open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stanisław August Poniatowski av Polen

**Stanisław August Poniatowski** av huset Poniatowski (født 17. januar 1732 i Wołczyn, død 12. februar 1798 i St. Petersburg) var den siste kongen av Polen-Litauen. Han var sønn av greve Stanisław Poniatowski og prinsesse Konstancja Czartoryska. Poniatowski var konge av Polen og storfyrste av Litauen mellom 1764 og 1795.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Stanisław August ble født av den polske landadelige Stanisław Poniatowski og hans hustru prinsesse Konstancja Czartoryska. Faren var en betrodd rådgiver til den svenske konge Karl XII.

### Politisk virke
I en alder av 20 år ble han i 1752 utsending til den polske riksdagen. Poniatowskis politiske karriere skjøt fart da han i 1755 ble sendt til St. Petersburg som saksisk og polsk diplomat, og ble snart den blivende keiserinne Katarina den stores elsker. 

### Konge
Han ble valgt til Polens konge med støtte fra Russland 7. september 1764. Den russiske innflytelsen over Polen hadde vært betydelig under store deler av 1700-tallet, og Poniatowski fungerte innledningsvis som en marionett for russiske interesser. Han klarte ikke å forhindre Polens første deling i 1772 mellom Preussen, Østerrike og Russland. Han forsøkte senere å gjennomføre reformer som skulle styrke Polen i forhold til  nabostatene. Den 3. mai 1791 vedtok han en konstitusjon for det polsk-litauiske samveldet, som avskaffet valgkongedømmet, liberum veto og livegenskapet. Russland lyktes imidlertid å hindre at konstitusjonen trådte i kraft, og kongen ble tvunget til å akseptere Polens andre deling i 1793.

Et opprør mot det russiske styret ledet av Tadeusz Kościuszko 1794 mislyktes, og førte til at Polen ble delt for tredje gang og forsvant fra det europeiske kart som selvstendig stat i over 100 år. Poniatowski ble tvunget til å frasi seg kronen den 25. november 1795. Han bodde deretter i St. Petersburg frem til sin død i 1798, på en pensjon som ble betalt av Katarina den store.

Poniatowski har fremfor alt fått en plass i historien som Polens siste konge, men han gjorde også en betydelig innsats for den polske kunsten, kulturen og det polske utdanningsvesenet. Han oppførte blant annet Łazienki-komplekset i Warszawa, og opprettet verdens første utdanningsdepartement – *Komisja Edukacji Narodowej*.

## Referanser


## Litteratur
* *Memoires secrets inedits de Stanislas II Auguste*. Leipzig 1862.
* *Correspondance inedite du roi Stanislaus Auguste Poniatowski et [[Marie Thérèse Rodet Geoffrin|Mad. Geoffrin]] 1764–77*. 1887.
* Otto Forst De Battaglia: *Stanisław August Poniatowski und der Ausgang des alten Polenstaates.* Berlin 1927.

## Eksterne lenker
* http://pl.rodovid.org/wk/Specjalna:Tree/46352 Stanislaus II August Poniatowski King of Polen
Molde idrettspark

**Molde idrettspark** (tidligere Molde stadion) er et fotball- og friidrettsstadion i Molde. Arenaen var til og med 1997-sesongen hjemmebane for Molde Fotballklubb. Tilskuerrekorden på 14&nbsp;615 betalende tilskuere ble satt i en fotballkamp mellom Molde og Moss 10. oktober 1987. Navnet Molde stadion ble i 1998 overtatt av det som i dag heter Aker stadion, dagens hjemmebane for MFK.

Anlegget har om lag 1&nbsp;400 sitteplasser, seks løpebaner med tartandekke og fotballbane med gressdekke.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stour (Dorset)

**Stour** er ei elv i Dorset og Wiltshire i det sørlige England. Den kalles også **Dorset Stour**, for å skille den fra andre elver med samme navn. Elva, som er 97 km lang, renner fra det sørvestlige Wiltshire gjennom Dorset, og munner ut i Den engelske kanal øst for Bournemouth.

## Elvas løp
Elva har sitt utspring ved Stourhead i Wiltshire, hvor den danner en rekke kunstige innsjøer som inngår i Stourhead-godset som tilhører National Trust. Den renner så mot sørvest og inn i Dorset gjennom Blackmore Vale og passerer byen Gillingham. Den møter sideelvene Cale, fra nordvest, og Lydden fra sørvest, og snur deretter mot sørøst og renner gjennom byen Sturminster Newton. Ved Blandford Forum renner elva gjennom de lave krittåsene i Dorset Downs, og fortsetter videre mot sørøst gjennom hedelandskapet i det sørøstlige Dorset. 

Ved Wimborne Minster møter den sideelva Allen, som kommer inn fra nord, renner videre forbi de nordlige forstedene i Bournemouth og løper sammen med sideelva Moors, også den fra nord. Ved Christchurch renner den ut i det nordvestre hjørnet av estuaret Christchurch Harbour, som den har dannet sammen med naboelva Avon, som kommer fra nord og munner ut i estuaret like ved Stour. Christchurch Harbour munner ut i Den engelske kanal ved Hengistbury Head, rundt 2 kilometer lenger øst. 

## Severdigheter

En lang vandrervei, kalt *Stour Valley Way*, følger nesten hele løpet til elva, fra Stourton nord for Gillingham til munningen ved Hengistbury Head. Parallelt med deler av elva går også den nå nedlagte Somerset and Dorset Joint Railway, som på grunn av Stours krokete løp krysset elva hele fem ganger. 

Flere byer og landsbyer i Dorset har sine navn etter elva, så som Stourton, East Stour, West Stour, Stourpaine, Stourton Caundle, Stour Row, Stour Provost, Sturminster Newton og Sturminster Marshall. 

Sturminster Newton er spesielt kjent for sin godt bevarte vannmølle og for bybrua, hvor det fortsatt står et nå berømt skilt om at den som vandaliserer brua vil bli straffet med transportering. 

## Økologi
Ettersom elvebunnen i stor grad består av leire varierer vannføringen i elva sterkt. På sommeren er vannføringen lav, noe som bidrar til artsrike og viktige habitater, med en lang rekke sjeldne planter. På vinteren renner elva ofte over sine bredder, og den er derfor omgitt av brede og fruktbare elvesletter. 

## Eksterne lenker
*
Zi Jiang

**Zi Jiang** (kinesisk: 资江; pinyin: *Zī Jiāng*; Wade-Giles: *Tzu-chiang*, også kalt *Zi Shui*, 资水) er en av de fire største elvene i provinsen Hunan i Kina, og en av de viktigste sideelvene til Yangtze. Den er 653 km lang og har et bekken på 28.214 km², hvorav 26.728 km² i Hunan.

Zi Jiang har to kilder, en sørlig og en vestlig. Den sørlige kildeelven, Daxishui-elven, har sitt utspring på nordsiden av Yuechengkoufjellene i Ziyuan fylke i Guangxi, og renner så gjennom Xinning fylke i byprefekturet Shaoyang. Den vestlige kildeelven, Heshi-elven, kommer fra Huangmajie i det autonome fylke Chengbu Miao, og flyter gjennom byen Wugang og fylket Longhui.

De to kildeelvene møtes ved Shuangjiangkou i Shaoyang fylke og forenes der med Zijiang. Så løper Zijiang til Dongtingsjøen ved Ganxikou i Yìyáng.

De fire største elvene i Hunan er: Xiang Jiang, Yuan Jiang, Zijiang og Lishui.

## Eksterne lenker
*
Blandford Forum

**Blandford Forum** (i dagligtale kun Blandford) er en markedsby ved elven Stour i Dorset, England. Den er administrasjonssenter for North Dorset. Rett utenfor byen krysser A350 og A354 hverandre; begge er ledet utenom sentrum. Den ligger ved elven Stour, rundt 24&nbsp;km nordvest for Poole.

Dorset fylkesråd har beregnet en befolkning på rundt 10 610 for 2013. Byens økonomi er basert på en blanding av serviceindustri og annen lettere industri som sysselsetter rundt 4 000 mennesker. En av de viktigste bedriftene i byen er Badger Brewery, som leverer øl til mange puber i regionen.

## Historie

Stedet har vært et vadested eller krysningspunkt siden angelsaksisk tid. Den eldste navneformen er *Blaen-y-ford*, «stedet ved krysningsstedet», et navn byen deler med landsbyen Blandford St. Mary like ved. Innen 1200-tallet hadde den blitt en viktig markedsby, med et kvegmarked som forsynte de mange melkebøndene i området med dyr. Byen var også et vanlig stoppested under reisen mellom London og havnebyen Weymouth. Det avholdes fortsatt marked en gang i uken.

Blandford er kjent for sin georgianske arkitektur som er et resultat av ombygging etter at det meste av byen ble ødelagt av brann i 1731. Ombygningsarbeidet ble støttet av en lov i parlamentet og med en donasjon fra kong Georg II. Ombyggingen av byens sentrum, som tok omkring 30 år, formgitt av de lokale arkitektene John og William Bastard, har blitt bevart intakt til i dag. Byens sognekirke, som er viet til apostlene Peter og Paulus er en bygning i klassisk stil, med kuppel. Den ble reist i 1732. Sentrum er et utmerket eksempel på georgiansk arkitektur.

Sør for byen krysser en stenbro med seks buer elven Stour.

## Referanser


## Litteratur
* Bettey, J. H. (1974): *Dorset. City & County Histories*. David & Charles. ISBN 0-7153-6371-9.
* «Blandford Forum Information» (PDF) hos Dorset fylkesråd

## Eksterne lenker
* 
* Blandford Forum Town Council
*
Holborn

**Holborn** er et område i distriktet West End i det sentrale London, mellom Soho og City of London. Området er hovedsakelig en gate dominert av kontorer og forretninger som går østover fra det nordøstlige hjørnet av Covent Garden og mot Smithfield.

## Historie
En tidlig bosetning oppsto ved utkanten av City of London ved siden av en «hole bourne» (*hollow brook* på moderne engelsk), det vil si en bekk i et hull eller nederst i et trangt senkning. Den bekken eller elven ble senere kjent som Fleet og ble senere dekket over av Farringdon Street og Farringdon Road. Dybden på dagens elv som går under Holborn Viaduct gir et inntrykk av hvordan denne dalen en gang var. Den veien som nå heter Holborn (Holborn Viaduct øst for Holborn Circus og High Holborn vest for Gray’s Inn Road) eksisterte i 1249 som *Holeburnestreete*.

I løpet av 1800-tallet ble Holborn stadig mer overbefolket og preget av slum og forurensning, men en omfattende sanering fant sted mot slutten av århundret, blant annet ved at den nye gaten Kingsway ble anlagt gjennom slummen.

Området preges av forretninger og av rettsinstitusjoner som Lincoln's Inn, Gray's Inn og Royal Courts of Justice. London School of Economics og Theatre Royal Drury Lane ligger i Holborn. Områdets eldste bygning er St. Etheldredas kirke fra 1251. Holborn Viaduct er en støpejernsbru som i 1896 ble bygd over elven Fleet. Kjente gater i Holborn er Holborn, Aldwych, Drury Lane, Chancery Lane, Gray's Inn Road og juvelérgaten Hatton Garden.

Holborn opphørte som egen administrativ enhet i grevskapet Middlesex i 1965, da området ble en del av distriktene Camden og City of Westminster.

## Transport
Nærmeste undergrunnsstasjoner er:

* Blackfriars
* Chancery Lane
* Covent Garden
* Holborn
* Mansion House
* St. Paul's
* Temple

## Referanser
Harriet Beecher Stowe

**Harriet Beecher Stowe** (1811–1896) var en amerikansk forfatter og slaverimotstander. Hennes kanskje mest kjente bok var *[[Onkel Toms hytte]]*, som beskriver et liv i slaveri. I 1986 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Hun ble født i Litchfield men vokste hovedsakelig opp i Hartford i samme delstat, der hennes far Lyman Beecher (1775-1863) var kalvinistisk prest og en av de ledende i bevegelsen for avskaffelsen av negerslaveriet. Broren Henry Ward Beecher ble en fremstående predikant. 

### Lærer, journalist, abolisjonist
Hun giftet seg i 1836 med Calvin Ellis Stowe og fikk syv barn. Hun arbeidet i flere år som lærer i en skole som en av hennes søstre hadde opprettet, før hun som skjønnlitterær medarbeider i en lokalavis fikk sitt gjennombrudd i 1852 med romanen *Uncle Tom's Cabin or, Life Among the Lowly* (*Onkel Toms hytte*), opprinnelig publisert som føljetong i en abolisjonistisk avis.

### Forfatter
Stowe skrev romanen *Onkel Toms hytte* som et svar på Fugitive Slave Act, som var blitt vedtatt i 1850 og som straffet dem som hjalp rømte slaver og reduserte rettighetene både for rømte og frigitte svarte. Boken ble hovedsakelig skrevet i Brunswick der hennes mann, Calvin Stowe, underviste ved sitt alma mater, Bowdoin College.

Stowe fikk inspirasjon til å skrive romanen fra Josiah Hensons selvbiografi. Josiah Henson var en svart mann som levde og arbeidet på en 14,8&nbsp;km² stor tobakkplantasje i North Bethesda, Maryland, eid av Isaac Riley. Henson rømte fra slaveriet i 1830 ved å flykte til Øvre Canada (nå Ontario) og ble værende der for å hjelpe andre rømte slaver med å komme seg dit og bli selvforsørgende. Der skrev han også sine memoarer. 

Stowe sa senere at Hensons memoarer inspirerte henne til *Onkel Toms hytte*. Da Stowes bok fikk oppmerksomhet, ga Henson på nytt ut sin bok med tittelen *The Memoirs of Uncle Tom* og reiste mye rundt i Europa og Amerika. Stowes roman «lånte ut» navnet til Hensons hus &ndash; Onkel Toms hytte, en historisk plass nær Dresden i Ontario &ndash; som siden 1940 har vært museum. Den faktiske hytten som Henson bodde i som slave finnes fremdeles i Montgomery County i Maryland.

Også i 1852 utkom *A key to Uncle Tom's Cabin* (*Nøkkelen til Onkel Toms hytte*, 1853), der hun, etter at det var stilt spørsmål om romanen, ville dokumentere at den bygde på virkelige begivenheter. Den ble fulgt i 1856 av *Dred, a tale of the dismal swamp*. 

Under den amerikanske borgerkrig traff hun president Abraham Lincoln. Da skal han ha sagt: *«So this is the little woman who wrote the book that started this great war?»*. 

I 1870 utkom *Lady Byron vindicated: a history of the Byron controversy from its beginning in 1816 to the present time* der Beecher Stowe beskyldte Lord Byron for incest.

Hun var en tidlig vegetarianer og en av pionærene i American Vegetarian Society. Hun var inspirert av den svenske litteratur og den danske kultur.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Afghanistans flagg

**[[Afghanistan]]s flagg**, også brukt som flagget til Taliban, består av et hvitt felt med en svart *[[Shahadah]]*. Det ble vedtatt 15. august 2021 med Talibans seier i 2001–2021-krigen. Siden den anglo-afghanske krigen i 1919, også kjent som uavhengighetskrigen, har Afghanistan brukt om lag 19 nasjonale flagg, mer enn noe annet land i denne perioden. Nasjonalflagget hadde svarte, røde og grønne farger det meste av tiden i perioden.

Det trefargede flagget til den internasjonalt anerkjente *islamske republikken Afghanistan*, som fortsatt er i bruk internasjonalt og ved motstandsbevegelser mot Taliban inne i Afghanistan, har vertikale svarte, røde og grønne striper. Det har riksvåpenet i hvitt i midten. Våpenet, som er omgitt av hveteaks, inkluderer en *[[Shahadah]]*; en *[[Takbīr]]*; solstråler; en moske med *[[mihrab]]*, *[[minbar]]* og to afghanske flagg; året 1298 (١۲۹٨) i jalalikalenderen (dvs. gregoriansk 1919); og en inskripsjon som sier Afghanistan (). Et lignende flagg med tre vertikale striper av samme farge, som hadde et emblem omgitt av hveteaks, ble først brukt av kong Amanullah Khan i juli 1928.

## Historikk
Afghanistan har benyttet en hel rekke ulike nasjonalflagg, kanskje flere enn noe annet land i verden:

## Referanser
Det vestlige Zhou-dynasti

**Det vestlige Zhou-dynasti** er den første halvdel av det kinesiske Zhou-dynastiets nesten tusenårige dominans av Kinas historie. Det etterfulgte Shang-dynastiet. 

Den siste Yin-kongen, Zhouxin (1154&ndash;1122 f.Kr.), var en tyrann. Han mistet mange tilhengere og måtte beskjeftige seg med Huai-barbarene, noe Zhou-fyrsten Wen og deretter hans etterfølger Wu Wang visste å utnytte til invasjon av Henan. I slaget ved Muye tapte Zhouxin for Wu Wang (regjeringstid 1122-1117 f.Kr.) og ble brent i sitt palass. 

Zhou-herredømmet var imidlertid ikke sikret med det. En rekke barbarstammer underkastet seg (I-barbarene i øst, Man-barbarene i sør, og Lü-barbarene i vest). Hao (i dag Zongzhou) i Weidalen (i dagens Shaanxi-provins) ble hovedstad. Tallrike arvinger ble innsatt som lensherrer – og gjorde opprør ved første og beste anledning. Den nye Zhou-kongen Cheng Wang (regjeringstid 1115-1078 f.Kr.) klarte imidlertid ved hjelp fra regenten Dan (hans onkel) og hans sønn  Bo-kin å seire til slutt. 

Det var under Cheng Wang at de første kobbermynter skal ha blitt innført. Mu Wang (1001-946 f.Kr.) innførte en ny strafferett som åpnet for at folk kunne løskjøpe seg fra legemlig straff (og dermed bidra til statskassen). Mu Wang gikk løs på Quanrong- (dvs. hunde-)barbarene i nordvest og skal ha klart å trenge helt frem til Tarimbekkenet. På denne tiden ekspanderte og koloniserte Zhou-dynastiet i alle retninger.

Li Wang (878-827 f.Kr.) var en tyrann som ble jaget bort fra hovedstaden av et folkelig opprør. Hans sønn og etterfølger Xuan Wang (827-782 f.Kr.) ble kåret til konge i eksil, og måtte kjempe mot Yanyunbarbarene, som muligens var et rytterfolk. (De fleste barbarer kjempet den gang fremdeles til fots. Mot slutten av sitt liv ble han mannevond og lastefull, og hans sønn og etterfølger Youwang (781-771 f.Kr.) fulgte i sin fars fotspor til de grader at han tapte enhver oppslutning om sitt styre i hele Zhou-riket. Quanrong angrep da Shaanxi, kong Youwang ble drept og hovedstaden plyndret.

Den neste epoken av Zhou-dynastiet ble knyttet til en ny hovedstad, Luoyang. Den lå lenger øst; derav betegnelsen Det østlige Zhou-dynasti for den etterfølgende perioden.

## Litteratur
*
*
*
Stour

**Stour** kan vise til en av følgende elver i England:

*Stour (Dorset)
*Stour (Suffolk)
*Stour (Kent)
**East Stour (Kent)
**West Stour (Kent)
**Great Stour
**Little Stour
*Stour (Warwickshire)
*Stour (Worcestershire)
Muztagata

**Muztagata**  (uigursk: مۇز تاغ ئاتا; ) er et fjell i Pamir i Xinjiang i Folkerepublikken Kina. Det er det nest høyeste fjellet i kjeden som danner den nordlige enden av det tibetanske platå. Navnet betyr *isfjellenes far*. Muztagata er 7509 moh..

Fjellet ble besteget første gang i 1956 av en sovjetisk-kinesisk ekspedisjon.

## Se også
* Liste over verdens høyeste fjell

## Referanser
Royal Courts of Justice

**Royal Courts of Justice** (også kalt *Law Courts*) er en bygning i London som huser Appelldomstolen for England og Wales (*Court of Appeal of England and Wales*) og Overretten for England og Wales (*High Court of Justice of England and Wales*). Bygningen ligger på Strand i London. Den har kuppel, og ble ferdigstilt i 1881.
Shahadah

***Shah&#257;da*** (arabisk **شهادة**) er islams trosbekjennelse. Den bekjenner troen på den éne gud Allah og på Muhammed som Allahs profet. Resitering av trosbekjennelsen er en av islams fem søyler. Det å fremsi bekjennelsen høyt foran minst to muslimske vitner regnes som en offisiell erklæring om at man er muslim.

* latinisert arabisk form: **L&#257; 'il&#257;ha 'ill&#257; ll&#257;ha wa Muhammadun ras&#363;lu ll&#257;hi.**
* norsk: **«Det finnes ingen Gud unntatt Allah, og Muhammed er Hans profet»**.

En variant av denne trosbekjennelsen inngår i *adhan* – bønneropet som ropes ut før hver av de fem bønnetidene:
* *ashadu an la ilaha illa llah* (to ganger)
* *wa-ashadu anna Muhammada r-rasul Allah* (to ganger) 

Trosbekjennelsen står også skrevet på flagget til en rekke muslimske land. Den eldste kjente oversettelse av trosbekjennelsen er en gresk versjon fra al-Walid Is tid, 705&ndash;715.

## Forskjeller
Enkelte Sufi-grupperinger nevner også tidligere profeter nevnt i koranen, blant annet Jesus i trosbekjennelsen.

## Norsk oversettelse
Det finnes flere oversettelser av trobekjennelsen til norsk:
* Det finnes ingen Gud unntatt Allah, og Muhammad er Hans sendebud.
* Jeg bekjenner at det ikke er noen gud uten Gud og jeg bekjenner at Muhammad er hans profet
* Jeg bevitner at det finnes bare en guddom Allah og jeg bevitner at Muhammad er hans sendebud 
* Jeg bevitner at det er ingen guddom utenom Allah og at Muhammad er hans sendebud 
* Jeg bevitner at det er ingen guddom utenom Allah og at Muhammad er hans budbringer
* Allah er den eneste Gud; Mohammad er Allas budbringer/sendebud. 
* Det er ingen gud foruten Allah og Muhammed er hans Profet.
* Det er ingen annen gud enn Gud! Og Muhammed er hans profet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Trikolor

**Trikolor** («tre farger») betegner et flagg med tre farger plassert i horisontale eller vertikale striper. I enkelte land er det vanlig å referere til flagget som «trikoloren». Det er i en del tilfeller plassert et heraldisk merke, et emblem eller annet symbol på flagget. I disse tilfellene er det midt i flaggduken eller i øverste hjørne ved stangen, som er den foretrukne plassering for merket. 

Trikolorer er særlig vanlig i kontinental-Europa. Også i Afrika har mange land trikolorer, da ofte i de panafrikanske fargene rødt, gult, grønt (eventuelt svart).

## Opprinnelse
Nederlands flagg er den første trikolor, og har sitt opphav i det nederlandske opprør mot Spania som startet i 1568.

Frankrikes flagg fra revolusjonstiden, var ikke den første, men er en av de mest kjente trikolorer. Dagen etter stormen på Bastillen ble kong Ludvig 16. overtalt til å trekke tilbake troppene fra Paris og Versailles for å unngå borgerkrig. Nasjonalforsamlingen sendte en delegasjon på 88 mann til Paris for å meddele kongens beslutning, som ble mottatt med jubel. Som et bevis på båndet mellom Paris og kongehuset, skulle Nasjonalgarden fremover bære en kokarde i hvitt, blått og rødt, med fargene hentet fra kongehusets (Bourbon) hvite fanefarge plassert mellom de blå og røde fargene fra Paris' byvåpen. Slik ble Trikoloren skapt. 

Trikolorer, uansett farger, ble opprinnelig sett på som et revolusjonært symbol og som samlingsmerke for liberale og demokratiske ideer. Både Irlands, Italias og Tysklands trikolorer føyer seg historisk inn i dette bildet.

## Europeiske trikolorer
*Andorras flagg (med emblem)
*Armenias flagg
*Aserbajdsjans flagg (med emblem)
*Belgias flagg
*Bulgarias flagg
*Estlands flagg
*Frankrikes flagg
*Kroatias flagg (med emblem)
*Irlands flagg
*Italias flagg
*Litauens flagg
*Luxembourgs flagg
*Moldovas flagg (med emblem)
*Nederlands flagg
*Romanias flagg
*Russlands flagg
*Serbias flagg
*Slovakias flagg (med emblem)
*Slovenias flagg (med emblem)
*Tysklands flagg
*Ungarns flagg

## Afrikanske trikolorer
*Elfenbenskystens flagg
*Etiopias flagg
*Gabons flagg
*Ghanas flagg
*Guineas flagg
*Kameruns flagg
*Malawis flagg
*Malis flagg
*Nigers flagg
*Senegals flagg
*Sierra Leones flagg
*Tsjads flagg

## Litteratur
* Whitney Smith: *Flags through the ages and across the world*, McGraw-Hill Book Co,Maidenhead 1975, side 30, 135-139, 340-341 m.fl.

## Referanser
Sportsklubben Træff

**Sportsklubben Træff** er et idrettslag fra Molde stiftet 1. oktober 1924. Herrelaget i fotball spiller i 2026 i 2. divisjon.

Klubbens damelag i fotball spiller per 2024 i Kvinner 7er 2024 - Nordmøre og Romsdal.

Klubben driver i dag med fotball og håndball, der de inntil nylig har stilt lag i tredjedivisjon håndball for kvinner og andredivisjon fotball for menn. Boccia er også et tilbud i klubben. Tidligere drev klubben også med ski og sykkel. Klubbfargene er hvite trøyer, grønne bukser og hvite strømper. Klubben har ca.  medlemmer.

Træff har bygd hallen Træffhuset for håndball, klatring og fotball.  

## Tabellen 2026

## Spillere med bakgrunn i Træff

*Christian Gauseth
*Fredrik Solberg
*Tina Wulf Eikeland
*Tommy Eide Møster
*Kai Røberg
*Bernt Hulsker
*Simon Markeng
*Jahn Ove Wiik
*Øyvind Gram

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Reknesbanen - Nordic Stadiums
Balderfeltet

**Balderfeltet** er et av de relativt mindre oljefelt på norsk kontinentalsokkel. Geografisk ligger feltet i Nordsjøen, ca.  nord og  øst. Det ligger helt vest på Utsirahøyden, nær egga ned mot Vikinggraben,  vest for Rogaland.

Feltet består av en rekke små atskilte petroleumsforekomster og omfatter også Ringhornefunnet. Balderfeltet er utbygd med havbunnskompletterte brønner som er knyttet opp til bolig- og produksjonsskipet «Balder FPU». En bolig- og boreinstallasjon utvinner fra Ringhornereservoaret og er knyttet opp til Balder-skipet.

Feltet  var det første oljefelt som ble oppdaget i norsk del av Nordsjøen. Funnet skjedde allerede onsdag 24. mai 1967, mer enn to år før Ekofiskfeltet ble funnet og erklært drivverdig. Det amerikanske oljeselskapet Esso hadde fått enerett i utvinningstillatelse nr 001, og allerede i den andre letebrønnen (25/11-1) ble det påvist olje. Leteboringen var avsluttet 9. juli 1967, men funnet ble den gang, med datidens teknologi, ikke erklært kommersielt drivverdig. Utvinningstillatelse 001 omfattet også områdene som senere viste seg å inneholde feltene Svalin, Grane, Edvard Grieg, Ivar Aasen og deler av Johan Sverdrup.

I perioden fram til 1995 ble strukturene i lisensen undersøkt med 22 nye brønner. Plan for utbygging og drift ble godkjent i 1996, og produksjonen startet i 1999.

Etter at Exxon solgte seg ut av samtlige norske egenopererte felt i 2017, ble Point Resources AS operatør og eneste rettighetshaver på Balderfeltet.   Dette selskapet var eid av HitecVision som i desember 2018 slo seg sammen med Eni Norge og dannet Vår Energi AS.  Vår Energi er nå operatør på Balderfeltet.

## Geologi

Reservoarbergarten i Balderfeltet, som tilhører Balderformasjonen, er ett av mange sandsteinslag som ble avsatt tidlig i tertiærtiden, da områdene rundt Shetland ble hevet og Nordsjøbassenget sank inn.

På Shetlandplattformen rant elvene på denne tiden fra vest mot øst, og de bygget store deltaer der de møtte havområdet mellom Norge og Storbritannia. Gjennom paleocen og eocen, en periode på mer enn 25 millioner år, ble det bygget flere deltaer.

Mye av sanden i elvene ble transportert forbi deltaet og videre ut på dypt vann med undersjøiske strømmer, og disse såkalte turbidittene danner tykke lag med leir, silt og sand.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Oljedirektoratet sine fakta sider om Balderfeltet
* Balder i Aftenbladets interaktive sokkelkart
Fjelberg

**Fjelberg** er en tidligere selvstendig kommune i Hordaland fylke. I 1965 ble den en del av Kvinnherad kommune.

## Historikk
Fjelberg  ble opprettet som Fjeldberg formannskapsdistrikt i 1837. I 1855 ble Fjelberg (3&nbsp;587 innbyggere) slått sammen med Eid (1&nbsp;207 innbyggere) til den nye Fjelberg kommune. I 1865 ble Vikebygd sogn (1&nbsp;062 innbyggere) skilt ut fra Fjelberg og slått sammen med Finnås (2&nbsp;227 innbyggere) til Sveen (Sveio) kommune. 1. januar 1898 ble en del av Stord med 117 innbyggere overført til Fjelberg kommune. 1. juli 1916 ble Ølen (1&nbsp;715 innbyggere) skilt ut fra Fjelberg som egen kommune. Fjelberg hadde etter fradelingen 1&nbsp;926 innbyggere.

1. januar 1965 ble Fjelberg slått sammen med Kvinnherad, det meste av Varaldsøy og deler av Skånevik til den nye Kvinnherad kommune. Fjelberg hadde ved sammenslåingen 2&nbsp;308 innbyggere.

Fjelberg kirke er en langkirke i tre fra 1722. den ligger på Fjelbergøya.


Fil:Marcus Selmer Piger fra Fjeldberg Praestegjeld i Bergens Stift.jpg|«Tre Piger fra Fjeldberg Præstegjeld i Bergens Stift»  på 1860-tallet 
Fil:Marcus Selmer En Bonde fra Fjeldberg Praestegjeld i Bergens Stift..jpg|«En Bonde fra Fjeldberg Præstegjeld i Bergens Stift» på 1860-tallet  


## Eksterne lenker
* Oppslagsordet «Fjeldberg» i ''Salmonsens konversationsleksikon'' (1919)
* Fjelberg prestegard
Sportsklubben Rival

**Sportsklubben Rival** (stiftet 19. september 1939) er et idrettslag fra Årø i utkanten av Molde. Klubben har grupper for alpint, fotball, håndball, volleyball og sandvolleyball, og er moderklubb for kjente idrettsnavn som Signe Gaupset, Birgitte Sættem, Ragnhild Mowinckel og Andrine Flemmen. Klubbfargene er rød trøye, blå skjorts og rød strømper. 

Rival har egen gressbane for fotball på Årø i Molde som blir kalt Rivalbanen. I 2010 ble Årølia kunstgressbane åpnet i forbindelse med den 17. Rivalcupen. Årølia kunstgressbane har fulle internasjonale mål.

## Fotball
A-laget i fotball for menn spiller 2023-sesongen i 5. divisjon.

Rival har også gull fra Norway Cup 2019 i G13-klassen. Laget ble ledet av Øystein Risan og Trond Brændø.

### De siste sesongene

## Volleyball

Høsten 2000 ble volleyball en del av tilbudet i Rival ved at Molde Volleyballklubb og Rival slo seg sammen. 

Klubben har juniorlag for mini, U15, U17 og U19. I seniorserien har de alltid lag i 2. og 3. divisjon for kvinner og menn. 

Sesongen 2023/24 spilte de i 1. divisjon for kvinner, men rykket rett ned igjen til 2. divisjon.

### Tabell 2023/24 for 1. divisjon kvinner

## Kjente utøvere med bakgrunn i Rival
*Bendik Hareide
*Knut Olav Rindarøy
*Knut Anders Fostervold
*Ronald Wenaas
*Birgitte Sættem
*Andrine Flemmen
*Ragnhild Mowinckel
*Jo Sunde
*Signe Gaupset

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 

'
Vejle

**Vejle** er en by og tidligere kjøpstad i Vejle kommune på Syd-Jylland i Danmark, og er administrasjonssenter for Region Syddanmark. Regionens Regionsråd møtes også i Vejle. Med sine  innbyggere (2023) er byen Danmarks 9. største by.

Bynavnet «Vejle» ble i middelalderen skrevet **Wæthlæ, Wæthel, Wedel** hos Arild Huitfeldt, og andre steder **Vedle**, trolig av *vejle*, som er eldre dansk for et vadested. Forklaringen skal være byens beliggenhet ved et våtmarksområde, som man i vikingtiden kunne krysse på Ravningebroen. Byen ble første gang nevnt i 1256. Eldste kjente kjøpstadsrettigheter er fra 1327.

Fra 1970 til 1. januar 2007 var Vejle kommunesenter i gamle Vejle kommune, og sete for administrasjonen og amtsrådet i det nå oppløste Vejle amt.

## Vennskapsbyer
Vejle er vennskapsby til
*  Baja, Ungarn
*  Mostar, Bosnia-Hercegovina
*  Sankt Michel, Finland (siden 1946)
*  Jelgava, Latvia 
*  Molde, Norge (siden 1946)
*  Borås, Sverige (siden 1946)
*  Schleswig, Tyskland (siden 1977)

## Demografi

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Hard bop

**Hard bop** (eller også **hardbop**) er en jazzstil. Den er en videre utvikling av bebop etter 1950 med en sterkt drivende rytmikk. Her blir elementer fra cool jazz, soul,  blues og delvis også afrikansk musikk forent. 

Typisk for denne stilen er *modal improvisasjon*, utviklet av Miles Davis og John Coltrane. Dette innebærer at en modal skala blir brukt som grunnlag når melodiene for solospillet skal dannes. De forsøkte dermed å befri seg fra de fastlagte strukturene og harmoniprogresjonene i bebopen.

Dette førte til en 'hardere' måte å spille på, dvs. stilen er noe strengere, mindre leken enn bebop. De tradisjonelle elementene fra de nevnte stilretningene ble videreutviklet til de tekniske grensene var nådd. En undersjanger er soul jazz som er oppbygd enda strengere.

Et typisk album er *[[Kind of Blue]]* av Miles Davis, det er et særdeles vellykket eksempel på modal improvisasjon.

## Viktige musikere

### [[Trompet]]
**[[Nat Adderley]]*, også kornett
**[[Benny Bailey]]*, også flygelhorn
**[[Clifford Brown]]* 
**[[Donald Byrd]]*, også flygelhorn
**[[Ted Curson]]* 
**[[Miles Davis]]* 
**[[Kenny Dorham]]* 
**[[Bill Hardman]]* 
**[[Freddie Hubbard]]*, også flygelhorn
**[[Thad Jones]]*, også kornett, flygelhorn
**[[Booker Little]]* 
**[[Blue Mitchell]]*, også kornett
**[[Lee Morgan]]* 
**[[Art Farmer]]* Også flygelhorn 
**[[Woody Shaw]]* 

### [[Trombone]]
**[[Curtis Fuller]]* 
**[[Slide Hampton]]* 
**[[Jimmy Knepper]]* 
**[[Julian Priester]]*

### [[Saksofon]]
**[[Julian Cannonball Adderley]]*, alt
**[[John Coltrane]]* tenor, alt, sopran, fløyte
**[[Benny Golson]]* tenor
**[[Dexter Gordon]]* tenor, sopran
**[[Gigi Gryce]]* alt
**[[Yusef Lateef]]* tenor, obo, fløyte, horn
**[[Jackie McLean]]* alt
**[[Charles McPherson]]* alt
**[[Hank Mobley]]* tenor
**[[Sonny Rollins]]* tenor, sopran
**[[Wayne Shorter]]* tenor, sopran
**[[Harold land]]* Tenor
**[[Phil Woods]]* Alt

### [[Piano]]
**[[Walter Davis Jr.]]*
**[[Kenny Drew]]*
**[[Tommy Flanagan]]*
**[[Red Garland]]*
**[[Wynton Kelly]]*
**[[Mulgrew Miller]]*
**[[Horace Silver]]*
**[[Richie Powell]]*
**[[Bobby Timmons]]*
**[[Hank Jones]]*
**[[Duke Pearson]]*
**[[Sonny Clark]]*

### [[Kontrabass|Bass]]
**[[Pepper Adams]]*
**[[Paul Chambers]]*
**[[Jymie Merritt]]*
**[[Charles Mingus]]*, også piano
**[[Wilbur Ware]]*
**[[Doug Watkins]]*
**[[Reggie Workman]]*
**[[George Morrow]]*
**[[George Duvivier]]*
**[[Sam Jones]]*

### [[Trommer]]
**[[Art Blakey]]*
**[[Roy Haynes]]*
**[[Elvin Jones]]*
**"Philly" [[Joe Jones]]*
**[[Dannie Richmond]]*
**[[Max Roach]]*, også perkusjon
**[[Art Taylor]]*
**[[Lex Humphries]]*
**[[Louis Hayes]]*

### [[Gitar]]
**[[Kenny Burrell]]*
**[[Jimmy Bruno]]*
**[[Wes Montgomery]]*
**[[Grant Green]]*
**[[René Thomas]]*
**[[Joe Pass]]*

## Andre
**[[Bobby Hutcherson]]*, vibrafon
**[[Jimmy Smith]]* orgel

## Kilder
*
Shaftesbury (andre betydninger)

**Shaftesbury** kan vise til:

*Shaftesbury, by i Dorset i England
*Shaftesbury, by i Vermont i USA
*Shaftesbury Avenue, gate i London i England
* Shaftesbury Hotel, hotell i London i England
* Shaftesbury Theatre, teater i London i England
* Jarl av Shaftesbury, engelsk adelstittel
Den gule keiser

**Den gule keiser** eller **Huang Di** (kinesisk: 黃帝, pinyin: *Huáng Dì*) er en legendarisk kinesisk hersker og kulturell helteskikkelse som sies å være alle kineseres stamfar. Han skal ha blitt født der dagens Xinzheng i Hunan nå er.

Som en av De tre opphøyede keisere og fem konger skal Den gule keiser ha hersket fra 2696 til 2598 f.Kr. Legenden om hans tilbaketog vestover under krigen mot den østlige keiser Chī Yóu ved slaget ved Zhuōlù betraktes som startpunktet for det han-kinesiske folk. 

Blant alt Den gule keiser skal ha utrettet, er også utviklingen av prinsippene for tradisjonell kinesisk medisin. *Nèijīng* (Den gule keisers medisinale foretegnelse) skal angivelig ha blitt til i samarbeid med hans lege Qí Bó.  Moderne historikere mener imidlertid at den ble kompilert på grunnlag av en rekke eldre kilder av en lærd som levde i brytningstiden mellom Zhou- og Han-dynastiene, mer enn 2000 år senere.

Ifølge legenden var det Den gule keisers hustru Leizu som lærte kineserne å veve silke fra silkeormene, og hans historiker Cang Jie som skal ha skapt de første kinesiske skrifttegn. 

## Litteratur
* Anne Birell: *Chinese Mythology*. Johns Hopkins University Press, 1993. ISBN 0-8018-4595-5
*Trygve Løtveit: *Den gule keiser, og andre historiske fortellinger fra det gamle Kina*. Huitfeldt, 1995
* Muhammad W.G.A. Schmidt: *Die Medizin des Gelben Kaisers. Konzepte und Therapien für Körper und Geist in der Traditionellen Chinesischen Medizin*, Viademica-Verlag Berlin, 2008, ISBN 978-3-937494-48-7
Ashmore

**Ashmore** er en liten landsby og et verdslig sogn i distriktet North Dorset i den nordøstlige delen av grevskapet Dorset, England. Den ligger ved Cranborne Chase, omkring 8 km sør for Shaftesbury og 32 km sørvest for Salisbury. Landsbyen består av en kirke og drøyt 80 små stenhus, mange av dem med stråtak. Den ligger over 200 moh., og er den høyest beliggende landsbyen i Dorset. Landsbyen er sentrert rundt en sirkulær dam og består av en kirke og flere steinhus, mange med stråtak. Dammen, angelsaksisk *mere*, er hva som har gitt landsbyen dens opprinnelige navn, *Ashmere*, siden forvansket til Ashmore. 

Ved folketellingen i 2011 hadde sognet en befolkning på 188 innbyggere.

Landsbyen ligger ved den romerske veien mellom Bath og Badbury Rings, og man mener at dammen kan ha hatt en spesiell betydning, muligens som kultsted, i romersk tid. Det lå antagelig en bosetning der i denne perioden, selv om navnet den er kjent under, som forklart over, er av senere angelsaksisk opprinnelse.

## Referanser


## Litteratur
* Pitt-Rivers, Michael (1968): *Dorset*. London: Faber & Faber.
* Taylor, Christopher (1970): *The Making of the Dorset Landscape*. London: Hodder & Stoughton.

## Eksterne lenker

* «Ashmore» , *The Dorset Page*
Messe (katolsk)

**Messen** er Den katolske kirkes viktigste form for gudstjeneste. Den inkluderer i motsetning til andre gudstjenesteformer feiring av nattverden. Det er variasjoner i oppbygning og liturgi mellom de forskjellige særkirker og mellom messer for forskjellige formål.

## Den romerske messen

Den romerske messen, også kjent som den latinske messen ettersom den tidligere bare ble feiret på latin, er Den romersk-katolske kirkes grunnleggede form for messe. Den består av to hoveddeler: Ordets liturgi og nattverdens liturgi. Den første delen består av lesninger fra Bibelen, salmer, preken og foreskrevne bønner, mens den andre delen består av nattverdsfeiringen. Under messer ved f.eks. bryllup og begravelser, legges elementene som er spesielle for denne typen feiring inn i den første delen. 

Fram til 1969 ble messen feiret på latin, men etter det andre Vatikankonsil ble det åpnet for messer på det lokale språket. Dette har nå blitt den helt dominerende formen, selv om det fortsatt er en del kirker hvor man feirer messe på latin. Det er også mange steder vanlig å framsi eller synge visse elementer, som trosbekjennelsen og Fadervår, på latin mens resten av tekstene er på folkespråket.

### Messens faste ledd

Messen har en del faste ledd som alltid skal være med, selv om innholdet i disse varierer med den liturgiske kalender og andre omstendigheter.

Leddene som ikke varierer kalles *[[Ordinarium missae|Ordinarium]]* (blant annet Kyrie, Gloria, Credo, Sanctus, Fadervår, Agnus Dei, utsendelse), mens tekster som veksler med den liturgiske kalenderen hører til *[[Proprium Missae|Proprium]]*.

En del elementer er forbeholdt messer på festdager og høytider, inkludert søndager. Det er også enkelte anledninger hvor man har flere elementer, som sekvenser og ekstra lesninger.

**[[Innledende riter]]**
* Åpningsbønn
* Korstegn
* Syndsbekjennelse
* Kyrie eleison
* Gloria in excelsis (fest og høytid)
* Kirkebønn
**[[Ordets liturgi]]**
* Første lesning
* Salme
* Annen lesning (fest og høytid)
* Hallelujavers (i fastetiden: Evangelievers)
* Evangelielesning
* Preken
* Credo
* Forbønner
**[[Nattverdsliturgi|Nattverdens liturgi]]**
* Offertorium
* Eukaristisk bønn
* Fadervår
* Fredshilsen
* Kommunion
* Avslutningsbønn
* Evt. kunngjøringer
* Velsignelse
* Utsendelse *([[Ite, missa est]])*

## Brudemesse

Brudemesser er bryllup hvor det feires gudstjeneste med nattverd. Dette er den vanligste formen for vigselsseremoni i Den katolske kirke, men det er også mange som velger en vigsel uten messe. Dette er spesielt vanlig ved blandede ekteskap, der den ene parten ikke kan motta nattverd. 

## [[Rekviemmesse]]

En rekviemmesse er en begravelsesseremoni med nattverdsfeiring. Dette er en meget vanlig form for begravelsesseremoni i katolsk tradisjon, men det er også mulig å gjennomføre begravelser uten nattverd. 

## Eksterne lenker
* 
* Messens enkelte deler
Talgje

**Talgje** (gammelnorsk Tolga) er en øy i Stavanger kommune i Rogaland, med et areal på 4&nbsp;km².

For å skille Talgje fra Nord-Talgje, en av Sjernarøyane, blir øyen også kalt **Sør-Talgje**. På denne øyen ligger Talgje kirke, en steinkirke fra middelalderen.

## Naturforhold
Talgje er relativt flat, og mesteparten av øya er brukt til jordbruksområder. Rikt jordsmonn og godt lokalklima gir en frodig vegetasjon. Til tross for at mye av øya er oppdyrket finnes det en ganske stor bestand av rådyr.

## Historie

Øya har trolig vært befolket langt tilbake.  

Det er funnet stolper til et toskipet hus fra eldre bronsealder (1700-1100 fvt.). Det var et hus på 13 meters lengde og 6,5-6,8 meters bredde, - 86 kvadratmeter stort. Det var kun tre takbærende stolper. I vestenden var ildstedet. Der var 80cm mellom takstolpene. Huset var kortere og mer rektangulær enn de øvrige kjente toskipede husene i Norge fra denne tiden. Plasseringen av takstolpene med henholdsvis 1,2 og 1,9 meter fra endeveggene. Det innebærer en svært bratt takvinkel for et valmet tak. Et saltak er derfor mer trolig. Huset hadde svakt buede endevegger, men med forholdsvis rettvinklede hjørner.  

En fallos-stein fra jernalderen kan tyde på at øya har vært et religiøst senter i gammel tid, eller et bordell. 

I 1992 ble det gravd ut et hus fra Folkevandringstiden.

Talgje kyrkje på Gard er en steinkirke i romansk stil datert til like før 1150. Til litt 1840-tallet stod det ved kirken rester av en grunnmur av et stort hus. Dette var muligens et hospital i middelalderen. 

I middelalderen var Gard på Talgje (også omtalt som Sør-Talgje eller Tolgo) sete for en mektig adelsslekt. To av gårdsherrene hadde rang som baron. Den første kjente personen fra denne slekten  var baron Gaute Erlingsson (ca. 1220–1288). En annen adelsmann ble drept i en konflikt med hanseatene i Bergen i 1455.

## Næringsliv
Som flere andre øyer i Boknafjorden har Talgje en del gartnerivirksomhet, med omfattende dyrking av tomater i drivhus. Det dyrkes også noe blomster, og landbruk setter også sitt preg på landskapet. Øya har også lakseoppdrett. Ellers er det ganske mange som bor på øya som har sitt arbeide i Stavanger-området.

## Fastlandsforbindelse
30. oktober 2009 fikk Talgje fastlandsforbindelse da den undersjøiske Talgjefjordtunnelen (Finnfast) mellom Rennesøy og Finnøy ble åpnet, med en arm til Talgje. Fram til tunnelen ble åpnet gikk det ferje fra Talgje til Hanasand på Rennesøy og Ladstein på Finnøy. Rennesøy er tidligere blitt bundet til Nord-Jæren med de to tunnelene i Rennfast-systemet.

Talgje hadde barneskole for 1.-7. klasse ut 2008, da ble skolen lagt ned og elevene reiser nå til Finnøy for å gå på skole. Det er en barnehage i de tidligere skolelokalene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Talgje Info
Judaberg

**Judaberg** er et tettsted og inntil 2020 administrasjonssenteret i Finnøy kommune, nå  del av Stavanger kommune i Rogaland. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger på østsiden av Finnøy. Judaberg har ferjeforbindelse til naboøyene og hurtigbåtforbindelse til Stavanger. Rygjabø videregående skole ligger på Judaberg.

## Referanser
Vevring

**Vevring** er ei bygd i Sunnfjord kommune i Vestland. Bygda ligger på nordsida av Førdefjorden i tidligere Naustdal kommune. Bygda var sentrum i den tidligere selvstendige kommunen Vevring fram til 1964. Kommunen ble opprettet som Vevring formannskapsdistrikt i 1837.

Vevring ligger midt mellom Førde og Florø, langs fylkesvei 611 via Stavang. Vevring har rundt 300 innbyggere, fordelt på grendene Redal, Gryta, Vevring og Kvellestad. Fra Redal i øst til Horne i vest er det omkring 10 km. Hver høst siden 1979 har det blitt arrangert en stor kunstutstilling i bygda. Der er det også en skulpturpark.


File:Vevring Naustdal Sogn og Fjordane 2015-09-15 (cropped-distorted panorama) 01.JPG|Småbåthavna i Vevring ligger ved Førdefjorden. Den røde bygningen er butikk. Fortegnet panorama.
File:Vevring Naustdal Sogn og Fjordane 2015-09-15 (cropped-distorted panorama) 02.JPG|Parti av riksvei 611 gjennom Vevring. Vevring skole lengst til høyre. Skulpturene er del av en skulpturpark i bygda. Fortegnet panorama. 


## Vevring kommune 1837–1964
1. januar 1964 ble kommunen delt og slått sammen med andre kommuner. Området nord for Førdefjorden med 439 innbyggere (unntatt Steindal krets) ble slått sammen med deler av Naustdal til den nye Naustdal kommune.

Området sør for Førdefjorden med 407 innbyggere ble slått sammen med Askvoll kommune og området sør for Førdefjorden i Bru kommune til den nye Askvoll kommune.

Steindal krets i Vevring med 25 innbyggere, ble slått sammen med Florø, Eikefjord og Kinn kommuner samt deler av Bremanger og Bru til en ny kommune som fikk navnet Flora kommune.

## Eksterne lenker
* Om Vevringsbygda
Erik Thorstvedt

**Erik Thorstvedt** (født 1962) er en norsk tidligere målvakt. Thorstvedt blir av mange regnet for å være Norges beste keeper gjennom tidene. Han hadde sin landslagsdebut mot  (0–1) 13. november 1982. Thorstvedt spilte til sammen 97 A-landskamper før en ryggskade tvang ham til å legge opp i 1996.

På klubbnivå spilte han for Madla, Eik Tønsberg, Viking, Borussia Mönchengladbach, IFK Göteborg og Tottenham. Thorstvedt var tapende cupfinalist med Viking i 1984, da Fredrikstad ble cupmester. Han ble som første nordmann cupmester i England med Tottenham i 1991. Thorstvedts keeperdrakt og FA-cupmedalje er utstilt på Fotballmuseet avdeling Fredrikstad på Fredrikstad Stadion.

Han ga ut boka *Helt bak mål* i 1997. Den består av en samling gode fotballhistorier som han hadde samlet sammen.

Etter at spillerkarrieren tok slutt har Thorstvedt vært keepertrener på det norske landslaget og sportsdirektør i Viking. I dag arbeider han som programleder for TV 2 med *[[Matchball Mandag]]* hvor han oppsummerer ukens runde. 

I 2005 fikk Thorstvedt i oppgave å trene 16 «nerder» som aldri tidligere hadde rørt en fotball. I løpet av TV-serien *[[Heia Tufte!]]*, som ble sendt på TVNorge, skulle han trene dem klare til å spille en kamp mot Vålerenga fotball.  For denne serien fikk han prisen Medierosen, en pris som går til en person eller en redaksjon som har utmerket seg ved å holde frem positive verdier i mediebildet.  

Thorstvedt deltok også som kommentator under NRKs sending fra VM i sjakk 2013. 

Han er far til Charlotte Thorstvedt og Kristian Thorstvedt.

Thorstvedt var elev ved Stavanger katedralskole.

## Bibliografi
* 1997 – *Helt bak mål*, Det norske samlaget

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Gausvik

**Gausvik** er ei bygd i Harstad kommune, mellom Haukebø i sør og Fauskevåg i nord, med ca. 200 innbyggere. Bygda ligger i Gausvika, som har fått navnet etter halvøya Gausøya, som har form som minner om ei gås.

Gausvik skole er en barneskole med elever fra 1. til 7. klasse fra Sandtorg i sør til Lilleng i nord. I 2008 ble Smeskogan barnehage, som tidligere hadde holdt til i underetasjen til Gausvik kirke, flyttet til et nytt bygg knyttet til skolen. Høsten 2012 ble skolen nedlagt.

Omkring 1990 var det postkontor og to landhandlere i bygda – alle er nå nedlagt.

Gausvik har i de siste år opplevd en vekst i innbyggertall, da flere barnefamilier har valgt å flytte til bygda. Dette er folk som overhodet ikke har noen tilknytning til bygda og tidligere innbyggere som har valgt å flytte hjem for å stifte familie. Dette har ført til en lang kamp for å få gang og sykkelsti i bygda, et arbeid som pågår (2013).

I tillegg til skolen har bygda også sitt eget sangkor, Gausvik Blandakor, som ofte stiller til konsert både i hjembygda og andre plasser.

## Referanser
San Fernando del Valle de Catamarca

**San Fernando del Valle de Catamarca** er hovedstad i provinsen Catamarca i Argentina. Byen kalles i dagligtale bare for *Catamarca*. Byen har en befolkning på om lag 133 000 (1991). Jordbruk er den viktigste næringsgrenen for Catamarca.

## Historie
Spanske bosettere etablerte den første bosetningen i 1558, den fikk navnet Londres. Den første permanente bosetningen kom imidlertid ikke før i 1683.
Rennfast

**Rennfast** var navnet på prosjektet med fastlandsforbindelse til Rennesøy kommune, nord for Stavanger i Rogaland.

Veiforbindelsen er en del av Europavei 39 som forbinder Rennesøy, Mosterøy, Bru, Sokn, Vestre Åmøy i Rennesøy kommune, samt Austre Åmøy i Stavanger kommune, til fastlandet ved Randaberg. Den ble åpnet 30. november 1992 og består av 29,9 km vei. Totalkostnad var 770 millioner kroner som var helfinanisert av bompenger. Rennfast ble bygd av entreprenørfirmaene Rogaland Contractors og Kruse Smith.

Fra og med åpningen har det vært bompenger på Sokn i Rennfast. 15. mars 2006 ble Rennfast nedbetalt og fram til fredag den 28. juli 2006 klokken 12.00 ble bompengene brukt til å finansiere Finnfast, videre forbindelse til Finnøy. Rennfast er foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner.

Det er to tunneler i Rennfast. Byfjordtunnelen er 5875 meter og går 223 meter under havet. Mastrafjordtunnelen er 4424 meter og går 133 meter under havet. Det er også to bruer som er en del av Rennfast. Askjesund bru og Åmøy bru.

Rennfast har ferje mellom Mortavika og Arsvågen (25 min, 2 turer/time). Ved ferjeleiet i Mortavika er det oppstillingsplass til 400 biler.

Omtrent halvparten av trafikken i Rennfast like før bompengeinnkrevingen opphørte, var lokaltrafikk.

## Referanser
Gausvik skole

**Gausvik skole** er en barneskole med klassetrinn fra 1. til 7. som ligger i Gausvik i Harstad kommune. Rektor er Odd Ingvald Mikalsen.

Omkring 1964 ble det besluttet å slå sammen skolene i Gausvik og nabobygda Sandtorg, og elevtallet var på midten og slutten av 1970-tallet omkring 70-80. Skolebygningen som har skolekjøkken, sløydsal og gymnastikksal ble påbygget på 1990-tallet i forbindelse med skolefritidsordningen. I 2008 ble bygningen utvidet, og Smeskogan barnehage flyttet inn i den nybygde delen. Tidligere hadde barnehagen holdt til i kjelleren til Gausvik kapell.

Elevene i Gausvik overføres til ungdomsskole ved Sørvik skole.

Høsten 2012 ble Gausvik skole nedlagt etter vedtak i Harstad kommune.

## Referanser
Sandtorg kirke

**Sandtorg kirke** er en langkirke i tre som ligger i Sørvik i Harstad kommune.

Kirken ble bygget i 1932 og var sognekirke for Sandtorg prestegjeld. Altertavlen er laget av Conradi.

Sørvik kirkegård ligger sørvest for kirken.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard
* Sandtorg kirke i Lokalhistoriewiki
* 
*