open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hett fett & svett

***Hett fett & svett*** er et samlealbum med diverse norske artister. Albumet ble utgitt i .

## Sporliste
# Stavangerensemblet: «Vindunderlige nye Stavanger»
# Jannicke: «Weak Poor People»
# Gary Holton og Casino Steel: «Ruby»
# Inger Lise Rypdal: «Va vi'rru ha»
# Kjøtt: «Se & hør»
# Jannicke: «Kawasaki 500»
# Terje Tysland: «Kjærlighetsvise»
# Stavangerensemblet: «Smått e godt»
# Unit Five: «Lei mæ hjæm»
# Game: «Æ vil driv med musikk»
# Terje Tysland: «Ringdans»
# Game: «Innespærra»
# Kjøtt: «Metamorfose»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rustamhodza Rahimov

**Rustamhodza Rahimov** (født 1975) er en tysk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen bantamvekt. Rahimov fikk sin olympiske debut da han representerte Tyskland under Sommer-OL 2004 der han tok bronsemedalje. Han representerte også Tyskland under Sommer-OL 2008, der han ble slått ut i første runde av Hoorshid Tojibaev fra Usbekistan i vektklassen **[[Boksing under Sommer-OL 2008 – Bantamvekt|bantamvekt]]**. Han har også to medaljer fra Verdensmesterskapet i boksing|verdensmesterskapet, en bronse fra 2003 i Bangkok, Thailand og sølv fra Verdensmesterskapet i boksing 2005 i Mianyang, Kina. Han er av tadsjikistansk opphav, men representerer Tyskland i konkurranser, etter å ha kommet til landet i 1995.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* OL
* Sommer-OL 2004
José Manuel Martínez

**José Manuel («Chema») Martínez Fernández** (født 22. oktober 1971) er en spansk langdistanseløper. Han er gift med landhockeyspilleren Nuria Moreno. 

## Karriere
Hans første store seier kom i 1999 i Sommer-Universiaden, der han vant 10&nbsp;000 meter. Han deltok i VM 2001 i friidrett, og endte på 13.-plass i finalen, men lyktes bedre i EM i friidrett 2002], der han vant i gull på 10&nbsp;000 meter. 4 år senere tok han sølvmedalje i EM i friidrett 2006. Han vant også San Silvestre Vallecana 10 km løp i Madrid i 2003.

Han har representert Spania i OL to ganger: i 2004, da endte han på niendeplass på 10&nbsp;000 meter, og i 2008 i Beijing, der han kom på 16.-plass på maraton.

Andre betydningsfulle resultater er en seier på Madrid Maraton i 2008 (hans første maratonseier), bronse i Middelhavslekene i 2005, sølv på halvmaraton i Middelhavslekene i 2009, og åttendeplass i maraton i VM i friidrett 2009. Han har deltatt i VM i terrengløp ved flere anledninger, og hans beste prestasjon er 17.-plass i 2003.

Han løp i 2010 *Cursa de Bombers* og endte på tredjeplass med tiden 28.54. Martínez vant bronse i Europacupen på 10&nbsp;000 meter tidlig i juni, der Mohammed Farah fra Storbritannia vant. I juli ble det ny EM-medalje, da han fikk sølv i EM i friidrett i Barcelona. Viktor Röthlin vant gullet. 

## Eksterne lenker
* 
* European Athletics - ''José Manuel Martínez''
Colombo-planen

**Colombo-planen** er en internasjonal organisasjon opprettet i januar 1950 i Colombo, Ceylon (nå Sri Lanka), av sju Commonwealth-land for å heve levestandarden og  samtidig fremme den økonomiske og sosiale utviklingen i Asia og Stillehavsområdet. Hovedmålet med alle aktiviteter i Colombo-planen er utvikling av menneskelige ressurser, men internasjonal innsats for å styrke økonomisk og sosial utvikling i medlemslandene står også høyt på listen. Opprinnelige medlemsland var Australia, Canada, India, New Zealand, Pakistan, Sri Lanka og Storbritannia. Organisasjonen har per dags dato 25 medlemsland. Hovedkvarteret ligger i Colombo.

Opprinnelig var organisasjonen opprettet for en periode av seks år, som senere ble forlenget periodevis; fra 1980 permanent. Foruten økonomisk samarbeid og bistand arbeides det blant annet med teknisk utvikling og bekjempelse av narkotika. Den økonomiske støtten ytes på bilateral basis.

«Planen» er ikke ment å være en integrert hovedplan som nasjonale planer var ventet å tilpasse seg. Den er i stedet et rammeverk for bilaterale ordninger som involverer utenlandsk og teknisk bistand for økonomisk og sosial utvikling i regionen.

De viktigste styreorganene i Colombo-planen er *The Consultative Committee* (den rådgivende komiteen), *The Council* (rådet) og *The Secretariat* (sekretariatet). Administrative kostnader for rådet og sekretariatet dekkes likt av de 25 medlemslandene.

## Nåværende medlemmer
Colombo-planen har for tiden 25 medlemmer, inkludert land i Asia- og stillehavsregionen, ikke-Commonwealth-land og land som tilhører regionale grupperinger som ASEAN (Association of Southeast Asian Nations) og Den sørasiatiske regionale samarbeidsorganisasjonen (SAARC).

## Tidligere medlemmer
Det har vært fire tidligere medlemmer av Colombo-planen, inkludert to land som var med i å grunnlegge organisasjonen i 1950, Canada og Storbritannia. Sør-Vietnam ble med i 1951 og ble 2. juli 1976 etterfulgt av den sosialistiske republikken Vietnam som trakk seg ut i 1978. Vietnam var et midlertidig medlem fra 5. november 2001 til 18. november 2003, inntil det ble akseptert som et fullverdig medlemsland i 2004.

## Se også
* Bandungkonferansen

## Eksterne lenker
* Colombo-planen på Store norske leksikon
*  Offisiell nettside
*  Internasjonale organisasjoner - Colombo-planen
Khavazjy Khatsyhaw

**Khavazjy Khatsyhaw ** (belarusisk: Хаважы Хацыгаў; født 17. april 1977 i Groznyj, Tsjetsjenia) er en belarusisk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen bantamvekt. Khatsigov har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Belarus under Sommer-OL 2004, der han røk ut i andre runde. Han representerte også Belarus under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i første runde av Veaceslav Gojan fra Moldova i vektklassen **[[Boksing under Sommer-OL 2008 – Bantamvekt|bantamvekt]]**. Han ble også europamester i boksing i 2002 i Perm, Russland.

## Eksterne lenker
*
McJoe Arroyo

**McJoe Arroyo** (født 5. desember 1985 i Ceiba) er en puertoricansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen bantamvekt. Arroyo har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Puerto Rico under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i første runde av Sergey Vodopyanov fra Russland i vektklassen **[[Boksing under Sommer-OL 2008 – Bantamvekt|bantamvekt]]**. Han deltok også i Verdensmesterskapet i 2007 i Chicago, USA der han tok bronsen. Han er tvillingbror til fluevektbokseren McWilliams Arroyo.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ali Hallab

**Ali Hallab** (født 4. april 1981 i Mantes-la-Jolie) er en fransk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen bantamvekt. Hallab fikk sin olympiske debut da han representerte Frankrike under Sommer-OL 2004. Han representere også Frankrike under Sommer-OL 2008, der han ble slått ut i første runde av Akhil Kumar fra India i vektklassen **[[Boksing under Sommer-OL 2008 – Bantamvekt|bantamvekt]]**. Han deltok også i Verdensmesterskapet i 2005 i Mianyang, Kina der han tok bronsen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jonatan Romero

**Jonatan Eccehomo Romero Preciado** (født 14. desember 1986 i Cali) er en colombiansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen bantamvekt. Romero har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Colombia under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i første runde av Hicham Mesbahi fra Marokko i vektklassen bantamvekt.

## Referanser


## Se også
* Boksing under Sommer-OL 2008 – Bantamvekt

## Eksterne lenker
*
Jugoslavia under Sommer-OL 1984

**Jugoslavia under Sommer-OL 1984**. 140 sportsutøvere fra Jugoslavia deltok i seksten sporter under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Jugoslavia kom på niendeplass med sju gull-, fire sølv- og sju bronsemedaljer. Basketballspilleren Dražen Dalipagić var landets flaggbærer under åpningsseremonien. 

## Medaljer

## Medaljevinnerne

       
## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
1979–1981

***1979–1981*** er en samleplate med punk-bandet Kjøtt, utgitt i 1989.

## Sporliste
# «Elektrisk» (*[[Kjøtt (album)|Kjøtt]]*)
# «Mannen på taket» (*Kjøtt*)
# «Jern og metall» (*[[Op (album)|Op]]*)
# «Clean Deal» (*[[Hue uten sanser]]*)
# «Primitiv» (*Kjøtt*)
# «Kloning» (*Kjøtt*)
# «Jeg vil bli som Jesus» (*Kjøtt*)
# «Instamatic» (*Hue uten sanser*)
# «Beat Allegro» (*Op*)
# «Under jorda» (*Op*)
# «(Jeg gleder meg til) år 2000» (*Op*)
# «Et nytt og bedre liv» (*[[Et nytt og bedre liv!]]*)
# «Nå vil jeg ikke leke med teitinger mer» (*Kjøtt*)
# «Nei nei nei» (*Et nytt og bedre liv!*)
# «Se & hør» (*[[Kjøtt: Live i Harstad 18. oktober 1981]]*)
# «Hue uten sanser» (*Hue uten sanser*)

## Medvirkende
### Kjøtt
*Helge Gaarder – vokal, synthesizer, perkusjon, gitar, produsent, miksing
*Per Tro – bassgitar
*Michael Krohn – trommer
*Erik Aasheim – gitar, perkusjon, bass, miksing
*Jøran Rudi – gitar
### Øvrige
* Kristin Kopperud – vokal
* Halvdan Nedrejord – synthesizer
* Rolf Wallin – trompet, blåsearrangement 
* Harald Jarning – barytonsaksofon 
* Dobbel V – perkusjon 
* Alf Christian Hvidsteen – tekniker 
* Haakon Manheim – tekniker, miksing
* Lars Rosin – mastering
* Søren Svendsen – konsertbilder 
* Guri Dahl – coverdesign, fotograf
* John Vedde – crew

## Kilder
*Kjøtt – ''1979–1981'' på Discogs
Trongfossen

**Trongfossen** er et dypt elvegjel i Nidelva i Trondheim, og ligger ca. 1,4 km nedenfor elvas begynnelse i Bjørsjøen. Før kraftutbygginga i Nidelva og byggingen av Hyttfossen dam, var dette gjelet en foss, og under flom kunne høydeforskjellen være ganske høy ovenfor og nedenfor. Også under den hittil siste, store flommen, i 1976 var høydeforskjellen rundt 5 meter, og takket være Trongfossen, som effektivt bremset de store vannmassene, ble nok flommen langt mindre i Trondheim enn den ellers ville ha blitt.

I geologisk målestokk er ikke Trongfossen spesielt gammel, da den ble dannet for ca. 10&nbsp;000 år siden. Før det gikk «Nidelva» rett vestover og gikk sammen med Gaula ved Ler. På den tiden var isen etter siste istid i ferd med å trekke seg tilbake, og det ble lagt opp en stor israndterrasse omtrent fra der hvor kommunegrensa i dag går mellom Klæbu og Melhus, og ut til Fremo. Denne israndterrassen stoppet vannet, og dermed måtte det finne et nytt løp, og det brøt da igjennom fjellet og dannet Trongfossen, og deretter ble Nidelva slik vi kjenner den i dag, til. Dersom en står på Trongfossbrua og ser oppover Trongfossen, ser en tydelige spor etter store jettegryter, og en kan levende tenke seg hvilke krefter som har vært på ferde.

I og med at Trongfossen har vært så sentral i dannelsen av landskapet i Klæbu, er det også naturlig at det er nettopp Trongfossen som er motivet i Klæbus kommunevåpen.

Like nedenfor Trongfossen lå Hyttfoss Sagbruk. Tømmeret ble fløytet fra Selbusjøen til Hyttfossdammen, via Trongfossen. Dette er en smal foss, med bratte berg på begge sider. Det hendte ofte at tømmeret floket seg i fossen. Tømmerfløterne ble da heist ned med tau for å greie opp floken. 

Sportsdykkere har flere ganger forsøkt å nå bunnen i Trongfossen uten hell. Kantene ned er bratte og strømmen er sterk. 

## Eksterne lenker
*Tømmerfløyting på Nidelva ved Trangfossen i Klæbu i Sør-Trøndelag. Fotografert av Anders Beer Wilse i 1936 - Norsk Folkemuseum
Røvargull

***Røvargull*** er et musikkalbum med Anders Bru, utgitt i 1998. Dette er hans hittil siste plate som soloartist.

## Sporliste

# «Velkomne med æra» (Geirr Tveitt)
# «Women of Ireland» (Trad.)
# «The Moon's a Harsh Mistress» (Jimmy Webb)
# «Prelude Chorale» (Johann Sebastian Bach)
# «The Sally Gardens» (Trad.)
# «Johnny Guitar» (Peggy Lee/Victor Young)
# «Goodbye Pork Pie Hat» (Charles Mingus)
# «Blue Star» (Edward Heyman/Victor Young)
# «Wichita Lineman» (Jimmy Webb)
# «Fanad Head» (Trad.)
# «Gymnopédie No. 5» (Erik Satie)
# «Sumarnatta» (Geirr Tveitt)
# «The Water Is Wide» (Trad.)
# «Alene med et bilde» (Kjetil Egge)
# «Jerusalem» (Hubert Parry/William Blake)

## Medvirkende
### Musikere
* Anders Bru - gitarer, tangenter, programmering, arrangement
* Tor Salomonsen - tangenter, programmering, arrangement
* Sverre Kvam - akustisk gitar, arrangement 
* Inge Enoksen - tangenter 
* Johnny Gottschalksen - perkusjon 
### Øvrige medvirkende
* Ola Selvær - tekniker, miksing 
* Espen Berg - mastering
* Dag Magne Søyland - fotograf 
## Eksterne lenker
* Røvargull
Vise fra Odalen

«**Vise fra Odalen**» er et skillingstrykk som Alf Prøysen samlet inn til sin visespalte i bladet «Magasinet for Alle» på 1950-tallet. Forfatteren er ukjent. Visa er også gjengitt i De gamle visene med Alf Prøysen.

## Teksten

**1.**Med pennen vil jeg føre frem en sang, skjønt stilen dårlig er og uten klang,
kun vemod, sorg, bedrøvelse jeg når, og gleden viker fra meg hvor jeg går.

**2.**Å narre meg det gikk på samme vis som det gikk Eva ut i paradis,
jo mere hun den skjønne plante så, dess mere fikk hun dertil attrå.

**3.**Redd var jeg ei for falskhet eller svik, jeg hadde aldri sådant tenkt meg dig,
du var utrøstelig hver gang jeg gikk og når jeg kom sto gleden i ditt blikk.

**4.**Tenk falske venn hvor titt du dette kvad at aldri jeg foruten deg bliver glad,
men gleden din er dans og svermeri når tiden kommer straks det er forbi.

**5.**Ingen purpur jeg på kinnet så men ditt skjønne hår og dine øyne blå,
dertil du smigret med en munn så fin du narre kan så mangen yngling blind.

**6.**Når jeg om dagen så ditt ansikt blid jeg drømte også titt ved nattetid,
du minnet meg om varig kjærlighet som giver mannen velstand, fryd og fred.

**7.**Utrekk din hånd, tørk sorgens tåre av og la dem ikke følge meg i grav,
men skal det skje alt for din dyre ed, som du meg svor, tenk på din evighet.

**8.**Sitt nå i gleden med din nye venn mens jeg i sorgen sliter tiden hen,
men la kun sorgen blive meg til lønn, Herre styrk mitt sinn og hør min bønn.

**9.**Når det meg første gangen ble bekjent at du i sinn og tanker var omvendt,
fra meg og til en annen som du så du frydet deg som Dalila derpå.

**10.**Da hun fikk Samson fanget i sitt nett hun ilte da med gledens raske skritt,
til den som hennes lønn vel delte ut, men det er kun vår vise, gode Gud.

**11.**Så lenge som en åre i meg slår jeg glemmer ei den første av de år,
som jeg beslumret i din søte favn du lovet meg ditt liv til dødens land.

**12.**Er det din lønn du meg isteden ga å åpne meg en altfor tidlig grav,
når du for dommen føres frem for Gud hva vil du svare da du frekke brud.

**13.**O, var jeg ånd og hadde vinger på jeg skulle flyve til det siste strå,
som vokser opp, jeg ville rope der: O vokt deg venn, for falske kvinner her.

**14.**Til sist av hjertet jeg tilgiver deg for all den sorg og falskhet imot meg,
og lev så vel med den som du har kjær Gud vet om vi her nede sees mer.

**15.**Ransak nå selv, du falske pikelill, hva tar du her i fra og legger til,
nei sannhet er det alt hva jeg har sagt nå stanser pennen hånden bliver matt
Visen om Kristian og Dagny

«**Visen om Kristian og Dagny**» er et skillingstrykk som ble samlet inn av Alf Prøysen på 1950-tallet, til en visespalte i bladet *[[Magasinet for alle]]*. Visen er også gjengitt i boken *[[De gamle visene]] med Alf Prøysen*.

## Teksten

**1.**Skjønn Dagny ved sin faders side hviler men på øyet fikk hun dog ei blund,
hun tenkte på den venn hun hadde kjærest og på ham hun ikke kunne få.

**2.**Da Dagny merket faderen var sovnet listet hun seg sakte, stille opp,
ut i skogen til den venn hun elsket, og til ham hun ikke kunne få.

**3.**Da faderen merket Dagny var forsvunnet fór han opp og ut i en heftig storm,
hurtig tok han på seg sine kleder og gikk ut i skogen hvor hans datter var.

**4.**Da Dagny så sin faders bitre vrede, sank hun ydmykt på sitt unge kne,
fader, fader spar mitt unge hjerte, fader, fader spar mitt unge liv.

**5.**Men faderen ville intet høre og fra beltet dro han opp en dolk,
støtte den i Dagnys unge hjerte derpå i sitt gamle bryst.

**6.**Da blodet så begynte å flyte og hun i sin siste time stred,
løftet hun sitt blikk mot ham hun elsket og mot ham hun ikke kunne få.

**7.**Kristian, Kristian hvis du har meg elsket, Kristian, Kristian hvis du har meg kjær,
så begrav meg her på dette skjønne sted thi nu flyter jeg ut i mitt blod.

**8.**Og Kristian han begravet Dagny og plantede på graven liljer tre,
straks der foldet ut seg blader grønne uskyldsblader som i hennes sjel.

**9.**Når våren så begynner å komme drypper der en blodsdrypp fra hvert blad,
og fra skogen lyder der en stemme: Fader, fader spar mitt unge liv.
World of Wisdom

***World of Wisdom*** er et musikkalbum med Jannicke, som ble utgitt i 1992.

## Sporliste

# «I'll Live Forever»
# «World of Wisdom»
# «Nobody»
# «Extacy»
# «Counter Poison»
# «Was It Love»
# «Be Cool»
# «Groove»
# «Still Got My Guitar»
# «Contact»
# «Eternally»
# «I'm Food»

## Eksterne lenker
*
Alenka Cuderman

**Alenka Cuderman** (født 1961) er en jugoslavisk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles.

Cuderman ble olympisk mester i håndball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Hun spilte på det jugoslaviske laget som vant håndballturneringen for damer foran Sør-Korea og Vest-Tyskland. Hun spilte tre kamper i turneringen.
## OL-medaljer
* 1984  Los Angeles -  **Gull** i håndball damer  Jugoslavia

## Eksterne lenker
*
Himmel og hav (album)

***Himmel og hav*** er et musikkalbum med Anders Bru, utgitt i 1990. Dette er hans aller første soloalbum.

## Sporliste

# «Huldreslaget» (etter Ivar Nilsson Espeland fra Bjerkreim)
# «Demring» (Tor Salomonsen)
# «Ei faste hånd» (Anders Bru/Tor Salomonsen)
# «Varmen av ein venn» (Anders Bru/Tor Salomonsen)
# «Li li låta» (Folketone etter Ole J. Oftedal)
# «Fiskeren» (Anders Bru/Tor Salomonsen)
# «Borerigg» (Anders Bru/Kjartan Fløgstad)
# «Den gode hyrde» (Anders Bru)
# «Flo» (Anders Bru)
# «Huldreslaget» (etter Ivar Nilsson Espeland fra Bjerkreim)

## Medvirkende
### Musikere
* Anders Bru - gitarer, låtskriver, arrangement 
* Dag Hovda Sture - hardingfele og instruksjon *Huldreslaget*
* Knut Køningsberg - trommer, perkusjon
* Øystein Eldøy - bass 
* Sverre Kvam - sang på *Demring*
* Morten Abel - sang på *Ei faste hånd*
* Magne Høyland - sang på *Varmen av ein venn*, *Fiskeren* og *Borerigg*
* Rønnaug Foss Alsvik - sang på *Li li låta*
* Andreas Åmøy - tangenter, programmering, produsent 
### Øvrige medvirkende
* Ola Selvær - miksing 
* Tor Salomonsen - låtskriver
## Eksterne lenker
* Himmel og hav
Gudrun Waadeland

**Gudrun Waadeland** (1937–2020) var en norsk skuespiller, teaterinstruktør og sjef for Riksteatret fra 1975 til 1987. I 1971 giftet hun seg med skuespiller, teatersjef og forfatter Svein Erik Brodal. Per Ung laget i 1987 en byste av henne som står hos Riksteatret i Oslo.

## Biografi
Gudrun Waadeland tok examen artium på Oslo katedralskole i 1956 og studerte deretter jus før hun kom inn på Statens Teaterskole i 1957. Hun debuterte på Nationaltheatret i 1959 i en rolle i skuespillet Tornerose av Hans Wiers-Jenssen. I 1964 tok hun mellomfag i teatervitenskap og i 1966 grunnfag i kunsthistorie.

I 1960 begynte hun som skuespiller i Fjernsynsteatret. Deretter hadde hun roller på Riksteatret og Edderkoppen teater før hun kom til Det Norske Teatret. Fra 1970 ble hun fast knyttet til Riksteatret som skuespiller og var også kunstnerisk konsulent og instruktør.

Da Gudrun Waadeland i 1975 ble utnevnt til teatersjef for Riksteatret, var det mange tiår siden det hadde vært en kvinnelig teatersjef i Norge. Dramatikerverkstedet Askeladden ble etablert i 1977 på hennes initiativ. Det samme ble dukketeateravdelingen med en dukkespillerutdanning (treårig) på nivå med Teaterhøgskolens skuespillerutdanning. Hun satte opp samtidsdramatikk og spilte selv også i mange stykker i tiden hun var sjef for Riksteatret.

Fra 1999 var hun leder for stiftelsen Akershus festning for Kunst og Kultur. Året etter åpnet hun Nordens litterære teater på Akershus festning. Der samarbeidet hun med den danske regissøren Sam Besekow. Med ham og Svein Erik Brodal drev hun også salongteateret Henrik Ibsens Salong.

## Verv
* Formann i Norsk Teaterlederforening, 1983 – 88.
* Formann i Nordisk Teaterlederråd.
* Formann i Norsk Filmproduksjonsutvalg, 1985 – 88.

## Heder
* Kongens fortjenstmedalje i gull 2000.
* Ridder av 1. klasse av den svenske Nordstjärneorden 2002.
* Ridder av 1. klasse av Finlands løves orden 2005.

## Verker
* *Bakvendtland*. Barnekomedie basert på Alf Prøysens tekster, 1972 .
* *Bubabei – vil du leke med meg?*, barnekomedie, 1973 (ny utg. Bestefarsfjernsynet, 1974).
* *Amalie og Bjørnstjerne: Brevene* 1982.
* *DD. MM. Kongen og Dronningen – Oscar og Sophie* 2003.

## Referanser


## Kilder
* Hvem Hva Hvor 1976 side 86.
* Norsk biografisk leksikon.

## Eksterne lenker
* Gudrun Waadeland i NBL.
* ''Finsk orden til Gudrun Waadeland'' Artikkel hos Finlands ambassade.
*
Stor-Iran

**Stor-Iran** (persisk: ایران بزرگ *Irān-e Bozorg* eller ایران‌زمین *Irānzamīn*; «iransk jord») viser til regionene som har betydelig innflytelse av iransk kultur. Med andre ord er det navnet på den iranske kultursfærens og det iranske folkets geografiske utbredelse i Asia. Det omfatter stort sett det området som strekker seg over det iranske platået fra Kaukasus og Kurdistan i vest til Induselven og Transoxiana i øst, og området samsvarer med den historiske forståelsen av hele området til «Iran». Dette territoriet overensstemmer også med de geografiske grensene som de to persiske rikene Akamenide-dynastiet og Sasanide-dynastiet styrte over. Spesielt Akamenide-dynastiet, som grunnla den første persiske staten, er i iransk selvbevissthet en hjørnestein i den persiske identiteten. 

Stor-Iran er også kjent som **Stor-Persia** på europeiske språk, mens *[[Encyclopædia Iranica]]* bruker betegnelsen *Iranian Cultural Continent* med henvisning til et større landområde som også inkluderte India, Levanten og Anatolia (Tyrkia), som alle har vært under betydelig iransk kulturell påvirkning. Stor-Iran stemmer dermed overrens med den historiske forståelsen av begrepet *Iranshahr* («Det iranske området») som omfatter de samme områdene som er nevnt ovenfor.

## Se også
*Paniranisme

## Referanser


## Videre lesing
* Richard Nelson Frye: *Ethnic Identity in Iran*, JSAI 26, 2002, se s. 82 http://www.azargoshnasp.net/Iran/ethnicidentityinIranfrye.pdf
* Richard Frye: *Greater Iran*, Mazda Publishers, 2005, ISBN 1-56859-177-2
Anarki & Kaos – Norsk punk ’79–’81

***Anarki & Kaos – Norsk punk '79-'81*** er et samlealbum med punk-musikk fra Norge. Artister som var med var Oslo Børs, Hærverk og Kjøtt. Albumet ble utgitt i 1992.

## Sporliste
# Pink Dirt: – «Hey Sir»
# Front Page: – «Monster»
# Oslo Børs: – «Råtne guder»
# Kaare og Partiet: – «Be en bønn nå»
# Hærverk: – «Loven slår»
# Kjøtt: – «Flue»
# Anakonda: – «Clever London Houses»
# Blaupunkt: – «La meg være ung»
# Sjølmord: – «Holocaust»
# Rough Trade: – «Du er en dritt»
# Søt Hævn: – «Heks på Skaugum»
# Norgez Bank: – «Springtime in Belsen»
# Norske Gutter: – «Mamma, mannen ga meg gonoré»
# Krampe: – «Stengetider»
# De Sjenerte: – «Vi vil ha øl»
# Betong Hysteria: – «Snuten kommer»
# LiK: – «Schizofren»
# Johnny Yen Bang!: – «Gjør det sjøl»

## Eksterne lenker
*
Erling Ree-Pedersen

**Erling Ree-Pedersen** (1922–2016) var en norsk motstandsmann og embetsmann.

Under andre verdenskrig var han aktivt innenfor motstandsarbeidet og utga blant annet avisen «Norges Demring». Ree-Pedersen ble utnevnt til skattedirektør i 1976 og holdte stillingen fram til 1982 da han ble etterfulgt av Willy Ovesen. Etter yrkeskarrieren har han vært aktiv i Seniorsaken.

## Referanser
Hanshelleren

**Hanshelleren** er en stor heller som ligger på Strøm i Flatanger i Trøndelag.

Helleren ble trolig dannet, i likhet med flere andre hellere langs norskekysten, av havets brenninger da havnivået sto høyere. Da landet hevet seg etter siste istid for om lag 10 000 år siden ble mange grotter og hellere langs kysten tilholdssted for våre forfedre. Det er også gjort funn av eldgamle fangstredskaper i Hanshelleren.

## Klatring
Hanshelleren er et populært turmål, særlig blant klatrere. Den er særlig godt egnet for klatring da brattheten gjør at fjellveggen holder seg tørr, samt at bergtypen (granitt) er fast. I tillegg muliggjør helleren at klatrerne kan etablere klatreruter med forskjellige vanskelighetsgrader ettersom grad av overheng varierer. 

I 2012 ble den til da hardeste klatreruta i verden klatret i Hanshelleren: ruta ''Change'', grad 9b+, førstebesteget av den tsjekkiske klatreren Adam Ondra. I 2017 besteg Ondra ruta Silence, som med grad 9c representerte enda et nytt nivå i sportsklatringen. I 2023 fikk Hanshelleren sin andre rute av grad 9c, da den østerrikske klatreren Jakob Schubert klatret ruta *B.I.G.* etter to års øving og flere besøk til Flatanger.

## Referanser
Sjokk Rock

***Sjokk Rock*** er et samlealbum med diverse artister, utgitt i 1980.

## Sporliste
# Kjøtt – «Flue»
# 1984 – «Hva faen»
# Hærverk – «Aj, aj, aj så leit»
# Blaupunkt – «Gul & blå»
# Oslo Børs – «Fikser du livet ditt»
# (Psykedeliske) Tystere – «Ramba»
# Babij Jar – «Donk-donk»
# The Aller Værste! – «Dans til musikken»
Forbidden Zone

***Forbidden Zone*** er en amerikanske film i sjangerne musikalsk og surrealistisk komedie fra 1982 basert på sceneframføringene til new wave-gruppen Mystic Knights of the Oingo Boingo. Filmens stjerner var Hervé Villechaize, Susan Tyrrell og medlemmer av gruppen Mystic Knights of the Oingo Boingo, og hadde også opptredener fra den såkalte Warhol-superstjernen Viva, Joe Spinell og The Kipper Kids. Filmen ble opprinnelig gjort i svarthvitt, og historien handler om et alternativt univers som man kommer i kontakt med i huset til familien Hercules. Filmen ble regissert av Richard Elfman som skrev manuset sammen Matthew Bright, begge medlemmer av Mystic Knights. Filmen ble fullført i løpet av 21 dager i løpet av en periode på ti måneder med et minimum av utgifter til produksjonen og Villechaize var den eneste skuespilleren som faktisk ble betalt for å opptre i filmen.

Hensikten med *Forbidden Zone* var et forsøkt å gjenskape essensen i The Mystic Knights of the Oingo Boingos konsertopptredener på film, og var også et forsøk fra Richard Elfman til å kunne gå over fra å jobbe med musikk til å jobbe med filmprosjekter, og tjente som en overgang mellom Oingo Boingos tidligere musikalstil og til en new wave-basert stil. Da de negative reaksjonene til filmens innhold var at den kunne oppfattes som støtende ble den satt opp for visning ved midnatt, men fikk positiv mottagelse og deretter en form for kultstatus. I 2004 ble filmen digitalt restaurert og i 2008 ble den fargelagt.

*Forbidden Zone* har siden blitt tilpasset et sceneshow med støtte fra Richard Elfman. Scenesettelsen ble produsert av Sacred Fools Theater Company og hadde premiere der i Los Angeles den 21. mai 2010.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  «Forbidden Zone: Live in the 6th Dimension»
Blaupunkt (album)

***Blaupunkt*** er et musikkalbum med Blaupunkt, utgitt i 1982. Dette var bandets første og siste hele album.

## Sporliste

# «Maskin maskin» (Harald Haakstad)
# «Dama i skapet» (Haakstad/Tone Rønning)
# «Linedanser» (Kåre Berntzen)
# «Dine kyss aha» (Bjørn Rølla/Rønning)
# «Etter oss» (Berntzen/Haakstad/Rønning)
# «Singin' In My Funeral» (Blaupunkt)
# «Ekkodalen» (Haakstad/Rønning)
# «Vi må – må ha» (Haakstad/Rønning)
# «Space Twist» (Haakstad)
# «Luksusdyr» (Blaupunkt)
# «Gal kvinne (på frifot)» (Rølla/Rønning)
# «In the Metro» (Haakstad/Berntzen/Rønning)
## Medvirkende
### Blaupunkt
* Tone Rønning - vokal, produsent, låtskriver, coverdesign
* Harald Haakstad - gitar, produsent, låtskriver, coverdesign
* Kåre Berntzen - gitar, produsent, låtskriver, coverdesign
* Bjørn Rølla - bass, produsent, låtskriver, coverdesign
* Gunnar Hanslien - trommer, perkusjon, låtskriver, coverdesign

### Øvrige
* Rolf Kjernet - produsent, tekniker
* Knut Riisnæs - saksofon på *Luksusdyr*
* Kristin von Hirsch - kor på *Luksusdyr*
* Paul Værlien - kor på *Luksusdyr*
* Gard Christensen - tekniker
* Per Sveinson - tekniker
* Annabel Ranheimsæter - fotograf
* Volker Zibell - coverdesign

## Referanser
Sverre Pettersen

**Sverre Pettersen** (1884–1959) var en norsk tegner og brukskunstner. Fra 1928 til 1949 var han tilsatt ved Hadeland Glassverk. Han var en av de mest kjente kunstnere på glassverket på 1900-tallet.

Ifølge oppslagsverket *Gyldendals store konversasjonsleksikon* fra 1959 var en kartong av Sverre Pettersen forelegg for en av tekstilkunstneren Ulrikke Greves billedvever:

*Osloteppet* ble vevet til Foreningen Brukskunsts paviljong på Bergensutstillingen i 1928. Det kom deretter i Oslo Håndverks- og Industriforenings eie, og er avbildet på s. 343 i verket *Norsk Kunsthistorie* (1983).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Objekter av Sverre Pettersen i samlingen til Nasjonalmuseet
Karlssteinen

**Karlssteinen** ligger nede ved bredden av Selbusjøen, i Sjøbygda i Klæbu, vest for den gamle gården Vika, og omtrent der grensa mellom gårdene Grendstad og Vika gikk fram til 1830. Sagnet om steinen sier at da steinen løsnet oppe i Karlsløfta, sto en mann med navn Karl nede ved sjøen, og han ble (selvfølgelig) tatt av steinen, og skal ifølge sagnet fremdeles ligge der. Denne Karl skulle ifølge sagnet også være svært velstående, og da han ble tatt av steinen hadde han hele sin pengebeholdning på seg.

## Referanser
Mirjana Đurica

**Mirjana Đurica** (født 11. mars 1961 i Sombor), jugoslavisk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1980 i Moskva, 1984 i Los Angeles og 1988 i Seoul.

Đurica ble olympisk mester i håndball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Hun spilte på det jugoslaviske laget som vant håndballturneringen for damer foran Sør-Korea og Vest-Tyskland. Hun spilte alle fem kampene og scoret 18 mål.

Fire år tidligere, under Sommer-OL 1980 i Moskva, kom Jugoslavia på andreplass bak  Sovjetunionen. Đurica spilte alle fem kampene og scoret ett mål.

## OL-medaljer
* 1984  Los Angeles -  **Gull** i håndball damer  Jugoslavia
* 1980  Moskva -  Sølv i håndball damer  Jugoslavia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dragica Đurić

**Dragica Đurić** (serbisk: Драгица Ђурић; født 26. mars 1963 i Šabac) er en tidligere jugoslavisk håndballspiller som deltok i de olympiske leker 1984 i Los Angeles og 1988 i Seoul.

Đurić ble olympisk mester i håndball under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Hun var målvakt på det jugoslaviske laget som vant håndballturneringen for damer foran Sør-Korea og Vest-Tyskland. Hun spilte alle fem kampere i turneringen som målvakt.

Fire år senere, under Sommer-OL 1988 i Seoul da Jugoslavia kom på fjerdeplass, spilte hun alle fem kampene som målvakt.

## OL-medaljer
* 1984  Los Angeles -  **Gull** i håndball damer  Jugoslavia

## Eksterne lenker
*
Per Johan Skjærstad

**Per Johan Skjærstad** (1951–2014) var en norsk musiker. Han var mest kjent for plateserien Frem fra Glemselen med Rita Engebretsen og Helge Borglund, som er blant tidenes største norske plateseriesuksesser med 1,8 million solgte eksemplarer og 188 uker på VG-lista. Per Johan Skjærstad var seriens idé- og opphavsmann. Han var også kåsør og forfatter. Han utga en rekke visebøker med skillingsviser, og stod bak artister som De Syngende Husmødre og Håkon Banken.

## Bibliografi
* *Frem fra glemselen: sangskatter og historien*, 2007, 

## Referanser


## Eksterne lenker
* NRK: «Frem fra glemselen» besøkt 20, august 2010
Cathinka Hambro

**Cathinka Hambro** (født i 1979) er en norsk filolog i irsk språk og litteratur.

Hun er bachelor i keltiske studier og engelsk fra Universitetet i Oslo og National University of Ireland, Galway; master i irsk filologi 2006 og doktorgradsstipendiat i irsk filologi fra 2009.

Hambro har undervist i en rekke emner ved Universitetet i Oslo: Irsk middelalderlitteratur, Keltiske mytologiske tekster, Keltisk sivilisasjon og Irland etter 1900. Hun har skrevet innledning til en norsk utgave av Tundals visjon i serien Verdens Hellige Skrifter (2009) og skrevet artikler som «Both Goddess and Saint? The Female Protagonist in Early Irish Literature» (2008) og «The Consequences of Writing: A Figural Interpretation of Compert Conchobar and Aided Conchobar» (2007).

## Eksterne lenker
* Cathinka Hambro, stipendiat – Institutt for lingvistiske og nordiske studier, Universitetet i Oslo
Rasulykken i Skjåk i 1913

**Rasulykken i Skjåk i 1913** var et snøras som rammet gårdene Eiesar, Prestgardøygard og nordre Skjåkøygard i Skjåk natt til 13. mars 1913. 13 mennesker omkom i ulykken. 

Gårdene ligger i dalføret sør for Nordberg kirke i Skjåk kommune. Snøraset løsnet rundt midnatt etter at folk hadde lagt seg. *[[Gudbrandsdølen]]* skrev samme dag at det i alt var 22 mennesker som ble tatt av snøraset, og at de overlevende ble gravd ut av snømassene. 

En rekke 13-tall karakteriser den tragiske ulykken: Den skjedde den 13. mars i året 1913, visstnok kl.00:13. I tillegg omkom 13 personer i ulykken.

## Referanser


## Kilder
*«Vatnet» – Årsmelding 2003 Lom & Skjåk Sparebank.
*Bygdebøkene fra Skjåk
Hovin skole (Oslo)

:*For flere skoler med lignende navn, se [[Valle Hovin videregående skole]].*

**Hovin skole** er en tidligere 8&ndash;10 skole, ungdomsskole, i bydel Gamle Oslo i Oslo. Skolen ble åpnet 15. september 1955, og lagt ned høsten 2010 da skolens elever ble flyttet til den nye Fyrstikkalleen skole. Skolen rekrutterte elever fra Bryn skole og Hasle skole. Skolen hadde adresse Strømsveien 110, men tilkomsten til skolen var fra Innspurten, på motsatt side fra Valle Hovin stadion.

Året etter at skolen ble nedlagt flyttet Frydenbergveien skole midlertidig inn i Hovin skole på grunn av forsinkelser i leveranse fra utbygger. Det midlertidige oppholdet varte fra august 2011 til januar 2012.

## Historie
Hovin skole er den andre skolen med det navnet i Osloskolens historie. Den første, Hovind skole, ble etablert i 1855, og lå på Lilleberg under Søndre Hovind gård til den ble nedlagt i 1893.

Hovin skole startet opp som folkeskole den 14. februar 1955 selv om selve skoleanlegget ikke stod ferdigstilt før i 1957. Arkitekt var Victor Schauland. I årene på slutten av 1950-tallet hadde skolen 1224 elever fordelt på 43 klasser og 45 lærere. Etableringen av skolen kom som er resultat av mye boligbygging i området Etterstad og Valle Hovin i etterkrigsårene. Elevtallet falt etter dette, og i 1960-1961 var elevtallet rundt 800. Idrettshallen stod klar i 1964. Fra 1967 var skolen en 1-9 skole, men barnetrinnet ble senere avviklet og Hovin skole var siden en ren ungdomsskole. I skoleåret 2008/09 hadde skolen 277 elever.

Reduksjonen i elevtallet gjorde at større deler av bygget stod ledig. Voksengymnaset flyttet inn i lokalen i 1973. Fagopplæringsetaten tok over lokalene fra midten av 1980-årene. Våren 1999 flyttet også Sykepleieropplæringen inn i deler av lokalene. Fra høsten 2005 hadde skolen rundt 280 elever fordelt på 12 klasser.

## Ny skole på Hovin

Høsten 2017 kom en ny skole i området, Valle Hovin videregående skole, som ble bygget i tilknytning til Intility Arena.

## Rektorer
* Nils Vold  (1955–1973)
* Bjørn Borg (1973–1978)
* Olav Broen (1978–1997)
* Petter Tyrdal (1997–2007)
* Jan Petter Braathen (2007–2010 til Sinsen skole)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Årsmelding og resultater - *Kvalitetsportalen Oslo*, Oslo kommune. Besøkt 22. oktober 2010.
Japan under Sommer-OL 1984

**Japan under Sommer-OL 1984**. 225 sportsutøvere fra Japan deltok i tjueto sporter under Sommer-OL 1984 i Los Angeles. Japan kom på sjuendeplass med ti gull-, åtte sølv- og fjorten bronsemedaljer. Friidrettsutøveren Shigenobu Murofushi var landets flaggbærer under åpningsseremonien. 

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Eksterne lenker
* OL-resultater på Sports-reference.com
Idrettspedagog

En **idrettspedagog** arbeider med å tilrettelegge og utføre fysisk aktivitet for og med ulike grupper mennesker.

## Jobb
En idrettspedagog jobber ofte i team sammen med fysioterapeuter, ergoterapeuter o.l. på f.eks. sykehus, helsesenter, opptreningssenter eller innenfor psykiatrien.

Det kan også være idrettspedagoger som jobber i barnehage og skole for å legge til rette for fysisk aktivitet og trening hos barn og unge.

## Utdanning
Flere av de som jobber som idrettspedagoger (primært i helsevesenet) kan være helse- og treningsfysiologer. Utdannelsen for dette yrket kan utføres ved flere institusjoner i Norge, blant annet ved Universitetet i Sørøst-Norge og Norges idrettshøgskole.
Dirty Duck

**Dirty Duck** er en fiktiv tegneseriefigur som ble skapt av undergrunnstegneren Bobby London. Figuren, som er frekk, sigarrøykende and uten noe navn, opptrådte første gang i en usignert «kjellerstripe» under Dan O'Neills syndikaliserte tegneserie *[[Odd Bodkins]]* i 1970, og ble senere utviklet i *Air Pirates Funnies* #1 (Juli 1971). Senere havnet den i *[[Playboy]]*.

## Historie
London skapte figuren Dirty Duck da han var lærling med serietegneren Dan O'Neill i slutten av 1970, og tegnet små vitsestriper med figuren som ble trykket som en stripe under O'Neills serie, derav betegnelsen «kjellerstripe». Stripen var usignert for å skjule det faktum at den ikke var blitt tegnet av O'Neill.

*Dirty Duck* opptrådte første gang som en fullstendig tegneserie i det beryktede første heftet av *[[Air Pirates|Air Pirates Funnies]]*. Serien gikk også i den motkulturelle avisen *Los Angeles Free Press* i 1971. Kort tid etter ble London kontaktet av utgiverne av humormagasinet *[[National Lampoon]]* hvor serien gikk i flere år ved siden av , *[[Trots and Bonnie]]*, serien til hans hustru Shary Flenniken. London flyttet *Dirty Duck* en gang rundt 1976 over til *Playboy* og hvor den gikk fram til 1987. Etter en lengre pause begynte Playboy på nytt å trykke den, og hvor den fortsatt går.

## Figurene
Det er to hovedfigurer i *Dirty Duck*, begge er menneskelignende dyr, den sigarrøykende playboy-anden som vanligvis blir referert til «Mr. Duck» og dennes assistent, Weevil. De lever i et menneskelig samfunn og er ofte sett i selskap med nakne, menneskelige kvinner. Da serien gikk i *Playboy* var anden blitt en rik, eldre herre med et lidderlig anstrøk og en skarp, sardonisk tunge. Weevil var hans undertrykte, lidende tjener.

## Annet
I 1975 kom en tegnefilm som het *[[Down and Dirty Duck|Dirty Duck]]*, men det var et uautorisert bruk av navnet *Dirty Duck* og hadde ellers ingen med Londons serie å gjøre. Han forsøkte å saksøke produsenten Roger Corman og filmselskapet New World Pictures, men nådde ikke fram.

Både O'Neill som London var tegneserienostalgikere, og *Dirty Duck* er tegnet som en pastisj over George Herrimans klassiske serie *[[Krazy Kat]]* (1916–1944).

Bobby London har fått flere utmerkelser for sin serie, blant annet prisen Yellow Kid Award.

Et lite antall sider er blitt utgitt på svensk i bladet *Etikett* 1986.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Dirty Duck hos Don Marksteins Toonopedia
Hans Morten Hansen

**Hans Morten Hansen** (født 1964) er en norsk komiker og skuespiller. Han debuterte som komiker under den første Humorfestivalen i Stavanger i 1993, og har siden 1995 hatt dette som yrke. Han er en av komikerne under paraplyen til Stand Up Norge i Oslo.

Hans Morten Hansen vant Komiprisen 2010 og 2012 i klassen beste stand-up artist for forestillingene *«Is this it?»* og *«Roper i skogen... Og forventer å få svar»*. Han var også nominert i samme klasse i 2009 for *«Hansenhjørnet»*.

Hansen er også kjent for sin rolle som naboen Rolf Gullestad i NRKs situasjonskomedie ''Side om side'', og som den sure byråkraten Finn i filmen *[[Trolljegeren]]*.

August 2023 lanserte Hans Morten konseptet Senior-Influenser. En influenser som er mer opptatt av væromslag enn selfies.

I 2024 erklærte Hansen at hans forestilling *Natural born komiker* ville bli hans siste solo-turné. 

Våren 2024 utga Hansen biografien "Mannen myten legenden" som er løst basert på eget liv

I november 2024 hadde podcasten *[[3mennogenbobil.no|3 menn og en bobil]]* premiere, med Arvid Mæland, Harald Eide Ellingsen og Hans Morten Hansen som programledere.

Hansen er og med i storfilmen Kraken som har premiere 24. oktober 2025

## Verdensrekord i Stand up-komedie
Den 20. august 2010 satte Hansen verdensrekord i Stand up-komedie, etter å ha holdt show i 38 timer og 14 minutter. Han startet verdensrekordforsøket onsdag 18. august 2010 kl. 22:00 under Stand Up Festivalen på utestedet Latter på Aker Brygge i Oslo. Komikeren ble holdt under oppsyn av kollegaen Jonas Kinge Bergland. Han slo den australske komikeren Lindsay Webbs gamle rekord med syv minutter, etter å ha holdt det gående til fredag 20. august 2010 kl. 12:14.

Ifølge VG Nett besøkte over  brukere direkteoverføringen av verdensrekordforsøket på VGTV underveis.

For at Guinness rekordbok skulle godkjenne verdensrekorden, så måtte det til enhver tid være minst 10 tilskuere til stede og gå minst fire timer mellom gjentakelser av samme vits. Komikeren hadde lov til å ha fem minutters pause hver time, og mulighet til å spare disse til færre, men lengre pauser.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Hans Morten Hansen på Stand Up Norge
FNs valgfrie protokoll om barn i væpnet konflikt

**FNs valgfrie protokoll om barn i væpnet konflikt** til FNs konvensjon om barns rettigheter (FNs barnekonvensjon) utgjør vedlegg 1 til en resolusjon som ble fattet den 25. mai 2000. Protokollen trådte i kraft den 12. februar 2002.

Protokollen krever av ratifiserende land at de sikrer at deres væpnede styrker kan tillate frivillige under 18 år, men at de skal gjøre alle nødvendige tiltak for å hindre at de væpnede styrker benytter barn under 18 år i direkte kamphandlinger. Ikke-statlige aktører og geriljabevegelser har ikke lov til å rekruttere barn under 18 år til noen som helst hensikt.

For tiden har 128 land ratifisert konvensjonen, mens ytterligere 28 har signert den, men ennå ikke ratifisert den.

Sammen med FNs barnekonvensjon og FNs valgfrie protokoll om salg av barn, barneprostitusjon og barnepornografi, ble den innlemmet i den norske Menneskerettighetsloven den 1. august 2003, med virkning fra 1. oktober 2003.
FNs valgfrie protokoll om salg av barn, barneprostitusjon og barnepornografi

**FNs valgfrie protokoll om salg av barn, barneprostitusjon og barnepornografi ** til FNs konvensjon om barns rettigheter utgjør vedlegg 2 til en resolusjon som ble fattet den 25. mai 2000. Protokollen trådte i kraft den 18. januar 2002.

Protokollens artikkel 1 erklærer at stater må beskytte rettighetene og interessene til barn som er ofre for salg, barneprostitusjon og barnepornografi, barnearbeid og spesielt de verste formene for barnearbeid.

Per mai 2009 har 131 land ratifisert konvensjonen, mens ytterligere 31 har signert den, men ennå ikke ratifisert den.

Sammen med FNs barnekonvensjon og FNs valgfrie protokoll om barn i væpnet konflikt, ble den innlemmet i den norske Menneskerettighetsloven den 1. august 2003, med virkning fra 1. oktober 2003.
FNs valgfrie protokoll til konvensjon om sivile og politiske rettigheter

**FNs valgfrie protokoll til konvensjon om sivile og politiske rettigheter** er en valgfri tilleggsprotokoll til FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter som ble vedtatt den 16. desember 1966. Protokollen trådte i kraft den 23. mars 1976.

Tilleggsprotokollen opprettholder en lignende klagemekanisme som i FNs tilleggsprotokoll til konvensjonen om rettigheter til personer med funksjonshemming og artikkel 14 i den internasjonale konvensjon om eliminering av alle former for rasediskriminering.

Per september 2009 har 113 land ratifisert konvensjonen.

Sammen med FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter og FNs Annen valgfri protokoll om avskaffelse av dødsstraff, ble den innlemmet i den norske Menneskerettighetsloven den 21. mai 1999.
Den internasjonale konvensjon om eliminering av alle former for rasediskriminering

**Den internasjonale konvensjon om eliminering av alle former for rasediskriminering** er en FN-traktat som påbyr dets medlemsland å eliminere  rasediskriminering og å fremme forståelse mellom raser. Traktaten er kontroversiell fordi den også krever at deltagende land forbyr hatiske utsagn og kriminaliserer medlemskap i rasistiske organisasjoner, noe som kan tolkes som et inngrep i ytringsfriheten og forsamlingsfriheten.

Konvensjonen inkluderer også en klagemekanisme som gjør den bindende for deltagerland. Dette har ført til utviklingen av avgrensende fortolkninger og iverksettelser av traktaten.

Konvensjonen ble vedtatt av FNs generalforsamling den 21. desember 1965, og trådte i kraft den 4. januar 1969. Per oktober 2009 er den signert av 85 deltagerland, og har 173 medlemmer.

## Eksterne lenker
* FNs konvensjon om avskaffelse av alle former for rasediskriminering (norsk oversettelse) Lovdata
Ngô Bảo Châu

**Ngô Bảo Châu** (født 15. november 1972 i Hanoi i Vietnam) er en vietnamesisk matematiker. 

Han studerte matematikk og ble uteksaminert ved universitetet i Hanoi. Han tok videreutdanning i Frankrike og arbeider for Institute for Advanced Study i Princeton, New Jersey. Ngo Bao Chau ble tildelt Fieldsmedaljen i 2010, i Hyderabad, India.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Leonard Scott

**Leonard Scott** (født 19. januar 1980) er en amerikansk sprinter. Hans personlig rekord på 60 meter på 6,46 er den 11. beste i  verden. Han ble innendørs verdensmester på denne distansen i 2006. 

## Personlige rekorder

* All informasjon fra IAAF profilen.

## Referanser



## Eksterne lenker
*
Queen Mary Land

**Queen Mary Land** er den sektoren av det antarktiske kontinent som ligger mellom Cape Filchner ved 91°54'Ø og Cape Hordern ved 100°28'Ø. Queen Mary Land grenser mot Wilkes Land i øst og Wilhelm II Land i vest og ligger i Australias kravområde i Antarktis, Australian Antarctic Territory.

Kysten av Queen Mary Land, **Queen Mary Coast**, ble oppdaget i februar 1912 av den australasiatiske antarktisekspedisjonen 1911–14 under ledelse av  Douglas Mawson som oppkalte den etter Mary av Teck, dronningen til Georg V av Storbritannia.

## Kilder
*
Riksgränsen holdeplass

**Riksgränsen** er en holdeplass på Malmbanan i Kiruna kommune. Den blir betjent av fjerntog mellom Narvik og Luleå. Riksgränsen holdeplass regnes signalteknisk som en del av Bjørnfjell stasjon, og det er et norsk signal ved holdeplassen.

Den gamle stasjonen lå direkte på grensen og hadde opprinnelig en stasjonshall og en lokstall med dreieskive. Den ble bygget fordi damplokomotiver ikke hadde så lang rekkevidde før de måtte laste med mer kull. Etter elektrifiseringen var lokomotivbytte ikke lenger nødvendig, og stasjonen derfor overflødig. Stasjonshallen ble revet i 1923 og solgt til LKAB, som gjenoppførte hallen som verksted i Narvik. En ny holdeplass ble anlagt samme år 650 m lenger øst. Ruinene av lokstallen er fremdeles lett synlige i terrenget.

|}

## Eksterne lenker

* Sveriges Järnvägsstationer avsnitt R
Rabi’a Balkhi

**Rābi'a bint Ka'b al-Quzdārī** (persisk: رابعه قزداری), populært kjent som **Rābi'a Balkhī** (رابعه بلخی) og **Zayn al-'Arab** (زين العرب), er en semi-legendarisk skikkelse i persisk litteratur og var muligens den første dikteren i historien til nypersisk poesi. Referanser til henne er å finne i diktningen til Rudaki og Farid ud din Attar. Hennes biografi har blitt skrevet først og fremst av Zahiriddin Nasr Muhammad Aufi og senere gjenfortalt av Abd al-Rahman Jami. De eksakte datoene for hennes fødsel og død er ukjent, men det sies at hun ble født i Balkh i Khorasan (nå i Afghanistan). Noen bevis indikerer at hun levde i samme periode som Rudaki, hoffpoeten til samanidenes emir Nasr II (914-943).  

Hun var en av de første dikterne som skrev på moderne persisk, og hun er sammen med Mahsatī Dabīra Ganja'ī blant svært få kvinnelige forfattere i middelalderens Persia som har fått sine navn registrert i historien. 

## Referanser


## Videre lesing
* Edward Granville Browne: *Literary History of Persia*. (Fire bind, 2&nbsp;256 sider og 25 års skriving). 1998. ISBN 0-7007-0406-X 
* Jan Rypka: *History of Iranian Literature*. Reidel Publishing Company. 1968 . ISBN 90-277-0143-1
*M. Saadat Noury: A Research Note on First Iranian Poetess https://web.archive.org/web/20060421223415/http://www.persianmirror.com/community/2005/opinion/opinionMSN.cfm
Juana

**Juana** er et kvinnenavn dannet av mannsnavnet *[[Juan]]*, er en opprinnelig spansk variant av mannsnavnet *[[Johannes]]*, som har opprinnelse i det greske *Ioannes* og betyr «Gud er nådig».

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Juana la Loca (1479–1555), dronning av Castilla og Aragón
* Juana Inés de la Cruz (1651–1695), meksikansk katolsk nonne, forfatter og dramatiker
* Juana Briones de Miranda (1804–1889), pioner i California
* Juana Molina (f. 1962), argentinsk sanger og skuespiller
* Juana Sánchez Benito, spansk fagbokforfatter

## Referanser


## Eksterne lenker