open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Linderud stasjon

**Linderud stasjon** er en t-banestasjon på Grorudbanen mellom stasjonene Vollebekk og Veitvet i bydel Bjerke. Stasjonen har en kort tunnel som går under stasjonsbygningen og Linderudveien. 

Ved Linderud stasjon ligger Siemens på sørsiden, og Bjerke videregående skole, Linderud skole og Linderud senter med Bydel Bjerkes administrasjon på nordsiden. Stasjonsbygningen over tunnelen har en Mix-kiosk med gatekjøkken og trafikkskoler. 

Stasjonen ble bygget om til metrostandard og gjenåpnet 17.august 2009.

Arkitektene for stasjonen var Abrahamsen og Grinde som tegnet flere stasjoner på Grorudbanen.

## Eksterne lenker
Vingcard Elsafe

**Vingcard Elsafe AS** er et norsk selskap som produserer hotellsafer og elektroniske dørlåser. Selskapet er en del av det svenske konsernet Assa Abloy. Hotellsafer med merkenavnet Elsafe produseres i Leksvik i Nord-Trøndelag.

## Historikk
Vingcards historie med produksjon av dørlåser går tilbake til 1894 i Moss. Elsafe ble startet av Bjørn Lyng i Leksvik i 1979. I 1994 ble både Elsafe og Vingcard en del av Assa Abloy. I 2006 fusjonerte Elsafe og Vingcard og ble hetende Vingcard Elsafe AS. I 2007 skilte Vingcard Elsafe ut produksjonen i Leksvik til Lyng Elektronikk AS, senere Lyng Protech AS.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Rødtvet stasjon

**Rødtvet stasjon** er en t-banestasjon på Grorudbanen mellom stasjonene Veitvet og Kalbakken i bydel Grorud. Stasjonen ligger i et strekke på ca. 5 km mellom Økern og Kalbakken der Grorudbanen ligger over bakken. 

Stasjonen ligger sørvest på Rødtvet på nordsiden av , Trondheimsveien. En gangvei i tunnel under Trondheimsveien knytter stasjonen mot Kalbakken og Bredvet. Bredvet fengsel ligger på sørsiden av Trondheimsveien. Innen 5 minutter gåavstand  mot nord ligger Rødtvet skole. 

Beliggenheten gjør at store deler befolkningen på Kalbakken og Bredvet hovedsakelig nytter Rødtvet stasjon.

## Eksterne lenker
Kalbakken stasjon

**Kalbakken stasjon** er en t-banestasjon på Grorudbanen mellom stasjonene Rødtvet og Ammerud i bydel Grorud. Stasjonen ligger delvis på en bro over Rødtvetveien, og fortsetter på bakkenivå mot Rødtvet. Andre veien går banen inn en kortere tunnel mot Ammerud. Under stasjonen er det en kiosk, per 2016 drevet av Narvesen. 

Stasjonen ligger mot nord på Kalbakken på grensen til Rødtvet på nordsiden av , Trondheimsveien. Fures sykehjem er stasjonens nabo. Innen 5 minutter gåavstand ligger Rødtvet kirke, og Rødtvet skole. 

Beliggenheten gjør at store deler befolkningen på Rødvet hovedsakelig nytter Kalbakken stasjon.

## Eksterne lenker
Ammerud stasjon

**Ammerud stasjon** er en t-bane stasjon på Grorudbanen mellom stasjonene Kalbakken og Grorud i bydel Grorud. Stasjonen har tunnel under stasjonsbygningen og Ammerudveien mot Kalbakken stasjon, mens banen går over bakken til Grorud.

Ammerud T-banestasjon er en av de klassiske funkis-stasjonene. I likhet med en rekke andre stasjoner, stasjonsbygningen brukt til kiosk og per 2007 er det Narvesen som har kiosk der. I umiddelbar nærhet er det bussholdeplasser for rute 31,62,68,380 og 390. Bydelsadministrasjonen ligger 200 meter unna, likeså matvarebutikker. Stasjonen ligger 900 meter fra parkeringen til Lillomarka, og skogsvei / skiløype til Lilloseter. 300 meter mot vest ligger Rødtvedt kirke. Videre mot vest, ved Lillomarka ligger Apalløkka skole, og 500 meter mot nord langs Ammerudveien ligger Ammerud skole. 

## Eksterne lenker

## Galleri

Fil:Grorudbanen construction 9.jpg|Fra byggingen, 1963
Fil:Ammerud stasjon.jpg|*Ammerud stasjon fra 2007, før rehabiliteringen*
Grorud stasjon

**Grorud stasjon** er en t-banestasjon på Grorudbanen plassert ved Grorud Senter. Stasjonen ligger i bydel Grorud mellom stasjonene Ammerud og Romsås. Stasjonen åpnet 16. oktober 1966 og var frem til 1974 endestasjon på Grorudbanen. T-banen går over bakken fra Ammerud og går direkte i tunnel mot fjellet under Romsås. 

I tilknytning til stasjonen og senteret ligger Grorud bussholdeplass med tilgang fra gangtunell, med flere overgangsmuligheter. , Trondheimsveien med holdeplasser i begge retninger går like ved. På sørsiden av Trondheimsveien, med under 5 minutter gåavstand ligger Grorud skole og Grorud kirke.

Stasjonsbygningen ligger under bakken som del av tunnelåpningen mot Romsås. Den inneholder kiosk, dagligvarebutikk og gatekjøkken. Over stasjonsbygget ligger taxiholdeplass under en betongkonstruksjon, tegnet av Håkon Mjelva, kjent som «Paraplyen».


Fil:Grorud stasjon2.jpg


## Referanser


## Eksterne lenker
Romsås stasjon

**Romsås stasjon** er en t-banestasjon på Grorudbanen, i bydel Grorud i Oslo. Stasjonen ligger under bakken, og den har i likhet med stasjonen på Ellingsrudåsen naturlige fjellvegger. Ankomst til stasjonen er via et sett heiser fra Romsås senter. Høydeforskjellen mellom heisens øverste stopp i senteret og heisstopp nede på stasjonen er 55,1 meter. Alternativt kan en lang gangtunnell benyttes.

Arkitekt Håkon Mjelva ble sammen med rådgivende ingeniør, sivilingeniør Elliot Strømme A/S og entreprenør, ingeniør F. Selmer A/S, tildelt «Betongtavlen for fremragende byggekunst i betong» i 1976.

Byantikvaren i Oslo anser Romsås som den mest verdifulle stasjonen i Oslo, og samarbeidet nært med Ruter da stasjonen ble oppgradert til metrostandard sommeren 2013. Stasjonen ble gjenåpnet 24. september 2013.


File:Romsås t-banestasjon 2017.jpg|


## Referanser




## Eksterne lenker
Rommen stasjon

**Rommen stasjon** er en t-banestasjon på Grorudbanen i bydel Stovner mellom stasjonene Stovner og Romsås. Stasjonen ligger over jorden, men kommer ut fra tunnel i fjellet under Romsås. Mot Stovner går den over bakken, gjennom en kort tunnel under Aasta Hansteens vei, før den igjen går under bakken like før Stovner stasjon i tilknytning til Stovner senter.

Stasjonen åpnet 3. mai 1974 og var da endestasjon på Grorudbanen til Stovner stasjon åpnet 18. august samme år. I 2010 ble stasjonen rehabilitert og gjenåpnet 18. august 2010.

## Eksterne lenker


Fil:Rommen stasjon1.jpg|Sett fra østgående perrong
Fil:2012-08 Rommen T.jpg|Rommen stasjon sett fra Aasta Hansteens vei på Stovner
Veitvet stasjon

**Veitvet stasjon** er en t-banestasjon på Grorudbanen beliggende på Veitvet ved Veitvet senter, drøyt 100 meter sør for Trondheimsveien i bydel Bjerke. Stasjonen ligger opphevet mellom stasjonene Linderud og Rødtvet, i et strekke på ca. 5 km mellom Økern og Kalbakken der Grorudbanen ligger over bakken. 

Veitvetveien krysser under stasjonen, og i stasjonssokkelen finnes en Narvesen-kiosk. Under 5 minutters gange mot sør ligger Veitvet skole.

I tilknytning til Veitvet stasjon er det anlagt et midtspor med mulighet for oppstilling av et tog på opptil 6 vogner og for vending av tog i begge retninger.

## Eksterne lenker
Stovner stasjon

**Stovner t-banestasjon** er en T-banestasjon på Grorudbanen plassert under Stovner Senter. Stasjonen ligger i Bydel Stovner mellom stasjonene Vestli og Rommen. Stasjonen ligger i tunnel, som går fra enden av perrongen. Tunnelen fortsetter til Vestli stasjon.

Stasjonen åpnet 18. august 1974 og var endestasjon på Grorudbanen i 16 måneder frem til Vestli stasjon åpnet 21. desember 1975. Stovner t-banestasjon ble pusset opp sommeren 2013 og gjenåpnet 23. september samme år, da etter full metrostandard.

Stovner politistasjon lå ved t-banestasjonen mot vest og var tilgjengelig ut fra perrongen i retning Vestli. T-banestasjonen har utgang rett opp i Stovner Senter og ut til Fossumveien. Stovner videregående skole ligger i Karl Fossums vei ved senterets sørside. Utenfor politistasjonen er det bussforbindelse videre til blant annet Lørenskog, Haugenstua og Furuset.

## Referanser


## Eksterne lenker
Vestli stasjon

**Vestli** stasjon er endestasjon for Grorudbanen. Den ble åpnet 21. desember 1975, etter at strekningen ble utvidet fra Stovner til Vestli. Sommeren 2013 ble stasjonen stengt for oppussing. Den ble gjenåpnet 24. september samme år og er nå i moderne metrostandard.

Stasjonen ligger i umiddelbar nærhet til Vestlitorget hvor man blant annet finner Narvesen,Rudolf Pub,Coop Extra og Mathus Grill,Vestli tannklinikk,Vestli Dame og Herrefrisør,Ditt Apotek,Vestli Legesenter og bydelstorg for Bydel Stovner.

Stasjonen har også en nattbussforbindelse som ligger i gangavstand og blir betjent av Ruters linje 5N (Vestli-Jernbanetorget).


Fil:vestli2.jpg|Tidligere veggmalerier ved stasjonens rulletrapper
Fil:vestli3.jpg|Tidligere veggmalerier ved stasjonens rulletrapper
Fil:Vestli_stasjon_Oslo_2009_r_1.jpg|Eldre utgave av Vestli T-banestasjon


## Eksterne lenker
Marcel Achard

**Marcel Achard** (født 5. juli 1899, død 4. september 1974) var en fransk forfatter av skuespill og filmmanuskripter.

Hans første betydelig suksess kom i 1923 hvor den kjente skuespiller-regissøren Charles Dullin satte opp hans skuespill *Voulez-vous jouer avec moâ?* (*Vil du like å leke med meg?*), en sensitiv og delikat komedie om sirkus og dets klovner. Dette skuespillet satte mønsteret som gikk igjen i de fleste av hans verker, blant annet at han bearbeidet kjente typer og situasjoner fra den tradisjonelle italienske sjangeren Commedia dell'arte.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Robert Smithson

**Robert Smithson** (1938–1973) var en amerikansk kunstner. Hans kunstnerskap er et av de mest betydningsfulle fra den amerikanske «land art»-bevegelsen på 1960- og 70-tallet.

Smithson arbeidet på begynnelsen av 1960-tallet innenfor et minimalistisk formspråk, og kan regnes som en av minimalismens foregangsfigurer (i tillegg til Sol LeWitt, Robert Morris og Donald Judd). På denne tiden gjorde han seg også bemerket som kunstkritiker i tidsskrifter som *[[Artforum]]*.

I 1966 begynte Smithson å eksperimentere med ideer om landskap, spesifikke steder og kartlegging. Hans bruk av topografiske kart fra et utsmykkingsarbeid for flyplassen i Dallas, Texas resulterte i et større prosjekt basert på kart og kartlegging, som også inkluderte kunstinstitusjoner og museer. Året etter startet Smithson å undersøke industriområder, og ble interessert i hvordan maskiner kunne omforme landskapet på måter som kunne sammenlignes med antikkens monumenter. Dette resulterte i serien av «Non-sites», eller «ikke-steder», hvor Smithson samlet jord og stein fra bestemte steder, som så ble installert i gallerier som skulpturer, ofte kombinert med speil og glass.

Smithsons mest kjente arbeid, «Spiral Jetty» fra 1970, består av en 500 meter lang og tre meter bred, spiralformet molo som strekker seg ut i innsjøen Store Saltsjø i Utah. «Spiral Jetty» betydde et skifte fra arbeidet med «Non-sites» innenfor gallerirommet, til «sites» &ndash; stedspesifikke arbeider som ikke kan flyttes fra stedet de er utført i. Smithsons arbeid tok med dette en mer eksplisitt institusjonskritisk vending. «Spiral Jetty» og andre «earthworks» markerte for Smithson en avstandtaken fra kunstverket som en vare som kan kjøpes og selges, eller plasseres innenfor et gallerirom.

Et viktig utgangspunkt for Smithsons landskapsprosjekter var undersøkelsen av naturens bevegelse mot økende uorden og tilfeldighet (entropi). Det «entropiske» landskapet kunne for Smithson avdekke både den opprinnelige fortiden og den mulige fremtiden.

Robert Smithson omkom i en flystyrt i Amarillo, Texas i 1973, da han var ute på rekognoseringstokt i forbindelse med et nytt landskapsprosjekt («Amarillo Ramp»).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bilder av ''Spiral Jetty''
Junichirō Koizumi

**Junichiro Koizumi** (født 1942) er en japansk politiker og var den 87. statsministeren i Japan.

Han ble leder for det liberaldemokratiske partiet i Japan 24. april 2000, og ble valgt til statsminister 26. april 2001. Koalisjonsregjeringen hans hadde 78 av 121 seter i det japanske parlamentet.

Sommeren 2005 bestemte Koizumi seg for å oppløse annetkammeret (underhuset) i nasjonalforsamlingen, og skrev ut nyvalg. Dette fordi annetkammeret ikke ville godkjenne planen hans for å privatisere det japanske postvesenet. Forslaget ble nedstemt med en margin på fem stemmer, og 51 av Koizumis egne partifeller stemte mot, eller unnlot å stemme. 

Hans årlige besøk til Yasukuni-helligdommen, som hedrer falne japanske soldater (inkludert krigsforbrytere fra annen verdenskrig) skapte stor irritasjon i Kina og Sør-Korea. 

I senere år har Koizumi markert seg som en sterk motstander av japansk atomkraft, og kritiserte statsminister Shinzo Abe for å villede det internasjonale samfunn om situasjonen ved Fukushima I kjernekraftverk etter Fukushima-ulykken i 2011.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Astorgio Agnesi

**Astorgio Agnesi** (født 1391 i Napoli, død 10. oktober 1451 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av  Benevento.

Han ble kreert til kardinal den 20. desember 1448 av pave Nikolaus V.

## Referanser

## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Antonio Cerdá y Lloscos

**Antonio Cerdá y Lloscos** (født 1390 i Santa Margarita i Spania, død 21. september 1459 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av  Messina på Sicilia 1448&ndash;1449.

Han ble kreert til kardinal den 16. februar 1448 av pave Nikolaus V.

Han var så biskop av Lérida 1449&ndash;1459.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Juan Carvajal

**Juan Carvajal** (født ca. 1400 i Trujillo i Spania, død 6. desember 1469 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av  Placencia i Spania.

Han ble kreert til kardinal den 16. desember 1446 av pave Eugenius IV, med *[[Sant'Angelo in Pescheria]]* som tittelkirke.

## Litteratur
* 
* Erich Meuthen: *Carvajal, Juan de.* I: *[[Lexikon des Mittelalters]]* Band&nbsp;2 (1983), Sp.&nbsp;1536.
* M. Alamo: *Carvajal (Jean de).* I: *[[Dictionnaire d’histoire et de géographie ecclésiastiques]]* Band 11 (1949), Sp.&nbsp;1240–1242.
* Wilhelm Fraknói: *Cardinal Joannes Carvajals Legationen in Ungarn 1448–1461.* I: *Ungarische Revue* 10 (1890), s. 1–18, 124–143, 399–425.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Giovanni de Primis

** Giovanni de Primis** (død 21. januar 1449) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var abbed ved *San Paolo fuori le Mura* i Roma.

Han ble kreert til kardinal den 16. desember 1446 av pave Eugenius IV.

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Liste over stortingsrepresentanter 1910–1912

**Liste over alle [[Stortinget|stortingsrepresentanter]] i perioden [[1910]] til [[1912]]**. Listen omfatter alle som ble valgt til
Stortinget.
Det var totalt 123 representanter, fordelt med 45 til Venstre, 41 til Høyre, 23 til 
Det Frisinnede Venstre, 11 til Det norske Arbeiderparti og 3 til Arbeiderdemokratene.
Valget medførte at regjeringen Knudsen I ble avløst av koalisjonsregjeringen (Høyre, Det Frisinnede Venstre) Konow 1. februar&nbsp;1910.
Den ble sittende til 19. februar&nbsp;1912. Høyre trakk sine statsråder etter varm støtte til målsaken fra Konow.
Regjeringen Bratlie tok over resten av perioden. Den var også en koalisjon mellom Høyre og Det Frisinnede Venstre.

Anna Georgine Rogstad møtte fra 17. mars&nbsp;1911 som første kvinne på Stortinget.

## Landkretser

### Smaalenenes Amt

### Akershus amt

### Hedemarkens amt

### Kristians amt

### Buskeruds amt

### Jarlsberg og Larviks amt

### Bratsberg amt

### Nedenes amt

### Lister og Mandals amt

### Stavanger amt

### Søndre Bergenhus amt

### Nordre Bergenhus amt

### Romsdals amt

### Søndre Trondhjems amt

### Nordre Trondhjems amt

### Nordlands amt

### Tromsø amt

### Finmarkens amt

## Bykretser

### Fredrikshald

### Sarpsborg

### Fredrikstad

### Moss og Drøbak

### Kristiania

### Lillehammer, Hamar, Gjøvik og Kongsvinger

### Drammen

### Kongsberg og Hønefoss

### Horten

### Tønsberg

### Larvik og Sandefjord

### Brevik og Holmestrand

### Porsgrund

### Skien

### Kragerø

### Risør

### Arendal og Grimstad

### Kristiansand

### Flekkefjord

### Stavanger

### Haugesund

### Bergen

### Aalesund og Molde

### Kristiansund

### Trondhjem og Levanger

### Bodø og Narvik

### Tromsø

### Hammerfest, Vardø og Vadsø

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste
* kildevilkår
"(En del av) De data som er benyttet i denne publikasjonen er hentet
	fra Norsk samfunnsvitenskapelig datatjenestes Politikerarkiv. NSD
	er ikke ansvarlig for hverken analysen av dataene, eller for de
	tolkninger som her er gjort."
Gedern

**Gedern** er en småby i Wetterau, og hører historisk til Oberhessen. Den ligger ved foten til Vogelsberg, en gang Europas største vulkan.

Byen nevnes tidligst i år 780, og fikk byrettigheter av keiser Karl IV i 1356. Byens borgermester er Wolfgang Zenkert (CDU).

## Kultur og severdigheter
* Gederner See
* Schloss Gedern
* Evangelische Kirche Gedern
* Altes Rathaus in Gedern
* Kulturhistorisches Museum im Torbogenhaus des Schlosses

## Personer
Tysklands tidligere visekansler, fyrst Otto zu Stolberg-Wernigerode, ble født på slottet i Gedern.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Vulkania – Feuer und Flamme für Gedern
* Kulturkreis Gedern
Juan de Torquemada

** Juan de Torquemada** eller ** Johannes de Turrecremata** (født 1388 i Valladolid i Spania, død 26. september 1468 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var pavelig legat i Frankrike.

Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1439 av pave Eugenius IV.

Torquemada regnes som en av grunnleggerne av den katolske ekklesiologi, særlig på grunn av hans verk *«Summa de Ecclesia»*. Her beskriver han Kirkens natur og mysterium, det romerske primat, konsilene, skisma og heresi. Som teolog befattet han seg også med andre teologiske spørsmål, som det geistlige embedes struktur og med noen spørsmål innen mariologien.


Fil:Torquemada, Juan de – Decretum Gratiani, 1727 – BEIC 14173123.jpg|*Decretum Gratiani*, 1727


## Referanser


## Eksterne lenker
* *[http://www.wdl.org/en/item/11359/ Meditationes, seu Contemplationes devotissimae]*
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Peter von Schaumberg

** Peter von Schaumberg ** (født 22. februar 1388 i Mitwitz ved Kronach) i Bayern, død 12. april 1469 i Dillingen) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Augsburg i Bayern.

Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1439 av pave Eugenius IV, med *[[San Stefano al Monte Celio]]* som tittelkirke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
António Martins de Chaves

**António Martins de Chaves** (føst i  Eaus de Flavia i Portugal, død 6. juli 1447 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Porto i Portugal.

Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1439 av pave Eugenius IV.

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Zbigniew Olesnicki

** Zbigniew Olesnicki ** (født 5. desember 1389 i Polen, død 1. april 1455 i Sandomir) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Kraków i Polen.

Han ble kreert til kardinal den 18. desember 1439 av pave Eugenius IV, med *[[Santa Prisca (Roma)|Santa Prisca]]* som tittelkirke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Amédée de Talaru

**Amédée de Talaru** (1377–1444) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Lyon.

Han ble kreert til kardinal *([[pseudokardinal]])* den 12. november 1440 av motpaven Felix V.

Han var nevø til kardinal Jean de Talaru.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Blaze Bayley

**Blaze Bayley** (født **Bayley Alexander Cooke**; 29. mai 1963) er en engelsk vokalist. Han var vokalist i Wolfsbane fra 1984 til 1994, og siden 2010 etter gjenforeninger i 2007 og 2009. Han var også vokalist i Iron Maiden fra 1994 til 1999.

## Karriere
Bayley var opprinnelig vokalist i bandet Wolfsbane, men da Bruce Dickinson forlot Iron Maiden i 1993 tok Bayley hans plass. I løpet av de seks årene Bayley var vokalist i Iron Maiden, deltok han i innspillingen av to album; *[[The X Factor]]* (1995) og *[[Virtual XI]]* i (1998). Bayley deltok også på flere turneer med Iron Maiden, men disse ble delvis amputert da Bayley var mye plaget med sykdom. 

Tidlig i 1999 returnerte Dickinson til Iron Maiden, og Bayley forlot bandet. Året etter dannet han sitt eget band, Blaze, som har (per 2006) gitt ut tre studioalbum; *[[Silicon Messiah]]*, *[[Tenth Dimension]]* og *[[Blood & Belief]]*, samt et livealbum kalt *[[As Live As It Gets]]*.

## Privatliv
Den 14. februar 2006 giftet Bayley seg med kjæresten Debbie Hartland på Gran Canaria. De to møttes for første gang på en Rhythm Damage-konsert i Tamworth, England i 1989. Den 6. juli 2008 ble Hartland innlagt på sykehus med hjerneblødning, og hun døde den 27. september 2008.

## Diskografi
#### Med Wolfsbane
* 1989 *Live Fast, Die Fast*  
* 1990 *All Hell's Breaking Loose Down at Little Kathy Wilson's Place*  
* 1991 *Down Fall The Good Guys*
* 1993 *Massive Noise Injection*  
* 1994 *Wolfsbane*  
* 2001 *Lifestyles of the Broke and Obscure*  
* 2010 *Howling Mad Shithead – The Best of Wolfsbane* (samlealbum)
* 2012 *Wolfsbane Saves the World*
* 2022 *Genius*

#### Med Iron Maiden
* 1995 *[[The X Factor]]*  
* 1996 *[[Best of the Beast]]* (samlealbum)
* 1998 *[[Virtual XI]]*  

#### Med bandet Blaze
* 2000 *Silicon Messiah*  
* 2002 *Tenth Dimension*  
* 2003 *As Live As It Gets* (konsertalbum)
* 2004 *Blood & Belief*  *

==== Som soloartist ====
* 2008 *The Man Who Would Not Die*  
* 2008 *Best of* (samlealbum, kun tilgjengelig gjennom Blazes offisielle hjemmeside)
* 2009 *The Night That Will Not Die* (konsertalbum)
* 2010 *Promise and Terror*
* 2012 *King of Metal*
* 2016: *Infinite Entanglement*
* 2017: *Endure and Survive – Infinite Entanglement Part II*
* 2018: *The Redemption of William Black – Infinite Entanglement Part III*
* 2021: *War Within Me*
* 2024: *Circle of Stone''

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Leopold Ernst von Firmian

**Leopold Ernst von Firmian** (født 22. september 1708 i Trento, død 13. mars 1783 i Passau) var fyrstbiskop av Passau og kardinal i den katolske kirke. Han gjelder som den siste «barokkfyrste» på Passaus bispestol, og ikke lenge etter ham hadde ikke bispedømmet Passau noe *Hochstift*-territorium som biskopewn styrte som verstslig hersker.

## Liv og virke
### Biskop
Firmian ble allerede 31 år gammel biskop av Seckau, og 1763 kom han i besittelse av bispedømmet Passau, som dengang riktignok ikke rakte til Ungarn som i sin storhetstid, men stadig omfattet det meste av Oberösterreich og en del av Niederösterreich.
### Kardinal
1772 ble han av pave Klemens XIV kreert til kardinal. På det tidspunktet var antallet kardinaler begrenset til 70, hvorav de fleste stammet fra italienske bispedømmer. Han fikk *[[San Pietro in Montorio]]* som sin tittelkirke.

Også den kirkekritiske østerrikske hersker Josef II hadde stor respekt for Firmian, og ventet til etter hans død med å løsrive de østerrikske områdene fra bispedømmet Passau (gjennom grunnleggelsen av bispedømmene Linz og St. Pölten).

Som verdslig hersker fullførte han ferdigstillelsen av den fyrstbiskoppelige residensen i Passau. 

I 1765 kjøpte han tilbake *die sieben künische Dörfer*, et område rundt Wollaberg, fra Østerrike for 137.787 gylden. Området hadde blitt erobret av Habsburgerne i 1506. En gate er derfor oppkalt etter ham i Wollaberg.

I motsetning til sin slektning Leopold Anton Graf von Firmian i Salzburg gikk han inn for religiøs toleranse, og tillot allerede i 1777 bisettelse av protestanter på den katolske kirkegården (noe som selv idag ikke er noen selvfølge).

Firmian døde 13. mars 1783 og ble bisatt i den biskoppelige krypten. 20 år senere tok biskopene av Passaus verdslige herredømme slutt.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
* Pave Sixtus IV (1414-1484) *bispeviet 1471
* Pave Julius II (1443-1513) *1481
* Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
* Pave Leo X (1475-1521) *1513
* Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
* Kardinal Alessandro Farnese (1468-1549) *1519
* Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
* Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
* Pave Klemens VIII (1536-1605) *1592
* Kardinal Pietro Aldobrandini (1571-1621) *1604
* Biskop Laudivio Zacchia (1565-1537) *1605
* Kardinal Antonio (Marcello) Barberini (sr.) (1569-1646) *1625
* Kardinal Marcantonio Franciotti (1592-1666) *1637
* Erkebiskop Antonio Pignatelli del Rastrello (1615-1700) *1652
* Kardinal Leopold Karl von Kollonitsch Lipót (1631-1707) *1668
* Kardinal Johann Philipp von Lamberg (1652-1712) *1690
* Erkebiskop Franz Anton von Harrach zu Rorau (1663-1727) *1702
* Erkebiskop Leopold Anton Eleutherius von Firmian (1669-1744) *1718

## Referanser


## Eksterne lenker
* AEIOU (Biografie)
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Kapelle-op-den-Bos

**Kapelle-op-den-Bos** er et sted og en kommune i provinsen Flamsk Brabant. I tillegg til selve Kapelle-op-den-Bos hører også delkommunene Nieuwenrode og Ramsdonk til Kapelle-op-den-Bos.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kommunens nettside
Aleksander Ziemowit

**Aleksander Ziemowit** (født i  1400 i Płock i Polen, død 4. juni 1444 i Wien) var en av Den katolske kirkes kardinaler, skjønt ansett av mange som *pseudokardinal.*

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var den fjerde sønn av hertugen av Masovie, Ziemowit IV (død 30. april 1426), som var onkel til kongen av Polen, og hans hustru Alexandra av Litauen (død 19. juni 1434, 19. barn av  Olgierd), en søster av kong Władysław II Jagiełło av Polen. Hans søster Cimburgis ble gift med (erke-)hertug Ernst I av Østerrike.

Aleksander studerte ved universitetet i Krakow.

### Biskop og kardinal
Han var fyrstbiskop av Trient i Italia. Han ble kreert til kardinal *([[pseudokardinal]])* den 12. oktober 1440 av motpaven Felix V. 

Fra 1442 til sin død var Aleksander dompropst av St. Stefan i Wien. Han kom i konflikt med pave Eugenius IVs sendemann, kardinal Julian Cesarini, som forsøkte å overbevise stedets hersker kong Fredrik IV av Tyskland til å tilsluttet seg ey anti-tyskisk korstog. I sin egenskap som (mot-)pave Felix V pavelige legat i Østerrike, Ungarn og Polen klarte Aleksander å overbevise den tyske konge om denne rankens manglende realisme. Diskusjonen var så heftig at ddet kom til håndgripeligheter; den piastiske prins slo til kardinal Cesarini. Etter dette plamla Aleksander et besøk til Ungarn, der han ville besøke og prøve få gå kong Władysław III til å se det ufornuftige i en krig mot tyrkerne. Men så ble han alvorlig syk, og det ble ikke noe av den reisen.

Kort før sin død ble han den 2. juni 1444 elevert til patriark av Aquileia.

Hans siste hvilested ble i kvinnenes kor i Stefansdomen i Wien.

### Frasa seg kardinalverdigheten ... eller ikke
Han frasa seg ifølge Francesco Cristoforis verk *Cronotassi dei cardinali de Santa Romana Chiesa* kardinalsverdigheten den 8. november 1448. Da dette er etter hans død kan det vise til at han posthumt ble fratatt verdigheten, eller det kan være en sammenblanding med en annen person.

## Referanser


## Litteratur
*Jan Władysław Woś: *Beschwerden der Bürger von Trient über ihren Bischof Alexander von Masowien*, “Zeitschrift für Ostforschung”, Jahr 38 (1989), 3. Heft, pp.&nbsp;364–375.
*Jan Władysław Woś: *Alessandro di Masovia vescovo di Trento (1423-1444). Un profilo introduttivo*, Trento, Civis, 1990.
*Jan Władysław Woś: *Alessandro di Masovia vescovo-principe di Trento (1423-1444). Un profilo introduttivo*, Pisa, Giardini, 1994.
*Jan Władysław Woś: *Alessandro di Masovia, vescovo di Trento e patriarca di Aquileia (1400-1444)*, Trento; Roma, Editrice Università degli Studi di Trento; Istituto Polacco di Roma, 1998.
*Jan Władysław Woś: *Aleksander Mazowiecki – biskup trydencki (1423-1444)*, “Saeculum Christianum”, 6th year (1999), nr 2, pp.&nbsp;17–31.
*Teresa Michałowska: *Średniowiecze*. Warszawa: Wydawnictwo Naukowe PWN, 1995, pp.&nbsp;331–332, seria: Wielka Historia Literatury Polskiej. .
*Karol Piotrowicz in: *[[Polish Biographical Dictionary]]*. vol. 1: Kraków: Polish Academy of Learning – Gebethner and Wolff Editorial, 1935, pp.&nbsp;64–65. Reprint: National Ossoliński Institute, Kraków 1989.
Treblåseinstrument

Et **treblåseinstrument** er et blåseinstrument hvor lyden blir produsert ved at luft blåses mot en kant eller et vibrende rørblad, eller *flis*. De ble originalt laget i tre som navnet tilsier, men i dag blir mange laget i metall, noe som kan skape forvirring når det gjelder skillet mellom treblåseinstrumenter og messingblåseinstrumenter.
## Klassifisering av treblåseinstrumentene
* **[[Enkelt rørblad]]**-instrumenter bruker en flis – en tynn, flat flis av siv, tre eller plast – som sitter ved åpningen på munnstykket. Når luft blåses mellom flisa og munnstykket, vibrerer flisa og skaper lyden. Den søker å vibrere med samme frekvens som resonanstonen til instrumentkroppen.
**Saksofon
**Klarinett
* **[[Dobbelt rørblad]]**-instrumenter bruker to fliser som er festet sammen nederst, med litt åpning i mellom. Når luft blåses mellom flisene vibrerer de og skaper lyden. Det er to undergrupper:
***Åpne* dobbelt rørblad-instrumenter, hvor flisene sitter mellom spillerens lepper.
***Engelsk horn
***Fagott
***Kontrafagott
***Obo
***Sarrusofon
** *Skjulte* dobbelt rørblad-instrumenter, hvor flisene sitter inni et rør, og spilleren blåser inn i dette røret. Sekkepipe og krumhorn er eksempler på denne typen.
***Krumhorn
***Sekkepipe
* **[[Fløyte]]r** er instrumenter der lyden blir produsert ved at luft blåses mot en skarp kant. Det er to undergrupper:
** *Åpne* fløyter, hvor spilleren bruker leppene til å forme luftstrømmen som går direkte fra leppene  til kanten.
***Tverrfløyte
***Panfløyte
** *Lukkede* fløyter, hvor instrumentets form dirigerer lufte mot en kant, og spilleren bare blåser inn i et hull. Blokkfløyte og vanlige éntonesfløyter som *dommerfløyter* og *togfløyter* tilhører denne gruppen.
***Blokkfløyte
***Pipeorgel1

1Pipeorgler har to pipetyper som kan klassifiseres som lukkede fløyter og tungeinstrumenter.

En interessant forskjell mellom treblåseinstrumenter og messingblåseinstrumenter er at mens messingblåseinstrumentene sender lyden i en bestemt retning med klokkestykket, sender treblåseinstrumentene lyden til alle kanter med omtrent samme volum. Dette kan skape problemer ved lydopptak av treblåseinstrumenter.
Pierre de Thury

**Pierre de Thury** (født i Bresse i Frankrike, død i desember 1410) var en av Den katolske kirkes kardinaler.

Han ble kreert til kardinal *([[pseudokardinal]])* den 12. juni 1385 av motpaven Klemens VII, med *[[Santa Susanna]]* som tittelkirke.

Han brøt med pave Benedikt XIII med ni andre "pseudokardinaler" i 1408 og ble senere samme år avsatt av ham. Han sluttet seg da til motpaven Alexander V.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Martín Zalva

**Martín Zalva** eller **Salva** (født 1337 i Pamplona, død 27. oktober 1403 i Salon-de-Provence) var en av Den katolske kirkes kardinaler. 

Han ble kreert til kardinal *([[pseudokardinal]])* den 21. juli 1390 av motpaven Klemens VII.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church - Martín de Zalba
Guillaume de Vergy

**Guillaume de Vergy** (død 1407) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Besançon i Frankrike.

Han ble kreert til kardinal *([[pseudokardinal]])* den 17. april 1391 av motpaven Klemens VII.

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Franz Hermann

**Franz Hermann** (død 2. september 1328) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var abbed av Fulda i Tyskland.

Han ble kreert til kardinal *([[pseudokardinal]])* den 15. mai 1328 av motpaven Nikolaus V.

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
O-Zone

**O-Zone** var en moldovsk/rumensk popgruppe som besto av Dan Bălan, Arsenie Todiras og Radu Sârbu. Gruppen ble grunnlagt i 1998 og oppnådde i 2003/2004 stor internasjonal suksess med låtene «Despre Tine» og «Dragostea din Tei». Sistnevnte kom på hitlistene til flere land. Begge låtene fikk førsteplassen på VG-lista i Norge. 

Gruppen ble grunnlagt av Dan Balan, først med Petru Jeilihovsci som andre bandmedlem. Senere forlot Petru O-Zone, og ble erstattet av Arsenie og Radu. O-Zone ble offisielt oppløst 15. januar 2005. I ettertid har Radu giftet seg og blitt far, Arsenie produserer fortsatt musikk, og Dan har startet opp bandet "Crazy Loop".

## Diskografi

### Album
**Dar, Unde Ești* (1998)
**Number 1* (2001)
**DiscoO-Zone (2004)*
**Dragostea Din Tei (2003)*
**Despre Tine (2004)*
**De Ce Plang Chitarele (2004)*
**Printe nori (2004–2005)*

### Singler
**Numai Tu* (2001)
**Dragostea din Tei (Maiahi)* (2004)
**Despre Tine* (2004)
**Mai Ya Hi (engelsk oversettelse av Dragostea din Tei)O-Zone * (2005) Romnania #72

### Andre sanger
** De Ce Plang Chitarele *
** Fiesta De La Noche *
** Oriunde Ai Fi *
** Te-am Visat *
** Sarbatoarea Noptilor De Vara *
** Nu Ma Las De Limba Noastra *
** Printe Nori *
** Crede Ma *
** Number 1*
** V.I.P*
** Am Sa Ce Chem*
** Dragostea Din Tei*
** Despre Tine*
** Te voi iubi*

### «Dragostea din tei»
Topplassering i de forskjellige landene.

## Eksterne lenker
*
Julius Schreck

**Julius Schreck** (født 13. juli 1898, død 16. mai 1936) var en tysk nazist og et tidlig medlem av det tyske nasjonalsosialistiske partiet NSDAP. Han var den første kommandanten for Schutzstaffel (SS) og var med på opprettelsen av både Sturmabteilung (SA) og SS. 

## Bakgrunn og virke
Etter å ha vært med i frikorpset *[[Marinebrigade Ehrhardt]]*, sluttet han seg til partiet i 1920, omtrent samtidig som Adolf Hitler og rett etter at partiet hadde blitt omorganisert og fått nytt navn. De to utviklet et nært vennskap i bevegelsens tidligste periode. I 1921 var Schreck en av grunnleggerne av Sturmabteilung (SA). Han deltok også i organiseringen av Stabswache, en avdeling innen SA som hadde som oppgave å beskytte Hitler under folkemøter. I 1923 deltok han i ølkjellerkuppet, og ble fengslet sammen med andre i partiets ledelse. 

Da NSDAP ble gjenopprettet i 1925 henvendte Emil Maurice seg til Schreck og ba ham hjelpe til med å opprette en livvaktavdeling for Hitler, som skulle hete *Stosstrupp Adolf Hitler*. Den ble opprettet med åtte medlemmer, og senere samme år ble den omdøpt til Schutzstaffel. Schreck var medlem nr. 5. Hitler ba ham om å ta kommandoen, og han ble dermed den første lederen. Han brukte selv aldri den senere tittelen Reichsführer-SS, men fikk den tildelt med tilbakevirkende kraft da den ble innført. 

I 1926 gikk han av som leder for SS, som på det tidspunktet fortsatt bare hadde omkring 100 medlemmer. Han fortsatte som Hitlers privatsjåfør, og fortsatte å ha tittelen *SS-Führer*. Da SS begynte å vokse etter 1930, under Heinrich Himmler, fikk han rang av *[[SS-Standartenführer]]*. Han hadde i 1930-årene liten makt i bevegelsen, og fortsatte som Hitlers sjåfør inntil 1936, da han måtte slutte i posisjonen på grunn av dårlig helse. Han hadde da blitt ''SS-Oberführer. 

Han døde i 1936 av hjernehinnebetennelse. I statsbegravelsen som ble arrangert holdt Hitler minnetalen. 

## Referanser
Giacomo Alberti

**Giacomo Alberti** (født i Prato på slutten av 1200-tallet, død i München en gang etter 1335) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Castello i Italia.  

Han bl bispeviet i 1319 av sin onkel, kardinal Niccolò Alberti, O.P. og var en av de fremste støttespillerne til Pietro di Corvara (som med tiden ble motpaven Nikolaus V), og ble kreert til kardinal («*[[pseudokardinal]]*») av Nikolaus V den 15. mai 1328. 

Han ble ekskommunisert av pave Johannes XXII. 

## Referanser
Fazio Donoratico

**Fazio Donoratico ** (død 1333) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han tilhørte den pisanske greveslekten Donoratico, var biskop av Chiron på Kreta.  

Han ble kreert til kardinal *([[pseudokardinal]])* den 15. mai 1328 av motpaven Nikolaus V. 

Han ble ekskommunisert av pave Johannes XXII.
Joseph Berchtold

**Joseph Berchtold** (født 6. mars 1897, død 23. august 1962) var en tysk general i Sturmabteilung (SA) og Schutzstaffel (SS). Han var andre kommandant for SS, fra 1926 til 1927, og var i sin tid med på å opprette både SA og SS. Han innførte tittelen *[[Reichsführer-SS]]* som en embetstittel i SS, og var en av få som hadde denne graden.

Han etterfulgte Julius Schreck som kommandant i 1926. Selv om han var en mer dynamisk person enn sin forgjenger, klarte han ikke å stå imot andre krefter i NSDAP (nazipartiet) som stadig ville omorganisere, og etter mange indre stridigheter søkte han avskjed i 1927. Han ble erstattet av sin nestkommanderende, Erhard Heiden.

Han nådde graden Obergruppenführer i SA.
Trento

**Trento** (tysk *Trient*) er hovedstaden i den italienske autonome regionen Trentino-Syd-Tirol. Byen har 112&nbsp;000 innbyggere.

## Politikk
Borgermester er Alessandro Andreatta. I bystyret sitter partiene Margherita (venstre-katolikker) med 28,7 %, Ulivo (sosialdemokrater) med 17,7 %, Forza Italia (høyrepartier) med 11,6 %, Rifondazione Comunista med 5,7 % og Lega Nord med 5,2 %.

Byen er vennskapsby med Berlin-Charlottenburg.

## Historie
Byen var opprinnelig keltisk, og kom under romerne i det første århundre før vår tidsregning. 

På 1000-tallet kom byen under det tysk-romerske rike, og ble styrt av fyrstbispedømmet Trento. Blant kjente fyrstbiskoper kan nevnes Bernardo Clesio og Cristoforo Madruzzo. 

Byen er bl.annet kjent for konsilet i Trient (1545–63) som ledet til motreformasjonen. 

Byen forble styrt av biskopene fram til Frankrike erobret byen i 1801. 

Ved Wienerkongressen i 1814 ble byen, som lenge hadde vært assosiert med Tirol, en del av Østerrike. Etter første verdenskrig ble hele provinsen Trento sammen med det tyskspråklige Syd-Tirol annektert av Italia.

## Personer fra Trento
* Giacomo Aconzio
* Kurt von Schuschnigg, østerriksk politiker
* Alcide De Gasperi, italiensk politiker og en av grunnleggerne av Den europeiske union

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Walther Aas

**Walther Karl Aas** (1928–1990) var en norsk kunstner. Han tilhørte 1970-årenes nyromantiske retning.

Allerede som seksåring skaffet han seg de første modellene, og tegnet og malte. Som 14-åring gjennomlevde han sterke konflikter med læreren på den stedlige folkeskole og grep sykkelen fatt. Han ville til Oslo for å lære mer. Her levde han som uteligger i stor fattigdom i mange år. Aas fikk i en periode gratis undervisning hos kunstnersøsknene Maria Vigeland og Per Vigeland. Maria Vigeland ble raskt oppmerksom på Aas' begavelse.

Gjennom tre år hospiterte han ved Statens kunst- og håndverksskole i Oslo. I syv år gikk Aas i lære hos Thoralf Nikolai Lærdal, som var utdannet billedskjærer før han ble maler. Lerdal hadde vært elev av Gerhard Munthe og Christian Krohg. Det fantes flere åpne malerskoler hvor Aas var innom: Sussi Steigens Malerskole, Engebretsen Tegneskole, Arbeidernes Kunstsirkel. 

Aas flyttet til Sarpsborg i 1954 og bodde der fram til sin død. Aas giftet seg i 1977. Sammen med sin kone Liv Aas, f. Iversen, kjøpte han Gamle Ise Skole i 1980. Den ble etter hvert til både fast galleri, atelier og et kultursentrum for distriktet. To viktige begivenheter markerer hans gjennombrudd. Mai-auksjonen 1979 hos Blomqvist Kunsthandel i Oslo, hvor to av bildene ble solgt til gode priser, og utstillingen «Romantikk/Realisme» i Oslo høsten samme år hvor han stilte ut sammen med bl.a. Odd Nerdrum, Karl Erik Harr og Arne Paus. 

Hans fremste elev var Vebjørn Sand, som senere raskt sto på egne ben. Aas malte et ufullendt bilde av den seirende Kristus. Han, som inntil det siste forholdt seg spørrende overfor livets og dødens mysterium, fikk en siste åpenbaring. Som maler.

Tore Stubberud utga boken *Walther Aas* om ham sommeren 1990. 

## Utstillinger
* Debuterte på Høstutstillingen, Oslo 1970
* Kultur og Minne, Sarpsborg 1976
* Fredrikstad Biblioteks Overlyssal 1978
* Galleri Moment, Ångelholm, Sverige 1978
* Blomqvist, Oslo, Separatutstilling
* Romantikk/Realisme-79, Oslo Kunstforening og Lillehammer Bys Malerisamling 1979.
* Østfold Bildende Kunstnere, Moss Kunsgalleri 1980
* Galleri Homansbyen, Separatutstilling 1980
* Galleri Sigvald Skald, Sarpsborg, 1980
* Skjebergdagene 1980
* Solli Bruk 1980
* Romantikk/Realisme, Galleri Homansbyen 1980
* Galleri Jørgen, Oslo 1981
* Galleri Borg Sarpsborg 1981
* Offisiell åpning av Galleri Gamle Ise Skole, 06.12.1981
* Galleri Borg Sarpsborg, Romantikk 1982
* Galleri Petterson, Tønsberg, Nyromantikkere, 1983
* Oslo Kunsforening 1984
* Fagforeningsalen, Odda Kunstforening 1983
* Lillestrøm Kunsgalleri, Separatutstilling, 1986
* Galleri Unikus, Halden, 1988
* Post Kunst Post, ØBK, Galleri F15, Moss og Gøteborg 1988
* Galleri Clodion, Oslo 1988
* Karmøy Utstillingen, Flere år
* Galleri Hjalmar, Skudeneshavn 1989
* Valdres Kunsforening, 1989

## Referanser


## Litteratur
* Norsk kunstnerleksikon, b. 4 : Sp-Å, side 588, digital utgave

## Eksterne lenker
* Artikkel fra Kulturbeite - arkivert utgave
Giovanni Arlotti

**Giovanni Arlotti** var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var korherre i Peterskirken i Roma.

Han ble kreert til kardinal *([[pseudokardinal]])* den 15. mai 1328 av motpaven Nikolaus V, med *[[San Nicola in Carcere]]* som tittelkirke.

Han ble ekskommunisert av pave Johannes XXII.

## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Bernardo Clesio

**Bernardo Clesio**, også nevnt som Bernhard von Cles, Clesius, de Closs (født 11. mars 1485 på slottet Cles i Nonstal i Tirol, død 30. juli 1539 i Brixen) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var fyrstebiskop av Trient. Han var også politiker, diplomat, humanist og botaniker.

## Liv og virke
Han ble født i Cles og tilhørte en adelig familie. Clesio studerte ved universitetet i Bologna, og ble senere fyrstbiskop av Trento (1514&ndash;1539 - bispeviet 1515 av biskop Michele Iorba (Jorba), Hisp. O. S. Hier, titulærbiskop av *Arethusa*), kardinal og kansler for den tysk-romerske keiser Ferdinand II.

Han ble kreert til kardinal i mars 1530 av pave Klemens VII, med *[[Santo Stefano Rotondo|Santo Stefano al Monte Celio]]* som tittelkirke. Det var hans åttende konsistorium. I 1534 arbeidet keiser Ferdinand II for at von Cles skulle velges til pave.

Han spilte en stor rolle under organiseringen av konsilet i Trient, og hadde æren for å få konsilet til sin hjemby. Han utbygget byen omfattende under denne prosessen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Cristoforo Madruzzo

**Cristoforo Madruzzo** (født 1512, død 1578) var fyrstbiskop av Trento, kardinal i den katolske kirke og politiker. Han studerte ved universitetene i Padova og Bologna. I sin tid som fyrstbiskop var han vert for konsilet i Trient (1545–1563).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Giacomo d’Itro

**Giacomo d'Itro** (død 30. mars 1393) var en av Den katolske kirkes kardinaler og latinsk patriark av Konstantinopel.

Han ble kreert til kardinal (pseudokardinal) den 18. desember 1378 av motpaven Klemens VII.

Han ble fengslet av Carlo de Durazzo i Napoli og tvunget til å gi sin offentlige tilslutning til pave Urban VI i kirken *Santa Chiara* den 4. september 1382. Han ble så holdt innesperret i en rekke fengsler i kongedømmet Sicilia sammen med pseudokardinal Leonardo Rossi til 1386, da de begge ble satt fri.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Niccolò Brancaccio

**Niccolò Brancaccio** (født ca. 1340, død 29. juni 1412) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Cosenza.

Han ble kreert til kardinal *([[pseudokardinal]])* den 18. desember 1378 av motpaven Klemens VII.

## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Pierre Amiel

**Pierre Amiel** eller **d'Ameil, de Sarunas, de Sarcenas, de Grâce** (ca. 1309–1389) var en fransk katolsk kardinal. Han var erkebiskop av Vienne, Napoli og Embrun. Amiel tilhørte benediktinerne.

Han ble kreert til kardinal («pseudokardinal») den 18. desember 1378 av motpaven Klemens VII.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Pierre-Raymond de la Barrière

**Pierre-Raymond de Barrière** (død 1383) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Autun og tilhørte augustinerkorherrene.

Han ble kreert til kardinal *([[pseudokardinal]])* den 18. desember 1378 av motpaven Klemens VII. Han tok avstand fra utnevnelsen og allierte seg med pave Klemens VII.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Reichsjugendführer

**Reichsjugendführer** («Riksungdomsfører») var tittelen til lederen for det Hitlerjugend, det tyske nasjonalsosialistiske partiet NSDAPs ungdomsbevegelse. Tittelen ble innført i 1931, med Baldur von Schirach som første innehaver. Han ble etterfulgt av Artur Axmann i 1940; de to var de eneste som hadde tittelen.

I tillegg til å være en embetstittel var *Reichsjugendführer* også en paramilitær grad. Det var opprinnelig ikke noen insignier for graden, og von Shirach gikk kledd i partiets brune jakke med Hitlerjugends armbind. Axmann innførte insignier basert på de som ble brukt av *[[Reichsführer-SS]]*. 

Begge innehavere av tittelen ble etter andre verdenskrig dømt for å ha forledet og hisset opp ungdommen. 

## Se også
* Hitlerjugend
* Baldur von Schirach
* Artur Axmann
Most (saft)

**Most** (lty., av lat. *mustum* som betyr *ung vin*) er ren ugjæret (men gjærbar) råsaft av epler, pærer, druer og bær i blandet eller ublandet form. Er mosten gjort av ett slag (en type) så skal navnet på slaget brukes foran ordet *-most*, som i eplemost, pæremost, druemost, blåbærmost, kirsebærmost, solbærmost, bringebærmost eller stikkelsbærmost eller lignende.

Most er en viktig ingrediens i både vin-, brennevin- og siderproduksjon, samt i produksjonen av mange typer leskedrikker. Den kan være silt, men ikke kokt og heller ikke tilsatt vann eller andre tilsetningsstoffer. Most som blir kokt kalles saft og er som oftest tilsatt sukker eller annen søtning. Saft har relativt lang holdbarhet og er konsentrert og må som regel blandes ut med vann for å bli drikkeklar. Most som blir utblandet med vann kalles gjerne fruktnektar og skal bestå av minimum 50 prosent råsaft. Fruktnektar kan være søtet.

## Most som grunnlag
Most ble brukt i matlaging i Romerriket og brukes fremdeles til dette på Balkan og i Midtøsten.

Most danner også grunnlag når man lager vin, brennevin og sider. Det er tiden som frukten er i mosten som bestemmer hvilken karakter den ferdige vinen skal ha. Når tiden er inne blir safta presset og silt fra frukten. Siden drueskall inneholder villgjærsopper, som automatisk vil starte en gjæringsprosess når druene knuses, tilsettes svovel for å drepe gjærkulturen, slik at vinbonden får kontroll med gjæringsprosessen selv. Ellers kan vinen bli for svak, og da kan bakterier gjøre den om til eddik. Deretter tilsettes vingjær slik at gjæringen kan starte. Fruktmassen som blir igjen etter pressing blir gjerne bragt tilbake til frukthagen og brukt som gjødsel. Ugjæret most kan brukes som søtningsstoff og tilsettes før tapping på flasker. 

Det er også mulig å etterfylle med vann når mosten er tappet. Man etterfyller da med like mye vann som den safta man tok bort. Dette står i 24 timer og tappes så av igjen. De som arbeider i vingården bruker dette som tørstedrikk, det kan også brukes som basis for grappa.

## Se også
* Jus (drikk)