Ken Annakin

**Kenneth Cooper Annakin** (født 10. august 1914, død 22. april 2009) var en profilert engelsk filmregissør.

Hans karriere strakte seg over et halvt århundre. Den begynte tidlig på 1940-tallet og ble avsluttet i 2002. Hans karriere nådde en topp i 1960-årene med store eventyrfilmer, og i alt regisserte han nesten 50 filmer.

## Biografi
Annakin ble født og vokste opp i Beverley, East Riding i Yorkshire der han gikk på den lokale videregående skolen. Han begynte sin karriere i spillefilmer etter først å ha laget dokumentarer. Han ble skadet under Liverpool-blitzen og sluttet seg til RAF's Film Unit hvor han arbeidet som fotograf med propagandafilmer for Ministry of Information og British Council. *We Serve* (1942), som var en rekrutteringsfilm for kvinner, regissert av Carol Reed, som ansatte Annakin som sin assisterende direktør. Etter at Annakin hadde regissert flere opplæringsfilmer for Verity Films, en gruppe ledet av Sydney Box, som var i ferd med å bli leder av Gainsborough Pictures. Hans første filmarbeid var i 1947 for Rank Organisastion. Året etter flyttet han til Gainsborough Pictures og regisserte tre filmer om Huggetts, en arbeiderklassefamilie som bodde i en i forstad i England. I disse svært vellykkede filmene spilte Jack Warner, Kathleen Harrison, Petula Clark og Diana Doors blant andre. Annakin ble også kjent for en rekke av Walt Disney sine eventyrfilmer, inkludert *[[Robin Hood og hans lystige venner]]* (1952), *The Sword and the Rose *(1953), *Third Man on the Mountain* (1959) og *[[Robinson i Sydhavet]]* (1960), som av Walt Disney's nevø, Roy ble betraktet som «en av de største familie eventyrfilmene til alle tider, og en favoritt for generasjoner av kinogjengere» *


Han var senere knyttet til en annen amerikansk produsent, [[Darryl F. Zanuck]], da han ble ansatt for å lede britiske, (ukrediterte) franske og amerikanske interiørscener i *Den lengste dagen* (1962), som ble nominert til en [[Oscar for beste film]], for til slutt å regissere *Lawrence of Arabia*. Som leder av [[20th Century Fox]] Studio, godkjente Zanuck Annakins mest ambisiøse prosjekt *Disse dristige menn i de farlige fly* (1965), også med-skrevet av Annakin, som han fikk en [[Oscar for beste originalmanus]]-nominasjon. Annakin regisserte også den store krigsfilmen *Ardennerslaget* det samme året for [[Warner Bros]], og i 1969 regisserte han og deltok i skrivingen  *Monte Carlo or Bust* for [[Paramount Pictures]].
Men noen av Annakins andre godt mottatt filmer var i mindre omgang, komedier og drama, deriblant hans episoder i *Quartet (film)* (1948) og *Trio* (1), basert på [[William Somerset Maugham|Somerset Maugham]] sine noveller. Hotel Sahara* (1951)* The Bridge *(1957); *Crooks Anonymus* (1962); *The Fast Lady* (1962) var begge filmer med unge Julie Christie og The *I *(1963).

I 1979 forlot Ken Annakin Storbritannia og flyttet til Los Angeles.
I 2001 ga han ut den høyt ansette selvbiografi *Så Du Ønsker å Være En Leder?* publisert av Tomahawk Press (ISBN 0-953 1926-5-2). Den betraktes som «en klassiker blant selvbiografier». Den har forord av både Richard Attenborough og Mike Leigh. I sin anmeldelse skriver Directors Guild of America  *So You Wanna be a Dierctor?* er en underholdende selvbiografi som erfarne og aspirerende regissører både kan nyte og lære av en mann med en så allsidig og lang karriere... Hvor Annakin forteller om sin forargelse over å forsøke å lokke gode opptredener fra produsentenes kjærester, om dårlig oppførsel, – og noen ganger problemer med narkotika – hos visse stjerner og tilfeldighetene i internasjonal filmfinansiering, er historier som er så advarende i dag som da han opplevde dem.
Annakin var en av de få Disney-legendene i the Walt Disney Company i mars 2002. Han var bare den andre filmdirektør som ble så vellykket. Han fikk også tildelt en Order of the British Empire samme år for tjenester i filmbransjen og har fått en æresdoktorat fra Hull University.

Han døde den 22. april 2009, samme dag som Jack Cardiff, som hadde vært hans fotograf 1979 filmen *The Fifth Musketeer*. Han etterlater seg sin kone gjennom 50 år, og hans tidligere kone, Pauline Carter og deres datter Brenda, to barnebarn og to oldebarn. En datter fra et tidligere ekteskap døde før

## Referanser


## Eksterne lenker
*