open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Norges Kirkesangforbund

**Norges Kirkesangforbund** (**NKSF**) er en norsk organisasjon for kor og korsangere som arbeider for å fremme kirkesang og gudstjenesteliv i Den norske kirke.

NKSF ble stiftet 10. januar 1955, og var en sammenslutning av de allerede eksisterende kirkesangforbundene i Bjørgvin, Nidaros, Oslo, Stavanger og Tunsberg bispedømmer.

NKSF har ca. 150 medlemskor med tilsammen 3&nbsp;400 sangere. Forbundet har hovedkontor i Stavanger og daglig leder er Halvor J. Østtveit.

Nåværende leder for NKSF er Ragnhild Hadland fra Stavanger. På landsmøtet i 2011 ble hun gjenvalgt for to nye år.

## Eksterne lenker
* www.kirkesang.no – Norges Kirkesangforbunds nettsider
Alan Watts

**Alan Watts** (født 1925 på Thorney Island i Chichester) er en britisk meteorolog, fysikklektor og forfatter.

Gjennom et langt forfatterskap har han gitt frilufts- og sjøfolk meteorologiske kunnskaper presentert på en oversiktlig og lettfattelig måte. Watts har utgitt både enkle «lommebøker» og omfattende veiledere for havseilere hvor han gjør leserne i stand til å lese og vurdere værbildet med eller uten tilgang til varslingstjenesten.

Kombinasjonen av klartenkt og lettfattelig fremstilling, egenutviklede *meteorologiske huskeregler*, værfotografier og høyt faglig nivå har gjort bøkene hans til populære klassikere og bestselgere, oversatt til 10 språk.

## Liv og virke
Watts ble stasjonert som flymeteorolog på sitt hjemsted Thorney Island etter militærtjeneste i marinen under andre verdenskrig.

Han kjøpte seilbåt og startet tidlig å gi ut populærmeteorologiske artikler i seilerblader som *Yachting World*. En oppsummering av disse ble utgitt i hans første bok *Wind and Sailing Boats*. Den overveldende mottagelsen førte til at han fortsatte å skrive værbøker for lekfolk gjennom hele sitt yrkesliv.

## Bibliografi
* *Wind and Sailing Boats : The Structure and Behavior of the Wind as it Affects Sailing Craft*, (1965, 1970)
* *Weather Forecasting Ashore and Afloat*, 1967
* *Instant Weather Forecasting*, 1968; Fotografier av 24 typiske værsituasoner med detaljert forklaring. Norske utgaver ved Kristian Trægde og Ørnulf Fremming.
* *Instant Wind Forecasting*, (1975, 1988)
* *The Wind Pilot: a Yachtsman's Analysis of the Thermal Winds of Europe and the Mediterranean*. (Kystguide(r) for seilere), 1975, + tilleggsutgaver for kyststrekninger i Europa. 
* *Basic Windcraft: Using the wind for sailing* – (seilingsfysikk), 1976
* *Cruising Weather (Vær for Seiling)*, 1982
* *Dinghy & Board Sailing Weather* 1984, ISBN 0-333-34558-4
* *Reading the Weather: Modern Techniques for Yachtsmen taking into account Satellite Forecasting* (Veileder for havseilere), (1987, 1990)
* *Air Riders Weather* (LuftSportMeteorologi), (1989, 1992)
* *Sailing off the Beach: For Dinghy and Board Sailors*, 1990, ISBN 0-229-11865-8
* *The Weather Handbook*, 160 sider (1994, 1999 / 2001), populærmeteorologisk oppsummering. 
* *Amazing Weather* (Barnebok)

## Referanser
Santa Maria del Fiore (Firenze)

**Basilica di Santa Maria del Fiore** (oversatt: «Den hellige Marias blomsts basilika», lokalt kalt *Il Duomo*) er en katolsk katedral og erkebispesete i Firenze i Italia.  

Hva katedralens navn henspiller på er noe omtvistet. Noen mener at det henviser til liljen som er Firenzes symbol, mens andre mener navnet henspiller på Jesus Kristus som den blomst som sprang ut av Maria.

Katedralen ble bygd på samme sted hvor det sto en eldre katedral, *Santa Reparata* fra 800-tallet. På slutten av 1200-tallet var den gamle katedralen blitt for liten. 
Arnolfo di Cambio ble engasjert som arkitekt i 1296, og han satte seg fore å bygge den største kirke som kristenheten noensinne hadde skuet, bygd som en basilika. Den nye katedralen som ble innviet av Pave Eugenius IV den 25. mars 1436, på årets første dag etter den florentinske kalender, hadde plass til 30&nbsp;000 personer og var med det den største kirken i kristenheten. Den er imidlertid senere blitt forbigått i størrelse av Peterskirken i Roma, St. Paul-katedralen i London og Katedralen i Milano. Pave Eugenius IV vigslet katedralen den 25. mars 1436, årets første dag etter den florentinske kalender.

Katedralens kuppel ble utformet av Filippo Brunelleschi, som fikk oppdraget foran konkurrenten Lorenzo Ghiberti etter en konkurranse i 1419. Kuppelen er bygd av 4 millioner murstein, måler 42 meter i diameter, veier 37 000 tonn og er verdens største i sitt slag. Brunelleschi hentet inspirasjon fra Pantheon i Roma, men i motsetning til denne, som er murt i betong, er kuppelen til Santa Maria del Fiore konstruert i murstein.

Innvendig er kuppelen dekorert med en 3600 kvadratmeter stor freske som forestiller dommedag, malt av Giorgio Vasari og Federico Zuccari i årene 1572 – 1579.

Den nåværende fasaden i trefarget marmor er nygotisk og ble oppført etter en arkitektkonkurranse i 1864.

Da Santa Reparata ble revet fant man relikviene av Firenzes første biskop, Sankt Zenobius, og hans urne oppbevares nå i katedralen. I krypten er alle Firenzes biskoper begravet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ambrogio Traversari

**Ambrogio Traversari**, kalt *Ambrosius kamaldulenseren* (født 19. september 1386 i Portico di Romagna ved Forlì i Italia, død 20. oktober 1439 i Ferrara) var en toskansk teolog.

Han spilte en viktig rolle ved sine oversettelser av antikk litteratur.

## Liv og virke
I en alder av fjorten år trådte han inn i kamaldulenserordenens kloster *Santa Maria degli Angeli*. Etter få år ble han en av sin tids fremste teologer og greskkyndige. Hans gresklærer var Manuel Chrysoloras. 

I 1431 ble Ambrogio ordensgeneral og ble leder for kongregasjonen for kirkerett ved den romerske kurie. Han deltok på Baselkonsilet som pave Eugenius IVs delegat. Hans hovedanstrengelse der var gjenforeningen mellom Vest- og Østkirken. I 1437 flyttet konsilet møtested til Ferrara. Ambrogio fikk ikke med seg konsilets avslutning, for han døde i oktober 1439. Men sammen med kardinal Johannes Bessarion forfattet han i sitt dødsår unionsdekretet av Ferrara-Firenze, som formelt opphevet det store skisma mellom Øst og Vest som var inntrådt i 1054.  

På grunn av sin klassiske og humanistiske dannelse er Ambrogio en typisk representant for 1400-tallets nye teologi som orienterte seg i vesentlig grad mot videnskapene, litteraturen og kunsten. Han var en nær venn av Cosimo de' Medici, fremmet studiet av antikkens kulturer, beskjeftiget seg inngående med den gammelkirkelige teologi og gjorde sentrale østkirkelige teologers verker kjente for Vesten (Johannes Chrysostomos, Basilius den store, Efrem syreren. 

Han var en sterk motstander av geistlighetens verdsliggjørelse. Han brennemerket kardinalers frivole livsførsel under Baselkonsilet som et *syndebabel*.

## Verk
Hans hovedverk heter Hodoeporicon, og er et rimdikt om en visitasjonsreise han foretok på pavelig oppdrag blant Italias klostre. Han oversatte til italiensk Palladius levnetsbeskrivelse av Johannes Chrysostomos, Efrem syrerens 19 prekener, og Basilius den stores traktat «Om jomfrueligheten». Mange av hans manuskripter oppbevares nå i San Marco-katedralens bibliotek i Venezia.

## Referanser


## Litteratur
*
*
*

## Eksterne lenker
* Veröffentlichungen zu Ambrogio Traversari im Opac der Regesta Imperii
* Ambrogio Traversari auf *santiebeati.it*
Lunsj

:*For den norske filmen ved samme navn, se [[Lønsj (film)]]*
:*For tegneserien Lunch, se [[Lunch (tegneserie)]]*
:*For radioprogrammet Lønsj, se [[Lønsj (radioprogram)]]*
 
**Lunsj**, eller **formiddagsmat** som det også kalles på norsk (dansk: frokost), er betegnelsen på et måltid som inntas mellom frokost og middag, og som vanligvis er dagens andre måltid. I Norge er det vanligst å spise lunsj mellom klokka 11 og 13, mens lunsj i Storbritannia, der ordet er lånt, er oftest mellom klokka 12 og 14. Flere skoler og arbeidsplasser har lagt til rette for en halvtimes lunsjpause på denne tiden av dagen.

På norske arbeidsplasser og i norsk skole er det fremdeles mest vanlig å ha med matpakke med påsmurte brødskiver til lunsj, som oppbevares i for eksempel en matboks. I andre land er det vanlig med varm lunsjservering i kantiner både på skoler og større arbeidsplasser. Kontorarbeidere går også ofte ut på spesielle lunsjrestauranter.

## Lunsjbord
Et lunsjbord er et bord som er dekket med mat til lunsj på et hotell eller en restaurant. Som regel er det varme og kalde retter av både fisk og kjøtt, grønnsaker, brød og forskjellig pålegg samt desserter. Slik lunsj serveres gjerne mellom klokka 12 og 15. 

En lunsjbar er en kafeteria der en kan kjøpe lunsjretter fra en disk eller få dem raskt servert.

## Arbeidsmiljøloven
Arbeidstaker har krav på en halv times ulønnet, sammenhengende pause i løpet av arbeidstiden dersom arbeidstiden er på over 5,5 timer. Dersom arbeidstaker ikke fritt kan forlate arbeidsplassen i pausen eller det ikke finnes tilfredsstillende pauserom, skal pausen regnes som en del av arbeidstiden.

## Etymologi
Det norske ordet *lunsj* ble tidligere skrevet *lunch* som på engelsk der ordet er lånt fra. *Lunch* ble da særlig brukt om engelske og amerikanske forhold eller om hotellmåltider, for eksempel et bedre måltid på en restaurant eller et større selskap for innbudne gjester som ble inntatt eller holdt ved 13-14 tida.

Det engelske *lunch* ble tatt i bruk som en forkortelse av *luncheon* tidlig på 1800-tallet. Noen mener ordet opprinnelig er lånt fra det tyske *Luncehntach*, som er registrert allerede i 1580 som navn på et mindre mellommåltid. Andre mener *luncheon* er avledet av *lunch*, et opprinnelig spansk ord som betyr «tjukk brødskive som er skåret på skrå», det vil si brødblings.

## Referanser


## Se også

* Lønsj (film)
* Lunch (tegneserie)
* Lønsj (radioprogram)
* Middag

## Eksterne lenker

* Matpakka - Et stykke norsk tradisjon  *Besøkt 02.07.19*
* Lunsjen, Aftenposten *Besøkt 02.07.19*
Naturskade

__NOTOC__
**Naturskade** refererer som regel til:
* Naturskade, skade på liv og eiendom, som dyrket mark, bebyggelse, infrastruktur, fremkalt av naturkrefter som jordskjelv, ekstremvær, flom, tørke, ras
* Menneskelig innvirkning på naturmiljøet

## Se også
* Vulkan
* Tsunami
* Miljøkvalitet
* Miljøvern
Den indiske selvstyrekamp

**Den indiske selvstyrekamp** er betegnelsen på prosessen hvor innbyggerne i Britisk India virket for å frigjøre området fra kolonistyret og danne en selvstendig stat. Den indiske selvstyrekamp har skjedd over et langt tidsrom og har involvert mange ulike organisasjoner og opprørsforsøk; fra opprøret i 1857 og til India ble selvstendig den 15. august 1947.

## Eksterne lenker

* Allama Mashriqi (engelsk)
*  Origin of Non-Violence (engelsk)
* Independence movement (engelsk)
* Mahatma Gandhi (engelsk)
*  Raja Mahendapratap (engelsk)
* Timeline of Indian Independence Movement (engelsk)
* Truth behind 1857 parts I (engelsk),   II &  III
Gilbert Thomas Walker

**Gilbert Thomas Walker** (født 14. juni 1868, død 4. november 1958) var en britisk fysiker og statistiker. Han er best kjent for de banebrytende arbeidene over El Niño-fenomenet, og for å fremme studiet av klimaet i det hele.

Walker var etablert som anvendt matematiker ved Cambridge University da han ble generaldirektør for observatoriene i India i 1904. Mens han arbeidet der studerte han monsunen i Det indiske hav, det at monsunregnet ikke kom ga opphav til en stor sultkatastrofe i  1899. Etter å ha analysert store mengder data over de neste femten årene publiserte han de første beskrivelsene av den sørlege oscillasjonen til det atmosfæriske trykket mellom Indiahavet og Stillehavet, og hvordan de korrelerte med temperaturen og regnet i tropene, blant annet i India. Dette henger sammen med Walkersirkulasjonen, som senere ble oppkalt etter han.  

Walker fortsatte med studiene av de årvisse vær- og klimaendringene etter at han ble pensjonert fra arbeidet i India (i 1924), og han tok i mot et professorat i meteorologi ved Imperial College London. Det opprinnelige målet hans, å spå svikt i monsunregnet, hadde han bare delvis suksess med, men teoriene og materialet hans representerte viktige steg fremover i arbeidet mot bedre modeller for klimaet over hele verden.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Weather Facts: Sir Gilbert Walker – weatheronline.co.uk
* Pen portrait of Sir Gilbert Walker
* Royal Society citation
* R. W. Katz "Sir Gilbert Walker and a Connection Between El Nino and Statistics," Statistical Science, 17, (2002), pp. 97-112. Project Euclid
Gunnar Larsson

**Gunnar Larsson** (født 12. mai 1951) er en tidligere svensk svømmer. Han tok to gullmedaljer i OL 1972 i München (200 og 400 meter medley). Han ble også verdensmester på 200 meter medley i Beograd i 1973, og satte tre verdensrekorder i løpet av karrieren. For to av verdensrekordene, samt tre gullmedaljer (200 og 400 m medley og 400 m fri) og en sølvmedalje (200 m fri) under EM 1970 i Barcelona, ble han tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje for årets fremste svenske idrettsprestasjon.

OL-gullet på 400 meter medley i 1972 ble vunnet med to tusendels sekunders margin foran amerikaneren Tim McKee. Etter denne hendelsen ble tidtakingsreglene endret, og i dag blir det bare tatt hensyn til hundredelene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alfred Dahlqvist

**Alfred «Håsjö» Dahlqvist** (født 31. mai 1914 i Håsjö, Jämtland, død 21. oktober 1983) var en svensk langrennsløper. Han var med på å utvikle diagonalstilen, og ble ansett for å være Sveriges inntil da fremst motbakkeekspert. Han vant 18&nbsp;km og tok ytterligere to medaljer i VM 1941, et mesterskap som ble annullert etter krigen. Han tok sølv på samme distanse i VM 1938 i Lahtis, og vant 18-kilometeren samme sted i 1941. I alt vant han sju individuelle svenske mesterskap i perioden fra 1938 til 1942.

I 1941 ble han tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje for årets fremste svenske idrettsprestasjon. I 1949 gav han ut selvbiografien *Karusellen går*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Walkersirkulasjonen

**Walkersirkulasjonen**, også kjent som **Walker-cellen**, er en atmosfærisk sirkulasjon over ekvator i Stillehavet. Dette fører til den østlige passatvinden langs havoverflaten, og skaper en havstrøm som går vestover. Utenfor kysten av Peru og Ecuador fører dette til oppstrømning av kaldt og næringsrikt vann til overflaten, for å erstatte vannet som strømmer vestover. Dette gir gode forhold for fiskerinæringen i området. Sirkulasjonen ble oppdaget av den norske meteorologen Jacob Bjerknes i 1969 og oppkalt etter den britiske fysikeren Gilbert Thomas Walker, som oppdaget den sørlige oscillasjonen. 

## El Niño

Walkersirkulasjonen oppstår på grunn av en trykkgradientkraft mellom høytrykk over østlige deler av Stillehavet og lavtrykk over Indonesia. Av og til, på grunn av effekter man ikke kjenner til, blir walkersirkulasjonen svekket eller til og med reversert, og dette fører til en El Niño-episode. Under slike hendelser strømmer det varme vannet som vinden og havstrømmen har presset opp i vest tilbake mot øst, og oppstrømningen av det kalde vannet utenfor kysten av Sør-Amerika forsvinner, noe som får konsekvenser for fiskeindustrien i området. Når walkersirkulasjonen er kraftigere enn vanlig fører dette til en La Niña-episode, som fører til enda lavere havoverflatetemperatur i øst på grunn av økt oppstrømning. 

En vitenskapelig studie som ble publisert i journalen Nature i mai 2006 indikerer at walkersirkulasjonen har blitt svakere de siste tiårene, og forfatterne spekulerer i om global oppvarming er en av faktorene som bidrar til dette.
Scottish Police Services Authority

**Scottish Police Services Authority** (**SPSA**) var en skotsk politiorganisasjon som ble etablert 1. april 2007. SPSA samlet funksjoner som politiutdanning, strafferegister, utvikling av nasjonale informasjonssystemer og en ny nasjonal kriminalteknisk tjeneste, samt Scottish Crime and Drug Enforcement Agency som fikk lovfestet og utvidet myndighet.
Hugo av Fleury

**Hugo av Fleury**, også kalt for *Hugo Floriacensis* og *Hugo a Santa Maria* fra kirken i hans fødeby, fødsel ukjent og død ikke før 1118, var en fransk benediktinermunk og geistlig forfatter som kun er kjent fra sine skrifter. Hugo av Fleury har ofte blitt forvekslet med en annen og samtidig Hugh av Fleury som ble abbed av Canterbury og døde i 1124.

* I 1109 satte han sammen en kirkehistorie i fire bind som strakte seg fram til da kong Karl den store døde i 814. I de påfølgende årene gjorde han en annen versjon av verket i seks bind og hvor han arrangerte sitt innhold på et vis, la til noter, spesielt de av teologisk natur og utelot noe, foruten å fortsette kronologien fram til 855. Verket ble trykket for første gang i byen Münster, i den nåværende tyske delstaten Nordrhein-Westfalen, i 1638 i Bernhard Rottendorf som redaktør. Denne utgivelsen inkluderte også et brev til Ivo av Chartres og forord til kong Ludvig den tykke. Det er i *Migne, Patrologia Latina*, CLXIII.
* En bok som forteller om «dådene til de frankiske kongene» (842-1108).
* En krønike om de franske kongene fra Pharamond, den legendariske første kongen, til Filip I av Frankrike (1108). I Frankrike er dette i *Guizot-samlingen, VII, 65-86*. Dette og det neste verket ble formelt forfattet i navnet til Ivo av Chartres.
* En utvidet krønike om de franske kongene, skrevet for kong Ludvig den tykke, og eksisterer i utgivelsen til Bernhard Rottendorf.
* «De regia potestate et sacerdotali dignitate» adressert til kong Henrik II av England i løpet av en kontroversiell *investitura* (kirkerettslig undersøkelse) angående Hugo av Flavignys støtte til ideene som ble fremmet av pave Gregor VII. Med stor frihet forsøkte Hugo av Fleury å bisette disputten og fremme et syn som senere ble inkludert i traktaten (se Sackur i «Neues Archiv» (1891), *369; [[Giovanni Domenico Mansi|Mansi]], II, 184-197*).
* En omskriving av livet, tidligere skrevet av en annen, til den hellige Sacerdosm, biskop av Limoges, som var fortsettelsen av verket *De miraculis S. Benedicti Floriaci patratis*.

## Referanser


## Litteratur
* «Hugh of Fleury» i: *Catholic Encyclopedia*. New York: Robert Appleton Company. 1913.
* Hurter, Hugo von  (1926): *Nomenclator literarius: Theologicae catholicae*, Wagner
* Bautz, Friedrich Wilhelm (1990): «Hugo von Fleury» i: *Biographisch-Bibliographisches Kirchenlexikon* (BBKL). Bind 2, Bautz, Hamm, ISBN 3-88309-032-8, s. 1139–1140.
* Bihlmeyer in Buchberger: *Kirchl. Handlex.*, x.v. Hugo, no. 11
* Millermüller i *Kirchenlex.*, s.v. Hugo von Fleury

## Eksterne lenker
* ''The Life, Translation, and Miracles of St. Sacerdos''
Skip (andre betydninger)

**Skip** har flere betydninger:

* Skip, vanngående fartøy
* Skip (curling), lagkaptein i curling
* Kirkeskip
* Luftskip
* Romskip
Auksjon

**Auksjon** er en form for salg, der noe skal selges til et utlyst tidspunkt.Ofte har selger satt en minstepris og kan da bestemme senere om et lavere tilbud godtas. Formen på auksjonen vil imidlertid kunne være forskjellig, da etter avtale og andre regler enn nedenfor.

I økonomisk teori er auksjon en metode til å få fastslått markedsverdien av noe som ikke har stabil pris.

Auksjonen ledes av *auksjonarius*, som holder oversikt over budene og roper opp gjeldende pris. Når budene stopper opp, blir siste pristilbud gjentatt. Dersom samme pris blir gjentatt tre ganger, betyr det at salget er et faktum og der blir slått i bordet, vanligvis med en hammer.

Selger er bundet til å godta ethvert bud som er på topp, så lenge det er over minstepris. Kjøper er bundet til budet + det auksjonarius skal ha, som er en forhåndsoppgitt prosent av den endelige kjøpesummen.

Salgsmetoden har vært i bruk i hvertfall så langt tilbake som år 500 før Kristus.
Ifølge greske kilder startet auksjonene i Babylon. Der ble avholdt årlige auksjoner der kvinner ble solgt med hensikt ekteskap. Det ble betraktet som ulovlig å selge døtre utenom dette. «Vakre» kvinner og enkelte med innflytelsesrike familiebånd ble bra betalt, mens de øvrige ofte måtte ha følge av en medgift for å bli omsatt.

I Romerriket var erobringsgods ofte auksjonert. Romerske borgere kunne også selge unna egen eiendom. Marcus Aurelius solgte visstnok unna så mye av sin arv at salget gikk over to måneder. Mest legendarisk var i år 193 e.Kr, da keiserens livgarde auksjonerte bort keisertittelen etter først å ha drept keiseren Pertinax. Kjøperen ble halshogd av den neste erobreren Septimius Severus to måneder senere.

Etter den franske revolusjonen ble adelens eiendeler for en stor del auksjonert bort. Kataloger ble trykket. Militære og kaprede priser både på land og sjø ble vanligvis auksjonert bort med prosenter til deltakerne, inklusive utsteder av bestallinger og kaperbrev.

En amerikansk auksjonarius kalles ofte for «Colonel» som var graden (oberst) til den offiseren som foresto slike auksjoner under den amerikanske borgerkrigen. Salgene i USA foregår ofte rivende fort og med en dreven tungegymnastikk.

Slaver ble solgt på markeder over hele verden fram til motstanden mot slavehandel fikk en slutt på dette. Mange råvarer som bomull, kaffe, te, fisk, blomster og tobakk omsettes på auksjon.

## Referanser
Havoverflatetemperatur

**Havoverflatetemperatur** (også kalt **SST** etter «Sea surface temperature» på engelsk) er temperaturen i vannoverflaten. I praksis vil betydingen av overflaten variere litt etter hvilken målemetode som er brukt. 

## Måle SST
Forskjellige måleteknikker av SST kan av og til gi forskjellige resultater. De tidligste teknikkene gikk ut på å sette et termometer i en bøtte med vann man hadde tatt opp fra sjøen. De første automatiske teknikkene gikk ut på å måle temperaturen i vannet som ble tatt ombord på store skip. Disse målingene var inkonsistente, siden vannet som blir pumpet inn blir tatt fra forskjellige dyp fra båt til båt og kunne også variere etter hvor tungt et skip var lastet. 

De mest eksakte målemetodene er nok målinger fra stasjonære bøyer der målingene tas omtrent 1 m under havoverflaten. Det finnes også mange bøyer som driver rundt med havstrømmene, og disse målingene blir sendt opp til satellitter for videre distribusjon. Data fra disse drivende bøyene kan riktignok være noe uåplitelige. Særlig i Stillehavet er det plassert ut mange bøyer for å studere og varsle El Niño-fenomenet.

Satellitter blir mer og mer brukt til å måle havoverflatetemperaturen, siden de kan måle temperaturen over store områder. Satellittene måler varmestrålingen, som er den infrarøde delen av det elektromagnetiske spekteret, fra overflaten. Bølgelengdene de måler er valgt empirisk, og er bølgelengder som kan gå gjennom atmosfæren uten å bli absorbert (med mindre det er skyer), og som har maksimal svart legemsstråling. Problemet med satellittmålinger er at de bare måler det øverste 10 mikrometer tykke laget av overflaten, og vil kanskje ikke representere den «virkelege» havoverflatetemperaturen i det øverste metertykke laget. Siden satellittene ikke kan måle gjennom skyer, vil temperaturen som måles alltid være i fint vær. Fordelene med å kunne måle temperaturen over så store områder som satellittar kan, er likevel mye større enn ulempene. 

## SST og tropiske sykloner
SST over 26,5ºC er regnet for å være ideelle temperaturer for å danne tropiske sykloner, og som regel får man kraftigere sykloner jo høyere havoverflatetemperaturen er. Det er riktignok flere faktorer som skal til for å danne tropiske sykloner.

En tropisk syklon tar til seg såpass mye varme og rører om overflatelaget i havet så pass mye at havoverflatetemperaturen ofte er lavere enn i omgivelsene etter at en tropisk syklon har passert. Dette kan av og til hindre at nye tropiske sykloner oppstår.

Endringer i SST kan være viktig for livet i havet. Organismer som plankton, sjøgress, skalldyr, fisk og pattedyr kan alle bli påvirket av slike endringer, men man har ennå ikke full oversikt over hvor stor rolle slike endringer spiller.

## Eksempler på overflatetemperaturer i Norge
Temperaturene under er basert på satellittmålinger, og viser gjennomsnitt siden 1984.

;Utvalg av gjennomsnittlige vanntemperaturer (°C):

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norway Debate

**Norway Debate** (norsk: norgesdebatten) var en debatt i det britiske Underhuset som fant sted den 7. og 8. mai 1940. Det var tilsynelatende og formelt en debatt om utviklingen av De alliertes felttog i Norge etter det tyske angrepet på Norge, men debatten utviklet seg til å bli en massiv kritikk av krigføringen og statsminister Neville Chamberlain.

Ved voteringen ved debattens slutt var det et anseelig antall av regjeringens støttespillere som enten stemte imot regjeringen eller unnlot å støtte den: 40 konservative parlamentsmedlemmer hadde stemt imot Chamberlain, mens 30 hadde unnlatt å stemme, på tross av stort press fra partiets innpiskere. Selv om han vant avstemningen med 281 mot 200 stemmer følte Chamberlain at tallene måtte regnes som et mistillitsvotum, og at han ikke kunne fortsette.

To dager senere gikk regjeringen av, og ny statsminister for en samlingsregjering ble Winston Churchill.

## Referanser




## Litteratur
*
Maurholen holdeplass

**Maurholen stoppested** ble åpnet 1879 på Jærbanen som *Lille Sirevaag holdeplass*. 1904 ble den oppgradert til  stoppested. Den ble tatt i bruk 13. desember 1879, stasjonsbygningen var ferdigbygd året før. Rundt 1904 ble den oppgradert til stoppested, 1934 fikk den navnet Maurholen. 1. mai 1944 ble driften av stoppestedet nedlagt og Maurholen ble holdeplass igjen. Stoppestedet hadde opprinnelig stor betydning for befolkningen på Eigerøya, men da Eigerøy bru ble åpnet i 1951 ble holdeplassen nedlagt. 

I ettertiden ble stasjonsbygningen drevet som feriested for ansatte ved jernbanen, senere ble stedet overtatt av Eigersund kommune. I dag drives det galleri i det tidligere stasjonsbygget.

## Navnhistorikk
* «Lille Sirevaag holdeplass» fra 1879 til 1904
* «Lille Sirevaag stoppested» fra 1904 til 1921
* «Lille Sirevåg stoppested» fra 1921 til 1934
* «Maurholen stoppested» fra 1934 til 1944
* «Maurholen holdeplass» fra 1944

## Eksterne lenker
* Stasjonsdatabasen om Maurholen
* Dalane Tidende om Maurholen holdeplass (17. september 2008)
Benjamin Feddersen

**Benjamin Johan Feddersen** (født 7. desember 1823 i København, død 15. november 1902) var en dansk forfatter og musikklærer. Han gikk på Borgerdydskolen i København og Den Polytekniske Læreanstalt, og studerte senere musikk og arbeidet også som musikklærer. 

Var god venn av Edvard Grieg og støttet ham i tidlige år. Skrev bl.a. sangtekstene til *Til kirken hun vandrer* og *Claras sang*.

Noen titler: 
* *Dramatisk farse: Jens Støvring* (uropf i Kasinos Theater 1865)
* *Eventyr paa Fodrejsen* 1883
* *Et Ægteskab* 1883
* *Frieriet på Helogoland
* *Julesport* 1892
* *Isidora* 1885
* *Julenødder for store og smaa'' 1899

## Referanser
Adolf Langsted

**Adolf Christoffer Langsted** (født 4. februar 1864 i København, død 7. april 1919) var en dansk forfatter og skolebestyrer. Han skrev romaner, dikt og dramaer.

## Bibliografi
### Diktsamlinger
* *Et Korstog* (1887)
* *En Valfart til Bibelens hellige Land* (1891) 
* *Liv* (1894)

### Romaner
* *Helteskikkelser* (1886)
* *Hugi* (1886)
* *Snehvide* (1886)
* *Karl af Valois*, (1888, dramatikk)
* *Bayard eller Ridderen uden Frygt og Lyde* (1890) 
* *Enfold* (1890)
* *Julekongens Dom* (1890)
* *Læsning for Ungdommen* (1890)
* *Nissehuen* (1890)
* *Peter Willemoës* (1890)
* *Den sidste Korsridder* (1890)
* *Konger uden Land* (1891)
* *Kong Bjørn* (1892)
* *Philip og Olaf* (1893)
* *Bukkar* (1894)
* *Jernmasken* (1894)
* *Vedbend* (1896)
* *Kristian den Fjerde* (1899)
* *Lyng* (1901)
* *Robinson* (1904)
* *Hjemløs* (1905)

## Referanser
 



## Eksterne lenker
* 
*
Agape

**Agape** (gresk: ἀγάπη) er i katolsk teologi et nytestamentlig uttrykk for Guds kjærlighet og for den overnaturlige kjærlighetsevne som mennesket mottar i dåpen og som er en delaktighet i Guds kjærlighet. Den er følge av den helliggjørende nåde som mottas ved dåpen eller restitueres etter absolusjon fra syndeskyld.

I liturgihistorien er agape en betegnelse for de måltider som de kristne i de første århundrer feiret i fellesskap for å uttrykke sin kjærlighet til hverandre, jf. 1 Kor 11,20-22.33-34. Disse kjærlighetsmåltider var ikke identiske med Eukaristien, men ble muligvis i en kortere periode avholdt i forbindelse med denne. I form var de sannsynligvis inspirert av jødiske forbilder.

I katolsk tradisjon representerer *agape* ubetinget kjærlighet, og forklares ofte som motsatsen til *eros* (gresk: ἔρως), som betyr 'intim kjærlighet'.

## Referanser
Herman

**Herman** og **Hermann** er opprinnelig tyske mannsnavn som betyr «hærmann». Navnet kan også være en forvanskning av norsk Hermund i fra norrønt Hermundr der «*mundr*» betyr *brudegave* eller *festegave*. 

## Utbredelse
*Herman* er kjent brukt fra 600-tallet. Navnet *Hereman* er nevnt i *Historia ecclesiastica gentis Anglorum* av Beda den ærverdige fra 600-700-tallet. *Herman* er også brukt i *[[Annales Fuldenses]]*, en krønike skrevet på 800-tallet, som nevner en Herman som var en greve i den frankiske regionen i dagens Tyskland. 

*Herman* var, sammen med andre former av navnet, et vanlig mannsnavn i Tyskland i senmiddelalderen. I Tyskland var *Hermann* et populært navn på guttebarn på første halvdel av 1900-tallet.

*Herman* er kjent i Norge fra 1300-tallet, og var et vanlig mannsnavn i Norge på 1400-tallet. Over 90 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica.
*Hermand*, *Hermannd*, *Hermandt*, *Hermennd* og *Hermenn* er kjent brukt i Norge på 1500-tallet. Over 70 personer med disse navnene er nevnt i norske lensrekneskapsbøker 1548-1567, men de var ikke blant de mest brukte navnene.
I nyere tid har *Herman* hatt størst popularitet som navn på nyfødte gutter i Norge fra ca. 1995 og hadde en popularitetstopp med 0,7 % i 2024.

*Herman* eller *Hermann* er i dag vanlige navn i mange land, blant annet Tyskland, Benin og Indonesia.

|}

## Kjente personer med navnet

Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Herman av Reichenau (f. 1013), tysk benediktinermunk og lærd
* Hermann von Salza (f. ca. 1170), tysk stormester av Den tyske orden
* Herman Finck (f. 1527), tysk komponist og musikkteoretiker
* Herman van Rennenberg (f. 1545), nederlandsk adelsmann og militærleder
* Johan Herman Wessel (1742&ndash;1785), norsk dikter og forfatter
* Hellige Herman av Alaska (f. ca. 1756), ortodoks misjonær til Nord-Amerika
* Herman Melville (1819&ndash;1891), amerikansk forfatter kjent for *[[Moby Dick]]*
* Herman Bang (f. 1857), dansk forfatter
* Herman Hollerith (f. 1860), amerikansk statistiker og oppfinner
* Herman Wildenvey (1885&ndash;1959), dikter
* Hermann Hesse (1877&ndash;1962), tysk maler, dikter, forfatter og vinner av Nobelprisen i litteratur for 1946
* Hermann Göring (1893&ndash;1946), tysk politiker for det nasjonalsosialistiske arbeiderpartiet NSDAP
* Herman Watzinger (f. 1916), norsk ingeniør og eventyrer
* Herman Friele (1943&ndash;), norsk politiker og forretningsmann
* Hermann Starheimsæter (1950&ndash;), forfatter og journalist
* Herman Willis, psevdonym for Ole Fyhn (1954&ndash;), norsk forfatter og journalist
* Herman Bernhoft (f. 1981), norsk skuespiller
* Mattis Herman Nyquist (f. 1982), norsk skuespiller
* Herman Flesvig (f. 1992), norsk komiker

### Oppdiktede personer
* Herman Hedning i den svenske tegneserien av samme navn
* Herman, hovedpersonen i boken med samme navn, skrevet av Lars Saabye Christensen i 1988. Senere film basert på denne.

## Navnedag
*Herman* har navnedag i flere land, oftest 7. april, men har ikke noen norsk navnedag.

*Hermann* har navnedag i flere land, oftest 29. januar. Den norske navnedagen er .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rybczynski-teoremet

**Rybczynski-teoremet** ble utviklet av den polsk-fødte engelske økonomen Tadeusz Rybczynski (1923–1998).  Teoremet ble publisert i 1955 for å forklare hvordan produksjonen endres når ressursene i en økonomi endres.  Det slår fast at: Økt tilgang på en innsatsfaktor fører til økt produksjon av den vare som er intensiv i bruken av vedkommende faktor, og redusert produksjon av den andre varen. 

Teoremet viser hvordan endringer i en innsatsfaktor påvirker ferdigproduktet av goder når full sysselsetting opprettholdes. Teoremet er nyttig til å analysere effekten av investering i kapital, immigrasjon og emigrasjon, innenfor konteksten av Heckscher-Ohlin- modellen. I diagrammet nedenfor er begrensningene i arbeidsmarkedet markert med rødt og begrensningene i kapital med blått. Anta produksjonen kommer på produksjonsmulighetskurven (PMK) på punkt A.

Anta at det skjer en økning i arbeidssokken. Dette vil føre til en bevegelse av arbeidsbegrensningen utover. Produksjonen vil derfor tilpasses i punktet B. Produksjon av arbeidsintensive goder som klær vil øke fra C1 til C2. Produksjonen av kapitalintensive goder som bilder vil falle fra S1 til S2.

Dersom det skjedde en økt tilgang på kapital, så ville det motsatte skje. Da ville en økning i kapital medføre en reduksjon produksjon av klær, mens det vil være en økning i produksjon av biler. Siden helningen i faktortilgangskurven er brattere enn den kapitalintensive, så regnes biler for en kapitalintensiv næring og klær som en arbeidsintensiv.

Generelt kan man si at ved gitt forhold mellom produktprisene, vil økt tilgang på én av produksjonsfaktorene føre til økt produksjon av den vare som bruker denne faktoren intensivt, mens produksjonen av den andre varen vil avta.

Siden det forutsettes uendrede produktpriser, så skjer det ingenting med faktorprisene, og derfor ingenting med forholdet mellom arbeids- og kapitalinnsatsen i den enkelte bransje.

En implikasjon av teoremet er at det er  mer effektivt å tilpasse seg til endret ressurstilgang ved å endre næringsstrukturen enn ved å endre faktorsammensetningen i den enkelte bransje.

## Kilder
* Norman, Victor. Næringsstruktur og utenrikshandel. Universitetsforlaget, 1993
Jerzy Łukaszewski

**Jerzy Łukaszewski** (født 21. juli 1924 i Terebiezow i Polen, død 3. juni 2020) var en belgisk akademiker av polsk opprinnelse. Han underviste ved Europacolleget fra 1961 til 1990, og var fra 1972 collegets rektor. Fra 1991 til 1996 var han Polens ambassadør til Frankrike.

## Referanser
Arkhidamos II

**Arkhidamos II** (gresk: Ἀρχίδαμος Β΄) var en spartansk feltherre, politiker og konge (469-427 f.Kr.). Han er mest kjent for sin rolle i Peloponneskrigen, hvis første periode er oppkalt etter nettopp Arkhidamos: den arkhidamiske krig.

Arkhidamos II slo ned helotenes opprør (sannsynligvis i 464 f.Kr.). Ettersom Athens herredømme til sjøs ikke lot seg bryte, angrep han tidlig i Peloponneserkrigen fra 431 til 427 hvert år (431, 430 og 428) inn i Attika og ødela markene, men den attiske befolkning trakk seg tilbake bak «de lange murer» mellom Athen og havnen Pireus. Bare det året (429 f.Kr.) da den pesten hjemsøkte Athen som også den athenske politiker Perikles ble dødsoffer av, unnlot Arkhidamos II å angripe.

Denne første krigsfasen, 431 til 421, kalles gjerne *den arkhidamiske krig*, selv om Arkhidamos egentlig forsøkte å unngå krig. Arkhidamos II beleiret også  Plataiai (i 429–427 f.Kr.), en polis som var alliert med Athen.

## Litteratur
* P. A. Cartledge: *Archidamus.* In: *[[The Oxford Classical Dictionary]].* 4. Auflage. Oxford University Press, Oxford 2012, ISBN 978-0-19-954556-8, s. 140.
* Karl-Wilhelm Welwei: *Sparta. Aufstieg und Niedergang einer antiken Großmacht.* Klett-Cotta, Stuttgart 2004, ISBN 3-608-94016-2, s. 214ff. og s. 427 (Index, s.v. *Archidamos II.*).
Lakhes

**Lakhes** (gresk: Λάχης, født ca. 475, død 418 f.Kr.) var en athensk aristokrat, sønn av Melanapos, og general under Peloponneskrigen. The family belonged to the Cecropis tribe.

## Referanser
Operasjonssykepleie

**Operasjonssykepleie** er sykepleie knyttet til kirurgisk behandling av pasienter på sykehus.  

Operasjonssykepleiere er spesialsykepleiere som yter faglig forsvarlig pleie til pasienter i forbindelse med kirurgiske undersøkelser og inngrep. De utgjør en del av det tverrfaglige operasjonsteamet, og jobber tett med kirurger, anestesisykepleiere og annet helsepersonell. Operasjonssykepleiere har kompetanse innen blant annet anatomi, patofysiologi, mikrobiologi og infeksjonsforebygging. 

Under operasjoner har operasjonssykepleieren to hovedroller: Den sterilt utøvende og den koordinerende. Den sterilt utøvende har ansvar for å bistå kirurgen under inngrepet og for å opprettholde steriliteten i det kirurgiske feltet. Den koordinerende rollen innebærer ansvar for pasientens plassering på operasjonsbordet, opprettholdelse av kroppstemperatur, smittevern og tilgjengelighet av nødvendig utstyr. 

## Utdanning i Norge
For å bli operasjonssykepleier i Norge kreves det først fullført bachelorgrad i sykepleie og norsk autorisasjon som sykepleier, som utstedes av Helsedirektoratet. Etter oppnådd autorisasjon må man ha minst ett til to års yrkespraksis, avhengig av kravene ved utdanningsinstitusjonen.

Videre kvalifisering skjer gjennom enten:

* En videreutdanning i operasjonssykepleie (90 studiepoeng), eller
* En mastergrad i avansert klinisk operasjonssykepleie (120 studiepoeng)

## Referanser
Slaget ved Koroneia (447 f.Kr.)

**Slaget ved Koroneia** ble utkjempet mellom det athenske sjøforbundet og den boeotiske forbund i 447 f.Kr., som en del av konfliktene som innledet Peloponneskrigen.

I 457 f.Kr. hadde athenerne tatt kontroll over Boeotia i slaget ved Oinofyta, og brukte de neste 10 årene på å konsolidere sjøforbundets makt. I 454 f.Kr. mistet Athen en flåte i forsøket på å hjelpe et egyptisk opprør mot Persia. I frykt for å miste flere medlemmer i sjøforbundet, flyttet athenerne statskassen fra Athen til Delos i 453 f.Kr., og signerte Kalliasfreden med Persia, en gang mellom 452 og 450 f.Kr.

Den deliske liga, eller det athenske sjøforbundet var i virkeligheten et athen-dominert rike, for Athen hadde i realiteten all makt. Athen var vanligvis suksessfull på havet, men de hadde problemer på land. Innen 447 hadde noen av mennene, som var i eksil fra Boeotia etter den athenskes seieren der, returnert hjem og begynt å ta kontrollen over noen av de boeotiske byene. Athenerne, under Tolmides, med 1000 hoplitter i tillegg til noen tropper fra deres allierte, marsjerte inn i Boeotia for å ta tilbake de gjenerobrede byene. De klarte å ta Kaironia, men ble angrepet og bekjempet av boeotierne ved Koroneia. Athenerne ble tvunget til å gi bort kontrollen av Boeotia, og nederlaget førte til opprør ved Évvia og Megara, noe som igjen førte til ytterligere konflikter med Sparta, og som til slutt endte med Peloponneskrigen
Davide Rebellin

**Davide Rebellin** (født 9. august 1971, død 30. november 2022) var en italiensk syklist, kjent innen sykkelverden for sin sensasjonelle 2004-sesong da han tok syv seire, inkludert en «trippel» med Amstel Gold Race, La Flèche Wallonne og Liège-Bastogne-Liège. Han ble også nummer to i en rekke, blant annet Paris-Nice og Clásica de San Sebastián. 

I 2007 vant han Flèche Wallonne igjen, og ble med det den eldste vinner av et ProTour-ritt. I mars 2008 vant han etapperittet Paris-Nice i en alder av 36 år, tre sekunder foran Rinaldo Nocentini etter 1120 kilometer over 7 etapper. Under OL i Beijing i 2008 kom han på sølvplass i landeveisrittet, bak Samuel Sánchez (på sin 37-årsdag), men ble senere diskvalifisert for å ha testet positivt på CERA.

Rebellin døde etter å ha blitt påkjørt av en lastebil i november 2022. Dette var bare uker etter at han hadde lagt opp, i en alder av 51 år.

## Meritter
*Oversikten viser kun hans profesjonelle seiere og topplaseringer i GrandTours. Han har mange topp 3 og topp 5 plasseringer i mange klassikerritt.*

;1996
:6.-plass sammenlagt Giro d'Italia
::1. etappeseier
::6. dager i Rosa trøye
:7.-plass sammenlagt Vuelta a España
;1997
:Züri-Metzgete
:Clásica de San Sebastián
;1998
:Tre Valli Varesine
:Giro del Veneto
:Etappeseier Sveits rundt
:Etappeseier Tour de Wallonie
;1999
:Tre Valli Varesine
:Giro del Veneto
:Tour du Haut Var
;2000
:Tre Valli Varesine
;2001
:Sammenlagt + etappeseier Tirreno-Adriatico
:Giro del Veneto
;2002
:Gran Premio Città di Camaiore
;2003
:3.-plass sammenlagt + etappeseier Paris–Nice
:Rund um den Henninger Turm
:GP Industria e Commercio di Prato
;2004
:2.-plass sammenlagt, Paris–Nice
:Amstel Gold Race
:La Flèche Wallonne
:Liège–Bastogne–Liège
:2 etappeseiere, Sachsen-Tour
:Trofeo Melinda
;2005
:Etappeseier, Brixia Tour
;2006
:Giro dell'Emilia
:Sammenlagt + etappeseier, Brixia Tour
;2007
:La Flèche Wallonne
:Sammenlagt + etappeseier, Brixia Tour
;2008
:Tour du Haut Var
:Sammenlagt, Paris–Nice
;2009
:2 etappeseiere, Vuelta a Andalucia
:La Flèche Wallonne
;2011
:Tre Valli Varesine
:Trofeo Melinda
;2012
:Sammenlagt og etappeseier, Tour du Gévaudan Languedoc-Roussillon
:Etappeseier, Tour de Slovaquie
;2013
:2 etappeseire, Szlakiem Grodòw Piastowskich
:Sammenlagt og etappeseier, Sibiu Cycling Tour
;2014
:Giro dell'Emilia
;2015
:Etappeseier, Tour of Turkey

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ekklesia (antikkens Hellas)

**Ekklesia** (gresk: ἐκκλησία) var den demokratiske folkeforsamlingen i antikkens Athen i bystatens gullalder. Etter Solons reformer i 594 f.Kr. ble den åpen for alle mannlige borgere over 18 år med to års militærtjeneste å delta i folkeforsamlingen. Forsamlingen var åpen for alle borgere, uansett samfunnsklasse, til å delta. Forsamlingen var ansvarlig for å erklære krig, militær strategi, og velge *[[Strategos|strategoi]]* (hærførere), og andre myndighetspersoner. Den var også ansvarlig for å nominere og velge øvrighetspersoner, således velge medlemmer av Areopagos. Forsamlingen hadde også siste ord i lovforslag og retten til å tilkalle øvrighetspersoner til å redegjøre for deres år i posisjonen.

På 400-tallet f.Kr. utgjorde dets medlemmer til rundt 43 000 menn. Det ville ha vært vanskelig for fattige mennesker utenfor det urbane senteret Athen å delta uten betaling for oppmøte som ble introdusert på slutten av 400-tallet f.Kr. Ekklesia møttes i begynnelsen en gang hver måned, men senere kom det sammen tre eller fire ganger per måned. Agendaen for ekklesia ble etablert av *[[boulé]]*, det folkelige rådet. Stemmer ble avgitt ved å vise hånden.

Ekklesia ble valgt ved loddtrekning årlig av boulé. En del av deres makt under Solon ble senere delegert til rådet av Perikles i hans reformer. Ekklesiasterion var den bygningen som ble konstruert særskilt for møtene til ekklesia. Som mange andre bystater hadde ikke Athen et eget ekklesiasterion. Isteden ble de faste møtene holdt på Pnyx, som lå mindre enn 1&nbsp;km. vest for Akropolis og 1,6&nbsp;km. sørvest for Athens sentrum. To årlige møter ble holdt i Dionysosteateret. En gang rundt 300 f.Kr. ble alle møtene til ekklesia flyttet til teateret. Møtene kunne tiltrekke seg store forsamlinger: opptil 6 000 borgere kunne tidvis var til stede i løpet av 400-tallet f.Kr.

En form for politistyrke på 300 skytiske slaver bare reip farget rød av oker for bevirke borgerne som hang igjen i Athens agora til å delta i møtene. Enhver med klær merket av å ha blitt dasket med rød oker og som ikke deltok i møtet kunne bli bøtelagt.

## Referanser


## Litteratur
* Hansen, Mogens Herman; Fischer-Hansen, Tobias (1994): «Political Architecture in Archaic and Classical Greek Poleis» i: Whitehead, David: *From Political Architecture to Stephanus Byzantius: Sources for the Ancient Greek Polis*, Historia: Einzelschriften, bind 87, Stuttgart: Franz Steiner Verlag, s. 23–90, ISBN 978-3-515-06572-6.
* Moore, J. M., red. (1975): *Aristotle and Xenophon on Democracy and Oligarchy*, Berkeley and Los Angeles, California: University of California Press, ISBN 978-0-520-02909-5.
* Osborne, Robin, red. (2008): *The World of Athens: An Introduction to Classical Athenian Culture*, Cambridge, United Kingdom: Cambridge University Press, ISBN 978-0-521-69853-5.
* Sinclair, R. K. (1991): *Democracy and participation in Athens*, Cambridge, United Kingdom: Cambridge University Press, ISBN 978-0-521-42389-2.

## Se også
* Apella
* Heliaia
* Areopagos
* Athenske demokrati
.35 Whelen

**.35 Whelen** er en patron for rifle som ikke krever magnumlåskasse eller sluttstykkehode. Patronen er basert på hylsen til .30-06 Springfield, som er utvidet i hylsehalsen slik at den tar 9 mm (.358") prosjektiler.

Patronen ble opprinnelig utviklet som en villkatt i 1922 av James V. Howe og Townsend Whelen, som fikk patronen oppkalt etter seg. Patronen ble tatt inn i fabrikksortimentet til Remington Arms i 1987.

Kuler som kan brukes veier fra 150 til 300 grains, og en fordel med denne patronen er at man kan bruke pistol og revolver prosjektiler av samme kaliber som brukes i .38 og .357 patroner (som alle har kulediameter .358") til rimelig treningsammunisjon. 

.35 Whelen er svært lik .350 Remington Magnum ballistisk sett. Med de rette prosjektiler er den meget godt egnet til jakt på mellomstort vilt, som f.eks. elg. Den er også svært lik 9,3 x 62 mm som også er mye brukt nettopp til elgjakt.

## Se også
* Liste over patrontyper

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Reload Bench – .35 Whelen (engelsk)
* Reloaders Nest - .35 Whelen (engelsk)
* Guns & Shooting Online – .35 Whelen (engelsk)
* .35 Calibre Rifle Cartridges (engelsk)
Andokides

**Andokides** (gresk: Ἀνδοκίδης; født 440 f.Kr., død 390 f.Kr.) var en av de ti attiske oratorene.

## Eksterne lenker
Ngadi Chuli

**Ngadi Chuli** (også kjent som Peak 29, Dakura, Dakum, eller Dunapurna) er verdens 20. høyeste fjell, 7871 moh. Det ligger i fjellkjeden Mansiri Himal i Nepal, mellom Manaslu i nord, og Himalchuli i sør.

Til tross for at det er et av verdens 20 høyeste fjell, har Ngadi Chuli vært lite besøkt av klatrere, og fjellet er besteget bare en eller to ganger. Den mulige førstebestigningen ble gjort i 1970 av en japansk ekspedisjon. Denne bestigningen er imidlertid ikke mulig å verifisere, da begge de to klatrerne som deltok i toppforsøket omkom under et fall på vei ned fra fjellet.

I 1979 besteg to polske klatrere toppen, i det som er den hittil siste ekspedisjonen på fjellet.

## Se også
* Liste over verdens høyeste fjell
Attiske oratorene

**Attiske oratorene** henviser til ti oratorer (offentlige talere) fra Attika og Athen som ble betraktet som de beste logografer i den antikke tidsalder, 400- og 300-tallet f.Kr. De ble inkludert i *Den aleksandrinske kanon* som ble sammenstilt av Aristofanes fra Bysants og Aristarkhos fra Samothrake på 200-tallet f.Kr. Som tittelen antyder ble den sammenstilt i Alexandria i Egypt. Forskeren A.E. Douglas har argumentert for at det var først langt senere, på 100-tallet e.Kr. at kanonen fikk den form som er kjent i dag.

## Den aleksandrinske kanon

* Antifon
* Andokides
* Lysias 
* Isokrates
* Isaius
* Aiskines
* Lykurgos 
* Demosthenes
* Hypereides
* Dinarkos

Effektiv, inntagende og veltalende talekunst i antikkens Hellas går minst tilbake til Homer, da *[[Iliaden]]* og *[[Odysseen]]* ble ned skrevet på 800- eller 700-tallet f.Kr. I Homers epos *Iliaden* ble krigerhelten Akilles beskrevet som «en mester i ord».

Fram til 400-tallet f.Kr. var taleteknikk ikke noe som det formelt ble undervist i. Det var ikke før ved midten av århundret at den sicilianske orator Koraks av Siracusa, sammen med sin elev Tisias, begynte et formelt studium av retorikk. I 427 f.Kr. besøkte en annen greker fra Sicilia, Gorgias fra Leontinoi, Athen. Han ga en tale som etter sigende skal ha blendet sitt publikum. Gorgias' intellektuelle tilnærming til talekunst besto av nye ideer, nye uttrykksformer, og nye metoder for argumentasjon. Hans taleteknikker ble fortsatt av Isokrates, en athensk retoriker og pedagog som var virksom på 300-tallet f.Kr. Talekunst ble etter hvert et sentralt emne som ble undervist i det formaliserte greske utdannelsessystemet.

Verkene til de attiske oratorene inspirerte den senere retoriske bevegelsen attikisme, en tilnærming til taleteknikk som framhevet det enkle framfor kunstferdig og utsmykket stil.

## Referanser


## Litteratur
* Carawan, Edwin, red. (2007): *Oxford readings in the Attic orators*. Oxford; New York: Oxford University Press, ISBN 9780199279920

## Eksterne lenker
* ''Lives of the Ten Orators''
Thorney Island

**Thorney Island** er en øy i Chichester havn. Den er skilt fra fastlandet av den smale kanalen Great Deep. 

I 1938 ble det anlagt en flybase på øya, som har vært militært område under ulike deler av det britiske forsvaret siden. Ved folketellingen i 2001 bodde det 1079 personer på øya. Den britiske forfatteren Alan Watts ble født på Thorney Island i 1923.

## Eksterne lenker
*