open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Terempalasset

**Terempalasset** () er en historisk bygning i Kreml i Moskva. Navnet kommer fra det bysantinsk-greske *teremnon* (gresk:τέρεμνον), som betyr «kammer» eller «bopel». I ordbøker er *terem* oversatt med «tårn» eller «tårnværelse».
Forfatteren Oliver Thomson skriver at palasset har sitt navn etter kvinnenes terem, deres leilighet, som lå i palassets øverste etasje, under det røde og hvite taket.

På UNESCOs verdensarvliste er palasset omtalt som den mest bemerkelsesverdige ikke-militære konstruksjonen (civil construction) bygd av russiske mestere i det 17. århundre.

Palasset er ikke åpent for publikum. Det ble reist som bolig for tsaren på 1600-tallet, men har, siden Boris Jeltsin valgte å flytte til Kreml, vært residens for den russiske presidenten.

Det første palasset på stedet ble reist i 1499–1508. Arkitekt var italieneren Aloisio da Milano. I 1635–1636 sørget den første tsaren i Romanov-dynastiet, Mikhail, for å få utvidet palasset med to ekstra etasjer. Fire russiske mesterbyggere hadde ansvaret for arbeidet. De fire var Bazhen Ogurtsov, Antip Konstantinov, Trefil Sjarutin og Larion Usjakov.

Palasset viser hvordan dagliglivet ved hoffet var organisert i det 17. århundre. I de tre øverste etasjene var tsarfamiliens bolig, med kvinnenes terem aller øverst. I etasjene nedenfor hadde tsaren fem luksuriøst utstyrte værelser; rådstuen der han hadde møter med bojarene – og et forværelse der utenlandske ambassadører og andre fremstående gjester kunne vente på å få audiens i tsarens tronsal. I palasset fantes også tsarens soveværelse og et lite bønnerom. Den gamle kjelleretasjen, bygget av Aloisio da Milano, inneholdt lagerrom og verksteder.

Til Terempalasset hørte flere kirker, blant annet: Vertsjospaskaija, det private kapellet for tsarfamiliens mannlige familiemedlemmer; St. Katarinakirken, det private kapellet for tsarinaen og prinsessene og Bebudelseskatedralen, som er bygd over Lazarus' oppstandelseskirke, den eldste av Kreml-kirkene (1393). Alle kirkene var samlet under ett enkelt tak, kronet med elleve kupler på høye sylindriske sokler.

Det gyldne tsarinapalasset er rundt 50 år eldre enn resten av Terempalasset. Det er et ganske lite rom med lav hvelvet himling, dekket med fresker på en gyllen bakgrunn. Dette ble bygget på sent 1500-tall, og var tsarinaens offisielle mottagelsessrom. Det var opprinnelig del av Ivan den grusommes palass.

Peter den store flyttet hovedstaden fra Moskva til St. Petersburg i 1712, og bygningene i Kreml, blant annet Terempalasset, forfalt.

På 1800-tallet var palasset blitt svært nedslitt. Tsar Nikolaj I så det som en viktig oppgave å restaurere bygningene i Kreml som et symbol på tidligere tiders politiske og religiøse senter, og kunstneren Fjodor Solntsev fikk hovedansvaret for å restaurere interiøret i Terempalasset.

Da Det store Kreml-palasset ble reist i 1837–1849, ble Terempalasset integrert i dette anlegget. 
## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*nettsted med korte tekster og bilder av Kreml-bygningene (Besøkt 18. februar 2017)
Stavanger prosti

**Stavanger prosti** var et prosti i Agder bispedømme i Den norske kirke, med opprinnelse i høymiddelalderen inntil det ved opprettelsen av Stavanger bispedømme i 1925, ble delt i to nye prostier, Stavanger domprosti og Hetland prosti.

## Historikk

Stavanger prosti har sin opprinnelse i katolsk tid, da bindeleddet prosti (norrønt: *prófastdœmi*) mellom bispedømme og prestegjeld ble innført mot slutten av høymiddelalderen. Stavangr prófastdœmi lå under Stavanger bispedømme inntil bispesetet ble flyttet til Christianssand i 1682 og bispedømmet fikk endret navn til Christianssands stift. Den eldste kjente inndelingen av *Stauangers eller Fiordenes Proustij* er gitt i Graagaas fra ca 1620, hvilket var et knapt århundre etter reformasjonen i Norge. Det er likevel vanlig å anta at den representerer den kirkelige inndelingen i katolsk tid.

Etter vedtak i statsråd den 7. november 1924, med virkning fra 1. januar 1925, ble Stavanger prosti delt i to nye prostier, hvor kirkesognene som lå til byen Stavanger inngikk i Stavanger domprosti, mens landsognene inngikk i Hetland prosti.

### Inndeling ca 1620

* Stauanger Præstegjeld
** Stauanger kircke
** Ranneberg kircke
** Malde kircke
* Reinerszøe Præstegjeld
** Høusken kircke
** Sørbye kircke
** Ask kircke
** Nøstwold kircke
** Wdtsteens closter kircke
* Findøe Præstegjeld
** Skudegierd kircke
** Thalgøe kircke
* Strand Præstegjeld
** Strand kircke
** Hylle kircke

## Prestegjeld
* Frue
* Strand
* Findøe
* Rennesøe

## Referanser


## Kilder
* Folketellingen 1769
Romsdal prosti

**Romsdal prosti** *(Romsdalens Provsti)* var et tidligere prosti i Nidaros bispedømme.

Prostiet opphørte ved opprettelsen av Ytre og Indre Romsdal prostier, ved kgl.res. av 28. september 1861, gjeldende fra 1. januar 1862.

## Prestegjeld i Romsdal prosti
* Agerøe
* Boe
* Bulsøe
* Grytten
* Weedøe
* Næsset

## Referanser


## Kilder
* Folketellingen 1769
Midtre Sogn prosti

**Midtre Sogn prosti** var et prosti i Bjørgvin bispedømme. Prostiet ble opprettet 1863 med tilfang av prestegjeld fra Indre Sogn prosti og Ytre Sogn prostier, og opphørte 1972 da det ble avviklet og prestegjeldene ble lagt (tilbake) til Indre Sogn prosti.

## Historikk

Ved kgl.res. av 4. august 1863 ble prostiinndelingen i Sogn endret, ved at Ytre og Indre Sogn prostier ble delt i tre, ved opprettelsen av *Midtre Sogn prosti*:

## Prestegjeld i Midtre Sogn prosti
*(fra Indre Sogn)*
* Lærdal
* Sogndal
* Aurland
*(fra Ytre Sogn)*
* Leikanger

## Referanser


## Kilder
* 
* Midtre Sogn prosti, arkivportalen.no
Svartfotilder

**Svartfotilder** (*Mustela nigripes*) er et rovdyr i mårfamilien.

Den ligner på og nedstammer fra den eurasiske steppeilderen (*Mustela eversmanii*) som innvandret til Nord-Amerika over Beringlandbrua i pleistocen. Kroppslengden er 38–41&nbsp;cm, og halen er 11–13&nbsp;cm. Pelsen er gulaktig med mørk ansiktsmaske, halespiss og føtter. Kullene er på tre–fire unger.

Svartfotilderen var utbredt på de tørre grasslettene på Great Plains i Nord-Amerika fra sørlige Canada til nordlige Mexico. Utbredelsen overlappet fullstendig med utbredelsen til det viktigste byttet, præriehunder (*Cynomys*). For en kortere tid ble den gjenstand for pelsjakt, med American Fur Company som avtager, men ettersom pelsen ikke nådde opp i kvalitet falt denne jakten bort.

Utryddelseskampanjer rettet mot præriehunder førte til at svartfotilderen døde ut i vill tilstand i siste del av 1980-årene. Fra 1991 har en forsøkt å gjeninnføre arten ved utsettinger, og det var i 2015 omtrent 500 frittlevende eksemplarer i USA og Mexico.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ytre Romsdal prosti

**Ytre Romsdal prosti** var et tidligere prosti i Nidaros bispedømme.

Prostiet ble opprettet ved delingen av Romsdal prosti, ved kgl.res. av 28. september 1861, gjeldende fra 1. januar 1862.

## Prestegjeld i Ytre Romsdal prosti
* Aukra
* Bud
* Bolsøy
* Veøy
* Fræna

## Referanser
Tcsh

**tcsh** («tee-shell») er et Unix-skall basert på og kompatibelt med C shell (csh). Et C shell utvidet med programmerbar kommandolinje-redigering, visuell redigering av tidligere kommandoer (historie-redigering) og enkelte andre utvidelser. Utvidelsene gjør tcsh mer brukervennlig og effektivt.

Kommandolinje-redigering betyr at brukeren kan redigere den aktive kommandolinjen med piltastene på tastaturet. Historie-redigering betyr at brukeren kan bla tilbake i tidligere kommandoer (historie-listen), redigere dem og utføre dem på nytt. Historie-redigering var en av nyvinningene introdusert i C shell, men redigeringen skjedde ved hjelp av koder, ikke visuelt som i tcsh. Redigeringsfunksjonene er siden blitt standard i de fleste Unix-skall, inklusive bash og nyere C shell kloner som Hamilton C shell for Windows.

I likhet med C shell og i motsetning til mange andre Unix-skall, mangler tcsh støtte for programmerte funksjoner. Mangelen kompenseres delvis av en fleksibel alias-mekanisme med parametre.

Tcsh er det standardskallet for distribusjoner som er basert på BSD, slik som FreeBSD.

Siste versjon er 6.20.00, som ble lansert 24. november 2016.

## Eksterne lenker
*
Nordmøre prosti

**Nordmøre prosti** *(Nordmøres Provsti)* var et tjenestedistrikt i Nidaros bispedømme i Den norske kirke og omfattet kirkesognene på Nordmøre og som ble avviklet i 1858.

## Historikk

Prostiet går antakelig tilbake til den katolske kirken i Middelalderen. Det omfattet da hele det historiske Nordmørafylke. Det antas at det ble delt i *Nordmøre prosti* og Fosen prosti omkring reformasjonen.  Ved kgl.res. av 7. april 1858 ble prostiet delt i to ved opprettelsen av Ytre og Indre Nordmøre prostier.

## Prestegjeld i Nordmøre prosti
*(Fra 1858 Ytre Nordmøre prosti):*
* Qvernæss
* Christianssund *(utskilt fra Qvernæss og Tingvold 1827)*
* Oure
* Edøe *(utskilt fra  Oure 1749)*
*(Fra 1858 Indre Nordmøre prosti):*
* Tingvold
* Stangvig
* Sunddal
* Øxendal *(utskilt fra Sunddalen 1853)*
* Surendal *(utskilt fra Stangvig 1699)*
* Rindal *(utskilt fra Surendalen 1857)*

## Referanser
Sunnmøre prosti

**Sunnmøre prosti** *(Sundmørs Provsti)* er et tidligere prosti i Bjørgvin bispedømme.

## Historikk

Prostiet hadde sine røtter fra det historiske fylket Sunnmøra fylki og kirkeinndelingen i middelalderen. Ifølge Aslak Bolts jordebok fra 1432-33 var den geistlige inndeling i middelalderen:

Nørdra lutan:
* Haarhamar
* Vigrene
* Dals
* Borgund
* Skodynar
* Watna
* Aura
* Øraskog
* Stoladal
* Sløstada
* Sunnifle
* Sulta
* Strandenne
Sydra lutan:
* Hadareid
* Vlfstein
* Bonadale
* Ærst
* Halkelsuik
* Sybde
* Wanifle
* Sand
* Herøyia

Ved kgl.res. av 8. mai 1818 ble prostiet delt, i Søndre og Nordre Sunnmøre prostier:

## Prestegjeld i Sunnmøre prosti
*(Til Nordre Sunnmøre 1818)*
* Borgen
* Haram
* Ørschoug
* Stranden
* Norddahlen
*(Til Søndre Sunnmøre 1818)*
* Ulstein
* Herøe
* Wandelven
* Wolden
* Jørgenfiord

## Referanser


## Kilder
* Aslak Bolts jordebok
* Folketellingen 1769
Orkdal prosti

**Orkdal prosti**, inntil 1922 benevnt **Orkedal prosti**, er et tjenestedistrikt i Nidaros bispedømme i Den norske kirke. Prosten har sete på Fannrem.

Prostiet er inndelt i sogn. Sognet er grunnenheten i Den norske kirken. De som arbeider i kirken, er enten ansatt av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller de er ansatt i prostiet. De fleste prestene er ansatt i prostiet og har tjenesten tilsluttet ett eller flere sogn. 

## Sogn i Orkdal prosti
* Frøya kommune
** Frøya

* Heim kommune
** Halsa
** Heim
** Hemne
** Snillfjord
** Vinje

* Hitra kommune
** Fillan
** Hitra
** Kvenvær
** Sandstad

* Orkland kommune
** Agdenes
** Geitastrand
** Løkken
** Meldal
** Orkdal
** Orkland
** Orkanger

* Rindal kommune
** Rindal

* Skaun kommune
** Skaun
** Buvik
** Børsa

## Historikk
* Ved kgl. res. av 20. april 1911, ble de to Dalenes prostier organisert i tre nye: Gauldal, *Orkdal* og Strinda prostier.
* Den 1. januar 2000 avgav Orkdal prosti to prestegjeld til Gauldal prosti, og overtok tre prestegjeld fra Sør-Fosen prosti da dette ble lagd ned.

### Prestegjeld
*Fra Søndre Dalernes prosti 1911:*
* Orkdal
* Meldal
* Rennebu
* Oppdal
*Fra Nordre Dalernes prosti 1911:*
* Børsa
''Fra Sør-Fosen prosti år 2000:
* Hitra
* Hemne
* Frøya

### Ved avviklingen av prestegjeld (2004)
* Frøya
* Hitra
* Hemne
* Agdenes
* Meldal
* Orkdal
* Skaun

## Se også
* Liste over kirker i Norge etter kommune

## Referanser


## Eksterne lenker
* Orkdal prosti  hos Den norske kirke
Dannebrog (Nebraska)

**Dannebrog** er en landsby i Howard County i delstaten Nebraska i USA og har fått kallenavnet «Nebraskas danske hovedstad».  Byen Dannebrog er oppkalt etter det danske flagget.

Columbia Hall ble bygget i 1908 av *Danish Brotherhood in America*. I dag er Columbia Hall Dannebrogs arkiv og turistsenter.
Dannebrog ble grunnlagt i 1871 av danske nybyggere. Byggingen av ei vanndrevet kornmølle ved Oak Creek gjorde at landsbyen vokste.  Landsbyen forsvant nesten på begynnelsen av 1880-tallet, da byens forretninger flyttet til Nysted, en landsby i nærheten. I 1885 kom imidlertid jernbanen og sørget for ny vekst. Befolkningen nådde sitt høydepunkt i 1920 med 436 innbyggere.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Dannebrog, nettsted (engelsk)
Jean-Luc Mélenchon

**Jean-Luc Mélenchon** (født 1951) er en fransk politiker (Parti socialiste, Parti de gauche). Mélenchon var fra 1986 til 2010 medlem av Frankrikes senat. Fra 2000 til 2002 var han utdanningsminister.

Ved presidentvalget i 2012 var Mélenchon presidentkandidat for valglisten Front de gauche (norsk: Venstrefronten). Han var kandidat også ved presidentvalget i Frankrike 2017, da med grunnlag i velgerplattformen La France insoumise (norsk: Det opprørske Frankrike).

## Politikk
Mélenchon benevnes som tidligere trotskist og venstrepopulist. Han har vært opptatt av å tale mot tysk dominans i Europa. Mélenchon ønsker at Frankrike skal avskaffe egne atomvåpen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Nord-Fosen prosti

**Nord-Fosen prosti**, inntil 1917 benevnt **Nordre Fosen prosti**, var et tjenestedistrikt (prosti) i Nidaros bispedømme i Den norske kirke i årene 1917 til 1. juli 1999 da det skiftet navn til Fosen prosti.

Prostiet ble opprettet i 1917 ved delingen av det historiske Fosen prosti i *Nordre Fosen provsti* og *[[Sør-Fosen prosti|Søndre Fosen provsti]]*.

Nord-Fosen prosti bestod av følgende prestegjeld:
* Bjørnør
* Åfjord
* Bjugn
* Stadsbygd
* Ørland, ved kgl.res. av 25. juni 1971 overført fra Sør-Fosen prosti, gjeldende fra 1. januar 1972.
* Leksvik prestegjeld, ved kgl.res. av 25. juni 1971 overført fra Stjørdal til Nord-Fosen prosti, gjeldende fra 1. januar 1972. 
## Referanser
Havoter

**Havoter** (*Enhydra lutris*) er et marint rovpattedyr i mårfamilien. Arten er essensiell for økosystemet til tareskogene, som ellers kan invaderes av sjøpiggsvin. I havområder der havoteren har forsvunnet har man opplevd negative trofiske kaskader, med tilnærmet kollaps i økosystemet etter invasjon av sjøpiggsvin. Arten er derfor både en nøkkelart for økosystemet og en toppkonsument i næringskjeden til habitatet.

## Biologi
Havoteren har en vekt på 22–45&nbsp;kg og er den tyngste arten i mårfamilien, men den er likevel blant de minste av alle sjøpattedyr. Kroppslengden er 55–130&nbsp;cm, og halen er 13–33&nbsp;cm. Den har ikke noe spekklag, og havoteren er avhengig av den uvanlig tette pelsen for å opprettholde kroppstemperaturen. Voksne dyr har en mørkebrun kropp med halmgult hode, mens unge dyr er jevnt mørkebrune. Framføttene er små med klør som kan trekkes inn, og de brukes til å holde byttet når oteren eter. Bakføttene er store med svømmehud mellom tærne og står for det meste av framdriften. Havoteren har en drektighetstid på omtrent ni måneder med forsinket innplantning. Kullene er på én, sjelden to unger.

Havoteren er det eneste virkelige marine mårdyret. Den holder til i grunne kystfarvann, og beveger seg sjelden lenger ut fra kysten enn én kilometer. Den finnes helst over hardbunn med mye tare, men kan også finnes over bløtbunn så lenge det finnes tare der. Føden består nesten utelukkende av virvelløse dyr, som sjøpinnsvin, muslinger, krepsdyr, sjøstjerner, sjøpølser, blekksprut og snegler. Hannene har territorier der de jager bort andre hanner. Hunnene kan bevege seg fritt mellom territoriene. Hannene blir kjønnsmodne når de er fem eller seks år, men det tar som regel to eller tre år til før de etablerer territorium og får pare seg.

Ved europeernes ankomst var havoteren utbredt langs alle kyster ved det nordlige Stillehavet fra Hokkaido i Japan, via Sakhalin, Kurilene, Kamtsjatkahalvøya, Kommandørøyene, Aleutene, sørlige Alaska og videre sørover langs den nordamerikanske stillehavskysten til Baja California i Mexico. Omfattende pelsjakt utryddet nesten arten, og da reguleringer kom på plass i 1911, var det færre enn  individer igjen. Havoteren har nå reetablert seg ved den russiske kysten og i Alaska, Britisk Columbia, Washington og California.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Strinda prosti

**Strinda prosti** var et tjenestedistrikt i Nidaros bispedømme i Den norske kirke. Fra 01.01.2025 inngår det i Trondheim prosti, etter sammenslåing med tidligere Byåsen prosti og tidligere Heimdal prosti. Prosten har sete i Trondheim hvor Strinda kirke er prostikirke. Opprettet ved delingen av Nordre Dalernes prosti i 1911.

Prostiet er inndelt i sogn. Sognet er grunnenheten i Den norske kirke. De som arbeider i kirken er enten tilsatte av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller de er tilsatte i prostiet. De fleste prestene er tilsatte i prostiet, og har tjenesten sin tilsluttet et eller flere sogn.

Frem til 2004 var prestetenesta lokalt organisert i prestegjeld.

## Sogn i Strinda prosti
* Strinda (tidligere prestegjeld) med
** Strinda sogn
** Berg sogn

* Hoeggen (tidligere prestegjeld) med
** Hoeggen sogn

* Tempe (tidligere prestegjeld) med
** Tempe sogn
** Bratsberg sogn

* Strindheim (tidligere prestegjeld) med
** Strindheim sogn

* Ranheim (tidligere prestegjeld) med
** Ranheim og Charlottenlund sogn

## Historikk
* Ved kgl.res. av 20. april 1911, ble de to Dalenes prostier organisert i tre nye: Gauldal, Orkdal og Strinda prostier.
* Ved kgl.res. 24. september 1965, ble Strinda prosti nedlagt og inngikk i Nidaros domprosti, gjeldende fra 1. oktober 1965. Fra samme dato ble Malvik og Klæbu prestegjeld overført til samme prosti og Selbu prestegjeld til Stjørdal prosti i samme bispedømme.
* 1. juli 1986 ble Strinda prosti gjenopprettet ved utskillelsen fra Nidaros domprosti.

### Prestegjeld
*Fra Nordre Dalernes prosti 1911, og inngikk i [[Trondheim domprosti]] 1965:*
* Strinda
* Byneset
* Malvik
* Klæbu
* Selbu *(Overført til [[Stjørdal prosti]] 1965)*
*Fra Nidaros domprosti 1986:*
* Hoeggen
* Strinda
* Strindheim
* Tempe

## Se også
* Liste over kirker i Norge etter kommune

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettsiden til Den norske kirken
Heimdal prosti

**Heimdal prosti** er et tidligere tjenestedistrikt i Nidaros bispedømme i Den norske kirken. Prosten hadde sete i Trondheim der Heimdal kirke er prostikirke. I 2017 satte biskopen i Nidaros igang et forsøk med felles ledelse for Heimdal, Byåsen og Strinda prostier, samarbeidsområdet «Storprostiet i Trondheim», som altså omfattet hele Trondheim unntatt domprostiet. 

Prostiet er inndelt i sogn. sognet er grunnenheten i Den norske kirke. De som arbeider i kirken er enten tilsatte av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller de er tilsatte i prostiet. De fleste prester er tilsatte i prostiet, og har tjenesten sin tilsluttet ett eller flere sogn.

Frem til 2004 var prestetjenesten lokalt organisert i prestegjeld. Dette begrepet er gått ut av praktisk bruk. 

## Sogn i Heimdal prosti
* Heimdal (tidligere Heimdal prestegjeld) med
** Heimdal sogn

* Kolstad (tidligere Kolstad prestegjeld) med
** Kolstad sogn

* Byneset (tidligere Byneset prestegjeld) med
** Byneset sogn
** Leinstrand sogn

* Klæbu (tidligere Klæbu prestegjeld) med
** Klæbu sogn

* Tiller (tidligere Tiller prestegjeld) med
** Tiller sogn

## Se også
* Liste over kirker i Norge etter kommune

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettsiden til Den norske kirken
Øster Indherred prosti

**Øster Indherred prosti** *Øster Indherreds Provsti* var et tjenestedistrikt i Nidaros bispedømme i Den norske kirke og omfattet kirkesognene sydøst i datidens Nordre Trondhjems Amt (Nord-Trøndelag).

## Historikk

Det ble opprettet ved kgl.res. av 19. september 1766 ved delingen av Indherred prosti i *Øster* og Vester Indherred prostier:

Det eksisterte til regj.res. av 30. mai 1815, da det atter inngikk i Indherred prosti:

## Prestegjeld i Øster Indherred prosti

* Selboe *(fra [[middelalderen]])*
* Størdal *(fra [[middelalderen]])*
* Schongen *(fra [[middelalderen]])*
* Værdahl *(fra [[middelalderen]])*
* Sparboen *(fra [[middelalderen]])*
* Stoed *(fra [[middelalderen]])*
* Sneaasen *(fra [[middelalderen]])*

## Referanser


## Kilder

* Folketellingen 1769
* 
*
Byåsen prosti

**Byåsen prosti** er et tidligere tjenestedistrikt i Nidaros bispedømme i Den norske kirken. Det favnet deler av Trondheim kommune i Trøndelag fylke.

Prosten hadde sete i Trondheim hvor Byåsen kirke var prostikirke. Fra 1. januar 2025 ble Byåsen prosti slått sammen med Heimdal prosti og Strinda prosti til Trondheim prosti.

Prostiet var inndelt i sogn. Sognet er grunnenheten i Den norske kirken.
De som arbeider i kirken er enten tilsatte av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller de er tilsatte i prostiet. 
De fleste prestene er tilsatte i prostiet, og har tjenesten sin tilsluttet et eller flere sogn.
Frem til 2004 var prestetjenesten lokalt organisert i prestegjeld.

## Sogn i Byåsen prosti
* Byåsen (tidligere Byåsen prestegjeld) med	
** Byåsen sogn		

* Sverresborg (tidligere Sverresborg prestegjeld) med				
** Sverresborg sogn				

* Ilen (tidligere Ilen prestegjeld) med
** Ilen sogn

## Prestegjeld
* Byåsen
* Sverresborg

## Se også
* Kirker i Norge etter kommune

## Referanser
Sør-Fosen prosti

**Sør-Fosen prosti**, inntil 1917 benevnt **Søndre Fosen prosti**, var et prosti i Nidaros bispedømme.

Prostiet ble opprettet i 1917 ved delingen av det historiske Fosen prosti. Prostiet ble avviklet 1. juli 1999 ved at prostiet ble slått sammen med Orkdal prosti.

Sør-Fosen prosti bestod av følgende prestegjeld:
* Frøya
* Hitra
* Hemne
* Agdenes, opprettet ved kgl.res. av 30. juni 1967 og lagt til Orkdal prosti
* Ørland, ved kgl.res. av 25. juni 1971 overført til Nord-Fosen prosti, gjeldende fra 1. januar 1972.

## Referanser
Helgeland prosti

**Helgeland prosti** *(Helgelands Provsti*, norrønt: *Álastarhaug prófastdœmi)*, er et tidligere prosti i Nidaros bispedømme.

Det historiske prostiet antas å ha sin opprinnelse i katolsk tid og forblitt relativt uendret fra sen middelalder, gjennom reformasjonen og inntil bydannelsene utover på 1800-tallet.

Ved kongelig resolusjon av 4. desember 1843 ble Helgeland prosti delt i to, i Søndre og Nordre Helgeland prostier.

## Prestegjeld i Helgeland prosti
*Til Søndre Helgeland prosti 1843:*
* Brønøe *(fra [[middelalderen]])*
* Bindal *(opprettet 1815)
* [[Vega prestegjeld|Wægen]] *(opprettet 1740)*
*Til Nordre Helgeland prosti 1843:*
* [[Alstahaug prestegjeld|Alstadhoug]] *(fra middelalderen)*
* [[Vefsn prestegjeld|Wefsen]] *(opprettet 1767)*
* [[Nesna prestegjeld|Næsne]] *(opprettet 1738 som Ytre Ranen)*
* [[Ranen prestegjeld|Ranen]] *(opprettet 1738 som Indre Ranen)*
* [[Rødøy prestegjeld|Rødøe]] *(fra middelalderen)*
* [[Lurøy prestegjeld|Lurøe]] *(opprettet 1822)''

## Proster
*1650-1665 Hans Tomassen Mackesen
*1666-1675 Jens a Møinichen
*1676-1701 Peder Bredal
*1701-1714 Peder Danielsen Strømmer
*1714-1736 Anders Petersen Dass
*1736-1757 Jacob Christian Hersleb
*1757-1765 Morten Sommer
*1765-1776 Augustinus Buschmann
*1776-1784 Hans Dahl
*1785-1797 Christopher Garmann
*1797-1808 Erik Henriksen Leganger
*1808-1817 Peter Frederik Walseth
*1817-1844 Poul Frederik Gaarder

## Referanser


## Kilder
* Andreas Erlandsen: Biographiske Efterretninger om Geistligheden i Tromsø Stift. Utgitt 1857.
* Folketellingen 1769
Lofoten og Vesterålen prosti

**Lofoten og Vesterålen prosti** *(Lofotens og Vesteraalens Provsti*, norrønt: *Lófótar prófastdœmi)* var et tjenestedistrikt i Nidaros bispedømme i Den norske kirke og omfattet kirkesognene i distriktene Lofoten og Vesterålen i datidens Nordlandenes Amt (Nordland).

## Historikk

Prostiet går antakelig tilbake til de historiske prostier i den katolske kirken i Middelalderen.

Ved kgl.res. av 6. juli 1740 ble Lofoten prestegjeld delt ved at de tre kapellaner som hadde vært underlagt kapellanen i Nidaros domkirke, skulle være sokneprester for henholdsvis Buksnes, Borge og Flakstad prestegjeld. Ved kgl.res. av 14. januar 1791 ble Vågan prestegjeld overført fra Salten prosti til Lofoten og Vesterålens prosti.

Ved kongelig resolusjon av 1. mars 1849 ble prostiet delt i Lofoten og Vesterålen prostier.

## Prestegjeld i Lofoten og Vesterålen prosti
*Til Lofoten prosti 1849:*
* Wærøyen
* Lofothen *(delt 1740)*
** Borge *(opprettet 1740)*
** Buxnæs *(opprettet 1740)*
** Flagsted *(opprettet 1740)*
* Vaagan *(fra Salten prosti 1791)*
*Til Vesterålen prosti 1849:*
* Hassel
* Bøe
* Øxnæs
* Dverberg

## Referanser


## Kilder
* Folketellingen 1769
* Prestegjeld og sogn i Nordland, arkivverket.no
* Lofoten og Vesterålen prosti, arkivportalen.no
To må man være (1967)

:*Se også [[To må man være (andre betydninger)]]*

***To må man være*** (originaltittel ***Two for the Road***) er en britisk romantisk dramakomedie fra 1967, regissert av Stanley Donen. Albert Finney og Audrey Hepburn spiller hovedrollene som et ektepar på vei til Sør-Frankrike, som ser tilbake på forholdet deres. Manuset ble skrevet av Frederic Raphael. Filmen ble ansett som eksperimentell i 1967 fordi plottet er ikke-lineært, det vil si at scenene fra fortiden og nåtiden er blandet sammen. Seeren må derfor ofte forestille seg hva som har skjedd mellom to scener. Filmen gir små tidshint underveis slik at seeren kan holde seg orientert.

Raphael ble nominert til Oscar for beste originalmanus for arbeidet sitt, mens Hepburn ble nominert til en Golden Globe for beste kvinnelige hovedrolle i en musikal eller komedie for rolleskildringen sin. Henry Mancini ble nominert til en Golden Globe for lydsporet han komponerte til filmen. Temalåten «Two for the Road» ble også komponert av Mancini. Det amerikanske filminstituttet har senere kåret *To må man være* til historiens 57. beste kjærlighetsfilm fra USA.

## Handling
Ekteparet Mark Wallace (Albert Finney) og Joanna «Jo» Wallace (Audrey Hepburn) er på vei til Sør-Frankrike for å feire ferdigstillelsen av et byggeprosjekt. I løpet av den lange turen begynner paret å mimre over gamle dager. De ser blant annet tilbake på da de møttes i 1954, da Mark reiste alene og traff Joanna mens hun var på turné med koret sitt. Da resten av koret fikk vannkopper, ble Joanna med Mark på reisen hans. Andre viktige minner som dukker opp er da de var nygifte, da de hadde fått datteren Caroline (Kathy Chelimsky) og da de begge fikk følelser for andre mennesker.

## Medvirkende
* Audrey Hepburn som Joanna «Jo» Wallace
* Albert Finney som Mark «Marcus» Wallace
* Eleanor Bron som Cathy Maxwell-Manchester
* William Daniels som Howard «Howie» Maxwell-Manchester
* Gabrielle Middleton som Ruth «Ruthie» Maxwell-Manchester
* Claude Dauphin som Maurice Dalbret
* Nadia Gray som Françoise Dalbret
* Georges Descrières som David
* Jacqueline Bisset som Jackie
* Judy Cornwell som Pat
* Irène Hilda som Yvonne de Florac
* Leo Penn som Morrie Goetz
* Dominique Joos som Sylvia Obino
* Olga Georges-Picot som Joannas turvenninne

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nils M. Raknerud

**Nils Mikael (også skrevet «Michael») Raknerud** (født 3. juli 1881 på Furnes i Hedmark, død 16. desember 1937) var en norsk offiser, journalist og redaktør.

## Familie
Nils M. Raknerud var sønn av redaktør Lars Raknerud (født 1849 på Nes i Hedmark, død i 1919) og Mina Sannerud (født 1857 på Vang i Hedmark, død 1943). Han hadde to søstre; Helene (1879–1868) og Borghild (1883–1959). De tre barna var født på Vang i Hedmark, men i 1885 var hele familien registrert med bostedsadresse i Drammen.

I 1908 giftet han seg med arkitekt Hjørdis Grøntoft. Ekteparet bosatte seg i Drammen der Nils M. Raknerud allerede arbeidet som journalist, og de fikk sønnen Lars Albert Raknerud (1909–1995). I 1918 ble hele familien smittet av spanskesyken. Nils M. Raknerud og sønnen overlevde, men Hjørdis døde i oktober 1918 av en lungebetennelse som var en ettersykdom etter spanskesyken.

## Militær karriere
Nils M. Raknerud fikk i 1902 grad som premierløytnant i det norske Forsvaret. Høsten 1905 gjorde han tjeneste i grensevakten ved gresen mot Sverige.

## Redaktør
Som sønn av redaktør Lars Raknerud i Drammens Tidende og Buskeruds Blad ble Nils Raknerud pressemann, men fortsatte i noen år sin militær karriere. Etter to år som journalist i Morgenbladet begynte han i Drammens-avisen. I 1914 ble han kaptein, men tok avskjed fra Hæren i 1916. Da faren døde i 1919, overtok han stillingen om redaktør og beholdt den livet ut. Ved hans død skrev Morgenbladets redaktør Carl Joachim Hambro minneord over ham: «I all sin gjerning følte Raknerud soldatens pliktfølelse. Drammens Tidende var for ham ikke bare et bladforetagende. … Det var et stykke av landet som han var satt til å forsvare, satt til å dyrke og om mulig utvide. …» 
## Referanser
Kunstløp-NM på skøyter 1987

**Kunstløp-NM på skøyter 1987** ble arrangert i Fredrikstad fra 24. januar til 25. januar 1987. Singel for kvinner var eneste konkurranse for seniorer på programmet, i tillegg var det singel for både jenter og gutter i junior.

## Resultater
### Singel kvinner

### Singel jenter junior

### Singel gutter junior

## Kilder
* Norges Skøyteforbund Årbok 1986–1987 (1. april 1986 – 31. mars 1987) sidene 35, 61.
Gülay Kutal

**Gülay Kutal** (født 1963) er en norsk politiker (SV), informatiker og oversetter/forfatter.

Kutal kom til Norge første gang i 1984 som utvekslingsstudent. Hun vokste opp i Istanbul hos en tante. Ifølge hennes eget leserinnlegg i *[[Klassekampen]]* kom familien til Norge på 1960-tallet da hun var 6 år gammel.

## Politisk arbeid
Hun har vært landsstyremedlem 2005–2007, første faste kvinnelig sentralstyremedlem med minoritetsbakgrunn 2007–2013, og landsstyremedlem 2013–2017 i SV. Kutal har vært forslagstiller for å opprette SVs etniske likestillingsutvalg i 2005. Hun har ledet SVs etniske likestillingsutvalg siden, i 12 år fra 2005 til 2017. Hun har arbeidet for likestilling av mennesker med annen etnisk bakgrunn i Norge. Hun har vært engasjert i partiets asyl-, flyktning-, innvandrings- og integreringspolitikk og har arbeidet for antirasisme, har vært engasjert i debatten om hijab med blant annet innlegg i P2-akademiet og jobbet for dobbelt statsborgerskap.

I 2010 ble Kutal foreslått som Oslo SVs av et mindretall på 7 mot et flertall på 12 som ville ha Marianne Borgen. Hun laget politisk tegneserie sammen med sin ektemann, Firuz Kutal, i valgkampen i 2011. Kutal var innvalgt i Oslo bystyre for SV 2011–2015 og var medlem i Kultur- og utdanningskomiteen. Siden har hun vært varamedlem i Oslo bystyre for SV, varamedlem i Helse- og sosialkomiteen 2015–2019 og varamedlem i Finanskomiteen fra 2019.

Hun har jobbet for flere kommunale tjenester og mot privatisering med bl.a. salg av kommunens barnehager  og salg av Oslokino  Hun jobbet med SVs alternative forslag til byrådets sosialmobilitetsmelding med blant annet mer innsats med å rekruttere og beholde kvalifiserte ansatte, mer tillit og mindre byråkrati i barnehager, gjort motstand mot å innføre læringsmål i barnehagen, kveldsåpne barnehager, nærhetsprinsippet i tildeling av plasser ved barnehager, styrking av språkmiljøer og språkutvikling, og krav om at gratis kjernetid bør utvides til å gjelde flere bydeler og at også 3 åringene bør omfattes av ordningen.

## Utdanning
Hun har Bachelor of Science grad i Industrial Engineering fra Boğaziçi-universitetet fra 1984 og cand.scient grad i Informatikk fra Universitetet i Oslo fra 1993. Kutal ble kåret til en av topp 10 internasjonale kvinner i Norge i 2004. Hun har jobbet i Cinet som IT-sjef,  gründer i IT-konsulentselskapet Egroup Eon og har hatt jobber som IT-leder i Allianse, ErgoGroup, EVRY og Sykehuspartner.

## Utgivelser
Kutal har oversatt flere verk fra norsk til tyrkisk med blant annet Jostein Gaarders *[[Sofies Verden]]*.

Hun har utgitt *Emek Vererek Demokrasi* (Demokrati med hardt arbeid) på tyrkisk.

Hun har, sammen med Knut Kjelstadli, utgitt *Der ingen er flertall - Historien om Sosialistisk Verdenskafe*.

## Referanser
Olivia Harrison

**Olivia Harrison** (født Olivia Trinidad Arias, 18. mai 1948) er en amerikansk forfatter, filmprodusent og enke etter musikeren George Harrison.

Arias ble født i Los Angeles, og familien, som har meksikansk opphav, flyttet da hun var tre år gammel til Hawthorne i California. Hun fullførte videregående der, og jobbet så som sekretær hos A&M Records og deretter hos Dark Horse Records, som A&M Records var internasjonal distributør av. De to giftet seg den 2. september 1978, kort tid etter at sønnen Dhani Harrison ble født.

Paret levde tilbaketrukket. Den 30. desember 1999 ble de angrepet av en psykisk syk mann, og George Harrison ble stukket omtrent 40 ganger. Olivia Harrison klarte til slutt å slå ned voldsmannen med en lampe. Angrepet kan ha forverret Harrisons kamp mot kreften. George Harrison døde i november 2001 av tilbakevendende kreft.

Siden George Harrisons død har Olivia Harrison vært opptatt med flere prosjekter, inkludert produsent både for «Concert for George» og «George Harrison: Living in the Material World».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Norman Smith

**Norman Smith** (født 22. februar 1923 i Edmonton i Middlesex, død 3. mars 2008 i East Sussex) var en britisk musiker, plateprodusent og lydingeniør mest kjent for å ha jobbet med The Beatles på deres tidligere album. Smith jobbet med The Beatles fra deres første sang til og med *[[Rubber Soul]]*. Under samarbeidet kalte medlemmene av bandet ham for «*Normal*» eller «*2dB Smith*» Smith valgte å droppe skillevegger mellom bandmedlemmene slik at man i stedet fikk følelsen av at bandet opptrådte live. Dette var imot vanlig praksis, og han ble frarådet det.

Smith innrømmet at *Rubber Soul* ikke var hans type musikk, og bestemte seg for å slutte å være lydtekniker for The Beatles. Han bestemte seg i 1966 for å bli produsent, og jobbet blant andre med Pink Floyd i den kapasiteten. Med Pink Floyd var han produsent for *[[The Piper at the Gates of Dawn]]*, *[[Ummagumma]]* og *[[A Saucerful of Secrets]]*. Han hadde prøvd seg i kort tid som musiker sent på 1950-tallet, og gjentok forsøket tidlig på 1970-tallet med en hit som gikk til 2.-plass på hitlistene under navnet Hurricane Smith.

Geoff Emerick tok over som lydtekniker for The Beatles etter Smith.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ipcs

**ipcs** er en kommando i Unix og Unix-lignende operativsystemer som skriver ut applikasjonsprogrammeringsgrensesnittet for interprosesskommunikasjon som nedstammer fra UNIX System V (UNIX System V IPC) til stdout. Entitetene i operativsystemkjernen er:

* Segmenter for delt minne
* Meldingskøer
* Tabeller med semaforer

I Linux er kommandoen inkludert i pakken Util-linux.

## Eksterne lenker
* ipcs, i Commands & Utilities Reference, The Single UNIX® Specification, Issue 7 fra Open Group
GNU Common Lisp

**GNU Common Lisp (GCL)** er GNU-prosjektets Common Lisp-kompilator, og en videreutvikling av Kyoto Common Lisp. Den genererer C-kode, og foretar deretter kall til en C-kompilator.

Selv om den ikke følger ANSI-standarden for Common Lisp fullstendig, er det den valgte implementasjon for flere større prosjekter, deriblant matematikkverktøyene Maxima, AXIOM, HOL88 og ACL2. GCL kjører under elleve forskjellige arkitekturer på Linux, og under FreeBSD, Solaris, OS X og Microsoft Windows.

Siste versjon er 2.7.1 som ble lansert 11. april 2025.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dannebrog (andre betydninger)

**[[Dannebrog]]** er navnet på Danmarks flagg

**Andre betydninger** :

## Skip
***Kongeskipet [[«Dannebrog»]]** er det danske kongeskipet.
***[[«Dannebrog» (1850)]]** var et dansk linjeskip (marinefartøy).
***[[«Dannebroge»]]** var et dansk-norsk linjeskip (marinefartøy), sjøsatt 1692, skutt i brann og sank 1710.

## Steder
*Dannebrog er et sted i Nebraska i USA.

## Annet
***[[Dannebrog (avis)|Dannebrog]]** var en dansk avis som utkom i perioden 1892 til 1910.
***[[Dannebrogordenen]]** er en dansk ridderorden.
***[[Dannebrogordenens hederstegn]]**, en dansk orden, separat fra Dannebrogsordenen.
***[[Dannebrogsmann]]**  er en betegnelse for innehaver av den danske ordenen Dannebrogordenens hederstegn.
Frederik Ferdinand Hausmann

**Frederik Ferdinand Hausmann** (1693–1757) var en dansk-norsk offiser.

## Familie
Frederik Ferdinand Hausmann var sønn av den militære strategen Caspar Herman Hausmann (1653–1718), som var halvbror av Ulrik Fredrik Gyldenløve. Caspar Herman kom til Norge i 1680, og giftet seg med Karen Toller, som var en av Christianias rikeste kvinner. Foruten Frederik Ferdinand fikk paret en rekke døtre.

Frederik Ferdinand Hausmann giftet seg 29. desember 1721 med Hedvig Catharina Werenskiold (1702–1749). Hun var datter av konferensråd Niels Werenskiold og Elisabeth de Tonsberg. Ekteskapet var barnløst, og da Frederik Ferdinand Hausmann døde i Christiania 21. mars 1757 var han det siste mannlige medlem av slekten Hausmann.

## Militær karriere
Bare åtte år gammel ble Frederik Ferdinand Hausmann utnevnt til fenrik ved Prins Christians Regiment. Etter at ha tilbragt et års tid på kadettskolen Det kgl. ridderlige Akademi i København, ble han i 1710 kaptein ved Cicignons gevorbne Regiment. (Et «gevorbent» regiment er et regiment som består av «gevorbne» soldater og underoffiserer, det vil si vervede styrker eller leiestyrker.)  

Som kaptein deltok han i krigen i Norge, og særlig i forsvaret av Frederikshald i 1718. I 1719 ble han kompanisjef ved Grenaderkorpset i København. Grenaderkorpset var en dansk militær enhet som eksisterte i perioden 1701–1763.  

I 1720 ble Hausmann oberstløytnant ved Akershusiske Regiment.  

Så langt hadde han avansert raskt i det militære, men hans videre militære løpebane vitner om at hans far og hans høye beskyttere var døde og ikke lenger kunne hjelpe ham å klatre på den militære rangstigen. I 1732 ble han oberst og sjef for regimentet i Christiania. I 1745 ble han generalmajor med ansiennitet fra 1742, og i 1748 ble han gitt avskjed etter fem dager tidligere – 12. april – å ha blitt utnevnt til generalløytnant. Året etter ble han ridder av Dannebrogordenen.  

## Eidsfos Jernværk
Caspar Herman Hausmann etablerte i 1697 Eidsfos Jernværk. Sønnen Frederik Ferdinand var medeier i jernverket i årene 1742–1753.

## Mangelsgården
Frederik Ferdinand Hausmann bygget Mangelsgården i Christiania. Han hadde stor interesse for både arkitektur og hageanlegg, og med sin store formue kunne han anlegge Mangelsgården som en prakteiendom.

## Testamentarisk gave
Frederik Ferdinand Hausmann var en velhavende mann, og da han døde etterlot han seg flere legater til Christianias fattigstiftelser.

## Navnet Hausmann i Oslos bybilde
I Oslo er Hausmanns gate oppkalt etter Frederik Ferdinand Hausmann. Det samme er Hausmannsområdet og Hausmanns bru. 

## Referanser


## Kilder
* P.F. Rist, "Frederik Ferdinand Hausmann", i: C.F. Bricka (red.), *[[Dansk Biografisk Lexikon]]*, København: Gyldendal 1887–1905.
XEmacs

**Xemacs**, tidligere kalt **Lucid Emacs**, er en kommandolinjebasert såvel som grafisk teksteditor som kjører på nesten alle Unix-lignende operativsystemer såvel som på Microsoft Windows. XEmacs oppstod som en fork av GNU Emacs versjon 19 i slutten av 1980-årene. Programmet er fri og åpen programvare og er tilgjengelig under GNU General Public License versjon 2 eller senere.

## Eksterne lenker
* The XEmacs Project's website
* Nedlastbare XEmacs-manualer
Oddvar Gloppestad

**Oddvar Gloppestad** (født 29. oktober 1922 på Sandane, død 4. juli 2001 på Råholt i Eidsvoll) var en norsk typograf og avismann. Han etablerte og var redaktør for avisa Firdanytt i 1952. Etter en trafikkulykke i Oslo ble han så skadet at han måtte avvikle avisprosjektet. Han tok senere arbeid som typograf, en jobb han hadde resten av karrieren.

Gloppestad døde 4. juli 2001 på Råholt i Eidsvoll, men ble gravlagd på Vereide gravlund i hjemkommunen Gloppen. 

## Eksterne lenker
* allkunne.no: *Firdanytt, politisk uavhengig døgnflugeavis i Nordfjord mai–juli 1952.*
Seterøya

**Seterøya** er en liten øy tilhørende Ålesund kommune på romsdalskysten i Møre og Romsdal fylke. Øya ligger nordøst for Finnøya og nord for Gåsøya.

Seterøya er en flat øy på 330 dekar med flere fraflyttede gårder og bostedshus. Det samlede arealet av naturtypen kystlynghei er 196 dekar. Ved gårdene er det mindre areal med fulldyrket og overflatedyrket mark. Det er også innslag av strandeng, strandberg og myr.

Før utskifting i 1858-1864 var øya felles utmark for Sandøy-gårdene. Øya ble bosatt etter utskiftingen. Det var 16 fastboende i 1865 og 36 i år 1900. I 1976 flyttet den siste fastboende fra Seterøya. Sauebeiting fortsatte til 1996, deretter opphørte beitingen noen år. I 2002 ble det startet opp helårsdrift med gammelnorsk sau på øya. I 2016 var det 35 overvintrende sau, og mellom 75-85 sau på sommerbeite.

## Referanser
Startling Music

**Startling Music** er et musikkpubliseringsselskap dannet av Ricard Starkey den 15. juli 1968. Selskapet ble gitt ut etter at Starrs kontrakt med Northern Songs gikk ut. Ettersom Starkey ikke hadde gitt ut noen sanger under kontraktstiden med Northern Songs, er samtlige komposisjoner av Starr utgitt på Startling Music med unntak av «What Goes On», der han er omtalt som medkomponist.

## Referanser
Horst Fascher

**Horst Fascher** (født 5. februar 1936) er en tysk tidligere utkaster og klubbmanager i Hamburg. Han jobbet som utkaster i Kaiserkeller og manager i Star Club da The Beatles gjestet Hamburg. Fascher var opprinnelig fjærvektsbokser, men ble nektet å bokse etter at han satt i fengsel for ved et uhell å ha tatt livet av en seiler under en slåsskamp. Fascher tok godt vare på The Beatles, og i retur ble de med ham hjem til moren og lot ham synge Eddie Cochran-sanger sent på kvelden. Han reagerte bare dersom noen kalte ham nazist - noe som var urettferdig ettersom familien hans hadde skjult jøder for endlösung.

Fascher var tidlig interessert i rock and roll, og lærte seg både rytmen og teksten til musikk. Han ble kjent med Tony Sheridan, som ønsket at han skulle ordne jobber for dem og hjelpe dem på andre måter. Dermed ble han ansvarlig for å få dem på forskjellige klubber, og opptrådte som en slags manager. Fascher selv kommenterte at takket være ham dro alle fra Kaiserkeller til Top Ten Club. Fascher dannet deretter Star Club sammen med en eier av en strippeklubb, og han fikk The Beatles - motvillig - til å opptre der. Han jobbet også med å få band til å underholde amerikanske tropper under Vietnamkrigen.

I 2006 utga han selvbiografien *Let the Good Times Roll*. Han er en god venn av Paul McCartney.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Dizionario Biografico degli Italiani

***Dizionario Biografico degli Italiani*** (*DBI*, «Biografisk leksikon over italienere») er en italiensk nasjonalbiografi over avdøde personer som ble født og/eller virket i det italienske området fra slutten av Vestromerrikets tid.

Leksikonet utgis av *[[Istituto della Enciclopedia Italiana]]*. Det er planlagt 110 bind fordelt over rundt  sider med totalt  biografier. Per 2016 er det gitt ut 90 bind, fram til stikkordet *Quercia*.

På begynnelsen av 2009 ble artiklene fra de utgitte bindene gjort tilgjengelig online.

## Referanser


## Kilder
* Informasjon om den trykte utgaven

## Eksterne lenker
* Onlineutgaven: søkefelt
Forenklet Galgebergforbindelse

**Forenklet Galgebergforbindelse**, ofte omtalt som *Galgebergforbindelsen*, er navn på en relativt ny veiforbindelse i bydel Gamle Oslo. Veiforbindelsen er en del av Kværnerveien. Forbindelsen strekker seg fra Galgeberg i vest til Kværnerbyen i øst, nærmere bestemt fra St. Halvards gate til Lodalsbruene. I tillegg til å være vestre del av Kværnerveien, er den østre del av Ring 2.

Planleggingen startet på 1980-tallet. Navnet var den gang *Galgebergforbindelsen*. På 1990-tallet ble prosjektet nedskalert til *forenklet Galgebergforbindelse*. Begrunnelsen for å bygge forenklet Galgebergforbindelsen inneholder blant annet følgende argumenter: 
* bedre utnyttelse av Vålerengtunnelen, Ekebergtunnelen og Svartdalstunnelen
* bedre tilknytning til hovedvegnettet i Lodalen for indre by øst
* trafikkavlastning for sentrale deler av Gamlebyen (Middelalderbyen), Kværner og Ensjø
* tilrettelegger for å stenge Bispegata og åpner muligheten for å fjerne Bispegata øst for Oslo torg fra vei og gatenettet
* tilrettelegger for å stenge Dalehaugen – Enebakkveien for trafikk

Forslag til reguleringsplan for forenklet Galgebergforbindelse ble lagt ut til offentlig ettersyn våren 1997 og vedtatt våren 1998. Byggingen tok til høsten 1998. 15. juni 2001 åpnet den nye veiforbindelsen. Som konsekvens ble veistrekket Dalehaugen – Enebakkveien stengt for gjennomfartstrafikk i 2002. 

Oslo kommune arbeider per i dag med et forslag til detaljregulering av Bispegata. Det er bred enighet om å stenge Bispegata for bilgjennomfart. Det er uenighet om hvor vidt bussene skal utestenges, og følgelig også uenighet om Bispegata øst for Oslo torg skal utgå som trafikkareal – en mulighet forenklet Galgebergforbindelse åpnet for. 
## Referanser og fotnoter
Kulturparken Nor

**Kulturparken Nor** arbeider med bygningsvern, informasjonsarbeid og kulturarrangementer. Kulturparkens hovedfokus er vern og forvaltning av den historiske eiendomsmassen i Schusslersveg på Kongsvinger som går under fellesbetegnelsen Kulturparken Nor. Kulturparken omfatter blant annet hovedbygningen på Nor gods som går under betegnelsen Nor Herregaard, eller på folkemunne Lundeby Nor eller Herregården.

Men eiendommen omfatter også godsekspedisjonsbygningen fra Arneberg stasjon som ble flyttet og gjenoppført i Kulturparken i 1990-årene. Eiendommen omfatter også en SEFRAK registrert sidebyging fra 1919.

## Kulturparken Nors øvrige aktiviteter
Kulturparken Nor arbeider i tillegg med informasjon om bygningsvern og interiørhistorie, og ga i 2013 ut kunstboken * Sentiment*. Med jevne mellomrom produserer man ulike konserter og kulturarrangementer som blant annet utstillinger og historiske omvisninger.

## Kulturparken Nor
Hovedbygningen på Nor er oppført i en tidlig sveitserstil, og ble tegnet og bygget av arkitekt og byggmester Johan Heinrich Günther Schüssler i perioden 1858-1859, for godseier Arne O. Lunderbye som var en av datidens største skogeiere. Hovedbygningen ble i 1919 bygget om til leiligheter, men ble til slutt vedtatt revet i 1991.

I 2001 ble både Stiftelsen Lunderbye-Nor og kultursenteret avviklet, og eiendommen ble overtatt av Kongsvinger Kommune som benyttet hovedbygningen som kontorer og lagerlokale. Etter dette var bygget gradvis i sterkt forfall igjen. I 2009 ble hele eiendommen solgt til Kjetil Strandabø og Jan Wilhelm Schüssler som gjennom Kulturparken Nor har totalrehabilitert eiendommen som historisk museum og kulturhus. Kulturparken Nor åpnet med konsert med Herborg Kråkevik 12. Juni 2010.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Børøyfjorden

**Børøyfjorden** kan vise til:

* Børøyfjorden (Bømlo) – en fjord i Bømlo kommune i Hordaland
* Børøyfjorden (Øksnes) – en fjord i Øksnes kommune i Nordland
Nimbochromis livingstonii

***Nimbochromis livingstonii*** er en ciklide i slekten *[[Nimbochromis]]*. Den er endemisk til Malawisjøen i Øst-Afrika. Den er også funnet i Shireelva og Malombesjøen.

## Eksterne lenker