Bokfink

* se inndeling!

**Bokfink** (*Fringilla coelebs*) tilhører slekten *[[Fringilla]]* og er en art i finkefamilien. Arten er utbredt i vestlige deler av den palearktiske sone. Femten underarter aksepteres i øyeblikket, men inndelingen av arten er kompleks geografisk og regnes i øyeblikket som uavklart (se inndeling). Nominatformen hekker i nesten hele Fennoskandia (unntatt lengst mot nord), men den regnes stort sett som en kortdistansetrekkfugl på våre breddegrader. Noen fugler overvintrer imidlertid langs kysten av Sør-Østlandet og Sørlandet og langs sørkysten av Sverige. I Danmark regnes den som standfugl.

## Beskrivelse

Bokfinken blir omkring 14–18 cm lang og veier cirka 17–29 g. Nebbet er konisk og fjærdrakten variert og godt kamuflerende i artens naturlige habitat. Mønstret i fjærdrakten er relativt likt mellom underartene.

Nominatformen har to brede hvite vingebånd, og issen og nakken er blågrå. De ytterste stjertfjærene er hvite, og ansiktet og brystet er brunrødt hos nominatformen. Hunnen har en mørk, grønngrå overside, men undersiden er hun lysere. Utfargingen av fjærdrakta varierer imidlertid en god del mellom de ulike underartene.

## Atferd
Bokfinken eter mest små virvelløse dyr og deres larver, men den sper på kostholdet med frø og knopper. Den er en av de vanligste fuglene i Norge, men de fleste trekker til varmere strøk rundt oktober-november.

Om høsten drar de fleste fuglene sør- eller vestover. De kommer tilbake i mars–april, og da kommer hannen et par uker før hunnen. Derfor har også arten fått det vitenskapelige navnet *coelebs*, som betyr *alene* eller *ugift*. Når hunnen kommer, jager hannen vekk alle sine rivaler fra hjemmeområdet.

Bokfinken hekker på samme sted hvert år. Redet blir bygd i trær og ser ut som en dyp skål som er pyntet med mose og lav. Hekkingen skjer i april–juli på våre breddegrader, men dette varierer. Hannen er territorial og forsvarer hjemmeområdet mot inntrengere. Hunnen legger normalt  og ruger dem ut over cirka 10–16 dager. Det er også stort sett hunnen som mater avkommet, men hannen bidrar noe. Ungene blir i redet i  dager, men mates av foreldrene i opp mot 21 dager etter at de har blitt flygedyktige. 

Bokfinken kan få to kull i året. Avkommet hekker selv neste sesong. Arten kan leve til den blir minst 14 år gammel. Egg og unger er utsatt for predasjon fra kråkefugler (Corvidae), ekorn (*Sciurus vulgaris*), østamerikansk gråekorn (*S. carolinensis*), huskatter og ulike mårdyr (Mustelidae).

## Inndeling
Inndelingen og rekkefølgen av den følger HBW Alive og er i henhold til Collar, Newton & Bonan (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser i påvente av offisielle navn.

* Passeriformes, spurvefugler
** Passeri, sangfugler
*** Passerida
**** Passeroidea
***** Fringillidae, finkefamilien
****** Fringillinae
******* *[[Fringilla]]*
******** *[[bokfink|F. coelebs]]*, bokfink
********* *coelebs*-gruppen
********** *F. c. gengleri*, De britiske øyer
********** *F. c. coelebs* (nominatformen), vanlig bokfink, hekker i Europa med Skandinavia og østover til det sør-sentrale Sibir (Angara og sør i Bajkalsjøen) og det ekstremt nordlige Mongolia, samt sørover til Balearene, Korsika, Sicilia, det sørlige Hellas, Kreta, det nordlige og vestre Tyrkia, Kaukasus, det nordlige Libanon og Kasakhstan.
********** *F. c. sarda*, Sardinia
********** *F. c. solomkoi*, fra Balkan til Krim og det vestre Kaukasus; overvintrer også i Tyrkia og Iran
********** *F. c. syriaca*, Kypros, Levanten, det sørøstre Tyrkia og nordlige Irak
********** *F. c. alexandrovi*, vest- og nord i Iran; overvintrer også i Tyrkia og Irak
********** *F. c. transcaspia*, Sør-Kaukasus, Nordøst-Iran og Sør-Turkmenistan; overvintrer også i Irak
********* *spodiogenys*-gruppen
********** *F. c. africana*, fra Marokko og østover til Nordvest-Tunisia
********** *F. c. spodiogenys*, afrikansk bokfink, Øst-Tunisia og Nordvest-Libya (Tripoli)
********** *F. c. harterti*, Nordøst-Libya (Kyrenaika)
********** *F. c. moreletti*, atlantisk bokfink, Azorene
********** *F. c. maderensis*, Madeira
********* *canariensis*-gruppen
********** *F. c. palmae*, de nordvestre Kanariøyene (La Palma)
********** *F. c. ombriosa*, de sørvestre Kanariøyene (El Hierro)
********** *F. c. canariensis*, kanaribokfink, de sentrale Kanariøyene (La Gomera, Tenerife, Gran Canaria)
******** *[[Tenerifeblåfink|F. teydea]]*, tenerifeblåfink
******** *[[Grancanariablåfink|F. polatzeki]]*, grancanariablåfink
******** *[[bjørkefink|F. montifringilla]]*, bjørkefink
****** Euphoniinae
****** Carduelinae

### Noter
Bokfinken består av tre distinkte klader; *coelebs* (inkludert alle asiatiske og europeiske rasene), *spodiogenys* (inkludert rasene *africana*, *harterti*, *moreletti* og *maderensis*) og *canariensis* (inkludert rasene *ombriosa* og *palmae*).

Det er stor variasjonen mellom underartene. Likeledes er det stor variasjon innenfor nominatformen, noe som dessuten inkluderer et antall mellomstadier. Clement (2017) hevder at videre studier av arten er nødvendig, for å avklare forholdet mellom underarter og varianter, herunder også om arten bør deles. 

I tillegg til nevnte underarter er det også foreslått en rekke nye, som *hortensis* (Anhalt, Tyskland), *balearica* (Mallorca), *tyrrhenica* (Korsika), *schiebeli* (Kreta), *caucasica* (Sør-Kaukasus), og *wolfgangi* (Tomsk, Vest-Sibir). Alle disse blir i øyeblikket betraktet som synonyme med nominatformen. I tillegg er *scotica* (Sørvest-Skottland) og *hibernicus* (Sørvest-Ireland) forslått som nye underarter på De britiske øyer, men disse betraktes i øyeblikket som synonyme med *gengleri*. I tillegg blir *tintillon* (Tenerife) betraktet som synonym med *canariensis*. Det er fortsatt uavklart om disse er selvstendige underarter, synonymer eller mellomformer (altså krysninger mellom ulike underarter).

I tillegg til ovennevnte skal det nevnes, at rasen *transcaspia* av og til blir feilstavet som *transcaspica*. Det må også nevnes, at enten nominatformen eller *F. c. gengleri* har blitt introdusert til Cape Town-området i Sør-Afrika og til New Zealand.

### Bildelgalleri

Chaffinch (fringilla coelebs) m.jpg|*F. c. gengleri*
Chaffinch (Fringilla coelebs).jpg|*F. c. coelebs*
Fringilla coelebs syriaca - Syrian Chaffinch (male), Adana 2016-12-25 01-3.jpg|*F. c. syriaca*
African Chaffinch (Fringilla coelebs africana).jpg|*F. c. africana*
Naturalis Biodiversity Center - RMNH.AVES.57142 1 - Fringilla coelebs spodiogenys Bonaparte, 1841 - Fringillidae - bird skin specimen.jpeg|*F. c. spodiogenys*
Azores Chaffinch, São Jorge, Azores.jpg|*F. c. moreletti*
Madeirapinty3.jpg|*F. c. maderensis*
Fringilla coelebs palmae - Los Tilos.jpg|*F. c. palmae*
Naturalis Biodiversity Center - RMNH.AVES.57146 1 - Fringilla coelebs ombriosa Hartert, 1913 - Fringillidae - bird skin specimen.jpeg|*F. c. ombriosa*
Fringilla coelebs canariensis Gran Canaria 1.jpg|*F. c. canariensis*
Pinson des arbres – Fringilla coelebs moreletti – Flamengos Fayal Açores 222.jpg|*F. coelebs* egg



## Referanser




## Eksterne lenker
*