open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sengeledning

**Sengeledning** var den viktigste seremoni i middelalderens bryllupsfeiringen. Den er  beskrevet i lovverkene for ekteskapsinngåelse og skildret i mange av middelalderballadene. Som skikk holdt sengeledningen seg også etter reformasjonen.

Middelalderens ekteskapsinngåelse foregår i to faser. Den første er trolovelsen eller festermålet. Festermålsavtalen  er en avtale som blir inngått mellom brudgommen og brudens giftingsmann. Avtalen dreide seg om medgift, arv og økonomisk grunnlag for ekteskapet. Formelt kunne ikke bruden selv velge seg en brudgom, men var hun enke med egen økonomi, kunne hun selv bestemme.

Når festermålsavtalen var inngått med håndslag, kunne ikke avtalen brytes uten straff og bøter, men dersom det ikke ble holdt bryllup i rimelig tid, ett år, kunne avtalen bortfalle.

Bryllupet var en stor fest med gjester fra begge familiene. Om kvelden tok noen av gjestene bruden og førte henne til brudekammeret med sang, dans og lys. Hun ble kledd av, og satt opp i brudesengen. Deretter ble brudgommen hentet på samme vis og satt opp i sengen. Døren ble lukket og så skulle ekteskapet fullbyrdes ved at de hadde samleie. Sengeledningen hadde også en juridisk side. Gjester fra begge familiene skulle kunne vitne at paret hadde gått i seng sammen. 

## Sengeledningen i folkevisene
I middelalderballaden *Karl Høvding* (TSB D 55) får Karl vite at kjæresten Inger skal giftes med Magnus. Karl kommer til bryllupet og bytter klær med Ingers bror slik at ingen skal kjenne ham igjen. Han går med i sengeledningen og hjelper til med å kle av bruden:

*Så fulgte dei brura til brurehus
*Karl Høvding bar dei høge voksljos

*Så sette dei brura på ein stol
* Karl Høvding drog av henne sølvspente skor.

Karl benytter anledningen til å hoppe opp i senga til bruden og lukker døra. Magnus banker på døra med sverd og spyd, men han slipper ikke inn. Visa har flere varierende avslutninger.  I en versjon dreper Karl Magnus, i en annen nøyer Magnus seg med å få Karls søster.

## Kilder
*Inger Holtan, *Ekteskap, frillelevnad og hor i norsk høgmellomalder*, Oslo 1996, Universitetsforlaget 
*Einar Hovdhaugen, *Ekteskap og kjønnsmoral i norsk historie*, Oslo 1976, Samlaget
* Bröllop i *Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder*,København 1956 - 1978, bind 2, s. 306 - 322
Det tekniske universitet i Gdańsk

**Det tekniske universitet i [[Gdańsk]]** (polsk **Politechnika Gdańska**) er den største polytekniske høyskole i nordlige Polen. Den består av ni fakulteter og har over 20&nbsp;000 studenter og 2&nbsp;500 ansatte. Den ble grunnlagt i 1904 som *Königliche Technische Hochschule zu Danzig* og åpnet i sin nåværende form i 1945.

## Historie

Den polytekniske høyskolen ble grunnlagt som *Köngliche Technische Hochschule zu Danzig* i 1904, med det formål å fremme utdanningen innen de tekniske fag i Danzig (Gdańsk) og byens omkringliggende områder. Den hadde til å begynne med seks fakulteter og 246 studenter.

Etter første verdenskrig ble den utnevnt til teknisk høyskole i fristaden Danzig (*Technische Hochschule der Freien Stadt Danzig*) i 1921, denne gangen med kun 3 fakulteter. Noen år senere hadde høyskolen 1650 studentplasser, og om lag 30 % av studentene var polakker.

Mot slutten av 1920-tallet og under andre verdenskrig ble den gjort om til «en bastion for tyskheten» av tyske nasjonalister, som fremmet antipolske stemninger ved høyskolen. De polske studentene og foreleserne ble tvunget til å forlate universitetet i 1939, og under andre verdenskrig ble det gjort om til en (i sin helhet) tysk, statlig institusjon.

Mot slutten av krigen evakuerte den tyske gruppen ansatte seg, og før sovjetiske styrker nådde Danzig, var universitetsbygningene for det meste i god stand. Da Den røde armé inntok byen satte den sannsynligvis fyr på den representative Hovedbygningen, som ble sterkt skadet og 60 % ødelagt. Alt i alt ble 16 % av universitetsbygningenes kubatur ødelagt.

I 1945 ble høyskolen gjort om til et statlig teknisk universitet av den polske regjeringen og gjenoppbygningen startet. Det nye universitetet ble betraktelig utvidet med henhold til antall studenter og ansatte, så vel som faglig tilbud.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
RC Cola

**RC Cola** (opprinnelig *Royal Crown Cola*) er en cola som ble utviklet i 1905 av den amerikanske farmasøyten Claude A. Hatcher.

## Historie

Det første produktet i Royal Crown-serien var Chero-Cola, som kom i 1905. Deretter kom Royal Crown Ginger Ale, Royal Crown Strawberry og Royal Crown Root Beer. Selskapet fikk etter en tid navnet Chero-Cola, og i 1925 skiftet det navn til Nehi Corporation. I 1934 ble oppskriften på Chero-Cola endret, og drikken ble relansert som Royal Crown Cola. 

I 1958 kom selskapets første lettcola, Diet Rite, og noe senere kom den koffeinfrie RC 100. I midten av 1990-årene kom Royal Crown Draft Cola, en eksklusiv cola hvor det kun ble brukt rent rørsukker. Den ble kun solgt i små flasker, og salget var lavere enn forventet. Varianten forsvant derfor raskt, med unntak av markedene i Australia og New Zealand, hvor den hadde blitt tatt bedre imot. I 1999 ble den også introdusert i Frankrike av Philippe Bailly. En annen variant som har kommet er Cherry RC, som konkurrerer med Coca-Cola og Pepsis kirsebærcolaer. 

I oktober 2000 ble Royal Crown indirekte kjøpt opp av Cadbury  gjennom kjøpet av Snapple. Selskapet ble plassert under Dr Pepper/Seven Up Inc. I 2001 ble varemerket RC solgt videre til Cott Beverages i Mississauga i Ontario, som startet datterselskapet Royal Crown Cola International. I USA, Canada, Mexico, Puerto Rico og enkelte andre områder er det Cadbury Schweppes Americas Beverages som produserer og distribuerer RC Cola.

RC Cola produseres i Norge av Roma Mineralvannfabrikk.

## Referanser
Stavanger bibliotek

**Stavanger bibliotek**, som siden 1987 har en beliggenhet på Arneageren i Stavanger sentrum, er et av landets største bibliotek,
grunnlagt i 1885.

Biblioteket noterte i 2005 et utlånsvolum på 694&nbsp;454 (dvs. 6,1 per innbygger), noe ned fra nivået i 1996 som var 806&nbsp;669 (7,7 per innbygger).

Hele 934&nbsp;000 personer besøkte biblioteket i 2003. 

Stavanger bibliotek inngår i det kommunale foretaket Sølvberget, Stavanger bibliotek og kulturhus. 

## Underliggende institusjoner
* Rennesøy bibliotek
* Finnøy bibliotek
* Madla bibliotek (plassert i Amfi Madla)
* Fengselsbiblioteket, Stavanger Fengsel.

## Eksterne lenker
* Søk i bibliotekets kataloger
* Hjemmeside Stavanger bibliotek
Mannen som elsket Jack Nicholson

***Mannen som elsket Jack Nicholson*** er en lavbudsjett spillefilm fra 2007 spilt inn i Tresfjord og Molde i Møre og Romsdal høsten 2006. Det er filmskaper Robert Hansens andre spillefilm.

Filmen handler om den gamle ungkaren Jakob, som får store problemer eter at moren hans dør. For at han skal få overta barndomshjemmet, må han oppfylle tre krav: Han må skaffe seg dame, jobb og han må kunne klare seg selv. Dersom han ikke greier dette må han flytte inn til sin slemme tante. Filmen er på 72 minutter, og hovedrollen spilles av Tormod Lien.

## Rolleliste
* Tormod Lien som Jakob
* May-Britt Øines som Marlene
* Anette Monsås som Helle
* Svein Inge Skotheimsvik som Fredrik
* Dag-Eirik Sylte som Børre
* Finn Arne Roaldsnes som en prest

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Thea

**Thea** og **Tea** er kvinnenavn som betyr «gudinne».

## Etymologi
*Thea* og *Tea* er kortformer av navn som Dorothea, Mattea, Theodora og Therese. Opprinnelsen kan blant annet være navnet på en av titanene, den oldgreske gudinnen *[[Theia]],* hvis navn på sin side simpelthen betyr «gudinne».

## Utbredelse
*Thea* var noe brukt i Norge på slutten av 1800-tallet og har vært blant de mest populære døpenavnene i Norge fra ca. 1995, og har vært på ti på topp-listen i alle år fra 1999 til 2014. Navnet hadde en popularitetstopp med 1,6 % i 2003. Det var i 2005 over 6500 norske kvinner som het *Thea*. *Tea* er en mindre vanlig variant av navnet.

*Thea* er i dag et vanlig navn i Norge. Formen *Tea* er vanlig blant annet i Georgia, Singapore og Hongkong.

|}

## Navnedag
*Tea* har navnedag i flere land, oftest 6. februar. Den norske navnedagen er .

## Kjente personer med navnet
* Kleopatra Thea (ca. 164&ndash;121 f.Kr.), herskerinne over Selevkidriket
* Thea Foss (1857&ndash;1927), en norsk-amerikansk forretningskvinne
* Thea Musgrave (f. 1928), skotsk komponist
* Thea Stabell (f. 1939), norsk skuespiller
* Thea Totland (f. 1969), norsk advokat
* Thea Selliaas Thorsen (f. 1974), norsk klassisk filolog, forfatter og oversetter
* Thea Gilmore (f. 1979), britisk sanger
* Thea Mørk (f. 1991), norsk håndballspiller

## Se også
* Hos Thea – restaurant i Oslo

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Estelí

**Estelí** er en by nordvest i Nicaragua. Den er hovedstad i departementet med samme navn. Estelí har 112&nbsp;084 innbyggere (2005).

Estelí er sentrum for sigarproduksjon av høy kvalitet, for det meste drevet av eksil-cubanere.

## Vennskapsbyer
*  Bielefeld
*  Delft
*  Évry
*  La Habra
*  Linköping
*  Sheffield
*  Stavanger
*  Stevens Point

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skjær

**Skjær** (norrønt: *sker*; beslektet med verbet skjære) betegner en liten øy eller holme av stein. Lokalt brukes også benevnelsen *båe* om samme sak, fra norrønt *boði*, grunnbetydning det som «forkynner, varsler (noe)»; betegnelsen viser til at vannets bryting røper skjulte skjær. Enkelte skjær er undervannsskjær og knapt synlige ved fjære sjø, mens andre virker store ved lavvann og små ved flo sjø. Skjær kan finnes overalt der fjellgrunn fortsetter ut i havet med likeartet topografi, men ikke i samme grad ved langgrunne sandstrender. I Norge og Sverige er skjær gjerne avrundede landformer, som en kolle helt eller delvis nedsenket i vann.

Kartlegging av skjær og grunner langs kysten har hatt høy prioritet av hensyn til skipsfarten. Grunnstøtinger på ukjente skjær kan fortsatt være mulig langs deler av norskekysten, noe som sist ble vist i Rocknes-havariet. Forliset skyldtes navigering utenfor den angitte farleden.

Ansamlinger av øyer, holmer og skjær langs kysten kalles skjærgård, og de ytterste faste punktene langs kysten er utgangspunkt for fastlegging av grunnlinjen og derved territorialgrensen.

## Etymologi
Skjær heter på engelsk *skerry* som er avledet fra norrønt *sker*, men er i sin tid avledet fra urgermansk **skarjam*, suffiksformen (endelsen) av den urindoeuropeisk rot **sker-*, «å kutte» i betydningen «å skjære noe av».

Innenfor de germanske språkene er det som på norsk: dansk som *skær*, svensk som *skär*, også på tysk: *schäre*, og beslektet i finsk: *kari*, estisk: *skäär*, latvisk: *šēra*, litauisk: *Šcheras* og russisk: шхеры (*shkhery*). På skotsk-gælisk opptrer det som *sgeir*, se eksempelvis Sula Sgeir nord for Skottland, på irsk som *sceir*, walisisk som *sgeri*, og på manx, med åpenbar norrøn avledning, *skeyr*, fra Mans norrøne fortid.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
XFX

**XFX** er et Hongkong-basert selskap, etablert i 2001, som produserer datakomponenter, herunder grafikkort.

## Referanser
Letalitet

**Letalitet** er dødeligheten for en bestemt sykdom. Den spesifiseres i prosent av de som er angrepet av sykdommen.
## Referanser
Vers

**Vers** (av latin: *versus*, «mot») kan ha flere betydninger.

I dagligspråket brukes vers synonymt med strofe. Det er særlig når en snakker om salmer, sanger og tonesatte dikt at en omtaler den tekstenheten som melodien gjentas over, som vers: «*Vi synger første og tredje vers av Glade jul.*»

Vers brukes generelt om diktning i bunden form, i motsetning til prosa. Det som skiller vers fra prosa er da at versediktning er bygd over – bundet til – et skjema som eksisterer uavhengig av ordenes betydning. Skjemaet gir språket en rytme som føles avvikende fra rytmen i talespråket, og derfor bringer versediktninga nærmere musikken.

Hvilket prinsipp som ligger til grunn for oppfatningen av rytme og dermed for ulike verseskjemaer, varierer fra språk til språk. I klassisk gresk og seinere i latin oppfatta en stavelsenes lengde (kvantitet) som et grunnleggende prinsipp. Stavelsene var enten lange eller korte, der en lang stavelse tilsvarte to korte. Versene ble til i en regelmessig veksling mellom lange og korte stavelser, og grekerne omtalte de repeterende kombinasjonene av lange og korte stavelser som «føtter». En sier at klassisk gresk og romersk diktning følger et kvantiterende prinsipp, og at de benytter *kvantiterende vers*. Metrikk er læra om de ulike verseføttene og hvordan de blir kombinert til vers.

I moderne språk har en fortsatt et skille mellom lange og korte stavelser, men dette skillet føles ikke lenger som den mest grunnleggende forskjellen mellom stavelsene. I germanske språk oppfattes derimot forskjellen mellom trykktunge og trykklette stavelser – stavelsenes aksent – som grunnleggende. Diktning i metrisk bunden form på norsk, engelsk og andre germanske språk følger derfor et aksentuerende prinsipp; disse språkene har *aksentuerende vers*. Gjennom store deler av litteraturhistoria er klassisk diktning og klassiske versemål blitt sett på som et ideal av dikterne også innafor det germanske språkområdet, og en har strevd med å tilpasse de klassiske verseføttene til det egne språkets rytmefølelse. I tillegg ble det skapt genuine germanske versemål.

I romanske språk er stavelsenes antall det grunnleggende prinsippet, og i fransk og andre språk utvikla en stavelsestellende eller *syllabiske vers*, mens en omforma klassiske vers fra kvantiterende til syllabiske.

Vers brukes allment om den enkelte linje i et dikt, enten diktet følger et bestemt versemål, eller det – som i det meste av moderne lyrikk – har frigjort seg fra alle faste skjemaer.

Ordet vers brukes også på annen måte. I Bibelen er de enkelte bøkene delt i kapitler, som igjen er delt i vers. Et vers består av én eller flere ytringer (perioder).
Haugfossen

**Haugfossen** er en foss i elva Simoa i Modum kommune i Buskerud. Den har en fallhøyde på 39 meter.
Haugfossen ligger ved  på strekningen Åmot - Simostranda. Veien passerer like på oversiden av Haugfossen ved besøksmålet Haugfosstråkka som har utsikt over fossen. Herfra kan man følge turstier med utsiktspunkter på begge sider av fossen. På venstre side Pukkverkskleiva som passerer det gamle vannhjulet og ender opp ved småbruket Greteplassen. På høyre side gangvei ned mot Blaafarveværket, en del av tursatsingen «Haugfossen rundt». 

Haugfossen har vært brukt som motiv av mange kunstnere opp gjennom historien. Det såkalte Friluftsakademiet på Modum var en uformell malerskole dannet høsten 1883 på initiativ av Frits Thaulow, som da malte et stort bilde av fossen. Bildet tilhører i dag Nasjonalmuseet for kunst. 

Fossen var fra 1778 til 1898 sentral i driften på Blaafarveværket, og var før det kraftgivende til flere sagbruk og tresliperier. I Blaafarveværkets tid drev vannet fra fossen et pukkverk der malmen ble knust, fargemøllen og verkets kornmølle. Etter at Blaafarveværket var nedlagt ble det anlagt et tresliperi, Haugfoss Træsliperi, på samme sted. 

Modum kommune driver i dag et kraftverk i tilknyting til fossen.

## Bilder

Fil:Haugfossen.JPEG|Haugfossen.
Fil:Blåfargeverket 010.jpg|Haugfossen i flomperioden
Fil:104. Ringerike, Haugsfos - NB bldsa AL0104.jpg|104. Ringerike, Haugsfos 
Fil:Norge fremstillet i Tegninger - no-nb digibok 2009113013003-43.jpg|Illustrasjon etter  Frits Thaulow fra "Norge fremstillet i Tegninger''(1889)



File:BLAAFARVEVÆRKET (Cobalt Works Blue pigment factory koboltmalm 1773-1893) Open-air museum Modum NORWAY 2025-08-13 Haugfossen Overnveien bru bridge 1837 waterfall Simoa river Haugfosstråkka café landhandel pukkverk Distorted panoram.jpg|De gamle laftebygningene på Haugfosstråkka ved toppen av Haugfossen er fra Blaafarveværkets storhetstid i første halvdel av 1800-tallet. Brua over Simoa er en rekonstruksjon av den første brua bygd omkring 1837.


## Referanser


## Se også
Kjente fosser i Norge
Ilie Năstase

**Ilie Năstase** (IPA:[iˈli.e nəsˈtase]; født 1946) er en tidligere tennisspiller og politiker.

## Tennis
Faren, George, var først politimann og deretter banemann på tennisplassen der Ilie begynte å spille tennis, mens moren, Elena, var hjemmeværende. Han begynte først med fotball og spilte for *Progresul București*, men påvirket av sin eldre bror, Constantin, begynte han å spille tennis. Han vant Romanias barnemesterskap i 1959, juniormesterskapet i 1962 og seniormesterskapet i 1965, der han vant i fem sett mot regjerende mester Ion Țiriac. I 1969, 1971 og 1972 kom han sammen med Ion Țiriac til finalen i Davis Cupen. Han debuterte internasjonalt i 1966, da han sammen med Ion Țiriac kom til doublefinalen i French Open. Hans mest fremgangsrike år innen tennisen var 1973, da han vant Italian Open i single mot Manuel Orantes, French Open i singel (uten å tape et eneste sett), og Wimbledon i double sammen med Jimmy Connors. Det året var han ranket som verdens beste singeltennisspiller. I løpet av sin karrierer vant han 87 singelturneringer (57 av dem ATP-turneringer) og 55 doubleturneringer (47 av dem ATP-turneringer).

Năstase vant Grand Slam-turneringene US Open i 1972. Han klarte aldri å vinne single-tittelen i Wimbledon, men han kom til finalespill både i 1972 og 1976, der han tapte for henholdsvis Stan Smith og Björn Borg. Han vant dog både mixeddouble i 1970 og 1972 og double turneringen i 1973 i Wimbledon.

Per 2017 hadde Năstase spilt nest flest kamper i Davis Cup, 146, hvorav 109 var seire. Kun Nicola Pietrangeli fra Italia har spilt flere.

I 1991 ble han innvalgt i International Tennis Hall of Fame. I 2005, ble han utnevnt som nummer 28 av «de 40 beste tennisspillerne gjennom de siste 40 årene» av Tennis Magazine.

## Grand Slam-titler
*  **[[French Open]]:**
** Double menn: 1970 (sammen med Ion Țiriac)
** Single menn: 1973 (han beseiret Nikola Pilić med 6-3, 6-3, 6-0 i finalen)
*  **[[Wimbledon (tennis)|Wimbledon]]:**
** Mixed double: 1970 (sammen med Rosie Casals)
** Mixed double: 1972 (sammen med Rosie Casals)
** Doubel menn: 1973 (sammen med Jimmy Connors)
*  **[[US Open (tennis)|US Open]]:**
** Single menn: 1972 (han beseiret Arthur Ashe med 3-6, 6-3, 6-7, 6-4, 6-3 i finalen)
** Double menn: 1975 (sammen med Jimmy Connors)

## Politikk
I 1996 var han kandidat ved ordførervalget for byen București, men tapte for Victor Ciorbea. I et delvalg i 2014, ble han innvalgt i det rumenske Senatet på listen til Det konservative partiet, men fra juni 2016 til slutten av året han han uavhengig. Han stilte ikke til gjenvalg i desember 2016. 

Han trakk seg tilbake fra politikken i 2019 etter at han ikke ble valgt inn i Europaparlamentet.

## Ærespriser
* Offiser av Stjerneordenen (2000)
* Generalmajor (med to stjerner), i reserve, i det rumenske Forsvarsdepartementet (2008)
* Ridder av Æreslegionen (2009)
*Mikael av Romanias orden *Nihil Sine Deo* (2011)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Silicon Valley

**Silicon Valley** (norsk: *Silisiumdalen*) er den sørlige delen av San Francisco Bay Area i den amerikanske delstaten California. Navnet viste opprinnelig til regionens mange produsenter av integrerte kretser, der silisium er en viktig bestanddel. Etter hvert utviklet navnet seg til å vise til alle de høyteknologiske bedriftene i området, og til et metonym for høyteknologisektoren generelt.

Området er i stor grad overlappende med den geografiske Santa Clara-dalen, selv om også enkelte steder som ligger noe utenfor Santa Clara-dalen (som for eksempel Palo Alto og Fremont) regnes med til Silicon Valley.

Silicon Valley-området var opprinnelig befolket av amerikansk urfolk av Ohlone-stammen. På 1700-tallet kom spanjoler fra Mexico og i 1849 ankom en rekke europeere til dalen på grunn av gullrushet. Så sent som på 1950-tallet besto Silicon Valley i stor grad av jordbruksland.

Stanford-universitetet har alltid vært en av de største drivkreftene i Silicon Valley. Her studerte også de to unge menn Bill Hewlett og David Packard, som i 1939 grunnla Hewlett-Packard, det som skulle komme til å bli det første store dataselskapet i området. På 1970-tallet ble Silicon Valley-baserte Xerox Palo Alto Research Center landets mest fremgangsrike private forskningsmiljø innen informasjonsteknologi.

Silicon Valley vokste raskt i etterkrigstiden, blant annet gjennom militære investeringer. Den virkelig store revolusjonen kom først med den første ekte PC-en, fra Apple Computer. Apple ble grunnlagt i Cupertino i 1976 av Steve Jobs og Steve Wozniak – og i likhet med de tidligere nevnte gigantene var Apple en av de første og største kreftene i Silicon Valley. Sammen la foretak som disse grunnlaget for vår tids datamaskiner og dagens informasjonssamfunn.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Ehud

**Ehud** er et israelsk mannsnavn som betyr «forent». I det gamle testamente er Ehud en israelitt som drepte kongen Eglon og frigjorde landet fra moabittene.

Navnet er svært sjeldent i Norge.

## Kjente personer med navnet
* Ehud Manor (1941&ndash;2005), israelsk tekstforfatter og radio- og TV-personlighet
* Ehud Barak (1942&ndash;), israelsk offiser og politiker, statsminister 1999&ndash;2001
* Ehud Olmert (1945&ndash;), israelsk politiker, statsminister 2006&ndash;
* Ehud Banai (1953&ndash;), israelsk musiker

## Eksterne lenker
*
Barton Fink

***Barton Fink*** er en amerikansk film fra 1991, regissert av Coen-brødrene. Den handler om en manusforfatter som tar det store steget fra Broadway til Hollywood.

Filmen vant Gullpalmen under filmfestivalen i Cannes.

## Sammendrag
I 1941 godtar Broadway-skuespiller Barton Fink (spilt av John Turturro) en kontrakt fra film-selskapet Capitol Pictures i Hollywood om å skrive film-mmanus som skal gi ham 1 000 dollar per uke. Han flytter deretter til Los Angeles, og bosetter seg i det billige Hotel Earle. Rommets eneste dekorasjon er et lite maleri som viser en kvinne på en strand. Finks nye sjef Jack Lipnick, men han har store vanskeligheter med å skrive om ett ukjent emne. Fink blir ofte distrahert av lyder fra rommet ved siden av, og han kontakter resepsjonen for å klage. Hans nabo, Charlie Meadows (John Goodman) er kilden til alt bråket, og han besøker Fink for å be om unnskyldning.

Fink klarer fremdeles ikke å skrive noe utover de aller første linjene i sitt nye manus, og snakker med sin produsent Ben Geisler for å be om råd. Geisler tar ham til lunsj, og beordrer ham å konsultere en annen forfatter for å skaffe hjelp. Fink møter tilfeldigvis forfatter W.P. Mayhew. Fink får senere vite av Mayhews sekretær, Audrey Taylor, at Mayhew sliter med alkoholisme og at de fleste av hans manus ble skrevet med hjelp fra en skyggeforfatter. Taylor besøker ham senere på hotellet, og de har sex. Fink våkner neste morgen, og oppdager at Taylor er myrdet. Forferdet tilkaller han Charlie Meadows og ber om hjelp. Meadows blir frastøtt over det som har skjedd, men hjelper ham med å bli kvitt kroppen, og beordrer Fink om å ikke kontakte politiet. Meadows forteller senere Fink at han reiser til New York og skal være borte i flere dager, og ber Fink om å passe godt på en pakke han legger igjen.

Like etterpå får Fink besøk av to politifolk som forteller at Meadows sitt virkelige navn var Karl "Madman" Mundt. Mundt er en seriemorder hvis modus operandi går ut på å halshugge alle ofrene hans. Fink begynner deretter å skrive ett nytt manus, og produserer hele manuset i løpet av veldig kort tid. Samme kveld stikker han på byen med alkohol og dans. Når Fink kommer tilbake til hotellet er politiet på rommet hans, og beskylder Fink for å ha hjulpet Mundt. Plutselig blir hotellet oppslukt av flammer. Mundt dukker opp og dreper politifolkene med en hagle. Mundt forteller at han hadde besøkt Finks foreldre og onkel i New York. Fink forlater det fremdeles brennende hotellet, og tar med seg det nye manuset sitt og pakken han tidligere hadde fått fra Meadows. Når han deretter forsøker å kontakte familien sin, får han ingen respons.

## Rolleliste
* John Turturro som Barton Fink
* John Goodman som Charlie Meadows
* Michael Lerner som Jack Lipnick
* Judy Davis som Audrey Taylor
* John Mahoney som W. P. Mayhew
* Tony Shalhoub som Ben Geisler
* Jon Polito som Lou Breeze
* Steve Buscemi som Chet.
* David Warrilow som Garland Stanford.
* Richard Portnow som etterforsker Mastrionotti.
* Christopher Murney som etterforsker Deutsch

## Eksterne lenker
*
Alex Metreveli

**Aleksandr Iraklievitsj Metreveli** (russisk: Александр Ираклиевич Метревели, født 2. november 1944 i Tbilisi i nåværende Georgia) er en tidligere tennisspiller som representerte Sovjetunionen.

Han største prestasjon i løpet av tenniskarrieren var finaleplassen i Grand Slam-turneringen Wimbledon i 1973. Han tapte finalen mot tsjekkiske Jan Kodeš med 1–6, 8–9, 3–6.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Mission

***The Mission*** er en britisk dramafilm fra 1986, regissert av Roland Joffé. Hovedrollene spilles av Jeremy Irons, Robert De Niro, Aidan Quinn og Liam Neeson.

Filmen vant Gullpalmen ved filmfestivalen i Cannes. Filmfotografen Chris Menges vant Oscar for beste kinematografi for fotoarbeidet i filmen. *The Mission* ble også nominert til Oscar-priser for beste film, beste regi (Joffé), beste scenografi (Stuart Craig og Jack Stephens), beste kostymedesign (Enrico Sabbatini), beste filmklipp (Jim Clark) og beste originalmusikk (Ennio Morricone). Morricones filmmusikk ble kåret til tidenes 7. beste filmlydspor fra USA av det amerikanske filminstituttet. Særlig det gjennomgående temaet «Gabriel's oboe» er kjent og trolig mer kjent enn filmen selv. «Gabriel» viser til presten Gabriel (Jeremy Irons) som i filmen spilte melodien for å komme i kontakt med de innfødte. Den britiske oboisten Gordon Hunt (født 1950) spilte obo i den opprinnelig filmmusikken.

## Handling
Spania og Portugal trekker i 1750 opp grensene mellom landenes områder i Sør-Amerika. Hensikten var å bestemme hva som skulle gjøres med de landområdene som den mektige jesuittordenen eide. Etter at en jesuittprest lider martyrdøden inne i jungelen, drar Fader Gabriel (Jeremy Irons) inn for å ta kontakt med indianerne som sto bak gjerningen. De er kjent for å være brutale, men ved hjelp av takt og toner klarer han å bli venner med dem.

En gjeng slavehandlere under ledelse av leiesoldaten Mendoza (Aidan Quinn) har også tatt seg inn i jungelen. Verken Gabriel eller Mendoza vet at de begge snart befinner seg på samme side i kampen for å bevare indianernes liv og rettigheter.

## Om filmen
*The Mission* er en av få som er blitt anbefalt av Vatikanet.

## Medvirkende
*Robert De Niro som kaptein Rodrigo Mendoza
*Jeremy Irons som Fader Gabriel
*Ray McAnally som Cardinal Altamirano
*Aidan Quinn som Felipe Mendoza
*Cherie Lunghi som Carlotta
*Ronald Pickup som Don Hontar
*Chuck Low som Don Cabeza
*Liam Neeson som Fader John Fielding
*Bercelio Moya som Indian Boy
*Sigifredo Ismare som Witch Doctor
*Asuncion Ontiveros som Indian Chief
*Alejandrino Moya som sjefsløytnant
*Daniel Berrigan som Sebastian
*Rolf Gray som Father Ralph
*Álvaro Guerrero som jesuitt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kommunestyrevalg i Sandstad kommune

**Kommunestyrevalg i Sandstad kommune** ble gjennomført i den perioden Sandstad kommune var en selvstendig kommune, fra 1. juli 1914 til 1. januar 1964. Dette omfattet valgene mellom 1916 og 1959. I 1947 ble det ordinære valget underkjent, og det ble gjennomført omvalg.

1. januar 1964 slo kommunen seg sammen med Hitra, Fillan og Kvenvær kommuner, til den nye Hitra kommune som omfattet alle kommunene på øya, i tråd med innstillingen fra Schei-komiteen.

## Kommunestyrevalget 1959

## Kommunestyrevalget 1955

## Kommunestyrevalget 1951

## Kommunestyrevalget 1947 (omvalg)

## Kommunestyrevalget 1947 (ordinært)

## Kommunestyrevalget 1945

## Kommunestyrevalget 1937

## Kommunestyrevalget 1934

## Kommunestyrevalget 1931

## Kommunestyrevalget 1928

## Kommunestyrevalget 1925

## Kommunestyrevalget 1922

## Kommunestyrevalget 1919

## Kommunestyrevalget 1916

## Se også
*Liste over ordførere i Sandstad
*Kommunestyrevalg i Hitra kommune (1963–)
*Kommunestyrevalg i Fillan kommune (1945–1959)
*Kommunestyrevalg i Kvenvær kommune (1945–1959)
*Kommunestyrevalg i Hitra kommune (1837-1963) (1945–1959)

## Eksterne lenker
* Statistisk sentralbyrå
Strindens Promenade Orchester

**Strindens Promenade Orchester** er Studentersamfundet i Trondhjems studentorkester. Strindens består av 12 medlemmer og er lett gjenkjennelig i sine blå og hvite striper, kokkebukser og sjaketter.

## Historie
Strindens Promenade Orchester ble grunnlagt 28. april 1963 klokka 17.04 på Havstein kirkegård av fem studenter fra NTH, Jarle Drageset, Otto Fritzner, Erik Prøsch, Trond Skjefstad og Arne Sunde, som var lei av å være for gamle til å gå i barnetoget 17. mai.

## Aktiviteter
Strindens har som tradisjon å åpne festmøtene på Samfundet med å spille «The Stars and Stripes forever» kjempefort, et verk de har Guinness rekord i å spille hurtig. Rekorden lyder på 50,9 sekunder med alle slag og noteverdier intakt og ble satt i 1999. Normal spilletid er på 3 minutter og 50 sekunder. 

Strindens reiser også på turer, blant annet på NATOM og UKEN i Bergen og er sammen med flere andre av Samfundets gjenger «Husets ansikt utad».  

Strindens er også aktive under UKA i Trondheim.

## Eksterne lenker
* 
*
Jan Kodeš

**Jan Kodeš** (født 1. mars 1946 i Praha i Tsjekkoslovakia) er en tidligere profesjonell tennisspiller.

Kodeš tilhørte verdenseliten i tennis under første halvparten av 1970-årene, han var i rangert blant de ti beste i 1971 og 1973. I løpet av sin profesjonelle tenniskarrière vant han 12 single- og 17 doubleturneringer, deriblant tre Grand Slam-titler.

Kodeš spilte på det tsjekkiske Davis Cup-laget fra 1966, totalt spilte han 94 Davis Cup-kamper hvorav han vant 60. Etter sin aktive karrière var han lagkaptein for det tsjekkiske Davis Cup-laget 1982–87 og president for det tsjekkiske tennisforbundet 1994–98. I 1990 ble han opptatt i International Tennis Hall of Fame.

Kodeš valgte å bli i landet sitt i hele sin tenniskarrière, i motsetning til sine landsmenn Jaroslav Drobný, Martina Navrátilová og Ivan Lendl som alle forlot sitt hjemland. Han ble derfor hyllet som en idrettshelt av landets befolkning i større grad enn de andre.

## Grand Slam-titler
*  **[[French Open]]:**
** Single menn 1970 (Han beseiret Zeljko Franulovic i tre strake sett i finalen)
** Single menn 1971 (Han beseiret Ilie Năstase med 8-6, 6-2, 2-6, 7-5 i finalen)
*  **[[Wimbledon (tennis)|Wimbledon]]:**
** Single menn 1973 (Han beseiret Alexander Metreveli med 6-1, 9-8, 6-3 i finalen).

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Thomas Francis Meagher

**Thomas Francis Meagher** (født 3. august 1823 i Waterford, Irland, død 1. juli 1867 i Montana, USA) var en irsk politiker og revolusjonær. Meagher tjenestegjorde også i nordstatshæren under den amerikanske borgerkrigen.

## Liv og virke
### Bakgrunn og utdannelse
Meagher var av katolsk familie. Fra han var elleve år, sendte familien ham til jesuittenes Clongowes Wood College i County Kildare. Det vat her han begynte å utvikle sine oratoriske gaver, og som 15-årig ble han medaljist i *The Debating Society*. Disse talegaver skulle senere utmerke Meagher blant lederne av den irske nasjonalbevegelse. 

Etter seks år dro Meagher ut av Irland for første gangen, for å studere i England ved Stonyhurst College, en institusjon drevet av jesuittene i Lancashire.  Mot slutten av 1800-tallet var dette det største katolske *college* i England.  Meaghers far anså Trinity College, Irlands eneste universitet, som både anti-irsk og antikatolsk. 

### Virke

Meagher ble valgt som parlamentsrepresentant for Waterford, den første katolikk valgt til dette på mer enn to hundre år. På 1840-tallet deltok han i kampanjen for å oppheve unionen med Storbritannia og i 1845 var han blant mennene som stiftet bevegelsen Young Ireland, en gruppe som sto for en radikal linje i kampen for irsk hjemmestyre. Meager ble etter hvert tilhenger av irsk selvstendighet.  

I 1847 deltok Meager i stiftelsen av Den Irske Konføderasjonsbevegelsen, en gruppe som ledet an i opprøret mot britene i 1848. Meager hadde da vært i Frankrike for å ta revolusjonen der nærmere i øyesyn. Da han hadde vendt tilbake fra Frankrike, foreslo han etter inspirasjon fra den franske *tricolor* et tilsvarende flagg for Irland, men i fargene grønn, hvit og orange. Således er han opphavsmann til Irlands flagg. 

Meager forsatte sitt politiske arbeid i 1849, det store europeiske revolusjonsår, og hadde en strek brodd mot den britiske regjering. Han ble arrestert og dømt til døden for sine opprørske aktiviteter («høyforræderi»). Dommen ble omgjort til forvisning og i 1849 ble han sendt til Van Diemens land (nå Tasmania i Australia). I 1852 fikk Meagher friheten tilbake og han reiste til USA. 

Som amerikansk statsborger tjenestegjorde Meagher som offiser i unionshæren under den amerikanske borgerkrig, og steg i grradene til *brigadier general*. Han var ivrig i sin rektuttering av irske innvandrere og i sin ledelse av *Irish Brigade* under krigen. 

Etter borgerkrigens slutt ble Meager utnevnt til guvernør for territoriet Montana. Han døde der ved drukning i 1867, da han falt ut av en elvebåt.

## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Polpakke

**Polpakke** var et folkelig navn på en sending fra Vinmonopolet.

Mellom 1920 og 1980 fantes vinmonopolutsalg bare i de største byene i Norge. Mange kommuner hadde heller ikke steder med skjenkebevilling for brennevin. Den som ville ha alkoholholdige varer, måtte ringe eller skrive bestilling til Vinmonopolet. Bestillingen ble ekspedert ved at de ønskede varene ble pakket i bølgepapp og tykt brunt innpakningspapir som ble forseglet med limbånd. Pakkene var knuselige, og kunne ikke gå som vanlig post. De ble derfor sendt med tog eller fraktrute, vanligvis slik at de kom fram på en bestemt tid.  Flaskene kostet det som sto i prislista, og i tillegg kom fraktprisen.

Polpakkene måtte håndteres med stor diskresjon. I Ålesund ble de ikke omtalt som «pakke fra Vinmonopolet i Bergen» eller «polpakke fra Bergen». De het «pakke fra Bergen». Det var mange nysgjerrige øyne som registrerte hvem mottakeren av polpakker var og hvor mange pakker de fikk. Tilgjengeligheten av alkoholholdige varer var dårlig, og ved en anledning var behovet for polpakke så påtrengende at adressaten stjal sin egen polpakke.

Vinmonopolet har fortsatt plikt til å sende varer til kunder som bor uveisomt til, men behovet for å motta polpakke har avtatt gradvis etterhvert som antall utsalgssteder har økt.

## Referanser
Kommunestyrevalg i Fillan kommune

**Kommunestyrevalg i Fillan kommune** i perioden 1945 til 1959. Fillan var egen kommune fra 1. januar 1877 til 1. januar 1964. Da ble de tidligere kommunene Hitra, Fillan, Sandstad og Kvenvær slått sammen til den nye Hitra kommune.

## Kommunevalget 1959

## Kommunevalget 1955

## Kommunevalget 1951

## Kommunevalget 1947

## Kommunevalget 1945

## Kommunevalget 1937

## Se også
*Kommunestyrevalg i Hitra kommune (1963–)
*Kommunestyrevalg i Sandstad kommune (1945–1959)
*Kommunestyrevalg i Kvenvær kommune (1945–1959)
*Kommunestyrevalg i Hitra kommune (1837-1963) (1945–1959)

## Referanser
Kongsvik

**Kongsvik** er en bygd i Tjeldsund kommune i Troms, lokalisert på Hinnøya. Bygden har ca. 300 innbyggere, og ligger langs E10 eller *Kong Olavs Veg*. Kongsvik ligger ved Tjeldsundet og ligger mellom Harstad by (ca. 45 kilometer unna) og Lødingen (ca. 30&nbsp;km unna). Like ved Kongsvik finner vi fjellet Kongsviktinden (977 moh.) og fjellet Sætertinden (1098 moh.).

## Eksterne lenker
* Kongsvik skole
* Gullfunnet i Kongsvik i 1740-åra
Syre (bygd)

**Syre** er ei grend og grunnkrets i Skudenes, like utenfor Skudeneshavn i Karmøy kommune. Grunnkretsen hadde 468 innbyggere i 2001. Hjembygda til Knut Endresen Syre, talsperson for befolkningen i opprøret mot det danske riksstyret i 1801.  
Landhandel, «Krambuå», fram til 2003, gjort om til grendahus og aktivitetshus. I vest ligger Syreglåna og Syreneset fort. 
## Eksterne lenker

* syrebu.net
* Syre Båtforening
* skudeneshavn.com
Hågahaugen

**Hågahaugen**, også kalt for *Bjørns haug*, er en svensk gravhaug fra bronsealderen som ligger i Hågadalen vest for Uppsala.

## Beskrivelse
Gravhaugen er ca. 7 meter høy og 45 meter i diameter og ble anlagt omkring 1000 f.Kr.. Den historisk ubekreftede kong Bjørn på Håga kan på 800-tallet e.Kr. ha hatt sin maktposisjon i nærheten av haugen og kan dermed både fått og gitt navn til haugen.

På det tidspunkt da haugen ble anlagt var stedet en utskytende odde i en vik som strakte seg nordover om nåværende Uppsala. Lengre nede langs den daværende stranden fantes en fornalderfestning som kalles for *Predikstolen*, og lengre opp langs stranden finnes det ytterligere gravplasser og foralderfestninger, men ingenting som kan måle seg med den monumentale Hågahaugen. Kun mindre utgravninger har vært gjort i bronsealderens bosetningsområde som inneholder flere husanlegg i stein.

## Utgravningen
Gravhaugen ble gravd ut i 1902–1903 av Oscar Almgren og undersøkt med deltagelse av blant annet den kommende kong Gustaf VI Adolf. Haugen ble konstruert av gresstorv som ble lagt på toppen av en slags varde som ble bygget på over et kammer av trestokker som inneholdt en hul kiste av eik. Denne oppbevarte restene av en kort mann. I løpet av gravleggingen hadde det sannsynligvis blitt utført menneskeofring, noe som man antar ut ifra menneskelig beinrester hvor beinmargen var blitt fjernet.

Kisten inneholdt også rik, ubrent bronseobjekter som et bronsealdersverd, en barberhøvel, to brystnåler, et antall av tykke, forgylte knapper, to knipetenger og ulike andre objekter av bronse. De kan alle komme fra det samme verkstedet på Sjælland i nåværende Danmark.

## Se også
* Gravhaug
* Kongegraver
*Anundshaugen
*Bjørn på Håga

## Eksterne lenker
* Historiska Museet
Bernard Ładysz

**Bernard Ładysz** (født 24. juli 1922 i Wilno i Polen, død 25. juli 2020 i Warszawa) var en polsk operasanger, en av etterkrigstidens mest anerkjente basser. Hans mest kjente innspillinger er som sanger i *Lucia di Lammermoor* (med Maria Callas) og *The Devils of Loudon* (med Tatiana Troyanos).

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han begynte musikkundervisningen i Wilno i årene 1940&ndash;1941. Under andre verdenskrig ble han sersjant i den polske Armia Krajowa som kjempet mot okkupantene. Etter andre verdenskrig fullførte han sangstudiene ved Musikkonservatoriet i Warszawa 1946&ndash;1948. 

### Karriere
Han begynte sin karriere i årene 1946&ndash;1950 som solist ved Den polske hærs kunstneriske sentralensemble. I årene 1950&ndash;1979 var han solist ved Operaen i Warszawa og hadde tittelrollen i Mussorgskijs *[[Boris Godunov (opera)|Boris Godunov]]*, Mefisto i Gounods *Faust* og Skobuła i Moniuszkos *[[Straszny Dwór]]*.

Vendepunktet i karrieren ble sangkonkurransen i Vercelli 1956, som han vant og ble slik med ett internasjonal berømt. Han debuterte i Italia ved Teatro Massimo i Palermo, hvor han sang med  sangere som Victoria de los Ángeles, Antonietta Stella og Anita Cerquetti i Rossinis *Il barbiere di Siviglia*, Verdis *I vespri siciliani* og *Don Carlo*.

I 1959 ble han engasjert til en ny innspilling av *[[Lucia di Lammermoor]]* av Tullio Serafin i London for platekompaniet Columbia, med blant annet Ferruccio Tagliavini og den legendariske Maria Callas. Han ble den første polske sanger som ble engasjert til en større solistrolle i innspillingen av en komplett opera for en av de største platekompaniene. Han ble dessuten også den første polske sanger som kompaniet Columbia bad til innspilling av en hel plate med operaarier – i dette tilfellet arier av Verdi og russiske komponister.

I 1960 sang han til stor suksess i tittelrollen i *Boris Godunov* ved Operaen i Warszawa, og senere ved Bolsjojteateret i Moskva.

Hans fremragende basstemme med sin usedvanlig brede skala, og hans temperament og sceniske spill gjorde ham til en av samtidens fremste europeiske sangere.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Trump International Hotel and Tower (Dubai)

**Trump International Hotel & Tower** er et foreslått skyskraper-hotell som er tenkt bygget i sentrum av Palm Jumeirah i Dubai. Bygningen vil inneholde et 48 etasjers blandingshotell, og et leilighetskompleks, med estimert kostnad på USD 600 millioner.

Det opprinnelige design var et sirkulært tårn omgitt av fire gyldne blader feste til siden, men dette forslaget ble avvist av Nakheel som senere offentliggjorde et annet design som viser et tårn splittet i to, med en innovativ ny kjernedesign som minimererer skyggefenomener. Bygningen vil bestå av rustfritt stål, glass og sten Det eksklusive joint venture mellom The Trump Organization and Dubai-baserte Nakheel, et statlig eid selskap, ble offentliggjort 5. oktober 2005.

## Eksterne lenker
* Emporis side
* Nakheel side
* Palm Trump International Hotel and Tower – utviklingsprofil
Arthur Ashe

**Arthur Ashe** (1943–1993) var en amerikansk profesjonell tennisspiller.

Ashe var en av verdens beste tennisspiller i slutten av 1960-tallet og i store deler av 1970-tallet og i 1976 var han rangert som verdens beste.

Han ble profesjonell i 1969 og som amatør i 1968 vant han Grand Slam-turneringen US Open. Han var den første fargede som vant en Grand Slam, og han beseiret den profesjonelle Tom Okker fra Nederland 3–2 i sett i finalen. Okker fikk en sjekk på $14&nbsp;000 mens Ashe fikk $28 som erstatning for sine utlegg.

Ashe vant totalt 33 single- og 14 doubleturneringer, hvorav fem Grand Slam, i løpet av sin tenniskarriere. Han vant blant annet Stockholm Open to ganger; 1971 og 1974.

I 1970 vant han sin første Grand Slam-turnering som profesjonell da han beseiret Richard Crealy med 6–4, 9–7, 6–2 i finalen i Australian Open. I 1975 ble han den første fargede mannlige spilleren til å vinne Wimbledon da han beseiret sin landsmann Jimmy Connors 6–1, 6–1, 5–7, 6–4 i finalen.

Han var også den første fargede spilleren på USAs Davis Cup-lag. I årene 1963&ndash;1978 spilte han 34 Davis Cup-kamper hvorav han vant 28. Ashe var kaptein for det amerikanske Davis Cup-laget 1981&ndash;1986 og førte laget til seier de to første årene.

Ashe fikk et hjerteinfarkt i 1979 og gjennomgikk en hjerteoperasjon i 1988. Under operasjonen ble han i forbindelse med blodtransfusjoner infisert med hiv-smittet blod og utviklet etterhvert aids og døde i februar 1993.

I 1985 ble han opptatt i International Tennis Hall of Fame og han har også blitt tildelt Presidentens Frihetsmedalje.

Hovedarenaen for US Open fikk navnet Arthur Ashe Stadium i 1997 til hans ære.

## Grand Slam-titler
*  **[[Australian Open]]:**
** Single menn: 1970 (han beseiret Richard Crealy med 6-4, 9-7, 6-2 i finalen)
** Double menn: 1977 (jan) (sammen med Tony Roche)
*  **[[French Open]]:**
** Double menn: 1971 (sammen med (Marty Riessen)
*  **[[Wimbledon (tennis)|Wimbledon]]:**
** Single menn: 1975 (han beseiret Jimmy Connors med 6-1, 6-1, 5-7, 6-4 i finalen)
*  **[[US Open (tennis)|US Open]]:**
** Single menn: 1968 (han beseiret Tom Okker med 14-12, 5-7, 6-3, 3-6, 6-3 i finalen)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Bjørn på Håga

**Bjørn på Håga** var i henhold til *[[Hervors saga]]* sønn av Erik Bjørnsson og var en hersker i Svitjod sammen med sin bror Anund Uppsale en gang på 800-tallet.

Den historiske eksistensen av denne sagnkongen har blitt styrket av Rimbert, erkebiskop av Hamburg-Bremen, som forteller at kong Bjørn regjerte sammen med sin bror Anund (*Anoundus*) og ble etterfulgt av en kong Erik, noe som tilsvarende hva som nevnes i *Hervarar saga*. Foranledningen til at Rimbert forteller om Bjørn er at denne hadde bedt keiser Ludvig den fromme sende kristne misjonærer til Birka. Keiseren svarte ham ved å sende Ansgar i år 829. Bjørn tok imot Ansgar ved sitt hoff på Adelsö og ga ham tillatelse til å grunnlegge en kristen menighet.

Bjørn skal ha fått tilnavnet «på Håga» ettersom hans hall lå ved siden av den store, allerede da fornaldergravhaugen Hågahaugen på Adelsö. Herfra kunne han kontrollere den nye handelsbyen og kaupangen Birka. Hans bror Anund Uppsale skal likeledes ha fått sitt tilnavn på grunn av han holdt til i kultsenteret Uppsala.

Snorre Sturlason siterer flere skaldekvad som ble diktet av Brage Boddasson. Brage skal ha vært hirdskald hos Bjørn på Håga, noe som også nevnes av *Hervarar saga*. Bjørns hirdskald skal være den første skald som er kjent ved navn, og han skal ha kvedet *[[Ragnarsdråpa]]* til minne om Bjørns forfar Ragnar Lodbrok.

Bjørn på Håga og Anund Uppsale blir også nevnt av Adam av Bremen som forteller at Bjørn og Anund etterfulgte en kong Olav. *Hervarar saga* nevner dog bare at Erik Anundsson som var far til Bjørn Eriksson og farfar til Erik Seiersæl og Olav Bjørnsson II. Før man slår fast at disse kildene motsier hverandre bør man spørre seg om sveaene sluttet med samkonge med Bjørn på Håga og Erik Seiersæl, eller om alle detaljer omkring sveaenes opplegg med samkonge ikke nevnes i de knappe kildene som har overlevd.

## Referanser
Tobakksreklame

**Tobakksreklame** er reklame for å fremme salget av tobakk og tobakksprodukter. Tobakksindustrien har tradisjonelt brukt en mengde reklamekanaler og knep for å lokke nye og gamle kunder, også indirekte gjennom sponsing, for eksempel av idrettsarrangementer. Tobakksreklame er sammen med alkoholreklame blant de mest regulerte formene for markedsføring internasjonalt. Flere land har forbudt slik reklame helt. I Norge er tobakksreklame forbudt ifølge lov om vern mot tobakksskader (opprinnelig *lov om restriktive tiltak ved omsetning av tobakksvarer m.v.*) av 9. mars 1973, som trådte i kraft 1. juli 1975. Loven omfatter blant annet forbud mot tobakksreklame (§ 22). 

## Tobakksreklame i Norge
I alle år før forbudet kom, var reklame for tobakk en viktig del av inntektene til aviser og ukeblader. Da kinoer ble vanlige, var vanligvis tobakksreklame en del av det man fikk se. Det ble lagt ned mye kreativitet i å gjøre produktene så fristende som mulig. Mange av symbolene fra den tid hører til ting gamle mennesker husker fra barndom og oppvekst, slik som «bulldogen til Petterøe» med pipa i kjeften og termometeret til «Tiedemands Tobak».

Etterhvert som ny viten om skadevirkningene av røyking og annen tobakksbruk ble kjent, tok de store tobakksprodusentene ute i verden fatt på å sikre seg at reklamen fortsatt eksisterte, men mer  fordekt. Varemerker som «Camel Trophy» og armbåndsurene deres samt «Marlboro Classics» sikrer at varen som opprinnelig bar navnet alene ikke blir glemt, selv om Formel 1-bilene ikke lengre har logoen på vanlig sted.

I dag er alle pakninger med tobakksvarer utstyrt med advarsel om helseskader man kan få ved bruk av tobakk. Advarselen ble innført i Norge etter påbud fra Helsedirektoratet, senere stadfestet ved lov. WHO (Verdens helseorganisasjon) har anbefalt at alle verdens land gjør det samme.


File:Tobakkstatue ved Trøndelagsutstillingen 1930.jpg|Reklamefigur laget til stand for en norsk tobakksfabrikk under Trøndelagsutstillingen 1930. Moritz Glotts tobakksfabrikk lot for øvrig bygge «orientalsk» paviljong med minaret til utstillingen.

File:Meyergården OB.F00982.jpg|Tobakksbutikk i Meyergården i Lille Strandgate 4 i Christiania, like ved Bernt Ankers Paléet, i 1905.

File:Sol cigar co 1.jpg|Sol Cigar, spesialforretning i tobakk, i Henrik Ibsens gate (Oslo) i Oslo. Butikken ble grunnlagt 1911.

File:Frogner cigarforretning - 2010-01-17 at 15-22-53.jpg|Frogner cigarforretning i Frognerveien i Oslo.
File:Bergen Airport dutyfree 2.jpg|Skuffer med sigaretter og tobakksvarer til salgs i tollfributikken på Flesland lufthavn 2010. For å unngå kjøpepress overfor kundene, er det ikke lov å vise varene åpent i hyllene.


## Se også
* Tobakk
* Tobakksskadeloven
* Røykeforbud
* Liste over røykeforbud etter land
* Advarselsmeldinger på tobakksprodukter
* Alkoholreklame

## Eksterne lenker
*
Norge (andre betydninger)

**Norge** har flere betydninger:
* Kongeriket Norge

## Steder
* Norge (Oklahoma)
* Norge (Virginia)

## Fartøy
* KS «Norge», Kongeskipet «Norge»
* DS «Norge», Dampskipet «Norge»
* «Norge» (panserskip)
* Luftskipet «Norge»

## Personer
* Kaare Norge, dansk gitarist
* Norge Luis Vera, cubansk baseballspiller

## Annet
* Norge (illegal avis)

## Se også
* Norje, tettsted i Sölvesborg kommune, Blekinge län, Sverige