open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Martin Lundström

**Martin Lundström** (født 30. mai 1918 i Norsjö, død 30. juni 2016 i Umeå) var en svensk langrennsløper. Han vant gull på 18&nbsp;km under OL i 1948 i St. Moritz. Under de samme lekene var han også ankermann på det svenske laget som hentet hjem stafettgullet.

Under VM i 1950 i Lake Placid var han igjen med på å vinne svensk stafettgull.

Under OL i 1952 i Oslo var Lundstrøm ankermann på det svenske stafettlaget, men denne gangen måtte det nøye seg med bronsemedaljene, etter Finland og Norge som tok gull og sølv.

I 1988 ble det lagd en svensk dokumentarfilm om legendariske svenske skiløpere og skihoppere; *De sista skidåkarna*. Her var Lundström med, sammen med mange andre, som Sven Selånger, Hjalmar Bergström, Nils «Mora-Nisse» Karlsson, Gustav Husum-Jonsson, Arthur Häggblad, Martin Matsbo.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kalevi Hämäläinen

**Kalevi Hämäläinen** (født 13. desember 1932 i Juva, død 10. januar 2005) var en finsk langrennsløper. 
Han hadde sin storhetstid på slutten av 1950-årene og begynnelsen av 1960-årene.

## Meritter
* VM 1958 i Lahtis: Gull på 30&nbsp;km, bronse på stafetten
* OL 1960 i Squaw Valley: Gull på 50&nbsp;km
* VM 1962 i Zakopane: Bronse på 50&nbsp;km

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Institutt for journalistikk

**Stiftelsen Institutt for journalistikk** (**IJ**) er et kurs- og kompetansesenter for norske medier, som ligger i Oslo. 
IJs formål er å bidra til å heve kvaliteten på norsk journalistikk gjennom kurs og annen kompetanseutvikling. Kurstilbudet skal avspeile utviklingen av journalistikken og gi nytteverdi til mediene.

Kursene holdes i Oslo på Pressens hus, internt i mediebedrifter, på kurs- og konferansehoteller landet rundt, og på studieturer i utlandet. IJ tilbyr også kurs for bedrifter utenfor mediebransjen, for eksempel skrivekurs.

IJ ble opprettet i 1975 av Norsk Presseforbunds grunnorganisasjoner Norsk Journalistlag (NJ),Norsk Redaktørforening (NR) og Mediebedriftenes Landsforening (MBL). Sentral i etableringen var Thorbjørn Wale, som også ble instituttets første leder.

De første årene holdt instituttet til i Oslo, men ble i 1980 etablert nær gamlebyen i Fredrikstad. I 2013 ble bygget solgt for 15 millioner kroner til Fredrikstad kommune. I perioden 2014–2021  leide virksomheten lokaler i Litteraturhuset i Fredrikstad. I 2021 flyttet IJ inn i Pressens Hus i Oslo.  

IJ administrerer en rekke pressestipend, og er også sekretariat for Pressens Faglitteraturfond og Pressens Stipendfond.

IJ finansieres dels ved tilskudd over statsbudsjettet, dels ved kursavgifter og salg av tjenester og bøker.

## Instituttleder
* Siri Skaalmo: 2020–
* Eivind Andres Fjellstad, 2014–2020
* Frode Rekve: 2009–2014
* Trine Østlyngen: 2003–2009
* Eirik Moe: 1996–2003
* Nils E. Øy: 1989–1996
* Thorbjørn Wale: 1975–1989

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Grande

:*For bluesmusikeren Grande, se [[Kjetil Grande]]*

**Grande** er en grend, krets og tidligere skolekrets i Ørland kommune, Sør-Trøndelag. Den lokale uttalen er *Granj`*.

Grande er en spredtbygd jordbruksbygd med melkeproduksjon, gress, poteter og gulrot.

Grenda har bedehus, men ingen forretninger eller offentlige institusjoner. **Grande/[[Garten]] skole** ble i 1976 etablert nær tidligere Grande skole. Grande/Garten skole ble nedlagt i 2005, og elevene ble overført til **Hårberg skole**.

Grande har postadresse 7130 Brekstad

## Litteratur
*Grande handelsforening 50 år : 1901-1951. *(gjengitt med ajourføring fram til nedleggelse, i *'Møllkula*'; høsten 2002)*
Ragnar Thorseth

**Ragnar Thorseth** (født 1948) er en norsk eventyrer og forfatter fra Herøy på Sunnmøre.

Ragnar Thorseth ble kjent som eventyrer etter flere turer i mindre båter. I 1969 rodde han som første mann alene fra Måløy til Lerwick på Shetland. I det neste tiåret reiste han bl.a Nordishavet rundt, over Atlanterhavet og gjennom Nordvestpassasjen. I 1982  var han med på en snøscoter-ekspedisjon over isen til Nordpolen som ble nådd 29. april. I perioden 1984&mdash;1986 seilte Thorseth verden rundt med «Saga Siglar». På slutten av 1980-tallet tilbragte han og familien en vinter i isødet i Kongsfjorden på Svalbard.

Ragnar Thorseth har gitt ut bøker med tekst og bilder fra alle de største ekspedisjonene.

I 2003 spilte han inn tre programmer i dokumentarserien "Med torsk til Lofoten", sammen med Malvin Frisnes.

## Bibliografi
* *Alene over Nordsjøen – og eventyrferder i Nordishavet* – 1979 (Nordvest informasjon)
* *Med kurs for Nordvestpassasjen: 75 år etter Roald Amundsen* – 1981 (Nordvest informasjon)
* *Ferden mot Nordpolen* – 1982 (Forlaget Hjemmet)
* *Forlis:Nord i isheimen* – 1983 (Nordvest informasjon)
* *Saga siglar: århundrets seilas jorda rundt* – 1988 (Nordvest forlag)
* *Familien i isødet: En vinter i Kongsfjorden på Svalbard* – 1989 (Grøndahl Forlag)
* *Eventyrer* – 1991

## Litteratur
* Olav Lie Gundersen: *Den siste viking – Ragnar Thorseths eventyrlige liv*, Kagge Forlag (2010) ISBN 9788248909842

## Referanser


## Eksterne lenker
* (en) Mer om Saga Siglar
Tuberkulosehjem

Et **tuberkulosehjem** var et sted for personer som led av tuberkulose. De ble etablert som tilskudd til de etablerte sanatoriene, spesielt i distriktene. I tillegg til sykesøster bestod personalet av aktivitør, kantinepersonale, vaktmester og assistenter, og et tuberkulosehjem var således ikke å oppfatte som et medisinsk behandlingssted; lege kom på ukentlige besøk til hjemmet.

I 1935 hadde Norske Kvinners Sanitetsforening, som den største aktør på dette markedet, tilsammen 135 slike hjem i drift, på en tid da det ellers var atten sanatorier i Norge.  Etter andre verdenskrig var sykdommen i sterk tilbakegang, og de fleste tuberkulosehjem fikk andre virkefelt, for eksempel som hjem for pasienter med psykiske lidelser. De få tuberkuløse pasientene som ennå fantes, ble overført til nyetablerte lungeavdelinger ved alminnelige sykehus.

## Liste over tuberkulosehjem (utvalg)
Praktisk talt alle tuberkulosehjem er nå nedlagt, og anleggene brukes til andre formål, ofte til behandlig av psykiatriske pasienter. I 1926 fantes følgende tuberkulosehjem i Norge:

Totalt hadde Akershus fylke dermed 137 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

Totalt hadde Østfold fylke dermed 77 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

Totalt hadde Hedmark fylke dermed 204 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

Totalt hadde Oppland (den gang stavet 'Opland') fylke dermed 121 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

Totalt hadde Buskerud fylke dermed 157 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

Totalt hadde Vestfold fylke dermed 91 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

Totalt hadde Telemark fylke dermed 104 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

Totalt hadde Aust-Agder fylke dermed 55 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

Totalt hadde Vest-Agder fylke dermed 107 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

Totalt hadde Rogaland fylke dermed 83 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

Totalt hadde Hordaland fylke dermed 65 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

Totalt hadde Sogn og Fjordane fylke dermed 171 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

Totalt hadde Møre fylke dermed 132 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

Totalt hadde Sør-Trøndelag fylke dermed 187 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

Totalt hadde Nord-Trøndelag fylke dermed 132 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

Totalt hadde Nordland fylke dermed 221 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

Totalt hadde Troms fylke dermed 108 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

Totalt hadde Finnmark fylke dermed 221 sengeplasser i kategorien tuberkulosehjem i 1926.

### Andre tuberkulosehjem
Følgende tuberkulosehjem er omtalt i kildelitteratur, og ble trolig etablert etter 1926:
*Kløverlia, Ullern
*Ringvål statssanatorium, Ringvål i Trondheim

## Litteratur
* Øverland, Birger: *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2016062948097 Håndbok for tuberkuløse og i tuberkulosearbeidet interesserte],* Den norske Nasjonalforeningen mot tuberkulosen, Oslo (1926)

## Referanser
Fallskjermsoldat

En **fallskjermsoldat** er en soldat som er trent til å hoppe i fallskjerm. Fallskjermsoldater har en taktisk fordel i at de kan opptre på slagmarken overalt hvor luftfartøy kan fly over. De kan dermed unngå fiendens befestninger som opprettes for å slå tilbake angrep fra en bestemt retning, og de kan tvinge fienden til å forbruke styrker på å beskytte baktroppen. Fallskjermsoldater brukes ofte til å etablere et brohode. En fallskjermsoldat i infanteriet er ofte også jeger og kalles derfor **fallskjermjeger**.

## Historikk
Fallskjermsoldater ble først brukt i stor utstrekning under andre verdenskrig. Det var Sovjetunionen som først fattet interesse for konseptet og startet et treningsprogram i stor skala på 1930-tallet. Men det var tyskerne som først brukte dem operativt i kamp, i forbindelse med felttoget i Norge og Danmark, nærmere bestemt erobringen av Sola flyplass og Aalborg lufthavn. 

Soldatene brukte i starten en rund skjerm, som tillot minimal styring ved at soldaten dro i de fire stroppene mellom selen og selve skjermen. Selv med en viss manøvreringsevne kunnes soldaten i liten grad kontrollere nøyaktig hvor han ville lande, og vindretning avgjorde hvor landingsstedet ville bli. Tyske fallskjermsoldater benyttet seg av seler med kun én stropp festet på baksiden, og kunne dermed ikke styre skjermen på samme måte, og var fullstendig prisgitt vinden i forhold til hvor de kom til å lande.

Dagens fallskjermsoldater bruker fortsatt runde fallskjermer, dog modifisert for å gjøre dem mer kontrollerbare, men rektangulære fallskjermer, med stor manøvreringsevne, brukes også. Siden fallskjermsoldater slippes i store antall og i lav høyde, har erfaringen vist at runde fallskjermer er å foretrekke, for å unngå at soldatene kolliderer i luften og at avdelingene spres utover store områder.

## Fallskjermavdelinger

*Hæren (Norge) &ndash; Forsvarets spesialkommando (tidligere Hærens jegerkommando)
*British Army (Storbritannia) &ndash; Fallskjermregimentet
*Australian Army (Australia) &ndash; 3. bataljon, Royal Australian Regiment
*Canadian Army (Canada) &ndash; fire fallskjermkompanier
*United States Army (USA)
**XVIII Airborne Corps
**173rd Airborne Brigade
*Armée de terre (Frankrike)
**11ème Brigade Parachutiste
**1er régiment de chasseurs parachutistes
**1er Régiment Parachutiste d'Infanterie de Marine
**2er Régiment Parachutiste d'Infanterie de Marine
**3e Régiment Parachutiste d'Infanterie de Marine
**8e Régiment Parachutiste d'Infanterie de Marine
**2e Régiment Etranger de Parachutistes
**13e Régiment de Dragons Parachutistes
**5e Régiment d'Artillerie Parachutiste
**17e Régiment du Génie Parachutiste
**1er Régiment du Train Parachutiste
*Fuerza Aérea Mexicana (Mexico) &ndash; fallskjermbrigade
*Esercito Italiano (Italia) &ndash; fallskjermbrigade
*Israels forsvar &ndash; fallskjermbrigade

## Se også
* Luftbårne styrker
* Luftlandsetting

## Eksterne lenker

* The European Military Parachuting Association
Tuberkuloseloven

**Tuberkuloseloven** (fullt navn **Lov angaaende særegne Foranstaltninger mod tuberkuløse Sygdomme**) var en norsk lov som ble vedtatt 8. mai 1900. Inspirert av den nylig vedtatte lepraloven var målet med tuberkuloseloven å forebygge tuberkuløse sykdommer som for eksempel lungetuberkulose. Bergenslegen Klaus Hanssen kan sies å være primærkraften bak loven, og var også den som stod bak tuberkuloseplakaten (1887). Loven påla smittebærere å underlegge seg behandling, og avstedkom en rekke sentrale og frivillige tiltak for bekjempelse, slik som sanatorium og tuberkulosehjem. I 1947 tilkom pålegg om skjermbildefotografering og om tuberkulinprøving og vaksinasjon mot tuberkulose. Inntil smittevernloven i 1994 var tuberkuloseloven, med enkelte endringer, gjeldende.

## Lovteksten

*8 Mai. Lov angaaende særegne Foranstaltninger mod tuberkuløse Sygdomme*

Denne loven omfattet alle sykdommer av tuberkuløs opprinnelse, hvis de var i aktivt utbrudd med «Afsondringer». I mindre grad enn Tuberkuloseplakaten går lovteksten i detaljer om hva som skal skje under behandling av tuberkuløse syke mennesker. Loven fastsetter at legene har innberetningsplikt til «Sundhedskommissionens Ordfører», om han kjenner til tubekulosesyke, om noen med tuberkulose er avgått ved døden. Loven gir legene lovpålagt makt til å tvangsinnlegge tuberkuløse folk, dog kan de ikke skille ektefolk fra hverandre. Den nestsiste paragrafen handler om hvem som skal betale utgiftene. Loven trådte i kraft den 1. januar 1901.

Selve lovteksten finnes i «Norges love: samling af gjældende love af praktisk betydning fra 1908».

## Litteratur
* 
* 
*  
* 

## Referanser
Anna Carin Olofsson-Zidek

**Anna Carin Olofsson-Zidek** (født 1. mars 1973 i Sveg) er en svensk tidligere skiskytter og langrennsløper. 

Hun startet karrieren som langrennsløper. I 1993 var hun på det svenske stafettlaget som tok sølv i junior-VM. Hun deltok i langrenn i OL 2002 i Salt Lake City med en 30.-plass på 15 km fellesstart som beste resultat. Året etter byttet hun til skiskyting. 

Hun vant sølvmedalje i VM i Hochfilzen 2005. Sesongen etter fikk hun sin første seier i verdenscupen på 15 km den 7. desember 2005, igjen i østerrikske Hochfilzen. I OL 2006 i Torino tok hun sølv på sprinten og ble olympisk mester på fellesstarten. Hun gikk andre etappe på Sveriges lag som vant gull på mixed stafetten i VM i 2007 i Antholz, de andre på laget var Helena Jonsson, Björn Ferry og Carl Johan Bergman.

3. mai 2008 giftet hun seg med canadieren Tom Zidek, smører for det canadiske skiskytterlaget.
 
## OL- og VM-medaljer
**[[Vinter-OL|OL-medaljer]]**
* Torino 2006 – **gull** 12,5 km fellesstart 
* Torino 2006 – sølv  7,5 km sprint 

** VM-medaljer**
* Antholz 2007 – **gull** på mixedstafett 2 x 6 km + 2 x 7,5 km  
* Antholz 2007 – sølv 7,5 km sprint
* Hochfilzen 2005 – sølv 12,5 km fellesstert
* Antholz 2007 – bronse 10 km jaktstart

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Anna Carin Olofssons hjemmeside
* Om Anna Carin Olofsson på ''Biathlonworld''
Runar Søgaard

**Runar Devik Søgaard** (født 1967) er en norsk tidligere predikant, musikkonsulent og kjendis bosatt i Stockholm, kjent for sitt tidligere ekteskap med den svenske artisten Carola Häggkvist.  

Søgaard har gjennom det meste av sitt liv vært tilknyttet trosbevegelsen. Han har sin bakgrunn i frikirkemiljøet i Norge, og er sønn av Frank Søgaard, som var pastor ved Den Frie Evangeliske Forsamling i Oslo.  

Søgaard ble først og fremst kjent gjennom sitt ekteskap med Carola Häggkvist, som han var gift med fra 1990 til 2000. Siden har han gjort en del oppsiktsvekkende ting og kommet med uttalelser som har vakt en del oppsikt i pressen. I 1995 fikk han mye presseomtale i Sverige etter å ha skutt et rådyr utenom jaktsesongen fra sitt eget soverom og i år 2001 besluttet den svenske Regjeringsretten at han for denne handlingen  mistet våpenlisensen for livstid. I 2000-årene kom han i hardt vær etter å ha ytret krenkende uttalelser om Islam og Muhammed. I 2010- og 2020-årene fikk han mye omtale i forbindelse med flere dommer for økonomisk kriminalitet. Han hevder selv at han tidvis har hatt et dramatisk liv som inkluderer bilkrasj, togkrasj og flykrasj. 

Søgaard har deltatt i kjendisrealityserier som *[[Farmen kjendis]]* i 2019 og i *[[Camp Kulinaris]]* i 2020.

I 2020 utgav han selvbiografien *Gud gav oss ti bud - jeg har brutt ni av dem*.

Han ble i juni 2021 dømt til ett år og åtte måneder i fengsel for grove bokførings og skattebrudd, og slapp ut av fengselet i Storboda den 3 februar 2023. Under dette soningsoppholdet har han sultestreiket, sittet i isolat og byttet fengsel flere ganger.

Våren 2023 ble han *hovedkronikør* for det svenske høyreekstreme nettstedet *Svenska Morgonbladet*.

Søgaard og Carola Häggkvist er foreldre til fotballspilleren Amadeus Sögaard som siden nyåret 2020 har spilt for IF Brommapojkarna.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mens vi venter på Godot

***Mens vi venter på Godot*** eller ***Vente på Godot*** (fransk *En attendant Godot*) er et teaterstykke skrevet av Samuel Beckett i 1948. Stykket har for ettertiden blitt regnet som det absurde teaters gjennombrudd.

## Om stykket
Stykket handler om Vladimir og Estragon som venter på en herr Godot som aldri dukker opp. Stykket brøt med all tradisjonell dramaturgi, det finnes verken intrige, tids- og stedsaspekt eller noen logikk i handlingen. Beckett tok opp spørsmål som: «Kan egentlig mennesker konversere så de forstår hverandre?» og «Hva betyr ordene?». *Mens vi venter på Godot* hadde urpremiere i Paris i 1953.

Linn Skåber og Ine Jansen ønsket å sette opp stykket på Nationaltheatret med seg selv i hovedrollene; men Beckett hadde nedlagt forbud mot kvinner i rollene. I stedet skrev Skåber en parafrase, *Mens vi venter på no' godt*.

## Oppsetninger

* I 1987 ble stykket satt opp i San Quentin-fengselet i California for 1400 innsatte. Fangene kjente seg igjen i stykket, og det ble en suksess.
* Stykket har blitt satt opp flere ganger på Nationaltheatret i Oslo, med Toralv Maurstad og Espen Skjønberg i de ledende rollene. 
* Flere stykker av Samuel Beckett har blitt satt opp på Det norske teatret, deriblant *Mens vi venter på Godot*, med Bjarne Andersen og Tom Tellefsen i hovedrollene. 
* I 2012 satte Teater Innlandet opp *Mens vi ventar på Godot* med Nils Sletta og Torgeir Fonnlid i hovedrollene. Harald Hoaas hadde regi. På scenen deltok også Randolf Walderhaug, Robert Skjærstad og Robin Øverby.

## Norske oversettelser
**Mens vi venter på Godot*, oversatt til bokmål fra fransk av Stein Bugge (satt opp på Det nye teater med urpremiere 13. februar 1955) utgitt i bokform av Gyldendal 1964.
**Mens vi venter på Godot*, oversatt til nynorsk fra fransk av Åse-Marie Nesse (satt opp på Det Norske Teatret 1970) utgitt i bokform 1991 av Document.
**Vente på Godot*, oversatt til bokmål fra engelsk av Jan Erik Vold (satt opp på Nationaltheatret med urpremiere 16. april 2005) utgitt i bokform av Transit 2005. Senere omarbeidet til nordnorsk ved ensemblet på Hålogaland Teater og satt opp i 2010.
**Mens vi ventar på Godot*, oversatt til nynorsk fra den engelske utgaven fra 1993 av Åse-Marie Nesse og Halldis Hoaas (Teater Innlandet 2012)

## Referanser
Sommereik

**Sommereik** (*Quercus robur*) er en art av eiketrær. Sammen med vintereik vokser den vilt i sørlige deler av Norge.

## Beskrivelse
I Norge vokser bare artene sommereik og vintereik vilt. De kan variere mye i utseende, og er nokså like. *Kjennetegn* på sommereik. Bladene er bredest godt over midten med 3–6 dype, uregelmessige bukter på hver side. De er tynne, og blek, matt-grønne i fargen. Bladstilken er kort. Når nøttene nylig er modnet er de blekbrune med olivengrønne, langsgående striper. Dette endrer seg på vinterstid. Nøttestilkene er lange og tynne. Endeknoppene er små og avrundede. Stammen blir ikke så lang før den forgreiner seg og forsvinner i krona. Krona er åpen fordi småkvistene samler seg i klynger. Barken er tykk, kraftig og oppsprukket i langstrakte biter.

## Utbredelse
Sommereik krever mye varme om sommeren, og tåler litt kjøligere vintre. Den kan vokse i noe skygge som ung, men krever mer sol etterhvert som den vokser. Den utvikler seg best på dyp mold- og kalkrik jord med frisk fuktighet. Sommereik er den mest utbredte og vokser i lavlandet på Østlandet og langs kysten nord til Møre og Romsdal. Helt nord til Troms finnes imidlertid velvoksende *plantede* sommereiker.

## Bruk
Nøttene er spiselige, men må behandles for å bli kvitt den beske smaken. Eikenøttene inneholder bitterstoffer. For å begrense mengden bitterstoffer bør de plukkes mens de er grønne. Nøttene kokes og vannet byttes to ganger slik at bitterstoffene trekkes ut. Så skreller man nøttene og tørker kjernene.

## Galleri


Fil:Quercus robur.jpg|Blader og nøtter fra sommereik
Fil:Marktræ (Quercus).JPG|Dansk sommereik
Fil:Quercus robur0.jpg|Bark på tysk sommereik
Fil:Egeved.JPG|Eikeved
File:Quercus robur MHNT.BOT.2010.6.75.jpg|Quercus robur - Museum specimen


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jared Diamond

**Jared Mason Diamond** (født 10. september 1937 i Boston i USA) er en amerikansk sakprosaforfatter, evolusjonsbiolog, fysiolog og biogeograf. Han er best kjent for boken *[[Våpen, pest og stål - Menneskenes historie gjennom 13 000 år]]*, som han ble tildelt Pulitzer-prisen for i 1998. I boken påvises påvirkning på dagens internasjonale situasjon fra prosesser som startet i en tidlig moderne periode, da avanserte sivilisasjoner innledet en periode med dominans av mindre avanserte sivilisasjoner i andre deler av verden. Diamonds hovedtese er, uten å ty til rasebiologiske forklaringer, å påvise årsakene til at avanserte sivilisasjoner kun utviklet seg i Eurasia og ikke Australia, Afrika eller Amerika. Det er i de ultimate årsakene Diamond finner forklaringen på at det var innbyggerne på det euroasiatiske kontinent som fra år 1500 og utover rådet over våpen, bakterier og stål, de direkte («proximate») faktorene som gjorde det mulig å dominere verden.

I boken *Collapse – how societies choose to fail or survive* analyserer Diamond ulike samfunn i fortid og nåtid ut fra fem faktorer (økologi, klima, fiendtlige omgivelser, vennligskapelige forbindelser, egen evne til omstilling) og viser at svikt i kun én av faktorene er nok til at et samfunn kan kollapse. Boken inneholder også en gjennomgang av veksten og sammenbruddet til den norrøne sivilisasjonen på Grønland.

## Bibliografi

### Bøker
* *Kollaps - Hvordan samfunn går under eller overlever* norsk oversettelse 2012, ISBN 978-82-430-0691-1. Oversettelse ved Anne Arneberg av *Collapse: How Societies Choose to Fail or Succeed* (2004) ISBN 0-670-03337-5 
* *Guns, Germs, and Steel Reader's Companion* (2003) ISBN 1-58663-863-7 
* *[[Våpen, pest og stål - Menneskenes historie gjennom 13 000 år]]* norsk oversettelse 2011,  ISBN 9788243005266. Norsk oversettelse ved Mie Hidle av *Guns, Germs and Steel: The Fates of Human Societies* (1997) ISBN 0-393-31755-2
* *Den tredje sjimpansen - Menneskets evolusjon og framtid *(2014), ISBN 9788243008281. Norsk oversettelse ved Alexander Leborg.
* *Verden fram til i går - Hva vi kan lære av tradisjonelle samfunn *(2013), ISBN 9788243007611. Norsk oversettelse ved Alexander Leborg.
* *Why is Sex Fun? The Evolution of Human Sexuality* (1997)
* *The Third Chimpanzee: The Evolution and Future of the Human Animal* (1992) ISBN 0-06-098403-1
* *The Birds of Northern Melanesia: Speciation, Ecology, & Biogeography* (med Ernst Mayr, 2001) ISBN 0-19-514170-9
* *Avifauna of the Eastern Highlands of New Guinea*, Publications of the Nuttall Ornithological Club, No. 12, Cambridge, Mass., pp. 438 (1972)

### Artikler
* *Curse and Blessing of the Ghetto* (mars 1991) *[[Discover]]*, ss. 60-66
* *The Worst Mistake in the History of the Human Race* (mai 1987) *[[Discover]]* ss. 64-66

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  forskning.no Totalkollaps bokanmeldelse av *Collapse* av Erik Tunstad 2.2.2005
*  prosa.no Menneskets store epos essay om Diamonds bøker av Bjarne Robberstad
*  Diamonds side på institutt for geografi, UCLA
*  EvoWiki: Jared Diamond
Lexus Cup 2005

**Lexus Cup 2005** er en golfturnering for kvinner som ble avholdt 9.&ndash;11. desember 2005 på Tanah Merah Country Club i Singapore. Lexus Cup er en lagturnering med ett lag bestående av spillere fra Asia og ett med spillere fra resten av verden. Hvert lag består av tolv spillere. Disse er spillere som enten har kvalifisert seg på grunnlag av resultater i inneværende sesong, eller som kapteinene allikevel ønsker å ha med på annet grunnlag. Norske Suzann Pettersen fikk sin plass på laget på denne måten.

Det internasjonale laget vant turneringen **16&ndash;8**. Spillerne på dette laget mottok $ 50&nbsp;000 hver for seieren, mens spillerne på det asiatiske laget mottok $ 30&nbsp;000.

Turneringsformatet var en modifisert utgave av The Presidents Cup, der alle spillerne deltar hver dag. På fredag spiltes fourball, på lørdag foursome og på søndag singlematcher. Lagene fikk ett poeng for hver match de vant, og et halvt poeng dersom en match deltes.

## Lagene

### Det internasjonale laget

* **Kaptein:** Annika Sörenstam, Sverige
* Paula Creamer, USA
* Natalie Gulbis, USA
* Marisa Baena, Colombia
* Catriona Matthew, Skottland
* Carin Koch, Sverige
* Jill McGill, USA
* Sophie Gustafson, Sverige
* Karen Stupples, England
* Janice Moodie, Skottland
* Suzann Pettersen, Norge
* Erica Blasberg, USA

### Det asiatiske laget

* **Kaptein:** Grace Park, Sør-Korea
* Jeong Jang, Sør-Korea
* Meena Lee, Sør-Korea
* Candie Kung, Taiwan
* Gloria Park, Sør-Korea
* Birdie Kim, Sør-Korea
* Hee-Won Han, Sør-Korea
* Jennifer Rosales, Filippinene
* Aree Song, Thailand
* Naree Song, Thailand
* Riko Higashio, Japan
* Namika Omata, Japan

## Resultater

De internasjonale spillerne er oppført først i hver match.

### Foursome, fredag

* Koch/Moodie vs. **Han/Kung**: 5 & 4
* **Gustafson/Pettersen** vs. Grace Park/Rosales: 3 & 2
* Gulbus/McGill vs. **N. Song/A. Song**: 5 & 4
* **Sörenstam/Creamer** vs. Jang/Lee: 2 & 1
* **Baena/Blasberg** vs. Kim/Gloria Park: 2 & 1
* **Matthew/Stupples** vs. Higashio/Omata: 5 & 4

Det internasjonale laget leder dermed **4&ndash;2** etter første dag.

### Fourball, lørdag

* **Koch/Baena** vs. Han/Kim: 4 & 2
* **Gustafson/Pettersen** vs. A. Song/N. Song: 5 & 3
* **Creamer/Gulbis** vs. Kung/Jang: 3 & 2
* Moodie/Matthew vs. **Grace Park/Higashio**: 3 & 2
* Blasberg/McGili vs. Rosales/Omata: delt
* Sörenstam/Stupples vs. Lee/Gloria Park: delt

Det internasjonale laget leder dermed **8&ndash;4** etter annen dag.

### Singlematcher, søndag

* **Sörenstam** vs. Grace Park: 2 & 1
* **Creamer** vs. Kim: 7 & 5
* McGill vs. **Jang**: 1 opp
* Baena vs. **Hang**: 2 opp
* Moodie vs. **Kung**: 5 & 4
* **Gulbis** vs. Lee: 3 & 1
* **Gustafson** vs. A. Song: 1 opp
* **Blasberg** vs. Higashio: 3 & 2
* **Stupples** vs. N. Song: 4 & 3
* **Koch** vs. Gloria Park: 2 & 1
* Matthew vs. **Rosales**: 4 & 3

* **Pettersen** vs. Omata: 1 opp

Dermed vant det internasjonale laget turneringen **16&ndash;8**.

## Eksterne lenker
*
Bjørnevatn

**Bjørnevatn** (skoltesamisk: *Kuõbǯǯjäuʹrr*, nordsamisk: *Guovžajávri*, kvensk: *Kruuvakylä*) er et tettsted i Sør-Varanger kommune i Finnmark som ligger ca. 10&nbsp;km sør for Kirkenes. Stedet er kjent for malmgruvene drevet av AS Sydvaranger (1906–1996) og Sydvaranger Gruve AS (2009–2015).

Bjørnevatn har  innbyggere per 1. januar . Dette innbyggertallet inkluderer også bebyggelsen i nabobygda Sandnes som inngår i tettstedet. I Bjørnevatn ligger NAV Innkreving. Idrettslaget i Bjørnevatn heter Bjørnevatn Idrettslag (BIL). Lagets hjemmebane heter Bjørneparken stadion.

Berggrunnen tilhører *Bjørnevann-gruppen* Øst-Finnmarks grunnfjellsområde. Bjørnevann-gruppen består av gneiser, kvartsitter og amfibolitter med underliggende basalkonglomerat.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bjørnevatn Idrettslag
Howard Greenfield

**Howard Greenfield** (født 15. mars 1936 i New York, USA, død 4. mars 1986) var en amerikansk låtskriver.

Sammen med komponisten og sangeren Neil Sedaka skrev han over 500 sanger fra 1952 og frem til sin  død i 1986. Blant låtene finnes blant andre «Breaking Up Is Hard To Do», «Calendar Girl», «Happy Birthday Sweet Sixteen», «I Go Ape», «I'm a Song (Sing Me)», «Is This the Way to Amarillo», «Little Devil», «Love Will Keep Us Together», «Next Door to an Angel», «Stairway To Heaven», «Stupid Cupid» i tillegg til den meget kjente «Oh! Carol».

Greenfield samarbeidet også med en rekke andre komponister som for eksempel Roy Orbison («Claudette»), Carole King («Crying In The Rain») og  Jack Keller («Everybody's Somebody's Fool»).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Kontraktsrett

**Kontraktsrett** er et rettsområde som omhandler reglene om kontraktsparters rettigheter og plikter etter en inngått avtale. Rettsområdet er nært beslektet med avtaleretten.

## Se også
* Avtalerett
* Norsk kontraktsrett
Dverberg

**Dverberg** (nordsamisk: *Dearka*) er et lite tettsted på Andøya. Stedet hadde ca. 240 innbyggere i 2001.

Dverberg var også navnet på en tidligere kommune i Nordland fylke med utstrekning tilsvarende dagens Andøy kommune. 1. januar 1924 ble denne kommunen delt i tre og Bjørnskinn og Andenes ble skilt ut som egne kommuner. Den gjenværende del av Dverberg kommune hadde 1477 innbyggere og beholdt navnet Dverberg kommune.

Tettstedet heter egentlig **Myre**, men har siden tatt navnet til kirkestedet nord for Myre, som heter Dverberg.

1. januar 1964 ble Dverberg slått sammen med Bjørnskinn og Andenes kommuner til den nye Andøy kommune. Dverberg kommune hadde ved sammenslåingen 1&nbsp;719 innbyggere.

Dverberg er kjent som teaterbygda gjennom Teaterklubb'81. En teaterklubb for barn og unge som har eksistert i 30 år. Hvert år rundt juletider, bruker TK81 (Teaterklubb 81) og arrangere juleforestillinger. Som regel foregår disse på forskjellige datoer i desember og frem mot nyttår. I 2020 var et annerledes år for teaterklubben, grunnet koronapandemien, så var de nødt til å ha en forestilling digitalt. I 2020 ble det Ellinors julefortelling vist digitalt, den ble vist som en julekalender, der hvor man betalte en sum for å se en episode fra 1. desember til 24. desember (julaften). Teaterklubben drives av flere lokale, men lederen i TK`81 er Svein Spjelkavik.

## Eksterne lenker
* Vesterålen Info om Dverberg
Dalsfjord

**Dalsfjord** er en tidligere kommune i Møre og Romsdal, opprinnelig del av Volda. Geografisk er Dalsfjorden en arm av Voldsfjorden. 

Dalsfjord ble fradelt som egen kommune 1. juli 1924. Kommunen hadde ved etableringen 960 innbyggere.

1. januar 1964 ble Dalsfjord igjen slått sammen med Volda til den nye Volda kommune. Dalsfjords innbyggertall hadde på dette tidspunktet økt til 1&nbsp;151. Det var 742 innbyggere i 2015.

På østsiden av fjorden har vi i retning innover: Kornberg, Nautvik og Dale.
Innerst i fjorden ligger Steinsvik.
På vestsiden av fjorden i retning utover har vi: Åmelfot, Inselset, Aksnes,Lyngneset, Løvik, Holen, Lisjemyra,
Dravlaus, Lauvstad og Velsvik. Det går ferje mellom Lauvstad og Volda.
Det ligger en barneskole på Lauvstad og en barne- og ungdomsskole i Dravlausbygda.

Anleggsarbeidere fra Dalsfjord spesialiserte seg midt på 1800-tallet i å bygge fyr, fyrlykter og sjømerker langs norskekysten. Deres virksomhet har fått sitt minnesmerke i hjembygda, nemlig Dalsfjord fyrmuseum.

## Kilder
*
Manta (Ecuador)

**Manta** er en mellomstor havneby ved stillehavskysten i Ecuador. Den ligger i Manabíprovinsen og var en handelsby i førkolumbisk tid. De 50 siste årene har folkemengden vokst til 200&nbsp;000. I dag utgjør tunfisk byens viktigste næringsgrunnlag. Byen har også turisme og kjemisk industri. En internasjonal lufthavn, *Eloy Alfaro international* ligger ved byen, og byen har også en relativt stor skipshavn. 

Ecuador har inngått en avtale med USA om å gi USA tillatelse ti å bruke lufthavnen i Manta som base for overvåkingsflyginger mot narkotikatrafikk. Avtalen var én av mange forhold som reiste folkelig motstand mot den tidligere presidenten i landet, Lucio Gutiérrez. 20. april 2005 måtte Gutiérrez rømme fra landet etter kraftige demonstrasjoner og motstand i kongressen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Buvik

**Buvik** er en tidligere kommune i Trøndelag, opprinnelig en del av kommunen Byneset. Buvik ble fradelt som en egen kommune med 841 innbyggere i 1855.

1. januar 1964 ble området Langørgengårdene i Buvik med 11 innbyggere slått sammen med kommunene Flå, Horg, Hølonda og Melhus til den nye kommunen Melhus.

1. januar 1965 ble Buvik slått sammen med kommunene Børsa og Skaun til den nye kommunen Skaun. Buvik hadde på dette tidspunktet 1&nbsp;267 innbyggere.

## Se også
* Liste over ordførere i Buvik

## Referanser
Ellesmereøya

**Ellesmereøya** (engelsk: *Ellesmere Island*, fransk: *Île Ellesmere*) i Polhavet er verdens tiende største øy og Canadas tredje største øy med sine 196&nbsp;236&nbsp;km². Ellesmereøya er den største øya i øygruppa Dronning Elizabeth-øyene. Befolkningen talte i 2006 146 mennesker. Administrativt er øya en del av territoriet Nunavut. Ellesmereøya har tre bosetninger: Alert, Eureka, og Grise Fiord.

## Historie
I vikingtid og middelalder drev norrøne handel med inuittene (skrælinger) på Ellesmere Island i den arktiske regionen. Nær Ellesmere Island ligger Skrælingøya, en liten ubebodd øy, hvor det på slutten av 1970-tallet ble funnet flere historiske gjenstander knyttet til Thule-, Dorset- og norrøn kultur. Øya ble oppdaget av William Baffin i 1616, og navngitt i 1852 av admiral Edward Inglefield under hans leteekspedisjon etter Francis Egerton, 1. hertug av Ellesmere. Deler av øya ble kartlagt av Otto Sverdrups ekspedisjon på den andre «Fram»-ferden 1898&ndash;1902. 

Under den kalde krigen hadde det kanadiske flyvåpenet en større base på øya for forhåndsvarsling av interkontinentale raketter – den nordligste i verden. Denne er nå kraftig nedbemannet.

I 1988 ble Quittinirpaaq nasjonalpark etablert nord på øya.

## Geografi og klima
Hele øya er dypt oppskåret av fjorder, og den nordlige kysten er forlenget av isbremmer. Den nordlige delen av øya domineres av Grant Land-fjellene, en taggete rekke av sedimentære fjell som er rundt 100&nbsp;000 år gamle, og dekket av et rundt 900 meter tykt isdekke. Noen fjelltopper rager over isen, og Barbeau Peak (2&nbsp;616 moh.) er den høyeste toppen i det østlige Nord-Amerika. Lenger mot sør, på Hazen-platået er landskapet blitt flatere. Her ligger Hazensjøen som er den største innsjøen i den polare delen av Canada. Midnattssola sørger for at innsjøen er isfri 70 dager i året. I den sentrale delen av øya reiser fjellene seg til en høyde rundt 2&nbsp;000 meter.

Ellesmereøya er en polar ørken, noen steder med bare 70&nbsp;mm nedbør årlig. Vegetasjonen er sparsom, men øya har et overraskende mangfold av plantearter, blant annet 151 arter av mose.
 
## «The 2008 Ellesmere Expedition: Four Nations, One Task»
Amerikaneren Will Steger har vært leder for en ekspedisjon til Ellesmereøya i arktisk Canada. Ekspedisjonen begynte 1. april 2008. Målet var å dokumentere klimaendringenes påvirkning.

Sammen med Steger deltok to canadiere, en amerikaner, briten Sam Branson (sønn av Virgins grunnlegger Richard Branson) samt nordmennene Sigrid Ekran og Tobias Thorleifsson.

## Se også
* Norrøn kolonisering av Amerika
* Nordvestpassasjen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Breakup of the Ward Hunt Ice Shelf – NASA Earth Observatory
* Kart 
* Mountains on Ellesmere Island
Bremsnes

**Bremsnes** er et tettsted i Averøy kommune på Nordmøre i Møre og Romsdal fylke. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og er det stedet på Averøya som ligger nærmest byen Kristiansund og har derfor utviklet seg fra kirkested og fergested til et tettsted. I desember 2009 åpnet Atlanterhavstunnelen, som forbinder Bremsnes og Averøya med Kristiansund.

Gården Bremsnes har gitt navn til den gamle kommunen og dagens tettsted. Bremsnes kirke og fjellet Bremsnesberget/Bremsneshatten er de mest karakteristiske for stedet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Historiske arkiv etter Averøy kommune, Kornstad kommune, Kvernes kommune og Bremsnes kommune  på Arkivportalen
John I. Alvheims ærespris

**John Ingolf Alvheims ærespris** er en utmerkelse opprettet av Fremskrittspartiets (Frp) landsstyre den 20. februar 2005. Prisen utdeles på partiets landsmøte og tildeles enkeltpersoner, grupper eller organisasjoner som har gjort eller gjør en ekstraordinær innsats for å bedre livskvaliteten til sine medmennesker. Prisen består av et diplom og 50&nbsp;000 kroner.

Prisen ble første gang delt ut på Frps landsmøte 21. mai 2005 av partiets helsepolitiker John I. Alvheim selv. Alvheim døde i desember samme år.

Statuttene for æresprisen fastsettes av Frps sentralstyre. Styret velger også en jury på tre personer. Alvheim var medlem av juryen inntil sin død. Politisk aktive medlemmer i Frp kan ikke motta prisen, men pensjonerte partimedlemmer er potensielle kandidater.

## Prismottakere

*2005 &ndash; Slumsøster Marit Solli i Frelsesarmeen, for sin innsats for de fattige
*2006 &ndash; Ola Ødegaard i Stiftelsen Rettferd for Taperne
*2007 &ndash; Privatetterforsker Tore Sandberg
*2008 &ndash; Kai Zahl, stifter av Dissimilis
*2009 &ndash; Lise Karlsen, Evangeliesenteret
*2010 &ndash; Stine Sofies Stiftelse
*2011 &ndash; Livsglede for eldre
*2012 &ndash; Grete Kvalheim
*2013 &ndash; LEVE – landsforeningen for etterlatte ved selvmord
* 2014 &#x2013; Shirley Bottolfsen
* 2015 &ndash; Stiftelsen Retretten

## Eksterne lenker
* John Ingolf Alvheims ærespris
Åsgård

**Åsgård** eller **Åsgard** kan være

* Åsgard &ndash; gudenes bolig i norrøn mytologi.
* Åsgård gård, Tromsø.
* Åsgård sykehus i Tromsø
* Åsgård (Råde) i Råde kommune.
Børsa

:*For tettstedet med samme navn, se [[Børsa (tettsted)]].*

**Børsa** er et sogn i Skaun og en tidligere kommune i Trøndelag opprettet som **Børgsen** formannskapsdistrikt i 1837.

* 1. januar 1890 ble den tidligere kommunen delt i to da Skaun (da skrevet «Børseskognen») ble skilt ut som en egen kommune. **Børsen** hadde 2&nbsp;300 innbyggere etter fradelingen.
* 1. januar 1905 ble Børsa igjen delt, da Geitastrand ble skilt ut som en egen kommune, «Gjeitestranden herred». Børsa hadde 1&nbsp;420 innbyggere etter denne delingen.
* 1. januar 1965 ble Børsa slått sammen med kommunene Buvik og Skaun til den nye kommunen Skaun. Børsa hadde på dette tidspunktet 1&nbsp;476 innbyggere.

## Se også
* Liste over ordførere i Børsa

## Referanser
Chen Duxiu

**Chen Duxiu** (tradisjonell kinesisk: 陳獨秀, forenklet kinesisk: 陈独秀, pinyin: *Chén Dúxiù*, Wade-Giles: *Ch'ên Tu-hsiu*, født 8. oktober 1879 i Anqing i Anhui i Kina, død 27. mai 1942 i Sichuan) var en av grunnleggerne av og den første generalsekretær og leder i Kinas kommunistparti (KKP).

Chen studerte i Japan og grunnla i 1915 tidsskriftet *[[Xin Qingnian]]* («Ny Ungdom», undertittel «La Jeunesse»). Han var lektor i kinesisk litteratur og ble i 1917 dekanus for Pekinguniversitetet. 

I 1918 lanserte han sammen med universitetets sjefsbibliotekar Li Dazhao tidsskriftet *Meizhou pinglun* 每周評論 («Ukentlig kritikk»). De to var lederskikkelser i 4. mai-bevegelsen i 1919.

Under innflytelse fra oktoberrevolusjonen av 1917 begynte Chen å interessere seg for marxismen, og ble etter grunnleggelsen av Det kommunistiske parti i Shanghai i 1921 valgt til partiets første formann. 

Etter påtrykk fra Komintern bestemte KKP seg for at dets medlemmer skulle melde seg inn i Kuomintang. Etter bruddet med KMT og kommunistmassakrene i 1927 fikk Chen Duxiu mye av ansvaret for denne politikken, selv om han bak lukkede dører hadde kritisert pålegget fra Komintern.  

Chen sluttet seg til tilhengerne av Leo Trotski og forlot (eller ble ekskludert fra) kommunistpartiet. I 1932 ble han arrestert av Kuomintang og ble sittende i fengsel i fem år.  

I 1942 døde han i provinsen Sichuan.

## Brever
* Gregor Benton (red.): *Chen Duxiu's last articles and letters, 1937-1942*, University of Hawaii Press, 1998, ISBN 0-8248-2112-2

## Referanser
Ellesmere (andre betydninger)

**Ellesmere** kan vise til:

*Ellesmere, by i Shropshire, England
**herunder *Ellesmerekanalen*, et gammelt navn på Llangollenkanalen og
**Ellesmere Port, kanalhavn der to kanaler møtes utenfor Ellesmere
*Ellesmere Island, øy utenfor Canada
Heikki Hasu

**Heikki Vihtori Hasu** (1926–2025) var en finsk tidligere langrenns- og kombinertløper og politiker.

Han vant gull i kombinert under OL 1948 i St. Moritz. Kombinertøvelsen ble en gedigen skuffelse for nordmennene, som for første gang måtte se at kombinertgullet gikk til en annen nasjon. Heikki Hasu kom også på fjerdeplass i 18 kilometer langrenn.

Under VM 1950 i Lake Placid gikk Hasu igjen til topps i kombinert, og var også med på det finske stafettlaget som tok sølv (Sverige tok gull, Norge bronse).

Hasu deltok også med bravur i OL 1952 i Oslo. Han gikk startetappen i stafetten, der finnene vant gull med klar margin. Han tok videre sølv i kombinert (bak Simon Slåttvik, som brakte kombinertgullet tilbake på norske hender), og kom på fjerdeplass på 18&nbsp;km langrenn. I 1952 ble han tildelt Holmenkollmedaljen.

Han var bonde og satt to perioder som riksdagsmann i 1960-årene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Norsk førstehjelpsråd

**Norsk førstehjelpsråd** er et samarbeidsorgan for humanitære, private og offentlige virksomheter som har oppgaver innen faglig utvikling av-, opplæring i- og utøvelse av førstehjelp. Norsk Førstehjelpsråd skal arbeide for økt utbredelse av kunnskap og ferdigheter i førstehjelp for å øke overlevelsen ved alvorlig sykdom og skade, samt i størst mulig grad redusere rekonvalesenstid og øke funksjonsevne. 

## Medlemsorganisasjoner
* Norges Røde Kors 
* Forsvarets sanitet 
* Norsk Folkehjelp 
* Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap 
* Næringslivets sikkerhetsorganisasjon 
* Norsk Luftambulanse 
* Norske Kvinners Sanitetsforening 
* Norges Livredningsselskap 
* Norges Lotteforbund 
* Nasjonalforeningen for folkehelsen 
* Norsk Fjellmedisinsk Selskap
* Norges Svømmeforbund 
* Norsk anestesiologisk forening 
* Norsk Indremedisinsk Forening
* Norsk Kirurgisk Forening  
* Norsk forening for traumatologi, akutt- og katastrofemedisin
* Norsk Resuscitasjonsråd  
* Helsedirektoratet
* Norges speiderforbund 
* Norges Dykkeforbund  
* Redningsselskapet 
* Landsforeningen for hjerte- og lungesyke

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisiell side
Birkenes-Avisa

***Birkenesavisa*** er lokalavisa for Birkenes kommune i Agder.

Avisa ble etablert i 2002, og kommer ut 48 ganger i året med utgivelsessted Birkeland, som er kommunesenteret i Birkenes.

Utgivelsesdagen er onsdag og avisas dekningsområde er Birkeland, Herefoss og Vegusdal.

Ansvarlig redaktør er Geir Willy Haugen.

## Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Norsk Opplagskontroll og Landslaget for Lokalaviser.
*2006: 1&nbsp;416
*2007: 1&nbsp;432
*2008: 1&nbsp;637
*2009: 1&nbsp;495
*2010: 1&nbsp;445
*2011: 1&nbsp;379
*2012: 1&nbsp;344
*2013: 1&nbsp;357
*2014: 1&nbsp;335
*2015: 1&nbsp;259
*2016: 1&nbsp;278
*2017: 1&nbsp;276

## Redaktører
*Torbjørn Bjorvatn (2002-2003)
*Bjørn Vidar Lie (2003-2015)
*Geir Willy Haugen (2015-)
 
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Eikerbladet

***Eikerbladet*** er en lokalavis som utkommer én gang i uka i Nedre og Øvre Eiker i Buskerud.

Utgivelsesdag på papir er torsdag, og sju dager i uka på eikerbladet.no.

Avisas dekningsområde er Øvre og Nedre Eiker.

Eikerbladet eies av Ringerikes Blad AS, som er 100% eid av Amedia Lokal AS.

Fra mars 2022 er Edvard Muli Langen (f. 1996) redaktør av Eikerbladet. 

**Tidligere ledere/redaktører:**      

2018 - 2021: Stig Ordenrud (f. 1964)

2015 - 2017: Knut Bråthen (f. 1967)  

2005 - 2015: Finn Roar Moen (f. 1951)

2003 - 2005: Øyvind Lien (f. 1965)

## Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
* 2006: 2&nbsp;485
* 2007: 2&nbsp;628
* 2008: 2&nbsp;676
* 2009: 2&nbsp;716
* 2010: 2&nbsp;789
* 2011: 2&nbsp;792
* 2012: 2&nbsp;901
* 2013: 3&nbsp;076
* 2014: 3&nbsp;179
* 2015: 3&nbsp;070
* 2016: 3&nbsp;138
* 2017: 3&nbsp;084
* 2021: 2 345

## Referanser


## Eksterne lenker
*Eikerbladet
Folldals Marked

***Folldals Marked*** er en lokalavis som utkommer en gang i måneden i Folldal i Innlandet. Avisas dekningsområde er Folldal kommune.

Ansvarlig redaktør er Tommy Lundberg.

## Opplag
*2004: 1&nbsp;378
*2005: 1&nbsp;397
*2006: 1&nbsp;363
*2007: 
*2008: 1&nbsp;289

## Eksterne lenker
* Folldals Marked
Karmsund (avis)

***Karmsund*** var en lokalavis som kom ut en gang i uka i Haugesund i Rogaland. Avisas dekningsområde var Karmøy, Tysvær, Sveio og Haugesund. Ansvarlig redaktør var Arne Andreassen.

Navnet kommer av Karmsundet.

Avisen gikk konkurs i 2015.

## Referanser

## Eksterne lenker
* Karmsund
Karmøybladet

***Karmøybladet*** var en lokalavis som kom ut to ganger i uka i Åkrehamn på Karmøy i Rogaland. Avisa ble etablert i 1996 under navnet *Åkrabuen*, men byttet til *Karmøybladet* året etter. Avisas dekningsområde var Karmøy kommune. Ansvarlig redaktør var Odd Magne Lilleaas. 

Navnet «Karmøybladet» eksisterte også før etableringen av «Åkrabuen», den gang hadde avisen sine kontorer i Hovedgaten i kommunesenteret Kopervik. 

Onsdagsutgaven ble distribuert til alle husstander i Karmøy kommune med et opplag på ca.  eksemplarer. I 2004 kom avisas andre ukentlige utgave som abonnements og løssalgsavis. Utgivelsesdagen lørdag ble året etter endret til fredag. 

Siste utgave kom 17. desember 2012.

## Opplag
* 2004: 
* 2005: 
* 2006: 
* 2007: 
* 2008: 

## Referanser
Konnerudposten

***Konnerudposten*** var en lokalavis som kom ut en gang i uka i Drammen i Buskerud. Avisa ble etablert i september 2004 og hadde Konnerud og Skoger som dekningsområde. Ansvarlig redaktør var Stein Gudvangen. Siste utgave kom ut 30. april 2009.

## Eksterne lenker
* Konnerudposten nedlagt
Bygdaposten for Hjelmeland

***Bygdaposten for Hjelmeland*** var en lokalavis som ble utgitt i Hjelmeland kommune i Rogaland. Avisen ble fusjonert inn i Strandbuen høsten 2009 og den nye avisen har beholdt dette navnet. Strandbuen dekker Strand og Forsand kommuner i tillegg til Hjelmeland. Mens Bygdaposten kom ut en gang i uken, kommer Strandbuen ut hver onsdag og fredag. Avisen har lokalkontor på Hjelmeland med journalister som har spesielt ansvar for å dekke denne kommunen.

Bygdaposten ble startet i 1973, etter at de fire privatpersonene Arne Kleppa, Jon Olav Sigmundstad, Chr. Nedland og Rolf Aarsand med kommunal støtte ga ut en lokalavis for Hjelmeland. Bladet ble kalt «Bygdaposten?». Spørsmåltegnet i tittelen var bevisst, innbyggerne i Hjelmeland fikk anledning til å komme med andre forslag, men navnet forble Bygdaposten.

I startåret 1973 ble det produsert tre utgaver på dugnad av de fire initiativtakerne, og folk på Hjelmeland var positive til avisen. Året etter bestemte kommunestyret seg for å støtte en fast utgivelse, med ti utgaver i året. Det krevde en fast redaktør og Erik Fossåskaret ble avisens første redaktør i 1974. Siden oppstarten utvidet Bygdaposten slik at den kom ut hver hver fredag og hadde 2,5 stillinger. Før fusjonen var avisen et aksjeselskap med kommunen (49%) og Jæren Avis (46%) som de to største aksjonærer. Da kommunen besluttet å selge sin aksjepost til Jæren Avis som også eier Strandbuen, lå veien åpen for sammenslåingen.

## Redaktør
* 1974-1976  Erik Fossåskaret
* 1976-1977  Eva Røyrane
* 1977-1980  Unn Ribe
* 1980-1981  Elise Seip Tønnesen
* 1981-1992  Ståle Eggebø
* 1992-1993  Njål Tjeltveit
* 1993-1994  Harald Sel
* 1994-1996  Berit Bryne
* 1996-1999  Gaute Henriksen
* 1999-2005  Kåre Lunde
* 2005-2006  Magnar Riveland
* 2006-      Dag Anton Boge

## Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Norsk Opplagskontroll og Landslaget for Lokalaviser.
*2004: 2&nbsp;030
*2005: 2&nbsp;125
*2006: 1&nbsp;870
*2007: 1&nbsp;861
*2008: 1&nbsp;935
*2009: Fusjonert inn i avisa Strandbuen

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bygdaposten for Hjelmeland
Eiker Avis

***Eiker Avis*** var en lokalavis som utkom en gang i uka i Hokksund i Buskerud. Avisas dekningsområde var Øvre og Nedre Eiker. Avisen ble lagt ned 1. januar 2012.

Ansvarlig redaktør var Mona Sandviken. 

## Opplag
* 2004: 2&nbsp;141
KragerøAvisa

***KragerøAvisa*** var en lokalavis som kom ut en gang i uka i Kragerø i Telemark. Avisas dekningsområde var Kragerø kommune. Avisa ble etablert i april 2003. Ansvarlig redaktør var Willy Nilsen, 2003 – 2007, og Dan Lyngmyr 2008. Avisa stod også bak fulldistribusjonsavisa KragerOnsdag og Krageronett, en nettside som ble mye benyttet.
 
24. juni 2008 begjærte styret i avisa bedriften oppbud. Siste utgave kom ut 18. juni 2008

## Opplag
*2004: 2&nbsp;097
*2005: 2&nbsp;097
*2006: 1&nbsp;903
*2007: 1&nbsp;741

## Referanser
Meråkerposten

***Meråkerposten*** er en lokalavis som utkommer ukentlig i Meråker i Nord-Trøndelag. Avisen ble etablert i 1982.

I 2021 ble avisen kjøpt av Trønder-Avisa og Amedia.

Ansvarlig redaktør fra 2021 er Geir Olav Flåan.

## Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Norsk Opplagskontroll og Landslaget for Lokalaviser.
*2004: 1&nbsp;225
*2005: 1&nbsp;115
*2006: 1&nbsp;131
*2007: 1&nbsp;199
*2008: 1&nbsp;357
*2009: 1&nbsp;279
*2010: 1&nbsp;238
*2011: 1&nbsp;201
*2012: 1&nbsp;094
*2013: 1&nbsp;103
*2014: 1&nbsp;067
*2015: 1&nbsp;040
*2016: 1&nbsp;005
*2017: 923
*2018: 892
*2019: 871
*2020: 909

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*