open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Euchilia

* Se systematisk inndeling

***Euchilia*** er en slekt av fargerike biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Middelsstore, avlange, blanke gullbasser. De fleste har metalliske farger, men kan også være ikke-metallisk grønne. "Snuten" (clypeus) er innskåret i midten. Dekkvingene har dype lengdefurer, og er noe innsnevret bak "skuldrene".

## Levevis
Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider (Scarabaeoidea)
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
***** Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
****** Stammen Stenotarsiini Kraatz, 1880
******* Understammen Coptomiina 
******** Slekten *Euchilia* Burmeister, 1842
********* Underslekten *[[Cratomolops]]* Kraatz, 1880
********** *[[Euchilia quadrata]]* (Gory & Percheron, 1833)
********* Underslekten *Euchilia* (i snever forstand)
********** *[[Euchilia angusta]]* Bourgoin, 1915
********** *[[Euchilia chicheryi]]* Flutsch, 2013
********** *[[Euchilia costifera]]* Waterhouse, 1879
********** *[[Euchilia cupricollis]]* Waterhouse, 1879
********** *[[Euchilia donckieri]]* Bourgoin, 1915
********** *[[Euchilia externecostata]]* Fairmaire, 1904
********** *[[Euchilia laxecostata]]* Fairmaire, 1904
********** *[[Euchilia picipes]]* Waterhouse, 1879
********** *[[Euchilia plicipennis]]* Fairmaire, 1899
********** *[[Euchilia protensa]]* Fairmaire, 1904
********** *[[Euchilia pseudostriata]]* Flutsch, 2013
********** *[[Euchilia puncticollis]]* Waterhouse, 1878
********** *[[Euchilia saturata]]* Fairmaire, 1904
********** *[[Euchilia striata]]* Pouillaude, 1915
********** *[[Euchilia subcostata]]* Fairmaire, 1903
********** *[[Euchilia subvidua]]* (Fairmaire, 1904)
********** *[[Euchilia sulcata]]* (Olivier, 1789)

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av ''Euchilia donckieri''
* Bilde av ''Euchilia puncticollis''
Völkermarkt

**Völkermarkt** er en by i distriktet med samme navn i den østerrikske delstaten Kärnten. Byen ble grunnlagt omtrent 1090, og per 2005 var det 11 140 innbyggere i byen.
Wolfsberg (distrikt)

**Wolfsberg** er et distrikt i Kärnten i Østerrike og består av følgende kommuner og tettsteder:
* Bad Sankt Leonhard im Lavanttal
** Bad St. Leonhard im Lavanttal, Erzberg, Görlitzen, Gräbern, Gräbern, Kalchberg, Kliening, Lichtengraben, Mauterndorf, Prebl, Raning, Schiefling, Schönberg, Steinbruch, Twimberg, Wartkogel, Wiesenau, Wisperndorf
* Frantschach-Sankt Gertraud
** Frantschach, Hintergumitsch, Hinterwölch, Kaltstuben, Kamp, Kamperkogel, Limberg, Obergösel, Praken, St. Gertraud, Trum-und Prössinggraben, Untergösel, Vorderlimberg, Vorderwölch, Zellach
* Lavamünd
** Achalm, Ettendorf, Hart, Krottendorf, Lamprechtsberg, Lavamünd, Lorenzenberg, Magdalensberg, Pfarrdorf, Plestätten, Rabenstein, Rabensteingreuth, Schwarzenbach, St. Vinzenz, Unterbergen, Unterholz, Weißenberg, Witternig, Wunderstätten, Zeil
* Reichenfels
** Reichenfels, Sommerau, St. Peter im Lavanttal, Weitenbach
* Preitenegg
** Kleinpreitenegg, Oberauerling, Oberpreitenegg, Preitenegg, Unterauerling, Unterpreitenegg
* Sankt Andrä
** Aich, Blaiken, Burgstall-Pölling, Burgstall-St. Andrä, Dachberg, Eisdorf, Eitweg, Farrach, Fischering, Framrach, Gemmersdorf, Goding, Gönitz, Hainsdorf, Höfern, Jakling, Kienberg, Kleinedling, Kleinrojach, Kollegg, Lamm, Langegg, Langgen, Lindhof, Magersdorf, Maria Rojach, Messensach, Mettersdorf, Mitterpichling, Mosern, Mühldorf, Oberagsdorf, Oberaigen, Obereberndorf, Oberpichling, Paierdorf, Pichling, Pirk, Pölling, Pustritz, Ragglach, Ragglbach, Reisberg, Schaßbach, Schobersberg, Schönweg-Pustritz, Schönweg-St. Andrä, Siebending, St. Andrä, St. Jakob, St. Ulrich, Streitberg, Tschrietes, Unteragsdorf, Unteraigen, Untereberndorf, Unterrain, Völking, Wimpassing, Winkling-Nord, Winkling-Süd, Wölzing-Fischering, Wölzing-St. Andrä, Zellbach
* Sankt Georgen im Lavanttal
** Allersdorf, Andersdorf, Fransdorf, Götzendorf, Gundisch, Herzogberg, Krakaberg, Matschenbloch, Niederhof, Oberrainz, Pfaffendorf, Pontnig, Raggane, St. Georgen im Lavanttal, Steinberg-Hart, Steinberg-Oberhaus, Steinberg-Unterhaus, Unterpichling, Unterpichling, Unterrainz
* Sankt Paul im Lavanttal
** Deutsch-Grutschen, Gönitz, Granitztal-St. Paul, Granitztal-Weißenegg, Hundsdorf, Johannesberg, Kampach, Kollnitzgreuth, Legerbuch, Loschental, Schildberg, St. Margarethen, St. Martin, St. Paul im Lavanttal, Stadling, Unterhaus, Unterholz, Weinberg, Windisch-Grutschen, Winkling, Zellbach
* Wolfsberg
** Aichberg, Altendorf, Arling, Auen, Eselsdorf, Forst, Glein, Gräbern, Gries, Großedling, Hartelsberg, Hartneidstein, Hattendorf, Hintertheißenegg, Kleinedling, Kleinwinklern, Klippitztörl, Kötsch, Kragelsdorf, Lading, Lausing, Leiwald, Magersdorf, Maildorf, Michaelsdorf, Oberleidenberg, Paildorf, Pfaffendorf, Pollheim, Prebl, Preims, Priel, Raggl, Reding, Reideben, Reinfelsdorf, Reisberg, Rieding, Riegelsdorf, Ritzing, Schilting, Schleifen, Schoßbach, Schwemmtratten, Siegelsdorf, St. Jakob, St. Johann, St. Marein, St. Margarethen im Lavanttal, St. Michael, St. Stefan, St. Thomas, Thürn, Unterleidenberg, Völking, Vordergumitsch, Vordertheißenegg, Waldenstein, Weißenbach Gumitsch, Weißenbach Rieding, Witra, Wois, Wolfsberg, Wolkersdorf, Wölling
Euryomia

* Se systematisk inndeling

***Euryomia*** er en slekt av fargerike biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
*Euryomia argentea* er en middelsstor, matt gullbasse. Grunnfargen er grågul, med svarte tegninger. Hodet har en svart midtstripe, på pronotum er det en maskeformet tegning som dekker det meste av flaten, på dekkvingene er det tre litt diffuse tverrstriper.

## Levevis
Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar og Komorene.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
***** Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
****** Stammen Stenotarsiini Kraatz, 1880
******* Understammen Coptomiina 
******** Slekten *Euryomia* Burmeister, 1842
********* Underslekten *Euryomia* (i snever forstand)
********** *[[Euryomia argentea]]* (Olivier, 1789)
********* Underslekten *[[Pseudeuryomia]]* Kraatz, 1894
********** *[[Euryomia maculosa]]* Fairmaire, 1893
********** *[[Euryomia oberthuri]]* Fairmaire, 1893

## Eksterne lenker
*
Parforsejaktlandskapet på Nord-Sjælland

**Parforsejaktlandskapet på Nord-Sjælland** omfatter jaktområdene Store Dyrehave og Gribskov, samt jaktområdet tilhørende Jægersborg Hegn/Jægersborg Dyrehave på Sjælland. Landskapet ble i 2015 oppført på UNESCOs liste over verdensarven.

## Bakgrunn
Parforsejakten ble innført til Danmark av Christian V på slutten av 1600-tallet. Inspirasjonen hadde han fått etter en reise til Frankrike hvor han hadde besøkt Ludvig XIV av Frankrike og deltatt i hans  parforsejakter. Dette var en jaktform  hvor jegere til hest og med hunder forfulgte en kronhjort til den var utmattet og ikke lenger i stand til å løpe. Deretter holdt hundene hjorten fast og den fornemste jaktdeltageren drepte byttet med et sverd eller spyd.

Christian V omdannet flere av skogsområdene på Nord-Sjælland til parforsejaktlandskaper etter fransk mønster.

I områdene som ble brukt til parforsejakt er veiene anlagt i stjerneform, slik at jegerne kunne stå i veikryssene og lettere overskue hundenes jakt på viltet. Det er rester etter slike anlegg i Hareskoven ved Farum, i Geels Skov ved Holte, i Store Dyrehave ved Hillerød og i den sydlige del av Gribskov.

Det best bevarte anlegget er Eremitagesletten i Jægersborg Dyrehave hvor Eremitageslottet ligger i det sentrale veikrysset. Den siste parforejakten på Eremitagesletten fant sted i 1770.

Området har et totalt areal på  hektar og omfatter: Gribskov med Fredensborg slott, Store Dyrehave med Frederiksborg slott, Geels Skov, Hareskoven, Jægersborg Hegn og Jægersborg Dyrehave med Eremitageslottet.

## Se også
* Kongernes Nordsjælland nasjonalpark

## Referanser
Daniel Rugholm

**Daniel Rugholm** (født 29. august 1982 i Frederikshavn) er en dansk konservativ politiker.

Han vokste opp i en baptistfamilie i Tårs i Vendsyssel. Han gikk gymnaset i Hjørring. Han har vært salgs-, markeds- og kommunikasjonssjef i flere virksomheter i og utenfor Nordjylland.

Rugholm var medlem av Hjørring kommunestyre 2010–2017 og 1. viseborgermester 2014–2017. I 2010 ble han medlem av Folketinget for Nordjyllands storkrets, etter at Jakob Axel Nielsen ble fritatt fra vervet. Rugholm ble ikke gjenvalgt til Folketinget i 2011. I 2014 ble han på nytt medlem av Folketinget for Nordjyllands storkrets, idet Lene Espersen ble fritatt. Rugholm ble heller ikke gjenvalgt i 2015.

Han var sjefskonsulent i landbrukets interesseorganisasjon Langbrug & Fødevarer 2015–2017. Deretter ble han ansatt i Verdens matvareprogram i Roma.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
John Walsh (politiker)

**John Edward Walsh** (født 1960) er en amerikansk politiker og pensjonert oberst fra Butte i Montana.

Han ble valgt til viseguvernør i Montana i 2012, mens Steve Bullock ble valgt til guvernør. De representerte Det demokratiske parti.

Walsh ble oppnevnt som senator  av guvernør Bullock i februar 2014, etter at senator Max Baucus ble utnevnt til ambassadør. Walsh stilte som demokratenes kandidat ved det ordinære senatsvalget i november samme år, men tapte mot republikaneren Steve Daines.

Walsh var i hæren i over 30 år, og deltok blant annet i kamper i Irak, som gjorde at han fikk Bronze Star Medal og Combat Infantryman Badge.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eik gravlund

**Eik gravlund** eller **Eik kirkegård** i Bamble kommune i Telemark ble innviet høsten 1995. Gravlunden er litt sør for Stathelle og er i utgangspunktet tenkt å betjene Langesundhalvøya. Anlegget har oval form og er omgitt av en steinmur. Det foreligger planer om utvidelse, og arealet vil da komme opp i 53 mål.

## Referanser


## Eksterne lenker
* [Kart over Eik gravlund](https://darkiv.no/Allslekt/Feltkart/(Bamble)-Eik.jpg) (Allslekt)
Store Dyrehave

**Store Dyrehave** er et skogområde syd for Hillerød i Nordsjælland. Store Dyrehave ble innhegnet av Christian IV i 1628 i forbindelse med oppføringen av Frederiksborg slott. Årsaken var at han ville holde hjortebestanden inne. 

I 1670–1680 anla Christian V de karakteristiske stjerneformene med det formål å drive parforsejakt.

Dyrehaven fikk også en rolle som stutteri helt frem til 1871, og en del av de hestene som ble flyttet til Frederiksborg, var opprinnelsen til den røde Frederiksborghesten. 

Store Dyrehave er en del av parforsejaktlandskapet på Nord-Sjælland som ble oppført på UNESCOs liste over verdensarven i 2015.

## Kilder
*
Alpint under Vinter-OL 1968 – Utfor menn

**[[Utfor]]konkurransen for menn** under Vinter-OL 1968 ble avholdt i Chamrousse 9. februar 1968.  

Den regjerende verdensmester var Jean-Claude Killy fra Frankrike som også vant verdenscupen I utfor for 1967-sesongen, mens Østerrikes Gerhard Nenning ledet verdenscupen i utfor før Vinter-OL I 1968-sesongen.

## Resultater

 

## Referanser


## Eksterne lenker
* mens-downhill  utfor hos sports-reference.com
Sankt Veit an der Glan

**Sankt Veit an der Glan** er en by i Kärnten i Østerrike. Den er hovedby i distriktet med samme navn og har 13 033 innbyggere. Den ligger ved den lille Glan-elven.

## Historie
Man vet at det lå en kirke tilegnet Sankt Vitus på stedet, og at denne kirke få år senere kom under erkebiskoppen av Bamberg. Greven av Sponheim ble i 1176 utnevnt til «fogd» som beskytter for kirken, og dette gjorde at byen vokste opp rundt kirken og ble hovedstad i Hertugdømmet Kärnten til 1518. 

Byens rådhus stammer fra 1468, og man kan også se hertugslottet, fra det 15. eller 16. århundre.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leie kapell og gravlund

**Leie gravlund** åpnet som **Glemmen gravlund** i 1898 da kapasiteten var sprengt på kirkegården ved Gamle Glemmen kirke. Gravlunden er utvidet flere ganger og omfatter i dag drøyt 1000 mål med plass til 8900 kistegraver og 1400 urnegraver. Den er med dette byens største gravlund.

Nåværende kapellbygg med krematorium ble tegnet av Olaf Platou ved Arnstein Arnebergs arkitektkontor og innviet i 1965. Krematoriet har ikke vært i bruk siden 1999, og Fredrikstads kremasjoner i Østfold utføres nå i Sarpsborg.

Gravlund og krematoriekapell endret navn til Leie i 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
* [Kart over Leie gravlund](https://darkiv.no/Allslekt/Feltkart/(Fredrikstad)-Leie.jpg) (Allslekt)
*
Wiener Zentralfriedhof

**Wiener Zentralfriedhof** (**[[Wien]]s sentral[[gravlund]]**) ble åpnet i 1874, og med omtrent  graver og et område som dekker nesten 2,5 km² er den det største anlegget av sin art i Europa. På grunn av sine rundt  æresgraver, sine mange bygninger i jugendstil og store areal er den en av byens severdigheter. Den ligger i bydelen .

I 1879 åpnet en jødisk avdeling (offisielt *Israelitische Abteilung*, «israelittisk avdeling») i vestre del av gravlunden. På grunn av plassmangel ble den utvidet i perioden fra 1916 til 1928. Under det nasjonalsosialistiske styret ble den jødiske seremonihallen sprengt og en rekke graver skjendet. Den opprinnelige avdelingen blir kalt «den gamle jødiske gravlunden», hvor blant annet Arthur Schnitzler, ,  og Victor Frankl hviler. I den nye avdelingen ligger blant annet s grav. Bortsett fra katolske hvilesteder, som er overlegent dominerende i antall, utgjør de jødiske den største andelen graver i Wiener Zentralfriedhof.

I tillegg kommer avdelinger for buddhister, protestanter, muslimer, ortodokse kristne og mormoner.

### Æresgraver i utvalg

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Arrangementer i forbindelse med gravlundens 150-års jubileum i 2024
Vestre Fredrikstad gravlund

**Vestre Fredrikstad gravlund** er i utgangspunktet kirkegården for Vestre Fredrikstad kirke, i dag Fredrikstad domkirke.

Gravlunden har adresse Teglverksveien 36 og ble innviet i 1877. Den omfatter ca. 45 mål med plass til rundt 6500 kistegraver, 500 urnegraver og felt for anonyme begravelser. Klokketårnet ble påbygget i 1990.

## Referanser


## Eksterne lenker
* [Kart over Vestre Fredrikstad gravlund](https://darkiv.no/Allslekt/Feltkart/(Fredrikstad)-Vestre%20gravlund.jpg) (Allslekt)
*
Østre Fredrikstad gravlund

**Østre Fredrikstad gravlund** ble tatt i bruk i 1832, etter at kirkegården ved Østre Fredrikstad kirke var full.

Kirkegården omfatter 31 mål med plass til 4000 kistegraver og 350 urnegraver.

På kirkegården står et gravkapell og en støpul, og det er planer om utvidelse.

## Referanser


## Eksterne lenker
* [Kart over Østre Fredrikstad gravlund](https://darkiv.no/Allslekt/Feltkart/(Fredrikstad)-Oestre%20gravlund.jpg) (Allslekt)
*
Moss kapell og kirkegård

**Moss kirkegård** på Høienhald i Moss ble innviet i 1833. Kirkegården er utvidet en rekke ganger.

Dagens gravkapell med krematorium ble tegnet av Eyvind Moestue og oppført i 1936–38. I 1948–50 ble fondveggen utsmykket med et stort freskomaleri av Herman Willoch. Krematoriebygget (eller kapellbygget) ble rehabilitert i 2004, men krematorieovnen er ikke lenger i bruk.

## Eksterne lenker
* [Kart over Moss kirkegård](https://darkiv.no/Allslekt/Feltkart/(Moss)-Moss.jpg) (Allslekt)
* Østfoldmuseene
* Vikingtid.net
* Kirkegårdsdrift i Moss kommune
* 
*
Jeløy kapell

**Jeløy kapell** på Jeløy kirkegård (Moss kommune i Østfold) ble innviet i 1963.

Gravkapellet ble brukt som interimskirke før Jeløy kirke stod klar. Kirkegården ble utvidet i 2013.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* [Kart over Jeløy kirkegård](https://darkiv.no/Allslekt/Feltkart/(Moss)-Jeloey.jpg) (Allslekt)
* Kirkegårdsdrift i Moss kommune
Karten fjellkirke

**Karten fjellkirke**  (**Karten fjellkyrkje**) er et sportskapell i Vinje kommune i Telemark.

Et bedehus fra 1934 ble flyttet til stedet i 1974. Frem mot 1982 ble det påbygget etter tegninger av Gunnar Sandvik og tatt i bruk av KFUM-speidere.

## Eksterne lenker
* Setesdalswiki
Freestyle under Vinter-OL 2014 – Halfpipe menn

**[[Freestyle under Vinter-OL 2014]] – Halfpipe menn** var første gang halfpipe var med på det olympiske freestyleprogrammet. Konkurransen ble avviklet 18. februar 2014 i Roza Khutor ekstrempark.

Regjerende verdensmester i halfpipe fra VM i freestyle 2013 i Voss; David Wise fra USA, tok gullmedaljen foran verdensmesteren fra 2011; Mike Riddle fra Canada. Verdensmesteren fra 2009; Kevin Rolland fra Frankrike tok bronsemedaljen.

For å kvalifisere seg til lekene, måtte en utøver ha en topp-30-plassering i verdenscupen etter juli 2012 eller under VM i freestyle 2013, og ha minimum 80 FIS-poeng. Totalt 30 kvoteplasser var tilgjengelig for utøverne. Maksimum 4 utøvere kunne bli påmeldt fra én nasjonal olympisk komitée. Kun 29 av de 30 kvoteplassene ble distribuert etter at kvoten ble reallokert.

## Resultater
### Kvalifisering
De 12 beste fra kvalifiserer seg til finalen. Beste score over to runs blir tellende resultat.
: **KF** — Kvalifisert til finalen

### Finale
Beste score over to runs ble tellende resultat.

## Referanser
Alpint under Vinter-OL 1968 – Storslalåm menn

**[[Storslalåm]]konkurransen for menn** under Vinter-OL 1968 ble avholdt i Chamrousse 11-12. februar 1968.

Den regjerende verdensmesteren var Guy Perillat fra Frankrike, mens Frankrikes Jean-Claude Killy vant verdenscupen i storslalåm i 1967-sesongen og ledet verdenscupen i storslalåm i 1968-sesongen før Vinter-OL.

## Resultater

## Referanser


## Eksterne lenker
* Men's Giant Slalom  Storslalåm menn hos sports-reference.com
Skåråsberget skogskapell

**Skåråsberget skogskapell**  er i skogen i Vallset i Stange kommune i Hedmark.

Kapellet ble oppført i 1993–94 etter modell av et kirkebygg i Zakopane og innviet 11. august i sistnevnte år. Det står på et høydedrag et stykke øst for Vallset kirke og eies av foreningen Vallset kulturstier. 

Kapellet omtales iblant som *Jordbærkirken* eller *Jordbærkjerka*; den er vigslet til den ortodokse kirke, og brukes blant annet til polsk-norske gudstjenester i jordbærsesongen – en tid da det er mange polske gjestearbeidere i regionen. 

## Eksterne lenker
* Vallset kulturstier
Matja Madonna

***Matja Madonna*** er en novelle av Alf Prøysen, først utgitt i novellesamlinga *Utpå livets vei* i 1952, senere utgitt separat i hefteform i 1955 med Borghild Ruds illustrasjoner. Det er en liten bok, bare 21 sider.

Historien foregår i det samme miljøet som så mange av Prøysens lørdagsstubber og sanger: husmanns- og gårdsarbeidermiljøet på Hedemarken på 1920- eller 1930-tallet. Hovedpersonen er den gamle fattigkona Matja, eller «Mathea», som i juleferien vikarierer for forskjellige gårdsarbeidere slik at de kan få en fridag hver. Ho «tar moderleg på seg fjøsstellet så dei unge får reise bort eller gå på fest, ho er ei heil avløysarordning i seg sjøl», og ho kan beskrives som «tjenestefolkets forløser». Innskutt i fortellingen om Matjas omsorg og arbeidsomhet ligger en beskrivelse av hvordan gårdsfolket, arbeidsgiverne, ikke forstår verdien av Matjas innsats for sine jevnbyrdige.

Hovedpersonen har navn, yrke og karakter etter Alf Prøysens mormor Mathea Kristiansdatter.

## Referanser
Kalwang

**Kalwang** er et tettsted og kommune i Leoben distrikt i Steiermark. Tettstedet er 67,26 km² og har 1063 innbyggere (2013).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carl Kronlund

**Carl August Kronlund** (født 25. august 1865 i Skövde, død 15. august 1937 i Stockholm) var en svensk sportsutøver som deltok i de olympiske vinterleker 1924 i Chamonix. 

Kronlund vant en olympisk sølvmedalje i curling under Vinter-OL 1924 i Chamonix. Han var med på de svenske laget som kom på andreplass i curlingturneringen bak Storbritannia. De andre på det svenske laget var  Johan Åhlén, Ture Ödlund, Carl Petersén, Carl-Axel Pettersson, Erik Severin, Karl-Erik Wahlberg og Victor Wetterström.

Tre nasjoner deltok i curlingturneringen som av mange kilder har fremstått som en demonstrasjonsgren, men i februar 2006, noen få dager før de olympiske leker i Torino åpnet, erklærte IOC at curling var en del det av offisielle olympiske programmet i 1924.

## OL-medaljer
* 1924  Chamonix -  Sølv i curling  Sverige

## Eksterne lenker
*
Maria Wörth

**Maria Wörth** (*[[slovensk]]: Otok*) er et tettstedd i distriktet Klagenfurt-Land i den østerrikskse delstaten Kärnten. Byen er en kurby som ligger på en kunstig halvøy i Wörthersee som ble til ved å knytte en øy til fastlandet gjennom en smal tunge på 1700-tallet. Den grenser i øst til Klagenfurt, hovedstaden i Kärnten.

Maria Wörth var først et hovedsete for en rekke kristne ordener, men har de siste hundre årene vært i hovedsak en turistattraksjon på grunn av beliggenheten og den tradisjonelle byggestilen. Gustav Mahler bygget en villa i nærheten, og i nærheten av den komponerte han sine 5.-8. symfonier.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wolfgang Ambros

**Wolfgang Ambros** (født 19. mars 1952 i Wolfsgraben, Niederösterreich) er en østerriksk singer/songwriter og rockemusiker. Han regnes blant de mest betydelige østerrikske samtidsmusikere og grunnleggeren av genren austropop. Ambros synger på wienerdialekt. Han er bosatt i Waidring i Tirol.

Han debuterte med den samfunnskritiske singelen *Da Hofa* i 1971. Den ble en umiddelbar suksess, og gikk rett til topps på landets platebarometer, hvor den ble liggende på førsteplass i åtte uker. Han fulgte opp med et album, og senere en militærkritisk låt (*Tagwache*), som vakte betydelig oppsikt, ikke minst siden den ble boikottet av østerriksk riksdekkende kringkasting, ORF.

Ambros har siden hatt suksess med en rekke låter, hvorav noen henvender seg til det spesifikt østerrikske eller wienerske publikum, slik som *Es lebe der [[Wiener Zentralfriedhof|Zentralfriedhof]]* (*Lenge leve sentralkirkegården* [i Wien]) og *Schifoan* (*Å stå på ski*).

Han har også opptrådt med André F. Heller, samt med sitt eget band, «Die No. 1 vom Wienerwald» og utgitt albumer med coverversjoner av Tom Waits, Bob Dylan og den østerrikske artisten Hans Moser (1880-1964).

## Diskografi
Diskografien omfatter ikke hørespill og single-utgivelser.
### Studioalbumer


### Live-albumer
* 1979: *Live ...auf ana langen finstern Strassn* (2 LP-er)
* 1983: *Ambros + Fendrich Open Air*
* 1986: *Selected Live* (2 CD-er/3 LP-er)
* 1987: *Gala Concert*
* 1991: *Watzmann Live* (2 CD-er med 25 spor; nyutgivelse, 2005, 2 CD-er med 40 spor)
* 1997: *Verwahrlost Aber Live*
* 2002: *Hoffnungslos Selbstbewusst*
* 2007: *Ambros Pur!* (Konsert med G. Dzikowski - Live på Kulisse/Wien) (DVD)
* 2008: *Ambros Pur! II* (Konsert med G. Dzikowski - Live på Wiener Orpheum) (DVD)
* 2008: *Live am Donauinselfest* (Konsert 2006)

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Sprongdalshytta

**Sprongdalshytta** er en selvbetjent turisthytte i Sprongdalen i Breheimen nasjonalpark. Det er nødvendig kjøkkenutstyr og vedovn i hytta, samt proviant. Det finnes også en annekshytte like ved med utedo, vedlager og ekstra soverom. Fra hytta er det utsikt mot Jostedalsbreen.

Sprongdalshytta ble oppført av Norges vassdrags- og energidirektorat i 1985–86 som erstatning for Styggevasshytta etter at denne måtte fjernes på grunn av vannkraftutbygging.

Sprongdalshytta ble blåst av grunnmuren under orkanen Dagmar i  romjula 2011. Det er nå satt opp solide barduner som holder hytta på plass. Det er ingen merket løype til hytta om vinteren, og det kan være mye snø i området og rasfare.

## Referanser


## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20140204023814/http://ut.no/hytte/sprongdalshytta
Plura (andre betydninger)

Geografi:
* Plura er navnet på en elv i Rana kommune i Nordland

Personnavn:
* Brukes om den svenske musikeren Plura Jonsson.
Liostraca

* Se systematisk inndeling

***Liostraca*** er en slekt av fargerike biller som hører til gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Middelsstore, blanke, gjerne svarte gullbasser. Kroppsformen er forholdsvis slank. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene, som har markerte "skuldre".

## Levevis
Larvene lever gjerne i råtnende ved eller annet dødt, organisk materiale.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
***** Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
****** Stammen Stenotarsiini Kraatz, 1880
******* Understammen Coptomiina 
******** Slekten *Liostraca* Burmeister, 1842
********* *[[Liostraca ansata]]* Janson, 1925
********* *[[Liostraca bella]]* Waterhouse, 1878
********* *[[Liostraca bina]]* (Gory & Percheron, 1833)
********* *[[Liostraca concolor]]* Kraatz, 1893
********* *[[Liostraca fasciata]]* Pouillaude, 1919
********* *[[Liostraca flavomaculata]]* Kraatz, 1893
********* *[[Liostraca integripennis]]* Pouillaude, 1915
********* *[[Liostraca jota]]* (Gory & Percheron, 1833)
********* *[[Liostraca parallelicollis]]* Pouillaude, 1919
********* *[[Liostraca semistriata]]* Fairmaire, 1903

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av ''Liostraca bina''
Herman Pedersen

**Asbjørn Herman Pedersen** (født 21. mai 1928 i Vestre Toten, død 24. januar 2009) var en norsk politiker (Ap) og ambassadør.

I studietiden var han medlem av AUFs sentralstyre fra 1954 til 1957. Etter studiene i statsvitenskap ved Universitetet i Oslo studerte han ved Yale University i USA fra 1956 til 1957, og dro til Latin-Amerika med et UNESCO-stipend. Han begynte å arbeide for Utenriksdepartementet i 1958. Fra 1965 til 1970 var han utenriksredaktør i *[[Arbeiderbladet]]*, såvel som første vararepresentant til Stortinget  for Arbeiderpartiet. Han var også vararepresentant til styret for Norsk utenrikspolitisk institutt (NUPI) og formann i Norsk-Polsk forening fra 1966-1968.  Fra 1978 til 1979 gjennomgikk han Forsvarets høgskole.

Pedersen var ridder av 1. klasse av St. Olavs orden (1990).
## Posteringer
* 1958–1960 sekretær i UD, Oslo
* 1960–1962 ambassadesekretær ved Norges ambassade i Warszawa
* 1962–1965 ambassadesekretær ved den norske FN-delegasjonen i New York
* 1970–1978 ambassaderåd ved Norges ambassade i London, Storbritannia
* 1979–1988 underdirektør UD, tilsatt i Norad
* 1988–1993 ambassadør til Zimbabwe, sideakkreditert til flere land i det sørlige Afrika (Angola, Botswana, Lesotho, Swaziland, Mosambik).
* 1993–1995 ambassadør til Israel, sideakkreditert til Kypros.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Afghanistans ambassade i Oslo

**Afghanistans ambassade i Oslo** er Den islamske republikken Afghanistans diplomatiske representasjon i Norge. Den ligger i Gange-Rolvs gate 5.

Ambassaden ble etablert i 2004, og holder til i en murvilla fra 1916 som tidligere (fra 1998) tjente som Indonesias ambassade.

Ambassadør fra 28. november 2019 var Youssof Ghafoorzai. Fra 20. januar 2025 ledes ambassaden av chargé d'affaires Najeeb Ullah Sher Khan.

## Sideakkrediteringer
Ved siden av Norge er ambassaden akkreditert til Danmark, Finland og Island.

## Liste over ambassadører

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Oslo Diplomatic List på UDs nettside Diplomatiske forbindelser
* Utenriksdepartementet om bilaterale forbindelser mellom Afghanistan og Norge (arkivert nettside)
*
Ørsted (enhet)

**Ørsted** (symbol **Oe**) er en enhet for magnetfelt (også kjent som magnetfeltstyrke eller intensitet) i CGS-systemet for enheter. Den ble først benyttet i det elektromagnetiske målesystemet og er definert som 1000/4π (≈79,5774715) ampere per meter fluksbane i SI-systemet. Ørsted er nært knyttet til enheten gauss, CGS-enheten for magnetisk induksjon eller magnetfelt. I vakuum er 1 G = 1 Oe, mens forholdet i et medium med permeabilitet \mu blir G = \mu Oe. En ørsted er også lik en magnetomotorisk kraft (mmf) på 1 gilbert per centimeter fluksbane. 

Enheten ble etablert av IEC i 1930 til ære for Hans Christian Ørsted som oppdaget elektromagnetismen i 1820. Fra *Standard Handbook of Electrical Engineers*; «Den er en magnetisk størrelssesvektor for et punkt i et magnetfelt som måler evnen elektriske strømmer eller magnetiske legemer har til å produsere magnetisk induksjon i et visst punkt»

H(\mbox{ørsted})\approx\frac{79,5774715I} {l}

* I SI-systemet er 1 gilbert = 10/4π ampereviklinger = ca 0,7958 amperevikling.
* Den lagrede energien i en magnet, kalt magnetytelsesevne, eller «magnetisk energiprodukt», er typisk målt i enheten megagauss-ørsted (MGOe). Enheten MGOe er lik megajoule per kubikkmeter.

## Referanser
Alpint under Vinter-OL 1968 – Utfor kvinner

**[[Utfor]]konkurransen for kvinner** under Vinter-OL 1968 ble avholdt i Chamrousse 10. februar 1968.

Den regjerende verdensmester fra Marielle Goitschel fra Frankrike, som også vant verdenscupen i utfor i 1967-sesongen og Østerrikes Olga Pall ledet før Vinter-OL 1968-sesongen.

## Resultater
Resultatene var som følger:
 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sports-Reference - 1968 Women's Downhill  Utfor kvinner hos sports-reference.com
Jihan

**Jihan** (arabisk:  eller  ) er et arabisk og persisk kvinnenavn. Navnet transkriberes også som Jehan, Jahan, Jihane og Cihan.

## Etymologi
*Jihan* er antakelig dannet som en feminin form av mannsnavnet *[[Jahan]]* (arabisk: جيهان), som betyr «verden».

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Jehan Sadat (f. 1933), egyptisk tidligere førstedame og enke etter Anwar Sadat
* Jihane Samlal (f. 1983), marokkansk padler 
* Jihane Chouaib, libanesisk filmskaper
* Jihan El-Tahri, libanesisk-amerikansk dokumentarfilmskaper

## Referanser


## Eksterne lenker
Sirkus Mikkelikski

***Sirkus Mikkelikski*** er et teaterstykke og ei barnebok av Alf Prøysen. Teaterstykket, med undertittelen *barnekomedie i 6 bilete, med regler og rim og simsalabim* hadde premiere på Det Norske Teatret 17. desember 1954, mens boka utkom i 1963, illustrert av Hans Normann Dahl. Fortellingen inneholder flere figurer som er kjent fra Prøysens barnesanger «Bolla Pinnsvin», «Helene Harefrøken» og «Nøtteliten».

## Versjoner
Teaterstykket var laget av Prøysen i samarbeid med Asbjørn Toms, som også var regissør. Arbeidet blir beskrevet som å «setje saman rim og regler og simsalabim til barnekomedie. […] Her var kjende songar frå Barnetimen: «Hompetitten» og «Du og je om dompappen» og mange fleire. Barna song med og var samde i at menneska ikkje lenger frekk lov å vera slemme mot dyra.» Stykket ble satt opp på ny i 1968, i en utvidet versjon.

Stykket spilles regelmessig både på institusjonsteater og i barneteater/amatørteater.

Boka ble utgitt høsten 1963. Det var første gang Prøysen brukte Hans Normann Dahl som illustratør. Boka vant Kulturdepartementets barnebokpris for 1963. En ny utgave med fargeillustrasjoner av Dahl utkom i 2003., og en utgave med illustrasjoner av Hans Jørgen Sandnes utkom i 2014.

## Handling og budskap
Dyra i fortellingen er «forkledde mennesker» med menneskelige karaktertrekk: den viltre Nøtteliten, den jålete Helene harefrøken, den kjekke men naive Ola rådyr og den tenksomme antihelten og hovedpersonen Bolla pinnsvin. Dyrene samles på dyreskolen, med frøken Kråke som lærer.

Skurkene i historien er sirkusdirektørene Ruski og Snuski, som vil fange dyra og dressere dem til å gjøre sirkuskunster. Det ender imidlertid med at de selv blir fanget og må opptre i Mikkel revs sirkus. «Moralen er håndfast og klart formulert: Menneskene skal få se hvor dumt det er at de skal ha dyr til å te seg som folk.»

## Referanser
Myrmekiaphila neilyoungi

***Myrmekiaphila neilyoungi*** er en art av ctenizidae-gruppen av edderkopper. Denne ble beskrevet i 2007 av professor i biologi ved East Carolina University, Jason E. Bond og kurator ved American Museum of Natural History i New York, Norman I. Platnick. Arten er oppkalt etter den canadiske rockemusikeren Neil Young.

Bond & Platnick beskrev den mannlige holotypen og den kvinnelige paratypen som ble samlet inn i Jefferson County i Alabama i 1998. Mens det har vært samlet inn eksemplarer siden 1940, var det først i 2007 at disse ble anerkjent som en egen art. Bond skrev en vitenskapelig artikkel sammen med Norman I. Platnick som beskrev slekten og en rekke andre arter.

*M. neilyoungi* har en stor utbredelse i Alabama, samt et kjent område i det nordvestlige Florida.

Bond mottok en støtte på $ fra National Science Foundation i 2005 og 2006 for å klassifisere ctenizidae-edderkopper og slik bidra til deres *[[The Tree of Life Web Project|Tree of Life project]]*.

Bond oppkalte edderkoppen etter sin favorittmusiker, Neil Young, da han setter stor pris på Youngs musikk og aktivisme i forhold til fred og rettferdighet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Abstract
* Live Science
* Science Daily
Luftens helter (Disney)

***Luftens helter*** er en amerikansk animasjonsserie for barn som gikk på Disney Channel fra 1990 til 1991. Serien handlet om bjørnen Baloo, og livet hans i byen Kapp Suzette.

## Norske stemmer
* Paul Åge Johannessen som Baloo
* Per Arne Øian som Kit Himmelknert
* Christoffer Ravneberg som Kit Himmelknert
* Kari-Ann Grønsund som Rebecca, Grete, Hansen, Fru Snerperud, Una, Tante Louise
* Hege Hatlo som Molly
* Klara Døving som Molly
* Knut Risan som Don Karnage, Rolf Trøbråten, Jackson, Mekaniker, Joe, Gruvesjef, Dørvakt, Moppen, Kelner, Persons menn, Bussjåfør, Pirk, Selger, Jørgensen, Stein
* Morten Røhrt som Louie og Shere Khan, Uffdal, Redd mann, Høvding, Slegga, Skurk 1, Formann, Bundok, Rolf, Grensevakt 2
* Harald Mæle som Villkatt, Stumpapp, Mad Dog, Gibber, Selmer, Martin Torque, Gorilla 1, Marskalk, O'Bowens, Forteller, Livvakt 1, Fremmed 2, Matnok, Vakt 1, Malarsen, Stamgjest 2, Poverud, Eskimo, Wilhelmsen, Saltmann, Journalist 1, Butikksjef, Amok, Jon, Stormarskalk
* Ivar Nørve som Pilot, Oskar, Dunder, Kommandør S, Jamann, Sjåfør, Case, Trener, Lafong, Livvakt 2, Ordfører, Fremmed 1, Sheriff, Gibber, Bryter, Vakt 2, Babyfjes, Hvammen, Eddie, Inspektør, Person, Journalist 2, Kommandør, Trampe, Griff, Hobrøl, Zibaldo
* Anders Hatlo som Fraktpilot, Debolt, Bøye, Spygatt, Direktør 1, Bensinselger, Regissør, Konferansier, Reporter, Moe, Wan Lo, Panter Pilot, Dr. Kopper, Oberst Grogg, Wenzel, Klinkokos, Walter, Dudleif, Rudolf, Skurk 2, David, Postmann, Bob, Bing, Kondor, El Gato, Stump, Annonsør, Postbetjent, Krag, Gal doktor, Geir
* Siv Klynderud som Tulla
* Ida Holme Nielsen som Sihng Lo
* Lars Berteig Andersen som Oskar Vandersnus
* Lena Meieran som Einar, Gry Fly, Mira
* Jannike Kruse som Klemetine, Lotte
* Marius Brovold som Lama
* Ellers medvirker: Henrik Horge, Julian H. Mæhlen, Kristin Jess Rodin, Per Skjølsvik og Preben Olram.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vesa Hellman

**Vesa Hellman** (født 11. november 1970 i S:t Bertils) er en finsk rullestolcurlingspiller. Han representerer Hyvinkään Curling, der han er finsk mester flere ganger, og har deltatt i ett VM for Finland. Han deltok også i rullestolcurling under Paralympiske vinterleker 2014. 

Han er gift og har to barn, og har tidligere også spilt rullestolbasketball. 

## Karriere
Hellman var skip ved World Challenge Competition i 2008 i Praha (kvalifiseringsmesterskapet for VM i rullestolcurling 2009), men Finland kom på 8.-plass, og greide ikke å kvalifisere seg til VM. I 2009 kom Hyvinkään Curling på 3.-plass i det finske mesterskapet, med Hellman som skip. 

På klubbnivå kom han på 8.-plass i Turku Open i 2010, og han var igjen skip på det finske landslaget som spilte i kvalifiseringsmesterskapet til VM. Denne gangen kom Finland på 8.-plass, og ble ikke med i VM i 2011. Dette året kom Hyvinkään Curling på 1.-plass i det finske mesterskapet, og de vant igjen i 2011. Han kom på 15.-plass i Turku Open 2011. 

I 2012 vant Hyvinkään Curling igjen det finske mesterskapet. I kvalifiseringsmesterskapet til VM, som ble arrangert i november 2012 i Lojo i Finland, kom Finland på 2.-plass, etter at de vant den avgjørende kampen om 2.-plassen min 9-7 over Italia. De ble dermed kvalifisert til VM i rullestolcurling 2013. Hellman var skip i VM, og de endte på 7.-plass i round robin-runden, og gikk dermed ikke videre til sluttspillet, og endte på 8.-plass. 

Han kom på 2.-plass i det finske mesterskaapet i 2013, og vant også Turku Open. Ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji spilte han toer, og Finland kom der på 10.-plass, med Markku Karjalainen som skip.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Suomen Curlingliitto - Vesa Hellman
* Profil hos Paralympics 2014 *(web-archive)*
Sveits’ ambassade i Oslo

**Sveits' ambassade i Oslo** er Det sveitsiske edsforbunds diplomatiske representasjon i Norge.

## Ambassaden

#### Ambassadør
Ambassadør fra 21. september 2023 er Nathalie Marti.

#### Sideakkreditering
I tillegg til Norge er ambassadøren akkreditert til Island. 

#### Konsulære tjenester
Konsulære tjenester håndteres fra 2011 av ambassaden i Stockholm.

## Ambassadebygning
#### Nåværende
Per 2021 holder ambassaden til i samme hus som Nederlands ambassade. Det dreier seg om en stor murvilla som ble tegnet av Georg Andreas Bull og oppført i 1867–68 for brødrene Homan. Bygningen har senere fått tilbygg ved Henrik Thrap-Meyer (1883) og Harald Olsen (1908).

#### Tidligere
Ambassaden holdt i en årrekke til i Bygdøy allé 78, i en bygning som ble tegnet av Jon Henrik Christensen og bygget spesielt for ambassaden i 1985. Fra 2014 til 2017 holdt ambassaden til en villa i Bygdøynesveien 13 som ble tegnet av arkitektkontoret Ekman, Smith & Michalsen (Ove Ekman, Einar Smith og Carl Michalsen) og oppført i 1916.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Oslo Diplomatic List på UDs nettside Diplomatiske forbindelser
* Ambassaden om bilaterale forbindelser mellom Sveits og Norge
* Utenriksdepartementet om bilaterale forbindelser mellom Sveits og Norge (arkivert nettside)
* Embassypages.com om ambassaden
Katarina Danielsson

**Katarina Danielsson **  (født 1975) er en svensk journalist og forfatter, bosatt i Arild  i Skåne.

Danielsson arbeider som journalist i bladet *[[Femina]]*. Hun debuterte i 2001 med boka *Livet vinkar (som en Kurt)*. 

## Bibliografi
### Originalutgivelser
* *Livet vinkar (som en Kurt)* (2001)
* *En himmel för Elliott* (2005)

### Utgivelser på norsk
* *Livet vinker (som en Kurt)*, oversatt av Andreas E. Østby, Gyldendal (2003) 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Danielsson på forlaget Wahlström & Widstrands nettsider
* Om Danielsson på Gyldendal Norsk Forlags nettsider
Det var da det og itte nå

***Det var da det og itte nå*** er ei erindringsbok av Alf Prøysen (1914–70), utgitt posthumt i 1971. Boka bygger på en programserie i åtte deler i NRK radio juli–september 1967 med samme tittel.

Boka og programserien skildrer oppveksten og barndomsmiljøet ved Præstvegen, med en tidsramme fra foreldrene møttes til han selv var ferdig med skolegangen og begynner som gårdsarbeider. Den har disse kapitlene: *Slektstavle ; Præstvægen ; Gjester etter Præstvægen ; Om sjukdommer ; Om tordvær og skrømt ; Rikdommens forbannelse ; Teknikkens vidunder, hændel og haustarbe ; Om hester og kuer ; Standsforskjell ; «Da klokken klang»*.

Et gjennomgående tema i boka er klasseforskjellene i det samfunnet han vokste opp i.

Prøysen hadde tidligere skildret oppvekstmiljøet eksplisitt selvbiografisk i artikkelen «Præst-vægen : minner fra Ringsaker» i 1957 i antologien *Norge*, redigert av Odd Bang-Hansen og i radioserien «Da je var liten» i NRKs Barnetimen for de minste 1960–61. Han samarbeidet også med Odd Nordland og Ingrid Semmingsen om en radioprogramserie  om husmannsminner, i seks deler fra november 1959 til desember 1960.

## Referanser
Sari Karjalainen

**Sari Karjalainen** (født 26. juni 1968) er en finsk rullestolcurlingspiller. Hun representerer Lappi Kurlinki Ry, der hun ble finsk mester i 2013, og har deltatt i ett VM og ett Paralympics for Finland. 

Hun er gift med Markku Karjalainen, som også spiller rullestolcurling. 

## Karriere
Karjalainen var reserve ved World Challenge Competition i november 2010 i Lojo (kvalifiseringsmesterskapet for VM i rullestolcurling 2011), men Finland kom på 8.-plass, og greide ikke å kvalifisere seg til VM. I 2011 kom Lappi Kurlinki Ry på 2.-plass i det finske mesterskapet, med Karjalainen som skip. Laget deltok også ved Turku Open, der Finland kom på 15.-plass. 

Hun spilte toer på det finske landslaget som spilte i kvalifiseringsmesterskapet til VM 2012. Denne gangen kom Finland på 3.-plass, og ble ikke med i VM i 2012. Klubblaget hennes, Lappi Kurlinki, kom på 3.-plass i det finske mesterskapet i 2012, og kom på 17.-plass i Turku Open 2012. Laget kom på 8.-plass ved Reindeer Cup Spring i 2012. Ved Harju bonspiel 2012 var hun med på det laget som kom på 6.-plass. 

I kvalifiseringsmesterskapet til VM 2013, som ble arrangert i november 2012 i Lojo i Finland, kom Finland på 2.-plass, etter at de vant den avgjørende kampen om 2.-plassen min 9-7 over Italia. De ble dermed kvalifisert til VM i rullestolcurling 2013. Vesa Hellman var skip i VM, og de endte på 7.-plass i round robin-runden, og gikk dermed ikke videre til sluttspillet. 

I 2013 vant Lappi Kurlinki Ry det finske mesterskapet, med Vesa Leppänen som skip. 

Hun var treer på det finske laget som deltok i rullestolcurling under Paralympiske vinterleker 2014. Finland kom er på 10.-plass, med Markku Karjalainen som skip. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Suomen Curlingliitto - Sari Karjalainen
* Profil hos Sotsji 2014
11. egyptiske dynasti

**11. egyptiske dynasti** består av en gruppe herskere som er godt attestert, og dets tidligste medlemmer før Mentuhotep II er gruppert med fire forutgående dynastier for å utgjøre den tidsalder som kalles den første mellomepoke i oldtidens Egypt. De senere medlemmer av ellevte dynasti er betraktet som en del av tidsalderen som fulgte mellomepoken og hvor Egypt igjen var organisert som ett rike, mellomriket.

Den relative kronologi for ellevte dynasti er godt etablert av samtidige vitnemål, og med unntak av fyrstene Intef og Metuhotep IV, bekreftet av *[[Turinopapyrusen]]*.

## Herskere
Herskerne i det ellevte dynasti, basert i Teben, er som følgende:

 

## Dokumentasjon
Manethos utsagn at ellevete dynasti besto av 16 konger som styrte i 43 år er motsagt av samtidige inskripsjoner og av *Turinopapyrusen*. Deres felles vitnemål befester at dette kongedømmet besto av sju konger som styrte til sammen i 143 år. Imidlertid var Manethos vitnemål om at dette dynastiet var basert i Teben bekreftet av samtidige bevis. Det var i løpet av dette dynastiet hele oldtidens Egypt ble forent uner mellomriket.

Dette dynastiet sporet sin opprinnelse tilbake til en nomark («guvernør») av Teben, «Intef den store, sønn av Iku», som er nevnt i et antall samtidige inskripsjoner. Imidlertid er hans nærmeste etterfølger Mentuhotep I betraktet som den første konge (farao) av dette dynastiet.

En inskripsjon som ble innskåret i løpet av styret til Wahankh Intef II viser at han var den første i dette dynastiet som hevdet å styre over hele Egypt, en påstand som førte dynastiet i Teben i konflikt med herskerne i Herakleopolis Magna, det tiende dynasti. Intef drev flere krigstokt nordover og erobret den betydningsfulle nome Abydos.

Krigføring fortsatte periodisk mellom herskerne i Teben og Herakleopolis fram til det 14. regjeringsåret til Nebhetepra Mentuhotep II da Herakleopolis ble beseiret, og det ellevte dynastiet kunne begynne å befeste sitt styre. Herskerne i ellevte dynasti sikret på nytt Egypts innflytelse over sine naboer i Afrika og i Midtøsten. Mentuhotep II sendte nye ekspedisjoner til Fønikia for å sikre seg sedertømmer. Sankhkara Mentuhotep III sendte en ekspedisjon fra Keft (gresk: *Koptos*, dagens Qift) og sørover til landet Punt.

## Dynastiets siste farao
Styret til dynastiets siste farao, og således slutten på dette dynastiet, er noe av et mysterium. Samtidige nedtegnelser viser til "sju tomme år" som fulgte døden til Mentuhotep III, hvilket samsvarer med regjeringstiden til Nebtawyra Mentuhotep IV. 

Moderne forskere identifiserer hans vesir Amenemhat med Amenemhat I, den første farao av det tolvte dynasti, som en del av en teori at Amenemhat ble konge ved et palasskupp. De eneste bestemte detaljer fra Mentuhoteps styre var at to bemerkelsesverdige varsler ble bevitnet ved Wadi Hammamat av visir Amenemhat. 

## Referanser


## Litteratur
* Björman, Gun (1981): *De gamla egyptierna*, Stockholm: Natur och kultur 

## Se også
*Liste over faraoer

## Eksterne lenker
* «11th Dynasty (2134-1991)», *Ancient Egypt*
* «11th Dynasty All Egypt (2040 - 1991 BC)», *Your Egypt*
* «Eleventh Dynasty», *Crystalinks*
Norges Makrellag

**Norges Makrellag** var en fiskeriorganisasjon som ble stiftet 19. januar 1939 i Kristiansand, og opparbeidet enerett til å omsette makrell visse deler av året. Fisket var særlig utbredt i Skagerrak og Nordsjøen, og midt på 1950-tallet lå avdelingskontorene i Haugesund, Langesund og Fredrikstad i tillegg til hovedkontoret i Kristiansand, som sentrum for fire store mottaksdistrikter.

Norges Råfisklag ble stiftet allerede i 1938, samme år som Norge fikk en midlertidig råfisklov. Etter den endelige Lov om omsetning av råfisk av 14. desember 1951 (Råfiskloven), ble det i 1955 utstedt resolusjon som ga Norges Makrellag S/L enerett på omsetning, tilvirkning og eksport av makrell i perioden 15. april - 31. oktober.

Senere ble Norges Makrellag Eiendom etablert, det er en virksomhet som fortsatt (2014) støtter opp om makrellfisket logistisk.

I 1989 ble Norges Makrellag, Noregs Sildesalslag og Feitsildfiskernes Salgslag (1948) slått sammen til Norges Sildesalgslag, som dermed representerer omsetningsleddet for all pelagisk fiske i Norge. Dette fisket har fortsatt sitt tyngdepunkt i Skagerrak og Nordsjøen, men trekker også gradvis nordover.

## Referanser
Geitekillingen som kunne telle til ti

***Geitekillingen som kunne telle til ti*** er ei bildebok av Alf Prøysen, først utgitt i 1957, illustrert av svenske Björn Berg. Boka utkom samtidig i Norge og Sverige, og er senere oversatt til flere språk.

Historien er en «enkel regle», med tall og telleferdigheter som tema og med talende dyr i rollene. Fortellingen ble først framført i Barnetimen for de minste, og tidligere utgitt i boka *Rim og regler fra barnetimen* høsten 1954, med illustrasjoner av Johan Vestly.

## Bokutgivelser
En ny utgave med illustrasjoner av Vivian Zahl Olsen ble utgitt i 1975, og dannet grunnlag for en fjernsynsversjon med opplesning til bilder. Jan-Kåre Øien utga sin versjon av fortellinga i 1991. En forkortet versjon med Björn Bergs illustrasjoner ble utgitt i 2014.

## Filmer
En kortfilm på sju minutter, fotografert av Ivar Kalleberg, med Alf Prøysen som forteller ble første gang sendt på NRK 28. januar 1968. En sovjetisk kortfilm på ni minutter ble produsert i 1968.

Det norske medieselskapet Sandnes Media AS laget en ny tegnefilm som ble sendt på NRK Barne-tv første gang den 25. desember 2015. Regissør og hovedtegner for denne filmen var Hans Jørgen Sandnes. I denne versjonen ble Alf Prøysens fortellerstemme gjenbrukt, og i tillegg fikk dyrene i fortellingen stemme fra skuespillere som Kevin Haugan, Unn Vibeke Hoel, Katrine Blomstrand og  Dennis Storhøi.

## Referanser
Femtimannsutvalget

**Femtimannsutvalget** var et utvalg oppnevnt av Christiania (senere Oslo) Handelsstands Forening, som ble etablert i 1878 og som bestod av ledende forretningsfolk i hovedstaden. Thomas Heftye var i flere år utvalgets ordfører. Femtimannsutvalget fungerte bl.a. som et forum for saker som gjaldt god forretningsskikk.

Femtimannsutvalget hadde som forbilde den danske *Grosserer-Societets Komite* i København, som ble oppnevnt etter kongelig forordning i 1800.

## Referanser