open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
National Museum of the Philippines

**The National Museum of the Philippines** er et museum i Manila på Filippinene. Det ble opprettet i 1901 under navnet *Insular Museum of Ethnology, Natural History and Commerce*, og er det offisielle museum for filippinsk naturhistorie og etnografi.  Det ligger ved Rizal Park og nær den historiske bykjernen Intramuros in Manila. 

Hovedbygningen fra 1918 var tegnet av den da allerede avdøde amerikanske arkitekten Daniel Burnham, og den var opprinnelig møtested for den filippinske kongress. Det opprinnelige museet ble stygt skadet under annen verdenskrig, og museet var i lite egnede lokaler frem til at kongressbygningen ble renovert og overdratt til museet i 1990-årene.

Bygningen har samlinger av kunst og naturvitenskaper, og huser andre støttetjenester; den nærliggende tidligere finansbygningen huser avdelingene for antropologi og arkeologi og er kjent som *The Museum of the Filipino People*.

## Eksterne lenker
*
Daniel Burnham

**Daniel Hudson Burnham** (1846–1912) var en amerikansk arkitekt og byplanlegger. Han virket for det meste i Chicago og er særlig kjent for sine skyskrapere.

Han og hans arkitektfirma, *Burnham and Root*, tegnet en av de første amerikanske skyskrapere: Frimurertempelbygningen i Chicago. Blant hans mest berømte bygninger var Flatiron Building i New York City og Union Station i Washington D.C.

Som byplanlegger planla han hvordan den raskt voksende Chicago skulle utvikle seg, og han var også med på å utforme byer som Cleveland, San Francisco og Washington D.C. 

Hans plan for Manila ble bare satt ut i livet i de aller nederste bydeler, langs Dewey Boulevard (nå: Roxas Boulevard). Han tegnet også flere bygninger i Manila.

Han planla dessuten den filippinske fjellbyen Baguio City, som ble de amerikanske koloniherrers tilholdssted når sommervarmen i Manila ble for trykkende. Planen ble tildels virkeliggjort. Burnham Park i byen er oppkalt etter ham.
  
## Noen prosjekter
* Flatiron Building, New York City, New York, USA, 1902
* Reliance Building, Chicago, Illinois, USA, 1890-94 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kort sammenfatning 
* Biografi og noen bilder
De forente nasjoners monetære og finansielle konferanse

**De forente nasjoners monetære og finansielle konferanse**, alment omtalt som **Bretton Woods-konferansen**, var en samling av 730 delegater fra alle de 44 allierte stater i Mount Washington Hotel, i Bretton Woods i New Hampshire i USA, for å bestemme hvordan den internasjonale monetære og finansielle orden skulle reguleres etter Annen Verdenskrig var avsluttet.

Konferansen fant sted fra 1. juli til 22. juli 1944, da man undertegnet avtaler som gav støtet til opprettelsen av Den internasjonale bank for gjenoppbygging og utvikling (IBRD), The General Agreement on Tariffs and Trade (GATT) og Det internasjonale pengefondet (IMF).

Et annet resultat av konferansen var Bretton Woods-systemet for håndtering av konversjoner mellom valutaene. Dette systemet stod ved lag til tidlig i 1970-årene.

Et av de viktigste og mest omstridte vedtakene ved konferansen – som også verdt å merke seg er Norges sterke bidrag ved konferansen – var forslaget om likvidering (nedleggelse) av Den internasjonale oppgjørsbanken (BIS), banken som hadde muliggjort og hjulpet nazistene med forflytting av krigsransutbytte og annet. Flere av bankens tidligere styremedlemmer ble senere dømt ved krigsrettssaken i Nürnberg. Likvidering av banken ble til sist faktisk også vedtatt, med sterk støtte fra USA og Roosevelt-administrasjonen, men senere uthalt og forhindret av president Harry S. Truman.

## Referanser
Guna (distrikt)

**Guna** (hindi: गुना जिला) er et distrikt i den indiske delstaten Madhya Pradesh. Distriktets hovedstad er Guna. Ashoknagar distrikt ble skilt ut fra Guna i 2003.

## Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det  innbyggere i distriktet, mot  i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 25,20 % av befolkningen.

Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 16,25 % i 2011 mot 19,58 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 901 i 2011 mot 930 i 2001. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Klagenemnda for håndverkertjenester på fast eiendom

**Klagenemnda for håndverkertjenester på fast eiendom** (kortnavn **Håndverkerklagenemnda**) var en norsk klagenemnd lansert 3. oktober 2008 som et samarbeid mellom Forbrukerrådet og ni bransjeorganisasjoner i Næringslivets Hovedorganisasjon. Den ble avviklet 31. desember 2011.

Nemnden behandlet alle former for tvist mellom forbrukere og håndverkere, herunder dårlig utført håndverksarbeid, fortolkning av avtaler og uenighet om pris og tidsbruk. Klagen skal behandles innen tre måneder etter at den er mottatt av nemnden. Behandling i nemnden var gratis for forbrukeren.

## Medlemsorganisasjoner
Nemnden behandlet bare tvister mellom forbrukere og medlemmer fra følgende bransjeorganisasjoner:
* Boligprodusentenes Forening
* Byggmesterforbundet
* Entreprenørforeningen – Bygg og Anlegg
* Foreningen for EL og IT Bedriftene
* Maler- og byggtapetsermestrenes Landsforbund
* Norsk Anleggsgartner Mesterlag
* Norske Murmestres Landsforening
* Norske Rørleggerbedrifters Landsforening
* Ventilasjons- og Blikkenslagerbedriftenes Landsforbund

## Nemnda avviklet
Bakgrunnen for at et enstemmig styre foreslo at nemnda skulle avvikles, var at Forbrukerrådet kom til at de ikke så det hensiktsmessig å opprettholde nemnda siden sakene som kunne behandles i nemnda også kunne behandles i Forbrukerrådet/Forbrukertvistutvalget (FTU).

Forbrukerrådet mente det var uoversiktlig for forbrukerne å ha to parallelle klageløp for håndverkertjenester på fast eiendom, og at det bidro til en mer uoversiktlig klageprosess for forbrukeren. Forbrukeren ville etter rådets mening være bedre tjent med ett klagepunkt uavhengig av håndverkerens eventuelle organisasjonstilknytning. Muligheten for dobbeltbehandling bidro også til økt ressursbruk for Forbrukerrådet i klagesaksbehandlingen.

Bransjeorganisasjonenes styremedlemmer, som med unntak av Forbrukerrådets egeninnsats finansierte nemndas drift, ønsket å fortsette virksomheten, men tok Forbrukerrådets avgjørelse til etterretning. 

Klagenemnda for håndverkertjenester opphørte per 31. desember 2011. Saker som ble meldt inn etter 15. oktober 2011 ble ikke behandlet, men henvist til Forbrukertvistutvalget.

## Eksterne lenker
* Klagenemnda for håndverkertjenester på fast eiendom
Albert McCaffrey

**Albert John «Bert» McCaffrey** (født 11. april 1894, død 15. april 1955) var en canadisk ishockeyspiller som deltok under vinter-OL 1924 i Chamonix.

McCaffery ble olympisk- og verdensmester i ishockey under vinter-OL 1924 i Chamonix. Han spilte på Toronto Granites som representerte Canada under OL-turneringen. Det canadiske laget vant turneringen overlegent, de vant alle fem kampene. De vant sine tre kamper i gruppespillet med sammenlagt 85-0; Tsjekkoslovakia 30-0, Sverige 22-0 og Sveits 33-0. I semifinalen beseiret de Storbritannia med 19-2 og i finalen USA med 6-1. OL-turneringen i ishockey var også verdensmesterskapet i ishockey. Spillerne på Canadas OL-lag (Torono Granites) var Cyril Slater, Reginald Smith, Harry Watson, Harold McMunn, Dunc Munro, Beattie Ramsay, Jack Cameron og Ernie Collett.

## OL-medaljer
* 1924  Chamonix -  **Gull**  i ishockey (Canada)

## VM-medaljer
* 1924  Chamonix -  **Gull**  i ishockey (Canada)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tale (navn)

**Tale** og **Thale** er kvinnenavn. Formen *Tale* er opprinnelig dannet som en lavtysk form av *[[Adelheid]]* fra helgenbetegnelsen *Sünt Ale* (St. Adelheid). Navnet *Adelheid* har opprinnelse i gammelhøytyske *adal*, «adelig», og *heit*, «type, sort». *Thale* er en nyere variant av navnet.

## Utbredelse
*Tale* og *Thale* er nokså vanlige navn i Norge, men er lite brukt i andre land.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Tale Næss (f. 1969), norsk forfatter og dramatiker
* Thale Rushfeldt Deila (f. 2000), norsk håndballspiller
* Tale Torjussen (f. 2005), norsk skuespiller og influenser
* Thale Eidheim, norsk scenograf
* Thale Valland, norsk politiker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Harald Kihle

**Harald Olai Kihle** (født 3. juli 1905 i Borre, død 2. august 1997) var en norsk grafiker og maler. Han er kjent for sine skildringer av Telemarks natur og folkeliv. Malerier og tresnitt som gjengir personer og hester, er typiske for Kihle. Han står blant annet bak altertavlen i Grunge kirke i Vinje.

Som ung gikk han i malerlære i Horten, i 1925 hadde han aftenundervisning ved Ola Abrahamssons malerskole i Oslo. Han var elev under Eivind Nielsen ved Statens håndverks- og kunstindustriskole 1926&ndash;1929, med korreksjon av Henrik Sørensen 1927&ndash;1929. Fra 1932 til 1933 var han elev ved Statens kunstakademi under Axel Revold og Per Krohg. I 1938 hadde han opphold hos Marcel Gromaire i Paris.

Han mottok Kongens fortjenstmedalje i gull i 1947. I 1985 ble Kihle tildelt Vestfold fylkeskommunes kunstnerpris.

I Horten har Leif Preus startet opp Kihlegalleriet, et galleri grunnlagt på Kihles arbeider.

## Separatutstillinger
* Drammen Kunstforening 1927
* Oslo Kunstforening 1932
* Skien Kunstforening 1933, 1953, 1965, 1969
* Kunstnerforbundet 1948
* Nasjonalgalleriet 1955
* Trondheim Kunstforening 1960
* Seljord Kunstforening 1980
* Galleri Acanthus, Oslo 1980
* Horten og Borre Kunstforening 1980, 1981
* Galleri Jørgen, Oslo 1980, 1981.
* Rauland Kunstforening (Sondov), Rauland 2009

## Referanser


## Litteratur
* Alfsen, Glenny: «Harald Kihle – utdypning», i *Norsk biografisk leksikon* 2002, http://www.snl.no/.nbl_biografi/Harald_Kihle/utdypning.
* Askeland, Jan: *Profiler i norsk grafikk*, Dreyers forlag 1958, s. 19-20, 107.
* Askeland, Jan: «Kihle», i Østby, Leif (red): *Gyldendals leksikon over moderne nordisk kunst*, Gyldendal norsk forlag 1958, s. 126-127.
* Berntsen, Eyolf (red.): *106 norske grafikere*, Landslaget aktuell kunst 1965, s. 66.
* Bjerke, Øivind Storm og Svein Olav Hoff: *Harald Kihle: natur og erotikk*, Labyrinth Press 2005, ISBN 82-7393-026-2.
* Flor, Harald: «Linjer i nyere norsk grafikk», i Dag Fyri (Red.): *Norske grafikere i dag*, Tanum-Norli forlag 1979, s. 16. 
* Helliesen, Sidsel: «Tre individualister: Harald Kihle, Knut Rumohr, Ludvig Eikaas», i *Norsk grafikk gjennom 100 år*, Aschehoug forlag 2000, s. 185-187.
* Helliesen, Sidsel: *Vi ser på grafikk*, C. Huitfeldt forlag 1987, s. 32.
* Lyshoel, J. H: *Harald Kihle*, Dreyers forlag 1943.
* Lystrup, Sigmund G: *Harald Kihle: heiderskrift til 70-årsdagen 3. juli 1975*, Noregs boklag – Seljord kunstforening 1975, ISBN 82-522-0030-3.
* Møller, Arvid: *Arvid Møller i samtale med Harald Kihle*, Labyrinth Press 1991, ISBN 82-7393-011-4.
* Sindig-Larsen, Kristoffer: *Norsk grafikk i det tyvende århundre*, Gyldendal norsk forlag 1941, s. 76-80.
* Strand, Terje: *Illustrert norsk kunstnerleksikon*, Mittet & co forlag 1944, s. 127.
* Telnes, Sigurd: *Harald Kihle Litografier*, Galleri Acanthus 1982
* Østby, Leif: *Ung norsk malerkunst*, Mittet & Co forlag 1949, s.117, 192, 195, 208-10, 256-257.

## Eksterne lenker
* Harald Kihle - Store norske leksikon
* Harald Kihle - Norsk biografisk leksikon
* Harald Kihle - Norsk kunstnerleksikon
* Harald Kihle: ''Ut å reise'' - Nasjonalmuseet
Johan Stumpf

**Johan Leopold Stumpf** (født 19. mai 1880 i Kristiansand, død 24. august 1944 i Texas) var en norsk turner. Han representerte klubben Kristiansand Turnforening. 

Han deltok i «Ekstralekene» 1906 i Athen, og var der med på det laget som vant Norges første OL-gull gjennom historien. Det ble først arrangert en kvalifiseringskonkurranse i Oslo, der 21 av de 30 deltakerne kvalifiserte seg til å delta i olympiaden.  

Stumpf var slaktersvenn, og var sønn av den tsjekkiske slakteren og pølsemakeren Leopold Ladislav Stumpf som hadde flyttet til Norge. Selv om turnøvelsene ble avholdt 22. – 23. april var han ikke tilbake i Kristiansand før 15. mai. De ble først møtt av 10&nbsp;000 mennesker i Christiania (Oslo), og da han ankom Kristiansand med dampskipet «Ryfylke» ble han på nytt feiret med faner og tale av turnforeningens formann. 

I tillegg til turn har han et NM-gull fra 1897 i spydkast.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Fædrelandsvennen – Byens første olympiske mester
Sannergata (Oslo)

**Sannergata** (1–29c, 2–38c) er ei gate i Oslo. Den går gjennom strøkene Grünerløkka og Dælenenga, og er en del av hovedtrafikkåra fra Alexander Kiellands plass til Carl Berners plass og Sinsenkrysset. 

Gata ble anlagt i 1866, og etter åpningen av Sannerbrua i 1917 utviklet det seg en trafikkert samferdselsåre mellom øst og vest i byen fra Dælenenggata over Sannergata og videre vestover på Waldemar Thranes gate.

## Gateløpet
Gata er en fortsettelse av Waldemar Thranes gate fra Sannerbrua over Akerselva. Den går til Fagerheimgata, like ved der denne krysser ring 2. Navnet er etter Sannergården som lå på sørsiden av Sannergata der Thorvald Meyers gate krysser nå. I området ved Sannergata er det for øvrig funnet ei grav fra ca. 2000 år før vår tidsregning, med både ei flintøks og ei stridsøks av stein. Sannergata har også en bussholdeplass som betjenes av busslinjene 21 (Aker Brygge – Helsfyr T) og 33 (Filipstad – Ellingsrudåsen T).

### Fra elva til Toftes gate
På denne strekninga utgjør Sannergata grensa mellom bydelene Grünerløkka (på sørsida) og Sagene (på nordsida). På nordsida ligger først nedre del av parkområdet Mølleparken, deretter nr 2–4, som er et nybygg for NAV (opprinnelig Rikstrygdeverkets hovedkontor; ferdig 2002; arkitekter Anker & Hølaas og N1 Arkitekter). Deretter følger nr 6, som er en del av det nye bolig- og forretningskomplekset Ringnes Park på det tidligere bryggeriområdet.

På sørsida ligger nr 1b, Paulus sykehjem. Videre nr 3 og 5, som er et næringsbygg og et leilighetskompleks i funkisstil. Sistnevnte er tegnet av Sverre Aasland og Ulf Nyqvist i 1938. Så en del eldre leiegårder, blant annet *Sagenes arbeiderboliger* (Toftes gate 25).

### Øst for Toftes gate
Resten av gata ligger begge sider i bydel Grünerløkka. Bebyggelsen varierer mellom klassiske leiegårder fra slutten av 1800-tallet og nyere bygg. Nr 12 er Salemkirken fra 1983; arkitekt Odd Kjellhov (arkitektfirma Jarle Berg). Her lå tidligere et forsamlingshus med samme navn fra 1918. På tomta til nr 14 var det brakker for tyske soldater under andre verdenskrig. Disse blei stående til 1970-tallet. Nå er det her et større parkeringshus blant annet for Valdresgata borettslag, som ligger på nordsida.

Nr 32 er en del av boligkomplekset *Sannerterrassen*, 155 kommunale leiligheter som blei bygd på 1930-tallet. Anlegget blei solgt til private investorer i 2006.

## Referanser


## Litteratur
*
Thale

***Thale*** er en norsk film fra 2012, skrevet og regissert av Aleksander Nordaas og med Silje Reinåmo i hovedrollen.

## Handling
To åstedsvaskere i en hytte oppdager en skjult inngang til en kjeller som skjuler en hemmelighet.

## Rolleliste

* Erlend Nervold – Elvis
* Silje Reinåmo – Thale
* Jon Sigve Skard – Leo
* Morten Andresen – hvitkledd mann
* Roland Åstrand – stemmen
* Sigrid Kristensen Johansen – jente i parken
* Linn Kristin Lien – mor i park
* Sunniva Lien – Thale som ung
* Magne Nordaas – hvitkledd mann / politimann / lik
* Simen Nyland – hvitkledd mann
* Jostein Rørvik – hvitkledd mann
* Bendik Heggen Strønstad – hvitkledd mann
* Øyvind Sund – hvitkledd mann

## Produksjon
*Thale* ble produsert på et svært lavt budsjett , med Nordaas som både klipper, fotograf og scenograf i tillegg til manus og regi. Flere av settene ble bygget i hans fars kjeller. Nordaas publiserte et klipp på YouTube hvor han forteller om prosessen 

## Respons, festivaler og priser
*Thale* var plukket ut til å avslutte Bergen Filmfest 9. februar 2012. Derved fikk filmen sin verdenspremiere i Bergen. Filmen hadde  besøkende på norske kinoer.
*Thale* fikk en større respons internasjonalt enn i Norge. Filmen er solgt til omtrent 50 land, og ble blant annet tatt inn i Vanguard-programmet under Toronto International Film Festival.. Senere vant filmen publikumsprisen under Fantasporto, Beste Film under Méliès d'Argent / Espoo Ciné. og Beste Manus under International Film Awards Berlin

Wired omtalte filmen etter den internasjonale premieren under SXSW, og Variety ga filmen blandet omtale. Empire mente at filmen var «nydelig enigmatisk og uhyggelig». og Ain't It Cool News sa den var «en virkelig unik og fantastisk film».

I 2012 var *Thale* den mest sette norske filmtraileren noensinne.

## Oppfølger
En oppfølger til *Thale* var planlagt i 2013. Den skulle bli produsert av Epic Pictures Group og Yesbox Productions med Nordaas som manusforfatter og regissør.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Grønn tungemåler

**Grønn tungemåler** (*Acasis viretata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er funnet nord til Sør-Trøndelag i Norge.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 21 – 26 mm), slank, grågrønn måler. Den grønne fargen blekner fort og eldre eksemplarer ser gjerne gulaktige ut. **Forvingen** er gulaktig olivengrønn, i midten med et bredt, grått tverrbånd som har bølgete inner- og ytterkanter. Langs vingens ytterkant går det en hvit bord avbrutt av små, svarte dobbeltflekker, dette er et karakteristisk kjennetegn. **Bakvingen** er ganske liten med lange hårfrynser, silkeaktig gråhvit. Larven er naken, brungul, langs ryggen med en smal, rødbrun lengdestripe, med forkanten av hvert ledd med en trekantet, mørkbrun flekk og ved bakkanten med to firkantede, mørkbrune flekker. Det er også mørkbrune flekker langs kroppssidene.

## Levevis
Arten lever i løvskog, hager og parker. Larvene kan finnes på ulike busker og løvtrær, blant andre kristtorn (*Ilex aquifolium*), bergflette (*Hedera helix*), rogn (*Sorbus aucuparia*) og trollhegg (*Frangula alnus*). De voksne målerne flyr i april – juni.

## Utbredelse
Arten finnes over det meste av Europa og i Nord-Asia. I Norge er den funnet nord til Sør-Trøndelag.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* UK moths, ''Acasis viretata''
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Øvrefoss (Oslo)

**Øvrefoss** (1–9, 2a–14c) er ei gate på Grünerløkka i Oslo. Den går fra Steenstrups gate ved Nini Roll Ankers plass foran Foss videregående skole til krysset mellom Thorvald Meyers gate og Sannergata. Den går skrått og avviker derved fra den normale rettlinja kvartalstrukturen på Grünerløkka.

Gata består i stor grad av klassisk leiegårdsbebyggelse fra tiåra rundt 1900, men nr 9 er av nyere dato (1993). Gårdene på sørøstsida (ulike nummer) inngår i verneområdet Birkelunden kulturmiljø. På nordvestsida ligger blant annet nr 6-10, som sammen med Sannergata 5 utgjør et funksjonalistisk leilighetskompleks. Det er tegnet av Sverre Aasland og Ulf Nyqvist i 1938.

Gata har navn etter gården Øvre Foss, som lå her ved Akerselva. Hovedhuset var inntil det blei revet i 1912, overlærerbolig på skolen. Frits Thaulow har malt stedet under navnet «Gammelt herresete på Grünerløkken 1882». Edvard Munch har også malt gården. 

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Seljetungemåler

**Seljetungemåler** (*Pterapherapteryx sexalata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). I Norge er den funnet på Østlandet, Sørlandet og i Sogn og Fjordane.

## Utseende
En ganske liten (vingespenn 18 – 23 mm), slank, grå måler. **Forvingen** er grå med tre hvite tverrbånd, hvert av disse med en lysbrun stripe i midten. Langs ytterkanten går den en smal, hvit, siksak-tverrstripe. **Bakvingen** er silkeaktig lysgrå. Larven er naken, blekgrønn med hvite lengdestriper.

## Levevis
Arten finnes i løvskog, skogkanter og sumpete områder. Larvene lever på selje (*Salix caprea*) og andre arter i vier-slekten (*Salix* spp.), av og til også på osp (*Populus tremula*). De voksne målerne flyr i juni – juli.

## Utbredelse
Arten finnes over det meste av Europa og i Nord-Asia. I Norge er den funnet langs kysten vestover til Vest-Agder og dessuten i indre deler av Sogn og Fjordane. 

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* UK moths, ''Pterapherapteryx sexalata''
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Aya

**Aya** er et kvinnenavn med flere mulige opprinnelser. Det kan være:
* et opprinnelig japansk kvinnenavn, dannet av japansk 彩, «farge», eller 綾 «tegning». Andre kanji som betyr «tilbedelse», «skrift» og «tettvevde tråder» kan også benyttes for navnet.
* et katalansk kvinnenavn.
* et hebraisk navn med betydningen «liten fugl» eller *Ereth Israel Hashlema*. Varianten *A'ya* betyr «fly raskt».
* et arabisk navn med betydningen «mirakel».
* et engelsk kjælenavn for *[[Alicia]]*.

**Aya** kan også være et mannsnavn, en variant av franske *Bayard*, «rødbrun».

*Aya* er et palindrom.

## Utbredelse
Navnet *Aya* er vanlig blant yngre kvinner i Japan. Navnet *Aya* er også vanlig blant annet i Egypt og Israel.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Aya Domenig (f. 1972), japansk-sveitsisk filmskaper
* Aya Takano (f. 1976), japansk bildekunstner
* Aya Ishiguro (f. 1978), japansk sanger
* Aya Endō (f. 1980), japansk stemmeskuespiller
* Aya Sumika (f. 1980), amerikansk skuespiller
* Aya Cash (f. 1982), amerikansk skuespiller
* Aya Hirayama (f. 1984), japansk skuespiller
* Aya Kamiki (f. 1985), japansk bluesrockartist
* Aya Ueto (f. 1985), japansk skuespiller
* Aya Hirano (f. 1987), japansk sanger
* Aya Chebbi (f. 1988), marokkansk-tunisisk aktivist og diplomat
* Aya Medany (f. 1988), egyptisk moderne femkjemper
* Aya Elamrani (f. 1989), marokkansk filmskaper
* Aya Hijazi (f. 1989), egyptisk-amerikansk menneskerettighetsaktivist
* Aya Tarek (f. 1989), egyptisk kunstner
* Aya Jamal Eddine (f. 1997), libanesisk fotballspiller
* Aya Irizuki, japansk skuespiller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Granmåler

**Granmåler** (*Malacodea regelaria*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Denne sjeldne arten, som har kortvingede hunner, er kjent fra 13 lokaliteter i det østlige Norge. Arten er avhengig av gammel granskog og er truet av moderne skogbruk.

## Utseende
En middelsstor (hannens vingespenn 25 – 31 mm), slank, lysgrå måler. Hunnen har sterkt reduserte vinger og kan ikke fly. Hannen er ensfarget lysgrå uten slående fargetegninger. Vingene, som er store i forhold til kroppen, er spinkle og ganske tynt skjellkledte, slik at de er delvis gjennomsiktige.  Larven er naken, brun med hvite lengdestriper.

## Levevis
Arten er avhengig av gammel granskog, og larvene lever på bar av gran (*Picea abies*). Biotopen er gammel granskog med lang kontinuitet. Moderne skogbruk kan være en trussel for denne arten ved at gjenværende områder av gammel granskog blir fragmentert slik at denne lite mobile arten (hunnene kan ikke fly) vanskelig kan spre seg mellom dem. Hannene flyr i april.

## Utbredelse
Arten er kjent fra Skandinavia, det nordlige Russland og Nord-Asia. I Norge er granmåleren funnet på i overkant av 20 lokaliteter fra Iveland i Agder i sør til Rana i Nordland i nord. De fleste funnene er gjort på det sentrale Østlandet.

## Rødlistevurdering
Arten trues av moderne skogbruk, fordi flatehogst reduserer og fragmenterer artens levesteder. Hunnen er vingeløs, og det gjør at arten har vanskelig for å spre seg, for eksempel tvers over en hogstflate. Det er konstatert at den er i tilbakegang i Sverige. Arten rødlistes som sårbar VU i 2021.

## Referanser




## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Karen Black

**Karen Black** (født 1.  juli 1939 i Park Ridge i Illinois, død 8. august 2013 i Los Angeles) var en amerikansk film- og teaterskuespiller.

Black studerte ved Northwestern University i Evanston, Illinois i to år før hun flyttet til New York hvor hun deltok i en rekke såkalte Off Broadway-produksjoner.

Blacks første oppsetning på Broadway kom i 1965, og hun fikk gode anmeldelser. Hennes filmdebut fant sted i 1960, men hennes første filmrolle av betydning var i *You're a Big Boy Now*, regissert av Francis Ford Coppola fra 1966.

Black fikk sitt filmgjennombrudd i filmen *[[Easy Rider]]* fra 1969. Etter dette ble hun nominert til Oscar for beste kvinnelige birolle i 1970 for sin innsats i *[[Five Easy Pieces]]* og medvirket i Alfred Hitchcocks siste film, *[[Arven (1976)|Arven]]*. Totalt var hun med i mer enn 100 filmer, og en av de som har fått mest oppmerksomhet de siste årene har vært *[[House of 1000 Corpses]]*.

Black fikk Golden Globe for sin innsats i *[[Five Easy Pieces]]* og *[[Den store Gatsby]]*.

Hun døde 8. august 2013 av kreft.

## Filmografi (utvalg)
* 2003 *[[House of 1000 Corpses]]*
* 1981 *[[Gresset synger]]*
* 1978 *[[Capricorn One]]*
* 1976 *[[Arven 1979|Arven]]*
* 1975 *[[Nashville (film)|Nashville]]*
* 1974 *[[Airport '75]]*
* 1974 *[[Den store Gatsby]]*
* 1974 *[[Rhinoceros]]*
* 1970 *[[Five Easy Pieces]]*
* 1969 *[[Easy Rider]]*
* 1966 *[[You're a Big Boy Now]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lena Liepe

**Lena Liepe** (født 1962) er filosofie doktor i kunstvitenskap ved Lunds universitet, jobber som professor i konst- och bildvetenskap, Linnéuniversitetet, Sverige, og har jobbet som professor i kunsthistorie ved seksjon Kunsthistorie, Institutt for filosofi, ide- og kunsthistorie og klassiske språk på Universitetet i Oslo 2008–2018.

Hun er tidigere førsteamanuensis i kunstvitenskap, Universitetet i Tromsø 1996–2007 (fra 2004 professor). Forskningsområde: Middelalderens billedkunst og arkitektur i Norden og Nord-Europa; Kunstteori og -metode; Genusperspektiv på middelalderens billedkunst; Islandsk middelaldersbokmåleri.

Hun ble i 2016 tildelt Jarl Gallén-priset i Helsinki, og i 2019 tildelt Gad Rausings pris för framstående humanistisk forskargärning. Hun sitter i styret for Vetenskapssocieteten i Lund og Det Norske Videnskapsakademiet, og er medlem i International Centre for Medieval Art (ICMA) og Svenska konstkritikersamfundet (AICA).

## Bibliografi
* 1995 *Den medeltida träskulpturen i Skåne. Produktion och förvärv*. Skånsk senmedeltid och renässans 14, Lund: Lund University Press (doktorsavhandling).
* 1995 *Den medeltida träskulpturen i Skåne. En bilddokumentation*. Skånsk senmedeltid och renässans 15, Lund: Lund University Press (planschverk till doktorsavhandlingen).
* 2001 *Medieval Stone Churches of Northern Norway. The Interpretation of Architecture as a Historical Process*, Tromsø: Ravnetrykk 25.
* 2003 *Den medeltida kroppen. Kroppens och könets ikonografi i nordisk medeltid*, Lund : Nordic Academic Press.
* 2003 *Tegn, symbol og tolkning: Om forståelse og fortolkning af middelalderens bilder*, Köpenhamn: Museum Tusculanums Forlag.
* 2007 *Konst och visuell kultur i Sverige. Före 1809*, Stockholm: Bokförlaget Atlantis.
* 2009 *Studies in Icelandic Fourteenth Century Book Painting*, Reykholt: Snorrastofa, rit. VI/vol. VI.
* 2018 *A Case for the Middle Ages. The Public Display of Medieval Church Art in Sweden 1847–1943*, Stockholm: Kungl. Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Side ved Linnéuniversitetet
Seljedvergmåler

**Seljedvergmåler** (*Eupithecia tenuiata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (*Eupithecia*) og er funnet nord til Nordland i Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 14 – 17 mm), slank, grå måler. Som andre dvergmålere (*Eupithecia* spp.) hviler den med vingene bredt spredte. Begge vingepar er nokså mørkt grå, forvingen med to smale, mørke tverrstriper og en liten, svart flekk midt i vingen. Larven er kort og trinn, blek med gråsvarte lengdestriper.

## Levevis
Larvene lever i hannblomster (gåsunger) av selje (*Salix caprea*), der de spiser pollen tidlig på våren. De voksne målerne flyr i juni – juli.

## Utbredelse
Arten er funnet over hele Europa. I Norge er seljedvergmåleren funnet nord til det sørlige Nordland.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* UK moths, ''Eupithecia tenuiata''
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Hyperacusis

**Hyperacusis** (hyperakusis) er en tilstand der øret blir overømfintlig for lyder. Vanlig medisinsk definisjon er *en reaksjon overfor lyd i ørets hørselsbaner*. Lyd er vibrasjoner overført gjennom luft/vann og treffer øret og trommehinna i det indre øre. Her forsterkes lyden i en faktor på 1:46 før lydbølgene går inn i sneglehuset hvor nervetråder omdanner vibrasjon til elektriske signaler. Disse signalene sendes så opp i hjernens hørselssenter og de-kodes til forståelig lyd. (dvs lyder som er innlært over lang tid). Hørselsnerven består av omtrent 30&nbsp;000 fibre som frakter lydimpulser til det sentrale nervesystemet. En forandring i overføringene kan forårsake en (plutselig) tilstand der alle lyder føles meget høye. Dette kan skje hos både normalthørende og personer med hørselstap. Hos hørselshemmede er det nerver i sneglehuset som "dør" og ikke greier å omdanne vibrasjon til elektriske signaler. Ved overfølsomhet (hyperacusis) er nervene i høy beredskap og resulterer ofte i et for høyt inn-nivå på lyd. Ofte vil personer med hyperacusis leve i frykt for å bli utsatt for (uønsket) lyd. Dette er en tilstand som omtales som fonofobi (frykt for lyd). Personer med overfølsom hørsel vil naturlignok ikke oppsøke områder hvor lyd oppfattes ubehagelig høyt. Lyd som oppfattes for høy blir forvrengt. Slik forvrenging av lyd vil også inntreffe hos (sterkt) hørselshemmede hvis lydnivået blir for høyt (recruitement). Hyperacusis kan behandles ved terapi samt bærbare lyd-generatorer. Behandling må skje i samråd med ønh-lege, audiograf eller audiopedagog. 
 
## Eksterne lenker
*
Trollbærdvergmåler

**Trollbærdvergmåler** (*Eupithecia immundata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (*Eupithecia*) og er funnet på Sørlandet og Østlandet i Norge. Den er sjelden.

## Utseende
En liten (vingespenn 17 – 20 mm), slank, grå måler. Som andre dvergmålere (slekten *Eupithecia*) hviler den med vingene vidt spredte. Den er litt større med litt bredere vinger enn mange lignende arter. Nyklekte individer har en litt gulaktig silkeglans. Vingene er lysgrå uten noen form for markerte tegninger, også uten en mørk flekk i forvingen. Larven er gulhvit. 

## Levevis
Arten lever i fuktige skoger der det vokser trollbær (*Actaea spicata*). Larvene utvikler seg i bærene og arten er avhengig av at planten utvikler bær hvert år, noe som i Norden bare skjer i relativt varme og frostfrie områder. De voksne målerne flyr om natten (i overskyet vær også om ettermiddagen) i juni – juli.

## Utbredelse
Arten finnes i Norden og i høyereliggende områder av Mellom-Europa, og i Øst-Europa østover til den sørlige delen av Uralfjellene. I Norge er den funnet ved Oslofjorden og på Sørlandet. Den er listet som Nær truet (NT) på Norsk rødliste for arter fra 2006. Arten trues av avvirkning av skogene der den holder til, fordi trollbær ved uthogging av skogen blir mer utsatt for frost og dermed ikke klarer å sette bær hvert år (http://www.artdata.slu.se/rodlista/Faktablad/eupi_imm.PDF).
 
## Referanser




## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* Svensk rødliste, faktablad for trollbærdvergmåler
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Gunnar Breivik (næringslivsleder)

**Gunnar Åsmund Breivik** (født 20. august 1958) er en norsk sivilingeniør. Han er direktør i StatoilHydro med ansvar for helse, miljø og sikkerhet. 

Breivik er utdannet sivilingeniør i kjemi fra NTH i 1981 og var ansatt i Phillips Petroleum frem til 1985, da han begynte i Norsk Hydro.

Han var blant annet plattformsjef og feltsjef før han i 2001 overtok som HMS-direktør i driftsorganisasjonen i Hydro Olje & Energi. Han fortsatte i tilsvarende stilling etter fusjonen med Statoil i oktober 2007. En kort periode i november 2008 var han konstituert direktør for konsernstaber og administrasjon i StatoilHydro.

## Kilder
* StatoilHydro: Endringer i konsernledelsen. Besøkt 30. oktober 2008
* Teknisk Ukeblad: Ny konserndirektør i StatoilHydro. Besøkt 30. oktober 2008
* Teknisk Ukeblad: De skal lede StatoilHydro. Besøkt 10. november 2008
Nicolai Dirdal

**Nicolai Edland Dirdal** (født 21. februar 1896 på Mosterøy, død 26. august 1991 i Oslo) var en norsk pianist og pedagog.

Han virket som meget ung fast i Mosterøy kirke (1905–1920), studerte hos
domorganist Karl Svendsen i Stavanger domkirke (1907–18) samt med Dagmar Walle-Hansen.
Derpå studerte han i Leipzig (1920–21), ble engasjert som lærer ved Musikkonservatoriet i Oslo,
der han også tok organisteksamen (1923).  Han virket der inntil 1970 og fortsatte med egen privat praksis.
Dirdal veiledet tjuefem til debutkonsert og 450 elever til bestått lærereksamen.  Blant hans elever
finner man de kjente Kjell Bækkelund, Liv Glaser og Einar Steen-Nøkleberg.

Ellers ledet han Oslo Musikklærerforbund (1946–52) og Norsk Musikklæreres Landsforbund (1952–76), hvor
igjennom han forestod syv musikkpedagogiske kurs ved Romerike Folkehøgskole.
Han etablerte Nordisk Musikkpedagogisk Union (1953) som han ledet (1959–62), og var
redaktør i *Norsk Musikktidsskrift* (utgitt 1964-1980).

## Utgivelser
* *Fingerøvelser for piano* (1939)
* *Pro piano* (tre bind, 1956-59).  I redaksjonen
* *Musikkleksikon:  ornamentikk* (Gurvin og Anker). 

## Premier
* Ridder av 1. klasse St. Olavs Orden 1961
* den 1. Lindemanprisen 1978

## Referanser
Fylkessete

**Fylkessete** (engelsk: *county seat*) er betegnelsen på et administrasjonssenter for et fylke. Begrepet brukes mye for fylker i USA og Canada, men tilsvarende begrep benyttes også på Taiwan og i Romania. I Storbritannia og Irland dekker betegnelsen også en tilsvarende funksjon for *county town*.

I USA er et fylke (*county*) den administrative underinndelingen av en delstat. Fylket administrerer delstatslovene på lokalt nivå som en del av desentraliseringen av delstatens autoritet. I mange delstater er myndighetene ytterligere desentralisert innenfor fylkesnivået ved å dele fylkene inn i kommunestyrer eller bystyrer (*municipal corporation*) for å betjene befolkningens behov. Byen eller et befolket sted som har en fylkesregjering er kjent som setet i det respektive fylket, derav betegnelsen **fylkessete** (*county seat*). Generelt er fylkets lovgivning, domstol (tinghus), hovedkvarteret til sheriffen (politiet) og dokumentarkivet lokalisert i fylkessetet, skjønt en del funksjoner kan bli utført i andre steder i fylket, særlig om det geografisk er stort.

## Eksterne lenker
* ''National Association of Counties'', den amerikanske fylkessammenslutningen
Lønnedvergmåler

**Lønnedvergmåler** (*Eupithecia inturbata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (*Eupithecia*) og er funnet på Sørlandet og Østlandet i Norge.

## Utseende
En ganske liten (vingespenn 13 – 17 mm, en av de minste norske målerne), slank, grå måler. Som andre dvergmålere (slekten *Eupithecia*) hviler den med vingene vidt spredte. Begge vingepar er lyst grå, forvingen med mer eller mindre tydelige, lysere og mørkere tverrbånd, uten en svart flekk i midten. Larven er grønn med en diffus, rødlilla strek langs ryggen.

## Levevis
Larvene lever på blomster og frukter av spisslønn (*Acer platanoides*) og naverlønn (*Acer campestre*). De voksne målerne flyr om natten i juli – august og kommer gjerne til lys.

## Utbredelse
Arten finnes i det meste av Europa. I Norge er den funnet langs kysten vetover til Vest-Agder.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* UK moths, ''Eupithecia inturbata''
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Naryn (by)

**Naryn** er en gammel garnisonsby i det sentrale Kirgisistan i Sentral-Asia. Byen ligger på 2050&nbsp;moh, rundt 100&nbsp;km (i luftlinje) sør for innsjøen Issyk-Kul. Den strekker seg 15&nbsp;km langs begge sider av elva Naryn, som renner i en malerisk kløft gjennom byen. Naryn er administrativt senter for provinsen Naryn, og har 52&nbsp;300 innbyggere (2008). 

I området rundt Naryn ligger foruten dalføret til elva Naryn også mange dype daler gjennom røde fjell. Fra Naryn går hovedveien gjennom det sentralkirgisiske høylandet over Torugartpasset (3752&nbsp;moh) til Kina. Denne trafikkveien er en av greinene til den gamle Silkeveien, og er i dag den viktigste forbindelsen fra Kirgisistan til Kashgar i Xinjiang og videre til det sentrale Kina.

## Eksterne lenker
*
Aral Karakum

**Aral Karakum** er en ørken som ligger nordøst for Aralsjøen i Kasakhstan. Den grenser i sør til elva Syr-Darja. Den har et areal på 40&nbsp;000&nbsp;km².

Området er relativt flatt og har en høyde som varierer fra 55 til 118&nbsp;meter over havet. Sanddynene kan bli opp til 25&nbsp;meter høye. Området er tørt og de uttørkede elveleiene fører som regel bare vann under snøsmeltinga om våren. Midlere årsnedbør ligger rundt 120&nbsp;mm. 

Vinteren varer fra midten av november til midten av mars, med varierende skydekke og ofte tåke. Middeltemperaturen om ettermiddagen er fra 5 til 10 minusgrader, og om natta ned mot −25&nbsp;ºC. Den laveste temperaturen som er målt er −42&nbsp;ºC. Når som helst om vinteren kan en likevel få perioder med mildvær. Nedbøren kommer stort sett i form av snø om vinteren og snødekket varer vanligvis fra midten av desember til slutten av mars. Snølaget blir vanligvis ikke mer enn 15&nbsp;cm dypt, men i snørike vintre kan det bli opp mot 30&nbsp;cm. 

Sommeren varer fra mai til midten av september og er varm og ofte overskyet. Temperaturen om ettermiddagen ligger normalt rundt 30-35&nbsp;ºC, men temperaturer opp til 43&nbsp;ºC har vært registrert. Om natta faller temperaturen til 15-18&nbsp;ºC. Om sommeren får en ofte tørre vinder og støvstormer som løfter sand og støv opp i lufta. 

Området har noe vegetasjon, hovedsakelig i form av gress, som blir benyttet til sauedrift.
Andrew W. Mellon

**Andrew William Mellon** (født 24. mars 1855 i Pittsburgh i Pennsylvania, død 27. august 1937 i Southampton, Long Island i New York) var en amerikansk bankmann, kunstsamler, filantrop og republikansk politiker, kjent som USAs 49. finansminister under presidentene Warren G. Harding, Calvin Coolidge og Herbert Hoover i perioden mellom 4. mars 1921 og 12. februar 1932.

## Biografi
Mellon ble uteksaminert ved Western University of Pennsylvania (nåværende University of Pittsburgh i 1873 og begynte å arbeide i farens bankselskap T. Mellon & Sons som han fikk eierskap over i 1882. Selskapet ble under ledelse av Mellon en investeringsbank som investerte i en rekke ulike bransjer innenfor olje, stål, shipping og konstruksjon. Selskapet under ledelse av Andrew W. Mellon bidro til å bygge opp store industrier innenfor områdene aluminium, silisiumkarbid og koks. Et eksempel var finansieringshjelp til Charles Martin Hall, som var grunnleggeren av Aluminum Company of America. Som følge av dette ble Mellon en av de fire rikeste i USA sammen med blant andre John D. Rockefeller og Henry Ford.

### Finansminister
I 1921 ble Mellon utnevnt til finansminister av daværende president Warren G. Harding, som søkte etter en presis og nøyaktig gjennomgang av skattesystemet, justeringer av krigsskatter og stiftelsen av en føderalt budsjettsystem. Mellons handlemåter ble sterkt kritisert under den store depresjonen på grunn av hans holdninger mot å låne ut kontanter til banker, samt og gi ut ytterligere kontanter til sirkulasjon. I denne perioden var han også mye i utlandet hvor han forandlet frem nedbetalinger av europeisk krigsgjeld fra første verdenskrig, noe som gjorde at president Herbert Hoover tok imot flere og flere råd fra Mellons undersekretær Ogden L. Mills. I februar 1932 forlot han stillingen sin til fordel Mills og for en ambassadørstilling i Storbritannia, en stilling han kun hadde i ett år, før han trakk seg tilbake til privatlivet. 

Mellon praktiserte sin filantropi i hele sin karriere, og gav bort store deler av formuen sin til støtte for kunst og forskning. I 1937 gav han blant annet finansiell støtte til byggingen av National Gallery of Art, og ga i tillegg bort store deler av sin personlige kunstsamling til museet. Mellon døde den 27. august 1937 i Southampton i Long Island, og ble begravet ved Washington National Cathedral.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Treas.gov – Andrew W. Mellon (1921–1932) – Biografien til Mellon hos U.S. Department of the Treasury.
Reimar Riefling

**Østen Gottlieb Reimar Riefling** (født 4. desember 1898, død 22. mai 1981) var en norsk pianist, pedagog og musikkjournalist, og kritiker i VG.

Etter studier ved Hochschule für Musik und Theater Leipzig (etablert 1843) fra 1921 til 1922 og ved *Pädagogium der Tonkunst* i samme by neste året, studerte han to år ved *Hochschule für Musik* (etablert 1897) i Hannover med Karl Leimer (1858–1944) og Walter Gieseking, samt praktiserte som lærer samme sted (den gang kalt *Stadt konservatorium*). Med en tysk statsautorisasjon i lomma drev han fra 1931 pianoskole i hjembyen, virksomheten fra 1941 utvidet med *Rieflings klaverinstitutt* som han drev sammen med broren Robert Riefling frem til 1952.  Etter fire år med egen drift, avsluttet han skolen og ga i 1957 ut en oppsummerende lærebok i faget.

Riefling hadde debutert på pianoet i 1924 og som utøver holdt han konserter i inn- og utland. Ellers var han fra 1935, da han hadde etablert seg i Kristiania, frilans journalist. Med sine faste spalter i VG der han startet 1948 ble det mye å gjøre. Han skrev meget fra utlandet.  Fra 1967 var broren blitt professor ved konservatoriet i København, og Riefling innledet da en fem års periode i nært samarbeidende med danske konservatorier som sensor.

Som pedagog i Oslo ledet han over tredve elever frem til debut, flere ble vinnere av *Ungdommens pianomestring*.Blant de 34 elevene han (innen 1978) hadde ført frem til debut i Oslo kan nevnes: Knut Albrigt Andersen, Øyvind Eckhoff, Kari Edgren (Gierløff), Helge Hansen (Heistø), Finn Nielsen, Bodil Foldrup (Mohr), Harald Nilssen (Glattre), Johan Øian, Marjorie Mitchell, Hanna-Marie Salvesen (Weydahl), Ågot Våga, Guttorm Skjerven, Wolfgang Plagge og Gro Johnsrud (Langslet), Niels Johan Østbye.Den senere tid underviste han ved den svenske Ingesund Folkliga Musikskole. Riefling var internasjonal dommer, blant annet ved Chopin-konkurransen i Warszawa og ved Prinsesse Astrids musikkpris. Videre var han styremedlem i Fartein Valen-selskapet, Norsk Teater- og Musikkritikerforening, samt Nordstrand Musikk-selskap.

Han var sønn av musikeren Albert Heinrich Theodor Riefling (1868–1946) og Ingeborg Louise Rollag (1868–1959), og giftet seg i 1928 med Marie Else Lucie Prechtel (1902-?), samt i 1968 med Maj Köhlin (1916–1989).

## Utgivelser
* *Klaverpedalene i historisk og praktisk belysning* (Lyche, 1958; Oxford University Press, 1962).
* Jubileumsplate (1968).

## Premier
* Kongens fortjenstmedalje i gull 1958
* den 3. Lindemanprisen 1980

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Franklin MacVeagh

**Franklin MacVeagh** (født 22. november 1837 i Phoenixville i Chester County i Pennsylvania i USA, død 6. juli 1934 i Chicago) var en amerikansk bankmann og republikansk politiker, kjent som USAs 45. finansminister under president William Howard Taft i perioden mellom 8. mars 1909 og 5. mars 1913.

MacVeagh ble uteksaminert fra Yale University i 1862, hvor han var medlem av det hemmelige selskapet Skull and Bones. Etter dette arbeidet han som bankdirektør *Commercial National Bank of Chicago* i Chicago, en stilling han hadde i 29 år. I 1909 takket han ja til å gå inn i stillingen som landets finansminister etter å ha blitt forespurt av daværende president William Howard Taft. I hans periode som finansminister omorganiserte han finansdepartementet gjennom en nedbemanning på rundt 450 stillinger.

Franklin MacVeagh fratrådte sin stilling samtidig som Howard Taft i 1913, og overlot vervet til William Gibbs McAdoo. MacVeaghs storebror Wayne MacVeagh tjenestegjorde for øvrig som justisminister under presidenten James A. Garfield i 1881. Franklin MacVeagh døde den 6. juli 1934 i Chicago.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Treas.gov – Franklin MacVeagh (1909–1913) – Biografien til MacVeagh hos U.S. Department of the Treasury.
Gunnar Breivik (professor)

**Gunnar Breivik** (født 1943) er en professor i samfunnsvitenskapelige fag ved Norges idrettshøgskole. Han er tidligere rektor ved skolen.

Breivik har jobbet med idrettsfilosofiske og etiske spørsmål, og har studert fysisk aktivitet i befolkningen, ekstremsport og menneskets tilpasning til ekstreme stress-situasjoner. Han er opptatt av barn og ungdoms oppvekstsituasjon med tanke på utfordringer og fysisk aktivitet og har i en årrekke argumentert mot en samfunnsutvikling som skaper stillesittende og passive mennesker.

Han har utdannelse innen teologi, filosofi og idrett samt studieopphold i Tübingen og Berkeley.

Gunnar Breivik har skrevet en rekke artikler og utga i 2001 boken *Sug i magen og livskvalitet*. Han har også utigtt boka *Friluftsliv fra Fridtjof Nansen til våre dager* (1999) sammen med Haakon Løvmo.

## Kilder
* Omtale på tiden.no
* Kort CV på nrk.no

## Eksterne lenker

* Hjemmeside på www.nih.no