open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Roald Amundsen videregående skole

**Roald Amundsen videregående skole** ble etablert som **Oppegård Gymnas** i 1970 og leide lokaler i Ingieråsen skole fram til 1975. I august samme år flyttet skolen inn i nye lokaler på Sofiemyråsen.

5. desember 2011, dagen etter 100-årsmarkeringen for Roald Amundsens ekspedisjon til sydpolen, vedtok fylkestinget forslaget om å endre skolens navn fra **Oppegård videregående skole** til Roald Amundsen videregående skole. Navnet trådte offisielt i kraft 1. august 2012.

## Utdanningstilbud
Skolen har følgende tilbud:
*Studiespesialisering
*Idrettsfag
*Norskopplæring for minoritetsspråklige

## Rektorer
* 2023&ndash;: Pernille Herje Haga (fra Frogn videregående skole)
* 2015&ndash;2023: Elisabeth Edding
* 2007&ndash;2015: Elsie Marit Urdal Sand
* 1998&ndash;: Anne Marie Dranger Bachen
* 1987&ndash;1997: Arild Sollied
* Bjørn P. Wolstad
* 1970&ndash;: Henrik Arnold Strømme

## Referanser


## Eksterne lenker
* Skolens Internett-side
Michael Jacksons diskografi

Denne artikkelen omfatter **[[Michael Jackson]]s diskografi**. Her er alle hans album og singler listet opp i kronologisk rekkefølge. I tillegg kommer listeplasseringene i Storbritannia, Canada, USA og Australia. Sertifisert av RIAA certifications, BPI certifications, CRIA certifications, SNEP certifications, AMPROFON certifications, IFPI Germany certifications, ARIA certifications, NVPI certifications, IFPI Sweden certifications, IFPI Switzerland certifications, ZPAV certifications, IFPI Hong Kong certifications, IFPI Austria certifications, IFPI Finland certifications, RIANZ certifications.

Sertifiseringen av salget i USA kommer fra RIAAs database, Sertifiseringen av salget i Storbritannia kommer fra BPIs database, Sertifiseringen av salget i Canada kommer fra CRIAs database og sertifiseringen av salget for salget i Australia kommer fra IFPIs Australia database.

## Album
### Studioalbum

### Andre album
USA (**U.S.** og **US R&B**), United Kingdom (**UK**), Tyskland (**DE**), Frankrike (**FR**), Italia (**IT**), Nederland (**NL**), Canada (**CA**), Japan (**JP**), Australia (**AU**) og New Zealand (**NZ**).

## Singler

## Referanser
Sofiemyrtoppen skole

**Sofiemyrtoppen skole** i Nordre Follo kommune ble opprettet 1. august 2005 som et resultat av sammenslåing av Sofiemyr skole, Fløysbonn skole og Sofiemyråsen skole.

Fra 1. august 2017 ble skolen igjen delt i 2 skoler: Sofiemyr skole (1.-7. trinn og Sofiemyråsen ressurssenter)  og Fløysbonn skole (8.-10. trinn)

## Eksterne lenker
Hangglider

**Hengeglider** (engelsk: *hangglider*), noen ganger kalt **hengefly**, er en bemannet, ikke motordrevet innretning, tyngre enn luft, som kan startes og landes ved hjelp av førerens egen muskelkraft og som under flyging bare bæres oppe av aerodynamiske reaksjoner på faste bæreflater (ikke roterende flater).

* En **hangglider** er spent opp av et strukturelt rammeverk.
* En paraglider spennes opp av et overtrykk inne i glideren.

En hangglider fungerer som et lite seilfly uten hjul, hvor piloten henger under flyvingen, og kan styre ved vektforskyvning. Med en hangglider kan man utnytte oppadstrømmende luft til å vinne høyde, for å fly bort fra startstedet. Dette er vanligvis en fjelltopp, men man kan også taues opp ved hjelp av annen farkost (Opptrekk). Man vinner høyde ved å bruke innsikt i meteorologiske forhold, gjennom å plassere seg i oppadgående luft (Termikk), eller sveve på luft som blir presset opp mekanisk når vind tvinges over en hindring (Mekanisk heng). Hangglider blir også vennskapelig referert til som tørkestativ av paragliderpiloter.

Riksanlegget for hengegliding (også kalt hanggliding) i Norge finnes i Vågå. Arne Mo har skrevet en roman hvor hanggliding er sentralt, *Skywayman*.

Regjerende norgesmester siden 2022 er Olav Opsanger Det har hittil ikke vært noe mesterskap i 2023.

## Referanser


## Se også
* Norges Luftsportforbund

## Eksterne lenker
* Oversikt over hang-, para- og speedgliderklubber i Norge  - nlf.no
* Bergen Hang- og Paragliderklubb
* Norges Luftsportsforbund
* Bøker om hanggliding i SAMBOK
Tangen stasjon

**Tangen stasjon** er en jernbanestasjon på Dovrebanen. Stasjon ligger ved Tangen i Stange kommune like ved Mjøsa. Stasjonen ble åpnet i 1880 da jernbaneforbindelsen mellom Eidsvoll &ndash; Hamar ble fullført. Fra Tangen stasjon til Oslo S er det 101,77&nbsp;km. 

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Strokkenesbrua

**Strokkenesbrua** er ei 80 meter lang veibru på fylkesvei 851 i Salangen kommune i Troms. Brua krysser elva Strokken mellom Øvervatnet og Nervatnet. Elva har et fall på kun 1 meter. Dagens bru ble bygd i 1986 og er den tredje i rekken. Den første ble bygd i 1879 og den andre i 1934. I dag er det kun den nye brua som står, men brukar fra de eldre bruene er tydelige på begge sidene av elva.

## Se også
*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde
Stange stasjon

**Stange stasjon** er en jernbanestasjon på Dovrebanen. Stasjonen ligger ved Stange sentrum i Stange kommune og ble åpnet i 1880 da jernbaneforbindelsen mellom Eidsvoll og Hamar ble fullført. Fra Stange stasjon til Oslo S er det 114,42&nbsp;km. Stasjonen var nær ved å bli stengt i 1999 da Statens jernbanetilsyn på grunnlag av sikkerheten til passasjerene påla Jernbaneverket å utbedre en smal perrong mellom sporene. Denne er i dag fjernet og erstattet av et sperrende gjerde mellom sporene og en bredere perrong på den andre siden av spor to. Det er undergang noe sør for stasjonen for ferdsel mellom perrongene.

Stasjonsbygningen er betydelig endret siden åpningen.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Ingeniørbataljonen

**Ingeniørbataljonen** er en  kampstøtteavdeling i den norske hæren. Bataljonen holder til i Skjold leir, samt Rena leir. Bataljonen er en del av Brigade Nord. 

Hovedoppgavene til ingeniørbataljonen har et bredt spekter innenfor mobilitet og antimobilitet – både til lands og til vanns, CBRN («*chemical, biological, radiological and nuclear*») ​og overlevelse. 

## Oppgaver og oppdrag
Ingeniørbataljonen består av syv kompanier. Fem av dem er lokalisert i Skjold leir i Målselv kommune, mens de to andre er lokalisert i Rena leir. Avdelingen består av rundt 300 ansatte og 400 vernepliktige, og er utstyrt med både tungt pansret ingeniørmateriell og lettere upansret utstyr, i tillegg til amfibiekapasitet.

Bataljonen kan bygge broer, sprenge hindringer og flytte militære styrker med båter og ferjer. Avdelingen bidrar til overlevelse gjennom CBRN, bygging av dekningsrom og ildstillinger, samt utdanning av skarpskyttere og stormingeniører.

Ingeniørbataljonen stilte med et kompani i beredskap for NATO Response Force i 2016.

Bataljonen har deltatt i internasjonale operasjoner og har i de senere år operert i bla. Kosovo, Afghanistan, Irak, Tsjad og Mali.

### Støtteoppgaver
Bataljonens funksjoner til støtte for Hæren og Forsvaret er som følger:
* **Mobilitet:** Oversetning (båt/ferge, brolegging), kommunikasjons-, mine- og hinderarbeid. Støtte egne styrkers fremrykking. 
* **Anti-mobilitet:** Miner, hinder og militære ødeleggelser. Hindre fiendens fremrykking. 
* **Overlevelse:** Beskyttelse, fortifikasjon og kamuflasjearbeid. 
* **Generell ingeniør:** Bygg og anlegg, sprenging, forlegning og leirarbeid. 
* **[[ABC-vern|CBRN]] og miljøvern:** Søk, påvisning, rens, rapportering, varsling av kjemisk, biologisk og radioaktiv forurensning.

## Historie
Avdelingen startet som et ingeniørkompani i Brigaden i Nord-Norge i 1953. I 1987 ble flere ingeniøravdelinger samlet og dannet bataljonen i sin nåværende form.

I 1986 døde 16 av soldatene i et snøskred i Vassdal-ulykken.

Under redningsarbeidet etter leirskredet i Gjerdrum i desember 2020 leverte bataljonen betydelige bidrag ved å støtte med personell og materiell.

## Organisering
Ingeniørbataljonen består av 7 kompanier:

## Materiell
*Broleggingsutstyr
*Oversettingsbåter og materiell
*Mine- og eksplosivryddingsmateriell
*Pansrede og upansrede anleggsmaskiner
*CBRN-verne og –rensemateriell
*Pansret ingeniørmateriell

## Referanser


## Eksterne lenker
*«Etter raset i Vassdalen. Minnebok for 2. tr. INGKP/N»
*Ingeniørbataljonen på forsvaret.no 
*Store norske leksikon
Kistefossbrua

**Kistefossbrua** er ei veibru på fylkesvei 851 som krysser Kistefossen, kommunegrensen mellom Bardu og Salangen i Troms. I tillegg til brua som er i bruk i dag finner vi ei eldre bru på samme sted, og brukar etter ei enda eldre bru noen hundre meter lenger ned langs elva. Fv7812 gjennom Øvre Salangen tar av fra Fv851 like før brua på Bardusiden.

## Se også
*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde

## Referanser
Det andre triumvirat

**Det andre triumvirat** er en betegnelse som historikere har gitt til den offisielle politiske alliansen mellom Gaius Julius Cæsar Octavianus (senere «Cæsar Augustus»), Marcus Aemilius Lepidus og Marcus Antonius, dannet den 27. november 43 f.Kr.. 

## Beskrivelse
I motsetning til det mer berømte første triumvirat var det andre triumvirat en offisiell organisasjon, og hadde fullmakt i staten, da triumvirenes imperium overgikk alle magistratene i republikken, medregnet konsulenes. Triumvirat ble inngått ved at loven Lex Titia ble vedtatt, noe som har blitt vurdert som den endelige slutten på den romerske republikk. Loven ble vedtatt den 27. november 43 f.Kr. og ga formelt «kommisjonen på tre menn fullmakt å gjeninnføre republikkens konstitusjon» (*triumviri rei publicæ constituendæ*) makt til å opprette eller annullere lover uten godkjennelse fra verken folket eller senatet. 

Triumviratet eksisterte i to femårsperioder. Det dekket perioden fra 43 f.Kr. til 33 f.Kr. 

Selv om det konstitusjonelle maskineriet til republikken ikke ble ugjenkallelig avviklet av Lex Titia, førte hendelsen til at det aldri kom seg tilbake igjen. I motsetningen til det første triumvirat var det andre triumvirat en offisiell allianse, lovlig etablert institusjon, og dets overveldende makt i den romerske stat var gitt fullstendig juridisk godkjennelse og hvis imperium maius sto over alle andre i rang, inkludert konsulene. Enigheten mellom de tre ble likevel ingen varig suksess. Lepidus ble tidlig plassert på sidelinjen og situasjonen mellom Marcus Antonius og Octavianus forverret seg til det brøt ut krig mellom dem, en krig som førstnevnte tapte. Marcus Antonius begikk siden  selvmord. Dette etterlot Octavianus som enehersker under navnet  Augustus.

## Referanser
Brumunddal stasjon

**Brumunddal stasjon** er en jernbanestasjon på Dovrebanen. Stasjonen ligger ved Brumunddal sentrum i Ringsaker kommune og ble åpnet i 1894 da jernbaneforbindelsen mellom Hamar &ndash; Tretten ble fullført. I dag stopper nattogene og intercitytogene på stasjonen. Fra Brumunddal stasjon til Oslo S er det 139,90&nbsp;km.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Midt i planeten

***Midt i planeten*** er et barneprogram som gikk på NRK1 fra 2003 til 2005. Programmet ble sendt fra Nordlysplanetariet i Tromsø, og programleder var Jon Kristian Gaare Blix. Han tok for seg temaer som tyngdekraft, naturen, musikk og mye annet. Andre medvirkende var Lars Kristian Holm, som hjalp Jon Kristian i mange episoder, og bassisten Hogne Rundberg, som var med i noen episoder.

## Referanser
Kildeverdi

**Kildeverdi** eller **kjeldeverdi** er en vurdering av en kildes kvalitet.

Verbal overført informasjon regnes som å ha en lavere kildeverdi enn for eksempel offentlige dokumenter. Det er også graderinger relatert til typen dokument. Innen slektsforskning brukes offentlige dokumenter som folketellinger og kirkebøker mye. En kirkebok regnes som et helt sikkert media og har derfor som regel den høyeste kildeverdien. En folketelling har en god kildeverdi, men ikke så god som kirkebøker da innsamlingen av informasjon til en folketelling ikke var så nøyaktig som når prest eller klokker skrev i sine bøker om dåp, vigsler, dødsfall, etc.
Bascha Mika

**Bascha Mika** (født 17. januar 1954 i Komprachcice i Folkerepublikken Polen) er en tysk journalist. Fra 1999 har hun vært sjefredaktør for *[[die tageszeitung]]*.

I 1959 flyttet hun med sin familie fra Polen til Vest-Tyskland. Etter å ha gått i banklære tok hun Abitur, og studerte filosofi, germanistikk og etnologi i Bonn og Marburg. Hun arbeidet som frilansjournalist i flere år, og tilhørte det alternative venstreorienterte miljøet på 1970-tallet. I 1988 ble hun ansatt i *die tageszeitung*.

Hun mottok EMMAs pris for kvinnelige journalister (*EMMA-Journalistinnenpreis*) i 1994, og har skrevet en biografi over Alice Schwarzer.

I 2007 ble hun utnevnt til professor i annenstilling ved Universität der Künste Berlin. Sammen med sin samboer Carsten Großeholz har hun ansvar for kulturjournalistikk-studiet.

## Publikasjoner
* *[[Alice Schwarzer]]. Eine kritische Biographie.* Rowohlt Verlag, 1998, ISBN 3-499-60778-6 (uautorisert)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Med Maud over Polhavet

***Med Maud over Polhavet*** er en norsk stumfilm-dokumentar fra 1926, regissert av Odd Dahl. Filmen skildrer en polekspedisjon til Arktis i 1922 med skipet «Maud».

Filmfotograf og flygeroffiser Odd Dahl fulgte «Maud» i to år fra 1922 og filmet mannskapet ombord i det til da ukjente Arktis. Roald Amundsen hadde på det tidspunkt forlatt skuta for å ofre seg for selve fremstøtet mot Nordpolen. Dahl filmet det vitenskapelige arbeidet og de mange kritiske situasjonene mannskapet opplevde alene i isødet. 

Mannskapet besto av:

* Oscar Wisting, kaptein 
* Harald Ulrik Sverdrup, oseanograf
* Odd Dahl, flyger, fotograf
* Finn Malmgren, meteorolog
* Gennadij Nikititsj Olonkin, telegrafist
* Søren Syvertsen, maskinist (død 1923)
* Karl Hansen, altmuligmann
* Kakot, altmuligmann fra Sibir

Filmen hadde premiere i Victoria teater 17. mai 1926, men dagen før ble det holdt en forhåndsvisning som ble innledet med et foredrag i Universitetet i Oslos aula.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Laila (norsk stumfilm)

**''Laila** * er et norsk [[dramafilm|stumfilmdrama]] fra [[Filmåret 1929|1929]] regissert av danske [[George Schnéevoigt]]. Han skrev også manuset. Det var basert [[J.A. Friis]]' roman *Fra Finnmarken. Skildringer*, som ble utgitt i 1881. Den ble senere utgitt under tittelen *Lajla*. I de ledende rollene ses [[Mona Mårtenson]], [[Tryggve Larssen]] og [[Harald Schwenzen]].

Filmen ble forhåndsvist på [[Nationalteatret|Nationaltheatret]] 12. oktober 1929.

== Handling ==
Hovedpersonen Laila er datter av en norsk kjøpmann, men kommer bort fra familien på vei til kirke for å døpes. Hun blir funnet og adoptert av en samisk familie. Den videre handlingen fokuserer på  identitet og kjærlighetsvalg mellom hennes norske fetter Anders og hennes samiske fosterbror Mellet. 

== Innspillingsfakta ==
Interiørscenene ble spilt inn i [[Nordisk|Nordisk Films Kompagni]]s studio i [[Valby]] i [[Danmark]]. Eksteriørscenene ble spilt inn i [[Ytre Billefjord]], [[Skoganvarre]], [[Karasjok]], [[Bossekop]] (i [[Finnmark]]), [[Skjervøy]] (i [[Troms]]) samt [[Geilo]] og [[Ustaoset]] (i [[Buskerud]]). Filmen viser naturområder som [[Kågen]], [[Isakeidet]] og [[Lailafjellet]].

=== Sanger skrevet til filmen ===
**Vuggesang for Laila* (Melodi: [[Reidar Thommessen]]. Tekst: [[Rolf Hiorth-Schøyen]])
**Lailas kjærlighetssang* (Melodi: Einar Ellgen, [[Lars Minsaas|Fred Bjønner]]. Tekst: [[Rolf Hiorth-Schøyen]])
*Sangene er innspilt på 78-plate med [[Sven-Olof Sandberg]] (Odeon A180241)

=== Musikk ===
Under visning av filmen spilte pianist [[Herborg Rundberg]] flygel. Musikken er hennes egen kombinasjon av gammel stumfilmmusikk og samisk tonespråk. Filmen ble vist med ny musikk av [[Ketil Bjørnstad]] under filmfestivalen i 1992. Under filmfestivalen i [[Karlovy Vary]] i [[Tsjekkia]] i [[2005]] ble filmen Laila vist under temaet: *Natur og landskap i norske filmer''. 

Filmen er gitt ut på DVD av Flickeralley.com med musikk basert på Edvard Grieg og med stumfilmtekst på modernisert bokmål.

## Rolleliste
*Mona Mårtenson – Laila
*Tryggve Larssen – Jåmpa
*Harald Schwenzen – Anders Lind
*Peter Malberg – Aslag Laagje
*Cally Monrad – Mor Laagje, Aslags hustru
*Henry Gleditsch – Mellet, Laagjes fosterbarn
*Finn Bernhoft – C.O. Lind, handelsmann
*Lilly Larson Lund – Linds hustru
*Ibe Brekke – Magga, tjenestepike hos Lind
*Aslag Aslagsen Sara – Lasse, tjenestegutt hos Lind
*Rasmus Christiansen – Jens Lind, C.O.s bror
*Alice O'Fredericks – Inger, Anders søster
*Mattis Morotaja – Mellet som gutt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sjona

**Sjona** er en 30 kilometer lang fjord på Helgeland i Nordland fylke. Fjorden begynner ved Sjonøya i Lurøy kommune og møter Lillesjona innafor Handnesøya (Nesna kommune) før den løper videre innover til Sjonbotn og Nordsjona (Rana kommune).

Fjordens største dyp er på 634 meter.

Noen av de største elvene som renner ut i Sjona er Flostrandelva, Helgåga og Botnelva. Det fiskes anadrome laksefisk i alle disse, og Flostrandvassdraget er spesielt kjent for sin sjørøye.

Botnelva er utløp fra Sjona kraftverk som er et av Helgelandskraft sine største kraftverk. I forbindelse med den økte tilførselen av ferskvann dette har gitt til fjorden (dette vannet skulle egentlig rent ut i fjordarmen Utskarpen i Rana) er det opprettet et isfond som bevilger midler til isforebyggende tiltak for fiskere og andre fastboende ved fjorden.

Fjorden har to terskler. Den innerste ligger der Sørfjorden munner ut i hovedfjorden. Denne hever seg bare ca. 40 meter over det indre bassenget. Den andre terskelen ligger ytterst i Storsjona på ca. 150 meters dyp. Siden begge tersklene ligger dypt, har fjorden stor utskifting av vann.

## Etymologi
Fjordnavnet Sjona uttales [şo:´næ] i Lurøy kommune og [şo:´na] i deler av Rana kommune. Det er trolig avledet av norrønt femininum *sjón*, «syn», kanskje fordi fjorden er bred og rett, slik at man fra den ytre delen kan se langt innover. Navnet er nedtegnet første gangen i Aslak Bolts jordebok fra 1432 under *«i Sionen»*.

## Fjorden Sjona sett fra sør

Fil:NordSjona A.JPG|Ytre del av Sjona sett fra sørsiden
Fil:Nordsjona B.JPG|Midtre del av Sjona sett fra sørsiden
Fil:Nordsjona C.JPG|Midtre del av Sjona sett fra sørsiden
Fil:Nordsjona D.JPG|Indre del av Sjona sett fra sørsiden
Fil:Nordsjona E.JPG|Indre del av Sjona sett fra sørsiden
Fil:Nordsjona F.JPG|Indre del av Sjona sett fra sørsiden


## Referanser




## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Canadas statsminister

**Canadas statsminister** (,  er landets regjeringssjef. Embetet ble innstiftet i 1867.

## Embetsinnehavere

 
 

## Se også
*Liste over Canadas visestatsministre

## Fotnoter

## Referanser
William Bateson

**William Bateson** (født 8. august 1861, død 8. februar 1926) var en britisk biolog, og en av genetikkens pionerer. Han var Storbritannias første professor i genetikk. Han var den første person som anvendte termen genetikk for å beskrive
studiet av arvelighet og biologisk arv.

Bateson var sammen med Reginald Punnett og Edith Saunders en av oppdagerne av koblingsgrupper.

Hans var far til sosialantropologen Gregory Bateson.

## Referanser


## Eksterne lenker
* William Bateson (1894). *Materials for the study of variation: treated with special regard to discontinuity in the origin of species*. Gratis digital bok.
* BBC nettside om Bateson
Susan Faludi

**Susan Charlotte Faludi** (født 18. april 1959 i New York) er en amerikansk forfatter. Hun vant Pulitzerprisen i 1991.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Året gjennom Børfjord (kortfilm)

***Året gjennom Børfjord*** er en kortfilmdokumentar fra 1991 regissert og fotografert av Morten Skallerud. Den er filmet på 65 mm-film og viser et helt år i Børfjord i løpet av 12 minutter. Kameraet ble flyttet litt dag for dag med en spesiell animasjonsteknikk som kombinerte bevegelig kamera med intervallopptak. Slik blir man tatt rundt hele fjorden tilsynelatende sømløst i løpet av det året som passerer. 

Filmen har tradisjonelt blitt benyttet som åpningsfilm på den årlige 70mm-festivalen på Cinemateket i Oslo.

*Året gjennom Børfjord* vant Amandaprisen for beste kortfilm i 1991, og Grand Prix på Tammerfors kortfilmfestival i 1992. I 2002 ble den kåret til tidenes norske kortfilm under Kortfilmfestivalen i Grimstad.

## Musikkvideo
I 2002 brukte den norske popgruppen A-ha deler av filmen som bakgrunn for sin musikkvideo "Lifelines".

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Camera Magica: Året gjennom Børfjord
* Filmarkivet: Året gjennom Børfjord, 2 minutter.
Ira Levin

**Ira Levin** (født 27. august 1929 i New York, død 12. november 2007 i New York) var en amerikansk forfatter. Han debuterte med kriminalromanen *A Kiss Before Dying* (norsk: *Et kyss før døden*) da han var 22 år gammel.

Levins mest kjente roman er *Rosemary's Baby* (1967), som handler om satanisme og en kvinne som føder Djevelens barn. Allerede året etter bokutgivelsen hadde en film basert på boken premiere; grøsseren *[[Rosemary’s Baby|Rosemary's Baby]]* var regissert av Roman Polański. Andre kjente bøker er *The Boys from Brazil* (*Guttene fra Brasil*) og *The Stepford Wives*.

Levin var gift og skilt to ganger. Han hadde tre barn.

## Bibliografi (utvalg)

### Romaner

* 1953: *A Kiss Before Dying (norsk: Et kyss før døden)*
* 1967: *Rosemary's Baby (norsk: Rosemarys baby)*
* 1970: *This Perfect Day (norsk: En fullkommen dag)*
* 1972: *The Stepford Wives (ikke oversatt til norsk)*
* 1976: *The Boys from Brazil (norsk: Guttene fra Brasil)*
* 1991: *Sliver (norsk: Silver)*
* 1997: *Son of Rosemary (ikke oversatt til norsk)*

### Skuespill

* 1978*: Death trap (norsk: Dødsfellen)* 

## Filmatiseringer (utvalg)
* 1968: *[[Rosemary’s Baby]]*
* 1975: *[[The Stepford Wives (1975)|The Stepford Wives]]*
* 1978: *[[Guttene fra Brasil]]*
* 1982: *[[Dødsfellen]]*
* 1993: *[[Sliver]]*
* 2004: *[[The Stepford Wives (film 2004)|The Stepford Wives]]* (løst basert på boken)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Beaux-Arts

**Beaux-Arts** («skjønnkunst») er betegnelsen på den akademiske og klassiske arkitektoniske stilen som ble undervist ved École des Beaux Arts i Paris, og som var en dominerende byggestil i Europa og USA på slutten av 1800- og begynnelsen av 1900-tallet. Beaux-Arts er en blandings-stil som kombinerer antikke og romerske formelementer, samt ideer fra renessansen i et overdådig og rikt ornamentert uttrykk.

Beaux-Arts er beslektet med andre stilarter som jugend og nybarokk. Viktige bygg i Beaux-Arts-stil er Grand Central Terminal og New York Public Library i New York, og Palais Garnier, Grand Palais og Gare d'Orsay i Paris.
Onryō

**Onryō** (怨霊) er i japansk mytologi hevnfulle spøkelser. Onryō er som oftest jenter eller unge kvinner som beveger seg sakte og i spasmer. Men mannlige onryō finnes også i fortellinger og vektlegger ofte ære mer. Det sies at disse åndene blir til når en person blir myrdet på en veldig ondskapsfull måte eller har blitt sviktet, men kan også ha dødd av selvmord. Når onryō viser seg frem ser de ut slik som de gjordet da de døde. Onryō kan blant annet prøve på å la ofrene deres lide så lenge som mulig før de dreper dem og besøker dem gjerne over flere år. De kan også kaste forbannelser på mennesker og plasser de besøker. Det er typisk for denne type spøkelser å ikke skille mellom skyldige og uskyldige ofre, i tillegg til å ikke bli lett tilfredsstilt. 

I motsetning til mange andre yūrei typer har de tedens til å aldri komme over hevnfølelsen sin og forbannelsene de kaster vil ikke alltid forsvinne selv om spøkelset har forlatt plassen. De fleste spøkelsestypene i japansk mytologi pleier bare å hjemsøke enkelt personer og plasser en kort periode før de kan returnere til graven sin og hvile i fred. Ofte er kjærlighet som blir om til sterk sjalusi det som driver dem i stedet for hevn og hat i seg selv.

## Underholdning
Fortellingen om spøkelset Oiwa som ble mishandlet av den grådige ektemannen sin er en av de mest kjente onryō-fortellingene i Japan. Fortellingen har blitt nevnt i både filmer, bøker, japansk teater (kabuki) og ukiyo-e (japansk bildekunst). En av filmene het «Yotsuya Kaidan». Det finnes ulike versjoner av fortellingen og i de fleste fortellingene handler det om Oiwa som er gift med en mann som blir lei av henne og er utro. Han prøver å bli kvitt henne for å kunne gifte seg med en annen kvinne og forgifter henne. Giften gjør ansiktet hennes vansiret. Etter Oiwa dør hjemsøker hun den tidligere ektemannen sin som hevn. Om hun blir drept direkte eller indirekte av mannen varierer i de ulike versjonene av fortellingen.

## Se også

* Japansk mytologi
* Yūrei
* Goryō
* Funayūrei

## Referanser
Sjona kraftverk

**Sjona kraftverk** er et vannkraftverk i Rana kommune i Nordland.
Det er bygget i fjell i 1973 og benytter fallet på 275 meter fra Holmvatnet i Holmelvvassdraget.

Magasinet ble dannet ved oppdemming av Holmvatnet og Nedre Fagervollvatnet og er på 149 mill. m³. Dette ble gjort ved bygging av en 30 m høy hvelvdam som inntil Altautbyggingen var Norges nest høyeste, etter Zakariasdammen, 95 meter.
Det ble ved utbyggingen i 1973 demt opp 19,5 m ved at det ble bygget en 30 m høy hvelvdam, slik at det falt sammen med Nedre Fagervollvatn.

Øvre deler av Trolldalsåga og Helgåga er overført til Holmvatnet.

Fra inntaket ved dammen føres vannet i en 4 km lang tunnel samt en ca. 350 m lang trykksjakt til kraftstasjonen. Vatnet ledes ut i havet i en nesten 600 m lang avløpstunnel.

Kraftverket har en installert effekt på 55 MW og en midlere årsproduksjon på 224 GWh.

Anlegget er eid av Helgelandskraft.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Helgelandskraft
Shuckle

**Shuckle** (ツボツボ *Tsubotsubo* på japansk, *Pottrott* på tysk og *Caratroc* på fransk) er en karakter fra den animerte serien Pokémon.

Utseendemessig minner Shuckle om en skilpadde. Den myke gule kroppen har fire bein, og er dekket av et hardt rødt skall med minst syv hull som Shuckle kan stikke hode og bein ut av.

Shuckle er aktiv om dagen, og sover om natten. Den lever blant steiner og spiser bær som den oppbevarer inne i skallet.

## Eksterne lenker
*
Elisenberg stasjon

**Elisenberg stasjon** er en halvferdig jernbanestasjon i Oslotunnelen, omtrent midt mellom Skøyen og Nationaltheatret. Stasjonen ligger i nærheten av Gimle kino i Bygdøy allé.

Stasjonen er i stor grad fullført, med ferdige plattformer i tunnelen og avsatte lokaler for vestibyle på overflaten.
Stasjonen inngikk i NSBs planer for Oslotunnelen på 1960-tallet, men ble aldri fullført grunnet innsparinger og markedsendringer. I de opprinnelig reguleringsplanene er stasjonen omtalt som Frogner stasjon.

## Utforming
Stasjonen skulle ha en vestibyle med billettsalg på gateplan. Tre heiser med 30 meter løftehøyde skulle forbinde vestibylen med et plan over plattformnivå. Dette planet skulle så strekke seg på en bro over søndre (østgående) spor og ende med trapper ned på en 220 meter lang midtplattform.

## Historie
Byggingen ble satt i gang og stasjonen ble ferdig sprengt ut. En midtplattform er gjort klar og brua over søndre spor mot bunnen av heissjakten skal være ferdigstilt. Det er sprikende opplysninger om heissjaktene er ferdigsprengt. Anleggene på overflaten er gjort klare og integrert i eksisterende bygningsmasse.

Til tross for politisk press for å få stasjonen ferdigstilt utover 80-tallet, har den aldri blitt fullført. En av grunnene til dette var at områdene som stasjonen skulle dekke, utviklet seg til boligområder og ikke kontorarbeidsplasser. Etter at Nationaltheatret stasjon ble utvidet i 1999, med 2 nye spor og med en nordlig inngang, ble en åpning av Elisenberg mer problematisk. En åpning av Elisenberg i dag, uten utvidelse til 4 spor, vil føre til begrenset kapasitet i Oslotunnelen.

### Fremtid

Elisenberg stasjon har ved flere anledninger blitt forslått som en nødutgang fra Oslotunnelen.  Dette har spesielt vært et tema etter at et tilsyn i 2011 fra Oslo brann- og redningsetat krevde en ny evakueringsvei.

I *KVU Oslonavet* utgitt av Jernbaneverket, Statens vegvesen og Ruter i november 2015 anbefalte man et nytt dobbeltspor mellom Oslo S og Lysaker, hvor lokaltog (S-bane) skulle benytte det ene dobbeltsporet, og regionaltog det andre. I dette scenarioet anbefalte man å ta Elisenberg stasjon i bruk for lokaltog.

## Bilder
* ''Plantegning Elisenberg stasjon''

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Aftenposten - *Her er Oslos hemmelige togstasjon* (20.09.2013)
Ledbergssteinen

**Ledbergsstenen** er en av Sveriges mer velkjente runesteiner, mest på grunn av sin vakre og fantasfulle ornamentering. Motivet er i det minste delvis hentet fra den religiøse myten om Ragnarok, og viser blant annet Fenrisulven. 

Steinen står ved Ledberg kirke, like ved Ledbergs kulle, Östergötlands største gravhaug, og inntil Svartån. Langsmed elven den korte strekningen ned mot Roxen finnes det flere mindre gravhauger (Allguvihaugen og Sätunahaugen) og Kaga kirke.

Steinen dateres vanligvis til 1000-tallet.

Offisiell benevning på steinen er *Östergötlands runinskrifter 181*.

## Referanser
Hachimata

**Hachimata** (八股) er en drage i kinesisk og japansk mytologi. I den gamle japanske teksten *[[Kojiki]]* har Hachimata røde øyne og åtte hoder og haler, med mange trær voksende mellom seg. Hachi betyr *åtte*, og  mata betyr *hale* på japansk – derav navnet *hachimata* (åtte-hale). Grunnen til at den blir kalt åtte-hale er sannsynligvis for å skille den fra orochi, som er en åttehodet slange.
Lillehammer stasjon

**Lillehammer stasjon** er en jernbanestasjon på Dovrebanen. Stasjonen ligger ved Lillehammer sentrum og ble åpnet i 1894 da jernbaneforbindelsen mellom Hamar &ndash; Tretten ble fullført. Stasjonen ble bygget om til Vinter-OL 1994 og er endestasjon for de fleste intercitytogene på linje RE10. (Noen få tog på linje RE10 fortsetter til Dombås). Fra Lillehammer stasjon til Oslo S er det 184,18&nbsp;km.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker

* 
*
Hunderfossen holdeplass

**Hunderfossen holdeplass** er en holdeplass på Dovrebanen. Den ligger ved Hunderfossen familiepark i Fåberg og ble åpnet i 1986. Holdeplassen består av plattform samt leskur av tre og alle tog stopper her ved behov. I 2007 ble plattformen oppgradert og modernisert.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
Moi dix Mois

**Moi dix Mois** er et japansk visual kei-band og er soloprosjektet til Mana fra MALICE MIZER. Prosjektet ble startet den 19. mars 2002.

Moi dix Mois gis ut på Manas eget plateselskap, , i tillegg til det europeiske selskapet Trisol.

## Medlemmer
* Mana (gitar)
* Seth (vokal)
* K (gitar & vokal)
* Hayato (trommer)
* Sugiya (bass)

## Tidligere medlemmer
* Juka (vokal)
* Kazuno (bass) til 2005
* Tohru (trommer)

## Diskografi
**Singler**:
* Dialogue Symphonie (19. november 2002)
* Shadows Temple (31. mai 2004)
* Pageant (6. oktober 2004)
* Lamentful Miss (4. oktober 2006)

**Album**:
* Dix Infernal (19. mars 2003)
* Nocturnal Opera (20. juli 2004)
* Beyond the Gate (1. mars 2006)
* DIXANADU (28. mars 2007)
* D+Sect   (15. desember 2010]   

**LP-er**:
* DIXANADU (20. april 2007)

**DVD-er**:
* *Dix Infernal – Scars of Sabbath* (16. desember 2003)
* *Invite to Immorality – Moi dix Mois Europe Live Tour 2005* (27. juli 2005)
* ''Dixanadu – Fated "raison d'etre" Europe Tour 2007 (30. januar 2008)

## Eksterne lenker
* 
*
Femkamp

:*For den olympiske sporten bestående av fekting, pistolskyting, 200 m svømming, sprangridning og terrengløp, se [[moderne femkamp]].*

**Femkamp** (fra gresk *pentathlon*) er en friidrettsøvelse som består av fem øvelser. 

Femkamp arrangeres i dag som kvinnenes mangekampsøvelse innendørs. Øvelsene er 60 meter hekk, høydehopp, kulestøt, lengdehopp og 800 meter. De beste utøverne i femkamp for kvinner er oftest de som også er best i utendørsøvelsen sjukamp.

## Historie
Antikk femkamp er forløperen til friidrettens mangekamp. Den var øvelse fra 708 f.Kr. og bestod av et stadionløp (192,27 meter), diskoskast, spydkast, lengdehopp og bryting. Mangekampen var lekenes store øvelse. I de moderne lekene har øvelsen blitt arrangert kun en gang i denne formen, under Sommer-OL 1906.

I de moderne friidrettslekene var femkamp mennenes mangekampsøvelse, og arrangert under de Olympiske leker 1912, 1920, og 1924. Øvelsene var da lengdehopp, spydkast, 200 meter, diskos og 1500 meter, som skulle utføres i den nevnte rekkefølgen i løpet av en dag. Fra 1928 stod tikamp alene som mangekampsøvelse. Femkamp var offisiell mesterskapsgren i Norge fra 1914 til 1969, da tikamp tok over. Øvelsen er derimot fortsatt konkurranseøvelse, og den norske rekorden er fra så sent som 2002, satt av Hans Olav Uldal fra Idrettsklubben Grane.

Femkamp for kvinner var olympisk øvelse fra 1964 til 1980. Den ble fra 1984 i Los Angeles erstattet med sjukamp. Kvinnenes femkamp bestod av kulestøt, høydehopp, 100 meter hekk, 200 meter og lengdehopp. I Norge var femkamp mesterskapsøvelse fra 1951 til 1980, da sjukamp tok over.
Grøsser

**Grøsser** kan vise til:

* Gotisk roman, litterær sjanger
* Skrekkfilm, film sjanger
* Spenningsroman, undergruppe underholdningsromaner
* Spøkelsefortelling, litterær sjanger
* Thriller, sjangerbetegnelse innen litteratur, drama, film og TV
Beyond the Gate

***Beyond the Gate*** er det tredje albumet til Moi dix Mois, et japansk visual kei-band.

Det ble gitt ut 1. mars 2006, og gruppen la ut på en turné som startet i Shibuya, Tokyo, og var innom Paris den 17. mars, og Berlin den 19. mars (som er Manas (gitaristen) fødselsdag), før den ble avsluttet med en fjerde konsert i Shibuya.

## Sporliste
#«The Other Side in Blood» (SE)
#«Eternally Beyond»
#«Deus Ex Machina»
#«Vain»
#«Deflower»
#«Unmoved»
#«The Other Side of the Door»

### Limited Edition-utgaven
#«The Other Side in Blood» (SE)
#«Eternally Beyond»
#«Deus Ex Machina»
#«Vain»
#«Deflower»
#«Unmoved»
#«The Other Side of the Door»
#«Eternally Beyond» (instrumental)
#«Deus Ex Machina» (instrumental)
#«Vain» (instrumental)
#«Deflower» (instrumental)
#«unmoved» (instrumental)

## Kilder
*  (album)
*  (limited edition)

## Eksterne lenker
*
Mark Lillis

**Mark Anthony Lillis** (født 17. januar 1960 i Manchester, Stor-Manchester, England) er en tidligere engelsk fotballspiller og fotballmanager. Han har spilt for sju engelske fotballklubber, mens han har vært manager for en engelsk fotballklubb.

Lillis er nå assistentmanager for Morecambe i National Conference. 

## Biografi
### Spiller
Mark Lillis startet sin profesjonelle fotballkarriere i Huddersfield Town sommeren 1978. Han spilte sju sesonger for Huddersfield før han i 1985 ble solgt til Manchester City for £130 000. I denne klubben ble han bare værende i en sesong, og august 1986 ble han solgt til Derby County for £200 000. På grunn av en kneskade ble det ikke mye spilletid i Derby, og i september 1987 gikk han til Aston Villa. Deretter ble det opphold i Stockport County og Scunthorpe United før hans aktive karriere ble avsluttet i Witton Albion tidlig på 90-tallet.

### Trener/manager
Lillis fikk sin første jobb som trener da han ble ansatt i Macclesfield Town. Siden jobbet han i Huddersfield Town før han i 1996 ble han ansatt som assistentmanager i Scunthorpe United. Hans første jobb som manager kom i 1999 da han fikk jobben i Halifax Town, en jobb han hadde fram til september 2000. I 2002 ansatte John Gregory han som trener i Derby County, og da Gregory ble suspendert fra jobben var Lillis en kort periode i mars 2003 midlertidig manager i Derby.

I mars 2003 ble han også assistenten til Sammy McIlroy som var sjef for , og denne deltidsjobben hadde han fram til oktober 2003. Deretter ble han assistentmanageren til Sammy McIlroy i Stockport County, og da McIlroy sa opp denne jobben i november 2004 ble Lillis midlertidig manager i klubben fram til 18. desember 2004 da Chris Turner overtok som ny manager.

30. mai 2006 ble Mark Lillis nok en gang ansatt som assistentmanageren til Sammy McIlroy. Denne gang i Morecambe der han skrev under på en 2-årskontrakt som binder han til klubben ut 2007/08-sesongen.

## Karriere som spiller
### Klubblag

## Karriere som manager

### Klubblag

#### Midlertidig manager

## Referanser


## Litteratur
* Mortimer, Gerald (2004): *The Who´s Who of DERBY COUNTY*. Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4 

## Eksterne lenker
*
Sigurd Scott Hansen

**Sigurd Scott Hansen** (født  24. juli 1868 i Leith, død 24. april 1937 i Oslo) var en norsk offiser og polfarer. Han deltok i Fridtjof Nansens Fram-ekspedisjon  over Polhavet 1893–96 som leder av de meteorologiske, astronomiske og magnetiske observasjoner om bord i «Fram».

## Biografi

Sigurd Scott-Hansen ble født i Leith, hvor far hans var sjømannsprest. Han gikk sjøkrigsskolen og ble offiser i 1889, premierløytnant i 1892, kaptein i 1898 og kommandørkaptein i 1910.

Premierløytnant Scott-Hansen var leder av de meteorologiske, astronomiske og magnetiske observasjoner under Framekspedisjonen, og var også ekspedisjonens yngste medlem. Han var navigatør, og etter Nansens avreise fra «Fram» på sledeturen 14. mars 1895 til hjemkomsten var han nestkommanderende, med Otto Sverdrup som sjef.

Han fikk en hyllest medalje i sølv fra Royal Geographical Society for sin innsats i Fram-ekspedisjonen. Han ble også utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. En øygruppe i Karahavet er oppkalt etter Scott Hansen.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Bilde av Sigurd Scott-Hansen ca. 1890, Oslo Museum
Anne av England

:*For den nålevende prinsesse Anne, se [[Anne av Storbritannia (1950)]]. For dronning Anne, se [[Anne av Storbritannia]].*

**Anne av England** (født 17. mars 1637 i St. James's Palace i London, død 8. desember 1640 i Richmond Palace i Richmond) var en engelsk prinsesse, datter av Karl I av England og Henrietta Maria av Frankrike. Hun var den ene av parets tre barn som døde som ung, bare tre år gammel døde hun av naturlige årsaker på Richmond Palace. Prinsessen ble stedt til hvile i Westminster Abbey.

## Liv og virke
### Bakgrunn

Anne ble født i 1637 ved St. James's Palace i London. Hun var det sjuende barnet og den tredje datteren til kong Karl I og hans dronning Henrietta Maria. Hennes søsken var i kronologisk orden: Charles James, hertug av Rothesay og Cornwall (født og døde 13. mai 1629); Maria, prinsesse av Oranien (1631–1660); den framtidige kong Karl II av England (1630–1685); den framtidige kong Jakob II av England (1633–1701); og Elizabeth av England (1635–1650).

Anne ble døpt i den engelske kirke ved  St. James's Palace av William Laud, den anglikanske erkebiskop ved Canterbury. Anne levde kun til å se fødselen til to av sine søsken, den dødfødt Catherine (29. juni 1639) og Henry Stuart, hertug av Gloucester (1640–1660). Hun døde før sin søster prinsesse Henrietta av England (1644–1670), som giftet seg med den franske hertug Filip I av Orléans, og fikk fire barn med ham.

Anne var et sykelig barn, noe som er åpenbart fra forskjellige graveringer av henne, nå oppbevarte ved British Museum. Hun var skjør og noe deformert.

### Død
Anne ble syk med tuberkulose, en sykdom som senere rammet hennes mer kjente søster Elizabeth. Anne var kun tre år gammel da hun døde ved Richmond Palace. Hun ble gravlagt den 8. desember 1640 i Westminster Abbey, ved siden av sin bror Charles James.

## Referanser


## Litteratur
* Louda, Jiří; Maclagan, Michael ([1981] 1999): *Lines of Succession: Heraldry of the Royal Families of Europe* (2. utg.), London: Little, Brown, ISBN 978-0-316-84820-6
* Weir, Alison (1996): *Britain's Royal Families: A Complete Genealogy* (rev. utg.), London: Pimlico, ISBN 978-0-7126-7448-5
Schelling

**Schelling**:
* Friedrich von Schelling (1775 - 1854), tysk filosof
* Thomas C. Schelling, (1921 - 2016), amerikansk økonom
Friedrich Schlegel

**Karl Wilhelm Friedrich von Schlegel** (født 10. mars 1772 i Hannover, død 11. januar 1829 i Dresden) var en tysk poet, filosof, litteraturhistoriker og kritiker. 

Han var en av den tidlige romantikkens viktigste tenkere i Tyskland. Gjennom sin stilling ved universitetet i Jena la han sammen med Goethe og Friedrich Wilhelm Joseph von Schelling grunnlaget for den tyske idealismen. Bror av August Wilhelm von Schlegel. Grunnlegger av den moderne litteraturvitenskap.

## Verk

* *Vom ästhetischen Werte der griechischen Komödie*, 1794
* *Über die Diotima*, 1795
* *Versuch über den Begriff des Republikanismus*, 1796
* *Georg Forster*, 1797
* *Über das Studium der griechischen Poesie*, 1797
* *Über Lessing*, 1797
* *Kritische Fragmente*, 1797-1800
* *Lucinde*, 1799
* *Über die Philosophie. An Dorothea*, 1799
* *Gespräch über die Poesie*, 1800
* *Über die Unverständlichkeit*, 1800
* *Charakteristiken und Kritiken*, 1801
* *Alarkos*, 1802
* *Reise nach Frankreich*, 1803
* *Sprache und Weisheit der Inder*, 1808
* *Geschichte der alten und neueren Literatur, Vorlesungen*, 1815

## Referanser
Peter Magnus

**Peter Magnus** (født 14. april 1915 i Oslo, død 25. mai 2001) var en norsk forfatter, oversetter og journalist. Han utgav egne dikt- og novellesamlinger samt oversatte en rekke verker fra tysk, engelsk og amerikansk litteratur. Han skrev også tekster til revyer i 1942-1943 og enkelte viser og sangtekster. 

## Egne verk

* *Randbemerkninger*, Aschehoug (1948).
* *Tretten historier*, Gyldendal (1950).
* *Natten og drømmen *, Gyldendal (1951).
* *Seierherren og andre noveller*, Gyldendal (1952).

## Oversettelser (i utvalg)
* *Den dypeste grunn* av Graham Greene (1949). 
* *Makten og æren* av Graham Greene (1950).
* *Den tredje mann* av Graham Greene (1950).
* *Den store Gatsby* av F. Scott Fitzgerald (1951).
* *[[Et hode kortere og andre hårreisende historier|Sånn er vi]]* av Roald Dahl (1955). (fra andre utgaven under tittelen *Et hode kortere og andre hårreisende historier*)
* *[[Nektar i et såld]]* av Kamala Markandaya (1956)
**The Angel in the Corner* av Monica Dickens – norsk oversettelse: *Hennes skytsengel* (1957, Ernst G. Mortensens forlag)
**The Happy Prisoner* av Monica Dickens– norsk oversettelse: *Den lykkelige fangen* (1958, Ernst G. Mortensen)
* *Vår mann i Havana* av Graham Greene (1959)
* *Brighton Rock* av Graham Greene (1960)
* *Djevelens advokat* av Morris West (1961)
* *Steppeulven* av Hermann Hesse (1971)
* *Bytt beite* av Roald Dahl (1975)
* *Edens have* av Ernest Hemingway (1987)
* *[[Nick Adams-historiene]]* av Ernest Hemingway (2000). Sammen med Dag Heyerdahl Larsen

## Revyer

* Teksten til revyen "Hipp hipp hurra" spilt på Søilen teater fra 23. januar 1942.
* Teksten sammen med Heljar Mjøen til sommerspillet "På lette bølger" spilt på Bygdøynes fra juni 1942.

## Sanger (i utvalg)

* *Kjærlighetens gamle sang* (med melodi av J. Lemkow), utgitt på Columbia GN 820 med Rita Drangsholt og Øivind Berghs Bristolorkester
* *På livets grønne kvist*  (med melodi av Kristian Hauger), utgitt på Columbia GN 823 med Solveig Barland og Øivind Berghs Bristolorkester
* *Fiin gammel* (med melodi av Egil Kapstad), innspilt av Rolf Søder på platen Jargong Vålereng´ (1980) og av Gatesangerne på platen Oslo-viser (2000)

## Priser
* 1957 – Bastianprisen for oversettelsen av Kamala Markandaya *Nektar i et såld*. 

## Referanser
Helgåga

**Helgåga** er en elv i Rana kommune som munner ut i fjordarmen Nordsjona innerst i fjorden Sjona. Navnet har uviss opprinnelse, men mange tolker det som avledet fra *hellig*.

## Geografi
Vassdraget har flere store innsjøer. De største, Helgåvatnet og Gråvatnet er begge typiske fjordsjøer. Høgtuvbreen i nordøst tilfører sedimenter til vassdraget. Dette har ført til biologisk og geologisk interessante fenomener som en dalsandur i dalen oppafor Øvre Helgåvatn og et delta ved utløpet i Helgåvatnet av elven fra Øvre Helgåvatn.

### Vern
Vassdraget ble i 1993 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan IV for vassdrag. Ved vernet ble det lagt vekt på vassdragets egnethet som type- og referansevassdrag og på de store kulturfaglige verdiene, kulturminnene og friluftsliv. I vassdragets område er også Kvannlia-Sølvjodalen Naturreservat vernet. Nedbørfeltet, på 98 km², er svært lite påvirket av menneskelig virksomhet med bare spredt bebyggelse i nedre del, samt ca. 10 fritidshytter ved Litlevatnet, Gråvatnet, Helgåvatnet og Øvre Helgåvatn. I tillegg har Helgelandskraft en hytte til bruk som base ved arbeid med kraftlinjen som går gjennom dalen ved Stortjønna lengst nord i vassdraget, helt ved vannskillet og grensen mot Gjervalvassdraget i Rødøy kommune.

### Bosetting og næring
Der elva renner ut i sjøen ligger tre småbruk, øvre og nedre Helgå og Langstrand. På Langstrand ble vann fra elva frem til 1920-tallet brukt i hermetikkproduksjon.

På 1980-tallet forelå det planer for etablering av et landbasert fiskeoppdrettsanlegg ved elva, men disse ble skrinlagt etter krakket i oppdrettsnæringa.

### Utbyggingsplaner
I 2007 sendte Helgeland Småkraft AS en søknad til NVE om konsesjon til å bygge et vannkraftverk på 1 MW i Helgåga, med en årlig produksjon av 5,7 GWh. Konsesjonssøknaden har møtt motbør grunnet vassdragets verdi som referansevassdrag, men politisk behandling ga et positivt vedtak fra Miljø-, plan og ressursutvalget (MPR) i Rana kommune den 15. august 2007.  Søknaden skal nå behandles av Nordland fylke før NVE fatter endelig vedtak.

Fra før er vassdraget så vidt berørt av vannkraftutbygging gjennom at Sjuniogfemtivatnet er overført til Holmvassdraget for å gi økt vannmengde til Sjona kraftverk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Helgåga hos NVE
* Deltaet hvor elven fra Øvre Helgåvatn renner ut i Helgåvatnet  hos DN/Elvedeltadatabasen
Selvsensur

**Selvsensur** er når man utøver sensur overfor seg selv. Selvsensur inntreffer når man er redd for å støte noen, og praktiseres flittigst av journalister, filmskapere, forfattere og forlag.

## Se også
* Sensur
* Selvjustis

## Eksterne lenker
* Selvsensur; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Allgemeine Zeitung (Namibia)

***Allgemeine Zeitung*** er den eldste dagsavisen i Namibia, og den eneste tyskspråklige dagsavisen i Afrika. Avisen ble grunnlagt i Windhoek i den daværende tyske kolonien i 1916 under navnet Der Kriegsbote. Tyskland tapte 1. verdenskrig og kolonien Namibia ble lagt under Sør-Afrika. Det var likevel behov for en tyskspråklig avis, så den byttet navn til det nåværende fra 1. juli 1919. 

Avisen er seg bevisst at den er en namibisk avis og flertallet av de som arbeider der er født i Namibia eller naturaliserte namibiere. 

AZ har et opplag på om lag 5&nbsp;000 eksemplarer. De daglige utgavene er på 12 eller 16 sider, men fredagsutgaven er på 32 sider. Nesten alle tyskspråklige familier i Namibia abonnerer på avisen, så den har om lag 20&nbsp;000 lesere. I tillegg går det noen hundre til Sør-Afrika. Lesere i Tyskland abonnerer på fredagsutgaven, som hver måned har et større turistmagasin. 

## Eksterne lenker
* Allgemeine Zeitung
* Weltverband Deutschsprachiger Medien
Jomsborg

**Jomsborg** var en mytisk borg med vikinger og hærmenn ved den baltiske sydkysten i dagens nåværende Pommern. Det var tilholdsstedet for de såkalte jomsvikingene av hovedsakelig dansk opprinnelse, kjent fra Jomsvikingenes saga. Jomsborg omtales av Snorre Sturlason i *[[Heimskringla]]*, og i flere andre norrøne middelaldertekster.

Den ledende teorien er at Jomsborg lå på øya Wolin ved Oders munning. Den eneste kilden som nevner en nøyaktig plassering av Jomsborg () er den kontroversielle *Gesta Wulinensis ecclesiae pontificum* som ble oppdaget høsten 2019. Den norske arkeologen Frans-Arne Stylegar foreslår i boka *Håkon Jarl* (2013) at Jomsborg kan være en av de danske trelleborgene, nærmere bestemt Aggersborg ved Limfjorden nord i Danmark. Her fant arkeologer 48 geometriske forlegningsbrakker for til sammen  mann.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ringebu stasjon

**Ringebu stasjon** er en jernbanestasjon på Dovrebanen. Stasjonen ligger ved Ringebu og ble åpnet i 1896 da Eidsvoll &ndash; Dombåsbanen ble bygget frem til Otta. Ringebu stasjon har egen turistinformasjon og er en felles skysstasjon for både tog, buss og taxi. Stasjonen ligger 197,1 meter over havet og fra Ringebu stasjon til Oslo S er det 242,55&nbsp;km. 

## Litteratur
*
* 

## Eksterne lenker