open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jølstra

**Jølstra** er en elv og et vassdrag i Sunnfjord kommune i Vestland fylke. Den starter ved Vassenden i enden av Jølstravatnet i øst og munner ut i Førdefjorden i vest. 

Til omkring 1830 var det fergefart over Jølstra (Bergvatnet/Movatnet) mellom Farsund og Sunde. Broen som da ble oppført ble regnet som den lengste i Sogn og Fjordane.

Hele vassdraget (medregnet Jølstravatnet og dets tilsig) har et nedbørfelt på , hvorav over halvparten er Jølstravatnets nedbørfelt, som omfatter deler av Jostedalsbreen og Grovabreen. Ovenfor tettstedet Førde løper Jølstra sammen med Hulda fra Holsavassdraget (Huldefossen ved Mo) og Anga fra Angedalen (ved Hafstad). Både Anga og selve Jølstra ligger i et nedbørrikt område med store lokale variasjoner i nedbørmengden. I Angedalen ble for eksempel nedbøren målt til 770 millimeter i oktober 1983, og det har vært målt 121 millimeter regn på ett døgn. Anga kan gå flomstor selv om det ikke er flom i selve Jølstra.

## Kraftproduksjon
Elven er utbygd til kraftproduksjon på flere steder. Ved Moskog ligger Stakaldefossen kraftverk og nedenfor Movatnet ligger Brulandsfossen kraftverk. Brulandsfossen kraftverk ble utvidet i 1934 og Stakaldefossen (som bruker Jølstravatnet som magasin) ble satt i drift i 1954. 

I 2021 ble Jølstra kraftverk satt i prøvedrift. Dette utnytter mer av fallet og vannmengden mellom Jøstravatnet og Movatnet. Inntaket er omkring 2 km nedstrøms fra Vassenden der det er anlagt en inntaksdam. Ørreten i Jølstravatnet gyter i Jølstra. Fra inntaket til krafstasjonen ved Moskog føres vannet i en 4,5 km tunnel. Kraftverket ble offisielt åpnet av statsminister Jonas Gahr Støre 22. november 2022. Den faglige vurderingen til grunn for utbyggingen konkluderte med at det ikke vil påvirke storørreten i Jølstravatnet, mens for elveørreten vil beite- og oppvekstområdet bli redusert.

## Fiske og friluftsliv
Jølstra blir brukt til ulike former for friluftsliv. Jølster Rafting driver med rafting i Vassendenområdet, det er også muligheter for kajakkpadling. I øvre deler av vassdraget er det muligheter for ørretfiske, mens det også er muligheter for sjøørret- og  laksefiske i nedre deler av elven.

## Referanser
John Haugland

**John Didrik Haugland** (født 1946), også kjent som «Mr. Škoda», er en norsk tidligere rallykjører og en rallylegenden. Han var fabrikksfører for Škoda mellom 1971 og 1990. Ved siden av Petter Solberg og Martin Schanche er det ingen norsk bilsportsutøver som har hatt et bedre fotfeste internasjonalt. 

Haugland startet sin racingkarriere med israce og baneracing med en Škoda 440 i 1965. I 1969 begynte han med rally, og han oppnådde gode resultater gjennom mange år. 

Han har kjørt 74 forskjellige løpsbiler i sin innholdsrike karriere og av disse har 59 vært Škoda. I et par løp i 1978 og 1979, prøvde han Triumph TR7 og Datsun.

John Haugland deltok i 27 verdensmesterskap og vant 4, han vant også 4 europamesterskap og nesten 200 nasjonale mesterskap. 

John Haugland er tildelt Bilsportforbundets Gullratt for sine sportslige prestasjoner, han mottok Eugenprisen i 1996 og i 2015 mottok han Norges Bilsportforbunds fortjenstmedalje i gull. Han er ennå populær i Tsjekkia og er fremdeles med på mange motorarrangementer der.

Haugland er utdannet bilmekaniker, han har fått mye erfaring og er dyktig i å utvikle rallybiler og jobbet for en rekke rallyteam med utvikler av bilene deres.

I dag driver John Haugland en vinterrallyskole på Geilo for unge sjåfører. Førere som har gått på rallyskolen hans inkluderer Petter Solberg, Richard Burns, Alister McRae, Martin Rowe, Mark Higgins, Guy Wilks og Luke Pinder. 

Sønnen Frode Dmitri Haugland kjørte også rally, også Skoda, i perioden 1989 til 1998.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
* John Haugland Motorsport Consult
* bilhistorie.no – John Haugland

*se.nl - John Haugland
Førde kirke

**Førde kirke** finnes flere steder:

* Førde kirke (Sveio) i Sveio kommune i Hordaland
* Førde kirke (Førde) i Førde kommune i Sogn og Fjordane
Sogn og Fjordane Kunstmuseum

**Sogn og Fjordane Kunstmuseum** ble grunnlagt i 1987. Kunstmuseet hadde først tittelen Fylkesgalleriet i Sogn og Fjordane, inntil det i 2000 skiftet navn til Sogn og Fjordane Kunstmuseum.

I 2004 ble det gjort om til en stiftelse som hadde ansvar for driften av Anders Svor Museum i Hornindal, Astruptunet og Eikaasgalleriet i Jølster, Gjesmegalleriet (seinere Sogn Kunstsenter) i Lærdal og Sogn og Fjordane Kunstmuseum (SFKM) og Sogn og Fjordane Kunstnarsenter i Førde.

I 2009 gikk museet inn i det konsoliderte stormuseet Musea i Sogn og Fjordane sammen med Kystmuseet, Nordfjord Folkemuseum, Sunnfjord Museum og De Heibergske Samlinger – Sogn Folkemuseum.

I 2011 ble nybygget til Sogn Kunstsenter åpnet i Lærdal, i 2012 åpnet nybygget til SFKM i Førde og i 2014 ble Anders Svor Museum innvendig rehabilitert i forbindelse med Anders Svor sitt 150-årsjubileum.

Sogn og Fjordane Kunstmuseum har i dag ansvar for om lag 4000 kunstverk og har årlig ca. 20 000 besøkende.

## Eksterne lenker
*
Pinklon Thomas

**Pinklon Thomas** (født 10. februar 1958 i Pontiac, Michigan, USA) er en amerikansk bokser. Han var WBC-verdensmester i tungveksboksing 1984&ndash;86. 

Han ble verdensmester 31. august 1984 da han beseiret den regjerende WBC-mesteren Tim Witherspoon på poeng i en tolvrunderskamp. Han forsvarte tittelen i juni 1985 mot Mike Weaver. Han mistet verdensmestertittelen 22. mars 1986 til Trevor Berbick som vant en tolvrunders kamp på poeng. I 1987 fikk han en tittelkamp mot den  ubestridte verdensmesteren Mike Tyson. Thomas ble rundjult i første runde, men klarte å holde seg stående ut runden. I 5. runde traff Tyson med voldsomme kombinasjoner og sendte en groggy Thomas i gulvet. Han klarte ikke å reise seg innen dommeren hadde talt til ti, og kampen var over. 

Thomas bokset 51 kamper som profesjonell, han vant 43, hvorav 33 på knockout, tapte 7 og 1 endte uavgjort.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mickaël Landreau

**Mickaël Landreau**  (født 14. mai 1979 i Machecoul) er en fransk fotballtrener og tidligere spiller. Han var målvakt for  og flere franske klubber. Etter fire år i FC&nbsp;Nantes gikk han til Paris Saint-Germain FC sommeren 2006.

Mickaël Landreau har ofte sittet på reservebenken når Frankrike har spilt landskamper, men fikk blant annet tre kamper for Frankrike mot  i 2001, mot  i 2003 og mot  i 2004. Han holdt buret rent ved alle tre anledninger. Han var med i troppen under EM 2004, men fikk ikke spille noen kamper.

Han var også med i troppen til VM 2006 i Tyskland. Selv om han ofte hadde trøye nummer 1, var han å regne som tredjekeeper etter Fabien Barthez og  Grégory Coupet.

Den 29. juni 2009 signerte Landreau en fireårskontrakt med Lille OSC, og avsluttet spillerkarrieren hos SC Bastia i 2014.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Tangen Utescene

**Tangen utescene** er et konsertsted som ligger i Førde, på en halvøy som stikker ut i elven Jølstra.

Tangen blir ofte nyttet som fest- og konsertplass. Det har flere ganger vært arrangert Idol-konsert på Tangen.

Det er en statue av Oddvar Torsheim på Tangen, laget av Stig Eikass.
Langebruvegen

**Langebruvegen** (1–25, 2–34) er en gate i Sunnfjord som strekker seg fra  over Langebrua og til enden med Alders og sykehjemmet i Sunnfjord.

## Referanser
Ricardo Pereira

**Ricardo Alexandre Martins Soares Pereira**, vanligvis bare omtalt som **Ricardo**, (født 11. februar 1976 i Montijo) er en portugisisk fotballspiller som for øyeblikket spiller for den portugisiske klubben SC Olhanense. 

Han var i perioden fra 2001 til 2008 også målvakt for . Han debuterte på landslaget i 2001 mot . 

Ricardo kom til Sporting Lisboa i 2003, etter at han hadde spilt for Boavista FC i 9 sesonger. I 2007 ble han klar for Real Betis.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gilberto

:*For Arsenal-spilleren med det fulle navnet *Gilberto Aparecido da Silva*, se [[Gilberto Silva]].*

**Gilberto**, egentlig **Gilberto da Silva Melo**, (født 25. april 1976 i Rio de Janeiro) er en brasiliansk fotballspiller. Han spiller på midtbanen for Hertha BSC Berlin og .

Gilberto spilte for Brasil under VM 2006 i Tyskland og scoret mot , Gilbertos første mål siden landslagsdebuten mot  11. juni 2003. 

Gilberto gikk over til Tottenham med overgang fom. januar 2008. Han vil primært spille i forsvar.

## Klubber

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Chhattisgarh

**Chhattisgarh** (chhattisgarhi/hindi: **&#2331;&#2340;&#2381;&#2340;&#2368;&#2360;&#2327;&#2338;&#2364;**) 
er en delstat i det sentrale India. Den grenser i nordvest mot Madhya Pradesh, i nord mot Uttar Pradesh, i nordøst mot Jharkhand, i øst mot Orissa, i syd mot Andhra Pradesh og Telangana og i vest mot Maharashtra.

Hovedstad i delstaten er Raipur. Chhattisgarh ble dannet ved å skille ut de 16 distriktene hvor språket er chhattisgarhi fra Madhya Pradesh.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ndebele

:*Se også [[nordndebele]] og [[sørndebele]].*

**Ndebele**, mer korrekt **nord-ndebele** (nordndebele: *amaNdebele*) er et bantufolk i sørlige Afrika som deler en felles kultur og språk. Deres historie begynte da zuluriket til kong Shaka delte seg i to tidlig på 1800-tallet, og under ledelse av Mzilikazi, en tidligere høvding under Shaka, forlot riket. Under hans ledelse dro de misfornøyde zuluene ut for å erobre og herske over høvdingdømmene i det sørlige Ndebele. Der overtok de navnet og identiteten til det eksisterende riket.

I løpet av en urolig periode i Ngunifolkets og Sesotho-Tswanas historie kjent som Mfecane, bevegde mzilikazikrigerne på opprinnelig rundt 500 seg vestover til dagens by Pretoria hvor de grunnla en bosetning som ble kalt for Mhlahlandlela. Deretter bevegde de seg nordover i 1838 til dagens Zimbabwe hvor de overkjørte rozvifolket og til sist etablerte seg i området som i dag er kalt for Matabeleland. Det omsluttet den vestlige og sørvestlige delen av landet. I løpet av denne innvandringen ble et stort antall av de erobrede lokale samfunnene og enkeltmennesker absorbert i ndebelenasjonen, tilpasset seg deres språk og kultur. Historisk kom de assimilerte folkene fra sørlige ndebele, swazi, sotho-tswana, og etniske grupper fra amaLozwi/rozvi.

Nord-Ndebele kaller seg selv *amahlabezulu* som betyr «avstikkere fra zulu». Dette navnet stammer fra deres voldelige deling fra zuluene. I senere år har befolkning av ndebelere i Zimbabwe sunket på grunn av gukurahundi, et folkemord som ble utført av regjeringen i Zimbabwe på ndebelene og sekundært på grunn av migrasjon til andre land, særlig Sør-Afrika på leting etter jobb og som en effekt av gukurahundi og den økonomiske krisen som har grepet Zimbabwe siden 2000.

Mange mennesker som for tiden identifiserer seg som ndebeler er faktisk av shona-opprinnelse, ncuber, moyoer og mange andre. Kalanga, venda, nambia og tonga er forskjellige grupper som har egen identitet. Før 1650 var matabele-regionen sentrum for folk som generelt ble kalt rozvi av moyo-klanen med deres administrative senter ved Khami (Zhame). De fleste av disse folkene ble absorbert i det som blir kalt matabele.

I midten av 80-årene fant det sted en lite omtalt massaker i Matabeleland i Zimbabwe, hvor ca. 3000 mennesker menes omkommet . I 1990-årene blokkerte shonaregjeringen for investeringer i Matabelelands vannforsyning .

## Litteratur
* *Scouting on Two Continents,* av Frederick Russell Burnham.  LC call number: DT775 .B8 1926. (1926)
* *Migrant Kingdom: Mzilikazi's Ndebele in South Africa,* R. Kent Rasmussen (1978)
* *Mzilikazi of the Ndebele,* R. Kent Rasmussen (1977)
* *The Zulus and Matabele, Warrior Nations*, Glen Lyndon Dodds, (1998)
* *Historical Dictionary of Zimbabwe,* Steven C. Rubert og R. Kent Rasmussen (3. utgave, 2001)
*''The future Rhodesian" av Ashley Mbonisi Ndlovu (2015) 14:53, 17. april 2016 (UTC)

## Referanser


## Se også
* Ndebele (språk)
Mashonaland

**Mashonaland** er en region i det nordlige Zimbabwe. Det er hjemlandet til shona-folket.

Idag er Mashonaland oppdelt i tre provinser, med en samlet befolkning på rundt tre millioner:

* Mashonaland West
* Mashonaland Central
* Mashonaland East

Mashonaland omfatter svært forskjelligartede områder. 

I nord, mellom Zambezi og en linje Karoi-Mount Darwin ligger et karrigt og vanskelig tilgjengelig fjellområde. Der er det store naturreservater og viltbeskyttelsesområder. 

Sør for denne linjen ligger intensivt utnyttet åkerland med elver og irrigasjonskanaler. Her dyrkes tobakk, mais, hvete, bomull og sitrusfrukter. 

På linjen Bindura-Harare-Kadoma ligger  Great Dyke, et geologisk brudd og vannskille. Her er det mange gruver der det utvinnes kull, jern, krom, kobber og andre metaller, og dessuten diamanter og mange halvedelsteiner. 

Zimbabwes president til 2017, shonaen Robert Mugabe, hadde sin politiske maktbase i Mashonaland. 

## Kilder
*
Sverkerætten

**Sverkerætten** var en av to ætter eller slekter som slåss om kongsmakten i Sverige mellom ca. 1130 og 1250. Navnet kommer fra den første kongen i ætten, Sverker den eldre. Sverkerætten døde ut på mannssiden i år 1222 med Johan Sverkersson. Den andre ætten var Erikætten.

Sverkerætten var tradisjonelt sett orientert mot Danmark mens Erikætten på samme vis orienterte seg mot Norge for allianser og støtte.

Under den første Sverker, kalt «den eldre» for å skille ham fra den senere Sverker den yngre, skal dyrkningen av åsatroen, eller sett fra et kristen synsvinkel, hedenske guder, ha opphørt og døde ut i Sverige. 

Det ble anlagt flere klostre på denne tiden, som Alvastra kloster i Østergøtland, Nydala kloster i Småland, Varnhems kloster og Gudhem kloster i Vestergøtland hvor munker og nonner ugifte skulle tilbringe sine liv med å tjene den kristne guden. Man begynte også å innføre bispestift. 

Et pavelig sendebud, kardinal Nicolaus av St. Alban, kom til Sverige for å innvie en erkebiskop. Men sveaerne og gøtene kunne ikke komme overens i noen av de viktige møtene for å kunne utse en erkebiskop og på hjemreisen etterlot det pavelige sendebudet *Pallium* (erkebispekåpen) hos biskopen i Lund.
Zé Roberto

**Zé Roberto**, egentlig **José Roberto da Silva Júnior**, (født 6. juli 1974) er en brasiliansk tidligere fotballspiller. Han har en fortid i Portuguesa, Real Madrid, Flamengo, Bayer Leverkusen, Bayern München og Santos

Ze Roberto spilte for  under VM 1998, og var også med i troppen til VM 2006 i Tyskland, der han blant annet scoret et mål i åttendedelsfinalen mot .

Han ble hentet tilbake gratis til Bayern München før sesongen 2007/08. Bayern München stilte som krav at han måtte legge opp som landslagsspiller, for å kunne konsentrere seg fullt og helt om Bayern München.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Leverkusen who's who
Sonja Hagemann

**Sonja Agnes Weyergang Hagemann** (1898–1983) var en norsk litteraturhistoriker og litteraturkritiker.

Hagemann var Dagbladets første barnebokkritiker, en beskjeftigelse hun hadde fra 1946 til 1971. Hun foreslo selv for avisen at den burde innføre litteraturkritikk av barnebøker, og hun hadde som uttrykt mål å utvikle en faglig fundert kritikk av barnebøker. Hun er fremfor alt kjent for det banebrytende trebindsverket *Barnelitteratur i Norge*. Det første bindet kom i 1965, det siste ble ugitt i 1974. 

Hagemann mottok i 1980 Norsk kulturråds ærespris.

Hun var søster av kunsthistorikeren Eli Ingebretsen Greve.

## Bibliografi
* *Hvorfor leser vi?* &ndash; sakprosa (1947)
* *Henrik Wergelands hustru, Amalie Sofie Bekkevold * &ndash; sakprosa (1960)
* *Jørgen Moe, barnas dikter* &ndash; sakprosa (1963)
* *Hjertets geni. Henrik Wergelands diktning for barn* &ndash; sakprosa (1964)
* *Barnelitteratur i Norge inntil 1850* &ndash; avhandling (1965)
* *Mummitrollbøkene. En litterær karakteristikk* &ndash; sakprosa (1967)
* *Jeg er så glad hver julekveld. En bok om Marie Wexelsen, salmedikter og opprører* &ndash; sakprosa (1968)
* *Elling Holst. Norske barnerims plass i den fellesnordiske tradisjon* &ndash; sakprosa (1969)
* *Barnelitteratur i Norge 1850-1914* &ndash; sakprosa (1970)
* *Barnelitteratur i Norge 1914-1970* &ndash; sakprosa (1974)
* *Henrik Wergelands mor, Alette Dorothea Thaulow* &ndash; sakprosa (1976)
* *Klassisk barnelitteratur. Før oss – 1 og 2, veiledning for lærere* &ndash; lærebok (1977)
* *De tegnet for barna. Norske kunstneres illustrasjoner i bøker for barn* &ndash; sakprosa (1986) (posthumt utgitt)

## Se også
* Sonja Hagemanns barne- og ungdomsbokpris

## Referanser
Himachal Pradesh

**Himachal Pradesh** (hindi: **हिमाचल प्रदेश**) er en delstat nordvest i India. Den grenser i nord og nordvest mot Jammu og Kashmir, i øst mot Tibet, i sydøst mot Uttaranchal, i syd mot Uttar Pradesh og Haryana, i sydvest mot Punjab.

Større områder av delstaten ligger over 6&nbsp;700 meter over havet. Fordi 40 % av delstaten består av skog, gir det grunnlag for trevareindustri.

Hovedstad er Shimla som under britisk styre var kjent som *Simla* og fungerte som sommerhovedstad.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Zippo

**Zippo** er et registrert varemerke for lightere som er blitt produsert siden 1932 av Zippo Manufacturing Company i mer enn 400 millioner eksemplarer. Grunnmekanismen har i prinsippet ikke blitt endret siden de første lighterne ble laget, men selv skallet, som er platt og rektangulært forekommer i tusentalls forskjellige farge- og motivvarianter.

Hvis lighteren etterfylles med (nafta) og man bytter ut veke og ildstålet (en liten stift av auermetall) regelmessig, kan en Zippo fungere i mange år, og selskapet tilbyr en livstidsgaranti – hvis en Zippo-lighter går i stykker lover selskapet å enten reparere den eller bytte den ut gratis.

## Eksterne lenker
*
British South Africa Company

**British South Africa Company** (BSAC) ble etablert av Cecil Rhodes gjennom sammensmeltningen av *Central Search Association* og *Exploring Company Ltd* og fikk en kongelig kontrakt i 1889. Selskapets direktører bestod blant andre av hertugen av Abercorn, Rhodes selv og finansiereren Alfred Beit. Rhodes håpet at BSAC ville promotere kolonisering og økonomisk utnyttelse over store deler av det sør-sentrale Afrika, som en del av «kappløpet om Afrika». Dog var hans hovedfokus syd for elven Zambezi, i Mashonaland og kystområdene østenfor, hvorfra han trodde portugiserne kunne bli fjernet ved hjelp av betaling eller makt, samt i Transvaal som han håpet ville komme tilbake under britisk kontroll.

Selskapet ble gitt makt til å inngå avtaler med afrikanske herskere som kong Lobengula, til å opprette banker, til å eie, drive og gi eller distribuere land og til å opprette en politistyrke (British South Africa Police). Til gjengjeld gikk selskapet med på å utvikle territoriet det kontrollerte, å respektere eksisterende afrikanske lover, å tillate fri handel innenfor dets territorium og respektere alle religioner. 

Selskapet rekrutterte sin egen hær og angrep og beseiret matabelene og shonaene nord for Limpopoelven. Det var første gang britene brukte Maxim maskingevær i kamp. Selskapet eksproprierte, og i de følgende tre tiårene administrerte, et territorium som selskapet gav navnet *Zambezia*, og senere Rhodesia. Dette området tilsvarte det som i dag er republikkene Zambia og Zimbabwe. 

Den kongelige kontrakten ble fornyet i 1914 på betingelse av at bosettere i Rhodesia ble gitt økte politiske rettigheter. I 1922 gikk selskapet i forhandlinger med regjeringer i Unionen Sør-Afrika som ønsket å overta territoriet. Planen ble veltet av koloniens bosettere som i stedet krevde status som selvstyrt koloni i Sør-Rhodesia (dagens Zimbabwe) og som protektorat i Nord-Rhodesia (dagens Zambia).

BSAC klarte ikke å skape nok profitt til å betale sine aksjeeiere avkastning før etter at det mistet administrativ kontroll over Rhodesia i 1923. I 1933 solgte BSAC sine rettigheter til å lete etter mineraler sør for Zambezi til den rhodesiske regjeringen, men beholdt rettighetene over mineralforekomster i Nord-Rhodesia. De beholdt også selskapets eiendeler i gruver, jernbane, eiendommer og landbruk over hele det sørlige Afrika.

Selskapet ble i 1964 tvunget til å overgi sine mineralrettigheter til regjeringen i Zambia, og året etter ble BSAC slått sammen med *Central Mining & Investment Corporation Ltd* og *The Consolidated Mines Selection Company Ltd* og dannet et gruve- og industriselskap kjent som **Charter Consolidated Ltd** hvor eierne av BSAC eide over en tredjedel av aksjene.

## Referanser




## Kilder
* Rasmussen, R. K., & Rubert, S. C., 1990. *A Historical Dictionary of Zimbabwe*, Scarecrow Press, Inc., Metuchen, NJ, United States of America.
Haryana

**Haryana**  (hindi हरियाणा, punjabi: ਹਰਿਆਣਾ,) er en delstat i det nordlige India. Den grenser i nord mot Punjab og Himachal Pradesh, i øst mot Uttaranchal og Uttar Pradesh, i syd og vest mot Rajasthan. Uttar Pradesh og Haryana omslutter hovedsstadsterritoriet.

Hovedstaden i Haryana er Chandigarh.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
David Montgomery

**David Montgomery** (født 1948) er en britisk medieinvestor. 

Fra 1973 til 1976 arbeidet han som redaktør for avisen The Daily Mirror. I 1976 gikk han over til The Sun, der han ble frem til 1980. Senere arbeidsgivere inkluderte Sunday People, News of the World (1982–1987) og Today (1987–1991). Ved siden av sin journalistiske yrkeskarriere, var han forretningsfører for den private TV-stasjonen "Satellite Television PLC" (1986–1991) og "London Live TV" (1991–1992).

I 1990-årene ble han kjent som forretningsfører for Mirror Group. Etter at mediebaronen Robert Maxwell døde under uklare omstendigheter i 1991, overtok Montgomery 1992 ledelsen av det britiske avishuset. Til tross for synkende opplag lyktes det Montgomery å øke børsverdien kraftig, blant annet gjennom innsparingstiltak og nedbemanning. De tøffe forretningsmetodene gav ham tilnavnet «Rommel». Han trakk seg i 1999 etter uenighet med styret.

I dag er Montgomery best kjent som investor via selskapet Mecom. Han eier aviser i flere europeiske land. I 2003 kjøpte han irske Local Press Group, som han solgte to år senere. I Tyskland overtok han Berliner Zeitung i oktober 2005. I Norge ble Montgomery kjent da det i juni 2006 ble kjent at Orkla hadde besluttet å selge mediedivisjonen, Orkla Media, til Montgomerys Mecom.

## Referanser


## Eksterne lenker
* "Ich bedrohe Sie nicht." Intervju med David Montgomery i ''Berliner Zeitung'', 26. oktober 2005 (tysk).

### Nett-TV
* Et kritisk blikk på Montgomery på Dagsrevyen i 2006 (26. juni 2006, NRK)
Ryfoss

**Ryfoss** et lite bygdesentrum i Vang kommune i Valdres i Innlandet fylke. 

I Ryfoss ligger blant annet Fossevang hotell og Ryfoss Misjonshus.

Høre stavkirke ligger 2 km nord for Ryfoss.

Ryfossen (Vang) 

## Referanser
Erikætten

**Erikætten** var den ene av to ætter eller slekter som kjempet om kongsmakten i Sverige mellom 1130 og 1250. Navnet på ætten kommer fra den første kongen, Erik den hellige. Den andre ætten var Sverkerætten.

Erikætten støttet Varnhems kloster og mange av ættens medlemmer er begravd der.

Eriksættens siste konge var Erik Eriksson den lespete og halte som døde barnløs i 1250 og med ham døde ætten ut på mannssiden. Eriks søstersønn, Valdemar Birgersson, sønn av Birger Jarl, arvet kronen, som i sin tur ble med vold overtatt av Valdemars bror Magnus Ladulås.
Varnhems kloster

**Varnhems kloster** i Varnhem, Vestergøtland i Sverige, ble grunnlagt i 1150 av cisterciensermunker fra Alvastra kloster i Østergøtland. Klosteret i Varnhem ble støttet av Erikætten og mange av ættens medlemmer er begravd ved klosteret. 

I 1234 ble klosteret herjet av brann og ble lagt i ruiner, en katastrofe som gikk over i en vekst- og blomstringsperiode ettersom Birger Jarl og middelalderens velholdne stormenn tok initiativ til å finansiere en oppbygging av klosteret, denne gangen vakrere og prektigere enn tidligere.

Klosterets eiendommer ble konfiskert i 1527 og klosterbygningene ble brent av danske tropper i 1566 under Den nordiske syvårskrig. Kirken ble bygget opp igjen i løpet av 1600-tallet av Magnus Gabriel De la Gardie, som anla et familiemausoleum der, men de øvrige klosterbygningene fikk forfalle. Kirken ble restauret grundig mellom 1911 og 1923 og mellom 1921 og 1929 ble det gjort arkeologiske utgravninger i hele den sentrale delen av klosteret. Videre utgravninger ble utført i 1976 og 1977.

I dag gjenstår kun Varnhems kirke, idyllisk omgitt av ruiner. Antallet turister som besøker Varnhem er mangedoblet takket være Jan Guillous bøker om Arn.

Cistercienserordenen fulgte den samme grunnplan for alle klostrene de bygde, noe som betyr at uansett hvilken klosterruin man finner kan man lett lokalisere de ulike rommene og salene.

Klosterkirken har følgende eldre antikviter:
* Altertavle: 1706
* Alteroppsats: 1673
* Benkinnredning: 1672
* Døpefont: 1200-tallet
* Lektere: 1673
* Prekestol: 1673

Kjente personer begravd på Varnhem
* Knut Eriksson av Sverige
* Erik Knutsson av Sverige
* Erik Eriksson den lespete og halte 
* Birger jarl, hans hustru Mechtild av Holstein og hans tidligdøde sønn Erik Birgersson av Sverige.
* Bjørn Näf, ridder, riksrådsmedlem og lærer for Magnus Ladulås.
* Magnus Gabriel De la Gardie, død 1686

## Eksterne lenker
* FMIS Varnhem 94:1–Riksantikvarieämbetet
Alvastra kloster

**Alvastra kloster** i Alvastra i Østergøtland ble grunnlagt i 1143 av munker fra Cistercienserordenen i Clairvaux i Frankrike. Disse ble invitert av kong Sverker den eldre og hans norske hustru Ulvhild Håkonsdatter.

## Historie
Munkene fra samme orden og samme følge grunnla sannsynligvis parallelt Nydala kloster i Småland. Klosteret i Alvastra kom med tiden til å grunnlegge ytterligere tre klostre i Sverige: Varnhems kloster, Julita kloster og Gudsberga kloster.

I 1312 ble klosterbygningene herjet av brann og det skjedde på nytt på begynnelsen av 1400-tallet. Den hellige Birgitta og hennes ektemann levde en stund i klosteret på midten av 1300-tallet, og det er trolig at Birgitta ble inspirert av cisterciensermunkenes ordensregler da hun senere formulerte sine egne klosterregler.

Ved reformasjonen ble klosterets eiendommer konfiskert av den svenske kronen. Vinteren 1567-68 ble blant andre Alvastra plyndret og brent av lensherren på Varberg slott, Daniel Rantzau. Inntoget i Västergötland var en gjengjeldelse for den svenske invasjonen av Varberg.

I den andre halvdelen av 1500-tallet ble det hentet stein fra klosterbygningene for å oppføre Vadstena slott og Viningsborg på Visingsö. De første arkeologiske undersøkelsene fant sted i 1893, og mellom 1917 og på midten av 1950-tallet ble det foretatt utgravninger.

## Bygningene
Selve hjertet i det store klosteranlegget er kirken, hvis vestparti og sydlige tverrskipsgavl med sakristi er vel bevart. Kirken består av kalkstein fra Omberg og arkitekturen er enkel, i tråd med ordenens uvilje mot utsmykninger. Bygningen ble oppført under ledelse av franske mestere og med hjelp av folk fra nærheten. Østgøtene tok til seg de nye teknikkene, særskilt måten man hugget stein på, og brukte dem i sine egne sognekirker. 

## Referanser


## Kilder
* Regner, Elisabeth, *Den reformerade världen. Monastisk och materiell kultur i Alvastra kloster från medeltid till modern tid.* Stockholm Studies in Archaeology 35 (diss). 2005. 
* Alvastra klosterruin Riksantikvarieämbetet
Berliner Zeitung

***Berliner Zeitung*** er en tysk dagsavis som utgis i Berlin. Avisen som ble grunnlagt i 1945, hadde i 2016 et opplag på ca. 101 000 solgte aviser. Avisens redaksjon holder til i Haus des Berliner Verlages i Karl Liebknechtstrasse 29.

*Berliner Zeitung* ble stiftet i det som var den sovjetiske okkupasjonssone, og deretter DDR. Avisen ble inntil Tysklands gjenforening i 1990, ikke utgitt i Vest-Berlin. 

*Berliner Zeitung* eies av mediegruppen M. DuMont Schauberg (MDS) i Köln. Berliner Zeitung er den største abonnementsavisen i regionen Berlin-Brandenburg.

## Referanser
Åelva (Andøy)

**Åelva** er ei elv i Andøy kommune i Nordland. Elva er utløp fra Ånesvatnet på Andøya og renner ut i havet ved Å. Åelva har et fall på ca. 10 meter. Vassdragets nedbørsfelt er 50,5 km². Elva er ei kort, men brukbar lakseelv. I 2005-sesongen ble det tatt over 1000 laks, hvorav 58 var over 3 kg. (Kilde: Avisa Vesterålen)

## Eksterne lenker
* NVE om Åelva
Cicinho

**Cícero João de Cézare** (født 1980), også kjent som **Cicinho**, er en brasiliansk tidligere fotballspiller. 

Han har tidligere spilt for Real Madrid og Sao Paulo. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Strømsild

En **strømsild** (*Argentina sphyraena*) er en langsmal laksefisk med stor øyne, beskrevet av Linnaeus i 1758. Strømsild blir også lokalt kalt stavsild eller sølvfisk, og inngår i slekten *[[Argentina (dyr)|Argentina]]*, og i familien gullaksfisker. Den er utbredt fra Gibraltar til Norge og Island, samt i Middelhavet øst til Adriaterhavet.

## Referanser
Halbrendslia

**Halbrendslia** er en del av byen Førde. Området er preget av eneboliger og  går gjennom lia. Jehovas vitner har sitt lokaler i Halbrendslia. I 2005 sto det siste boligprosjektet Lia Terrasse klart. 

## Referanser
Hogane

**Hogane** kan vise til 

*Hogane (Førde), et område i byen Førde
*Hogane (Stryn), et byggefelt i Stryn kommune
Alevtina Koltsjina

**Alevtina Pavlovna Koltsjina** (russisk: Алевтина Павловна Колчина; født 11. november 1930 i landsbyen Pavlovsk i Perm kraj, død 1. mars 2022) var en russisk langrennsløper. Hun konkurrerte for Sovjetunionen i 1950- og 1960-årene, og deltok i tre vinter-OL og vant seks medaljer. Koltsjina deltok også flere ganger i Holmenkollen, og vant 10&nbsp;km tre ganger (1961–1963) og 5&nbsp;km en gang (1966). Hun var gift med langrennsløperen Pavel Koltsjin, som tok gull på stafetten og to individuelle medaljer i OL i 1956.

Koltsjinas største suksess kom i ski-VM, der hun vant 3 medaljer på 10&nbsp;km (gull i 1958 og 1962, sølv i 1966), tre gullmedaljer på stafetten (1958, 1962 og 1966), og to medaljer på 5&nbsp;km (gull i 1962 og 1966).

Koltsjina mottok Holmenkollmedaljen i 1963 (sammen med ektemannen, Astrid Sandvik og Torbjørn Yggeseth). Koltsjina var den tredje kvinnen og den første kvinnelige langrennsløperen som ble tildelt Holmenkollmedaljen.

Alevtina Koltsjinas sønn, Fjodor Koltšin, har vært OL-deltaker i kombinert.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Holmenkollenvinnere siden 1892
* Holmenkollmedaljen
Lionel Scaloni

**Lionel Sebastián Scaloni** (født 16. mai 1978 i Rosario) er en argentinsk fotballtrener of tidligere fotballspiller som er landslagstrener for . 

På grunn av sin italienske avstamning har han også italiensk pass. 

Hans bror er den tidligere fotballspilleren Mauro Scaloni.

Scaloni kom til Deportivo La Coruña fra Estudiantes i 1998. Han ble utlånt til West Ham United i januar 2006, og debuterte i Premier League mot Sunderland 4. februar 2006. 

Scaloni ble overraskende tatt ut i  til VM 2006 i Tyskland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lighter

En **lighter**, **fyrtøy** eller **sigarettenner** er et håndholdt apparat for å lage ild ved behov. De fleste variantene er drevet av butangass eller bensin og antennes av gnister fra metall som gnis mot auermetall. Noen lightere har elektrisk tenning. 

Lightere brukes oftest til å tenne sigaretter med. De finnes i mange ulike former og farger.

I Norge ble det fra mars 2008 påbudt med barnesikring på alle typer lightere.

Lightere får man kjøpt i dagligvarebutikker, kiosker, etc.

## Se også
* Fyrstikk

## Eksterne lenker
*
Helgåsmarka

**Helgåsmarka** er et skogområde i Naustdal. Området er ofte brukt til orienteringsløp. Helgåsmarka er preget av myr og våtland.
Flatene barneskule

**Flatene barneskule** er en barneskole i Sunnfjord kommune. Skolen hadde 276 elever i 2005 og gir undervisning for 1.-4. klassetrinn. Skolen ligger på Flatene på Ytre Hafstad.

## Referanser
Hafstad videregående skole

**Hafstad videregående skule** er en tidligere fylkeskommunal videregående skole i Førde i Sunnfjord kommune i Vestland fylke. Skolen ble etablert i 1993, gjennom sammenslåing av handelsskolen (opprettet i 1965) og gymnaset (opprettet i 1970) i Førde. Disse ble samlokalisert i nybygg på Hafstad i 1999. Fra høsten 2023 ble Hafstad videregående skule slått sammen med Mo og Øyrane videregående skule til Førde videregående skule i et nybygg i Førde sentrum.

## Utdanningstilbud
Vedtatt utdanningstilbud for skoleåret 2023-2024:

## Referanser


## Eksterne lenker
* skolens hjemmesider
Hafstadfjellet

**Hafstadfjellet** (også skrevet **Havstadfjellet**) er et fjell i Sunnfjord kommune i Vestland. Det har en høyde på 706 meter over havet. Fjellet ligger like sør for tettstedet Førde, og er et populært mål for turgåere, både treningsvante og mosjonister i alle alderstrinn bruker fjellet aktivt.

Fra østsiden kan man gå opp grusveien til toppen. Det er laget parkeringsplass for turlystne på Bruland. Man kan gå, jogge eller sykle opp til toppen og ned igjen. En vanlig mosjonist bruker 60 til 70 minutter opp og 30 til 40 minutter ned igjen.

## Referanser




## Bilder

Fil:Frahafstadfjellet.jpg|Utsikt mot Førde sentrum
Håkon Håkonsson Unge

**Håkon Håkonsson Unge** (født 11. november 1232 i Bergen, død 5. mai 1257 på Munkelivklosteret i Tønsberg) var formelt norsk samkonge i årene 1240&ndash;1257. 

## Biografi
### Bakgrunn
Håkon Håkonsson med tilnavnet Unge var sønn av kong Håkon Håkonsson (1204&ndash;1263), som også ble kalt «Håkon gamle», og dronning Margrete Skulesdatter (død 1270).

### Samkonge
Den norske tronarvingen Håkon Unge fikk kongsnavnet på Øyrathing den 1. april 1240, og stadfestet 12. april 1240 ved en høytidelighet i Bergen; dette var da hertug Skule gjorde opprør for å kreve den norske kongedømmet for seg selv, noe han mistlyktes med.

Håkon Håkonsson Unge overtok viktige og militære oppgaver i riksstyret. Håkon unge nevnes som «verdslig høvding» første gang i dokumenter i forbindelse med farens kroning i 1247, og han bar krone under prosesjon fra kongsgården til Kristkirken. 

Så snart han ble myndig, ble han med i kongens krets - han var da samkonge også i gavnet. Han beseglet den 6. oktober 1250 sammen med faren en handelsavtale med Lübeck, som var representert ved Johann von Bardewik.

Håkon ble gift med Rikitsa Birgersdatter av Bjälboætten i Oslo i 1251. Rikitsa var datter av den mektige svenske jarlen Birger Magnusson, grunnleggeren av Stockholm, far til to sønner som begge ble konger av Sverige og styrte selv som Sveriges reelle hersker som formynderregent fra 1248 og til sin død i 1266. Hennes mor var Ingeborg Eriksdatter.

Ekteskapet var en dynastisk allianse mellom det norske og det svenske kongedømmene og en forlengelse av fredsavtalen fra 1249 som sa «at det skulle være fred mellom Norge og Sverige, uvenner av den ene eller den andre ikke trives eller tåles i den andres rike.» Den nye norske utenrikspolitikk var blant annet å sette Danmark under press militært og politisk, og for at dette skulle funne fungere måtte stridighetene mellom Norge og Sverige bilegges.

Deres eneste barn var Sverre Håkonsson (1252&ndash;1261). Normalt ville lille Sverre ha vært berettiget for den norske tronen etter at Håkon Unges altfor tidlige død, kun 25 år gammel. Dette ble ikke aktuelt ettersom Sverre døde som barn kun ni år gammel. Den norske tronen gikk da uansett til Håkon Unges bror Magnus Håkonsson, kjent som Magnus Lagabøte og senere dennes sønner.

Etter 1249 deltok Håkon Håkonsson Unge regelmessig på krigstokter i grenseområdene ved Göta älv. I 1255 forhandlet han med kong Ferdinand III av Castilla om ekteskapstraktaten for sin søster Kristin. Sommeren 1256 var han i hærtog i Halland og utpå høsten tok han et stort hærfang under enda et felttog. Han kunne åpenbart føre en nokså selvstendig politikk.

I januar 1257 var det meningen at Håkon Unge skulle møte en utsending fra Ferdinands III vedrørende de spanske eksteskapsplaner for Kristin. Men han syknet hen, og døde på Munkelivklosteret (Olavsklosteret) i Tønsberg 5. mai.

Han ble begravd i Hallvardskatedralen i Oslo.

## Referanser


## Litteratur
* Narve Bjørgo: *Håkon Håkonsson Unge* i ''Norsk biografisk leksikon''.
Rikitsa Birgersdatter

**Rikitsa Birgersdatter**, født omkring 1238, død en gang før 13. desember 1288, fyrstinne av Werle, og dronning av Norge.

Rikitsa var datter av den svenske riksforstanderen eller formynderregenten Birger Magnusson, bedre kjent som Birger jarl (død 1266) og prinsesse Ingeborg Eriksdatter (død 1254). Hun tilhørte derfor den såkalte Bjälboætten.

Rikitsa ble gift første gangen i Oslo i 1251 med den norske samkongen Håkon Håkonsson den yngre (1232&ndash;1257). De fikk kun ett barn, Sverre Håkonsson (1252&ndash;1261).

Hun ble enke i 1257, og sønnen Sverre døde i 1261. Allerede i 1262 ble Rikitsa gift på nytt igjen, denne gangen med fyrst Henrik I av Mecklenburg-Werle, som ble myrdet i 1291. Med Henrik fikk hun datteren Rikissa av Mecklenburg-Werle (død 1312), som ble gift med hertug Albrecht den fete av Braunschweig-Göttingen (død 1318).

## Referanser
Henny Mürer

**Henny Mürer** (1925–1997) var en norsk koreograf og danser, med sin tvilling Alice Mürer Siem (1925–2002) en av landets pionerer innen ballett. 

Sammen med søsteren Alice Mürer Siem studerte hun fra 1938 til 1946 ved ballettskolen til Rita Tori (1908–1967), debuterte på Chat Noir i 1946 og gikk i lære ved det britiske Royal Ballet School 1946–1949. 

Fra 1949 til 1953 var Henny Mürer danser i det nyetablerte kompaniet Ny Norsk Ballett. På 1950-tallet turnerte hun også både i Norge og i England, i samarbeid med det ambulerende Riksteatret. Hun var senere i Nasjonalballetten og ble solist i det nystartede Den Norske Opera & Ballett i 1958. I 1965 danset hun sin avskjedsforestilling ved Den Norske Opera & Ballett etter å ha nådd pensjonsalderen for dansere. Deretter arbeidet hun som uavhengig koreograf og instruktør ved flere nordiske scener.

Fra 1979 til 1984 var hun Statens Balletthøgskoles første rektor; hun ble etterfulgt av Marte Sæther.

Mürer var også journalist og kritiker for kringkasting og avismedier.

__NOTOC__
## Kjente verk

### Som danser
* 1940: *[[Les Sylphides]]* av Michel Fokine (studentarbeid)
* 1946: *Damen uten overkropp* – ved Chat Noir (debut)
* Anne Boleyn i *Henrik VIII* – koreografert av Louise Browne
* gutt i *Mot Ballade* (novelle av Kinck) – koreografert av Gerd Kjølaas
* 1962: *Ailli* i Edith Cullbergs *Månerenen* – mottok Kritikerprisen 1962 for rollen
* 1965: *Giselle* – avskjedsforestilling som danser

### Som koreograf
* 1976: *Pinocchio*, Den Norske Opera; musikk av Antonio Bibalo – første norske helaftens ballett
* *Flammen*, musikk av Antonio Bibalo, i samarbeid med NRK – om Anne Pedersdotters skjebne
* *Peter og Ulven, Skogens Øyne* (for NRK)
* My Fair Lady, Carmen, Flaggermusen
* Bør Børson, Can Can – for Oscarsteatern, Stockholm
* *[[Spelemann på taket|Spillemann på taket]]* – for Stockholms Stadsteater
## Priser og utmerkelser
* Kritikerprisen 1962 for rollen som *Ailli* i *Månerenen*
* St. Olavs Orden, Ridder av 1. klasse i 1988

## Familie
Hun og tvillingsøstra Alice Mürer Siem (1925–2002) var døtre av Johan Christopher Mürer (1891–1974) og Dagmar Jenny Bie-Peterson (1896–1977). Faren var direktør og farbror til skribenten Niels J. Mürer (1898–1980).
## Kilder
* Henny Mürer i Norsk biografisk leksikon.
Bruno Cheyrou

**Bruno Cheyrou** (født 10. mai 1978 i Suresnes i Frankrike) er en fransk fotballspiller, som for tiden spiller i Rennes. Cheyrou ble solgt fra Liverpool sommeren 2006.

Bruno Cheyrou ble i sin tid betegnet som nok en «ny Zinedine Zidane», og hvor han med sin teknikk, blikk og skuddstyrke hadde imponert hos Lille i liga og E-Cup.

**Meritter:**  
* 3 landskamper for 

## Karriere som spiller
Oppdatert 31. mai 2006

* Inklusive nasjonale og internasjonale cup-turneringer

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Liverpool.no om Cheyrou
* footballdatabase.com om Cheyrou
Kube

En **kube** eller **terning** er et tredimensjonalt romlegeme som begrenses av seks kvadratiske sider hvor tre møtes i hvert hjørne. Kuben kan også bli kalt et **[[regulært polyeder|regulært]] [[heksaeder]]** og er en av de fem platonske legemene. Kube er en spesiell type rektangulært prisme, rektangulært parallellepiped og tresidet trapesoeder. Kuben er *[[dualt polyeder|dual]]* med oktaederet. Kuben er det eneste platonske legemet som kan stables uten at det blir gap mellom dem.

## Formler
Hvis en kube har kanter med lengde a, er

Slik som volumet av en kube er tredje potens av en side, a \times a \times a, kalles gjerne tredjepotensen for *[[kube (aritmetikk)|kuber]]*, på samme måte som med kvadrater og andrepotenser.

En kube har det største volumet av kuboider (rektangulære bokser) med et gitt overflateareal. I tillegg har en kube det største arealet av kuboider med likt sammenlagt lineær størrelse (lengde+bredde+høyde).

## Kartesiske koordinater
En kube sentrert ved origo, og med hjørneavstander på 2 får kartesiske koordinater 
: (±1,±1,±1)
Da vil innsiden bestå av alle punkt (x0, x1, x2) der -1 \scriptstyle \sqrt{2}.

Kuben er et spesialtilfelle av en rekke grupper mer generelle polyedre:

Hjørnene på en kube kan deles inn i to grupper på fire som danner hvert sitt tetraeder. Mer generelt blir denne omtalt som en demikube. Disse to sammen former en regulær polyedersammensetning, et stjernetetraeder. Skjæringen mellom de to danner et oktaeder.

Et slikt regulært tetraeder kan ha  av volumet til den kuben. Det resterende volumet består av fire irregulære tetraedre med henholdsvis et volum på  av den samme kuben.

Ved å kutte av hjørnene på en kube uten at de nye sidene møter hverandre, får vi et polyeder med seks oktogonale sider og åtte trekantede. Spesielt kan vi få regulære oktogoner som gir en avstumpet kube. Hvis de møter hverandre i hjørner som er felles med de gamle, får vi et kuboktaeder. Vi får et rombkuboktaeder ved å kutte av både hjørner og kanter en spesiell lengde.

En kube kan innskrives i et dodekaeder slik at alle kubens hjørner også er et hjørne hos dodekaederet og alle kantene er en diagonal på en av dodekaederets sideflater. Kombinasjonen av alle slike kuber gir opphav til den regulære sammensetningen av fem kuber.

Hvis to motstående hjørner av en kube avstumpes på dybden av de tre hosliggende kantene, får vi et irregulært oktaeder. Åtte av disse irregulære oktaedrene kan festes til de likesidede trakant-sidene hos et regulært oktaeder slik at vi får et kuboktaeder.

Kuben er topologisk relatert til en serie kuleformede polyedre og tesseleringer hvor tre sider møtes i hvert hjørne.

## Se også
* Kuben, pekerside til bestemt form av sustantivet, med flere betydninger
* Bikube, bolig for honningbier som brukes i birøkt
* Rubiks kube, et mekanisk puslespill
* Kubikk
Birger Steen

**Birger Steen** (født 4. november 1966) er en norsk bedriftsleder. Fra 2004 til 2008 var han administrerende direktør for Microsoft i Russland. Våren 2009 ble han ansatt som ny administrerende direktør for Microsofts salg i SMB-segmentet, med kontor ved selskapets hovedkvarter i Redmond utenfor Seattle i USA. Siden 2011 har Steen vært administrerende direktør for programvareselskapet Parallels i Seattle.

## Biografi
Steen gjennomførte Forsvarets russiskkurs og er utdannet sivilingeniør fra NTH i Trondheim, hvor han ledet IAESTE Norge og stiftet den lokale NTH-avdelingen. Steen har også en MBA fra INSEAD i Frankrike.

Han var direktør for forretningsutvikling i Schibsted ASA fra 1996. I mars 2000 ble han innsatt som konsernsjef i SOL AB: Selskapet gjennomførte i juni 2000 en vellykket børs-introduksjon på Stockholmsbörsen. Han ble med videre etter at katalogselskapet Eniro kjøpte opp SOL etter et svakt børsår i november 2001. SOL ble tatt av børs 15. januar 2002, og Steen sluttet i SOL 15. mars 2002 for å begynne som adm. dir i Microsoft Norge. Høsten 2004 tok han over som administrerende direktør for Microsoft i Russland.

## Referanser


## Eksterne lenker
* digi.no: Birger Steen
Arnold J. Eikrem

**Arnold Johann Eikrem** (født 1. april 1932 i Trondheim, død 11. februar 1996 i Oslo) var en norsk internasjonal sjakkdommer og sjakkorganisator. Han var med å starte sjakklubben Jarl i Trondheim i 1952. Han var også president i Norges Sjakkforbund i periodene 1957–59 samt 1970–79.

Eikrem er først og fremst kjent for alle sjakkturneringene han arrangerte på Gausdal Høyfjellshotell på 1970- til 1990-tallet.

Det har vært avholdt flere sjakkturneringen *[[in memoriam]]* i hans navn.
## Referanser
Joana-saken

**Joana-saken** betegner hendelsen da en tråler ble oppdaget i en posisjon rett innenfor 200 milsgrensen til Norge, på grensen til «Smutthullet», 12. juni 2006 av Kystvakten. Fartøyet var påmalt navnet «Joana», men førte ikke noe flagg. Fartøyet hadde heller ikke påmalt hverken hjemmehavn eller IMO-nummer.

Fartøyet ble så kontaktet av Kystvakten samme dag, men fikk ikke lov til å komme om bord. Over radio opplyste mannskapet at fartøyet var fra São Tomé og Príncipe. Det ble videre sagt at de hadde vært i området siden 27. mai. Dokumenter som er funnet om bord viser derimot at fartøyet byttet navn og flaggstat i sjøen den 23. mai 2006. Fartøyet mistenkes for å ha drevet tyvfiske i Smutthullet. Norske myndigheter sier at fartøyet er statsløst. Dette begrunnes med at skipet hevder å ha hatt minst to flaggstater den siste tiden, noe som ifølge norske myndigheter gjør at Kystvakten kan arresterte skipet i Internasjonalt farvann, ut fra ulovfestet folkerett, jf. Asaya Case, AD&RPIL 1949 case 38(UK Privy Council) Slikt statsløst skip har ingen hjemstavn og er uten diplomatisk beskyttelse.

Etter at kapteinen ombord, nektet å samarbeide, ble trålen først kuttet, før Kystvakten startet tvangsslepet av tråleren til havn i Norge 29. juni 2006. Ifølge Kystvakten skal rederiet som eier båten ha gitt kapteinen på tråleren beskjed om å nekte å samarbeide med norske myndigheter, og nekte å seile mot norskekysten. KV «Svalbard» og KV «Senja» var med i aksjonen.

1. juli 2006 var båten tauet til havn i Vadsø. Der vil kapteinen ombord bli avhørt av norsk politi. På en presskonferanse samme dag 
 ble skipet anklaget for å bruke ulovlige fiskegarn som skrapte sjøbunnen. Tråleren skal ha brukt tjuvnett med 84 mm masker, mens den lovlige grensen er 135 mm. 
Tråleren ble bøtelagt for trålfiske med altfor liten maskevidde, manglende føring av fangstdagbok, for å la lagt fram falske skipsdokumenter, og for ikke å ha etterkommet ordre fra Kystvakten om å stanse fartøyet og trekke inn trålen. Rederiet vedtok deretter forelegget på 350&nbsp;000 kr og inndragning av mer enn tre millioner kr. Skipet, så under navnet «Kabou», vendte deretter tilbake til «Smutthullet». Rederiet sin norske advokat uttalte at de mener at norske myndigheter ikke hadde noen hjemmel i norsk lov til å arrestere skipet.

31. juli 2006 foreberedte så Kystvakten nok en bording av skipet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Pressemelding fra Forsvaret 29. juni 2006
* Sunnmørsposten: Kystvakten sleper pirattråler til Vadsø
Bokkunst

**Bokkunst** er det å lage og utforme visuelt vakre bøker. Begrepet omfatter både selve håndverket og det synlige og taktile utstyret i bøkene, det vil si papiret, trykketeknikken, innbindinga, typografien, den grafiske deisgnen og illustrasjonene. I bokkunsten er særlig den estetiske helheten i boka og samspillet mellom elementene viktig. For at bokhåndverk av høy kvalitet skal kunne kalles kunst, mener flere at utøveren må tilføre noe eget og nytt og ikke bare gjenta det andre har gjort før eller det som allerede ligger i teksten.

Norge har og har hatt en rekke dyktige typografer, illustratører og designere som har sørget for vakre bokutgivelser. Enkelte av dem har mottatt Bokkunstprisen for arbeidet sitt.


Fil:Meister des Paraments von Narbonne (Umkreis) 001.jpg|Moderne bokkunst har røtter tilbake til de eldste, håndskrevne manuskriptene. Her *Kongenes tilbedelse* fra et vakkert illuminert, fransk pergament fra rundt 1380.
Fil:KellsFol027v4Evang.jpg|De fire evangelistene framstilt i det irske illuminerte manuskriptet *[[Book of Kells]]*.
Fil:Norge1800.jpg|Viktige elementer i bokkunsten, i tillegg til illustrasjoner og grafisk design, er bokomslaget og det håndverksmessige bokutstyret. Bildet viser forsida på *Norge i det nittende aarhundrede* fra 1900.


## Se også
* Bok, manuskript, kodeks, billedbok
* Boktrykk, bokbinder, typografi
* Bokomslag 
* Illustrasjon, plansje
* Snittmaleri, miniatyrmaleri
* Bokkunstprisen, Årets vakreste Bøker

## Referanser


## Eksterne lenker
* En samling klassiske, engelske, illustrerte bøker (gjengitt i høy oppløsning)
* Schøyen-samlingen (manuskripter, historiske bøker m.m.)
* ''Skrift og bok i Norge i tusen år''
* Bokkunstsamlinga i Universitetsbiblioteket i Oslo
* Vakre historiske bokbind i Trondheim
* Kilder til norsk grafisk historie
* Håndskriftsamlingen ved Nasjonalbiblioteket
* Norsk bokillustrasjon (eksempler fra Tegnerforbundets bibliotek) 
* Norsk barnebokinstitutts presentasjon av norske bildebokillustratører