open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
John Riddoch Rymill

**John Riddoch Rymill** (født 13. mars 1905 i Penola, død 7. september 1968 samme sted) var en australsk polarforsker som fikk Polarmedaljen.

## Tidlige år
Rymill ble født i Penola i det sørlige Australia som andre sønn av Robert Rymills (7. juli 1869 – 14. mai 1906) og Mary Edith Rymill (født Riddoch). De var eiere av farmen Penola Station. Han ble utdannet ved Melbourne Grammar School hvor han først utviklet sin sans for polarlitteratur og senere i Royal Geographical Society i London, hvor han studerte navigasjon og lærte hvordan en kunne overleve i polarområdene.

## Polarkarriere
Rymill forberedte seg for polarekspedisjoner og alpine forhold i Europa, og tok flygerutdannelse ved de Havilland Aircraft Co. Ltd i Hendon. Han tok flere kurs ved Scott Polar Research Institute i Cambridge, under professor Frank Debenham. I 1931 deltok han i British Arctic Air Route Expedition til Grønland (1930–31) som landmåler og pilot. Rymill var oppsatt på å utruste en antarktisk ekspedisjon til sørlige Graham Land og Weddellhavet sør for Kapp Horn i Sør-Amerika. Etter problemer med å finne sponsorer, kjøpte han til slutt et gammelt skoleskip, en seilskute som han døpte «Penola». Han fikk med frivillige fra Cambridge University og ni besetningsmedlemmer som han fikk fra Royal Navy. De seilte til det sørlige Atlanterhavet hvor han opprettet sin første base i Sør-Georgia og på Sør-Sandwichøyene, hans British Graham Land Expedition (1934–37). Han oppdaget en sørlig permanent frosset kanal som han senere kalte George VI Sound. Den strakk seg til  Bellingshausenhavet.

## Medaljer
* The British Service Polarmedaljen med Arctic bar (1930–31)
* Antarctic (1934–37) bars
* Murchison Award (1934) fra Royal Geographical Society
* Founders' medal (1938) fra Royal Geographical Society
* David Livingstone Centenary Medal fra American Geographical Society i New York (1939).

«Forberedelsene til ekspedisjonen var muligens det største bidrag til nøyaktig og detaljert kartlegging av det antarktiske kontinent foretatt av en ekspedisjon.» Sagt i forbindelse med tildelingen av David Livingstone Centenary Gold Medal.

## Bibliography
* Bertram, G.G.L. Antarctica sixty years ago: a reappraisal of the British Graham Land Expedition, 1934-37 Polar Record, 1996, 32
* Chapman, F. S. Northern Lights (Lond., 1932)
* Chapman, F. S. Watkin's Last Expedition (Lond., 1934)
* Roberts, B.B. The British Graham Land Expedition, 1934-37: scientific papers
* Rymill, J.R. et al. Papers, diaries of expedition members (Scott Polar Research Institute, Cambridge 1937)
* Rymill, J.R. Southern Lights Malvern, The Knell Press, 1986 [reprint of 1939 edition]

## Referanser
Jorge Intima

**Jorge Fernando Barbosa "Jorginho" Intima** (født 21. september 1995) er en bissauguineansk-portugisisk fotballspiller som spiller for den polske klubben Wisła Płock, på lån fra den bulgarske klubben PFC Ludogorets Razgrad.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Magnus Jackson Krogh

**Magnus Jackson Krogh** (født 1986) er en norsk forfatter, foredragsholder, blogger og skuespiller fra Kjøllefjord i Finnmark.

Krogh har spilt i flere reklamefilmer, og har dukket opp i serier som *[[Hotel Cæsar]]*, *[[Dagens mann]]*, og NRKs *[[Nitimen]]* og *[[Typisk deg]]*. Han har også opptrådt i VGTVs serie *[[Oljebarna]]*. Krogh har diagnosen ADHD, og han har skrevet en rekke bøker om temaene ADHD, selvbilde og psykisk helse. Han var også fast gjest i programmet *Juntafil* (i NRK P3), som handlet om følelser. 

Magnus Jackson Krogh har flere ganger indikert at Michael Jackson er hans største inspirasjon og har betraktet han som et forbilde, spesielt på grunn av dansingen. Etter Michael Jacksons bortgang i 2009, følte Krogh at det var passende for ham å adoptere navnet Jackson som en del av sitt eget navn. 

I 2016 ble Krogh aktuell med bøkene om *Turbo Tore*. Bøkene handler om hvordan det er å vokse opp som barn i Norge i 2016, og handler mye om mobbing, selvbilde og ensomhet. 

Krogh reiste rundt i Norge i syv år med showet *Samtalen* (omtrent 600 forestillinger). Det ble utgitt på DVD i juni 2017. 

Han har også en podcast, *Livet med Magnus Jackson Krogh,* som omhandler selvbilde, ensomhet, tankekjør og hverdagslige opp- og nedturer. 

I 2019 hadde Krogh blogget i ti år, og opptrådte med jubileumsforestillingen *En kveld med Magnus,* et humorshow om å leve med ensomhet, janteloven, angst og uten sosiale antenner.

## Bibliografi

### ''Livet med adhd'' (bokserie)
* 2014: *ADHD: Min verste fiende og beste venn*
* 2015: *ADHD: Bak masken*
* 2015: *Jeg har adhd, har du det?*
* 2015: *ADHD: Ustoppelig energi*
* 2017: *Fra skammekroken til SKAM*
* 2019: *Gresset som ikke ble grønnere* 
* 2021: *Livet jeg overlever : en bok om å leve med selvmordstanker* 

### Ungdomsbøker
* 2016: *Turbo Tore*
* 2016: *Turbo Tore: superhelten som måtte ta medisin*
* 2018: *Turbo Tore 3: Gutten som turte å drømme*
* 2019: *Turbo Tore 4: Tore begynner på skole*
* 2020: *Turbo Tina: Hysj, ikke si det til noen* 

### DVD-utgivelser
* 2017: *Samtalen*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hennes fortid

***Hennes fortid*** (original tysk tittel: *Damals*) er en tysk dramafilm fra 1943 regissert av Rolf Hansen og med Zarah Leander og Hans Stüwe i hovedrollene.

## Om filmen
Filmen ble produsert ved Babelsberg studio av Universum Film AG, Tysklands største filmselskap.
Rett etter å ha fulført filmen forlot Leander Tyskland og dro tilbake til Sverige for godt. Det ville ta syv år før hennes neste filmopptreden, *Gabriella* i 1950.

## Medvirkende
* Zarah Leander: Vera Meiners
* Hans Stüwe: Jan Meiners, Rechtsanwalt
* Rossano Brazzi (Synchronsprecher: Paul Klinger): Pablo, Radrennfahrer und Clown
* Jutta von Alpen: Eva Meiners
* Hilde Körber: Frau Gaspard, Mutter des operierten Kindes
* Elisabeth Markus: Dr. Gloria O’Connor
* Hermann Bräuer: Batejo, Manager
* Hans Brausewetter: Corbeau, Friseur
* Otto Graf: Dr. Lugeon, Chirurg
* Karl Haubenreißer: Mendoza, Staatsanwalt
* Emil Hess: Alvarez, Veras Verteidiger
* Herbert Hübner: Professor Rigaud, Klinikleiter
* Victor Janson: Kabarettdirektor
* Karl Martell: Franc Douglas, Versicherungsagent
* Giacomo Moschini: Fernandez, Marktbudenbesitzer
* Alfred Schieske: Bassist
* Erich Ziegel: Sanitätsrat Petersen
* Leo Peukert: Rasierter Kunde beim Friseur
* Ernst Karchow: Vorsitzender der Einwanderungsbehörde
* Lilli Schoenborn: Emigrantenfrau in der Quarantäne
* Knut Hartwig: Herr Januschko
* Margarete Schön: Gast beim Abendempfang
* Agnes Windeck: Gast beim Abendempfang
* Hellmuth Bergmann: Gefangenenwärter Pedzo

## Musikk i filmen
* *Einen wie dich, könnt' ich lieben*
* *Jede Nacht ein neues Glück*

Alle sanger komponert av Ralph Benatzky med tekster av Bruno Balz

## DVD
Filmen er utgitt på DVD i Tyskland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Deyver Vega

**Deyver Antonio Vega Álvarez** (født 19. september 1992) er en costaricansk fotballspiller som fra den 31. desembeer 2022 er klubbløs. 

Den 2. mars 2016 ble angrepsspilleren Deyver Vega signert av  fra det costaricanske laget Deportivo Saprissa, han signerte en kontrakt som utløper sommeren 2019.

Som spiller blir Vega beskrevet som en driblesterk spiller som har evne til å skape ubalanse på egen hånd. Han er god med begge bein, uforutsigbar og sterk en-mot-en. Han kan både spille midtbane og angrep, og ble mest benyttet som høyreving i sin forrige klubb.

Han blir den fjerde spilleren fra Costa Rica i SK Brann. Fra før har Alonso Solís , Alejandro Castro  og Bismar Acosta  spilt i den røde trøyen. Førstnevnte rådet Vega til å velge SK Brann.

## Karriere
### Deportivo Saprissa
Vega startet karrieren i Deportivo Saprissa hvor han startet med spill for U17-laget før han senere ble en del av A-laget i 2009. Han spilte for det meste høyreving i Costa Rica. I Deportivo Saprissa fikk han over 100 kamper for A-laget og scoret 20 mål. Han valgte å forlate Deportivo Saprissa før kontrakten gikk ut til fordel for SK Brann.

### Sportsklubben Brann
Den 2. mars valgte Deyver Vega å forlate Deportivo Saprissa for å slutte seg til SK Brann, etter et stor ønske om å spille fotball i Europa. Han har signert en 3,5-års kontrakt med rødtrøyene fra Bergen. Deyver Vegas kontrakt med Deportivo Saprissa gikk egentlig ikke ut før i mai 2016, men ved hjelp fra eksterne sponsorer som Hardball AS og Trond Mohn fikk SK Brann til å finansiere et kjøp av den costaricanske spilleren.

### Landslag
Deyver Vega har også spilt både aldersbestemte landskamper for Costa Rica siden 2009, forholdsvis for U17-, U20- og U22-landslaget. Først i 2015 fikk han muligheten på Costa Ricas herrelandslag i fotball i en vennskapskamp. Han deltok også i Gold Cup for Costa Rica i 2015 og fikk 2 kamper. Han har bare scoret et landslagsmål og det var i en U20-CONCACAF CUP i 2011.

## Privat
Rett før Vega tok valget om å forlate Costa Rica og flytte til Bergen fridde han til sin kjæreste. Han er nå forlovet med Keyla Salazar.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* «Deyver Vega», profil på Branns hjemmeside.
Crash Bandicoot: The Wrath of Cortex

***Crash Bandicoot: The Wrath of Cortex*** er et plattformspill gitt ut av Universal Interactive Studios (*Konami* for Japan) og utviklet av Traveler's Tale for PlayStation 2, Xbox, og Nintendo GameCube-spillkonsoller. PlayStation 2-versjonen ble gitt ut i Nord-Amerika 29. oktober 2001, i Europa 23. november 2001 og i Japan 20. desember 2001. Xbox-versjonen ble sluppen ut i Nord-Amerika 15. april 2002, i Europa 26. april 2002 og i Japan 24. oktober 2002.

Nintendo GameCube-versjonen kom ut i  Nord-Amerika 17. september 2002, i Europa 1. november 2002 og i Japan 4. desember 2003. Det var også et av lanseringspillene til Xbox Originals-tjenesten 4. desember 2007.

## Handling
The Wrath of Cortex er et plattform-spill hvor spilleren kontrollerer Crash og Coco Bandicoot, som må samle 25 krystaller og beseire de viktigste antagonistene i historien: Doctor Neo Cortex, hans nye super-våpen. Mye av spillet foregår i et «Virtual Reality (VR) Hub System» opprettet av Coco for å hjelpe Crash med å samle krystallene.

VR Hub System er delt opp i fem «VR Hubs» men i utgangspunktet er bare den første VR Hub tilgjengelig. Hver VR-hub har fem portaler for teleportering til forskjellige nivåer. Målet i hvert nivå er å finne alle krystallene skjult i området. De fleste nivåer inneholder en bonus-plattform som fører til et spesielt bonus-område, hvor spilleren må navigere gjennom en labyrint og samle alle gjenstander i sikte. Den viktigste antagonisten i spillet, Doctor Neo Cortex, er en sprø vitenskapsmann.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Crash Twinsanity

***Crash Twinsanity*** er et plattform-videospill gitt ut av Vivendi Universal Games, og publisert i Nord-Amerika den 28. september 2004, i Europa 8. oktober i 2004 og i Japan 9. november 2004. Spillet er utviklet av Traveller's Tales. Spillet ble gitt ut på Xbox, og PlayStation 2.

## Handling
Tre år etter hans forrige nederlag mot Crash i Crash Bandicoot: The Wrath of Cortex, reiser doktor Neo Cortex tilbake til Wumpa-øyene for å hevne seg på Crash. Cortex inhabiliserer Crashs søster, Coco, for å lokke Crash i en felle. Etter deres seier mot Cortex og hans Mecha-Bandicoot, blir Cortex og Crash begge kastet ned i et hull og lander i en hule.

Senere møter Crash og Cortex et par ondskapsfulle inter-dimensjonale papegøyer som kalles for Evil Twins, som planlegger å ødelegge Wumpa-øyene og stjele Cortex sin hjerne. Men disse fuglene utgjør også en trussel mot Crash-søsknene og deres verden. De må derfor samarbeide med sin tidligere erkerival, Dr. Neo Cortex, for å stoppe denne nye trusselen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Unity (brukergrensesnitt)

**Unity** er et grafisk skall for skrivebordsmiljøet GNOME som blir utviklet av Canonical Ltd. for operativsystemet og Linuxdistribusjonen Ubuntu. Ubuntu debuterte i Ubuntu Netbook Edition 10.10 den 10. oktober 2010. Unity ble opprinnelig laget for å gjøre mer effektivt bruk av den begrensede skjermstørrelsen på NettPCer, med bl.a. en vertikal appikasjonssvitjer kalt *launcher* og en horisontal *top menu bar*.

I motsetning til GNOME, KDE, Xfce, LXDE m.fl. er ikke Unity et skrivebordsmiljø. Det er ikke en samling programmer, men er konstruert for å ta i bruk eksisterende programmer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
DNALinux

**DNALinux** er en tidligere argentinsk Linuxdistribusjon som var basert på Slax, og dermed indirekte på Slackware. Distribusjonen ble levert som en LiveDistro og hadde innebygd programvare for bioinformatikk, deriblant BLAST og EMBOSS.

DNALinux ble utviklet av Genes Digitales og Quilmes National University i Argentina.

Versjon 0.2 ble lansert 11. mars 2004. Siste versjon var 0.592 og ble lansert 19. april 2006.

## Eksterne lenker
* hjemmeside
* DNALinux ved DistroWatch
Crusader Kings II

***Crusader Kings II*** er et strategispill utviklet og utgitt av Paradox Interactive som en oppfølger til *[[Crusader Kings]].* Spillet ble utgitt for Microsoft Windows 14. februar 2012 og fikk positive kritikker.

Spillet er en dynastisimulator hvor spilleren kontrollerer et middelalderdynasti fra 1066 til 1453. Utvidelsespakken Old Gods legger til startdatoen 867 som forlenger spilletiden med 199 år. I 867 startdatoen så kan du spille som for eksempel Harald Hårfagre og vikingen Hastein. Gjennom strategisk bruk av blant annet giftemål og snikmord forsøker spilleren å oppnå suksess for dynastiet sitt.

Spillet benytter et genetisk- og et utdanningsystem hvor hvert barn arver egenskapene, kulturen, religionen og evnene til foreldrene eller oppdragerne sine. Derfor er det også mulig for spilleren å avle frem de beste individuelle egenskapene for å sikre kvaliteten på senere avkom.

Det finnes fem føydale nivå i spillet; hver fire er mulige å spille som: Baron (ikke mulig å spille som), Greve/Jarl, Hertug, Konge eller Keiser.

En demo ble gitt ut 4. februar 2012 med muligheter for å spildre som fire ulike karakterer gjennom 20 år. Spillet fikk jevnt over en god mottagelse.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Johann Fischer (komponist)

**Johann Fischer** (1646 – 1716/1717) var en tysk fiolinist og barokk-komponist.

## Liv og virke
Johann Fischer var sønn av bymusikanten Jonas Fischer og Maria Mayr. Han fikk musikkopplæring av faren og kantoren Tobias Kriegsdorfer (1608-1686), og i perioden 1661–1664 av kapellmester Samuel Capricornus ved det  württembergske hoffet i Stuttgart. Etter Capricornus' død i 1665, arbeidet Fischer fem år i Paris, der han var sekretær for Jean-Baptiste Lully, kapellmester hos kong Ludvig XIV.

I 1673 var Fischer tilbake i hofforkesteret i Stuttgart, og et år senere ble han kirkemusiker i Augsburg, der han var ansatt fram til 1677. I denne tida skrev han 60 kirkemusikalske verk. I 1683 fikk han en post som fiolinist, lærer og komponist i hofforkesteret til markgreven av Ansbach. Grev Johann Friedrich var opptatt av fransk musikk, mens etterfølgeren, Georg Friedrich, foretrakk italiensk musikk og avskjediget Fischer i 1686.

Fischer ser ut til å ha vært temmelig rastløs av seg, for nå fulgte en lang rekke ansettelsesforhold og mye reising rundt omkring i Europa. Da han døde, omtrent 70 år gammel, var han kapellmester hos markgreven av Schwedt.

## Musikk
Fischer var en såkalt *«lullist»*, dvs en musiker som bidro til å fremme Lullys franske stil framfor den italienske barokkstilen.

Fischer skrev flere samlinger med sanger, de viktigste er en samling av femti franske sanger og en samling madrigaler og lieder. Fischers kirkemusikk, store mengder kantater og motetter, er fremdeles lite utforsket. Han skrev også instrumentalmusikk.

Johann Mattheson skrev at Fischers musikk var høyt verdsatt og ofte spilt.  
Melodiene hans er originale, og harmonikken og rytmikken variert. Et særtrekk er at han ofte krever *[[scordatura]]* for bratsj.

Ernst Ludwig Gerber listet opp Fischers verk i *Lexikon der Tonkünstler* (v. II, s.&nbsp;133).

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Liste over olympiske medaljevinnere i vannpolo

**Liste over olympiske medaljevinnere i vannpolo** inneholder samtlige utøvere som har tatt en olympisk medalje i vannpolo.

## Menn

## Kvinner

## Eksterne lenker
* International Olympic Committee results database
Soldat (videospill)

***Soldat*** er et gratis online 2D-skytespill lagd og utgitt av en polsk utvikler. Spillet er hovedsakelig gratis, men man kan velge om en vil betale for ekstra funksjoner.

Det er lagd slik at den som vil kan lage til nye spillebretter, våpen og lignende etter eget ønske.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dragon Age: Inquisition

***Dragon Age: Inquisition*** er et action-rollespill utviklet av BioWare og utgitt av Electronic Arts. Det er det tredje hovedspillet i *Dragon Age*-serien, og oppfølgeren til Dragon Age: *Origins *og *Dragon Age II*. Spillet ble gitt ut i november 2014 til Microsoft Windows, PlayStation 3, PlayStation 4, Xbox 360 og Xbox One.

Spillet handler om hovedpersonen som blir utvalgt som «Inquisitor» og prøver å løse borgerkrigen på kontinentet Thedas og lukke en mystisk åpning i himmelen kalte «Breach», som slipper løs farlige demoner i verdenen. «Inquisitor»-en blir sett av noen som «den utvalgte» siden karakteren har et merke på hånden sin som gjør han/henne i stand til å lukke «Breach». Spilleren bygger opp inkvisisjonen i et forsøk på å stoppe Corypheus, en gammel «darkspawn», som åpnet bruddet for å erobret Thedas.

Spillestilen i* Dragon Age: Inquisition* er lik forgjengerne sine og består for det meste av elementer funnet i et typisk action-rollespill. Spillerne kontrollerer den tilpassete karakteren sin, og partnere han/hun møter. De kan overvinne fiender med sverd og magi, gjøre oppdrag, samhandle med ikke-spillbare figurer, og progressere gjennom spillet. Spillere kontrollerer i hovedsak hovedpersonene sine fra tredjepersonssynsvinkel, men et tradisjonelt rollespill top-down-kameravinkel er også tilgjengelig.

Etter utgivelsen av *Dragon Age II* ble spilleserien sett på av noen som en serie med en «identitetskrise». Som et resultat av dette ville Bioware skape et tredje *Dragon* Age-spill som kombinerte elementer fra de to første. Etter å ha påbegynt utviklingen av spillet i 2011, ble det offisielt kunngjort på 2013 Electronic Entertainment Expo. Spillets lydspor ble hovedsakelig komponert av Trevor Morris, som erstattet Inon Zur, som komponerte musikken i Dragon Age: Origins og *Dragon Age* II. Flere nedlastbare innholdspakker ble også utgitt.

## Spillestil
Spilleren kan velge mellom å lage en menneske-, dverg-, alv- eller Qunari- karakter. En kan velge en klasse å spille som, kriger, trollmann eller rouge, og etter dette gi karakteren spesielle ferdigheter etter hvert som han/hun kommer opp i nivå. Karakteren kan som Inquistior mellom annet dømme andres adferd og velge om en skal avrette NPC-er eller ikke.

## Mottagelse

*Dragon Age: Inquisition* fikk strålende tilbakemeldinger, hvor kritikerne lovpriste historien, stemmeskuespillet, musikken, det detaljerte miljøet og det engasjerende kampsystemet. Spillet fikk likevel en del kritikk for av tekniske problem.

Spillet ble tildelt mange utmerkelser og nominert til flere, inkludert «Game of the Year» og «Best RPG»-priser, blant annet *[[Game Informer]]*, *[[IGN]]*, *[[Electronic Gaming Monthly]]*,  *[[Hardcore Gamer]]*, *[[Gamereactor]]*, *[[South by Southwest|SXSW Gaming Awards]]*, *[[Good Game]]*, Game Revolution, *[[Ars Technica]]*, *[[Associated Press]]*, *[[The Escapist (magazine)|The Escapist]]*, Polygon, Shacknews, The Game Awards, og DICE Awards.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Nanpōøyene

**Nanpōøyene** (南方諸島 - *Nanpō Shotō*; «sørlige øyer») er en samlebetegnelse brukt om øyene i Stillehavet som ligger sør for Izuhalvøya på Honshu i Japan. Øyene administreres fra Tokyo Metropolis (et av Japans 47 prefekturer).

Havforskningsavdelingen i den japanske kystvakten har definert Nanpōøyene til å omfatte følgende:

*Izuøyene
*Ogasawaraøyene
:*Vulkanøyene
*Minami Torishima
*Okino Torishima

## Referanser
F.E.A.R.

***F.E.A.R.*** (**First Encounter Assault Recon**) er et førstepersonsskytespill for datamaskin og spillkonsoller utviklet av Monolith Productions og gitt ut av Vivendi.

Det ble gitt ut 18. oktober 2005 for Windows og portet av Day 1 Studio til Xbox 360 og PlayStation 3. Den første tilleggpakken *F.E.A.R. Extraction Point* ble gitt ut i oktober 2006 av Timegate Studios. En tilleggpakke nummer to ble gitt ut i november 2007, *F.E.A.R. Perseus Mandate*.

Historien i spillet handler om et overnaturlig fenomen som F.E.A.R., en oppdiktet spesialstyrke, skal ta seg av. Spilleren har rollet som F.E.A.R.-lagets frontmann, som har overmenneskelige reflekser og som må slåss mot en armè av klonede supersoldater.

Spillet er inspirert av japansk grøss. Frontmannen har flere ganger hallusinasjoner hvor overnaturlige ting skjer, og den rødkledde jenten Alma og mannen som styrer klonehæren, Paxton Fettel, spiller her en sentral rolle. Spillet utnytter seg av psykologisk grøss snarere enn grøss hvor sjokkmomentet spiller største rollen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sponsors Peak

**Sponsors Peak** er et fjell på over 1&nbsp;600 moh, på vestsiden av munningen av Victoria Upperbreen i Victoria Land. Det ble navngitt av Victoria University of Wellington Antarctic Expedition (VUWAE) (1958–59) etter sponsorer som gav materialer til ekspedisjonen.

## Kilder
*
Riquelme Point

**Riquelme Point** er et nes sørvest i Discovery Bay fra Parvomay Neck på Greenwich Island i Sør-Shetlandsøyene i Antarktis og på vestsiden av innløpet til Vinett Cove.

Neset ble navngitt av Den chilenske antarktisekspedisjonen i 1947 etter signalmann Riquelme, som var mannskap på fregatten «Iquique».

## Kilder
* SCAR Composite Antarctic Gazetteer.
Cape Bayle

**Cape Bayle** er et nes på Anvers Island i Det antarktiske arkipel. Det ble kartlagt av Den franske antarktisekspedisjonen, 1903–05, under Charcot og oppkalt etter viseadmiral Charles-Jesse Bayle (1842–1918) i den franske marinen.

## Kilder
*
Berg Peak

**Berg Peak** er et markant fjell, 1870 moh, som ligger 3 nautiske mil sør for Aler Pulgar nord i Morozumi Range. Det ble kartlagt av U.S. Geological Survey fra landmålinger og fra flyfoto tatt av U.S. Navy, 1960–63, og ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names etter Thomas E. Berg, en geolog som overvintret ved McMurdo Sound i 1961, og var tre somre i området. Berg omkom i en helikopterstyrt nær Mount McLennan, 19. november 1969.

## Referanser





## Kilder
*
Mount Trail

**Mount Trail** er et fjell i nordøstsiden av Austerbreen, ved bunnen av Amundsen Bay i Enderby Land. Det ble kartlagt etter flyfoto tatt av ANARE (Australian National Antarctic Research Expeditions) i 1956 og  navngitt av Australian Antarctic Names and Medals Committee (ANCA) etter D.S. Trail, en geolog ved Mawson-stasjonen i 1961.

## Kilder
*
Flagstaffbreen

**Flaggstaffbreen** er en særdeles liten isbre som ligger like nord for Flaggstaff Hill på Keller Peninsula på King George Island i den antarktiske øygruppen Sør-Shetlandsøyene. Navnet oppsto lokalt rundt 1958 og kommer av plasseringen nær Flaggstaff Hill.

## Referanser
Liste over olympiske medaljevinnere i vektløfting

**Liste over olympiske medaljevinnere i vektløfting** inneholder samtlige utøvere som har tatt en olympisk medalje i vektløfting.

## Nåværende program

### Menn

#### Bantamvekt
*–56&nbsp;kg (1948–1968)
*52–56&nbsp;kg (1972–1992)
*54–59&nbsp;kg (1996)
*–56&nbsp;kg (2000-)

#### Fjærvekt
*–60&nbsp;kg (1920–1936)
*56–60&nbsp;kg (1948–1992)
*59–64&nbsp;kg (1996)
*56–62&nbsp;kg (2000-)

#### Lettvekt
*60–67.5&nbsp;kg (1920–1992)
*64–70&nbsp;kg (1996)
*62–69&nbsp;kg (2000-)

#### Mellomvekt
*67.5–75&nbsp;kg (1920–1992)
*70–76&nbsp;kg (1996)
*69–77&nbsp;kg (2000-)

#### Lett tungvekt
*75–82.5&nbsp;kg (1920–1992)
*76–83&nbsp;kg (1996)
*77–85&nbsp;kg (2000-)

#### Mellom tungvekt
*82.5&nbsp;kg–90&nbsp;kg (1952–1992)
*83–91&nbsp;kg (1996)
*85–94&nbsp;kg (2000-)

#### Tungvekt
*+82.5&nbsp;kg (1920–1948)
*+90&nbsp;kg (1952–1968)
*90–110&nbsp;kg (1972–1976)
*100–110&nbsp;kg (1980–1992)
*99–108&nbsp;kg (1996)
*94–105&nbsp;kg (2000-)

#### Super tungvekt
*+110&nbsp;kg (1972–1992)
*+108&nbsp;kg (1996)
*+105&nbsp;kg (2000-)

### Kvinner

#### Fluevekt
* 48&nbsp;kg (2000–)

#### Fjærvekt
* 53&nbsp;kg (2000–)

#### Lettvekt
* 58&nbsp;kg (2000–)

#### Mellomvekt
* 63&nbsp;kg (2000–)

#### Lett tungvekt
* 69&nbsp;kg (2000–)

#### Tungvekt
* 75&nbsp;kg (2000–)

#### Super tungvekt
* +75&nbsp;kg (2000–)

## Tidligere øvelser

### Menn

#### Enhåndsløft

#### Tohåndsløft

#### Dumbbell

#### Fluevekt
*–52&nbsp;kg (1972–1992)
*–54&nbsp;kg (1996)

#### Første tungvekt
*90–100&nbsp;kg (1980–1992)
*91–99&nbsp;kg (1996)

## Referanser


## Eksterne lenker
* International Olympic Committee results database
Mount Warner

**Mount Warner** er et isolert fjell like sør for toppen av Arthurbreen og 9 km nord for Mount Crow i Ford Ranges i Marie Byrd Land. Det ble oppdaget av medlemmer av en geologisk gruppe fra U.S. Antarctic Service (USAs) (1939–41) og  oppkalt etter Lawrence A. Warner, en geolog ved USAs West Base og lederen for gruppen som besøkte dette fjellet.

## Kilder
*
Vapour Col

**Vapour Col** er et skar som ligger sør for Stonethrow Ridge på vestsiden av Deceptionøya i Sør-Shetlandsøyene. Det ble navnstt av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) i 1959 og kommer fra fumaroler i skaret. Dette er det eneste stedet på Deceptionøya med et fullstendig tverrsnitt av hele den vulkanske rekkefølgen.

## Kilder
*
Snedekerbreen

**Snedekerbreen** er en kanalisbre som flyter til kysten av Antarktis 17 km vest for Merritt Island. Den ble kartlagt (1955) av G.D. Blodgett etter flyfoto tatt under Operasjon Highjump (1946–47). Den ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Robert H. Snedeker, en fotogransker under U.S. Navy Operasjon Windmill (1947–48), som hjalp til med å opprette astronomiske kontrollstasjoner langs kysten fra Wilhelm II Coast til Budd Coast.

## Kilder
*
Winship Point

**Winship Point** er et nes på vestsiden av innløpet til Potter Cove på King George Island i Sør-Shetlandsøyene Det ble navngitt av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) i 1960 etter Jonathan Winship, kaptein på skipet «O'Cain» i 1820-21, som opererte fra Potter Cove.

## Kilder
*
Lepley Nunatak

**Lepley Nunatak** er en liten, men lett synlig og klipperik nunatak 3,7 km sørvest for Dentler Island, som ligger nær midten og i østenden av Abbotisen. Den ble først oppdaget den 9. februar 1961 fra helikopter av Larry K. Lepley, som var oseanograf i U.S. Navy Hydrographic Office, og som sammen med tre andre lå værfast på denne nunataken 12.-15. februar 1961 på grunn av en snøstorm.

## Kilder
*
David Valley

**David Valley** er en liten, delvis isfri dal som ligger over Conrowbreen og øst for Horowitz Ridge i Asgard Range i Victoria Land i Antarktis. Den ble navngitt av Roy E. Cameron, lederen for biologi-gruppen fra US Antarctic Research Program i dalen i 1967–68 etter Charles N. David, et medlem i gruppen.

## Referanser
Talos Dome

**Talos Dome** er en stor isdekket kuppel med en høyde opp mot 2&nbsp;300 meter sørvest for Usarp Mountains i Antarktis.  Dommen ligger over øsstenden av Wilkes Subglacial Basin. Isdomen ble benyttet av Scott Poler Research Institute og (SPRI)-National Science Foundation (NSF)-Det tekniske universitetet i Danmark (TUD) sitt radioekkolyd-prosjekt, 1967–79, og ble oppkalt etter Talos fra gresk mytologi, som assisterte Minos i forsvaret av Kreta.

## Kilder
*
HostGIS

**HostGIS Linux** er en Linuxdistribusjon som er basert på Slackware. Distribusjonen kommer med en rekke GIS verktøy installert. For personer med mindre teknisk innsikt, kan kompilering og installasjon av verktøy som UMN MapServer ta lengre tid. Noen typiske programpakker som følger med distribusjonen er vevtjeneren Apache, PDFlib, og databasene PostgreSQL og MySQL. 

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
IPCop

**IPCop** er en Linuxdistribusjon som blir utviklet av IPCop team. Distribusjonen sørger for en enkelt håndterlig brannmur for en datamaskin, og sikkerhetsoppdateringer som er enkel å håndtere. IPCop oppstod opprinnelig som et derivat av Linuxdistribusjonen SmoothWall, men har utviklet seg selvstendig og blitt signifikant forskjellig. Distribusjonen IPFire oppstod i 2005 som et annet derivat, på grunn av stagnasjon i IPCop-prosjektet.

Første versjon ble lansert 1. januar 2002. Siste versjon er 2.1.9, som ble lansert 23. februar 2015.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
IPFire

**IPFire** er en Linuxdistribusjon som blir utviklet av the IPFire team. Distribusjonen sørger for en enkelt håndterlig ruter og brannmur, og kan bli vedlikeholdt via en nettleser som grensesnitt. Distribusjonen tilbyr videre utvalgte tjener daemoner og kan enkelt utvides via en Small office/home office-tjener.

Distribusjonen IPFire oppstod i 2005 som et derivat av IPCop, på grunn av stagnasjon i IPCop-prosjektet. Siste versjon er 2.19 Core Update 107 fra 8. november 2016.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Endian Firewall

**Endian Firewall** er en Linuxdistribusjon som er basert på Red Hat Enterprise Linux. Den blir utviklet av selskapet Endian fra Syd-Tirol. Distribusjonen sørger for en enkelt håndterlig ruter og brannmur, og kan installeres fra en nettleser. Distribusjonen var opprinnelig tilgjengelig som åpen kildekode, men blir idag distribuert som et kommersielt produkt.

Liksom distribusjonen IPFire er Endian Firewall et derivat av IPCop. Siste versjon er 3.2.2 fra 21. oktober 2016.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Emnix

**Emnix** er en  tsjekkisk Linuxdistribusjon som er Slax, som igjen er  basert på Slackware. Det er en Live distribusjon som kan kjøres fra CD eller USB og fra RAM uten å installeres på datamaskinens harddisk.  Joshua Merriman er alene om å utvikle Emnix.

Emnix benytter skrivebordsmiljøene KDE, Xfce og LXDE.
FREESCO

**FREESCO** er en Linuxdistribusjon som blir utviklet av Freesco Team. Distribusjonen er laget for Intel 80386 eller høyere med 12 Mb RAM og er floppydisk-basert. Den kan også kjøres i RAM uten harddisk-installasjon, og kan som en opsjon installeres på harddisk. FREESCO er en fri erstatning for kommersielle rutere og støtter opp til 10 nettverkskort og opp til 10 modemer.

Siste versjon er v0.4.5, som ble lansert 30. mars, 2014.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Östra Kallfors

**Östra Kallfors** er et tettsted i Södertälje kommune i Stockholms län i landskapet Södermanland i Sverige. Tettstedet har vokst fram på 2000-tallet som et villaområde rundt 1,5 kilometer nord for Järna. I 2010 hadde tettstedet 386 innbyggere.

## Referanser
Schizodontus

* Se systematisk inndeling

***Schizodontus*** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Store (35-40 millimeter), matt brune trebukker. Antennene er kraftige, litt lengre enn kroppen hos hannene og litt over halvparten så lange som kroppen hos hunnene. Kjevene er litt forstørrede, fasettøynene forholdsvis store. Pronotum har rundede sider med tre kraftige pigger på hver side. Dekkvingene er parallellsidige med avrundede "skuldre", gjerne med to svake lengderibber.

## Utbredelse
Slekten er endemisk for Madagaskar.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
******* Stammen Closterini Lacordaire, 1868
******** Slekten *Schizodontus* Quentin & Villiers, 1974 - to arter
********* *[[Schizodontus angustus]]* Quentin & Villiers, 1974
********* *[[Schizodontus latus]]* Quentin & Villiers, 1974

## Kilder
* Liste over artene
* Prioninae of the World - Closterini http://www.prioninae.eu/taxonomy/closterini/

## Eksterne lenker
*
Oropyrodes

* Se systematisk inndeling

***Oropyrodes*** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).  Slekten omfatter bare én art.

## Utseende
En middelsstor (ca. 30 millimeter), bred, brunlig trebukk. Antennene er kraftige, nesten så lange som kroppen hos hannen. Antenner og bein er svarte med en svak, fiolett glans. Hodet er firkantet, minst så langt som bredt, med en bred, V-formet midtfure i pannen. Fasettøynene er ganske små og sitter langt framme på hodet. Kjevene er ikke forstørrede. Pronotum er omtrent trapesformet med fremstående forhjørner, i den fremre delen er det kraftig, rundet utvidet. Prontoum er svart, de utvidete forhjørnene oransje, overflaten er kraftig, ruglete skulpturert. Scutellum er nokså stort, trekantet, med en tydelig midtfure og tverr-rynket skulptur. Dekkvingene er litt rundede, med avrundede "skuldre", uten opphøyde ribber. De er rødbrune med smalt oransje for- og ytterkanter.

## Levevis
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Mexico.

## Systematisk inndeling
Arten har vært plassert i slekten *[[Pyrodes]]*. 

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
******* Stammen Mallaspini Thomson, 1861
******** Slekten *Oropyrodes* Galileo & Martins, 1992 
********* *[[Oropyrodes maculicollis]]* (Bates, 1891)

## Kilder
* Liste over artene
* Prioninae of the World - ''Oropyrodes maculicollis''

## Eksterne lenker
*
Protorma

* Se systematisk inndeling

***Protorma*** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare en kjent art.

## Utseende
En ganske stor (30-40 millimeter), rødlig brun trebukk. Antennene er tynne og ikke spesielt lange. Fasettøynene er store og litt utstående, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er trapesformet med spisse bakhjørner, ytterkanten fint sagtakket. Punkturen på pronotum er tett og kraftig. Dekkvingene er parallellsidige med rettvinklede "skuldre", hver dekkvinge med fire brede, opphøyde lengderibber. Beina er forholdsvis korte og tynne.

## Levevis
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

## Utbredelse
Arten er vidt utbredt i den nordlige delen av Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
******* Stammen Mallodontini Thomson, 1861
******** Slekten *Protorma* Waterhouse, 1880 
********* *[[Protorma costifer]]* (Thomson, 1877)

## Kilder
* Liste over artene
* Prioninae of the World - *Protorma costifer* http://prioninae.eu/taxonomy/protorma/costifer

## Eksterne lenker
*
Derancistrodes

* Se systematisk inndeling

***Derancistrodes*** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).  Slekten omfatter bare en kjent art.

## Utseende
En ganske stor (30-35 millimeter), avlant, blankt svart trebukk. Antennene er ganske korte, rundt halvparten så lange som kroppen hos hannen og bare litt lengre enn hode + pronotum hos hunnen. Hodet er forholdsvis lite, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er litt uregelmessig sekskantet, kraftig innsnevret bakerst bak en skarp pigg. Overflaten er grovt og uregelmessig punktert. Hos hannener midtfeltet av pronotum hevet over sidene, avgrenset ved skarpe lengdekjøler, dette er mindre utpreget hos hunnen, men det synes å være en god del variasjon. Pronotum kan være svart eller brunrødt. Dekkvingene er nokså smale, parallellsidige med stumpvinklede "skuldre", tett og kraftig punkterte. Hver dekkvinge har en bred, regelmessig oransje lengdestripe. Beina er nokså korte.

## Levevis
Larvene borer i død ved, ofte i døde røtter. De etterlater seg grove ganger i veden. Utviklingen tar flere år. Disse billene besøker ikke blomster, og mange arter er nattaktive. En del av dem kommer til lys.

## Utbredelse
Arten er bare kjent fra Hispaniola.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
******* Stammen Solenopterini Lacordaire, 1869
******** Slekten *Derancistrodes* Galileo & Martins, 1993 - én art, ofte plassert i *[[Solenoptera]]*
********* *[[Derancistrodes vittatus]]* (Olivier, 1795)

## Kilder
* Liste over artene
* Prioninae of the World - Solenopterini

## Eksterne lenker
*
Jlime

**Jornada Linux Mobility Edition** eller **Jlime** er en linuxdistribusjon som blir utviklet av Jlime Community. Distribusjonen er laget for innebygde systemer og opprinnelig var den laget for Hewlett Packards PDA Jornada, med SuperH og ARM mikroprosessorer. Senere har den også blitt portert til RISC-arkitekturen MIPS og brukt i lommedatamaskinen Ben NanoNote og PDA-en MobilePro.

Arbeidet med distribusjonen ble innledet sent i 2003 av Kristoffer Ericson og Henk Brunstin. Siste versjon er 1.0.1 fra 6. november 2006.

## Eksterne lenker
* jLime Home page
Fate (dataspill)

***Fate*** er et action-rollespill 2005 til PC gitt ut av WildTangent. Handlingen er satt i byen Grove, hvor spilleren lager en karakter som får oppdrag og må slåss mot farlige vesen.

Spillet har tre oppfølger, *Fate: Undiscovered Realms*, *Fate: The Traitor Soul* og *Fate: The Cursed King*, som kom ut i 2008, 2009 og 2011. *Fate* er rangert E10+ (for alle 10 år og oppover) for mild vold. *Fate* ble også gitt ut på Steam 12. desember 2013.

*Fate* fikk generelt positive tilbakemeldinger. GameSpot synes det var «gøy og avhengighetsskapende»,  og et spill av «høy kvalitet».

## Spillet
*Fate *er et fantasy-action-rollespill modellert etter det opprinnelige *[[Diablo (videospill)|Diablo]]*-spillet. Denne typen spill er også kjent som «dungeon crawler», der spillerens karakter må gjennom stadig vanskeligere nivåer av et fangehull og må slåss mot monstre, fullføre oppdrag, samle verdifulle gjenstander og gull, og forbedre egenskapene og ferdighetene til karakteren sin. Fangehullene i *Fate *har tilfeldig lagd oppbygning, skatter og monster for hvert nivå.

Spilleren kan velge mellom å ha en hund eller katt som kan kjempe på spillerens lag, bære gjenstander og mer. Når spilleren har fått nok erfaringspoeng, kommer karakteren opp i nivå og får fem egenskapspoeng i tillegg til to ferdighetspoeng.

Dersom spilleren dør, kommer mannen med ljåen og gir spilleren tre muligheter; enten komme til live tilbake hvor de døde med erfaringspoeng eller berømt-poeng som betaling, bli transportert til et nivå i nærheten for gull som betaling, eller bli transportert tre nivå opp for alt gullet spilleren har.

## Handling
Spillet starter i byen Grove. I utkanten av byen er de gamle fangehull der mange eventyrere prøver lykken sin. Spilleren tar rollen som en av disse eventyrerne, og blir tildelt et tilfeldig lagd oppdrag i begynnelsen av spillet som vil ta dem til det omtrent 45-50. etasjen i fangehullet. Underveis blir det tilfeldig lagd tilleggsoppdrag som blir tilgjengelige for spilleren av folket i Grove. Til slutt fullfører spiller det primære oppdraget ved å overvinne boss-monstret.

## Mottagelse
*Fate *ble positivt mottatt av kritikere og fikk en gjennomsnittlig score på 86,13% på GameRankings og en score på 84% på Metacritic.

Greg Kasavin i GameSpot beskrev spillet som «et spill av høy kvalitet som leverer godt med et konsept som ikke er ambisiøst, men er kjent for å være morsomt og avhengighetsskapende». William Abner i GameSpy ga ros til spillet for å ha sjarm, grafikken-stilen til spillet, kjæledyr-animasjonene og ha en «elegant utforming».
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Mont Van Pelt

**Mont Van Pelt** er et bratt, bart fjell (2 000 moh) like øst for Mont DeBreuck nord i Dronning Fabiolafjella. Det ble oppdaget on 7. oktober 1960 av Belgica-ekspedisjonen under Guido Derom, og ble navngitt av Derom etter Guy Van Pelt, en radiotelegrafist på et belgisk fly under rekognoseringa av området i 1960.

## Kilder
*
Nanoantenne

**Nanoantenne** (forkortes nantenne) betegner en måte å høste energi på, som beskrives som langt mer effektiv enn solceller. Man anslår at nanoantenner vil kunne høste opptil 95% av solenergien, mens kommersielt tilgjengelige solceller ligger på en effekt på 14-20%. Verdens mest effektive solceller er fremstilt i Berlin med en effekt på over 46%. Men da til en kostnad som er prohibitiv.
Nanoantenner oppfanger energi i frekvensområdet 0,4-1,6 Micron. Sollys har til sammenlikning bølgelengder på 0,3-2,0 Micron. Mens konvesjonelle solceller bare kan tilpasses èn veldig smal båndbredde (og la energien på de øvrige bølgelengdene passere, som da gir en marginal innhøstingseffekt), kan nantennene oppfange det meste av strålingsenergien i det aktuelle energifeltet.

Nantenneeffekten er særlig gunstig på de energirike, infrarøde bølgelengdene. Dette betyr at ei nantenne kan høste IR-energi også etter at sola har gått ned. Men den kan også brukes til regulær avkjøling der produksjonsmåter avgir overskuddsvarme til miljøet omkring. (Enhver form for forbrenning avgir IR-stråling).

Det er også meget lovende at de ledende forskningsmiljøene på dette feltet, anslår forventet produksjonskostnad til en brøkdel av det de rimeligste solcellene koster.
Mount Barden

**Mount Barden** er et fjell på 2&nbsp;910 moh som ligger fem km nordvest for Mount Sharp nord i Sentinel Range i Antarktis. Det ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Virgil W. Barden, en ionosfærisk fysiker og medlem av laget som overvintret ved Byrd-stasjonen i 1957.

## Referanser
Stygian Cove

**Stygian Cove** er en vik som ligger like vest for Berry Head nord på Signy Island i Sør-Orknøyene Vestsiden av viken er bratt og reiser seg  mot Robin Peak. Den ble grovt kartlagt i 1912-13 av Petter Sørlle, den norske hvalskytteren, og igjen i 1933 av mannskapet på Discovery Investigations. En ny kartlegging ble gjort i 1947 av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) som navngav øyen fordi viken ligger i skyggen av Robin Peak som gir den en mørk steminng. «Stygian» er et engelsk ord som betyr «stygt» mørkt eller ubrytelig 

## Kilder
*
Fowliebreen

**Fowliebreen** er en 24 km lang sidebre i Admiralitetsfjellene i Victoria Land i Antarktis. Fra et felles utgangspunkt med Dennistounbreen flyter den nordvestover mellom Mount Ajax og Mount Faget før den munner ut i hovestrømmen til Dennistounbreen ved den sørøstre foten av Lyttelton Range.

Breen ble oppkalt etter Walter Fowlie fra New Zealand Antarctic Division, en feltassistent som arbeidet sammen med en gruppe geologer fra New Zealand Antarctic Research Program i området i 1981–82, ledet av R.H. Findlay.

## Referanser
Budd Peak

**Bodd Peak** er et fjell 1,5&nbsp;km vest for Mount Berrigan og 37&nbsp;km vest-sørvest for Stor Hånakken i Enderby Land. Det ble kartlagt fra flyfoto tatt under Australian National Antarctic Research Expeditions i 1957, og ble navngitt av Australian Antarctic Names and Medals Committee etter W. Bodd, glasiolog ved Wilkes-stasjonen i 1961.

## Kilder
*
Sivantos

**Sivantos**-gruppen er en av verdens fremste produsenter av høreapparater. Gruppen leverer høreapparater av merkene Signia, Audio Service, Rexton og A&M til hørselsspesialister i mer enn 120 land. Komplementært tilbehør, tilpasningsprogramvare, apper til smarttelefoner og løsninger til diagnostiske verktøy utgjør også en del av porteføljen.

Sivantos-gruppen har ca. 6000 ansatte i mer enn 20 land. Gruppen omfatter både Sivantos-filialene i Amerika, Asia og Europa samt USA-forhandleren HearUSA, Audio Service som spesialiserer seg i individuelle i-øret løsninger, og audibene som er Europas største internettbaserte multileverandørportal for en samlet integrert tilpasningsløsning.

Røttene til dagens Sivantos-gruppe går tilbake til 1878, da Werner von Siemens utviklet en telefonmottaker som gjorde det betydelig enklere for hørselshemmede å følge en samtale.

For Sivantos har utvikling alltid hatt topp prioritet, og derfor kan selskapet påstå å ha oppnådd mange av "verdens første" innen høreapparatets historie, inkludert det første høreapparatet med et trådløst system. I 2012 vant forskere fra Siemens Audiology Solutions og universitetet i Oldenburg den tyske fremtidspris (Deutscher Zukunftspreis) for å ha utviklet et binauralt høreapparatsystem, som gjorde det mulig for høreapparatene i begge ører å kommunisere trådløst med hverandre. Den siste verdensnyheten er høreapparater som gir brukeren bedre taleforståelse i situasjoner som for eksempel selskapsstøy enn personer med normal hørsel.

I regnskapsåret 2016 - 2017 hadde Sivantos-gruppen en omsetning på 967 mill. euro og en rapportert EBIT (inntjening før renter og skatt) på 221 mill. euro.
Sivantos er en spinoff-bedrift fra Siemens Audiology Solutions etter at Siemens AG solgte selskapet til EQT VI og Santo Holding GmbH i 2015.

Sivantos Group ble med i FNs Global Compact initiativ i 2017 og begynte å strømlinje sine sosiale aktiviteter og CSR-politikk. Virksomhetens første Communication on Progress (CoP), årsrapporten til FNs Generalsekretærs kontor, ble offentliggjort den 24. mai 2018. 

I 2018 offentliggjorde Widex og Sivantos (som også eier Signia, Rexton, TruHearing, Audibene, HearUSA og Hear.com) en 8 milliarder US dollars-fusjon, som dermed vil skape det tredje største konglomerat i verden innenfor hørselsområdet.

## Nasjonale selskaper

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Sivantos AS
Conradi Peak

**Conradi Peak** er et isolert fjell, 1040 moh, nord i Napier Mountains og inn fra kysten, rundt 19 nautiske mil sørvest for Cape Borley. Det ble oppdaget i januar 1930 av British Australian New Zealand Antarctic Research Expedition (BANZARE) under Douglas Mawson, som navngav det etter et viktig medlem av den sørafrikanske regjeringen som i 1929 støttete BANZARE mens «Discovery» lå i Cape Town.

## Referanser




## Kilder
*
Varcoe Headland

**Varcoe Headland** er et lavt nes med en høyde på 34 meter helt nord i Horseshoe Bay vest i Rossøya i Antarktis. Det ble navngitt av New Zealand Geographic Board (NZGB) etter Garth Edwin Varcoe, som arbeidet i den newzealandske antarktisforskingen over 15 år fram til han døde i en helikopterulykke nær dette neset i oktober 1992.

## Kilder
*
Fagonia

***Fagonia*** er en slekt i leddbladfamilien (Zygophyllaceae).

Artene er flerårige, mer sjeldent ettårige, halvbusker med en stengel som er forvedet ved basis. Akselbladene er ofte spisse eller omdannet til torner. Bladene er som regel trekoblete, men flere arter har hele blad. Kronbladene er rosa eller lilla. Frukten er en femkantet kapsel der begerbladene ofte sitter igjen.

*Fagonia* har en usammenhengende utbredelse i tørre områder i både den nye og gamle verden. I den nye verden finnes slekta i Mexico, sørvestlige USA, Peru og Chile. I den gamle verden finnes den i sørlige Afrika, deler av Makaronesia, Nord-Afrika sørover til Sahel, Afrikas horn sørover til Kenya, Den arabiske halvøy og i Vest-Asia østover til vestlige India. Én art, *[[Fagonia cretica]]*, går inn i de sørligste delene av Europa inkludert mange av middelhavsøyene.

## Kilder
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Auster Pass

**Auster Pass** er et høyt pass i Royal Society Range i Antarktis. Det ligger mellom Mount Huggins og Mount Kempe og fører fram til Skeltonbreen-området fra McMurdo-sundet. Det ble navngitt av den nordlige landmålingsgruppen fra New Zealand under Commonwealth Trans-Antarctic Expedition (1956–58), og er oppkalt etter Auster-flyet til RNZAF, som ble benyttet i Antarktis.

## Referanser
Mount Coleman

**Mount Coleman** er et avrundet fjell i Antarktis på 1&nbsp;110 moh. Det ligger like øst for Commonwealthbreen ved toppen av New Harbour i Victoria Land. Mount Coleman ble kartlagt av Terra Nova-ekspedisjonen, under Robert Falcon Scott. Det ble navngitt av ekspedisjonsmedlemmet C.S. Wright og oppkalt etter professor A.P. Coleman, som var geolog ved Toronto University i Canada.

## Kilder
*