open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Svømming under Sommer-OL 1936

**Svømming under Sommer-OL 1936** ble arrangert fra 8. til 15. august 1936 i Olympiapark Schwimmstadion i Berlin. 

Det ble konkurrert i elleve svømmeøvelser, seks for menn og fem for kvinner, i Sommer-OL 1936. Rie Mastenbroek fra Nederland vant tre olympiske gull- og én sølvmedalje.
 
## Medaljefordeling

## Resultater
### Menn
#### 100 meter fri

*  – *Masanori Yusa satte olympisk rekord i semifinalen med tiden 57,5*

#### 400 meter fri

#### 1500 meter fri

#### 100 meter rygg

#### 200 meter bryst

#### 4 x 200 meter fri

### Kvinner
#### 100 meter fri

#### 400 meter fri

#### 100 meter rygg

*  – *Nida Senff satte olympisk rekord i de innledende rundene med tiden 1.16,6*

#### 200 meter bryst

*  – *Hideko Maehata satte olympisk rekord i de innledende rundene med tiden 3.01,9.*
**Inge Sørensen var 12 år og 24 dager gammel, og er (per 2008) tidenes yngste vinner av en individuell OL-medalje.*

#### 4 x 100 meter fri

## Eksterne lenker
* Swimming at the 1936 Summer Olympics hos olympedia.org
Svømming under Sommer-OL 1924

**Svømming under Sommer-OL 1924** ble arrangert fra 13. til 20. juli 1924 i Piscine des Tourelles i Saint-Mandé. 

Svømming var med for sjuende gang på det olympiske programmet i Sommer-OL 1924. 169 utøvere fra 23 nasjoner konkurrerte i elleve svømmeøvelser, seks for menn og fem for kvinner. 

USA ble beste nasjon med ni gullmedaljer og Johnny Weissmuller ble mestvinnende svømmer med tre olympiske titler.
 
## Medaljefordeling

## Resultater
### Menn
#### 100 meter fri

#### 400 meter fri

#### 1500 meter fri

#### 100 meter rygg

#### 200 meter bryst

**[[Robert Skelton]] satte olympisk rekord i de innledende rundene med tiden 2.56,0.*

#### 4 x 200 meter fri

### Kvinner
#### 100 meter fri

**[[Mariechen Wehselau]] satte verdensrekord i de innledende rundene med tiden 1.12,2*

#### 400 meter fri

#### 100 meter rygg

#### 200 meter bryst

**[[Agnes Geraghty]] satte olympisk rekord i de innledende rundene med tiden 3.27,6*

#### 4 x 100 meter fri

## Eksterne lenker
* Swimming at the 1924 Summer Olympics hos olympedia.org
Alma Richards

**Alma Wilford Richards** (født 20. februar 1890, død 3. april 1963) var en amerikansk friidrettsutøver. Han var den første utøveren fra Utah som vant en gullmedalje i olympiske leker, da han gikk til topps i høydehopp under OL 1912 i Stockholm.

På high school spilte Richards basketball. En friidrettstrener la merke til Richards og ba ham hoppe over en seks fot (ca. 1,85 m) høy list, noe han gjorde med letthet. Treneren samlet inn penger for å sende Richards til den amerikanske OL-uttakningen i høydehopp. I OL-finalen seiret Richards foran den amerikanske mesteren George Horine.

## OL-medaljer
*  1912  Stockholm -  **Gull** i friidrett, høydehopp  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Utah «History to Go» om Alma Richards
Ulefoss kraftverk

**Ulefoss kraftverk** er et vannkraftverk ved Ulefoss i Skiensvassdraget i Nome kommune i Telemark fylke.

Kraftverket ble satt i drift i 1963 og utnytter et fall på  11 meter i Eidselva.  Ulefoss dam demmer opp elven og vannet brukes i Ulefoss og Aall-Ulefoss kraftverk.

Ved dammen ligger også Ulefoss sluser i Telemarkkanalen.

Kraftverket erstattet et tidligere kraftverk og dam på stedet. Fallrettighetene ble oppkjøpt allerede i 1890.

Det er installert en kaplanturbin på 6,4 MW. Midlere årsproduksjon er på 40 GWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Cappelen Holding AS
Cy Young

**Cyrus Young** (1928–2017) var en amerikansk friidrettsutøver. Han var den første amerikanske utøveren som vant OL-gull i spydkast. I OL i 1952 i Helsingfors brøt Young og landsmannen William Miller det finske spydhegemoniet, da Toivo Hyytiäinen ble beste finne med bronse.

Fire år senere vant Young sitt eneste USA-mesterskap med resultatet 75,57. Han deltok også i OL i 1956 i Melbourne, og i kvalifiseringen satte han ny olympisk rekord med et kast på 74,76 meter. I finalen mislyktes han imidlertid, og endte på ellevte plass med 68,45 meter som beste resultat.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ammassalik kommune

**Ammassalik kommune**, grønlandsk: **Ammassalip Kommunia**, er den sydligste av Østgrønlands to tidligere kommuner. Den andre er Ittoqqortoormiit. 
  
Kommunen ble opprettet 1. januar 1963. Pr. 1. januar 2005 bodde det i alt 3018 innbyggere i kommunen, fordelt på 1852 i hovedbyen Tasiilaq og 1166 i de 5 bygder Kuummiut, Kulusuk, Tineteqilaaq, Sermiligaaq og Isortoq. Kommunen grenset til hele 10 andre kommuner, flere enn noen annen kommune på Grønland;
*Nanortalik kommune (sør)
*Narsaq kommune (vest)
*Qaqortoq kommune (vest)
*Paamiut kommune (vest)
*Maniitsoq kommune (vest)
*Sisimiut kommune (vest)
*Kangaatsiaq kommune (vest)
*Qasigiannguit kommune (vest)
*Nuuk kommune (vest)
*Ittoqqortoormiit kommune (nord)

Totalt areal er 250.000 km², ca. 5 ganger Danmarks størrelse. Det meste av kommunen er dekt av is. 

Kommunekontoret i Tasiilaq er en enkel og praktisk innrettet bygning. Den er mot sedvane i Grønland å avholde dyre arkitektkonkurranser, byggene tegnes og oppføres i stedet av fagfolk innenfor byggebransjen. 

Året rundt er det flere ukentlige flyforbindelser til kommunen via Kangerlussuaq lufthavn (Søndre Strømfjord), via Nerlerit Inaat lufthavn (Konstabel Pynt) og via Reykjavík på Island. Om sommeren går det mange rutefly mellem Reykjavík og Kulusuk, med 1 til 3 fly daglig. 

Man kan også reise dit med båt fra juni til oktober.

Ammassalik Museum holder til i Tasiilaqs gamle kirke. Museet er et lokalt kulturhistorisk museum, og et av de yngste lokalmuseer på Grønland. Det ble tatt i bruk i 1990.

Borgermester i kommunen er Vittus Mikaelsen. 

## Byer og tettsteder i Ammassalik kommune
*Ikkatteq (Ikâteq), 1 innbygger (ligger på en liten øy rett øst for Ammassalik Ø)
*Isortoq (Isertoq), 120 innbyggere
*Kulusuk (Cape Dan), 310 innbyggere (ligger på en øy øst for Ammassalik Ø)
*Kuummiut (Kúngmiut), 392 innbyggere
*Qernertuarssuit, fraflyttet 1. januar 2005 (1 innbygger pr 1. januar 2004)
*Sermiligaaq (Sermiligâq), 212 innbyggere
*Tiniteqilaaq, 148 innbyggere

## Eksterne lenker
* Kommunens hjemmeside 
* Foto av Kommunekontoret
Tine

**Tine** eller **TINE** kan referere til:

* Tine (beholder), en beholder for mat
* TINE og Tine BA, en produsent av melkeprodukter i Norge
* ''Tine'' (roman) av den danske forfatteren Herman Bang
* Tine (kvinnenavn), kortform av Kristine
* Tine (TV-program), et debattprogram som gikk på TVNorge i 1996, ledet av Tine Skolmen
* Tine (artist), artist fra Norge
Pavel Klusjantsev

**Pavel Vladimirovitsj Klusjantsev** (russisk: Павел Владимирович Клушанцев , født 25. februar 1910 St. Petersburg, Russland, død 17. april 1999 St. Petersburg) var en russisk manusforfatter og regissør.

Klusjantsev var en pioner innenfor nye teknikker og spesialeffekter og klarte å etablere den moderne science-fiction-filmen.  Hans filmer var lenge ukjente i Vesten, men var til gjengjeld svært populære i Sovjetunionen.

Klusjantsev begynte med propagandafilm og lagde blant annet instruksjonsfilmer for Den røde arméen. Etter andre verdenskrig begynte hans interesse for verdensrommet. I 1947 laget han filmen «Meteorer» med svært avanserte effekter for sin tid.

Hans mest kjente spillefilm og gjennombruddsfilm var «Veien mot stjernene» fra 1957 som handlet om en måneekspedisjon. Først ble denne politisk refusert og måtte omarbeides. Tilfeldigvis ble Sputnik skutt opp samme år og et par ekstrascener ble spilt inn etterpå for å få med seg den nye satellitten. Filmen ble solgt til over 20 land og et innslag fra filmen ble sendt på amerikansk TV som et eksempel på de russiske planene for fremtidens romfart.

Klusjantsev var først med en rekke teknikker som den mer kjente Stanley Kubrick gjenoppfant da han laget sin «2001» i 1968. Blant annet gjaldt dette følelsen av null-gravitasjon ved å filme skuespillerne nedenfra for å få kroppen til å skjule linene de hang fra, og det å vri på kulissene for å lage illusjonen om at skuespillerne gikk på veggen. Klusjantsev var også en dyktig modellbygger og benyttet seg av folk i den russiske romadministrasjonen for å kvalitetssikre sitt arbeid.

Klusjantsev lagde en film om månekappløpet «Månen» i 1965, der en amerikansk, en russisk og en tysk ekspedisjon møttes på Månen og skulle vise internasjonalt samarbeid ved en felles retur til Jorden. I «Stormenes planet» i 1962 ble en ekspedisjon sendt til Venus der han blant annet fikk en romfarkost til å sveve ved hjelp av en skjult kamerakran. I originalfilmen viste Venus seg å være et ganske fiendtlig miljø, med farer under hver stein, vulkaner og flere prehistoriske vesener blant annet en dinosaur. Filmen ble vist i 28 land, blant annet i USA hvor Roger Corman hadde kjøpt rettighetene og benyttet Klushantsev scener tre ulike ganger, blant annet i Peter Bogdanovichs debutfilm, «Voyage to the Planet of Prehistoric Women» (1968).

Klusjantsev siste film kom i 1968 og het «Mars», som blant annet viser hvordan han tenkte seg planter på Mars.

Fordi Klusjantsevs arbeid måtte godkjennes politisk ble flere av hans arbeider refusert. I 1972 fikk han sparken fra sitt filmselskap ved at han måtte la seg pensjonere, fordi kvaliteten på hans arbeid ble for lav, som det het.

I 2002 ble det produsert en dokumentarfilm om Pavel Klusjantsev, «The Star Dreamer» eller som det het på norsk «Pavel Klushantsev – en science fiction pioner».

## Filmer som regissør
* *Mars* (1968)
* *[[Luna (1965)|Luna]]* (Månen) (1965)
* *[[Planeta bur]]* (Stormenes planet) (1962)
* *[[Doroga k zvjozdam]]* (Veien til stjernene) (1958)
* *Kosmos* (Universet) (1951)
* *Meteory* (Meteorer) (1947)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Douglas XB-42 Mixmaster

**Douglas XB-42 Mixmaster** var et amerikansk bombefly.

XB-42 Mixmaster var av ukonvensjonell konfigurasjon. Flyet ble drevet av to Allison V-1710 motorer som drev to kontraroterende propeller i halen. To prototyper ble bygget, og den første fløy første gang 6. mai 1944. XB-42 svarte til alle forventninger under test- og evalueringsprogrammet, men ved slutten av 1944 hadde det amerikanske flyvåpenet bestemt seg for å avvente utviklingen av nye bombefly utstyrt med turbojetmotorer og kansellerte XB-42 Mixmaster.

Den ene prototypen fortsatte imidlertid å tjenestegjøre som testfly for prototyper av turbojetmotorer, som ble plassert i pods under vingene i tillegg til XB-42 sine egne motorer. Under betegnelsen **XB-42A** var den i bruk helt frem til juni 1949.

## Spesifikasjoner

## Eksterne lenker
*
Suvdøla kraftverk

**Suvdøla kraftverk** var et vannkraftverk ved Suvdøla i Drangedal kommune i Telemark fylke.

Kraftverket ble satt i drift i 1960, og nedlagt i 2019.

Reguleringsmagasiner for kraftverket er: Måvatnet med 5,5 m reguleringshøyde, Steinbutjørn 2,5 m, Kleppsvatn 12,5 m og Holmvatn-Breilivatn 3 m.

Det var installert en turbin på 4,6 MW.  Midlere årsproduksjon var 30 GWh.

I 2004 ble Suvdal kraftverk bygget, med midlere årsproduksjon på 10 GWh, som utnytter fallet i de eksisterende tappetunnelene.

Eier var Drangedal everk som er et kommunalt selskap eid av Drangedal kommune.

I 2019 ble kraftverket erstattet av Nye Suvdøla kraftverk lenger ned i vassdraget. Den gamle stasjonen skal rives.

## Referanser

## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
Smines

**Smines** er et sted i Namsos kommune i Trøndelag. 

Stedet ligger ved fylkesvei 769, 5 mil nord for Namsos. Stedet ligger like ved Fjærangen, som riksveien passerer over via Sminesbrua og Hestøybrua.
Suvdal kraftverk

**Suvdal kraftverk** er et vannkraftverk ved Suvdøla i Drangedal kommune i Telemark fylke. 

Det består av 
* Suvdal (Buvasselva) kraftverk 
* Suvdal (Kleppsvatn) kraftverk.
Oakland

**Oakland** er en amerikansk by som ligger i delstaten California. Byen ble grunnlagt i 1852. Nord for Oakland ligger Berkeley, og vest for Oakland ligger San Francisco på den andre siden av brua San Francisco–Oakland Bay Bridge. Byen er administrasjonsby for Alameda County. I 2010 hadde den 390&nbsp;724 innbyggere.

Oakland er hjemsted for det amerikanske fotball-laget Oakland Raiders, som spiller i National Football League, og huser også Oikos University.

Oakland internasjonale flyplass ligger i Oakland.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
John Hawkwood

**John Hawkwood** (1320–1394) var en engelsk leiesoldat i det 14. århundre i Italia. For Jean Froissart, en fransk samtidig kronikør var han kjent som *Haccoude*, mens han i Italia var kjent som *Giovanni Acuto*. Hawkwood tjente først paven og deretter ulike fraksjoner i Italia for over 30 år.

Hawkwodds oppvekst og ungdom er dårlig dokumentert og det er ukjent hvordan han ble soldat. En beretning sier han var nest eldste sønn av en garver i Sible Hedingham i Essex for så å bli lærling i London. Andre beretninger sier han var en skredder før han ble soldat. 

Hawkwood tjenestegjorde i hundreårskrigen i den engelske hæren i Frankrike under Edvard III av England. Ifølge noen kilder skal han ha kjempet i slagene ved Crécy og Poitiers, men dette er ikke bevist. Noen kilder sier han ble adlet av Edvard III eller av Edward, den svarte prinsen, men det kan og være at Hawkwood bare tok adelstittelen. Hans tjeneste i den engelske hæren opphørte etter fredsavtalen i Brétigny i 1360.

## Referanser


## Litteratur
* Duccio Balestracci – *Le armi i cavalli l'oro. Giovanni Acuto e i condottieri nell'Italia del Trecento*, (Rome, 2003)
* Frances Stonor Saunders – *Hawkwood: The Diabolical Englishman* (2004). 
* William Caferro- *John Hawkwood: An English Mercenary in Fourteenth-Century Italy (Johns Hopkins University Press, 2006)
* John Temple-Leader & Giuseppe Marcotti – *Sir John Hawkwood (L'Acuto) Story of a Condottiere''

## Eksterne lenker
* Sir John Hawkwood: Story of a Condottiere, London (1889), nettversjon (engelsk)
* Hawkwoods slott i Italia, The Castle of Montecchio Vesponi (engelsk)
Kuummiut

**Kuummiut** er en bygd i Ammassalik kommune på Grønland. Den ligger i Østgrønland amt, innerst i Ammassalikfjorden. 

Kuummiut er kommunens største, og Grønlands tredje største bygd med ca. 377 innbyggere.

Bygda ble etablert i 1915 som en misjonsstasjon. Før dette kaltes området *Tsiarngarmiit* («sandens folk»), mens dagens navn betyr «elvens folk». Det nye navnet ble valgt på grunn av sin nærhet til elven. I 1965 ble bosettingen Skjoldungen lagt ned, og befolkningen herfra ble flyttet til Kuummiut. 

Hovednæringsgrunnlaget her er jakt og fiske, og distriktets eneste fiskeforedlingsbedrift ligger her. Dette anlegget ble etablert i 1995. Den ble stengt i januar 2007, men gjenåpnet 27. juli samme år. 

Fra Kuummiut kan man drive med kajakk, eller drive med fjellvandring. Fjellene her er ganske bratte, og når 2&nbsp;000 meters høyde.
15. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007

**15. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007** startet 11. august, og endte med Start 2 – Arendal den 14. august 2007.


## Resultater

## Eksterne lenker
* 2. divisjon avdeling 3 2007: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Amienskatedralen

**Amienskatedralen** (fransk: *Cathédrale Notre-Dame d'Amiens*) er den høyeste, fullstendige katedralen i Frankrike, med det største innvendige volumet (estimert til 200&nbsp;000 m³). Hvelvets midtskip er 42,30 meter høyt, det høyeste midtskip i Frankrike. Denne monumentale katedralen finnes i Amiens, hovedstaden i Picardie, i Sommedalen, noe over 100 kilometer nord for Paris.

## Historie
Den sparsomme dokumentasjonen fra byggingen av den gotiske katedralen kan komme av brannene som ødelagte arkivene i 1218 og igjen i 1258&mdash;en brann som også ødela selve katedralen. Biskop Evrard de Fouilly iverksatte arbeidet på katedralen i 1220. Robert de Luzarches var arkitekten til 1228, og ble fulgt av Thomas de Cormont til 1258. Hans sønn, Renaud de Cormot, var arkitekt til 1288. Corbies krøniker gir en fullbyrdelsesdato for katedralen i 1266. Likevel fortsatte avsluttende arbeider. Gulvene er dekket med forskjellige utforminger, så som svastikadekorasjoner. Labyrinten ble innsatt i 1288. Tallrike skulpturer kan ses i katedralen. Katedralen inneholder det påståtte hodet til Johannes Døperen, en relikvie brakt fra Konstantinopel av Wallon de Sarton da han vendte tilbake fra det fjerde korstog.

Amienskatedralen huset flere bemerkelsesverdige begivenheter, innbefattet ekteskapet til Charles VI til Isabella av Bayern i 1385. Til tross for kamper rundt Amiens under første og andre verdenskrig, unnslapp katedralen alvorlige skader.

Av vestfasadens speil er det som viser til Vincent av Beauvais' *[[Speculum Universale]]* den mest berømte. Den er oppdelt i flere encyklopediske skulptursuiter – *Speculum doctrinale* (håndens og åndens arbeide), *Speculum morale* (hvordan dydene overvinner lastene), *Speculum historiale* (den bibelske fortelling) – og etterfølges av relieffer med scener fra menneskets liv i årets tolv måneder og zodiakens stjernetegn.

Midtskipet har en innvendig høyde på 42,3 meter (jevnfør med Notre-Dames 26 meter). Midtskipets arkader opptar mer enn halve høyden. De vertikale elementene balanseres mot horisontale i form av triforier og rekker med kapiteler.

Statuer av helgener i katedralens portal har blitt identifisert som de lokalt beærede Victoricus, Fuscian og Gentian, St. Domitius, St. Ulfia og St. Fermin.
I 1981 ble katedralen opptatt i UNESCOs verdensarvliste.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bilder av Amienskatedralen på www.kunsthistorie.com
* Amienskatedralen Encyclopædia Britannica, 6. desember 2006. 
* Katedralen i Amiens, Quiz Interiør
* Katedralen i Amiens Quiz Eksteriør
Hollandsk gjeterhund

**Hollandsk gjeterhund** er en hund som ble utviklet i Nederland.

## Temperament
Hollandsk gjeterhund er intelligent, lojal, har sterke drifter, derfor passer den ypperlig som tjeneste- og brukshund. Av natur er den avlet for å brukes, og har gode drifter. Hunden er svært lett å motivere og trene, og kan lett trenes positivt om man klarer å være konsekvent. Som familiehund er den lekende, kjærlig og aktiv.

## Arbeidsevne

Korthåret hollandsk gjeterhund er i utstrakt bruk i Europa og USA som arbeidshund, først og fremst for politiet, skjønt de er mye brukt som redningshund også. En grunn til det er at de er mindre enn schäferhund og derfor er lettere for fører å plukke opp og bære med seg når det er behov for det. Motet til hunden er legendarisk. 

En annen grunn til at den er blitt svært populær er at den ikke har vært utsatt for rasedyrking på samme måte som tysk gjeterhund. Slik har den unngått noen av de helse- og temperamentsproblemene som disse har, blant annet med hofteleddsdysplasi.

## Eksterne lenker
* Engelsk side om hollandsk gjeterhund
Douglas Dolphin

**Douglas Dolphin** var et to-motors amerikansk amfibiefly.

Dolphin ble egentlig utviklet for det kommersielle markedet, men ble raskt bestilt av det amerikanske militæret. Først ute var den amerikanske kystvakten, som fikk det første av tre fly levert under betegnelsen **RD Dolphin** 9. mars 1931.

I desember 1931 ble det første av i alt 20 Dolphin levert til den amerikanske marinen. Det første, som tilsvarte kystvaktens RD Dolphin under betegnelsen **XRD-1**, fulgt av 3 **RD-2**, seks **RD-3** og 10 **RD-4**, alle med blant annet kraftigere motorer.

I 1932 bestilte den amerikanske hær også 24 Dolphin under betegnelsene Y1C-21, Y1C-26, Y1C-26A og C-26B, de forskjellige betegnelsene representerte hovedsakelig forskjellige varianter av motorer. Etter at hæren begynte å bruke de som observasjonsfly skiftet betegnelsene til henholdsvis OA-3, OA-4, OA-4A og OA-4B.

Douglas Dolphin ble brukt for transport, rekognosering og som redningsfly.

## Spesifikasjoner

## Referanser
Hakavik kraftverk

**Hakavik kraftverk** er et vannkraftverk i Øvre Eiker kommune i Buskerud fylke.

Kraftverket utnytter et fall på  389 meter fra Øksne til Eikeren. Øksnevanndammen er en betong-gravitasjonsdam. Vannet reguleres mellom 413 og 403 moh. Det overføres også vann fra Hajeren i Kongsberg kommune.

Nedbørsfeltet er på 38,5&nbsp;km² og  midlere årstilsig er 29,7 millioner m³. 
__NOTOC__
## Jernbanestrøm
Hakavik var sammen med Kjosfoss et av landets to kraftverk som kun produserer strøm direkte til jernbanefrekvens, 16 2/3&nbsp;Hz. Flere andre kraftverk produserer i tillegg til vanlig frekvens også strøm på jernbanefrekvens.

Kraftverket ble satt i drift i 1922 for å forsyne Drammenbanen. Det var installert fire peltonturbiner a 3,5 MW, hvorav to ble utfaset tidlig og to var i drift fram til 2019.

Det ble produsert jernbanestrøm på 16 2/3&nbsp;Hz enfaset. Generatorene har spenning på 5,5 kV, turtall 333,33 rpm. Ettersom en enfase generator ikke har et konstant moment, har maskinene et høyere vibrasjons- og støynivå enn trefasekraftverk. Effekten ut ble overført ved 55 kV, og transformert ned til 16 kV ved forsyning til togets kontaktledning. Normal årsproduksjon var på 21 GWh.

Stasjonen hadde også et «husaggregat» for stasjonsstrøm, 150 kVA, trefase 50&nbsp;Hz.

## Ombygging 2019
Ingen av de gamle maskinene er lenger i drift. Den gamle #4 er fjernet og erstattet av en ny maskin.

Det er en horisontal 3-strålet peltonturbin på 6,5 MW som produserer konvensjonell 3 fase 50&nbsp;Hz til samkjøringen.

Den nedre delen av rørgaten er også byttet ut.

Andritz Hydro AS har levert det nye anlegget.  20. november 2019 ble den nye maskinen satt i prøvedrift.

Kraftstasjonen er et monumentalt bygg og er beholdt nærmest identisk slik det ble bygget i 1920-årene. Arkitekt var Sigmund Brænne. Kraftverket ble våren 2025 tatt inn på NVEs liste over kraftanlegg som kulturminner. 

Kraftverket eies og driftes av Statkraft.


Fil:Hakavik vannkraftverkrør.JPG|Vannkraftverkrør ned til kraftverket
Fil:Hakavik ostfra.jpg|Fasade mot øst
Fil:Maskinsal hakavik.jpg|Maskinsalen i Hakavik kraftstasjon
Fil:Generator1 og 2 hakavik.jpg|Generator 1 og 2
Fil:Generator3 hakavik.jpg|Generator 3 og aggregat for stasjonsstrøm
Fil:Trafo hakavik.jpg|En av to transformatorer
Fil:kart hakavik.jpg|Kart over kraftverket med nedslagsfelt
Fil:Historie Hakavik Kraftverk.jpg|Tekstdokument om kraftverkets historie


## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Statkraft
* Andritz Hydro AS på Facebook 22. november 2019

## Eksterne lenker
* Hakavik kraftstasjon – strøm til NSB i 85 år
Foreslått toppnivådomene

Et **foreslått toppnivådomene** er et toppnivådomene for Internett, som er under behandling av ICANN, men som (pr. august 2007) ennå ikke er blitt godkjent for bruk.

De foreslåtte toppnivådomenene som er kjent er:

* .berlin
* .bzh
* .cym
* .gal
* .geo
* .kid
* .kids
* .lli
* .lat
* .mail
* .nyc
* .paris
* .post
* .sco
* .web
* .xxx

## Eksterne lenker
* ICANN Proposed Top-Level Domain Registry Service
Rie Mastenbroek

**Hendrika «Rie» Wilhelmina Mastenbroek** (1919–2003) var en kvinnelig svømmer fra Nederland.

Mastenbroek vant tre gull- og en sølvmedalje i europamesterskapet i svømming i 1934. Under OL 1936 i Berlin gjentok hun bedriften, 17 år gammel vant hun 100 og 400 meter fri, 4x100 meter fri og kom på andreplass på 100 meter rygg.

Hun satte ni verdensrekorder, seks i rygg og tre i fri, i løpet av sin svømmekarriere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hildegunn Øiseth

**Hildegunn Øiseth** (født 5. desember 1966 i Kongsvinger) er en norsk musiker som spiller trompet, flygelhorn og bukkehorn.

## Karriere
Øiseth har hatt en rekke opptredener i både Norge, Sør-Afrika og Pakistan, og var ansatt som trompetist i nordens eneste profesjonelle storband, Bohuslän Big Band (1990–99). Hun forlot dette storbandet for å utvikle sine egne prosjekter, og etablerte seg i Sør-Afrika (1999–2001). Oppholdet i Afrika resulterte blant annet i to CD-utgivelser med bandet «Uhambo». Hun var instruktør og artist på TGV JazzCamp i Beiarn 2007, og platedebuterte som soloartist med albumet *Hildring* (2009), med fokus på ur-instrumentet bukkehorn. Her spilte hun sammen med musikere som Helge A. Nordbakken (percussion), Nils-Olav Johansen (gitar/vokal), Paolo Vinaccia (perkusjon), Eirik-André Rydningen (trommer), Karl Oluf Wennerberg (trommer) Stein Austrud (vocoder), Majken Christiansen (vokal), Tuva Syvertsen (hardingfele/vokal, Mohdi Ahsan Papu (pakistanske fløyter), Tore Brunborg (sax), Erlend Gjertsen (keyboards, perc, world stick), Herman Rundberg (gitar/keyboards/perck/vokal/world stick) og Svein Schultz (bass/keyboards/world stick). Oppfølgeren *Stillness* (2011) fikk gode kritikker og her samarbeidet hun vekselvis med Mats Eilertsen (bass), Thomas Strønen (trommer) og pianistene Torbjørn Dyrud og Eyolf Dale. Hun fikk Egil Storbekkens musikkpris for 2018.

## Diskografi
### Soloalbum
* 2009: *Hildring*
* 2011: *Stillness*
* 2013: *Valencia*

### Samarbeidsprosjekter
;With Lars Jansson & Bohuslän Big Band
* 1996: *The Blue Pearl* (Phono Suecia), spiller musikk av Lars Jansson
* 1998: *One Poem, One Painting* (Imogena Records)

;With other projects
* 2007: *Notice* (MTG Music), med «Nordic Beat»
* 2008: *Lysmannen* (Juni Records), med Geirr Lystrup
* 2009: *Kissing Fools* (Hunter Records), med Stina Stenerud
* 2011: *Balggis* (Vuelie Records), med Barut
* 2011: *Migrations* (Vuelie Records), med Øyvind Brække & Trondheim Jazz Orchestra

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kjempeblekkspruter

* *Architeuthis dux*
* ?*Architeuthis hartingii*
* ?*Architeuthis japonica*
* ?*Architeuthis kirkii*
* ?*Architeuthis martensi*
* ?*Architeuthis physeteris*
* ?*Architeuthis sanctipauli*
* ?*Architeuthis stockii*

:*«Kjempeblekksprut» kan også referere til [[humboldtblekksprut]] (*Dosidicus gigas*).*
**Kjempeblekkspruter** er en gruppe blekkspruter som er de største av alle nålevende virvelløse dyr. Arten kjempeblekksprut har ti armer. Dyrene lever dypt i havet, og hunnene kan vokse til rundt 13 meters lengde, hannene opptil 10 meter. Kappen bir rundt to meter lang. 

30. september 2004, tok forskere fra det nasjonale vitenskapsmuseet i Japan og *Ogasawara Whale Watching Association* de første bildene av en levende kjempeblekksprut i naturlige omgivelser. Flere av de 556 bildene ble utgitt et år senere. Det samme laget filmet en levende kjempeblekksprut for første gang 4. desember 2006.

Det har drevet i land omtrent 20 kjempeblekkspruter langs norskekysten. To av disse har blitt funnet i Hemne og fire i Trondheimsfjorden, tre i fjæra på Ranheim og en i Levanger. Den siste ble funnet i 1975. Trondheimsfjorden er en av de største fjordene langs kysten, den er dyp og har god utskiftning av vann med havet utenfor. Blekksprutene kan derfor naturlig følge strømmene innover i fjorden.

NTNU Vitenskapsmuseet har flere av disse i sine samlinger. Alle kjempeblekksprutene som er funnet i Trondheimsfjorden er av arten *Architeuthis dux* og funnet døde eller halvdøde i fjæra. 

Kjempeblekkspruten (*Architeuthis dux*) den åtte korte og to lange armer. De bruker armene til å fange fisk, krepsdyr og andre blekksprut. Den øvrige biologien til kjempeblekkspruten er i stor grad ukjent. Den har en vid geografisk utbredelse og er funnet i dype havområder i store deler av verden.
File:Giant squid NTNU 8.jpg|I 1896 ble det funnet to kjempeblekkspruter ved Hemne. Det er de største individene som er funnet i Norge, med en totallengde på ti-tolv meter.
File:Kjempeblekksprut - Giant Squid.jpg|To jenter poserer ved kjempeblekkspruten som ble funnet i fjæra ved Ranheim 5. mars 1928. Total lengde var omtrent åtte meter.
File:Giant squid NTNU 7.jpg|Karet med kjempeblekkspruter ble åpnet for registrering og skifte av sprit i 2011.
File:Giant squid NTNU 3.jpg|Blekkspruten har nebb. Dette er fra det største individet.
File:Giant squid NTNU 4.jpg|Nærbilde av sugekoppene på en av armene til den største blekkspruten.

## Se også
* Kraken, et havmonster i gammel folketro

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sollia (turisthytte)

**Sollia** er ei selvbetjent turisthytte som ligger i Heim kommune i Trøndelag. Hytta er eid av Kristiansund og Nordmøre Turistforening, og er låst med DNT-nøkkel. Hytta har 14 sengeplasser samt to hemser for overnatting og ble bygd i 2003.

## Beliggenhet
Sollia ligger ved Vinjefjorden i tidligere Hemne kommune. Den ligger 310 moh. bratt opp fra nordsiden av fjorden. Den er bygd på en gammel seterlund, omkranset med bjørkeskog.

## Historie
Sollia ble oppkjøpt av Kristiansund og Nordmøre Turistforening som et delpunkt i rutenettet Fjordruta i 2003. Samme år begynte oppussingen av den gamle setra, og ble ferdig senere utpå sommeren. Hytta stod da ferdig med 14 sengeplasser og to hemser samt innetoalett, proviantrom og torvtak. 

## Ruter
Sollia er et av midtpunktene i Fjordruta. Den har tre stier som fører inn til hytta, en fra Storfiskhytta, en fra Storlisetra og en fra rett over fjorden til Engdalen. 
*Fra Storfiskhytta starter stien sørover forbi Storlivatnet, forbi noen små vann og nedover i retning Vinjefjorden. Så går den langs Erklipollen og ned til Skardsetra før over dalføret øst for Snøfjellet og ned til Sollia.
*Fra Storlisetra går stien ned til Vinjeøra før den går opp på nordsiden opp til Grytvatnet. Videre går stien vestover mot Sollia langs fjellryggen.
*Fra Engdalen trengs båtskyss over til andre siden av fjorden, hvor stien deretter følger fjellsiden bratt opp til Sollia. 

## Eksterne lenker
* Kristiansund og Nordmøre Turistforening om Sollia
* Den Norske Turistforening om Sollia
San Francisco de Campeche

**San Francisco de Campeche** er en kystby ved Mexicogulfen og den er hovedstad i den meksikanske delstaten Campeche. Byen ble grunnlagt i 1540 av den spanske conquistadoren Francisco de Montejo. Campeche var tidligere kjent som *Can Pech*. Deler av festingsbyen kom på UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder i 1999.

## Referanser
North Petherton

**North Petherton** er en liten by og verdslig sogn i Somerset i England. Den ligger i den østlige utkanten av fjellområdet Quantocks, og ikke langt fra naturområdet Somerset Levels. I henhold til folketellingen i 2011 har byen en befolkning på 6 730 innbyggere. Sognet omfatter også de mindre bosetningene Hamp, Melcombe, Woolmersdon og Huntworth.

## Beskrivelse
Byens historie går minst tilbake til 900-tallet og var en viktig bosetning i angelsaksisk tid, men var en landsby og ikke by helt frem til slutten av 1900-tallet. Den var da et av de største steder i landet som hadde status som landsby. I *[[Domesday Book]]* (1086) omtales stedet som *Nortperet*. Navnet kommer av at den ligger på nordsiden av elven Parrett. Sentrum er definert som et Område med arkeologisk potensial, og flere av byens bygninger er vernet.

Som et tidligere marked og administrativt senter er North Petherton i dag i stor grad en pendlerby for arbeidstakere i Bridgwater som ligger 5&nbsp;km i nordøst, og i Taunton som er 13&nbsp;km i sørøst. Den ligger ved en av de historiske rutene gjennom Somerset, og 1730-årene ble det åpnet en hovedvei mellom Bridgwater og Taunton gjennom North Petherton. I 1970-årene ble M5 åpnet, noe som både førte til færre trafikkproblemer i sentrum og gjorde byen mer attraktiv for pendlere. Flere nye boligområder har kommet etter dette. Byen ligger også ved turveien Macmillan Way.

Sognekirken dedikert jomfru Maria har et 36 meter høyt tårn, som regnes for å være et av de høyeste i West Country. Det meste av kirken er fra 1400-tallet. Kirkeklokken ble laget i Bridgwater i 1807. Under den engelske borgerkrigen var det i august 1644 en mindre trefning utenfor landsbyen, på stedet hvor Fore Street nå går mellom Community Centre og det tidligere George Inn.

Det årlige North Petherton Carnival er en del av West Country Carnival, og finner sted på søndagen etter første tirsdag i november.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* North Petherton Town Council
*
Stuping under Sommer-OL 1920

**Stuping under Sommer-OL 1920** ble arrangert fra 22. til 29. august 1920 i Zwemstadion i Antwerpen. 

Stuping var med på OL-programmet for fjerde gang i Sommer-OL 1920 i Antwerpen. 53 utøvere konkurrerte i fem øvelser, tre for menn og to for kvinner. 

## Medaljefordeling

## Menn
### Sviktstup 1 og 3 meter

### Tårnstup 5 og 10 meter

### Høyt stup 5 og 10 meter

## Kvinner
### Sviktstup 1 og 3 meter

### Høyt stup 4 og 8 meter

## Eksterne lenker
* Diving at the 1920 Summer Olympics hos olympedia.org
Anne Krafft

**Anne Krafft** (født 3. april 1957 i Oslo) er en norsk kunstner basert i Bærum som arbeider innen maleri, keramikk, glasskunst, grafikk, og digitalt fotografi. Krafft er utdannet ved Kunstakademiet i Trondheim fra 1977 til 1981. Hun arbeider i dag også som miljøarbeider i Bærum kommune.

## Liv og virke
I løpet av 1980-tallet virket Krafft i Tronheim hvor hun fikk en del oppmerksomhet for sine forenklede og nær primitive uttrykk. Hun benyttet seg av elementer fra ekspresjonisme blandet med inntrykk fra art deco og postmodernisme. Som typisk for unge billedkunstnerne som manifesterte seg på 80-tallet var den uforpliktende anvendelsen av elementer fra ulike epoker i kunsthistorien. Hennes grafiske arbeider var et særpreget innslag i trøndersk kunst på denne tiden, til tross for de små formater og lite opplag.

Krafft har deltatt i en rekke separat- og kollektivutstillinger i inn- og utland. Hun er representert i flere offentlige samlinger som Norsk kulturråd, Riksgalleriet (samtidsmuseet), Esso- og Statoil Kunstforening, Vasa by i Finland og mange flere.

I dag arbeider hun blant annet i atelierfellesskapet Oslo prosjektrom med ulike maleriske temaer som symbolisme inspirert fra Carlos Castanedas bøker. Det siste tiåret har hun også tatt opp digitalt fotografi, og interessert seg for isfronten på Svalbard. Forskeren Bjørn Arne Krafft er hennes bror.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Glass- og keramiske arbeider, Bærum kommune
Tlaxcala de Xicohténcatl

**Tlaxcala de Xicohténcatl** er en kommune og hovedstad i den meksikanske delstaten Tlaxcala. I kommunen bor det omtrent 100&nbsp;000 innbyggere, mens kun 15&nbsp;000 av dem bor i bykjernen.
Detmold

**Detmold** er en by i Tyskland i delstaten Nordrhein-Westfalen med rundt 75&nbsp;000 innbyggere. Byen var hovedstad i det lille fyrstedømmet Lippe fra 1468 til 1918 og så i fristaten Lippe frem til 1947. I dag er byen administrativt sete for *[[kreis|kretsen]]* Lippe og regierungsbezirk Detmold.

## Historie
### Middelalderen
Detmold ble først nevnt i 783 som Theotmalli, og i 1005 ble området (*Gau*) Tietmelli eller Theotmalli nevnt i skriftlige kilder. I 1263 bygget Bernard III av Lippe festningsverk rundt bosetningen der handelsruten mellom Paderborn og Lemgo krysset elven Werre. Han bygget steinmurer og ga stedet kommunerettigheter. Folketallet i 1305 ble rapportert til 305.  Handelsrettigheter ble gitt i 1265, noe som førte til rask økonomisk vekst. Forsvarsverkene ble utbygd da byen ble kraftig ødelagt under en konflikt med Soest i 1447. En storbrann i 1547 ødela mer enn 70 hus.

I 1550 ble Detmold fast residens for grev Simon III av Lippe. Grevene ble promotert til fyrster i 1789, og Detmold ble værende hovedstad i det lille fyrstedømmet frem til slutten av første verdenskrig i 1918, da alle fyrstedømmene i Tyskland ble avskaffet.

### Moderne tider

Under grev Friederich Adolf ble byen utvidet sørover fra 1701 og fremover. For å kunne vokse videre ble festningsmurene og vollgravene fjernet i 1720, men portene og tårnene sto frem til 1780-årene. I 1809 ble oljefyrte gatelys introdusert. I 1835 hadde byen blitt den mest folkerike i Lippe med over 4&nbsp;000 innbyggere. Den vokste til 12&nbsp;000 innbyggere i 1900 og over 30&nbsp;000 i 1950.

Fra 1919 til 1947 var Detmold hovedstad i Fristaten Lippe. Da Lippe ble en del av den nye tyske staten ble området en del av Nordrhein-Westfalen, og administrasjonssete i kreisen Lippe. Under den administrative reformen i 1970 ble 25 nærliggende landsbyer en del av byen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Władysław Reymont lufthavn Łódź

**Władysław Reymont lufthavn Łódź** (*Port lotniczy Łódź im. Władysława Reymonta*) (IATA: **LCJ**, ICAO: **EPLL**) er en regional flyplass som ligger seks kilometer fra sentrum av Łódź. Den har vært i drift uavbrutt siden september 1925. Frem til slutten av 1950-tallet var den en viktig knutepunkt for kommunikasjon i Polen og Europa. I dag gjøres bestrebelser for å gjenopprette flyplassens rolle på det nasjonale og internasjonale plan. 

Flyplassen har to terminaler: *Terminal I*, som er en innenlandsterminal (modernisert i 1997), og *Terminal II*, som er internasjonal, bygd i 2005 og tiltenkt lavprisflyselskap. 

## Ruter og selskaper
*Jet Air (København, Wien, Bydgoszcz)
*Ryanair (Dublin, Edinburgh, Liverpool, London-Stansted, Nottingham East Midlands, Shannon, Stockholm-Skavsta)
*Sun D'or (Tel Aviv)

## Fremtid

Flyplassen har sjansen til å bli en viktig lufthavn for lavprisflyselskap på grunn av sin sentrale plassering i Polen og Europa. I de nærmeste år skal flyplassen moderniseres og utvides. Man planlegger utvidelse av rullebanen (2007), innkjøp av en tredje brannbil (2007), oppgradering av flyplassen til kategorien ILS, bygging av rullebane tilpasset Boeing 737 samt bygging av *Terminal III*, som skal kunne ta imot 1&nbsp;000&nbsp;000 passasjerer
## Eksterne lenker
*
Victoria de Durango

**Victoria de Durango** er hovedstad i den meksikanske delstaten Durango. Byen ble grunnlagt den 8. juli 1563 av Francisco de Ibarra under navnet *Villa de Durango*. Byen befinner seg 1880 meter over havet og der bor omtrent 500&nbsp;000 innbyggere.

## Referanser
Kirkjubæjarklaustur

Landsbyen **Kirkjubæjarklaustur** (, islandsk: *Kirkebyerkloster*) er et tettsted med rundt 160 innbyggere som ligger sør på Island. Stedet ligger på Hringvegur (vei nummer 1 eller *ringveien*) mellom Vík í Mýrdal og Höfn. Stedets geografiske plassering er det som gjør Kirkjubærjarklaustur bedre kjent enn andre landsbyer av samme størrelse. Kirkjubæjarklaustur er den eneste plassen mellom disse to tettstedene som har bensinstasjon, bank, postkontor og supermarked.

Turistattraksjoner i nærheten er blant annet Laki-kraterne, Eldgjá og Skaftafell nasjonalpark. En severdighet i nærheten av landsbyen er Kirkjugólf (*Kirkegulv*) som er et naturlig veidekke bestående av basalt. Disse hellene er egentlig søyler av basalt der bare toppen stikker over jorden, og som navnet tilsier ser de ut som et kirkegulv. Denne lavaformasjonen har et lignende opphav som Giant's Causeway i Irland. Alle disse severdighetene gjør Kirkjubæjarklaustur til et populært mål for turister.

## Historie

Før bosettingen av Island antar man at irske munker bodde i området. Fra 1186 og fram til reformasjonen i 1550 var det et velkjent kloster for benediktinernonner i Kirkjubæjarklaustur. Fossen *Systrafoss* (på norsk «søstrenes foss») og innsjøen *Systravatn* (på norsk «søstrenes innsjø») i høylandet ovenfor landsbyen refererer til dette klosteret. Folkeeventyr billedliggjør dette gjennom historier om gode og syndige nonner. *Systrastapi* (på norsk «søstrenes klippe» ) er stedet der to av klosterets nonner ble begravet etter å ha blitt brent på kjetterbål. Den ene var anklaget for å ha solgt sjelen sin til djevelen, ha tatt brød fra nattverden utenfor kirken, og for å ha hatt kjødelig omgang med menn. Den andre var anklaget for å ha snakket blasfemisk om Paven. Etter reformasjonen ble den andre nonnen frikjent, og det blir sagt at blomster blomstrer på graven hennes, men ikke for den første nonnen. Systravatn har også en myte bundet til klosteret. Tradisjonelt pleide nonnene å bade i innsjøen, og en dag la to nonner merke til en hånd som stakk opp av vannet med en gullring. Da de forsøkte å få tak i ringe ble begge dratt under vann og druknet.

Landsbyen ble godt kjent på Island under utbruddet av vulkanen Lakagígar i 1783. Presten i den lokale kirken, Jón Steingrímsson, ga en preken som ble kjent som «ildprekenen». Sagnet sier at prekenen stoppet lavastrømmen og landsbyen ble reddet i siste øyeblikk. Den nåværende kirken, som ble bygget i 1974, ble bygget til minne for Jón Steingrímsson.

I dag er landsbyen et viktig servicesenter for gårder i området og for turister. Mange folk fra Reykjavík har hytter i nærheten av innsjøen.

## Litteratur
* Leffman, David; Proctor, James (2001): *The Rough Guide to Iceland*. Rough Guides. ISBN 1-85828-597-6

## Eksterne lenker
* 
* Informasjon om Kirkjubæjarklaustur
Harrison Dillard

**William Harrison Dillard** (1923–2019) var en amerikansk friidrettsutøver. Dillard vant fire OL-gull og er pr. 2016 den eneste mannlige utøveren som har tatt olympisk gull i både sprint og hekkeløp.

Dillards store forbilde var den firedobbelte olympiamesteren Jesse Owens, som i likhet med Dillard stammet fra Cleveland. På slutten av 1940-årene var Dillard en av verdens fremste hekkeløpere. I de amerikanske uttaksløpene til OL i 1948, ble han slått ut på 110 meter hekk, men han greide å kvalifisere seg til lekene ved å komme på tredjeplass på 100 meter.

Fra juni 1947 til juni 1948 vant Dillard 82 finaler på rad utendørs og innendørs i lavt og høyt hekkeløp, samt sprint. Dette var til da den lengste rekken seiere i friidretts-historien.

I lekene i London kom Dillard til finalen på 100 meter. Det endte med dødt løp mellom Dillard og landsmannen Barney Ewell. Først etter at juryen hadde studert målfoto, ble Dillard utropt til vinner. Tiden på 10,3 sekunder var tangering av verdensrekorden og ny olympisk rekord. Dillard stilte også på USAs lag på 4 × 100 meter stafett. Sammen med lagkameratene Barney Ewell, Lorenzo Wright og Mel Patton sikret Dillard sin andre gullmedalje, foran Storbritannias lag.

Fire år senere kvalifiserte Dillard seg til OL i 1952 i spesialdisiplinen, 110 meter hekk. Han tok gullmedaljen foran landsmannen Jack Davis. Senere i lekene tok han sin fjerde gullmedalje da USA forsvarte gullet fra London i 1948 på 4 × 100 m stafett.

I 1956 forsøkte Dillard å kvalifisere seg til OL for tredje gang, men lyktes ikke.

Dillard var amerikansk soldat i Italia under 2. verdenskrig, og arbeidet senere med kommunikasjon og PR i Cleveland. Han døde i november 2019, 96 år gammel.

## OL-medaljer
*  1948  London - **Gull** på 100 meter  USA
*  1948  London - **Gull** på 4 x 100 meter stafett  USA
*  1952  Helsingfors - **Gull** på 110 meter hekk  USA
*  1952  Helsingfors - **Gull** på 4 x 100 meter stafett  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
25. serierunde i Tippeligaen 2007

**25. serierunde i Tippeligaen 2007** var den nest siste serierunden i Tippeligaen 2007. Alle kampene ble spilt 28. oktober klokken 18:00 slik at ingen skulle få den fordelen med å spille senere enn de andre lagene.

## Kampfakta

## Eksterne lenker
* Tippeligaen 2007: Terminliste og resultater  på altomfotball.no
* Tippeligaen 2007: Terminliste og resultater på nifs.no
Jagdtiger

**Jagdtiger** var en panserjager under den andre verdenskrig. Det var det tyngste serieproduserte panserkjøretøyet som ble bygget og brukt operasjonelt under hele krigen.

## Design
Jagdtigeren var en videreutvikling av Jagdpanther som ble bygd på chassiset av en Panther-stridsvogn, mens Jagdtigeren var bygd på chassiset til en Tiger II. Den fikk en mye større kanon, en 128 mm. som var kapabel til å slå ut alle andre kjøretøy som eksisterte under hele krigen på avstander opp til 3500 meter.

## Krigsinnsats
Det var bare to bataljoner (schwere Panzerjäger-Abteilung), nummerert 512 og 653 som ble utstyrt med denne panserjageren, de første i september 1944. Rund 20 %  av Jagdtiger-stridsvognene ble ødelagt i kamp: de fleste ble ødelagt av eget mannskap for å hindre dem i å falle i fiendens hender. Stridsvognene slet med mekaniske problemer, men også drivstoffmangel mot slutten av krigen.

## Produksjon
Det ble bestilt 150 Jagdtigere, men kun 88 ble produsert.
Auto Assault

***Auto Assault*** er et MMORPG utviklet av NetDevil og utgitt av NCsoft. Spillet kombinerer kamper i kjøretøy med rollespill-elementer, og det lar spilleren utforske en post-apokalyptisk fremtid med biler, motorsykler, trailere og stridsvogner.

Man kan velge å styre en person fra tre grupper: Mennesker, mutanter og *biomeker*. Man velger også hvilken klasse denne personen tilhører. Mesteparten av spillet foregår i kjøretøy, men man forlater kjøretøyet når man utforsker byer.

Spillets tjener blir slått av 31. august 2007, og nåværende spillere vil ikke lenger bli fakturert.

## Handling
Etter mange års åpen krig mellom tre fraksjoner - mennesker, mutanter og de menneskeskapte Biomeks - blir problemene mellom gruppene i stor grad pasifisert på verdensbasis. Men konflikt mellom de tre gruppene fortsetter med småskala-konflikter som blant annet involverer pansrede biler, lastebiler, motorsykler og stridsvogner bevæpnet med forskjellige avanserte våpen. Spillet finner sted i det 23. århundre, etter at jordkloden i stor grad har blitt lagt i ruiner. Spillere spiller enten som en ny generasjon mutanter, en BioMek, eller et menneske.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* NetDevil, utviklerne av spillet
Kipchoge Keino

**Kipchoge «Kip» Keino** (født 1940) er en tidligere kenyansk friidrettsutøver. 

Keino var blant de første kenyanske mellom- og langdistanseløperne som slo gjennom, og har i tillegg til en rekke andre meritter vunnet to OL-gull, på distansene 1500 meter og 3000 m hinder. 

Keino vakte først internasjonal oppmerksomhet da han i 1962 satte ny kenyansk rekord på en engelsk mil. Under OL 1964 i Tokyo løp Keino for Kenya, som deltok i OL for første gang, og kom på femteplass på 5000 meter. Samme år satte han to verdensrekorder: På 3000 meter med tiden 7.39,6, og på 5000 meter med tiden 13.24,2.

I 1964 og 1965, under det første og andre afrikanske mesterskapet, vant Keino både 1500 og 5000 meter. I 1966 vant han to distanser under Commonwealth-lekene, løpene over en og tre engelske mil.

Under OL 1968 i Mexico by vant han gull på 1500 meter på ny olympisk rekord: 3.34,9. Rekorden ble stående til 1984. Han løp også inn til sølv på 5000 meter.

Fire år senere, under OL 1972 i München vant Keino sin andre gullmedalje, denne gang på 3000 meter hinder. Han tok også en ny sølvmedalje, denne gang på 1500 meter.

## OL-medaljer
* OL 1968  Mexico by - **gull** på 1500 meter
* OL 1972  Tyskland - **gull** på 3000 meter hinder
* OL 1968  Mexico by - sølv på 5000 meter
* OL 1972  Tyskland - sølv på 1500 meter
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Illhøllia tunnel

**Illhøllia tunnel** er en  meter lang tunnel langs europavei 6 i Dunderlandsdalen i Rana kommune på Helgeland i Nordland, som ble åpnet i 2002.

## Se også
*Veitunneler i Norge

## Referanser


## Eksterne lenker
*
James Jackson

**James «Jimmy» Jackson** (født 4. desember 1900 i Newcastle upon Tyne i Tyneside, død ca. 1976) var en engelsk fotballspiller.

## Karriere
Jackson begynte sin karriere i de skotske klubbene Queen's Park, Motherwell og Aberdeen før han ble hentet til Liverpool av manager Matt McQueen i mai 1925.

Han fikk sin debut for de røde 14. november 1925, i hjemmekampen på Anfield mot West Bromwich, i en kamp Liverpool vant 2-0 etter to scoringer av Cyril Oxley.

Hans første mål for klubben kom 17. desember 1927, i bortekampen mot Tottenham Hotspur FC på White Hart Lane, i en kamp Liverpool tapte 1-3.

Jackson var egentlig forsvarsspiller, men han spilte faktisk på alle uteposisjonene på banen for de røde. Han ble etterhvert klubbens kaptein, og i sesongen 1928/1929 var han sammen med Tom Morrison de to eneste spillerne som var involvert i samtlige av de 45 kampene Liverpool spilte. Året etter mistet han kun en kamp.

Han la støvlene på hylla i 1933.

Etter karrieren ble han prest i den presbyterianske kirke.

## Kamper for Liverpool
* **1925-1933:** Ligakamper – mål: **212 kamper – 2 mål.**
* **1925-1933:** Totalt kamper – mål: **224 kamper – 2 mål.**

## Se også
* Statistikk om Liverpool FC.

## Eksterne lenker
* Profil på LFChistory.net
* Profil på Liverpools offisielle hjemmeside