open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Assistert befruktning

**Assistert befruktning** (in vitro-fertilisering) - befruktning utenfor kroppen, defineres som befruktning utført med hjelp, altså på annen måte enn ved samleie. Det er en samlebetegnelse på en rekke medisinske metoder som blir anvendt for å unnfange barn. 

Den enkleste formen for assistert befruktning er kunstig inseminasjon. Det kan benyttes sæd fra donor eller partner. Donorer er sunne og friske menn, og så langt det er mulig forsøker man å tilpasse høyde og hår, hud og øyenfarge til den vordende sosiale faren eller medmoren. Bruk av donorsæd byr imidlertid på etiske og juridiske problemstillinger. 

Mer komplisert er in vitro-fertilisering (prøverørsbefruktning), hvor egg og sæd blir blandet i en skål for befruktning. Eggceller blir tatt ut fra eggstokkene hos moren og plassert i en skål med næringsløsning. Der befruktes de med sæd fra faren. Etter at det befruktede egget har delt seg noen ganger, blir den lille celleklumpen (embryoet) ført inn i morens livmor. I 1984 ble det første norske barnet født etter prøverørsbefruktning. I 2014 ble det født mer enn to tusen barn i Norge etter bruk av assistert befruktning.

En har også mikroinjeksjon, også kalt intracytoplasmatisk sperminjeksjon (ICSI), hvor én sædcelle blir injisert i én eggcelle, eller uttak av sæd fra testikler eller bitestikler som så blir anvendt til mikroinjeksjon. Dette blir tatt i bruk hvis sædcellene hos mannen ikke er svømmedyktige. 

Assistert befruktning er i Norge regulert av Bioteknologiloven. Fram til 1. januar 2009 kunne bare kvinner som var sammen med en mann i form av ekteskap eller samboerskap få assistert befruktning. Likevel var det norske leger som utførte inseminasjoner for kvinner i registrert partnerskap, og i underkant av 600 norske kvinner ble årlig inseminert ved StorkKlinik i Danmark. Halvparten av disse var i likekjønnede parforhold og resten var enslige.  Kampanjen for felles ekteskapslov førte blant annet til at bioteknologiloven ble endret til å omfatte alle som etter de nye endringene i ekteskapsloven kan få sitt samliv anerkjent som ekteskap. Dermed blir assistert befruktning tilgjengelig også for kvinner som er sammen med en annen kvinne. En rekke endringer i bioteknologiloven ble vedtatt i Stortinget mai 2020, deriblant enslige kvinners rett til å motta assistert befruktning.

## Referanser
Katekisme

En **katekisme** er en samlet fremstilling av en religiøs lære, noen ganger svært omfattende og andre ganger en heller enkel sammenfatning av en religiøs lære. Ordet *katekisme* har sammenheng med begrepet katekumenat, opplærings- og forberedelsesprosessen en person gjennomgår før dåpen.

## Bakgrunn
Flere kirkesamfunn har sin egen katekisme, i Norge og andre protestantiske land er særlig *[[Luthers lille katekisme]]* fra 1529 godt kjent. *[[Den katolske kirkes katekisme]]* er nå en utgave fra 1995, autorisert av pave Johannes Paul II. I unitarkirkene er katekismen første og fremst en oppsummering av troen slik den har utviklet seg opp gjennom historien. 

Den norske professoren og litteraturviteren Jon Haarberg hevder at Norges viktigste bok er Luthers lille katekisme. Skolebarn måtte i om lag 400 år lære den utenat, den brakte kunsten å trykke bøker til Norge, og den ga befolkningen grunnrisset av den evangeliske tro.

## Kjente katekismer
* Luthers lille katekisme
* Luthers store katekisme 
* Den katolske kirkes katekisme
* Heidelbergkatekismen
* Unitarisk katekisme

## Referanser


## Kilder

* Jon Haarberg, *Historien om Norges viktigste bok: Katekismen*, Universitetsforlaget, 2022, ISBN 9788215050911

## Eksterne lenker
*
FC St. Pauli

**FC St. Pauli** er et fotballag fra Hamburg i Tyskland.  

Til sesongen 2010-2011 rykket laget opp i Bundesligaen etter å ha spilt tre sesonger i 2. Bundesliga, nivået under Bundesliga. Fra 2003-2004 til 2006-2007 spilte laget i Regionalliga Nord, der de alle årene var i opprykksstriden. Sist klubben var i Bundesliga var i 2001. Klubben spiller sine hjemmekamper på Millerntor-Stadion i bydelen St. Pauli.

Klubben er kanskje mest kjent for sine supportere, som anslås til å utgjøre ca. 11 millioner verden rundt. Siden den ligger midt i et av de fattigste områdene i det gamle Vest-Tyskland, et område som også har fostret en kraftig og aktivistisk venstreside, har særlig dette venstresidepreget bidratt til å meisle ut klubbens profil. Den var blant annet den første i Tyskland som nektet nazister adgang til kampene sine, og supporterne har stått i spissen for antirasistiske, antikommersialistiske og venstreorienterte miljøer blant fotballsupportere både nasjonalt og internasjonalt. Dette har bidratt til å gi klubben en helt spesiell stilling i punkemiljøer og venstreorienterte aktivistmiljøer internasjonalt. Blant annet har klubben et formelt samarbeid med det norske bandet Turbonegro, og klubbens uoffisielle symbol – piratflagget – er utbredt i store deler av den vestlige verden. Supporterne er også kjent for å drive dugnadsarbeid for klubben – da den var i økonomisk krise i 2002 var supporternes bidrag avgjørende for å forhindre konkurs. Klubben var også i 2006 arrangør for FIFI Wild Cup, et uoffisielt verdensmesterskap for «land» uten landslag.

Blant de klubbene St. Pauli har et særlig nært forhold til bør nevnes Celtic FC i Skottland, Bohemians 1905 i Tsjekkia og FC Köln i Tyskland. De norske fotballspillerne Morten Berre, Tore Pedersen, Mats Møller Dæhli, Tore Reginiussen og Leo Skiri Østigård har alle spilt for klubben.

## Spillerstall
Oppdatert 3. august 2024.

### Utlånte spillere

## Sportsseksjoner
* Fotball 
* Fotball for blinde
* Amerikansk fotball
* Rugby (sport)
* Boksing
* Håndball
* Sjakk
* Bordtennis
* Bowling
* Sykling
* Triatlon

## Plasseringer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vi som går kjøkkenveien (film)

***Vi som går kjøkkenveien*** er en norsk filmkomedie fra 1933 regissert av Tancred Ibsen og Gustaf Molander. Filmen bygger på norske Sigrid Boos roman med samme tittel. Hovedrollene spilles av Theodor Berge og Randi Brænne. Filmen var en samproduksjon med svensk filmindustri og ble parallelt laget i en svensk versjon med tittelen *[[Vi som går köksvägen]]*.  

Innendørsscenene ble gjort i Filmstaden i Råsunda. Utendørsscenene ble filmet i Tollare og Saxtorp sydøst for Landskrona.

Den svenske versjonen kom i 1932. Den norske hadde urpremiere på *Konsertpalæet* i Bergen 3. februar 1933. Premiere den 20. februar.

## Rolleliste (den norske versjonen)
* Ulf Selmer – godseier Adolf Beck
* Theodor Berge – Breder, Helgas far, motorsykkelfabrikant
* Randi Brænne – Helga Breder/Helga Haraldson, Breders datter
* Steinar Jøraandstad – Frigaard, Becks sjåfør
* Gunhild Schytte-Jacobsen – fru Beck
* Hilda Fredriksen – Laura, Becks kokke
* Joachim Holst-Jensen – redaktør Pontus
* Aagot Didriksen – fru Laura Pontus
* Renée Björling – Astrid, Becks datter
* Tove Tellback – Ellen, Becks datter
* Einar Fagstad – Opstan, klokker og skolelærer
* Egil Hjorth-Jenssen – Anders, Becks dreng
* Ragna Breda – Olga, Becks pike
* Harald Heide Steen – Jørgen Krogh
* Eva Steen – tante Alexandra

## Eksterne lenker
*
UVERworld

**UVERworld** (ウーバーワールド *U-BA-WA-RUDO*) er et japansk band kjent for sin blanding av musikksjangre som for eksempel hard rock, rap, elektronisk, og beat-boxing. UVERchan, bandets maskot, er en oppdiktet figur og kan karakteriseres som en *bjørneflaggermus*, som man kan finne på flere av bandets cover.

## Biografi
Det fem mann store bandet kjent som «UVERworld» ble startet først i 2003, og var da kjent som «Sangoku Road». Bandet bestod opprinnelig av sju medlemmer, og ga ut en demo-CD, som endte opp med å selge 3 000 kopier. Uheldigvis forlot to av bandmedlemmene gruppen, nemlig en saxofononist og en annen vokalist. Etter innskrenkningen av bandet, forandret de navnet sitt til «UVERworld».

2005 var året hvor bandet signerte med plateselskapet *gr8! records*, som ligger under *Sony Music Records*. Bandet gjorde sin debut med singelen «D-tecnoLife», som også var den andre åpningstemasangen til anime-serien «Bleach». Etter tre måneder ble UVERworld sin andre singel, «CHANCE!» sluppet, som var en av åpningstemaene til PSP-spillet «*BLEACH*~Heat the Soul 2~» og deres siste singel i 2005.

Den 25. januar 2006 kom «just Melody», deres tredje singel, inn på 17.-plass på Oricon-lista. Tre uker senere ble «UVERworld» sitt første album, «Timeless» sluppet, som gikk rett inn på topp ti, nemlig nummer fem og solgte 60 000 kopier. Etter en pause på tre måneder slapp bandet singelen «Colors of the Heart» som er det tredje åpningstemaet i «BLOOD+», en anime-serie basert på den animerte filmen «». Singelen debuterte som nummer tre og er den til nå høyeste plasseringen en UVERworld singel noen gang har nådd. Deres siste utgitte singel, «SHAMROCK», kom 2. august 2006 på det japanske markedet. En ny singel, "kimi no suki na uta", kommer etter planen å bli utgitt i løpet av november.

## Medlemmer
* TAKUYA∞ (født 21. desember) – vokal og programmering
* Katsuya (født 22. februar) – gitar
* Akira (født 8. mars) – gitar
* Nobuto (født 14. februar) – bass
* Shintarou (født 5. november) – trommer

## Diskografi
### Singler

### Album

## Eksterne lenker
* 
* 
*  PPN sin UVERworld wiki-side
Kenneth Sola

**Kenneth Sola** (født 25. august 1985) er en norsk tidligere fotballspiller.

Han har også spilt for Real Maryland FC (USA), Stavanger IF, Viking FK og Skeid og har en fortid i fra IL Havdur og Sola.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
José Antonio Echeverría

**José Antonio Echeverría Bianchi** (født 16. juli 1932 i Cárdenas i provinsen Matanzas i Cuba, skutt og drept 13. mars 1957 i Havanna) studerte arkitektur, var president i Federación de Estudiantes Universitarios (FEU) ved Universitetet i Havanna, og en frontfigur ved stiftelsen av El Directorio Revolucionario i 1953.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Echeverría kom fra en middelklassefamilie i Cárdenas. Han ble innskrevet ved universitetet i Havanna for å studere arkitektur.

### Politisk motstand
Etter Fulgencio Batistas statskupp 10. mars 1952 der han avsatte president Carlos Prío Socarras, oppstod en bølge av sivil ulydighet og åpen motstand. I årene 1952 og 1953 syntes motstanden mot Batista å ha særlig stor grobunn ved Universitetet i Havanna, Universitetet i Santa Clara og Universitetet i Santiago de Cuba. Sammen med studentene Fructuoso Rodriguez, Faure Chomón og Joe Westbrook tok Echeverría i 1953 initiativ til å stifte El Directorio Revolucionario (DR) som planla og utførte sabotasjer og voldelige aksjoner mot Batistas tilhengere, kraftverk, politistasjoner, forsyningslinjer, etc. 

Sommeren 1956 reiste Echeverría og Ricardo Corpion til Mexico der de møtte Fidel Castro og andre fra 26. juli-bevegelsen (M-26-7) som var i landflyktighet. Her inngikk DR og 26. juli-bevegelsen den såkalte Mexico-avtalen som innebar at de skulle holde hverandre gjensidig informert og koordinere sine aksjoner for å styrte Batista.

### Kuppforsøk
Den 13. mars 1957 foretok DR et væpnet angrep på presidentpalasset i Havanna. Hensikten var å ta livet av Fulgencio Batista. Samtidig stormet en annen DR-enhet radiostasjonen *Radio Reloj* med Echeverría i spissen. Hensikten var å spre nyheten om Batistas død og proklamere Cuba som frigjort republikk i tråd med konstitusjonen av 1940. Batista unnslapp imidlertid gjennom en skjult heis fra presidentkontoret i andre etasje og opp til tredje etasje i presidentpalasset. Opprøret ble deretter slått ned av Batistas politi og tilstrømmende enheter av hæren. Det ble rapportert at 40 personer ble drept.

I tillegg nådde ikke Echeverría ut med sitt budskap over radio. Studentene forstod seg ikke helt på det tekniske utstyret, og Echeverría fremførte derfor sitt budskap til en død mikrofon. Like etter flyktet han i en ventende bil som kolliderte med en politibil. Echeverría kom seg ut av bilen, skjøt mot politifolkene med en maskinpistol og ble drept da de besvarte ilden. Etter Echeverrías død ble DR omdøpt til *Det revolusjonære direktorat av 13. mars.* 

Et av instituttene på Universitetet i Havanna er oppkalt etter ham.

## Referanser
Harald Heide Steen

**Harald Heide Steen** (1911–1980) var en norsk skuespiller med en lang karriere innen norsk teater og film.

## Familie
Harald Heide Steen var sønn av skuespillerne Harald Steen og Signe Heide Steen. Han var bror av skuespillerinnen Kari Diesen og sangerinnen Randi Heide Steen, nevø av komponisten Harald Heide og onkel til skuespilleren Anne Marit Jacobsen. 22. november 1937 giftet han seg med danseren og suffløren Gerd Paulsen, som han i 1939 fikk sønnen Harald Heide-Steen jr. med. Han var far til Trulte Heide Steen.

## Filmografi
Ifølge Internet Movie Database:

* 1933 – *[[Vi som går kjøkkenveien (film)|Vi som går kjøkkenveien]]*
* 1936 – *[[Norge for folket]]*
* 1938 – *[[Ungen (1938)|Ungen]]*
* 1940 – *[[Godvakker-Maren]]*
* 1942 – *[[Trysil-Knut (film)]]*
* 1943 – *[[Vigdis (film)|Vigdis]]*
* 1946 – *[[Om kjærligheten synger de]]*
* 1946 – *[[Så møtes vi imorgen]]*
* 1946 – *[[Vi vil leve]]*
* 1948 – *[[Jørund smed]]*
* 1949 – *[[Aldri mer!]]* (kortfilm)
* 1951 – *[[Kranes konditori]]*
* 1951 – *[[Storfolk og småfolk]]*
* 1953 – *[[Skøytekongen]]*
* 1954 – *[[Portrettet (film)|Portrettet]]*
* 1955 – *[[Hjem går vi ikke]]*
* 1955 – *[[Det brenner i natt]]*
* 1956 – *[[Toya]]*
* 1957 – *[[Toya og Heidi]]*
* 1958 – *[[Salve Sauegjeter]]*
* 1959 – *[[Herren og hans tjenere]]*
* 1960 – *[[Veien tilbake]]*
* 1960 – *[[Petter fra Ruskøy (film)|Petter fra Ruskøy]]*
* 1960 – *[[Venner]]*
* 1961 – *[[Hans Nielsen Hauge (film)|Hans Nielsen Hauge]]*
* 1961 – *[[Askeladden og de gode hjelperne (film)|Askeladden og de gode hjelperne]]* (kortfilm)
* 1961 – *[[Et øye på hver finger]]*
* 1962 – *[[Oslo &ndash; Et filmkvad]]* (kortfilm)
* 1962 – *[[Reve-enka]]* (kortfilm)
* 1962 – *[[Nå gjør vi så...!]]*
* 1964 – *[[Marenco]]*
* 1966 – *[[Sjuende far i huset]]* (kortfilm)
* 1967 – *[[Gutten som kappåt med trollet]]* (kortfilm)
* 1974 – *[[Ungen (1974)|Ungen]]*
* 1977 – *[[Karjolsteinen]]*


## Fjernsynsteatret
* 1970 - *Antigone*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

* Harald Heide Steen i Scenewebarkivet
Halvar Hansen

**Halvar Hansen** (født 4. august 1947) er en norsk politiker (Ap). Han var ordfører i Harstad for perioden 1998–2007. Fra 1981 til 1985 var han 1. vararepresentant til Stortinget for Arbeiderpartiet i Troms.

## Eksterne lenker
* 
* 
* Lokalhistorisk biografi
ABC Sociedad Revolucionaria

**ABC Sociedad Revolucionaria** (eller kun ABC) var en militant og hemmelig undergrunnsorganisasjon på Cuba i perioden 1925–1933. ABC gjennomførte sabotasjer og voldelige aksjoner for å bekjempe og undergrave det svært brutale dikataturet til Gerardo Machado. I våre dager ville mange av disse aksjonene blitt karakterisert som terroraksjoner og ABS-medlemmene som terrorister.

Skrifter på Revolusjonsmuseet i Havanna anslår at ABC kan ha hatt mellom 30&nbsp;000 og 40&nbsp;000 medlemmer. i det vesentligste konsentret om Havanna og andre større byer. Etter at Machado hadde flyktet fra Cuba i 1933, og etter forhandlinger med USA-ambassadøren til Cuba, Summer Wells, besluttet deler av ABC å innstille voldshandlingene. Andre deler av ABC la ikke ned våpnene og stod ofte sentralt i forfølgelse og mord på Mochados tilhengere og støttespillere som fortsatt var på Cuba. 

Flere sentrale politikere som på Cuba som for eksempel president Carlos Manuel de Céspedes y Quesada skal ha vært medlem av ABC.
Snapphane

:*For filmen fra 1941, se [[Snapphaner (film)]]*.

**Snapphane** var på 1600-tallet betegnelse for en kjapp type flintlåshane på de børsene som danske (dvs. skånske) partisaner brukte, slike som Svend Poulsen Gjønge. I overført betydning ble betegnelsen brukt om partisanene selv, som kjempet på egen hånd og ikke i regulære danske styrker. «Snapphaner», på dansk kalt *snaphaner* og på svensk *snapphanar*, var mest vanlige i tyveårsperioden 1658–1679, der uroen kulminerte med den den skånske krig 1675–1670, i norsk historie også kjent som Gyldenløvefeiden, der den danske konge forgjeves prøvde å gjenvinne «Skånelandene» (Skåne, Blekinge og Halland) som Danmark mistet ved Roskildefreden i 1658.

## Den skånske krigen
Snapphanene drev rekognosering for den danske hæren og angrep folk som støttet svenske styrker. En hest og en børse var alt som skulle til for å skape en snapphane; men de lot grannefylket Småland i fred. Grenselandsbyene avtalte ofte landefred seg imellom, for gradvis gikk befolkningen fra å stille seg på dansk side til generell krigstretthet. I starten hadde det svenske styret skapt motstand og motvilje med det harde skattetrykket; i tillegg skrev Karl 11. ut stridende til hæren sin i Baltikum. Dette toppet seg våren 1676, da en svensk styrke på fem-seks tusen mann ankom Skåne for å møte en dansk ilandstigning, og forlangte kost og losji av lokalbefolkningen. Men over tid påførte snapphanene de skånske bøndene mer skade enn de påførte fienden; deres lovløshet var en svøpe for de fastboende, og den danske regjeringen klarte ikke å disiplinere dem. Da det ble klart at Skåne ikke kom til å bli dansk igjen, brukte snapphanene konsekvent den brente jords taktikk som ellers ikke hadde vært kjent i dansk krigføring.

Helt til 1658 hadde Skåne vært overveiende dansk i 800 år, med korte avbrudd med svensk herredømme.  Snapphanene skjulte seg i skogene i det nordøstlige Skåne rundt småstedene Broby, Osby og Lönsboda, og den svenske hæren unngikk området.

## Se også

* Svend Poulsen Gjønge – kjent anfører for «snapphanene», med kallenavnet «Gjøngehøvdingen»

## Referanser


## Litteratur
* Hazelius, Kim (2006): *De Kallades Snapphanar.*. Bokpro Bjärnum, ISBN 91-89336-40-2
* Blom, K. Arne; Moen, Jan (1987): *Snapphaneboken*
* Lauring, Palle [1952] (1999): *Danmark i Skåne*. Stockholm: Berghs förlag, ISBN 91-502-1368-7
* Herman Lindquist (1995): *Historien om Sverige – storhet och fall*. Norstedts Förlag, ISBN 91-1-301535-4
* Olsson, Mats (2001): «Att icke understå sig att lämna sina hemman: Om bondeklassens frihet och adelns dominans i Skåne» i: *Historisk Tidskrift*, 2001 (1): 5–28. ISSN: 0345-469X.
* Svensson, Sixten (2005): *Sanningen om snapphanelögnen*, ISBN 91-975695-1-8
NRK Stor-Oslo

**NRK Stor-Oslo**, tidligere **NRK Østlandssendingen**, er et av NRKs distriktskontorer, opprettet i 1959. Det har sin forhistorie i det private Kringkastingsselskapet, som ble etablert i 1925. I realiteten så sendte distriktskontoret nyheter  for fylkene Oslo og Akershus men etter at Akershus slo seg sammen med Østfold og Buskerud samt at Buskerud gikk ut av NRK Østafjells så ble NRK Oslo og Viken lagd. Viken ble oppløst i 2024 og NRK Oslo og Viken forble, men fikk nytt navn.  NRK Østlandet, hvor både Buskerud og Østfold ble en del av. TV-hovedkontoret ligger i Gamlebyen i Fredrikstad, og distriktskontoret har per januar 2020 rundt 200 ansatte. Kontoret har felles TV-sending med NRK Buskerud og NRK Østfold, under navnet NRK Østlandet, men fremdeles eget distriktsprogram daglig på NRK P1.  

## Historie
Fra 1972 fikk Østlandssendingen egen distriktskontorsjef og dekket til sammen åtte fylker: Oslo, Akershus, Hedmark, Oppland, Telemark, Østfold, Vestfold og Buskerud. Senere fikk flere av disse fylkene egne distrikssendinger.  

Østlandssendingen var en NRKs distrikssendinger som gikk på NRK fra 28. februar 1996 til 30. desember 2019 for Oslo og Akershus. Bakgrunn var sammenslåingen mellom Akershus, Buskerud og Østfold til Viken.. I januar 2024 ble Viken oppløst, og Akershus, Buskerud og Østfold gjenoppsto som egne fylker. Det gjorde også distriktskontorene for de respektive fylkene. Distriktssendingen forblir derimot som før, men endret i den forbindelse navn til NRK Østlandet.

Inntil 1996 konsentrerte redaksjonen seg kun om radiosendinger. 28. februar 1996 begynte Østlandssendingen også med nyhetssendinger for TV. Så fulgte sendinger på andre språk enn norsk, og fjernsynsprogrammet *[[Migrapolis]]*, som Østlandssendingen startet og hadde ansvaret for. I 2004 utvidet *Migrapolis* til også å bli et radioprogram på NRK P2.

Fra 1993 holdt Østlandssendingen til i det tidligere Myrens Verksted på Sagene i Oslo.

Disse har vært sjef for NRK Østlandssendingen:

* Arthur Klæbo 1959–1972
* Magne Finslo   1972–1984
* Tor Fuglevik 1984–1986
* Kalle Lisberg 1986
* Stig Fossum 1986–1988
* Rune Andersen 1988–1990
* Arne Wam 1990–1997
* Anne Aasheim 1997–2000
* Per Arne Kalbakk 2001–2007
* Otto Haug 2007–2017
*Anne Karin Pessl-Kleiven 2017–2020

### Regionredaktør for NRK Østlandet

* Jannicke Engan 2020–

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Erik Stenkilsson

**Erik Stenkilsson** var vestgøternes kandidat til den svenske kronen i 1066 da gamlekongen Stenkil døde på sotteseng.

Riket ble i praksis delt mellom Erik og broren Erik Hedningen som var motkandidat. Begge stupte innen et år i krigen om den svenske tronen som fulgte.

## Referanser
Erik Hedningen

**Erik Hedningen** var de åsatroendes kandidat til overta den svenske tronen etter gamlekongen Stenkil døde på sotteseng i 1066. Vestgøterne ville derimot ha Stenkils sønn kristne Erik Stenkilsson som konge.

Erik Hedningen var faktisk også sønn av Stenkil, og i den striden som fulgte døde de begge i kamper innen et år. Riket var i praksis delt så lenge krigen varte. Striden endte med at Halstein som også var sønn av Stenkil overtok makten, muligens sammen med sin betydelig mer viljesterke og hensynsløse bror Inge Stenkilsson den eldre. Årene mellom 1066 og 1088 ble preget av stor politisk turbulens med et stort antall kjente og kanskje også ukjente kandidater til den svenske tronen.

## Referanser
Son kystkultursenter

**Son kystkultursenter** er et lite friluftsmuseum i tettstedet Son i Akershus. Senteret ligger ved Glenneparken midt i Son.

Senteret består av tre bygninger, et slipp for trebåter og en museumshavn. Husene er Jostushuset, som er et fiskerhjem fra omkring 1750, den bevarte smia fra Sons gamle båtbyggeri og spøytehuset til Soon Brandvæsen. I smia har en lokal gullsmed åpnet verksted.

I tillegg til museumsutstillingen er det også aktiviteter knyttet til senteret på sommertid.
Wales’ herrelandslag i fotball

**Wales’  herrelandslag i fotball** er det nasjonale fotballaget til Wales, og dette landslaget blir administrert av Football Association of Wales. Det walisiske fotballforbundet ble stiftet i 1876, og de ble medlem av FIFA i 1910. Wales har deltatt i to VM-sluttspill, og nasjonalstadion er Millennium Stadium i Cardiff.

## VM-resultater

## EM-resultater
* 1960: *Deltok ikke*
* 1964: *Ikke kvalifisert*
* 1968: *Ikke kvalifisert*
* 1972: *Ikke kvalifisert*
* 1976: *Ikke kvalifisert*
* 1980: *Ikke kvalifisert*
* 1984: *Ikke kvalifisert*
* 1988: *Ikke kvalifisert*
* 1992: *Ikke kvalifisert*
* 1996: *Ikke kvalifisert*
* 2000: *Ikke kvalifisert*
* 2004: *Ikke kvalifisert*
* 2008: *Ikke kvalifisert*
* 2012: *Ikke kvalifisert*
* 2016: Semifinale
* 2020: Åttendedelsfinale

## Kamper i VM-sluttspill

## Kjente spillere
### Spillere med flest landskamper
Pr 21. november 2018. Spillere markert med fet skrift er fremdeles aktive.

### Spillere med utmerkelser
;Welsh Sports Hall of Fame:

;Walisiske spillere utnevnt til English Football Hall of Fame:
*2002 – John Charles
*2005 – Ryan Giggs
*2006 – Ian Rush
*2007 –&nbsp;Mark Hughes, Billy Meredith
*2013 –&nbsp;Cliff Jones
*2015 –&nbsp;Ivor Allchurch
*2016 –&nbsp;Neville Southall
*2017 –&nbsp;Gary Speed

## Nåværende tropp
Oppdatert 19. november 2022.
Wales' tropp til VM i fotball 2022 i Qatar fra 20. november 2022 til 18. desember 2022.

### Andre spillere
Spillere som nylig har vært med i landslagstroppen.

## Se også
*Wales’ kvinnelandslag i fotball
*Storbritannias herrelandslag i fotball

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eramet

**Eramet** er et aksjeselskap som er børsnotert (på Euronext Paris-børsen), og som driver bergverk og smelteverksindustri. Selskapets ferdige produkter inkluderer spesialstål, nikkel, mangan og silisium.

Konsernets viktigste markeder er:
* stålindustrien 
* luft- og romfart 
* energibransjen 
* transportbransjen 
* verktøyindustrien

Eramet driver industriell virksomhet på fem kontinenter.

## Eramet i Norge
Konsernet eier fire smelteverk i Norge:
* Eramet Porsgrunn
* Eramet Kvinesdal
* Eramet Sauda
* TiZir Tyssedal

De tre første er eid gjennom et heleid norsk datterselskap kalt Eramet Norway A/S, stiftet i februar 1999. Selskapet overtok eierskapet av smelteverkene i Sauda og Porsgrunn fra Elkem i juli 1999. Smelteverket i Sauda er Nord-Europas største i sitt slag.

I 2008 kjøpte Eramet også Tinfos AS med sine to verk, henholdsvis Tinfos Jernverk i Kvinesdal og Tinfos Titan and Iron i Odda (Tyssedal), samt handelsselskapet Tinfos Nizi. Tinfos Nizi ble solgt tilbake til Tinfos' tidligere eier, Holta Invest, i 2010 og omdøpt til Nizi International.

* Omsetning (2005): ca. €2,7 mrd (ca. 20 mrd NOK)
* Antall ansatte (2005): ca. 
* Driftsresultatet for Eramet Norway var i 2008 på 2,9 milliarder NOK

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Trysil-Knut (film)

***Trysil-Knut*** er en norsk film fra 1942.

Midt under okkupasjonen regisserte veteranen Rasmus Breistein et ski-melodrama, om den legendariske skiløperen Trysil-Knut fra Trysil. Han er en kraftpatriot, som på begynnelsen av 1800-tallet forhindrer at en krig bryter ut mellom Norge og Sverige på grunn av sine ski-ferdigheter. Knut vinner også tilbake en eiendom som er lurt fra ham, og hans «prinsesse».

Som så mange filmer fra mellomkrigstiden eller okkupasjonsårene er dette et eventyr. Breistein tok utgangspunktet i en populærroman av Rudolf Muus fra 1914, som igjen var inspirert av Bernt Lunds dikt fra 1861 og Ole Haugen-Flermoes fortelling fra 1909.

## Handling
Hovedpersonen Knut Skaret har fått kallenavnet Trysil-Knut fordi han blir regnet som den flinkeste skiløperen fra hjem-bygda. Han har lenge vært forelsket i Åse Kynsberg, men faren hennes mener at Knut ikke er bra nok for datteren hans. Etter at faren til Knut dør, forsøker Knut å få tak i et pantebrev på gården til faren hans, før han kan få mulighet til å ta over gården.

Men samtidig oppstår det en stor konflikt mellom Sverige og Norge. Knut får derfor i oppdrag å gå på ski helt til Stockholm, for å levere et veldig viktig brev, og på denne måten forhindre at det bryter løs krig mellom landene.

## Rolleliste
* Alfred Maurstad – Knut Skaret, Trysil-Knut 
* Eva Sletto   
* Karl Holter – Ole Kynsberg 
* Lars Tvinde – Torgal Skaret 
* Ola Isene – presten Smith  
* Aud Egede-Nissen – prestefruen 
* Henny Skjønberg – Gjartrud Skaret 
* Thomas Thomassen – Auden Løkja 
* Jørn Ording – hans sønn 
* Tryggve Larssen – Pyran 
* Sigurd Magnussøn – lensmannen 
* Edvard Drabløs –  Pål Skolemester 
* Berit Brænne – Gari, Pyrans datter 
* Alfred Solaas – lensmannsdrengen 
* Martin Gisti – Silver-Jan, en svensk kramkar 
* Einar Vaage – prokurator Crown  
* Sofie Bernhoft – Olga Liplassen 
* David Knudsen – generalen 
* Joachim Holst-Jensen – Anneus Phil, intendant 
* Theodor Berge – sorenskriveren 
* Gösta Cederlund – kansleren 
* Knut Jacobsen – en adjutant 
* Carl Hultman – kjøkemesteren 
* Emmy Worm-Müller – en kjerring 
* Lydia Opøien – en tjenestejente 
* Astrid Sommer – en kjerring 
* Bjarne Bø – en kurér 
* Kolbjørn Brenda – en bondegutt 
* Toralv Maurstad   
* Haakon Arnold – en fløter 
* Harald Heide Steen   
* Kristian Hefte – en fløter 
* Oscar Egede-Nissen – en fløter

## Eksterne lenker
* 
* Om filmen
Joker

**Joker** kan ha flere ulike meninger:

* Joker (film fra 1991), svensk/dansk film fra 1991
* ''Joker'' (album), et musikkalbum av Sigvart Dagsland
* Joker (butikkjede), en dagligvarekjede i NorgesGruppen
* Joker (film), en amerikansk film fra 2019
* Joker (kort), et spillkort i kortspill/kortstokk som erstatter ethvert annet kort
* Joker (Norsk Tipping), tippespill fra Norsk Tipping
* Joker (rollespill), et rollespill av Tomas H.V. Mørkrid
* Jokeren (Batman), viktig skurk i Batman-universet
* Jokertegn, et tegn som substituerer et hvilket som helst annet tegn eller karakterer i en mengde av regulært uttrykk eller globbing
* Narr
* Ragnar Pedersen (tegner) norsk vitsetegner og tekstforfatter som signerer med Joker 

## Se også
* Jokeren
* Wildcard (flere betydninger)
United States Holocaust Memorial Museum

**United States Holocaust Memorial Museum** er et museum og en nasjonal institusjon i Washington D.C. i USA. Museets oppgave er å dokumentere, studere og tolke historien omkring holocaust, det nasjonalsosialistiske Tysklands folkemord på hovedsakelig jøder fra 1941 til 1945. Museet er på samme tid USAs offisielle minnesmerke over rundt seks millioner av europeiske jøder og seks millioner andre (romfolk, homoseksuelle, kriminelle, aktivister, slavere med mer) som ble drept under holocaust etter ordre fra nazistene.

Museet fikk sitt charter etter en enstemmig beslutning tatt av den amerikanske Kongressen i 1980. Det ble offentlig åpnet i april 1993 ved at president Bill Clinton og holocaust-overleveren Elie Wiesel tente den evige flammen i museets minnehall under en høytidelig seremoni. 

Anlegget huser en rekke utstillinger, kunstverk, publikasjoner og gjenstander som alle er knyttet til holocaust. Museet tar seg av samling og konservering av fysiske gjenstander, distribuerer utdanningsmateriale og produserer offentlige publikasjoner. Museet står også for offentlige minnehøytideligheter.

Hoveddelen av finansieringen av bygging og drift av museet kommer fra offentlige midler, men mye kommer også fra private kilder.  Steven Spielberg er blant de mest kjent donatorene.

Museet ligger på Raoul Wallenbergs Place, en plass kalt opp etter den svenske diplomaten som etter annen verdenskrig reddet rundt 10 000 jøder i Ungarn.

## Eksterne lenker
* 
* Satellite view
Romakustikk

**Romakustikk** er en av flere hoveddisipliner innen akustikk.
Andre deler er elektroakustikk, bygningsakustikk, undervannsakustikk og støybekjempelse.

Romakustikk beskjeftiger seg primært med lydens oppførsel i oppholds- og forsamlingsrom.
Spesielle rom som kinoer og konsertlokaler blir designet for å oppnå ønsket akustikk. 

Beskrivelse av lyd i rom er i hovedsak statistisk.

De viktigste størrelsene i romakustikken er
** [[etterklangstid]]en*, tiden for en reduksjon av lydnivået med 60 dB.
**romabsorpsjonen*, i m^2, et ekvivalent 'hull' som sluker like mye lyd som rommet. Romabsorpsjonen står i sammenheng med etterklangstiden.
**nivå for diffust lydfelt.* På grunn av mange refleksjoner jevner lyden i rom seg ut over hele rommet og blir diffus.
**hallavstanden* er avstanden fra en kilde hvor lydnivået fra kilden er likt med det diffuse lydfeltets lydnivå.
Bygningsakustikk

**Bygningsakustikk** er en av flere hoveddisipliner innen akustikk.
Andre deler er elektroakustikk, romakustikk, undervannsakustikk og støybekjempelse.

Bygningsakustikk beskjeftiger seg primært med lyd- og svingningstransmisjon gjennom bærende konstruksjoner i bygninger, samt mellom naborom, gjennom gulv og vinduer.
Abugida

En **abugida** er et skriftsystem bygd opp av tegn som står for en konsonant med en innebygd vokallyd. En abugida kan for eksempel ha «ka» i stedet for «k». Disse tegna kan så omformes til å ha andre vokaler eller til å ikke ha vokaler ved hjelp av diakritiske tegn.

Navnet *abugida* er på samme måte som *[[alfabet]]* avleda fra de første tegna i et skriftsystem, i dette tilfellet ge'ez-skrift.

## Eksempler på abugidasystemer
*Devanagari, brukt til å skrive blant annet hindi, marathi, nepali og sanskrit.
*Geez-skrift, brukt til å skrive blant annet geez, amharisk og tigrinya.

## Se også
*Stavelsesskrift
*Abjad
Nicolas Poussin

**Nicolas Poussin** (født 15. juni 1594 i Les Andelys i Frankrike, død 19. november 1665 i Roma) var en fransk maler. Han tilbrakte den største delen av sin karriere i Roma (der han ble favorisert av pave Urban VIII), med unntak av en kort periode da kardinal Richelieu beordret ham til Frankrike for å være kongens førstemaler.

## Liv og virke
### Bakgrunn

I 1612 begav Poussin seg til Paris, der han hos Georges Lallament og Ferdinand Elle fortsatte sin utdanning, som formodentlig hadde blitt innledet i Rouen. Etter et besøk i Venezia reiste Poussin i 1624 til Roma under dikteren Cavaliere Marinos beskyttelse. Bortsett fra en reise til Paris i 1640-1642 ble han i Roma til sin død.

### Karriere
Han er sentral innen landskapsmaleri og regnes som grunnleggeren av det franske klassisistiske maleriet på 1600-tallet, og arbeidene hans preges av en høy grad av klarhet og orden. Han hevdet at fargen hadde en dekorativ verdi i et maleri og var av mindre betydning enn de mer formelle bestanddelene tegning og komposisjon, hvilket tilfredsstiller intellektet istedenfor følelsen. Denne holdningen kom senere til å kalles for *poussinisme*. Ut ifra den antikke kunsten og den italienske renessansen utførte Poussin religiøse og mytologiske historiemalerier, portretter og landskaper. Han ble den viktigste referansen for senere franske klassisister som Jacques-Louis David. På tross av at Poussin virket i barokken, kjennetegnes bildene hans av renessansens vektlegging av linjen, tegningen og intellektuelle ordensprinsipper fremfor barokkens dramatiske fargebruk og emosjonelle patos.

#### ''Et in Arcadia Ego''

Hyrdene i klassisk holdning står ved en sarkofag og tyder innskriften *[[Et in Arcadia Ego]]* («Også i Arkadia er jeg»); det vil si at også døden er nærværende i denne stille og harmoniske hyrdeidyllen. Ingen klassisk kilde til innskriften er kjent.  Disse fyndige ords klassiske konsentrasjon og beherskning fremhever lignende egenskaper i maleriet og fører til et fullendt uttrykk for hans melankoli over gledens flyktighet.

Landskapet i mildt morgenlys, hvor horisonten markeres av et massivt berg, som kanskje symboliserer bestandighet, motsvarer Poussins klassisistiske ideal. Som et av kunstnerens fremste mesterverk har denne berømte forgjengelighetens elegi hatt en stor innflytelse på landskapsmalerier deretter.

## Kunstverk i utvalg
* *Germanicus død* (1627)
* *Den hellige Erasmus martyrium* (1628)
* *Midas og Bacchus* (1629–1630)
* *Pesten i Ashdod* (1630)
* *[[Et in Arcadia Ego]]* (1637–1639)
* *Israelittene samler manna i ørkenen* (1637–1639)
* *Landskap med Polyfemos* (1648)
* *Selvportrett* (1650)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Olga's Gallery: Nicolas Poussin
Aaron Spelling

**Aaron Spelling** (1923–2006) var en amerikansk film- og TV-produsent. Blant hans produksjoner var *[[Charlie's Angels]]*, *[[Beverly Hills 90210]]*, *[[Dynastiet]]* og *[[Starsky & Hutch]]*.

Spelling var far til skuespillerne Tori Spelling og Randy Spelling. Han bodde i Holmby Hills i Los Angeles. Hjemmet hans var den største eneboligen i California. Han fikk en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skunker

* flekket dvergskunk
* hetteskunk
* Humboldts tryneskunk
* Molinas tryneskunk
* stripeskunk
* stripet tryneskunk
* sørlig flekkskunk
* vestlig flekkskunk
* østlig flekkskunk
* østlig tryneskunk

**Skunker** eller **amerikanske skunker** (Mephitini, Mephitinae) er ei gruppe med stinkdyr (Mephitidae) som består av ti arter fordelt i de tre slektene *Conepatus* (tryneskunker), *Mephitis* (hette- og stripeskunker) og *Spilogale* (flekkskunker), alle endemiske for Amerika.

## Fylogeni
Trærne nedenfor er i henhold til *Nyakatura og Bininda-Emonds*, (2012). De viser slektsforholdet mellom (A) eksisterende linjer og (B) eksisterende og utdødd linjer. Av de eksisterende linjene var trolig stinkgrevlinger (*Mydaus*) den først som skilte lag med hovedlinjen, noe som styrker teorien om at familien oppsto i Eurasia.

**A:**

**B:**

## Arter
* Klan: **Mephitini** (skunker, amerikanske skunker)
** Slekt: *Conepatus* (tryneskunker)
*** Art: *Conepatus chinga* (Molinas tryneskunk) 
*** Art: *Conepatus humboldtii* (Humboldts tryneskunk) 
*** Art: *Conepatus leuconotus* (østlig tryneskunk, vanlig tryneskunk) 
*** Art: *Conepatus semistriatus* (stripet tryneskunk)
** Slekt: *Mephitis* (hette- og stripeskunker)
*** Art: *Mephitis macroura* (hetteskunk) 
*** Art: *Mephitis mephitis* (stripeskunk)
** Slekt: *Spilogale* (flekkskunker)
*** Art: *Spilogale putorius* (østlig flekkskunk) 
*** Art: *Spilogale pygmaea* (flekket dvergskunk)
*** Art: *Spilogale angustifrons * (sørlig flekkskunk)
*** Art: *Spilogale gracilis * (vestlig flekkskunk)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Trollfossen (film)

:*Se annet sted for selve [[Trollfossen]] i Romsdalen*

***Trollfossen*** er en norsk film fra 1948. Regien var ved Alf Scott-Hansen. Hovedrollene ble spilt av Ola Isene og Wenche Foss.

## Handling
Den handler om en dyktig pianistinne (spilt av Wenche Foss) som tvinges av sin mann, en skruppelløs vannkraftsutbygger (Ola Isene), til å ofre musikken for elektrifiseringen. Hun forelsker seg i en damvokter (Knut Wigert), men så begynner arbeidsfolkene å sabotere byggearbeidene slik at utenlandske interesser skal få fossen.

## Musikk
I filmen brukes Edvard Griegs ''A-mollskonsert'' som gjennomgangstema; utdrag fra denne klaverkonserten benyttes en rekke ganger i forbindelse med filmfotografen Per Jonsons filmopptak av norske fosser (hovedsakelig Vøringsfossen) og fjell. Under filming av Skjeggedalsfossen ble sjøflyet med regissørene meldt savnet. Flyets pilot var Erling Drangsholt jr., som var sønn av skuespiller Erling Drangsholt (1883–1950).

## Mottagelse
Ifølge *[[Aftenposten]]*s filmanmelder var filmen «noe av det svakeste en kunne vente seg. Ikke en av de mange replikkene (skrevet av Finn Bø og Sigurd Hoel) er verd det papiret de ble skrevet på».  VGs anmelder var mindre avvisende, og mente filmen var godt fotografert av Per Jonson, men handlingens rytme er altfor langsom og billedfortellingen for omstendelig.

## Bildegalleri

Kraftig_foss_-_NB_MS_G4_0857.jpg |Skuespillerne balanserte over Vøringsfossen og ble hengende i fjellsiden under filmingen
Stor foss som forgrener seg til flere små - NB MS G4 0686.jpg|Skjeggedalsfossen, dit de skulle da sjøflyet ble meldt savnet. Fossen er i dag tørrlagt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Katana

**Katana** (**刀**) var navnet på samuraienes langsverd (大刀 *daitō*), i hovedsak tatt i bruk etter 1400, da det tok over for *tachi*. Katana uttales på japansk som på norsk, og har ingen flertallsform.

## Katana som statussymbol
Katana er et svakt krummet, enegget sverd, tradisjonelt brukt av japanske samuraier. Sverdet ble båret stukket bak beltet (*obi*), med eggen opp. Selv om katanaen ble båret av flere typer soldater, var den - som tilbehør til et sivilt antrekk - først og fremst knyttet til samuraier. I Edo-perioden var det deres privilegium å ha rett til å bære katana sammen med en kortere *[[wakizashi]]* (et katanalignende kortsverd) eller enda kortere *[[tantō]]* (kampkniv). Når katanaen ble båret sammen med en wakizashi, ble de to våpnene kalt *daisho* («stor – liten») og demonstrerte eierens status som samurai.

På grunn av den komplekse framstillingsmetoden, og begrensningene i japansk stål, var og er velsmidde og sterke katanablader høyt verdsatt i Japan. Flere slike sverd er bevart som nasjonale klenodier. Smiing av sverd er strengt regulert i Japan i dag, og registrerte smeder har bare lov å smi to katana- eller tre wakizashi-blader i måneden. Smeder som mestrer den tradisjonelle framstillingsmetoden, utropes til levende nasjonalskatter i Japan, og sverd fra en slik mester gis som gaver til utenlandske statsoverhoder.

## Tilvirkning
Katanaene var mønstersmidd, og bladet kunne være smidd sammen av opptil 16 jern- og stålstenger som ble snodd sammen i flere operasjoner. Metallet ble varmet med svak varme i to dager før de foldet det, og det kunne ta fra 8-12 måneder å lage de aller beste katanaene.

Jernforekomstene i Japan og de tradisjonelle utvinningsmetodene gjorde at stålet var relativt mye hardere, men også sprøere enn stål laget i Europa. Smedene motvirket dette ved å smi sammen lag av jern - opp til 65&nbsp;000 lag - med forskjellig hardhetsgrad, slik at bladet ble både smidig og sterkt. Den harde eggen fremkom når bladet ble dekket med en blanding av leire og opphakket strå. Sverdeggen stakk ut av massen, og når sverdet ble nedkjølt brått etter oppvarming, herdet det eggen. En slik egg kan slipes svært skarp, og polering/sliping av sverdene regnes som et eget fag i Japan. Sammen med den krumme fasongen gir det et sverd med svært gode kuttegenskaper, selv om sverdet ikke tåler like stor belastning som tilsvarende europeiske sverd, særlig ikke fra siden.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Webster

Oppdagelsesbetjent **Webster** (fornavn ukjent) er hovedpersonen i Arthur Omres kriminalroman *Mysterium i [[Rolvsøy]]* – utgitt 1942 under psevdonymet Arthur Juell; senere nyutgitt i bearbeidet form som *Holmgren-saken* av Arthur Omre. Boken er lagt ut på Nasjonalbibliotekets nettside.

Webster er en traust, middelaldrende politietterforsker; tydelig modellert etter Georges Simenons Maigret. Han er gift og har fire barn, men familien er «på landet» gjennom store deler av handlingen. Webster nyter gressenkemannstilværelsen, med solide middager og uskyldig flørt.

Webster er glad i god mat, og skildringer av mat, drikke og bugnende torv og slakterbutikker går igjen gjennom hele romanen. Det er grunn til å tro at disse motivene er bygd ut i tiden fra Omre skrev originalmanuskriptet (for sent innsendt til Cappelens kriminalromankonkurranse i 1937), til boken ble utgitt under krigen (jfr. Bernhard Borges bøker fra krigstiden). Romanpersonene nyter også andre førkrigsgoder, som muligheten til utenlandsreiser.

Selv om Webster i det store og hele fremstår som en avbalansert og tilfreds mann, har han både en fiks idé og et mulig mindreverdighetskompleks: Han sørger over sin skallethet, og misunner alle menn med hår på hodet. Dessuten hater han tog og «jernbaneuvesen», og lar ikke en anledning gå fra seg til å propagandere for landsomfattende trikkeruter.

Den trauste politibetjenten var en populær figur i 1930/40-tallets norske kriminallitteratur. Andre eksempler er Stein Ståles Bjørgan, og Lorentz N. Kvams J.J. Klæbo ved Oslo kriminalpoliti.

## Referanser
Rettskrivningen av 2005

**Rettskrivningen av 2005** er den gjeldende rettskrivningen for norsk bokmål. Den kjennetegnes av et synlig brudd med samnorskpolitikken, oppheving av skillet mellom hovedformer og sideformer («klammeformer») og at faktisk språkbruk i større grad fikk legge føringer for normeringen (usus-prinsippet). Utbredte skrivemåter som tidligere ble forbudt (eksempelvis *hverken*, *bygget*, *fingre* og *syv*) ble igjen tillatt, samtidig som at lite brukte samnorskformer (som for eksempel *gjekk*, *flaum*, *fann*, *nase* og *raud*) gikk ut av rettskrivningen. Også såkalt kløyvd infinitiv, som brukes i østnorske dialekter og hadde vært tillatt i bokmålet siden 1938, men sjelden brukt, utgikk. Samtidig kom andre talemålsnære former med en viss utbredelse inn, slik som *skoa* og *brøyt* (før *braut*). Det sistnevnte foreslo Riksmålsvernet og Riksmålsforbundet allerede i 1936, men da som *brøit*.

Reformen av bokmålet ble vedtatt av Norsk språkråd i 2003 og ble godkjent av Kultur- og kirkedepartementet i 2005. Den trådte i kraft 1. juli samme år. Reformen var blant annet et resultat av at samnorskpolitikken ble offisielt oppgitt.

*[[Bokmålsordboka]]* ble utgitt i revidert utgave i samsvar med den nye normen. Ordboka ligger også åpent tilgjengelig på nett og følger den normen som til enhver tid gjelder.

## Reaksjoner
Tidligere kulturminister Lars Roar Langslet mente i en kronikk i *Aftenposten* i 2004 at med den nye rettskrivingen var avstanden mellom moderne riksmål og det offisielle «moderat bokmål» i praksis blitt ubetydelig, og den kan lett elimineres helt - men at det står tilbake altfor mye ubrukt «radikalt» ordlistefyll fra samnorsktiden.

Etter at bokmålet igjen orienterer seg mot sine riksmålsrøtter, ble det fra nynorskhold ytret ønske om en tilsvarende språkpleie som orienterer seg mot nynorskens egne tradisjoner. Språkrådet ble i 2012 ferdig med en ny rettskrivning for nynorsk, men målet her var først og fremst forenkling, ikke å rette seg mot tradisjonell nynorsk. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Rettskriving 2005 , full oversikt over normendringene utgitt av Norsk språkråd
*
Kontribusjon

**Kontribusjon** er et begrep som brukes i folkeretten om ytelser de okkuperte må bidra med til den fiendtlige okkupasjonsmakten i krigstid.

## Kontribusjon i krigstid
Fra et militært perspektiv skulle praksisen med kontribusjon ha flere betydninger utover det å holde en hær med forsyninger og penger. 

Fra et krigsøkonomisk synspunkt var det mulig for en mindre stat som Sverige å holde en stor hærorganisasjon under kontroll så lenge krigen kunne betale for seg selv. Dette viste seg under trettiårskrigen, og i de senere svenske krigene fram til 1660. Ulempen var imidlertid at så snart fiendtlighetene opphørte, ville hæren bli en så stor utgiftspost at den måtte oppløses (eller en ny krig måtte startes). For den svenske utenrikspolitikken i midten av 1600-tallet ble dette et problem. Fravær av en hær ville medføre at den svenske makten ble svekket, og det var noe Karl X Gustav ville unngå. Dette var en av årsakene til Karl XIIs aggressive planer mot Russland. Hans hær var så stor, at en retrett tilbake til basene på Baltikum ville medføre en finansiell krise. Det var derfor bedre å la hæren livnære seg på fiendtlige territorier.

Under Frankrikes kriger mot store deler av Europa fra 1688 til 1714, befant Ludvig XIV seg i en økonomisk knipe. Hans finansielle ressurser strakk ikke til for å opprettholde en hær som snart besto av flere hundretusen soldater. England og Nederland var rike land som kunne avstå fra å kreve inn kontribusjon, mens franskmennene ikke var like ressurssterke. Dette ble delvis løst ved at offiserer i den franske hæren ble pålagt å kreve inn kontribusjon på ikke-franske territorier, og disse ble derfor et viktig krigsmål.

Kontribusjon eksisterte helt inn i det tjuende århundret. Spesielt i kriger på 1800-tallet var kontribusjonssystemet blitt viktig for den franske krigsinnsatsen under Napoleon.

Fordelen ved å leve av landet gjennom kontribusjon, er at en hær som er uavhengig av forsyningslinjer, kan bevege seg raskere og ha større mobilitet. Dette forsto man under Napoleonskrigene. På den andre siden øker imidlertid faren for matmangel og sykdommer fordi det kan bli for lite å livnære seg på. Dette kan i sin tur føre til sult, sykdom og desertering. En hær som rykker frem gjennom et område på denne måten, kan heller ikke vende tilbake den samme veien. Under mange kriger forsøkte man å manøvrere fiendene inn på disse utarmede områdene, for å hindre de tilgang til vitale ressurser. Det var heller ingen fordel med en for stor hær, det kunne føre til alvorlige tilbakeslag.

Det var ikke uvanlig med represalier og avstraffelser mot sivile som ikke ville eller kunne gi kontribusjoner, og det ledet ofte til overgrep. Særlig førte dette til mange lidelser under trettiårskrigen.

I 1859 førte flere episoder av massemord og overgrep utført av østerrikske styrker i Nord-Italia til de første regler mot kontribusjonssystemet. Siden da falt det bort, til fordel for nasjonal mobilisering og statlig støtte til militærapparatene.
Rettskrivningen av 1986

**Rettskrivningen av 1986** er den gjeldende rettskrivningen for norsk riksmål, og ble fastsatt av Det Norske Akademi for Språk og Litteratur i 1986. Rettskrivningen innebar en tilnærmelse til bokmål gjennom at former som «etter», «språk» og «nå» ble likestilt med «efter», «sprog» og «nu». Reformen var et resultat av den språklige nivellering som hadde funnet sted, og kom etter at også bokmålet var blitt liberalisert i 1981 og hadde tillatt mange riksmålsformer. Riksmålspublikasjoner som *[[Aftenposten]]* tok i bruk rettskrivningen av 1986 i 1990.