open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rallerud stoppested

**Rallerud stoppested** er en nedlagt jernbanestasjon på Bergensbanen ved grenda Rallerud i Ringerike kommune i Buskerud. Rallerud ble åpnet som et stoppested betjent kun for reisende og gods den 23. april 1914. I januar 1943 fikk den deretter ny status som stasjon betjent for ekspedering av tog, reisende og gods. Rallerud ble på ny omklassifisert i slutten av mai 1962 til holdeplass, og mistet deretter persontrafikken i mai 1982. Rallerud ble offisielt nedlagt som stoppested den 3. juni 1984.

Ekspedisjonsbygningen ble oppført i 1914 etter tegninger av arkitekt Harald Kaas, som også tegnet flere andre ekspedisjonsbygninger på Bergensbanen. Bygningen på Rallerud ble for øvrig revet i 1981.

## Litteratur

* 
* 

## Eksterne lenker
Verbania

**Verbania** er en by og kommune i Piemonte-regionen, ved Maggioresjøens vestre bredder, nordvest i Italia. Kommunen ligger i provinsen Verbano Cusio Ossola og har om lag 31 000 innbyggere.

Byen ble opprettet i 1939 da byene Intra og Pallanza ble sammenslått. Siden 1992 har den vært hovedstad i provinsen Verbano-Cusio-Ossola.

Bydelen Intra heter så på grunn av sin beliggenhet mellom to bekker (på latin *intra flumina*),  San Giovanni (i nord) og San Bernardino (i sør).

I massakeren ved Lago Maggiore myrdet soldater fra Leibstandarte SS Adolf Hitler i oktober 1943 den italienske jøden Ettore Ovazza og hele hans familie i Intra. De brente likene i kjellerovnene under skolen. Den 20. juni 1944 myrdet SS-folk 42 partisaner i bydelen Fondotoce.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Peder R. Finde

**Peder Rasmussen Finde** (født ca 1675, død 1739) var en norsk prest og godseier. 

Peder R. Finde var sønn av Rasmus Pedersen Finde (1650–1694) sogneprest i Gloppen 1683–1694, som igjen var sønn av den rike sognepresten i Førde, Peder J. Finde (1610–1697), som også eide store eiendommer på Vestlandet. Moren var ho Anna Jensdatter Schreuder (1650– etter1728), som var datter av den forrige gloppepresten, han Jens Hanssen Schreuder (1624–1683).

Finde utdannet seg til prest i København fra 1696. Faren, som altså var prest i Gloppen, hadde dødd året før, og året etter døde farfaren, som hadde vært prest i Førde. Så det var behov for prester, og broren Absolon Finde (1687–1732) ble da også i 1718 prest men til Viborg og Nakskov. Etter å ha blitt prest var han Peder R. i 1701 kapellan til *Selløe* (i dag Selje) der han den 17. februar 1703 ble prest og satt i embetet frem til 1709. Det er her i Selje, ytterst i havgapet, at han i 1704 blir gift med Margrete Randulf (1662–1711/22), som var datter av bergensbispen Niels Randulf og forøvrig nylig blitt enke etter Seljepresten Peder Harboe (1635–1703).

Så flyttet familien til Eid i 1709, som er litt lenger inn i fjorden. Der hadde Peder R. blitt prest og tiltrådte den 26. juni 1709. Fra den 28. desember 1716 var han endog eneprest i kallet. Han la ellers under seg store jordområder i Davik og Eid. En del av kjøpene gjorde han av den dansk-norske kongen som måtte selge unna krongods for å betale krigsgjeld. I 1721 mistet Finde store materielle verdier i forbindelse med en brann på prestegarden. Han satt som prest til 1739. Etter dette ble kapellaniet nedlagt.

Enebarnet deres Anne Marie (1704–1748) ble gift med Sigvard Brarup (1713–1749) som i 1738 ble kapellan hos Peder R. i Eid, året før Peder døde. Svigersønnen var fra 1741 sogneprest i Kinn ved Førde, det også.

## Se også
*Finne (slekt)

## Referanser
Peder Finde

**Peder Finde** er navnet til flere personer:

* Peder J. Finde (1610–1691), norsk prest
* Peder R. Finde (ca 1675–1739), norsk prest og godseier
Macugnaga

**Macugnaga** er en fjell-landsby og kommune i den italienske Piemonte-regionen. Landsbyen har om lag 600 innbyggere og ligger i provinsen Verbano Cusio Ossola.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Samuel Bugge (1824–1907)

:For flere personer med samme navn, se Samuel Bugge*

*'Samuel Mandrup Hansen Bugge''' (født 1824, død 1907) var en norsk bonde og politiker fra Urnes i Luster. Han var ordfører i Hafslo kommune i 20 år, forlikskommisær i 50 år, var utdannet underoffiser og satt i fylkesskolestyret i seks år. Han var vararepresentant til Stortinget 1868-1869 og 1880-1882, og fast møtende representant 1871-1873, 1874-1876 og 1877-1879.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Santa Catalina Island

**Santa Catalina Island**, ofte bare kalt **Catalina Island** eller bare **Catalina**, er en stillehavsøy på utsiden av kysten av California. Øya er 35 km lang og 13 km bred på det bredeste. Øyen er lokalisert 35 km sørvest for Los Angeles. Det høyeste punktet på øya er Mount Orizaba med 649 meters høyde over havet. Catalina er en av de åtte Kanaløyene og er en del av fylket Los Angeles County. 

Øya har ca 4000 bosatte innbyggere. Avalon, den største byen, har 80% av disse,  innbyggere. Den nest største byen er Two Harbors, den eneste byen på den nordlige delen av øya, som har 298 fastboende. Resten er bosatt i små-bygder som Rancho Escondido, Middle Ranch eller spredt rundt på øya. Befolkningstettheten er 19.03 /km². 

De første som bosatte seg på øya var tongvaindianerne rundt år 7000 f.Kr. Disse hadde sitt eget språk, tongvansk, og drev handel med fastlandet. 

## Eksterne lenker
*
8. serierunde i Tippeligaen 2011

**8. serierunde i [[Tippeligaen 2011]]** spilles alle kampene torsdag 19. mai. Runden begynner klokken 19:00 med syv kamper, og blir avsluttet med hovedkampen mellom Start og Rosenborg på Sør Arena klokken 20:00.


## Fakta

### Referanser
Amr Elnady

**Amr Elnady** (også skrevet **Amr El Nady**, født 4. juni 1975) er en egyptisk syklist. Han representerte Egypt under OL i 2000, hvor han kom på 36.-plass i temporittet, og har vunnet det egyptiske etapperittet Tour d'Egypte sammenlagt to ganger.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Torstein Tollefsen

**Torstein Theodor Tollefsen** (født 15. august 1953) er en norsk professor i filosofi ved Universitetet i Oslo.

Tollefsen tok doktorgraden i 2000 med en avhandling om *The Christocentric Cosmology of St Maximus the Confessor* («Maksimos bekjennerens Kristus-sentrerte kosmologi»). Han er spesialist på de greske kirkefedrenes filosofi i perioden 300–900 e.Kr. Sammen med Henrik Syse og Rune Fritz Nicolaisen har han skrevet en lærebok i filosofi, *Tenkere og ideer*. Han er ortodoks kristen og maler selv ikoner.

## Bibliografi
* *Teologi i farger. Ikoner i Norge*. Oslo: Verbum, 2001. ISBN 82-543-0883-7
* *The Christocentric Cosmology of St Maximus the Confessor*. Oxford: Oxford University Press, 2008. ISBN 978-0-19-923714-2

## Referanser


## Eksterne lenker

* Hjemmeside ved Universitetet i Oslo
* «I Guds bilde». Intervju i *Apollon*, 2003.
Mami Wata

**Mami Wata** er et mytologisk vannvesen av hunkjønn som dyrkes i flere Vest-Afrikanske land og dessuten også i samfunn i Karibia og Sør-Amerika som nedstammer fra Afrika. Mami Wata kan sammenlignes med det europeiske fenomenet havfrue. Mami Wata regnes som svært vakker. Håret hennes er beskrevet som krøllet, og holdt i en knute. I flere afrikanske land kan Mami Wata også være en generell omskrivning for «vakker kvinne».

Mami Wata er ofte beskrevet i form av havfruelignende vesen hvor den øvre delen er en kvinnes (nakne) kropp og den nedre delen tilsvarer en fisk eller slange. I andre fortellinger er Mami Wata fullstendig menneskelignende, men er i seg selv ikke et menneske. Hun bærer ofte enkle pyntegjenstander som kammer, speil og klokker. En stor slange, som symbol på spådom og guddomskraft, er ofte hennes ledsager ved at den slynger seg om henne og ligger med hodet mellom hennes bryster. Andre ganger synes hun å opptre fullstendig som en menneske blant andre mennesker. Hun kan også manifestere seg i andre former, også som en mann.

Ifølge afrikansk tro eller overtro er Mami Wata et seksualisert vesen. I Nigeria eksisterer det fortellinger om hvordan Mami Wata forfører menn, noe tilsvarende det norske overnaturlige vesenet huldra. Hun beskrives som en promiskuøs kvinne, og blir noen ganger portrettert som prostituert.

## Referanser


## Litteratur
* Nicholson, Paul & Shaw, Ian (1995): *British Museum Dictionary of Ancient Egypt*. London: British Museum Press. ISBN 0714109827.
* van Stipriaan, Alex (2005): «Watramama/Mami Wata: Three centuries of creolization of a water spirit in West Africa, Suriname and Europe» i: *Matatu: Journal for African Culture and Society* 27/28, 323-337.
* Oluwgbemiga, Ogboro-Cole (2009): *Mami Wata – Short Stories in Nigerian Pidgin English*, Athena Verlag. ISBN 978-3-89896-354-1

## Eksterne lenker
* «Water Spirits and Mermaids: The Copperbelt Case», «Vannånder og havfruer»,  *Southeastern Regional Seminar in African Studies*
Luan He

**Luan He** (kinesisk: 滦河, pinyin: *Luán Hé*) er en elv i nordøstlige del av provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Den er 833 km lang. Fra sin kilde i provinsen Hebei renner den først nordover inn i Indre Mongolia og deretter sørøstlig tilbake inn i Hebei. Den munner ut i Bohaihavet mellom fylkene Leting og Changli.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Luan He
Enda Kenny

**Enda Kenny** (født 24. april 1951 i  Derrywash i Islandeady nær Castlebar i  grevskapet Mayo) er en irsk politiker for partiet Fine Gael. Han var Irlands statsminister (*taoiseach*) fra 9. mars 2011 til 14. juni 2017.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Enda Kenny er det tredje barn av fem av Mary Eithne (McGinley) og Henry Kenny. Han fikk på skole på St. Patrick's National School i Cornanool og på St. Gerald's College i Castlebar. Han fikk så på St Patrick's College of Education i Dublin, og kvalifiserte seg til lærer, og studerte også ved University College Galway. 

### Karriere
Han arbeidet som folkeskolelærer i fire år før han slo seg på politikken.

Han ble i 1975 innvalgt som medlem av underhuset i Irlands parlament, da han stilte til suppleringsvalg etter sin avdøde far som representerte samme parti i parlamentet fra 1954. Kenny representerte til 1997 valgkretsen Mayo West og deretter valgkretsen Mayo. 

Kenny var fra februar 1986 til mars 1987 statssekretær for utdanning og sysselsetting. Han var innpisker for Fine Geal fra 1992 til 1994, da han for første gang ble regjeringsmedlem. Fra desember 1994 til juni 1997 var han turist- og handelsminister i regjeringen til John Bruton. I 2002 ble Kenny valgt til partileder i Fine Gael. 

Etter valget i 2011, der Fine Gael ble største parti, dannet hans parti en koalisjonsregjering med Arbeiderpartiet og han ble statsminister.

Koalisjonspartiene kom svekket ut av valget 26. februar 2016 og Kenny erkjente at koalisjonsregjeringen ikke fikk fornyet flertall. Den 10. mars 2016 meddelte Kenny at han ville gå av som statsminister. Ettersom Dáil ikke klarte å velge en etterfølger, fortsatte han likevel som fungerende statsminister. Etter lange forhandlinger og en avtale med Fianna Fáil, som avsto fra å stemme, ble Kenny 6. mai 2016 valgt som taoiseach for en mindretallsregjering.

Kenny trakk seg som partileder i mai 2017. Han ble i juni 2017 etterfulgt som taoiseach av Leo Varadkar.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
605 f.Kr.

## Begivenheter
* Slaget ved Karkemisj: Kronprins Nebukadnesar II av Babylonia beseiret hæren til Neko II av Egypt og sikret den babylonske erobringen av Assyria. Egypterne ble forfulgte gjennom Syria og Palestina.
* Nebukadnesar II etterfølger sin far Nabopolassar som hersker av Babylonia.
## Fødsler

## Dødsfall
* 8. eller 9. august: Nabopolassar, første hersker over det nybabylonske riket.
Larvik Fotball

**Larvik Fotball** (1999&ndash;2005) var en fotballklubb fra Larvik i Vestfold.

## Historikk
Klubben ble stiftet som en samarbeidsklubb i Larviksdistriktet, for å gi fotballtalenter i Larvik et tilbud, hvor topp trenerkrefter og sportslig utvikling og utfordring skulle stå sentralt. Fram, Nanset, Sporty, Nesjar, STAG, Tjølling og Halsen var blant klubbene som var med i samarbeidsprosjektet. Larvik Turn valgte å avstå fra samarbeidet.

Larvik Fotball overtok Frams plass i 4. divisjon, og hadde som hovedmål at klubben skulle spille i 1. divisjon innen 2004-sesongen, samtidig som de skulle ha en trygg økonomisk plattform. Som ett ledd i satsningen engasjerte klubben den gamle skøytetreneren Hans Trygve Kristiansen som sportssjef i klubben.

Klubben rykket i 2001 opp til 2. divisjon. Der ble de liggende i tre år, men før 2005-sesongen ble det bråstopp både økonomisk og sportslig. Klubben opphørte og Fram overtok plassen i seriesystemet.

## Divisjonsutvikling

## Kjente spillere
*Caleb Francis

## Kilder
*Foran seriestarten i 2. divisjon 2003
*Ikke råd til å beholde stripene
*Klubbfakta Fram
Celebert selskap

***Celebert selskap*** (først kjent som ***Klokka åtte hos meg***) er en norsk underholdningsserie og kokkeprogram som ble sendt på TV3 fra 2009 til 2010. Konseptet i gikk ut på at en gruppe personer, i grupper på fire, skulle reiser rundt til middagsselskap hjemme hos hverandre. Samtalen skulle være like viktig som maten. På grunn av dårlige seertall endret TV3 tittel og deler av konseptet med at deltakerne var kjendiser. Heller ikke den nye versjonen ble særlig populær og ble nedlagt etter en sesong. Den opplevde hard konkurranse fra TVNorges *[[4-stjerners middag]]*, som var et lignende konsept.

Serien var basert på den britiske serien *[[Come Dine with Me]]*. 

## Seertall
*Klokka åtte hos meg* og TVNorges *4-stjerners middag* hadde premiere på samme tid. Premieren på førstnevnte hadde bare 93 000 seere, mens TVNorges versjon hadde 187 000. Premieren av Celebert selskap led samme skjebne som forgjengeren da det hadde premiere. Den ble kun sett av 63 000, mens sesongpremieren på *4-stjerners middag* ble sett av 272 000. På samme måte som forgjengeren, ble *Celebert selskap* nedlagt etter en sesong grunnet sviktende seertall.

## Anklage om plagiat og rettssak
Serien hadde mange likhetstrekk med TVNorges *[[4-stjerners middag]]*. TV3 hadde kjøpt rettighetene til det britiske konseptet ''Come dine with me'' og den store likheten gjorde at TV3 og britiske ITV saksøkte TVNorge for plagiat. Anklagene gikk konkret ut på at TV3 mente TVNorge drev med krenkelse av åndsverk, ulovlig etterligning og urimelig opptreden i forbindelse med sin serie.

TV3 vant ikke frem med sine anklager. Høsten 2010 gav Oslo tingrett TVNorge full støtte og TV3 og ITV måtte betale saksomkostninger på over to millioner til TVNorge og produksjonsselskapet Monster. Retten poengterte også med at TV3 med vilje endret sitt program til å ligne mer på TVNorges, og konstaterte: «At TV3 i sesong 2 la programmet tettere opp til 4-stjerners middag kan TVNorge etter rettens vurdering ikke holdes ansvarlig for». I tillegg til nederlaget i Norge hadde TV3 og produksjonsselskapet tapt en tilsvarende sak i Danmark.

Begge seriene er norske versjoner av den britiske *[[Come Dine with Me]]*, men TV3 opprinnelige versjon var mere tro mot dets britiske opphav. Den britiske versjonen bruker ikke kjendiser som deltakere.

## Referanser
Ivar Glomstein

**Ivar Glomstein** (1946–2022) var en norsk politiker (H) fra Oslo.

Han var cand.polit. fra Universitetet i Oslo med statsvitenskap, historie og kunsthistorie i fagkretsen. I studietiden var han formann i Den Konservative Studenterforening, medlem av arbeidsutvalget i Norges Konservative Studenterforbund, redaktør i tidsskriftet *[[Minerva (norsk tidsskrift)|Minerva]]*, nestformann i Studentparlamentet i Oslo og styreformann i Studentsamskipnaden i Oslo.

Han var personlig sekretær for forsvarsminister Anders C. Sjaastad i Willoch-regjeringen fra 1981 til 1985, fylkessekretær for Ja til EF-kampanjen i Oslo og informasjonssjef i både Oslo Høyre og Høyres hovedorganisasjon. Glomstein var fast innvalgt i Oslo bystyre 2007–2011.

Glomstein var informasjonssjef i Norges Industriforbund og senere Næringslivets Hovedorganisasjon. Han arbeidet også med europaspørsmål for NHO, og til sist som rådgiver i Oslo Idrettskrets.

Han var gift med Tanja Heiberg Storm.

## Referanser
Tirano

**Tirano** er en by og kommune nord i Italia. Kommunen ligger i Lombardia-regionen i provinsen Sondrio og har om lag 9 000 innbyggere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sjøormporten

**Sjøormporten** er en veitunnel i Seljord kommune i Telemark. Tunnelen er en del av riksvei 36. Den er 568 meter lang, men skiltet med 567 m. Tunnelen har nødtelefon til nærmeste vegtrafikksentral, er belyst, og den er tillatt for sykkel. Vegtrafikksentralen blir automatisk alarmert dersom en brannslukker fjernes fra stativet.

Opprinnelig het tunnelen Heggenestunnelen, men navnet ble endret til Sjøormporten i 1999.

## Se også
* Veitunneler i Norge
* Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser
Hossam el-Hamalawy

**Hossam el-Hamalawy** (født 1977) er en egyptisk journalist, blogger, fotograf og sosialistisk aktivist.

Hossam ble utdannet ved det amerikanske universitetet i Kairo, der han ble anholdt og torturert av State Security Investigations Service (SSI) i 2000, angivelig med universitetets ledelse sin medvirkning. Etter den egyptiske revolusjonen i 2011, var el-Hamalawy blant de mange politiske demonstrantene som stormet og tok over kontorene til etterretningsorganisasjonen SSI. El-Hamalawy har kritisert den nyutnevnte egyptiske justisminister Mohamed Abdel Aziz el-Gendy, for hans forhold til tidligere president Hosni Mubarak.
Quraisj

**Quraisj** (arabisk: , betyr muligens «hai»), også stavet **Qurayš**, **Qiraish** eller lignende, var stammen i Før-islamske Arabia som kontrollerte handelen i Mekka og beskyttet Kaba. 

Quraisjittene nedstammet fra Banu Kinanah, hvis grunnlegger Kinanah kunne føre sin slekt tilbake til Adam, via Ismael. Stammen var relativt uorganisert fram til Qusai ibn Kilab forente dem i det femte århundre e.Kr. og la da grunnlaget for deres senere maktposisjon. Quraisjittene i Mekka kjempet mot Muhammed i en rekke slag, inkludert det avgjørende slaget ved Badr i 624, før de ble beseiret og massekonverterte til islam i 630.

Quraisjittene (*Bantantu Qurayš*) var oppdelt i en rekke ulike underklaner og underfamilier, inkludert Banu Hasim, klanen til profeten Muhammed og Ali ibn Abi Talib, som også senere har spilt en ledende rolle i utbredelsen av islam. Stammen eksisterer ennå i det vestlige og sentrale Arabia. 

En hadith om at alle framtidige kalifer skulle være quraisj ble allment akseptert, med unntak av kharjittene. Klansymbolet var en falk, og falken er siden benyttet i mange moderne arabiske statssymboler.

## Referanser
Maxi 95

**Maxi 95** er en seilbåt produsert i ca.  eksemplarer i perioden 1974 til 1983. Båten er designet av Pelle Pettersson og betegnes av mange som en av hans mest vellykkede.

## Spesifikasjoner
* Lys: 1,07
* Sengeplasser: 7
* Lengde: 945 cm
* Bredde: 316 cm
* Dybde: ca. 160 cm

## Referanser
Friedenau

**Friedenau** () er en delbydel i Berlins bydel Tempelhof-Schöneberg. Friedenau er arealmessig blant de minste av Berlins 95 delbydeler, men med sine 27 000 innbyggere samtidig den tettest befolkete.

## Historie
Friedenau ble grunnlagt 1871 som forstad til Berlin. Navnet (*Frieden* er tysk for fred, *au* et ord for elveslette) henspiller på Frankfurtfreden i Den fransk-prøyssiske krig. Frem til 1920 var Friedenau en selvstendig forstad sørvest om det gamle Berlin. Da Friedenau og mange andre steder ble inkorporert i Stor-Berlin i 1920, ble Friedenau del av bydelen Schöneberg som 2001 ble slått sammen med bydelen Tempelhof.

## Geografi
Friedenau ligger forholdsvis sentralt plassert, kun tre kilometer fra City West og er preget av handlegatene Rheinstrasse og Hauptstrasse. Samtidig har de små og tidvis smale boliggatene med forhager og tallrike trær og gamle hus en rolig karakter. En særegenhet med delbydelen er boligkvarterene som er bygget i hesteskoformete gater. 


Fil:Sintflutbrunnen1 Perelsplatz Berlin.JPG|*[[Syndflod]]sbrønnen* (*Sinflutbrunnen*) på Perelsplatz.
Fil:Landhaus Niedstraße 13.JPG|Niedstrasse 13, hvor Günter Grass bodde 1963-96.
Fil:Wiesbadener Straße in Friedenau.JPG|Wiesbadener Strasse.
Fil:Perelsplatz Bistro2.JPG|Parkkafé på Perelsplatz. 


### Gater og plasser
* Friedrich-Wilhelm-Platz
* Perelsplatz

## Eksterne lenker
*
Saad Eddin Ibrahim

**Saad Eddin Ibrahim** også skrevet som **Saad al-din Ibrahim** eller **Saʿd al-Dīn Ibrāhīm** (1938–2023) var en egyptisk og amerikansk sosiolog, professor og forfatter.

## Liv og virke
Ibrahim var en av Egypts ledende politiske aktivister for menneskerettigheter og demokrati, og var en kritiker av den tidligere egyptiske presidenten Hosni Mubarak. Ibrahim spilte en ledende rolle i gjenopplivingen av Egypts moderne forskningsbaserte sivile samfunn. Gjennom store deler av hans profesjonelle karriere arbeidet Ibrahim som professor i sosiologi ved et universitet i Kairo. Ibrahim var en av grunnleggerne av organisasjonen *Ibn Khaldun Center for Development Studies*, som har sin hovedbase i Kairo, og han grunnla en arabisk organisasjon for menneskerettigheter.

Ibrahim var gift med Barbara Lethem Ibrahim, leder for *Gerhart Center for Civic Engagement and Philanthropy* i Kairo. Ibrahim satt også i styret for rådgiverne til et prosjekt som skulle arbeide for fred og demokrati i de muslimske landene i Midtøsten og Nord-Afrika. Ibrahim og hans kone fikk to barn, Randa og Amir Ibrahim. 

Lenge før hans konfrontasjoner med den egyptiske regjeringen på begynnelsen av 2000-tallet, var Ibrahim blitt en kontroversiell figur i Egypt. Ibrahim reverserte sin tidligere kritikk av tidligere president Anwar Sadat for hans fredsinitiativ med Israel.

Ibrahim ble i 2000 arrestert, fengslet og tiltalt for bruk av midler fra EU for å drive valgobservasjon og for angivelig ærekrenkende av Egypts image eller markedsprofil i utlandet. Ibrahim ble for disse tiltalene dømt til syv års fengsel. I 2003 ble Ibrahim  frikjent for alle tidligere anklager og han ble løslatt, men ikke før en storm av internasjonale protester hadde satt det diktatoriske regimet til Hosni Mubarak kraftig på defensiven. 

Ibrahim var fra og med studieåret 2008/09 professor for politisk sosiologi ved Indiana University og dessuten gjesteforsker ved *Center for Middle Eastern Studies* ved Harvard University. 

Det er blitt rapportert at Ibrahim i flere lengre perioder befant seg eksil utenfor Egypt fordi han ville å unngå en sannsynlig arrestasjon eller attentat hvis han kommer tilbake til Egypt. Til tross for disse bekymringene kom Ibrahim tilbake til Kairo den onsdag 5. august 2010 for å besøke familien sin. Ibrahim ble tatt godt imot av venner, familie og støttespillere på flyplassen i Kairo. Han ble ikke bare tillatt innreise, men også utreise igjen, og mange av anklagene mot ham ble avvist av rettsssystemet som frivole.

Han returnerte permanent til Kairo den 12. februar 2011, få timer etter at president Mubarak ble bragt til sykehus i Sharm el-Sheikh og der fratrådte embedet.

Han ble amerikansk statsborger da han arbeidet ved DePauw University og giftet seg med en amerikansk kvinne. Han forble samtidig egyptisk statsborger.

Saad Eddin Ibrahim døde den 29. september 2023 i en alder av 84 år.

## Fotnoter

## Referanser
Ahmed Subhy Mansour

**Ahmed Subhy Mansour** også kjent under navnet **Ahmad Subhi Mansur** (født 1. mars 1949 i Abu Harair i Sharqia i Egypt) en egyptiskfødt bemerket islamsk lærd og geistlig muslim.

Mansour har omfattende ekspertise innenfor islamsk historie, kultur, teologi og politikk. Mansour etablerte en liten egyptisk sekt som verken var sunniislam eller sjiaislam, og Mansour ble forvist fra Egypt, og han bosatte seg i USA som en politisk flyktning. Mansour var en offentlig talsmann for demokrati og menneskerettigheter i Egypt gjennom mange år og derfor ble han isolert av islamske ekstremister, geistlige og han forfulgt av den egyptiske regjeringen. 

Mansour ble arrestert og satt i en periode i fengsel for hans mange liberale politiske, religiøse og sosiale synspunkter. Hans liberale synspunkter var ikke akseptabelt for de religiøse myndighetene som også kontrollerte flere av programmene til universitetet som Mansour var ansatt ved. Mansour søkte om og han fikk innvilget politisk asyl i USA i 2002. Mansour har vært gjesteprofessor på et stipendiat ved National Endowment for Democracy og ved Human Rights Program ved Harvard Law School. Siden han ankom USA i 2002, har Mansour hatt en rekke vitenskapelige stillinger.

## Referanser
Michael Mina

**Michael Mina** (født 1969 i Kairo i Egypt) er en egyptisk-amerikansk kjendiskokk, restauranteier og forfatter av en rekke kokebøker. 

Mina er kjøkkensjef på to restauranter som ligger henholdsvis i San Francisco og i Las Vegas i Nevada. Mina ga i 2006 ut sin aller første kokebok, *Michael Mina: The Cookbook.* Han har opptrådt på ulike TV-kanaler en rekke ganger. Minas restaurant i Las Vegas hadde én stjerne i Michelinguiden fra 2012 til 2018. Mina har blant annet deltatt ved Culinary Institute of America i Hyde Park i New York.

## Referanser
Tour of Norway 2011

**Tour of Norway 2011** var den første utgaven av Tour of Norway. Rittets hovedsponsor var Glava, derfor ble rittet ofte omtalt som *Glava Tour of Norway*. Birger Hungerholdt var rittdirektøren i etapperittet som startet 1. juni i Tønsberg og som ble avsluttet den 5. juni i Lillestrøm. Det var fem etapper i dette årets utgave. Alle etappene var fellesstartetapper, det vil si verken tempo- eller lagtemporitt var på planen denne utgaven. Ingen fjell skal bestiges i løpet av rittet, men en tøff bakke på slutten av den 4. etappen ved Hamar ville normalt fått rokkeringer for sammenlagtstillingen.

## Lagene

## Etappene

## Trøyene

## Resultater

## Startliste

## Eksterne lenker
* 
* 
* Offisielle tidtakerresultater – VotreCourse
Røldal vegmiljø

**Røldal vegmiljø** er et kulturhistorisk vegmiljø ved Røldal i Odda kommune. Kulturmiljøet viser fire generasjoner veger i overgangen mellom dal og høyfjell. Den eldste ridevegen i Røldal har med stor sannsynlighet vært bruk som pilegrimsveg gjennom hele middelalderen. «Pilegrimsvegen» er ca. 6&nbsp;km lang og den består stedvis av sti og hulveg. Vegens mer våte partier er steinsatt. 

I forbindelse med at Oscar II var på gjennomreise i Norge i 1879 ble det bygget en 250 meter lang vegstrekning som går i svinger oppover lisiden ved Nyastøl.

Den første kjørevegen over Haukelifjell ble åpnet i 1886. Vegen opp Austmannalia ble bygget etter nye vegtekniske prinsipper med maksimal stigning på 1:20. Vegstrekningen består av åtte hårnålssvinger og var i bruk frem til 1982, da denne vegparsellen ble erstattet av tunnel.

Den 21. desember 2009 fredet Riksantikvaren Røldal vegmiljø sammen med 39 andre vegmiljøer omtalt i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner.

## Eksterne lenker
*
Notker Ledergerber

**Notker «Nök» Ledergerber** (1967–2024) var en sveitsisk tv-programleder for SF Sport og tidligere skøyteløper som representerte hjemlandet i flere verdensmesterskap og europamesterskap i hurtigløp på skøyter på slutten av 1980-tallet samt i begynnelsen av 1990-tallet. Han var også med i verdenscupen i sesongene 1985/1986 til og med 1991/1992 uten å samle noe særlig med poeng. Det ble med det ene på  m i Inzell på Ludvig-Schwabl-stadion i sesongen 1988/1989.

## Personlige rekorder

## Meritter
### Internasjonale mesterskap
Allround-VM på skøyter (deltatt 4 ganger)
:* Alma-Ata 1988, Oslo 1989, Heerenveen 1991, Calgary 1992.
::* beste resultat 14.-plass sammenlagt i Alma-Ata 1988.

EM på skøyter (deltatt 6 ganger)
:* Trondheim 1987, Den Haag 1988, Gøteborg 1989, Heerenveen 1990, Sarajevo 1991, Heerenveen 1992.
::* beste resultat 21.-plass sammenlagt i Heerenveen 1992.

Junior-VM på skøyter deltatt i ett VM (ved en konkurranse)
:* Røros 1985 i sammenlagt.
::* beste resultat 41.-plass sammenlagt på Røros 1985.

### Sammenlagt i [[Verdenscupen på skøyter|Verdenscupen]]

## Annet
Ledergerber har også skrevet boka: *Vom 'Lauf der Verrückten' zum Klassiker: Swiss Alpine Marathon Davos*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*  Profil på ISU sine nettsider. (distanseresultater)
*  Profil på The-Sports.org (mesterskapsresultater)
*  Svitzerland - Men's ranking list. (Adelskalenderen) på Skate.ReneVanKleef.eu
*  Sportfreak in Zürich - Nök Ledergerber prägt «SF Sport» Artikkel om Ledergerber (forside, og sidene 12-13)
*  Jägerverein Safien
*  Bøker av Notker Ledergerber i katalogen til det sveitsiske nasjonale biblioteket/Helveticat.ch
Ever – for alltid

***Ever – For alltid*** er en fantasiroman som ble gitt ut i 2009. Det er den første romanen i serien *De udødelige*. Serien er skrevet av den amerikanske forfatteren Alyson Noël. Den har vært på  *[[The New York Times]] Bestsellers*-listen.

## Handling
Etter en forferdelig ulykke som tar livet av familien hennes, kan 16 år gamle Ever se auraen til folk rundt seg, høre tankene deres, og vite hele livshistorien til noen bare ved å berøre dem. Hun prøver nå å unngå menneskelig kontakt, og på den nye skolen hennes er hun blitt merket som en freak. Men alt forandrer seg når hun møter Damen Auguste. Ever har ingen anelse om hvem han er, eller *hva* han er. Alt hun vet er at hun faller stadig dypere og dypere for han.

## Eksterne lenker
* Alyson Noël sin hjemmeside.
* Engelsk Facebook-side for boken
Barry Island (Antarktis)

**Barry Island** er en liten øy i Antarktis, beliggende i senter av Debenham Islands i Marguerite Bay på vestkysten av Antarktishalvøya. Barry Island ble kartlagt under British Graham Land Expedition (BGLE), som benyttet øya som base i 1936 og 1937. Ekspedisjonslederen John Riddoch Rymill navnga øya etter den eldste sønnen til Frank Debenham, medlem av  British Graham Land Expedition Advisory Committee (BGLE Advisory Committee). Ekspedisjonshytta ble reparert av Falkland Islands Dependecies Survey i 1946, men ikke tatt i bruk igjen. Den argentinske forskningsstasjonen General San Martín ble etablert på øya i mars 1951. Den var i drift frem til februar 1960 etter å ha blitt skadet i brann året før. Stasjonen gjenåpnet i 1973.

## Kilder
*
Svineblomslekta

se teksten

**Svineblomslekta** (*Senecio*) er ei slekt i kurvplantefamilien, som er utbredt i hele verden. De er ett- eller flerårige. Bladene sitter skruestilt på stengelen, de er hele eller fjærdelte. Korgene sitter i halvskjerm eller noen ganger enkeltvis. Korgdekkblad er i et lag, men med en rekke korte støtteblad nedenfor korgdekkbladene. Kronene er gule. Kantblomstene i korgen er hunnlige, men de mangler noen ganger. Rørblomstene innenfor har begge kjønn. Frukta har ribber, og fnokkhår er hele eller noen få ganger tannede. 

De fleste artene innen slekten i Norge bør sees på som giftige, og de kan gi leverskader, tarmblødninger og kreft. Da landøya, dikesvineblom og åkersvineblom var testet positivt for pyrrolizidinalkaloider i eller før 1984.

## Arter (som er oppført i Artsnavnebasen)
* Boersvineblom (*Senecio inaequidens*)
* Finnmarkssvineblom (*Senecio integrifolius*)
* Parksvineblom (*Senecio nemorensis*)
* Glisnesvineblom (*Senecio ovatus*)
* Strandsvineblom (*Senecio pseudoarnica*)
* Steinsvineblom (*Senecio squalidus*)
* Bergsvineblom (*Senecio sylvaticus*)
* Vårsvineblom (*Senecio vernalis*)
* Klistersvineblom (*Senecio viscosus*)
* Åkersvineblom (*Senecio vulgaris*)

## Litteratur

* Lid, Johannes og Lid, Dagny Tande: *Norsk flora.* 7. utg. Redigert av Elven Reidar. Samlaget, 2005. ISBN 978-82-05-32563-0 (Side 791)
* Høeg, Ove Arbo, Christphersen, Anne Sofie Wyller, Faarlund, Torbjørn, Lauritzen, Eva Mæhre, Løkken, Sverre, Røssberg, Bjørn Olav, Salvesen, Per H. og Sævre, Rune *Våre medisinske planter* ISBN 82-7010-156-7 (Side 329 og 343)

## Eksterne lenker
* 

Artsnavnebasen
Slaget ved Karkemisj

**Slaget ved Karkemisj** ble utkjempet omkring 605 f.Kr. mellom de allierte armeene til Egypt og Assyria mot Babylonia.

## Bakgrunn
Da den assyriske hovedstaden Ninive ble erobret av babylonerne i 612 f.Kr., flyttet assyrerne hovedstaden til Harran. Da Harran ble inntatt av i 610 f.Kr. ble hovedstaden flyttet enda en gang, denne gangen til Karkemisj ved elven Eufrat. Egypt var alliert med den assyriske kongen Ashur-uballit II, og marsjerte inn i 609 f.Kr. for å hjelpe mot babylonerne. 

Den egyptiske armeen til farao Neko II ble forsinket ved Megiddo av styrkene til kong Josjia av Judea. Josjia ble drept og armeen hans ble beseiret. Det døde legemet til Josjia ble umiddelbart fraktet til Jerusalem og gravlagt etter skikkene for Judeas konger, nær graven til kong David.

Egypterne og assyrere krysset sammen Eufrat og beleiret Harran, som de ikke klarte innta på nytt. De trakk seg da tilbake til det nordlige Syria.

## Slag
Egypterne ble møtt av den fulle styrken til den babylonske armeen ble ledet av Nebukadnesar II ved Karkemisj, hvor de kombinerte egyptiske og assyriske styrkene ble ødelagt av babylonerne og det assyriske riket kollapset.

## Resultater
Assyria opphørte å eksistere som en selvstendig makt.
Egypt trakk seg tilbake og var ikke lenger en betydelige kraft i oldtidens Midtøsten. Babylon kontrollerte territoriet opp til Wadi i Egypt og etter flere etterfølgende tilbakeslag forlot farao Neko ikke lenger Egypt for å øve innflytelse i regionen.

Babylonia nådde sitt økonomiske høydepunkt etter 605 f. Kr. og ble den dominante militære makten i  regionen, fra slaget ved Karkemisj inntil nederlaget ved Nabonidus for perseren Kyros omtrent sekstifem år seinere. (Se Slaget ved Opis.)

## Nedtegnelser av slaget
Jerusalem-krøniken, del av babylonske krønike, som nå er i British Museum, hevder at Nebukadnesar «krysset elven for å flytte seg mot den egyptiske hæren som var i Karchemiš. De kjempet mot hverandre og den egyptiske hæren trakk seg foran ham. Han førte til deres nederlag og slettet dem nesten helt ut. Restene av den egyptiske armeen som hadde flyktet etter nederlaget så raskt at de unngikk å bli direkte angrepet. I Hamath-distriktet ble de tatt igjen de babylonske toppene av og beseiret av slik at ikke en eneste mann klarte å flykte tilbake til hjemlandet. På den tiden Nebukadnesar erobret hele Hamath-området.»

Slaget er også nevnt og beskrevet i Det gamle testamente, *[[Jeremias bok]]* 46:3-12. og *[[Andre krønikebok]]* 35:20-24.

## Referanser
Multirecorder (båndspiller med FM-radio)

**Multirecorder** var en båndopptager med FM-radio. Den var en forbedret utgave av Multicorder (uten FM radio) som ble produsert av Radionette fra 1966. Denne modellen ble introdusert i 1968 og hadde plastkabinett (den første modellen hadde kabinett av finer trukket med skai). Spilleren fikk også tilnavnet «Multitrøbbel», da den var meget krevende å reparere.

Multirecorderen (og modellen før og etter) var avanserte spiller som kunne ta lydbånd på 5 tommer spole med kapasitet opp til 1800 feet. Den kunne spille av 4 ulike spor i opptil 12 timer spilletid, men det krevet at båndet ble spolet tilbake mellom avspilling av hvert spor. En vendespole ble introdusert slik at lydbånd fra ordinære båndopptagere kunne brukes på alle 4 spor (uten denne bare 2 spor), 2 og 2 av gangen. Prinsippet for modellen bygget på standard lydbånd med to spoler (reel to reel), men ved å plassere de to spolene over hverandre, fikk spilleren en kompakt størrelse. Den nederste spolen var fastmontert. Dette prinsippet ble introdusert med Multicorder i 1966 og hensikten var å ta opp konkurransen med kassettspilleren. Spilleren var ikke så mye større enn en kassettspiller og hadde tilkoblingsmulighet for platespiller/radio 5-pin DIN, mikrofon, hodetelefon (3,5 mm jack) og ekstern strømforsyning.  Størrelsen var (b x h x d) 250 x 110 x 240 mm og vekten 3,8 kg m/batterier. Samtidig hadde Radionette Multirecorder både båndopptakerens kvaliteter med høyere lydkvalitet, lang spilletid og innebygget FM-radio, slik at det var mulig å ta opp musikk rett fra radiosendingene. 

I 1970 ble den etterfulgt av en forbedret utgave oppfyller Hi-Fi normene DIN 45500. Den fikk navnet Soundrecorder FM. Denne hadde formfaktor som en reiseradio (b x h x d) 280 x 187 x 87 mm, men med de samme egenskapene.

Opptakeren gikk på  9 V og brukte 6 stk sylindriske LR20 1,5 V batterier som var vanlig i reiseradioer på denne tiden, eller en 9 eller 12 V batterieleminator og kunne således også få strøm direkte fra bilbatteriet. Det var to hastigheter, 3 3/4 og 1 7/8 tommer/sekund, og fire separate opptaksspor (mono), mikrofoninngang, radio/forsterker/platespiller 5-pin DIN-tilkobling og uttak til ekstern høyttaler eller hodetelefon (intern høyttaler kobles ut) og ekstern antenne (coax).

* Multirecorderen hadde i 1968 veiledende pris på kr 875,- og stempelavgiften kostet kr 44,-. Multicorderens veiledende pris var kr 680,- fra 1966. Soundrecorder FM hadde veiledende pris på kr 1190,-.

## Fotnoter

## Eksterne lenker
* Liste over modeller (med bilder).
* Hifisentralen.
* Radionette Multirecorder FM
Bulmeurtslekta

* Se teksten

**Bulmeurter** (*Hyoscyamus*) er en gruppe planter i søtvierfamilien.
De finnes i Eurasia, Nord-Afrika, Kanariøyene og Madeira. Og de fleste er meget giftige.

## Arter (utvalg)
* Bulmeurt (*Hyoscyamus niger*)
* *[[Hyoscyamus albus]]*
* *[[Hyoscyamus aureus]]*
* *[[Hyoscyamus muticus]]*
* *[[Hyoscyamus pusillus]]*
* *[[Hyoscyamus reticulatus]]*

## Eksterne lenker
*
Ezzel Dine Zulficar

**Ezzel Dine Zulficar** (født 1919 i Kairo, død 1963 i Kairo) var en egyptisk filmregissør, manusforfatter, skuespiller og produsent.

Zulficar ble tildelt et stipend og studerte astronomi før han ble uteksaminert fra det egyptiske militære fakultet og senere ble han utnevnt til løytnant i det egyptiske forsvaret. Selv om Zulficar gjorde det bra i løpet av sin militære karriere, bestemte han seg for å droppe militæret og i stedet begynne som skuespiller og regissør. Denne avgjørelsen var sterkt påvirket av hans bror, som allerede var manusforfatter. I 1947 grunnla Zulficar et produksjonsselskap sammen med den legendariske egyptiske skuespillerinnen Faten Hamama, som var hans kone på dette tidspunktet. Ekteparet spilte sammen i enkelte filmer. Som forfatter var Zulficar ganske vellykket. Han skrev manus og historier til mellom 20 og 30 filmer. 

Zulficars siste arbeider var manus for filmen Maw'ed Fi al-Borj (1963). Zulficar døde i juli samme år, da han var 44 år gammel. Zulficar møtte sin fremtidige ektefelle Faten Hamama under innspillingen av filmen *Abu Zayd al-Hilali* i 1947, som han regisserte. De to ble forelsket og giftet seg. Paret fikk en datter, Nadia Zulficar, sammen. Ekteskapet varte bare i syv år, og paret ble skilt i 1954. Zulficar og Hamama forble nære venner etter skilsmissen, og Hamama var med i enkelte av hans filmer etter at de var skilt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mats Larsen Mostue

**Mats Larsen Mostue** (født 25. januar 1989 i Hamar) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Som spilte back i en årrekke for de to norske eliteserieklubbene Storhamar Hockey og Stavanger Oilers. 

## Spillerkarriere
Mostue er fra Hamar og spilte i moderklubben Storhamar Dragons. Han spilte for Storhamars A-lag fra 2006 til 2013, hadde et lengre opphold i Stavanger Oilers (2013-2019), og vendte tilbake til Storhamar i 2019 og spilte fram til sesongen 2021/2022. Han har vært tatt ut til det norske landslaget, og har tidligere spilt på det norske U20-landslaget. Mostue står oppført med 593 Fjordkraft-ligaen-kamper.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  
* Pointstreak.com - Spillerprofil
* Altomfotball.no - Spillerprofil
Adel Emam

**Adel Emam** (født 17. mai 1940 i El Mansoura i Egypt) er en populær skuespiller i en rekke egyptiske filmer og TV-serier. 

Emam arbeidet primært som en komiker, men han spilte også i flere seriøse prosjekter og spesielt i hans aller første filmer kombinerte Emam komedie med romantikk. Emam studerte til en bachelorgrad i landbruk fra et universitet i Kairo. Siden den gang har han dukket opp i over 100 filmer og minst 10 skuespill. Emam er trolig den mest kjente skuespilleren fra Egypt. I januar 2000 utnevnte FN Emam som en frivillig ambassadør for organisasjonen UNHCR.

## Arbeid
### Utvalgt filmografi

## Teaterstykker
* *Ana Wa Howa Wa Heya* (1964)
* *Al-Nassabeen* (1966)
* *Dhat Al-Bijama Al-Hamraa* (1967)
* *Ana Feen W Enti Feen* (1970)
* *Madrast Al-Moshagebeen* (1973)
* *Gharameyat Afifi* (1975)
* *[[Shahed Ma Shafsh Haga]]* (1975)
* *Al-Wad Sayed Al-Shaghal* (1993)
* *Al-Zaeem* (1998)
* *Body Guard* (1999)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* All Adel Imam films online in English , Arabic and French
* Adel Imam in a funny clip from ''Alleab Maa Al Kobar'': she is so mad since she spent 7 years of her life with him without marrying
Utgangshastighet

**Utgangshastighet** (også kalt **munningshastighet**)  er den hastigheten et prosjektil har når det forlater våpenets munning. Utgangshastigheter ligger mellom ca. 240 m/s for noen pistoler og eldre patroner og 1&nbsp;200 m/s i moderne rifler med høyytelses patroner, slik som .220 Swift og .204 Ruger. Moderne stridsvogner med APFSDS-prosjektiler har en utgangshastighet på rundt 1&nbsp;800 m/s. Den sistnevnte hastigheten ligger nær grensen som er oppnåelig med kjemiske brennstoffer. Hastigheten til et prosjektil er størst ved munningen og minker gradvis på grunn av luftmotstand. Utgangshastigheten er vesentlig avhengig av prosjektilvekt, kruttgassens trykk og løpets/rørets lengde. Utgangshastigheten har innvirkning på skuddvidde, prosjektilbanens form, treffsikkerhet og prosjektilets gjennomslagskraft. 

I konvensjonelle våpen bestemmes utgangshastigheten av kvaliteten (brennhastighet, ekspansjon) og mengde brennstoff, prosjektilets masse og lengden på løpet. Et sakte brennende drivstoff krever et lengre løp for å brenne fullstendig, men kan på den andre siden bruke et tyngre prosjektil. Et raskt brennende drivstoff kan akselerere et lettere prosjektil til større hastigheter hvis den samme mengden drivstoff benyttes. I et våpen er trykket som kommer fra forbrenningsprosessen den begrensende faktor for prosjektilhastigheten. En balanse mellom drivstoffets kvalitet og kvantitet (mengde), prosjektilmasse og løpslengde må være til stede dersom både sikkerhet og optimal ytelse skal oppnås. 

Lengre løp gir kraften fra drivstoffet mer tid til å «dytte» og akselerere kulen. Av denne grunn gir lengre våpenløp generelt større hastigheter dersom alt annet er likt. Ettersom kulen beveger seg nedover løpet minker imidlertid gasstrykket fra drivstoffet bak kulen. Gitt et langt nok løp, vil det eksistere et punkt hvor friksjon mellom kulen og løpet (og luftmotstanden) vil være lik kraften fra gasstrykket bak den, og fra det punktet vil kulens hastighet avta. 

Store skipskanoner og skipsartilleri vil ha et forhold mellom lengde og diameter på mellom 38:1 og 50:1. Dette lengdeforholdet maksimerer prosjektilhastigheten. Det er stor interesse i å modernisere sjøvåpen ved bruk av elektrisk drevne skinnekanoner (*rail guns*), som overgår begrensningene nevnt over. Med skinnekanoner oppnås en konstant akselerasjon i enhetens fulle lengde, noe som i stor grad bidrar til økt utgangshastighet. Det er også en betydelig fordel at slike våpen ikke trenger å bære eksplosivt drivstoff, og selv prosjektilets indre ladninger kan elimineres på grunn av den store hastigheten – prosjektilet blir strengt tatt et kinetisk våpen. 

## Se også
*Skytevåpen
*Indreballistikk
*Munningsenergi
Eid prestegjeld (Sogn og Fjordane)

**Eid prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Nordfjord prosti. Det omfattet sogn i tidligere Eid kommune i Sogn og Fjordane fylke, og hovedkirken var Eid kirke.

Eids kirkesogn er nå en del av Stad kirkelige fellesråd, og underlagt Nordfjord prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

*Eygis sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Eid prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Eid med Stårheim, Hornindal, Davik, Rugsund og Ålfoten annekssogn.

Ved kgl.res. av 6. juni 1740 og 17. februar 1741 ble det vidløftige *Eidsfjords Præstegjeld* delt ved at Davigen som hovedsogn med Rugsund og Ålfoten annekssogn ble opprettet som et eget sognekall.

Eid prestegjeld dannet grunnlaget for Eid formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 30. september 1865, jfr. kgl.res. av 4 juni 1866, ble Hornindalen skilt ut som eget sognekall, gjeldende fra 1. januar 1867.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
* Eid
* Heggjabygda
* Stårheim
* Kjølsdalen

## Sogneprester

* &ndash;2010: Rolf Schanke Eikum
* 1855&ndash;1878: Ulrik Bugge (ca 1806&ndash;1878)
* 1709&ndash;1739: Peder R. Finde (ca 1675&ndash;1739)
* 1627&ndash;: Samuel Bugge

## Referanser
Anwar Wagdi

**Anwar Wagdi** (født 11. oktober 1904 i Kairo i Egypt, død 14. mai 1955 i Stockholm i Sverige) var en egyptisk skuespiller, manusforfatter, regissør og produsent.

Anwar var av syrisk avstamning. Hans far, Yehia Wagdy El-Fattal, innvandret til Egypt fra Syria sammen med sin familie i det 19. århundre av økonomiske årsaker. Anwars egyptiske mor, Muhiba El-Rikaby, var opprinnelig fra Kairo der Anwar ble født i 1904. Anwar vokste opp i svært dårlige kår og han var i oppveksten kjent for sine ekstraordinære ambisjoner og ønske om å samle seg penger og rikdom. Anwar Wagdi begynte sin karriere som skuespiller i 1922 ved Youssef Wahbi Theatre i en teater-produksjon av Julius Cæsar. Wagdi fikk snart stjernestatus og spilte i flere ledende roller, og han spilte i eller regisserte 92 egyptiske filmer mellom 1932 og 1955. Han oppnådde særlig suksess i samarbeid med hans kone Leila Mourad. Anwar Wagdi døde i en alder av 51 år i Sverige der han fikk behandling for polycystisk nyresykdom.

## Filmography

* Agnihat el sahara (1939)
* El warsha (1941)
* Leila fil zalam (1944)
* Kedb fi kedb (1944)
* Gharam wa intiqam (1944)
* Tahia el rajala (1945)
* Ragaa (1945)
* Madinat el ghajar (1945)
* Lailat el jumaa (1945)
* Lailat el haz (1945)
* Kubla fi Lubnan (1945)
* Kataltu waladi (1945)
* El-qalb louh wahid (1945)
* El hayat kefah (1945)
* Bayn narayn (1945)
* Aheb el baladi (1945)
* Sirr abi (1946)
* Leila bint el fukara (1946)
* El zalla el kabira (1946)
* Aroussa lel ajar (1946)
* Ard el Nil (1946)
* Ana wa ibn ammi (1946)
* Leila bint el agnia (1947)
* Kalbi dalili (1947)
* Fatmah (1947).
* Talak Suad hanem (1948)
* El hawae wa el chabab (1948)
* Ghazal Al Banat (1949).
* Shebbak habibi (1951)
* El sabaa effendi (1951)
* Amir el antikam (1951)
* Raya wa Sekina (1953)
* Dahab (1953)
* Kuloub el naas (1954)
* Khatafa mirati (1954)
* El Wahsh(1954)
* Arbah banat wa zabit (1954)

* Leila bint el fukara (1946)
* Leila bint el agnia (1947)
* Kalbi dalili (1947)
* Talak Suad hanem (1948)
* Ghazal Al Banat (1949)
* Yasmine (1951)
* Lailet el henna (1951)
* Katr el nada (1952)
* Habib el ruh (1952)
* Dahab (1953)
* Bint el akaber (1953)
* Arbah banat wa zabit (1954)

* Ghazal Al Banat (1949)

## Eksterne lenker
*