open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Traian Băsescu

**Traian Băsescu** (uttales IPA:  [traˈjan bəˈsesku]; født 4. november 1951 i Murfatlar) er en rumensk politiker som var landets president fra 2004 til 2014. Han var transportminister i periodene 1991–1992 og 1996–2000, før han i 2000 ble valgt til borgermester i hovedstaden București, hvor han også ble gjenvalgt igjen i 2004.

Under presidentvalget i 2004 var han opposisjonens kandidat og kom i første valgomgang på andreplass, bak statsminister Adrian N&#259;stase. I den andre valgomgangen ble han imidlertid valgt til Romanias nye president. Årsaken var trolig at velgere som i første valgomgang hadde stemt på det ungarske minoritetspartiet UDMR og det nasjonalsosialistiske og antisemittiske PRM ga sine stemmer til Băsescu i andre valgomgang.

Han er en av svært få ledende rumenske politikere som har gitt sin støtte til de homofiles rettigheter.

Etter anklager om at han har gått ut over sine fullmakter, vedtok parlamentet 6. juli 2012 å suspendere Băsescu som ledd i riksrettssak mot ham. Innen 30 dager ble det så avholdt folkeavstemning for avgjøre hans skjebne. Under halvparten av de stemmeberettigete deltok i folkeavstemningen, som ble avholdt 29. juli 2012, og resultatet var derfor ikke gyldig. Băsescu beholdt dermed presidentvervet, men suspensjonen ble opprettholdt da det ble reist sak for forfatningsdomstolen med krav om folkeavstemningen likevel var gyldig. Forfatningsdomstolen bekreftet 21. august 2012 at folkeavstemningen var ugyldig, og Băsescu kunne gjenoppta sitt verv som president.

Băsescu ble etterfulgt av Klaus Iohannis, innsatt 21. desember 2014. 

Băsescu mottok i 2009 Den hvite ørns orden fra Polens president.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
MediaWiki

**MediaWiki** er en wiki-programvare utgitt under GNU General Public License. Den er skrevet i PHP og benytter en MySQL- eller PostgreSQL-database til å lagre informasjonen. En webserver viser informasjonen på internett.

MediaWiki ble opprinnelig skrevet for Wikipedia av den tyske studenten og Wikipedia-utvikleren Magnus Manske. Leksikonet brukte tidligere det mer primitive programmet UseModWiki («fase 1»). Den engelske utgaven skiftet til Manskes nye program («fase 2») den 25. januar 2002. Denne dagen er gjennom et dekret fra Jimmy Wales i Wikipediasamfunnet kjent som «Magnus Manske-dagen». 

En omskrevet og forbedret versjon av fase 2-programvaren ble på et tidspunkt kjent som «fase 3». Programmet ble gitt navnet MediaWiki i erkjennelse av at programmet kunne brukes også av andre prosjekter enn Wikipedia, og at et mer meningsfullt system for versjonsnumre var nødvendig.

## Installasjon
Installasjon av MediaWiki krever vanligvis en server med PHP samt en kompatibel SQL-database. Brukeren som skal installere MediaWiki må ha administratorprivilegier. Et alternativ for å slippe å sette opp en server er å benytte en ferdig skytjeneste.

## Utvidelser
Det finnes over 2000 såkalte *Extensions* som gir programvaren utvidet funksjonalitet på de forskjelligste områder.
En av de mest spesielle er Semantic MediaWiki som gir brukeren muligheter for å utvikle database-liknende funksjonalitet gjennom bruk av semantiske/modell-type mekanismer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Elisabeth av Habsburg

**Elisabeth av Habsburg** (ty. *Elisabeth von Habsburg*, pl. *Elżbieta Rakuszanka*) (født 1437 i Wien, død 30. august 1505 i Kraków) var datter av Albrecht II av Habsburg og barnebarn av den tysk-romerske keiser Sigismund.

Hun giftet seg med Kasimir IV av Polen. Ekteskapet forsterket forbindelsen mellom Huset Jagiełło og det tysk-romerske keiserhuset.

Elisabeth ble kjent som «Jagiellonenes mor».

Hennes barn var
* Wladyslaw (1456&ndash;1516)
* Hedvig (1457&ndash;1505) 
* Sofia (1464&ndash;1512)
* Sigismund I av Polen (1467&ndash;1548)
* Anna (1476&ndash;1503)
* Barbara (1478&ndash;1534)
* Johann I av Polen
* Alexander av Polen

## Referanser
Wolfgang Menzel

**Wolfgang Menzel** (født 21. eller 26. juni 1798 i Waldenburg i Schlesien, død 23. april 1873 i Stuttgart) var en tysk dikter og forfatter i senromantikken.

Som ung mann deltok han i frihetskrigen mot Napoleon. Fra 1825 ble han redaktør for et litterært blad i Stuttgart, og var dessuten medlem av den württembergiske landdagen (parlamentet) mellom 1833 og 1838.

Hans viktigste verk er hans litteraturhistorie, som utkom i to bind i 1827 og 1836.

Han var opprinnelig liberaler, men sluttet seg senere til det konservative partiet og orienterte seg mot romantisk inspirert *[[Völkisch-bevegelsen|völkisch]]* (etnisk) nasjonalisme.

Wolfgang Menzel er særlig kjent som opphavsmann til den meget siterte frasen om tyskerne som et folk «av diktere og tenkere» (*das Land der Dichter und Denker*). I *Die deutsche Literatur* skrev han: 

:*Die Deutschen thun nicht viel, aber sie schreiben desto mehr. [...] Das sinnige deutsche Volk liebt es zu denken und zu dichten, und zum Schreiben hat es immer Zeit. Es hat sich die Buchdruckerkunst selbst erfunden, und nun arbeitet es unermüdlich an der großen Maschine. [...] Was wir in der einen Hand haben mögen, in der anderen Hand haben wir immer ein Buch*

## Viktige verk
* *Deutsche Dichtung von der ältesten bis auf die neueste Zeit*. – Stuttgart : Krabbe, 1836 (vols. 1-3)
* *Die deutsche Literatur*. – Hildesheim : Gerstenberg, 1981. – ISBN 3-8067-0864-9 

## Referanser
Tverrådalskyrkja

**Tverrådalskyrkja** er et ryggformet fjell på grensen mellom Skjåk kommune i Innlandet i nord og Luster kommune i Vestland i sør. Fjellet ligger i fjellområdet Breheimen.

## Toppunkt og bestigning
Den høyeste toppen (*Tverrådalskyrkja* eller *Store Tverrådalskyrkja*) er  meter over havet. Toppen har en meget karakteristisk og dominerende profil sett fra Sota i Skjåk. Tverrådalskyrkja har også et lavere toppunkt, Søre Tverrådalskyrkja, som er  og ligger ca. 700 meter sørvest for det høyeste toppunktet.

Toppen ble besteget første gang 2. august 1842 av Harald Nicolai Storm Wergeland. I dag er den vanligste ruten til toppen opp østryggen fra Fortundalsbreen.

## Galleri

Fil:Tverrådalskyrkja 01.jpg|
Fil:Tverrådalskyrkja 03.jpg|


## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell
* Liste over fjell i Skandinavia

## Fotnoter



## Referanser




## Eksterne lenker
* «Tverrådalskyrkja» hos Scandinavians Mountains.com
New Forest

**New Forest** er et område i Hampshire, England. Det ble opprinnelig lagt ut som kongelig skog i 1079 av Vilhelm Erobreren. Hans sønn Vilhelm Rufus døde der i en mistenkelig «jaktulykke».

Skogområdet har gitt navn til distriktet New Forest. Bebyggelsen er spredt, og det utgjør det største området med uinnhegnet beitemark, hei og gammel skog i det sørøstlige England. Blant byer og landsbyer i eller rett ved skogen er Lyndhurst, Brockenhurst, Fordingbridge, Ringwood, Beaulieu og Lymington. Området grenser mot Bournemouth i vest og Southampton i øst.

Under en stor storm i 1703 gikk omkring 4000 eiketrær tapt i New Forest.

## New Forest nasjonalpark

Konsultasjoner omkring muligheten for å erklære området som nasjonalpark ble startet i 1999. I februar 2002 leverte de et utkast til regjeringen. Etter å ha hørt innvendinger fra lokalbefolkningen ble det foretatt en offentlig høring fra oktober 2002 til mars 2003, som munnet ut i konkrete forslag.

28. juni 2004 erklærte ministeren for landlige saker, Alun Michael, at regjeringen ønsker å opprette en nasjonalpark. Han presenterte samtidig reviderte grenser for parken. Den er tenkt å omfatte 571 km², og ha en befolkning på ca. 38&nbsp;000. Dette betyr at de fleste av de drøyt 170&nbsp;000 som bor i distriktet New Forest vil bo utenfor nasjonalparken, selv om det meste av distriktets areal omfattes av den. Det er også meningen å ta med en del av distriktet Test Valley omkring landsbyen Canada, og deler av distriktet Salisbury i Wiltshire. Nasjonalparjen ble opprettet 1. mars 2005. 

## Eksterne lenker

## Referanser
Øvre Dividal nasjonalpark

**Øvre Dividal nasjonalpark** (nordsamisk: *Dieváidvuovddi álbmotmeahcci*) er en norsk nasjonalpark som ligger i en innlandsdal- og viddeterreng i Troms, ved svenskegrensen. Parken ble opprettet i 1971, for å «ta vare på et stort område med innlandsnatur med lite tekniske inngrep i den nordlige landsdelen, for å sikre en stor diversitet i økosystemer, et høyt biologisk mangfold og mange sjeldne arter, samt kulturminner. Det er særlig viktig å ta vare på variasjonsbredden av naturtyper i tilknytning til skog, myr og vassdrag» og den dekker et område på 770 km².

Nasjonalparken ligger i Målselv kommune og den grenser opp til Dividalen landskapsvernområde. Ved utvidelsen i 2006 ble nasjonalparken utvidet med 30 km², og samtidig ble landskapsvernområdet opprettet. 

## Geografi, landskap, geologi
Kjerneområdet i nasjonalparken ligger i dalføret langs Divielva. Området vestenfor ligger rundt Anjavatnet og Anjavassdalen. Øst for Dividalen ligger et høyereliggende myr- og viddeområde rundt og øst for parkens høyeste fjell: Jerta (1428 moh.). Vekslingen mellom skogkledde daler, bratte fjell, trange elvekløfter og åpne vidder er typisk for det nordnorske innlandslandskapet.

Et berggrunnslag med konglomerat, sandstein og skifere er typisk for området og har fått navnet dividalsgruppen.

## Flora og fauna
Alle de «fire store rovdyrene» (bjørn, ulv, jerv og gaupe) har tilhold i parken, som er særlig kjent for å ha landets tetteste bestand av jerv.

Øvre Dividal er hjemsted for ca. 50 rødlistede arter av lav, sopp og biller.
 
## Kulturminner
Det finnes mange samiske kulturminner her, alt fra før-kristne offerplasser og kjøttgjemmer til gammer og reingjerder av nyere dato. Norsk bosetting i området er fra 1700- og 1800-tallet. 

Navnet *Dividalen* kommer fra det samiske ordet «dievva», som betyr rundaktig og tørr haug.. 

## Forvaltning og bruk av området
Vandreleden Nordkalottruta passerer gjennom nasjonalparken. Turistforeningen har hyttene Vuomahytta, Dividalshytta og Dærtahytta. Statskog har to ulåste hytter i parken, Ole Nergårdbua og Storrostahytta. Disse er åpne og gratis for alle. I tillegg har reindriftsforvaltningen en åpen del i Havgahytta. 

Rein fra de svenske samebyene Lainiovuoma og Saarivuoma har sommerbeite i nasjonalparken.

## Referanser


## Litteratur
* Karl-Dag Vorren med flere. *Øvre Dividal*. Luther forlag, 1974. ISBN 82-531-4060-6

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Luxembourg (distrikt)

**Luxembourg** er et tidligere distrikt i storhertugdømmet Luxembourg. Det ble avskaffet i 2015. Distriktet bestod av kantonene Luxemburg, Esch-sur-Alzette, Capellen og Mersch. Det grenset i øst til distriktet Grevenmacher, i nord til distriktet Diekirch, i vest til den belgiske provinsen Luxembourg og i sør mot den franske regionen Lorraine.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Grevenmacher (distrikt)

**Grevenmacher** er et tidligere distrikt i Luxembourg. Det ble avskaffet i 2015. Distriktet bestod av kantonene Echternach, Grevenmacher og Remich. Det lå i den østlige delen av Luxembourg og grenset i nord til Rheinland-Pfalz i Tyskland, i vest til distriktene Diekirch og Luxembourg, i øst til Rheinland-Pfalz og Saarland, og i sør til den franske regionen Lorraine).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Diekirch (distrikt)

**Diekirch** er et tidligere distrikt i Luxembourg. Det ble avskaffet i 2015. Det bestod av kantonene Redingen, Wiltz, Clervaux, Vianden og Diekirch. 

Distriktet grenset i nord og vest til Belgia, i sør til distriktet Luxembourg, og i øst til distriktet Grevenmacher og den tyske delstaten Rheinland-Pfalz

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jan-Ove Waldner

**Jan-Ove Waldner** (født 3. oktober 1965 i Stockholm) er en svensk bordtennisspiller. Han er to ganger verdensmester, en gang europamester og en gang olympisk mester i single. Han regnes som en av de mest fremtredende bordtennisspillerne gjennom alle tider.

I 1992 ble han tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje.

## OL-medaljer
*  1992  Barcelona -  **Gull** i bordtennis, single menn  Sverige  
*  2000  Sydney -  Sølv i bordtennis, singel menn  Sverige  

## VM-medaljer
*  1989  Dortmund -  Gull i single
*  1989  Dortmund -  Gull i lag
*  1991  Chiba -  Gull i lag
*  1993  Göteborg -  Gull i lag 
*  1997  Manchester -  Gull i single
*  2000  Kuala Lumpur -  Gull i lag
*  1983  Tokyo -  Sølv i lag 
*  1985  Göteborg -  Sølv i lag 
*  1987  New Delhi -  Sølv i single 
*  1987  New Delhi -  Sølv i lag 
*  1991  Chiba -  Sølv i single
*  1995  Tianjin -  Sølv i lag
*  1997  Manchester -  Sølv i double
*  1993  Göteborg -  Bronse i singel 
*  1999  Eindhoven -  Bronse i single
*  2001  Osaka -  Bronse i lag

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  A Swedish face for China's beloved sport, artikkel i ''International Herald Tribune'' om Waldners popularitet i Kina (engelsk)
Gunnar Berge

**Gunnar Berge** (født 1940) er en tidligere politiker (Ap) og offentlig tjenestemann. Han er tidligere finansminister, direktør i Oljedirektoratet og tidligere styreleder i det statlige oljeselskapet Petoro. 

Berge var industriarbeider 1957–1966. I 1962 fikk han fagbrev som platearbeider og arbeidet ved Rosenberg Mekaniske Verksted. Ved verftet var han avdelingstillitsvalgt fra 1964 til 1966.
 
Han var lokalpolitiker i Stavanger fra 1963. Han ble medlem av formannskapet i Stavanger i 1964. Gunnar Berge var sekretær i Rogaland Arbeiderparti i årene 1966 og 1967 var fylkesformann fra 1970 til 1978.

Berge var innvalgt på Stortinget fra Rogaland fra 1969 til 1993. Han var finansminister 1986–1989 og kommunalminister 1992–1996. Han var parlamentarisk leder for Arbeiderpartiets stortingsgruppe 1990–1992.    I 2021 ble han æresmedlem i partiet.

Han var medlem av Den Norske Nobelkomite i perioden 1. januar 1997–2002, som nestleder i 1999 og som leder i 2000, 2001 og 2002. 

Berge ble ansatt som direktør i Oljedirektoratet i 1990, men tiltrådte ikke stillingen før ved årsskiftet 1997, ettersom han var stortingsrepresentant og kommunal- og arbeidsminister. Han var styreleder i det statlige oljeselskapet Petoro 2007-2014.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Gunnar Berge - Store norske leksikon
* Gunnar Berge - Norsk biografisk leksikon
* 
*
Tippeligaen 2005

**Tippeligaen 2005** var den 16. sesongen at den høyeste divisjonen i norsk fotball gikk under navnet Tippeligaen. 

Før sesongen var det forventet at Rosenborg og Vålerenga ville kjempe om seriegullet. Sesongen endte med gull til Vålerenga foran . Disse to lagene kvalifiserte seg sammen med  og Lillestrøm for spill i Royal League. 

Bodø/Glimt og  rykket direkte ned, mens Molde fikk beholde plassen etter kvalifiseringskamper mot Moss, som kom på tredjeplass i 1. divisjon. 

Etter å ha vunnet 13 seriemesterskap på rad hadde Rosenborg overraskende store problemer denne sesongen, og endte på 7.-plass, etter å ha vært så langt nede som 12.-plass på tabellen. Den andre store overraskelsen var nyopprykkede Start, som endte opp med sølv etter å ha ligget på 1.- og 2.-plass gjennom hele sesongen.

## Tabell

Molde slo Moss 2–0 hjemme og 3–2 borte i to kvalifiseringskamper og beholdt plassen i Tippeligaen.

## Statistikk

### Tilskuerrekord

Sesongen 2005 ble den best besøkte eliteseriesesongen så langt i historien, med 1&nbsp;726&nbsp;145 tilskuere, dvs. et gjennomsnitt på 9&nbsp;484 per kamp. Dette utgjorde en økning på 15% fra 2004-sesongen. Kampen som trakk flest tilskuere var Vålerenga&ndash;Rosenborg i nest siste serierunde, med 24&nbsp;894 tilskuere.

### Spillere som spilte alle kamper

Åtte spillere fikk med seg samtlige 2&nbsp;340 minutter av årets sesong:

*Jarl André Storbæk, Ham-Kam
*Eddie Gustafsson, Ham-Kam
*Árni Gautur Arason, Vålerenga
*Frode Hansen, Viking
*Ole Martin Årst, Tromsø
*Rune Nilssen, Start
*Steinar Pedersen, Start
*Ragnvald Soma, Brann

Totalt ble 335 spillere benyttet i løpet av sesongen. Fredrikstad var med 30 spillere det laget som brukte flest.

## Dommere

Norges Fotballforbund satte opp disse dommerne for sesongen 2005:

## Toppscorere

#Ole Martin Årst, Tromsø IL, 16 mål
#Egil Johan Østenstad, Viking FK, 14
#Thorstein Helstad,  Rosenborg, 13
#Arild Sundgot, Lillestrøm SK, 11
#Rob Friend, Molde, 10
#Morten Berre, Vålerenga Fotball, 9
#Bengt Sæternes, SK Brann, 9
#Marius Johnsen, Start, 8
#Robert Koren, Lillestrøm SK, 8
#Espen Olsen, Ham-Kam, 8
#Jo Tessem, Fotballklubben Lyn, 8
#Robbie Winters, SK Brann, 8
#Olivier Occean, Odd Grenland, 8

## Resultater og terminliste













## Resultattabell
* **Tabellen leses slik**: Hjemmekamper ligger vannrett, mens bortekamper er plassert loddrett. ''(Merk at bortemål er plassert til høyre i loddrett kolonne). 

## Se også
*Kvalifisering til Eliteserien i fotball

## Referanser
Henrik Larsson

**Edward Kjell Henrik «Henke» Larsson** (født 1971) er en svensk fotballtrener og tidligere fotballspiller. 

Hans sønn Jordan Larsson spiller for den nederlandske klubben NEC Nijmegen.

Etter sju suksessrike år i den skotske klubben Celtic F.C., skrev han sommeren 2004 under med den spanske storklubben FC Barcelona. Fra sommeren 2006 var han tilbake i Helsingborgs IF. I desember 2006 ble det klart at Larsson var signert på lån av Manchester United for tre måneder fra januar 2007. Etter en suksessfull utlånsperiode returnerte han igjen til Helsingborg i mars 2007.

Han startet fotballkarrieren med å spille for den svenske klubben Högaborg 17 år gammel. Senere spilte han for Helsingborgs IF og Feyenoord. Han gikk til Celtic i juli 1997 for 650&nbsp;000 britiske pund. 

Larsson scoret 242 mål for Celtic på 315 kamper, og i 2001 vant han «Gullstøvelen» som Europas toppscorer. I 2003 nominerte Sverige Larsson som den største svenske fotballspilleren gjennom de siste 50 årene http://www.eveningtimes.co.uk/hi/sport/6008613.html

Larsson trakk seg en periode fra landslagsspill, en beslutning som ble møtt med stor skuffelse. Til europamesterskapet i 2004 gjorde han landslagscomeback med stor suksess. Han scoret tre mål på fire kamper og førte  frem til kvartfinalen, der de tapte på straffesparkkonkurranse mot .

I november 2008 trente Larrson med innebandyklubben FC Helsingborg, som spiller i den svenske superligaen. Dette var en idrett hvor han tidligere hadde vært meget habil, men la opp i 1993 for å satse på fotball. Den svenske landslagssjefen i fotball, Lars Lagerbäck, var sjokkert over nyheten og mente det kunne tolkes som landslagskarrieren i fotball var over hvis han gjorde alvor av å spille innebandy.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Henrik Larssons profil på manutd.com
*  Profil hos Helsingborg IF
Breheimen

**Breheimen** er et fjellområde vest for Jotunheimen mellom Sognefjorden, Nordfjord, Skjåk og Bøverdalen. Breheimen har, som navnet tilsier, mange isbreer &ndash; deriblant Jostedalsbreen, som den største i Norge.

Breheimen nasjonalpark ble opprettet i 2009, og  ligger i kommunene Skjåk og Lom i Innlandet og i Luster kommune i Vestland.

Menneskene har benyttet Breheimen i ca. 6000 år. Vi finner spor etter aktivitet helt tilbake til yngre steinalder. Dyregraver, fangstanlegg, støler og ferdselsveier vitner om tidligere tiders bruk. I dag har DNT et godt nett av betjente og ubetjent hytter i Breheimen. En mye brukt rundtur går mellom Sota Sæter, Nørdstedalseter, Arentzbu og Sprongdalshytta.

## Eksterne lenker
* Turforslag til Breheimen med Jostedalsbreen på DNT og NRKs nettsted ut.no  
* DNTs side om Breheimen og Jostedalsbreen
* Miljøverndepartementet om Breheimen
* Skjåk Allmenning
* turbok.no Turguide  (pdf)
Lollardisme

**Lollardismen** var en politisk og religiøs retning i England på slutten av det 14. og begynnelsen av 15. århundre. Bevegelsen motsatte seg kirkens hierarki og avviste en rekke av dens læresetninger, og kirken forfulgte bevegelsens medlemmer som kjettere.

Bevegelsens lære var at fromhet var nødvendig for at en prest skulle være en sann prest som kunne formidle sakramentene, og at en from lekmann kunne utføre de samme handlinger som en prest. De mente dermed at religiøs autoritet kom fra fromhet og ikke fra ordinasjonen og kirkens hierarki. Den lærte også at det fantes en «kirke av de frelste», som overlappet, men ikke var identisk med Den katolske kirke. Denne læren inneholdt et element av predestinasjon. Kritikken rettet seg også mot kirkens rikdom, og lollardene krevde kirkelig fattigdom og skattlegging av kirkens eiendommer. I nattverdslæren trodde de på konsubstansiasjon, ikke transsubstansiasjon, og lå dermed nærmere den lære Martin Luther formulerte et drøyt århundre senere enn den katolske lære.

Opphavet til lollardismen finnes i læren til John Wyclif, en fremstående teolog ved University of Oxford fra 1350-årene. Opprinnelsen til navnet er ikke kjent, men noen mener at det kan komme fra latin *lolium*, som betyr «ugress», altså en bibelsk referanse fra kirkelig hold til at de sprang opp som ugress mellom såkornene. Det vil i så fall langt fra være det eneste eksemplet på at en bevegelse har fått et navn som i utgangspunktet var ment som et skjellsord. En annen mulighet er at det kommer fra en nederlandsk ord for «noen som mumler», en referanse til deres skikk med å be på en lavmælt måte.

Lollardene fikk i begynnelsen støtte fra den mektige hertug John av Gaunt, som beskyttet bevegelsen og ga den legitimitet. Universitetet i Oxford støttet den akademiske frihet, og ga dermed en viss beskyttelse til akademikerne som var ledende i å formulere lollardismens lære. Etterhvert som bevegelsen vokste ble den i stadig større grad sett på som en trussel ikke bare mot kirkens lære, men også mot den verdslige makt og kirken som institusjon. Dermed mistet de sine beskyttere. På samme tid forsvant John av Gaunt, som gjennom sin andre kone, Costanza av Castilla, gjorde et forgjeves forsøk på å kreve tronen i Castilla.

Fra kirkelig hold var det særlig Thomas Arundel, erkebiskop av Canterbury fra 1396 til 1414, som markerte seg som motstander av bevegelsen.

På begynnelsen av det 1500-tallet ble bevegelsen utslettet etter at kongen og kirken begynte å bruke hardere maktmidler. John Badby, en legmann og håndverker som nektet å frasi seg sine sympatier for lollardismen, ble brent; den samme skjebne ble flere andre til del. Den siste lollard som ble brent ser ut til å være Thomas Harding, som ble henrettet i White Hill, Chesham i 1532.
Riksforstander

**Riksforstander** er en embetstittel for utøveren av statsoverhodets oppgaver. Den er gjerne brukt når vervet utøves i en overgangsperiode.

Riksforstanderen kan være den som utfører en monarks funksjoner i dennes fravær, eller når han er mindreårig. På 1400-tallet var flere medlemmer av Stureætten riksforstandere i Sverige. I det tysk-romerske rike ble tittelen riksvikar brukt for en tilsvarende stilling.

Ifølge Frankfurtparlamentets grunnlov som ble vedtatt i 1848, skulle parlamentet velge en riksforstander (Reichsverweser). Riksforstanderens viktigste oppgave var å utnevne regjeringen. Den eneste riksforstander som ble valgt i parlamentets korte levetid (1848-1849), var Johann av Østerrike.

I det tyvende århundre har Miklós Horthy i Ungarn, og Pehr Evind Svinhufvud og baron Carl Gustaf Mannerheim i Finland, vært riksforstandere.

## Referanser
Adalbert av Bremen

**Adalbert av Bremen** (også: Albert, Adalbert I.),  (ca. 1000–1072) var fra 1043 frem til sin død erkebiskop av Hamburg og Bremen, som den gang omfattet det meste av Nord-Tyskland og Skandinavia.

Han var formynder for keiser Henrik IV under dennes mindreårighet, og hadde dermed den egentlige makten i Tyskland. Adalbert forsøkte også å gjøre sin nordeuropeiske kirkeprovins mest mulig uavhengig av paven.

## Biografi
Adalbart var av fin og edel nordtysk avstamning. Han ble kannik i Halberstadt, underdiakon i Bremen, domprovost i Halberstad og ble utnevnt i 1043(?) av keiser Henrik III til erkebiskop av Hamburg-Bremen. Som sådan forsøkte han energisk å hevde sin makt og myndighet over den nordiske kirken og ordinerte biskoper ikke bare til Sverige, Norge og Danmark, men også til Island, Orknøyene og Færøyene. Politikken hans møtte imidlertid sterk motstand i de nordiske landene, hvis kirker var sterkt påvirket av angelsaksisk misjon. I Danmark tok Sven Estridsson, i Norge Harald Hårdråde og i Sverige Emund den gamle stilling mot hans forsøk på dominans over det kirkelige.

Biskop Adalbert forsonet seg imidlertid med Sven Estridsson og de to ser ut til å ha blitt enige om en plan, ifølge hvilken Danmark skulle få sin egen erkebiskop, og om at et patriarkat for Norden skulle opprettes i Hamburg. For å realisere planen omorganiserte kirken seg, og flere nye bispedømmer ble opprettet i Danmark og et livlig misjonsarbeid ble startet blant venderne. Av en eller annen grunn ble planen imidlertid aldri realisert og mot slutten av Adalberts tid brøt det ut en hedensk reaksjon i Sverige og Vendland.

Adalbert representerte folkekirken som ideell og konkurrerte på 1060-tallet med erkebiskop Anno II av Köln om stillingen som Tysklands ledende kirkemann. Adalbert utarbeidet en helhetlig strategi for misjonen i Norden. I strategien har både Egino og Adalvard d.y. hatt nøkkelroller.

Adalbert fikk en fremtredende maktposisjon i tysk politikk. Først var han verge for den mindreårige Henry IV. Senere ble han Henriks hovedrådgiver.

Adalberts siste år ble formørket av tilbakeslag både i de konstante kampene han førte mot hertugen av Sachsen og på misjonsmarken. I sin historie har Adam av Bremen viet en stor del til Adalberts person og historie og gir en kunstnerisk fullstendig skildring av ham, full av beundring, men ikke uten kritikk.

Han er begravet i domkirken i Bremen. Historikeren og kronikøren Adam av Bremen beretter i sin *Gesta Hammaburgensis Ecclesiae Pontificum (De hamburgske erkebiskopenes store gjerninger)* utførlig om hans liv.

## Referanser


## Litteratur
* Adami Bremensis libri III *[https://web.archive.org/web/20050207105412/http://hbar.phys.msu.su/gorm/chrons/bremen.htm Gesta Hammaburgensis ecclesiae pontificum]*
* F.W. Bautz, *[http://www.bautz.de/bbkl/a/adalbert_i_v_h.shtml Adalbert I.]*, in: BBKL I (1990), 24 (mit weiterer Literatur)
* G. Dehio, *Geschichte des Erzbistums Hamburg-Bremen*; Bd.1, 1877, 175ff
* H.O. May, *Regesten der Erzbischöfe von Bremen*, 1937, 33ff.
* E. Maschke, *Adalbert von Bremen*; in: Welt der Geschichte, 9 (1943), 25-45
Rolf Sagen

**Rolf Sagen** (født 21. desember 1940 i Vadheim, død 6. april 2017) var en norsk forfatter. Han var grunnlegger av Skrivekunstakademiet i Bergen i 1985, der han også var daglig leder fra starten til 1993.

Sagen ga ut romaner, noveller, dikt og barnebøker. Han debuterte i 1968 med diktsamlingen *Dørklinker*, som han fikk Tarjei Vesaas' debutantpris for. I 1976 mottok han Kritikerprisen for romanen *Mørkets gjerninger*. Han fikk Samlagsprisen i 2003.

Sagen ble født i Vadheim i Sogn, men bodde i Bergen mesteparten av livet. Han var utdannet klinisk psykolog og arbeidet på Sandviken Sykehus noen år før han ble forfatter på heltid. Romanen «Springfart ved fjorden» var blant de nominerte i konkurransen om Norges mest morsomme bok i NRK i 2012.
__NOTOC__
## Bibliografi
* *Dørklinker* &ndash; diktsamling, (1968)
* *Kvengedal* &ndash; collage, (1970)
* *Morgonmannen held utstilling* - roman, (1971)
* *Båten til Bergen* - dikt, (1974)
* *Mørkets gjerninger* &ndash; roman, (1976)
* *Sangbukken* - skodespel, (1977)
* *Finne seg ei grein* - roman, (1980)
* *Sval luft strøymer mot andletet* - roman, (1981)
* *Springfart ved fjorden* - roman, (1986)
* *Mercedesryttaren* &ndash; dokumentarroman, (1988)
* *Reisa til Leit* &ndash; barnebok, (1989)
* *Lyden av vatn* &ndash; roman, (1990)
* *Eg reiste gjennom dette mørke landet og møtte deg* - dikt (1991)
* *På søvnen høyrer eg. Ein song.* (1992)
* *Frå Samuel Eydes siste tid* - roman (1993)
* *Sauenes liv* &ndash; bildebok, (1994)
* *Den gongen eg var elvefiskar* &ndash; bildebok, (1995)
* *Kjærasten min og andre dikt for store og små* &ndash; diktsamling, (1996)
* *Bergfri og Kakaoen leitar etter morfar* &ndash; bildebok, (1997)
* *Bergfri og epleslangen* &ndash; bildebok, (1998)
* *Blendverk* - prosastykke, (1998)
* *Bergfri og kattungen* &ndash; bildebok, (1999)
* *Sørgedans* &ndash; poesi, (2000)
* *Hundre bønder* &ndash; dokumentarroman, (2001)
* *Reisa til D.* &ndash; novellesamling, (2002)
* *Steinar Foten og vekkarmannen* &ndash; barnebok, (2002)
* *Alltid likt å lese om krigen* - forteljing (2003)
* *Skog* &ndash; roman, (2004)
* *Josefines songar* - dikti for barn, (2005)
* *Kraftverk* - roman, (2007)

## Priser
* Tarjei Vesaas' debutantpris, 1968, for *Dørklinker* 
* Kritikerprisen 1976, for *Mørkets gjerninger*
* Samlagsprisen 2003

## Referanser


## Eksterne lenker
* Omtale i Bergens Tidende ved Rolf Sagens død 
*Digitaliserte bøker av Rolf Sagen i Nasjonalbiblioteket
*Artikler av og om Rolf Sagen i Norart
Liv (navn)

**Liv** er et kvinnenavn avledet av det norrøne ordet *hlif* som betyr «vern» eller «beskyttelse». Navnet har også blitt assosiert til det norrøne ordet *líf*, «liv». Norrøne varianter av navnet er *Hlíf*, *Hlífa* og *Lífa*.

Liv har navnedag den 2. oktober.

## Utbredelse
*Hlíf* var et vanlig kvinnenavn på Island og antakelig også i Norge i vikingtiden. Det er 6 forskjellige personer med navnet nevnt i Landnåmabok.
*Liv* var et vanlig kvinnenavn i Norge i middelalderen. Over 10 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica.
Navnet har i nyere tid vært mest populært fra ca 1920 til ca 1970 i Norge.

Navnet *Liv* er i dag  mest brukt i Norge, sjeldnere i resten av Skandinavia. Formen *Lív* er vanlig på Færøyene. Formene *Hlíf* og *Líf* er noe brukt på Island. 

|}
Liv brukes også som kjælenavn/kortform av navnet Olivia i Storbritannia.

## Kjente personer som heter Liv
* Liv Dommersnes (1922–2014), skuespillerinne
* Lif Breivik (f. 1924), forfatter
* Liv Glaser (f. 1935), musiker
* Liv Ullmann (f. 1938), skuespiller
* Liv Lundberg (f. 1944), forfatter
* Gerd-Liv Valla (f. 1948), tidligere leder for LO
* Liv Signe Navarsete (f. 1958), politiker 
* Liv Grete Skjelbreid Poirée (f. 1974), skiskytter
* Liv Gulbrandsen (f. 1974),  barnebokforfatter, litteraturformidler, organisasjonsarbeider, politiker og programleder
* Liv Kristine Espenæs Krull (f. 1976), musiker
* Liv Tyler (f. 1977), amerikansk skuespiller

## Referanser


## Eksterne lenker
Volt

**Volt** er en avledet SI-enhet som beskriver verdien av en elektrisk spenning.
Symbolet for volt er **V**. Et vanlig batteri (saltsyre/sink) holder ca. 1.5 volt som nytt.

En volt er definert som det elektriske potensialet (spenningen) over en leder når denne avgir 1 watt (W) effekt og fører en strøm på 1 ampere (A).

Dette betyr at lederen har en motstandsverdi på 1 ohm, men det vedrører ikke definisjonen.

Volt kan uttrykkes med andre dimensjoner:

:
\mathrm{V}=\frac{\mathrm{J}}{\mathrm{C}}
=\frac{\mathrm{W}}{\mathrm{A}}
=\frac{\mathrm{N}\cdot\mathrm{m}}{\mathrm{A}\cdot\mathrm{s}}
=\frac{\mathrm{kg}\cdot\mathrm{m}^2}{\mathrm{s}^3\cdot\mathrm{A}}


* J joule
* C coulomb
* W watt
* A ampere
* N newton
* m meter
* s sekund
* kg kilogram

Volt er oppkalt etter den italienske vitenskapsmannen Alessandro Volta, 1745 til 1827, som blant annet fant opp batteriet.

## Eksterne lenker
* Sprut og spenning - Interaktiv multimedia fra forskning.no 27.10.04
Khalkedon

**Khalkedon** (gresk: Χαλκεδον) var i oldtiden en havneby og en tidlig gresk koloni ved Bosporos i Bithynia, i Lilleasia, tvers overfor Bysants. I dag heter stedet Kadıköy og er en bydel i moderne Istanbul. Det greske navnet på oldtidens by er fra dets fønikiske navn, i betydningen «Nybyen», noe som også var tilfelle med Kartago.

Stedet Khalkedon er lokalisert på en smal halvøya på nordkysten av Marmarahavet, i nærheten av munningen til Bosporosstredet. En elv, kalt for *Khalkis* eller også *Khalkedon* i oldtiden er i dag kjent som Kurbağalıdere, og flyter ut i bukten Fenerbahçe. Her grunnla greske kolonister fra byen Megara i Attika i antikkens Hellas en bosetning i år 685 f.Kr. Sytten år senere grunnla nybyggere fra samme sted Bysants, og Khalkedon kom raskt i skyggen av denne byen som skulle vokse seg til den viktigste byen i det greske kulturområde og senere til hovedstad i Østromerriket.

Navnet Khalkedon er funnet på alle mynter derfra foruten i manuskriptene til Herodots historieverk, Xenofons *[[Hellenica]]*, Arrianos' *[[Anabasis Alexandri|Anabasis]]*, og andre verker. Nær ingenting av oldtidsbyen har overlevd over bakkenivået i dagens Kadıköy. Arkeologiske funn er avdekket ved Altıyol og andre funnsteder er i dag utstilt i Istanbuls arkeologiske museum.

## Forhistorie
I jordhaugene ved Fikirtepe er det funnet levninger som er datert tilbake til kobberalderen (5500-3500 f.Kr.) og det bevitner vedvarende bosetninger siden forhistoriske tider. Fønikerne drev aktiv handel i dette området.

Den romerske naturhistorikeren Plinius den eldre hevdet at Khalkedon var først kjent som *Prokerastis*, et navn som muligens var avledet fra et punkt eller sjømerke i nærheten av stedet. Det ble deretter kalt for *Kolpusa*, antagelig fra havnen, og til sist *Caecorum Oppidum*, det vil si «byen til de blinde».

## Se også
* Konsilet i Khalkedon

## Referanser
Silivri

**Silivri** (tidligere **Selybria**, eller **Selybria**) er en by i Tyrkia ved nordbredden av Propontis (Marmarahavet). Det var opprinnelig en gresk by som ble grunnlagt av nybyggere fra Megara i Hellas i 662 f.Kr., to år før de grunnla Bysants ved Bosporos noe lengre mot øst.

## Eksterne lenker
* 
* Selymbria Portal
Lokris

**Lokris** (gammelgresk: Λοκρίς, *Lokris*; moderne gresk: Λοκρίδα, Lokrida) var en gammel region i antikkens Hellas som i dag er omsluttet av andre territorier: det var en av provinsene i prefekturet Fthiotis og med hovedstad i byen Atalanti. Dets område sammenfaller med det til de nåværende kommunene Amfikleia-Elateia, Lokroi og Molos-Agios Konstantinos i Sentral-Hellas.

## Antikkens Lokris
Området til antikkens lokrisere var inndelt i tre: Lokris, Doris og Fokis.

Lokris selv besto av to distrikter: Det østlige (eller *opuntiske*) Lokris var på fastlandskysten og strakk seg fra Thermopylae til Larymna, innenfor øya Euboea. Det vestlige (eller *osoliske*) Lokris var på nordsiden av Korintbukta mellom Naupaktos og Krisa og strakk seg innover i landet opp Amfissadalen.

De to delene var dermed atskilt fra hverandre av Doris og Fokis. Det kan tenkes at det en gang hadde eksistert en sammenhengende lokrisk stat, som var blitt delt på grunn av invasjoner i midtpartiet. Dette forhold, sammen med Lokris dårlige jordsmonn for landsbruk, innebar at Lokris spilte liten rolle i gresk historie, ettersom omliggende stater var langt mektigere.

Det opuntiske Lokris ble så kalt etter sin viktigste by, Opus. Den viktigste byen i osolisk Lokris var havnebyen Naupaktos.

På 600-tallet f.Kr. grunnla byen Lokris (omstridt om det opuntiske eller det osoliske) en koloni i det etter hvert greskdominerte Sør-Italia, og kalte også den Lokris (gresk: Λοκροί), og som romerne kalte Locri. Det var overbefolkning og jakt etter jordbruksområder som førte til utvandring, og det er mer snakk om søsterby enn koloni da italienske Lokris ikke var en handelspost.

## Referanser
Richard Fitzalan, 10. jarl av Arundel

**Richard Fitzalan, 10. jarl av Arundel** (født ca. 1313, død 24. januar 1376) var en engelsk adelsmann og militærkommandant.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var sønn av Edmund Fitzalan, 9. jarl av Arundel og Alice Warenne. Hans fødselsår er usikkert, men man antar at det var ca. 1313, og det var i alle tilfelle ikke før 1307.

I 1321 allierte faren seg med Despenserslekten, som var Edvard IIs yndlinger. Alliansen ble beseglet ved at Richard giftet seg med Isabella, datter av Hugh le Despenser den yngre. Lykken snudde seg for Despenserslekten noen få år etter, og i 1326 ble Edmund Fitzalan henrettet. Richard fikk ikke arve sin fars eiendommer eller titler.

### Jarl av Arundel
I 1330 hadde det politiske klimaet endret seg, og i løpet av de neste årene klarte Richard å få tittelen som jarl av Arundel såvel som eiendommene i Sussex og Wales. I 1334 ble han overdommer i Nord-Wales (en tittel han etterhvert ble gitt for livstid), sheriff for livstid i Caernarvonshire og governær for Caernarfon slott.

Til tross for hans embeter i Wales, tilbrakte Richard mye av sin tid med militær sysler i Skottland og Frankrike. I 1337 ble han medkommandant for den engelske hæren i nord, og året etter ble han enekommandant.

I 1340 kjempet han i slaget ved Sluys, og deretter i beleiringen av Tournai. Han hadde så en ny periode i Skottland, før han vendte tilbake til kontinentet og ble medløytnant av Aquitaine. Han var en av tre mest sentrale engelske kommandantene i slaget ved Crecy i 1346. Etter dette tilbrakte han flere år med felttok og diplomatiske reiser.

I 1353 arvet han tittelen jarl av Sussex (Warenne) fra sin morfar. Han brukte ikke denne tittelen før i 1361, da hans mor, som var enkegrevinne av Sussex, døde. Tittelen og eiendommene økte hans rikdom betraktelig, og han var i stand til å yte meget store lån til Edvard III. Allikevel var det etter hans død igjen en stor sum i kontanter.

Hans første ekteskap, med Isabella Despenser, ble nullifisert, med henvisning til at hun ikke hadde giftet seg av fri vilje. Deretter giftet han seg med Eleanor av Lancaster, datter av Henry Plantagenet, 3. jarl av Leicester. Han fikk en datter i det første ekteskapet, og tre sønner i det andre. Richard etterfulgte ham som jarl av Arundel, John ble marskalk av England, og Thomas ble erkebiskop av Canterbury og rikskansler i England. Han fikk også flere døtre i andre ekteskap, hvorav to overlevde barneårene: Joan, som giftet seg med Humphrey de Bohun, jarl av Hereford, og Alice, som giftet seg med Thomas Holland, 2. jarl av Kent.
Österreichische Volkspartei

**Österreichische Volkspartei** (det østerrikske folkepartiet, **ÖVP**) er et kristeligdemokratisk, konservativt østerriksk politisk parti. Det hadde per januar 2020 vært i Østerrikes regjering uavbrutt siden 1987, med unntak av perioden med regjeringen Bierlein fra 2019 til 2020.

## Politisk retning
Partiet har som mål å representere hele den østerrikske befolkning, derav navnet folkeparti. Partiet har siden stiftelsen i 1945 stått for en humanistisk, næringsliberal retning. Partiet gikk fra stiftelsen inn for et bredt borgerskap, og forente den kristelige sosiallære med konservatisme og liberalisme, så vel som med et parlamentarisk demokrati. Fra 1995 er verdier som frihet, ansvarlighet, personlig innsats, sikkerhet og subsidaritet fremhevet i partiets program.

Stiftere av partiet var  Leopold Kunschak, Hans Pernter, Lois Weinberger, Leopold Figl, Julius Raab og Felix Hurdes.

## Ledere
* Leopold Kunschak (1945)
* Leopold Figl (1945-1952)
* Julius Raab (1952-1960)
* Alfons Gorbach (1960-1963)
* Josef Klaus (1963-1970)
* Hermann Withalm (1970/71)
* Karl Schleinzer (1971-1975)
* Josef Taus (1975-1979)
* Alois Mock (1979-1989)
* Josef Riegler (1989-1991)
* Erhard Busek (1991-1995)
* Wolfgang Schüsse (1995-2007)
* Wilhelm Molterer (2007-2008)
* Josef Pröll (2008-2011)
* Michael Spindelegger (2011-2014)
* Reinhold Mitterlehner (2014-2017)
* Sebastian Kurz (2017–2021)
* Karl Nehammer (2021–2025)
* Christian Stocker (2025–)

Fil:Figl leopold 01b.jpg|Leopold Figl var blant grunnleggerne.
Fil:Bundesarchiv B 145 Bild-F020439-0011, Detail Bundeskanzler Josef Klaus.jpg|Josef Klaus var leder fra 1963 til 1970
Fil:Sebastian Kurz (2018-02-28) (cropped).jpg|Sebastian Kurz ble leder i 2017.


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Jarl av Arundel

**Jarl av Arundel** er den eldste eksisterende jarletittel i England, og muligens den eldste eksisterende adelstittel overhodet. Siden 1660 har hertugdømmet Norfolk også hatt denne tittelen, som brukes av arvingen til hertugtittelen.

Tittelen ble først opprettet i 1138 for normanneren baron William d'Aubigny. De første jarlene hadde også tittelen jarl av Sussex, inntil midten av det 13. århundre. Omtrent på samme tid fikk den bretonske familien Fitzalan tittelen. En annen gren av slekten utviklet seg til Stewartslekten som senere regjerte i Skottland.

Det oppsto en tradisjon for at den som eide Arundel Castle automatisk skulle være jarl av Arundel, noe som ble formelt bekreftet av Henrik VI i det 15. århundre. Dette hadde ikke vært håndhevet systematisk, slik at noen av de som regnes som jarler av Arundel egentlig aldri brukte tittelen. 

Da den 19. jarlen døde i 1580 gikk tittelen til Philip Howard, som var Thomas Howard, 5. hertug av Norfolks eldste sønn. Philip var gift med den siste Fitzalanjarlens eneste datter. Både Philip og faren ble snart etter fratatt sine titler for å ha konspirert mot Elisabeth I. Under Jakob I fikk de titlene tilbake. Det var også et opphold i Oliver Cromwells regjeringstid, men i 1660 ble alle titler gitt tilbake til hertugen av Norfolk.

## Jarler av Arundel

*William d'Aubigny, 1. jarl av Arundel (død 1176)
*William d'Aubigny, 2. jarl av Arundel (død 1193)
*William d'Aubigny, 3. jarl av Arundel (død 1221)
*William d'Aubigny, 4. jarl av Arundel (død 1224)
*Hugh d'Aubigny, 5. jarl av Arundel (1215–1243)
*John Fitzalan, 6. jarl av Arundel (d. 1267)
*John Fitzalan, 7. jarl av Arundel (1246–1272)
*Richard Fitzalan, 8. jarl av Arundel (1267–1302)
*Edmund Fitzalan, 9. jarl av Arundel (1285–1326) (inndratt 1326)
*Richard Fitzalan, 10. jarl av Arundel (1313–1376) (gjenninnført 1331)
*Richard Fitzalan, 11. jarl av Arundel (1346–1397) (inndratt 1397)
*Thomas Fitzalan, 12. jarl av Arundel (1381–1415) (gjeninnført 1400)
*John Fitzalan, 13. jarl av Arundel (1385–1421)
*John Fitzalan, 14. jarl av Arundel (1408–1435)
*Humphrey Fitzalan, 15. jarl av Arundel (1429–1438)
*William Fitzalan, 16. jarl av Arundel (1417–1487)
*Thomas Fitzalan, 17. jarl av Arundel (1450–1524)
*William Fitzalan, 18. jarl av Arundel (1476–1544)
*Henry Fitzalan, 19. jarl av Arundel (1512–1580)
*Philip Howard, 20. jarl av Arundel (1557–1595) (inndratt 1589)
*Thomas Howard, 21. jarl av Arundel (1585–1646) (gjenninnført 1604)
*Henry Frederick Howard, 22. jarl av Arundel (1608–1652)
*Thomas Howard, 5. hertug av Norfolk, 23. jarl av Arundel, 6. jarl av Surrey (1628–1677) (gjeninnført 1660)

For senere jarler av Arundel, se hertug av Norfolk.
Death Valley

**Death Valley** er en dal i Mojaveørkenen i det sydlige California i USA, i nærheten av grensen til Nevada. Dalen er omtrent 225&nbsp;km lang og er kjent for sin ekstremt høye temperatur. 10. juli 1913 ble det målt 56,7&nbsp;℃ ved Furnace Creek. Dalens laveste punkt ligger 86&nbsp;m under havoverflaten (laveste punktet i USA). Dalen ligger i Death Valley nasjonalpark.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hallbergmoos

**Hallbergmoos** er en kommune i Bayern med 7&nbsp;817 innbyggere som ligger 25&nbsp;km. fra München, i nærheten av München lufthavn «Franz Josef Strauß». Kommunen består av Birkeneck, Brandstadl, Erching, Fischerhof, Goldach, Mariabrunn og Zwillingshof. Borgermester er Klaus Stallmeister.

Opprinnelig var det et landlig preget område, men det er i de seneste år blitt sentret for en rekke høyteknologibedrifter. Bl.a. har Eurofighter GmbH, som utvikler militære kampfly, sitt hovedkvarter her.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oh Uganda, Land of Beauty

**«Oh Uganda, Land of Beauty»** er siden 9. oktober 1962, den dagen Uganda erklærte sin uavhengighet, landets nasjonalsang. Den er  skrevet og komponert av George Wilberforce Kakoma og Peter Wingard. 

Ikke lenge før landet ble uavhengig ble tre komiteer opprettet, disse skulle spesifisere landets nasjonalsymboler. Senteza Kajubi var formann for komiteen som skulle utrede nasjonalsangen, og en landsomfattende kampanje ble startet for å få inn komposisjoner. Man ville ha en nyskrevet komposisjon som handlet om landets fremtid, som var festlig og dessuten måtte den være harmonisk i alle stemmeleier. I juli 1963 ble Kakomas komposisjon valgt, etter sigende ble den til i løpet av en natt like før fristen for å sende inn komposisjoner utløp.

## Eksterne lenker
* Instrumental versjon fra BBC
Sussex

:*Denne artikkelen omhandler Sussex i England. For andre steder med samme navn, se [[Sussex (andre betydninger)]].*
----

**Sussex** er et tradisjonelt grevskap i det sørlige England. Siden 1888 har det vært delt i to administrative grevskap, East Sussex og West Sussex. Denne inndelingen har en historisk forløper, da det har vært separate administrative organer i øst og vest i lengre tid. Inntil 1974 forble Sussex et seremonielt grevskap, men det året ble også den funksjonen delt i to.

Området har tilnærmet samme grenser som det angelsaksiske kongedømmet Sussex. Det grenser mot Surrey, Kent, Hampshire og Den engelske kanal.

Det har vært en felles politistyrke for begge grevskap i Sussex siden 1968, og det er også en rekke andre oppgaver de samarbeider om.

Inntil Brighton and Hove fikk status som *[[bystatus|city]]* i 2000 var Chichester eneste by i Sussex med slik status; alle andre byer har status som *town*.
Sussex (andre betydninger)

**Sussex** kan vise til:

*Sussex, tradisjonelt grevskap i England, og opphav for navnet
**herunder tittelen jarl av Sussex
*East Sussex og West Sussex, grevskap i England
*Sussex, New Jersey, USA
*Sussex, Wisconsin, USA
*Sussex County (Delaware), USA
*Sussex County i New Jersey, USA
*Sussex County i Virginia, USA
*Sussex, New Brunswick, Canada
Peter Forsberg

**Peter Mattias Forsberg**  (født 20. juli 1973 i Örnsköldsvik) er en tidligere, svensk ishockeyspiller. Forsberg, som alltid spilte med nummer 21 på ryggen, har i perioder av karrieren blitt ansett som verdens beste ishockeyspiller.

Forsberg vokste opp i Domsjö, en forstad til Örnsköldsvik. Han eier en nyanlagt golfbane like utenfor Örnsköldsvik.

## Meritter
* OL-gull: 1994 og 2006
* VM-gull i 1992, 1998 og 2006
* Stanley Cup-seier i 1996 og 2001 med Colorado Avalanche

## Klubber
* 1989/1990-1994/1995 -Modo Hockey
* 1994/1995 - Quebec Nordiques
* 1995/1996-2003/2004 - Colorado Avalanche
* 2004/2005 - Modo Hockey
* 2005/2006-2006/2007 - Philadelphia Flyers
* 2006/2007 - Nashville Predators
* 2007/2008 - Colorado Avalanche
* 2008/2009-2009/2010 - Modo Hockey
* 2010/2011 - Colorado Avalanche

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  NHL Players – Peter Forsberg
*  nhlfinns.com - Peter Forsberg
Stølsheimen landskapsvernområde

**Stølsheimen landskapsvernområde** ligger i Stølsheimen i Vestland fylke. Området er på 373&thinsp;km² og ble opprettet i 21. desember 1990. Landskapsvernområdet representerer et vakkert vestlandsk fjell- og fjordlandskap.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kart
* Miljøstatus: Stølsheimen landskapsvernområde