open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fenchurch Street

**Fenchurch Street** er ei gate i City of London. Den forbinder de sentrale delene av City ved Lombard Street med Aldgate og East End.

## Romertiden
Navnet *fenchurch* skriver seg fra latin *faenum* (= høy) på grunn av høytorget der Fenchurch Street i dag møter Gracechurch Street. Man mener at det opprinnelig lå et romersk fort her, reist i all hast for å trygge Londinium etter Boudiccas angrep i år 60. Den vestlige enden av veifaret munnet ut på torget; mens den østlige enden rakk frem til bymuren ved Aldgate, der den møtte hovedveien til Colchester. Fortet tidfestes til år 63 og dekker fire mål. Mer en ti år var anlegget neppe i bruk, siden det ikke er funnet spor av permanent innkvartering. Trolig har mannskapet sovet i telt.

Gjennom årene er det gjort mange funn fra romertiden ved utgravninger av Fenchurch Street. Under nr 20 ble det funnet en kjeller der folk hadde forsynt seg av steinen til gjenbruk.

Det er utgitt en bok om utgravningene under nr 60-63.

## Nyere tid
Fenchurch Street domineres i dag av kontorbygg og etter hvert av høyhus. *Fountain House* på hjørnet av Cullum Street ble oppført i årene 1954-58, på en tomt tilhørende kleshandlerlauget som har satt opp en minnetavle om dette. På andre sida av gata ligger *Plantation Place* fra 2004, et gigantisk kontorbygg som opptar et helt kvartal. Tidlig i forrige århundre var *Plantation Place* et viktig temarked.

Nr. 71 er *Lloyd's Registry*, som utgir skipsregisteret *[[Lloyd's Register]]*. Den gamle Lloyds-bygningen i Fenchurch Street er bygd rundt romerske ruiner i 1901 av Thomas Edward Collcutt, mens Richard Rogers' nye *Lloyd's Building* fra 1999 ligger i parallellgata Fenchurch Avenue like ved.

På hjørnet av Lime Street sto inntil 1878 en av Christopher Wrens mange kirker, St Dionis Backchurch. Tilnavnet *Backchurch* skyldes at den stod bak St Gabriel-kirken, som frontet gaten. St Dionis ble først nevnt i 1288. Samuel Pepys gikk til gudstjeneste her. St Dionis ble ødelagt i brannen i London 1666, men gjenoppbygd av Christopher Wren i 1674, og et spir tilføyd ti år senere.

St Gabriel-kirken ble ikke gjenoppbygd etter brannen i 1666, men det er satt opp en minnetavle. Kirkegården ble flislagt og beplantet av folk i de nærliggende bygningene i 1960.

Like ved Fenchurch Street ligger jernbanestasjonen med samme navn.

## Se også
* Fenchurch Street stasjon

## Referanser
Recusant

**Recusant** er et begrep som ble brukt for å beskrive de som etter reformasjonen i England ikke lot seg innordne i Den engelske kirke. I begynnelsen ble det brukt kun om katolikker, men etterhvert ble det også tatt i bruk om andre dissentere. 

Fra det 16. til det 19. århundre risikerte recusanter å bli utsatt for sanksjoner, både sivilrettslig og strafferettslig. Lovene fantes fra Elizabeth Is til Georg IIIs regjeringstid, men ble ikke alltid håndhevet med samme intensitet. 

Den første loven som omhandlet dissentere ble vedtatt i 1593 under Elizabeth I, under tittelen *An Act for restraining Popish Recusants*. Definisjonen på recusantene var de som «blir dømt for ikke å gå til en kirke, et kapell eller et vanlig bønnested for å høre gudstjenesten, men lar være å gjøre dette i strid med lover og statutter». Ytterligere lover ble vedtatt under Jakob I og Karl I. 

De fleste av lovene ble fjernet av Georg IV, flere av dem allerede mens han var prinsregent. Ikke-katolske dissentere ble unntatt fra lovene noe tidligere. Fra Karl IIs tid sluttet man å kalle dem recusanter, og gikk over til å bruke begrepet *non-conformists* (tilsvarende det norske «dissentere»), Katolikker fikk full toleranse fra 1829, med unntak av at en katolikk ikke kan sitte på tronen eller være gift med den britiske monarken. 

Begrepet brukes i dag om et svært lite antall engelske katolikker som nedstammer direkte fra en av de opprinnelige recusantslekter og hvor båndet til Den katolske kirke aldri har vært brutt. Den mest fremtredende recusantslekten er hertugene av Norfolks slekt, Howard (eller Fitzalan-Howard). Acton-slekten (eller Acton-Dalberg) er også svært kjent. Blant andre slekter finner man Ainscough, Throckmorton, Cary-Elwes eller Elwes, Berkeley (fra Spetchley), Weld, Weld-Blundell (eller Weld Blundell), Ward, Holman, Fitzherbert (fra Swynnerton), Fitzherbert-Brockholes, De Trafford (eller de Trafford), Stourton, Vavasour, Clifford (fra Chudleigh), Bedingfeld, Petre (noen grener), Scarisbrick (noen grener), Talbot, Hornyold, Towneley og Stonor, samt noen grener av slekter med mer vanlige etternavn som Pope, Payne, Wilson, Young, Simpson, Blount, Turner med flere. I Wales er det også noen slekter, blant annet Herbert fra Treowen og Vaughan fra Courtfield; kardinal Herbert Vaughan var fra sistnevnte slekt.

Enkelte andre slekter som lenge var recusanter har siden konvertert til anglikanismen. Dette inkluderer jarlene av Shrewsbury og visegrevene Gage, samt Gifford-slekten fra Chillington.

Det er også noen britiske sedevakantister som benytter begrepet om seg selv.
FA Trophy

**The Football Association Challenge Trophy** er en engelsk fotballturnering for klubber som spiller i Football Conference, Southern League, Isthmian League og Northern Premier League. Klubber i nivåene under spiller i FA Vase. Turneringen ble startet av FA i 1969 og er for halvprofesjonelle lag.

## Finaler

## Eksterne lenker
*
Erts

**Erts** (tysk: Erz, «malm») er en mineralklump eller bergart med en betydelig mengde av et eller flere mineraler, som inneholder et metall med egenvekt 5g/cm³ eller mer.

Ertsmineraler er i Norge brukt som en juridisk-økonomisk definisjon for mineraler som inneholder et metall med egenvekt 5 g/cm³ eller mer. Betegnelsen var i bruk i Norges lover fram til 1974, da det kom ny bergverkslov. Andre språk har ikke noe ord for dette norske begrepet.

De vanligste ertsmineralene er sulfidmalmene kobberkis, magnetkis og svovelkis.

## Se også
*Malm

## Referanser
Wendy Turnbull

**Wendy Turnbull** (født 26. november 1952 i Brisbane) er en australsk tidligere profesjonell tennisspiller. 

Turnbull ble profesjonell tennisspiller i 1975 og hun vant 13 single- og 60 doubleturneringer i løpet av sin tenniskarriere som varte til 1989. Hun vant ni Grand Slam-titler, fire i double og fem i mixed double. Hun har også vunnet en olympisk medalje, under Sommer-OL 1988 i Seoul fikk hun bronse i doubleturneringen sammen med Elizabeth Smylie. 

Turnbull spilte sin første Grand Slam-singlefinale i 1977 i US Open. Hun tapte til verdenseneren Chris Evert fra USA med 6-7, 2-6. I 1979 møtte hun på nytt Evert i en GS-finale, i French Open, og også denne gangen vant Evert, nå med 6-2, 6-0. I sin tredje GS-singelfinale, på hjemmebane i Australian Open, tapte hun til tsjekkiske Hana Mandlíková med 0-6, 5-7.

Sin første doubleturnering vant hun sammen med Kerry Reid i 1978 i Wimbledon. I det påfølgende året vant hun hele 14 doubleturneringer, ni sammen med nederlandske Betty Stöve, deriblant French Open og US Open. 

Wendy Turnbull deltok også på det australske Fed Cup-laget fra 1977 til 1988, hvor hun vant 46 av 62 spilte kamper.

## OL-medaljer
* OL 1988  Seoul - bronse i tennis (double damer, sammen med Elizabeth Smylie).
  
## Grand Slam-titler
*  **[[French Open]]:**
** Double damer – 1979 (sammen med Betty Stöve) 
** Mixed double – 1979 (sammen med Bob Hewitt) 
** Mixed double – 1982 (sammen med John Lloyd)
*  **[[Wimbledon (tennis)|Wimbledon]]:**
** Double damer – 1978 (sammen med Kerry Reid)
** Mixed double – 1984 (sammen med John Lloyd)
** Mixed double – 1984 (sammen med John Lloyd)
*  **[[US Open (tennis)|US Open]]:**
** Double damer – 1979 (sammen med Martina Navrátilová
** Mixed double – 1980 (sammen med Marty Riessen)
** Double damer – 1982 (sammen med Rosie Casals)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Emblem (Ålesund)

**Emblem** (også skrevet *Emlem* og *Emleim*) er ei bygd i Ålesund. Stedet ligger lengst øst i Ålesund og var før byutvidelsen i 1968 en del av Borgund kommune. Emblem hører i dag til Indre Borgund bydel, som omfatter Humla, Tørla, Vegsund, Blindheim, Myrland, Flisnes og Emblem østover til kommunegrensa. Emblem er egen valgkrets i Ålesund, og valglokalet er i Emblem bedehus. 

Røssevollsvatnet på sydsiden av Emblemsfjellet har vært drikkevannskilde for Ålesund by også før Emblem ble en del av byen. Emblemssanden er en populær badeplass her. Stedet har også et aktivt idrettslag, Emblem IL, og et ungdomskor på over 100 medlemmer, ungdomskoret Respons, tilknyttet Emblem bedehus.

## Eksterne lenker
* Emblem valgkrets
* Emblem IL
Monument (andre betydninger)

**Monument** kan vise til:
*Monument, et minnesmerke
*Monument (London), minnesmerket over Bybrannen i London 1666.
*Bank og Monument undergrunnsstasjoner på London Underground
*Monument Metro station på Tyne and Wear Metro
*«Monument», sang av Depeche Mode fra albumet *[[A Broken Frame]]*
*«Monument (KEiiNO-sang)», sang av KEiiNO
*Klassiker (sykkelritt)#Monumentene, et av de fem gjeveste klassikerne i landeveissykling
*Monument (album), et album av black metal bandet Cor Scorpii
Elasmotherium

* *E. sibiricum*
* *E. inexpectatum*
* *E. pei*
* *E. caucasicum*

***Elasmotherium*** er en utdødd gruppe med mammutstore neshorn som levde i Eurasia (fra Øst-Europa til Kina) fra sen pliocen til de død ut for omkring 50&nbsp;000 år siden. *Elasmotherium* hadde et gigantisk horn i pannen, nærmest som en enhjørning, og kunne trolig bli omkring 4–5 meter lange og omkring 2 meter i skulderhøyde. Flere arter er kjent og det er gjort en rekke funn av fossiler.

## Eksterne lenker
*
Józef Łuszczek

**Józef Łuszczek** (født 1955) er en tidligere polsk langrennsløper.

Under VM 1978 i Lahtis ble han verdensmester på 15&nbsp;km og tok i tillegg bronsemedalje på 30&nbsp;km. Samme år ble han kåret til årets idrettsutøver i Polen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Magerholm

**Magerholm** er et sted i bydelen Emblem i Ålesund. Opprinnelig den østligste gården i bygda Emblem som tidligere var del av Borgund kommune. Før Hesseberg ble overført til Borgund i 1916 var Magerholm på grensen til Skodje. Gården lå trolig øde etter svartedauden til omkring 1550. Stedet er nevnt i skriftlige kilder i 1603 som «Mogerhollm». Navnet kommer av en nå landfast holme.

Magerholm er nå et knutepunkt for samferdsel og har det mest trafikkerte sambandet i Møre og Romsdal. Stedet fikk veiforbindelse i 1840. Magerholm ble i 1937 ferjested for sambandet til Sykkylven (ferjesambandet Sykkylven–Magerholm) på fylkesvei 60. Den første ferjekaia ble bygget i 1931 på privat initiativ, MRF overtok drift av ferjen i 1932 og dette var det første helårs ferjesambandet i Møre og Romsdal. Opprinnelig gikk rutebåt til Aure (Sykkylven sentrum) og Straumgjerde (innerst i Sykkylvsfjorden), og også noen turer til Festøya. Da veien mellom Stranda og Sykkylven åpnet i 1937 og ga forbindelse fra Stranda til Ålesund over Magerholm. Fra 1952 gikk det ferje mellom Magerholm og Ikornnes. Før helårsveien mellom Stryn og Skjåk ble åpnet gikk trafikken fra Nordfjord til Østlandet om Hellesylt og Magerholm til Åndalsnes.

Det er kalkstein i berggrunnen ved Magerholm og det ble drevet utvinning på 1800-tallet. Det var kalkbrenneri i Magerholmvika. Ifølge Hans Strøm ble brutt sandstein til bryner og kleberstein ble brutt til bruk i smier.
## Referanser
Talal av Jordan

**Talal I bin Abdullah**, (Arabisk: **طلال بن عبد الله**), Talal av Jordan (født 26. februar 1909 i Mekka, død 7. juli 1972) var konge av Jordan fra 20. juli 1951 til 11. august 1952 da han måtte abdisere på grunn av helseårsaker (han led av schizofreni). Han tok over tronen etter at hans far, Abdullah I, ble utsatt for snikmord i Jerusalem. I 1934 giftet han seg med Zein al Sharaf Talal.

Talal ble etterfulgt av sin sønn, Hussein 1 ibn Talal, som regjerte som konge over Jordan fram til sin død i 1999. Hussein overtok ikke umiddelbart fordi han var under 18 år.

## Referanser
Keiser Ruizong av Tang

**Keiser Ruizong av Tang** (kinesisk: 唐睿宗; født 22. juni 662 i Chang'an, død 13. juli 716 samme sted) var keiser under Tang-dynastiet i Kina i to perioder, fra 684 til 690, og fra 710 til 712. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Hans personlige navn var **Li Dan** (kinesisk: 李旦, *Lǐ Dàn*).

Tang Ruizong var keiser Tang Gaozongs åttende sønn og hans annen hustru keiserinne Wus fjerde sønn. Mellom 676 og 679 var han jeiserlig prins og gidtet seg med dom konkubine Liu som gavb ham tre barn, prinsen Li Chengqi og prinsessene Shouchang og Dai. Med komtubinent Dou hadde han dessuten sønnen  Li Longji.

### Første keiserperiode
Han ble gjort til keiser etter at to av hans brødre var blitt myrdet og hans tredje bror, Tang Zhongzong, var blitt avsatt etter temmelig kort tid. Det var enkekeiserinnen Wu som stod bak dette. Ruizong, offisiell keiser fra 27. februar 684, stod hva reell makt angår helt i skyggen av sin mot. Hun fikk ham ikke bare bragt til keiserpalasset, men satte han så å si i isolasjon der mens hun selv var den reelle hersker. 

Ruizong ble imidlertid også avsatt, av sin mor, som den 8. aoktober 690 lot utrope seg selv til keiserinne av et nytt dynasti ved navn Zhou. Ruizong ble da degradert til kronprins, undernavnet **Wu Dan**. Hans brødre Liu og Dou ble offer for en hoffintrige og henrettet på keiserinnens ordre i 693.

Keiserinne Wu ble etter 14 år som kvinnelig keiser tvunget til å abdisere til fordel for Zhongzong, som så ble forgiftet av sin hustru keiserinne Wei og døde 3. juli 710. Hun ville nå bli makten bak tronen, og fikk innsatt sin unge sønn Shang på keisertronen. 

### Andre keiserperiode
Men denne msanøvren slo feil etter bare noen få dager: Ved et palassopprør som kostet enkekeiserinne Wei livet, satte Li Longji - sønn av  Ruizong og fremtidig keiser Xuanzong - sin far på keisertronen den 25. juli 710. Han satt ved makten frem til 8. september 712. Så abdiserte han, og overlot makten til sin sønn Xuanzong, også kjent som «den lysende keiser»

Ruizong fikk tittelen *Taishang Huang* (emeritert keiser) og døde en naturlig død i 716.

## Klassiske kilder
* *[[Tangshu]]*, vol. 7.
* *[[Xin Tangshu]]*, vol. 5.
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 201, 202, 203, 204, 205, 206, 207, 208, 209, 210, 211.

## Referanser
Keiser Shangzong av Tang

**Keiser Shangzong av Tang** var keiser under Tang-dynastiet i Kina. Han regjerte i 17 dager, fra 8. juli til  25. juli 710. 

## Referanser
Keiser Suzong av Tang

**Keiser Suzong av Tang** (唐肅宗 / 唐肃宗, *Táng Sùzōng*, opprinnelig 李亨, *Lǐ Hēng*, født 21. februar 711, død 16. mai 762 i Luoyang) var keiser i Tang-dynastiet i Kina, fra 756 til sin død i 762. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Li Sisheng ble født i sin bestefar keiser Ruizongs annen regjeringsperiode, som tredje sønn av sin far, daværende (711) kronprins Li Longji, som senere skulle bli keiser Xuanzong. Hans mor, konsort Yang Guipin (posthumt keiserinne Yuanxian) tilhørte keiserklanen i det forutgående Sui-dynastiet. Hennes oldefar Yang Shida (楊士達) var en høyere embedsmann i Sui-tiden og var gitt tittelen fyrsten av Zheng (鄭王). Hennes far Yang Zhiqing (楊知慶) var general i keisergarden under Tang.  

Da konsort Yang Guipin gikk svanger med Li Sisheng var Li Longji involvert i en maktkamp med sin tante, keiser Ruizongs søster prinsesse Taiping, og det er blitt sagt at prinsesse Taiping hadde anbragt mange betrodde i kronprinsessens palass for å spionere på Li Longji, og at hun ikke ville at han skulle ha mange sønner. (Han hadde allerede to — Li Sishengs eldre brødre Li Sizhi, senere kalt Li Cong (med konsort Liu), og Li Siqian, senere kalt Li Ying (med konsort Zhao).)  

Li Longji var redd for at dersom prinsesse Taiping skulle finne ut at Yang Guipin var gravid, skulle prinsesse Taipings agenter skade ham, og han sa til en nær venn, Zhang Shuo: «En mektig person ønsker ikke at jeg skal ha mange sønner. Jeg er redd for at denne kvinnen vil bli et mål. Hva tror du?» Li Longji begynte å forberede en urtestuing som i tradisjonell kinesisk medisin var ansett for å kunne utløse en abort, men som han gjorde det falt han i søvn, og hadde en drøm om at en gud steg ned og veltet den *[[ding (kar)|ding]]* som inneholdt brygget. Da han fortalte også dette til Zhang, svarte Zhang, «Dette er himmelens vilje. Vær ikke bekymret»"  (Som en følge av dette skulle Li Sisheng føle en personlig takknemlighetsgjeld til Zhang Shuo.)

### Keiser
Li Sisheng kom til makten da hans far, keiser Xuanzong abdiserte under An Lushans opprør i 756, og flyktet til Sichuan etter at hovedstaden Chang'an (nå Xi'an) var blitt erobret av opprørerne. Han fikk hjelp fra ryttere fra uigurfolket og kunne gjenerobre Chang'an og Luoyang i oktober 757. Dette ble mulig ikke minst fordi An Lushan var blitt snikmyrdet tidlig i 757, et drap anstiftet av hans egen sønn, An Qingxu. Suzong var i hele sin regjeringstid beskjeftiget med å slå ned dette opprøret, skjønt det var først etter hans død at det ble fullstendig kvalt.

Under Suzong klarte hoffevnukkene sin maktposisjon. Særlig ble evnukken Li Fuguo toneangivende. Han kontrollerte militæret og finansene. Hans posisjon var så sterk at han våget å få keiserinne Zhang myrdet. Suzong døde kort tid etter av hjerteproblemer. 

Etterfølgeren, keiser Daizong, henrettet Li Fuguo.

## Referanser
Keiser Daizong av Tang

**Keiser Daizong av Tang** (kinesisk: 唐代宗; født 9. januar 726/727, død 23. mai 779) var keiser under Tang-dynastiet i Kina, fra 762 til 779.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Keiser Daizong var eldste sønn av keiser Suzong – den første av Tang-dynastiets keisere som besteg tronen som sin fars eldste sønn – og under An-Lushan-opprøret tjenestegjorde han som en general av Tang- og  huiges fellesoperasjoner som gjenerobret hovedstaden Chang'an og den østre hovedstad Luoyang fra opprørshæren.

### Keiser
Daizong besteg tronen i år 762 etter den nesten samtidige død av keiserne  Tang Xuanzong og Suzong. Forut for dette var An-Lushan-opprøret, som hadde lagt større deler av riket øde, og kostet mer enn halvparten av dets innbyggere livet, og det var helt i begynnelsen av Daizongs tid, tidlig i 763, at opprøret ble endelig stått ned.

Særlig områdene nordøst i riket, og i vest, Sichuan, men også andre, var nå regjert av militærkommandanter eller -guvernører, som *[[de facto]]* var selvstendige og lot sine maktområder gå i arv til sine sønner. Blant dem var særlig å fremheve generalene Tian Chengsi, Li Baochen, og Liang Chongyi. De etablerte maktbaser som var så sterke at det skulle ta Tangherskerne generasjoner for å bryte dem. Samtidig var de ikke sterke nok til å forvare seg eller resten av Kina mot fidetlige angrep fra vest.  
I år 763 ble hovedstaden Chang'an plyndret av tibetanerne.

For i det minste å forbedre statsfinansene manipulerte førsteminister Yuan Zai (førsteminister fra 764 til 777) saltskatten. Dermed forbedret finansene seg. Men de ble på langt nær så solide som de hadde vært før krigsutbruddet. Det strakk heller ikke til for å gjenvinne den keiserlige myndighet i hele riksområdet.

Under keiser Daizong begynte på nytt evnukkene å gjøre seg gjeldende, og fikk flere høyere statsembeder. Daizong klarte imidlertid tidlig å få fjernet den korrupte evnukk Li Fuguo, den mann som hadde mer enn noen annen satt ham på tronen. Men andre evnukker skulle bli svært dominerende, som Cheng Yuanzhen og Yu Chao'en.

Daizong innsatte sivile evnukk-kommissarer. Han var tross alt den første Tang-keiser som var kommet til makt takket være evnukkene. For å ha til hånds en slagkraftig militær avdeling for seg selv, dannet han «Gudskraftshæren», bestående av evnukker, og den ble kjernestyrkene innen den nye palasstyrken.

Daizong ble regnet som en svært from buddhist.

Daizong døde i 779. Hans sønn Li Shi overtok tronen som keiser Dezong.

## Referanser


## Litteratur
* Rainer Hoffmann, Qiuhua Hu: *China. Seine Geschichte von den Anfängen bis zum Ende der Kaiserzeit.* Freiburg 2007, ISBN 978-3793094999.
* Mark Edward Lewis: *China's Cosmopolitan Empire. The Tang Dynasty*, Harvard: Harvard University Press, 2009
Keiser Shunzong av Tang

**Keiser Shunzong av Tang** (født 21. februar 761 i Chang'an i Kina, død 11. februar 806) var keiser under Tang-dynastiet i Kina, i 805. 

## Referanser
Keiser Muzong av Tang

**Keiser Muzong av Tang** (født 795, død 25. februar 824) var keiser under Tang-dynastiet i Kina, fra 821 til 824.

## Referanser


## Litteratur
* Herbert A. Giles: *A Chinese biographical dictionary.* London 1898
Keiser Jingzong av Tang

**Keiser Jingzong av Tang** (født 22. juli 809 i Chang'an i Kina, død 9. januar 827 samme sted) var i tenårene keiser under Tang-dynastiet i Kina, fra 824 til han ble myrdet.  

## Liv og virke
### Bakgrunn
Keiser Jingzong var eldste sønn av Li You (den daværende prinsen av Sui og senere keiser Muzong) og storebror til de senere keisere Wenzong og Wuzong. Moren var Li Yous konkubine, konsort Wang, som fødte ham i en  sidehall i Det østlige palass.

### Keiser
Keiser Jingzongs korte regjeringstid ble overskygget av korrupte evnukker som kontrollerte den keiserlige Shence-hæren (神策軍). Selv markerte han seg med tankeløsheter, overdådighet og uinteresse.

Mellom den tredje og femte dag etter hans intronasjon gav han et stort antall evnukker en rekke gaver og begunstigelser, som offisielle uniformer, fargede silketøyer og andre skatter. Han brukte mye tid på polo, festter, turneringer og spill, og til musikk - med overdådige gaver til musikerne. Han ankom ofte meget sent til keiserlige møter, og lot demed dette sine embedsmenn vente på ham i timevis. Da hans rådgivere Li Bo (李渤) og Liu Qichu (劉栖楚) oppfordret ham om å stanse med dette, lønnet ham dem rikt og forfremmet senere Liu, skjønt det er uklart om han tok til seg deres råd.

Da Yuchi Rui (尉遲銳), prefekten av Long (龍州, i det moderne Mianyang i Sichuan) fremla i en petisjon at fjellet Niuxin (牛心山) var hemmelighetsfullt viktig for Tang-dynastets himmelske mandat, og at fjellets struktur burde repareres, gikk Jingzong med på dette: Han sendte titusenere av menn til å arbeide på ombyggingene, som var både vanskelig og farlig. Det sies at kretsen Dongchuan (東川, der Long inngikk) ble tappet for sine kreftert.

Evnukkene dominerte både hans og hans lillebror Wenzongs regjering.  Jingzong hadde ingen interesse for politikk og hengav seg til fornøyelser og et liv i overflod, mens evnukker som Wang Shoucheng og embedsmenn som Li Fengji utøvde den reelle makt i riket.

Til slutt ble keiseren myrdet av en gruppe sammensvorne.

## Referanser


## Litteratur
* Herbert A. Giles: *A Chinese biographical dictionary.* London 1898
Keiser Wenzong av Tang

**Keiser Wenzong av Tang**, eller **Tang Wenzong** (kinesisk: 唐文宗李昂; født 20. november 809, død 10. februar 840) var keiser under Tang-dynastiet i Kina, fra 826 til 840. Keiser Wenzong regjerte sammen med sin eldre bror Jingzong og yngre bror Wuzong, da ved å etterfølge hverandre fra 824 til 846. Det var en sjelden foreteelse i kinesisk historie.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Wenzong ble født som **Li Ang** som sønn av den unge keiser Muzong. På Muzongs tid tapte Tang-riket sine områder i Hebei på grunn av et katastrofalt felttog mot de stedlige militærmakthavere. 

I 823 falt Muzong av hesten under et polo-spill og døde. Den neste keiser ble Li Angs eldre bror Jingzong. Politikken ble nå bestemt av evnukkene som omgav ham. Det kom til rivaliseringer mellom grupperinger rundt henholdsvis Niu Sengru og Li Deyu. Antallet evnukker ved hoffet vokste til over 5.000. Etter urologheter i hovedstaden ble Jingzong i 826 myrdet idet han kom tilbake fra en nattlig utflukt. 

### Keiser
Li Ang etterfulgte ham som keiser, under tempelnavnet Wenzong. Han var da 17 år gammel. Wenzong blir ikke husket som noen kraftfull keiser. Han foretok imidlertid forskjellige fremståt gor å bryte evnukkenes grep om makten ved hoffet. I 833 fant *Søte morgendugg-hendelsen* sted. Keiseren avtalte med en gruppe embedsmenn at de skulle sende evnukkene ut i tempelhaven fordi det der angivelig var falt søt dugg, og så skulle de drepes av soldater der. Et blaff av vinden skal imidlertid ha åpnet de sammensvornes telt, slik at evnukkene fikk kjennskap til den truende fare. Palassgarden, kalt *Gudekrafthæren*, og stom stod under evnukkenes kommando, innledet en massaker på mulige sammensvorne, og dette kostet tusen mennesker livet. Mange av dødsofrene hadde ikke hatt noen ting med planene å gjøre.

Den konfucianske historieskrivning sammenlignet begivenheten med massakren av 184. 

Ettersom evnukkenes ledere fryktet at hvis de åpent grep makten, ville de få provinsenes militærguvernører mot seg, innsatte de medlemmer av  Niu- og Li-partiene innsatt i regjeringen. Men deres reelle makt var sterkt begrenset. Slik skulle evnukkenes store makt i noen grad maskeres.

Keiser Wenzong trakk seg tilbake fra styringen av riket. Han sa at politikk bød ham i mot. 

Keiser Wenzong døde i 840 av følgene av et alvorlig alkoholmisbruk.

## Referanser


## Litteratur
* Rainer Hoffmann, Qiuhua Hu: *China. Seine Geschichte von den Anfängen bis zum Ende der Kaiserzeit.* Rombach, Freiburg 2007, ISBN 978-3793094999
*  Mark Edward Lewis: *China's Cosmopolitan Empire : The Tang Dynasty*, Cambridge og London, Belknap Press of Harvard University Press, coll. « History of imperial China »,‎ 2009
* Victor Cunrui Xiong: *Historical Dictionary of Medieval China*, Lanham, Scarecrow Press, coll. « Historical dictionaries of ancient civilizations and historical eras »,‎ 2009 (ISBN 978-0-8108-6053-7)
French Open 1970

**French Open** er en Grand Slam-turnering i tennis på grus som blir spilt på Roland Garros-stadion. French Open i 1970 ble arrangert i perioden 25. mai til 7. juni. Jan Kodeš vant finalen over Zeljko Franulovic og i damefinalen vant Margaret Smith Court over tyske Helga Niessen.
  
## Menn
### Kvartfinaler

### Semifinaler

### Finale

## Kvinner
### Kvartfinaler

### Semifinaler

### Finale

## Eksterne lenker
* French Open PDF Menn, Kvinner
* ITF Menn , Kvinner
RU (andre betydninger)

**RU** kan ha ulike betydninger:

*Rød Ungdom, partiet Rødts ungdomsorganisasjon
*Röd Ungdom, svensk ungdomsorganisasjon
*Realistutvalget, et studentorganet ved Universitetet i Bergen
*Nasjonalitetsbetegnelse for kjøretøy fra Burundi
*Rutgers University, New Jersey, USA 
*Rockefeller University, New York, USA 
*Rhodes University, Grahamstown, Sør-Afrika
*Radboud University, Nijmegen, Nederland 
*Reykjavík University, Reykjavík, Island
*Rugby union 
*IATAs kode for ExpressJet Airlines
*Ruthenium – et grunnstoff med symbolet Ru
*.ru, som er nasjonalt toppnivådomene for Russland
Keiser Xuānzong av Tang

:*Det var også andre keisere med navnet [[Xuanzong]]*

**Keiser Xuānzong av Tang** (født 27. juli 810 i Chang'an, død 7. september 859 samme sted) var keiser under Tang-dynastiet i Kina, fra 847 til 858. 

## Referanser


## Litteratur
* *[[Tangshu]]*, vol. 18, part 2.
* *[[Xin Tangshu]]*, vol. 8.
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 241, 248, 249.
* 任士英 (2005) *正說唐朝二十一帝* Taipei (台北): 聯經.
Keiser Yizong av Tang

**Keiser Yizong av Tang** (født 28. desember 833 i Chang'an, død 15. august 873 samme sted) var keiser under Tang-dynastiet i Kina, fra 859 til 873. 

## Referanser


## Litteratur
* Ann Paludan (1998): *Chronicle of the Chinese Emperors. The reign-by-reign record of the rulers of Imperial China*, London: Thames & Hudson
Keiser Xizong av Tang

**Keiser Xizong av Tang** (født 8. juni 862, død 20. april 888) var keiser under Tang-dynastiet i Kina, fra 874 til 888. 

Xizongs regjeringstid var preget av evnukkenes velde og av at regjeringsanliggender ble ivaretatt av korrupte embedsmenn som Tian Lingmu, mens Xizong selv fullstendig forsømte sine plikter. Vanlige borgere led under tunge skattebyrder, og samtidig ble riket hjemsøkt av naturkatastrofer og tørkeperioder.

I 874 utbrøt Wang Xianzhi-opprøret, og året etter fulgte Huang Chao-opprøret som skulle plage riket i et tiår. I 880 klarte Huang Chao-opprørerne å erobre hovedstaden Chang'an (nå Xi'an),og Xizong flyktet til  Sichuan. Begge opprørene ble senere knust, men de svekket Tang-dynastiet og bidro dermed til dets fall.

## Referanser


## Litteratur
* 任士英 (2005) 正說唐朝二十一帝 Taipei (台北): 聯經. 
* Ouyang Xiu, *Historical Records of the Five Dynasties*, translation and introduction by Richard L. Davis (2004), Columbia University Press. 
* David A. Graff (2002), *Medieval Chinese Warfare*, Routledge. 
* Wang Gungwu (1963), *The Structure of Power in North China during the Five Dynasties*, Stanford University Press
Keiser Zhaozong av Tang

**Keiser Zhaozong av Tang** (kinesisk: 唐昭宗, pinyin: *Táng Zhāozōng*, født 31. mars 867, død 22. september 904) var keiser under Tang-dynastiet i Kina, fra 889 til 904. 

## Referanser


## Litteratur
* *[[Tangshu]]*, vol. 20, part 1.
* *[[Xin Tangshu]]*, vol. 10.
* *[[Zizhi Tongjian]]*, vols. 252, 257, 258, 259, 260, 261, 262, 263, 264, 265.
* 任士英 (2005) *正說唐朝二十一帝* Taipei (台北): 聯經.
Ullhåret neshorn

**Ullhåret neshorn** var en art i neshornfamilien. Disse neshornene bodde i Eurasia i istiden. Et særlig kjennetegn var at kroppen var dekket med tykt hår. 

## Eksterne lenker
*
Monument to the Great Fire of London

**Monument to the Great Fire of London**, eller simpelthen **The Monument**, er en 61 meter høy søyle i London, rett nord for London Bridge, i krysset mellom Monument Street og Fish Street Hill.

Søylen ble reist i 1677 til minne om bybrannen i 1666, som la nesten hele London i aske. Søylen er tegna av den store byfornyeren Christopher Wren i dorisk stil, og står nøyaktig 61 meter fra det bakeriet i Pudding Lane der brannen begynte. Søylen er bygd i Portland kalkstein og krones av en forgylt vase med flammer.

Sokkelen har en innskrift på latin på tre sider. På den ene sida ble det i 1681 tilføyd en setning som legger skylda for brannen på katolikkene, etter at et rykte hadde oppstått om at franske hugenotter hadde antent brannen. Denne delen av innskriften ble fjerna i 1830.

The Monument er bygd også for vitenskapelige formål. Den har en sentral sjakt som er ment for et zenit-teleskop, og til bruk i gravitasjons- og pendeleksperimenter. Trappetrinna i sjakta er nøyaktig 6 tommer høye, og var tenkt brukt til barometriske målinger av lufttrykk.

I Smithfield i den nordre utkanten av City markerer monumentet *Golden Boy of Pye Corner* det punktet der brannen døde ut.

## Eksterne lenker
* The Monument
Abdullah I av Jordan

**Abdullah I av Jordan** (1882–1951) var konge og grunnlegger av Jordan fra 1946 til sin død. Han var også emir i Transjordan, forløperen til Jordan, fra 1921 til 1946. Han ble myrdet under et besøk i Al-Aqsa-moskeen i Jerusalem.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Abdullah tilhørte den hashimittiske ætten og var sønn av sharifen av Mekka (det vil si kongen av Hijaz), Hussein ibn Ali i Mekka. Han samarbeidet sammen med sin bror Faisal med den britiske etterretningsoffiseren T.E. Lawrence i det arabiske opprøret mot Det osmanske rike under første verdenskrig. Abdullah var imidlertid ikke begeistret for Lawrence, så det var særlig broren Faisal som hadde denne kontakten.

### Emir, konge
Abdullah ble den 8. mars 1920 med britisk støtte utropt til konge av Irak, og Faisal samme dag i Damaskus til konge av Syria. Etter utbruddet av en antibritisk folkeoppstand forlot han imidlertid landet igjen i september, og gav avkall på tronen til fordel for sin bror, som nettopp var blitt fordrevet fra Syria av franskmennene.

Den 21. april 1921 ble han i stedet utsett til emir av Transjordan, under britisk overhøyhet. Abdallah forsøkte å føre sammen de forskjellige folkegruppene i det lille landet til en nasjon. Han regjerte som absolutt hersker, noe som stred mot den jordanske forfatning. Utenrikspolitisk støttet han imidlertid den britiske kursen i regionen. Han var fremfor alt en av regionens få herskere som i andre verdenskrigs sluttfase og årene som fulgte opprettholdt sitt valg til gunst for de vestlige land og avviste Sovjetunionens ekspansjonsfremstøt i Midtøsten.

Han kunne blant annet av denne grunn uten problemer utenfra utrope seg selv til konge av Transjordan i 1946, som han ved innlemmelsen av Vestbredden, etter den arabisk-israelske krig 1948–1949 gav det nye navnet *Det hashimittiske kongerike Jordan*.

Den 20. juli 1951 reiste han til Jerusalem sammen med sin sønnesønn, Hussein av Jordan, for å som vanlig utrette fredagsbønnen i den hellige Al Aqsa-moskéen, da en lokal skredder, palestineren Mustapha Shukri Usho, plutselig løp frem og avfyrte en revolver mot kongen og hans sønnesønn. Kong Abdullah døde umiddelbart, mens den kulen som var ment for Hussein rikosjetterte mot en medalje som han nylig hadde mottatt av sin farfar.

Åtte personer ble arrestert for udåden, og fire av dem ble avrettet. De to hovedansvarlige for mordkomplottet, Musa Husain og oberst Abdullah Tell, tidligere militærguvernør i Jerusalem, klarte imidlertid å flykte til Egypt. 

Attentatmennene tilhørte en gruppe som hadde kontakt med Mohammed Amin al-Husseini og ville forhindre at Palestina ble varig delt mellom Jordan og Israel. Skjønt den britiske orientalist Robin Leonard Bidwell istedet tror at mordet på Abdallahs stod i sammenheng med Abdallahs planer om å gjøre sin upopulære sønn Talal til sin etterfølger og til å forene Jordan med kongedømmet Irak til en arabisk union.

Abdullah I av Jordan ble etterfulgt av sin eldste sønn, Talal av Jordan.

## Noter

## Referanser
Al-Awja

**Al-Awja** (arabisk:العوجا; også kjent som **Al-Auja** eller **Al-Ouja**) er en irakisk landsby 13 km øst for Tikrit. Landsbyen var fødestedet til den tidligere irakiske presidenten Saddam Hussein og mange av lederne av de irakiske provinsene i hans presidentskap. Saddam Hussein ble begravet her den 31. desember 2006.
Husflid

**Husflid** er et mangfoldig begrep. Det brukes i dagligtale oftest om produksjon og produkter utført med de gamle teknikkene som har gått i arv fra bondesamfunnets sjølbergingsøkonomi. Mange vil knytte begrepet til husflidsbevegelsen på 1900-tallet og husflidsutsalgene som de mange husflidsforeningene tok initiativet til. I dag kan vi si at husflid forener tradisjon, håndverksteknikker, materialforståelse, estetikk, kvalitet og skaperglede. Dagens husflid er langt på vei en hjemmeindustri, preget av lekker design.

Begrepet *husflid* er forholdsvis ungt. Det skal være brukt første gang i dansk språk omkring år 1800, og på norsk grunn av Henrik Wergeland ca. 1830. Begrepet har sannsynligvis oppstått som en reaksjon på de første industriproduktene som fortrengte produksjon innenfor husholdets egen ramme. Før dette var husflid selvfølgelige gjøremål innen hjemmet. Husflid og sjølberging var hovedelementer i norsk husholdsøkonomi fra forhistorisk tid fram til 1800-tallet.

Husflidens teknikker hørte med til de ferdigheter folk flest måtte kunne for å klare seg. Husflid var noe både menn og kvinner i bondesamfunnet måtte kunne, men teknikkene var forskjellige. Allsidighet var en selvfølgelighet når sjølberging var motivasjonen for produksjon. Det betyr at produsenten i mange tilfelle fulgte hele produksjonsgangen, fra utvelgelse av råvarer, til det ferdige produktet taes i bruk. En slik produksjon ga innsikt, og i mange tilfelle gode kvalitetsprodukter.

Samfunnsforskeren Eilert Sundt satte husfliden inn i en økonomisk og sosial sammenheng gjennom utgivelsen av boken Husfliden i Norge i 1867.

I våre mest gammeldagse bygder, skriver Sundt, kan man glede seg over en husflid som fyller hver ledige stund mellom hovedarbeidene og sysselsetter hver hånd i familien. Sjølberging var målet. Bonden var sin egen smed, garver og skomaker, bondekona spant, farget, vevde og sydde til hele familien. Torsken på Senja var en slik gammeldags bygd. Alle mannfolk var fiskere, de fleste hadde små gårder, og det fantes ikke håndverkere i bygda. Den opprinnelige husfliden trivdes best på slike steder som Torsken, med spredt bebyggelse og lang vei til nærmeste by.

Eilert Sundt la han fram et program for å etablere husflid som egen næring. I kjølvannet av hans virksomhet fulgte husflidsbevegelsen fra 1880-årene, parallelt med de første friluftsmuseene og borgerskapets oppdagelse av bondekulturen. Husflidsbevegelsen var i sin første tid en ideologisk bevegelse, målet var å formidle husflidsprodukter fra en fattig almue i utkantnorge til en kjøpedyktig kundekrets i byene.

## Se også
* Duodji, samisk husflid
* Rødliste for husflidsteknikker

## Litteratur
*Vibeke A. Mohr: *Vår husflid*. Oslo 1986. 
*Karl Ragnar Gjertsen: *Trekk fra håndverkets historie*. Maihaugen 1992.

## Eksterne lenker
* EILERT SUNDT: Om Husfliden i Norge – Til arbeidets ære og arbeidsomhedens pris
Khalid av Saudi-Arabia

**Khalid bin Abdul Aziz** (arabisk: خالد&#32;بن&#32;عبد&#32;العزيز; født 1912 eller 1913, død 13. juni 1982) var konge av Saudi-Arabia fra attentatet mot kong Faisal i 1975 inntil hans selv døde i 1982. Khalid ble kronprins i 1965 etter at hans eldre bror (og eneste helbror) Muhammad bin Abdul Aziz sa fra seg en plass i arverekken. Grunnen til at broren frasa seg rollen var manglende interesse for politikk og hvordan landet skulle styres. Saudi-Arabia er et absolutt monarki.

## Referanser
James Milner

**James Philip Milner** (født 1986) er en engelsk fotballspiller som spiller for .

Han har tidligere spilt for Leeds United, Newcastle United, Aston Villa og Manchester City, i tillegg til utlån hos Swindon Town og Aston Villa. James Milner signerte gratis for Liverpool i 2015.

Milner har rekorden for flest kamper i Premier League. Per 14. mars 2026 har han spilt 656 kamper i Premier League. 

## Landslaget
For England har han spilt siden 2009, og han har også 46 kamper og 9 mål for England U21 som han spilte for fra 2004 til 2009.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

## Meritter
;Manchester City
*Premier League (2) 2011/2012, 2013/2014,
*FA-cupen (1): 2012
*Den engelske ligacupen (1): 2013/2014

;Liverpool FC
*UEFA Super Cup (1): 2019
*Champions League (1): 2018/2019
*VM i fotball for klubblag  (1): 2019
*Premier League (1): 2019/2020
*Den engelske ligacupen (1): 2021/2022
*FA-cupen (1): 2021/2022

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  James Milner profil  på TheFA.com
*  Profil på AltOmFotball.no 
*   Profil på WorldFootball.net
*  Profil på Football-Lineups.com
*  Profil på FootballDatabase.com
Northern Premier League First Division

**Northern Premier League First Division**, også kjent som **Unibond First Division** er en liga som dekker Nord-England. Ligaen er nivå 4 (eller level 7) i National League System, eller nivå 2 i Northern Premier League bak Northern Premier League Premier Division.

Vinnerlaget sammen med vinnerne av playoffen mellom lagene fra andre til femteplass, får rykke opp til nivå 3 som vanligvis er Northern Premier League Premier Division. De to nederste lagene rykker ned til en av de mange avdelingene på nivå 5.

**Northern Premier League First Division** ble opprettet i 1988.

## Vinnere
* 1988 – Fleetwood Town
* 1989 – Colne Dynamoes
* 1990 – Leek Town
* 1991 – Whitley Bay
* 1992 – Colwyn Bay
* 1993 – Bridlington Town
* 1994 – Guiseley
* 1995 – Blyth Spartans
* 1996 – Lancaster City
* 1997 – Radcliffe Borough
* 1998 – Whitby Town
* 1999 – Droylsden
* 2000 – Accrington Stanley
* 2001 – Bradford Park Avenue
* 2002 – Harrogate Town
* 2003 – Alfreton Town
* 2004 – Hyde United
* 2005 – North Ferriby United
* 2006 – Mossley AFC
Steel City-derby

**Steel City-derby** er betegnelsen for en fotballkamp mellom Sheffield United og Sheffield Wednesday som begge kommer fra Sheffield i England som blir kalt for «*The steel city*» på grunn av sin stålproduksjon. Det første *Steel City derby* ble spilt 16. oktober 1893 og har siden da blitt spilt 127 ganger.

## Resultater

Mesteparten av kampene har blitt spilt i det øvre divisjonsystemet i England, men de har bare en sesong som de delte på nivå 4 i England. Bare tre av kampene har endt målløse.

Sheffield Wednesday har en dårlig statistikk på Bramall Lane. De har ikke vunnet der siden 1967. Sheffield Uniteds største seier over rivalene er 7-3 i 1951. Sheffield Wednesdays største seier er 4-0 i 1979.

## Eksterne lenker
* Sheffield Uniteds hjemmeside
* Sheffield Wednesdays hjemmeside
Georg Prahl Harbitz

**Georg Prahl Harbitz** (født 26. juni 1802 i Haus prestegjeld, Osterøy, død 22. november 1889 på Abbediengen, Vestre Aker) var en norsk geistlig og politiker. Han var stortingsrepresentant 1836–1869 og stortingspresident 1848–1869. Han var den første ordføreren i Askvoll kommune, fra 1837 til 1839.

## Biografi
Hans far, gjestgiver Nils Harbitz, var trolig tysk eller hollandsk og døde i 1808. Enken Elisabet Christine Ibsen som skal ha danske aner, ble sittende i svært trange kår. Sognepresten i Haus, Johan Kiøbke Meyer, tok seg først av ham, siden kom han til familien Prahl i Bergen. De satte ham inn på realskolen for at han skulle bli handelsmann. Vicekonrektor Johan Winding mente han heller burde studere, og leste med ham privat slik at han kom inn på latinskolen. I 1821 ble han student med haud, tok anneneksamen 1824 med laud, 1825 embedseksamen med haud, men laud ved praktiske prøver.

I tiden 1820–1830 var det mangel på prester. Selv med annen karakter hadde Harbitz valg mellom flere kall, og valget falt på Askvoll.

I 1839 døde hans hustru Mariken Hof, og siden forble han enkemann. Etter sin kones død ble han forflyttet til Slidre i Valdres. I 1847 søker han seg til garnisonprestembedet i Kristiania, men valgte snart å dra tilbake til Slidre, da hans stortingsvirksomhet skapte misstemning i denne tildels strengt konservative menighet. Inntektene i den nyopprettede Vestre Slidre menighet var små og uteble ofte. I 1852 ble han utnevnt sogneprest til Nøtterøy, et kall han hadde i 27 år. Han fikk innvilget avskjed i desember 1878, men bestyrte kallet frem til april 1879. Han flyttet så til sin sønn Fredrik Gottfried Christian Bohr Harbitz på Abbediengen i Veste Aker.

Ved markering av hans 50 års karriere som prest 31. mai 1876, hedret Nøtterøy og Tjøme ham ved å opprette legater som bar hans navn. President Harbitz' gate på Frogner i Oslo er oppkalt etter Georg Prahl Harbitz.

Han var innehaver av *Storkors* av St. Olavs orden og den svenske Nordstjerneordenen.

## Prestegjerning
* 1826–1839 Sogneprest til Askvoll, Sognefjord 
* 1839–1847 Sogneprest til Slidre, Valdres
* 1847– Garnisonsprest i Kristiania
* –1852 Sogneprest til Vestre Slidre, Valdres
* 1852–1878 Sogneprest til Nøtterøy

## Stortingsaktivitet
* 1836: 2. representant fra Nordre Bergenhus Amt.
* 1839: 2. representant fra Nordre Bergenhus Amt.
* 1842: 4. representant fra Christians Amt.
* 1845: 2. representant fra Christians Amt.
* 1848: 2. representant fra Christians Amt.
* 1851: 1. representant fra Christians Amt.
* 1854: 1. representant fra Jarlsberg og Larviks amt.
* 1857: 1. representant fra Jarlsberg og Laurvigs Amt.
* 1859–1860: 1. representant fra Jarlsberg og Laurvigs Amt.
* 1862–1863: 2. representant fra Jarlsberg og Laurvigs Amt.
* 1865–1866: 1. representant fra Jarlsberg og Larviks amt.
* 1868–1869: 2. representant fra Jarlsberg og Laurvigs Amt.

## Referanser


## Kilder
* Lorens Berg: Nøtterø – en bygdebok (1922)
* Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste: ''cv''

## Eksterne lenker
* 
* 
* Stattholderstriden
*  arkivverket.no Harbitz' privatarkiv
Saud av Saudi-Arabia

**Saud bin Abdul Aziz** (født 15. januar 1902, død 23. februar 1969) (Arabisk: سعود بن عبد العزيز) var konge av Saudi-Arabia fra 1953 til 2. november 1964. Han var konge sammen med sin halvbror Faisal, helt til halvbroren tok over for fullt.

Han hadde 108 (eller 115) barn.

## Referanser
Ibn Saud av Saudi-Arabia

**Abd al-Aziz bin Abd al-Rahman Al Saud** (1876–1953) var den første monarken av Saudi-Arabia. Han var også kjent for sine mange forskjellige former av navnet, inkludert **Ibn Sa`ūd**. Han giftet seg med 22 kvinner og fikk 63 barn, av dem var det 36 gutter og 27 jenter.

Ibn Saud ble født i 1876 i Riyadh, og døde i 1953. Hans etterfølger var hans eldste sønn Saud som overtok makten i 1953.

I 1926 ble Abdulaziz proklamert konge av Hijaz, og deretter av Najd i 1928. Han forente begge regionene og ble utnevnt til monark av Saudi-Arabia den 22. september 1932. Siden det har Saudi-Arabia blitt kalt opp etter kongefamilien Al Saud. 

## Familie

Ibn Sauds mor kom fra klanen Al-Sudairi og het Sarah.

Tallet på hvor mange barn Kong Abdulaziz egentlig fikk er ukjent. 
#**Sharifa bint Saqr al-Fijri**
#**Wadhah bint Muhammad Al Uray'ir**
##Turki (I) (1900–1919)
##Saud (1902–1969); regjerte 1953–1964
##Munira
#**Tarfah bint Abdullah Al AlSheikh**
##Khaled (I) (født 1903, døde som spedbarn)
##Faisal (1906–1975); regjerte 1964–1975
##Saad (I) (1914–1919)
##Anud (født 1917)
##Nura
#**Lulua bint Salih Al Dakhil**
##Fahd (I) (1905–1919)
#**Jawhara bint Musaid Al Saud**
##Muhammad (1910–1988)
##Khalid (II) (1913–1982); regjerte 1975–1982
##Al Anoud
#**Lajah bint Khalid bin Hithlayn**
##Sara (1916–2000)
#**Bazza I**
##Nasser (1911–1984)
#**Jawhara bint Saad bin Abdul Muhsin al Sudairi**
##Saad (II) (1920–1993)
##Musa'id (født 1923)
##Abdul Mohsin (1925–1985)
##Al Bandari (1928–2008)
#**Hassa Al-Sudairi** 
##Fahd (II) (1920–2005)
##Sultan (1928–2011); kronprins 2005–2011
##Luluwah
##Abdulrahman (født 1931)
##Nayef (1933–2012); kronprins 2011–2012
##Turki (II) (født 1934)
##** [[Salman av Saudi-Arabia|Salman]]**; (født 1935); nåværende konge, siden 2015
##Ahmed (født 1942)
##Jawaher
##Lateefa
##Al Jawhara
##Moudhi (døde ung)
##Felwa (døde ung)
#**Shahida**
##Mansour (1920–1951)
##Mishaal (født 1926)
##Qumash (1927–2011)
##Mutaib (født 1931)
#**Fahda bint Asi al Shuraim**
##Abdullah (1924–2015); regjerte 2005–2015 
##Nuf
##Seeta (ca. 1930–2011)
#**Bazza**
##Bandar (født 1923)
##Fawwaz (1934–2008)
##Mishari (1932–2000)
#**Haya bint Sa'ad al-Sudairy** (1913–2003)
##Badr (I) (1931–1932)
##Badr (II) (født 1933)
##Huzza (1951–2000)
##Abdul Ilah (født 1935)
##Abdul Majeed (1943–2007)
##Nura  (født 1930)
##Mishail
#**Munaiyir** (død 1991)
##Talal (I) (1930–1931)
##Talal (II) (født 1932)
##Nawwaf (født 1933)
##Madawi
#**Mudhi**
##Sultana (ca. 1928–2008)
##Haya (ca. 1929–2009)
##Majid (II) (1938–2003)
##Sattam (født 1941)
#**Nouf bint al-Shalan**
##Thamir (1938–1958)
##Mamdouh (født 1941)
##Mashhur (født 1942)
#**Saida al Yamaniyah**
##Hidhlul (født 1941)
#**Khadra**
#**Baraka al Yamaniyah**
##Muqrin (født 1945); kronprins 2015
#**Futayma**
##Hamoud (1947–1994)
#av ukjent
##Shaikha  (født 1922)
##Majed (I) (1934–1940)
##Abdul Saleem (1941–1942)
##Jiluwi (I) (1942–1944)
##Jiluwi (II) (1952–1952) (Ibn Sauds yngste sønn, døde som spedbarn)

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ali av Hijaz

**Ali bin Hussein** (født 1879, død 1935) var konge av Hijaz og sharif av Mekka fra oktober 1924 til desember 1925. Han var den eldste sønnen til Hussein bin Ali, Sharif av Mekka, den første kongen av Hijaz.

## Referanser