open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Paul Lorck Eidem

**Paul Lorck Eidem** (1909–1992) var en norsk forfatter, matskribent, journalist, tegner og friluftsmann.

## Liv og virke
Han var oppvokst på Bastø guttehjem der stefaren var daglig leder.

Paul Lorck Eidems tegnetalent brakte ham inn til Oslo (1921), der han etterhvert med Harald Damsleth drev plakat-tegnerskole med elever som Knut Yran. Blant reklameplakatene kan nevnes «Solo!» (1935) og «Norsk jernbane».

Han var ivrig sportsfisker og medlem av Oslo Sportsfiskeklubb. Han var også en amatørkokk med stor interesse for øl, som forfattet kokebok om øl i matlagningen og ledet kokkeprogram om norsk fjellmat med Odd Grythe (1961).

Paul Lorck Eidem drev også reklamebyrået *BryhnEidem AS*, som forfattet flere reklametekster for øl.

Under andre verdenskrig ga han ut romanene *En herre på byen* og *En herre på nye veier*, der fortellerstemmen var en typisk «laps» ved navn «Finky Futt-Jensen», som levde glade dager på livets solside. Bøkene ble svært populære, og preges av en utstrakt bruk av «oslo-sjargong». Bøkene var illustrert med hans egne strektegninger. I 1945 og 1946 kom hans to bildebøker for barn om fuglen «Skjære-Per»; også disse ble svært populære.

Fra 1952 til 1954 var han redaktør for det nystartede *[[Billedbladet NÅ|Billedbladet Nå]]*.

I 1973 ble han tildelt utmerkelsen Årets Ølhund.

## Utgivelser
* *Juridisk billedbok* (1937).  Med Albert Wiesener
* *En herre på byen. Nøkkel til Oslo* (Aschehoug, 1941). En herremanns erindringer fra 30-tallets Oslo og Hankø.
* *En herre på nye veier* (Aschehoug, 1942)
* *Av nød til seir. Norge gjennom krigsårene 1940-1945* (F. Bruns Bokhandel, 1945).  Minnehefte (red.)
* *Endelig! : 30 jubeldøgn av Norges historie* (Dybwads, 1945).  Fotobok.
* *Skjære-Per og Kråke-Lars* (Dybwads, 1945).  Barnebok.
* *Skjære-Per, en liten fabel for dem som ikke er for store* (Jacob Dybwads forlag, 1946).  Barnebok.
* *Da freden brøt løs* (1945).  Med Einar Sissener.
* Tomm Murstad, *Se og lær* (Dybwads, 1947).  Skiveiledning.  Illustratør, med Olav Lorck Eidem fotografi.
* *En annen verden: Gylne Florida* (1950).  Reise.
* *Hanehaler* (1950)
* *Øl i glass og gryte* (Bryggeriforeningen, 1959).  Kokehefte.
* *Eva, den store suksex* (Gyldendal, 1958).  Humorbok, tekst og ill. av Eidem.
* *Klar til fiske!  Sportsfiskere gir råd* (1960).  Red. med Olav Kvalheim
* Robert C. Rurak, *Storvilt på kornet* (1960), oversettelse.
* Per Hohle, Knut Rom, Ragnar Frislid, Per Søilen, *Jakt og fiske i Norge* (tre bind, 1960-61).  Illustrert, med Omar Andréen, Kjell Aukrust og P. L. Eidem
* *Norsk Reklame*.  Med Thor Bjørn Schyberg
* *Gode venner – øl og mat*.  Utg. Bryggeriforeningen, 1970).  Kokebok.  Redaktør.
* Per Øyvind Heradstveit, *På skjermen – råd og vink for TV-opptredende * (Cappelen, 1971).  Illustratør.
* *Fiskerens kokebok – ute og hjemme* (1975).  Med foto av Per Christoffersen, Stein Nielsen, Olaf Heitkøtter.  Oversatt til flere sprog.

## Referanser
Lewis og Harris

**Lewis og Harris**  (engelsk: **Lewis and Harris**, skotsk gælisk: **Leòdhas agus na Hearadh** er Skottlands største øy, og den tredje største øya i De britiske øyer etter Storbritannia og Irland. Den har et areal på 2&nbsp;179 km². Øya ligger nordvest i øygruppen Hebridene på vestkysten av Skottland.

Den nordlige delen av øya kalles Lewis og den sørlige Harris. De to delene omtales til vanlig som to forskjellige øyer (*Isle of Lewis* og *Isle of Harris*), selv om de etter geografisk definisjon er to deler av samme øy. Hele øya har ikke noe felles navn, verken på engelsk eller gælisk. *The Long Island* har blitt brukt, (skotsk gælisk: *an t-Eilean Fada*), men dette er et navn som normalt brukes om hele øyrekka i de ytre Hebridene. Øya i sin helhet omtales også noen ganger bare som *Isle of Lewis*.

Grensen mellom Lewis og Harris går fra fjorden Loch Resort på vestsiden til fjorden Loch Seaforth på østsiden. Skillet gå altså ikke der hvor øya er smalest, ved Tarbert på Harris. Harris består for en stor del av fjellandsskap, mens Lewis har et flatere landskap. Det høyeste punktet på øya er Clisham som er 799 meter over havet.

Administrativt tilhører øya Ytre Hebridene (skotsk gælisk *Na h-Eileanan Siar*, engelsk *Western Isles / Outer Hebrides*). Tidligere var Harris del av Inverness-shire mens Lewis var del av Ross and Cromarty.

Lewis og Harris brukes også som fellesbetegnelse på alle øyene nord i de ytre Hebridene. Til denne øygruppa hører da foruten Lewis og Harris de bebodde øyene (Store) Bernera (gælisk:*Beàrnaraigh Ùig*, engelsk: *Great Bernera*) og Scalpay (gælisk: *Sgalpaigh*), og de nå ubebodde øyene Taransay (gælisk:*Tarasaigh*) og Scarp (gælisk:*An Sgarp*).

## Referanser
Teglverksgata (Oslo)

:::*Se [[Teglverksgata|pekerside]] for flere forekomster av Teglverksgata.*

**Teglverksgata** (1–11, 2–10) er ei gate på Rodeløkka i Oslo. Navnet er etter et teglverk, som lå der Freia har fabrikkområde nå.

Gata starter ved Helgesens gate, passerer Karlstadgata og fortsetter inn på Freia-området. 

Nr 2, som dekker vestsida av heile det første kvartalet, er gammel industribebyggelse (bygd 1884–1920), som i dag i stor grad disponeres av småbedrifter innen kulturfeltet. Det foreligger planer om om- og nybygging til boliger, men disse er foreløpig (2008) ikke godkjent. På andre sida av gata ligger et par leiegårder fra slutten av 1800-tallet.

Neste kvartal, innover mot Freia, er allerede transformert til boliger. Det er bygd flere nye blokker, og en del eldre industri (Oslo Baand & Lidsefabrik) er gjort om til boliger. Over gata går det her en freda inngangsportal til sjokoladefabrikkområdet. Denne portalen er nå inngangsparti til boligene i gamle Freiafabrikken.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Hakadal stasjon

**Hakadal stasjon** er en jernbanestasjon på Gjøvikbanen ved Nittedal i Akershus fylke. Stasjonsbygningen er bygd i dragestil, og levert fra Strømmen Trævarefabrik med hest og slede i 1900. Stasjonen ble opprettet under navnet **Hakedal**, men skiftet til **Hakadal** i 1922. Stasjonen ble fjernstyrt i 1971, men var fremdeles betjent for ekspedering av reisende og gods. I 1991 ble stasjonen fullt automatisert, og fremstår i dag som ubetjent.

Venterommet på stasjonen er i bruk.

## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
Teglverksgata

**Teglverksgata** finnes flere steder:

* Teglverksgata (Oslo)
* Teglverksgata (Drammen)
* Teglverksgata (Sandnes)
* Teglverksgata (Hønefoss)
Ragnhild (roman)

***Ragnhild *** er en roman av den norske forfatteren Olav Duun, utgitt i 1931. 

Romanen var den andre i en trilogi som kalles «Ragnhild-trilogien» eller «Medmenneske-trilogien», og som regnes som et høydepunkt i forfatterskapet. Det første boka var *[[Medmenneske]]* (1929) og den siste i trilogien var *[[Siste leveåret]]* (1933). Trilogien er bygget opp rundt Ragnhilds mord på svigerfaren Didrik, og de følger det får for familien på gården Stavsund.
## Innhold
Handlinga i romanen foregår åtte år etter handlingen i den første romanen, *[[Medmenneske]]*, det vil si i 1907. Ragnhild har sittet i tukthus «sørpå» et sted, og etter at hun har sonet ferdig straffen sin, har hun et par års tid arbeidet som budeie på en gård nær Oslo. Her har hun levd «eit dvaleliv utan menneskeleg kontakt», og det er svigermora Tale som reiser sørover for å vekke Ragnhild og hente henne «heim til livet». Tale selv dør under hjemreisen.

Når Ragnhild vender hjem til Stavsund, er det fordi hun trengs og er ønsket, og også fordi hun frykter at ektemannen Håkon skal utvikle de destruktive sidene av seg, og ende opp som Didrik. Romanen handler derfor om forholdet mellom Ragnhild og Håkon. Et hovedtema er Ragnhilds diskusjon med seg selv om hvorvidt Håkon var offeret verdt. Ragnhilds selvbilde og livsoppgave er å berge det som trenger berging, og hun våkner derfor når Håkon trenger hennes tilgivelse. Håkon på sin side forstår Ragnhild bedre etter at han selv har vært nær ved å la sin egen rettferdige harme gå ut over broren Johannes. Til slutt er det forholdet til, og omsorgen for, sønnen Hallvard som bringer Ragnhild og Håkon tilbake til hverandre.
## Tema og tolkning
Otto Hageberg har skrevet at boka kaster nytt lys over den første boka i trilogien. I motsetning til den første romanen i trilogien, er oppfølgerne ifølge professor Willy Dahl, «lukket om det personlige, nesten løsrevet fra all sosial sammenheng». Dahl oppfatter dem derved som stillestående. Professor Bjarte Birkeland skriver at oppfølgerne har blitt stående i skyggen av mesterverket *Medmenneske*, og videre at bøkenes «psykologiske miniatyrkunst» er viktig og sann. Leif Mæhle trekker fram «ein makelaus rikdom på psykologiske nyanser i skildringa av korleis spenningsfelta smått om senn løyser seg opp.»
## Romanen i ettertid
Skuespilleren Ragnhild Vannebo har i scenemonologen *Tale på trænet* (2013; «trænet» = toget) fortalt historien om hvordan Ragnhilds svigermor Tale reiser sørover til Østlandet for å hente Ragnhild hjem.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ragnhild som gratis e-bok (pdf/epub/mobi/hmtl) fra bokselskap.no
Åshild Thorrud

**Åshild Kaldahl Thorrud** (født 15. februar 1986) er en norsk fotballspiller. Hun har vært kaptein og visekaptein på Kattem Idrettslags damelag. Kattem IL spilte i Toppserien i 2005 og fra 2007 til 2012. 

Kaldahl Thorrud fullførte sin mastergrad i kommunikasjonsteknologi ved NTNU juni 2011. Masteroppgaven var for Trådløse Trondheim og har tittelen "Design av løsning for automatisk måleravlesning av strøm (AMS) basert på Wi-Fi". Løsningen benytter strømmålere fra Kamstrup og baserer seg på standarden DLMS/COSEM.

## Referanser
 

## Eksterne lenker
*
Snobgod

**Snobgod** er et band fra Harstad som startet opp i 1999 og har gjort tallrike konserter i Harstad. Musikken er en blanding mellom blues og pop-rock, men de kan av og til være vanskelig å sette i bås. De har blant annet vært supportband for svenske Bjørn Rosenstrøm og Briskeby. 

I 2004 ble deres låt *Doesn't matter* spilt på Nrk P3.

Snobgod drev i 2008 innspilling i eget studio i Stavanger.

## Medlemmer
**Gaute Killi* (Gitar)
**Åsmund Wilter Eriksson* (Bass/vokal),
**Jan Viggo Hansen* (Trommer)
**Håvar Solsvik* (Gitar, vokal)

## Konserter
*2006, Rock mot rus 

## Referanser
 
 
## Eksterne lenker
* Nrk. Urørt profil
* Urørtband på p3 2004
* Norwegian Bandindex
* Rock mot rus 2006
* Hjemmeside
* Last FM
Release teknikk

**Release teknikk** er en danseteknikk, som mer presist beskrives som en anti-teknikk, fordi det grunnleggende prinsippet er å bruke kroppens naturlige kanaler for bevegelse og funksjoner for å tre inn i dansens bevegelse – i motsetning til andre formelle danseteknikker som i stor grad oppmuntrer til «forvrengning» av kroppens naturlige bevegelse eller normale «mekanikk». 

Release teknikken fokuserer på manglende spenning, og bruker pusten i samspill med bevegelsen. Den setter med andre ord kroppens anatomi og avspenningsteknikk i fokus.

Teknikken kom som en reaksjon på den klassiske balletten for ca.100 år siden.
I stedet for å 'oppheve' tyngdekraften – som i balletten – blir den utnyttet fullt ut, slik at man kan bruke hele kroppen på en dynamisk måte.
Man skal bruke minst mulig energi til mest mulig bevegelse.

## Eksterne lenker
* Forklaring på teknikken på et dansestudios hjemmesider
Lunga (Firth of Lorn)

::*For øya Lunga i [[Treshnish Isles]], se [[Lunga (Treshnish Isles)]]
*'Lunga*' er en øy i øygruppen [[Slate Islands]] i [[Hebridene]] på vestkysten av [[Skottland]]. Den er den vestligste av de større øyene i Slate Islands, og ligger i [[Firth of Lorn]] like nord for [[Scarba]] og vest for [[Luing]]. Vest for Lunga ligger holmene kjent som [[Garvellachs]].

Navnet Lunga kommer av [[norrønt]] *Langr-øy*, [[langskip]]-øya. Andre stedsnavn på øya har [[skotsk gælisk|gælisk]] opphav.

Øya er 2,54 [[km²]] og den fjerde største av Slate øyene etter Luing, [[Seil (Slate Islands)|Seil]] og [[Shuna (Slate Islands)|Shuna]]. Med til øya regnes holmene *Fiola an Droma*, *Eilean Iosal*, *Fiona Meadhonach* og *Rubha Fiola*, selv om disse er omflødd ved (høyt) [[høyvann]]. Det høyeste punktet på Lunga er *Bidean na h-Iolaire* (gælisk for «Ørnetoppen») som er 98 [[meter over havet]]. Rundt Lunga ligger flere mindre holmer og skjær, blant dem [[Belnahua]], [[Eilean Dubh Mor]] og [[Fladda]] i nordvest, og *Guirasdeal* i sørvest. Det urene farvannet og sterk [[tidevann]]sstrøm gjør farvannet rundt Lunga vanskelig å navigere. Mellom Lunga og [[Scarba]] er en sterk tidevannsstrøm kjent som  *Bealach a' Choin Ghlais* (den gråe hundens pass), hvor strømmen kan ha hastigheter opp mot åtte [[Knop (mål)|knop]]. Strømmen kalles også *lille Corryvreckan'' etter den større malstrømmen Corryvreckan mellom Scarba og Jura.

Det er bebyggelse både på østsiden av selve Lunga og på Rubha Fiola, den eneste faste bosettingen er tilknyttet et aktivitetssenter på Rubha Fiola. Det høyeste folketallet som er registrert på øya er 29 innbyggere i 1794, folketallet gikk ned utover 1800-tallet og øya hadde ikke fast bosetting på 60 og 70-tallet. Ved folketellingen i 2001 var det registrert 7 innbyggere på Lunga. 

## Referanser
Tomm Murstad

**Tomm Murstad, sr.** (født 2. juli 1915 i Fredrikstad, død 19. januar 2001 i Oslo) var en norsk reklamemann og idrettsmann, kjent for sine utmerkede resultater i flere grener (hopp, alpint, vannski).  Med tilnavnet **Onkel Tomm** etablerte han flere idrettsskoler for barn.

## Liv og virke
Murstad var oppvokst på Vinderen i Oslo og ble som ung skitrener i Alpene såvel som i USA, der han også var akrobat med egen fremvisning på Madison Square Garden og *Treasure Island* utenfor San Francisco. Han etablerte verdens første barneskiskole på Øvreseter (1934), der de norske kongelige har gått. Samme stedet finner man i dag utebarhenget *Onkel Tomms hytte* (etablert 1990).

Murstad var olympiatrener for den norske alpinisten Stein Eriksen. Han etablerte *Tomm Murstads sjøleir* på Høyerholmen i 1960, og dette er fortsatt et tilbud til barn i alderen 9-16 år. *Tommleplassene* er utebarnehager i Tryvannsåsen ved Holmenkollen, navngitt etter ham.

Ellers drev han klesbutikk i Majorstuen. Til hans åttiårsdag ga Skiforeningen utstillingen *Gi barna sjansen*, dedikert Murstad. Hans siste skioppvisning var åpningen av Interskikongressen (1999). Hans sønn (Tomm Murstad junior, født 1943) driver videre i samme geskjeft.

## Utgivelser
* *På ski* (Aschehoug, 1946).  Bidragsyter (m.fl.)
* *De første spor med far og mor* (Cappelen, 1960). Med Bjørn Winsnes
* Rolf Kirkvaag, *Tomm Murstad – en entusiastisk skihistorie* (1984).

## Premier
* Kongens fortjenstmedalje i gull 1980

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rodes plass (Oslo)

**Rodes plass** er en plass på Rodeløkka i Oslo. Den er oppkalt etter stiftsprost Frederik Rode, som hadde en eiendom i området på 1850-tallet.

Plassen ligger der Rathkes gate, Karlstadgata, Verksgata, Langgata og Snippen møtes. Bebyggelsen rundt er svært variert: små trehus, eldre leiegård, leiegård i funkis og moderne institusjonsbygg. Det er imidlertid ingen eiendommer som har adresse til den. 

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* Mordet på Rodes plass
Fruitcake

**Fruitcake AS** er et norsk medieselskap som ble startet i 2001. Selskapet produserer digitale historier og har blant annet produsert performance-stuntet Forfall med Kristopher Schau for NRK. I dag er firmaet er rent designbyrå. I 2006 Flyttet Fruitcake til Galleberg Godshus i Sande i Vestfold. I 2010 skiftet Fruitcake navn til Handverk.

## Eksterne lenker
Hjemmeside
Hage i Viksdalen

**Hage** er navnet på gårdsnummer 44 i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Gården ligger på nordsiden av Viksdalsvatnet, Fv 421 fra Vikja til Roska passerer over gården.

Gården er inndelt i følgende bruk:
* Bruk 1
* Bruk 2
* Bruk 4, *Kongsteigen* 
* Bruk 6 

## Historisk
Hage finnes i kilden *tiendepengskatten* fra 1520, den er en av fire gårder i Viksdalen som finnes i denne kilden dette året. Gården har da hatt bosetning etter svartedauden til liks med de tre andre gårdene. Bruket er også dokumentert i en jordebok fra 1463. I kilder fra 15- og 1600-tallet finnes Hage nevnt med betegnelsen *Ødebust*, et av brukene på gården har da hatt en ødetid. 

I Bergens Kalvskinn fra første halvdel av 1300-tallet står det at kirken i Vikja hadde jordeiendom i *Haghauælli*, dette viser at det var bosetning på gården før 1350.

*Kongsteigen* ble i forbindelse med krongodssalget i 1662 en del av Svanøygodset, det gikk senere inn i et av hovedbrukene igjen. I 1846 fikk husmannen Bernt Gjertsson bygsle plassen Kongsteigen.

Maria Hage var jordmor i Viksdalen og bosatt på Hage. Hun fikk Kongens fortjenstmedalje i sølv.

## Litteratur
* Timberlid, Jan Anders, *Bygdebok for Gaular Band IV, Gardar og folk. Viksdalen Sokn (s.569-581)*, Oslo 1998. ISBN 82-994538-2-8
Howard Baker

**Howard Henry Baker jr.** (født 15. november 1925 i Huntsville i Tennessee, død 26. juni 2014 samme sted) var en amerikansk republikansk politiker. Han representerte delstaten Tennessee i Senatet 1967–1985. Baker var stabssjef i Det hvite hus 1987–1988 og USAs ambassadør i Japan 2001–2005. Baker var kjent for sine diplomatiske evner, og ble derfor kalt *The Great Conciliator*, «den store megleren», i sin tid i Senatet.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var sønn av kongressrepresentant og advokat Howard Baker sr. og Dora Ann Ladd. Han tok sin collegeutdannelse ved Tulane University i New Orleans. Under den andre verdenskrig tjenestegjorde han i United States Navy, hvis befalsskole var samlokalisert med University of the South i Sewanee.

Etter krigen avla han sin juridiske eksamen ved University of Tennessee College of Law i 1949 og fikk advokatbevilling samme år.

Baker praktiserte som advokat sammen med faren i firmaet Baker, Donelson, Bearman, Caldwell & Berkowitz, som farfaren James F. Baker grunnla i Huntsville i 1888.

### Politiker
Han tapte suppleringsvalget til USAs senat i 1964 mot Ross Bass. Bass tapte to år senere demokratenes primærvalg mot guvernør Frank G. Clement. Republikanerne i Tennessee nominerte Baker på nytt til senatet og i dette andre forsøketbeseiret han guvernør Clement. Baker ble gjenvalgt to ganger, i 1972 og i 1978. Han var minoritetsleder i Senatet 1977–1981 og majoritetsleder 1981–1985.

Baker etterfulgte Donald Regan den 27. februar 1987 som stabssjef i Det hvite hus. Relasjonene mellom et hvite hus og senatet hadde ikke vært de beste under Regans tid. USAs president Ronald Reagan ble ansett å ville forbedre atmosfæren ved å utse Baker til ny stabssjef. Baker selv hadde stilt seg kritisk til Donald Regans maktutøvelse, og ville ha en jevnere maktbalanse mellom Det hvite hus og USAs kongress. Ved å påta seg vervet som stabssjef, oppgav ham sitt opprinnerlig etterstrebede kandidatur til presidenvalget i 1988.

Året etter ble Baker etterfulgt av Kenneth Duberstein.

Baker tjenestegjorde også i George W. Bushs første presidentperiode som ambassadør i Japan.

Han var gift med døtre til to fremtredende republikanske politikere. Hans første hustru Joy, som døde av kreft, var datter av Everett Dirksen, mangeårig minoritetsleder i Senatet. Baker giftet seg på nytt i 1996 med Nancy Landon Kassebaum, datter av republikanernes presidentkandidat ved valget i 1936, Alf Landon. Nancy Landon Kassebaum Baker er også selv en fremtredende republikansk politiker; hun var representant til USAs senat fra Kansas 1978–1997.

I 1984 ble han tildelt Presidential Medal of Freedom.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Preben

**Preben** er et opprinnelig dansk mannsnavn dannet av det gammeldanske navnet *Pridbjørn* som er avledet av det sorbiske navnet *Pritbor*. Navnet er dannet av slaviske *prid*, «først», og *bor*, «kamp».

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Preben Hornung (1919–1989), dansk maler
* Preben Munthe (1922–2013), norsk økonomiprofessor
* Preben Fabricius (1931–1984), dansk designer
* Preben Maegaard (f. 1935), dansk pionér innen fornybar energi
* Preben Colstrup (f. 1947), norsk maler og informasjonssjef i NSB
* Preben Elkjær (f. 1957), dansk fotballspiller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Thor Bjørn Schyberg

**Thor Bjørn Schyberg** (født 26. april 1901, død 9. november 1992) var en norsk reklamemann, i sin tid ansett som en av de beste i sitt slag her til lands.

Han studerte ved Handelsgymnaset (1919) og var en av de første elevene ved den nyåpnede Reklameskolen på Kristiania Børs (1918), deretter stenograf, korrespondent og en av de første i landet med stillingstittel reklamesjef hos Stormbull A/S (1923). Samtidig var han lærer ved Oslo Reklameskole (tilsatt 1923, senere styremedlem i femti år).

I april 1933 ble han invitert av Walter Fürst til stiftelsesmøtet til Nasjonal Samling. Fürst hadde sett for seg Schyberg i rollen som bevegelsens propagandasjef, men allerede tre dager etter møtet meldte Schyberg at han ikke hadde tillit til partiets fører. 

Han etablerte og ledet Bessegg, fabrikant av barberblad i 35 år, i likhet med firmaet Ekspressreklame A/S (landets første innen direkte reklame), og var medlem i direksjonen for Forenede Annonsebyråer A/S (1938–71).

Han var æresmedlem i Oslo Markedsføringsforening, samt  mangeårig formann i Norsk og Nordisk Reklameforbund, tok initiativet til eget institutt i reklame og salg ved Norges handelshøyskole (1936), såvel som lignende ved Norges Markedshøyskole.  

Ellers var han i styre og stell for Nansenhjelpen, Nasjonalhjelpen for krigens ofre og Det norske Flykningeråd.  Schybergs store samling av plakater og annet materiell, er overlatt Universitetsbiblioteket og Handelshøyskolen BI Biblioteket.  Selv skrev han sammen med byråkollega Paul Lorck Eidem en bok om reklamens historie i Norge, og bidro også til NRK-serien *Alle tiders reklame* (fire episoder).

## Referanser


## Utvalgte slagord
* *Citroën for norsk terreng*

## Utgivelser
* *Lønnsom reklame. En orientering for forretningsmenn (Fabritius, 1929).*
* *Slagord (1945)*
* *Norske ex libris signaturer (1948).  Med [[Ragnvald Iversen]]*
* *Norsk reklame.  Med [[Paul Lorck Eidem]]*
* *Norsk Exlibrisiana, (1974) Fortegnelse over 8.650 norske exlibris.*
* *[[Jardar Lunde]], en  norsk kunstner og hans exlibris* (1977)
Elnes holdeplass

**Elnes holdeplass** var en holdeplass på Gjøvikbanen ved Nittedal i Akershus fylke. Holdeplassen ble opprettet i 1932 men har siden 11. mai 2006 ikke blitt brukt som stoppested, og den er nedlagt. Plattformen og leskuret er fjernet.

Da banen ble bygd mellom 1895 og 1902 var stor aktivitet på Elnes. Nord for stoppestedet ligger en bred morenerygg. NSB anla et sandtak her og sand ble tatt ut for hele strekningen fra Grefsen til Kutjern, en strekning på omtrent 85 km.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* Norsk Jernbaneklubb.no – Om Elnes holdeplass
Soveromskultur

**Soveromskultur** (engelsk: *bedroom culture*) er et begrep innen barnemedieforskning som er med på å forklare medienes rolle i barns læringsprosess. Begrepet stammer fra en stor britisk undersøkelse kalt *Children and their changing media environment* gjort mellom 1997 – 1999.

Resultater fra undersøkelsen viser at økende velstand, endrede samværsmønster i familien, reduksjon av størrelse på familier, ny ungdomskultur og et stadig større forbruksmarked er faktorer som ligger til grunn for at mediene kommer inn i huset. Soverommene til europeiske barn er jevnt over godt utstyrt med bøker, radio, tv, videospill og spillmaskiner koblet til tv og PC, dette gjør soverommet til et viktig sted for fritid og læring hos barnet.

Uttrykket *soveromskultur* (bedroom culture) har vanligvis vært brukt om tenåringers forbrukskultur, spesielt jenter og deres søken etter personlig identitet. (McRobbie & Garber 1986) Dagens soveromskultur viser til at barn og unge mennesker tilbringer store deler av fritiden hjemme, oftest sammen med medier, i økende grad skjermbaserte, og de oppholder seg på soverommet fremfor i familiestuen.

Barn med mye mediautstyr oppholder seg oftere på rommet sitt enn de med mindre utstyr. Tenåringer tilbringer med tid på soverommet enn de yngre og jenter tilbringer mer tid enn gutter på soverommet sitt.

## Kilder
*Vebjørg Tingstad: *Barndom under lupen* 2006 ISBN 8202249635
Fort Stanwix-avtalen

**Fort Stanwix-avtalen** var en traktat mellom indianere og ledere av Det britiske imperiet. Den ble signert 5. november 1768 på Fort Stanwix, i det som er dagens Rome i New York. Avtalen ble forhandlet frem av Oliver Wolcott og representanter fra irokeserne.

## Beskrivelse
Formålet med forhandlingene var å endre på grenselinjen mellom indianernes landområder og de britiske bosetningene, som var fastsatt i den kongelige proklamasjon av 1763. Britiske myndigheter håpet at en ny grenselinje ville gi en slutt på de voldsomme grensekrigene, som begynte å bli både kostbare og til bryderi. Indianerne håpet at en ny, permanent linje skulle forhindre britisk ekspansjon vestover.

Den endelige traktaten ble underskrevet den 5. november med én signatarmakt for hver av de seks nasjonene og under oppsyn av representanter fra New Jersey, Virginia og Pennsylvania i tillegg til tilsynshavende William Johnson. Indianerne mottok £10&nbsp;460 pund, 7 shilling og 3 pence sterling. 

Traktaten etablerte en «eiendomslinje» som flyttet den tidligere avtalte grenselinjen lenger vest. Irokeserne hadde i retur sagt fra seg området som omfattet Kentucky i Virginia til britene. Problemer oppstod da indianere som var bosatt i eller brukte Kentucky-området &mdash; hovedsakelig shawneer, delawarer og cherokeer &mdash; motsatte seg avtalen ettersom de ikke hadde spilt noen rolle i forhandlingene. Slik endte Fort Stanwix-traktaten opp med å forverre fiendtligheten langs elven Ohio. Dette førte til en ny runde med uroligheter som kulminerte i Lord Dunmores krig i 1773.

Traktaten satte også en sluttstrek ved en landfeide mellom de seks nasjonene og Penn-familien, som grunnla Pennsylvania. På grunn av store uenigheter ble det likevel ikke fullstendig enighet om grenselinjen før fem år senere.

Siste del av «eiendomslinjen» i Pennsylvania, den såkalte «Purchase Line», ble fastsatt i 1773 av representanter fra de seks nasjonene og Pennsylvania under et møte på et sted kalt Canoe Place ved sammenløpet av West Branch Susquehanna River og Cush Cushion Creek i det som er dagens Cherry Tree.

Fort Stanwix-traktaten kom som et resultat av at befolkningsvekst og økonomisk utvikling førte investorers og landspekulanters øyne mot områdene vest for Appalachene. Krav fra nybyggere og spekulanter førte til at britiske myndigheter snart presset irokeserne og cherokeene til å avstå fra enkelte av sine landområder. De var ikke lenger i stand til å stå imot kolonistene, og innså at de stod mellom å gi etter eller kjempe tilbake. De var svekket etter den siste tidens krigføring, og valgte derfor å overgi flere landområder. I 1768 sa irokeserne fra seg retten til Ohio Valley, i et forsøk på å styre de engelske bosetningene vekk fra sitt eget hjemland.

## Kilder
* «The Documentary History of the State of New York», av E.B. O'Callaghan, M.D.; Albany: Weed, Parsons & Co., 1850 (Vol. 1 pp. 379-381 tekst fra traktaten av 1768; også utfyllende innlegg av Sir William Johnson)
* '''''The Old New York Frontier''''', av Francis Whiting Halsey; New York; Charles Scribner's Sons, 1901 (Part 3, Chapter 2 The Fort Stanwix Deed, and Patents that Followed It (1768 – 1770), pp. 99-105)
Gaularmarknaden

**Gaularmarknaden** er et årlig arrangement på Sande i Sunnfjord i Gaular kommune. Gaularmarknaden blir holdt hvert år i begynnelsen av september og ble arrangert første gang i 1981. Arrangør er Gaular Idrettslag, som har dette som en viktig inntektskilde for driften.

Arrangementet består av salgsmesse, tivoli, konserter med aktuelle artister og andre aktiviteter.

## Eksterne lenker
Gaularmarknadens hjemmesider
David Healy

**David Jonathan Healy** (født 5. august 1979 i Killyleagh) er en fotballtrener og tidligere fotballspiller fra Nord-Irland. Healy startet sin karriere i Manchester United og har gjennom sin karriere spilt i en rekke klubber i de øvre divisjoner. Healy har spilt angrep for Ipswich Town på utlån fra Sunderland AFC. I tillegg til flere engelske klubber har han også spilt for Scottish Premier League-klubben Rangers FC.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Sunderland AFC om David Healy
Maria Hage

**Maria Hage** (født 1868, død 1956) var jordmor i bygden Viksdalen i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Hun var bosatt på gården Hage på nordsiden av Viksdalsvatnet.

Hage kom til Viksdalen i 1897 og tok over jordmorstillingen etter Maria Gjerland. Før denne tiden var det *hjelpekoner* som bistod rundt fødsel. I begynnelsen av hennes tid som jordmor dekket hun området Viksdalen og Haukedalen, men rundt 1915 ble Haukedalen gjort om til eget distrikt. 

Ifølge kilden var det ingen fødende som døde på barselssengen i perioden Hage var jordmor. Hun ble også brukt dersom det var sykdomstilfeller, da enten ved hjemmebeøk hos pasient eller at pasienten kom til Hagegården. Det var billigere og enklere å bruke Hage, enn å dra til Sande for å oppsøke lege. Hun tok seg av de enkleste ting, men kontaktet legen dersom det var alvorlig. Hage var i besittelse av et koppeapparat som hun brukte til å tappe blod fra steder der folk hadde vondt, hun hadde også et lite medisinlager av nafta, jod og andre desinfiserende stoffer som hun solgte.

Hage ble avløst fra stillingen i 1933 da datteren Jenny overtok.

21. mars 1933 ble Maria Hage hedret med Kongens fortjenstmedalje i sølv for sin lange innsats.

## Kilder
* Timberlid, Jan Anders, *Bygdebok for Gaular Band IV, Gardar og folk. Viksdalen Sokn (s.574)*, Oslo 1998. ISBN 82-994538-2-8
Per Søilen

**Per Søilen** (1936–2023) var en norsk friluftsmann, mest kjent som mangeårig generalsekretær for Norges Jeger- og Fiskerforbund og for flere bøker om jakt og friluftsliv.

Han ble tilsatt som reisesekretær i forbundet (1959), ble viltkonsulent da forbundet ansatte en egen fiskestellkonsulent i 1962, før han ble generalsekretær (1972), senere informasjonssjef (1988) og vikarierende generalsekretær inntil sin pensjonering (2000).

## Utgivelser
* *Jakt og fiske i Norge, bind 1–3* (1960).  Redaktør med bl.a. Per Hohle
* *Jegerboka : Handbok om jakt, vilt og våpen* (Helge Erichsens forlag, 1962)
* *Jakt og jaktmuligheter i Norge* (Gyldendal, 1967)
* *Gode råd til [[storvilt]]-jegere* (1969).  Med Audun Sylten
* *Jegerens oppslagsbok* (1970).  Red. sammen med Karl Henning Søilen.  Ill. Harald Wiberg og Lindorm Liljefors
* *Jakt på [[storfugl]]* (Naturforlaget, 1999)

## Referanser
Liten kongledvergmåler

**Liten kongledvergmåler** (*Eupithecia analoga*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere og er funnet spredt over hele Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 17 – 21 mm), slank, gråbrun måler. Den er svært lik på stor kongledvergmåler (*Eupithecia abietaria*), men er litt mindre og vingenes mørke tegninger er mørkbrune, ikke svarte, særleg er dette tydelig med forvingens mørke flekk. **Forvingen** har et ganske bredt, brunt, halvsirkelformet tverrbånd ved roten. Litt innenfor midten av vingen har den en oval, sjokoladebrun flekk. Forvingens tverrbånd i midten er mindre markert enn hos stor kongledvergmåler. Forvingens ytterkant er brun med en hvit siksak-tverrstripe. Larven er rosaaktig grå, med spredte, små, svarte flekker.

## Levevis
Arten finnes i barskog. Larvene lever på gran og furu, i alle fall av og til i galler danner av bartrelus (Adelgidae).
## Utbredelse
Arten er bare kjent fra Europa. I Norge er den funnet spredt over hele landet nord til Finnmark, men det er få funn på Vestlandet.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Revebjelledvergmåler

**Revebjelledvergmåler** (*Eupithecia pulchellata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere og er funnet på Sør- og Vestlandet i Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 18 – 22 mm), slank, brokete farget måler. Den er en av få dvergmålere (slekten *Eupithecia*) som er lett å kjenne igjen, på den brokete fargen og særlig på forvingens to okergule tverrbånd. De ligner sterkt på torskemunndvergmåler (*Eupithecia linariata*), men er noe lysere på farge enn denne og kan kjennes på at forvingens brede, mørke tverrbånd har en markert knekk ca. 1/3 fra forkanten. **Forvingen** er, innenfra og utover, farget slik: ved roten mørk grå, deretter et bredt, okergult tverrbånd, deretter et jevnbredt, hvitkantet, mørkgrått tverrbånd, deretter hvitgult, så et uregelmessig, brunlig okergult tverrbånd (vanligvis noe mørkere på farge enn det lenger inne i vingen), deretter en hvit siksak-tverrstripe og ytterst grå. **Bakvingen** er farget omtrent som forvingen.

## Levevis
Arten er knyttet til revebjelle (*Digitalis purpurea*), der larvene utvikler seg i blomstene. Man finner arten i veikanter, på beitemark, hogstflater og andre steder der revebjellen vokser. Larvene lever av pollenbærere og frøemner inne i blomstene. Arten overvintrer som puppe, av og til to ganger. De voksne målerne flyr i mai – juli.

## Utbredelse
Arten har en ganske begrenset utbredelse, som følger næringsplanten. Den finnes på Den iberiske halvøy, i Mellom-Europa og de sørlige delene av Nord-Europa. I Norge er den funnet i Telemark, Vest-Agder og over hele Vestlandet.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* UK moths, ''Eupithecia pulchellata''
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Torskemunndvergmåler

**Torskemunndvergmåler** (*Eupithecia linariata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere og er funnet nord til Møre og Romsdal i Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 16 – 18 mm), slank, brokete farget måler. Den kan kjennes fra andre arter, bortsett fra revebjelledvergmåler (*Eupithecia pulchellata*), på fargen. Fra revebjelledvergmåleren kjennes den på at den er noe mindre, mørkere, og at forvingens mørke tverrbånd mangler en markert knekk, men er nokså jevnt buet. **Forvingen** er ved roten grå i den fremste del, hvit bakerst. Deretter følger et oker-brunt (virker mer brunt enn gult) tverrbånd, et bredt, hvitkantet, mørkegrått tverrbånd som er nokså jevnt buet, et nytt okerbrunt tverrbånd, en smal, hvit tverrstripe, og ytterst er vingen grå. **Bakvingen** er farget omtrent som forvingen. Larven er grønngul med brune tverrflekker på ryggen.

## Levevis
Denne arten har larver som utvikler seg i blomster og frøkapsler på lintorskemunn (*Linaria vulgaris*) og løvemunn (*Antirrhinum* spp.). De voksne målerne flyr i juli – august.

## Utbredelse
Torskemunndvergmåleren lever over hele Europa og i Nord-Asia. I Norge er den funnet nord til Møre og Romsdal, men er uvanlig på Vestlandet, der den lignende arten revebjelledvergmåler er vanligst.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* UK moths, ''Eupithecia linariata''
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Liste over Namibias presidenter

Denne oversikten presenterer en **liste over [[Namibia]]s presidenter** siden den tidligere tyske, britiske, og til sist sørafrikanske kolonien Sydvest-Afrika ble uavhengig 21. mars 1990.

## Namibias presidenter

## Eksterne lenker
*
Jupiter (litteraturmagasin)

***Jupiter*** er et norsk litteraturmagasin som fokuserer på upubliserte tekster av både etablerte og ukjente forfattere. Første utgave kom i oktober 2008, og magasinet utgis annenhver måned. Ansvarlig utgiver er Thor Lanesskog. Redaktører er Harald Kjøge Rønning og forfatteren Øystein Wingaard Wolf.

## Eksterne lenker
* Litteraturmagasinet Jupiter
Idrettslaget Trond

**Idrettslaget Trond** (stiftet 9. mai 1920 som *Sportsklubben Sport*) er et idrettslag fra bydelen Rosenborg i Trondheim. Det er en foreldredrevet bydelsklubb med nedslagsfelt Lerkendal, Singsaker, Bakklandet, Rosenborg, Bakkaunet, Øya, Møllenberg og Buran. Det er 450 aktive medlemmer innenfor fotball og innebandy.

## Historie
Klubben ble stiftet 9. mai 1920 som *Sportsklubben Sport*, av en guttegjeng fra Pappenheim, med Olav Graven i spissen. I 1924 ble klubben innmeldt i Arbeidernes Idrettsforbund (AIF). Fem år senere ble det splittelse i AIF, og de politiske stridighetene spredte seg til Sportsklubben Sport. I januar 1930 ble klubben delt i to: *Sportsklubben Sport* og *Sportsklubben Djerv*. Fram til krigen drev de to klubbene parallelt.

Det ble drevet godt på friidretts-siden med blant annet høydehopper og landslagsdeltager Odd Benjaminsen. Begge klubbene stilte fotball-lag og deltok i øverste klasse i enkelte år. Videre gjorde klubbene seg bemerket i ski, sykkel og svømming. De hadde også medlemmer som drev med boksing, bryting og orientering.

I 1948 vedtok begge klubbene sammenslåing med navnet *Djerv/Sport*. I februar 1951 fikk klubben navnet *Idrettslaget Trond*.

## Idretter
I etterkrigsårene ble klubben representert i orientering, sykkel, bandy, boksing, gangsport og håndball for kvinner og menn.

I dag har klubben avdelinger for fotball og innebandy.

### Fotball
Fotball er den største aktiviteten i Trond. Det stilles guttelag i alle klasser opp til og med juniornivå. På jentesiden har man lag inntil jenter 17 klassen. Fotballagene trener og spiller kamper på Rosenborgbanen, som ligger i hjertet av Rosenborg-området.

Klubben hadde suksess i 1950 da de spilte kvalifisering til 2. divisjon, selv om det ble et knepent tap. I 1953 tapte Trond 2-3 for  i semifinalen i junior-NM.

Den kjente toppspilleren Odd Iversen startet sin karriere i Trond, før han gikk til  i 1964. I nyere tid er Markus Henriksen, Ole Sæter og Frøya Dorsin kjente a-lagsspillere med bakgrunn fra Trond.

### Innebandy

Klubbens innebandyavdeling, Trond Innebandy, ble opprettet da *Bakklandet Innebandyklubb* (stiftet 16. mai 2006) ble til en særavdeling av idrettslaget høsten 2013.Avdelingen for innebandy er for tiden (2022) ikke aktiv.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Walter Q. Gresham

**Walter Quintin Gresham** (født 17. mars 1832 i Lanesville i Harrison County i delstaten Indiana i USA, død 28. mai 1895 i Washington, DC) var en amerikansk republikansk og senere en demokratisk politiker og general kjent som landets 35. finansminister under presidenten Chester A. Arthur i perioden mellom 5. september 1884 og 30. oktober samme år, samt som landets 33. utenriksminister under presidenten Grover Cleveland i perioden mellom 7. mars 1893 og 28. mai 1895. Han var USAs postminister fra 3. april 1883 til 4. september 1884.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var sønn av William Gresham (1802–1834) og Sarah Davis. William vat blitt valgt til oberst i staten Illinois' milits. Han var medlem av Whig-partiet of valgt sheriff for Harrison County. Den 26. januar 1834 ble han knivdrept under arrestasjonen av en desperado.

### Karriere
Gresham innledet sin karriere som advokat i 1854, og allerede to år senere deltok han i republikanernes aller første presidentkampanje. Han giftet seg i 1858 med Matilda McGrain. I 1860 ble han innvalgt til Indiana House of Representatives, som er underhuset av delstatens lovforsamling. Han deltok så i den amerikanske borgerkrigen og ble såret og lammet under slaget ved Atlanta i 1864 som gjorde at Gresham ikke lenger var kapabel til aktiv tjeneste som brigadegeneral. Etter krigen arbeidet han som advokat i New Albany før han i 1869 ble utnevnt som dommer for United States District Court i Indiana av president Ulysses S. Grant.

I 1883 fikk han tildelt vervet som USAs postminister, eller generalpostmester (*Postmaster General*), som var øverste sjef for det amerikanske postverket United States Postal Service, i Chester A. Arthurs kabinett. I hans periode som postminister ble Gresham i Oregon oppkalt etter han. I september 1884 ble han utnevnt til etterfølger av Charles J. Folger som landets finansminister, men avgikk allerede i oktober samme år på grunn av at president Arthur i stedet gav han stillingen som dommer i den føderal appelldomstolen United States Court of Appeals.

Etter en lengre politisk karriere som republikaner (han var presidentkandidat på republikanernes partimøter både i 1884 og 1888) mistet han tiltro til partiets leder og politikk, og gikk over til Det demokratiske partiet. Her gav han sin støtte til Grover Cleveland under presidentvalget i 1892, og tjenestegjorde som landets utenriksminister i perioden 1893–1895 i Clevelands kabinett.

Gresham døde i embetet den 28. mai 1895 i Washington, DC, og ble senere gravlagt på Æresgravlunden i Arlington.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Treas.gov – Walter Q. Gresham (1884) – Biografien til Gresham hos U.S. Department of the Treasury.
* State.gov – Walter Q. Gresham – Biografien til Gresham hos U.S. Secretary of State.
John Podesta

**John David Podesta** (født 15. januar 1949 i Chicago i USA) er en amerikansk jurist, statstjenestemann og politisk aktivist. Han er leder av tankesmien Center for American Progress og gjesteprofessor ved Georgetown University Law Center. Podesta var stabssjef i Det hvite  hus under USAs president Bill Clinton 1998–2001.

Podesta har arbeiderklassebakgrunn. Faren var fabrikkarbeider av italiensk herkomst. Moren Mary Podesta, kjent som "Mama Podesta", var kjent for sin matlaging på forskjellige tilstelninger i Det demokratiske partis regi i Washington, D.C. i en lengre tid. Hun var av gresk herkomst, var lenge hjemmeværende husmor og senere avdelingssjef i *Bankers Life and Casualty Co.* i Chicago innen hun flyttet til Washington.

Podesta avla i 1971 sin grunneksamen ved Knox College i Galesburg i  Illinois. Han avla senere sin juristeksamen ved Georgetown University Law Center og innledet i 1976 sin karriere som advokat. Sammen med broren Tony Podesta grunnla han i  1988 public relations-firmaet *Podesta Associates* (senere *Podesta Group*).

Før Podesta ble Clintons stabssjef var han assistererende stabssjef og stabssekretær (*Staff Secretary*). Podesta var Clintons fjerde og siste stabssjef.

Podesta grunnla i 2003 den demokratiske tankesmien Center for American Progress.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* biografi på Center for American Progress websted
* We Can Cut Poverty In Half – Podestas ekspertuttalelse 2007 for representantenes hus om å halverr fattigdommen i USA
* On the Passing of Coretta Scott King – Podestas uttalelse etter Martin Luther Kings enkes Coretta Scott Kings død 2006
Boersvineblom

**Boersvineblom** (*Senecio inaequidens*) er en plante i kurvplantefamilien.

Den er en flerårig urt som blir 20–80 cm høy. Stengelen er ofte forvedet nederst og rikt forgreinet. Bladene er linjeformede, 6–7&nbsp;cm lange, 1–5&nbsp;mm brede, nesten helrandede med nedbøyd kant og stengelomfattende grunn. Blomsterkurvene er 20–25 mm brede og har 10–15 gule, 5–8 mm lange tungekroner.

Boersvineblom hører hjemme i Sør-Afrika. Den kom til Europa gjennom import av saueull og ble første gang oppdaget i Belgia i 1922. Den har siden 1980 spredt seg massivt på industriområder og langs veikanter og jernbanespor i Tyskland og andre steder i Nord- og Mellom-Europa. Boersvineblomen er giftig for dyr og mennesker, og beitedyr unngår den til vanlig. Likevel er det meldt om at beitedyr har dødd etter å ha spist planten.

I 1995 ble planten funnet på et jernbanespor i Oslo. Siden er den påvist i flere kommuner, blant annet på industriområdet Lundevågen i Farsund kommune, hvor botaniker Oddvar Pedersen oppdaget en forekomst på flere dekar i september 2008. Nærmere seks tonn ble luket bort og destruert ved brenning i oktober.

Den norske utbredelsen omfattet i 2019 kyststrøkene fra Østfold til Bømlo i Sunnhordland med to enkeltforekomster i henholdsvis Giske og Kristiansund i Møre og Romsdal. På Østlandet finnes den nordover til Mjøsa. I Fremmedartslista 2023 er boersvineblom kategorisert som *svært høy risiko* på grunn av stort invasjonspotensial og middels økologisk effekt.
## Referanser




## Eksterne lenker
*
Flekkdvergmåler

**Flekkdvergmåler** (*Eupithecia irriguata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere og er funnet på Østlandet og Sørlandet i Norge.
## Utseende
En liten (vingespenn 18 – 20 mm), slank, brunhvit måler, noen ganger kontrastrikt tegnet, andre ganger nesten ensfarget. Den kan kjennes på forvingens mørke flekk, som er smal og nærmest stavformet. **Forvingen** er brunhvit med tre mer eller mindre tydelige, brune tverrbånd. Det ytterste av disse er vanligvis ganske markert, de to innerste ofte bare synlige som flekker ved vingens fremkant. Litt innenfor midten er det en svart tverrflekk som er smal, omtrent stavformet. Larven er grønn med røde flekker.

## Levevis
Arten finnes i skog, skogkanter og kratt med innslag av eik (*Quercus* spp.). Larvene utvikler seg på eikas unge blader. De voksne målerne flyr i april – juni.

## Utbredelse
Arten finnes i den vestlige delen av Europa og i Nord-Afrika. I Norge er arten registrert i Østfold, Telemark, Aust-Agder og Vest-Agder.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* UK moths, ''Eupithecia irriguata''
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Fride

**Fride** er et kvinnelig fornavn med norrøn opprinnelse.

Fride betyr fred eller fager. Den mer vanlige versjonen av Fride er Frida.

**Fride** er også brukt som mannsnavn, men sjeldnere.

## Utbredelse
*Fride* er kjent brukt som personnavn i Norge fra rundt 1950. I november 2008 var det 449 kvinner i Norge som hadde Fride som første fornavn. Det var 347 kvinner som hadde Fride som eneste fornavn.. Navnet er lite utbredt utenfor Norge.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Fride Solbakken (f. 1971), norsk politiker
* Fride Vullum-Bruer (f. 1976), norsk friidrettsutøver
* Fride Medina Svelstad (f. 1991), norsk modell

## Referanser




## Eksterne lenker
Indiaugle

**Indiauglen** (*Taenioglaux radiatum*) er en art i uglefamilien (Strigidae) som lever i India.

## Referanser


## Eksterne lenker
*