Cynewulf

**Cynewulf**, også **Cynwulf** eller **Kynewulf**, angelsaksisk for «konge-ulv», uttales «kiniwulf») er en av tolv angelsaksiske poeter som vi kjenner av navn, og en av de bare fire som har etterlatt seg verker bevart i dag. 

Cynewulf regnes som en av de mest fremragende skikkelser i gammelengelsk kristen poesi med sine religiøse dikt *Apostlenes skjebne* (*The Fates of the Apostles*), *[[Juliana (dikt)|Juliana]], Elene*, og *Kristus II* (*Christ II*, også referert til som *The Ascension*, «himmelfarten»).

Han videreførte den gammelgermanske bruken av bokstavrim, kjenninger og kampskildringer; og ved å flette inn sitt eget navn med runer i et bevart dikt, har han selv bekreftet dets ekthet. I motsetning til sin forgjenger Cædmon, hvis liv skildres i Beda den ærverdiges engelske kirkehistorie, *Historia ecclesiastica gentis Anglorum*, er Cynewulfs liv på det nærmeste ukjent. De fire signerte diktene hans utgjør samlet flere tusen linjer. Til sammenligning er det eneste diktet som finnes av Cædmon - hymnen hans - på bare ni linjer. Litteraturforskerne har forgjeves analysert Cynewulfs dikt på jakt etter hans identitet.

## Liv
### Opprinnelse og datering
Det er forsket mye på Cynewulfs dialekt, og de ulike stavemåtene av navnet hans. Selv om *[[Vercelliboken]]* og *[[Exeterboken]]* som håndskrifter først og fremst er på sent vestsaksisk, er det mest sannsynlig at Cynewulf skrev på en anglisk dialekt fra Northumbria eller Mercia, dvs. Nord- og Midt-England, påvist av lingvistiske og metriske analyser av hans dikt, eksempelvis *Elene*, der epilogen (begynner ved linje 11&nbsp;236) danner «ufullstendige rim» i ordenes vestsaksiske form, om de erstattes av angliske former. For eksempel inneholder manuskriptet *miht:peaht* som falskt rim, noe som kan korrigeres ved å erstatte den midterste vokallyden av begge ordene med en *æ*-lyd. Den nye rimet *maeht:paeht* viser en typisk anglisk utglatting av *ea*-lyden. Tallrike andre «anglianismer» i diktene *Elene* og *Juliana* er indikasjoner på en underliggende vestsaksisk oversettelse. Å avklare om Cynewulf kom fra Northumbria eller Mercia har vist seg vanskeligere, men lingvistiske undersøkelser tyder på at bokstaven *e* i signaturen «Cynewulf» ville vært karakteristisk for dialekten i Mercia på hans tid.

Cynewulf kan ikke identifiseres sikkert som noen kjent historisk person; men vi vet med sikkerhet at han ikke kan være yngre enn manuskriptene til *Vercelliboken* og *Exeterboken*, dvs. andre halvdel av 900-tallet. Tidlige vestsaksiske former i begge manuskriptene kan innebære at det er en skriver fra kong Alfred den stores regjeringstid som oversatte Cynewulfs lyrikk, noe som tidfester poeten ikke senere enn til overgangen til 900-tallet.

Et annet uklart forhold er at de tekstlige variantene av Cynewulfs navn, «Cynewulf» og «Cynwulf», er yngre enn stavemåten «Cyniwulf». Det er påpekt at *i* utviklet seg til *e* en gang på midten av 700-tallet, og at generell bruk av *i* fases ut på slutten av dette århundret, noe som tyder på at Cynewulf ikke kan tidfestes til mye før år 800. Dessuten fikk «kulten rundt Kristi kors», som kan finnes i Cynewulfs dikt *Elene*, sitt kulturelle høydepunkt på 700-tallet. Denne siste antagelsen svekkes imidlertid av at den intense dyrkelsen av korset kan ha foregått i en lengre periode. Det er også påpekt at akrostikon (et vers der de første bokstavene eller sluttbokstavene i hver linje danner et nytt ord eller en setning) var meget populært i 800-tallets poesi, og at Cynewulfs egen akrostikonske signatur ville ha fulgt datidens mote. Alt i alt kan ikke Cynewulfs levetid fastslås sikkert, men det er sannsynlig at han levde og diktet på 800-tallet.

### Identitet
Tre historiske skikkelser har vært foreslått som poeten: 
:Cynewulf, biskop av Lindisfarne (død ca. 782); 
:Cynwulf, en prest i Dunwich (ca. 803); og
:Cenwulf, abbed i Peterborough (død 1006). 
Den mest sannsynlige kandidaten er Cynewulf av Lindisfarne, ettersom de gjennomarbeidede religiøse tekstene må ha støttet seg på «lærdommen og troen til en profesjonell geistlig som talte med autoritet». Likevel er det klart at miljøet på den tid ikke var åpent for  poetiske nyvinninger. Det har ikke vist seg mulig å knytte Cynewulfs litterære arbeider sikkert til noen historisk person.

Av tekstene hans fremgår at han utvilsomt var skrivekyndig og velutdannet. Det er ingen annen måte å «forklare den modenhet han utviser i sin poesi». Gitt emnet i hans lyrikk, var han sannsynligvis «en mann i en hellig orden», og den dype kristne kunnskap videreført i versene tyder på opplæring i kirkelig og hagiografisk litteratur, foruten den romersk-katolske kirkes dogmer og doktriner. Hans tilsynelatende tillit til latinske kilder, betyr også at han behersket latin, og dermed høyst sannsynlig var geistlig.

## Verker
Tidligere forskere har tillagt Cynewulf en overflod av angelsaksiske tekster fordi disse minnet om stilen i hans signerte dikt. Det var en tid plausibelt å tro at Cynewulf var forfatter av *Gåtene* i Exeterboken, *Føniks, Andreas* og *Guthlac*; selv berømte dikt uten navngitt forfatter som *[[Drømmen om Kristi kors]]*, *Nedstigningen til helvete* (*Harrowing of Hell*) og *[[Physiologus]]*, er tidligere tilskrevet Cynewulf. Imidlertid har S.K. Das' og Claes Schaars studier fått den akademiske verden til begrense Cynewulfs kanon til de fire diktene som bærer hans signatur. *Exeterboken*, som er usedvanlig ved å ta opp en rekke ulike emner, inneholder Cynewulfs *Juliana* og *Kristus II* (*Himmelfart*), mens *Elene* og *Apostlenes skjebne* står i *Vercelliboken*.

Samtlige av Cynewulfs dikt inneholder passasjer hvor bokstavene til poetens navn er vevd inn i teksten ved å benytte runesymboler som også dobler meningsinnholdet i teksten. I *Juliana* og *Elene* er de innvevde signaturene stavet i en mer gjenkjennelig form som «Cynewulf», mens i *Apostlenes skjebne* og i *Kristus II* er det observert uten den midterste bokstaven **e** slik at det står «Cynwulf». Alle fire diktene trekker på latinske kilder som homilie]r (oldtidens prekener) og hagiografier (helgenbiografier), i kontrast til andre gammelengelske dikt som *Genesis, Exodus* og *Daniel*. Disse er basert på Bibelens tekster, ikke sekundære kilder. Det brukes bokstavrim som vanlig i angelsaksisk poesi.

*Elene* er Cynewulfs lengste dikt, bestående av 1&nbsp;321 linjer. Det er fulgt av *Juliana* på 731 linjer, *Kristus II* på 427 linjer og *Apostlenes skjebne* på kun 122 linjer. Tre av diktene er «martyrhistorie» i at hovedpersonen(e) dør eller lider for sin kristentro. I *Elene* leter St. Helena etter det hellige kors og spre kristendommen; i *Juliana* dør hovedpersonen etter å ha nektet å gifte seg med en hedning, og bevarer sin kristne rettskaffenhet; i *Apostlenes skjebne* skaper fortelleren en sang til meditasjon over apostlenes martyrdød som de «gladelig møter». *Elene* og *Juliana* passer inn i kategorien «helgenbiografier». Sammen med *Andreas* og *Guthlac* (del A og B) utgjør de de eneste helgenbiografier på vers på angelsaksisk. *Kristus II* er mer å betrakte som en heftig beskrivelse av et «oppbyggelig emne».

Diktenes rekkefølge er uviss. Noen hevder at *Elene* trolig kommer sist, ettersom den «selvbiografiske» epilogen kan tolkes som om Cynewulf var gammel da det ble skrevet, men dette er omdiskutert. Det kan synes som om *Kristus II* og *Elene* representerer høydepunktet i Cynewulfs diktning, mens *Juliana* og *Apostlenes skjebne* synes skapt av en mindre inspirert, mer umoden poet.

## Betydningen av runesignaturene
Viktigheten av Cynewulfs signatur i runeskrift vurderes på flere måter:
:For det første var praksisen med å hevde eierskap til sitt eget dikt et klart brudd med tradisjonen der opphavspersonen var anonym, og intet dikt «eid» av sin skaper. Det var vanlig for klassiske poeter å gi sine dikt videre i forventning om at de ville tilpasses og endres underveis. Cynewulf befant seg øyensynlig delvis i en tradisjon hvor forfatterskap til et dikt var knyttet til et navn, og at opprinnelig utforming måtte respekteres av framtidige generasjoner.
:For det andre kan både dikterbevisstheten og anvendelsen av runer tolkes som norrøn påvirkning. Angelsaksernes England var del av det kulturelle fellesskapet rundt Nordsjøen, og Cynewulf kan ha kjent til praksis blant norrøne skalder. Disse utviste en forbausende individuell holdning til sine kvad og egen dikterevne. Deres diktning ble betraktet som en kunstart, og de beste skaldene var høyt respektert og lønnet, med plass i kongens krets. Fra de norrøne sagaene kjennes mer enn 250 skalder ved navn, selv om det ikke er bevart kvad fra dem alle. 
:Men Cynewulfs hensikt var kanskje ikke å hevde noe eierskap, men å «søke at andre ba for hans sjel». Han kan ha håpet å bli husket i sitt publikums bønner, i takknemlighet for diktene hans. I én forstand står hans forventning om åndelig belønning i kontrast til den materialistiske belønning som andre poeter forventet for sin diktning.

## Poetens rettferdiggjøring
Cynewulfs egen rettferdiggjøring av seg som poet, stammer fra ideen om at «poesi» var «assosiert med visdom». I Cynewulfs dikt *Kristus II* skriver han følgende:
:«*Deretter han som skapte denne verden... æret oss og ga oss gaver... også sådde og la i menneskesinnet mange former for hjertets visdom. En lot han huske kloke dikt, ga ham edel forståelse, gjennom hans munns ånd. Den mann hvis sinn er gitt visdommens kunst, kan si og synge alle slags ting.*»

Ved å granske Cynewulfs selvbiografiske refleksjon i epilogen i *Elene* er det innlysende at han tror dikterevnen hans kommer direkte fra Gud, som «låser opp for poesiens kunst» inne i ham.

## Referanser


## Litteratur
*Bradley, S.A.J, red. og overs. (1982): *Anglo-Saxon Poetry,* London: Everyman's Library
*Cook, Albert S., red. (1900):. *The Christ of Cynewulf,* New York: Books fr Libraries Press
*Fulk, R.D. and Christopher M. Cain 2003. *A History of Old English Literature,* Oxford: Blackwell Publishing
*Gradon, P.O.E., red. (1958): *Cynewulf's Elene,* London: Methuen
*Greenfield, Stanley B. (1965): *A Critical History of Old English Literature,* New York: New York University Press
*Kennedy, Charles W. (1963): *Early English Christian Poetry,* New York: Oxford University Press
*Raw, Barabara C. (1978): *The Art and Background of Old English Poetry,* London: Edward Arnold
*Stokes, Peter A. (2006): «Cynewulf (900 (?)-960 (?))». *The Literary Encyclopedia,* The Literary Dictionary Company. 30. oktober 2006.
*Woolf, Rosemary, red. (1955): *Juliana,* London: Methuen

## Eksterne lenker
Cynewulfs dikt og tekster i moderne engelsk oversettelse (PDF-Format):
* ''Christ''
* ''Juliana''
* ''The Fates of the Apostles''
* ''Elene''
*