open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Upperdog

***Upperdog*** er en norsk spillefilm som hadde premiere 26. august 2009. Den er den andre langfilmen som regisseres av Sara Johnsen, som også har skrevet manus. Filmmusikken er ved Marcus Paus.

Handlingen kretser rundt en hjemvendt norsk soldat fra Afghanistan; polske Maria, som jobber som hushjelp og oppvasker i Norge med en sønn i Polen; hennes venninne Yanne, som jobber på asiatisk restaurant og Axel, en overklassegutt som har problemer med å binde seg. Yanne og Axel er adoptert, men har havnet i forskjellige familier, Axel i en rik vestkantfamilie og Yanne i en vanligere familie, men uten at Axel vet at de er søsken.

## Skuespillere
* Hermann Sabado – Axel
* Agnieszka Grochowska – Maria
* Mads Sjøgård Pettersen – Per
* Bang Chau – Yanne
* Ole Paus – Fredrik, Axels adoptivfar
* Yngvild Støen Grotmol – Susanne Holmboe 
* Birgitte Victoria Svendsen – Axels adoptivmor
* Kjersti Holmen – Else Beate
* Tone Danielsen – Yannes adoptivmor

## Priser
Under Kosmorama i Trondheim fikk medvirkende i *Upperdog* fire tildelinger av Kanonprisen 2009: prisen for beste regi til Sara Johnsen, prisen for beste manus til Sara Johnsen; prisen for beste foto til John Andreas Andersen og prisen for beste klipp til Žaklina Stojcevska. I tillegg var filmen nominert til beste kvinnelige hovedrolle (Agnieszka Grochowska), beste mannlige hovedrolle (Hermann Sabado), beste produsent (Christian Fredrik Martin og Asle Vatn) og beste filmmusikk (Marcus Paus). Kanonprisens vinnere avgjøres etter avstemning blant medlemmene i de forskjellige fagforbundene innen film i Norge.

Filmen ble tildelt Filmkritikerprisen for beste langfilm i 2009, og under filmfestivalen i Rouen i 2010 ble filmen tildelt juryens hovedpris.

Under Filmfestivalen i Haugesund i 2010 ble filmen tildelt fem Amandapriser: Beste norske kinofilm, beste regi til Sara Johnsen, beste kvinnelige hovedrolle til Agnieszka Grochowska, beste klipp til Žaklina Stojcevska og beste foto til John Andreas Andersen. Filmen var i tillegg nominert i ytterligere tre klasser: beste mannlige hovedrolle (Hermann Sabado), beste filmnauns (Sara Johnsen) og beste lyddesign ().

Filmen ble nominert som norsk kandidat til Nordisk råds filmpris i 2010.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Filmens nettsted og blogg
* Upperdog på Filmweb
Maspalomas

**Maspalomas** er et bymessig område på sørkysten av Gran Canaria. Den utgjør en del av storkommunen San Bartolomé de Tirajana, som for øvrig består av byene San Agustín, San Fernando de Maspalomas, og Playa del Inglés. Det egentlige administrasjonsstedet for storkommunen befinner seg i fjell-landsbyen San Bartolomé de Tirajana, som ligger 23 km inne på øya (900 moh.). Men på grunn av at veksten i kommunen foregår i de sydlige områdene har man valgt å legge stadig mer av den kommunale forvaltningen og de kommunale kontorene her. Navnet Maspalomas brukes ofte som fellesbetegnelse på de fire byene sør i kommunen.

Sørøstlige del av Maspalomas består av de velkjente sanddynene som delvis er fredet (naturreservat). Midtre og østlige deler består av lave ferieboliger (bungalower), golfbaner, parker og andre areal som er mer eller mindre klare for utbygging. Den nordvestlige del omfatter bydelen Sonnenland, mens søndre del kalles Las Meloneras. Her finnes flere luksushoteller, kasino og flere store kjøpesentre. Av attraksjoner kan nevnes fornøyelsesparken Holiday World og vannparken Aqualand. Meloneras huser også et kulturhus og et kongressenter.

## Navnet
Direkte oversatt betyr Maspalomas «flere duer». Imidlertid er navnet en forvanskning av *Rodrigo Mas de Palomar*, en erobrer fra Mallorca som hadde skaffet seg landområder på sørkysten av Gran Canaria.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Offisiell turistinfo 
* Maspalomas' offisielle hjemmeside (på tysk, engelsk og spansk)
* Nyttig informasjon om Gran Canaria
Typelokalitet (geologi)

**Typelokalitet** eller **typeområde** er et uttrykk innenfor geologien som refererer til den lokaliteten der en har funnet grunnlaget til beskrivelsen av et nytt mineral, en ny bergart eller ny stratigrafisk enhet. Mange mineraler, bergarter og tidsavsnitt har fått navn etter sin typelokalitet.

## Referanser
Tommy Emmanuel

**Tommy Emmanuel** (født 1955) er en australsk musiker.

## Biografi
I ung alder ble Emmanuel inspirert av gitaristen Chet Atkins og han fikk sin første gitar allerede da han var fire år gammel. Han lærte å spille etter gehør og fikk ingen formell undervisning. Sammen med broren, Phil, startet de et familieband og da faren døde i 1966 fikk den australske countryartisten Buddy Williams øye på brødrene. Han tok dem ut på veien helt til de ble tvunget å slutte å reise av barnevernet. Emmanuel måtte begynne på vanlig skole og i helgene spilte han i bandet The Trailblazers med søsknene Chris på trommer og Virginia på slidegitar. Samtidig underviste han i gitar og deltok i konkurranser på TV. 

Som tenåring flyttet Tommy Emmanuel til Sydney på søken etter en profesjonell karriere som musiker. Han spilte på klubber rundt om i byen og ble etterspurt som studiomusiker, og i 1985 begynte han i bandet Dragon som allerede var kjent i Australia. Senere i karrieren sin har han spilt med musikere som Chet Atkins, Eric Clapton, Les Paul, George Martin og Air Supply.

I Norge har Emmanuel spilt konserter i Trondheim, Bergen og Oslo flere ganger. Emmanuel har også spilt sammen med haldenseren Claes Neeb flere ganger og vært med på albumet hans *[[Active Hands]]*.

## Utmerkelser
*  Medlem av Order of Australia (2010), for sin musikalske innsats og for sitt samfunnsnyttige bidrag til *Kids Under Cover*
* Utnevnt til *Certified Guitar Player* (CGP) av Chet Atkins (1999)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Carl O. Hertzberg

**Carl O. Hertzberg** (født 31. mars 1889, død 4. mai 1955) var en svensk skuespiller og produsent. 

Hertzberg var direktør for filmproduksjonsselskapet Skandinavisk Biografservice i Stockholm. 
 
## Filmografi
### Skuespiller
* 1927 – *[[På kryss med Blixten]]*
### Produsent
* 1938 – *[[Eli Sjursdotter]]*

## Eksterne lenker
*
Aldo Nadi

**Aldo Nadi** (født 29. april 1899 i Livorno, død 10. november 1965 i Los Angeles) var en italiensk fekter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Nadi ble olympisk mester i fekting tre ganger under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på de italienske lagene som vant lagkonkurransene i florett, kårde og sabel. Han vant også en sølvmedalje i den individuelle konkurransen i sabel, gullmedaljen ble vunnet av broren  Nedo Nadi.

Aldo Nadi emigrerte til USA i 1935. Han deltok også med en filmrolle i *[[Å ha og ikke ha]]* fra 1944.

## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  **Gull** i fekting, kårde lagkonkurranse  Italia
* 1920  Antwerpen -  **Gull** i fekting, sabel lagkonkurranse  Italia
* 1920  Antwerpen -  **Gull** i fekting, florett lagkonkurranse  Italia
* 1920  Antwerpen -  Sølv i fekting, sabel

## Eksterne lenker
* 
*
Det brandenburgske afrikanske kompani

**Det brandenburgske-afrikanske kompani** var et brandenburg-prøyssisk handelskompani, som drev oversjøisk handel med Vest-Afrika. Selskapet deltok i den europeiske trekantfarten, mellom Europa, Afrika og Amerika, og handelsvarene var bl.a. slaver. Hjemmehavnen var Emden, og selskapet hadde et støttepunkt i Vest-Afrika, bl.a. kolonien eller handelsfortet Gross Friedrichsburg.

Kompaniet eksisterte fra 1682 til det ble oppløst i 1711. Selskapet regnes som det første tyske aksjeselskap. 

## Se også
*Dansk-norsk slavehandel
*Svensk slavehandel

## Litteratur
* Ulrich van der Heyden: Rote Adler an Afrikas Küste. Die brandenburgisch-preußische Kolonie Großfriedrichsburg in Westafrika, Selignow-Verlag, Berlin, 2001, ISBN 3-933889-04-9

## Eksterne lenker
* Brandenburg und Ostfriesland; Dissertation über die Bedeutung Emdens für den brandenburgischen Überseehandel
* Arbeitspapier zum brandenburgischen Überseehandel des 17. und 18. Jh.; (sehr ausführlich)
* kurzer geschichtlicher Überblick zur Kompanie
* Website mit Thema kurbrandenburgische Kolonien; (Teilweise Verwendung von überholten nationalistischen Texten; aber auch zeitgenössische Beiträge)
Erminio Dones

**Erminio Dones** (født 14. april 1897, død 25. april 1945) var en italiensk roer som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Dones vant en olympisk sølvmedalje i roing under OL 1920 i Antwerpen. Han kom sammen med Pietro Annoni på andreplass i dobbeltsculler bak de amerikanske roerne Paul Costello og John B. Kelly

## OL-medaljer
* OL 1920  Antwerpen -  Sølv i roing, dobbeltsculler  Italia.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ernesto Ambrosini

**Ernesto Ambrosini** (født 29. september 1894, død 4. november 1951) var en italiensk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Ambrosini vant en olympisk bronsemedalje under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass på 3 000 meter hinder bak britiske Percy Hodge og Patrick Flynn fra USA. Han var også med på det italienske laget som kom på femteplass på 3000 meter lagløp.

## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  Bronse i friidrett, 3000 meter hinder  Italia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Valerio Arri

**Valerio Arri** (født 22. juni 1892, død 2. juli 1970) var en italiensk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Arri vant en olympisk bronsemedalje under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i maratonløpet bak finske Hannes Kolehmainen og Jüri Lossmann fra Estland. 

## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  Bronse i friidrett, maraton

## Eksterne lenker
*
Frontkjempermerket

**Frontkjempermerket** er en norsk utmerkelse innstiftet av ministerpresident Vidkun Quisling i 1943 som en belønning til frivillige norske frontkjempere under andre verdenskrig.

Merket er i sølv, og utformet som en viking med hevet sverd og med solkorset som skjold i en sekskantet ramme med innskriften: «FRONTKJEMPER» i de tre øverste ledd. Merket ble designet av Harald Damsleth. Vekt på merket er omtrent 17 gram.

## Historikk
Frontkjempermerket ble utdelt til norske frontkjempere som hadde tjenestegjort i tysk tjeneste ved fronten til lands, til sjøs eller i luften.  Det ble også tildelt frontsøstre, selv om et eget Frontsøstermerke ble laget (som antagelig aldri ble utdelt). 

Frontkjemperne måtte selv be om å få merket igjennom Frontkjemperkontoret. Et utvalg satt opp av ministerpresidenten kom så med en innstilling, hvor ministerpresidenten så avgjorde om utdeling skulle finne sted. Utvalget bestod av leder av Frontkjemperkontoret Bjørn Noreger, Arne Tvedt fra Waffen-SS, og Bjørn Østring fra Den Norske Legion. 

Merket ble mottakers eiendom, og skulle bæres på venstre bryst som vanlige utmerkelser. Merket ble også tildelt posthumt til nærmeste familie i de tilfeller der frontkjemperen falt i tjenesten. Med merket fulgte et tildelingsbevis samt Frontkjempermerket i miniatyr – til bruk på sivile klær av mottakeren.

Det er to kjente krigsversjoner med tre forskjellige nåler, og en som er laget i sink (syv varianter totalt). Det er to kjente erstatningsversjoner som ble laget til frontkjempere etter krigen. Det er også laget et ukjent antall kopiversjoner, hvor noen er av særdeles god kvalitet og kan vanskelig skilles fra originale. Merket er ettertraktet av samlere over hele verden.


File:Vidkun Quisling inspiserer soldater. (8616617246).jpg|Quisling inspiserer frontkjempere i Germanske SS Norge på Slottsplassen i Oslo. Soldaten til høyre bærer Frontkjempermerket. Ukjent datering.

File:Norwegian-Waffen-SS-Frontkjemper-Ring.jpg|Ring med Frontkjempermerket på, tildelt en av de norske soldatene som deltok i kamper i Karelen.

File:WW2 in Norway. Frontkjemper (Norwegian volunteer). Waffen-SS uniform. Nazi decorations etc. Fronterkjempermerket, Pohjois rintama Die Nordfront, SS Nordland and skull rings. Lofoten krigsminnemuseum 2019.05.08 DSC09955 cropped.jpg|Frontkjempermerke på uniform for Waffen-SS. Også *Nordfront-Kreuz* og SS-ringer. 

File:WW2 in Norway. Decorations and pins on NS Rikshirden uniform. Frontkjempermerket, Nasjonal Samling 8. riksmøte 1942, NS 1935. Lofoten krigsminnemuseum 2019-05-08 DSC09984.jpg|Frontkjempermerke på uniform for Rikshirden. Også jakkemerker for NS' landsstevne i 1935 og partiets «8. riksmøte» i Oslo høsten 1942.

File:Nasjonal_Samling_NS_Hirden_uniform_WW2_Norwegian_Nazi_collaborator_FrontkjempermerketArquebus_krigshistorisk_museum_(War_History_Museum,_WW2)_Tysvær,_Norway_2020-06-02_08024.jpg|Frontkjempermerket festet til tøylapp som er sydd på hirduniform.


## Referanser


## Kilder
**Den første norske utmerkelse til våre Frontkjempere* – Annonse i Fritt Folk 2. september 1943

## Eksterne lenker
*
Oreste Puliti

**Oreste Puliti** (født 18. februar 1891 i Livorno, død 5. februar 1958 i Lucca) var en italiensk fekter som deltok tre ganger i olympiske leker, 1920 i Antwerpen, 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.

Puliti ble olympisk mester i fekting to ganger under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han var med på de italienske lagene som vant lagkonkurransene i florett og sabel.

Fire år senere, under Sommer-OL 1924 i Paris vant han en ny gullmedalje i lagkonkurransen i sabel og under Sommer-OL 1928 i Amsterdam var han med på de italienske lagene som tok gull og sølv i florett og sabel.

## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  **Gull** i fekting, sabel lagkonkurranse  Italia
* 1920  Antwerpen -  **Gull** i fekting, florett lagkonkurranse  Italia
* 1924  Paris -  **Gull** i fekting, sabel lagkonkurranse  Italia
* 1928  Amsterdam -  **Gull** i fekting, florett lagkonkurranse  Italia
* 1928  Amsterdam -  Sølv i fekting, sabel lagkonkurranse  Italia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Metro (avis)

***Metro*** er en gratisavis som gis ut i over 100 byer i 20 land, på til sammen 18 forskjellige språk. Avisa har over 20 millioner lesere daglig, og 42 millioner på ukesbasis. I enkelte land har den et annet navn. Hovedmålgruppa er pendlere

*Metro* gis ut av det svenske mediekonsernet Metro International, med hovedsete i Luxembourg. Den første utgaven kom i 1995 under navnet *Metro Stockholm*, og ble delt ut i Stockholms tunnelbane.

## Eksterne lenker
* Avisas hjemmeside
Illa de la Discòrdia

**Illa de la Discòrdia** er en bygningsblokk i Passeig de Gràcia i distriktet Eixample i Barcelona. Kvartalet er kjent for å ha bygninger av tre av de viktigste arkitektene innen katalansk modernisme, Lluís Domènech i Montaner, Antoni Gaudí og Josep Puig i Cadafalch. Ettersom disse arkitektenes stiler var veldig forskjellige, står bygningene i kraftig kontrast til hverandre og til bygningene rundt. Alle ble bygd på begynnelsen av 1900-tallet.

De tre bygningene er:
*Casa Lleó-Morera av Domènech i Montaner
*Casa Batlló av Gaudí
*Casa Amatller av Puig i Cadafalch. 

Blokka ligger på sørvestsida av Passeig de Gràcia, mellom carrer del Consell de Cent og Carrer d'Aragó, og er en populær turistattraksjon.

## Bilder

Fil:CasaLleoMorera-Full.jpg|Casa Lleó-MoreraPasseig de Gràcia 35av Lluís Domènech i Montaner
Fil:CasaBatllo 0170.JPG|Casa BatllóPasseig de Gràcia 43av Antoni Gaudí
Fil:Puig.i.Cadafalch.Casa.Amatller.Barcelona.JPG|Casa AmatllerPasseig de Gràcia 41av Josep Puig i Cadafalch


## Referanser


## Eksterne lenker
* *[https://books.google.co.uk/books?id=G5Gdc13FaLkC&lpg=PP1&dq=Manzana%20de%20la%20Disc%C3%B2rdia&pg=PA33#v=onepage&q&f=false Barcelona, Gaudi and Modernism/Manzana de la Discòrdia]  Besøkt 02.08.19*
Kirgisistans visepresident

**Kirgisistans visepresident** var det nest høyeste politiske embetet i landet etter presidenten. Det ble innstiftet i desember 1990 og avskaffet i desember 1993.

## Embetsinnehavere

## Nåværende suksesjonsordning
Hvis presidenten i Kirgisistan ikke er i stand til å utføre sine funksjoner av årsaker som er angitt i artikkel 50 i forfatningen av 2007, skal statsministeren utføre dennes funksjoner fram til valget av en ny president i landet.

## Referanser
Forsinkelsesrente

**Morarente**, (av *mora*, rettsstridig forhaling), også kalt **forsinkelsesrente**, er erstatnings- eller strafferente en debitor eller kreditor må betale når en økonomisk forpliktelse ikke er oppfylt (betalt) eller tatt i mot i tide. 

Bestemmelsene om morarente er gitt i lov om renter ved forsinket betaling m.m. av 17. desember 1976 nr 100, som blir kalt forsinkelsesrenteloven.

Departementet fastsetter størrelsen på forsinkelsesrenten til en fast årlig prosentsats hvert halvår. Den skal svare til den pengepolitiske styringsrenten slik den er fastsatt av Norges Bank per 1. januar og 1. juli det aktuelle året, tillagt minst syv prosentpoeng.

Loven har særlige og noe lempeligere bestemmelser for beregning av rente når skyldneren er forbruker enn det som gjelder næringsvirksomheter.

Den norske forsinkelsesrenteloven er utarbeidet i et nordisk lovsamarbeid. Norge, Sverige, Danmark, Finland og Island har dessuten innarbeidet Europaparlaments- og Rådsdirektiv 2000/35/EF av 29. juni 2000 om bekjempelse av forsinket betaling ved handelstransaksjoner (også kalt Betalingsdirektivet). Dette innebærer at starttidspunktet for beregningen av forsinkelsesrentene er samkjørte, samt at fastsettelsen av rentesatsene bygger på en likeartet modell. I Norge, Danmark og Finland fastsettes forsinkelsesrenten den 1. januar og 1. juli hvert år til den lokale nasjonalbankens referanserente med et tillegg på 7 prosentpoeng. I Sverige skjer fastsettelsen på samme måte og til samme tidspunkt, men med et tillegg på 8 prosentpoeng. I Island fastsettes forsinkelsesrenten på månedlig basis til nasjonalbankens referanserente med et tillegg på 7 prosentpoeng.

Hvis forfallsdato faller på en lørdag, søndag, helligdag, 1. eller 17. mai, starter forsinkelsesrenter å løpe fra første virkedag etter forfallsdato, jf. prinsippet i gjeldsbrevloven § 5 annet ledd.

## Se også
* Avsavnsrente

## Referanser


## Eksterne lenker
* Forsinkelsesrenteloven
* Kalkulator for beregning av forsinkelsesrenter (morarenter) i Norge og Norden med automatisk justering for lokale helligdager 
* Kalkulator for forsinkelsesrenten (laget av Finansdepartementet)
Reza Rezaee

**Mohammad Reza Rezaee** (født 24. desember 1960, død 30. oktober 2022) var en norsk politiker (Rødt, tidligere SV). Han kom via Dubai fra Iran til Norge som flyktning i 1987.

Han satt i bydelsutvalget i bydel Sagene og var bystyremedlem i Oslo bystyre 2003–2007. Han har vært internasjonal leder i SV. I 2009 meldte han seg ut av partiet på grunn av partiets utenrikspolitikk. Rezaee var fra 2010 leder for Fredsinitiativet.

I 2007 ble han innvalgt i styret til Noregs Mållag. Fra valget i 2011 til 2015 representerte Rezaee Rødt i Oslo bystyre.

## Referanser
Abdelmajid Jerad

**Abdelmajid Jerad** (født 3. juni 1968) er en politiker for Høyre.

Han var medlem av Bergen bystyre 2007–2011. Han ble valgt inn på Arbeiderpartiets liste, men meldte seg ut av Ap etter 11 års medlemskap og inn i Høyre i oktober 2010. Han ble ikke gjenvalgt til bystyret i 2011, da han stod som nummer 39 på Høyres liste, og endte opp som nummer 40.

I februar 2009 kom han med et utspill om at det bør gis adgang til muslimsk teologisk utdanning på universitetsnivå, slik at norske muslimer får religiøse lærere som forstår det norske samfunnet. 

## Referanser
G-punkt

**G-punktet** er et punkt som ligger ca. fem centimeter inn i kvinnens vagina, og er oppkalt etter den tyske legen Ernst Gräfenberg.

G-punktet ligger i fremre skjedevegg. Punktet består av nerveender og kjertler, er et svamplegeme som har likhetstrekk med en manns penis. Ved stimulering av punktet kan kvinnen få orgasme, men det gjelder ikke alle. Noen kvinner er mer ømfintlige for stimulering enn andre, og noen reagerer ikke i det hele tatt.  

## Skepsis og forskning
Blant leger og gynekologer er det skepsis om G-punktet i det hele tatt eksisterer Dr. Amichai Kilchevsky ved Yale-New Haven Hospital i Connecticut har ledet en studie om G-punktet, ved å gjennomgå engelskspråklig forskningsmateriale som foreligger fra 1950 frem til 2011, som har gitt treff ved visse søkeord. Konklusjonen hans er at det ikke eksisterer, med forbehold om at alle mulige metoder for å påvise G-punktet er tatt i bruk. 

I 2012 fant den amerikanske forskeren Adam Ostrzenski ved instituttet for gynekologi i St. Petersburg G-punktet under en obduksjon. Studien ble publisert i The Journal of Sexual Medicine.

## Referanser
20 minutos

***20 minutos*** er en spansk gratisavis som kommer ut i 15 byer i Spania, fra mandag til fredag. Den ble grunnlagt i Madrid 3. februar 2000 under navnet *Madrid y M@s*. Den er Spanias mest leste avis, 2&nbsp;889&nbsp;000 lesere daglig (2008). Nettutgaven registrerte 6&nbsp;396&nbsp;941 unike brukere i 2008. Disse talla gjør avisa til den avisa med flest daglige lesere i Spania gjennom alle tider.

*20 minutos* utgis under lisensen ''Attribution-ShareAlike'' Creative Commons, noe som betyr at alt innholdet kan brukes fritt, under visse restriksjoner. I tillegg kan avisa lastes ned gratis i sin helhet fra hjemmesida.

Hovedaksjonær i *20 minutos* var det norske selskapet Schibsted.  Juli 2015 ble 20 minutos solgt til Grupo Henneo.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Per Solli

**Per Magne Solli** (1947–2004) var en norsk, samisk politiker. Han representerte Arbeiderpartiet. 

Solli satt på Sametinget fra 1993 til sin død, for Nordre Nordland valgkrets. Vibeke Larsen overtok hans plass på Sametinget da han døde. 

Han var major i hæren, var gift og hadde to barn. 

## Kilder
* Odd Mathis Hætta: *Sametinget i navn og tall : Høsten 1993 - høsten 1997*
* Odd Mathis Hætta: *Sametinget i navn og tall : Høsten 1997 - høsten 2001*
* Odd Mathis Hætta: *Sametinget i navn og tall : Høsten 2001 - høsten 2005*
Kikkan Randall

**Kikkan Randall** (født 31. desember 1982) er en amerikansk tidligere langrennsløper som representerte skiklubben Apu Nordic Ski Center. Hun hadde sin styrke i sprint, særlig i fristil.

## Karriere
Randall deltok under OL i 2002 uten særlig suksess, og hun debuterte i verdenscupen først i sesongen 2004/05, på 10&nbsp;km fristil i Reit im Winkl. Hun deltok under OL i 2006, og der tok hun niendeplass på sprinten og tiendeplass på sprintstafetten, sammen med Wendy Kay Wagner. Randalls første pallplassering var en tredjeplass på sprinten i Rybinsk i sesongen 2006/07, og hennes første seier kom på samme sted en sesong senere. Denne seieren var historisk siden hun ble den første kvinnelige langrennsløper fra USA som vant et verdenscuprenn. Samtidig ble hun den første langrennsløper fra USA som tok en verdenscupseier på 24 år.

Randall har 19 topp ti-plasseringer i verdenscupen. Hun ble nummer 12 i verdenscupen i sprint i sesongen 2006/07, og samtidig nummer 30 i verdenscupen sammenlagt. Hennes beste plassering i et vanlig distanserenn er en åttendeplass på 10&nbsp;km fristil på Sjusjøen i sesongen 2011/12. Hun har deltatt i alle verdensmesterskap siden 2001, og hun har sølvmedalje i sprint fra VM i 2009, bak Arianna Follis, og gull i lagsprint fra Ski-VM 2013.

## Personlig
Hennes tante, Betsy Haines, og onkel, Chris Haines, var OL-utøvere for USA i henholdsvis 1980 og 1976.

## Meritter
* VM i 2009  Liberec -  Sølv i sprint.
* Seks seire, tre andreplasser og fire tredjeplasser i verdenscuprenn. (Per 10. desember 2012)
* Ski-VM 2013 i Val di Fiemme -  Gull i lagsprint, sammen Jessica Diggins.
* Vinter-OL 2018 i Pyeongchang –  Gull i lagsprint, sammen Jessica Diggins.
* 11 gullmedaljer og fem sølvmedaljer i nasjonale mesterskap.

## Verdenscupseire

## Etappeseire i Tour de Ski

## Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Noma

**Noma** har flere betydninger:

*Noma (restaurant) i København
*NOMA (utdannelse) Norads program for masterstudier 
*Noma (sykdom) (Cancrum Oris)
Taishan (Jiangmen)

**Taishan** (kinesisk: 台山; pinyin: *Táishān*, taishanesisk: *Hoisan* [hɔ̀isān]; kantonesisk: *Toi⁴saan¹* [tʰɔ̭ːisáːn]) er et byfylke i byprefekturet Jiangmen i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina. 

Dets gamle navn lød **Xinning**, men fordi den kunne forveksles med andre byer, som Xinning i provinsen Hunan, fikk den det nåværende navn i 1914. Men dermed er det for ikkekinesere oppstått en lydlig forvekslingsmulighet med det hellige fjell Tai Shan (泰山, *tàishān*) i provinsen Shandong.

Svært mange av utenlandskineserne særlig i Nord-Amerika har sine røtter i Taishan. 

Befolkningen i Taishan var på  innbyggere i 1999.

Siden 2003 bygges verdens største kullkraftverk ut i denne byen – Guohua Taishan kullkraftverk med en planlagt kapasitet på 9.000 MW, hittil (2011) med installert 5.000 MW effekt.

## Kulturminner
Området er kjent for sine særegne tårn, kalt diaolou. De er oppført på UNESCOs liste over verdensarven.

## Administrative enheter
Fylket består av ett subdistrikt og 16 storkommuner:
*Subdistriktet Taicheng (台城街道);
*Storkommunen Dajiang (大江镇);
*Storkommunen Shuibu (水步镇);
*Storkommunen Sijiu (四九镇);
*Storkommunen Duhu (都斛镇);
*Storkommunen Chixi (赤溪镇);
*Storkommunen Chonglou (冲蒌镇);
*Storkommunen Doushan (斗山镇);
*Storkommunen Guanghai (广海镇);
*Storkommunen Chuandao (川岛镇);
*Storkommunen Duanfen (端芬镇);
*Storkommunen Haiyan (海宴镇);
*Storkommunen Wencun (汶村镇);
*Storkommunen Sanhe (三合镇);
*Storkommunen Beidou (北陡镇);
*Storkommunen Shenjing (深井镇);
*Storkommunen Baisha (白沙镇).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens side 
* Infoside
* China Taishan Web
* Taishan  (genealogi)
* Fotos fra Taishan i ''Panoramio''
Taishan

**Taishan** kan være:
* Det hellige fjellet Tai Shan (泰山) i provinsen Shandong i Kina;
* Distriktet Taishan (台山市) i provinsen Shandong i Kina;
* Byfylket Taishan (台山市) i provinsen Guangdong i Kina.
Økernhjemmet

**Økernhjemmet** (tidligere kalt **Økern sykehjem**) er et alders- og sykehjem på Økern i Oslo, tegnet i 1955 av arkitektene Sverre Fehn og Geir Grung. For sin tegning av bygningen fikk arkitektene i 1961 Houens fonds diplom. Bygningen ble i 1975 utvidet mot nord. I 2014 ble den utvidede bygningen satt under rehabilitering gjennom FutureBuilt-programmet.

Etter forskjellige ombygginger i årenes løp, har institusjonen for tiden følgende funksjoner:

Avdelingene er fordelt slik:

*  2 skjermede enheter med 12 beboere på hver                       
*  1 forsterket skjermet enhet med 8 beboere
*  1 vanlig sykehjemsavdeling med 30 beboere
*  1 vanlig sykehjemsavdeling med 17 beboere og 1 skjermet enhet med 8 beboere
*  1 dagsenter for demente med 10 plasser per dag
*  1 vanlig dagsenter med 30 plasser per dag

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Lysakerbakken

**Lysakerbakken**, også kalt **«Lysaker'n»**, er en hoppbakke på Sagmoen vest for Eidsvoll Verk. Anlegget består av tre bakker med bakkestørrelser K7, K13 og K27, samt den nedlagte bakken med K-punkt på 37 meter. I anlegget er det også et dommertårn og en varmestue.

Eidsvold Værks Skiklub arrangerer årlig Romeriks Cup og hopprennet «MiniLysaker'n».

## Historie
Lysakerbakken ble tatt i bruk som hoppbakke i 1897. Anlegget er blitt utvidet flere ganger, bl.a i 1923 da bakken fikk stillas og i 1950 da flomlyset ble montert. På 1980-tallet ble anlegget bygget ut til fire bakker på 7, 10, 21 og 45 meter. Den største bakken er nedlagt og stillaset er revet.

Anlegget ble betydelig modernisert sommeren 2009.

## Referanser


## Kilder
*
*
Maurice Baron

**Maurice Baron** (født 1. januar 1889 i Lille i Frankrike, død 5. september 1964 i Oyster Bay, New York, USA) var en fransk-amerikansk komponist.

## Filmologi (utvalg)
### Filmmusikk
* 1925 – *[[Ben-Hur (1925)|Ben-Hur]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Opptakt

**Opptakt** (av tysk *Auftakt*) eller **anakruse** i musikk en eller flere ubetonte impulser før første betonte taktslag i et musikkstykke, frase eller motiv.

Begrepet brukes på omtrent samme måte i poesien, dvs. en eller flere trykksvake stavelser før den første trykksterke stavelsen.

I vestlig musikknotasjon er det vanlig at siste takt reduseres med antall taktslag i opptakten. Hensikten er at stykket skal bestå av et antall fullstendige takter, og for det formålet oppfattes opptakten som en del av siste takt. Eksempelvis vil siste takt i et stykke som går i taktarten 4/4 bare ha tre taktslag (3/4) i siste takt dersom stykket starter med opptakt på ett taktslag (1/4).

## Eksempel
* I sangen «Happy Birthday To You» faller ordet *Happy* på opptakt og *Birth* i «birthday» på det første taktslaget.

  \relative g' {
    \key g \major \time 3/4
    \partial 8*2 d8 d8
     e4-> d4 g4
     fis2-> d8 d8
    \bar "|"
   }
   \addlyrics {
     Hap -- py birth -- day to you. Hap -- py...
   }
  

## Andre betydninger
På norsk brukes *opptakt* ofte om en hending som leder opp til hovedhendingen, f.eks. *opptakten til andre verdenskrig*.
Hammeren (Rana)

**Hammaren** eller **Hammeren** eller **Hammern** er en bydel i Mo i Rana som ligger 3 kilometer fra Gruben (Grubhei), ved foten av Mofjellet. Bydelen sogner til Gruben og skoleelevene blir skysset med buss til Gruben daglig.

I en navnesak i 2022 vedtok Rana kommunestyre Hammaren som skrivemåte.

## Referanser
Trine Syvertsen

**Trine Syvertsen** (født 2. november 1958) er professor ved Institutt for medier og kommunikasjon ved Universitetet i Oslo. Hun ble i 2007 valgt til dekan ved Det humanistiske fakultet. Hun er fra 2015 ekstern styreleder ved Oslomet – storbyuniversitetet.

Syvertsen mottok graden MA ved University of Leicester i 1986, og ble samme år cand.polit. ved Universitetet i Bergen. I 1992 tok hun ph.d.-graden ved University of Leicester.

Hun var vit. ass. ved Senter for medieforskning ved Universitetet i Bergen (1981–85), stipendiat og amanuensis ved Institutt for massekommunikasjon samme sted (1987–92) og post doc. ved Institutt for medier og kommunikasjon ved UiO (1992–96), før hun ble utnevnt til førsteamanuensis (1996) og professor (1998) samme sted.

Fra 2002 til 2006 var hun prodekan for forskning og forskerutdannelse ved Det humanistiske fakultet, og ble deretter valgt til dekan. Syvertsen var prorektorkandidat under valget til rektor ved Universitetet i Oslo i 2005. Hun stilte til valg sammen med Stein A. Evensen.

Syvertsen har skrevet flere bøker og artikler, og publisert bredt i både nasjonale og internasjonale tidsskrifter. Hun er en internasjonalt anerkjent forsker på områdene allmennkringkasting, medieregulering og mediekonvergens. Særlig på området allmennkringkasting er arbeidene hennes blitt standardreferanser. Hun har vært invitert taler ved tallrike internasjonale og nordiske konferanser, og medlem av IAMCRs International Council. 

## Bibliografi
* *Den store TV-krigen: Norsk allmennkringkasting 1988-1996*. Oslo: Fagbokforlaget, 1997.
* *Sjekking på TV: Offentlig ydmykelse eller bare en lek*. Oslo: Unipub Forlag (redaktør sammen med Eva Bakøy), 2001.
* *Mediemangfold: Styring av mediene i et globalisert marked*. Kristiansand: IJ Forlaget, 2004.
* *Et hjem for oss – et hjem for deg? Analyser av TV 2 1992-2002*. Kristiansand: IJ Forlaget (redaktør sammen med Gunn Sara Enli og Susanne Østby Sæther), 2002, 2006.
* *Tv: En innføring*. Oslo: Universitetsforlaget (sammen med Gunn Sara Enli, Hallvard Moe og Vilde Schanke Sundet), 2010.

## Referanser


## Eksterne lenker
Bokmessen i Leipzig

**Bokmessen i Leipzig** (tysk Leipziger Buchmesse) er den nest største bokmessen i Tyskland etter bokmessen i Frankfurt. Bokmessen i Leipzig arrangeres over fire dager i messeområdet Leipziger Messe i den nordlige delen av byen Leipzig i Saksen. Bokmessen i Leipzig er den første store bokmessen internasjonalt i året, og den spiller derfor ofte en viktig rolle i markedet.

Bokmessen i Leipzig har eksistert siden 1500-tallet og passerte bokmessen i Frankfurt i antall bøker presentert i 1632, deretter var den regnet som Europas viktigste bokmesse. Etter andre verdenskrig tok imidlertid igjen bokmessen i Frankfurt ledelsen og bokmessen i Leipzig ble hemmet av beliggenheten i Øst-Tyskland. Etter jernteppets fall har messen igjen fått økt betydning internasjonalt.

## Eksterne lenker
* 

* Leipziger Buchmesse (tysk)
Syowa

**Syowa** (japansk: 昭和基地 *Shōwa Kichi*, engelsk: *Showa station*) er Japans største og eneste helårsbemannede forskningsstasjon i Antarktis, beliggende på øya Øst-Ongul i Lützow-Holmbukta i østre del av Dronning Maud Land. Stasjonen ble bygget i forbindelse med det internasjonale geofysiske året i 1957 og er oppkalt etter æraen i den japanske kalender den ble etablert, Shōwa-perioden (1926–1989).

Syowa fungerer som logistikkbase for stasjonene Mizuho og Dome Fuji og har 47 bygninger med et samlet areal på . Stasjonen har en kapasitet på 110 personer i sommersesongen, som blir redusert til 40 i gjennomsnitt om vinteren.

Ved stasjonen drives det blant annet forskning innen meteorologi, seismologi, gravimetri, oseanografi, glasiologi, geologi, geografi, biologi, medisin og atmosfæriske studier. Syowa er en del av Verdens meteorologiorganisasjon, med identifikasjonsnummer 89532.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Syowa. Polar Conservation Organisation
Det internasjonale geofysiske år

**Det internasjonale geofysiske år (IGY)** 1957/1958 var et globalt samarbeidsprogram med 66 deltakende nasjoner som varte fra 1. juli 1957 til 31. desember 1958. 

IGY omfattet geovitenskaper som polarlys, kosmisk stråling, geomagnetisme, gravitasjon, ionosfærisk fysikk, bestemmelse av lengde- og breddegrader, meteorologi, oseanografi, seismologi og solaktivitet.

Resultatene fra IGY førte til omskrivning av mange geofysiske lover og teorien om kontinentaldrift ble bekreftet. De første satellittene ble skutt opp, deriblant den sovjetiske Sputnik. IGY var også det tredje Polaråret og resulterte i etableringen av Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR) og dannet grunnlaget for Antarktistraktaten som ble vedtatt i 1959 og trådte i kraft to år senere. De første estimatene av den totale ismassen på det antarktiske kontinentet ble framlagt.

I forbindelse med IGY etablerte tolv nasjoner forskningsstasjoner i Antarktis. Norge deltok med en treårig ekspedisjon til Antarktis og etablerte Norway Station på Kronprinsesse Märtha Kyst. Norge var også involvert i 24 andre prosjekter på Svalbard, Jan Mayen, Norskehavet samt på det norske fastlandet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The International Geophysical Year . The National Academies
* Det internasjonale geofysiske år . Norsk Polarhistorie
Une

**Une** er et mannsnavn og et kvinnenavn med opprinnelse i norrøne *una*, «fornøyd, glad, nyte».

I Norge var *Une* tidligere kun tillatt brukt som kvinnenavn dersom det stod sammen med et annet kvinnenavn slik at kjønnet var fastslått.

*Une* har norsk navnedag 28. desember.

## Utbredelse
*Une* er et sjeldent navn, både som mannsnavn og kvinnenavn.

|}

|}

## Kjente personer med navnet
* Une Amundsen, norsk gründer og næringslivsleder
* Une Bastholm, norsk politiker
* Une Fremstad, norsk førskolelærer og gründer
* Ingebjørg Une Hagen, norsk bildekunstner

## Annen bruk av navnet
* UNE, Utlendingsnemnda

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marek Thee

**Marek Thee** (født 21. november 1918 i Rzeszów i Polen, død 20. april 1999 i Oslo) var fredsforsker. De siste 30 år av sitt liv bodde og virket han i Norge, først ved Institutt for fredsforskning (PRIO), der han også var direktør i en periode, og senere ved Institutt for menneskerettigheter (senere Norsk senter for menneskerettigheter).

Marek Thee var jøde, og opplevde å miste hele sin familie i Holocaust. Selv var han fratatt sitt polske statsborgerskap, og reiste til Palestina etter Krystallnatten i 1938. Marek Thee stiftet en forening for polske patrioter i Midtøsten, som ivret for åpning av en vestfront mot Tyskland.

Etter andre verdenskrigs slutt, gikk Thee inn i polsk utenrikstjeneste, men opplevde å bli utrensket fra statsadministrasjonen under en bølge av antisemittisme, inspirert fra Moskva. Dette brakte ham over i forskningens verden ved det utenrikspolitiske instituttet i Warszawa, der han tok sin doktorgrad og senere fikk sin professortittel. I 1955 vendte han tilbake til utenrikstjenesten som ambassadør i Indokina. I 1963 ble han leder for Asia-avdelingen ved det utenrikspolitiske instituttet i Warszawa, men i 1968 rullet en ny antisemittisk bølge over Polen, og han ble fratatt sin stilling og fikk forbud mot å publisere. Johan Galtung og Ingrid Eide møtte Marek Thee på en konferanse i Warszawa, og så muligheten til å bringe denne begavede forskeren til PRIO i Norge. 

I sin tid ved PRIO grunnla Marek Thee tidsskriftet Bulletin of Peace Proposals (senere Security Dialogue), som han var redaktør for i nesten 20 år. Marek Thee var ekspert på rustningskappløpet og internasjonale forhandlinger om nedrustning og rustningskontroll. Han mottok en rekke priser fra fagmiljøer i så ulike land som USA, Sør-Korea og Japan.

Marek Thee hadde en stor produksjon av bøker og artikler, hovedsakelig på engelsk. Flere ble oversatt til en rekke språk.

## Referanser


## Kilder
* Asbjørn Eides nekrolog over Marek Thee, Aftenposten 29.4.1999

## Eksterne lenker
* 
* Portrett av Marek Thee i forbindelse med PRIOs 60-årsjubileum
Vinrankeslekta

* ekte vinranke, *Vitis vinifera*
* labruscavin, *Vitis labrusca*
* *[[Vitis aestivalis]]*
* *[[Vitis vulpina]]*

**Vinranke** eller **vin** (*Vitis*) er en slekt i vinfamilien.

De er forvedede klatreplanter med avflassende bark. Slyngtrådene sitter på motsatt side av bladene og er som regel todelte. Bladene er enkle, ofte med fliker, og kan av og til være håndflikete. Blomsterstanden er sammensatt av flere klaser, og blomstene er femtallige. Frukten er et bær med to–fire frø. Det er omtrent 60 arter som er utbredt i de tempererte og subtropiske strøkene på den nordlige halvkule. Den meste kjente arten er den gamle kulturplanten ekte vinranke (*Vitis vinifera*), som gir oss druer og vin.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 


Vitis rotundifolia.jpg|*[[Vitis rotundifolia]]*
Vitis arizonica 1.jpg|*[[Vitis arizonica]]*
Wild Grapes.JPG|*[[Vitis labrusca]]*
Vitis riparia (USDA).jpg|*[[Vitis riparia]]*
Bjørg Øygarden

**Bjørg Øygarden** (født 2. juli 1960) er en norsk psykolog og forfatter. Hun vokste opp på Fie i Risør kommune mellom Tvedestrand og Risør. 

Hun studerte psykologi på Universitetet i Oslo og er spesialist i klinisk nevropsykologi og i barne- og ungdomspsykologi. Før hun flyttet tilbake til Sørlandet, jobbet hun flere år i Kongsvinger. Bjørg Øygarden bor nå i Arendal med mann og to barn. Hun arbeider ved Habiliteringstjenesten for voksne ved Sørlandet sykehus Arendal. 

Øygarden fikk publisert en del dikt i Agderposten som tenåring, men det var først i 1990 hun fikk gitt ut sin første bok, *Især Unni*. Hennes bok *[[Askeladden og de nye hjelperne]]* ble nominert til Sørlandets litteraturpris for 2009. Fra 2001 har hun også bidratt som tekstforfatter til Granerevyen, og hun har fått bronse i NM i teatersport sammen med sitt lag fra Arendal Dramatiske Selskab.

## Bibliografi
* *Især Unni*, roman, Aschehoug (1990) 
* *Fjell*, roman, Aschehoug (1994) 
* *Siste time*, noveller, Cappelen (2001) 
* *Askeladden og de nye hjelperne*, barnebok, Cappelen Damm (2008)
* *Dronningen av Myrion*, barnebok, Cappelen Damm (2012)

## Kilder
*Presentasjon av Bjørg Øygarden i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
* Artikkel i Fædrelandsvennen Kultur 25. februar 2009 side 4-5

## Eksterne lenker
* Bjørg Øygardens hjemmeside
* Bjørg Øygardens side hos Cappelen Damm
* Fagartikkelen ''Barnebøker om døden'' fra Tidsskrift for Norsk Psykologforening, februar 1999
Laminat

**Laminat** er et produkt som lages ved å forbinde flere lag av materiale.  Lagene av materiale som forbindes i et laminat kan være av forskjellig type.  Ett eksempel er å legge en plastfilm på begge sider av en glassplate.

En effekt av laminering er styrke som normalt ikke ville vært til stede. Dette kan brukes til for eksempel avstivning og beskyttelse av papir eller et meget sterkt treemne til bruk som geværkolbe eller byggebjelke.

## Se også
* Respatex
Engelen (film)

***Engelen*** er en norsk dramafilm fra . Den ble regissert av Margreth Olin, som også har skrevet manuset. Det er den første spillefilmen til Olin som ikke er en dokumentar. Filmens premiere foregikk under Filmfestivalen i Toronto i 2009, der den konkurrerte i Discovery-programmet.

Filmen handler om «svik og kjærlighet, om å ta umulige valg og bryte blodsbånd. Om når avhengigheten er det trygge, og friheten er det skremmende.» Maria Bonnevie spiller hovedrollen som den rusmiddelavhengige moren «Lea».

Filmen er basert på en dokumentar Olin filmet på slutten av 90-tallet, men som aldri ble gitt ut. Hun fulgte den rusmiddelavhengige Pia over flere år, men valgte å avslutte filmingen da Pia gikk inn i en sårbar prosess mot å bli nykter. «Og da står du der og må velge mellom hva er viktigst for deg: kunsten eller livet? Og da kjenner du at det er selvfølgelig at det er livet. Hele ønsket om å være dokumentarist handler om en genuin respekt for enkeltmennesket, uansett hvem dette mennesket er. Det å ha stått i den valgsituasjonen kommer til å prege meg for alltid.» Hun har sagt at den uutgitte dokumentaren er «det beste jeg noen gang har skutt».

Filmen ble norsk kandidat til Oscar for beste fremmedspråklige film, men var ikke blant de filmene som ble nominert. Filmen vant to priser under Amandaprisen 2010, blant dem Folkets Amanda og to priser under Kanonprisen 2009.

## Priser og nominasjoner

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* margretholin.com: Engelen
Jens Michael Lund

**Jens Michael Lund** (født 13. januar 1872 i Kristiania, død 10. mars 1943) var en norsk jurist og den første riksmeglingsmannen (1916–20).

Han ble student i 1890, *[[cand. jur.]]* i 1897 og høyesterettsadvokat i 1902. 1916–20 var han Norges første riksmeglingsmann. Årene under første verdenskrig var preget av tallrike arbeidstvister i Norge. Også etter at han hadde fratrådt som riksmeglingsmann ble han flere ganger tilkalt for å ordne vanskelige konfliktsituasjoner. Han var konstituert riksmeglingsmann under sjømannskonflikten i 1921 og formann i voldgiftsretten for en rekke tvister i 1922. 1922–36 var han formann i arbeidsrådet og 1933–36 i boikottdomstolen.

Lund var formann i riksforsikringens appellkommisjon fra 1911 og redaktør av *[[Norsk retstidende]]* fra 1908.

Jens Michael Lund var bror av juristen og politikeren Fredrik Stang Lund (1859–1922) og av slekten Stang. Hans barnebarn Ketil Lund er høyesterettsdommer.

## Referanser


## Kilder
* *[[Salmonsens leksikon]], Anden Udgave*, bind XVI, s. 72. København: J. H. Schultz, 1924.
Wilhelm Aarek

**Wilhelm Aarek** (født 17. april 1907 i Stavanger, død 26. desember 1999 i Kristiansand) var en norsk pedagog.

Han vokste i Stavanger
og var elev ved Kongsgård skole i Stavanger.Aarek ble student i 1926 og studerte filologi og tok engelsk som hovedfag. I 1936 ble han cand. philol. og
i 1938 begynte han å undervise i engelsk ved lærerskolen i Kristiansand. I 1948 ble han rektor på samme skole. I 1940-årene studerte han pedagogikk, og utga etter krigen en rekke bøker om emnet. Sammen med Einar Boyesen reviderte han dessuten Fredrik Ordings Pedagogikkens historie.

Aarek var ridder av St. Olavs Orden. Han var medlem i Vennenes samfunn og er begravet på kvekernes gravsted i Stavanger.

## Forfatterskap
* *Kunsten å leve i dag* (med Kaare Riis, 1945)
* *Kjenn deg selv – og andre* (1946)
* *Barnet og de voksnes verden* (1950)
* *From loneliness to fellowship: a study in psychology and quakerism* (1954)
* *Pedagogiske grunnproblemer* (1966)

;Oversettelser
* Gustav Lundgren: *Sjelens legebok* (1946)

## Referanser


## Kilder
* Minneord om Wilhelm Aarek, Universitetet i Agders hjemmesider
* «Wilhelm Aarek – et portrett» av Hans Eirik Aarek I: *Årbok for norsk utdanningshistorie 2007*

## Eksterne lenker
* Katalog til arkiv etter Wilhelm Aarek hos Statsarkivet i Kristiansand

* Portrettmaleri på Universitetet i Agders hjemmesider
Einar Boyesen

**Einar Theiste Boyesen** (født 3. juli 1888, død 17. oktober 1972) var en norsk skolemann, skolebyråkrat og skolehistoriker.

Han tok examen artium i 1906, fullførte Krigsskolen i 1907 og ble cand.philol. i 1913. Han var lektor ved Hallings skole og Aars og Voss’ skole til 1924. Siden var han inspektør og lektor ved Vahl skole til 1930 og rektor ved Hamar offentlige lærerskole til 1938.

I 1938 ble han utnevnt til ekspedisjonssjef for skolevesenet i Kirke- og undervisningsdepartementet, og ble dermed landets mest sentrale skolebyråkrat. Han satt i stillingen til 1958. Han var videre formann i samordningsnemnda for skoleverket, som ble opprettet i 1947.

Ved siden av sitt virke som skolemann og -byråkrat var han en aktiv skolehistoriker. Han bidro i 1924 til en bok om Nissens Pikeskoles historie og skrev i 1947 en to binds biografi om sin forgjenger som ekspedisjonssjef for skolevesenet, Hartvig Nissen. Han reviderte Fredrik Ordings *Pedagogikkens historie* og skrev Norsk korrespondanseskoles historie. Han utga også en stor biografi om bokhandler J. W. Cappelen. Han bidro også med artikler knyttet til norsk skolehistorie i andre verk.

## Verker
* *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2010053106025 Nissens pikeskole 1849–1924]*, Oslo 1924
* *Hartvig Nissen 1815–1874 og det norske skolevesens reform* (1947)
* *J. W. Cappelen 1805–1878. Noen blad av norsk bokhandels og norsk kulturkamps historie* (1953)
* *Norsk korrespondanseskole gjennom 50 år: 1914–1964* (1964)

## Referanser


## Eksterne lenker

* VG 1. oktober 1952 s. 3 "Ekspedisjonssjef dr. Einar Boyesen fratrer" av Haakon Holmboe.
Anders Bugge

**Anders Ragnar Bugge** (født 1889 i Sandsvær i Numedal, død 1955) var en norsk kunsthistoriker. Han var professor i kunsthistorie ved Universitetet i Oslo 1935–1955.

Anders Bugge var sønn av teologen Christian August Bugge (1853–1928), som var residerende kapellan i Sandsvær. Han ble 9. februar 1929 gift med konservator Astrid Schjoldager.

Han ble ansatt som konservator ved Kunstindustrimuseet i Kristiania i 1912, og var siden antikvar i Foreningen til norske Fortidsminnesmerkers Bevaring og hos Riksantikvaren. I 1935 ble han professor i kunsthistorie ved Universitetet i Oslo.

## Verker
* *Tapte prestegaarde* (1919)
* *Arkitekten, stadkonduktør Chr. H. Grosch* (1928)
* *Bergens domkirke: historisk oversikt* (1931)
* *Norske stavkirker* (1953)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

*
Fredrik Ording

**Fredrik Christian Wildhagen Ording** (født 6. april 1870 i Drammen, død 2. februar 1929) var en norsk skolemann.

Fredrik Ording var sønn av rektor Jørgen Frederik Ording (1832–88) og Marie Benedicte Wildhagen (1845–1913). Han ble student i 1888 og tok lærereksamen i 1895. Han virket i flere år som lærer, et par år som prins Gustav Adolfs lærer i Stockholm og Kristiania. 1904–12 var han bestyrer for Nissens pikeskole og Kristiania lærerskole. Fra 1912 var han rektor ved Holmestrand lærerskole og fra 1926 ved Drammens skole.

Ording var medlem av bystyret i Holmestrand og 1919–24 byens ordfører. I stortingsperiodene 1922–24 og 1925–27 var han suppleant (vararepresentant) for Høyre i valgkretsen Holmestrand, Horten, Tønsberg, Sandefjord og Larvik.

Han utga flere lærebøker, og skrev flere mindre skrifter om lærerutdanningen i Norge, samt en *Pedagogikens historie*. Denne kom ut i seks opplag helt frem til 1972, revidert av Einar Boyesen og Wilhelm Aarek. Ording interesserte seg særlig for vennekretsen Det lærde Holland, som hadde samlet seg omkring Paul Botten-Hansen på 1850- og 1860-tallet. I 1927 utga han avhandlingen *Henrik Ibsens vennekreds Det lærde Holland* i *[[Historisk tidsskrift]]*, og han hadde tidligere gitt ut flere skrifter som behandlet medlemmer av denne kretsen: Han utga Michael Birkelands skrifter og brev, skrev en mindre biografi om Jakob Løkke og utga hans brev, og skrev en liten biografi om Ludvig Daae.

## Verker
* *Latinsk elementarbok* (1903)
* *Tekster til retskrivning og tegnsætning* (1907)
* *Norsk litteratur: et utvalg med oplysninger for skolens høiere klasser* (1911) NBdigital
* *Pedagogikens historie* (1916) NBdigital
* *Riksarkivar M. Birkeland* (1919) 
* *Overlærer Jacob Løkke* (1925) NBdigital
* *Professor Ludvig Daae* (1925)
* *Henrik Ibsens vennekreds Det lærde Holland* (1927) NBdigital

## Referanser


## Kilder
* NSD PolSys – Data om det politiske system 

## Eksterne lenker
* 
*
1. divisjon fotball for menn 1999

**1. divisjon fotball for menn 1999** startet 17. april 1999 og ble avsluttet 17. oktober 1999. Dette var det nest øverste nivået i norsk fotball 1999.

Nye lag denne sesongen var  og  som rykket ned fra Tippeligaen i 1998, mens , ,  og  var nyopprykket fra 2. divisjon. Dette var første sesong for  i helnorsk serie.

## Opp- og nedrykk
De to beste lagene rykket direkte opp til Eliteserien 2000, mens nummer tre spilte kvalifisering om opprykk mot nummer 12 i Eliteserien. Fire lag rykket ned til 2. divisjon 2000.

Direkte opprykk:  og .

Kvalifisering:  rykket opp etter kvalifiseringskamper mot .

Nedrykk: , ,  og .

## Tabellen

## Se også
* Kvalifisering til Eliteserien i fotball for menn


## Eksterne lenker
*