open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
François Louis de Bourbon-Conti

**François Louis de Bourbon-Conti** (født	30. april 1664 i Paris, død	9. februar 1709 samme sted) var prins av Conti, og overtok etter sin bror Louis Armand I av Conti i 1685. Frem til da benyttet han tittelen **Prinsen av Roche-sur-Yon.** Han var sønn av Armand de Bourbon og Anne Marie Martinozzi, niesen til kardinal Jules Mazarin. Han er det meste kjente medlem av familien Bourbon-Conti, en yngre gren av prinsene av Condé. Som medlem av det regjerende Huset Bourbon var han prince du sang.

## Biografi
Conti var protesjéen til onkelen sin, Louis II de Bourbon de Condé «den store Condé» og han giftet seg med hans barnebarn, Marie Thérèse de Bourbon (1666–1732), i 1688. Paret inngikk ekteskap i slottet i Versailles den 22. januar 1688. Conti hadde flere utenomekteskapelige affærer med folk av begge kjønn, og dette skapte stor spenning og avstand til hans familie og ga ham kallenamnet *le Grand Conti*.

Han tjente i den franske arméen, men fikk aldri en høyere grad enn generalløytnant. I 1689 fulgte han den nære vennen marskalk Luxembourg til Nederland og deltok i de franske seirene i Fleurus, Steinkirk og Neerwinden. Da søskenbarnet Jean Louis Charles, hertugen av Longueville (1646–1694) døde, gjorde conti krav på fyrstedømmet Neuchâtel mot Marie d'Orléans, hertuginne av Nemours, (1625–1707), søsteren til hertugen. Han klarte ikke å få militær støtte hos sveitsserne, og kongen bestemte at området skulle gå til Marie, selv om Conti hadde retten på sin side. 

I 1697 tilbød Ludvig XIV han den polske Tronen, og etter å ha mutet Abbé dere Polignac ble han valgt. 27. juni 1697 ble han formelt erklært konge av Polen av kardinal Radziejowski. Conti reiste heller motvillig til det nye kongedømmet sitt og da han nådde Danzig, hadde rivalen hans August II, kurfyrsten av Sachsen, alt tatt over den polsk Tronen. Conti vendte tilbake til Frankrike, hvor han ble tatt imot av Ludvig. Etter at den franske arméen hadde mislykkes i de tidlige årene av den spanske arvefølgekrigen måtte Ludvig sette Conti, til å kommandere soldatene i Italia.

I hoffet var Conti ofte involvert i produksjonen av skuespill og støttet *Illustre Théâtre*, truppen til Molière, økonomisk i deres tidlige karriere. Conti levde livet og under en burdsdagsfeiring for kongen på slottet i Versailles pådrog han seg syfilis fra en prostituert kvinne, noe han førte videre til sin kone og som skulle påvirke ham de siste årene av livet sitt. Lite var kjent om sykdommen på den tid, og han trodde han var straffet av Gud for det nære samarbeidet med skuespillere og musikere, som ble sett på som bunnen av det franske samfunnet på den tiden. Han trakk derfor tilbake den økonomiske støtten og gikk inn i Compagnie du Saint-Sacrement.

Han ble syk før han nådde slagmarken og døde den 9. februar 1709. Han døde av en kombinasjon av gikt og syfilis.

Den eldste sønnen hans tok over som prins av Conti, Louis Armand de Bourbon (1696–1727).

## Referanser
Nasjonalfugl

**Nasjonalfugl** er en art av fugl som er valgt eller utpekt av de nasjonale myndigheter som et lands mest representative fugleart. I Norge ble for eksempel fossekall (*Cinclus cinclus*) utpekt som nasjonalfugl i 1963. I Sverige ble svarttrost (*Turdus merula*) valgt som nasjonalfugl i 1962, og i Danmark ble knoppsvane (*Cygnus olor*) valgt som nasjonalfugl i 1984.

## Verdens nasjonalfugler
* verdens nasjonalfugler
** nasjonalfugler i Afrika
** nasjonalfugler i Amerika
** nasjonalfugler i Asia
** nasjonalfugler i Europa
** nasjonalfugler i Oseania

## Se også
* norske fylkesfugler
* norske fylkesblomster
* Norges nasjonalblomst
* Norges nasjonalhund

## Referanser
Ousmane Dembélé

**Masour Ousmane Dembélé** (født 1997) er en fransk fotballspiller som spiller for den franske klubben .

Ousmane Dembélé ble født i Vernon i regionen Normandie i Frankrike med far fra Mali og mor fra Mauritania.

Dembélé startet karrieren hos , hvor han ankom i 2010 som 13-åring. Han ble flyttet opp på A-laget om sommeren i 2015, etter å ha tilbragt én sesong på reservelaget. Dembélé hadde allerede tiltrukket seg interesse fra andre klubber, og ville ikke vente på sjansen til å markere seg. Konflikten eskalerte da Dembélé uteble fra trening. Tilnærmelser fra  og  ble avslått av Rennes, som nektet å selge ham. I oktober 2015 signerte han sin første profesjonelle kontrakt med en varighet på tre år. I november fikk han sin debut, og markerte seg umiddelbart. Dembélé endte 2015/16-sesongen med 12 scoringer på 26 kamper, og ble tildelt prisen som årets unge spiller i Ligue 1.

Borussia Dortmund punget ut €15 millioner til Rennes for å sikre seg hans underskrift. 12. mai 2016 skrev Dembélé under en femårskontrakt med varighet til 30. juli 2021. Dembélé var en sterk bidragsyter til at Dortmund vant DFB-Pokal i 2017. Med en scoring og en målgivende pasning hjalp han laget sitt snu kampen til seier 3-2 over  i semifinalen. I finalen scoret han lagets første mål i 2-1 seieren over .

Sommeren 2017 gikk  inn for å kjøpe Dembélé. Den katalanske klubben hadde nettopp solgt Neymar for rekordsummen £198 millioner, og siktet seg inn på Dembélé, som da var regnet som et av de største løftene i fotballverden. Dortmund ønsket imidlertid å holde ham i klubben. Da Dortmund avslo Barcelonas tilbud, valgte Dembélé å streike for å tvinge gjennom en overgang. 25. august 2017 ble Dortmund og Barcelona enige om en overgangssum på 105 millioner euro pluss fremtidige bonuser for Dembélé. 28. august 2017 skrev han under en femårskontrakt med Barcelona, med en utkjøpsklausul på 400 millioner euro. Overgangssummens størrelse var på tidspunktet tidenes nest største, bare slått av Neymars overgang til Paris St. Germain noen uker i forveien.

Oppholdet hos Barcelona har vært preget av skadeproblemer, ustabile prestasjoner og holdningsproblemer. Med et halvt år igjen av femårskontrakten, befinner han seg frosset ut av førstelagstroppen som følge av at partene verken har klart å komme til enighet om kontraktsforlengelse eller funnet en klubb villig til å kjøpe ham. Dembélé skal ha blitt fortalt av ledelsen i Barcelona at han ikke vil få spille for klubben igjen.

Dembélé kom til PSG i 2023. Han vant Mesterligaen i fotball for menn og Gullballen i 2025.

## Landslaget
Den 1. september 2016 fikk  han sin første landskamp for  mot . 13. juni 2017 scoret han sitt første landslagsmål for  mot . Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.  vant VM-finalen mot  4-2. I 2019 ble han, sammen med andre medlemmer av vinnerlaget fra verdensmesterskapet, utnevnt til ridder av Æreslegionen. Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021. Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2024.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tudor Dumitru Savu

**Tudor Dumitru Savu **(født 1. februar 1954 i Râmnicu Vâlcea, død 19. oktober 2000 i Cluj) var en rumensk forfatter.

## Biografi
Han studerte filologi ved Universitetet i Cluj, arbeidet deretter først som lærer på landet før han ble ansatt i tidsskriftet Tribuna i Cluj. Senere ble han direktør i Den rumenske kringastingens Cluj-avdeling og forsker ved Cluj-avdelingen av Det rumenske akademiets «Sextil Pușcariu»-institutt for lingvistikk og litteraturhistorie.

Han publiserte i tidsskriftene *[[Echinox]]*, *Napoca universitară*, *[[România literară]]*, *Suplimentul literar-artistic al «Scânteii tineretului»*, *Cronica*, *[[Vatra]]*, *[[Steaua (tidsskrift)|Steaua]]* m.fl.

Han var gift med Cătălina, som han hadde en sønn med, Șerban, som er kunstmaler.
## Bøker
* *Marginea Imperiului*, Editura Dacia, Cluj-Napoca, 1981
* *Treizecișitrei*, Editura Cartea Românească, București, 1982
* *De-a lungul fluviului*, Editura Dacia, Cluj-Napoca, 1985
* *Fortul*, Editura Militară, București, 1988
* *Cantacuzina*, Editura Mesagerul, Cluj, 1995
* *Echipa Generalului*, București, 2001

## Premier og æresbevisninger
* «Mihail Sadoveanu»-premien, gitt av Romanias forfatterforeningens Iași-avdeling (1981)
* Premien til Unionen av unge kommunister sin sentralkomité (1982)
*Det rumenske akademis premie (1995)
* En lesesal i «Octavian Goga»-fylkesbiblioteket i Cluj er oppkalt etter ham.

## Litteratur
* Aurel Sasu, *Dicționarul biografic al literaturii române M-Z*, Editura Paralela 45, Pitești, 2006, s. 526-527
* Ioan Holban, *Cronica*, nr. 32, 1981
* Laurențiu Ulici, *România literară*, nr. 49, 1981
* Sorin Titel, *România literară*, nr. 12, 1983
* Mircea Popa, *Luceafărul*, nr. 9, 1989
* Irina Petraș, *Contemporanul*, nr. 25, 2002

## Referanser
Anton Hamil Mysen

**Anton Hamil Olsen Mysen** (1861&ndash;1939) var en norsk sagbrukseier og politiker. Han var Mysens første ordfører 1920&ndash;1937 og eier av Nordre Mysen gård. I 1912 ble han valgt til vararepresentant til Stortinget for Venstre. Han var sagbrukseier og eide blant annet Kulevannsaga og andre områder i Trømborgfjella. I 1903 avga han tomt for Mysen kirke og bekostet byggingen.

Det sies at kan hogde skogen, brukte tømmeret og solgte området som ble igjen. Han rakk ikke selge Kulevannsaga før sin død, og området gikk videre i arv og endte til slutt opp hos Arild Mysen som igjen solgte området til sin sønn Eirik Mysen i 2016.

## Referanser
Salona

**Salona** var en gammel by grunnlagt av den illyriske folkestammen dalmatierne. Byen lå nær det som nå er Solin og Split i dagens Dalmatia i sørlige Kroatia.

Etter at romerne hadde beseiret illyrerne og inntatt bosetningen ble Salona den romerske provinsen Dalmatias hovedstad. Byen ble ødelagt av avarene og slaverne i år 614 og senere nok en gang i 634.

## Litteratur
* Marin Buovac: *Amphitheatres in the Republic of Croatia*, 13th Annual Meeting of the European Association of Archaeologists, Sveučilište u Zadru, Zadar 2007.
* Nenad Cambi: *Antika, Naklada Ljevak*, Zagreb, 2002.
* Bogdan Šušnjar: *Sveti Dujam i salonitanski mučenici*, Naklada Bošković, Split, 2004. ISBN 953-7090-44-2
* Ema Višić-Ljubić: *Salona, Colonia Martia, Ivlia Valeria*, Arheološki muzej u Splitu, Solin, 2010. ISBN 978-953-7633-04-2

## Referanser
Jonathan Ian Schwartz

**Jonathan Ian Schwartz** (født 20. oktober 1965) er en forretningsmann fra USA. Han er for øyeblikket president og administrerende direktør i CareZone.
Før han grunnla CareZone, hadde han 15-års erfaring i Sun Microsystems som kulminerte i at han var administrerende direktør like før og under selskapets kamp for overlevelse under finanskrisen i 2007, og dets etterfølgende oppkjøp av Oracle.

Han var også grunnlegger og administrerende direktør i Lighthouse Design, et IT-selskap som fokuserte på Apples plattform NeXTSTEP/OpenStep, før det i 1996 ble oppkjøpt av Sun Microsystems.

## Referanser
Messerschmitt-Bölkow-Blohm

**Messerschmitt-Bölkow-Blohm (MBB)** var en tysk fly- og helikopterprodusent som ble opprettet i 1968.

6. juni 1968 fusjonerte Messerschmitt AG med det mindre sivile engineering / luftfart firmaet Bölkow, og ble Messerschmitt-Bölkow. Følgende år, i mai 1969, kjøpte så dette firmaet Hamburger Flugzeugbau (HFB), luftfartdivisjonen til Blohm & Voss. Firmaet endret så navnet sitt til Messerschmitt-Bölkow-Blohm (MBB). I 1981 tok MBB over Vereinigte Flugtechnische Werke (VFW).

Siden 1989 har selskapet vært eid av DASA. I juli 2000 fusjonerte DASA med Aérospatiale-Matra og CASA og lagde selskapet  *European Aeronautic Defence and Space Company* (EADS), som skiftet navn til Airbus Group i 2014. Allerede før fusjonen var det sterkt samarbeid mellom partene - i 1992 ble helikopteravdelingene til DASA og Aérospatiale ble slått sammen til selskapet Eurocopter, fra 2014 kjent som Airbus Helicopters. I tillegg hadde man tidligere også samarbeidet om missiler under navnet Euromissile.

Messerschmitt-Bölkow-Blohm er fremdeles ledende i utvikling av avansert flyteknologi. I samarbeid med amerikanske Rockwell har de blant annet utviklet flyet Rockwell-MBB X-31.

## Produkter
### Luftfartøy

* MBB Lampyridae
* MBB Bo 102
* MBB Bo 103
* MBB Bo 105
* MBB Bo 106
* MBB Bo 108 - ble til Eurocopter EC 135
* MBB Bo 115
* MBB Bo 209
* MBB/Kawasaki BK 117 (med Kawasaki Heavy Industries)
* MBB 223 Flamingo
* MBB/Hamburger Flugzeugbau HFB-320 Hansa Jet
* MBB F-104G/CCV (CCV Program)

#### Partnerskap

* Airbus A300
* Airbus A310
* Airbus A320-familien
* Eurofighter Typhoon
* Panavia Tornado
* Rockwell-MBB X-31
* Transall C-160
* MPC 75

### Missiler
* AS.34 Kormoran
* Cobra (missil)

#### Partnerskap
Partnerskapet var selskapet Euromissile som MBB hadde med Aérospatiale.
* HOT (missil)
* MILAN
* Roland (missil)

## Romfart
* Helios
* Symphonie

### Bemannede fartøy
* Spacelab

## Referanser


## Eksterne lenker
Mystique (tegneserie)

**Mystique (Raven Darkhölme)** er en fiktiv rollefigur som opptrer i tegneserier og filmer innenfor Marvel-universet fra Marvel Comics. David Cockrum og Chris Claremont utviklet figuren og hun dukket for første gang opp i tegneserien «Ms. Marvel» nummer 16 i 1978.

Mystique er en mutant som er født med overmenneskelige evner. Hun er en hamløper som, svært eksakt, kan etterligne utseendet og stemmen til andre personer.

Mystique er en antihelt som tidligere har vært medlem, og senere ble grunnlegger, av Brotherhood of Mutants. Mystique er moren til Grayson Creed og Nightcrawler, og adoptivmor til Rogue.

Rollefiguren har opptrådt i fem av X-Men-filmene. Rebecca Romijn spilte henne i de tre første filmene, mens Jennifer Lawrence spiller en yngre versjon av karakteren i X-Men: First Class, X-Men: Days of Future Past og den kommende filmen X-Men: Apocalypse.

I 2009 ble Mystique rangert som den 18. beste antihelten gjennom tidende av den amerikanske nettsiden IGN.

## Referanser
Gunhild Vehusheia

**Gunhild Vehusheia** (født 1975 i Grimstad) er en norsk advokat og kvinnesaksforkjemper. Hun er daglig leder i Vive Advokater og var leder for Norges kvinnelobby, en paraplyorganisasjon for ti norske kvinneorganisasjoner, fra 2016 til 2017. Hun var daglig leder for Juridisk rådgivning for kvinner (JURK) fra 2009 til 2012, og er nå styremedlem i Juridisk rådgivning for kvinner og medlem av arbeidsutvalget (sentralstyret) i Norsk Kvinnesaksforening. Hun har tidligere vært styreleder i Kvinneuniversitetet i Norden.

Hun ble cand.jur. ved Universitetet i Oslo i 2003  og var advokat i advokatfirmaet Salomon-Johansen frem til 2015, da hun ble partner i Vive Advokater. Hun jobber særlig som bistandsadvokat og representerer barn og sårbare grupper i retten, spesielt i forbindelse med menneskehandel, tvangsarbeid og vold mot barn og kvinner. Hun har også undervist ved Nord universitet i vold mot kvinner.

Vehusheia er samboer med den profilerte politiadvokaten Terje Nedrebø Michelsen.

## Referanser
Grå dans

**«Grå dans»** (finsk: **«Harmaa tanssi»**) er et kubistiskinspirert maleri fra 1928 av den finske billedkunstneren Väinö Kunnas (1896–1929). Bildet viser to modelldukker stillet opp i danseposisjon. Farvene domineres av grått med innslag av blått, grønt og brunt.

Bildet har vært vist ved en rekke utstillinger i inn- og utland og tilhører Finlands Nasjonalgalleri.

## Referanser
Pachystola

* Se Systematisk inndeling

***Pachystola*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Små til middelsstore, brunlige trebukker. Kroppsformen er sylindrisk. Dekkvingene har ofte lysere tegninger.

## Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Pachystolini Aurivillius, 1922
******** Slekten *Pachystola* Reiche, 1850
********* *[[Pachystola erinacea]]* Jordan, 1894
********* *[[Pachystola fuliginosa]]* Chevrolat, 1858 
********* *[[Pachystola granulipennis]]* Breuning, 1971
********* *[[Pachystola mamillata]]* (Dalman, 1817)

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av ''Pachystola mamillata''
Yannis Stournaras

**Yannis (eller ''Giannis'') Stournaras** (født 1956) er en gresk økonom, som siden juni 2014 har vært sentralbanksjef for Den greske sentralbanken (Bank of Greece). Han er også professor i samfunnsøkonomi ved Universitetet i Athen.

Som sentralbanksjef i et land tilknyttet IMF deltar han også i IMFs *Board of Governors*. Stournaras har også tidligere vært finansminister, fra 2012 til 2014, under statsminister Antonis Samaras.

## Utdanning
Stournaras har økonomiutdanning fra Universitetet i Athen. I tillegg har han en mastergrad (M.phil) fra 1980 og en doktorgrad (D.phil) i økonomisk teori og politikk fra 1982 fra University of Oxford.

## Yrkeskarriere
Etter endt utdanning ved St Catherine's College i Oxford underviste han der fra 1982 til 1986, som doktorgradsstipendiat (*research fellow*) og foreleser, og han hadde også et doktorgradsstipendiat ved Oxford Institute for Energy Studies. Han flyttet tilbake til Hellas i 1986, og ble spesialrådgiver for finansminister Dimitris Tsovolas, en stilling han hadde fram til 1989. Fra 1989 til 1994 var han spesialrådgiver for Den greske sentralbanken, og fra 1994 til 2000 var han igjen rådgiver for den greske finansministeren, men da som formann for rådet av økonomiske rådgivere i finansdepartementet. Der deltok han bl.a. i forhandlingene om Hellas' deltakelse i Den økonomiske og monetære union.

Ved siden av disse stillingene var han også visestyreformann i Hellas' nasjonale gasselskap fra 1994 til 1997 og styremedlem i Hellas' *Public Debt Management Office*.

Fra 2000 til 2004 var han styreformann og konsernsjef i Emporiki Bank, samtidig som han var visestyreforman i den greske bankforeningen. Han ble administrerende direktør i Kappa Securities i 2005, en stilling han hadde fram til 2008. Fra september 2009 til juni 2012 var han direktør ved forskningsinstituttet Foundation for Economic and Industrial Research (IOBE).

I mai 2012 etterfulgte han Anna Diamantopoulou som Hellas' minister for økonomi, utvikling og turisme, før han i juli 2012 ble landets finansminister under statsminister Antonis Samaras. Denne stillingen hadde han fram til juni 2014, da han ble utpekt til Hellas' sentralbanksjef, etter at George Provopoulos' seksårsperiode utløp.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Irlands sentralbank – Our Senior Team
B-VM i ishockey for menn 1992

**Ishockey-VM 1992 pulje B** ble arrangert i Villach og Klagenfurt i Østerrike i perioden 2. til 12. april 1992. Østerrike gikk ubeseiret gjennom turneringen og returnerte til A-puljen for første gang siden 1958.

## Kamper

## Sluttplassering

## Prisutdeling

### Direktoratets prisutdeling
Følgende spillere ble kåret til turneringens beste målvakt, forsvarsspiller og angrepsspiller av IIHFs direktorat:

### All-Star lag
Turneringens All-Star lag ble stemt frem av internasjonale medier ved avslutningen av turneringen. Følgende spillere ble stemt frem:

### Fair Play-pris
Følgende land ble også tildelt turneringens Fair Play-pris (færrest utvisningsminutter) av IIHFs direktorat:

## Statistikk
### Toppscorere

Referanse: eliteprospects.com

;Hat-tricks

### Beste målvakter
*De fem beste målmaktene.*

Referanse: eliteprospects.com

## Se også
* Ishockey-VM 1992
* Ishockey-VM 1992 (pulje A)
* Ishockey-VM 1992 (pulje C1)
* Ishockey-VM 1992 (pulje C2)

## Referanser


## Kilder
*Podnieks, Andrew og Nordmark, Birger (red.), *IIHF Media Guide & Record Book*. Zurich: Moydart Press, 1. utgave, 2010.lenke

## Eksterne lenker
*  International Ice Hockey Federation (IIHF) − offisielt nettsted
*  Ishockey-VM 1992 på SFRP's Hockey Archive
*  Ishockey-VM 1992 på Passionhockey
Norsk Automobilfabrik

**Norsk Automobilfabrik A/S** ble opprettet 21. november 1917 som det første seriøse forsøk på industriell produksjon av biler i Norge. Fabrikkanlegget ble bygget på Kambo ved Moss. Selskapet inngikk avtale med Aktieselskapet Scania-Vabis i Södertälje i Sverige om lisensproduksjon av personbiler og lastebiler fra Scania-Vabis. Planen var å produsere 135 personbiler og 65 lastebiler allerede første produksjonsåret 1918.

Fra 1919 skiftet selskapet navn til Norsk Automobilfabrik Scania-Vabis A/S. Produksjon kom i gang i 1919 som en monteringsproduksjon med alle mekaniske deler produsert i Södertälje. Kun karosserier var av lokal produksjon.

Produksjonen ble aldri som planlagt. Kun lastebiler ble montert; 30 stk i 1918, 21 stk i 1919 og 20 stk i 1926. Fra 1921 ble det kun produsert karosserier.

Selskapet ble avviklet i 1923.

## Referanser


## Litteratur
*Haugestad, O: *Automobil-ABC*; Aschehoug & Co, Oslo 1916/1919/1920
*Gretland, Peer: *Bilens historie*; Kongelig Norsk Automobilklub, Oslo 1951.
*Bertheau, Øistein/Stokke, Christian: *Made in Norway? Historien om bilproduksjon i Norge*; Norsk Teknisk Museum, Oslo 1991 ISBN 82-90115-24-5. 
*Rolseth, Asbjørn: *Håndverk på hjul*; Transportreportasje, Oslo 2001 ISBN 82-995890-0-2.
*Rolseth, Asbjørn: *Norsk lastebilleksikon II*; Bilforlaget, Oslo 2009  ISBN 978-82-91062-11-2
*Rolseth, Asbjørn: *Super, bulldog og V8*; Bilforlaget, Oslo 2011  ISBN 978-82-91062-12-9
*Stav, Ivar/Wyller, Torill: *Kambo - Norges Detroit*; Østfoldmuseet, Sarpsborg 2008 ISBN 978-82-997751-1-3
*Fiske, Lars: *Automobilfabriken Fiske*; No Comprendo Press, Oslo 2015 ISBN 978-82-8255-054-3
Carsten Sieling

**Carsten Günter Erich Sieling** (født 13. januar 1959 i Nienburg/Weser) er en tysk politiker (SPD). Han ble 15. juli 2015 utnevnt som borgermester i Bremen (regjeringssjef) og senator for religionsspørsmål.

Sieling var fra 2009 til 2015 medlem av Forbundsdagen for Bremen. Fra 1995 var han medlem av Bremens parlament og fra 2005 til 2009 leder av SPDs gruppe. Han var fra 2004 til 2006 leder av SPD i delstaten Bremen.

## Referanser
Sveinke Steinarsson

**Sveinke Steinarsson**, eller **Svenke Steinarsson** var en lendmann i Norge på slutten av 1000-tallet. Han var far til Ragnhild, som ble gift med den vestlandske høvdingen Kyrpinge-Orm Sveinsson. Ragnhild og Kyrpinge-Orm fikk sønnen Erling Skakke, kjent som en av lederne for lendmannspartiet og far til kong Magnus Erlingsson (norsk konge 1161-1184).

## Fosterfar for en kongssønn?
Sveinke omtales hos Snorre i Haraldssønnenes saga når Snorre beskriver Erling Skakkes ætt, men ellers har ikke Snorre noen informasjon om Sveinke. I sagaen Morkinskinna får vi imidlertid vite mer om ham. Sveinke skal ha vært fosterfar for kongen Håkon Magnusson Toresfostre, som var sønn av kong Magnus Haraldsson og barnebarn av kong Harald Hardråde. Håkon ble ifølge den ukjente forfatteren av Morkinskinna oppfostret hos Sveinke, og kom først senere til Tore på Steig, som er kjent som Håkons fosterfar.

## Lendmann
Sveinke var en rik og mektig lendmann som bodde i Viken, i Ranrike (Båhuslen), helt øst ved Gøta elv. I middelalderen var dette en del av Norge. Her hadde han flere gårder. Det at Sveinke var Håkons fosterfar, skal ha ført til konflikt med kong Magnus Berrføtt. Håkon og Magnus var fettere, og etter Magnus far Olav Kyrres død, ble begge utropt til konger, Håkon i Trøndelag og Magnus i Viken. Sveinke bodde i Viken, men siden han hadde vært Håkons fosterfar, var han lojal mot ham, og ville ikke underordne seg Magnus. Magnus sendte derfor den trønderske lendmannen Sigurd Ullstreng, samt tre andre vikværske lendmenn, blant dem Dag Eilivsson, for å få Sveinke til å akseptere Magnus som sin herre.

Sveinke ville heller forlate landet enn å underordne seg kong Magnus, så han var borte i tre vintre. I Sveinkes fravær ble det imidlertid ufred i området, og det endte med at kong Magnus måtte be Sveinke komme tilbake. Sveinke fikk nå tilbake eiendommene sine, og han og Magnus inngikk vennskap (allianse).

## Referanser


## Litteratur
**Morkinskinna*, oversatt av Kåre Flokenes. Dreyer bok, Stavanger 2004
*Snorre: *Norges Kongesagaer*, oversatt av Anne Holtsmark. Gyldendal, Oslo 1979
Saab 9-4X

**Saab 9-4X** (2010–11) er en SUV bilmodell fra svenske Saab, laget i omkring 500 eksemplarer før fabrikken gikk konkurs.

9-4X Biopower konseptbil fra 2008 var tegnet ved GM sitt designstudio i opelbyen Rüsselsheim am Main under ledelse av Andrew Dyson og Anthony Lo, samt Clarence Kim og Ernesto Rupar. Den ble bygget i Mexico, i General Motors (GM) sin fabrikk i Coahuila, på GM sin Theta-plattform (også brukt for Suzuki XL7 og Opel Antara) og med interiør fra Saab 9-5. V6 bensinmotorer på 2,8 og 3 liter hadde 265 og 300 hk (brukt i toppmodellen **Aero**). En av disse var i 2013 registrert på norske skilt.

Saab 9-4X -- 04-08-2011.jpg
Saab 9-4X (rear quarter).jpg
Saab 9-4X interior.jpg


## Referanser
Sigurd Ullstreng

**Sigurd Ullstreng** (født ca. 1030, død ca. 1100), var en norsk lendmann og klostergrunnlegger på slutten av 1000-tallet.

## Lendmann
Sigurd var sønn av Lodin Viggjarskalle, og kom fra gården Viggja sør for Trondheim. Han opptrer for første gang i Snorres Magnus Berrføtts saga, som Magnus Berrføtts (norsk konge 1093-1103) lendmann. Sigurd hjalp kong Magnus da Tore på Steig i 1095 gjorde opprør mot kongen. Sigurd omtales også i kongesagaene Morkinskinna og Fagerskinna. Han var blant annet med kong Magnus til Gøtaland for å kjempe mot svenske kong Inge, og han var Magnus' betrodde mann da den vikværske lendmannen Sveinke Steinarsson gjorde opprør.

## Klostergrunnlegger
Rundt 1100 skal Sigurd ha stått bak grunnleggingen av klosteret på Nidarholm (nå Munkholmen). Slik bidro han til at klosterbevegelsen fikk innpass i Norge.

## Referanser


## Litteratur
**Fagerskinna*, oversatt av Edvard Eikill. Saga Bok, Stavanger 2007
**Morkinskinna*, oversatt av Kåre Flokenes. Dreyer bok, Stavanger 2004
*Snorre: *Norges Kongesagaer*, oversatt av Anne Holtsmark. Gyldendal, Oslo 1979

## Eksterne lenker
*Sigurd Ullstreng - Norsk biografisk leksikon
Bak Broadways kulisser

***Bak Broadways kulisser*** (amerikansk tittel: **) er en amerikansk stumfilm (komedie/drama) fra 1928 regissert av Richard Wallace. *Bak Broadways kulisser* var den første av i alt syv filmatiseringer av George S. Kaufmans skuespill *The Butter and Egg Man, a Comedy in Three Acts*, som ble uroppført i New York City 23. september 1925. I rollene ses blant andre Jack Mulhall, Greta Nissen og Sam Hardy.

## Fakta om filmen
*[[Variety]]* anmeldte filmen under tittelen *Butter, Egg Man*.

I utgaven av *Variety* fra 7. juli 1926 stod det at *Butter and Egg Man* var under utvikling hos First National Pictures. Det var to år før den ble utgitt.

Ben Lyon ble plukket ut til å spille den mannlige hovedrollen, men han var ikke med i den endelige filmen.

## I rollene
*Jack Mulhall - Peter Jones	 	 
*Greta Nissen - Mary Martin 	 
*Sam Hardy - Joe Lehman 	 
*William Demarest - Jack McLure 	 
*Gertrude Astor  - Fanny Lehman

## Mottakelse
Anmelderen Mordaunt Hall i *[[New York Times]]* skrev at filmen var en skuffelse etter å ha sett skuespillet på scenen. Han mente at den hadde blitt trukket ned på et lavt intelligensnivå og at produsentene omhyggelig hadde fjernet alle de herlige nyansene og finurlige finessene til originalen. Hall skrev videre at historiens skjelett var igjen, men at det omtrent var alt. Han mente at Jack Mulhall ikke lyktes i å fornemme hva som ønskes av hans rollefigur Peter Jones, at han og regissør Wallace hadde gjort rollefiguren dum, men at Greta Nissen var kompetent i sin rolle.

## Bevaringsstatus
Filmen regnes som tapt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ludvig Vilhelm av Baden-Baden

**Ludvig Vilhelm av Baden** (født 8. april 1655, død 4. januar 1707) var en markgreve som hersket over Baden i Tyskland og var nestkommanderende av den keiserlige arméen. Han ble også kalt *Türkenlouis* (Tyrker-Ludvig). Da han døde i 1707 fungerte hans kone, Sibylle av Sachsen-Lauenburg som regent av Baden-Baden.

## Familie
Ludvig ble født i Paris og var sønn av prins Ferdinand Maximilian av Baden-Baden *arveprinsen av Baden-Baden* og hans italienske kone, prinsesse Louise av Savoie. Faren var den eldre sønnen til  grev Vilhelm av Baden-Baden, som, da han  døde, etterlot  Ludvig til å overta som markgreve av Baden og lede den katolske grenen av huset Zähringen.

Onkelen på morssiden var greven av Soissons, far til den kjente general Eugene av Savoie, som Ludvig levde og kjempet i skyggen av, selv om søskenbarnene også var allierte og i tjeneste for Det tysk-romerske riket mot franskmennene. 

## Militærkarriere
Ludvig ble kalt *Türkenlouis* eller *rikets skjold.* Tyrkerne kalte ham *den røde kongen* fordi han hadde en rød uniformsjakke som gjorde ham særdeles synlig på slagmarken. Han forsvarte Europa mot tyrkerne, slik som Eugene av Savoie. Ludvig var kommandant og i tjeneste for Det tysk-romerske riket. I 1689 ble han øverstkommanderende for keiserarméen i Ungarn, hvor han vant en avgjørende seier mot osmanene i Slankamen i 1691. Ludvig så Osijek som et sted som var særdeles strategisk viktig i krigen mot osmanene. Han ba innstendig om å få fikse bymurene og bygde et nytt fort som ble kalt Tvrđa, og som fulgte prinsippene til Vauban. Kort tid etter ble han sendt for å lede arméen ved Rhinen i niårskrigen.

Han ledet senere keiserarméen i den spanske arvefølgekrigen hvor han erobret Landau i september 1702, men måtte raskt trekke seg tilbake til den andre siden av Rhinen og ble slått av franskmennene under hertugen av Villars i Friedlingen. I 1704 deltok han derimot i det vellykkede tyske felttoget til Marlborough og Eugene av Savoie. Han utmerket seg i slaget ved Schellenberg og beleiret og tok Ingolstadt og Landau, og trakk på den måten de bayerske soldater bort fra det avgjørende slaget ved Blenheim. 

Han døde i sitt uferdige slott *Schloss Rastatt* i 1707. Konen hans regjerte frem til sønnen, Ludvig Georg tok over styret i oktober 1727. 

## Referanser
Cromatic

**Cromatic** (av og til skrevet **Chromatic**) var en rumensk rockegruppe fra Cluj, som var aktiv fra slutten av 1960-årene til begynnelsen av 1970-årene.

Gruppen ble dannet som trio i 1967 eller 1968 under navnet Chromatic Group 3: Sorin Tudoran (sologitar), som var student ved Musikkhøyskolen i Cluj, Iuliu Merca (bassgitar, vokalist; tidligere medlem av Index 66), Dan Igrețiu (trommer), som var student ved Medisinfakultetet i Cluj, men flere medlemmer kom og gikk i begynnelsen: Gabi Tamas (rytmisk gitar), Bobby Călugăreanu (bassgitar), Marius Câmpeanu (vokalist og rytmisk gitar).

I 1971 hadde gruppen følgende medlemmer: Sorin Tudoran, Iuliu Merca, Tomi Bereczky (fløyte, saksofon), Puiu Hațieganu (trommer).

## Premier og utmerkelser
* Ved den første Club A-festivalen i 1969 vant de en premie.
* De vant Microrama TV, en musikkonurranse organsiert av Den rumenske kringkastingen.
* De vant Studenternes vårfestival (1970, Cluj), der Sorin Tudoran fikk premie som beste musiker.
* Paul Masgras (orgel) vant andre premie under Studenternes festival i Timisoara i 1970
* Ved den andre Club A-festivalen vant de annen premie.
## Referanser
Logan Couture

**Logan Couture** (født 1989) er en canadisk ishockeyspiller som spiller for San Jose Sharks i National Hockey League (NHL). Han ble valgt som nr. 9 totalt i NHL-draften 2007 av San Jose Sharks.

Selv om han er født i Guelph i Ontario, vokste Couture hovedsakelig opp i Birr, ved London i Ontario. 

Etter å ha blitt draftet i 2007, debuterte han for San Jose Sharks 25. oktober 2009 i en kamp mot Philadelphia Flyers. Han scoret sitt første NHL-mål 5. november 2009 mot Chris Osgood i Detroit Red Wings. 22. april 2010 scoret Couture sine to første sluttspillmål mot Colorado Avalanche i den femte kampen i første runde i Stanley Cup-sluttspillet 2010. Han scoret også det utliknede målet i kamp 3 i den andre runden mot Red Wings.

Couture var også sentral i den suksessen American Hockey League-laget (AHL) Worcester Sharks hadde i 2009/2010-sesongen, da han spilte 42 kamper og laget 20 mål og hadde 31 målgivende pasninger, slik at han fikk tilsammen 53 poeng. Han hadde ni kampavgjørende scoringer og kom på AHL All-Rookie Team.

Couture spilte sin første hele sesong med Sharks i 2010/2011-sesongen, og fikk totalt 32 mål (nest best av rookiene) og med totalt 56 poeng, også dette nest best blant rookiene. Han ble for dette nominert til Calder Memorial Trophy, sammen med New York Islanders' Michael Grabner og Carolina Hurricanes' Jeff Skinner, og sistnevnte vant trofeet.

26. august 2011 forlenget Couture med en toårskontrakt, verdt $5.75 millioner fram til 2013/2014-sesongen. Under *[[lockout]]* i 2012/2013 spilte han for Genève-Servette HC i den sveitsiske toppligaen National League A. da 2012/2013 ble gjenopptatt etter lockouten spilte Couture alle 48 kampene i grunnserien og 11 kamper i Stanley Cup-sluttspillet 2013, og scoret 21 mål, hvorav fem var kampavgjørende, hadde 151 skudd på mål og scoret i syv overtallsspill.

5. juli 2013 kunngjorde Sharks at laget hadde skrevet en femårskontrakt med Couture, verdt $30 millioner, løpende fra 1. juli 2014. 29. desember 2013 scoret Couture sitt 100. mål i karrieren i grunnseriespill, i en kamp mot Anaheim Ducks. 6. januar 2014, meldte Sharks at Couture måtte opereres vristen, og var ute i seks uker.

Etter at Sharks ble slått ut av Stanley Cup-sluttspillet 2014 etter syv kamper av de senere Stanley Cup-mestrene Los Angeles Kings, måtte Couture opereres i hånden etter å ha fått en skade etter et oppgjør med Kings' Mike Richards i kamp 6.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Forlengede marg

Den **forlengede marg**, *medulla oblongata*, er en fortsettelsen av ryggmargen. Det er en del av sentralnervesystemet og forbinder ryggmargen med hjernen. Medulla oblongata inneholder livsviktige "selvstyrte" (autonome) nervesentre, blant annet åndedrettssenteret og flere reflekssentere. Skader på den forlengede marg kan være svært alvorlige, og kan føre til øyeblikkelig død.
Skid Row (irsk band)

**Skid Row** var et irsk bluesband som ble stiftet av bassisten Brendan Sheils i 1967. Han fikk med seg Phil Lynott på vokal og etter hvert Gary Moore. Lynott forlot bandet før noen plate kom ut, og Skid Row var en trio med Sheils på både bass og vokal, Moore på gitar og Noel Bridgeman på trommer da platedebuten *Skid* kom i 1970 og oppnådde 30.-plass på salgslistene i Storbritannia. Bandet kom ut med oppfølgeren *34 Hours* året etter, men ble oppløst året etter der igjen.

Shiels har gjenopptatt Skid Row ved noen anledninger for konsertopptredener, men har oftere operert som soloartist. I 1981 ga han ut en EP under navnet Skid Row med en innspilling av «House of the Rising Sun» og i 1990 en sjutommer med «Comin' Home Again» og «Flight Of Earls» av Liam Reilly om jarlenes flukt i 1607. I 2012 kom albumet *Bon Jovi Never Rang Me*, der tittelen henviser til en disputt om bandnavnet med amerikanske Skid Row, der Jon Bon Jovi skal ha vært involvert.

## Album
**Skid* (1970)
**34 Hours* (1971)
**Bon Jovi Never Rang Me* (2012)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Slaget ved Gross-Jägersdorf

**Slaget ved Gross-Jägersdorf** (30. august 1757) ble en seier for den russiske styrken under feltmarskalk Stepan Fedorovitsj Apraksin over en mindre prøyssisk styrke kommandert av feltmarskalk Hans von Lehwaldt, under sjuårskrigen.

## Bakgrunn
Den russiske arméen på 70&nbsp;000-75&nbsp;000 mann under feltmarskalk Apraksin tok Memel etter fem dager med bombardement og benyttet festningen her som *place d'armes* da han invaderte Øst-Preussen. Apraksin, som var forsiktig og manglet krigserfaring, var motvillig til å sende troppene sine ut på slagmarken. Istedenfor marsjerte han til Wehlau, som ventet, og ga ordre om å krysse elven Pregel nær landsbyen Gross-Jägersdorf. Russerne satte de omliggende landsbyene i brann for å skjule hva de drev på med.

## Slaget
En prøyssisk armé på 25&nbsp;500 mann, ledet av feltmarskalk Hans von Lehwaldt, valgte overraskende nok for den større fiendtlige arméen å gå til angrep på et korps ledet av general Vasilij Lopukhin, mens de krysset Pregel. Generalen ble stukket av en prøyssisk bajonett og døde. Da general Pjotr Rumjantsev hørte dette, tok han korpset sitt, pløyde gjennom et kratt og gikk til angrep på høyreflanken til det prøyssiske infanteriet. En annen del av arméen gikk til angrep på baktroppen av arméen til Lehwaldt.

Prøysserne trakk seg noe tilbake og de sentrale delene av den russiske arméen kom seg fra sjokket etter det første angrepet og gikk til motangrep. Kalmyk-kavaleriet og don-kosakkene på den prøyssiske venstresiden lot som om de gjorde retrett for å fange prøysserne som fulgte etter under kraftig artilleriild.

## Ettervirkning
Mot slutten av dagen ble det klart at russerne hadde vunnet slaget og prøysserne måtte forlate slagmarken som tapere. Østerrikerne som var til stede i den russiske arméen rapporterte tilbake til Wien at det var «det blodigste slaget på 1700-tallet». Prøysserne tapte 5&nbsp;000 mann og russerne 5&nbsp;400 mann.

Selv om Fredrik II av Preussen gav røyken fra de brennende landsbyene skylden for tapet, fordi den gjorde det vanskelig å skille venn fra fiende, så skyldtes tapet til arméen, at prøysserne ikke var gode nok i lange bajonettkamper. Dette merket russerne seg også og tok stor bruk av dette i det kommende slaget. Etter seieren ble det forventet fra de fleste hold at Apraksin skulle kjøre over hele Øst-Preussen, men den forsiktige generalen stoppet fremrykkingen ved Königsberg og trakk seg så tilbake til Russland, visstnok for å støtte Peter III som arving til tronen. En annen forklaring på retretten hans var en koppeepidemi som berørte den russiske arméen, sørlig kalmykkene. Langt flere av soldatene døde av epidemien enn i selve slaget.

I 240-årsfeiringen til minne om den russiske seieren, ble et panoramamaleri av slaget satt opp ved Friedlandporten i Kaliningrad.

## Eksterne lenker

* Apraksin's report about the battle (with a map appended)
* 1757-08-30 – Battle of Gross-Jägersdorf
Slaget ved Burkersdorf

**Slaget ved Burkersdorf** var et slag som ble utkjempet den 21. juli 1762 under syvårskrigen En  prøyssisk armé på 40 000 mann bekjempet en østerriksk armé på rundt 30 000 mann.

Etter at tsarina Elizabeth av Russland døde, tok nevøen Peter III over tronen. Peter var en stor beundrer av Fredrik den store og alt som var prøyssisk, og Fredrik tok i bruk denne fordelen. Peter trakk arméen sin tilbake fra krigen, forlot det russisk-okkuperte Øst-Preussen og signerte en fredsavtale med Fredrik. Peter sendte så en styrke for å støtte den prøyssiske arméen i felttoget mot østerrikerne.

Regjeringstiden til Peter var kort, da konen Katarina den store tok over tronen og han døde kort tid etter. Katarina trakk seg ut av krigen og sendte ordre til grev Zakhar Tsjernysjov, som hjalp prøysserne i å trekke seg tilbake.

Fredrik så at han måtte handle raskt. Han overbeviste den russiske generalen om å forbli et par dager til, uten å ta del i slaget, men å være en styrke som påvirket avgjørelsene til den østerrikske generalen. Fredrik gikk til angrep og vant, mens de russiske styrkene reiste hjem.

## Litteratur

* Johannes Kunisch: *Friedrich der Große. Der König und seine Zeit*. C.H. Beck, München 2004, ISBN 3-406-52209-2.
* Curt Jany:*Geschichte der Preußischen Armee vom 15. Jahrhundert bis 1914, Zweiter Band, Die Armee Friederichs des Großen 1740-1763*
## Eksterne lenker

* informasjon på tysk  http://www.preussenchronik.de/
Slaget ved Tornow

**Slaget ved Tornow** var en del av Syvårskrigen og ble utkjempet mellom styrker fra Preussen og Sverige den 26. september 1758.

Prøysserne sendte 6&nbsp;000 mann, ledet av general Wedel for å beskytte Berlin. Wedel gikk aggressivt til angrep og lot kavaleriet sitt gå til angrep på en svensk styrke på om lag 600 mann ved Tornow. Svenskene kjempet tappert og slo tilbake seks angrep, men det meste av det svenske kavaleriet gikk tapt og det svenske infanteriet måtte trekke seg tilbake foran den overlegne prøyssiske styrken. 

De prøyssiske-svenske slagene fortsatte med Slaget ved Fehrbellin i 1758 den 28. september. 

## Litteratur

*Ripley, George  and Dana, Charles A.: "Ludvig Wilhilm Baden-Baden". The American Cyclopædia. ISBN 1330-2787.
Muhterem Aras

**Muhterem Aras** (født 1966) er en tysk politiker (Bündnis 90/Die Grünen). Hun ble medlem av Baden-Württembergs landdag i 2011, og i mai 2016 utnevnt til landdagens president.

## Referanser
Phacellus

* Se Systematisk inndeling

***Phacellus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, kraftige trebukker. Kroppsformen er kort og bred med markerte "skuldre" på dekkvingene, som er jevnt tilsmalnende bakover fra skuldrene. Antennene er lengre enn kroppen, men stive hårkvaster på noen av leddene. Dekkvingene har gjerne metalliske flekker.

## Utbredelse
Slekten er i hovedsak utbredt i Brasil, men er også registrert fra Fransk Guyana og Surinam.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Phacellini Lacordaire, 1872
******** Slekten *Phacellus* Dejean, 1835
********* *[[Phacellus boryi]]* (Gory, 1832)
********* *[[Phacellus castaneus]]* Monné, 1979
********* *[[Phacellus cuvieri]]* Buquet, 1851
********* *[[Phacellus dejeani]]* Buquet, 1838
********* *[[Phacellus fulguratus]]* Monné, 1979
********* *[[Phacellus latreillei]]* Buquet, 1838
********* *[[Phacellus plurimaculatus]]* Galileo & Martins, 2001

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
*
Alle liker Peter

***Alle liker Peter*** () er en vesttysk musikalsk filmkomedie fra 1959 regissert av Wolfgang Becker. Dreieboken ble skrevet av ungarske István Békeffi og norske Per Schwenzen. I tittelrollen ses Peter Kraus.

## Handling
Peter Erdmann er student og musiker. Sammen med vennen Tommy har han et rockeband. Peter bor sammen med sin mor, som har vært enke i mange år. Mor Sylvia blir oppvartet av salgsrepresentanten Bernd Werding. Peter bryr seg om sin mor og ønsker henne ny lykke. Hun vil ikke at Werding skal vite at hun er ti år eldre enn hun utgir seg som og at hennes sønn allerede er voksen. Derfor må Peter spille en 14-årig unggutt. Samtidig tjener han til studiene med en jobb i firmaet til generaldirektør Steiner. Den vennlige Steiner liker ungdommenes musikk og inviterer Peter og Tommy til å opptre på en fest hjemme hos ham. Begge aksepterer begeistret dette. På festen forelsker Peter seg i Kitty, den eldste av Steiners tre døtre. Festen blir også en stor suksess musikalsk sett, til Peters mor plutselig dukker opp med sin kjære Werding. Han må ikke under noen omstendigheter kjenne igjen Peter.

## I rollene
* Peter Kraus - Peter Erdmann
* Hannelore Schroth - Sylvia Erdmann
* Boy Gobert - Bernd Werding
* Helen Vita - Zita, Sylvias søster
* Peter Vogel - Tommy
* Gustav Knuth - Generaldirektør Steiner
* Christine Kaufmann - Kitty Steiner
* Petra Himboldt - Susi Steiner
* Monika Ettrich - Baby Steiner
* Beppo Brem - Bilforhandler Hubmeier
* Margrit Aust - Fru Steiner

## Anmeldelser

Lexikon des international Films skrev dette: *«Et lite, musikalsk lystspill, beriket med moderne ingredienser, sparket i gang av en skuespillerinne, som er enke og som overfor sin beundrer utgir seg for å være yngre enn det hun er.»*

VideoWoche mente at Peter Kraus, det tyske svaret på Bill Haley, sørget for god og framfor alt barnetillatt underholdning. Videre stod det at koselige sanger, sympatiske skuespillere og den meget forutsigelige historien gjorde denne komedien til en prototypisk søndagsmiddagsunderholdning.

TV-Spielfilm vurderte filmen slik: *«Humoren er ikke platt, ofte sågar med glimt i øyet. Ikke bare Peter, men denne filmen må man også elske.»*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Innlandshavet

**Innlandshavet** (japansk: 瀬戸内海 – *Seto-naikai*) er en rolig havstrekning mellom de japanske hovedøyene Honshū, Shikoku og Kyūshū.

## Geografi
Fra byene Kitakyūshū på Kyūshū til Osaka på Honshū er det om lag 450&nbsp;kilometer langt. Bredden varierer mellom 15 og 55 kilometer fra nord til sør. Arealet er 23&nbsp;203&nbsp;km², og gjennomsnittlig dybde er 38&nbsp;meter. Kysten er ca. 6&nbsp;868&nbsp;kilometer lang, og volumet av vann er beregnet til 881,5&nbsp;km³. Over 700&nbsp;øyer fyller Innlandshavet, flere av dem er bebodde. 

Havet består av fem havbasseng, og har tre streder ut til storhavet;  fra Koreastredet gjennom Kanmonsundet. Utløpene til Stillehavet går gjennom sundene *Bungo-suidō* lengst sør og *Kii-suidō* på nordøst-siden av Shikoku.

På grunn av det milde klimaet i området, blir havet ofte sammenlignet med Middelhavet.

Størstedelen av Innlandshavet er en del av Setonaikai nasjonalpark, en av Japans eldste parker.

Ved sundet *Kii-suidō* finnes den kjente malstrømmen *Naruto no Uzushio*. Innlandshavet er også kjent for det «røde tidevann», en periodevis oppblomstring av alger.

## Transport og skipsfart
Historisk har Innlandshavet vært en viktig handelsrute, og er fortsatt viktig for skipstrafikken. Før veiene på Honshū ble utbygget, var havet den viktigste forbindelseslinjen mellom Kansairegionen og Kyūshū. En rekke fergeruter forbinder små og store øyer. Tre store serier med broer forbinder også Honshū med Shikoku:

* *Shimanami Kaidō*-broene mellom Hiroshima og Ehime.
* *Seta Ōhashi*-broene mellom Okayama og Kagawa.
* *[[Akashi-Kaikyo-broen|Akashi Kaikyō]]*- og *Ōnaruto*-broene mellom Tokushima og Hyōgo.

## Byer og prefekturer ved Innlandshavet
### Prefekturer
*Honshū: Hiroshima, Okayama, Yamaguchi, Hyōgo, Osaka.
*Kyūshū: Fukuoka, Ōita.
*Shikoku: Ehime, Kagawa, Tokushima.
### Byer
*Honshū: Osaka, Kobe, Himeji, Okayama, Fukuyama, Shūnan, Onomichi, Hiroshima.
*Kyūshū: Kitakyūshū, Beppu.
*Shikoku: Naruto, Takamatsu, Imabari, Matsuyama.

## Øyer
Noen av øyene i Innlandshavet:
*Kasaoka-øyene
*Shiwaku-øyene
*Awaji-shima
*Etajima
*Itsukushima
*Shōdoshima
*Suō-Ōshima

Fil:玉里・寒戸島.jpg|Shintoistisk shimenawa-rep mellom to skjær. Ved Kashima-øya, Shikoku.
Fil:Koduchi-jima070728.jpg|Øya Koduchi-jima.
Fil:Seto-naikai02bs3200.jpg|Sett fra Higashikagawa, Kagawa-prefekturet.
Fil:Shimanami Kaidou Tatarahashi.jpg|Shimanami Kaido-broen.
Fil:Hiroshige Wild sea breaking on the rocks.jpg|Fargetresnitt med motiv fra Naruto-malstrømmen.


## Referanser


## Eksterne lenker
*