open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Frederik Beichmann

**Frederik Valdemar Nikolai Beichmann** (født 3. januar 1859 i Kristiania, død 29. desember 1937 i Trondheim) var en norsk jurist.

## Liv
Etter å ha vært elev ved Nissens skole og Skiens offentlige skole studerte han rettsvitenskap og ble *[[cand. jur.]]* i 1880. Fra 1882 til 1883 studerte han romerrett under Rudolf von Jhering ved Universitetet i Göttingen. Deretter ble han ansatt i Justisdepartementet, hvor han ble utnevnt til byråsjef og leder for Lovavdelingen i 1889.

I 1898 ble han utnevnt til byfogd i Trondheim. Fra 1904 til 1927 var han overrettsjustitiarius i Trondheim. Han var delegert ved Versailleskonferansen i 1919 og formann i den permanente forlikskommisjonen mellom Frankrike og Tyskland fra 1926 til 1932. Fra 1931 til 1932 var han president for Folkerettsinstituttet.

Som ansatt i justisdepartementet var Beichmann medlem av flere lovforberedende komiteer, og hadde innvirkning blant annet på utarbeidelsen av den nye straffeloven. Han var Norges delegerte ved flere kongresser for internasjonal privatrett. Han leverte bidrag til *[[Tidsskrift for rettsvitenskap]]* og skrev avsnittet om norsk rettshistorie i Henrik Jægers litteraturhistorie.

Han var sønn av offiseren Johan Diderik Schlømer Beichmann og Alette Faye, og far til offiseren Johan Beichmann. Frederik Beichmann var gift med Edle Hartmann Schjødt.

## Utmerkelser
Beichmann var ridder av Dannebrogsordenen (1894), Nordstjerneordenen (1897) og St. Olavs Orden (1899). Han var medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab. I 1932 ble han utnevnt til æresdoktor ved Uppsala universitet.

## Referanser


## Litteratur
*
18. etappe av Vuelta a España 2018

**18. etappe av [[Vuelta a España 2018]]** gikk fra Ejea de los Caballeros til Lleida 13. september 2018. 

Jelle Wallays og hans bruddkamerat Sven Erik Bystrøm klarte akkurat å holde unna for hovedfeltet.

## Etapperesultater

## Sammenlagt

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Jens Bing Dons

**Jens Bing Dons** (født 3. januar 1734 i Trondheim, død 19. mai 1802 i samme by) var en norsk jurist og den første norske professoren i rettsvitenskap ved Københavns Universitet.

## Liv
Han var sønn av stadsfysikus, senere borgermester og lagmann i Trondheim Paul Dons og Anna Lorentzdatter Holst. Etter å ha blitt student i 1750 fikk han i 1767 den juridiske doktorgraden for en avhandling *De jure retractus gentilitii*. Samme år ble han professor i rettsvitenskap ved Københavns Universitet. Her var han den første som holdt egne forelesninger over dansk rett, som tidligere var blitt behandlet sammen med romerretten.

Alt i 1771 forlot han universitetet, etter å ha blitt utnevnt til deputert ved Danske kancelli. Han ble avskjediget med pensjon i 1773. I 1777 ble han utnevnt til etatsråd og i 1778 til lagmann ved Trondheim lagstol. I 1797 ble han utnevnt til justitiarius ved den nyopprettede stiftsoverretten i Trondheim. Han tok avskjed fra denne stillingen i 1800.

Dons var visepresident i Det kongelige danske Landhusholdningsselskab og fra 1769 medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab. Forelesningene hans over dansk og norsk rett ble oversatt fra latin og utgitt i fire bind av C. D. Hedegaard 1780–81, trolig uten hans egen medvirkning.

## Referanser


## Litteratur
* Deuntzer: «Dons, Jens Bing», i *[[Dansk biografisk Lexikon]]*
Vabis

**Vabis** var forkortelsen og senere varemerket for den svenske jernbanevognprodusenten **V**agnfabriks **A**ktie**b**olaget **i** **S**ödertelge, etablert i 1891 i Södertälje. Vabis produserte også bensinmotorer, biler, lastebiler, motoriserte dresiner, motorbåter og innenbordsmotorer. Selskapet ble i 1911 slått sammen med Maskinfabriks-aktiebolaget Scania for å danne Scania-Vabis, i dag kjent som Scania.

## Historie
Selskapet ble etablert i desember 1891 av stålverket Surahammars Bruk og ingeniør og entreprenør Philip Wersén, i det som den gang het Södertelge i Södermanlands län. Kundene for jernbanemateriellet var Statens Järnvägar (SJ), Stockholms Spårvägar og andre private jernbaneselskaper. I 1900 hadde Vabis et rekordår da de produserte totalt 323 vogner. Rundt 1904 fikk de kun lov å bygge 150 vogner årlig for SJ. Behovet for jernbanemateriell hadde flatet ut og produsenter som Vabis så seg nødt til å finne andre markeder for å holde det gående.

Den første bilen relatert til Vabis var en fire-seter designet av Gustaf Erikson i Surahammar i 1897. Erikson ble hyret inn av Vabis i 1896 for å designe motorer og motoriserte jernbanevogner. Den lignet mye på en vanlig hestevogn og hadde en én-sylindret parafinmotor, men ble ingen større suksess. Den første lastebilen ble bygget i 1902. I desember 1903 ble en av bilene vist på bilutstillingen i Paris. Samme år mottok de også den første faktiske bestillingen på et motorkjøretøy, en inspeksjonsvogn for Ystad–Eslövs Järnväg med en én-sylindret 3,5-hesters motor.

Etter å ha vært brukt som en forkortelse for det lange og vanskelige selskapsnavnet en stund ble «Vabis» registrert som varemerke i 1906. I 1908 ble en ny 3-tonns lastebil med en 20-hesters motor utviklet og vant gullmedaljen i Kungliga Automobilklubbens internasjonale lastebilkonkurranse i 1909. Men det fantes ikke noe ordentlig marked for den, så salget ble på kun fem biler i året mot 50 som selskapet hadde forventet.

Surahammars Bruk fortsatte å tape penger på Vabis og prøvde å selge fabrikken, mens det også var aktuelt å legge den ned om man ikke fant noen kjøper. Men man fant en kjøper i Per Alfred Nordeman, direktør i det Malmö-baserte Maskinfabriks-aktiebolaget Scania, et selskap som hadde hatt betydelig større suksess med å bygge biler og lastebiler, og som i tillegg hadde behov for en partner til å bygge karosserier. En avtale ble inngått i november 1910, og i 1911 ble de to selskapene slått sammen til Scania-Vabis, i dag kjent som Scania. Nyutvikling og produksjon av biler fortsatte i Vabis' lokaler, mens produksjonen av lastebiler skjedde i Malmö, hvor også hovedkontoret lå den første tiden. Hovedkontoret flyttet til Södertälje i 1912, mens lastebilproduksjonen i Malmö fortsatte til siste halvdel av 1920-årene.

## Galleri

Fil:Gustaf Eriksons åkvagn Scania museum.jpg|Replika av Gustaf Eriksons første bil.
Fil:Vabis 1903.jpg|Vabis tonneau fra 1903.
Fil:1909 Vabis.jpg|2-tonns lastebil fra 1909.
Fil:Vabis 2S Limousine 1909.jpg|Vabis 2S limousine fra 1909.


## Referanser
Isaac Andreas Cold

**Isaac Andreas Cold** (født 6. desember 1718 i Frederikshald, død 13. april 1761 i Christiania) var en norsk jurist.

## Liv
Han var sønn av prost Johan Cold og ble student fra skolen i Helsingør i 1834. Deretter studerte han i tre år ved tyske universiteter. I 1740 deltok han i konkurransen om det ledige professoratet i rettsvitenskap ved Københavns Universitet etter Andreas Hojers død, som gikk til Peder Kofod Anker. På samme tid skaffet han seg den juridiske doktorgraden med en avhandling *De juramento purgatorio*. I 1741 ble han høyesterettsadvokat og i 1742 ansatt som sekretær ved universitetets juridiske fakultet. I 1747 ble han utnevnt til borgermester i Skien, men han tiltrådte aldri embetet, fordi han i stedet samme år mottok et professorat i rettsvitenskap ved Sorø akademi.

I 1755 ble Cold utnevnt til justisråd og i 1759 til justitiarius ved overhoffretten i Norge. Han døde i denne stillingen i 1761.

Ved siden av doktoravhandlingen utga Cold en avhandling *De præcellentia marium judicia præ feminis* (1749) og skrev mange anmeldelser av juridiske utgivelser. Han hadde også laget en samling av høyesterettsinstrukser fra Fredrik IIIs til Fredrik Vs tid (*Kongelige Instructioner for Høieste-Ret i Dannemark og Norge*), men denne fikk han ikke tillatelse til å trykke. Den ble først utgitt lenge etter hans død, i Suhms *Nye Samlinger*.

## Referanser


## Litteratur
* Deuntzer: «Cold, Isaac Andreas», i *[[Dansk biografisk Lexikon]]*, bind 4
Peder Vibe

**Peder Vibe** (død 7. august 1658) var en dansk rentemester og diplomat.

Vibe var sønn av borgermester i København Mikkel Vibe (1565-1624) og hustru Mette Lauridsdatter (d. 1599). Han studerte ved tyske universiteter og kom senere til Frankrike, hvor han i 3 år tjente i Ludvig XIIIs gendarmerikorps. I 1627 ble han dansk politisk agent i Paris hvoretter han ble tatt opp i fransk og dansk adelsstand. I 1634 og ti år frem bekledte han stillingen som diplomat i Stockholm.

I 1646 gjorde Hannibal Sehested ham til medlem av sitt generalkommissariat på Akershus, hvilket var et slags rentekammer for Norge. Dette embede beholdt han til 1648 hvor han ble rentemester i København. Her sluttet han seg til Corfitz Ulfeldts fiender.

I årene 1652–56 var han forlent med Herrisvad kloster i Skåne, fra 1656 med Trondhjems len.

## Familie
I Frankrike hadde han hatt en forbindelse med en fransk dame, med hvilken han hadde sønnen Johan og datteren Antoinette.

Den 24. oktober 1641 hadde han giftet seg i København med Anne Cathrine Budde (1619–1665), datter av Frederik Budde til Tøllist på Øsel og Karen Axelsdatter Urup. De fikk tre barn sammen. Vibe døde den 7. august 1658, og ble begravet i *Peder Wibes Krypt* i Roskilde domkirke. Konen døde i august 1665 og ble begravet i samme krypt, hvor også to mindreårige døtre ligger.

## Referanser
Stéphane Braunschweig

**Stéphane André Braunschweig** (født 1964) er en fransk teaterregissør.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Villa Kvernbakken

**Villa Kvernbakken**, Grilstadvegen 4, er en 1 1/2 etasjes villa i nasjonalromantisk dragestil på Charlottenlund i Trondheim. Den ble oppført i 1902 etter tegninger av arkitekt Karl Norum. Huset ble oppført som sommerbolig for familien Fredrik Bødtker, og var et ferdighus, oppført av maskinlaftet tømmer levert av firma Jacob Digre i Trondheim.

Huset er asymmetrisk komponert av bygningsvolumer av ulik størrelse. Mot hagen har huset en stor glassveranda, som fungerte som hagestue. I tillegg til våningshus finnes det på eiendommen et uthus og en dukkestue. Alle bygningene er fredet.

Kvernbakken var opprinnelig en parsell av Skovgård som ble fradelt i 1902, og solgt til Christian Matheson. Etter ham overtok datteren Astrid Mathseson, som var gift med øyenlege Fredrik Bødtker. Eiendommen omfattet opprinnelig 14 dekar, og Bødtker oppførte et landsted her. Etter Bødtkers død arvet datteren Sophie Bødtker eiendommen. Hun brukte den som helårsbolig, og bodde her til sin død i 1984.

Statens vegvesen eksproprierte eiendommen i 1986 i forbindelse med utvidelse av E6 og byggingen av Grillstadtunnelen. Eiendommen ligger i dag rett ved starten av tunnelen. 

Bygningen ble fredet i 1990, og overtatt av Fortidsminneforeningen. Huset ble da restaurert og gitt en forsiktig tilpasning til moderne boligstandard. Eiendommen ble solgt fra Fortidsminneforeningen til Erling Næss og Eva Schjetne i 2014.

Navnet Kvernbakken henspiller på kvernsteinene som finnes i Grilstadbekken like øst for eiendommen. 

## Referanser


## Kilder
* Terje T.V. Bratberg (2011): *Trondheim byleksikon*, Kunnskapsforlaget. ISBN 9788257317621.
* WikiStrinda: Villa Kvernbakken

## Eksterne lenker
*
Møllehaugen (Trondheim)

**Møllehaugen**, Møllebakken 4, er en fredet boligeiendom i Ila i Trondheim.

Møllehaugen gjorde tjeneste som bolig for eieren av Ila Mølle. Våningshuset ble oppført i 1797 for Christian Jelstrup, etter at han hadde overtatt møllebruket i 1795. 
Kjøpmann Hans Brun overtok møllen i 1815, og drev møllen i tilknytning til sin øvrige forretningsvirksomhet. Han benyttet Møllehaugen som sommerbolig.

I samsvar med Jelstrups testamente tilfalt møllebrukene og Møllehaugen Trondhjems borgerlige realskole i 1860. Gården ble benyttet som prestebolig for Ila.
Trondheim kommune overtok Møllehaugen i 1916. Huset ble da ombygd til mødrehjem, og brukes fra 1984 som barnehage.

Møllehaugen lå opprinnelig fritt og dominerende på en høyde rett ved møllen. Bygningen er laftet i to etasjer, og har stående panel og valmtak tekket med krum, rød tegl.
Langfasadene er symmetrisk utformet, bortsett fra at 1. etasje i tunfasaden mangler det vestre vinduet. Med sine rikt utskårne louis-seize-portaler midt på hver langside, er det typisk for datidens bebyggelse.

## Kilder
* Tonte Hegard (1986): *Fredede hus og anlegg. 4: Trøndelag*, s. 126-28.
* 

## Eksterne lenker
*
Spente nerver

***Spente nerver***, (originaltittel: *Raw Deal*) er en amerikansk gangsterfilm og film noir fra 1948 regissert av Anthony Mann og med foto av John Alton.

## Handlingsreferat
Joe Sullivan har blitt dømt til fengsel for en uspesifisert forbrytelse. Hans andel for å begå forbrytelsen skulle være 50 000 dollar. Joe bryter ut av fengsel ved hjelp av en jente, Pat. Flukten har blitt tilrettelagt av deres tidligere med-skyldige Rick Coyle, en sadistisk gangster, som forventer at Joe blir drept under flukten slik at han slipper å måtte betale Joe de 50 000 dollar han skylder.

Flukt-bilen blir skadet, og Joe bestemmer seg for at de burde gjemme seg hos hans juridiske saksbehandler Ann. Hun hadde besøkt Joe i fengsel fordi hun forsøkte å reformere ham, og fordi hun utviklet romantiske følelser for ham. Når politiet omringer Anns leilighet, forsøker hun å overbevise Joe om å overgi seg. I stedet tvinger Joe henne til å flykte sammen med dem. De tre fortsetter å unndra seg politiet, frem til en av Ricks håndlangere finner dem. Joe ønsker å starte et nytt liv i Sør-Amerika sammen med Pat.

## Medvirkende
* Dennis O'Keefe - Joe Sullivan
* Claire Trevor - Pat Regan
* Marsha Hunt - Ann Martin
* John Ireland - Fantail
* Raymond Burr - Rick Coyle
* Curt Conway - Spider
* Chili Williams - Marcy 
* Regis Toomey - Fields
* Whit Bissell - drapsmannen
* Cliff Clark - Gates

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anthony Mann

**Anthony Mann** (født *Emil Anton Bundsmann*, 1906–1967) var en amerikansk filmregissør og skuespiller.

## Filmografi som regissør
*1942 – *Dr. Broadway*
*1942 – *Moonlight in Havana*
*1943 – *Nobody's Darling*
*1944 – *My Best Gal*
*1944 – *Strangers in the Night*
*1945 – *Sing Your Way Home*
*1945 – *The Great Flamarion*
*1945 – *Two O'Clock Courage*
*1946 – *Strange Impersonation*
*1946 – *The Bamboo Blonde*
*1947 – *T-Men*
*1947 – *Railroaded!*
*1947 – *Desperate*
* 1948 – *[[Spente nerver]]*
* 1949 – *[[24 timers frist]]*
*1949 – *Border Incident*
*1949 – *Side Street*
* 1950 – *[[Winchester 73]]*
* 1950 – *[[Kvegkongens datter]]*
* 1950 – *[[Rød manns land]]*
*1951 – *The Tall Target*
* 1952 – *[[Mot fjerne horisonter]]*
* 1953 – *[[Menneskejakt (1953)|Menneskejakt]]*
* 1953 – *[[Tordenbukten]]*
*1954 – *Glenn Miller Story*
* 1954 – *[[Hvor gullet kaller]]*
*1955 – *The Last Frontier*
* 1955 – *[[Luftens giganter]]*
* 1955 – *[[Mannen fra Laramie]]*
*1956 – *Serenade*
* 1957 – *[[Menn i krig]]*
* 1957 – *[[Levende eller død]]*
* 1958 – *[[Guds lille åker]]*
* 1958 – *[[En mann fra Vesten]]*
*1960 – *Cimarron*
* 1961 – *[[El Cid]]*
* 1964 – *[[Romerrikets fall (film)|Romerrikets fall]]*
* 1965 – *[[Helter i Telemark]]*
* 1968 – *[[Spionen som ingen ville ha]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ulefossbrua

**Ulefossbrua** er en veibro som krysser Eidselva og er del av riksvei 36. Broen var ferdig i 1978 og er en bjelkebro (eller platebærerbro) i stål med seks spenn. Lengste spenn er 72,5 meter, og bua er 400 meter lang. 

Den tok over for Ulefoss bru fra 1933 som er kommunal og betjener lokaltrafikk.

## Se også
* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

## Referanser
Mannen fra Laramie

***Mannen fra Laramie***, (originaltittel: *The Man from Laramie*) er en amerikansk westernfilm i CinemaScope fra 1955 regissert av Anthony Mann med James Stewart i hovedrollen.

Dette var den femte og siste westernfilmen Mann og Stewart gjorde sammen.

## Handling
Will Lockhart leverer forsyninger fra Laramie til Coronado, en isolert liten by på vestsiden. Han møter Waggoman-paret, innflytelsesrike eiere av den massive Barb Ranch. Lockharts bror, en løytnant, var en av mange soldater som ble drept i et Apache-angrep ett stykke unna Barb Ranch.

Gårdens patriark Alec Waggoman hjemsøkes av drømmer om en fremmed person som har til hensikt å drepe hans voksne sønn, Dave. Han mister også gradvis synet, og kan ikke stole på den umodne og ondskapsfulle Dave.

## Medvirkende
* James Stewart - Will Lockhart
* Arthur Kennedy - Vic Hansbro
* Donald Crisp - Alec Waggoman
* Cathy O'Donnell - Barbara Waggoman
* Alex Nicol - Dave Waggoman
* Aline MacMahon - Kate Canady
* Wallace Ford - Charley O'Leary
* Jack Elam - Chris Boldt
* John War Eagle - Frank Darrah
* James Millican - Tom Quigby
* Gregg Barton - Fritz
* Boyd Stockman - Spud Oxton
* Frank DeKova - Padre

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Coleocoptus

* Se Systematisk inndeling

***Coleocoptus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
En nokså liten, slank, blankt brunsvart trebukk. Antennene er rødlige, litt lengre enn kroppen, i alle fall de indre leddene har en pigg i spissen. Pronotum er tønneformet, lengre enn bredt, dekkvingene er nokså jevnbrede med tre par lysgule flekker. Oversiden er tett og kraftig punktert. Beina er brune, slanke og middels lange.

## Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Australia og på Ny-Guinea og er dessuten innført til New Zealand og Fiji.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Phoracanthini eller Elaphidiini J. Thomson, 1864
******** Slekten *Coleocoptus* Aurivillius, 1893
********* *[[Coleocoptus senio]]* (Newman, 1840)

## Kilder
* Qiao Wang (1996) The Australian longicorn beetle genus *Coleocoptus* Aurivillius (Coleoptera: Cerambycidae).  *Proceedings - Linnean Society of New South Wales* 116(116):187-192. https://www.researchgate.net/publication/326913226_The_Australian_longicorn_beetle_genus_Coleocoptus_Aurivillius_Coleoptera_Cerambycidae
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Mandalagan

**Mandalagan** er en 1885 meter høy kompleks vulkan på øya Negros i Filippinene.

Fjellet ligger innen Northern Negros Natural Park i provinsen Negros Occidental i nordlige Negros' vulkanområde; der er også Silay (1534 moh) og Kanlaon (2465 moh).

Mandalagan omfatter et område på 16×14&nbsp;km og syv vulkanske sentre, deriblant også fem størte krater med et tversnitt på inntil 2&nbsp;km. Området har geotermale kilder, som kan drive vannet opp i 106 grader celsius og utstøter inntil 30 meter høye geysirer.
Friidrett under Samveldelekene 2018 – 1500 meter kvinner

**1500 meter for kvinner** var en del av friidrett under Samveldelekene 2018, og ble arrangert på Carrara Stadium 9 og 10. april 2018.

Caster Semenya vant øvelsen, med ny mesterskapsrekord og sørafrikansk nasjonal rekord på 4:00,71. 

## Rekorder før mesterskapet
Før Samveldelekene var verdensrekorden og mesterskapsrekorden som følger:

## Tidsplan
Tidsplanen var som følger:

Alle tider er Australian Eastern Standard tid (UTC+10)

## Resultater
### Første runde
Første runde bestod av to heat. De fire beste i hvert heat (Q) og de fire raskeste for øvrig (q) gikk videre til finalen.

I tillegg mente banedommeren at Zoe Buckman og Sarah McDonald ble så hindret av Winny Chebet (som falt i heat 2) at de også skulle få plass i finalen.

;Heat 1

;Heat 2

### Finale
Resultater:

## Referanser


## Eksterne lenker
* Samveldelekene 2018 - Women's 1500m
Federico Axat

**Federico Axat** (født 19. juni 1975 i Buenos Aires) er en argentinsk romanforfatter. Han fikk sitt internasjonale gjennombrudd med sin tredje roman *La ultima salida*, oversatt til norsk med tittelen *Aller siste utvei*.

## Referanser
Johann Fabri

**Johann Fabri** (også kjent som **Johannes Fabri** og **Johannes Smedh**, født i Tyskland, død 1496) var en pionér innen den svenske boktrykkerkunsten. Han virket i Stockholm mot slutten av 1400-tallet. 

Fabri innvandret til Sverige fra Nord-Tyskland etter tilkalling fra erkebiskop Jakob Ulfsson av Uppsala.

Det var Fabri som utførte det første trykte produkt på svensk, et ettbladstrykk kalt *Articuli abbreviati*. Han trykkrt også i året 1495 den første boken på svensk, *[[Aff dyäffwlsens frästilse]]*, forfattet av Johannes Gerson. Deretter flyttet trykkeriet tll Mariefreds kloster.
 
Etter Fabris død overtok hustruen Anna Fabri trykkeriet og drev virksomheten videre. Den senere i Uppsala arbeidende Bartholomeus Fabri, var også boktrykker og sønn av Johann og Anna Fabri. Bartholomeus Fabri trykket blant annet *Statuta Provincialia* og var i årene 1527-1530 sjef for det kongelige trykker i Stockholm.

## Referanser


## Litteratur
* 
*
Johannes Fabri

**Johannes Fabri** (1504-1558; også *Johannes Faber* eller *Johann Fabri*) var en dominikanerprest og fra 1549 katedralpredikant i Augsburg. Han forfattet en rekke verk som motarbeidet den protestantiske reformasjonen.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Fabri ble født i Heilbronn i 1504 og gikk inn i dominikanerklosteret i Wimpfeni 1520. 
### Dominikaner, prest
I 1534 ble han katedralpredikant i Augsburg, men etter at bystyret i Augsburg forbød katolske prekener, flyttet han til Köln, hvor han studerte og begynte å publisere sine første verk i 1535. Et av disse verkene beskriver Erhard Schnepffs forsøk på å innføre reformasjonen i Wimpfen. Fabri returnerte fra Köln til Wimpfen, som i utgangspunktet forble katolsk, men der møtte også han virkningene av reformasjonen og flyttet våren 1540 til Kolmar. I 1544 kom han til Freiburg im Breisgau som katedralpredikant. I 1546 ble han predikant og prior i Schlettstadt. Etter Den schmalkaldiske krig, som endte gunstig for den katolske siden, ble han kalt tilbake til Augsburg, som hadde vendt tilbake til katolisismen, som katedralpredikant i 1547.

I Augsburg skrev han mesteparten av sine mer enn 20 ofte polemiske verker, noen på tysk, noen på latin, som først og fremst var rettet mot anabaptister og lutheranere. Blant hans skrifter var * Der rechte Weg* (1553), *Geistliche Unterricht* (1556), en katekisme (1551), en skriftemålsveileder (1550) og en bønnebok. Hans viktigste verk regnes å være *t Was die evangelische Messe sei, gründliche und christliche Anzeigungen aus der heiligen Schrift und aus den alten heiligen Kirchenlehrern * (1555). 

I mellomtiden publiserte den lutherske teologen Flacius Illyricus polemiske skrifter mot Fabri. 

Etter å ha tatt doktorgraden i teologi ved Universitetet i Ingolstadt under Petrus Canisius i 1552, underviste han ved det teologiske fakultetet der. 

Pater Johann Fabri døde den 27. februar 1558 i Augsburg, og ble gravlagt i dominikanerkirken i Augsburg.

## Referanser

## Litteratur
* 
* 
*
Itawes

**Itawes**, **itawis**, **hitawit** eller **itawit** (endonym) er en  folkegruppe på Filippinene. Navnet kommer fra deres språk; på itawis indikerer prefikset *i-* i konteksten «folket fra» og *tawid* betyr «over / andre siden av elven».

Itawesene var blant de aller første innbyggere i Cagayan-dalføret nord på øya Luzon. Foruten morsmålet taler de ibanag og ilokano. Hva gjelder andre filippinske grupper i området stiller de seg ikke ut i særlig grad hva gjelder levebrød, hus og skikker. De har imidlertid egne klestradisjoner: draktene er fargerike og rødt dominerer.

## Eksterne lenker
*https://web.archive.org/web/20150925124013/http://litera1no4.tripod.com/itawes_frame.html
Iver Vind

**Iver Vind** (født 1. juni 1590, død 17. februar 1658) var en dansk riksråd.

Han var sønn av Jakob Vind til Grundet (1544-1607) og Elise Jørgensdatter Høg (d. 1649). Som 17-årig studerte han ved universitetet i Jena hvoretter han reiste videre til Sveits, Frankrike og Holland. Ved hjemkomsten i 1612 ble han ansatt i kancelliet og fikk 1614 et kanonikat i Ribe.

Vind fortsatte reisevirksomheten, han var blant annet i Russland og i 1616 og 1619 var han til herredager i Norge, i 1619 var han også med til Christian IVs møte med Gustav Adolf i Halmstad. I 1620 var han til landdag i Flensborg. I 1624 deltok han i bisettelsen av kongens bror, hertug Ulrik,  i Bützow.

I 1626 ble han øverste sekretær i kancelliet og fikk samme år et kanonikat i Aarhus og 1631 kantoriet ved Viborg domkapitel. I 1629 var han blitt forlent med Lister i Norge, hvilket han i 1637 byttet til Lundenæs i Jylland.

I 1644 ledsaget han kongen til sjøs og var med i slagene ved Listerdyb og Kolberger Heide. Samme år ble han medlem av riksrådet.

I 1646 fulgte han Christian IV til herredag i Christiania, her var han også til Frederik IIIs hylding i 1648. I januar 1658 oppholdt han seg i Odense og ble der sammen flere andre riksråder tatt til fange av kong Carl Gustav. Han døde kort etter den 17. februar 1658 og ble begravet i Dalum kirke, hvortil han og hustruen Helvig Skinkel (1602–1677) hadde skjenket prekestol og altertavle.

## Referanser
Kannusjärvi (innsjø)

**Kannusjärvi** er en innsjø i Övertorneå kommune i Norrbottens län. Innsjøen ligger 108 meter over havet. Kannusjärvi har utløp i Kannusjoki som møter Ylinenjoki før den munner ut i Soukolojärvi.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vatteninformationssystem Sverige - Kannusjärvi
Brovakten

**Brovakten** (eller *Bruvakta*, også kalt *Vollmesterboligen*), er en tidligere vaktbygning, nå barnehage, i Kjøpmannsgata 3 ved 
Gamle Bybro i Trondheim.

Gamle Bybro ble oppført i 1681, og var eneste broforbindelse over Nidelva til Trondheim fram til 1860-årene. 
Hensikten med Brovakten var å overvåke ferdselen over broen, samt innkreving av toll og andre avgifter ved innførsel av varer til byen.

De tidligere vaktbygninger i tre ble erstattet av dagens murbygning i 1795. I 1815 var det en vaktstyrke på en underoffiser og 11 soldater stasjonert ved denne posten.
Mellom 1873 og 1875 ble bygningen påbygd mot sør, da den ble vollmesterbolig. Bygningen ble fredet i 1927. Den ble ombygd til barnehage i 1968, og restaurert i 1983.

Bygningen er et en-etasjes hus oppført i pusset tegl, og har valmtak tekket med uglassert, rød tegl. I tillegg er det et uthus med pulttak som ble bygget i 1880.

## Kilder
* 
* Tonte Hegard (1986): *Fredede hus og anlegg. 4: Trøndelag*, s. 74-75.

## Eksterne lenker
*
Omen (Antestor album)

***Omen*** er et album med Antestor, utgitt i 2012.

## Sporliste

# «Treacherous Domain»
# «Unchained»
# «In Solitude»
# «The Kindling»
# «Remnants»
# «All Towers Must Fall»
# «Torn Apart»
# «Tilflukt»
# «Benighted»
# «Mørkets grøde»

## Referanser
Jakob Ulfsson

**Jakob Ulfsson** (født i 1430-årene på Hacksta gård i Trögds härad i vestre Uppland i Sverige, død våren 1521 på Mariefreds kloster) var en svensk katolsk erkebiskop, stundom kalt *Örnfot* etter det våpenskjold han førte.

Jakob Ulfsson var erkediakon i Växjö da han i 1470 ble utnevnt til erkebiskop av Uppsala, og bispeviet i Roma av erkebiskop Šimun Vosić av Bar. Han bekledte dette embede til 1514. Jakob Ulfsson var i likhet med både sine forgjengere og sin etterfølger på erkebispestolen unionsvennlig, men i motsetning til disse opptrådte han i alminnelighet ikke fiendtlig mot Sturene og det svensk-nasjonale parti.

Imidlertid kom det i 1497 til åpent brudd mellom Jakob Ulfsson og Sten Sture. Jakob Ulfsson og det øvrige riksrådet avsatte Sture fra riksforstanderposten; denne beleiret Jakob Ulfsson på hans slott Stäket, men en dansk hær brakte erkebiskopen hjelp. I det hele tatt lettedes ved disse begivenheter i høy grad Kong Hans’ bestigelse av den svenske trone. Senere ble Jakob Ulfsson og Sten Sture atter forsonet.

Jakob Ulfsson har i kulturell henseende betydning ved det var under hans fremme at boktrykkerkunsten ble introdusert i Sverige, og videre turde opprettelsen av universitetet i Uppsala i 1477 i en vesentlig grad kunne tilskrives ham. Jakob Ulfsson nedlag i 1514 sin verdighet som erkebiskop og døde i en meget høy alder på Mariefreds kloster.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi begynner med erkebiskop Šimun Vosić (Vossich), ettersom det ikke er bevart for ettertiden hvem som bispeviet denne.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Tore Robstad

**Tore Robstad** (født 18. februar 1932 i Vennesla, død 13. september 2018 i Vennesla) var en norsk lokalpolitiker (Ap). Han var ordfører i Vennesla kommune i periodene 1973-75 og 1983-89.

Han var sønn av tidligere Ap ordfører i Vennesla kommune, Jørgen A. Robstad, og barnebarn av Anders Robstad som også er tidligere Ap ordfører i Vennesla kommnune. 

Robstad jobbet hele sitt yrkesaktive liv for Vennesla kommune.

## Se også
* Liste over ordførere i Vennesla

## Referanser
Jänkisjärvi (innsjø)

**Jänkisjärvi** er en innsjø i Övertorneå kommune i Norrbottens län. Innsjøen ligger 124 meter over havet, og navnet kommer fra ordene *jänkkä* som betyr myr, og *järvi* som betyr sjø. Jänkisjärvi ligger midt på polarsirkelen. Innsjøen er meget grunn, bare omtrent 2 meter på sitt dypeste. Den har et areal på cirka 1,6&nbsp;km².

## Referanser
Melhus prestegård

**Melhus prestegård** ligger ved Melhus kirke. Våningshuset er ei trønderlån som ble bygget i 1720–1722. I 1744 ble den påbygget i begge ender.

I 1878 gjennomgikk våningshuset en større oppgradering, som innbefattet delvis ny grunnmur, ompaneling, omtekking, utskifting av vinduer og fornying av gulv. Ombyggingen ble ledet av arkitekt Johan P. Digre.

De ulike prestene som bodde i huset klagte til Riksantikvaren om trekk og for store rom, og dette ble opptakten til en større restaurering etter tegninger av den unge arkitekten Roar Tønseth i 1922. På grunn av problemer med finansieringen, ble restaureringen gjennomført først i 1929. Restaureringen bestod i å tilbakeføre bygningen til slik den var før ombyggingen til sveitserstil i 1878.

Bygningen var prestebolig fram til 1962. I 1980-årene var det behov for å utvide kirkegården, og våningshuset ble foreslått revet. Det førte til at foreningen Prestegårdslånas Venner ble stiftet i 1985. I 1996 ble våningshuset og hagen fredet av Riksantikvaren.

## Kilder
* Mette Bye: *Hundre år med vern gjennom bruk*, i Fortidsminneforeningens Årbok 2011 Vol. 165, s. 117–136.
* Tonte Hegard (1986): *Fredede hus og anlegg. 4: Trøndelag*, s. 273–275.

## Eksterne lenker
* 
* 
* Stiftelsen Prestegårdslåna i Melhus
Yuma

**Yuma** er en by og fylkessete for Yuma County i den amerikanske delstaten Arizona. Byen ligger i det sørvestlige hjørnet av Arizona, ved grensene mot California og Mexico. I 2010 hadde Yuma  innbyggere.

## Geografi
Yuma ligger rett ved grensen til California og Mexico, med Coloradoelva som en naturlig grense mellom dem. Nordøst for Yuma renner elva Gila sammen med Colorado. Yuma ligger i Yumaørkenen, en del av Sonoraørkenen

Yuma har varmt ørkenklima på grunn av sin beliggenhet i ørkenen, og byen er derfor svært varm om sommeren, og varm om vinteren. Yuma har også rekord i å være den mest solfylte byen i verden, og er offisielt USAs mest solfylte by.

## Transport
Yuma internasjonale lufthavn er byens flyplass, og ligger sørøst for sentrum av byen. Motorveien Interstate 8 passerer byen, U.S. Route 95 kommer nordfra, går gjennom sentrum av Yuma, og fortsetter sørover til grensen mot Mexico ved grensebyen San Luis.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marinen (Trondheim)

**Marinen** er et gammelt forsvarsanlegg ved Nidelva i Trondheim. I dag er området et rekreasjonsområde for byens befolkning. 
Marinen dannet sammen med *General von Hüths bastion* og Bastion Prins Carl et forsvarsanlegg som skulle beskytte byen mot fiendtlige marinefartøyer. 
Anlegget ligger mellom Nidarosdomen og Erkebispegården på den ene siden, 
og Nidelva på den andre, og strakk seg helt fra Gamle Bybro til Elgeseter bru.

Området der dagens bygninger står, var opprinnelig en del av forsvarsverket av bastioner og pallisader lands Nidelven. De fikk ved begynnelsen av 1800-tallet en ny og utvidet funksjon. Forsvarsverkene rundt Trondheim var opprinnelig bygd for å beskytte mot angrep fra øst. Britenes angrep på København i 1801 og 1807 viste potensialet til fiendtlige marinefartøyer. På denne bakgrunnen fikk sjøforsvaret og kystfortene en større plass. Det ble etablert en opplagsplass for flotiljen og et verft for bygging og vedlikehold av fartøyer på Marinen.

Anlegget hadde store dimensjoner med bygninger langs Nidelven helt til Elgesæter bru. Men store deler av anlegget har gått tapt ved brann eller riving. I dag gjenstår kun seks bygninger. De siste gjenværende skur for kanonsjalupper ble revet i 1960-årene. Området brukes i dag som rekreasjonsområde for byens befolkning.

## Kilder
* Britt-Alise Hjelmeland, Janne Wilberg (2000): Landsverneplan for Forsvaret : verneplan for eiendommer, bygninger og anlegg: Katalog Sør- og Vestlandet, Trøndelag og Nord-Norge, s. 162-65. Forsvarets bygningstjeneste. ISBN 8279720057.

## Eksterne lenker
*
Eustromula

* Se Systematisk inndeling

***Eustromula*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, ensfarget brunlige trebukker. Antennene er betydelig kortere enn kroppen. Pronotum er rundet og litt lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er middels lange og slanke.

## Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mexico og det sørvestlige USA.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Elaphidiini J. Thomson, 1864 
******** Slekten *Eustromula* Cockerell, 1906
********* *[[Eustromula keiferi]]* Linsley, 1934
********* *[[Eustromula validum]]* (LeConte, 1858)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Det frysende nordariket

***Det frysende nordariket*** er et samlealbum med Ildjarn, utgitt i 1995.

## Sporliste

# Mørklagt sti 03:44
# Svarte hjerter 02:25
# Nattens ledestjerne 02:53
# Natt og tåke 03:19
# Innferd / Kronet 04:39
# Sola skjultes 03:57
# Ild 02:39
# Fjerde dag 05:13
# Et glimt 03:43
# Støv og aske 03:48
# Øde 04:11
# Utsyn, del 1 03:03
# Utsyn, del 2 03:02
# Utsyn, del 3 02:23
# Utsyn, del 4 01:55
# Utsyn, del 5 (instrumental) 02:12
# Demring 03:19
# Minnesjord, del 1 01:55
# Minnesjord, del 2 (instrumental) 00:53
# Minnesjord, del 3 01:51
# Minnesjord, del 4 02:55
# Minnesjord, del 5 (instrumental) 01:44
# Minnesjord, del 6 (instrumental) 02:39
# Myrkvar (instrumental) 02:06
# Dalens ånd (Avslutning) (instrumental) 00:48

## Referanser
Härjeåsjön (innsjø)

**Härjeåsjön** (også *Härjåsjön* og *Härjesjön*) er en innsjø i Härjedalen kommune. Sjøen ligger ved grenda med samme navn ca 19 km sørvest for Sveg og ca 11 km nordøst for Lillhärdal, nær länsväg Z504.

## Referanser
Ildjarn (studioalbum)

**Ildjarn** er et studioalbum med heavy metal-bandet Ildjarn, utgitt i 1995.

## Sporliste

# Skogsslottet 02:53
# Kulde 00:40
# Tåkeheim 02:29
# Snøen dekker 01:47
# Skogssvinet 02:20
# Svarte grangrunn 02:36
# Krigere 04:44
# Atter en gang 02:50
# Nordiske mørke 02:40
# Blikkets storhet 03:03
# Himmelhvelv 02:51
# Huset i skogen 04:11
# Draumeheim 04:44
# Svarte fjell 03:10
# Mørkeheim 03:35
# Himmelen svartner 03:53
# Der det skjulte lever 01:48
# Som en ensom borg 02:36
# Vinden biter 02:14
# Mørket slynger seg 01:42
# Skogrommet 02:34
# Innover i dalsøkk 03:16
# Lydløst over åsen 02:38
# Tildekket og kald 02:20
# Det mørkner 03:18
# Dødmørke 01:51
# Dødmørke 02:25

## Referanser
Ro i sjela (album)

**Ro i sjela** er et musikkalbum utgitt av Tor Coward den 14. september 2018. Dette er Cowards siste album, da han gikk bort i juni samme år.

## Sporliste
#«Bare vi har hverandre»
#«Is i magan»
#«Ro i sjela»
#«I skyggen av meg selv»
#«Mer en jeg tør»
#«Prikken over i-en»
#«Mer og mer»
#«Stille før stormen»
#«Ta meg med»
#«Ja»
#«Tid»
## Eksterne lenker
*Ro i sjela  Klicktrack music store
Forest Poetry

**Forest Poetry** er et dark ambient album med bandet Ildjarn, utgitt 24. juni 1996.

## Sporliste

# Whispering Breeze 02:33
# Blackened Might 01:38
# Clashing of Swords 02:44
# No Gleaming Light 02:45
# Blazing Eye 01:59
# Sinking Deep 01:29
# Chill of the Night (Returning) 03:51
# The Blade Flares in Red Light 01:16
# Deepening in Grey 02:56
# Midnight Interval 02:13
# Descending 02:05
# Away with the Dawn 01:03
# Before My Eyes Forever 02:56
# Reflecting Mountains 01:50
# Brother of the Forest 02:20
# Dead Years 02:18
# Dark December 02:21
# Cold and Waste 03:00
# Visions of the Earth (2nd Returning) 02:55
# Risen Seeds of Time 02:36
# Winter Embrace 03:15
# No Place Nowhere 01:49

## Referanser
Juybar (fylke)

**Juybar** () er et fylke i provinsen Mazandaran i Iran. Hovedstaden i fylket er Juybar. Fra tellingen i 2006, var fylkets befolkning 70 204, i 18 276 familier. Fylket er delt inn i to områder: det sentrale distriktet og Gil Khuran-distriktet. Fylket har to byer: Juybar og Kuhi Kheyl.

## Referanser
Go-Ahead Group

**Go-Ahead Group plc** er en britisk leverandør av persontransport, med over én milliard reiser med buss og tog hvert år. Konsernet inngår på aksjeindeksen FTSE 250 og er børsnotert på London Stock Exchange.

## Grunnleggelse
Go-Ahead Group plc begynte som Go-Ahead Northern Limited i februar 1987 i forbindelse med privatiseringen av National Bus Company, da ledelsen ved Martin Ballinger og Chris Moyes kjøpte den Gateshead-baserte nordlige avdelingen, kjent som Northern General Transport Company. Tidlig ekspansjon førte til oppkjøp av visse mindre, konkurrerende busselskaper i Nordøst-England (hovedsakelig Gypsy Queen i 1989 og Low Fell Coaches i juni 1992). Go-Ahead Northern ble også en underleverandør til National Express med reiser til Midlands, Nordøst-, Nordvest- og Sydvest-England. På samme tid kjøpte Go-Ahead Leisure en rekke puber, som ble solgt i februar 1996.

I oktober 2018 inngikk Go-Ahead Norge en avtale med Jernbanedirektoratet om å levere togtilbud på Sørlandsbanen, Arendalsbanen og Jærbanen fra 15. desember 2019.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Go-Ahead Nordics offisielle nettsted
Amol (fylke)

**Amol** (persisk: شهرستان آمل‎) er et fylke i provinsen Mazandaran i Iran. Hovedstaden til fylket er Amol. Fra tellingen i 2006, var fylkets befolkning 344 747, i 93 194 familier. Fylket er delt inn i tre distrikter: det sentrale distriktet, Larijan-distriktet og Dabudasht-distriktet. Fylket har fem byer: Amol, Rineh, Gazanak, Dabudasht og Amamzadeh Abdallah.

Amol grenser til fylkene Babol i øst, Mahmudabad i nord, Babolsar i nordøst, Noor i vest i provinsen Mazandaran og Teheran provinsen i sør.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wilhelm Ljunggren

**Wilhelm Ljunggren** (født 1905 i Oslo, død 1973) var en norsk matematiker og universitetsprofessor.

## Familie
Han var sønn av  August Ljunggren og Lovise Johansen. Faren var hjulmaker, og hadde innvandret til Norge fra Sverige.

I 1950 giftet Wilhelm Ljunggren seg med Else Margrethe Aas (1911–1999).

## Yrkesliv
Etter å ha tatt examen artium i 1925 og blitt cand.real. i 1931, var han lærer ved U. Pihls skole i Bergen fra 1932 til 1938. Samtidig drev han forskning sammen med Thoralf Skolem, som var ansatt ved Chr. Michelsens Institutt i perioden 1930–38. 

Wilhelm ble kreert dr.philos. i 1937 etter å ha levert doktorgradsavhandlingen «Einige Eigenschaften der Einheiten reeller quadratischer und rein-biquadratischer Zahlkörper» ved Universitetet i Oslo. Fra 1938 til 1948 arbeidet han som lektor ved Hegdehaugen skole i Oslo.

Etter å ha vært dosent i matematikk et halvår ved Universitetet i Oslo 1947–48, ble han i 1949 den første professor i matematikk ved det nye Universitetet i Bergen. I 1956 forlot han Universitetet i Bergen; hans etterfølger i professoratet var Ernst Sejersted Selmer.

Fra 1956 var Wilhelm Ljunggren professor i faget ren matematikk ved Universitetet i Oslo.

Han forsket på tallteori, mer spesifikt på diofantiske ligninger. Hans samlede artikler ble utgitt i 2003.

I 1948 ble han innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi.

Wilhelm Ljunggren var en ivrig friluftsmann og skiløper. Han døde plutselig etter et møte om kvelden torsdag den 25. januar 1973.

## Utgivelser
*
*Paolo Ribenboim (red.), *Collected papers of Wilhelm Ljunggren* (2 bind), Queen's University, Kingston, ON, 2003.

## Referanser
Abbasabad (fylke)

**Abbasabad** er et fylke ved det kaspiske hav, i provinsen Mazandaran i nordlige Iran. Hovedstaden til fylket er Abbasabad. Fra målingen i 2006 var fylkets befolkning på 45 589, i 12 694 familier. Fylket er delt inn i to distrikter: Kelarabad-distriktet og Salman Shahr-distriktet. Fylket har tre byer: Abbasabad, Kelarabad og Salman Shahr.
Fylket var fraskilt fra Tonekabon og etablert i 2009.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Babol (fylke)

**Babol** er et fylke i Provinsen Mazandaran i Iran. Hovedstaden til fylket er Babol. Fra målingen i 2012 var fylkets befolkning 495&nbsp;472, i 149&nbsp;363 familier. Fylket er delt inn i sju distrikter: det sentrale distriktet, Bandpey-ye Gharbi-distriktet, Bandpey-ye Sharqi-distriktet, Lalehabad-distriktet, Gatab-distriktet, Babol Kenar-distriktet og Amirkola-distriktet. Fylket har sju byer: Babol, Amirkola, Galugah, Gatab, Khush Rudpey, Marzikola og Zargarmahalleh.

## Referanser
Babolsar (fylke)

**Babolsar** er et fylke ved det kaspiske hav, i provinsen Mazandaran i nordlige Iran. Hovedstaden i fylket er kystbyen Babolsar. Fra målingen i 2016 var fylkets befolkning 135 191, i 44 482 familier. Fylket er delt opp i tre distrikter: det sentrale distriktet, Rudbast-distriktet og Bahnemir-distriktet. Fylket har tre byer: Babolsar, Kalleh Bast og Bahnemir.
## Referanser
Behshahr (fylke)

**Behshahr** er et fylke ved det kaspiske hav, i provinsen Mazandaran i nordlige Iran. Hovedstaden til fylket er Behshahr. De viktigste stedene i fylket er Behshahr og Romstamkola. Fra målingen i 2006 var befolkningen i fylket 154 957, i 40 432 familier. Fylket er delt i to distrikter: det sentrale distriktet og Yaneh Sar-distriktet. Fylket har tre byer: Behshahr, Rostamkola og Khalil Shahr.

Amirabad Port, det største havneanlegget langs den iranske Kaspihavskysten, ligger i fylket Behshahr.
   
## Referanser
Nysina

* Se Systematisk inndeling

***Nysina*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, mer eller mindre rødbrune trebukker. Antennene er nokså tynne og en del lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er nokså jevnbrede, beina  middels lange med fortykkede lår.

## Levevis
Larvene lever i død ved, mest av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Kina, Japan og Taiwan.

## Systematisk inndeling
Avgrensingen mellom denne slekten og *[[Allotraeus]]* synes noe uklar.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Phoracanthini eller Elaphidiini J. Thomson, 1864
******** Slekten *Nysina* Gahan, 1906
********* *[[Nysina asiatica]]* (Schwarzer, 1925)
********* *[[Nysina baibarana]]* (Matsushita, 1933)
********* *[[Nysina boninensis]]* (Gressitt, 1937)
********* *[[Nysina fenestrellus]]* (Holzschuh, 2007)
********* *[[Nysina gracillima]]* (Mitono, 1947)
********* *[[Nysina grahami]]* (Gressitt, 1937)
********* *[[Nysina insularis]]* (Mitono, 1947)
********* *[[Nysina orientalis]]* (White, 1853)
********* *[[Nysina rubriventris]]* (Gressitt, 1937)
********* *[[Nysina rufescens]]* (Pic, 1923)
********* *[[Nysina sauteri]]* (Matsushita, 1931)
********* *[[Nysina subtuberculata]]* (Pic, 1933)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, amerikanske arter 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Chalus (fylke)

**Chalus** er et fylke i provinsen Mazandaran i Iran. Hovedstaden i fylket er Chalus. Fra målingen i 2006 var fylkets befolkning 119 559, i 33 193 familier. Fylket er delt i to distrikter: det sentrale distriktet og Kelardasht-distriktet. Fylket har fire byer: Chalus, Kelardasht, Marzanabad og Hachirud.
## Referanser
Fereydunkenar (fylke)

**Fereydunkenar** er et fylke i provinsen Mazandaran i Iran. Hovedstaden i fylket er Fereydunkenar. Det var separert fra fylket Babolsar i 2008. Fra målingen i 2006 var fylkets befolkning på 56 055, i 15 049 familier. Fylket er delt i to distrikter: det sentrale distriktet og Dehferi-distriktet. Fylket har en by: Fereydunkenar.
## Referanser
Viljar Myhra

**Viljar Røsholt Myhra ** (født 1996) er en norsk fotballspiller som spiller for den danske klubben .

## Karriere
Myhra kom til  fra  1. januar 2019 etter at kontrakten utløp. Han fikk sjansen som førstekeeper fra sesongstart 2019, men mistet plassen da laget fikk ny trener midtveis i sesongen. Fra sesongstart 2020 etablerte han seg som et sikkert førstevalg på Strømsgodset, og ble kåret til årets spiller av lokalavisa Drammens Tidende etter sesongen.

### Landslaget
Den 4. oktober 2021 ble han for første gang innkalt til s herrelandslagstropp til kampene mot  (8. oktober) og  (11. oktober). I november 2023 ble han igjen innkalt til herrelandslagets kamper mot  og  etter forfall fra Ørjan Håskjold Nyland. I september 2024 ble han innkalt til herrelandslagets kamp mot  etter forfall fra Mathias Dyngeland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Otte Steensen Brahe

**Otte Brahe til Næsbyholm** (født 12. april 1578, død 5. juli 1651) var en dansk godseier. 

Otto Brahe var sønn av riksråd Steen Brahe og Birgitte Rosenkrantz, hans onkel på fedrene side var astronomen Tycho Brahe. 

Brahe studerte ved forskjellige universiteter i Rostock, Heidelberg, Strassburg, Basel og Genf (Genève), og bereiste dessuten Frankrike, England og Skottland. I et par år gjorde han tjeneste ved kurfyrst Frederik IV av Pfalz hoff. Heretter deltok han i Kalmarkrigen hvor han mistet en arm ved Kalmar. 

Brahe samlet en stor del gods til Næsbyholm på Sjælland og ble i 1622 eier av Ravnholdt på Fyn.  Til tross for sin gunstige økonomiske posisjon samt tilhørigheten til en av landets mektigste og mest ansete adelsslekter, fikk han aldri len og ble heller aldri riksråd. I 1632 utga han en samling hus- og kirkebønner.

## Ekteskap
I 1603 giftet han seg med Margrethe Hansdatter Krafse (d. 1614); i 1608 med Karen Knudsdatter Rud, som døde allerede 14 dager etter bryllupet; tredje gang med Anne Nielsdatter Bild (d. 1648). 

Brahe, hans tre hustruer og to døtre er alle begravet i Næsby kirke på Sjælland. 

## Referanser
Vomano

**Vomano** (latin: *Vomanus*) er en 76&nbsp;kilometer lang elv i regionen Abruzzo i Italia. 

Dens kilder er nær Monte San Franco i Gran Sasso d'Italia og Lago di Campotosto i provinsen L'Aquila. Den renner gjennom Apenninnene og Nasjonalparken Gran Sasso og Monti della Laga. Elven renner inn i provinsen Teramo og nordøstover nær Montorio al Vomano og Basciano. Elven Fucino flyter inn i Vomano sør for Crognaleto, og Mavone flyter inn i Vomano nær Basciano. 

Den renner ut i Adriaterhavet nær Roseto degli Abruzzi.

## Referanser
Ayaka Ikehara

**Ayaka Ikehara** (født 24. september 1990 i Okinawa) er en japansk håndballspiller, som spiller for den danske klubben  og det japanske landslaget.

Hun har deltatt i fire Håndball-VM (2013, 2015, 2017 og 2019).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Friidrett under Samveldelekene 2018 – 5 000 meter kvinner

**5000 meter for kvinner** var en del av friidrett under Samveldelekene 2018, og ble arrangert på Carrara Stadium 14. april 2018.

## Rekorder før mesterskapet
Før Samveldelekene var verdensrekorden og mesterskapsrekorden som følger:

## Tidsplan
Tidsplanen var som følger:

Alle tider er Australian Eastern Standard tid (UTC+10)

## Resultater
Med 19 deltakere ble det kun arrangert finale.

### Finale

## Referanser


## Eksterne lenker
* Gold Coast 2018 - Event Schedule - Women's 5000m
Solitude løkke

**Solitude løkke** var en eiendom på Fagerborg i Kristiania/Oslo. Eiendommen på 4,5 daa var skilt ut fra Nedre Blindern gård. Navnet stammer fra tiden etter 1805, da oberst Werner Nicolai de Seue hadde eiendommen. Eiendommen ble innlemmet i Kristiania i 1879, og fikk da adressen Fagerborggata 24.

Hovedhuset ble revet i 1938. På tomta ble det oppført en boligblokk, som fikk adressen Hertzbergs gate 7.

## Referanser



## Eksterne lenker
*