oppkalt etter henne.

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www.guide2womenleaders.com/womeninpower/Womeninpower1740.htm
STL

**STL** og **StL** har flere betydninger:

## STL
* Samarbeidsrådet for tros- og livssynssamfunn
* Sosialtjenestemennenes landsforbund
* Standard Template Library i C++
* Den norsk-kenyanske artisten Stella Mwangi AKA STL
* IATA-kode for Lambert-Saint Louis International Airport 
* Innen teologi er *Licenciate of Sacred Theology*  en akademisk grad 

## StL
*Studentenes Landsforbund (*StL*)
Hammersmith and Fulham

**Hammersmith and Fulham** er en bydel i London. Den ble opprettet i 1965 ved at Hammersmith og Fulham ble slått sammen. 

## Steder i distriktet

* Fulham
* Hammersmith
* Old Oak Common
* Parsons Green
* Sands End
* Shepherd's Bush
* Waltham Green

## Idrett

Både Fulham FC, Chelsea FC og Queens Park Rangers FC hører til i distriktet.

Linford Christie, olympisk hullmedaljevinner på 100 meter sprint, bodde og trente i distriktet, og et stadion der er oppkalt etter ham. 

I bydelen ligger White City, som i dag er mest kjent som tilholdssted for BBC. Tidligere lå White City Stadium der. Det var hovedarena under OL i London i 1908, og ble senere hovedsakelig brukt for friidrett og greyhound-løp. Stadionet ble revet i 1984.

Det er også flere roklubber i Hammersmith and Fulham, som tilsammen har ni olympiske gullmedaljer.

## Eksterne lenker
* 
* Hammersmith and Fulham Borough Council
Hammersmith undergrunnsstasjon

**Hammersmith undergrunnsstasjon** er to separate stasjoner i Londons undergrunnsbane. Stasjonene ligger ca. 60 meter fra hverandre i luftlinje, men er separert av den sterkt trafikkerte Hammersmith Broadway, som utgjør en gangavstand på ca. 135 meter. Begge stasjonene betjenes av to undergrunnslinjer hver:

## Circle- og Hammersmith & City-linjene

Dette er den eldste av de to stasjonene, åpnet den 1. desember 1868, og beliggende nord for Hammersmith Broadway. Stasjonen overtok etter en tidligere stasjon som lå litt lenger nord. I dag er det den vestlige endestasjonen for Circle- og Hammersmith & City-linjene.

|}

## District- og Piccadilly-linjene

Den sørlige stasjonen ble åpnet den 9. september 1874 av Metropolitan District Railway (den nåværende District-linjen). Den ble modernisert tidlig i 1990-årene for å inkludere en stor, moderne bussterminal og et kjøpesenter i komplekset. Under arbeidet ble deler av den opprinnelige billetthallen, som hadde vært fylt igjen i mange år, gravet ut, og flisleggingen med et mosaikkbilde av Hammersmith Bridge ble restaurert og satt opp i den nordlige billetthallen. 

### Avsporingen i 2003
Den 17. oktober 2003 sporet et tog på Piccadilly-linjen av i tunnelen rett utenfor stasjonen, da de bakerste hjulene hoppet av skinnene. Ingen mennesker ble skadet, men det ble en del skader på skinnegangen og svillene. Undersøkelsen av ulykken viste at årsaken var en brukket skinne, noe som ble tilskrevet svikt i rutinene for kontroll av skinnegangen. Skinnen som brakk hadde blitt flyttet til den andre siden av skinnegangen i 2001, på grunn av rustdannelse på innsiden. Dette betydde at drivhjulene ikke lenger presset mot delen som det var rust på, men ettersom skinnen var i en sving betød det også at det ble sprekker på utsiden ble forverret, og til slutt kunne den ikke stå imot lenger. 

Som en følge av ulykken innførte firmaet Metronet, som inspiserte skinnegangen, nytt ultralydutstyr som er mer sensitivt og derfor kan oppdage sprekkdannelser tidligere. 

|}
## Eksterne lenker
* Hammersmith bus/tube Transport for London (Engelsk)
Fantoft Studentboliger

**Fantoft Studentboliger** (vanligvis kalt «Fantoft studentby») ligger i Fantoftveien 14, omkring syv km. sør for Bergen sentrum. Studentboligene ble bygget årene 1969–1972 etter tegninger av arkitektene Jørgen Djurhuus og Erik Fersum. Anlegget består av tre murblokker og en høyblokk på 18 etasjer som tilsammen rommer 1300 studenter i alt fra hybler til familieleiligheter. Iinteriøret har fleksible innredninger og funksjonelle kjøkkenløsninger. Hovedmaterialet i møbler og innredning er umalt furu. Studentboligene eies av Studentsamskipnaden på Vestlandet (Sammen). 

Studentbyen er blant annet kjent for sitt internasjonale miljø, da mange av utvekslingstudentene i Bergen bor her.


Fil:Blocks3.JPG
Fil:Fantoft student.jpg
Fil:Fantoft student 02.jpg
Fil:Fantoft room 04.jpg
Fil:Fantoft room 03.jpg
Fil:Fantoft room 02.jpg
Fil:Fantoft kitchen.jpg
Fil:Jørgen Djurhuus og Erik Fersum (1967) (14481495877).jpg|Arkitektene Jørgen Djurhuus og Erik Fersum som tegnet studentbyen


## Eksterne lenker
* Docomomo – Studentboliger på Fantoft
* Studentsamskipnaden på Vestlandet
* Fantoft Community Site
Ashford (Surrey)

**Ashford** er en by og en forstad til London lokalisert i distriktet Spelthorne i grevskapet Surrey. Den ligger nær grensen til Stor-London, og tilhører den delen av Middlesex som ble en del av Surrey i 1965. Byen har en lang handlegate, men består hovedsakelig av boliger, beliggende 21,7&nbsp;km vest-sørvet for Charing Cross i London og utgjør således en del av Londons penderbelte. Den ligger kun 4&nbsp;km sør for London Heathrow lufthavn, og en del av byens inntektsgrunnlag, inkludert bedrifter knyttet til luftfart og distribusjon av luftfrakt. Hovedlageret for flylast er i nabolandsbyen Stanwell. Byen er lite plaget av flystøy ettersom den ikke er direkte under flytraséene. I henhold til folketelling i 2011 har byen en befolkning på 27 382 innbyggere.

## Historie

Ashford er bortimot en flat, avleiret slette dannet av de historiske elveløpet til elven Themsen på en relativ fruktbar, men grusfylt jordsmonn som i eldre århundrer var dekket av en skog av løvtrær. I århundrenes løp ble skogen fjernet for å gi beitemark og i mindre grad for dyrkbar mark. Landbruksproduktene endte opp i markedene i London. Den dag i dag gresser det sauer rundt i området.

Gjenstander fra bronsealderen har blitt funnet i og rundt Ashford, noe som er opphavet til stedsnavnet Bronzefield som er et rent kvinnefengsel utkanten av Ashford. Et sirkulært jordverk, kalt for Ashford Henge, rundt 17-18 meter i diameter, ble bygget på det høyeste punktet i landskapet av steinaldersamfunnet i neolittisk tid, det vil si for rundt 3000 f.Kr. Beklageligvis befinner det seg i dag under kvinnefengselet.

I angelsaksisk tid var Ashford et jordbrukssamfunn. Stedet er omtalt i *[[Domesday Book]]* i 1086 som *Exeforde*, og i tidlig middelalder *Echelford*.

Det meste av bebyggelsen er fra mellom 1930 og 1960. Ashford har tradisjonelt liten arbeidsløshet. Mange av innbyggerne jobber på Heathrow, og BP International er en stor lokal arbeidsgiver. Det er også mange som pendler til London eller steder i Thames Valley.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* St Matthew's Church
* St Hilda's Church
* St Michael's Catholic Church
Beep Media Player

**BMP**, eller **Beep media player** er en lydavspiller som er bygget på XMMS. Dets opprinnelige navn var Beep, men etter å ha funnet ut at det var i bruk, la de til *media player*. BMP er likevel det navnet de er kjent for.

## Utseende
Temaer til Winamp og til XMMS kan lett importeres til Beep.

## Se også
* Musikk
* XMMS
* Winamp

## Eksterne lenker
*
Marylebone

**Marylebone** (også kalt *St. Marylebone* eller mer arkaisk som *Mary-le-bone*) er et velstående indreby område i City of Westminster i sentrale London. Det ligger nord for Oxford Street og sør for Regent's Park, vest for Edgware Road og øst for Portland Place og Langham Place. Mellom 1899 og 1965 var St. Marylebone en valgkrets (*borough*) i grevskapet London. Det ble så forent med Paddington og Westminster.

Det er for det meste et boligområde. Ved den vestlige ytterkanten, mot Edgware Road, er en stor del av befolkningen arabere, noe som setter sitt preg på butikker og restauranter. Madame Tussaud's voksmuseum ligger i Marylebone. Det samme gjør Harley Street, kjent for de mange legekontorene.

## Historie
Navnet kommer fra en kirke viet til jomfru Maria som ble bygget ved en *bourne* (liten bekk), kalt Tybourne eller Tyburn.. Kirken og området rundt den ble etterhvert kjent som *St Mary at the bourne*, som etterhvert ble trukket sammen til Marylebone. Kirken er nå representert ved sognekirken St. Marylebone (1817). Bekken har sitt oppkomme nord for det nåværende Swiss Cottage, og rant langs våre dagers Marylebone Lane, som fremdeles kurver seg slik bekkeløpet gjorde. Kirken og det omliggende området ble kjent som *St. Mary at the Bourne*, senere forvansket til *Marybourne*, *Marybone*, *Mary-la-bonne* (aristokratiet snakket helst fransk den gangen), og nå Marylebone. En vanlig misforståelse er at navnet er en forvanskning av *Marie la Bonne* (fransk for «Maria den gode»).

Herregården Tyburn er omtalt i *[[Domesday Book]]* (1086) som en besittelse tilhørende klosteret Barking Abbey, verdsatt til 52 shillings, og med en befolkning som ikke var større enn 50 innbyggere. Tidlig på 1200-tallet tilhørte det Robert de Vere, 3. jarl av Oxford. Mot slutten av 1400-tallet kjøpte Thomas Hobson opp storparten av herregodset, og i 1544 byttet hans sønn Thomas det med kong Henrik VIII, som gjerdet inn den nordlige delen av godset som en park med hjort, den fjerne opprinnelsen til Regent's Park. Godset Tyburn forble eid av kronen fram til den sørlige delen ble solgt i 1611 av kong Jakob I. Han beholdt likevel reservatet med hjort. Dette ble kjøpt av Edward Forest. Han beholdt det som fast leie under dronning Elizabeth I. Edward Forests gods gikk deretter ved ekteskap til Austen-familien. Parken med hjortene, Marylebone Park Fields, ble lagt ut for bønder for produksjon av høy og melkeprodukter.

## Kollektivtransport

De nærmeste undergrunnsstasjonene er:

*Baker Street undergrunnsstasjon
*Great Portland undergrunnsstasjon
*Marylebone stasjon
*Regent's Park undergrunnsstasjon
*Warren Street undergrunnsstasjon

Jernbanestasjonen Marylebone stasjon ligger også i området.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Marylebone Village
Baker Street undergrunnsstasjon

**Baker Street undergrunnsstasjon** er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den ligger i Baker Street i Marylebone, City of Westminster, i kollektivsone 1. Stasjonen betjener fem linjer: Bakerloo, Circle, Hammersmith & City, Jubilee og Metropolitan. Den har gitt navn til Bakerloo-linjen, som før navnet ble trukket sammen het *Baker Street and Waterloo Railway*.

Circle-linjens plattform er en del av den eldste undergrunnslinjen, og er en av de best bevarte gamle plattformer. På veggen er det satt opp gamle plantegninger og fotografier av stasjonen. Stasjonen åpnet 10. januar 1863.

Bakerloo- og Jubilee-linjene ligger på dypt nivå, mens de andre tre er grunne; Metropolitan-linjens plattformer ligger faktisk over bakken. Å skifte linje involverer derfor ofte at man må opp eller ned et nivå i anlegget.

|}
## Eksterne lenker
* Baker Street Underground Station  Transport for London (Engelsk)
Great Portland Street undergrunnsstasjon

**Great Portland Street undergrunnsstasjon** er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den ligger i nærheten av Regent's Park, i City of Westminster, nærmere bestemt i krysset mellom Great Portland Street og Marylebone Road.

Stasjonen er i kollektivsone 1, og betjener linjene Circle, Hammersmith & City og Metropolitan. 

|}
## Eksterne lenker
* Great Portland Street Underground Station Transport for London (Engelsk)
Å (Lyngdal)

**Å** var et prestegjeld i Vest-Agder som sammen med Austad og Kvås utgjorde Lyngdal formannskapsdistrikt fra 1837. Ved resolusjon av 27. juni 1908 ble soknets navn endret fra Å til Lyngdal.

## Referanser
Åros (Søgne)

**Åros** er et gårds- og stedsnavn i Søgne i Kristiansand kommune i Agder. Åros ligger på østsiden av Søgneelvas utløp og har en fin sandstrand som er en populær badeplass om sommeren. Her ligger også Åros Feriesenter. Et av Søgnes mest kjente landemerker var Årosmasta. Dette var en 155 meter høy militær radiomast som ble revet 11. februar 2009. På Årosstranda er en bronserelieff av motstandsmannen Fredrik Aaros (1911 - 1943) som seilte med selbåten «Lady Nancy» fra Åros til England i mai/juni 1940 og sluttet seg til Kompani Linge.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Åros Feriesenter
*
Hans von Herwarth

**Hans Heinrich Herwarth von Bittenfeld** (født 1904, død 1999), også kjent som **Johann von Herwarth**, var en tysk diplomat.

Han var stasjonert i Moskva fra 1933&ndash;1941, tjenestegjorde senere som offiser på Østfronten og var Tysklands ambassadør til London 1955&ndash;1961, deretter statssekretær, så ambassadør til Roma fra 1965&ndash;1971 og fra 1971&ndash;1977 president for Goethe-Institut. Senere ble han ambassadør til Washington, og var også protokollsjef og statssekretær i utenriksministeriet. Han var fetter av Claus von Stauffenberg, og hadde tilhørt den konservative opposisjonen mot den nasjonalsosialistiske regjeringen.

## Verker
* *Zwischen Hitler und Stalin. Erlebte Zeitgeschichte 1931 – 1945*, Berlin (Propyläen) 1982, ISBN 3-549-07627-4
* *Von Adenauer zu Brandt. Erinnerungen*. Propyläen, Berlin 1990 ISBN 3-549-07403-4

## Referanser
Høllen

**Høllen** er et tidligere tingsted (bl.a. lensting i 1532) i Søgne i Kristiansand kommune i Agder. Høllen har en sjarmerende, gammel trehusbebyggelse langs «Høllegada», en fin badestrand langs Høllesanden på vestsiden av Søgneelvas utløp og en godt beskyttet havn for mindre båter. Høllen er en del av Sangvig etter gammel matrikkel, gnr. 23.

Virksomheten i Høllen er knyttet til sjøen. Her er småbåthavn og gjestehavn for mindre fartøyer. Høllen Brygge har dagligvareforretning, drivstoffylling for biler og båter, toaletter, vaskerom og dusjanlegg.

Høllen hadde tidligere poståpneri med navnet «Høllen i Søgne». Det var båtbyggeri og –verksted i Høllen og her ble det også produsert små dieselmotorer for maritimt bruk fra 1930-tallet. 

Høllen er havn for Høllen båtruter, som driver rutetrafikk til Skarpøya, Borøya og Ny-Hellesund.

For å kunne betjene skip i Nordsjø- og kysttrafikk er det bygd et nytt, privateid kaianlegg ved industriområdet kalt Høllen vest.

## Se også
* Hølen

## Eksterne lenker
*Høllen på Søgneguiden.no
Kvås

**Kvås** er en tidligere kommune i Vest-Agder.

I 1909 ble Kvås og Austad skilt ut fra Lyngdal som egne kommuner.

Fra 1837 hadde Kvås sammen med Austad og Å vært del av Lyngdal formannskapsdistrikt. Fra 1. januar 1963 gikk Austad og Kvås kommuner igjen sammen med Lyngdal kommune.

Gjennom bygda Kvås renner elva Lygna (Lyngdalselva) som er en god lakseelv.

I Kvås finner vi også Kvås videregående skole, som er en kristen internatskole som ble opprettet i 2005 og nedlagt i 2008. På samme sted har Kvås Folkehøgskole ekisistert i mer enn 80 år. Folkehøgskolen ble nedlagt i 2006. Kvås kirke ligger også her.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kvås - tidligere kommune - Store norske leksikon
* Kvås - sogn - Store norske leksikon
* Nasjonalt villakssenter - Kvåsfossen
* Kvås kirke - norske-kirker.no
* SSB: Folketall i Kvås 1951-1962
* Arkiv etter Kvås kommune på Arkivportalen
Jordsløyfe

En **jordsløyfe** i et elektrisk system er en uønsket strøm som går i en leder som kobler sammen to punkt som nominelt har samme potensial, vanligvis jord, men som i virkeligheten har forskjellige potensial.  Dette fenomenet kan medføre dårligere funksjon eller til og med fare.

Et eksempel på dette er når en bærbar datamaskin kobles til forsterker og det skapes støy.
Melodi

Begrepet **melodi** kommer fra gresk *μέλος* (*melos*), «sang» og *ωδή* (*odi*), «ode» og er i musikken en tonefølge med tydelig begynnelse og slutt. 

* En melodi er ofte en vise, dvs. en tonesetting av en sang.
* I klassisk musikk blir en melodi som regel kalt et tema). En komposisjon består vanligvis av flere temaer med utarbeidede strukturer. Flere melodier kan forekomme samtidig (polyfoni).
* I popmusikk brukes ofte to melodier i en sang, hovedmelodien og refrenget.
* I jazz blir en melodi brukt som utgangspunkt for improvisasjoner.
* I ikke-europeisk musikk brukes ofte tonefølger som ikke er vanlig i europeisk musikk. 

Språkvitenskapen kjenner begrepet setningsmelodi som beskriver modulasjonen av stemmehøyden når en setning blir uttalt. 

## Eksterne lenker
*
Arne Nøst

**Arne Nøst** (født 17. juli 1962 i Steinkjer) er en norsk teatersjef, maler, grafiker, illustratør, scenograf og musiker. 

Han var teatersjef for Rogaland Teater i Stavanger fra 2009 til 2018, og var teatersjef for Riksteatret fra april 2020 ut 2024.

## Bakgrunn og arbeid
Arne Nøst er oppvokst i Molde. Han har utdannelse fra Kunstakademiet i Trondheim 1982–1985 og Statens kunstakademi i Oslo 1985–1989.

Debututstillinga fant sted i Bergens Kunstforening i 1986, og siden har Arne Nøst hatt separatutstillinger over store deler av Norge, blant annet i Molde i 1987, Galleri Aktuell Kunst i Oslo 1990, Galleri F-15 på Jeløya i 1995 og i Tegneforbundet i Oslo i 1996. Han er innkjøpt av Nordnorsk Kunstmuseum, Den Norske Opera, Nationaltheatret og Nasjonalgalleriet.

I tillegg til utsmykningsoppgaver og oppdrag innen scenografi, har Nøst også laget plakater, platecover for norske artister og illustrasjoner til en rekke bøker, blant annet av Halldis Moren Vesaas, Rønnaug Kleiva, Pär Lagerkvist og Goethe.
Nøst har vært fast avistegner for *[[Dagbladet]]s* kultursider siden 1988. 

Nøst var styreleder i Norske Billedkunstnere fram til 2007. I 2012 debuterte han som regissør. 

## Priser og utmerkelser
* 2014: Ulrik Hendriksens Ærespris 
* 2018: Stavanger Aftenblads kulturpris
* 2019: Heddaprisen for beste scenografi/kostymedesign (sammen med Christina Lovery og Jill Tonje Holter)

## Referanser
 
 

    

 
## Eksterne lenker
* 
*  ''Arne Nøst - Tegning og teater, strek og rom'' (Intervju)
*  Grafikk og biografi hos Gulden Kunstverk
Nordnorge

**Nordnorge** kan ha flere betydninger:

* Nord-Norge – Norges nordligste landsdel

Fire hurtigruteskip har hatt navnet «Nordnorge»:

* DS «Nordnorge» (1924) – I hurtigruten 1936 – 1940
* DS «Nordnorge» (1883) – I hurtigruten i 1944
* MS «Nordnorge» (1964) – I hurtigruten 1964 – 1996
* MS «Nordnorge» (1997) – Et av dagens hurtigruteskip
Sirene (alarm)

**Sirene** er apparater som lager lyd for å alarmere, som f.eks luftvernsirener eller sirener på utrykningskjøretøyer som ambulanser, politibiler eller brannbiler. 

Det finnes to hovedtyper, pneumatiske og elektroniske sirener. Den pneumatiske sirenen, som er en frittstående aerofon, består av en gjennomhullet skive som roterer med høy hastighet slik at hullene interfererer med luftstrømmen gjennom faste hull på utsiden av enheten. Denne typen sirener er energikrevende, og kan være drevet av en trefaset elektromotor. Elektroniske sirener kan benytte oscillatorer, modulatorer og forsterkere til å syntetisere sirenetoner (ul, ringelyd, etc.) som avspilles gjennom eksterne høyttalere. Det kan se ut til at elektroniske sirener gir best effekt ved varsling av kjøretøy foran utrykningskjøretøyet, mens pneumatiske sirener er det beste valget når utrykningskjøretøyet er inne i en sving, en forbikjøring el. Enkelte utrykningskjøretøy er derfor utstyrt med begge typer sirene.

Sirener brukes også som musikkinstrumenter, som i Edgard Vareses *Hyperprism* (1924), *Ionisation* (1931), og i hans *Poeme Electronique* (1958).

## Sivilforsvarets sirener

I Norge har Sivilforsvaret ansvaret for å varsle befolkningen ved overhengende fare. Til dette benyttes i tillegg til kirkeklokker sireneanlegg forhåndsutplassert over hele landet. Disse varslingssignalene benyttes:

***Viktig melding – lytt på radio (NRK)**: Tre signalserier med ett minutts opphold mellom seriene.
***Flyalarm**: Korte støt i cirka ett minutt. Fare for angrep, søk øyeblikkelig dekning.
***Faren over**: Et støt i omkring et halvt minutt.

Sivilforsvarets sireneanlegg benyttes også i fredstid. Varslingsplaner er utarbeidet for enkelte industri- og damanlegg, men sirenene kan også brukes ved uforutsette hendelser der befolkningen øyeblikkelig må varsles. I 2000 ble sirenene i Lillestrøm utløst for å varsle om brann i en gasstankvogn på jernbanen. Varslingsanlegget testes andre onsdag i januar og juni klokka 12.00.

## Historie
*Cagniard de la Tours sirene* er en forbedret konstruksjon av sirenen som ble oppfunnet av ham i 1819. En viktig ny egenskap var at den kunne produsere lyd også under vann. Denne egenskapen gjorde at de la Tour mente at betegnelsen *Sirene* derfor ville være passende.

Han fastslo også at det ved hjelp av sirenen er mulig å faslå en tones svingetall. Sirenen var utført som en skive med et bestemt antall hull plassert konsentrisk på skiven. Hullene åpnet og lukket for en luftstrøm som var rettet mot skiven, og produserte dermed lyd. Dersom skivens dreiehastighet var kjent kunne lydens frekvens utregnes. Dette prinsippet sammenliknet de la Tour med en stemmegaffel, slik at det var mulig å sammenlikne en kjent og en ukjent tone.
## Referanser
Frøya

**Frøya** kan sikte til:

*Frøya (kommune) &ndash; en kommune i Trøndelag.
*Frøya (øy) &ndash; øy som utgjør største delen av kommunen i Trøndelag.
*Frøya (gudinne) &ndash; en gudinne i norrøn mytologi.
*Frøya (Bremanger) &ndash; en øy i Bremanger kommune.
*Frøya (artist) &ndash; en norsk musiker.
*Frøya (navn) &ndash; en norsk og dansk kvinnenavn.
*Frøya Idrettslag &ndash; et idrettslag fra Frøya kommune.
*Idrettslaget Frøya &ndash; et idrettslag fra Bergen kommune.
Nyttårsorkanen i Norge i 1992

**Nyttårsorkanen** er navnet som ofte blir benyttet for å beskrive lavtrykket som traff Norge tidlig på morgenen 1. januar 1992, som var tidenes sterkeste målte storm på det norske fastlandet. Møre, Trøndelag og Helgeland i Nordland ble hardest rammet. Det ble stedvis gjort stor skade på bebyggelse og skogsområder. Meteorologisk institutt har beregnet at en så kraftig orkan statistisk sett bare vil forekomme hvert 200. år. 

Anslått sterkeste vind i Norge under orkanen var 45 m/s, i gjennomsnitt over ti minutter (middelvind), sterkeste vind basert på kortvarige kast anslås til 65 m/s. En del måleinstrumenter brøt imidlertid sammen på grunn av den store påkjenningen. Nyttårsorkanen ville på Saffir–Simpson-skalaen sannsynligvis vært en kategori-2 orkan.

Orkanen gjorde skade på rundt 50&nbsp;000 private eiendommer. Samlet økonomisk skade ble taksert til rundt 2 milliarder kroner, ikke inkludert egenandeler i forsikring eller driftsavbrudd. Et resultat av orkanen var at det ble etablert et system for varsling av ekstremvær.

## Referanser


## Kilder

* «Nyttårsorkanen (1992)», fra *[[Store norske leksikon]]*
* Oddgeir Bruaset, *Orkanen : første nyttårsdag 1992 : menneska som vart ramma, og korleis det gjekk med dei : 25 år etter*, Det norske samlaget, Oslo 2016, ISBN 978-82-521-9249-0

## Eksterne lenker
*Dokumentar fra 1993 (NRK)
Gard Erik Sandbakken

**Gard Erik Sandbakken** (født 1954) er en norsk forfatter.

## Oppvekst
Begge foreldrene kom fra Øvre Rendal. Siden 1981 har han bodd med sin familie på Røros. Sine første leveår tilbragte kan i, deretter flyttet familien til Lysaker, så Høvik og til slutt Hvalstad i Asker. Moren var syerske, faren arbeidet i bank. Gard Erik Sandbakken tok realartium ved Stabekk gymnas, deretter studerte han historie, sosiologi og fullførte hovedfag i nordisk språk og litteratur fra Universitetet i Trondheim, nå Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet.

Han arbeidet fra 1979 til 1996 som lærer på ulike skoletrinn, før han startet sitt eget konsulentfirma med hovedvekt på kompetanseprosjekter knyttet til forretningsutvikling i ulike bransjer.

## Forfatterskap
Gard Erik Sandbakken startet sin forfatterkarriere med krimnoveller til ukeblader, og historier fra jakt og fiske til bladene *Villmarksliv* og *Jakt og Fiske*. Sin skjønnlitterære debut i bokform fikk han i 1992 med spenningsromanen *Kalde skudd*. To år senere kom oppfølgeren *Stråmenn.* I 1995 avsluttet han romantrilogien om frilansjournalisten Reinhardt Røine med *Septemberkvinnen. De tre første romanene ble utgitt på [[Tiden Norsk Forlag]], og mottok velvillige kritikker. I 2006 kom Gard Erik Sandbakken utga han boken *Bastarder på eget forlag.

I 2012 kom romanen *Skarpskytteren*, som ble nominert til Rivertonprisen. Hovedpersonen heter Snorre Hartmann, en tidligere norsk spesialsoldat med brutale krigsopplevelser bak seg fra Bosnia-krigen på 1990-tallet.

I 2014 kom romanen *Hemmeligheter*, igjen med Snorre Hartmann i hovbedrollen. De to siste romanene er utgitt på Communicatio forlag, Trondheim.

Gard Erik Sandbakken har også forfattet *Fokus på kompetanse: en veileder* for Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund og Virke (2008), en metodisk gjennomgang av arbeidsplassen som læringsarena.

I 1995–1996 arbeidet Gard Erik Sandbakken som frilans litteraturkritiker i Klassekampen. 

Han er medlem av Den norske Forfatterforening og Rivertonklubben.

Gard Erik Sandbakken er forøvrig en ivrig jeger etter rype, rådyr og elg. Han har drevet idrett i alle år, med hovedvekt på tre grener: Fotball, ishockey og karate. 

## Bibliografi
* *Duemannen* – manus til novellefilm. I samarbeid med Statens Studiesenter for Film. (1992)
* *Kalde skudd* &ndash; kriminalroman (1992)
* *Stråmenn* &ndash; kriminalromanen (1994)
* *Septemberkvinnen* &ndash; kriminalroman (1995)
* *Bastarder* &ndash; thriller(2006)
* *Skarpskytteren* – thriller (2012)
* *Hemmeligheter* – thriller (2014)

## Kilder
*Presentasjon av Gard Erik Sandbakken i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker
* Aftenposten
Sonate

**Sonate** (fra latin og italiensk *sonare*, «å lage lyd») er vanligvis et flersatsig solostykke for et gitt instrument, med eller uten akkompagnement. Opprinnelig betydde det bare at et musikkstykke skulle fremføres instrumentalt, i motsetning til en kantate som blir sunget (latin *cantare*, «å synge»).

I løpet av 1600-tallet begynte man å skille mellom «kirkesonate» (*sonata da chiesa*), som var mellomspill i liturgisk sammenheng, og «kammersonate» (*sonata da camera*), til verdslig bruk. Giovanni Gabrieli har skrevet en rekke sonater i denne tidlige ensatsige stilen, for messingblåsere eller for strykeinstrumenter. Denne sonateformen kom med tiden, under påvirkning av dansesuiten slik den tok form på 1600-tallet, til å omfatte et musikkstykke med fast mønster og flere satser. De første musikkstykkene med tilnavnet sonate var ofte komponert til kirkelig bruk.

Begrepet utviklet seg i løpet av musikkens historie og fant sin mest utbredte form i den wienerklassiske perioden, blant annet med utviklingen av sonatesatsformen (som ikke må forveksles med den generelle sonateformen). En sonate kan være skrevet for ett eller flere instrumenter, og består i den wienerklassiske form av flere satser, for det meste tre eller fire.

De fire satsene er ofte fastsatt slik:

#Hurtig sats i sonatesatsform.
#Langsom sats i A-B-A-form.
#Dansesats, fra wienerklassisismen helst en menuett, fra romantikken ofte en scherzo.
#Middels hurtig finalesats. Gjerne en variasjonssats eller en rondo. I wienerklassisismen gjerne en sonaterondo.

Denne strukturen finner vi også i andre større verktyper, som symfonien, solokonserten og en rekke former for kammermusikk, for eksempel strykekvartetten. Joseph Haydn var sentral i denne utviklingen.

Domenico Scarlatti, som regnes til senbarokken, skrev rundt 555 sonater med bare en sats som han etter hvert begynte å gruppere for at de skulle fremføres som en suite.

I romantikken begynte Ludwig van Beethoven og etter hvert andre å forlate den opprinnelige sonateformen. For eksempel kan sluttsatsen i Beethovens 9. symfoni ses som en kantate. Å innføre kor og solister i en symfoni betød det samme som å sprenge formen og oppfatningen av hva en symfoni skulle inneholde. Han banet dermed veien for Gustav Mahler og dennes gigantiske kor-symfonier (for eksempel Mahlers 8. symfoni).

## Litteratur
* Claus Bockmaier, Siegfried Mauser (red.): *Die Sonate. Formen instrumentaler Ensemblemusik*. Handbuch der musikalischen Gattungen 5. Laaber-Verlag, Laaber 2005, ISBN 3-89007-128-7.
* Thomas Schmidt-Beste: *Die Sonate: Geschichte – Formen – Ãsthetik*. Bärenreiter, Kassel/Basel/London/New York/Praha 2006, ISBN 3-7618-1155-1.
* 
* 
*
Margarin (tegneserie)

***Margarin*** var en tegneserie skrevet av Kristopher Schau og tegnet av Øystein Runde. Serien ble publisert i det nå nedlagte seriebladet *[[Smult (blad)|Smult]]*, første gang i . Tegneserien ble gitt ut i bokform av Seriehuset i .

Tegneserien handler om en tilsynelatende normal familie, men som etterhvert viser seg å være det stikk motsatte. Det er fire eller fem barn i familien og alle er fortsatt festet i navlestrengen (som også henger fast i moren). Moren er svært overvektig og ligger for det meste i en seng. Når barna har gjort ugagn må de, i stedet for husarrest, krype inn i moren. Familien har også en hund, som må tømmes for å unngå at den sprekker. En av de mer mystiske figurene er Burt. Man får aldri øye på Burt, men det blir ofte nevnt at han eser. I et tilfelle eser han så mye at det nærmest blir panikkutbrudd i familien. 

## Referanser
Smult (blad)

***Smult*** var et tegneserieblad som utkom i tilsammen 17 utgivelser i perioden 2002 til 2003. Bladet spesialiserte seg på norske tegneserier. Utenlandske serier figurerte også. Noen av seriene som gikk i *Smult* var Fakta Fra Verden, Margarin, Wildlife, Nemi, Kollektivet, Jason og Knuts Rute. I tillegg var noen serier av Daniel Clowes oversatt.

Et ikke-tegneserie-innslag var *Smultkult*, som var kronikker som handlet om klassiske fjernsynsserier eller rock n' roll-band. Et annet lignende innslag var *Bløffologer* der det ble fortalt om historiens bløffmakere.

## Eksterne lenker
* Smult på tegneserier.no
Downing Street

**Downing Street** er en liten blindgate som går ut fra Whitehall i City of Westminster i London. Downing Street 10 har gjennom mer enn tohundre år vært den offisielle boligen til First Lord of the Treasury, en tittel som i moderne tid alltid innehas av Storbritannias statsminister, mens nr. 11 er boligen til finansministeren. På grunn av dette blir Downing Street eller «nr. 10» ofte brukt synonymt med statsministeren eller statsministerens kontor, mens «nr. 11» brukes om finansministeren. 

Fra 1997 til 2007 byttet de to plass, siden statsministeren i denne perioden, Tony Blair, var gift og hadde tre barn, og man fant ut at nr. 11 passet bedre til en barnefamilie. Allikevel var statsministerens kontor og regjeringens møtelokale fortsatt i nr. 10. 

Gaten har navnet etter George Downing, 1. baronet (1632&ndash;1689). Han var en soldat og diplomat som gjorde tjeneste under både Oliver Cromwell og Karl II. Som belønning for tjenester utført for kongen fikk han en tomt inntil St. James's Park, og Downing Street går gjennom denne eiendommen. 

I 1950- og 1960-årene var det planer om å rive alle husene i gaten for å bygge moderne hus, men dette ble skrinlagt og er siden ikke vurdert på nytt. 

Av sikkerhetsgrunner er gaten sperret for alle som ikke har spesiell tillatelse. I tillegg til en kraftig stålport er det også senkbare sperringer i veien, og bevoktning med væpnet politi.

## Se også
* Downing Street 10