Thomas Hénin-Létard d’Alsace-Boussut de Chimay

**Thomas Philip Wallrad Hénnin-Létard d'Alsace-Boussut de Chimay** (født i 1679 i Wolvertem ved Brussel i De spanske nederlandenes «belgiske» del, død 5. januar 1759 i Mechelen) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Mechelen 1713&ndash;1759. 
Han ble kreert til kardinal i 1719, med *[[San Cesareo in Palatio]]* som tittelkirke, og skiftet senere til *[[Santa Balbina all'Aventino]]* og så til *[[San Lorenzo in Lucina]]*.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Han ble født inn i den flamske adelsfamilien Hénin-Liétard, den andre sønnen til Philippe Louis d'Hénin-Liétard d'Alsace, greve av Boussu og prins av Chimay, og Anne-Louise Verrycken, datter av baron von Impden. Han ble døpt dagen etter fødselen, den 13. november 1679.

Den senere kardinalens bror var gift med Charlotte de Rouvroy, datter av hertugen av Saint-Simon, som nevnte kardinalen i sine skrifter. En av nevøene hans, Charles-Alexandre de Hénin-Liétard d'Alsace, greve av Beaumont, døde under den franske revolusjon i 1794 i Paris i giljotinen.

Allerede som barn var han forutbestemt til en religiøs løpebane, og mottok tonsur den 29. november 1690, i en alder av elleve år. Han fikk sin tidlige utdannelse fra jesuittene. Han studerte først i Köln og dro deretter til Roma, hvor han bodde ved Collegio Germanico og gikk på Det pavelige Atheneum i San Apollinare. Deretter fortsatte han studiene ved Det pavelige universitet Gregoriana i Roma, hvor han tok doktorgraden i filosofi og teologi den 28. august 1702. Han var den første som offentlig forsvarte sine teser for et panel av geistlige og lærde.

### Kirkelig karriere
Selv som ung mann var den fremtidige kardinalen av Alsace kannik ved Gent-katedralen, hvor han ble utnevnt til provost i 1695. Han mottok delavere vielser den 24. august 1698, ble ordinert til subdiakon den 12. juni 1701 og til diakon den 2. november 1701. 

Han ble ordinert til prest den 15. oktober 1702. Han var generalvikar for Gent bispedømme, som han således ledet under biskopens fravær. I 1713 hadde paven til hensikt å utnevne ham til biskop av Ypern, men keiseren foreslo ham til erkebispesetet i Mechelen.
### Erkebiskop av Mechelen
Den 16. desember 1715 ble han valgt til erkebiskop av Mechelen, og den 19. januar 1716 ble han ordinert til biskop av Giorgio Spinola, den pavelige nuntius til Østerrike, i jesuittkirken i Wien; medkonsekratorene var László Erdödy, biskop av Nitra, og Sigismund von Kollonitz, biskop av Vác.
### Kardinal
Ved konsistoriet den 29. november 1719 kreerte pave Klemens XI erkebiskop d'Alsace en kardinal, hvorpå han den 16. juni 1721 mottok titulærkirken *San Cesareo i Palatio* som kardinalprest. Han deltok i konklavet i 1721, der pave Innocens XIII ble valgt. Den 2. desember 1733vekslet han over til titulær kirken *[[Santa Balbina]]*. Han deltok i konklaven i 1740 som valgte pave Benedikt XIV og ble værende i Roma til mai 1741. 

Etter å ha blitt kardinalprotoprest, mottok han titulærkirken *[[San Lorenzo in Lucina]]* 17. juli 1752, en kirke som tradisjonelt var forbeholdt kardinalprotopresten.

### Død
Kardinal d'Alsace døde den 5. januar 1759 i Mechelen og ble gravlagt i Mechelen-katedralen, hans bispekirke. Han var den siste gjenlevende kardinalen som var blitt utnevnt av pave Klemens IX.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) *1670
* Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) *1685
* Erkebiskop Giorgio Spínola (1667-1739) *1711
* Kardinal *Thomas Hénin-Létard d’Alsace-Boussut de Chimay* (1679-1759) *

## Referanser