Pieter Isaacsz

**Pieter Isaacsz** (født 1569 i Helsingør, død 1625), dansk/nederlandsk kunstner og hoffmaler; født og død i Danmark. 

Hans far Isaac Pieersz var nederlender, men bosatt i Danmark som *Commisarius in de [[Øresund|Sond]]* («øresundskommisær»). Faren formidlet også kongens bestillinger på kunstverk til aktuelle kunstnere. Pieter Isaacsz er best kjent som portrettmaler, med et særlig talent for å få frem glansen i dyre tekstiler. 

Han huskes som en av de første kunstnerne som plasserte modellen fritt i et landskap. 

I 1580 flyttet familien tilbake til Amsterdam, og tolv år gamle Isaacsz ble lærling hos portrettmaleren Cornelis Ketel. I 1596 vendte familien tilbake til Helsingør da faren gjenopptok sitt tidligere arbeid som tollmester. I mellomtiden hadde sønnen studert malerkunst i München og bodd to år i Firenze. I 1592 var han i Amsterdam som storleverandør av kunst til kong Christian 4.s mange slott. Fra 1608 flyttet han til København, og etter sin fars død overtok han dennes innkjøpsoppgaver for kongehuset.  

Pieter Isaacsz malte noen av de 23 bildene som fremstiller Kristi liv i kongens bedekammer på Frederiksborg slott, brent i 1859. Han var drivkraften bak utsmykkingen av riddersalen på Rosenborg slott med minst seks allegoriske malerier på 1620-tallet. I 1620, da de spaserte i Rosenborg slottshage, kunne han også tilby kongen å kjøpe en spillevende kuriositet: en negergutt som slave. 
«Nei, bort med ham før han får satt barn til verden!» ropte kongen forskrekket, men spurte senere om prisen i et brev til maleren. Ingenting tyder på at et kjøp kom i stand, men slike tjenere ble siden høyeste mote.

Et brev fra Gustaf Adolf 2.s rikskansler Axel Oxenstierna datert 27. april 1620 har avslørt at Isaaczs var vervet av den svenske agenten Jan Rutgers for 400 riksdaler i året. Han skulle kommunisere med svensk etterretning via posten til embetsmannen Leonard von Sorgen som «lønn for malerier». Oxenstierna instruerte ham i brevet, avfattet på tysk: «*Spesielt er jeg interessert i forholdene i [[Hamburg]], og i hvilken grad kong Christian kommer til å blande seg inn der, og med hvilke midler. Likeledes hvordan forholdet er mellom hans [[majestet]] og [[Bremen erkebispedømme|erkebiskopen av Bremen]]*.» 

Hvorfor Isaacsz satte sitt liv i fare med spionasjevirksomhet er ukjent. Hans økonomi var utmerket; i 1617 hadde han overtatt sin fars stilling som «øresundskommisær» med en rundelig årslønn på 800 nederlandske gylden. Oppdraget var da å følge med på nederlandske handelskonvoier og inngi rapporter om alle skipsbevegelser gjennom Øresund. I 1619 refset det nederlandske parlament ham for ikke å ha inngitt noen rapport på to år. Trolig var han mer opptatt av rapporter til Oxenstierna, som han i januar 1625 i et hemmelig brev fortalte om ryktene som da som verserte i Danmark - at Sverige forberedet seg på å invadere Tyskland, og at den engelske ambassadøren hadde sagt at om dette var sant, måtte han gripe inn, for en konflikt mellom to protestantiske monarker var ille.

Kongelig dansk historiograf Johannes Pontanus var bror til Pieter Isaacsz.

Sønnen Isaac Isaacsz gjorde han arveløs i sitt testamente av 5. juni 1625 pga en kvinnehistorie sønnen hadde rotet seg inn i.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*