Teddy Tamgho

**Teddy Tamgho** (født 15. juni 1989 i Paris) er en fransk tresteg- og lengdehopper. Han representerer klubben CA Montreuil, og har vunnet både VM- og EM-gull innendørs og VM-gull og EM-bronse utendørs. Han er en av de absolutt beste tresteghopperne i historien. Han holder innendørs-verdensrekorden med 17,92 m. 

## Karriere
### Tidlig karriere
Født i Paris i Frankrike ble han interessert i friidrett, da han som ung gutt som vokste opp i kommunen Sevran. Han begynte å konkurrere for *Dynamic Aulnay Club* i tresteg fra han var 13 år gammel. Hans første mesterskap var i Junior-EM 2007, der han var nær pallen, men kom på fjerdeplass, med ny personlig rekord på 16,35 m. Han etablerte seg det året etter, først ved å sette fransk juniorrekord i januar, deretter ved å hoppe 16,94 meter under det franske innendørsmesterskapet, som gjorde ham til den nest beste junior-tresteghopperen innendørs gjennom tidene, kun slått av Volker Mai. Tamgho uttalte da at hastighet hans i tilløpet var hans sterke side, og at hans suksess var et resultat av samarbeid med treneren sin, Jean-Hervé Stievenart, og treningspartnerne Karl Taillepierre og Benjamin Compaoré. 

Da utendørssesongen startet deltok han ved junior-VM 2008, med sikte på å ta gull og oppnå 17,13 meter, som var kravet for å delta på det franske OL-laget. Han vant konkurransen med et hopp på 17,33 meter, hadde for sterk medvind (2,1 m/s) til at lengden ble godkjent. Han måtte greie lengden under godkjente vindforhold. Han greide ikke å gjenta lengden ved det franske mesterskapet utendørs, og ble fjerdemann med 16,79 m, langt bak vinneren Jules Lechanga. Tamgho greide aldri å kvalifisere seg før uttaket, og Colomba Fofana tok den eneste plassen i OL.

Under ledelse av Jean-Hervé Stievenart og Laurence Bily startet Tamgho 2009-sesongen innendørs med merkbare forbedringer, og slo sin tidligere personlige rekord på 16,94 meter tre ganger etter hverandre i Mondeville i februar, og ende opp med en bestenotering på 17,37 meter. Han forbedret seg senere samme måned på *Meeting SEAT* med et hopp på 17,58 meter, som var U23-verdensrekord, og kun én centimeter kortere enn den franske seniorrekorden. Inspirert av et ugyldig hopp i nærheten av 17,80-merket på det samme stevnet, hoppet han 17,44 meter og vant sin første nasjonale tittel i det franske innendørsmesterskapet i 2009. Han var imidlertid skadet, og det tok to uker å bygge ham opp igjen, foran EM i friidrett innendørs 2009. I dette mesterskapet åpnet han med et hopp på under 16 meter, og hans siste to hopp var ugyldige, og han ble dermed slått ut i kvalifiseringen til tross for at han var en av favorittene. 

I begynnelsen av utendørssesongen stilte han opp mot OL-sølvvinner Phillips Idowu ved Meeting Areva i Paris. Mens Idowu hoppet 17,17 meter og vant stevnet, var Tamgho et stykke fra sin beste form, og hoppet 16,97 meter, som holdt til femteplass. Han befestet seg selv som landets beste tresteghopper senere samme måned, ved å vinne sin første seniortittel utendørs med 17,11 meter, godt nok til å kvalifisere seg til VM. I VM i friidrett 2009 i august kvalifiserte Tamgho seg til finalen med et hopp på 17,11 meter i kvalifiseringen. Han økte ikke i finalen, og endte på tiendeplass med kun ett gyldig sprang på 16,79 m.

### VM-tittel og verdensrekord

Etter andreplass bak Colomba Fofana ved det franske innendørsmesterskapet i februar, vendte Tamgho sin oppmerksomhet mot den internasjonale scenen. Under VM i friidrett innendørs 2010 tok han en tidlig ledelse i finalen med et hopp på 17,41 meter, men Yoandri Betanzos overrasket med 17,69 meter og ny personlig rekord i første hopp. Han trodde først at et kortere hopp ville være nok til å sikre tittelen, men etter kubaneren sitt hopp uttalte han «Jeg måtte reagere og gi alt». Etter et par ugyldige hopp, og to hopp over 17-metersmerket, hadde Tamgho ett siste hopp igjen for å slå Betanzos. På sitt siste forsøk, hoppet han sju centimeter lengre enn verdensrekorden (som ble holdt av Aliecer Urrutia og Christian Olsson), og fikk med det ny verdensrekord innendørs på 17,90 meter. Han uttalte da at han trodde hans forrige sesong hadde vært mislykket, men at han nå hadde vokst seg sterkere og mer moden etter at han hadde fått råd fra sine konkurrenter Jadel Gregorio og Phillips Idowu om å ta konkurranser på en roligere måte.

Hans gode form fortsatte inn i utendørssesongen, og han hoppet en serie på fem hopp, alle over 17 meter, i det franske klubb-NM, med et beste hopp 17,63 meter, som var årsbeste i verden og fransk rekord i tresteg. Etter et hopp på 17,63 meter, med for mye medvind, to uker senere i Montreuil, deltok han ved Adidas Grand Prix i New York. I sitt første Diamond League-stevne hoppet han 17,60 meter i tredje runde, og forbedret dette med en centimeter i neste hopp, før han greide ny personlig rekord med 17,84 meter, og overtok ledelsen. Med seieren allerede sikret hoppet han enda lengre i sitt siste forsøk, og hoppet 17,98 m, og er med det den tredje beste tresteghopperen noensinne, bak Jonathan Edwards og Kenny Harrison. 

## 2011-2013
Tamgho satte ny verdensrekord da han vant det franske mesterskapet innendørs i februar 2011. Lengden hans ble 17,91 meter. Han klarte å forbedre denne rekorden da han ble europamester under EM innendørs i Paris 6. mars 2011. Han hoppet da 17,92 meter i både 2. og 4. forsøk. 30. juni 2011 oppnådde Tamgho et utendørshopp på 17,91 m i et Diamond League Athletissima-stevne i Lausanne. Tamgho fikk et brudd i høyre ankel mens han varmet opp mot kvalifiseringsrunden av U-23 EM som ble holdt i Ostrava i juli 2011. Han ble dermed tvunget til å trekke seg ut av det kommende VM i Daegu, og for resten av året ikke ta del i noen konkurranser. Han ble operert i andre halvdel av 2011.

Han ble utestengt i 12 måneder, hvorav 6 måneder betinget, etter en voldsepisode på en treningsleir i oktober 2011. Han ble også bøtelagt € 1500 og beordret til å fullføre 50 timers samfunnstjeneste. Han gikk dermed glipp av VM innendørs 2012, men han kunne konkurrere igjen i sommer-OL 2012. 

Tamgho returnerte til friidrettskonkurranser i mai 2013 etter et fravær på 22 måneder. Han hadde tidligere hoppet hele innendørssesongen 2013 for å konsentrere seg om sine forberedelser til VM i Moskva. Han vant en gullmedalje i VM i Moskva i 2013 i med et hopp på 18,04 meter i finalen, noe som gjorde ham til den tredje beste mannlige tresteghopperen i historien, bak Jonathan Edwards og Kenny Harrison. Tre av hans fem hopp var ugyldige. Han var bare to centimeter over merket på sitt andre og tredje hopp og seks centimeter over merket på sitt femte. Bare hans første (17.65 m) og fjerde hopp (17.68 m) var godkjente hopp. På sitt sjette og siste hopp hoppet han godkjent over 18-metersmerket for første gang i sitt liv. Tamgho ble den første franske mannlige VM-medaljøren i tresteg noensinne og den første franske VM-gullvinneren siden 2005.

Etter å ha strukket sin venstre tibia på trening 27. november 2013, ble Tamgho umiddelbart sendt til La Salpêtrière i Paris, hvor han ble operert den påfølgende dagen. På en pressekonferanse 13. desember 2013 i Paris, kunngjorde Tamgho at han ville gå glipp av hele 2014-sesongen for å komme seg helt etter operasjonen i november. "Mitt mål er å bli nummer én, og jeg vil ikke delta i noen konkurranser hvis jeg ikke er fullstendig 100 prosent. Jeg ønsker ikke å forhaste ting."

I desember 2013 ble Tamgho valgt som årets franske mannlige idrettsutøver for året 2013, ifølge en meningsmåling gjort av Fédération Française d'athlétisme.

## 2014-2015
Den 21. juni 2014 kunngjorde IAAF at Tamgho ville bli suspendert fra friidrett for en periode på ett år for ikke å gjøre seg tilgjengelig for anti-dopingtester tre ganger (19. desember 2012, 28. januar 2014 og 18. mars 2014) innenfor en 18-måneders periode. Suspensjonen trådte i kraft fra 18. mars 2014 og ville vare frem til 17. mars 2015.

I mars 2015 returnerte Tamgho tilbake til konkurransen med et hopp på 16,78 meter, etter et fravær på 18 måneder på grunn av skade og IAAF-suspensjon. 15. mai 2015 strakk Tamgho akillessenen under Diamond League-stevnet i Doha, noe som gjorde at han gikk glipp av 2015-VM i Beijing.

## Personlige rekorder

* All informasjon tatt fra IAAF profilen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil hos European Athletics
* Profil hos det franske friidrettsforbundet