Sven Oftedal

** Sven Oftedal **  (1905–1948) var en norsk lege og Arbeiderparti-politiker fra Stavanger. Oftedal var sosialminister i Einar Gerhardsens første regjering i 1945 og Gerhardsens andre regjering 1945–1948.  Han var stortingsrepresentant 1945–1949 for valgkretsen Kjøpstedene i Vest-Agder og Rogaland fylker.

## Bakgrunn

Sven Oftedal var sønn av redaktør og statsråd Lars Oftedal og Alice Stephansen.  Sammen med de yngre brødrene Christian Oftedal og Per Oftedal vokste han opp i Stavanger. Både faren og farfaren med samme navn Lars Oftedal var politikere for Venstre. Hans søster Mathilde Oftedal Broch var gift med Theodor Broch.

Han tok artium ved Stavanger katedralskole i 1923 og ble cand.med. i 1930.  I 1927 ble han aktiv i Arbeidernes ungdomsfylking, og i 1928 meldte han seg inn i Arbeiderpartiet.

I studietiden var Oftedal engasjert som sekretær i Folkehelseforeningen og redigerte også tidsskriftet til foreningen.  Oftedal var i studietiden pasifist og nektet å gjøre militærtjeneste. Som student og lege oversatte han noen folkeopplysningshefter om helse.

## Liv og virke
Etter studiene og noen års sykehustjeneste etablerte Oftedal seg i 1933 som privatpraktiserende lege i hjembyen Stavanger. Han satt i bystyret 1934–40, og i skolestyret, helserådet og andre nemnder. 

Flere hendelser i utenrikspolitikken, både framveksten av det nasjonalsosialistiske Tyskland og Francos diktatur i Spania, fikk Oftedal til å forlate et pasifistisk syn.  Han ble formann i Spaniakomitéen i Stavanger.   Også avholdslaget *Frisinn* fikk dra nytte av Oftedals arbeidskapasitet.

Etter tysk okkupasjon av Norge i 1940 førte et engasjement i motstandsbevegelsen til at Oftedal i 1941 ble arrestert og sendt til Grini fangeleir.  Han ble løslatt, men ble arrestert igjen høsten 1942.  I februar 1943 ble han sendt til fangeleiren Sachsenhausen nord for Berlin.  Han kom dit som fange nummer 61451. Oftedal ble lege på Ambulansen i Revier, sykehuset for fanger i leiren.  Ambulansen var en blanding av legevakt og diagnosestasjon, og Oftedal fikk myndighet til å legge inn fanger på sykehuset.  Under fangenskapet gjorde han en stor humanitær innsats for medfangene.

Leirfangene var spesielt utsatt for dysenteri og lungebetennelse.   Oftedal greide å oppnå tillatelse fra leirkommandanten til å skrive til Norges Røde Kors etter medisin til fangene.  Regelmessige medisinsendinger fra både Norge og Sverige reddet livet til svært mange fanger. Etter ett års tjeneste på Ambulansen var Oftedal utslitt og måtte be om avløsning.  Han ble da flyttet til indremedisinsk avdeling i Revier.  Arbeidet med å hjelpe medfangene fortsatte der.  I Sachsenhausen satt han sammen med personer som senere skulle bli sentrale i norsk politisk liv etter 1945, blant annet Einar Gerhardsen og Halvard Lange.

## Rikspolitikeren
Etter krigens slutt i 1945 reiste Oftedal til Nord-Norge for å hjelpe både egne landsmenn og russiske krigsfanger. Han ble også trukket inn i rikspolitikken som statsråd fra 25. juni 1945, og som stortingsrepresentant etter Stortingsvalget 1945. Mens han var statsråd møtte Egil Eriksen på Stortinget.

Hans tidlige død som følge av et hjerteinfarkt, hang trolig sammen med en kombinasjon av ettervirkninger av fangenskapet under krigen, og hardt arbeidspress som statsråd. I en minnetale i radioen i juni 1948 sa Einar Gerhardsen blant annet: «Sven Oftedal var vel den nordmann som fikk utrettet mest for sine fangekamerater under krigen.» 

En byste av Oftedal er laget av kunstneren Per Palle Storm i 1950 og er plassert i Stavanger sentrum.  På sokkelen står innskriften «Legen, Kameraten, Mennesket». Sven Oftedal er hedret med Sven Oftedals vei i Oslo. I hjembyen Stavanger er han hedret med *Sven Oftedals plass*, en park på Storhaug.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*