open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kittil Berg

**Kittill Kristoffersen Berg** (1903–1983) var en norsk småbruker, skogsarbeider og NKP–politiker fra Rollag. Han var stortingsrepresentant for Buskerud i én periode 1945–49.
## Liv og virke
Berg kom ut i arbeidslivet som femtenåring, først som gårdsgutt, seinere som skogsarbeider. På slutten av 1920-tallet dreiv han eget sementstøyperi i heimbygda. Han var også fløtningsarbeider i Numedalslågen fra 1924 til 1954. I 1937 overtok han småbruket Bråten fra en svoger. Fra 1950 til sin død dreiv Berg med føring av landbruksregnskap.

Han var medlem i kommunestyret i Rollag fra 1938 til 1940, etter at han hadde vært varamedlem noen år før det. Ved freden i 1945 var han varaordfører fram til nyvalget.

Berg var med å stifte Rollag El-verk i 1939 og satt i styret der fram til sin død. Han var også medstifter av Rollag Maskinlag og Rollag driftskredittlag, samtidig som han satt i styret i tallrike andre lokale andelslag. Han var også aktiv i fagforening og småbrukerlag. Han hadde verv lokalt, på fylkesplan og nasjonalt i Norsk Skog- og Landarbeiderforbund (hovedstyret 1931–1933) og Norsk Bonde- og Småbrukerlag (landsstyret 1963–1967).

Berg blei valgt inn på Stortinget i det første etterkrigsvalget, da NKP fikk 11 mandater. Han var medlem av justiskomiteen. Han var medlem av sentralstyret i NKP 1945–49 og landsstyret 1945–73. Han hadde vært medlem av Arbeiderpartiet og hadde vært med å stifte partiets lokallag i Rollag i 1925. Han tok overgang til NKP i 1939 og var med å stifte lokallag for dette partiet i 1945, et lokallag han var formann for fram til 1983.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liu Hongbo

**Liu Hongbo** (født kinesisk: 刘 洪波, 7. november 1973 i Qiqihar), er en kinesisk tidligere skøyteløper som representerte hjemlandet under 3 påfølgende Vinter-OL i Albertvillé 1992, Lillehammer 1994 og i Nagano 1998.

## Personlige rekorder

## Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i tre OL ved fem konkurranser.
:* Albertvillé 1992 på 500&nbsp;m, Lillehammer 1994 på 500&nbsp;m og 1&nbsp;000&nbsp;m og i Nagano 1998 på 500&nbsp;m og 1&nbsp;000&nbsp;m.
::* Beste resultat 4.-plass på både 500&nbsp;m og 1&nbsp;000&nbsp;m begge i Lillehammer 1994.

Sprint-VM på skøyter deltatt fire ganger.
:* Ikaho 1993, Calgary 1994, Milwaukee 1995 og i Heerenveen 1996.
::* Beste resultat 9.-plass sammenlagt både i Ikaho 1993 og i Calgary 1994.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil på Jakub Majerski's speedskating database
*  Profil (gammel) på data.ISUresults.eu og Profil (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater)
*  Profil på The-Sports.org (noen resultater)
Ragnvald Olsen

**Ragnvald Olsen** kan vise til:

* Ragnvald Olsen (bryter) (1897&ndash;1948), bryter
* Ragnvald Olsen (skøyteløper) (1903&ndash;1973), skøyteløper
* Ragnvald Olsen (motstandsmann), motstandsmann fra Rogaland
Ingvald Jaklin

**Ingvald Johannes Jaklin** (1896–1966) var en norsk redaktør og politiker (Arbeiderpartiet) fra Tromsø. Han var stortingsrepresentant i tre perioder 1950–61. Han var ordfører i Tromsø 1946–52, og redaktør i avisa *[[Nordlys (avis)|Nordlys]]* 1924–1965, avbrutt av krigen.

Jaklin arbeidde som fisker fra 1910 til 1918. Han begynte så som journalist og forretningsfører i *Nordlys*, før han i 1924 gikk på en førtiårig karriere som avisas redaktør.

Jaklin var medlem av Tromsø bystyre og formannskap fra 1926 til 1963, herunder ordfører fra 1946 til 1953. Jaklin var vararepresentant til Stortinget for «bykretsen» kjøpstedene i Nordland, Troms og Finnmark i perioden 1945–49. Han blei så valgt inn som fast representant fra samme krets for 1950–53. Etter at valgordningen var lagt om i 1953, var han i to perioder representant for Troms fylke. Han var medlem av Lagtinget den siste perioden. Jaklin satt i finans- og tollkomiteen de to første periodene og i kommunalkomiteen den siste.

Jaklin hadde lokale verv i AUF og Arbeiderpartiet i mellomkrigstida og var formann i Nord-Troms Arbeiderparti fra 1952 til 1957. Han var medlem av partiets landsstyre fra 1945 til 1953. Han var medlem av Forsvarskommisjonen av 1946.

I Tromsø sentrum er Ingvald Jaklins plass oppkalt etter ham. Der blei det i 1999 avduka ei byste av ham, utført av Ulf Dreyer.

## Bibliografi
* 
* 
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Einar Lillebye

**Einar Lillebye** (født 22. september 1953) er sivilarkitekt utdannet ved Hull School of Architecture (1981), spesialutdannelse innen urbanisme ved NTNU (1995) og dr.ing.-studier ved NTNU (2007) innen gateplanlegging /byliv i gater. Han har vært ansatt ved Arkitektkontoret EP AS fra 1981 til 1989, fra 1986 som daglig leder. Fra 1989 til 2020 var Lillebye ansatt i Vegdirektoratet/Statens vegvesen, leder for Vegutformingskontoret i Vegdirektoratet fra 1999 til 2002. Lillebye var ansatt som professor i gateplanlegging ved Institutt for Landskapsarkitektur ved NMBU (Ås) i perioden 2009-2020. Han har også drevet egen praksis siden 2000, primært som boligarkitekt. Lillebye er tilknyttet Academy of Urbanism, UK fra 2014.
## Eksterne lenker
Helge Jakobsen

**Helge Jakobsen** (1901–1996) var en norsk bedriftsleder og politiker for Venstre. Han representerte Troms på Stortinget i perioden 1961–73.

## Familie og bakgrunn
Jakobsen ble født 31. august 1901 i Tromsøysund. Han var sønn av stortingsrepresentant Anton Jakobsen og Helmine (født Holmeslett). Han var eldst av sju søsken.

Som femtenåring fikk han være med onkelen på storkobbefangst. Han tok ettårig handelsskole 1917–18.

Som ung var han aktiv bokser og skytter. I aprildagene 1940 var han, sammen med andre i Tromsø skytterlag og Tromsø Turnforening, med på å etablere et vaktkompani med to tropper og Jakobsen som en av troppssjefene.

Jakobsen døde 25. september 1996, 95 år gammel.

## Yrkesliv
Han begynte som ekspeditør i Troms Fylkesproviantering (seinere Troms Felleskjøp), der han avanserte til bokholder og seinere kontorsjef. I 1933 blei han kontorsjef i Nordolje AS, et firma han var med å starte; fra 1950 var han disponent. Han var også reder i familierederiet Brødrene Jakobsens rederi 1933–82 og disponent i AS Norfisk 1946–83. Han hadde tallrike tillitsverv innen næringslivet, særlig fiskeri, rederi og sildoljeproduksjon.

I 1936 kjøpte Helge sammen med broren Øistein ishavsskuta «Skandfer», som gikk til Kvitsjøen på selfangst noen år. I åra 1942–44 gikk skuta i erstatningsrute langs Finnmarkskysten. Etter krigen var det behov for fornyelse av fangstflåten, og fire av Jakobsen-brødrene stifta da rederiet Norfisk med skuter som «Norsel», «Norbjørn» og «Norvarg». Rederiet dreiv også bulkfart utenriks med skipa «Norbulk», «Norbu», «Norbega» og «Norborn».

## Politisk virke
Jakobsen var med å stifte Tromsø Unge Venstre i 1928 og var lagets formann i tre år. Han var medlem av Tromsø bystyre 1936–40 og 1945–49. 

Han blei valgt inn på Stortinget første gang i 1961 og gjenvalgt i 1965 og 1969.  Han var medlem av sjøfarts- og fiskerikomiteen de to første periodene og av administrasjonskomiteen den siste.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Assurandør

**Assurandør** er «den som påtar seg assuranse og overtar risikoen,» til forskjell fra den som tegner forsikring. Betegnelsen brukes gjerne om forsikringsagenter, eller i alminnelighet om personer som driver forsikringsvirksomhet.

## Referanser
Propeller Recordings

**Propeller Recordings** er et norsk plateselskap basert i Oslo og gir ut blant annet Team Me, Hanne Hukkelberg, Katzenjammer, Highasakite og Moddi. Labelet har tidligere gitt ut band som Superfamily.

Plateselskapet deler lokaler og arbeider tett med Propeller Music Division, hvor mange av selskapets produksjoner gjøres. Propeller Recordings distribueres per i dag gjennom Musikkoperatørene i Norge.

## Impeller Recordings
Et av Propellers underlabeler har fått navnet **Impeller Recordings** hvor ønsket er å gi en plattform til mindre artister som trenger et apparat for å spre musikken sin. Blant artistene hos Impeller finner man Cuckoo, Smoke Mohawk, Kobert, Far from Tellus og Moddi.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tverlandsbrua

**Tverlandsbrua** er en 670 meter lang firefeltbru på riksvei 80 forbi Hopen i Bodø. Tverlandsbrua ble vedtatt av Stortinget i april 2011 og byggingen startet i mai 2011. Brua ble åpnet av samferdselsminister Ketil Solvik-Olsen 9. november 2013. Brua bedrer fremkommelighet og unngår et rasutsatt punkt ved Hopshamran. Vegen mellom Fauske og Bodø ble om lag to kilometer kortere ved åpningen av broen. 

Brua er oppført av armert betong og støpt med fritt-frem-metoden. Den er totalt 23,5 meter bred og har fire kjørefelt med midtrekkverk samt egen gang- og sykkelbane.

## Finansiering
Totalkostnad er 510 mill. kr (2010-kroner). Prosjektet er en del av Vegpakke Salten, og finansieres med 60 % statlige midler og 40 % bompenger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20130131085548/http://www.vegvesen.no/Riksveg/rv80tverlandsbrua
* https://www.vegvesen.no/Ferdigprosjekt/vegpakkesalten
Gliese 667 C

**Gliese 667 C**, også kjent som **GJ 667 C**, er en av tre stjerner i trippelstjernesystemet Gliese 667 som befinner seg 22.1 lysår unna vårt solsystem i stjernetegnet Skorpionen. Gliese 667 C er en rød dverg med bare 31% av solens masse og 42% av dens radius. Lysstyrke er bare 1,4% av solen, og den effektive temperaturen på overflaten er bare 3700 Kelvin.  Gliese 667 C er den minste og den minst massive stjernen i Gliese 667-systemet.

Gliese 667 C er omgitt av et planetsystem med fem eksoplaneter. De er alle sammen påvist å være såkalte «super-jorder» ved å måle radialhastigheter. Tre av dem befinner seg i den beboelige sonen til moderstjernen, noe som tillater dem å ha flytende vann på overflatene og være mulige lokasjoner for utenomjordisk liv. Ytterligere to ubekreftede planeter kan eksistere i planetsystemet, men ingen av dem betraktes som beboelige.

## Planetsystemet

## Referanser
Liste over ordførere i Ramnes

**Liste over ordførere i Ramnes** viser ordførere i den tidligere kommunen Ramnes, som fra 2002 er en del av Re kommune. Alle ordførerne i kommunen kom fra Senterpartiet etter andre verdenskrig og til kommunesammenslåingen.

*1838–1839: Tønnes Taralsen
*1840–1843: Georg Taylor Faye,
*1844–1849: Frederik Ingier
*1850–1851: Hans Morten Thrane Esmark
*1852–1855: Hans A. Holdt
*1856–1863: Hans Moss,
*1864–1865: Jørgen Forum
*1866–1869: Christen Hansen Ramnæs
*1870–1877: Ole Larsen Ramnæs
*1878–1887: Hans Knudsen Horn
*1888–1893: Karl M. Linnestad
*1894–1898: Even Flaatten
*1899–1913: Øystein Gåsland,
*1914–1920: Anders H. Teien,
*1920–1931: Hans Flåtten, Sp
*1932–1934: Lars J. Bjune,
*1935–1937: Thv. O. Vivestad,
*1938–1940: Ole M. Gran, Sp
*1945: Ole M. Gran
*1946–1947: Asbjørn Sviland, Sp
*1948–1951: Johan Borge, Sp
*1952–1967: Lars Melbostad, Sp
*1968–1987: Torstein Håland, Sp
*1988–1993: Eva Lian, Sp
*1993–1995: Johan Chr. Haugen, Sp
*1995–1999: Aasta Kari Holm, Sp

## Se også
* Liste over ordførere i Re

## Referanser
Østre Somrungnebba

**Østre Somrungnebba** er et fjell i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Fjellet ligger nord for Sunndalen, like øst for Storsomrungnebba. Toppen danner grensepunkt for Innerdalen landskapsvernområde.

## Fotnoter



## Referanser
Kursja 2-brannen 1936

**Kursja 2-brannen 1936** er trolig Russlands mest dødbringende skogbrann noensinne (men ikke nødvendigvis den største). Den utviklet seg til en ildstorm og krevde ca. 1200 menneskeliv da den 3. august 1936 utslettet byen Kursja 2 i det sentrale Mensjora, Rjazan oblast sørøst for Moskva. Brannen skjedde under det totalitære Stalin-regimet og er lite kjent, iallfall i Vesten. Den kan ha minnet om Peshtigo-brannen og Hinckley-brannen 1894 i USA. Som dem skyldtes den antagelig en kombinasjon av langvarig tørke, sterk vind (formodentlig sørlig, da ildstormen beveget seg nordover) og store mengder tørt hogstavfall. Som Peshtigo i 1871 var Kursja 2 i 1936 en ny by (grunnlagt etter oktoberrevolusjonen) i et skogsområde, dominert av tømmerhoggere og jernbanebyggere.

## Mislykket evakuering med tog
Ved en rekke skogbranner (f.eks. Hinckley-brannen 1894) har en klart å redde hundrevis av mennesker med tog. Kursja 2-brannen hører ikke til dem.

Fra Kursja 2 gikk en smalsporet sidebane til det russiske hovednettet, som var og er bredsporet. Natt til 3. august ankom et tomt tog, og innbyggerne ble tilbudt evakuering av kvinner og barn. Avgangen ble imidlertid forsinket fordi speditørene krevde at en først skulle laste en del tømmer. Dette førte også til at toget ikke hadde plass til alle, selv om folk plasserte seg oppå koblingene, i tømmervognene og på lokomotivet (etter en annen versjon ble få eller ingen evakuert med dette toget). Den tunge lasten må også ha medført at toget brukte lengre tid på å komme opp i fart. Hundrevis av panikkslagne mennesker ble stående igjen på stasjonen. Toget ble satt i gang og nådde frem til en kanal nord for byen. Broen over kanalen stod imidlertid i full fyr, og toget ble satt i brann. Alle passasjerene skal ha omkommet, og bare 20 av byens befolkning skal ha overlevd katastrofen – i en dam, i brønner, i kanalen, eller på en skogbar ås.

## Etter brannen
Ved den nedbrente lokstallen finnes en massegrav. Kursja 2 ble gjenreist, i mindre målestokk. Under andre verdenskrig brøt tyskerne inn i Sovjet og okkuperte de vestlige deler av Russland. Under slaget om Moskva nærmet de seg Rjazan oblast inntil de ble slått tilbake i desember 1941. Kort etter krigen ble Kursja 2 avfolket, og jernbanen dit nedlagt.

## Referanser
Klingråkhøa

**Klingråkhøa** (også kalt **Klingråkkammen**) er et fjell med to topper vest for Ottdalen i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Den høyeste toppen er  meter over havet. Fjellet ligger i Trollheimen landskapsvernområde.

## Fotnoter



## Referanser
Alf Pettersen

**Alf Olai Pettersen** (født 1. november 1899, død 19. desember 1977) var en norsk modellsnekker, fagforeningsmann og politiker, hjemmehørende i Norges Kommunistiske Parti.
Pettersen var ordfører i Laksevåg ved Bergen, der NKP hadde sterkt fotfeste. Ved valget i 1937 hadde partiet 1,6 prosent oppslutning på landsbasis, men hele 25,1 prosent i Pettersens kommune.

Han var tillitsmann i Jern- og Metallarbeiderforbundet. Under krigen var Pettersen en av fagforeningslederne som satt i den illegale ledelsen for fagbevegelsen i Bergen, sammen med blant andre Karl M. Johannesen.
 
Pettersen ble arrestert 16. februar 1943. Fra Bergen ble han 6. mars overført til Ulven fangeleir, deretter 7. oktober til Espeland. 14. september 1944 ble han sendt videre til Grini, hvor han ble sittende til krigen sluttet.

Pettersen var gift med NKP-politikeren og redaktøren Johanna Bugge Olsen.

## Referanser
Aksel Olsen (redaktør)

**Aksel Olsen** (født 1868, død 1928) var en norsk møbelsnekker, avismann og redaktør.  

Han var en tid redaktør i AP-avisen *[[Haugaland Arbeiderblad|Haugesunds Folkeblad]]*. I 1914 forlot han Haugesund for å overta redaktørjobben i *[[Nordlys (avis)|Nordlys]]* i Tromsø. 

Stillingen i *Nordlys* hadde han i årene 1914-1915. Han råket imidlertid uklar med typografene i avisa, etter at faktor på trykkeriet ble sagt opp. Typografene streiket, og stanset avisen i tre og en halv måned. For *Nordlys* innebar det en økonomisk knekk, og var den utløsende årsak til at Arbeiderpartiet til slutt overtok som eier av avisen. For Olsen innebar konflikten til slutt at han måtte forlate redaktørposten. Skulle man drive en arbeideravis var det vanskelig å stå i et motsetningsforhold til store deler av de fagorganiserte.

I 1919 ble Olsen ansatt som redaktør for *Mea*, Nord-Norges Fiskerforbunds nyopprettede avis. Etter bare halvannen måned måtte han imidlertid forlate denne posten. Fiskerforbundet ville ikke ha en så politisk profilert redaktør.

Fra 1919 til den store partisplittelsen i 1923 var han redaktør i avisen *[[Fremover]]* i Narvik. Da forlot han AP og sluttet seg til det nye Norges Kommunistiske Parti. 

Olsen var gift med kvinnesakskvinnen, redaktøren og politikeren (DNA/NKP) Jeanette Olsen. De to arbeidet tett sammen i avisjobben. Både i *Nordlys* og i *Fremover* hadde hun stillingen som forretningsfører da mannen var redaktør.

Han døde i 1928, 60 år gammel.

## Referanser
Tamim ibn Hamad Al Thani

** Tamīm ibn Ḥamad Āl Ṯānī** (født 1980) har siden 2013 vært emir av Qatar.  

Han inntok stillingen 25. juni det året etter faren Hamad ibn Khalifa Al Thani abdiserte. Tamīm er den tidligere emir Ḥamads fjerde sønn. Tamīm har tidligere holdt diverse stillinger i den qatarske regjeringa, og har jobbet med å fremme forskjellige sportsarrangementer i landet. 

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
France Télévisions

**France Télévisions** (norsk oversettelse: *Frankrikes fjernsyn*) er et fransk kringkastingsselskap som produserer tv i Frankrike og landets oversjøiske besittelser. Tidligere ble selskapet finansiert av en kringkastingsavgift og reklame, men i dag finansieres selskapet av en kringkastingsavgift og statlige bidrag.

## Bakgrunn
Fra 1964 til 1974 ble fransk radio og fjernsyn monopolisert gjennom opprettelsen av ORTF – Office de Radiodiffusion Télévision Française. For å fremme konkurranse ble ORTF splittet i syv selskaper, hvorav de tre tv-kanalene, TF1, Antenne 2 og FR3, ble uavhengige av hverandre. 

I 1987 ble TF1 privatisert, og de franske statseide kanalene som Antenne 2 og FR3 ble hardt presset. De statlige kanalene mistet 30 prosent av sin markedsandel mellom 1987 og 1989. I et forsøk på å redde de statlige kanalene, ble Antenne 2 og FR3 slått sammen under ett felles selskap: France Télévisions. I 1992 ble de to kanalene omdøpt til henholdsvis France 2 og France 3, og siden kom flere kanaler til. 

France 2 og France 3 økte sine markedsandeler til 41 prosent i 1995, og France 2 var sterkt avhengig av reklame- og sponsorinntekter. Særlig var konkurransen med den tidligere søsterkanalen TF1 sterk, og begge kanalene sendte store underholdnings- og nyhetsprogrammer samtidig. France Télévisions har vært finansiert gjennom en kringkastingsavgift og reklame. Fra 2010 har tv-reklamen på kanalen gradvis blitt utfaset, først på kveldstid og siden på dagtid.

## Kanaltilbud

Selskapet driver flere kanaler: 
*France 2, hovedkanal.
*France 3, regionalkanal for Frankrike.
*France 4, kanal for underholdning og kultur, deler frekvens med Culturebox.
*Culturebox –&nbsp;kulturkanal som ble lansert 1. februar 2021, og som erstattet France Ô. Kanalen sender daglig fra 20.10–05.00 på frekvensen til France 4.
*France 5, kanal for samfunnsspørsmål, kunnskapsprogrammer og dokumentarer.
*La Première, nettverk med radio- og tv-kanaler som opererer i de oversjøiske områdene, blant andre Fransk Guyana, Fransk Polynesia, Guadeloupe,  Martinique, Mayotte, Ny-Caledonia, Réunion, Saint-Pierre og Miquelon og Wallis- og Futunaøyene. Kanalen var tidligere kjent som RFO –&nbsp;Réseau France Outre-mer, Outre-mer 1ère.
*France Info – nyhetskanal.

### Tidligere kanaler

* France Ô, kanal som sendte programmer fra de oversjøiske områdene, nedlagt høsten 2020.

## Referanser


## Eksterne lenker
* France Télévisions
Magnus Sandberg

**Magnus Sandberg** (født 28. mars 1918 i Torpa i Nordre Land, død 4. oktober 2010) var en norsk sivilagronom, forfatter og bonde. Han var bosatt i Heggenes i Øystre Slidre.

Sandberg startet arbeidslivet som gjetergutt på Hognsætra i Nordre Land. Han utdannet seg siden som sivilagronom, og jobbet senere som herredsagronom,  4H-konsulent, redaktør for fagtidsskrifter, og ikke minst som landbruksfaglig medarbeider i NRK i 20 år. Magnus jobbet bl.a som programleder i *Landbrukskvarteret* på TV i 1962/63 og *Landbrukshalvtimen* i radio.

I 1998 ble Sandberg tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv for sitt arbeide for 4H, og sin skriving, redaktørjobb og sitt virke i NRK. I 2008 ble Magnus tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sitt engasjement med vern og vøling av gamle sæterhus som Liastølen på Beitostølen, og Grøndalsstølen med mere.

## Bibliografi
* *Kornakset er de deilige fjær, som løfter dig atter, du ørn* 1986
* *Grønvold : Saga - mølla og bygda* 1996
* *Gjerder før og nå* 1997
* *Utmarka gror att* 1999
* *Fjærnsætring* 2010

**Annet**
* *Norges bygdemøllelag 50 år* 1972 (redaktør)
* *Verneverdige hus i Valdres* 2001 (redaktør)
* *Fjell'gøtt: natur, kultur og trivsel* 2005 (redaktør)

## Referanser


## Kilder
* Magnus Sandberg og Kari Nordal (2010): *Boka om Land XVI :Fjærnsætring - en 400 år lang historie* ISBN 978-82-91525-22-8

## Eksterne lenker
* Om Sandberg på Forfatternett
Boliviaekornape

**Boliviaekornapen** er en primatart i familien kapusinaper,  og er utbredt i det vestlige og det sentrale Sør-Amerika.

Ingen andre vestaper danner så store og aktive flokker som de fem ekornapeartene. Flokkstørrelsen er vanligvis på 40-50, noen ganger 200 eller mer. De er aktive om dagen, da de kvitrer, smatter og klukker for å skremme opp smådyrene de lever av. De følger ofte etter andre aper for å fange insekter som flyr opp i kjølvannet deres, men eter også frukt og frø. Voksne hanner får kraftig skulderparti i paringstiden og konkurrerer hissig med de andre hannene, vinneren får pare seg med flest hunner.

## Utseende
Boliviaekornapen er ekornaktig og har lite, hvitt ansikt, stor panne, mørk krone på hodet, svart nesetipp og snute, og ører med tykk pels.
* Lengde: 27–32&nbsp;cm
* Vekt: 950 g
* Hale: 38–42&nbsp;cm
* Sosial enhet: Flokk

## Eksterne lenker
* 
* Nettstedet ARKive: https://web.archive.org/web/20130306154957/http://www.arkive.org/bolivian-squirrel-monkey/saimiri-boliviensis/ 
* Nettstedet Anmialdiversity: http://animaldiversity.ummz.umich.edu/accounts/Saimiri_boliviensis
Torstein Håland

**Torstein Håland** (født 29. mai 1925, død 23. november 2004) var ordfører i  Ramnes fra 1968 til 1987. Han representerte Senterpartiet. Torstein Håland var bussjåfør før ordførervervet ble heltidsstilling. Han var vararepresentant til Stortinget for perioden 1973-1977  etter å ha tapt nominasjonskampen for Aslaug Fadum. 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Oluf Kind

**Oluf Nilsson Kind** (født 20. mai 1847, død 20. desember 1910 på Aust-Torpa) var stortingsrepresentant for partiet Venstre og gårdbruker fra Torpa i Nordre Land kommune i Oppland. 

## Bakgrunn
Oluf Kind var sønn av Nils Nilsen Frøisland og Anne Marie Frøisland. Han gikk ett år på Land høyere allmennskole, og et halvt år på Sagatun Folkehøyskole. Fra 1866 til 1906 var han gårdbruker på slektsgården Kinn på Aust-Torpa.

## Politiske verv
Han var ordfører i Nordre Land fra 1878 til 1886 og skolestyreformann fra 1890 til 1894. I tidsrommet 1890–1898 var han medlem av amtskolestyret.

Kind var 2. representant fra Kristians amt på Stortinget i perioden 1886–1888. På Stortinget var han medlem av vegkomiteen. Som politiker markerte han seg blant annet som totalavholdsmann.

## Referanser


## Kilder
* Lindstøl, Tallak: *Stortinget og statsraader 1814-1914*. Kristiania, 1914

## Eksterne lenker
*
Eurosjekk

En eurosjekk var en form for betalingsmiddel som kunne benyttes i de fleste europeiske land og middelhavsområdet og som kunne skrives ut i en rekke valutaer. Systemet ble etablert i 1968 som et alternativ til reisesjekkene. Sjekkene kunne løses inn i banker eller benyttes som betaling i forretninger, restauranter, hoteller og lignende.

Den 22. april 2001 ble det besluttet at eurosjekk-garantien skulle inndras fra 2002.

## Referanser
Rapa Iti

**Rapa** er ei øy og en kommune i Australøyene i Fransk Polynesia. Den kalles også **Rapa Iti** («Lille Rapa») for å skille den fra Rapa Nui («Store Rapa») eller Påskeøya. Folketellingen i 2017 viste et innbyggertall på . Ahurei er viktigste landsby.

## Geografi
Øya er av vulkansk opprinnelse og den største bukta på øya, Ahureibukta, er en nedsunket vulkan. 

Rapa Iti har et areal på 40 km². Fjellet Perau på 650 moh er høyeste punkt. Rapa er ikke omgitt av korallrev.

## Historie
Det polynesiske samfunnet på Rapa Iti var lagdelt og hierarkisk organisert. Et aristokratisk lag, kalt  *ariki*, satt med makten. Samfunnet var preget av militarisme. Det ble bygget festninger, kalt *pa*, befestet med jordvoller og pæleverk. Da George Vancouver, som første europeer, kom til øya i 1791, talte han tjueto festningsanlegg.

Beboerne ble omvendt til kristendommen av britiske misjonærer fra London Missionary Society, som kom til Rapa Iti i 1826. Til hjelp i arbeidet brakte de med seg tahitiere. Etter innføring av kristendommen ble det slutt på krigføring. Øya ble også besøkt av hvalfangere, sandeltrehandlere og perlefiskere. 

Misjonærene, som kom i 1826, anslo innbyggertallet til å ligge mellom  og . De europeiske misjonærene og andre europeiske besøkende brakte med seg nye sykdommer. Øyboerne lærte også å destillere alkohol fra sjøfolk som slo seg ned på øya. I løpet av få år døde tre firedeler av befolkningen av nye sykdommer. I 1831 ble befolkningen anslått til 600 og i 1836 var det 453 polynesiere igjen på Rapa Iti. Øyboere ble også bortført som slaver av peruanske sjøfolk. I 1864 brakte et peruansk skip med seg kopper og befolkningen ble ytterligere redusert til 120 i 1867.

Frankrike gjorde krav på øya i 1867 og sendte en administrator året etter. Arvelige høvdingposisjoner ble avskaffet i 1887.

## Samfunn
Rapa er den sørligste bebodde øy i Fransk Polynesia. Kommunen omfatter også de ubebodde klippeøyene Marotiri ytterligere et stykke sør.

Det er to landsbyer på øya, Ahurei og Area. De ligger på hver sin side av den store bukta på øya og er forbundet med veg som har delvis støpt dekke. Øya har en god havn. Det er skipsanløp med lasteskip om lag en gang i måneden.

Innbyggerne på Rapa Iti taler et eget språk (*reo Rapa*), som ikke er forståelig for folk på de andre Australøyene eller Tahiti. Det stammer fra marquesisk med påvirkning fra mangarevansk. På grunn av det lave antallet brukere og press fra tahitisk står det i fare for å dø ut.

## Referanser


## Litteratur
* Atholl Anderson og Douglas J. Kennett (red.): ''Taking the high ground. The archaeology of Rapa, a fortified island in remote East Polynesia'', ANU E Press, 2012

## Eksterne lenker
*
Steady

**Steady** kan vise til:

*Sportsklubben Steady, idrettslag fra Oslo (aktivt fra 1926 til 1960-tallet)
*Sportsklubben Tromsø-Steady, idrettslag fra Tromsø (aktivt fra 1937 til 1950-tallet og fra slutten av 1970-tallet til sent på 1980-tallet)

*Steady state, tilstand (dynamisk likevekt) innen farmakologi
Valle kirke (Lindesnes)

**Valle kirke** ligger på østsiden av Audnaelva på Vigeland. Den er sognekirke i Valle sokn. 

Kirka har korsform og er bygget i 1793 med 6 gallerier og 600 sitteplasser. På den tiden var det viktig å få inn flest mulig sitteplasser på minst mulig areal.

På slutten av 1980-tallet ble taket på kirka restaurert. Den ble innvendig restaurert til 200-årsjubileet i 1993, blant annet ble tømmerveggenes naturlige farge da avdekket. 

Det er dokumentert at det var kirke på Valle i 1390. Plasseringen er ikke kjent. I 1577 bygde Peder Claussøn Friis en ny kirke i nordenden av dagens kirkegård. Den ble kalt Peder Claussøns kirke og var i bruk til 1792, da den ble revet. Dagens kirke ble bygget i 1793. 

I Valle kirke henger det et maleri av Peder Claussøn Friis som blant annet har vært utstilt på Nasjonalgalleriet. Maleriet og andre detaljer er overført fra Peder Claussøns kirke.

På Valle kirkegård er gravene til Gustav Vigelands foreldre, Anna og Eliseus, og eldste bror, Theodor, blant de som er fredet. Gravstenene er tegnet av billedhuggeren. Gustav Vigeland ble konfirmert i Valle kirke i 1883. Vigeland har også utført statuen av Peder Claussøn Friis utenfor kirken.
Krigsminnesmerket på kirkegården er laget av fillenevøen Arne N. Vigeland.

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Lindesnes menighet
Sportsklubben Tromsø-Steady

:*Se også [[Sportsklubben Steady]] fra Oslo.*

**Sportsklubben Tromsø-Steady** var et idrettslag som eksisterte i to omganger fra 1937 til slutten av 1980-tallet.

Klubben ble stiftet 27. mars 1937 under navnet Steady, da de to klubbene Trygg og Lyn slo seg sammen. Den nye klubben gikk inn i Arbeidernes Idrettsforbund og hadde aktivitet innen fotball, friidrett, håndball, sykling og skiidrett. I 1945 slo Tromsø Sportsklubb seg sammen med Steady, som skiftet navn til Tromsø-Steady. Steady deltok i arbeiderserien i fotball før krigen, og spilte på høyeste nivå i kretsserien i Troms et par år etter at den organiserte fotballen var kommet i gang igjen i 1946. Etter 1951-sesongen trakk klubben laget fra serien, og noen år senere opphørte aktiviteten helt.

På slutten av 1970-tallet dannet lokale spillere på nytt et lag under navnet Steady. De startet i 7. divisjon i 1981 og spilte seg siden opp i 5. divisjon. Men etter 1988-sesongen trakk Steady igjen laget fra serien.

Etter 2. verdenskrig hadde Steady hjemmebane på Steadybanen, som lå på en del av området der Alfheim stadion ligger i dag. Steady solgte området til Tromsø kommune i 1957.

## Kilder
*Alf Eriksen (red.): *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2012042508036 Norges fotball leksikon, bind II]*. Prent Forlag, Oslo 1947 (s. 523, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
*Bladet Tromsø: Fotballklubben med to liv (s. 26, 9. mai 2012, arkivert hos Retriever Norge)
*Nordlys: Alfheimutbygging (s. 7, 19. oktober 1992, arkivert hos Retriever Norge)
Nykaledoniahonningeter

**Nykaledoniahonningeter** (*Myzomela caledonica*) er en fugl i slekten *[[Myzomela]]* i familien honningetere. Den er endemisk til Ny-Caledonia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Birdlife Species Factsheet: ''Myzomela caledonica''. Besøkt 1. juli 2013.
* Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2011. ''The Clements checklist of birds of the world: Version 6.7.''. Besøkt 1. juli 2013.
Junior Eurovision Song Contest 2013

**Junior Eurovision Song Contest 2013** var den ellevte utgaven av Junior Eurovision Song Contest, og ble arrangert av kringkasteren NTU i Palace Ukraine i Kyiv, hovedstaden i Ukraina. Dette var andre gang Ukraina arrangerte Junior Eurovision Song Contest, første gang var i 2009. 

Tolv land deltok i konkurransen, med Makedonia og Malta tilbake i konkurransen etter henholdsvis ett og to år ute av konkurransen. Albania, Belgia og Israel valgte å trekke seg fra konkurransen. San Marino deltok for første gang i Junior Eurovision Song Contest. Et trettende land viste også interesse i å delta, dette var Kypros, men valgte å ikke ta del i konkurransen. Dette er det laveste deltakerantallet i konkurransens historie til nå.

Malta vant konkurransen for første gang, med Gaia Cauchi og sangen «The Start». Dette var Maltas første seier i Eurovision-sammenheng. Dette var også første gang at en engelskspråklig sang vant i Junior Eurovision Song Contest.

## Deltakere
} San Marino
| Italiensk
| 
| «O-o-O Sole intorno a me»
| *O-o-o, solskinn helt rundt meg*
| align=center|10
| align=center|42
|-
| align=center|05
|  Makedonia
| Makedonsk
| Barbara Popović
| «Ohrid i muzika»(Охрид и музика)
| *Ohrid og musikk*
| align=center|12
| align=center|19
|-
|bgcolor="silver" align=center|06
|bgcolor="silver"|  Ukraina
|bgcolor="silver"| Ukrainsk, engelsk
|bgcolor="silver"| Sofija Tarasova
|bgcolor="silver"| «We Are One»
|bgcolor="silver"| *Vi er ett*
|bgcolor="silver" align=center| 2
|bgcolor="silver" align=center| 121
|-
|bgcolor="cc9966" align=center|07
|bgcolor="cc9966"|  Belarus
|bgcolor="cc9966"| Russisk
|bgcolor="cc9966"| Illja Volkaw
|bgcolor="cc9966"| «Poj so mnoj» (Пой со мной)
|bgcolor="cc9966"|*Syng med meg*
|bgcolor="cc9966" align=center| 3
|bgcolor="cc9966" align=center| 108
|-
| align=center|08
|  Moldova
| Moldovsk, engelsk
| Rafael Bobeica
| «Cum să fim»
| *Hvordan å være*
| align=center|11
| align=center|41
|-
| align=center|09
|  Georgia
| Georgisk, engelsk
| The Smile Shop
| «Give Me Your Smile»
| *Vis meg ditt smil*
| align=center|5
| align=center|91
|-
| align=center|10
|  Nederland
| Nederlandsk, engelsk
| Mylène og Rosanne
| «Double Me»
| *Dobbelt-meg*
| align=center|8
| align=center|59
|-
| bgcolor="gold" align=center| **11**
| bgcolor="gold" | ** [[Malta i Junior Eurovision Song Contest|Malta]]**
|bgcolor="gold"| '''Engelsk'''
| bgcolor="gold" | ***'
| bgcolor="gold" | '''«The Start»'''
| bgcolor="gold" | ***Begynnelsen**''
| bgcolor="gold" align=center| **1**
| bgcolor="gold" align=center| **130*'
|-
| align=center|12
|  [[Russland i Junior Eurovision Song Contest|Russland]]
| [[Russisk]]
| Dajana Kirillova 
| «Metsjtaj»<br>(Мечтай)
| *Drømmer''
| align=center|4
| align=center|106
|}

## Stemmegivning

### 12 poeng

## Andre land

 Kypros skulle være det trettende landet til å delta, men trakk seg senere.

## Se også
* Eurovision Song Contest 2013
* Tyrkvisjonens sangkonkurranse 2013
## Eksterne lenker
*
Mikronesiahonningeter

**Mikronesiahonningeter** (*Myzomela rubratra*) er en fugl i slekten *[[Myzomela]]* i familien honningetere. Den forekommer på Guam, Mikronesia, Nord-Marianene og Palau.

## Underarter
Det er beskrevet sju underarter av mikronesiahonningeter:
* *[[Myzomela rubratra asuncionis]]* (Salomonsen, 1966)
* *[[Myzomela rubratra dichromata]]* (Wetmore, 1919)
* *[[Myzomela rubratra kobayashii]]* (Momiyama, 1922)
* *[[Myzomela rubratra kurodai]]* (Momiyama, 1922)
* *[[Myzomela rubratra major]]* (Bonaparte, 1854)
* *[[Myzomela rubratra rubratra]]* (Lesson, 1827)
* *[[Myzomela rubratra saffordi]]* (Wetmore, 1917)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Birdlife Species Factsheet: ''Myzomela rubratra''. Besøkt 1. juli 2013.
Karminhonningeter

**Karminhonningeter** (*Myzomela wakoloensis*) er en fugl i slekten *[[Myzomela]]* i familien honningetere. Den er endemisk til Indonesia.

## Underarter
Det er beskrevet to underarter av karminhonningeter:
* *Myzomela wakoloensis elisabethae* (Oort, 1911)
* *Myzomela wakoloensis wakoloensis* (Forbes, 1883)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Birdlife Species Factsheet: ''Myzomela wakoloensis''. Besøkt 01. juli 2013.
Beltehonningeter

**Beltehonningeter** (*Myzomela boiei*) er en fugl i slekten *[[Myzomela]]* i familien honningetere. Den er endemisk til Indonesia.

## Underarter
Det er beskrevet to underarter av beltehonningeter:
* *Myzomela boiei annabellae* (P. L. Sclater, 1883)
* *Myzomela boiei boiei* (S. Müller, 1843)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Birdlife Species Factsheet: ''Myzomela boiei''. Besøkt 1. juli 2013.
Moules-frites

**Moules-frites** (nederlandsk: *mosselen-friet*) er en rett som består av blåskjell og pommes frites. Retten har belgisk opphav, men er også populær i deler av Frankrike. Navnet på retten er fransk, hvor «moules» betyr muslinger og «frites» pommes frites. Det nederlandske navnet har samme betydning. Retten kan tilberedes på forskjellige måter.

## Historie og opphav
Selv om moules-frites er en vanlig rett i nordlige Frankrike, tror man at dens opphav er belgisk. Trolig oppstod retten som fattigmannskost. Blåskjell var en rimelig matvare som ble konsumert i store kvanta langs den flamske kysten, mens frityrstekte poteter var vanlig kost rundt om i landet vinterstid, da tilgangen på fisk og andre råvarer var begrenset. Denne teorien støttes av et manuskript fra 1781, med tittelen «Curiosités de la table dans les Pays-Bas - Belgiques» (oversatt: *gastronomiske kuriositeter i de belgiske nederlender*), som skildrer hvordan innbyggerne i Namur, Dinant og Andenne rundt Maas-elven hadde spist frityrstekte potetbiter siden omkring 1680.

## Varianter og servering
Måten blåskjellene tilberedes på varierer, men blant de vanlige variantene av retten er:
* *Moules marinières*: Trolig den mest anvendte og kjente varianten. Blåskjellene tilberedes i hvitvin med sjalottløk, persille og smør.
* *Moules à la crème*: Variant hvor sjyen kremes med mel og rømme.
* *Moules parquées*: Variant med opphav i Brussel; rå blåskjell delt i to servert med sitron- og sennepssaus.
* *Moules à la bière*: Variant hvor blåskjellene tilberedes i øl (da gjerne i belgisk krydret hveteøl) i stedet for i hvitvin.
* *Moules à l'ail*: Variant med hvitløk.

Blåskjellene serveres som oftest i et kokekar, helst det de ble tilberedt i. Pommes fritesene serveres ved siden av. *Mosselsaus* er et vanlig tilbehør, og består av majones, sennep og eddik. Til retten drikkes gjerne et lyst hveteøl - tradisjonelt sett belgiske klosterøl som Leffe Blond, eller en lett hvitvin av Pinot blanc.

## Utbredelse
Moules-frites er en svært populær rett i Belgia og i nordlige Frankrike, og serveres på de fleste restauranter der. Kombinasjonen blåskjell og pommes frites - da ofte under andre navn er til en viss grad utbredt i kystområder i Nord-Europa, også i Norge.
WikiLeaks Party

**WikiLeaks Party** var et politisk parti i Australia. Partiet ble stiftet for å støtte Julian Assange som stilte til valg i Senatet i 2013. Partiet ble formelt stiftet den 2. juni 2013, og ble oppløst 23. juli 2015. Julian Assange er en australsk journalist, dataprogrammer, intetnettaktivist og hacker. 

## Historie
Julian Assanges planer om  å stille til valg for det australske senatet ble kunngjort via WikiLeaks' Twitter-konto i mars 2012.  Intensjonen om å skape et politisk parti ved navn WikiLeaks Party ble annonsert av Assange ved slutten av 2012, og Assange sa at partiet ville bli et middel for hans kandidatur for et sete i det australske senatet i 2013-valget. 

I januar 2013 sa Julian Assange: «*The party will combine a small, centralised leadership with maximum grass roots involvement and support. By relying on decentralised Wikipedia-style, user-generated content structures, it will do without apparatchiks. The party will be incorruptible and ideologically united.*»

## Nåværende status
Den 23. mars 2013 sendte WikiLeaks Party en søknad om registrering til den australske valgkommisjon. Partiet har over 1300 betalende medlemmer. Søknaden ble godkjent, og partiet ble registrert som et politisk parti 2. juni 2013. Partiet kunngjorde at de ville ha kandidater til det australske senatet i delstatene New South Wales, Victoria og West Australia.

## Medlemmer
WikiLeaks Party består av et nasjonalt råd med 11 medlemmer. Det nasjonale rådet har følgende medlemmer:
* Julian Assange – redaktør, aktivist, utgiver og journalist. Grunnlegger, og redaktør for WikiLeaks
* John Shipton – administrerende direktør i WikiLeaks Party
* Daniel Mathews – matematiker
* Niraj Lal – fysiker ved Australian National University
* Kellie Tranter – advokat, politisk aktivist og tidligere uavhengig kandidat
* Cassie Findlay – digital aktivist og offentlighetsaktivist
* Samantha Castro og Kaz Cochrane – WikiLeaks' australske borgerallianse
* Luke Pearson – utdanningskonsulent og aktivist
* Gail Malone – fredsaktivist 
* Omar Todd – medlem av WikiLeaks Party nasjonale råd

## Politisk plattform
John Shipton har uttalt: «*The party stands for what Julian espouses—transparency and accountability in government and of course human rights.*» Assange selv har sagt at partiet vil kombinere «*a small, centralised leadership with maximum grassroots involvement*,» og at paritet vil styrke WikiLeaks' oppgaver i å fremme åpenhet i myndigheter og politikk, og at de vil kjempe mot innblanding i individuelt personvern.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mudassar Kapur

**Mudassar Hussain Kapur** (født 1976) er en norsk politiker (H). I 2013 ble han innvalgt på Stortinget som representant fra Oslo, og satt i Stortingets kommunal- og forvaltningskomité i perioden 2013–2017. Han ble kantet i stortingsvalget i 2017, og i den nye perioden ble han medlem av finanskomiteen. Etter at Henrik Asheim ble ny forsknings- og høyere utdanningsminister i januar 2020, ble det besluttet på Høyres gruppemøte at Kapur skulle overta som leder av finanskomiteen.

## Bakgrunn
Faren kom til Norge fra Gujrat i Pakistan som arbeidsinnvandrer i 1971, og tok etter hvert med seg familien.

## Utdannelse og yrkesliv
Kapur studerte markedsføring, merkevarebygging og ledelse ved BI 1995–2000, og i 2012 fikk han graden MBA i strategisk ledelse fra NHH. Kapur arbeidet med salg og markedsføring i Shell 2000–2006, sist som markedssjef i Norden 2004–2006, deretter som kampanjesjef i Høyres Hovedorganisasjon 2006–2012 og leder for innsamling og marked i SOS-barnebyer Norge 2012–2013.

## Lokalpolitikk
Kapur var medlem av Oslo bystyre 2011–2013, og satt i finanskomiteen. Han har også vært tillitsvalgt i Søndre Nordstrand Høyre.

## Stortingskomiteer
* 2021–2025: Medlem av Kommunal- og forvaltningskomiteen
* 2020–2021: Leder av Finanskomiteen
* 2017–2020: Medlem av Finanskomiteen
* 2013–2017: Medlem av Kommunal- og forvaltningskomiteen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Quadrilatero

***Quadrilatero*** («Firkanten») er det tradisjonelle navnet som ble gitt på det forsvarssystem keiserdømmet Østerrike etablerte i kongedømmet Lombardia-Venetia, hvor befestningene i Peschiera, Mantova, Legnago og Verona mellom elvene Mincio, Po og Adige. I perioden mellom slutten av Napoleonskrigene og revolusjonsåret 1848 var disse de eneste fullt moderne og bevæpnede befestningene innen  keiserdømmet. 

Fra rundt 1850, ble den nye jernbanen mellom Venezia-Milano brukt til forsyninger og forsterkninger til posisjonene.

Erfaringene fra den andre italienske frigjøringskrig i 1859, da den italienske hæren tok i bruk rifler for første gang, måtte østerrikerne bygge en ny forsvarslinje bestående av åtte befestninger, rundt 4 kilometer bak hovedlinjen, dreiende rundt Verona, og denne sto ferdig våren 1866, rett i forkant av utbruddet av den tredje italienske frigjøringskrig.

## Se også
* Den tredje italienske frigjøringskrig
* Italias samling

## Referanser
Brødrene Vaaten

**Brødrene Vaaten**, **Arne  og Knut Vaaten**, er to norske keramikere. Arne Vaaten gikk i lære hos Jens von der Lippe i tiden 1944-48. Verkstedet de startet i 1950 lå på Lierutsikten ved Drammen. I 1956 overtok de Terra keramikkverksted på Spikkestad i Røyken. Terra Kerramikk ble grunnlagt av Bernt Bærem Svendsen og Anton Loe Solberg på Spikkestad i 1946

## Referanser
Grand Power K100

**Grand Power K100** (**K100**) er en halvautomatisk pistol ifra GRAND POWER s.r.o., Slovakia.

Pistolen var produsentens første pistol, og utviklingen ble påbegynt i 1994. Pistolen ble designet av Jaroslav Kuracina, som startet og drev selskapet GRAND POWER.

## Eksterne lenker
*
EM i boccia 2013

**Europamesterskapet i boccia 2013** ble arrangert i perioden 15. - 23. juni 2013 i Guimarães i Portugal. Arrangør var BISFed - Boccia International Sports Federation. 135 deltakere fra 23 land deltok.  

## Resultater, individuelt
### BC1

David Smith slo Panagiotis Soulanis 6-1 i finalen, og Daniel Perez slo Katerina Curinova 6-0 i bronsefinalen Roger Aandalen vant sine fire kamper i gruppespillet, men tapte kvartfinalen mot Daniel Perez (2-6).


### BC2

Fernando Ferreira slo Abílio Valente 8-0 i finalen, og Manuel Ángel slo Nigel Murray 8-3 i bronsefinalen. Fernando Ferreira vant alle sine kamper i dette mesterskapet. Norge hadde to utøvere i denne klassen; John Nørsterud kom på 22.-plass, og Nina Arvesen på 24.-plass.


### BC3

Grigorios Polychronidis slo Sandra Peña 5-1 i finalen, og Luís Silva slo José Rodríguez 7-3 i bronsefinalen. Grigorios Polychronidis vant alle sine kamper i dette mesterskapet. Norge hadde to utøvere i denne klassen; Per Kristian Thorsrud kom på 45.-plass, og Elisabeth Wilhelmsen på 46.-plass.


### BC4

Samuel Andrejcik slo Christos Kanavas 4-3 i finalen, og Dezső Béres slo Robert Durkovic 3-1 i bronsefinalen. Radek Prochazka greide bare såvidt å kvalifisere seg fra gruppespillet, der han tapte to av sine tre kamper, men vant alle sine kamper i sluttspillet, og vant med det EM-gull.


## Resultater, lagkonkurranser
### Lag BC1/2




Storbritannia slo Portugal 5-4 i finalen, og fikk dermed revansjert finelatapet i EM i 2009 der Portugal slo Storbritannia på tie-break etter 6-6 ved full tid. Slovakia slo Spania på tie-break i bronsefinalen, etter 6-6 ved full tid. Norge endte på 9.-plass, etter at de ble slått ut i gruppespillet, med én seier og to tap.


### Par BC3




Portugal slo Hellas 7-2 i finalen, og Storbritannia slo Belgia 3-1 i bronsefinalen. Norge (Per Kristian Thorsrud og Elisabeth Wilhelmsen) kom på 12.-plass, etter at de ble slått ut i gruppespillet med én seier og ett tap.


### Par BC4




Storbritannia slo Ungarn 6-1 i finalen, og Hellas slo Tsjekkia 4-3 i bronsefinalen. 


## Referanser


## Eksterne lenker
* Euro Boccia 2013
** Resultater BC1 individuelt
** Resultater BC2 individuelt
** Resultater BC3 individuelt
** Resultater BC4 individuelt
** Resultater BC3 par
** Resultater BC4 par
** Resultater BC1-2 lag
Rødkronehonningeter

**Rødkronehonningeter** (*Myzomela lafargei*) er en fugl i slekten *[[Myzomela]]* i familien honningetere. Den er endemisk til Papua Ny-Guinea og Salomonøyene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Birdlife Species Factsheet: ''Myzomela lafargei''. Besøkt 2. juli 2013.
* Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2011. ''The Clements checklist of birds of the world: Version 6.7.''. Besøkt 2. juli 2013.
Lillehammer Skøiteklubb

**Lillehammer Skøiteklubb** ble stiftet i 1896 av M.A. Lien og Karl Frisenberg og ble nedlagt i 2006 og var et særidrettslag for hurtigløp på skøyter i Lillehammer og omegn. Skøyteklubben var medlem av NIF gjennom Oppland idrettskrets, og Norges skøyteforbund gjennom Oppland skøytekrets. Som skøyteklubb hjemmehørende i Lillehammer kommune var de også medlem av idrettens kontaktutvalg i kommunen.

Skøyteklubben hadde sin tilhørighet først ved isen på Mjøsa nær Lillehammer så senere ved Lillehammer stadion og deretter på Stampesletta.

Rekrutteringen skjedde i hovedsak fra nærområdet.

## Historie
Driftslederen ved det den gang nye elektrisitetsverket M.A. Lien og gullsmed Karl Frisenberg var med å danne Lillehammer Skøiteklubb i 1896. M.A. Lien var også klubbens første formann. Klubben var også en periode arrangør av Lillehammerløpene.

## Kjente løpere
* Per Bjørang
* Per Ivar Moe
* Ole Christian Iversen
* Kari Kåring
*Se også :Kategori:Skøyteløpere for Lillehammer Skøiteklubb

## Referanser




## Eksterne lenker
* *[http://www.byavis.no/index.php/ut-pa-tur/4573-sportsplassen-i-ny-drakt Sportsplassen i ny drakt]* Skrevet av Ådne Norheim for Lillehammer byavis. Besøkt 2. juli 2013.
Hernanes

**Anderson Hernanes de Carvalho Viana Lima** (født 29. mai 1985) eller bedre kjent som bare **Hernanes**, er en brasiliansk fotballspiller som spiller for den italienske klubben ASD Sale og det brasilianske landslaget.

Han har tidligere spilt for de brasilianske klubbene São Paulo og Santo André. Han har også spilt for den italienske klubben Lazio.

Den 31. august 2015 meldte Hernanes overgang fra  til , hvor han skrev under på en treårskontrakt.

Hernanes var i den brasilianske troppen til Sommer-OL 2008 i Kina, hvor Brasil tok bronse. Han var også i den brasilianske troppen til VM i fotball 2014 på hjemmebane i Brasil.

## Meritter
**São Paulo**
* Brasiliansk liga (2): 2007, 2008

**Lazio**
* Coppa Italia (1): 2012–13

**Brasil**
* Sommer-OL 2008: Tredjeplass
* FIFA Confederations Cup (1): 2013

**Individuelt**
* Årets spiller i Brasil (1): 2008

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fernando Lucas Martins

**Fernando Lucas Martins** (født 3. mars 1992) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Antalyaspor. 

Han har tidligere også spilt for den brasilianske klubben Grêmio. 

## Meritter
**Brasil U-17**
* Det søramerikanske U-17 mesterskapet: 2009

**Brasil U-20**
* Det søramerikanske U-20 mesterskapet: 2011
* U-20 VM: 2011

**Brasil**
* FIFA Confederations Cup: 2013

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Gremio
* ogol.com