József Batthyány

**József greve Batthyány de Németújvár** (også: **Joseph Graf von Batthyány**; født 30. januar 1727 i Wien i Østerrike, død 22. oktober 1799 i Pozsony/Pressburg i datidens Ungarn) var en av den katolske kirkes kardinaler.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Batthyány kom fra en gammel ungarsk adelsfamilie. Han var sønn av Nádor Lajos. Batthyany gikk på høyere skole i Kõszeg og studerte teologi i Trnava.

### Prest
Han ble presteviet i 1751 og ble domherre til Gran året etter.

### Biskop, erkebiskop
I 1759 ble han utnevnt til biskop av Transilvania. Bispevielsen ble foretatt den 2. desember 1759 av erkebiskopen av Wien, Christoph Anton von Migazzi; mitkonsekrator var hjelpebiskop i Wien Franz Xaver Anton Marxer.

I 1760 ble han erkebiskop av Kalocsa og fra 1776 til sin død var han fyrsterkebiskop av Esztergom og ungarsk primas.

### Kardinal
Han ble kreert til kardinal i 1778, med San Bartolomeo all'Isola som tittelkirke.

Han var personlig for keiserinne Maria Theresia og for hennes svigersønn, Ungarns stattholder Albert von Sachsen-Teschen. Batthyány var en høyt skattet kirkens mann, også i keiser Joseph IIs øyne, og var alltid opptatt av å finne frem til harmoniske kompromisser. Han ble i samtiden omtalt som «sin tids orakel» (*Orakel seiner Zeit*). I fedrelandets tyngste tider var han som en «Dionysius i det ungarske Areopag» den dugeligste formidler, forsoner og problemløser, og samtidig kjent for velgjørenhet og fremme av kunstnere.

Byggingen av Primatialpalasset i Pressburg (nå Bratislava) i 1780/81 fant sted på hans initiativ. Dette brukte han 400.000 gylden på - en enorm pengesum. Som begeistret kunst- og boksamler utvidet han bispedømmets bibliotek med begydelige egne skjenkelser. Fra enken etter den lutherske predikant Matthias Bel kjøpte han håndskrifter og skisser til *Notitia Hungariae…* for den aktverdige sum av 1187 gylden.

Batthyány spilte en fremtredende politisk rolle i kampene ved riksdagen i Pest 1790.

Batthyány sørget for utbedelsen av skolestystemet i Pressburg og andre byer i datidens Ungarn. Likeledes finansierte og fremmet han fattighus, og tok seg av biskoper som var fordrevet fra Frankrike i forbindelse med revolusjonen der.

Han døde i Pressburg 23. oktober 1799 i en alder av 72 år; det var her han hadde residert som erkebiskop. Han ble gravlagt i katedralen San Martino.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Kardinal Flavio Chigi den eldre (1631-1693) *1686
* Kardinal Giovanni Antonio Guadagni (1674-1759) *1724
* Kardinal Christoph Bartholomäus Anton Migazzi von Waal und Sonnenthurn (1714-1803) *1751
* Kardinal *József Batthyány*  (1727-1799) *1959 

## Verker
* *Panegyricus divo Ladislao regi Hungariae apostolico dictus…* Wien 1746.
* *Carmen dno Luvovico e comitibus de Batthyán, regni Hungariae palatino.* Preßburg 1751.
* *Exercitatio academica de conciliis altero juris eclesiastici fonte…* Wien 1757.
* *Sermo dum pallium archiepiscopale suscepit…* Tyrnau 1776.
* *Kanzelrede…* Preßburg 1783.
* *Hirtenbrief…*, 1787.
* *Dictio in sessione dietali 5. martii 1791.* Pozioni.
* *Parlamentsreden…* Pesth 1795.

## Litteratur
* Anton Klipp: *Preßburg. Neue Ansichten zu einer alten Stadt.* Karpatendeutsches Kulturwerk, Karlsruhe 2010, ISBN 978-3-927020-15-3.
## Referanser


## Kilder
* Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church