Telenor

**Telenor ASA**, engasjert internasjonalt med konsernnavnet **Telenor Group**, er et norsk teleselskap opprinnelig opprettet av staten i 1855 som *[[Telegrafverket|Kongelige Elektriske Telegraf]]*. Selskapet er i dag et delprivatisert og børsnotert aksjeselskap med selvstendig forretningsvirksomhet innen mobiltelefontjenester, fastnett for telefoni, bredbånd og internett, videre TV-tjenester via kabel, satellitt, fiber og kystradio i Norge.

Telenor har i alt om lag 16&nbsp;000 ansatte i ni land. Statens eierandel i Telenor er 54&nbsp;% gjennom Nærings- og fiskeridepartementet, og 5&nbsp;% gjennom Statens pensjonsfond – Innland (tidligere Folketrygdfondet). Telenor betjener ca. 172 millioner mobilkunder i Europa og Asia.

Navnet Telenor ble innført i 1995, og avløste Televerket (1969–1994), tidligere Telegrafverket og Telegrafvesenet. Det norske telemarkedet ble liberalisert i løpet av 1990-tallet og Telenor ble børsnotert i 2000. I 2012 ble navnet Telenor Group tatt i bruk for å beskrive konsernet, ikke minst i de landene hvor selskapets mobilvirksomhet drives under et annet merkenavn enn Telenor.

## Historie
:*For en oversikt over historien 1855–1969, se [[Telegrafverket]]*
:*For en oversikt over historien 1969–1994, se [[Televerket]]*
:*For en oversikt over Alfagruppens strid med Telenor om strategiene for VimpelCom og Kyivstar, se [[Alfagruppen]].*

Telenor ble dannet i 1855 som Telegrafvesenet, og skiftet navn en rekke ganger, endelig til Telegrafverket i 1933, Televerket i 1969 og til Telenor i 1995 – etter at virksomheten var blitt omdannet til et statlig aksjeselskap. De navn virksomheten har hatt historisk, omfatter: *Kongelige Elektriske Telegraf* (1855), *Telegrafvæsenet* (1866), *Statstelegrafen* (1906), *Den norske Rigstelegraf* (1914), *Telegraphværket* (1918–19), *Telegrafvesenet* (1919–33), *Telegrafverket* (1933–69), *Televerket* (1969-94, herav fra 1980 med kortformen *Tele*), og endelig *Telenor AS* fra 1995.

Telegrafen var den første virksomhet i Norge som tillot ansettelse av kvinner (1858), i en tid da det stod politisk strid om kvinners myndighet, arverett og lønnsarbeid. Dette var en ren økonomisk beslutning, siden kvinner var billigere arbeidskraft enn menn. Telegrafvesenet startet radiokommunikasjon i Lofoten i 1906, skipsradio fra Svalbard i 1911, og global skipsradio fra 1930. Overgangen til Televerket markerer inngangen til æraen for personlig kommunikasjon gjennom mobiltelefoni fra 1966 og satellittvirksomhet fra midten av 1970-tallet, knyttet til bosettingene på Svalbard og i Nordsjøen. Televerket var på 1980-tallet involvert i utviklingen av GSM-teknologien for mobiltelefoni.

Omstillingen av selskapet startet i 1992, da Televerket ble fristilt fra regjeringens styringsrett og fikk opptre stadig mer selvstendig i sine forretningsmessige valg. I løpet av få tiår gjennomgikk virksomheten en omdannelse fra å være direktorat, via særlovselskap til dagens status som børsnotert aksjeselskap. I Tormod Hermansens lederperiode ble det igangsatt investeringer i selskaper utenfor Norge, første investeringer utenlands var eierposter i Russland og Montenegro i 1992 og 1994. Fra 1. november 1994 ble selskapet også formelt omstilt fra forvaltningsbedrift til statlig aksjeselskap, og fra 1. januar 1995 fikk virksomheten navnet *Telenor AS*.  I 1996 fikk Telenor klarsignal til å investere i Asia, med oppkjøpet av Grameen Phone i Bangladesh. Dette året ervervet Telenor også en større aksjepost i Promonte i Montenegro og Cosmote i Hellas, som begge fikk sterk kundevekst. Investeringer i Irland og Tyskland samme år ble kortvarige, i 1999–2000 ble alle daværende eiendeler i fastnettvirksomhet i Vest-Europa solgt, og salgsgevinstene ble investert i mobilvirksomheter i Asia.

Konkurransen i fastnettet startet med opphevelse av Televerkets monopol på fast telefoni- og datatrafikk for bedriftskunder på 1980-tallet, og i mobilmarkedet da konkurrenten NetCom GSM ble etablert i 1993. I mars 1994 startet først NetCom, og en måned senere Telenor med utbygging av GSM-nett i Norge. Telenor hadde fortsatt monopol på fasttelefoni for private kunder fram til 1998. Dette året startet den endelige liberaliseringen av telemarkedet som ledet til opphevelse av de siste monopolene. Disse omfattet blant annet enerettene til å tilby sluttbrukertjenester i kobberlinjene (LLUB) og hovedlinjene (bitstrøm-aksess), samt eneretten til å montere utstyr i telefonisentralene (telelosji) og enerettene til nummeropplysning og nettfakturering av sluttbrukeren.

4. desember 2000 ble Telenor notert på Oslo børs og teknologibørsen Nasdaq i New York.  Dette skjedde etter at to år lange forhandlinger med Telia om fusjon strandet samme år. Svenskene hadde krevet et bytteforhold 70:30 i verdifastsettelse av selskapene i Telias favør, mens Telenor hadde krevet bytteforhold 60:40. Telia valgte på slutten av 2002 å slå seg sammen med finske Sonera. I tiden som har gått siden 2000, har Telenor forbigått Telia målt i både omsetning, overskudd, kundemengde og antall ansatte.

Telenor trakk seg fra Nasdaq-børsen i 2007.  Jon Fredrik Baksaas overtok stillingen som konsernsjef etter Tormod Hermansen den 21. juni 2002.

I 2003 la Telenor en av verdens kraftigste fiberkabler fra Tromsø til Longyearbyen på Svalbard, noe som ga grunnlag for utvidelse av teletilbudet der og bedre dataoverføring for forskning og satellittovervåking.

Telenor har foretatt en sterk ekspansjon på mobilområdet etter børsnoteringen, med oppkjøp eller start av egen virksomhet i Malaysia (1999, 2002), Danmark og Thailand (2000), Montenegro (2004), Ungarn (2002), Pakistan (2005) og Serbia (2006). I 2007 annonserte regjeringen i Malaysia at Telenor måtte selge seg ned fra 61&nbsp;% til 45&nbsp;% i selskapet DiGi. Tilsvarende forsøk fra medeierne i Grameenphone om å tvinge fram en eierskapsreduksjon, har ikke lykkes. I oktober 2005 kjøpte Telenor aksjemajoriteten i mobilselskapet Vodafone Sverige (Europolitan, som tok navnet Telenor i april 2006. Et annet stort mobiloppkjøp var  Mobi63 ved privatiseringen i Serbia, hvor Telenor overtok selskapet for 1,51 mrd euro 31. juli 2006.

I januar 2009 gjorde Telenor sitt kanskje mest dristige oppkjøp, da det ble avtalt en 60&nbsp;% aksjeovertakelse i selskapet Unitech Wireless, som har mobillisens i 22 av 23 mobilkretser i India. Per 1. april 2009 hadde Telenor 31&nbsp;% % eierskap i selskapet, og eierskapet økte til 60&nbsp;% i 2010, og videre til 71&nbsp;% i 2012. Selskapet endret i 2009 navn til *Uninor* og etablerte virksomhet i 9 av de 23 teleregionene i India. Per 2013 driver selskapet virksomhet i 6 sirkler.

I april 2013 kjøpte Telenor mobilselskapet Globul i Bulgaria for 717 millioner euro, og signaliserte sitt kandidatur for en av de to ledige mobilfrekvensene som sommeren 2013 tildeles i Myanmar.

I 2004 inngikk Telenor en avtale med Samferdselsdepartementet om plikt til å tilby ulike grunnleggende teletjenester. Avtalen inkluderte blant annet en plikt til å tilby tilgang til telefonkiosker, nummeropplysningstjenester og elektronisk telefonkatalog. Fra 1. januar 2016 har ikke lenger Telenor en plikt til å tilby tilgang til slike grunnleggende teletjenester.

En av Norges fremste jurister på menneskerettigheter, Hanne Sophie Greve, uttalte i 2025 at Telenors opptreden i Burma (også kalt «Myanmar» av det landets militærdiktatur og deres støttespillere) i verste fall kan dreie seg om forbrytelser mot menneskeheten. Greve viste til NRKs avsløringer av hvordan selskapet delte sensitive persondata med militærjuntaen. Avsløringene viste at i tillegg til å systematisk stenge ned kanaler som gjorde sivilbefolkningen i stand til å kommunisere, planlegge motstand og gjøre opprør — dette kunne innebære å stenge ned hele mobilnettet — utleverte toppledelsen i Telenor samtalelogger, oppholdssteder, navn og adresser på hundrevis av motstandsfolk og demokratiforkjempere. Dette skjedde mange ganger og i over ett år. Greve ba om en offentlig gransking av Telenor. Leder for Telenor Asia og tidligere administrerende direktør i Telenors Burma-avdeling, Jon Omund Revhaug, skrev i en kronikk på NRKs nettsider den 22. august 2025 at «ansvaret for marerittet i Myanmar hviler ene og alene på den brutale militærjuntaen». Ifølge Revhaug startet Telenor i landet med en drøm om demokratisering og modernisering, men at drømmen ble til et mareritt på grunn av militærkuppet i 2021. Telenor solgte til slutt virksomheten sin i Burma, et salg som ble fullført i mars 2022. Majoritetseieren ble det lokale selskapet Shwe Byain Phyu.

## Organisering

### Telenor Norge
Telenoreksperten var Telenor Norges supportsenter for ikt. Senteret hadde kompetanse på forbrukerelektronikk og pc og støttet også iPhone og mobilt bredbånd for Telenor. Senteret var lokalisert med resten av Telenors hovedkvarter på Fornebu. Senteret hadde om lag 70 ansatte og hjalp til med ulike problemstillinger innen IKT for bedrifter og private.

Telenoreksperten ble avviklet 02.03.2020.

### Telenor internasjonalt

#### Mobil- og TV-selskaper etter marked
Telenors strategi er å oppnå flertallsposisjon i fortrinnsvis mobil- og TV-distribusjonsselskaper, med fokus på Europa og Asia. Selskapet har per 1. kvartal 2012 over 140 millioner mobilkunder i de forskjellige selskapene, eksklusive VimpelCom. Telenor er eier eller deleier i følgende mobil- og TV-distribusjonsselskaper, med angivelse av operasjonsmarkeder i parentes: 
;Kontrollerte selskaper
* **Telenor Norge AS** (Norge)
* **[[djuice]]** (Norge, Danmark, Ungarn, Ukraina m.fl) Merkenavnet ble avviklet i 2017 og kundene ble overført til Telenor mobil.
* **[[Dipper AS]]** (Norge) (Mobilselskap for små og mellomstore bedrifter)
* **[[Talkmore]]** (Norge) (Mobilselskap for privat og bedrift)
* **[[Telenor Broadcast Holding]]** 
** Telenor Satellite (Norge)
** Canal Digital (Norge, Danmark, Sverige, Finland) (Satellitt for privat og bedrift)
** Norkring
* **[[Telenor Danmark Holding]]**
** Sonofon (Danmark)
** CBB Mobil (Danmark)
** Telenor Danmark (Danmark)
** Cybercity (Danmark)
* **[[Telenor AB]]** (Sverige)
** Telenor Sverige (Sverige)
* ***[[Pannon GSM]]''' (Ungarn) - Solgt 2018''
* ***Telenor d.o.o.** (Serbia) - Solgt 2018''
** [[Telenor Banka]] d.o.o. (Serbia)
* ***[[ProMonte]]*' (Montenegro) - Solgt 2018*
* ***[[Globul]]** (Bulgaria) - Solgt 2018*
* *'DiGi** (Malaysia) (45&nbsp;%)
* **DTAC** (Thailand)
* **Grameenphone** (Bangladesh)
* **Telenor Pakistan** (Pakistan)
* ***[[Uninor]]*' (India) - Solgt 2018 *
;Minoritetsposter
* ***[[VimpelCom]]** (Russland) (35,7&nbsp;% av aksjene, 42,94&nbsp;% av stemmene) - Solgt 2017-2018*
** *Avløste eierposter i VimpekCom (Russland) og Kyivstar GSM (Ukraina)*
* *'NTV** (Norge) (33,3&nbsp;%)
* **RiksTV*' (Norge) (33,3&nbsp;%) (solgte seg ut av RiksTV i 2019)

Av disse er Telenor kun minoritetsaksjonær i tre av selskapene i utlandet – russiske Vimpelcom, thailandske DTAC, og malaysiske DiGi – samt i norske RiksTV og NTV (33,3 % eierandel i begge).

I 2005 kjøpte Telenor opp Vodafones virksomhet i Sverige, og i 2006 overtok selskapet mobilselskapet Sonofon og internettselskapet Cybercity i Danmark.

=== Eierinteresser ===
Oversikten viser Telenors samlede eierinteresser i større selskaper i Norge og utlandet:

;Mobilselskaper
*100 % av [[Djuice]] (norsk og europeisk mobiltilbyder, selskapet opphørte i 2017)
* 100 % av [[Talkmore]] AS (norsk mobiltilbyder)
* 100 % av [[Dipper]] AS (Internettbasert mobiltilbyder rettet mot bedriftsmarkedet)
*100 % av [[Maritime Communications Partner]] AS (mobilselskap i Arendal som tilbyr mobiltelefoni til sjøs)
* 100 % i [[AeroMobile]] (første selskap som lanserte GSM mobiltilbud om bord i fly)
*100 % av [[Telenor Sverige]] (tidligere Bredbandsbolaget, Glocalnet, Vodafone Sweden Europolitan)
*100 % av [[Telenor Danmark]] (tidligere Sonofon)
*100 % av [[Telenor Pakistan]] 
*62 % i [[Grameen Phone]] (Bangladesh)
*49 % i [[DiGi]], > 60&nbsp;% av stemmene (Malaysia)
*43 % i [[DTAC]], > 60&nbsp;% av stemmene (Thailand)
*95%  i [[DNA (selskap)|DNA]] [[Finland|Suomi]]
;Nylig solgte eierposter
**36 % i VimpelCom, 42,94&nbsp;% av stemmene (Russland) til 2017-2018.*
**100 % av Pannon (Ungarn)  til 2018*
**100 % av Telenor Serbia til 2018*
**100 % av Promonte (Montenegro) til 2018*
**100 % av Globul (Bulgaria) til 2018*
**71 % i Uninor (India) til 2018*

;Bredbåndselskaper, oppkjøp siden 2000
*100 % av [[Bredbandsbolaget]] og [[Glocalnet]] i Sverige, 543&nbsp;000 abonnenter
*100 % av [[Cybercity]] i Danmark, 180&nbsp;000 abonnenter

;[[Telenor Broadcast Holding]] (100 %)
*100 % av [[Canal Digital]] 
**50 % av [[Allente]] (samarbeid med Viaplay Group)
*100 % av [[Telenor Satellite]] (operatør av tre geostasjonære satellitter på 1° vest)
*100 % av [[Norkring]]
*33,3 % i [[NTV]]
** [[RiksTV]]  (solgte seg ut i 2019)

;Øvrige media- og TV-selskaper
*47,8 % i [[A-pressen]]
*50 % i [[TV 2 Zebra]] (aksjeposten er en verdsetting av delingen av fotballrettigheter)
*99,6 % i [[ABC Startsiden]]

Telenor har eierforhold i alle plattformer for [[digital-TV]] i Norge: Canal Digital dekker [[satellitt-TV]], mens NTV/RiksTV har monopol på [[det digitale bakkenettet]] (eierskap frem til 2019). Telenor tilbyr [[IPTV]] over deres internettlinjer på Svalbard, samt for kunder tilkoblet over fiber på fastlandet.

;IT-selskaper
*30,2 % i [[Evry]], tidligere 52% av *EDB Business Partner* (Fornebu)

;Andre selskaper
*100 % av Telenor [[Connexion]] AB (Karlskrona)
*100 % av [[Telenor Objects]] AS (Oslo)
*100 % av [[Maritim Radio]] (Bergen)
*100 % av Telenor Svalbard AS (Longyearbyen)
*100 % av [[Telehuset]] (Oslo)
*100 % av Telenor Inpli (Helsfyr)
*100 % i [[Aeromobile]] AS (Fornebu)
**Tidligere 100 % av Conax AS (Oslo) - solgt i 2016*

Telenor har i tillegg en rekke andre heleide datterselskaper i Norge.

==Virksomhet==
=== Mobiltelefoni ===

Manuell mobiltelefonitjeneste ble lansert i Norge i [[1966]]. Telenor introduserte det automatiske [[Nordisk mobiltelefonsystem (NMT)|NMT]]-systemet (1G) i [[Norge]] i [[1981]], og i [[1993]] kom det digitale systemet [[GSM]] ([[2G]]). I [[2004]] ble [[UMTS]] ([[3G]]), gjort tilgjengelig for kommersiell bruk i landet. I oktober 2012 ble [[LTE]] [[4G]] lansert. I desember 2012 ble [[LTE]] [[4G]] tilgjengelig for mobiltelefoner. [[13. mars]] [[2020]] åpnet Telenor [[5G]]-nettet – som første mobiloperatør i [[Norge]].

Høsten 2010 startet Telenor mobil utskiftingen av hele [[2G]]- og [[3G]]-nettet, utbyggingen/oppgraderingen er ventet å ta halvannet år. Samtidig legger de om frekvensene for mobilt brebånd med 3G-teknologi, til en del 900-frekvenser (tidligere brukt av GSM-nettet), noe som vil gi langt bedre dekning og kapasitet i distriktene.

===IP-telefoni===
Telenor lanserte noen av verdens første kommersielle tjenester for [[IP-telefoni]] i 1998 med egen nummerserie for sine internettkunder i underselskapet [[Telenor Nextel]]. Tjenesten ble kalt [[Interfon]], nåværende navn Softphone.

På slutten av 1990-tallet kjøpte Telenor flere utenlandske selskaper i en veldig ekspansiv periode, noe som delvis førte til store underskudd i Telenor Nextel i de internasjonale enhetene som var i startfasen.

I [[1999]] meldte Telenor at interessen for [[IP-telefoni]] var for lav, og at [[VoIP]]-marginene var for dårlige siden prisene på fasttelefoni gikk så raskt nedover. De ville derfor fokusere på inntekter fra fastlinjeabonnementer. De stoppet [[Interfon]]-tjenesten i [[2002]], men nummerserien og tjenesten figurerer fortsatt på prislisten deres. I [[2005]] var Telenor imidlertid nødt til å møte den voldsomme konkurransen fra [[IP-telefoni]]-operatører som [[Telio]] som raskt erobret store deler av markedet med moms-fritt tilbud administrert fra Sveits. Siden ble det fra [[2012]] innført momsplikt på IP-telefoni levert fra utlandet og konkurransen med Telio ble mer jevnbyrdig.

=== Bredbånd ===
Telenor leverer [[bredbånd]]stjenester. I [[2006]] er Telenors gamle [[Nordisk mobiltelefonsystem (NMT)|NMT]] 450&nbsp;MHz-frekvensene blitt gjenbrukt av det nye mobilselskapet Nordisk Mobiltelefon, som senere ble til telekomselskapet [[Ice Communication Norge|Ice]], for å sikre bedre utbygging av bredbånd i Norge på geografisk vanskelige steder for kabel- eller mikrobølgekommunikasjon. I 2007 lanserte Telenor en større fiberutbygging i de største byene, og den første utrullingen av [[WiMAX]] trådløst bredbånd i Sør-Trøndelag.

=== TV og medier ===
Telenors to første TV-[[Satellitt-TV|satellitter]] fikk navnene [[Thor III]] og [[Thor 5]]. Høsten 2009 ble selskapets tredje satellitt, [[Thor 6]], skutt opp fra [[Fransk Guyana]]. Det var i 2009 om lag 50 slike satellitter som til sammen dekket Europa.

Hver satellitt har kapasitet til om lag 200 TV-kanaler, og kapasiteten leies ut til Canal Digital og andre interessenter. Thor 5 og 6 vil utvide Telenors satsingsområde ved å åpne for belysning av landområder også i Midtøsten, og potensielt også Afrika.

I 1997 startet Telenor en rekke små, lokale kabelselskaper og dannet [[Canal Digital]] i samarbeid med den franske premiumkanalen [[Canal+]]. Selskapet skulle drive med distribusjon av TV-signaler over satellitt. Telenor kjøpte i 2003 ut franskmennene etter at de valgte å kvitte seg med den skandinaviske delen av virksomheten, og i 2004 fusjonerte de kabel-TV-operatøren Telenor Avidi inn i Canal Digital.

Telenor har gjennom sitt datterselskap Telenor Broadcast (som også eier Canal Digital) eierinteresser i Norges Televisjon (NTV) som har ansvaret for utbyggingen av digitalt bakkenett, og også i [[RiksTV]] som står for kanaltilbudet på det nye bakkenettet. Begge selskaper eies i samarbeid med [[NRK]] og [[TV 2]]. Telenor eier også 45 % av [[TV 2 Zebra]], som eier rettighetene til den norske [[Tippeligaen]], nåværende Eliteserien i fotball for menn. I tillegg eier Telenor 48 % av A-pressen, som igjen blant annet eier 50 % i TV 2 Gruppen. Telenor har også helt siden Canal+ entret det skandinaviske markedet, hatt sterke forbindelser til dem, selv om de tross flere forsøk ikke har noen eierinteresser i selskapet. Telenor har blant annet i likhet med samarbeidet med TV 2 rundt fotballrettigheter, også vært med å by på sportsrettigheter sammen med Canal+.

===Distribusjon===
Telenor er eneste eier i distribusjonskjeden [[Telehuset]], nåværende Telenor, som har telebutikker en rekke steder i Norge. Butikkjeden selger utelukkende Telenor- abonnement, [[Telia]] og andre konkurrenter har distribusjon gjennom andre detaljvarekjeder.
Telenor solgte Telehuset AS til Kjedehuset AS februar 2011.

===Kystradio===
Telenor drev frem til 1. januar 2026 [[Kystradio]]tjenesten i Norge, på vegne av Staten (gjennom avtaler med Justis- og politidepartementet, Nærings- og handelsdepartementet og Samferdselsdepartementet). Telenor Kystradio var en enhet i Telenor som driftet kystradiostasjonene, infrastrukturen, radioinspeksjon, utstedersertifikater, kursvirksomhet og representerte Norge i internasjonale fora. Det er i dag 2 kystradiostasjoner, [[Kystradio Nord]] og [[Kystradio Sør]], som er samlokalisert med [[Hovedredningssentralen]]e. Oppgavene er tilbakeført til Staten. Hovedoppgaven er fortsatt nød- og sikkerhetssamband. 

===Forskning ===
[[Televerkets forskningsinstitutt|Televerkets forskningsinstitutt (TF)]] ble grunnlagt av [[Nicolay Heinrich Knudtzon|Nic. Knudtzon]] på [[Kjeller (Akershus)|Kjeller]] i 1967 som en avdeling i daværende Telegrafverket. Avdelingen flyttet i 2001 til Telenors hovedkontor på [[Fornebu]] utenfor [[Oslo]]. Telenor Research er i dag en del av omstillingsenheten i Telenor Group. Forskningsavdelingen har også enheter i [[Trondheim]] og [[Tromsø]]. Telenor Research utfører forskning og forskningsbasert rådgivning innen marked, teknologi, dataanalyse, innovasjon  og organisasjon.

=== Maskin-til-maskin-kommunikasjon ===
Selskapet [[Connexion]] ble etablert i [[Stockholm]] i [[2008]] for å virkeliggjøre Telenors satsing på [[maskin-til-maskin]]-kommunikasjon, også kalt «Connected Objects». Maskin-til-maskin eller *«cloud computing»* innebærer at maskiner, apparater, biler, lyspærer osv utstyres med [[Subscriber Identity Module|SIM-kort]] og kommuniserer sammen, eller styres av mennesker for å forbedre logistikk, energiforbruk eller andre virksomhetsfunksjoner.

===Ansatte===
Telenor-konsernet hadde per 2012 om lag 30&nbsp;000 medarbeidere på verdensbasis, hvorav ca. 4&nbsp;400 var ansatte i Telenor Norge. Ved utgangen av 2018, etter salg av virksomheter i Sentral-Europa, hadde konsernet totalt 20&nbsp;832 ansatte, hvorav 5&nbsp;164 i Norge (Telenor Norge, Telenor Broadcast Holding, konsernstaber).

===Markedsverdi===
Telenor er notert på Oslo Børs under tickeren *TEL''. Sommeren 2007 gikk Telenor av Nasdaq-børsen i New York. Selskapets markedsverdi var per 16. desember 2009 kroner  (136,2 milliarder kroner).

## Direktører i Telegrafverket, Televerket og Telenor
;Telegrafvæsenet, Telegrafverket
*1855–1892: Carsten Tank Nielsen
* 1892: Jonas P. S. Collett (midlertidig bestyrelse 2. august – 20. november)
*1892–1905: Jonas Severin Rasmussen
*1905–1921: Thomas Thomassen Heftye (omkom i en jernbaneulykke)
*1921: Tore Olaus Engset midlertidig bestyrelse 26. september- 31. desember)
*1922–1929: Niels S. Nickelsen
*1930–1935: Tore Olaus Engset
*1935–1938: Magne Hermod Petersen
*1940: Theodor Nikolai Kjeldsø (for Nord-Norge før landsdelen ble okkupert)
*1941–1945: Andreas Hadland (fra Nasjonal Samling, innsatt av Vidkun Quisling)
*1942–1962: Sverre Rynning Tønnesen
*1962–1968: Leif Larsen
;Televerket
*1968–1980: Per Øvregard 
*1980–1991: Kjell Holler
;Telenor (konsern)
*1991–2002: Tormod Hermansen
*2002–2015: Jon Fredrik Baksaas
*2015–2024: Sigve Brekke
*2024: Benedicte Schilbred Fasmer (tiltrer i 2024)

## Kulturprisen «Grenseløs kommunikasjon»
Telenor deler årlig ut den internasjonale kulturprisen Grenseløs kommunikasjon («Telenors kulturpris») til én kunstner fra inn- eller utland.

## Referanser


## Litteratur
*
*

## Eksterne lenker
* 
* 
* [Telenor på Wikinvest](https://web.archive.org/web/20090211060240/http://www.wikinvest.com/stock/Telenor_ASA_(TELN))
* Telenor Norges hjemmesider