Nidaros

**Nidaros** (norrønt: *Niðaróss*) er et historisk navn på byen Trondheim, samt navn på det katolske bispedømmet og erkebispedømmet før 1537, og det lutherske bispedømmet siden. Det var først og fremst helgenkongen Olav Haraldssons relikvieskrin St. Olavs skrin i Nidarosdomen som gav byen dens sentrale posisjon i Norge og Nord-Europa fram til reformasjonen i 1537. Begge sagatekstene *[[Morkinskinna]]* og Snorre Sturlasons *[[Heimskringla]]* har et likelydende avsnitt hvor kardinal Nicholas Breakspear fra Roma, den senere pave Hadrian IV, kom til Norge i Haraldssønnenes dager (1152/1153) og vigslet


*«[[Jon Birgersson]] til erkebiskop i Trondheim. Og han gav ham det klede som heter [[pallium]] og sa at det skulle være erkebiskopsstol i Nidaros ved [[Nidarosdomen|Kristkirken]], der Olav den hellige hviler. Men før hadde det bare vært lydbiskoper i Norge.»*


## Etymologi
Nidaros har navn etter elven Nidelva som renner igjennom byen. Det er usikkert hva første ledd, Nid, *Nið(r)*, innebærer, men «den brusende elva» eller «den rennende elva» er foreslått. Det går også igjen i andre navn som Nidarholm og Nidarnes. Niðaróss ble etablert fra minst siste halvdel av 1100-tallet, og fram til 1300-tallet var det også det vanlige navnet på byen. Det er antatt at det er en sammensetning av *Nið* og *óss*, hankjønnsord for «elvemunning». Selv på 1700-tallet var navnet Nidaros kjent. Navnet Trondheim(en) peker tilbake til folket trøndere, norrønt *þrǿndr*, og representerte opprinnelig hele regionen (Trøndelag), ikke kun byen.

## Nidaros
Ifølge Snorres *[[Heimskringla]]* ble Trondheim grunnlagt av Olav Tryggvason (antatt i 997):


*«Kong Olav for med hæren sin ut til Nidaros. Da lot han reise hus der på bredden av Nidelven og bestemte at det skulle være kjøpstad der. Han gav mennene tomter til å sette opp hus, og han lot bygge kongsgård opp fra Skipakrok.»*


Beliggende ved munningen av elven Nid (Nidelva) var kjøpstaden kjent under navnet **kaupangen i/ved Nidaros**, som betyr byen ved oset av Nid (Nidelven). Nidaros-navnet på byen forsvant senere av flere grunner, men er kjent brukt helt frem til 1600-1700-tallet. 

## Trondheim

*Trondheim(en)* var opprinnelig navnet på de åtte trønderske fylkene, altså nåtidens Trøndelag. I senmiddelalderen ble *Kaupangen i Trondheimen*, altså handelsplassen i Trøndelag også brukt som bynavn og kortformen *Trondheimen* ble brukt parallelt med Nidaros. Under unionen med Danmark ble dette fordansket til **Trondhjem** og Trondhjems len for Trondheims len.

## Navnestrid
I perioden 1925–1930 ble flere bynavn fornorsket som ledd i den språklige nasjonalismen som var utbredt i Norge i første del av det 20. århundre (1925: Oslo, 1927: Halden, 1930: Stavern). Ved lov 14. juni 1929 ble det bestemt at byen *Trondhjem* fra 1. januar 1930 skulle ha *Nidaros* som offisielt navn. Det var tidligere, i 1928, avholdt en lokal avstemning om bynavnet: 17 163 stemte mot endring, og 1508 for. Befolkningen og bystyret, som ønsket å beholde Trondhjem som navn, følte seg overkjørt og protestene lot ikke vente på seg.

Etter en opprivende navnestrid ble saken tatt opp på ny i Stortinget. Dette endte med et kompromiss: ved lov 6. mars 1931 med virkning fra samme dag ble formen *Trondheim* innført, et «fornorsket» alternativ lansert av Ivar Lykke, lokal kjøpmann, statsminister 1926–28 og stortingsrepresentant 1915–1935.

## Referanser


## Litteratur
* Lockertsen, Roger (1998): *Gerhard Schøning om bynamna Nidaros og T[h]rondhiem: eit handskrift frå ca. 1760*, Skrifter / Det kongelige norske videnskabers selskab; 1, ISBN 82-519-1345-4.
*