open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sundvollen

**Sundvollen** (*Kroksundvollen*) er et tettsted i Hole kommune i Buskerud. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar . Sundvollen ligger langs østsiden av Tyrifjorden ved Kroksundet, der europavei 16 krysser over sørenden av Steinsfjorden. Sundvollen er blant annet kjent for Krokkleiva og sin nærhet til Krokskogen. Her finnes også Sundvolden Hotel.

## Historie

Sundvollen het opprinnelig Kroksundvollen og var trolig eng under gården Kroksund på vestsiden av fjorden. Dette var nok en svært gammel gård, men den ble lagt øde under Svartedauen. På østsiden av fjorden ble nok også alle gårdene lagt øde under Svartedauen, for det finnes ikke spor av en eneste en i jordeboka for 1577. Da Olsobispen Jens Nilssøn fór over Krokskogen ved flere anledninger på 1590-tallet nevner heller ikke han noen gård ved Kroksund, verken på øst- eller vestsiden av fjorden.

I 1648 nevnes imidlertid ei *Marte Kroksund* i tingbøkene. Hun  ble anmeldt til stattholder Hannibal Sehested fordi hun stadig skjenket folk fulle og skjelte dem ut når de ikke ville gi henne dobbelt betaling for å frakte dem over sundet. Dessuten skal hun ha stått i ledtog med både røvere, tyver og landløpere. Marte var åpenbart sundmann, for det ble krevd at hennes kongelige bevilling som sundmann skulle inndras. Tredve år seinere satt hun fortsatt i Kroksund, som enke, mens sønnene drev sundstedet, så kravet nådde nok ikke fram hos stattholderen. Sundvollen nevnes først i 1652, som en ødegård under rydding og med ei skyld blant de laveste i bygda. I 1762 var situasjonen for bruket den samme, men rundt 1800 ser det som om bruket var blitt mer av en bondegård - nå med tre husmannsplasser og et par mindre bruk rundt seg. Navnet Kroksundvollen var i brukt til ut på 1900-tallet.

## Kulturvern
Her finnes det helleristninger fra bronsealderen. Ristningene, som er hugget inn på en sandstein som ligger kun ca. 100 meter fra E16, viser skipsfigurer, kretsfigurer, skålgroper og to figurer som ikke har latt seg tolke. I alt er det femten figurer på steinens overflate.

## Se også
* Dronningveien
* Grøndokka
* Slettøya

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pål Prestrud

**Pål Prestrud** (født 1953) er norsk biolog og klimaforsker. Han var direktør for den norske stiftelsen CICERO Senter for klimaforskning fra 2002 til 2012, og kjent for sine mange opptredener i massemediene i spørsmål om klimaendringene og den globale oppvarmingen. Fra 2013 til 2018 var han direktør for Statens naturoppsyn

Pål Prestrud tok doktorgraden i biologi ved Universitetet i Oslo i 1992 med avhandlingen «Arctic foxes in Svalbard: Population ecology and rabies». Han var ansatt ved Kontoret for polarsaker i Internasjonal avdeling i Miljøverndepartementet i perioden 1988–1994, siden forskningsdirektør ved Norsk Polarinstitutt fra 1994 til 2001 og så avdelingssjef i Området for naturvitenskap og teknologi i Norges forskningsråd fra 2001 til 2002. Han har vært direktør ved Cicero siden juni 2002. Prestrud er også viseformann i ACIA (Arctic Climate Impact Assessment).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Presentasjon på Ciceros nettsider
* Artikler av og om Pål Prestrud på Forskning.no
Kjønnsmodenhet

Å oppnå **kjønnsmodenhet ** betyr at et individ blir biologisk i stand til å formere seg, altså få eget avkom. Tidspunktet for kjønnsmodenhet varierer imidlertid mye mellom ulike arter, herunder også noe mellom kjønnene.

## Kjønnsmodningsprosessen
Kjønnsmodningsprosessen kalles gjerne puberteten. Mange arter demonstrerer at de er i ferd med å bli kjønnsmodne, for eksempel ved å markere seg med urinering. Hos katter av hannkjønn vil urinen lukte spesielt sterkt når dyret har blitt kjønnsmodent, mens hunder av hannkjønn vil begynne å løfte opp det ene bakbenet når det markerer og urinerer. Hunnene vil få menstruasjon og påfølgende eggløsning. Et tegn på pubertet er også økt vekstrate og en økende trang til å utforske og prøve ut. Psykologisk kan dette komme til uttrykk i form av uregjerlighet og usikkerhet. Hos arter som lever i flokk betyr gjerne kjønnsmodent at individet i større grad enn tidligere må tilpasse seg det hierarkisk systemt som hersker i flokken. Hos mange arter blir hannene regelrett jaget vekk.

## Forplantningsevnen
Det å bli kjønnsmoden og det å bli voksen er ikke nødvendigvis det samme. Mennesker oppnår for eksempel kjønnsmodenhet lenge før de regnes som voksne, selv om også dette kriteriet varierer mellom ulike menneskelige kulturer. Kjønnsmodenhet betyr heller ikke at et individ forblir forplantningsdyktig livet ut. Menn er stort sett forplantningsdyktige hele livet (unntatt ved sykdom), men kvinnens forplantningsevne opphører ved den såkalte menopausen. Flere andre arter har også menopause.

Det å kunne forplante seg betyr heller ikke at individet automatisk får anledning til å forplate seg. Hos mange arter er nemlig retten til å forplante seg forbeholdt noen få individer. Hos ulven er det eksempelvis bare alfaparet som har denne retten, selv om tyvparinger skjer. Hos andre arter er det kanskje den sterkestes rett som gjelder. Dette kan gi seg utslag i form av rituelle slåsskamper om retten, men også slåsskamper på liv og død.

## Se også
* Formering
* Kjønn
* Kjønnet formering
* Pubertet
Marylands flagg

**Marylands flagg** er et heraldisk flagg som kombinerer to familievåpen knyttet til delstatens historie, henholdsvis Calverts svarte og gule ruter og Crosslands hvite og røde kors. Flagget ble vedtatt 9. mars 1904.

Bakgrunnen for kombinasjonen av de to heraldiske familievåpen i flaggform er at Maryland ble grunnlagt av den britiske adelsfamilien Calvert, som også fikk store landområder i kolonien fra den britiske krone, samt også tittelen Lord av Baltimore. Calvert-familiens våpen ble opprinnelig gitt i 1622, men George Calvert tok opp sin mors våpen for familien Crossland. Kombinasjonen ble mot slutten av 1800-tallet tatt opp igjen som symbol for Maryland. Første gang delstatens flagg ble benyttet var i Baltimore 11. oktober 1880 under 150-årsjubileet for byens grunnleggelse.

Marylands flagg er det eneste av USAs delstatsflagg som er basert på europeisk heraldikk.

## Litteratur
* Whitney Smith: *The Flag Book of the United States — The Story of the Stars and Stripes and the Flags of the Fifty States*, 1970

## Eksterne lenker
* Maryland State Flag  fra Maryland State Archives
* The  History of the Maryland Flag fra Marylands Secretary of State
* Protocol for  Maryland's Flag fra Marylands Secretary of State
Minnesotas flagg

**Minnesotas flagg** er blått og har delstaten Minnesotas segl omgitt av ulike elementer midt i flaggduken. Flagget ble vedtatt 19. mars 1957 og er basert på et tidligere flagg fra 1893. Det er i størrelsesforholdet 3:5. 

Det gamle flagget og seglet ble kritisert for å representere nybyggernes perspektiv av nydyrking på land som hadde vært brukt av amerikanske urfolk. Det nye flagget som ble vedtatt er delt i to felt, et mørke- og et chevron-formet lyseblått, med et hvitt nordstjernesymbol i den venstre, mørkeblå delen. Den endelige utformingen ble vedtatt av en komité 19. desember 2023.

## Flagget fra 1957
Seglet viser et landskap med en indianer til hest og en bonde som pløyer jorden. Tre årstall er innskrevet på bånd som omgir seglet. Det første, 1819, viser til året for etableringen av Fort Snelling, den første europeiske bosettingen i delstaten. Årstall nummer to, 1858, viser til opptaket i unionen, mens det tredje årstallet, 1893, viser til året da flagget ble vedtatt. Seglet er omgitt av en krans av orkideblomster (latin: *cypripedium reginae*). Utenfor dette finnes en ring der det er plassert med nitten stjerner samlet i fem grupper. Tallet nitten er en henvisning til at Minnesota var den nittende delstaten som sluttet seg til unionen etter de opprinnelige tretten. Den øverste stjernen representerer nordstjernen. I seglet forekommer også delstatsmottoet, *L'Etoile du Nord*, som viser til det samme. Nordstjernen som symbol gjenfinnes i to andre nordlige delstaters flagg: Alaska og Maine.

Fram til 1957 hadde flagget ulik forside og bakside. Fra innføringen 4. april 1893 og fram til revisjonen av flagget i 1957 hadde det på baksiden hvit flaggduk med et annet seglmotiv.

Minnesotas flagg er, som flere andre amerikanske delstatsflagg, basert på militære forbilder. Også delstatene Pennsylvania, Connecticut, Sør-Carolina, New Hampshire, Virginia, New York, Vermont, Kentucky, Indiana, Maine, Michigan, Wisconsin, Oregon, Kansas, Nevada, Nebraska, Nord-Dakota, Montana, Idaho, Utah og Alaska har delstatsflagg med blå flaggduk. Louisiana, Oklahoma og Sør-Dakota benytter en noe lysere blåfarge i sine delstatsflagg, mens Delawares delstatsflagg har en lysere, gråblå fargetone. 
## Referanser


## Eksterne lenker
* Minnesota State Flag fra Minnesota Legislative Reference Library
* The Origin of the Minnesota State Flag av William M. Becker, «Minnesota History », 53, 1992, s. 2-8
Juan Álvarez

:*For andre betydninger se også [[Juan Álvarez de Toledo]]

*'Juan Manuel Nepomuceno Álvarez Benitez''' (født 27. januar 1790, død 21. august 1867) var general og fungerte som president i Mexico i noen måneder fra den 4. oktober til den 11. desember 1855. Han deltok i de fleste større kriger i Mexico i det 19. århundre, slik som den meksikansk-amerikanske krigen, uavhengighetskrigen, reformkrigen med flere. Som republikaner og føderalist, ledet han Benito Juárez´ ayutlaplan i 1854 som førte til avsettelse av diktatoren Antonio López de Santa Anna. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nils Erik Ulset

**Nils Erik Ulset** (født 1983) er en norsk langrennsløper og skiskyter. Han representerer Tingvoll Idrettslag.

Han har en arvelig muskelsvekkelse i begge bein, og konkurrerer i klassen LW3. Han begynte å konkurrere i 1993.

Ulset var medlem av Mannsutvalget, som ble oppnevnt 26. august 2022 for å «utrede likestillingsutfordringer menn møter og som bidrar til utenforskap og er til hinder for et likestilt samfunn.» Utvalgets rapport ble overlevert 24. april 2024.

I 2026 ble han tildelt Holmenkollmedaljen. Som begrunnelse for tildelingen nevner Skiforeningen at han har hatt en lang og svært suksessrik karriere med blant annet 13 medaljer fra Paralympics fra langrenn og skiskyting og 30 mesterskapsmedaljer totalt. Med deltakelse i paralympiske vinterleker første gang i 2002 og siste gang i 2022 har han vært en sentral skikkelse i norsk paraidrett i mer enn 20 år. Etter at han la opp som aktiv utøver i 2022, har han fortsatt sitt engasjement for paraidrett i Møre og Romsdal idrettskrets.

## Meritter
Paralympiske vinterleker: Ett gull, tre sølv og tre bronse i skiskyting og to gull, to sølv og to bronse i langrenn. Totalt 13 medaljer, hvorav 3 gull 5 sølv og 5 bronse.

VM: Tre gull, seks sølv og to bronse i skiskyting og ett gull tre sølv og to bronse i langrenn, totalt fire gull, ni sølv og fire bronse (17 medaljer).
* VM 2019 
** Sølv i skiskyting
* Paralympiske vinterleker 2018
** Bronse i skiskyting
** Sølv i langrenn
* VM 2017 
** Bronse i skiskyting
** Sølv i langrenn
* VM 2015 
** Sølv i skiskyting 
** Bronse i langrenn
* Paralympiske vinterleker 2014
** To sølv i skiskyting 
** Bronse i langrenn
* VM 2013
** Gull i skiskyting, bronse i langrenn
* VM 2011
** 8.-plass i skiskyting, jaktstart
** 6.-plass i skiskyting, 10&nbsp;km
** Sølv i skiskyting, 7,5&nbsp;km
** Sølv i langrenn, stafett (sammen med Trygve Steinar Larsen og Vegard Dahle)
** Sølv i langrenn, 12,5&nbsp;km
* Paralympiske vinterleker 2010
** Gull i skiskyting, 12,5&nbsp;km, stående
** Sølv i skiskyting, 3&nbsp;km sprint, stående
** Sølv i langrenn, 20&nbsp;km, stående
* VM 2009 
** 2 gull i skiskyting, gull og sølv i langrenn
* Paralympiske vinterleker 2006
** Bronse i skiskyting, både på 7,5&nbsp;km og 12,5&nbsp;km
** 9.-plass på 5&nbsp;km og 10&nbsp;km
** 14.-plass på 20&nbsp;km
* VM 2005
** Sølv og bronse i skiskyting
* VM 2003
** Bronse i skiskyting, 7,5&nbsp;km
* Paralympiske vinterleker 2002
** Gull på 10&nbsp;km og 20&nbsp;km
** 7.-plass i skiskyting

## Utmerkelser
* Den 9. januar 2010 vant Ulset prisen *Årets funksjonshemmede utøver* i Norge for sesongen 2009 på Idrettsgallaen 2010 i Håkonshall på Lillehammer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Narvik kommunale fotosamling

**Narvik kommunale fotosamling** er ei samling av historiske fotografier fra Narvik og Ofoten. Fotosamlinga har over 150 000 bilder, gitt til Narvik kommune av fotografer og fotofirmaer i byen og kommunen. Den blir administrert av Ofoten Museum/Museum Nord.

Bildene er i ferd med å bli digitalisert og registrert. Noen av bildene er lagt ut på nettstedet www.fotosamlinga.no, som ble etablert høsten 2004. Nettstedet har blant annet som mål å skaffe informasjon om bildene i fotosamlinga. I tilknytning til fotosamlinga er det dannet en forening, Fotosamlingas Venner, for å bistå museet i arbeidet med å bestemme og å digitalisere samlinga.

## Eksterne lenker
* fotosamlinga.no – Narvik kommunale fotosamling 
* Museum Nord om Narvik kommunale fotosamling
* Ofoten Museum: Mer enn 150.000 bilder i Narvik kommunale fotosamling
* Ofoten Museum: Fotosamlinga.no har passert en halv million (april 2006)
* Fotosamlingas Venner
13. serierunde i Adeccoligaen 2007

**13. serierunde i [[Adeccoligaen 2007]]** startet som en full runde den 24. juni med åtte kamper som alle startet klokken 18.00. Den islandske dommeren Eyolfur Magnus Kristinsson ble for øvrig benyttet i kampen mellom Skeid og Sparta Sarpsborg som et ledd i dommerutvekslingsprogrammet i regi av NFF.


## Fakta

## Eksterne lenker
* Adeccoligaen 2007: Terminliste og resultater  på altomfotball.no
Niagara

**Niagara** er en elv som flyter nordover fra Eriesjøen til Ontariosjøen. Den markerer grensen mellom Ontario i Canada og New York i USA.

Elva er ca. 56&nbsp;km lang og passerer Niagarafallene på sin vei. Langs elva finnes to vannkraftverk; *[[Sir Adam Beck vannkraftverk]]*, som ble bygget i 1922&ndash;54 i Ontario i Canada, og *[[Robert Moses Niagara vannkraftverk]]* som ble bygget i 1961 på den amerikanske siden i New York. Disse to pumpekraftverkene kan regulere vannstanden og genererer tilsammen 4,1 gigawatt elektrisitet. Skip på de De store sjøer unngår Niagarafallet ved å passere Welland Canal, en del av Saint Lawrence Seaway, på den canadiske siden.

I Niagaraelva finnes to store øyer, Grand Island og Goat Island, begge i USA. Vestre delen av Eriekanalen ligger nært Grand Island. Goat Island ligger ved Niagarafallene. Det finnes også to mindre øyer, Navy Island, nært Grand Island, på nordsiden, og Strawberry Island, sørvest for Grand Island.

Langs Niagaraelva ligger disse byene:
*Buffalo
*Fort Erie (Ontario)
*Lewiston (New York)
*Niagara Falls (New York)
*Niagara Falls (Ontario)
*Niagara-on-the-Lake (Ontario)
*Queenston (Ontario)

Flere slag har vært langs elva, som historisk sett har blitt forsvart av Fort George (kanadisk side), Fort Niagara (amerikansk side) og Fort Erie (kanadisk side).

På den amerikanske siden av der Niagara-elven løper ut av Eriesjøen munner den meget viktige transportåren Eriekanalen ut. Den knytter an til Mohawk River, Hudson River og dermed til New York City og det nordlige Atlanterhavet. Denne kanalen ble klar til bruk i 1825 og frem til jernbanealderen overtok mye av varetransporten, var kanalen, og dermed Niagaraelven, helt vesentlig sod den amerikanske ekspansjon terrirorielt og økonomisk.

De amerikanske kanaler ble for noen tiår frem til utviklingen av jernbanenettet helt vesentlige for landets utvikling. Helt siden den tid da de britiske koloniene ved østkysten ekspanderte innover i landet, ble transportproblemene en kilde til stor bekymring. Dette var ikke unikt for Amerika, for mange steder var muskelkraft hovedmåten å få transportert gods på. Utnyttelse av navigerbare elver var mange steder den åpenbare løsning, men i Nord-Amerika var veien vestover vanskeliggjort av fjellkjeden Appalachene som steg opp mange steder bare  inn i landet, og lå som en  lang bom mot Vesten. Det var bare fem steder der man kunne frakte varer med muldyr og andre trekkdyr og vogner. Man kunne der seile opp elver så langt det gikk, omlaste til vogner eller trekkdyr, passere fjellene, og så omlaste til båter på elver i innlandet.

Planer om å utvikle kanalforbindelser mellom elvene forelå tidlig. Det første forslaget til en slik kanal rundt Appalachenes nordlige utløpere kom i 1699, men først i 1798 ble selskapet *Niagara Canal Company* etablert og forberedelsene igangsatt. Den første seksjonen stod klar i 1819, og hele kanalen ble åpnet den 26. oktober 1825.  
 
## Referanser


## Eksterne lenker
*
13. serierunde i Tippeligaen 2007

**13. serierunde i Tippeligaen 2007** startet lørdag 30. juni klokken 19:00 med Vålerenga mot Viking. Runden fortsatte med fem kamper søndag 1. juli, fire kamper klokken 18:00 og én kamp 20:00. Runden avsluttet mandag 2. juli klokken 19:00 med Rosenborg mot Aalesund.

## Kampfakta

 

## Eksterne lenker
* Tippeligaen 2007: Terminliste og resultater  på altomfotball.no
* Tippeligaen 2007: Terminliste og resultater på nifs.no
Cree (språk)

**Cree** (ᓀᐦᐃᔭᐍᐏᐣ, *Nēhiyawēwin*; engelsk: *Cree*, fransk: *Cri*) er et algonkisk språk som snakkes av rundt 86 475 mennesker (per 2021) av det kanadiske urfolket cree over hele Canada, fra Nordvestterritoriene til Alberta og Labrador, noe som gjør det til det desidert mest utbredte minoritetsspråket i Canada. Den eneste regionen der Cree har noen offisiell status er i Nordvestterritoriene, sammen med åtte andre aboriginske språk. Der snakkes cree hovedsakelig i Fort Smith og Hay River.

## Navn
Endonymer er:
*   (*Plains Cree*, «slettecree»)
*   (*Woods Cree*, «skogcree»)
*   (*Western Swampy Cree*, «cree i vestlige myrskoger»)
*   (*Eastern Swampy Cree*, «cree i østlige myrskoger»)
*   (*Moose Cree*, «elgcree»)
*   (*Southern East Cree*, sørøstlige cree»)
*   (*Northern East Cree, «nordøstlige cree»)
*  (*Atikamekw*)
*  (*Vestlige Montagnais*, Piyekwâkamî-dialekt)
*  (*Vestlige Montagnais*, Betsiamites-dialekt)
*  (*Østlige Montagnais'')

## Opprinnelse og utbredelse

Cree antas å ha begynt som en dialekt fra ur-algonquiansk språk som ble snakket for mellom 2500 og 3000 år siden i det opprinnelige algonquianske hjemlandet, et ubestemt område som antas å være nær de store innsjøene. De som snakket det ur-creeiske språket antas å ha flyttet nordover, og delte seg ganske raskt i to forskjellige grupper på hver side av Jamesbukta. Den østlige gruppen begynte da å skille seg ut til adskilte dialekter, mens den vestlige gruppen sannsynligvis brøt ut i distinkte dialekter mye senere. Etter dette punktet er det svært vanskelig å komme med sikre utsagn om hvordan ulike grupper oppsto og beveget seg rundt, ettersom det ikke finnes noen skriftlige verk på språkene å sammenligne, og beskrivelser av europeere er ikke systematiske; i tillegg har algonkinske folk en tradisjon for tospråklighet og til og med å ta i bruk et nytt språk fra naboer.

Et tradisjonelt syn blant 1900-tallets antropologer og historikere av pelshandelen antyder at Western Woods Cree og Plains Cree (og derfor deres dialekter) ikke skilte seg fra andre cree-folk før 1670, da cree spredte seg ut fra deres tradisjonelle hjemlandet nær Jamesbukta på grunn av tilgang til europeiske skytevåpen. Derimot uttalte James Smith fra Museum of the American Indian (nå George Gustav Heye Center), i 1987 at vekten av arkeologiske og språklige bevis plasserer creefolk så langt vest som Peace River-regionen i Alberta fra før europeisk kontakt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Silje Granhaug

**Silje Granhaug**  (født 25. juni 1970) er en norsk grafisk designer og illustratør. 

Granhaug har bachelorgrad innen grafisk design og illustrasjon fra Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo, der hun var student fra 1991 til 1994. Fra 1994 til 1996 tok hun en mastergrad ved Central Saint Martins College of Art & Design i London, og fra 2003 til 2006 tok hun en bachelorgrad i multimediateknologi og -design ved UiA i Grimstad. 

Silje Granhaug har jobbet som illustratør, grafisk designer og billedkunstner siden 1991. Hun har illustrert barnebøker, jobbet med reklame, identitetsdesign, illustrasjon og film, og arbeidet som art director, grafisk designer, prosjektleder og multimediedesigner i reklamebransjen. Hun har ellers deltatt på en rekke utstillinger, mottatt flere stipender og priser.

Flere av bildene til Silje Granhaug er digitale kollasjer av fotografier og frihåndsarbeider som maleri og tegning. Uttrykket er ofte både ekspressivt og følsomt. 
## Bokillustrasjoner
* 1991: Erling Magnar Jørgensen: *Siljes morgen* - bildebok, Forsythia forlag
* 1995: Asbjørnsen og Moe: *Hanen og reven* – bildebok, Cappelen
* 1996: Walter Vik: *Herr Khabel og gravemaskinen* -billedbok, Cappelen
* 1997: Elsa Almås og Esben Benestad: *Sexologi i praksis*  – Tano-Aschehoug
* 1999: Robert Næss: *Kannibalsommer* – barnebok, Gyldendal Tiden
* 1999: Walter Vik: *Freddrik* - bildebok, Cappelen
* 2006: Marianne Viermyr: *Fy katte* – bildebok Cappelen
* 2006: Per O. Kaldestad og Bente B. Kleiva: *En løvetanndrøm* - bildebok, Cappelen
* 2011: Hans Sande: *Pappa er sjørøvar* - bildebok, Cappelen Damm

## Eksterne lenker
* Nettside
Roland Ruepp

**Roland Ruepp** (født 1965) er en italiensk funksjonshemmet tidligere skiskyter og langrennsløper. 

Han ble handikappet etter en klatreulykke i 1990, og begynte å konkurrere i 1993 som en del av rehabiliteringen. Han konkurrerer i klassen LW11. 

## Meritter
* VM 2003
** 8.-plass på 10 km
** 9.-plass på 15 km
** 15.-plass på 5 km
** 16. og 18.-plass i skiskyting

* Paralympiske vinterleker 2002
** Gull på 5 km og 10 km
** Bronse i skiskyting
** 12.-plass på 15 km

* VM 2000
** Sølv på 15 km
** Bronse på 5 km
** 4.-plass på 10 km
** 7.-plass i skiskyting

* Paralympiske vinterleker 1998
** Sølv på 10 km
** 4.-plass på 5 km og 15 km
** 9.-plass i langrennsstafett

* Paralympiske vinterleker 1994
** 7.-plass på 10 km
** 8.-plass på 5 km, skiskyting og langrennsstafett
** 11.-plass på 15 km

## Referanser
Ken Henry Johnsen

**Ken Henry Johnsen** (født 28. juli 1975) er en norsk fotballdommer. Han er medlem av Husøy & Foynland fotball (fra 2014) og startet dommerkarrieren allerede i 1992 da han var 18 år gammel. Johnsen debuterte som hoveddommer i 1. divisjon fotball for herrer i 2004 og har siden da også deltatt som linjedommer i Tippeligaen. Foran 2009-sesongen ble han oppnevnt til Tippeligadommer. Han dømte Cupfinalen i fotball for menn 2015. Han var med i dommerteamet under fotball-EM 2016. Utenom å dømme er Johnsen instruktør i dommerutvikling samt politi av yrke. 

Johnsen ga seg som dommer på toppnivå i 2016.

## Dommerstatistikk
*Oppdatert 24. juni 2007*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Dommerens profil på Norges Fotballdommerforening
* Tønsberg Blad – Blanda kor, intervju med  Johnsen. (Publisert 17. september 2005).
Skiskyting under Paralympiske vinterleker 2006

Under de paralympiske vinterlekene 2006 var skiskyting en av øvelsene det ble konkurrert i. 

Øvelsene ble arrangert 11. og 14. mars. 

## Resultater - menn

### 12,5 km for blinde

### 12,5 km sitteski

### 12,5 km stående

Andreas Hustveit kom på 10.-plass av 21 startende utøvere, med 6 bom og sluttid 44.17,6.

### 7,5 km for blinde

### 7,5 km sitteski

### 7,5 km stående

## Resultater - kvinner
### 10 km sitteski

### 12,5 km for blinde

Danske Anne-Mette Bredahl kom på 4.-plass, med 4 bom og sluttid 52.39,3 – under 6 sekunder fra bronse.

### 12,5 km stående

### 7,5 km for blinde

Anne-Mette Bredahl kom på 5.-plass av 8 deltakere, med 3 bom og sluttiden 29.23,0.

### 7,5 km sitteski

### 7,5 km stående
Fylkesvei 2284

**Fylkesvei 2284** går mellom Tresliperiet og Grua i Lunner.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 12 (Oppland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
José Mariano Salas

**José Mariano Salas** (født 11. mai 1797, død 24. desember 1867) var en general og satt som president i Mexico i to perioder (1846 og 1859).
Kylling

**Kylling** er et begrep som betegner fugleunger etter alle hønsefugler, noe som også inkluderer avkom etter ville arter som rype, jerpe, orrfugl, storfugl og fasan med flere. Forutsetningen for å få fram kyllinger er, at hønas (hunnens) egg blir befruktet og deretter varmebehandlet, enten gjennom naturlig ruging eller i en rugemaskin. Et befruktet egg kan ikke utvikle seg uten varme fra høna eller en rugemaskin, og er således spiselig.

## Ruging
Syklusen starter med befruktede egg som blir ruget ut naturlig eller unaturlig. I naturen foregår rugingen i et reir, som sjelden består av stort mer enn en rugegrop. Alternativt kan eggene ruges ut kunstig, med varmebehandling i en såkalt rugemaskin. Tamhøns som er i rugemodus (klukk) kalles gjerne ei *[[klukkhøne]]*. Rugehøner ligger lenge på eggene og tar kun få pauser i løpet av rugetiden (som varierer med arten). Verpehøner, derimot, legger egget i løpet av kort tid og forsvinner deretter fra plassen. Kyllingene klekkes etter et antall dager med ruging, og de er i stand til å ete vanlig mat fra første dag etter klekkingen.

Kyllinger etter tamhøns har kroppen dekket med gul dun. Hos mange arter er imidlertid kyllingene kamuflasjefargede, og går i ett med biotopens omgivelser. Dette, samt en instinktiv tendens til at kyllinger gjerne vil stikke seg vekk og være urørlige, verner dem mot rovdyr i naturen.

## Nyklekte kyllinger
Når kyllingene klekkes, har den med seg en plommesekk som næringspakke (niste), som den bruker to dager på å fortære. I moderne hønsehold er hanekyllinger uønsket. De blir sortert vekk og drept snarest mulig etter klekking. Kyllingene blir så enten foret opp som eggprodusenter eller slaktekyllinger. 

Kyllinger som fødes i rugemaskiner, må ha menneskelig hjelp til å vokse opp. Slike maskiner er i hovedsak aktuelle for større oppdrettere, og da også kun for raser som ikke ruger.

Kyllinger som ikke vokser opp med en mor trenger varmelampe i opptil åtte uker. Den første uken skal temperaturen være 35 °C. Temperaturen senkes med to grader ukentlig, inntil kyllingene er store nok til å ferdes fritt sammen med eldre høns.

## Hønsekylling som mat
Moderne avl har først fram kyllinger som vokser raskere og gir mere kjøtt enn tradisjonelle raser. Kylling av høns nytes ofte som matrett, både i stekt, grillet, fritert, marinert eller kokt tilstand. Fram til 1980-tallet ble denne typen kylling kalt *[[broiler]]*, men den betegnelsen er gått ut av bruk.

## Se også
* Kyllingoppdrett

## Referanser
Marit Lande

**Marit Lande** (født 1935) er en norsk museumspedagog og forfatter, blant annet av kunstbøker for barn. Flere av bøkene om Edvard Munch er oversatt til engelsk.

## Bøker
* 1988: *«Jeg maler det jeg så-»: om Edvard Munch for barn og ungdom*
* 1992: *«-for aldrig meer at skilles-» : fra Edvard Munchs barndom og ungdom i Christiania
* 1993: *«The story of Edvard Munch : told to young...
* 1995: *Edvard Munch : liv og kunst*
* 1996: *På sporet av Edvard Munch : mannen bak mytene*
* 1997: *Slottet* – illustret av Bo Gaustad
* 1998: *Munch for barn*
* 1999: *Nikolai Astrup*
* 1999: *Stortinget* – illustrert av Bo Gaustad
* 2000: *Carl Larsson*
* 2000: *Oslo gjennom 1000 år* – illustrasjoner av Karl-Fredrik Keller
* 2001: *Skagenmalerne Anna og Michael Ancher*
* 2002: *Edvard Grieg for barn og unge*
* 2003: *Bygninger for evigheten : arkitekturens historie* – illustrasjoner av Karl-Fredrik Keller
* 2003: *Med ild i sjelen : Vincent van Gogh for barn og unge*
* 2004: *På Adolph Tidemands tid : for barn og unge*

## Eksterne lenker
Juan Nepomuceno Almonte

**Juan Nepomuceno Almonte** (født 15. mai 1803, død 21. mars 1869) var en meksikansk general, politiker og diplomat. Han medvirket i slaget ved Alamo og var tilhenger av keiser Maximilian I. Han var sønn av José María Morelos y Pavón og Brígida Almonte. Almonte hjalp Antonio López de Santa Anna under Texasrevolusjonen og han deltok aktivt i slaget ved Alamo, slaget ved San Jacinto og i den meksikansk-amerikanske krigen.

## Referanser
Gan (språk)

:*[[Gan (Ganzhou)|Gan]] er også et fylke i [[Ganzhou (Jiangxi)|Ganzhou]] i provinsen [[Jiangxi]] i [[Folkerepublikken Kina]].*

**Gan** (forenklet kinesisk: 赣语; tradisjonell kinesisk: 贛語; pinyin: *gànyŭ*) er et kinesisk i språk. Den brukes i området av Kina hvor elva Gan renner, det vil si i provinsen Jiangxi, og i tilgrensende provinser. 

Det er en diskusjon om hvorvidt språket er en kinesisk dialekt, et språk i slekt med hakka, eller om det er et eget språk. 

Gan tales i varierende grad av mellom 20 og 70 millioner mennesker i forskjellige varianter, hvorav Nanchang-dialekten anses å være prestisjedialekten. 

## Dialekter

Det er forskjeller mellom gan-dialektene som kategoriseres litt forskjellig. 

Ifølge  «Atlas over kinesiske språk» (《中國語言地圖集》, 1987) er det ni dialekter innen gan.
Nytorget

**Nytorget** finnes flere steder:

* Nytorget (Stavanger)
* Nytorget (Eigersund)
* Nytorget (Rana)
* Nytorget (Kongsberg)
* Nytorvet (Farsund)

Videre er det et eldre navn på Youngstorget i Oslo.
Kunsthistorisches Museum

**Kunsthistorisches Museum** er et kunsthistorisk museum i Wien, og et av verdens ledende kunstmuseer.

Det ble åpnet av i 1891 samtidig med Naturhistorisches Museum av keiser-konge Frans Josef I av Østerrike-Ungarn. Museene ligner hverandre i arkitektur og står overfor hverandre ved Maria-Theresien-Platz. De ble tegnet av Gottfried Semper og Karl Freiherr von Hasenauer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Perigeum

**Perigeum**, også kalt **perigé** eller **jordnære**, er det punktet i en elliptisk bane rundt jorden som befinner seg nærmest mulig jorden. Motsatt kalles punktet som befinner seg lengst unna jorden apogeum. 

Perigeum brukes bare for baner rundt jorden, mens et tilsvarende punkt i en bane rundt solen kalles perihelium, og et tilsvarende punkt i en bane rundt et generelt himmellegeme kalles periapsis.
 
Apogeum og perigeum brukes for å beskrive baner til både kunstige satellitter, slik som Den internasjonale romstasjonen, og naturlige satellitter som månen.

## Eksterne lenker
*
Kvartermester (grad)

**Kvartermester** er en grad i det norske Forsvaret.

Graden ligger på OR 5 nivå i Sjøforsvaret i forbindelse med innføringen av den nye ordningen for militært tilsatte. Graden tilsvarer sersjant i Hæren og Luftforsvaret.

## Kvartermester (OR-5) i ulike NATO-land
Skvadronmester brukes i en rekke andre NATO-land. 
* Canada: Master Seaman
* Danmark: Sergent
* Frankrike: Second maître
* Nederland: Sergeant
* Tyskland: Obermaat /  Maat
* Storbritannia: *Ingen tilsvarende grad*
* USA: Senior Petty Officer Second Class

## Se også
* Militære grader i Norge
* Kvartermester I klasse
* Flaggkvartermester

## Referanser
Purser

En **purser** er en proviantforvalter og regnskapsfører i sjøfarten eller luftfarten. På passasjerskip er purseren regnskapsfører med ansvar for billettregnskap og passasjerkontroll. Purseren har på passasjerskip, også ansvaret for resepsjonen, der det også er purserassistenter. Det er også vanlig at purser har funksjon som IT-ansvarlig. Også å legge ut gangvei ligger under purser. Som sikkerhetsfunksjon tilleges normalt purser å være loggfører på alt som skjer på bro, i en alarmsituasjon. De aller fleste skip som har purser har egen proviantforvalter. Det var gjerne stuerten som var proviantforvalter tidligere. I passasjerfly er purseren kabinansvarlig, med overordnet ansvar for de kabinansatte ombord.
Purser har gjerne 2 gullstriper, med en halv gullstripe i. Noen rederier benytter tre.

## Luftfart
Purserens hovedoppgave er å lede de kabinansvarlige både med hensyn til sikkerhet og service, med førstnevnte underlagt flyets kaptein. Purseren skal også kontrollere passasjertallet ombord og ha et overordnet ansvar med flyets catering i selskaper der dette er aktuelt. Han/hun rapporterer ifølge selskapets gjeldende rapporteringsordning med f.eks kabinlogg, teknisk logg o.l.

En purser i luftfarten har som hovedregel også utnevnt en CC2, eller "deputy purser" på sine flygninger, en nestansvarlig som vil ta over dersom purseren ikke er i stand til å utføre sine oppgaver.

Purseren har i flere flyselskaper tre striper på jakkeslaget på sin uniform, mens de øvrige kabinansatte kun har en stripe. I Norwegian Air Shuttle har purseren to striper. Dette varierer fra selskap til selskap. I selskaper der purseren har tre striper på uniformen, er disse tynnere enn de tre stripene på styrmannens uniform, slik at en lett kan skille disse to rangene.
Harald Szeemann

**Harald Szeemann** (født 11. juni 1933 i Bern, død 18. februar 2005 i Ticino) var en sveitsisk kunsthistoriker og kurator. 

Szeemann arbeidet som kurator ved Kunsthalle i Bern fra 1961 til 1969, hvor han produserte flere banebrytende utstillinger. I 1972 ble han den hittil yngste kunstneriske leder av den viktige, internasjonale kunstutstillingen documenta («documenta 5») i den tyske byen Kassel. I 1980 opprettet Szeemann *Aperto*-utstillingen for yngre kunstnere ved Veneziabiennalen, og han var hovedkurator for Veneziabiennalen to ganger, i 1999 og 2001.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om documenta 5
* Nekrolog i ''The New York Times''
* Intervju med Harald Szeemann, fra ''Artforum''
José Ignacio Pavón

**José Ignacio Pavón** (født 1791, død 24. mai 1866) var en meksikansk politiker. Han deltok i Texasrevolusjonen og han ble medlem av Mexicos høyesterett i 1841. Han var president i Mexicos høyesterett da General Miguel Miramón fikk Félix María Zuloaga arrestert. Mellom den 13. og den 15. august 1860 var han president i Mexico.

## Referanser
Naturhistorisches Museum

**Naturhistorisches Museum** er et stort naturhistorisk museum i Wien, og et av de viktigste naturhistoriske museene i verden.

Museet står rett overfor Kunsthistorisches Museum.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rev (maritimt)

Et **rev** er en grunne under vann, gjerne formet som en lang banke, så grunn at havet bryter. En egen type er korallrev. 

## Rev som har hatt betydning i norsk sammenheng
En kyststrekning utenfor Revtangen på Jæren kalles Jærens rev. 

Da emigrantskipet «Norge» gikk på et rev ved klippen Rockall den 28. juni 1904, mistet 635 mennesker livet – 224 av dem var norske. En av dem som overlevde var Herman Wildenvey.

## Se også
* Sandbanke

## Eksterne lenker
* Faktaside om rev
* Artikkel i VG om forliset på revet ved Rockall
All England Lawn Tennis and Croquet Club

**All England Lawn Tennis and Croquet Club**, ofte kalt bare **All England Club**, er en privat forening grunnlagt i juli 1868 i Wimbledon i London, opprinnelig som organisasjon for det nye selskapsspillet krokket, men fra 1875 også for gresstennis. Idag er foreningens hovedoppgave å organisere den årlige Wimbledon-turneringen i tennis sammen med det engelske tennisforbundet.

## Historikk
All England Club ble dannet som «All England Croquet Club». I begynnelsen leide klubben jord ved Worple Road i Wimbledon til sin virksomhet. Det eldre krokketspillet hadde en viss popularitet i middelklassen, men major Walter Clopton Wingfields bærbare spill **Sphairistikè** (året etter omdøpt til «lawn-tennis»), som kom i handelen fra 1874, ble av mange ansett som er mer interessant spill. Flere steder erstattet denne nye racketsporten det langsommere krokketspillet som middelklassens mest populære sport (se artikkelen tennis). 

Denne utviklingen ble også registrert hos All England Club, som i 1875 leide plass til en bane tiltenkt tennis og badminton. Året etter anla man ytterligere fire baner etter Wingfields modell. Sommeren 1877 byttet klubben navn til «All England Croquet and Lawn Tennis Club». Samtidig hadde Wingfields patent gått ut, og nye, faste, rektangulære tennisbaner ble anlagt ved Worple Road. I 1882 byttet foreningen igjen navn, nå til «All England Lawn Tennis and Croquet Club».

Tennisturneringene under OL 1908 og OL 2012 ble arrangert ved foreningens anlegg i Wimbledon.

## Wimbledon-mesterskapet
All England Club utnevnte i april 1877 Henry Jones som leder for den nye tennisseksjonen. I juni 1877 satte han inn en annonse i sportsavisen *The Field*, der han inviterte til de første organiserte tenniskonkurransene i Wimbledon. Han var også dommer under de første Wimbledon-mesterskapene.

Mellom 1878 og 1921 var Wimbledonmesteskapet organisert slik at tittelforsvareren bare trengte å spille en eneste match i Challenge Round. De øvrige deltakerne måtte spille kvalifisering i «All Comers Rounds» om hvem som skulle få møte mesteren.

På 1880-tallet var foreningen Englands ubestridte ledende organisasjon for lawn-tennis. Etter en vaklende periode i begynnelsen på 1890-tallet, da spillets popularitet var synkende, befestet foreningen sin stilling omkring århundreskiftet, kanskje først og fremst på grunn av brødrene Dohertys suksesser. Turneringen er blitt avviklet på All England Clubs gressplener i Wimbledon på hele 1900-tallet, med unntak av krigsårene 1940-45. Wimbledonmesterskapet har hele tiden beholdt sin stilling blant de mest prestisjefylte tennisturneringen. Om lag en halv million tilskuere ser kampene som arrangeres i løpet av de to sommerukene turneringen varer, og flere millioner følger TV-overføringene. 

## All England Club i dag

Anlegget ved Church Road omfatter i dag 17 gressbaner pluss en centercourt og bane 1. Centercourten rommer 14&nbsp;000 tilskuere. I tillegg finnes det åtte baner med hardt underlag («hard courts»), fem innendørsbaner og et mindre krokketanlegg. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Wimbledon-mesterskapets hjemmeside
Litiumkarbonat

**Litiumkarbonat** (Li2CO3) er en kjemisk forbindelse av litium og karbonat. Det er et fargeløst salt som brukes i fremstilling av metalloksider, og det er brukt som en stemningsstabilisator i psykiatrisk behandling av maniske tilstander og bipolar lidelse.

Litiumkarbonat selges i andre land som **Carbolith**®, **Cibalith-S**®, **Duralith**®, **Eskalith**®, **Lithane**®, **Lithizine**®, **Lithobid**®, **Lithonate**® og **Lithotabs**®. I Norge selges Lithionit som er Litiumsulfat.

## Egenskaper
Som alle inorganiske karbonatforbindelser opptrer det som en polymer. Det er lite løselig i vann. Løseligheten reduseres ved økende temperatur. Løseligheten øker mye ved å tilføre CO2.

## Bruk
Litiumkarbonat er et viktig kjemikalium i industrien. Glass med litiumkarbonat kan brukes i ovner. Sement herder fortere om det er tilsatt litiumkarbonat, noe som er spesielt gunstig ved legging av fliser med fliselim. Litiumkarbonat benyttes i produksjon av litiumion batterier.

## Medisinsk bruk
Litiumkarbonat brukes i behandling mot maniske tilstander og bipolare lidelser.  Litiumioner interfererer med kjemiske reaksjoner som bidrar til og forsterker signaler til cellene i hjernen.

Daglige doser av litium, en medisin for behandling av bipolar lidelse, forsinker utvikling av amyotrofisk lateral sklerose (ALS) i et italiensk studium av 44 pasienter med sykdommen. Ingen annen behandling har vist slik dramatisk effekt på ALS.

## Se også
* Litiumfarmakologi — for de medisinske aspekter for litium.

## Referanser
Granby

**Granby** er en by i Hartford fylke som ble etablert i 1786 i den amerikanske delstaten Connecticut. Byen, som har et flateinnhold på 105,7&nbsp;km², talte  innbyggere ved den siste folketellingen i 2020.

## Historie
Granby var en del av Simsbury, Connecticut fram til 1786 da den ble selvstendig.

En del av Southwick, Massachusetts – det såkalte "hakket" – ble løsrevet fra Massachusetts i 1774, like før begynnelsen til den amerikanske uavhengighetskrigen. Dette området ble en del av Granby da den ble løsrevet fra Simsbury, men ble returnert til Southwick gjennom kompromisser etter grenseuenighet i 1803 og 1804.

## Demografi
I 2000 var det  innbyggere i byen, hvorav  husholdninger og  familier. Dette medførte en befolkningstetthet på 98,2 mennesker/km². Det var  husstander med en gjennomsnittlig  tetthet på 36,9 mennesker/km². Byen består av  97,54 % hvite, i tillegg 0,61 % afroamerikanere, 0,23 % amerikanske urfolk, 0,74 % asiater, 0,02 % oseanere og 0,86 % fra andre menneskeraser.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mil Mi-1

**Mil Mi-1** ( NATO-kallenavn: *«Hare»* ) er et helikopter utviklet i Sovjetunionen. Prototypen fløy første gang i 1948. Mi-1 har tre eller fire seter, og har vært benyttet hovedsakelig for forbindelsesflygning og trening. Mi-1 har også blitt produsert i Polen, og har vært benyttet av flere av de tradisjonelle mottagerne av sovjetisk materiell.

## Spesifikasjoner

## Eksterne lenker
* Mil Mi-1 (Hare)
Dag Idar Jøsang

**Dag Idar Jøsang** (født 19. juli, 1970) er en norsk journalist i *[[Norsk Landbruk]]* og *[[Traktor (tidsskrift)|Traktor]]*, som utgis av forlaget Tun Media i Oslo. Han var konstituert redaktør i Norsk Landbruk og i Magasinet Traktor i en periode i årene 2007 til 2008. 

Han har tidligere vært redaktør i Tysvær Bygdeblad (fram til 2005). Før det jobbet han som journalist i Grannar. Jøsang medlem av kommunestyret på Bokn fra 1991 til 1994, og varamedlem i Rogaland fylkesting. Han var valgt inn for Høyre. Jøsang bor på Alværn på Nesodden, og har utdannelse i teknisk tegning og er cand. mag. blant annet med fagene historie og sammenlignende politikk fra Universitetet i Bergen.

## Eksterne lenker
* Traktor.no
Kerry Washington

**Kerry Marisa Washington** (født 5. januar 1977) er en amerikansk skuespiller. Hun er kjent fra rollene som Ray Charles' kone, Della Bea Robinson, fra den biografiske filmen ''Ray'' fra 2004, som Kay Amin (kona til diktator Idi Amin) fra filmen *[[The Last King of Scotland (film)|The Last King of Scotland]]* og som Alicia Masters fra filmen *[[Fantastic Four (film)|Fantastic Four]]* fra 2005 og oppfølgeren *[[Fantastic Four: Rise of the Silver Surfer]]* fra 2007. 

I 2002 spilte hun i actionfilmen Bad Company. I 2005 fikk hun en mindre rolle i filmen Mr. & Mrs. Smith, med Brad Pitt og Angelina Jolie i hovedrollene. I 2006 spilte hun i Little Man. I 2012 fikk hun en rolle i western-filmen Django Unchained, og i filmen A Thousand Words.

Hun har også hatt roller i de kritikerroste uavhengige filmene *[[Our Song]]* og *[[The Dead Girl]]*, og har hovedrollen i TV-serien *[[Scandal]]* skrevet av Shonda Rhimes. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Bussen (fjell)

**Bussen** er et fjell sør i Tyskland i regionen Oberschwaben med en høyde på 767 meter over havet. Det kalles også «Det hellige fjellet i Oberschwaben» og ligger på grensen mellom Schwäbische Alb og Oberschwaben. Fjellet er et viktig pilegrimssted og gir utsikt så langt som til Alpene, som ligger mer enn 100&nbsp;km lenger sør.

## Geografi
Bussen ligger vest i *[[landkreis]]* Biberach i delstaten Baden-Württemberg mellom innsjøen Federsee og byen Riedlingen. Det er et av de høyeste fjellene i Oberschwaben. I klarvær kan man se Münster i Ulm i tillegg til fjellene som strekker seg fra Füssen sør i Bayern til Säntis i Sveits. Landsbyen Offingen, som hører til kommunen Uttenweiler, ligger på sørsiden av Bussen.

## Geologi
Fjellet ble dannet sammen med Alpene under tertiærtiden. Fjellet består av et 8 meter tykt lag av kalkstein og under den siste istiden klarte ikke isbreene og jevne ut fjellet, som derfor fremdeles står i dag.

## Historie

Bussen har vært besøkt og aktet siden førhistorisk tid. Kelterne brukte fjellet til ofringer, og en kirke på toppen av fjellet ble nevnt i et dokument fra regjeringstiden til Karl den store i 805, da kirken ble overført til klosteret i St. Gallen. Fra denne tiden har Bussen vært et pilegrimssted.

På 1200-tallet ble det bygd et kongelig slott av Hohenstaufen. Etter at dette dynastiet brøt sammen ble slottet eid av grevene av Veringen, og kom slik under huset Habsburg. I 1387 lånt bort til Seneschal av Waldburg. De militære og politiske funksjonene til Bussen stoppet opp i 1633, da slottet ble ødelagt av svenske tropper under trettiårskrigen.

I 1786 solgte Waldburg-dynastiet herskapet Bussen til Prins Karl Anselm von Thurn und Taxis. Etter Reichsdeputationshauptschluss, mediatiseringen og sekulariseringen av mange langvarige og kirkelige fyrstedømmer i det tidligere tysk-romerske riket ble herskapet annektert av det nyopprettede kongedømmet Württemberg i 1806.

## Kilder
*Kolb, Gerhard (1999). *Alpenpanorama vom Bussen. 300 km Föhnsicht vom Karwendel bis zu den Viertausendern des Berner Oberlands*. Tübingen: Silberburg-Verlag. ISBN 3-87407-298-3.
*Kramer, Ferdinand (2005). *Der Bussen, heiliger Berg Oberschwabens, mit seiner Kirche und Geschichte, zur 1200-Jahrfeier der Bussenkirche 2005*. Bad Buchau: Federsee-Verlag. ISBN 3-925171-60-6.
*Paul, Josef; Mandel, Josef (1991). Offingen. *Der Bussen und die Marienwallfahrtskirche*. Passau: Kunstverlag Peda. ISBN 3-927296-36-8.
*Schneiders, Toni; Karl Bertsch, Karl, Walther Schmidt (1955). Oberschwaben. *Das Land um den Bussen mit seinen Städten und Barockkirchen*. Lindau: Thorbecke. ASIN B0000BNGDH. 
*Selig, Theodor (1987). *Um den Bussen. Heimatgeschichtliche Forschungen und Erzählungen*. Bad Buchau: Federsee-Verlag. ISBN 3-925171-16-9.
*Uhl, Stefan (1998). *Die Burg auf dem Bussen und ihre Geschichte*. Bad Buchau: Federsee-Verlag. ISBN 3-925171-36-3.

‎
Bård E. Valberg

**Bård Einride Valberg** (født 3. oktober 1947) er en norsk illustratør, bosatt i Bergen.

Han har blant annet tegnet til en lang rekke barnebøker. I 1977 og 1987 fikk han Undervisnings- og kirkedepartementets illustrasjonspris for illustrasjonene til henholdsvis Halvor Flodens barnebok *Fagerlia*  og Bjørn-Erik Hanssens *Prinsen av Fogo*. Bård E. Valberg har tidligere jobbet på Døves Trykkeri AS og på Døves Forlag AS. Han har også arbeidet med fri billedkunst.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Portrett
Strømsbrua

:*For brua i Sør-Varanger med samme navn, se [[Strømsbrua (Sør-Varanger)]].*
**Strømsbrua** går over Hillevågsstrømmen i Stavanger ved utløpet av Hillevågsvatnet. Den er 289 m lang. 

Brua ble åpnet av Kong Olav i 1960. Da den ble åpnet, slapp tungtrafikken fra Østre bydel i Stavanger å kjøre om sentrum, og trykket fra tungtrafikken i sentrum ble mye lettere. Veien over Strømsbrua er fylkesvei 4564.

## Se også
*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde
Bjarne A. Waaler

**Bjarne Arentz Waaler** (født 18. april 1925 i Bergen, død 17. juni 2007) var professor i medisin og rektor ved Universitetet i Oslo fra 1977 til 1984. Før han ble rektor var han dekanus ved det medisinske fakultet fra 1973 til 1976.

Han begynte sine studier under andre verdenskrig, men gikk med i Milorg som 19-åring i 1943. I maidagene 1945 ble han sendt for å innta Slottet. Det ble senere populært sagt at han erobret Slottet alene til sykkel, kun med en enkel Colt pistol.

Waaler tok doktorgraden i 1959 på en avhandling om blod: «Contact Activation in the Intrinsic Blood Clotting System: Studies on a Plasma Product Formed on Contact With Glass and Similar Surfaces.»
## Litteratur
Til hans 70-årsdag i 1995 ble det gitt ut et festskrift av Haakon B. Benestad, Jens-Gustav Iversen og Gunnar Nicolaysen (red.): *Grunnforskningens verd* ISBN 82-00-41591-0

## Referanser
Stamtonerekka

**Stamtonerekka** er den musikkteoretiske betegnelsen på de tonene som har umodifiserte navn etter bokstavene fra A til H (unntatt B). Disse tilsvarer de tonene som kan spilles på hvite tangenter på et piano, og notene i notesystemet uten fortegn. Stamtonerekka består av tonene C, D, E, F, G, A, H. Grunnen til at en lister opp tonene fra C til H er at de da utgjør den vanligste skala-typen, nemlig en dur-skala. For å betegne de øvrige tonene i det vestlige tonale system brukes fortegn:  (muntlig: kryss) for å heve tonen et halvt trinn, og  (muntlig: be) for å senke det tilsvarende. Tonen som ligger et halvt trinn over C vil derfor hete C eller D.

## Se også
*Skala (musikk)
*Tone
Joan La Barbara

**Joan La Barbara** (født 8. juni 1947  i Philadelphia) er en amerikansk vokalist og komponist. Hun
arbeider med kontemporær musikk og performancekunst.

Joan La Barbara har studert med  Helen Boatwright og arbeidet med mange samtidskunstnere, som danseren Merce Cunningham, komponistene John Cage, Philip Glass, Larry Austin, og mange andre.

## Diskografi
Selv om hun er mest kjent for sin unike stemmebruk og teknikk, er hun også en anerkjent komponist. Joan La Barbara har gitt ut blant annet disse albumene:

* *Voice Is the Original Instrument: Early Works (1976/2003)*. Wizard 2266/Lovely Music 2003
* *Sound Paintings*
* *Shamansong*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*