open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Grenseboerbevis

**Grenseboerbevis** er en type statlig legitimasjonskort, et dokument for å kontrollere persontrafikk i grenseområder. I Norge kjennes to typer grenseboerbevis; den mest kjente type ble innført under tysk okkupasjon under den andre verdenskrig, og var i bruk over hele landet. I 2010 inngikk norske og russiske myndigheter en avtale om grenseboerbevis for innbyggere i grensesonen mellom Norge og Russland.

## Under andre verdenskrig
Alle voksne personer (aldersgrense 15 år) bosatt i norske grenseområder måtte under andre verdenskrig ha et grenseboerbevis. Grenseboerbeviset var et slags pass for intern bruk i Norge; det var bevis på hvem du var og at du hadde lov til å oppholde deg i det området du ble kontrollert. I første omgang ble grenseboerbeviset innført for å kontrollere grensen mot Sverige. Deretter ble det behov for å kontrollere illegal båttrafikk mellom Norge og De britiske øyer.

Brettet for vanlig bruk var størrelsen på grenseboerbeviset (ca.): H=14,5&nbsp;cm x B=10,5&nbsp;cm.

På forsiden var trykket:

Grenseområde var vidt definert og omfattet også kysten. Det var to soner. I juni 1940 ble sone *øst* opprettet, som var områdene nær riksgrensen fra Grong i nord til Halden i syd. Fra oktober 1940 ble grensesone *vest* opprettet; dette omfattet kommunene Sarpsborg, Fredrikstad, Moss og Jeløy i Østfold, og videre langs sjøen vestover. 1. januar 1944 ble sonene betydelig utvidet. I praksis var det bare noen få kommuner - langt fra kyst og riksgrense - hvor befolkningen var fritatt for å ha grenseboerbevis. Dette gjaldt for eksempel Vinje i Telemark.

Grenseboerbeviset var utstyrt med fotografi av innehaveren, samt innehaverens signatur, og med opplysning om yrke, fødselsdato og fødested. På kortet var det anmerket hvilke(t) politidistrikt(er) innehaveren hadde rett til å ferdes i. Det hadde tekst på norsk og tysk. Den tyske betegnelsen på beviset var «Grenzzonen-Bescheinigung».

Grenseboerbevis ble utstedt av politimesteren eller lensmannen på hjemstedet.

Skulle man bevege seg til et politidistrikt som ikke var anført i kortet, måtte man ha en «passerseddel».

Hjemmefronten utstyrte, i den grad det var nødvendig, sine folk med falske grenseboerbevis.

## Grensen Norge - Russland
Siden 2012 har bosatte i Sør-Varanger og i Russland nær den norske grensen kunnet søke om grenseboerbevis. Det gir rett å passere den norsk-russiske grensen uten ytterligere visum.

Personer som har vært fastboende i minst tre år i områder som ligger mindre enn 30&nbsp;km fra riksgrensen kan søke om grenseboerbevis. Avtalen gjelder om lag 9000 personer bosatt i Sør-Varanger, og 45000 på russisk side av grensen. Innehaverne kan oppholde seg inntil 15 dager i grenseområdet i den andre staten. Søkeren behøver ikke være russisk eller norsk borger. Grenseboerbeviset gir ikke rett til å arbeide i Norge.

## Se også
*Legitimasjonskort

## Referanser
Orkanen Isabel

**Orkanen Isabel** var den dødeligste og mest kostbare orkanen i den atlantiske orkansesongen 2003. 

## Stormhistorie
Orkanen Isabel oppsto som den tropiske depresjonen 13 den 6. september 2003. Få timer senere økte systemet i styrke og ble gitt navnet Den tropiske stormen Isabel. Fem dager senere, 11. september, ble orkanen oppgradert til høyeste kategori på Saffir-Simpson-skalaen, kategori 5. Isabel traff land på østkysten av USA som en kategori 2-orkan om ettermiddagen den 18. september 2003. Orkanens sentrum traff land noe sør for Cape Hatteras i Nord-Carolina omkring klokken 13.00 lokal tid.

## Konsekvenser

Isabel var på størrelse med staten Colorado og hadde en ødeleggende effekt på et temmelig stort område. Totalt ble 4,3 millioner mennesker strømløse, derav 525&nbsp;000 i Nord-Carolina, 1&nbsp;250&nbsp;000 i Maryland, 78&nbsp;000 i District of Columbia, 160&nbsp;000 i New Jersey, 500&nbsp;000 i Pennsylvania, 50&nbsp;000 i Delaware, 21&nbsp;000 i Vest-Virginia. Virginia ble hardest rammet med mer enn 1,6 millioner mennesker uten strøm. I samme delstat så man den største oversvømmelen siden 1972.

Isabel var den største orkanen i det midtatlantiske USA siden orkanen Floyd rammet samme område i 1999. 

## Eksterne lenker
* National Hurricane Center
Gustav Hansen

**Gustav Hansen** er navnet til flere personer:

*Gustav Hansen (skipsreder) (1831–1910), norsk skipsreder og fabrikkeier.
*Gustav Hansen (friidrettsutøver) (1902–?), norsk sprinter, medlem av Arbeidernes Idrettsforbund.
*Gus Hansen (1974– ), dansk pokerspiller.

## Referanser
Arbeidskontrakt

En **arbeidskontrakt** er en kontrakt mellom arbeidsgiver og arbeidstaker. Ifølge arbeidsmiljøloven har alle krav på skriftlig arbeidskontrakt – selv om man bare er ansatt for en kortere periode. Loven stiller også krav til arbeidskontraktens innhold.

## Eksterne lenker
* Arbeidsmiljøloven, kapittel 14: ansettelse
* Arbeidstilsynet om ansettelse
Arbeidstvistloven

**Arbeidstvistloven** er en norsk lov som regulerer behandling av tvister mellom partene i arbeidslivet. Den ble første gang vedtatt 5. mai 1927 og er endret en rekke ganger.

Gjennom arbeidstvistloven er institusjoner som Arbeidsretten og Riksmekleren etablert.

Loven regulerer to typer tvister:
*Rettstvister har med tolkning av overenskomster/avtaler å gjøre. Her er Arbeidsretten sentral.
*Interessetvister gjelder opprettelse og fornyelse av tariffavtaler.

Loven gir regler for saksgang og hvem som er representanter på de ulike trinnene i saksbehandlingen. Den nedlegger også forbud mot streik under tariffoppgjør før mekling har skjedd (fredsplikt).

For ansatte i staten gjelder i tillegg en egen lov, tjenestetvistloven.

## Eksterne lenker

* Arbeidstvistloven hos Lovdata
* Arbeidstvistloven - historie, utvikling og endringer på Arbeidsrettens nettsted
Etterslep

**Etterslep** er betegnelse for manglende lønnsutvikling for grupper som i løpet av en tariffperiode ikke 
har hatt lønnsglidning, eller mindre lønnsglidning enn gjennomsnittet. Gjennom et eget tillegg skal de få jevnet ut forskjellen.

## Se også
*Tariffoppgjør
*Overenskomst
*Tariffavtale
*Hovedavtale
*Streik
Fjernarbeid

**Fjernarbeid** er inntektsgivende arbeid som – etter avtale – utføres i et lokale geografisk atskilt fra arbeidsgiver ved hjelp av tele- / datautstyr, men som også kunne vært utført på arbeidsplassen. Ofte kalt **hjemmearbeid** eller å site på hjemmekontor.

## Referanser
Hjemmekontor

Et **hjemmekontor** eller **arbeidsrom** er et rom i et hus som brukes kontor til arbeid med datamaskin, papirarbeid eller lesing uten forstyrrelser. De er mye brukt til fjernarbeid hvor arbeiderne jobber blant annet via epost og videotelefoni. Et enkelt hjemmekontor består gjerne av pult, skjerm, mus og tastatur.

I 2022 ble det rapportert at bruk av hjemmekontor i Norge hadde økt de siste årene. Skatteetaten regner ikke kombinert bruk av rom som hjemmekontor (f.eks. stue eller soverom regnes ikke som hjemmekontor).

## Referanser
Göran Lundin

**Fritz Göran Birger Lundin** (født 1950) er en svensk forfatter og forlagsredaktør, fra Skellefteå i Nord-Sverige. Blant hans mest kjente verk er *Den svarte generalen* (1982), *Busschauffören som försvann* (1983) og *Längs fjällvinden – människor och levnadsöden i Tärnafjällen* (2007). Lundin er ikke oversatt til norsk.

## Referanser
Biskopgjeltunnelen

**Biskopgjeltunnelen** var en 41 meter lang tunnel på Riksvei 53 i Årdal kommune i Vestland. Tunnelen var på nordøstsiden av Tyedalen, og var den øverste av tunnelene på helårsveien mellom Øvre Årdal og Tyin, som ble offisielt åpnet 12. juni 1965. Biskopgjeltunnelen ble åpnet i 1962, da veien sto ferdig mellom Årdal og Sletterust. Denne veien ble bygd som erstatning for en eldre, bratt og smal vei som først var åpnet som anleggsvei til Tyinosen i 1920 og så utbygd som offentlig vei og nyåpnet i 1934.

Under en inspeksjon i 2008 fant Statens vegvesen at Biskopgjeltunnelen trengte omfattende sikringstiltak. Tunnelen var lav og smal, og sikring ville gjøre den enda lavere. Det ble derfor vurdert at det ville koste mindre å sprenge bort hele tunnelen enn å sikre og øke høyden på tunnelen. 

## Se også
*Veitunneler i Norge

## Referanser
Sheringham

**Sheringham** er en kystby i grevskapet Norfolk i England. Den ligger omtrent 6&nbsp;km vest for Cromer. I henhold til folketellingen i 2001, hadde byen en befolkning på 7 143 innbyggere. For den tilsvarende folketellingen i 2011 hadde befolkningen økt noe, til 7 367 innbyggere. Byens motto, som ble innvilget i 1953, er *Mare Ditat Pinusque Decorat*, latin for «Havet beriker og furuene smykker».

## Beskrivelse

Fra gammelt av omfattet sognet Sheringham de to landsbyene Upper Sheringham, et jordbrukssamfunn, og Lower Sheringham, som bedrev både jordbruk og fiske.

Industrien i Sheringham var på toppen på sent 1800-tall og tidlig 1900-tall på grunn av jernbanen som gjorde det mulig å frakte fisken raskere og mer effektivt til markeder rundt om. Gjennom 1900-tallet flyttet fokuset seg over hele Nord-Norfolk, fra bare fisk til delvis også krabber, hummer og sjøsnegler. Krabbe- og hummerfisket gjorde de lokale fiskerne storleverandører av varer til fiskemarkedene i London. Fisket etter sild og torsk ble mindre viktig det siste halve århundret sammen med sneglefangsten. Nå har industrien sunket drastisk, fra høydepunktet på omtrent 200 båter, til dagens fakta på bare åtte båter som jobber hver for seg.

Det nåværende Sheringham var en gang Lower Sheringham, et fiskevær for hovedlandsbyen, nå kjent som Upper Sheringham. Det er en jernbaneby som har utviklet seg fra da jernbanelinjen Midland and great Northern Joint Railway Line ble bygget sent på 1800-tallet. De fleste bygninger og butikker i Sheringham ble bygget i denne perioden og tidlig på 1900-tallet. Det er et interessant antall bygninger som brukte flint som bygningsmateriale, en egentlig ganske uvanlig stein i den tradisjonelle Norfolk-stilen.

## Vennskapsbyer
Sheringham har følgende vennskapsbyer:

*  Ottendorf i Niedersachsen, Tyskland
*  Muzillac i Bretagne, Frankrike

## Bilder

File:Oddfellows Hall Sheringham 20 Oct 2007.JPG|Huset til Odd Fellow
File:Sheringham slipway.JPG|Fiskebåter på slipp
File:SheringhamFishingBoat.jpg|Fiskebåter ved stranden
File:Sheringham Market 13th October 2007 (1).JPG|Hektisk lørdagsmarked
File:Sheringham.JPG|Sheringham sett Beeston Bump
File:Sheringham Lifeboat The Oddfellows 5 January 2014 (2).JPG|Sheringhams pålandslivbåt Oddfellows (B-818)


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Sheringham Town Council 
* The Local History of Sheringham
Matoniaceae

* Matonia
* Phanerosorus

**Matoniaceae** er en familie av bregner innen ordenen av såkalte «gaffelbregner» Gleichenales, som også omfatter to andre familier utfra genetiske ulikheter (Smith el al 2006). Familien har to slekter med i alt om lag 4 arter. 

Artene er tropiske og vokser kun i Sørøst-Asia (Malaya) og rundt det vestlige Stillehavet. En gang var disse artene svært utbredt i tropene. Man har fossilfunn tilbake til øvre mesozoikum, en tid da *Gleichenales*-slektene ble mer diversifiserte og dannet en rekke nye arter. 

Bladene er delt i to eller mer, og sporene spres samtidig, med en grønn gameofytt. Det finnes både arter med vifteformede, og krypende og klatrende grenstrukturer. Det finnes to slekter som hver har to kjente, nålevende arter utover de fossile. 

*For en mer omfattende taksonomi, se: [[Bregneplanter]]*

## Slekter og arter
* Slekten *[[Matonia]]*, Brown 1830
** *[[Matonia pectinata]]* (Sørøst-Asia)
** *[[Matonia sarmentosa]]* (Indonesia)
* Slekten *[[Phanerosorus]]*, 1909
** *[[Phanerosorus major]]*, 1932
** *[[Phanerosorus sarmentosus]]*, 1909

## Eksterne lenker
* 
* A.R. Smith, K. M. Pryer, E. Schuettpelz, P. Korall, H. Schneider, P.G. Wolf: *A classification for extant ferns*. i *Taxon*, 55 (3), 2006, side 705–731. PDF; 424 KB 
* Liste over Phanerosorus-arter.
Veier i Oppland

I Oppland var det pr. 1. januar 2007 til sammen 5 600 km offentlige veier, noe som utgjorde 6,03 % av landets samlede veilengde på 92 946 km. Av dette var 1 662 km riksveier/europaveier, 2 069 km fylkesveier og 1 869 km kommunale veier.

## Fylkets viktigste veier

Oppland har tre europaveier: E6, E16 og E 136. Europavei 6 går fra Mjøsbrua i sør, via Lillehammer og Gudbrandsdalen til Dovrefjell i nord. Dette er den viktigste veien mellom Oslo og Trondheim. Europavei 16 går gjennom Valdres til Filefjell, og er hovedforbindelsen mellom Oslo og Bergen. Europavei 136 går fra Dombås gjennom Lesja mot Romsdalen. Tre videre veier i fylket har status som riksvei. Riksvei 4 går fra Lunner via Gjøvik til Mjøsbrua. Riksvei 15 går fra Otta til Strynefjellet. Riksvei 35 går i den sørligste delen av fylket, gjennom Lunner og Jevnaker.

Andre viktige veier i Oppland er fylkesvei 33 fra Skreia via Gjøvik og Dokka til Bergo i Valdres, og fylkesvei 34 mellom Jaren og Svingvoll.

## Nasjonale turistveier
To veier i Oppland har status som Nasjonal turistvei. Fylkesvei 55 fra Fossbergom i Lom over Sognefjellet til Gaupne i Luster utgjør Nasjonal turistvei Sognefjellet, mens fylkesvei 258 over Strynefjellet utgjør Nasjonal turistvei Gamle Strynefjellsvegen.

## Bruer og tunneler

Vingnesbrua er den lengste brua på en kommunal vei i Norge.

## Viktige elvekryssinger og fjelloverganger
### Elvekryssinger
Fylkets viktigste veiforbindelse over innsjø/elv er Mjøsbrua og Lillehammer bru. Begge bruene er del av europavei 6. Flere mindre bruer krysser også Gudbrandsdalslågen lenger nord.

### Fjelloverganger
Opplands viktigste fjelloverganger er europavei 6 over Dovrefjell og europavei 16 over Filefjell. Også riksvei 15 over Strynefjellet er viktig, og fylkesvei 51 over Golsfjellet bør også nevnes. Fylkesvei 53 Tyin-Årdal var tidligere viktig for samferdselen i Årdal, men er i dag mindre viktig enn før, etter at denne veien ble forlenget vestover og med tunnel til Lærdal. Flere andre fjelloverganger i Oppland har større betydning som turistruter enn som viktige forbindelsesveier. Blant disse kan nevnes fylkesvei 55 over Sognefjellet (Norges høyestliggende skiltete vei, 1434 moh.), fylkesvei 51 over Valdresflya og fylkesvei 27 over Venabygdsfjellet.

## Se også
*Kategorien Veier i Oppland med underkategorier
*Liste over broer i Norge etter lengde
*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge
*Lengste veitunneler i hvert fylke

## Referanser
Callistopteris

***Callistopteris*** er en slekt innenfor hinnebregnefamilien  myr- og sumptilpassede bregner. Slekten vokser kun i Asia og har minst én kjent art. Bregnene vokser i fuktige, varme strøk.

Disse bregnene er flerårige og ofte relativt små og skjøre vekster.

*For en mer omfattende taksonomi, se: [[Hinnebregnefamilien]] og [[Bregner]]*.

## Arter
* Callistopterisslekten (Callistopteris)* C.Presl & Copel
** *Callistopteris apiifolia* (Sørøst-Asia)

== Eksterne lenker ==
* 
* A.R. Smith, K. M. Pryer, E. Schuettpelz, P. Korall, H. Schneider, P.G. Wolf: *A classification for extant ferns*. i *Taxon*, 55 (3), 2006, side 705–731. [https://web.archive.org/web/20080226232147/http://www.pryerlab.net/publication/fichier749.pdf PDF; 424 KB]
* [https://web.archive.org/web/20081017051521/http://homepages.caverock.net.nz/~bj/fern/hymenophyllum.htm Større liste over arter innenfor *Hymenophyllum'']
Villa Valmarana Bressan

**Villa Valmarana Bressan** i Vigardolo di Monticello Conte Otto i provinsen Vicenza er en villa tegnet av den italienske renessansearkitekten Andrea Palladio. Den er en av villaene i Veneto som UNESCO har satt på sin liste over verdensarven. 

Tidlig på 1540-tallet tegnet Palladio en liten villa for fetterne Giuseppe og Antonio Valmarana. De hadde sammen arvet en eiendom i Vigardolo noen kilometer nord for Vicenza. Rommene er delt inn i to uavhengige leiligheter. De er plassert symmetrisk på hver sin side av villaen. Dette kan ha vært en nødvendig løsning ettersom det var to familier som skulle dele den.

Dette er et av Palladios aller første selvstendige arbeider. Det finnes flere tegninger fra Palladios hånd fra dette prosjektet, ett av dem (RIBA XVII/2r) er ett åpenbart forarbeid til det bygget som ble reist. Det er en del forskjeller mellom tegningen og det ferdige bygget. Disse skyldes antagelig vanskeligheter som dukket opp under selve byggeprosessen.

Fragmentene av fresker som finnes på veggene viser at opprinnelig var villaens vegger dekket av fresker.

I denne bygningen finner vi for første gang noen av Palladios karakteristiske arkitektoniske trekk for første gang. Disponeringen av rommene følger lokal tradisjon. Proporsjonene mellom dem er som 2:3:5 (presis 12, 18 og 30 vicentinske fot) svarer til Villa Trissino i Cricoli. Sammen med den lokale tradisjonen har Palladio brakt inn elementer fra det antikke som han hadde sett under sitt besøk i roma i 1541. Disse trekkene finner vi blant annet i loggiaen og i serlianaen som forbinder salen med omgivelsene.

## Eksterne lenker
* 
* CISA Centro Internazionale di Studi di Architettura Andrea Palladio (engelsk og italiensk)
Sperlonga

**Sperlonga** er en kystby i Italia, rundt to timers kjøring med bil sørover fra Roma ved enden av Via Pontina. Den ligger omtrentlig midt mellom Roma og Napoli. Byer som ligger rundt er Terracina i vest, Fondi i nord, Itri i nordøst, og Gaeta i øst.

Gamlebyen, som har røtter fra før romersk tid, ligger oppe på en klippe, mens den nye delen har spredt seg utover langs sjøsiden. Langs sjøen finner man brede sandstrender som strekker seg langt vestover i retning mot Terracina.

## Historie
Sperlonga var et feriested i romersk tid. Keiser Tiberius bygde sin berømte villa her, inkludert en *[[grotto]]* (latin: *speluncæ*) som har gitt navn til byen.

Etter at Vest-Romerriket falt sammen på 500-tallet fungerte ruinene av den keiserlige boligen som tilfluktssted for de lokale beboerne. Senere da befolkningen flyttet til de nærliggende forhøyningen St. Magnus for å unngå de sykdomsbesatte myrområdene og angrep fra sarasenere (muslimske pirater og slavefangere). Faren fra piratene er synbart fortsatt ved de mange vakttårn som ble satt opp langs kysten til Gaeta. I 1534 ble det lille senteret ødelagt av soldatene til islamske lederen Khair ed-Din, også kjent som «Barbarossa» (av italiensk barbarossa, «rødskjegg»).

På 1700- og 1800-tallet hadde Sperlonga kommet seg over skadene og ble etter hvert boligområde for adelen, og i området rundt blomstret jordbruket. I 1957 ble kystvegen Terracina-Gaeta (via Flacca) åpnet, noe som også åpnet for turisme.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Melk (by)

**Melk** er en by i den østerrikske delstaten Niederösterreich. Byen ligger på det stedet hvor elven Melk renner ut i Donau og er den vestlige innfallsporten til Wachau, et berømt vindistrikt som er oppført på listen over UNESCOs verdensarven. Melk er administrasjonssted i kommunen ved samme navn.

## Historie
I 831 ble Melk første gang kjent som Medilica. Også i Niebelungenlied blir stedet forbundet med det middelhøytyske navnet Medelike.

Leopold I, markgreve fra 976, gjorde Melk til sin residens. I 996 ble området første gang kalt for Ostarichi, opprinnelsen til Österreich (tysk for Østerrike).

Adalbert den seierrike, markgreve til Østerrike, residerte i Melk og døde samme sted 26. mai 1055. I 1089 overga markgreve Leopold II borgen til benediktinermunker fra Lambach. Siden da har det ligget et benediktinerkloster i Melk (Stift Melk). Allerede i det 12. århundre ble det opprettet klosterskole og biblioteket som nå teller 300 000 eksemplarer, ble påbegynt.

Melk fikk i 1227 rett til å holde marked på stedet. Under den såkalte Melkreformen i det 15. århundre var Stift Melk utgangspunkt for en av de mest betydningsfulle klosterreformer i middelalderen og hadde tette forbindelser med humanistene ved universitetet i Wien. Melk fikk byrettigheter i 1889.

Fra 21. april 1944 til evakueringen 15. april 1945 eksisterte Melk konsentrasjonsleir som en avdeling av konsentrasjonsleiren i Mauthausen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Opplysninger om kommunen i Statistik Austria
Schizaeaceaefamilien

* *[[Schizaea]]*
* *[[Actinostachys]]*

**Schizaeaceae** er en familie av klatrende bregner innen ordenen Schizaeales, som også omfatter to andre familier utfra genetiske ulikheter (Smith el al 2006). Ordenen er skilt ut fra den gamle orden *Filicales*, hvor gruppen Schizaeales tidligere var henregnet som bare én familie. 

Familien har to slekter og 30 arter. Den fossile tilstedeværelsen starter i jura.

Artene ser ikke helt «bregneaktige» ut: Bladene er enten gressliknende eller mer gaffelformet og småfliket og avviker fra mange av de «tradisjonelt» bregneutseende gruppene. Bladene hos Schizaeaceae kan minne om bladene hos stankstorknebb. Bladene hos *Anemia* minner om parflikete blader av ask. Høyden er gjerne i området  og bladene er hårdekt.

Familien har to slekter – *Schizaea* og *Actinostachys*. Førstnevnte slekt har bakgrunn helt fra kritt *(Schizaeopsis)*, og dagens arter har både fertile og infertile blader, med 77, 94 eller 103 kromosomer (x). Sistnevnte slekt har mørke, fibrøse røtter og kun fertile blader med  lange stive hår, med 134 eller 140 kromosomer (x).

Enkelte forskere opererer også med to andre, monofyletiske slekter til denne familien, nemlig kladen av *Anemia* og *Mohria*, mens mange henregner disse til kongsbregnene, *[[Osmundaslekten]]*. I moderne taksonomi og etter nyere studier (Smith et al 2006) mener de fleste nå at disse to artene utgjør en egen familie, ***[[Anemiaceae]]***.

*For en mer omfattende taksonomi, se: [[Bregner]]*

## Slekter og arter
* Slekten *[[Schizaea]]*, Smith 1793
** *[[Schizaea dichotoma]]* (Taiwan, India, Burma, Sørøst-Asia, Australia, New Zealand)
** *[[Schizaea digitata]]* (Taiwan, India, Burma, Vietnam, Thailand, Mikronesia)
** *[[Schizaea pusilla ]]* (østlige Nord-Amerika)
** *[[Schizaea robusta]]* (Hawaii, Stillehavet)
* Slekten *[[Actinostachys]]* Wallich, 1829
** *[[Actinostachys pennula]]* (Nord-Amerika)
* ***Usikre slekter (se: [[Anemiaceae]])***
* *[[Mohria]]*
** *Mohria achilleifolia* (sørlige Afrika)
** *Mohria caffrorum* (Madagaskar, sørlige Afrika)
** *Mohria crenata* (Macarene Is.)
** *Mohria thurifraga* = syn. *[[Osmunda thurifraga]]* (Macarene Is.)
** *Mohria vestita* (Tanzania)
* *[[Anemia]]*
** *Anemia mexicana*
** *Anemia phyllitis*
** *Anemia rotundifolia*

## Eksterne lenker
* 
* A.R. Smith, K. M. Pryer, E. Schuettpelz, P. Korall, H. Schneider, P.G. Wolf: *A classification for extant ferns*. i *Taxon*, 55 (3), 2006, side 705–731. PDF; 424 KB
Bo Widerberg

**Bo Gunnar Widerberg** (1930–1997) var en svensk skuespiller, filmregissør og forfatter. Han ble nominert til Oscar 3 ganger.

## Biografi
Widerberg begynte sin karriere som forfatter og har utgitt mer enn 7 bøker, der den første, Høsttermin, utkom i 1952. Han siste bok, Den gröna draken, ble filmatisert i 1966 av Widerberg selv. 

På 60-tallet begynte han å jobbe som filmkritiker og samtidig skrev han en rekke artikler som kritiserte svensk film. Han etterlyste blant annet en mer progressiv fortellerstil i svensk film og i 1962 skrev han debattboka Visionen i svensk film.  Særlig kritisk var han til Ingmar Bergmans status og posisjon i svensk film og mente filmene og historiene hans var for oppkonstruerte og stive. 

I 1963 debuterte han selv med langfilmen Barnvagnen med Thommy Berggren i hovedrollen og med musikk av Jan Johansson. Filmen ble hyllet som en av den første svenske filmen til å portrettere stresset og presset av å leve i et moderne byliv.  Samme år utkom Kvarteret Korpen som ble meget godt tatt imot av publikum og kritikere.

Widerberg var kontroversiell og modig både som filmskaper og person og var også et av Stefan Jarl sitt store forbilde. De var begge enige i det faktum at film skulle være et resultat av en slags sosial rapport og engasjement. Widerberg påstod at han selv lærte å lage film ved selv å se film og nøye analysere hver scene fra begynnelse til slutt.

Sønnen Johan Widerberg er også skuespiller.

## Filmografi
* 1962: *[[Pojken och draken]]*   
* 1963: *[[Barnvagnen]]* 
* 1963: *[[Kvarteret Korpen]]* 
* 1965: *[[Kärlek 65]]* 
* 1966: *[[Heja Roland!]]* 
* 1967: *Elvira Madigan* 
* 1968: *[[Den vita sporten]]*  
* 1969: *[[Ådalen 31]]* 
* 1971: *[[Joe Hill (film)|Joe Hill]]* 
* 1974: *[[Fimpen]]* 
* 1976: *[[Mannen på taket]]* 
* 1984: *[[Mannen från Mallorca]]* 
* 1986: *[[Ormens väg på hälleberget]]* 
* 1987: *Victoria* 
* 1995: *[[Lust och fägring stor]]*

## Bibliografi
* 1952: *Hösttermin* (roman) 
* 1952: *Kyssas* (noveller) 
* 1954: *På botten av himlen* 
* 1955: *Kejsaren av Capri* (noveller) 
* 1957: *Erotikon* (roman) 
* 1959: *Den gröna draken* (roman) 
* 1962: *Visionen i svensk film* (essays)

## Nominasjoner og utmerkelser
* 1996 – Sølvbjørnen i Berlin for *Lust och fägring stor*
* 1971 – Juryens Pris i Cannes for *Joe Hill*
* 1969 – Grand Prize of the jury for *Ådalen 31*
* 1969 – Guldbaggen for beste regi for *Ådalen 31*
* 1995 – Guldbaggen for beste regi for *Lust och fägring stor*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* www.malmo.com
Stilnavn

**Stilnavn** eller **tiltalenavn** (kinesisk: 字, pinyin: *zì*) var frem til tidlig på 1900-tallet et ekstranavn som ble tildelt kinesiske menn av en viss sosial status da de etter kinesisk aldersregning fylte 20 (iblant tidigere) og som ble benyttet som tiltalenavn mellom jevnaldrende eller av yngre til eldre. Også kvinner av høyere sosial status kunne ha stilnavn, som da ofte var blitt tildelt dem i samband med giftemål.

Bruken av stilnavn ble omtalt anerkjennende i en passasje i den kinesiske klassiker *[[Liji]]*, et bokverk som beskrev sosiale ritualer fra Zhou-dynastiets tid. Der het det at det blant voksne menn var uhøflig å tiltale hverandre med personnavn («fornavn»), for dette var navn som bare eldre mennesker kunne anvende om yngre.

Stilnavn ble også benyttet i Vietnam (*tự*) og Korea. Sedvanen å ta stilnavn forsvant i samband med den kinesiske nye kulturelle bevegelse som særlig rundt år 1919/1920 gjorde opprør mot mange gamle, fremfor alt konfucianske, tradisjoner. 

At mange personer i Kinas historie er kjent under flere navn skyldes til dels bruken av slike stilnavn (*zi*), dels bruken av en annen type pseudonymer kalt ''hao'' - dette er i kinesisk kultur et *kunstnerpseudonym*.
Anemiaceaefamilien

* *[[Mohria]]*
* *[[Anemia]]*

**Anemiaceae** er en familie av «blomsterbregner» innenfor gruppen  bregner. Familien har to slekter som utgjør en monofylittisk klade – *Anemia* og *Mohria* – og disse har over 100 arter. Fossilene starter i jura.

Tidligere har enkelte forskere ansett *Mohria* som en egen familie – Mohriaceae – men denne slekten regnes nå universelt til samme familie som *Anemia*, da de to slektene utgjør en fylogenetisk klade. Artene har 38 kromosomer (x).

Artene vokser hovedsakelig i Amerika, Afrika, Indiahavet og India.

Ordenen Schizaeales omfatter også to andre familier utfra genetiske ulikheter (Smith el al 2006). Ordenen er skilt ut fra den gamle orden *Filicales*, hvor gruppen Schizaeales tidligere var henregnet som bare én familie. 

Artene ser ikke helt «bregneaktige» ut:  Bladene er enten gressliknende, eller mer gaffelformet og parfliket enn vi er vant til fra mange andre bregnegrupper. Bladene hos *Anemia* minner om parflikete blader av ask. 

Enkelte forskere henregner de to monofyletiske slektene til familien Schizaeaceae, mens mange *Mohria*-arter regnes til kongsbregnene, ''Osmunda''-slekten.

*For en mer omfattende taksonomi, se: [[Bregner]]*

## Slekter og arter
* Slekten *[[Mohria]]*
** *[[Mohria achilleifolia]]* (sørlige Afrika)
** *[[Mohria caffrorum]]* (Madagaskar, sørlige Afrika)
** *[[Mohria crenata]]* (Macarene Is.)
** *[[Mohria thurifraga]]* = syn. *[[Osmunda thurifraga]]* (Macarene Is.)
** *[[Mohria vestita]]* (Tanzania)
* Slekten *[[Anemia]]*
** *[[Anemia adiantifolia]]* – «pineland fern» 
** *[[Anemia cicutaria]]* – «hemlock fern» 
** *[[Anemia coriacia]]* 
** *[[Anemia cuneata]]* 
** *[[Anemia donnell-smithii]]* 
** *[[Anemia hirsuta]]* 
** *[[Anemia hirta]]* 
** *[[Anemia mexicana]]* – «Mexican flowering fern» 
** *[[Anemia phyllitidis]]* 
** *[[Anemia portoricensis]]* – «Puerto Rican flowering fern» 
** *[[Anemia rotundifolia]]*
** *[[Anemia underwoodiana]]* 
** *[[Anemia wrightii]]* – «Wright's flowering fern»

## Eksterne lenker
* 
* A.R. Smith, K. M. Pryer, E. Schuettpelz, P. Korall, H. Schneider, P.G. Wolf: *A classification for extant ferns*. i *Taxon*, 55 (3), 2006, side 705–731. PDF; 424 KB
Sovjetkongressen

**Sovjetkongressen** var det høyeste styrende organ for Den russiske sovjetiske føderative sosialistrepublikk og Sovjetunionen i to perioder, fra 1917 til 1936 og fra 1989 til 1991. Sovjetkongressens fulle opprinnelige navn var «Kongressen av sovjeter av arbeidere, soldater og landarbeideres representanter».
Lygodiaceae

* *[[Lygodium]]*

**Lygodiaceae** eller «klatrebregner» er en familie av bregner. Den består av bare én slekt (*Lygodium*) og om lag 25 arter. Antall kromosomer er 29 eller 30, og plantene er utbredt over tropene i hele verden.

Artene er klatrende planter som klatrer på trær og busker, ofte flere titalls meter oppover en trestamme slik at den dekkes som av eføy. Bregnene har enten parflikete blader (som ask) elker sterkt gaffelflikete (som stankstorknebb).

Artene kan invadere tropiske og subtropiske områder og forringe habiattet for andre arter. I Florida gjennomføres det prosjekter for å begrense spredningen av *Lygodium*-klatrebregner.

Ordenen Schizaeales omfatter også to andre familier utfra genetiske ulikheter (Smith el al 2006). Ordenen er skilt ut fra den gamle orden Filicales, hvor gruppen Schizaeales tidligere var henregnet som bare én familie. 

*For en mer omfattende taksonomi, se: [[Bregner]]*

## Slekter og arter
* Slekten *[[Lygodium]]*
** *[[Lygodium circinnatum]]*
** *[[Lygodium dichotomum]]*
** Japansk klatrebregne (*[[Lygodium japonicum]]*) (Øst-Asia)
** *[[Lygodium microphyllum]]* (Asia, Australia))
** *[[Lygodium palmatum]]* eller «Amerikansk klatrebregne»
** *[[Lygodium scandens]]*
** *[[Lygodium venustum ]]*

## Eksterne lenker
* 
* A.R. Smith, K. M. Pryer, E. Schuettpelz, P. Korall, H. Schneider, P.G. Wolf: *A classification for extant ferns*. i *Taxon*, 55 (3), 2006, side 705–731. PDF; 424 KB
Melk (elv)

**Melk** er en elv i Østerrike og en av sideelvene til Donau. Elvens utspring er i nærheten av Stratzberg i Sankt Anton an der Jessnitz. Melk renner igjennom Oberndorf an der Melk, Diesendorf, Ruprechtshofen og St. Leonard/Forst og munner ut i Donau ved byen Melk hvor man bl.a. finner Stift Melk. 

## Referanser
Ojibwa

**Ojibwa, ojibwe** eller **chippewa** er en algonkinspråklig stamme av amerikanske urfolk bosatt i det nåværende Sør-Canada, det nordlige Midtvesten (USA) og den nordlige delen av de store slettene. De er urfolk, *[[First Nations]]*, i de subarktiske, nordøstlige skogene. Av de ulike stammene var ojibwastammen blant de mest folkerike, og utgjør på 2010-tallet rundt 320&nbsp;000 mennesker, hvorav 170&nbsp;742 bor i USA (per 2010) og rundt 160&nbsp;000 i Canada.

Ojibwa-folket (som sies å bety *Puckered Moccasin People*, «foldet mokasin-folket») fra likelydende språk og dialekter forente seg til én stamme på 1600-tallet. De drev jakt og fiske, ettersom klimaet i deres områder stort sett var for kjølig for jordbruk. Ojibwa var kjent for sine kanoer av bjørkebark, skriftruller av bjørkebark (*wiigwaasabak*), gruvedrift og handel med kobber, samt dyrking av villris og lønnesirup. Ojibwa-krigere kjempet med franskmennene mot britene i den franske og indianske krigen. Men politiske allianser endret seg, og under den amerikanske revolusjonen kjempet de på britisk side mot amerikanerne.

## Se også
* Ojibwa (språk)

## Referanser


## Litteratur
* Denial, Catherine J. (2013): *Making Marriage: Husbands, Wives, and the American State in Dakota and Ojibwe Country*. St. Paul, MN: Minnesota Historical Society Press.
* Johnston, B. (1976): *Ojibway heritage*. Toronto: McClelland and Stewart.
* Nichols, J.D., & Nyholm, E. (1995): *A concise dictionary of Minnesota Ojibwe*. Minneapolis: University of Minnesota Press.
* White, Richard (1991): *The Middle Ground: Indians, Empires, and Republics in the Great Lakes Region, 1650–1815*, Studies in North American Indian History, Cambridge University Press, Cambridge, England.

## Eksterne lenker

* Ojibwe Song Pictures, nedtegnet og spilt inn av Frances Desmore
* Ojibwe People's Dictionary
* ''Ojibwe Waasa-Inaabidaa'', dokumentar med historien og kulturen til anishinaabe-ojibwe-folket i de store innsjøene (fokusert på USA)
* Ojibwe migratory map fra Ojibwe Waasa-Inaabidaa
Christin Grilstad Prøis

**Christin Grilstad Prøis** (født 14. oktober 1965) er en norsk musiker, skuespiller og forfatter. Hun er bosatt i Svelvik kommune.

Som forfatter er hun mest kjent for serieromanene *Cornelia,* *[[Livets lenker]] og Annabella* begge utgitt på Cappelen Damm forlag. Hun har i tillegg skrevet en rekke barnebøker, hørespill og teaterstykker. 

Christin Grilstad Prøis er kjent for sine musikalske forestillinger om *Heksagon*. Det er spilt mer enn 2000 forestillinger landet rundt de siste 20 årene. 

I årene 2011 til 2019, samt 2021 og 2022 skrev hun manus og musikk til sommermusikalen *Den Gode Hensigt*, med blant andre Anne Marie Ottersen og Lasse Lindtner på rollelisten. I en årrekke skrev hun tekst og musikk til sommerteateret *Piratbukta* som ble spilt i juli måned på Norsjø Ferieland i Telemark. Hun har også skrevet *Kampen om Wøyengutta* som ble satt på på Wøyen Gård i Bærum i 2019, samt hatt manus og produksjon på flere vandreteater i hjembyen Svelvik, blant annet *Lille Svelvik og den store krigen* 2022. Høsten 23 har hun manus og musikk på det nyskrevne Svelvikspelet *1887*. 

Hun er en aktiv innleser av lydbøker for Storytel, og har vært med i *Den store reisen* på NRK, *SOFA, Endelig ferie* og serien *Forbindelser* på kanalen FEM der hun filmet sin hverdag med amatørkamera.

## Utgivelser
**Utgivelser Musikkspill-lopper (dramatikk/musikk) i samarbeid med Hilde Midtstue:**
* En julefortelling 1996
* Juleforviklinger 1996
* Juleevangeliet 1996
* Sirkus Leatos 1997
* Årstidene 1997
* Løsører eller andre løsninger 1997
* Tor og Loke hos jotnene 1997
* Liten og stor 1998
* Hemmeligheten på loftet 1998
* Snus og Finn i Nisseland 1999
* Spenning i lufta 2001
* Dum, dummere, dritings 2003
* Ingen utenfor 2008

**Utgivelser barnebøker Damm forlag:**
* Den lange pølsemiddagen 1998
* Heksagon 2001
* Heksagon og Padde-Boboz 2003
* Heksagon og skyggene 2004
* Heksagon og Penny, så klart 2005
* Heksagon tryller en storm 2006

**Utgivelser lydbøker Musico:**
* Heksagon og Elvis 2002
* Heksagon og Padde-Boboz 2003
* Heksagon skrønehistorier 2005
* Heksagon tryller en storm 2008
* Fortellingen om Henrik Wergeland 2008

**Utgivelser Cappelen Damm:**
* Cornelia, serieroman, 14 bøker 2007 – 2009
* Livets Lenker, serieroman, 42 bøker 2010 – 2016
* Annabella, serieroman, 10 bøker 2020 – 2021

## Eksterne lenker
* Christin Grilstad Prøis’ blogg
* Forfatterens hjemmeside
* Filmatisering av første bok i ''Livets lenker''
* Foreningen Den Gode Hensigts hjemmeside
* Forfatterside Cappelen Damm
Veier i Telemark

I Telemark var det pr. 1. januar 2007 til sammen 4 113 km offentlige veier, noe som utgjorde 4,43 % av landets samlede veilengde på 92 946 km. Av dette var 1 231 km riksveier/europaveier, 1 100 km fylkesveier og 1 782 km kommunale veier.

## Fylkets viktigste veier

Telemark har to europaveier: E18 og E134.  går fra Langangen via Bamble og Kragerø kommune mot Gjerstad.  går fra Notodden via Seljord til Haukelifjell. Disse er samtidig riksveier, også andre riksveier går gjennom fylket.  går fra Bjørbekk i Porsgrunn via Porsgrunn by, Skien og Bø til Seljord.  går fra Tallaksbru i Vinje mot Setesdal.  går gjennom Nissedal til Brunkeberg i Kviteseid.

Andre viktige veier i Telemark er fylkesvei 37 fra Bolkesjø i Notodden via Rjukan til Vinje og fylkesvei 38 fra Kragerø til Vinje.

## Bruer og tunneler

## Viktige fjord- og elvekryssinger og fjelloverganger
### Fjord- og elvekryssinger
Telemarks eneste fjordkryssing av betydning er Grenlandsbrua og Breviksbrua, som begge krysser Frierfjorden i Porsgrunn og Bamble. Grenlandsbrua er en del av europavei 18, mens Breviksbrua tidligere var en del av europaveien, nå riksvei 354. Også Langangenbruene på europavei 18 har stor betydning for samferdselen gjennom fylket.

### Fjelloverganger
Den fjellovergangen som er viktigst for Telemark, er europavei 134 over Haukelifjell, selv om høyeste punkt på denne veien ligger i Hordaland. Andre fjelloverganger i fylket er riksvei 9 mellom Tallaksbru og Hovden i Setesdal, fylkesvei 45 Dalen – Rotemo og fylkesvei 37 mellom Rjukan og Vinje.

## Se også
*Kategorien Veier i Telemark med underkategorier
*Liste over broer i Norge etter lengde
*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge
*Lengste veitunneler i hvert fylke

## Referanser
Melk (andre betydninger)

I tillegg til væsken melk finnes det også andre betydninger:

* Melk (elv), en sideelv til Donau
* Melk (by), en by i Østerrike
* Stift Melk, et kloster i Østerrike
* Melk galleri, et galleri i Oslo
Preus Foto

**Preus Foto** ble startet som en fotobutikk i Horten i 1956 av Leif Preus. Butikken solgte kamerautstyr, hadde portrettstudio og sort/hvitt fotolaboratorium.

Med støtte fra Horten kommune startet Preus opp fotolaboratorium, som etterhvert utviklet seg til å bli ett av landets største i 1980-årene. Leif Preus startet også opp den internasjonale portrettfotografkjeden Color Art Photo. Preus Foto ble i 2007 kjøpt opp av Telebutikken.

## Se også
* Leif Preus
* Preus museum

## Referanser
Wang Meng (maler)

**Wang Meng** (kinesisk: 王蒙,  pinyin: *Wáng Méng*, født 1308 i Huzhou  湖州 [dagens Wuxing 吴兴] i Zhejiang i Kina, død 1385, stilnavn *Shuming* 叔明), var en kinesisk maler og kalligraf i Yuan- og Ming-dynastiene. 

Etter sin død ble han klassifisert som en av de fire største malere fra Yuan-tiden (sammen med Huang Gongwang, Wu Zhen og Ni Zan), og han fikk stor innflytelse over malere i Ming- og Qing-dynastiene.

## Kuriosa
En krater på Merkur er oppkalt etter Wang Meng.

## Referanser
Asterix og hans tapre gallere

***Asterix og hans tapre gallere*** er den første albumutgivelsen av tegneserien Asterix i 1959 med originaltittel *Astérix le Gaulois*. I Norge kom den ut først i 1969.

Historien er skrevet av René Goscinny og tegnet av Albert Uderzo.

## Handling
Hele Gallia er under romersk kontroll, bortsett fra en liten landsby i Armorica (dagens Bretagne) hvis innbyggere blir gjort uovervinnelige av en spesiell trylledrikk laget med jevne mellomrom av Druid Getafix. Centurion Crismus sender Bonus, sjef for en romersk garnison, i håp om å oppdage hemmeligheten bak gallernes. Men romerens identitet avsløres når han mister sin falske bart, kort tid etter at han oppdager eksistensen av trylledrikken - hvorpå han rapporterer sin oppdagelse til Centurion.

Crismus Bonus, i håp om å styrte Julius Caesar, beordrer Getafix tatt til fange og forhørt for trylledrikkens oppskrift - men til ingen nytte. Asterix får vite at Getafixs har blitt tatt til fange, og infiltrerer derfor en romersk leir. Han får høre Crismus Bonus avsløre sitt tiltenkte opprør til hans nestkommanderende Marcus Ginandtonicus. Etter forslag fra Asterix later Getafix som om han går med på Centurions krav om å få trylledrikken. Men egentlig oppgir de ingrediensene til en annen eliksir.

Etter at alle ingrediensene til en eliksir blir funnet, tilberedes en trylledrikk som får håret og skjegget til den som drikker til å vokse i et akselerert tempo. De romerske styrkene blir deretter narret til å drikke denne trylledrikken, og om ikke lenge har alle sammen veldig langt hår og skjegg.

## Andre utvalgte språk
* Tysk: *Asterix de Galliër*
* Dansk: *Asterix og hans gæve gallere*
* Engelsk: *Asterix the Gaul*
* Finsk: *Asterix gallialainen*
* Islandsk: *Ástríkur Gallvaski* 
* Svensk: *Asterix och hans tappra galler*

## Se også
* *[[Asterix og gallerne]]*, om filmatiseringen fra 1967
John Michael Talbot

**John Michael Talbot** (født 8. mai 1954 i Oklahoma City, Oklahoma, USA) er en amerikansk romersk-katolsk munk, sanger, komponist og gitarist. Han er den katolske kirkes mest populære sanger. Han grunnla også klosterfellesskapet *The Brothers and Sisters of Charity*, som er plassert i Eureka Springs, Arkansas, USA.

## Diskografi

* 1. Reborn (1972) med Terry Talbot 
* 2. John Michael Talbot (1976)
* 3. The New Earth (1977)
* 4. The Lord's Supper (1979)
* 5. Beginnings / The Early Years (1980)
* 6. Come to the Quiet (1980)
* 7. The Painter (1980) med Terry Talbot
* 8. For the Bride (1981)
* 9. Troubadour of the Great King (1981)
* 10. Light Eternal (1982)
* 11. Songs For Worship Vol. 1 (1982)
* 12. No Longer Strangers (1983) med Terry Talbot
* 13. The God of Life (1984)
* 14. Songs For Worship Vol. 2 (1985)
* 15. The Quiet (1985)
* 16. Be Exalted (1986)
* 17. Empty Canvas (1986)
* 18. The Heart of the Shepherd (1987)
* 19. Quiet Reflections (1987)
* 20. The Regathering (1988)
* 21. Master Collection (1988)
* 22. The Lover and the Beloved (1989)
* 23. Come Worship the Lord Vol. 1 (1990)
* 24. Come Worship the Lord Vol. 2 (1990)
* 25. Hiding Place (1990)
* 26. The Birth of Jesus (1990)
* 27. The Master Musician (1992)
* 28. Meditations in the Spirit (1993)
* 29. Meditations from Solitude (1994)
* 30. Chant from the Hermitage (1995)
* 31. The John Michael Talbot Collection (1995)
* 32. The Talbot Brothers Collection (1995)
* 33. Brother to Brother (1996) med Michael Card
* 34. Our Blessing Cup (1996)
* 35. Troubadour for the Lord (1996)
* 36. Table of Plenty (1997)
* 37. Hidden Pathways (1998)
* 38. Pathways of the Shepherd (1998)
* 39. Pathways to Solitude (1998)
* 40. Pathways to Wisdom (1998)
* 41. Quiet Pathways (1998)
* 42. Spirit Pathways (1998)
* 43. Cave of the Heart (1999)
* 44. Simple Heart (2000)
* 45. Wisdom (2001)
* 46. Signatures (2003)
* 47. City of God (2005)
* 48. Monk Rock (2005)
* 49. The Beautiful City (2006)
* 50. Living Water 50th (2007)
* 51. Troubadour Years (2008)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* ''The Brothers and Sisters of Charity''
Inga Sætre

**Inga Husby Sætre** (født 11. februar 1978) er en norsk animatør, illustratør og tegneserieskaper.

Hun har laget animasjonsfilmer, tegneseriehefter, og striper av tegneserien Møkkajentene, som er publisert i bl. a. Morgenbladet og Aftenposten Aften. Hun har hatt flere utstillinger, bl. a. ved Finsk-norsk kultursenter i Oslo, Lillehammer kunstmuseum og Kvinnemuseet i Kongsvinger.

Sammen med forfatter Ingvild Hedemann Rishøi ga hun ut barneboka *Unbrakomonsteret – Ikea om natten* i 2007.

I 2011 ga hun ut tegneserieromanen *Fallteknikk*, som vant Brageprisen samme år. *Fallteknikk* ble også tilkjent Kulturdepartementets priser for barne- og ungdomslitteratur for beste tegneserie 2011, og ble nominert til Nordisk råds litteraturpris for barn og unge i 2013. Romanen ble filmatisert under navnet *[[Ninjababy]]* med premiere i 2021 og Sætre som medmanusforfatter. For filmen vant hun Amandaprisen 2021 i klassen beste manus sammen med hovedmanusforfatter Johan Fasting og regissør Yngvild Sve Flikke og var i tillegg nominert i klassen beste visuelle effekter.

I 2015 kom boken *Fyrvokterne,* og i 2018  tegneserien *Det finnes en død etter livet.*

## Bibliografi
* 2002: *Møkkajentene - «Pøh!»* - Commando publishing 
* 2004: *Møkkajentene - Varmere kaldere varmere kaldere* - Jippi forlag 
* 2007: *Møkkajentene - Mye onsdag og litt helg* - Jippi forlag 
* 2007: *Unbrakomonsteret - Ikea om natten* (sammen med Ingvild Rishøi) - Damm 
* 2011: *Fallteknikk* - Cappelen Damm 
* 2015: *Fyrvokterne* - Cappelen Damm 
* 2018: *Det finnes en død etter livet - No Comprendo press*
* 2019: *Kjempefesten* (illustrasjoner) - skrevet av Iben Akerlie - Aschehoug

## Referanser


## Kilder
*Presentasjon av Inga Sætre i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker

* Forlagets omtale av ''Unbrakomonsteret - Ikea om natten''
* Forlagets omtale av ''Fallteknikk'' 
* Jippi forlag om Inga Sætre
* Inga Sætres hjemmeside
Andematbregneslekten

**Andematbregner** (latin: *Azolla*) er en slekt av akvatiske flytebregner. Slekten er den eneste nålevende slekten i familien Andematbregnefamilien, **Azollaceae**. Slekten har 7 arter, og på engelsk heter de «Mosquito ferns»

Andematbregnene vokser i tropene og subtropene inkl Amerika og Asia, og er ikke funnet med sporer i Nord-Europa. I Norge gjøres det av og til funn av arten andematbregne *(Azolla filiculoides)* i grøfter og dammer (Oslo 1927, Klepp 1995, Stokke 2001), men planten tåler ikke vinteren her.

Det er ikke uvanlig innen moderne botanisk taksonomi å henregne Azollaceae-familien som en underfamilie til familien Salviniaceae, under gruppen ** ''[[Salvinales]]'' ** innenfor klassen av bregneplanter

Artene er små, spesialiserte og likner mest på arter av andematfamilien. Plantene flyter i vannet på bladene, og røttene henger løst ned i vannet. Plantene lever i symbiose med den blågrønne algen *[[Anabaena azollae]]*, som binder nitrogen fra luften og tilfører *Azolla* dette.

Planten kan doble sin biomasse på en halv uke, og kolonisere store ferskvannsområder på kort tid. begrensningen settes av tilgangen på fosfor, et mineral som plantene også er avhengige av. Planten kan produsere antocyanin og få vannoverflaten til å anta dyprød farge.

Plantene tåler verken frost eller saltvann. De har både kjønnet formering, og ukjønnet formering gjennom deling. Kjønnet formering ved hann- og hunnsporer skjer ved heterospori.

## Bruk
På grunn av bindingen av nitrogen, har plantene vært brukt som naturlige gjødseltilskudd i mer enn 1&nbsp;000 år i Kina, og brukes fortsatt slik i Asia. Plantene har også mye vitaminer og proteiner (aminosyrer), og brukes stadig oftere som fôr til husdyr..

## Azolla-hendelsen
En teori framsatt av forskere ved Universitetet i Utrecht hevder at en kraftig global oppvarming med sterk drivhuseffekt satte inn i eocen for om lag 49 millioner år siden *([[Azolla-hendelsen]])*, men at den sterke oppblomstringen av *Azolla* i ferskvann som fulgte av dette, medførte at store mengder karbondioksid ble tatt opp av disse plantene, og reverserte drivhuseffekten.

## Arter
*For en mer utfyllende taksonomi, se: [[Bregneplanter]] og [[Salvinales]]*


De 7 artene i denne gruppen omfatter:
* *[[Azolla caroliniana]] (Azolla caroliniana)*
* Andematbregne eller *[[Azolla filiculoides]] (Azolla filiculoides)* 
* *[[Azolla japonica]] (Azolla japonica)* 
* *[[Azolla mexicana]] (Azolla mexicana)* 
* *[[Azolla microphylla]] (Azolla microphylla)* 
* *[[Azolla nilotica]] (Azolla nilotica)* 
* *[[Azolla pinnata]] (Azolla pinnata)*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Elin Slaatmo

**Elin Slaatmo** (født 1992) er en norsk svømmer. Faren er norsk, mens moren er svensk. Hun konkurrerer for Hamar IL og svømmer på 400 m, 800 m og 1500 m fri. Slaatmo begynte å konkurrere alt som syvåring i Belgia og hadde svømt i flere større mesterskap innen familien flyttet til Hamar. Fjorten år gammel tok hun sitt første gull i senior på 1500 m fri.

Slaatmo har bodd i Hamar siden 2002 etter å ha bodd to år i Stockholm, fem år i Oslo samt tre år i Belgia.

## Medaljer i norske mesterskap

## Andre meritter
*2008: Tre gull i NM junior
*2007: To gull i NM junior
*2006: Fire gull i NM junior
*2007: Nordisk juniormester
*2006: 2 x nordisk juniormester
*2007: 5.-plass i Junior-EM i svømming

## Norgesrekord
Slaatmo har norgesrekorden på 1500 m fri. Den lyder på 16.29,82 og ble satt på Lambertseter 18. oktober 2008. Hun har også juniorrekorden på 1500 m fri langbane. Den lyder på 17.02,73 og ble satt i Ballerup 28. februar 2009.

## Referanser


## Kilder
* medley.no: Medaljevinnere NM svømming
Politisk geografi

**Politisk geografi** er den delen av samfunnsgeografien som studerer jordens politiske inndeling, særlig med fokus på stater og grenser mellom stater. 

## Kjente politiske geografer
* John A. Agnew
* Derek Gregory
* Richard Hartshorne
* Karl Haushofer
* Lucy Jarosz
* Eleanore Kofman
* Yves Lacoste
* Halford Mackinder
* Doreen Massey
* Gearóid Ó Tuathail
* Linda J Peake
* Friedrich Ratzel
* Ellen Churchill Semple
* Peter J Taylor
* Mohammad Reza Hafeznia
* Herman van der Wusten

## Se også
* Liste over stater