open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Reliktlaks

**Reliktlaks** er laksearter som tilbringer hele livet i ferskvann. Disse stammer fra vanlig laks som ble værende i avstengte innsjøer og tilpasset seg livet der, og kalles derfor relikt.

I Norge er namsblank og bleke reliktlaks. Den svenske innsjøen Vänern har også en bestand (der den kalles Klarälv) Det blir også satt ut Vänerlax i Vättern, men der er den ikke naturlig og formerer seg ikke.

I Finland finnes enkelte mindre bestander. Arten finnes også i Nord-Amerika på Newfoundland og i De store sjøer. Bestandene i de karelske sjøene Ladoga og Onega er antakelig borte.

## Referanser


## Litteratur
* NOU 1999:9 *Til laks åt alle kan ingen gjera?* Kap. 7, *Forvaltning av atlantisk laks og stillehavslaks i andre land*.
VM i curling for menn 1994

**Curling-VM for herrer 1994** ble arrangert 10. april – 17. april 1994 
i *Eisstadion* i Oberstdorf i Tyskland.

* Canada vant 3-2 i finalen over Sverige
* Canada vant 6-5 i semifinalen over Tyskland
* Sverige vant sin semifinale med 6-4 over Sveits
* Norge endte opp på 6.-plass med 4 seire og 5 tap
* Canada endte opp med 10 seire og kun 1 tap (mot Sveits)

## Eksterne lenker
* WCF Statistics
VM i curling for menn 1993

**Curling-VM for herrer 1993** ble arrangert 28. mars – 4. april 1993 
i *Patinoire des Vernets* i Genève i Sveits.

* Canada vant 8-4 i finalen over Skottland
* Canada vant 6-5 i semifinalen over USA
* Skottland vant 9-2 i semifinalen over Sveits
* Norge endte opp på 6.-plass med 4 seire og 5 tap
* Norge slo Canada tidligere i turneringen med 7-4

## Eksterne lenker
WCF Statistics
VM i curling for menn 1992

**Curling-VM for herrer 1992** ble arrangert 28. mars – 5. april 1992 
i *Olympic Eisstadion* i Garmisch-Partenkirchen i Tyskland.

* Sveits vant 6-3 i finalen over Skottland
* Sveits vant 8-6 i semifinalen over USA
* Skottland vant 4-3 i semifinalen over Canada
* Norge deltok ikke

## Eksterne lenker
WCF Statistics
VM i curling for menn 1991

**Curling-VM for herrer 1991** ble arrangert 23. mars – 31. mars 1991 
i *Winnipeg Arena* i Winnipeg i Manitoba i Canada.

* Skottland vant 7-2 i finalen over Canada
* Skottland vant 4-2 i semifinalen over USA
* Canada vant 5-3 i semifinalen over Norge
* Norge endte med 6 seire og 3 tap
* Skottland endte med 9 seire og 2 tap, mens Canada endte med 10 seire og kun 1 tap (finalen)

## Eksterne lenker
* WCF Statistics
Øydistriktet

**Øydistriktet**, (engelsk: **Islands District**; kinesisk: 離島區) er ett av Hongkongs 18 administrative distrikter. Det er del av New Territories. Befolkninga i 200 var på rundt 87&nbsp;800.

Hongkong består av en halvøy og 236 øyer. *Islands District* består av et tyvetall større og mindre øyer som ligger sør og sørøst for byen, blant dem Lantau, Lamma og Chek Lap Kok (med byens internasjonale flyplass).
Hung Hom

**Hung Hom** er et område i Kowloon i Hongkong, administrativt del av distriktet Kowloon City. Det ligger tett ved Tsim Sha Tsui. Den nordlige delen av bydelen består for det meste av bolig- og industribygg. Den sørlige er for det aller meste boliger i høyblokker.

Området er for det meste etablert på land som tidligere var sjø, men som er blitt utfylt og lagt til rette for bruk.
Fylkesvei 353

**Fylkesvei 353** (**Fv353**) går mellom Solum i Skien og Rugtvedtmyra i Bamble.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft fikk den status som fylkesvei.

27. november 2018 ble den tidligere strekningen mellom Geiteryggen og Solum overført til riksvei 36.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Jedburgh

**Jedburgh** (skotsk-gælisk: *Deadard*; skotsk: *Jedart/Jethart*) er en liten by (*[[Bystatus#Engelsktalende land|town]]*) i Scottish Borders Skottland. Den er en tidligere kongelig burgh og tidligere grevskapsby for Roxburghshire. Byen ligger ved Jed Water, som er en bielv til Teviot, omkring 16&nbsp;km fra grensen til England. Byen preges av de store ruinene etter klosteret Jedburgh Abbey. Byen har gjennom historien vært utsatt for en rekke trefninger i grensestrider mellom Skottland og England. Ved folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 4 030 innbyggere, beregnet til 3 960 for 2014.

## Historie
Biskop Ecgred av Lindisfarne grunnla en kirke i Jedburgh på 800-tallet i den tiden da byen var en del av kongeriket Northumbria, og kong David I av Skottland opprettet ved kirken et religiøst hus i tiden mellom 1118 and 1138 som huset augustinske munker fra Beauvais i Frankrike. Klosteret, Jedburgh Abbey, ble grunnlagt i 1147, men under grensekrigene med England på 1500-tallet etterlot klosteret som en ruin.

Den dypt religiøse skotske kongen Malcolm IV døde ved Jedburgh i 1165, kun 24 år gammel. Som svært from og svakelig er det er antatt at han døde av overdreven fasting, men det kan ha blitt forsterket av Pagets sykdom.

David I bygde en festning ved Jedburgh, men i 1174 var den en av fem festninger som ble tvunget overgitt til England. Den var tidvis kongelig bolig, men ble erobret så ofte av engelskmennene at den til sist ble revet i 1409. I 1823 ble det bygd et fengsel på dette stedet, men det ble stengt i 1868. I 1964 ble det restaurert og åpnet for offentligheten som et museum under navnet Jedburgh Castle Jail and Museum.

Byens nærhet til England gjorde den til et mål for angrep og stridigheter for både skotske som engelske styrker, men dens strategiske posisjon brakte også verdifull handel til byen. Ved ulike tider og ved ulike steder hadde byen marked for hester, kyr, korn, og salg av kjøttvarer. Gårdsarbeidere og tjenere kom også hit for å søke arbeid ved markedsdagene.

Maria Stuart, skottenes dronning oppholdt seg i et bestemt hus i byen i 1566 og dette huset er nå et museum som ble åpnet i 1987 på 400-årsjubileet for hennes død.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Byen Jedburghs offisielle nettsted
Frankenstein (film fra 1910)

***Frankenstein*** er en stumfilm fra 1910 laget av Edison Studios, skrevet og regissert av J. Searle Dawley. Dette var den første filmadapsjonen av Mary Shelleys *[[Frankenstein]]*, så vel som det var den første grøsserfilmen som var laget.

I mange år trodde man at denne filmen var gått tapt, inntil en kopi ble funnet på 1980-tallet. 

Det finnes ingen kopier av filmen som er tilgjengelige for publikum. 

## Rolleliste
Augustus Phillips spiller «Dr. Frankenstein», Charles Ogle monsteret og Mary Fuller som doktorens forlovede. 

## Innspilling
Det har blitt påstått at denne Frankenstein-filmen ble filmet nær Whitstable jernbanestasjon i Kent, England, men det finnes lite bevis som støtter denne påstanden.

## Historien

«Frankenstein» er en ung medisinstudent. Han forsøker å skape det perfekte mennesket, men ender opp med et monster som rømmer. Han blir syk og blir tatt vare på av sin forlovede. På bryllupsnatten blir han oppsøkt av monsteret. Det oppstår en slåsskamp, og monsteret ser plutselig seg selv i et speil. Han blir skremt og løper vekk. Han kommer senere tilbake, og finner bruden alene på sitt rom. Kvinnens skrik får «Frankenstein» til å komme, og det oppstår en ny slåsskamp, hvor monsteret fader ut, overveldet av «Frankenstein»s kjærlighet til sin kone. 

## Slutten
Slutten på denne filmen er en mystisk tolkning av romanen og finnes ikke i noen annen Frankenstein-produksjon.

## Oppfølger
I 1915 kom oppfølgeren til filmen, kalt *[[Life Without Soul]]*. I tillegg kom det minst en europeisk filmversjon. 

## Edison's Frankenstein 1910
I 2003 ble denne filmversjonen av Frankenstein adaptert til en 40-siders tegneserie, skrevet av Chris Yambar med illustrasjoner av Robb Bihun. Den fikk navnet *[[Edison's Frankenstein 1910]]*. I filmens ånd er den tegnet i sort/hvitt og fortalt kun gjennom fortellingen, det er ingen dialog i romanen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Spock’s Beard

**Spock's Beard** er en amerikansk musikkgruppe innenfor sjangeren progressiv rock. Bandet ble til i 1992 i Los Angeles.

Kort tid etter utgivelsen av albumet *Snow* i 2002, forlot vokalist og hoved-låtskriver Neal Morse gruppa av religiøse overbevisninger. Etter det overtok trommeslager Nick D'Virgilio som sanger, ikke ulikt hvordan Phil Collins overtok roret i Genesis etter Peter Gabriel sluttet. Neal Morse opererer nå som soloartist innenfor samme sjanger som *Spock's Beard*, men med langt sterkere religiøst budskap i sangene.

## Medlemmer
**Nåværende medlemmer**
* Alan Morse – gitar, bakgrunnsvokal (1992– )
* Dave Meros – bass, bakgrunnsvokal (1993– ), keyboard (2011– )
* Ryo Okumoto – keyboard, bakgrunnsvokal (1995– )
* Ted Leonard – vokal, gitar (2011– )

* Mike Thorne – trommer (turnémedlem: 2018– )

**Tidligere medlemmer**
* John Ballard – bass (1992–93)
* Nick D'Virgilio – trommer (1992–2011, turnémedlem: 2017–2018, studiomedlem 2017– ), bakgrunnsvokal (1992–2002, 2017– ), vokal, gitar, keyboard (2002–2011)
* Neal Morse – vokal, keyboard, gitar, synthesizer (1992–2002)
* Jimmy Keegan – trommer, bakgrunnsvokal (2011–2016; turnémedlem: 2002–2011)

## Diskografi
### Studioalbum
* *[[The Light]]* (1995)
* *[[Beware of Darkness (album)|Beware of Darkness]]* (1996)
* *[[The Kindness of Strangers]]* (Mai 1998)
* *[[Day for Night]]* (Mars 1999)
* *[[V (album)|V]]* (August 2000)
* *[[Snow]]* (August 2002)
* *[[Feel Euphoria]]* (Juli 2003)
* *[[Octane]]* (Januar 2005)
* *[[Spock's Beard (album)|Spock's Beard]]* (November 2006)
* *[[X]]* (Juni 2010)
* *[[Brief Nocturnes and Dreamless Sleep]]* (2013)
* *[[The Oblivion Particle]]* (2015)
* *[[Noise Floor]]* (2018)

### Konsertalbum
* *The Beard Is Out There* (Official Live Bootleg) (1996/98)
* *Live at the Whisky and NEARfest* (1999)
* *Don't Try This at Home* (2000)
* *Don't Try This at Home Either* (2000)
* *There and Here* (2001)
* *Gluttons for Punishment* (2005)
* *Spock's Beard Live* (2008)

### Annet
* *From the Vault* (1997) (samling av rariteter og bonus-spor)

### DVD/Video
* *Spock's Beard Home Movie* (1998)
* *Live at the Whisky* (1999)
* *The Making of V* (2001)
* *Don't Try This at Home* (2002)
* *The Making of Snow* (2004)

## Bakgrunnen for navnet
Navnet *Spock's Beard* henviser til den skjeggløse Mr. Spock fra Star Trek, og har sitt opphav i en fyllekule. Her følger en forklaring i Neal Morses egne ord:

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Spock's Beard Dot Org
*  Nick D'Virgilios offisielle hjemmeside
*  Ryo Okumotos offisielle hjemmeside
*  Neal Morse' offisielle hjemmeside
Kevin Gilbert

**Kevin Gilbert** (født 20. november 1966 i Sacramento, California,  død 17. mai 1996) var en amerikansk musiker. 

Kevin Gilbert var sanger og multi-instrumentalist. Han spilte blant annet keyboards, gitar, trommer, bass og cello. Han var dessuten musikkprodusent.

Gilbert fikk bare utgitt ett album under eget navn mens han levde, men han var medlem i flere band, og platedebuterte som 18-åring med bandet NRG i 1984. I 1993 var han med i låtskriverkollektivet Tuesday Music Club, som skrev låter for det som ble Sheryl Crows debut-album, *Tuesday Night Music Club*. Sheryl Crow og Kevin Gilbert var kjærester på det tidspunktet. Men forholdet sprakk, og Kevin Gilbert skrev senere flere bitre låter med Sheryl Crow i tankene.

Blant musikerne og gruppene Kevin Gilbert var påvirket av, var Genesis. Blant annet spilte han sammen med bandet Giraffe musikken fra Genesis' konseptalbum "The Lamb Lies Down On Broadway" på festivalen Progfest 94. Kevin Gilberts manager sendte i 1996 et opptak av denne konserten til Tony Banks og Mike Rutherford i Genesis, da de var på jakt etter en erstatter til Phil Collins. Kevin Gilberts manager skulle gi Gilbert beskjed om at han hadde fått avtale om audition for Genesis, men fant Gilbert død i senga. Kevin Gilbert døde av såkalt autoerotisk kvelning.

Da Kevin Gilbert døde, jobbet han med en oppfølger til sitt første solo-album, *Thud*. Det nye albumet skulle være et konseptalbum, en rock-opera om skjebnen til en musiker som slet med å komme seg fram i musikk-verdenen. Albumet, *The Shaming Of The True*, ble gjort ferdig og utgitt i 2000, 4 år etter at Kevin Gilbert døde.

## Diskografi
* NRG – *No Reasons Given* (1984)
* Giraffe – *The Power Of Suggestion* (1987)
* Giraffe – *The View From Here* (1989)
* Toy Matinee – *Toy Matinee* (1990, remastret og nyutgitt 2001)
* Sheryl Crow – *Tuesday Night Music Club* (1993)
* Kevin Gilbert – *Thud* (1995)
* Giraffe – *Giraffe* (1999) (samling med det meste fra de to første albumene)
* Kevin Gilbert with Thud – *Thud Live At The Troubadour* (1999)
* Kevin Gilbert – *The Shaming Of The True* (2000)
* Kaviar – *The Kaviar Sessions* (2002)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Frankensteins sønn

***Frankensteins sønn*** er en grøsser fra Universal Studios, laget i 1939, og er oppfølgeren til *[[Bride of Frankenstein]]*. Den var regissert av Rowland V. Lee. Basil Rathbone spiller «Baron Wolf von Frankenstein», sønnen til «Dr. Frankenstein» og Boris Karloff spiller her sin tredje og siste film som monsteret. 

Den opprinnelige filmen om Frankensteins monster var basert på romanen *Frankenstein* av Mary Shelley.

## Historien

«Henry Frankenstein»s sønn, «Wolf Frankenstein», returnerer sammen med sin kone til sin fars hjem for å kreve arven. Når han ankommer med sin familie opplever han en fiendtlig mottakelse fra de lokale. 

Mens han utforsker farens laboratorium kommer han over en gammel krok – «Ygor» – som spør ham om å vekke opp farens kreasjon, monsteret, som ligger i koms. «Wolf» forsøker, men tror han har mislyktes inntil noen fra lokalbefolkningen blir funnet myrdet. 

Lokalbefolkningen knytter øyeblikkelig drapene til «Frankenstein» og sender inspektøren for å undersøke saken. Han oppdager at monsteret er i live og blir brukt som et verktøy av «Ygor». «Wolf» skyter «Ygor», og monsteret som nå har mistet sin eneste venn, kidnapper «Wolf»s sønn. 

På slutten av filmen klarer «Wolf» å overmanne monsteret i laboratoriet.

## Rolleliste

## Filmene i serien
* *[[Frankenstein (1931)|Frankenstein]]* (1931)
* *The [[Bride of Frankenstein]]* (1935)
* *[[Frankensteins sønn]]* (1939)
* *The [[Ghost of Frankenstein]]* (1942)
* *[[Frankenstein Meets The Wolfman]]* (1943)
* ''House of Frankenstein (1944)

## Eksterne lenker
*
Olney (Milton Keynes)

**Olney** er en liten markedsby og verdslig sogn i sørlige England. Den ligger i distriktet Milton Keynes, ved elven Great Ouse. Den er også en del av det seremonielle grevskapet Buckinghamshire og har en befolkning på rundt 6 500 innbyggere. Den er lokalisert meget nær grensene til Bedfordshire og Northamptonshire, og er like langt unna fra byene Northampton, Bedford og Milton Keynes. Den har lett tilgang til motorveien M1 ved forbindelsen 14 (rundt 11&nbsp;km) og det går hurtigtog til London fra Milton Keynes Central eller  Bedford (begge rundt 19&nbsp;km unna).

Byen vokste opp som omkring blondeindustrien, som var sterk i området. Olney er et populært turistmål, kanskje best kjent for pannekakeløpet hvert år siden 1445 på pannekakedagen, og *Olney Hymns* (som siden ble bedre kjent som *[[Amazing Grace]]*), skrevet av William Cowper og John Newton. Cowper and Newton Museum, som ligger i sentrum, er viet til dem.

## Referanser


## Litteratur
* «Parishes : Olney with Warrington», *Victoria History of the Counties of England, A History of the County of Buckingham: Volume 4* (1927), s.&nbsp;429–439.

## Eksterne lenker
* 
* Calm Retreat
Il mostro di Frankenstein

***Il mostro di Frankenstein*** er en italiensk stumfilm fra 1920 etter Mary Shelleys roman *[[Frankenstein]]*. 

Dens engelske tittel er *The Monster of Frankenstein*, tittelen *Master of Frankenstein* er også sett. På norsk tilsvarer disse oversettelsene fritt oversatt *Frankensteins monster* og *Frankensteins herre*.

Før filmen slapp gjennom streng italiensk sensur, ble den kuttet veldig mye.

Filmen er antatt tapt.

## Se også
*Liste over Frankenstein-filmer

## Eksterne lenker
*
Byåsen Kvinnefotball

**Byåsen Kvinnefotball** er et norsk fotballag fra Trondheim. Klubben har siden 2015 spilt i 1. divisjon. De spilte i Toppserien i 1998 og 2000&ndash;02.

Hovedtrener er Ole Jørgen Skjærvø.

Leder er Berit Selbo.

Hjemmekampene spilles på Byåsen Arena som er en kunstgressbane bygd i 2008.

Byåsen Kvinnefotball er en del av Byåsen Idrettslag som ble grunnlagt den 30. oktober 1921.

## Eksterne lenker
*
Storgollomsvatnet

**Storgollomsvatnet** (sørsamisk: *Golmesjaevrieh*) er en innsjø i Røyrvik kommune i Trøndelag.

## Referanser
Litlumvatnet

**Litlumvatnet** (også kalt **Litle Umvatnet**, svensk: *Lill-Uman*, sørsamisk: *Jovsjaevrie*) er en innsjø som ligger på grensen mellom Norge og Sverige. Den norske delen ligger i Rana kommune i Nordland, den svenske ligger i Sorsele kommune i Västerbottens län.

## Referanser
Kilevann

**Kilevann** (Kilevatn) er en innsjø som ligger sørvest i Skien kommune i Telemark. Innsjøen er en vesentlig del av Herrevassdraget og har utløp via Bolvikelva, som møter Gyteelva i Bamble kommune. Sammen danner de Herreelva som munner ut  i Frierfjorden, ved Herre.

Kilevann er meromiktisk, det vil si at det nederste vannlaget er *stillestående*. I dette tilfellet består det stillestående laget av gammelt sjøvann, antakelig fra landhevinga etter siste istid for  siden.

Andre meromiktiske innsjøer med gammelt sjøvann i Norge er Rørholtfjorden i Toke, Tronstadvatn, Salvatnet, Botnvatnet, Rørhopvatnet og Strandvatnet.

## Referanser
Fylkesvei 354

**Fylkesvei 354** (**Fv354**) går mellom Skjelsvik og Heistad i Porsgrunn.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei. Den 1. februar 2010 ble traséen mellom Moflata i Skien og Skjelsvik i Porsgrunn overført til .  mellom Heistad og Rugtvedt var fra 2010 også del av veien en tid.

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Bamble Idrettsforening

**Bamble Idrettsforening** (stiftet 20. oktober 1938) er et norsk idrettslag fra Bamble i Telemark.

## Fotball
Idrettslaget hadde seniorlag i fotball fram til 2007, med en 6.-plass i 1. divisjon for kvinner som beste prestasjon. Kvinnelaget deltok også fem ganger i norgesmesterskapet, og nådde 3. runde (⅛-finale) i NM 2005 etter seier over toppserielaget Liungen i 2. runde. I 2006 rykket laget ned fra 1. divisjon, men slo ut Larvik i cupen, og fikk dermed sin andre 3. runde-kamp på rad.

### Tabell

## Eksterne lenker
*
Kjæsvannet

**Kjæsvannet** (nordsamisk: *Keaisajávri* eller *Stuorrajávri*) er en innsjø i kommunene Porsanger og Lebesby i Finnmark.

## Referanser
Kingen

**Kingen** (svensk: *Stor-Kingen*, sørsamisk: *Giengelsjaevrie* – «Djupsjøen») er en innsjø på grensen mellom Norge og Sverige. Den norske delen ligger i Lierne kommune i Trøndelag, den svenske ligger i Krokom kommune i Jämtland.

## Referanser
Andkjelvatnet

**Andkjelvatnet** (også skrevet **Andkilvatnet**) er en innsjø i Sørfold kommune i Nordland. Andkjelvatnet har utløp gjennom Andkjelfossen og videre ut Tørrfjordelva til Tørrfjorden og er del av Fagerbakkvassdraget. Fagerbakkelva som renner fra Sisovatnet er regulert til Siso kraftverk. Laks kan ikke vandre forbi Andkjelfossen til innsjøen. Kraftverket i Andkjelfossen ble nedlagt i 1958. Elkem har fallrettene.

Gården Andkila ved innsjøen har trolig fått navn etter innsjøen eller del av innsjøen.

## Referanser
Tannsjøen

**Tannsjøen** (svensk: *Tannsjön*) er en innsjø som ligger på grensen mellom Norge og Sverige. Den norske delen ligger i Eidskog kommune i Innlandet, den svenske delen ligger i Eda kommune i Värmland.

På øya Tannsjørøysa (Tannsjöröset) () som kun er rundt 100 m2 stor (varierer med vannstanden) finnes riksrøys 54. Den er en kandidat til verdens minste naturlige øy som deles av en riksgrense.

## Referanser
Fotballklubben Larvik

**Fotballklubben Larvik** var en sammenslåingsklubb mellom Halsen IF og Nanset IF, som ble stiftet i 1997 og lagt ned i 2010. Klubben besto i hovedsak av et damelag som siden sammenslåingen har spilt i 1. divisjon og Toppserien. Larvik ble som best nr. 8 i Toppserien 2002, og nådde kvartfinalen i NM 2000.

Larvik rykket opp til Toppserien for første gang i 2000, men rykket rett ned igjen. De rykket rett opp i 2002, og klarte å holde seg i divisjonen med en 8.-plass, den siste plassen som ga fornyet kontrakt. De tapte imidlertid for Sandviken, som rykket ned, i NM, og året etter klarte de bare to uavgjorte på 18 kamper og rykket ned som soleklart dårligste lag.

I 2004–2007 spilte Larvik i 1. divisjon igjen, men klarte å rykke opp for tredje gang i 2008, hvor det ble ett nytt direkte nedrykk. Etter å ha blitt nummer 8 i 1. divisjon 2009 fant ledelsen i laget ut at spillerstallen ikke strakk til før 2010-sesongen, og Larvik trakk dermed laget.

## Kjente spillere
Larvik har hatt en spiller på det norske A-landslaget for kvinner, Marit Fiane Christensen.

Andre kjente kvinnelige fotballspillere som har spilt for Larvik, er:
* Nora Holstad Berge
* Ingrid Bruserud
* Marthe Braavold Johansen
* Miriam Mumtaz

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Medkila Idrettslag

**Medkila Idrettslag** (1944–) er et norsk idrettslag fra Harstad. Klubben er per 2018 en ren fotballklubb. Tidligere sto også ski (langrenn, kombinert og skihopping), friidrett og håndball på programmet. Medkila har et kvinnelag i fotball som har mange sesonger bak seg i Toppserien og et herrelag som per 2022 spiller i 4. divisjon.
Medkila damer har som mål å fortsatt ha et lag innen 2028. Storscorer og historielærer Emilie Dahl er klubbens ledende toppscorer med sine 32 mål.

## Tidlig historie
Klubben ble stiftet 8. oktober 1944, under navnet Idrettslaget Trygg. Det skjedde til tross for at det egentlig var idrettsboikott under 2. verdenskrig. Kort tid etter stiftelsen satte idrettslaget i gang med å anlegge en fotballbane, og vinteren 1945 holdt laget for første gang skirenn. (Uoffisielt, på grunn av idrettsboikotten.) Senere i 1945, da freden var kommet, meldte klubben seg inn i Norges Idrettsforbund. Ved innmeldelsen måtte de skifte navn, siden det allerede fantes et idrettslag i Oslo som het Trygg, og det nye navnet ble Medkila Idrettslag.

I 1947 startet Medkila IL opp et håndballag. Etter mange års arbeid med fotballbanen, ble den innviet 22. juni 1952. Håndballaktiviteten i klubben døde ut rundt 1960, men ble tatt opp igjen på aldersbestemt nivå i noen år først på 1970-tallet. Også skiaktiviteten for voksne døde ut rundt 1960, men klubben arrangerte og deltok likevel i skirenn for barn utover på 1960- og 1970-tallet.

## Kvinnelaget i fotball
Kvinnelaget vant NM i fotball for kvinner 2003 og ble første finalist og vinner fra lavere divisjoner. Medkila spilte i Toppserien 2004, Toppserien 2011 og Toppserien 2013 til Toppserien 2017. På Norges kvinnelandslag i fotball har Stine Frantzen spilt. Supporterklubben heter Fragleberget. Laget ble fra 2017 til 2021 trent av Margunn Haugenes, og er i 2022 trent av Roy Berntsen
:''Se artikler om enkeltspillere

### Tidligere sesonger

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Litle Sokumvatnet

**Litle Sokumvatnet** er en innsjø i kommunene Gildeskål og Beiarn i Nordland. Sammen med **Namnlausvatnet** er Litle Sokumvatnet oppdemt og regulert som magasin for Forså kraftverk, og vannføringen er siden 1960-tallet overført mot vest til Forsågas nedbørfelt. Det naturlige utløpet for begge innsjøene er mot øst til Sokumåga i Arstaddalen.

Litle Sokumvatnet ligger rett nord for Sokumvatnet.

## Fotnoter



## Referanser
Vavatn

**Vavatn** er en innsjø som ligger i Hemsedal kommune i Buskerud. Den er magasin for Gjuva kraftverk, som nytter fallet i elva Gjuva fra Vavatn til Grøndalen.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Geatnjajávri

**Geatnjajávri**, eller **Gednjevannet**, er en innsjø i Berlevåg kommune i Finnmark. Den er regulert som magasin for Kongsfjord kraftverk.

## Referanser
Idrettsklubben Grand Bodø

**Idrettsklubben Grand Bodø** (stiftet 12. april 1917) er et norsk idrettslag fra Bodø. Klubben har et herrelag i fotball som spiller i 4. divisjon, og et damelag i 3. divisjon. 

IK Grand Bodø hadde lenge et damelag i toppfotballen, dette laget overtok FK Bodø/Glimt etter 2023 sesongen.

## Historie
Klubben ble startet som en kameratklubb året etter at Bodø/Glimt ble stiftet og har hele sin historie levd i skyggen av storebror Glimt. I de første årene het klubben Frigg. I 1922 endret klubben navn til Idrettsklubben Grand og spilte sin første kamp mot Glimt. I de første årene hadde Grand meget dårlig økonomi slik at klubben ikke hadde råd til å være medlem i Nordlands idrettskrets. Mangelen på offisiell status i idrettskretsen resulterte i at de beste Grand-spillerne ble lånt ut til Glimt sine kamper i serien.

Storhetstiden for herrefotballen i Grand var på begynnelsen av 1980-tallet da Grand spilte i andredivisjon (nivå 2), mens Bodø/Glimt spilte i divisjonen under.

Storhetstiden for fotballen i klubben fortsatte utover på 80-tallet på kvinnesiden. I 1986 tok damelaget til Grand 3.-plass i 1. divisjon for kvinner, daværende øverste nivå. Damelaget fristet tilværelsen i den øverste divisjonen også på første halvdel av 1990-tallet. I denne perioden var den hurtige spissen Heidi Eivik, som også fikk noen kamper for landslaget, en av de største profilene.
På slutten av 1990-tallet rykket Grand ned og noen magre sesonger i nordnorsk 2. divisjon fulgte. Men etter noen år hadde det tradisjonsrike og dyktige talent- og utviklingsarbeidet i klubben båret frukter og Grand hadde igjen et svært ungt, men meget spennende lag på gang. Som nyopprykket i 2005-sesongen ble Grand nummer 3 i 1. divisjon. I 2006 rykket de opp til Toppserien etter kvalik, men rykket så direkte ned igjen med sisteplass i 2007. 

I 2013 rykket Grand Bodø igjen opp til Toppserien etter å ha slått Sarpsborg 08 6-0 i nest siste serierunde, men oppholdet ble kort og etter en katastrofal sesong hvor laget bare vant én kamp rykket de direkte ned igjen. I 2015 tok de 2.-plass i 1. divisjon, men tapte kvalifiseringen mot Medkila før de i 2016 rykket opp etter en fenomenal sesong med bare tre uavgjorte kamper og ett tap i siste serierunde da laget allerede var sikret opprykk. 2017 ble et tøft år i Toppserien, men Grand maktet å sikre kvalikplassen foran Medkila, og vant kvalifiseringen mot Urædd overlegent. Sesongen 2018 startet sterkt med seier 2-1 mot Trondheims-Ørn i Nordlandshallen, men etter det ble det stort sett bare tap og med totalt 8 poeng rykket Grand igjen ned i 1. divisjon.

Grand er sammen med IF Fløya fra Tromsø og Medkila IL fra Harstad de eneste klubbene fra Nord-Norge som har spilt i toppserien for kvinner.

## Meritter
Bronse i 1. divisjon kvinner 1986.

## Kjente spillere
Grand har hatt fire spillere på det norske A-landslaget for kvinner: Trude Haugland (1987), Heidi Eivik (1992), Cecilie Bendiksen (1999) og Christine Bøe Jensen (1999).

Andre kjente spillere:
*Camilla Åseng
*Hans Jørgen Andersen
* Victoria Ludvigsen

## Eksterne lenker
* 
* Norges Fotballforbund: Grand Bodø IK
Kaupanger Idrettslag

**Kaupanger Idrettslag** (stiftet 6. juni 1935) er et norsk idrettslag fra Kaupanger i nærheten av Sogndal.

## Fotball

### Tabell 2018 – fotball for menn, 4.&nbsp;divisjon i Sogn og Fjordane krets

### Menn
Klubbens beste serieplassering er en 7.-plass i 3. divisjon i 2006, mens beste NM-prestasjon var å spille 2. kvalifiseringsrunde i 2005 mot Førde (tap 1&ndash;2).

### Kvinner
Idrettslaget har et kvinnefotballag som spiller i 1. divisjon. Kvinnelaget spilte i Toppserien i 1999-sesongen, da de endte opp med ett poeng og 5–94 i målforskjell ved sesongslutt. Det var (per februar 2010) tidenes dårligste sluttresultat i den øverste divisjonen i fotball for kvinner.

Kaupanger er fortsatt blant de største lagene i Sogn og Fjordane på kvinnesiden. Kaupanger har hatt en spiller på det norske A-landslaget for kvinner, Anette Igland. Landslagsspiller Elise Thorsnes har også tidligere spilt for Kaupanger.

### Kjente utøvere
*Tommy Skjerven
*Lasse Opseth
*Elise Thorsnes
*Kristian Fardal Opseth

## Eksterne lenker
*
Stuorra Jerestanjávri

**Stuorra Jerestanjávri** er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den har utløp mot nord til Jerestanjohka, ei sideelv til Vaggeelva.

## Referanser
Fjellvannet (Skien)

**Fjellvannet** er en innsjø i Skien kommune i Telemark, og er en del av Skiensvassdraget. Innsjøens viktigste tilløp er Håkastulelva og Økterelva, som begge kommer inn fra nord. Utløpet er Moelva, som ender i det mindre Slettevannet, før dette løper ut i Hoppestadelva.

## Referanser
Geađgejávri

:*For innsjøen i Karasjok med samme navn, se [[Geađgejávri (Karasjok)]].*
**Geađgejávri** er en innsjø i Kautokeino kommune i Finnmark. Den ligger ved grensa til Finland, like vest for europavei 45.

## Referanser
Hans J. Røsjorde

**Hans Johan Røsjorde** (født 1941) er en norsk politiker (FrP) og lektor. Han var fylkesmann (statsforvalter) i Oslo og Akershus 2001–2011.  

Røsjorde tok examen artium ved Ris skole i Oslo i 1960. Han fullførte hovedfag i marinbiologi (cand real.) ved Universitetet i Oslo i 1970 med hovedfagsoppgave om algevegetasjonen i Larviksdistriktet Han var lektor ved Breidablikk ungdomsskole i Sandefjord 1970–1972 og ved Stord gymnas til 1987.

Han var stortingsrepresentant for FrP Hordaland 1987–2001 og var lagtingspresident 1989–1993 og visepresident i Stortinget 1997–2001. Han var også leder av Stortingets forsvarskomite i 12 år, fra 1989 til 2001. Fra oktober 2013 til juni 2015 var han statssekretær i Erna Solbergs regjering. 

I 1998 ble Røsjorde utnevnt som fylkesmann for Oslo og Akershus etter Kåre Willoch, og tiltrådte denne stillingen 1. november 2001 etter at stortingsmandatet var avsluttet. Han ble avløst av Valgerd Svarstad Haugland i 2011.
 
Hans J. Røsjorde har i tillegg militær utdannelse og tjeneste i perioden 1962 til 1990. Røsjorde var også offiser i Heimevernet (HV), og tjenestegjorde som områdesjef (kompanisjef) i Stord HV-område fra 1974 til 1990. Fra 1982 fikk han kapteins grad. Han var president for Norske Reserveoffiserers Forbund fra 2002 til 2006. Han har også vært medlem av NATO-parlamentet (1989–2001).

## Utmerkelser
Hans J. Røsjorde er kommandør av St. Olavs Orden (2012)..Han er også tildelt Heimevernets fortjenstmedalje, Kongehusets 100-årsmedalje, Norske Reserveoffiserers Forbunds hederstegn, Finlands Reserveofficers Forbunds Fortjenstmedalje i Gull og Danmarks Reserveoffiser Forenings Hederstegn.

## Referanser


## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Baron Ferrers of Groby

**Baron Ferrers of Groby** var en engelsk adelstittel. Den ble opprettet i 29. desember 1299, da William Ferrers ble innkalt til den engelske parlamentet. 

I 1475 ble det åttende baronen utnevnt til marki av Dorset, og baroniet ble en subsidiær tittel. Den ble inndratt sammen med markitittelen i den 23. februar 1554. Familienavnet Ferrers ble senere Grey. 

## Baroner

*For senere baroner, se [[marki av Dorset]].*

## Referanser


## Litteratur
* Richardson, Douglas; Everingham, Kimball G. (2004): *Plantagenet Ancestry: A Study in Colonial and Medieval Families*, Genealogical Publishing Company, s. 359
Marki av Dorset

**Marki av Dorset** er en engelsk adelstittel som har vært opprettet tre ganger.

Den ble først opprettet i 1397 for John Beaufort, 1. jarl av Somerset. Han var den eldste legitime sønnen til John av Gaunt, 1. hertug av Lancaster, han selv tredje overlevende sønn av Edvard III. John Beaufort mistet tittelen i 1399 av Henrik IV Bolingbroke grunnet hans rolle i forbindelse med Rikard II.

Tittelen ble så gjenopprettet i 1442 for Edmund Beaufort, som i 1448 også ble hertug av Somerset. Denne opprettelsen ble inndratt i 1463.

Den tredje og siste gangen tittelen ble opprettet var for Thomas Grey, 1. jarl av Huntingdon i 1475. Den ble inndratt i 1554. 

## Markier

### Første opprettelse - 1397

### Andre opprettelse - 1442

*Se [[hertug av Somerset]], andre opprettelse.*

### Tredje opprettelse - 1475

## Referanser
Anne Lindmo

**Anne Sandvik Lindmo** (født 1970) er en norsk journalist og programleder som er ansatt i NRK. Hun er blant annet kjent for talkshowene *[[Store Studio (TV-program)|Store Studio]]* og *[[Lindmo]]*. 

Lindmo er prestedatter, født i Sveits, oppvokst i Bærum og i Vestre Toten. Hun er utdannet ved Universitetet i Oslo med fagene fransk, sosiologi og idéhistorie, og har i tillegg mastergrad i radiojournalistikk fra University of London.

Hun startet karrièren i Radio Nova i 1990. I 1994 begynte hun i NRK. Hun startet med radio og i P3. Her var hun programleder for *[[Først på]]*, *[[Opptur]]*, *[[Anne Panne]]* og *[[Mamarazzi]]*. Hun tv-debuterte som programleder i det kultur-relaterte nyhetsprogrammet *[[Underholdningsavdelingen (TV-program, 1996)|Underholdningsavdelingen]]* i 1997. Fra 2002 til 2009 var hun var programleder for talkshowet *[[Store Studio (TV-program)|Store Studio]]*. I 2011 var hun medprogramleder i *[[Sommeråpent]]* og fra 2012 til 2024 hadde hun sitt eget talkshow, *[[Lindmo]]*. I 2024 leder hun serien *Frifot*, der hun tar med seg kjente gjester ut på tur i Østmarka nasjonalpark. 

Lindmo ledet Amandapris-utdelingen i 1997 (sammen med Petter Nome) og Spellemannprisen i 2011 og 2012. Hun har siden 2017 drevet podkasten *Lindmo og Co* sammen med Halvor Haugen og Rune Norum Engelsøy. 

I 2023 utgav hun boka *Min tur*, der hun skriver om sin tilværelse som friluftsmenneske. Boka er opphav til tv-serien *Frifot*. 

Lindmo har vunnet fem Gullrutepriser for sitt virke som programleder.

Hun ble gift i 2000 med Hans Christian Lindmo og har tre barn.

## Priser
* Seerprisen (2004)
* Arne Hestenes’ journalistpris (2004)
* Nominert til Gullruten 2004 i klassen beste kvinnelige programleder for *[[Store Studio (TV-program)|Store Studio]]*
* Gullruten 2006 i klassen beste kvinnelige programleder for *[[Store Studio (TV-program)|Store studio]]*
* Nominert til Gullruten 2007 i klassen beste kvinnelige programleder for *[[Store Studio (TV-program)|Store studio]]*
* Gullruten 2008 i klassen beste kvinnelige programleder for *Store studio*
* Gullruten 2010 i klassen beste kvinnelige programleder for *Store studio*
* Gullruten 2014 i klassen beste kvinnelige programleder for *[[Lindmo]]*
* Gullruten 2015 i klassen beste kvinnelige programleder for *[[Lindmo]]*
* Nominert til Gullruten 2019 i klassen publikumsprisen
* Nominert til Gullruten 2021 i klassen beste programleder - underholdning for *[[Lindmo]]*
* Nominert til Gullruten 2022 i klassen beste programleder - underholdning for *[[Lindmo]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
SM

**SM**, eller **sm**, kan vise til:

## Utdanning, språk og religion
* Master of Science (SM) – akademisk grad
* Samoansk (sm) – språk, ISO 639-2-kode
* San Marino (SM) – land, ISO 3166-1 alpha-2-kode
* Societas Mariae (SM) – katolsk kongregasjon

## Vitenskap, helse og psykologi
* Samarium (Sm) – grunnstoff
* Selektiv mutisme (SM) – psykologisk tilstand

## Industri, teknologi og medier
* Samsung Motors (SM) – koreansk bilprodusent
* SmartMedia (SM, SMC) – type minnekort
* Sony Music (SM) – musikkbransje

## Kultur, samfunn og seksualitet
* Svenska mästerskap (SM) – svensk sportsturnering
* Sadomasochisme (SM, S/M, S&M) – seksuell orientering
S&M

**S&M** kan referere til flere ting:

*S&M (album), et album av Metallica
*Sadomasochisme, en seksuell legning som i hovedsak dreier seg om å dominere andre eller selv å bli dominert, og/eller å gi eller bli påført smerte.
*S&M (sang), sang med Rihanna
Sikker, sunn og samtykkende

**Sikker, sunn og samtykkende** (**SSS**) (engelsk: «safe, sane and consensual») er et av flere uttrykk som brukes av sadomasochister for å beskrive dem selv og minne om behovet for sikkerhet.

Hovedprinsippene i uttrykket er:
* Sikker: aktiviteter skal så langt det er mulig utføres uten risiko for helsemessig skade
* Sunn: deltakerne i aktiviteter skal være mentalt aktsomme og ikke påvirket av stoffer i slik grad at de ikke vet hva de gjør
* Samtykkende: all aktivitet skal skje frivillig

Disse prinsippene er imidlertid ikke helt faste, og det hersker uenighet om hvor bokstavelig de bør tas.

Uttrykket *sikker, sunn og samtykkende* har blitt stadig mer populært, og det brukes nå i større og større grad også blant norske sadomasochister.

Alle sadomasochister støtter ikke dette uttrykket. Enkelte mener at sadomasochisme uansett ikke kan gjøres risikofritt, og at det er bedre å ta risikoen på alvor enn å påstå at den ikke finnes eller skal være der. Et alternativ er uttrykket Risk Aware Consensual Kink (RACK). Dette uttrykket øker i popularitet, men har så langt ikke fått noen norsk oversettelse eller har blitt brukt noe særlig i Norge.

Opprinnelsen til uttrykket *sikker, sunn og samtykkende* («safe, sane and consensual») blir av mange tilskrevet David Stein. Han var med på å utforme uttrykket i organisasjonen *New York Gay Male S/M Activists* (GMSMA) i 1983. Den spede begynnelsen til uttrykket var det amerikanske uttrykket «safe and sane». Senere ble «consensual» lagt til. Som David Stein skriver i et essay om uttrykket:

: *Det vi mente med «safe and sane S/M» i 1983 var, «Ha det bra, men ha hodet med deg, og vit hva du gjør, så du ikke ender opp død eller på sykehus – eller sender noen andre dit.»*

Til tross for at *sikker, sunn og samtykkende* blir brukt i stadig større grad, er det viktig å huske at uttrykket i seg selv ikke er noe kvalitetsstempel eller garanti for sikker eller god sadomasochisme. Uttrykket har ingen verdi i seg selv dersom de som bruker det ikke er bevisst på bakgrunnen og betydningen (med ulike tolkninger) uttrykket har, og hvorfor de bruker uttrykket.

## Se også
* Liste over SM-uttrykk

## Referanser


## Eksterne lenker
* David Steins hjemmeside
* Essay om Safe, sane and consensual (PDF)
Idrettsforeningen Fløya

**Idrettsforeningen Fløya** er et norsk idrettslag fra Tromsø som ble stiftet 22. juni 1922.  Den vant Tromsø kommunes kulturpris i 2003.

Det kvinnelige fotballaget har oppnådd to bronse i Toppserien og hatt flere på landslaget, mens herrelaget vant  Nord-Norgesmesterskap i fotball  i 1936, og har fostret blant andre landslagsspillerne Rune Lange og Ruben Yttergård Jenssen.

Lagene spiller på Fløyabanen, åpnet i 2005. Den forrige banen hadde tilskuerrekord i Toppserien  1998–2007, etter kamp mot Asker Fotball i Toppserien 1998 da det kom 1 154 tilskuere.

## Tabellen

## Kvinnelaget
Fløyas kvinnelag har vært med i norsk toppfotball siden begynnelsen. Riktignok greide ikke Fløya å kvalifisere seg til den øverste divisjonen i 1986, og startet i 1987 i 2. divisjon. De vant  sin avdeling, men ble slått ut av Jardar IL i kvalifiseringen. I 1988 tapte de kvalifisering på målforskjell for Vard. I 1989 vant Fløya sin avdeling for tredje gang, og rykket opp til toppdivisjonen.
### Opp og ned mellom øverste og nest øverste
Debutsesongen 1990 ga nedrykk som nest dårligste lag. Etter direkte opprykk i 1992 berget de seg fra nedrykk åttende plass i 1993 på bekostning av Grand Bodø og Jardar. Neste sesong rykket Fløya ned etter tap for Haugar. Først i 1997 rykket Fløya opp igjen, men med bare 6 poeng ble det nedrykk igjen i 1998 selv om de satte tilskuerrekord. I 2000 var laget bare ett mål unna kvalifisering. 
### Suksessår i øverste
I 2002 rykket de knepent opp (med ett mål) til Toppserien 2003 der de ble nummer fem.  Trener 2003–06 var Jan Aksel Opsahl Odden. I Toppserien 2004 fikk de bronse og Kristy Moore ble seriens toppscorer. Også i 2005 ble det bronse og Tone Heimlund ble seriens toppscorer. Så fulgte 2006 med syvende plass og  niende i 2007. I 2008 ble det syvende og Kristy Moore seriens toppscorer.
### Tilbake i nest øverste
I sesongen 2009–10 var Trine Lise Andersen trener. De rykket ned til 1. divisjon i 2010. Peter Pedersen hoppet inn som trener senhøstes 2010, Trond Erling Jenssen var trener 2011, Elisabeth Wahlin 2012, Einar Hauglid 2013, Odd-Karl Stangnes 2014. Deretter var Roger Nilsen trener 2015–16, så de rykket ned til 2. divisjon.  Etter opprykk til 1. var den tidligere Fløyaspiller Eline Torneus trener i 2017. Den tidligere Tromsø IL-spiller Mike McCabe ble ny trener i 2018.

## Referanser



## Eksterne lenker
* 
* Fløya Arena - Nordic Stadiums
Simon Spierer

**Simon Spierer** (1926–2005) var en sveitsisk kunstsamler og mesen.

## Liv

Spierer nedstammet fra en jødisk familie og emigrerte 1943 fra de italienske fascistene til Sveits, hvor han var virksom som tobakks- og kunsthandler. Simon Spierer eiet en enestående kunstsamling, som han begynte å samle i 1980.

Spierers kunstsamling «Wald der Skulpturen» med 39 verker omfatter tidlig moderne til samtidskunst av flere av det 20. århundres mest kjent kunstnere. Verkene inkluderer *«Daphné»* av Julio González (1937), *«Vogel im Raum»* av Constantin Brancusi (1941), idoler av Jean Arps (1950) og *«Petit buste de Diego sur colonne»* av sveitseren Alberto Giacometti (1952). Det finnes også arbeider av Constantin Brancusi, Alberto Giacometti, Jean Arp, Max Ernst, Henry Moore, Lucio Fontana, Louise Bourgeois, Barbara Hepworth, Germaine Richier, Max Bill, Julio González, Isamu Noguchi, Daniel Spoerri og Tony Cragg. 

Simon Spierer skjenket i 2004 sin samling, som er taksert til ca. 15 millioner euro (godt over 100 millioner kroner) til Hessisches Landesmuseum Darmstadt.

## Referanser


## Litteratur
* Ina Busch, Simon Spierer: *«Ein Wald der Skulpturen. Sammlung Simon Spierer»* (Katalog zur Ausstellung im Hessischen Landesmuseum Darmstadt, 2004), Hatje Cantz Verlag 2005, ISBN 3-7757-1609-2

## Eksterne lenker
* "Genfer Kunstsammler Simon Spierer schenkt Hessischem Landesmuseum Darmstadt weltweit einzigartige Skulpturensammlung" (Pressemitteilung Land Hessen 17.02.2004)
* "Ein Wald der Skulpturen" auf der Seite des hlmd
* Schenkung des Waldes der Skulpturen
* https://web.archive.org/web/20061014235129/http://www.dafacto.de/artikel/kk/01511/ (dto.)
* https://web.archive.org/web/20060111013837/http://bildungsklick.de/serviceText.html?serviceTextId=4502 (mit Übersicht der wichtigsten Werke)
* Nachruf
Rolling Stone

***Rolling Stone*** er et amerikansk tidsskrift som særlig dekker musikk og populærkultur. Det ble grunnlagt i San Francisco, California i 1967.

## Historie
Rolling Stone Magazine publiserte sin første utgave den 9. november 1967. Musikkelskeren Jann Wenner grunnla tidsskriftet i et lagerhus i San Fransisco etter en idé om et musikk-magasin fra hans venn og musikk-kritiker Ralph J. Gleason.

Til å begynne med ble bladet identifisert med hippie-bevegelsen, men det distanserte seg fra andre undergrunnsmagasiner ved å omfavne mer tradisjonelle journalistiske standarder og unngå radikale, politiske ideer. Da *Rolling Stone* satset på å dekke politikk på begynnelsen av 1970-tallet, var det gjennom den unike gonzojournalistikken til Hunter S. Thompson.

På begynnelsen av 1980-tallet flyttet magasinet til New York for å komme nærmere reklamebransjen, og det ble på samme tidspunkt mer renhåret (bl.a. ved å narkotikateste sine ansatte). Mange mener at *Rolling Stone* mistet sjelen sin og ble et annet blad ved denne overgangen.

Bladet gjennomgikk imidlertid en ansiktsløfting på begynnelsen av 2000-tallet, etter at salgstallene hadde sunket på grunn av konkurranse fra manneblader som *Maxim* og *[[FHM]]*. Bladet satser nå på å nå et yngre publikum ved å fokusere på unge og pene stjerner.

## Utgivelser i andre land
Innholdet i de internasjonale utgivelsene er 50 til 80% oversatt materiale fra det amerikanske Rolling Stone. Resten av innholdet er lokalt stoff relevant for landet tidsskriftet utgis i.

Land eller områder med en egen utgave av Rolling Stone Magazine er Afrika (fra 2024), Argentina (fra 1998), Australia (fra 1972), Colombia (fra 1991), Filippinene (fra 2024), Frankrike (fra 1988), India (fra 2008), Italia(1980–82, og fra 2003), Japan (fra 2007), Kina (forsøkt utgitt i 2006, deretter fra 2021), Korea (fra 2020), Kroatia (fra 2013), Mexico (fra 2002), Midtøsten (fra 2010, publiseres i Dubai), Storbritannia (fra 2021), Sør-Afrika (fra 2011), Tyrkia (fra 2006) og Tyskland (fra 1994). 

Land som tidligere har gitt ut en lokal utgave av Rolling Stone er Brasil (2006–2018), Bulgaria (2009–2011), Chile (2003–2011), Indonesia (2005–2018), Russland (2004–2022) og Spania (1999–2015).

## Se også

* Rolling Stone: De 100 viktigste artistene i brasiliansk musikk
* Rolling Stones liste over 100 største gitarister gjennom tidene

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fløya

:*For andre betydninger, se: [[Fløyfjellet]]
*'Fløya*' er et høydedrag vestligst på øya [[Kirkelandet]] i [[Kristiansund]] kommune. Stedet har sitt navn etter en [[vindfløy]] som sto her i seilskutetida. Den hadde til oppgave å vise vindretningen for sjøfolk ombord i skip på havna. 

[[Kristiansund Museum]] anla sitt første [[friluftsmuseum]] ved Fløya tidlig på 1900-tallet. Bygningene ble senere flyttet til [[Dalen gård]] på [[Gomalandet]]. 

*Fløya terrasse'' er et av gatenavnene i området som gjenbruker det tradisjonelle lokale stedsnavn. 

## Litteratur
*Kristiansund Museum 1894 – 1904 – 1964. Jubileumsskrift.
Risk Aware Consensual Kink

**Risk Aware Consensual Kink (RACK)** er et av flere uttrykk som blir brukt av sadomasochister for å beskrive dem selv og deres filosofi. (NB: Enkelte ordlegger også uttrykket **Risk Accepted Consensual Kink**.)

Uttrykket Risk Aware Consensual Kink blir brukt av sadomasochister som ikke liker det beslektede, mer kjente uttrykket sikker, sunn og samtykkende (SSS) (engelsk: safe, sane and consensual). Noen sadomasochister mener at vektleggingen på sikkerhet i Sikker, Sunn, Samtykkende blir feil, og at sadomasochisme uansett ikke kan gjøres risikofritt, og at det er bedre å ta risikoen på alvor enn å påstå at den ikke finnes eller skal være der. Uttrykket Risk Aware Consensual Kink øker i popularitet, men har så langt ikke fått noen norsk oversettelse eller har blitt brukt noe særlig i Norge.

## Eksterne lenker
* RACK vs. SSC
* Rack vs SSC
Urologi

**Urologi** er en medisinsk spesialitet som tar for seg sykdommer i urinveiene hos både menn og kvinner, og de mannlige kjønnsorganer. Av organene som omfattes av den urologiske spesialiteten finner vi  nyrene, urinblæren og urinrøret hos både menn og kvinner, og de mannlige organene testiklene, bitestiklene, sædlederne, prostata og penis. Spesialiteten kombinerer medisinsk og kirurgisk behandling, men er definert som en grenspesialitet innen kirurgi. I Norge må man ha 6 år spesialisering i kirurgi og 3 år innen grenspesialiteten urologi før man er spesialist innen fagfeltet.

## Eksterne lenker
* Norsk urologisk forening
* Helsebibliotekets side om nyrer og urinveier