open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tatarsmelle

**Tatarsmelle** (*Silene tatarica*) er en flerårig plante i nellikfamilien. Den er en av Norges mest truede arter og vokser på sand langs bratte elveskrenter noen få steder i Tana kommune, ved elven i Buolbmát/Polmak. Av alle norske plantearter er tatarsmelle kanskje den som står i største fare for å bli utryddet og har gått sterkt tilbake siden forekomsten ble oppdaget for 110 år siden. Tatarsmelle er totalfredet i Norge.

Om tatarsmelle skal overleve i Norge, må de gjenværende forekomstene gjerdes inn. Beitedyr må holdes unna, slik at de siste plantene ikke blir spist opp eller tråkket i stykker. De tilgrensende sandskrentene på østsiden av elva bør også gjerdes inn, slik at arten får sjansen til å gjeninnta sine gamle voksesteder.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Eva Zeikfalvy

**Eva Zeikfalvy** (født 18. april 1967) er en svensk tidligere fotballspiller. Zeikfalvy, som var forsvarsspiller, spilte 69 kamper og scoret to mål for Sveriges kvinnelandslag i fotball fra 1988 til 2000.

Zeikfalvy ble første vinner av Diamantbollen, da hun mottok tildelingen 1990.

## Meritter
### Individuelle
* Diamantbollen: 1990

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Ommen

**Ommen** er en liten by og kommune i den nederlandske provinsen Overijssel.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Quokka

**Quokka**, quocca eller korthalewallaby (Setonix brachyurus) er en korthalet wallaby  som utelukkende ses i den sydvestlige delen av det vestlige Australia, samt på øyene Rottnest og Bald i samme område. Quoakkaen anses som en truet dyreart.

Quokkaene blir noen ganger kalt «verdens gladeste dyr» på grunn av at de ser ut som om de smiler.  

## Referanser


## Eksterne lenker
*
MS «Rygertroll»

**MS «Rygertroll»** er en katamaran og passasjerbåt, bygget i 2012 ved skipsverftet Brødrene Aa i Hyen for rederiet L. Rødne og Sønner. Leveransen ble forsinket i et halvt år grunnet problemer med fremdriftssystemet som Rolls-Royce Marine Propulsion sto som underleverandør av. Det spesielle med denne leveransen var at båten var den første i verden med propellsystem i produsert i karbonkompositt. Dette gjør båten meget stillegående.

Den er sertifisert for 147 passasjerer og har bauglem som også er tilpasset rullestolbrukere. Med to dieselmotorer hver på 749 kW har den en toppfart på 30 knop.

Båten brukes blant annet til sightseeingturer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Freden i Praha (1866)

**Freden i Praha** var en fredsavtale som endte den østerriksk-prøyssiske krig. Traktaten ble underskrevet den 23. august 1866, og i avtalen overlot Østerrike Schleswig-Holstein til Preussen. Preussen annekterte Hannover, Nassau, Kurhessen og Frankfurt am Main, og det tyske forbund ble oppløst og erstattet med det nordtyske forbund. En plan om et sørtysk forbund falt bort, men de sørtyske statene inngikk en forsvarsallianse med Det nordtyske forbund. Freden førte til at Østerrike ble isolert fra Tyskland.
Østerrike tapte Veneto, gitt til Napoleon III av Frankrike, som deretter overlot det til Italia. Østerrike nektet å gi Veneto direkte til Italia fordi østerrikerne mente at de hadde knust italienerne i slaget ved Custoza. 

## Se også
* Den stortyske løsning

## Referanser
MS «Rygerfonn»

**MS «Rygerfonn»** er en katamaran og passasjerbåt, bygget i 2007 for rederiet L. Rødne og Sønner. «Rygerfonn» går i rute mellom Bergen og Rosendal.

## Teknisk informasjon
*Byggeår: 2007
*Kallesignal: JWMA
*Bygget av: Brødrene Aa, Hyen
*Brutto RT: 176
*Lengde: 25,5 meter
*Fart: 35 knop
*Passasjerkapasitet: 145
*Motor: 2 x MTU M72 CR 10V 2000 749 kW

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Carl Koldewey

**Carl Koldewey** (født 26. oktober 1837 i Bücken ved Hannover, død 17. mai 1908 i Hamburg) var en tysk nordpolarforsker.

Koldewey ledet i 1868 den første tyske nordpolsekspedisjonen til Spitsbergen samt 1869-70 den andre ekspedisjonen. Denne gikk til østre Grønland og nådde den 77. breddegrad. En beretning om denne ferd utkom i 2 bind i 1873 og 1874.

Koldewey ble først assistent og senere admiralitetsråd og avdelingsforstander for det nautiske observatorium («Seewarte») i Hamburg.

Robert Koldewey, arkeolog og arkitekturhistoriker, var hans nevø.

Den tyske forskningsstasjonen i Ny-Ålesund på Spitsbergen er oppkalt etter Koldewey.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Opprørske oldemødre

***Opprørske oldemødre*** (engelsk **) er en dokumentarfilm fra 2013 skrevet, regissert og produsert av Håvard Bustnes.

## Handling
Filmen handler om de to bestemødrene Shirley (f. 1923) og Hinda (f. 1929) fra Seattle, som er med i aktivistorganisasjonen *Raging Grannies* (som kan oversettes med «Rasende bestemødre»). Shirley og Hinda var begge barn under Den store depresjonen, og under Den store resesjonen reiser de rundt i USA for å spørre ansatte i investeringsbaner, makroøkonomer og dollarmilliardærer om det virkelig er nødvendig at økonomien skal fortsette å vokse, og om det er mulig med evig økonomisk vekst. 

Shirley og Hinda er skrøpelige til beins og kjører rundt på sine elektriske scootere. De har protestert mot krigføring og utbytting i en årrekke. I en tid da økonomien kollapser og botemiddelet blir sagt å være vekst gjennom økt forbruk, er de bekymret for hva slags framtid oldebarna vil få. De oppsøker eksperter og spesialister, og lar iveren komme så sterkt til syne at de regelrett blir kastet på dør fordi de ikke kan tie stille. De tar seg inn på møter de ikke har lov å være til stede i, og bruker megafon for å bli hørt. Filmen når et høydepunkt da Shirley og Hinda klarer å ta seg inn på en middag der en rekke av de mektigste personene fra Wall Street er til stede; dette fører til at de blir regelrett truet på livet.

De to damene fremstår som svært sjarmerende, og den lett rørende og fysisk gebrekkelige fasaden som gir dem ubegrenset tilgang, skjuler en iherdighet og en opprørsk vilje til å få formidlet sine synspunkter.

## Mottagelse
*Opprørske oldemødre* fikk terningkast 5 av både *[[FilmMagasinet]]* og *[[Fædrelandsvennen]]*. Den vant pris for beste film på Seoul Green Film Festival, og mottok hederlig omtale på den norske kort- og dokumentarfilmfestivalen. Filmen ble vist på over 40 ulike filmfestivaler, deriblant filmskaperen Michael Moores filmfestival Traverse City Film Festival i 2014. I tillegg til å vises på kino i Norge og Danmark, ble filmen vist på kinoer i Japan .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Borealis

**Borealis** (latinsk ord for *nordlig* eller *fra [[nord]]*) kan vise til:
*Borealis (industriselskap), østerriksk plastprodusent
*Borealis (festival), norsk samtidsmusikkfestival
*Borealis Arkitekter, norsk arkitektfirma
*Aurora borealis, nordlys
Konvoi PQ-17

**«PQ-17»** var kodenavnet til en alliert konvoi i 1942 i Nordishavet under andre verdenskrig. Den led store tap etter tyske angrep.

## Beskrivelse
I juli 1942 led de arktiske konvoiene et betydelig nederlag da konvoi PQ 17 tapte 24 av sine 35 handelsfartøy i en rekke tunge fiendtlige angrep som varte en uke. Den 27. juni seilte fartøyene østover fra Hvalfjörður på Island mot havnen i Arkhangelsk i Sovjetunionen. Konvoien ble oppdaget av tyske styrker den 1. juli, hvorpå den ble skygget kontinuerlig og ble angrepet. Konvoiens ferd ble fulgt av det britiske Admiralitetet. Første sjølord, admiral Dudley Pound, som hadde fått opplysninger om at tyske overflatekrigsskip, deriblant slagskipet «Tirpitz», var i ferd med å blokkere konvoien, beordret eskorteskipene å forlate konvoien og beordret konvoien til å bryte formasjon og spre seg utover. Men på grunn av den tyske overkommandos vankelmot, ble det ikke noe av «Tirpitz»' angrep. Konvoien var den første felles angloamerikanske marineinnsats under britisk kommando i krigen.

Da næreskorten og støttekrysserne trakk seg tilbake mot vest for å avskjære de formodede tyske angriperne, var handelsfartøyene overlatt til seg selv uten sine eskortejagere. I det etterfølgende forsøket på å nå de russiske havnene, ble de gjentatte ganger angrepet av Luftwaffe-fly og ubåter.

Av de opprinnelig 35 fartøyene nådde kun elleve frem med en leveranse på 64&nbsp;000 tonn gods.

Det katastrofale resultatet av konvoien gjorde tydelig hvor vanskelig det var å frakte adekvate forsyninger gjennom Arktis, særlig i sommerperiodens vedvarende dagslys.

## Referanser
### Noter


### Litteratur
*
*
*

## Eksterne lenker
* 
* Beskrivelse av ''Rösselsprung''
Borealis (festival)

**Borealis** er en norsk festival for eksperimentell musikk som har blitt avholdt årlig i Bergen siden 2003.

Festivalen er en videreføring av de tidligere festivalene Music Factory og Autunnale.

En lang rekke kulturinstitusjoner i Bergen står bak festivalen. Elise Sæle Dahle er styreleder for festivalen per 2024.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jeg er din

***Jeg er din*** er en norsk dramafilm fra 2013 skrevet og regissert av Iram Haq. Den handler om den unge norsk-pakistanske alenemoren Mina (Amrita Acharia) som leter etter kjærligheten, og forelsker seg i den svenske skuespilleren Jesper (Ola Rapace). Filmen hadde premiere 16. august 2013.

Iram Haq vant prisen for beste manus for filmen under Kanonprisen 2013 og var også nominert i klassen beste regi mens Maria Ekerhovd var nominert i klassen beste produsent.
 Under Amandaprisen 2014 var filmen nominert i klassene beste kvinnelige skuespiller (Amrita Acharia) og beste filmmanus (Haq). 23. september 2013 ble filmen valgt til å bli Norges kandidat til beste fremmedspråklige film under den 86. Oscar-utdelingen i 2014, men ble til slutt ikke nominert. Den fikk terningkast fem av *[[Aftenposten]]*, fire av NRKs *[[Filmpolitiet]]* og tre av *[[VG]]*.

## Handling
Mina er en ung alenemor bosatt i Oslo, sammen med sin seks år gamle sønn Felix. Hun er av norsk-pakistansk avstamning, og har problemer med resten av familien sin. Mina er konstant på leting etter ekte kjærlighet.

Men ingen av forholdene hennes har noe særlig håp om å vare særlig lenge. Så når Mina møter Jesper, en svensk film-regissør, blir Mina umiddelbart hodestups forelsket.

## Rolleliste

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Furuveien (Tønsberg)

**Furuveien** (1-1, 2-8) er en 240 meter lang gate i Tønsberg. Den går fra Markveien til Wergelands vei.

## Referanser
Pornopung

**Pornopung** kan referere til:

* *[[Pornopung (roman)|Pornopung]]*, roman fra 2003 av Mads Larsen
** ''Pornopung, filmatisering av romanen fra 2013
Før snøen faller

***Før snøen faller*** er en norsk-tysk-irakisk kurdiskspråklig dramafilm fra 2013 skrevet og regissert av Hisham Zaman. Den handler om 16 år gamle Siyar (Abdullah Taher) fra Kurdistan som prøver å finne sin søster Nermin (Bahar Ozen) som har rømt fra sitt eget bryllup og dratt til Norge. I Istanbul møter han Evin (Suzan Ilir) som han forelsker seg i og som blir med på reisen til Norge for å finne hans søster.

Filmen vant Amandaprisen 2013 i klassen beste kvinnelige birolle (Suzar Ilir), Kanonprisen 2013 i klassen beste foto og har vunnet en rekke internasjonale priser. Filmen fikk terningkast fem i *[[Aftenposten]]*, fire i *[[Dagbladet]]* og NRKs *[[Filmpolitiet]]* og tre i *[[VG]]*.

## Skuespillere
* Abdullah Taher som Siyar
* Suzan Ilir som Evin
* Bahar Ozen som Nermin.
* Ava Abdulsattar som Nergiz
* Cabbar Baris som Haydar Fanus
* Erdal Ceviz som en resepsjonist
* Omer Chawshin som Sufi
* Billey Demirtas som Hawar
* Hassan Dimirci som Champion
* Kawa Gilli som Sherko
* Eva Medusa Gühne som Dörthe

## Priser og nominasjoner
* Amandaprisen 2013:
** Beste kvinnelige birolle – Suzar Ilir
** Nominert i klassen beste norske kinofilm
** Nominert i klassen beste regi – Hisham Zaman
** Nominert i klassen beste mannlige skuespiller – Taher Abdullah Taher
** Nominert i klassen beste filmmanus – Kjell Ola Dahl og Hisham Zaman
** Nominert i klassen beste foto –  Marius Matzow Gulbrandsen
* Kanonprisen 2013: beste foto – Marius Matzow Gulbrandsen
* Filmfestivalen i Gøteborg 2013: Dragon Award – Beste nordiske film
* Tribeca Film Festival 2013: Best Cinematography in a Narrative Feature Film
* Batumi Film Festival 2013: Grand Prix
* Duhok International Film festival, Irak 2013: Best Kurdish Actress, Suzan Ilir
* Duhok International Film festival, Irak 2013: Special Mention of the Jury, Duhok City Award
* Abu Dhabi Film Festival 2013: Best Film from the Arab World
* Prishtina International Film Festival 2013: Golden Goddess – Best Film
* International Filmfestival Mannheim-Heidelberg: Special Award of the Jury

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Grøtneselva

**Grøtneselva** er ei elv på Reinøya i Karlsøy kommune i Troms. Den har utspring fra Hanshansadalen midt på øya, og renner mot sørøst, deretter sør, til den munner ut i Grøtsundet ved Grøtnesdalen. Elva er  lang og har et nedbørfelt på .

## Referanser
Vera Vitali

**Vera Vitali** (født 1981) er en svensk skuespiller og dramatiker.

## Biografi
Vitali ble født i Stockholm og vokste opp i en filmfamilie, der hun blant annet kunne følge innspillingen av Stanley Kubricks siste filmer i London, som *[[Full Metal Jacket]]*, fordi hennes far Leon Vitali jobbet i England som skuespiller og personlig assistent til Kubrick. Hennes mor Kersti Vitali har kostymeansvarlig i en rekke svenske filmer, musikaler og teaterproduksjoner. Også hennes bror Max Vitali jobber som skuespiller. Hun tok utdanning ved Stockholms Elementära Teaterskola og en teaterskole i New York. Etter dette medvirket hun i sverigepremieren av Bertolt Brechts ufullendte stykke *Bakeriet* (2007) ved Orionteatern i regi av hennes stefar Lars Rudolfsson.

I 2008 fikk hun sin filmdebut i Ruben Östlunds *[[De ufrivillige]]*, og har siden medvirket i en rekke film- og TV-produksjoner, deriblant Amir Chamdins *[[Hela havet stormar]]* (2009) og *[[Cornelis]]* (2010), Johan Klings *[[Puss (film)|Puss]]* (2010) og *[[Människor helt utan betydelse]]* (2011), samt hovedrollen i SVTs miniserie *[[Hinsehäxan]]* (2012).

## Filmografi
* 2006 – *[[Lilla vi (tar stor plats)]]* (TV-serie)
* 2008 – *[[De ufrivillige]]*
* 2008 – *[[Livet i Fagervik]]* (TV-serie)
* 2009 – *[[Hela havet stormar]]* (kortfilm)
* 2010 – *[[Puss (film)|Puss]]*
* 2010 – *[[Cornelis]]*
* 2011 – *[[Soffan]]* (kortfilm)
* 2011 – *[[Människor helt utan betydelse]]* (TV-film)
* 2011 – *[[In (korfilm)|In]]* (kortfilm)
* 2011 – *[[Girl (kortfilm)|Girl]]* (kortfilm)
* 2012 – *[[Hinsehäxan]]* (miniserie)
* 2012 – *[[Arne Dahl: Upp till toppen av berget]]* (miniserie)
* 2012 – *[[Arne Dahl: De största vatten]]* (miniserie)
* 2012 – *[[Arne Dahl: Europa Blues]]* (miniserie)
* 2013 – *[[Monica Z]]*
* 2013 – *[[Farliga drömmar]]*
* 2013 – *[[Rum 301]]*
* 2014 – *[[Min så kallade pappa]]*
* 2014 – *[[Ettor och nollor]]* (TV-serie)
* 2014 – *[[Blind (film)|Blind]]*
* 2015 – *[[Arne Dahl: En midsommarnattsdröm]]* (miniserie)
* 2015 – *[[Arne Dahl: Dödsmässa]]* (miniserie)
* 2015 – *[[Arne Dahl: Mörkertal]]* (miniserie)
* 2016 – *[[Grand Hotel (2016)|Grand Hotel]]*
* 2018 – *[[Los Bando]]*

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Umarali Kuvatov

**Umarali Kuvatov** (født 21. november 1968, død 5. mars 2015 i Istanbul, Tyrkia) var en tadsjikisk forretningsmann og politiker. Han var leder for opposisjonsgruppen Group 24, og levde i eksil fra 2012. 5. mars 2015 ble han drept i Istanbul etter å ha blitt skutt i hodet.

Kuvatov ble millionær i Tadsjikistan tidlig på 2000-tallet og hadde et godt forhold til presidentfamilien frem til 2012. Han flyktet først til Russland, deretter til De forente arabiske emirater, hvor han ble arrestert i september 2012 etter ønske fra Tadsjikistan. I september 2013 ble han sluppet løs. Kuvatov dro til Tyrkia hvor han ble arrestert 20. desember 2014 for brudd på visumregler. Tadsjikistan ønsket Kuvatov nok en gang utlevert, men Tyrkia nektet, og slapp han løs i februar 2015.

I 2012 startet han opposisjonsgruppen Group 24, og ble først kjent i 2014 etter at han offentlig ba tadsjikere om å demonstrere 10. oktober. Ingen møtte opp etter at tadsjikiske myndigheter blokkerte tekstmeldinger og internettsider samme dag, samt satte inn panservogner. En dom i Tadsjikistans høyesterett kalte Group 24 for en ekstremistbevegelse, og forbød gruppas publiseringer.

## Referanser
Libanons herrelandslag i fotball

**Libanons herrelandslag i fotball** er det nasjonale fotballandslaget til Libanon, som ligger i Midtøsten med kystlinje i vest mot Middelhavet. Landslaget administreres av det nasjonale forbundet Libanons fotballforbund (LFA), som ble opprettet i 1933 og som ble en del av FIFA og AFC i henholdsvis 1936 og 1964. Laget har aldri kvalifisert seg til et verdensmesterskap, men har ved én anledning deltatt i Asiamesterskapet.

Nåværende landslagstrener er fra 2013 italienske Giuseppe Giannini, som er en tidligere profesjonell fotballspiller for blant andre AS Roma og .

## Historie
Libanon spilte sin første landskamp i 1934 mot den rumenske klubben Altak, en kamp som endte 0–0. Libanon deltok for første gang i VM-kvalifisering i 1993, hvor laget spilte flere kamper i et innledende gruppespill, men endte på en tredjeplass i sin gruppe med , ,  og , og gikk derfor ikke videre.

Libanon var på 1930-tallet okkupert av Frankrike, og deltok derfor ikke i kvalifisering til verdensmesterskapet i dens første turneringer. De valgte heller ikke å stille lag i kvalifisering i Asiamesterskapet frem til 1972. Libanon kvalifiserte seg til gruppespill i Asiamesterskapet for første gang i 2000, men hvor laget ikke maktet å komme seg videre til sluttspillet. Siden Libanon ikke har klart å kvalifisere seg til et sluttspill i verdensmesterskapet eller spilt i flere Asiamesterskap, regnes de derfor for å være et av de svakere lag i henhold til FIFAs verdensranking. (121/208 per 12. februar 2015).

## Verdensmesterskapet i fotball
* 1994 til 2014 – *Utslått i kvalifisering*

## Asiamesterskapet i fotball
* 1972 – *Utslått i kvalifisering*
* 1976 – *Trakk seg fra kvalifisering*
* 1980 – *Utslått i kvalifisering*
* 1984 til 1992 – *Trakk seg fra kvalifisering*
* 1996 – *Utslått i kvalifisering*
* 2000 – *Gruppespill*
* 2004 – *Utslått i kvalifisering*
* 2007 – *Trakk seg fra kvalifisering*
* 2011 til 2015 – *Utslått i kvalifisering*

## Kjente spillere
* Roda Antar
* Abbas Ahmed Atwi
* Adnan Haidar
* Abbas Hassan
* Hassan Maatouk
* Youssef Mohamad
* Bilal Najjarine

## Referanser


## Eksterne lenker
* Libanons profil hos FIFA.com
Apple Watch

**Apple Watch** er en smartklokke laget av Apple og lansert av Tim Cook 9. september 2014, men kom ikke i salg før april 2015. Klokken kom i salg i Norge i oktober 2015. Den originale versjonen av smartklokken kom i fire versjoner: Apple Watch, Apple Watch Sport, Apple Watch Edition og Apple Watch Hermès. I november 2014 utpekte magasinet *[[Time (magasin)|Time]]* klokken til én av årets 25 beste oppfinnelser.

Andregenerasjonen av Apple Watch ble lanser i september 2016, hvor produktlinjen ble redusert til to versjoner: Apple Watch Serie 1 og Apple Watch Serie 2.

Apple Watch trenger en tilkoblet iPhone for mange funksjoner, og er kompitabel med iPhone 5 og senere modeller som kjører iOS 8.2 eller senere.

## Modeller

## Bilder

Fil:Apple Watch-.jpg|Apple Watch
|Apple Watch med Link Bracelet
Fil:AppleWatchAppleStore6.jpg|Apple Watch Edition (tidligere versjon) 
Fil:Smartwatch-828786.jpg|Apple Watch


## Sammenligning av modeller

*  Ved lanseringstidspunktet

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Reinskarelva

**Reinskarelva** er ei elv på Reinøya i Karlsøy kommune i Troms. Elva er  lang og har et nedbørfelt på . Den har utspring fra Lægdeskarvatnet (418 moh.) helt sør på øya, og renner mot nord gjennom Reinskardalen til den munner ut i Langsundet ved Reinskard.

## Referanser
Dmytro Dun

**Dmytro Oleksijovytsj Dun** (ukrainsk: Дмитро Олексійович Дунь; født 7. november 1989) er en ukrainsk kunstløper. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 24 i isdans. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Huang Xintong

**Huang Xintong** (født 26. januar 1987) er en kinesisk kunstløper. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun ble nummer 23 i isdans. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Malaysias herrelandslag i fotball

**Malaysias herrelandslag i fotball** (malayisk: *Pasukan bola sepak kebangsaan Malaysia*) er det nasjonale fotballandslaget til Malaysia, som ligger i Sørøst-Asia delt i to deler av Sørkinahavet. Landslaget administreres av det nasjonale forbundet Malaysias fotballforbund (FAM), som ble opprettet i 1933 og som ble en del av FIFA og AFC i 1954. Laget har aldri kvalifisert seg til et verdensmesterskap, men har ved flere anledninger deltatt i Asiamesterskapet.

Nåværende trener for Malaysia siden juni 2014 er den tidligere landslagsspilleren Dollah Salleh.

## Historie
Malaysia spilte sin første landskamp den 13. april 1953 hjemme mot  (2–3). Lagets største triumfer kom i 1962, da Malaysia endte på bronseplass under Asialekene. Denne bragden ble kopiert under Asialekene i 1974, da laget vant bronsefinalen med 2–1 over . Malaysia deltok for første gang i VM-kvalifisering i 1973, hvor laget spilte flere kamper i kvalifiseringen til gruppespillet, men ble slått ut av  i en avgjørende kamp, og gikk derfor ikke videre.

Malaysia deltok for første gang i Asiamesterskapet i 1976, hvor laget endte på en femteplass. I det påfølgende mesterskapet i 1980 endte laget på en sjetteplass. Til tross for at Malaysia ikke har kvalifisert seg til et sluttspill i verdensmesterskapet har de likevel fått gode resultater blant annet i Asiamesterskapet, men i nyere tid er de et av Asias svakere lag i henhold til FIFAs verdensranking. (154/208 per 12. februar 2015).

## Verdensmesterskapet i fotball
* 1930 til 1970 – *Deltok ikke i kvalifisering*
* 1974 til 2014 – *Utslått i kvalifisering*

## Asiamesterskapet i fotball
* 1956 til 1972 – *Utslått i kvalifisering*
* 1976 til 1980 – *Gruppespill*
* 1984 til 2004 – *Utslått i kvalifisering*
* 2007 – *Gruppespill*
* 2011 til 2015 – *Utslått i kvalifisering*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Malaysias profil hos FIFA.com
Chris Reed

**Chris Reed** (født 7. juli 1989 i Kalamazoo, Michigan, død 14. mars 2020 i Detroit, Michigan) var en amerikanskfødt japansk kunstløper. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 21 i isdans.

Reed hadde amerikansk far og japansk mor.

Sammen med søsteren Cathy vant han den japanske landsmestertittelen syv ganger. De deltok i åtte verdensmesterskaper og to olympiske vinterleker. Etter at Cathy la opp i 2015, ble han par med Kana Muramoto, og de vant tre japanske landsmestertitler og de deltok også i vinter-OL i 2018. Der ble de nummer 15.

Han la opp i 2019.

Han døde av et hjerteinfarkt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Regnarvatnet

**Regnarvatnet**, også skrevet **Regnavatnet**, er en innsjø som ligger i Strand kommune. Vannet er råvannskilden til Krokaheia-vannverket, som er hovedforsyningen for vann til området Jørpeland og Tau. Det er således forbudt med både jakt, bading og fiske.

## Området
Regnarvatnet er omkretset av blant annet fjellene Litla Tibergfjellet, Øygjaknuten, Fladafjellet og Småkrogane. Innsjøen strømmer videre i Regnånå, som via Flonen og Østerhusvatnet renner ut i Bjørheimsvatnet. Vannet fra Regnåna utnyttes for øvrig av småkraftverket Bjørheimsbygd kraftverk.

Den populære turen Gramsfjellet rundt starter ved enden av Regnarvatnet.

## Fiske
Innsjøen har en svært tett bestand av ørret. Fisken er småfallen, men kvaliteten er jevnt tilfredsstillende. Det er i dag forbud mot all fiske - et forbud som har blitt kritisert, da redusert fiskebestand vil bedre vannkvaliteten. Anslått fiskeproduksjon per år er 361,1&nbsp;kg.

## Drukningsulykke i 1938
31. mai 1938 omkom tre lokale ungdommer i en drukningsulykke i Regnarvatnet. Båten deres veltet da de skulle sette garn. Saken fikk stor oppmerksomhet, og ble blant annet omtalt i Aftenposten, Adresseavisen og Stavanger Aftenblad. Alle tre ble etterhvert funnet, og er gravlagt på Jørpeland. Ulykken satte dype spor, og regnes den dag i dag som blant de mest dramatiske hendelsene i Strand kommunes historie.

## Andre skrivemåter
Regnavatnet er også godkjent skrivemåte, men er av Statens kartverk ikke anbefalt til offentlig bruk.

## Referanser
Mongolias herrelandslag i fotball

**Mongolias herrelandslag i fotball** (mongolsk: *Монголын хөлбөмбөгийн үндэсний шигшээ баг*) er det nasjonale fotballandslaget til Mongolia, som ligger i Øst- og Sentral-Asia. Landslaget administreres av det nasjonale forbundet Mongolias fotballforbund (MFF), som ble opprettet i 1959 og som ble en del av FIFA og AFC i 1998. Laget har aldri kvalifisert seg til hverken et verdensmesterskap eller Asiamesterskap.

## Historie
Mongolia er av de yngste landslagene i fotball for herrer i Asia og spilte sin første landskamp den 3. oktober 1960 borte mot  (3–1). Mongolia deltok for første gang i VM-kvalifisering i 2001, hvor laget spilte flere kamper i et innledende gruppespill, men endte sist i sin gruppe med ,  og , og gikk derfor ikke videre.

Siden Mongolia hverken har kvalifisert seg til et sluttspill i verdensmesterskapet eller Asiamesterskapet, regnes de derfor for å være et av verdens svakeste lag i henhold til FIFAs verdensranking. (194/208 per 12. februar 2015).

## Verdensmesterskapet i fotball
* 1930 til 1998 – *Deltok ikke i kvalifisering*
* 2002 til 2014 – *Utslått i kvalifisering*

## Asiamesterskapet i fotball
* 1956 til 1996 – *Deltok ikke i kvalifisering*
* 2000 til 2004 – *Utslått i kvalifisering*
* 2007 – *Deltok ikke i kvalifisering*
* 2011 til 2015 – *Utslått i kvalifisering*

## Kjente spillere
* Tserenjavyn Enkhjargal
* Bayasgalangiin Garidmagnai
* Donorovyn Lümbengarav
* Ganbaataryn Tögsbayar

## Referanser


## Eksterne lenker
* Mongolias profil hos FIFA.com
Svortingsvatnet

**Svortingsvatnet** er en innsjø i Strand kommune i Rogaland. Innsjøen er regulert som magasin for Jøssang kraftverk. Ved høy fyllingsgrad er den blant de største i kommunen. Svortingsvatnet er en del av Jørpelandsvassdraget.

Innsjøen har utløp til Lågaliåna, som renner ned til Dalavatnet. Svortingsvatnets største tilløp er fra Hengjandevatnet som ligger øst for innsjøen.

I den nordøstre enden av innsjøen ligger Nagastølen, en støl under gården Nag. Ovenfor Nagastølen ligger Nagaheia og fjelltoppen Naganibba. 

Det er påvist en relativt tett aurebestand i innsjøen.. Naturvernforbundet utelukker heller ikke  at det kan finnes ferskvannsål her.

## Referanser
Ferjesambandet Forøy–Ågskaret

**Forøy–Ågskaret** er et ferjesamband som krysser Arhaugfjorden som del av fylkesvei 17 på Helgeland, mellom Forøy og Ågskardet ferjekaier i Meløy. Sambandet drives av Torghatten Nord.

Ferjestrekningen har en lengde på 2,6 km og en overfartstid på 10 minutter, og blir betjent av MF «Fykan» 15–19 ganger daglig i hver retning. I 2014 var årsdøgnstrafikken 197 kjøretøyer.

## Referanser
Tour de France 1975

**Tour de France 1975** var den 62. utgaven av Tour de France, og varte fra 26. juni til 20. juli. Rittet hadde for første gang en norsk delager i Knut Knudsen, som brøt underveis i rittet. 

Rittet var 3999 km langt, fordelt på 22 etapper, inkludert fire tempoer. Syklistene kjørte med en gjennomsnittsfart på 34.899 km/t. Franskmannen Bernard Thévenet vant rittet sammenlagt for første gang, og ble den første franskmann til å vinne rittet siden Roger Pingeon 1967. Belgieren Eddy Merckx ble nummer to, mens belgieren Lucien Van Impe tok den siste podiumplassen. Rik Van Linden vant poengtrøya, tredjemann i sammendraget Lucien Van Impe vant klatretrøya og Francesco Moser ble den første rytter til å vinne ungdomstrøya. Gan–Mercier vant lagkonkurransen. 

Thévenet brukte 114 timer, 35 minutter og 31 sekunder, som var en margin på 2 minutter og 47 sekunder til Merckx. Underveis i rittet ble Merckx, i sitt forsøk på å vinne sin sjette Tour de France sammenlagt, et offer for vold fra publikum langs løypa. Franskmennene var svært negative til at en belgier kunne overgå folkehelten Jacques Anquetil. Under 14. etappe ble Merckx dyttet av en tilskuer og brakk kinnbenet. Han tapte ledelsen sin og klarte ikke å vinne den tilbake. Kombinasjonstrøya ble fjernet fra rittet, og ungdomstrøya erstattet bruken av den hvite trøya. 1975 var første utgaven at lederen i klatrekonkurransen brukte polkadottrøya. Den siste etappen ble flyttet fra Vélodrome de Vincennes til Champs-Élysées. I rittet var det ingen lagtempoer, og bonussekundordningen for etappevinnere ble fjernet. 

## Lag
Touren startet med 14, som hver besto av 10 ryttere:
 

## Etapper

## Resultater
### Sammenlagt

### Poengtrøya

### Klatretrøya

### Lagkonkurranse

### Ungdomstrøya

### Diverse konkurranser
Belgiske Marc Demeyer vant konkurranser for innlagte spurter, mens Eddy Merckx ble kåret til rittets mest offensive rytter. 

## Eksterne lenker
* Historie Tour de France
* RittInfo Tour de France 1975
Gregory Merriman

**Gregory Merriman** (født 3. oktober 1988) er en australsk kunstløper. Han representerte landet sitt i Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 24 i isdans. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ferjesambandet Horn–Andalsvåg

**Horn–Andalsvåg** er et ferjesamband som krysser Velfjorden som del av fylkesvei 17 på Helgeland, mellom Horn ferjekai i Brønnøy og Andalsvågen ferjekai i Vevelstad. Sambandet drives av Torghatten Midt.

Ferjestrekningen har en lengde på 5,0 km og en overfartstid på 15 minutter, og blir betjent av MF «Torghatten» 9–13 ganger daglig. 2014 var årsdøgnstrafikken 178 kjøretøyer.

## Referanser
Zhao Xin (1992)

**Zhao Xin** (kinesisk: 赵 欣; født 31. desember 1992 i Jilin, Jilin) er en kinesisk kvinnelig skøyteløper som representerte hjemlandet i Vinter-OL 2014 i Sotsji.

## Personlige rekorder

## Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL (i en konkurranse)
:* Sotsji 2014 på 1 500 m.
::* Beste resultat 23.-plass på 1 500 m i Sotsji 2014.

Allround-VM på skøyter (deltatt to ganger)
:* Heerenveen 2014 og i Calgary 2015.
::* beste resultat 13.-plass sammenlagt i Heerenveen 2014.

Enkeltdistanse-VM på skøyter deltatt i ett VM (ved tre konkurranse)
:* Heerenveen 2015 på 1 500 m, 3 000 m og i lagtempo.
::* Beste resultat individuelt er en 13.-plass på 1 500 m og på lagtempo en 8.-plass begge i Heerenveen 2015.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Zhao Xin på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*  Zhao Xin på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider.
*  Zhao Xin på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
*  Profil som Xin Zhao 92  og Xin Zhao (resultater før 2008 tilhører en annen person med samme navn) på The-Sports.org (noen resultater)
* 
;Bilder
*  Zhao Xin på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Cassano delle Murge

**Cassano delle Murge** er en by og en kommune i storbyområdet Bari i regionen Puglia i Italia.

Skuespillerinnen Anna Rita Del Piano ble født her.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hestkjølelva

**Hestkjølelva** (eller **Hartkjølselva**) er ei elv i Lierne kommune i Trøndelag. Den er en del av Sanddøla-vassdraget, og øverste del av nedbørfeltet ligger innenfor Lierne nasjonalpark. Elva er  lang, og har et nedbørfelt på .

Elva har utspring fra Storskardet nord i Hestkjølen-massivet. Herfra renner den mot nordvest gjennom den brede og åpne Hestkjøldalen. Den munner ut lengst sørøst i Sandsjøen. Mesteparten av nedbørfeltet er dekt av skog, og det er praktisk talt uten bebyggelse.

## Referanser
Gul hornvalmue

**Gul hornvalmue** (*Glaucium flavum*) er en  sjelden plante i valmuefamilien. 

Den har gule blomster og lang, hornaktig kapsel. Planten vokser på åpen sand og grus langs kysten, noen få steder i Sørøst-Norge, som på steinete strandkanter ved Oslofjorden, Hvaler/Sarpsborg, Asker og Kragerø. Mer tilfeldige og kortvarige forekomster er også kjent fra Grimstad (1933) og Farsund (2001). 

Gul hornvalmue er forsvunnet fra over 70&nbsp;% av sine kjente forekomster og er totalfredet i Norge. En annen art med røde blomster, rød hornvalmue, *G. corniculatum*, finnes i Norge av og til på avfallsplasser.

Arten er rødlistet i Norsk rødliste for arter, til Sårbar (VU). Kategorien skulle egentlig vært Sterkt truet (EN) hvis man bare så på Norge, men så ble den satt ned et trinn til VU fordi det går bra med arten i Sverige - og man anser at arten vil kunne innvandre fra Sverige hvis den blir borte hos oss.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Bergjunker

**Bergjunker** (*Saxifraga paniculata*) er en flerårig urt i sildrefamilien. 

## Levevis
Bergjunker er en flerårig urt med tuevekst og med frøreproduksjon. Frøene spres trolig nokså passivt. Den har tuet vekst med mange små, stive bladrosetter. Blomstene er hvite og sitter i åpne, smale topper i enden av den forgrenete stengelen. Planten vokser på berghyller og i fjellsprekker, ofte på kalkholdig grunn.

Bergjunker har en amfiatlantisk utbredelse og deles i tre underarter. Subsp. *paniculata* vokser i fjellene i Sør- og Mellom-Europa, samt i Ryfylke i Norge, subsp. *cartilaginea* vokser i Kaukasus, mens subsp. *laestadii* finnes i Nord-Norge, Island, Grønland, Canada og nordlige USA.

I Norge er den sørlige underarten kjent fra ca. 24 lokaliteter i Hjelmeland og Suldal, mens den nordlige er kjent fra åtte steder i Saltdal og Fauske og ett sted i Nordreisa. Den er i tilbakegang, noe som kan skyldes klimatiske årsaker, som økt snødekke og høyere temperaturer.

Bergjunker er totalfredet i Norge.

## Rødlistevurdering
Generasjonstida er satt til 20 år, dvs. en vurderingsperiode på 60 år. Se artens underarter for informasjon om økologi og trusler. 

Bergjunker forekommer i tre vidt atskilte områder i skandinaviske (norske) fjell, én i Ryfylke i Hjelmeland og Suldal (ca. 24 lokaliteter i to adskilte grupper med ca. halvparten av forekomstene i hver), én i Salten i Saltdal og Fauske (ca. 8 lokaliteter i én gruppe), og en enkeltlokalitet i Nordreisa. Det er rimelig å anta at de fleste individer trolig finnes i små og relativt isolerte delpopulasjoner uten store muligheter for at delpopulasjoner rekoloniseres om de dør ut. Artens utbredelse vurderes derfor å være trolig kraftig fragmentert. For udokumenterte rapporter fra Stordal og Kåfjord, se de to underartene og Artskart. 

En molekylær undersøkelse støtter en oppdeling i en nordnorsk og en sørnorsk underart: nordlig bergjunker subsp. *laestadii* og sørlig bergjunker subsp. *paniculata*. Den nordlige underarten har tilknytning over Nord-Atlanteren til Island, Grønland og Øst-Canada. Den sørlige har tilknytning sørover til fjell i Mellom- og Sørøst-Europa. Arten har dermed høyst trolig hatt to helt ulike innvandringsveier til Norge, en fra vest til Nord-Norge, og en fra sør til Sørvestlandet. 

Bergjunker som art er utbredt i Kaukasus (en tredje underart), Sentral-Europa, Norge, Island, Grønland og Nord-Amerika. 

Bergjunker vurderes i 2021 som sårbar (VU) på grunn av et begrenset forekomstareal og en trolig kraftig fragmentert utbredelse i kombinasjon med pågående nedgang i forekomstareal, kvalitet og areal av artens habitat, antall delpopulasjoner og antall reproduksjonsdyktige individ. Dette er en nedgradering fra sterkt truet (EN) i forrige rødlistevurdering på grunn av tilpasning til regler.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Mannaask

**Mannaask** (*Fraxinus ornus*) er et løvfellende tre i oljetrefamilien.

Den blir opptil 20&nbsp;m høy og har glatt, grå bark. Bladene er motsatte og finnete med 5–9 mørkegrønne småblad. Blomstene springer ut samtidig med bladene og er hvite og duftende; de sitter i tette, kjegleformede, endestilte klaser. Pollineringen utføres av insekter, hovedsakelig blomsterfluer og små biller, men noe pollen blir spredt med vinden. Frukten er en nøtt med vinge (samara).

Blomsten har ett fruktemne, to pollenbærere og fire smale kronblad som er 5–6&nbsp;mm lange. Hos litt over halvparten av trærne er fruktemnet redusert slik at blomstene fungerer som hannblomster, mens de andre trærne har tvekjønnede blomster. Dette kjønnssystemet kalles androdiøci og er meget sjeldent, men finnes hos flere arter i oljetrefamilien.

Mannaask vokser i skog, maquis, raviner og på steinete steder. Den er vanlig i submediterran skog der den vokser sammen med ulike eike- og lønnearter, kastanje, agnbøk og europahumlebøk. Arten har effektiv frøspredning og tåler godt forstyrrelser som brann, beiting og styving, og den danner derfor ofte store bestander. Mannaask er utbredt fra Spania i vest til Tyrkia og Libanon i øst og nordover til Østerrike, Slovakia og Romania.

Hvis en skjærer i barken, renner det ut saft som inneholder søtstoffet mannitol, og som brukes som avføringsmiddel. Saften har gitt navn til treet, men er neppe det samme som Bibelens manna. Mannaask blir ofte plantet i hager, parker og gater nordover til De britiske øyer. Den er også blitt dyrket i Norge, men blir da bare en busk.

## Galleri

Fraxinus ornus - Köhler–s Medizinal-Pflanzen-062.jpg|Plansje fra *Köhlers Medizinal-Pflanzen*
Fraxinus ornus - Morris Arboretum - DSC00379.JPG|Vekstform
Fraxinus ornus corteccia.jpg|Bark
Fraxinus ornus Bulgaria 2.jpg|Blomsterstander
Fraxinus ornus 001.jpg|Frukter
Fraxinus ornus 20091012.jpg|Høstfarget bladverk


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den østafrikanske føderasjon

**Den østafrikanske føderasjon** (swahili: *Shirikisho la Afrika Mashariki*) er en foreslått politisk union bestående av medlemslandene i Det østafrikanske fellesskap: Burundi, Kenya, Rwanda, Tanzania og Uganda.

Komiteen møttes til et fem-dagers konsultasjonsmøte i Burundi 14. - 18. januar 2020, hvor det kunngjorde at en konføderasjonsforfatning ville bli utarbeidet innen utgangen av 2021. Etter godkjenning av utkastet av de seks ØK-statene etter et års konsultasjoner, ville det østafrikanske konføderasjonen opprettes innen 2023. Veikartet mot en full politisk føderasjon vil bli diskutert i detalj på fremtidige møter.

## Referanser
Stefano Caruso

**Stefano Caruso** (født 19. april 1987) er en tysk kunstløper. Han representerte landet sitt i Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 19 i isdans. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mitchell Islam

**Mitchell Islam** (født 24. januar 1990) er en canadisk kunstløper. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 18 i isdans. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Isabella Tobias

**Isabella Tobias** (født 23. august 1991) er en amerikanskfødt israelsk kunstløper. Hun konkurrerer i isdans sammen med Ilja Tkatsjenko og representerer Israel. Tidligere representerte hun Litauen med Deividas Stagniūnas, og sammen med ham deltok hun i Vinter-OL 2014 i Sotsji, der de kom på 17.-plass. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Viktorija Sinitsina

**Viktorija Aleksandrovna Sinitsina** (russisk: ; født 29. april 1995) er en russisk kunstløper. Hun konkurrerer i isdans sammen med Nikita Katsalapov. De ble verdensmestere i 2021 og vant sølv under VM i kunstløp 2019. 

Tidligere konkurrerte hun i isdans med Ruslan Zjigansjin, og de representerte Russland under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der de ble nummer 16 i isdans. 

Under Vinter-OL 2022 i Beijing, tok hun sølv og bronse. 

## OL-medaljer
* 2022  Beijing -  Sølv i kunstløp, isdans  ROC
* 2022  Beijing -  Bronse i kunstløp, lagkonkurranse  ROC

## VM-medaljer
* VM 2021  Stockholm -  Gull i kunstløp, isdans
* VM 2019  Saitama -  Sølv i kunstløp, isdans

## EM-medaljer
* EM 2022  Tallinn -  Gull i kunstløp, isdans
* EM 2020  Graz -  Gull i kunstløp, isdans

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Timmervatnet

**Timmervatnet** er en innsjø som ligger to kilometer oppstrøms Tunglandsfossen, i Strand kommune. Innsjøen inngår i Jørpelandsvassdraget, og er ellers en del av området som heter Tungland. Vegetasjonen i innsjøen består av siv, botngras og algevekster  - i tillegg til diverse fiskeslag som nevnes senere i artikkelen.

## Litt om området
Det er flere måter å komme seg til Timmervatnet. Den korteste veien går fra Selemorkshytten og opp Fossabekken, eller Fossabrekkå som lokalbefolkningen gjerne kaller det. Denne veien er svært bratt, og selv en gjennomsnittlig trent person må regne med å få høy puls. Du vil fra denne veien til slutt havne ytterst på innsjøens vestre side.

Det er fin utsikt fra Timmervatnet, selv om store deler av Jørpeland blir skjult bak  Tunglandsfjellet og Førlandsnuten.

På nordre langside av innsjøen er Husafjellet, mens Lomafjellet ligger innerst på innsjøens østre side. Piggjafjellet, som i nyere tid har blitt et mer og mer populært turmål for lokalbefolkningen, ligger sydvest for vannet.

Ellers så hender det fra en tid til en annen at turgåere må hjelpes ned fra området.

## Fiske
Fra 1977 har flere innsjøer med utløp til Jørpeandsåna blitt kalket, og Timmervatnet er et av disse. Dette ble gjort for å bedre vannkvaliteten for laksen i Jørpelandsåna.

Jeger- og sportsfiskarlaget (SJSL) har gjort mye arbeid for å gjøre innsjøen til et fint fiskevann. SJSI har fanget fisk i ruser hver høst i tilløpsbekken fra Tintusvatnet, og årlig satt ut 150-300 stykker av denne fangsten i småtjern i området. Tilbakefangst av utsettingene gir i dag fin fisk i størrelsen 0,5 til 1,5&nbsp;kg. Gjennomsnittsstørrelsen av fisken i Timmervatnet har økt fra i underkant av 100 gram til over 300 gram. Årlig fiskeproduksjon i Timmervatnet anslås å være like i overkant av 80 kilo pr år.

Det er ellers grunn til å tro at flere fiskebestander i dette området ville ha vært skadet dersom dette ikke hadde blitt gjort.

## Om navnet
Den offisielle skrivemåten er Timmervatnet, men lokalbefolkningen bruker helst Tømmervatnet. Navnet har med frakting av tømmer å gjøre.

## Referanser
Ross Technology

**Ross Technology, Inc.** var et amerikansk IT-selskap som arbeidet med konstruksjon og produksjon av halvledere. Deres spesialområde var SPARC mikroprosessorer. Selskapet ble grunnlagt i august 1988 i Austin, Texas av Dr. Roger D. Ross, en ledende informatiker som hadde ledet *Advanced Microprocessor Division* i Motorola og som administrerte utviklingen av Motorola 68030 og RISC mikroprosessoren Motorola 88000.

Den 12. mai 1993 ble selskapet oppkjøpt av det japanske selskapet Fujitsu for $23 millioner. Selskapet ble nedlagt i juni 1998 og alle dets patenter ble oppkjøpt av Fujitsu.

Ross Technology er mest kjent for utviklingen av mikroprosessoren hyperSPARC.

## Referanser
Charles Lenormant

**Charles Lenormant** (født 1. juni 1802 i Paris, død 22. november 1859 i Athen) var en fransk  arkeolog og egyptolog.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Lenormant studerte til å begynne med jus, men gikk så over til arkeologiske studier.

### Forskning
Han reiste sammen med Jean-François Champollion i 1828 rundt i Egypt og deltok i 1829 i den franske Morea-ekspedisjon. Etter hjemkomsten ble han i 1830 leder for avdelingen *Beaux Arts* ved undervisningsministeriet, og så konservator ved Bibliothèque de l’Arsenal, fra 1832 ved Bibliothèque nationale, med særlig ansvar for Cabinet des Médailles. Fra 1840 til 1859 ledet han kabinettet.

Fra 1835 til 1846 var han professor for historie ved Sorbonne. Etter påtrykk fra studentene måtte han innstille sine forelesninger, fordi han i disse hadde forfektet ortodoks katolsk tro. Det var studenter som utøvet påtrykket, som reaksjon på hans delaktighet i avskaffelsen av Edgar Quinets lærestol. Etter at han ble tvunget fra sin professorat fikk hanan redaktøransvaret for *Correspondent*, som han så gav fra seg i 1855.

I 1849 fikk han et professorat for egyptisk språk og arkeologi ved Collège de France.

Han var fra 1839 medlem av Académie des Inscriptions et Belles-Lettres og fra 1845 etter forslag fra Theodor Panofka og August Böckh korresponderende medlem ved det prøyssiske vitenskapsakademi. Han samarbeidet tett med Jean-Joseph-Antoine-Marie de Witte.

I 1826 giftet han seg med Julie Récamiers datter. Gjennom hustruen fikk han innpass i den parisiske sosietet. Deres sønn var arkeologen François Lenormant.

Hans grav er på Kolonoshøyden i Athen.

## Skrifter
* med P. Delaroche, H. Dupont: *Trésor de numismatique et de glyptique* (Paris 1834-1850, 20 bind)
* *Introduction à l'histoire orientale* (1838)
* *Musée des antiquités égyptiennes* (1835-1842)
* med Jean-Joseph-Antoine-Marie de Witte: *Élite des monuments céramographiques* (1837-1861, 4 bind)
* *Questions historiques* (1845, 2 bind)

## Referanser


## Litteratur
* 
* Christa Kirsten (utg.): *Die Altertumswissenschaften an der Berliner Akademie. Wahlvorschläge zur Aufnahme von Mitgliedern von F. A. Wolf bis zu G. Rodenwaldt.* Akademie, Berlin&nbsp;1985 (Studien zur Geschichte der Akademie der Wissenschaften der DDR, Band&nbsp;5), s.&nbsp;75.
* Sabine Jaubert: «Lenormant, Charles.» I: Peter Kuhlmann, Helmuth Schneider (utg.): *Geschichte der Altertumswissenschaften. Biographisches Lexikon* (= *[[Der Neue Pauly]].* Supplemente Bd. 6). Metzler, Stuttgart 2012, ISBN 978-3-476-02033-8, sp.&nbsp;715–716.
Isdalselva (Loppa)

**Isdalselva** (eller **Iselva**) er ei elv i Loppa kommune i Finnmark. Den har utspring fra Isdalsjøkelen, en vestlig utløper av Øksfjordjøkelen. Elva renner mot vest og munner ut ved Isdalsbukta i Langfjorden. Elva er  lang, og har et nedbørfelt på .

## Referanser
Pernelle Carron

**Pernelle Carron** (født 20. august 1986) er en britisk kunstløper. Hun representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun ble nummer 15 i isdans. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marco Fabbri

**Marco Fabbri** (født 2. februar 1988) er en italiensk kunstløper. Han konkurrerer i isdans sammen med Charlène Guignard. De vant gull under EM i kunstløp 2022, og bronse i 2019 og 2022. Under Vinter-OL 2014 i Sotsji ble de nummer 14. Under Vinter-OL 2018 ble de nummer 10, og under Vinter-OL 2022 i Beijing ble de nummer 5. 

Han representerte Italia under Vinter-OL 2026 i Italia, der han tok bronse i lagkonkurransen. 

## VM-medaljer
* VM 2023  Saitama -  Sølv i kunstløp, isdans

## EM-medaljer
* EM 2023  Espoo -  Gull i kunstløp, isdans
* EM 2022  Tallinn -  Bronse i kunstløp, isdans
* EM 2019  Minsk -  Bronse i kunstløp, isdans

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alexei Sitnikov

**Alexei Sitnikov** (født 23. mai 1986) er en russiskfødt aserbajdsjansk kunstløper. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der han ble nummer 12 i isdans. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Julija Zlobina

**Julija Sergejevna Zlobina** (russisk: Юлия Сергеевна Злобина; født 28. juni 1989) er en russiskfødt aserbajdsjansk kunstløper. Hun representerte Aserbajdsjan under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hun ble nummer 12 i isdans. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nicholas Buckland

**Nicholas Buckland** (født 9. juni 1989) er en britisk kunstløper. Han konkurrerer i isdans sammen med Penny Coomes. De har bronsemedaljen fra EM 2014, og deltok under Vinter-OL 2010 i Vancouver og Vinter-OL 2014 i Sotsji. I sistnevnte ble de nummer 10. 

## EM-medaljer
* EM 2014  Budapest -  Bronse i kunstløp, isdans

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sara Hurtado

**Sara Hurtado** (født 3. november 1992) er en spansk kunstløper. Hun konkurrerer i isdans sammen med Kirill Khaliavin. De deltok under Vinter-OL 2018 der de ble nummer 12. 

Med tidligere partner Adrià Díaz deltok hun i Vinter-OL 2014 i, der de ble nummer 13. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Adrián Díaz

**Adrià Díaz** (født 17. september 1990) er en spansk kunstløper. Han konkurrerer i isdans sammen med Olivia Smart. Med tidligere partner Sara Hurtado deltok han under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der de ble nummer 13. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alex Shibutani

**Alex Shibutani** (født 25. april 1991) er en amerikansk kunstløper. Han konkurrerer i isdans sammen med sin yngre søster Maia Shibutani. De har to medaljer fra VM (sølv i 2016, bronse i 2011), gull fra de fire kontinenters mesterskap 2016, to gull fra NHK Trophy, og sølvmedalje fra Junior-VM 2009. De representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der de ble nummer 9.

Han tok to bronsemedaljer under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, i isdans og i lagkonkurransen.

## OL-medaljer
* 2018  Pyeongchang -  Bronse i kunstløp, isdans  USA
* 2018  Pyeongchang -  Bronse i kunstløp, lagkonkurranse  USA

## VM-medaljer
* VM 2016  Boston -  **Sølv** i kunstløp, isdans
* VM 2017  Helsingfors -  **Bronse** i kunstløp, isdans
* VM 2011  Moskva -  **Bronse** i kunstløp, isdans

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*