Motorpsycho

**Motorpsycho** er et rockeband fra Trondheim, som ble startet i 1989. Bandet består av Bent Sæther på bass og vokal samt Hans Magnus «Snah» Ryan på gitar og vokal. Bandet ble innlemmet i Rockheim Hall of Fame i 2016 og har vunnet tre Spellemannpriser.

Gruppens navn er hentet fra en film av Russ Meyer. Bandmedlemmene har spilt i og medvirket i flere andre band og musikkprosjekter, både før og etter at Motorpsycho ble startet. Motorpsycho inviterer ofte med seg gjesteartister, både på konserter og i studio, og blant artister som har medvirket i Motorpsychos prosjekter er Deathprod, Anneli Drecker, Baard Slagsvold (også kjent fra Tre Små Kinesere; Slagsvold var fast medlem i Motorpsycho over lengre tid), Jaga Jazzist og Strings Unlimited. Kunstneren Kim Hiorthøy har designet de fleste av bandets albumomslag, fra *Demon Box* (1993) til *Here Be Monsters* (2016).

Musikken deres kan best beskrives som en eksperimentell blanding av psykedelisk rock, vanlig rock, jazz, metall og punk. De er kjente for å lage variert musikk og varierer stil mellom plateutgivelsene. Den av platene som kanskje utmerker seg mest i slikt henseende, er *[[The International Tussler Society|The Tussler]]*, en fullverdig country-plate bandet laget delvis fordi Gebhart hadde fått seg banjo, delvis *"for å bevise at country & western er noe mer enn den musikken foreldrene våre nesten drepte oss med i bilen i sommerferiene"*.

## Historikk
Bandet ble startet i 1989 i Trondheim, med Kjell Runar «Killer» Jenssen på trommer. I 1990 produserte bandet sin første demo, *Maiden Voyage*, som ble utgitt på kassett. Den har fire låter og ble laget i et opplag på 100 nummererte eksemplarer (Den ble gjenutgitt som 12" EP på sølvfarget vinyl i 2022, i serien Grevene Langs hemmelige selskap Vol #1). Året etter kom debutalbumet *[[Lobotomizer]]*. Stilen deres på den tiden var noe helt annet enn det rolige, avbalanserte bandet fansen kjenner i dag. De var sterkt inspirert av punk og grunge, en sjanger som var på det tidspunktet var "det nye store". Det var mye skriking og fuzzgitar. Etter albumet sluttet Jenssen i bandet, og Ryan hentet inn en kompis fra folkehøyskolen, nemlig Håkon Gebhardt. Bandet var veldig tidlig knyttet opp til UFFA og Svartlamon i Trondheim, et frisinnet boligområde for boligløse, kunstnere og politiske aktivister.

De neste utgivelsene var *Soothe* i 1992 og *3 Songs for Rut* året etter. Begge disse to utgivelsene kom bare på vinyl. Derfor ble utgivelsen *8 Soothing Songs for Rut* gitt ut, en CD som i inneholdt begge de to tidligere utgivelsene. Det var i denne perioden at Motorpsycho møtte Helge Sten, en artist som arbeidet mye med eksperimentell elektronisk musikk og keyboard. Sten fattet interesse for prosjektet og ble med på den neste utgivelsen *Demon Box*, en plate som inneholder bl.a *Waiting for the One*, *Nothing to say*, *Demon Box* og flere andre. Etter *Demon Box* ble Deathprod mindre aktiv i Motorpsycho for å kunne konsentrere seg om egne studier. Han fortsatte dog som co-produsent og støymaker ved behov.

I 2003 brøt Motorpsycho tradisjonen med å gi ut et album hver høst. De hadde tidligere på året gitt ut *In The Fishtank* sammen med Jaga Jazzist. Neste utgivelse ble ikke en ordinær Motorpsycho-utgivelse, men en plate med det musikalske sideprosjektet The International Tussler Society. Denne plata kom høsten 2004 og var oppfølgeren til det første Tussler-prosjektet fra 1994. Utgivelsen fikk navnet *Motorpsycho presents: The International Tussler Society*.

Bent Sæther samarbeidet i 2004 med Øyvind Holm fra Dipsomaniacs. Dette resulterte i to låter som ble utgitt på Øyvind Holms solodebut. Øyvind Holm spilte forøvrig inn *Kill Some Day* til tributealbumet *Selfindulgent Mono-minds, A Motorpsycho Tribute* (3xLP) som ble utgitt i 1998. 

Sommeren 2005 sluttet trommeslager Håkon Gebhardt i Motorpsycho. De to gjenværende medlemmene ga i 2006 ut *Black Hole/Blank Canvas* hvor Bent Sæther spiller trommer på de fleste låtene. For første gang siden *Trust Us* fra 1998 ga de ut et dobbeltalbum, som også kom i en begrenset spesialutgave, med annet omslag og en ekstra-CD med to (tidligere uutgitte) spor. Lanseringsdato var 17. mars i land som gir ut nye plater på fredager, og 20. mars i land som kommer med nyheter på mandager. Norge inngår i sistnevnte.

Etter et og et halvt år uten fast trommeslager, ble Kenneth Kapstad fullverdig medlem av bandet i høsten 2007. Med ny trommeslager på plass, spilte trioen inn et nytt album som ble gitt ut 31. mars 2008 under navnet *[[Little Lucid Moments]]* i Skandinavia, Frankrike, England og USA på selskapet Rune Grammofon. Albumet er produsert av Helge Sten og Bent Sæther og består av fire lengre spor som gis ut som både CD og dobbelt LP. Senere har trioen fulgt opp med *[[Child of The Future]]* i 2009 (kun tilgjengelig på vinyl). 18. januar 2010 kom albumet *[[Heavy Metal Fruit]]*, som fikk utmerkede anmeldelser i Adressa, Verdens Gang, Dagbladet, Bergens Tidende, Aftenposten, Musikknyheter og Fædrelandsvennen. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2010 i klassen rock. I 2012 ga de ut albumet *The Death Defying Unicorn* sammen med Ståle Storløkken og ble for det nominert til Spellemannprisen 2012 i klassen rock.

Bandet mottok Nord-Trøndelag fylkes kulturpris 2015. Ved tildelingen ble det sagt at «I tråd med det postmoderne låner og leker de med elementer fra «høye» og «lave» tradisjoner, både musikalske og litterære, og ingen av elementene behandles som viktigere eller mer seriøse enn de andre. Forskjellen mellom kunst og popkultur forsvinner. De sprenger grensene for hva de fleste tror et rockeband skal være. Behovet for å eksperimentere er uendelig, og virketrangen, både hver for seg og sammen, har ført til en mengde ulike samarbeid.»

I 2020 ga bandet ut albumet *The All is One* til svært gode anmeldelser, etterfulgt av *Kingdom of Oblivion* og *Ancient Astronauts* i henholdsvis 2021 og 2022. Også her vanket det på sedvanlig vis svært gode anmeldelser.

Albumet Yay! kom ut i juni 2023, en liten forsmak i form av singelen *Patterns* i mai 2023. Etter noen mer progressive album de siste årene, har Motorpsycho denne gangen tonet det litt ned. Platen består av hovedsakelig akustiske og svevende arrangerte enkeltlåter og er blitt godt mottatt.

## Diskografi

*1990 &mdash; *Maiden Voyage* (demotape)
*1991 &mdash; *[[Lobotomizer]]*
*1992 &mdash; *[[Soothe]]* (12" EP)
*1992 &mdash; *[[3 Songs for Rut]]* (7" EP)
*1992 &mdash; *[[8 Soothing Songs for Rut]]*
*1993 &mdash; *[[Demon Box]]*
*1993 &mdash; *[[Mountain EP]]* (EP)
*1994 &mdash; *[[Another Ugly EP]]* (EP)
*1994 &mdash; *Promotor 1* (Promo)
*1994 &mdash; *Promotor 2* (Promo)
*1994 &mdash; *[[Timothy's Monster]]*
*1994 &mdash; *[[The Tussler]]*
*1994 &mdash; *[[Wearing Yr Smell]]* (EP)
*1996 &mdash; *The Nerve Tattoo* (EP)
*1996 &mdash; *[[Blissard]]*
*1996 &mdash; *[[Manmower]]* (EP)
*1996 &mdash; *Sinful, Wind-Borne* (7" vinylsingle)
*1997 &mdash; *Babyscooter* (EP, 5 spor)
*1997 &mdash; *Have Spacesuit Will Travel* (EP)
*1997 &mdash; *Lovelight* (EP)
*1997 &mdash; *[[Angels and Daemons at Play]]* (utgitt i en rekke formater og varianter)
*1997 &mdash; *Starmelt* (EP)
*1998 &mdash; *Ozone* (EP)
*1998 &mdash; *[[Trust Us]]*
*1998 &mdash; *Hey Jane* (EP)
*1999 &mdash; *[[Roadwork vol 1 – Heavy Metall iz a poze, hardt rock iz a laifschteil]]*
*2000 &mdash; *[[The Other Fool]]* (EP)
*2000 &mdash; *[[Let Them Eat Cake]]*
*2000 &mdash; *Walking with J.* (EP, 5 spor)
*2000 &mdash; *[[Roadwork vol 2 – The MotorSourceMassacre]]*
*2001 &mdash; *Barracuda EP 7 spor*
*2001 &mdash; *[[Phanerothyme]]*
*2002 &mdash; *Serpentine* (EP)
*2002 &mdash; *[[It's a Love Cult]]*
*2003 &mdash; *[[In the Fishtank]]* (Samarbeid med Jaga Jazzist Horns)
*2004 &mdash; *[[Motorpsycho Presents: The International Tussler Society]]*
*2006 &mdash; *[[Black Hole / Blank Canvas]]*
*2008 &mdash; *[[Little Lucid Moments]]*
*2009 &mdash; *[[Child of the Future]]*
*2010 &mdash; *[[Heavy Metal Fruit]]*
*2011 &mdash; *[[Roadwork vol 4 – Intrepid Skronk]]
*[[2011]] &mdash; *Strings of Stroop - Motorpsycho Live at Effenaar*
*[[2012]] &mdash; *The Death Defying Unicorn* (med [[Ståle Storløkken]])
*[[2013]] &mdash; *Still Life With Eggplant*
*[[2014]] &mdash; *Behind The Sun*
*[[2014]] &mdash; *Toys* (Ensidet 7" vinylsingle, vedlagt ca hvert tiende eksemplar av augustnummeret av gatemagasinet *Sorgenfri*).
*[[2014]] &mdash; *The Motorpnacotic Fragments. (*Album gitt ut som 4 x 7" vinylsingle)
*[[2015]] &mdash; *En konsert for folk flest* (med Ståle Storløkken)
*[[2015]] &mdash; *Young Person's Guide to Motorpsycho* (Samlealbum)
*[[2015]] &mdash; *Psychonaut/Toys* (7" vinylsingle)
*[[2016]] &mdash; *Spin, Spin, Spin* (7" vinylsingle)
*[[2016]] &mdash; *Here Be Monsters*
*[[2017]] &mdash; *Begynnelser* (2 x 10" vinyl med CD, samt DVD av teaterforestillingen "Begynnelser")
*[[2017]] &mdash; *The Tower*
*[[2017]] &mdash; *California* (EP)
*[[2019]] &mdash; *The Crucible*
*[[2020]] &mdash; *The All is One* 
*[[2021]] &mdash; *Kingdom of Oblivion*
*[[2022]] &mdash; *Ancient Astronauts*
*[[2023]] &mdash; *Yay!*
*[[2024]] &mdash; *Neigh!!*
*[[2025]] &mdash; *Motorpsycho''

## Priser og utmerkelser

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Uoffisiell hjemmeside / Infoside
*  Motorpsycho MySpace