James Lawrence Chaworth-Musters

**James Lawrence «Jim» Chaworth-Musters** (1901–1948) var en britisk amatørzoolog og offiser som delvis bodde og virket i Norge. Under andre verdenskrig deltok han i motstandsarbeid i Norge, blant annet med organisering av den første båttrafikken over Nordsjøen og med etableringen av Kompani Linge. Han var utdannet geograf og medlem av Royal Geographical Society, og studerte særlig dyreliv i nordområdene og dokumenterte flere nye fuglearter i landet. Han eide  den veiløse gården Vaulen i Surnadal; gården drives nå som turisthytte.

## Bakgrunn

James Lawrence «Jim» Chaworth-Musters ble født 1. juli 1901 i Annesley i Nottinghamshire, som det yngste av elleve barn. Chaworth-Musters studerte medisin (uten å fullføre til legeeksamen) og geografi ved Caius College, Cambridge. Han var medlem (engelsk: *fellow*) av Royal Geographic Society. Interesseområdet var særlig dyrelivet i Nord-Europa. Han arbeidet særlig med å kartlegge fugletrekk og gnagerfaunaen, hvilket gav ham oppnavnet «Mouse» Chaworth-Musters. 

Chaworth-Musters kom fra en velstående og mektig familie av landeiere, med familiesetet Annesley Hall, Nottinghamshire. Dobbeltnavnet Chaworth-Musters ble til da James Lawrence Chaworth-Musters tippoldemor Mary Ann avslo nabogutten lord Byrons tilnærming og i stedet giftet seg med John Musters.  Foreldrene til James Lawrence var John Patricius («Patrick») og Mary Ann («Polly») Chaworth-Musters. Barna vokste delvis opp i Norge, og tre av barna ble født i Norge. 

Hans far og bestefar var lakselorder: Bestefaren John og faren Patrick hadde i en periode hånd om de beste og vesentligste delene av Lærdalselva. Patrick Chaworth-Musters kom til Surnadal for å fiske laks. Han bygde et stort bolighus på Årnes ved Surnadalsfjorden. 

Faren kjøpte eiendommen Vaulen i 1896 og bygde store hus på gården. Gården var blitt fraflyttet 1700-tallet, og det er fire kilometer til nærmeste kjørevei. James Lawrence Chaworth-Musters arvet eiendommene i Surnadal rundt 1930. Han bodde i Surnadal i lange perioder, snakket surnadalsdialekt «som en innfødt» og skrev både bokmål og nynorsk. I Surnadal drev han feltstudier og sendte utstoppede dyr og fugler til England.

## Zoologi
På grunn av sin velstående familie hadde Chaworth-Musters lite behov for å lønnet arbeid. Han kunne bruke tiden på reiser og zoologiske innsamlinger. Chaworth-Musters’ viktigste arbeid var systematisk studier av pattedyr, og han arbeidet i 20 år i pattedyravdelingen på British Museum. Han deltok i ekspedisjoner til blant annet Jan Mayen, Atlasfjellene i Marokko, Kyrenaika, Russland og Afghanistan. Han publiserte lite selv, men etterlot et viktig uferdig manuskript. Han studerte blant annet smågnagere. Han deltok på Hagbard Ekerolds ekspedisjon til Jan Mayen i 1921. Ekerold annekterte øya i januar 1922. 

Ifølge Hans Thomas Lange Schaanning merket han fugler på Utsira, med ringer fra stasjonen på Helgoland, fra 1934 (1927 ifølge andre kilder). Chaworth-Musters var overbevist om at sjeldne trekkfugler fra Sibir til de britiske øyer mellomlandet på kysten av Norge. Særlig Utsira som ligger så langt ute ville være rette stedet å undersøke. På Utsira dokumenterte han seks nye fuglearter i Norge: gulbrynsanger, dvergfluesnapper, tartarpiplerke, rosenfink, vierspurv og dvergspurv. 

I 1937 skjøt Chaworth-Musters en brunhodespurv på Utsira, og dette var første gangen fuglen ble påvist i Norge. Over hundre forskjellige arter ble påvist på Utsira i årene 1934–1937. Sibirpiplerke var tidligere ikke observert i Europa og funnet på Utsira i 1937 var oppsiktsvekkende. Etter krigen arbeidet Chaworth-Musters på Natural History Museum i London.

En samling tegninger av hvaler og planter, laget av Chaworth-Musters hovedsakelig fra Norge, er bevart ved University of Nottingham.

## Andre verdenskrig
### Angrepet på Norge
Da andre verdenskrig brøt ut høsten 1939, befant Chaworth-Musters seg i India. Han ble da sendt på oppdrag ved det britiske konsulatet i Bergen som visekonsul. Formelt var han løytnant i marinen. Historikerne Olav Riste og Svein Linge mener at visekonsul-stillingen var et dekke for den britisk etterretningstjenesten SIS, også kjent som MI6. Kort før invasjonen 9. april 1940 skal han ha levert en rapport til norsk politi om tyske agenter i Bergen og omland.

Da Norge ble invadert, forlot han Bergen og forsøkte å ta seg over fjellet østover; planen kan ha vært å ta seg videre nordover til de britiske styrkene som hadde base på Åndalsnes. Ifølge Svein Linge var Chaworth-Musters bolig i Bergen omringet av tyske soldater 9. april, han kom seg så vidt unna og forsøkte å gå over fjellet østover. Chaworth-Musters fryktet for livet om han ble værende i Norge og ifølge krigshistoriker Ragnar Ulstein var han etterlyst av Gestapo. Det er noe uklart hvor han beveget seg i perioden fra 9. april i Bergen til han slo seg sammen med motstandsmannen Johannes Kvittingen. Trolig gikk Chaworth-Musters til fots langs Bergensbanen til Ustaoset. 

Kvittingen fant ham 4. mai utmattet på Iungdalshytta nord for Hallingskarvet i Skarvheimen. Kvittingen overtalte Chaworth-Musters til å bli med ham, og sammen gikk de via Lærdal, Naddvik ved Årdalsfjorden og Jostedal over fjellene og over Jostedalsbreen til Nordfjord. Chaworth-Musters var imidlertid dårlig til å gå på ski. Kvittingen var lege og deltok i saniteten ved kampene i Hallingdal, der norske styrker ga opp i slutten av april. Noen andre norske soldater, blant andre kaptein Arthur Hauge som ledet styrkene i Hallingdal, var på samme tid på vei over fjellet via Iungdalshytta til Sogn. I Lærdal var det tyske soldater, og de snek seg over dalbunnen ved Borgund. 

Kvittingen og Chaworth-Musters tok seg vestover til Bryggja, nå i Stad kommune, med drosje deler av veien. I Bryggja fikk de kontakt med fiskeskipperen Edvin Nore. De ble enige om å gå fra Måløy 10. mai, dette ifølge Ulstein som selv var med i Kompani Linge. Båten «Havørn» hadde gått fra Måløy med flyktninger dagen før. Chaworth-Musters og Kvittingen tok med seg to britiske soldater som hadde ligget i skjul i nærheten. De kom til Shetland etter ett døgn på havet.

### Motstandsarbeid i Norge
I Storbritannia arbeidet han sammen med de norske styrkene i eksil og bodde i London. 

Ifølge Olav Riste var Chaworth-Musters den sentrale personen på britisk side i de første sabotasjetiltakene i det okkuperte Norge. Chaworth-Musters skal «straks» han kom seg over Nordsjøen ha engasjert seg i irregulær krigføring i Norge. Chaworth-Musters og major Boughton Leigh organiserte fra sommeren 1940 ekspedisjoner med norske fiskebåter. I slutten av mai 1940 var Chaworth-Musters i Lerwick sammen med en gruppe nordmenn. I månedsskiftet mai–juni reiste tolv mann til Vestlandet med den danske båten «Hospits». Dette var den første sabotørgruppa som ble sendt til det okkuperte Norge. I begynnelsen juni 1940 la de opp våpendepot og sprengte 17. juni rørgaten til kraftstasjonen til smelteverket Elkem Bjølvefossen i Hardanger. Gruppen ødela også kraft- og telefonlinjer i Hordaland. De lykkes ikke med å sprenge Bergensbanen. Shetlandsfarten i regi av SOE, den hemmelige britiske enheten som drev motstandsarbeid i okkuperte områder, begynte formelt i desember 1940. 

Han var liaisonoffiser overfor den norske London-regjeringen (ved utenriksminister Koht og forsvarsminister Ljungberg) i saker som gjaldt SOE. SOE ble formelt vedtatt opprettet 19. juni 1940 og fikk avdelingene SO(1), SO(2) og SO(3). SO(2) hadde ansvar for sabotasje og geriljakrig, mens to andre hadde ansvar for propaganda og planlegging. Frank Noel Stagg og bankmannen Charles Jocelyn Hambro (familien var innehavere Hambros Bank) var sentrale i arbeidet med Skandinavia. Chaworth-Musters var fra 1940 leder for SO(2)s kontor for Skandinvia; SO(2) hadde ansvar for direkte aksjoner. Etter noen omorganiseringer ble SOE i praksis det samme som SO(2). Koht og Ljungberg var ikke negative til hemmelig britiske krigføring i Norge, men forholdt seg nokså passive og avventende til de ambisiøse planene i SOE.

Han behersket norsk og fikk ansvar for rekruttering av nordmennn til SOE. I august 1940 skisserte han en plan for motstandsarbeidet i Norge: Han mente at med våpen og opplæring ville nordmennene gjøre opprør mot den tyske okkupanten noe som ville være grunnlag for en alliert landgang i Norge. Britene skulle ifølge hans plan ha ledelsen og eksilregjeringen skulle bare få et minimum av informasjon. Han skissert norsk fisk og fiskeolje på vei til Tyskland som mulig mål for britiske aksjoner. Stagg var mer forbeholden og mente det var vanskelig å sette igang ett opprør i Norge, styrt fra Storbritannia, i 1941. Stagg fremholdt at aksjoner i Norge måtte avklares med eksilregjeringen og heller ikke måtte utløse tyske represalier. I siste del av 1940 ble det mindre frykt for tysk landgang i Storbritannia og i januar 1941 ble det etablert et norsk underavdeling til SOEs Skandinavia-avdeling med blant andre Stagg og Chaworth-Musters.

#### Kompani Linge
Chaworth-Musters medvirket ved etableringen av Kompani Linge. Chaworth-Musters anbefalte ledelsen i SOE å finne en norsk offiser som kunne integreres i SOE og plukke ut egnede nordmenn. Johan Kvittingen, som flyktet sammen med Chaworth-Musters i mai, og motstandsmannen Olav Rytter anbefalte løytnant Martin Linge i august 1940. Martin Linge kom tidlig i mai 1940 fra Åndalsnes til Storbritannia. Chaworth-Musters og Kvittingen tok på forhånd en prat med Linge som først ikke visste hva de planla og at han var til vurdering.

Chaworth-Musters tok opp saken med Ljungberg og Koht som godkjente opplegget. Linge ble deretter overført fra Hæren til Utenriksdepartementet, for å være liasonoffiser overfor War Office og SOE. Linge, med kode S.3c eller S.3.1, ble del av norgeskontoret i SOE med Chaworth-Musters som leder. I 1940 og tidlig 1941 var det ikke noe eget kompani Linge, men det var en gruppe nordmenn som medvirket i SOE.

På grunn av sine gode ferdigheter i norsk ble én av hans oppgaver å avhøre personer som kom fra det okkuperte Norge til Storbritannia. Boughton-Leigh og Chaworth-Musters var på utkikk etter folk med evner og kunnskap som kunne være relevant i SOEs arbedie, og de plukket ut flere som de mente egnet seg til sabotasjeoppgaver. Odd Starheim, Alf Lindeberg, Frithjof Pedersen Kviljo, Ruben Langmo, Gunnar Fougner og Nils Nordland kom til Storbritannia sommeren 1940 og ble etterhvert de første medlemmene av Kompani Linge. Linge arbeidet sammen med  Boughton-Leigh og Chaworth-Musters for å verve og øve unge norske menn til spesialoppdrag for SOE. Senere arbeidet Chaworth-Musters i kompaniets stab til 1943 og gikk da over alliert informasjonstjeneste der han blant annet bidro til illegale aviser i Norge. Boughton Leigh var fugleinteressert som Chaworth-Musters, noe som var grunnen til at mange operasjoner fikk fuglenavn. Etter den tyske kapitulasjon i 1945 var han i Norge noen måneder som britisk offiser.

## Etter krigen
Etter krigen forlot Chaworth-Munster marinen, og han var med å bygge opp igjen Naturhistorisk museum i London.  Ved museet fikk han en stilling som assisterende leder. Den 12. april 1948 døde han brått og uventet i London.

Chaworth-Munster viet hele livet sitt til friluftsliv, motstandsarbeidet og zoologi, og han stiftet aldri familie.

## Hederstegn og ettermæle

Han ble tildelt den norske krigsmedaljen for sin innsats.

Surnadal kommune kjøpte i 1978 Vaulen-eiendommene og driver den videre som friluftsområde og museum. Fylkesmannen avduket i 2004 en minneplate over Chaworth-Musters.

I Afghanistan ble en museart, *Musterii*, oppdaget av og gitt navn etter ham.

Viggo Ree har et stort arkivmateriale etter Chaworth-Musters.

## Publikasjoner
* 

## Noter

## Referanser


## Kilder

* Stephen Crompton: *James Lawrence Chaworth-Musters*, 2024, ISBN 978-1-914002-58-8

## Eksterne lenker

* «Zoology Jottings»