Tom Horn

**Thomas «Tom» Horn** (1860&ndash;1903) var en speider i den amerikanske hæren og senere en kjent leiemorder på slutten av 1800-tallet. Han ble født i Scotland County, Missouri, og ble henrettet i 1903 etter å ha blitt dømt for drapet på en fjorten år gammel gutt. Horn ble mistenkt for å ha utført opptil 16 andre drap på oppdrag.

## Bakgrunn
Tom Horn var det femte barnet i en søskenflokk på tolv. Familien drev en gård i Missouri, og Horn ble som barn ofte slått av faren, noe som førte til at han tidlig forlot hjemmet. Han var fysisk stor for alderen, og ble derfor ofte tatt for å være eldre enn han var.

I 1875 møtte Horn tysk-amerikaneren Al Sieber (1843–1907) ved Fort Whipple i Prescott, Arizona. Sieber hadde i flere år ledet hærens rekognoseringsgruppe og var en sentral figur i kampene mot apachekrigere. Han ansatte Horn som speider, da Horn behersket både spansk og apachespråk.

I 1878 ble alle hvite speiderne sagt opp grunnet pengemangel. Horn reiste da sammen med andre speidere til området hvor byen Tombstone senere ble grunnlagt. Byens grunnlegger, Ed Schieffelin, var blant de oppsagte speiderne. Horn fant senere sølv i området og livnærte seg som jeger ved å selge kjøtt til gruvearbeiderne.

## Fangingen av Geronimo

I 1880 overtalte Tom Horn apachehøvdingene Juh og Loco til å overgi seg (*Jones, s. 69*). Året etter ble han ansatt for tredje gang i hæren, men trakk seg etter en konfrontasjon med general Orlando B. Willcox. I 1886 deltok han i jakten på apachehøvdingen Geronimo (*Horan, 1954, s. 242*), men Horns rolle er omdiskutert. De fleste historiebøker nevner ikke Horn i forbindelse med Geronimos overgivelse. Blant disse er *Apache-indianerne* av Helge Ingstad, *The Story of the West*, og *Nya indianboken: Biografisk handbok*. Charles Gatewood blir ofte fremhevet som hovedpersonen bak overgivelsen, mens Horns egen biografi er den primære kilden til påstanden om hans innflytelse. Gatewood ble også nominert til æresmedaljen for sin innsats. Geronimo og hans apacher fikk likevel en hard skjebne – general Nelson A. Miles brøt løftene som general George Crook hadde gitt, og sendte dem i stedet til fangenskap i Florida.

## Lovmann
I 1888 arbeidet Tom Horn som assistent for sheriff Glenn Reynolds i Gila County. Under en transport av Apache Kid til fengselet i Yuma ble Reynolds drept i et bakholdsangrep. Den andre assistenten, William Holmes, mistet også livet, mens kusken Eugene Middleton overlevde mot alle odds. Denne hendelsen ble senere skildret i den italienske tegneserien Tex Willer, nr. 6 fra 1975 (norsk utgave). Horn var rasende over at han ikke hadde vært med på eskorteringen, da han mente at hans tilstedeværelse kunne ha reddet Reynolds og de andre (*Horan, 1954, s. 242*).

Fra 1890 til 1894 arbeidet Horn som detektiv for Pinkerton-byrået. Blant hans mest kjente oppdrag var arrestasjonen av Thomas «Peg Leg Watson» Eskridge, et medlem av den beryktede Wild Bunch (*Horan, 1954, s. 197*). I løpet av denne perioden skal Horn ha stått bak hele 17 drap (*Trachtman, 1974, s. 201*).

## Vigilant
Etter at Tom Horn sluttet hos Pinkertons, flyttet han til Wyoming, hvor han ble ansatt hos Iron Mountain Cattle Company. Oppdraget var å samle bevis mot kvegtyver. I 1895 ble Langhoff-gjengen tatt på fersk gjerning, men til tross for forventningene fikk gjengmedlemmene milde straffer eller ble frikjent. Horn foreslo da å drepe noen av kvegtyvene for å oppnå en preventiv effekt (*Krakel, 1988, s. 5*). Forslaget ble avvist av «The Stock Growers Association», men flere av de største kvegeierne støttet tanken.

I 1895 ble kvegtyvene William Lewis og Fred U. Powell drept. Selv om det er uklart om Horn sto bak drapene, bodde begge mennene nær ranchen til John C. Coble i Iron Mountain Cattle Company (*Krakel, 1988, s. 6-7*). Begge ble drept med rifleskudd, og kvegtyveriene stanset fram til 1898. Da dro Horn til Cuba for å delta i «Rough Riders», ledet av Theodore Roosevelt. Da han vendte tilbake i 1899, hadde kvegtyveriene igjen økt.

I 1900 ble to kvegtyver drept: Matt Rush, president i Brown's Park Cattle Association, og hans venn Isam Dart. Joe Lefors, en betjent ved U.S. Marshals Service, forsøkte senere å få Horn til å tilstå ved å utgi seg som en potensiell oppdragsgiver. Lefors klarte å få Horn til å kommentere sine handlinger, der Horn i et brev til Lefors skrev: «I can handle Them. They can scarcely be any worse than the Brown's Hole Gang and I stopped cow stealing there in one summer» (*brev nr. 2 i korrespondansen mellom Horn, Lefors og W.D. Smith gjengitt i Krakel, 1988, s. 12*).

Lefors rakk imidlertid ikke å forfølge saken videre før Willie Nickell ble drept 18. juli 1901. I sin beretning, *An Autobiography by Joe Lefors*, forteller Lefors at han møtte Horn i Cheyenne, der Horn i nærvær av Charlie Ohnhaus og Leslie Snow angivelig tilstod drapet på Nickell. Ifølge Lefors var Horn edru under møtet, men andre, som Al Leslie, Andrew Nelson, Frank Kerrigan og Grover Reisl, hevdet at Horn var beruset. Samtidig bekreftet Sandy McNeal, Vincent McGuire og E.O. Robertson at Horn virket edru, og McNeal påpekte at Horn også var snakkesalig (*Krakel, 1988, s. 39-54*).

Horn sin skyld i drapet på Willie Nickell har vært omdiskutert. Flere faktorer peker på at han kan ha vært uskyldig. Willies far, Kels Nickell, bekreftet at familien hadde en konflikt med Miller-familien (*Krakel, 1988, s. 69*). Den 29. oktober 1903 hevdet Glendolene Irene Kimmell at det var Victor Miller som drepte Willie Nickell (*Krakel, 1988, s. 220*), og Jack Martin uttalte at Miller hadde betalt Lefors 500 dollar.

I tillegg så vitnene Otto Plaga og Raymond Hencke Tom Horn langt fra åstedet på drapsdagen, selv om Plaga ble regnet som upålitelig. Nickell ble drept med en 44-40-kule, mens Horn var kjent for å bruke en 30-30-rifle, noe både Victor og Gus Miller bekreftet (*Krakel, 1988, s. 80 og 83*). På den andre siden kunne verken Duncan Clark, John D. Ryan eller Hiram Davidson bekrefte at de så Horn ved Iron Mountain Ranch, eid av John Cobble, på drapsdagen.

## Domfellelse og henrettelse
Den 18. juli 1901 ble liket av fjortenåringen Willie Nickell funnet ved porten til Nickell-familiens gård. Faren hans, Kels Nickell, hadde lenge ligget i feide med naboen Jim Miller etter at han startet med sauedrift. Miller beskyldte Nickell for å la sauene beite ulovlig på hans eiendom. Tre dager før Willies død, 15. juli, hadde Tom Horn besøkt Miller-familien, der han også møtte stedets lærerinne, som bodde hos familien. Flere av Millers barn gikk på skole med Willie og hans søsken, og lærerinnen vitnet senere om at foreldrenes nabofeide ofte førte til konflikter blant barna. Skolen lå i et avsidesliggende område og hadde ingen elever fra andre familier.

Etter funnet av Willies lik ble det igangsatt en drapsetterforskning, og fra juli til september samme år oppsto flere voldelige hendelser. Den 4. august 1901 ble Kels Nickell skutt og såret, og mellom 60 og 80 av sauene hans ble funnet døde, angivelig enten skutt eller klubbet ihjel, ifølge rettsdokumentene. Angrepet på Kels Nickell ble undersøkt som en del av etterforskningen av Willies død.

Den 20. november 1903 ble Tom Horn henrettet ved hengning i Cheyenne, etter å ha blitt dømt for drapet på Willie Nickell. Skyldspørsmålet har siden vært omdiskutert, og mange har fortsatt å stille spørsmål ved om Horn virkelig var skyldig i drapet.

## Referanser


## Litteratur
* Horan, James (1954). *Det vilde vesten* / James Horan, Paul Sann; oversatt av Kay Nielsen.-København: Fremad.-254 s.
* Ingstad, Helge (1939). *Apache-indianerne: Jakten på den tapte stamme* / Helge Ingstad. – Oslo : Gyldendal. – 325 s.
* Jones, Calico.-*Leiemorderen: Historien om Tom Horn*.
* Tex Willer nr. 2,1994
* Krakel, Dean Fenton (1988). *The Saga of Tom Horn : the Story of a Cattlemen's War* / by Dean F. Krakel. – Lincoln: Bison Book. – 274 s. ISBN 0-8032-7767-9
* *Nya indianboken : biografisk handbok* / redaktör Lennart Lindberg (1995). – Stockholm: Valentin. – 296 s. ISBN 91-87686-89-9 (h.)
* *The Story of the West : a History of the American West and its People* / Robert M. Utley, General Editor(2003). – London: Dorling Kindersley. – 320 s. – ISBN 1-4053-0015-9
* Trachtman, Paul (1974). *Gunfighters* / by the editors of the Time-Life books with text from Paul Trachtman.-New York: Time-Life books. – 238 s.- ISBN 0-7835-4904-0