Per Daniel Amadeus Atterbom

**Per Daniel Amadeus Atterbom** (født 19. januar 1790 i Åsbo i Östergötland, død 21. juli 1855 i Stockholm) var en svensk romantisk poet, medlem av Svenska Akademien, og skrev det romantiske verket *Lycksalighetens ö*.

Atterbom var professor av estetikk og filosofi ved Uppsala universitet. Han representerte en av de mest nedbrytende tendenser i svensk romantikk, reflekterte den estetisk-religiøse revolusjon og den konservative-nasjonalistiske overgangen opp til middelalderens utopier. Han var ekstremt påvirket av tysk romantikk, særlig Friedrich von Schelling som han møtte på sin reise til Tyskland og Italia i 1817–1819.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Slekten Atterbom nedstammer fra bonden Lars Hemmingsson i Ledberg i Östergötland, som ble født en gang på andre halvpart av 1500-tallet. Slektsnavnet ble tatt av dennes sønnesønn, *komminister* Jonas Hemmingi Atterbom etter bostedet Attorp i sognet Rappestad hvor han ble født i 1663.

Per Daniel Amadeus Atterbom gikk på gymnasiet i Linköping og fortsatte i 1805 ved universitetet i Uppsala. Sammen med flere venner stiftet han her i 1807 *[[Auroraförbundet]]*, et poetisk-kritisk forbund hvis hovedmål var å befri den fosterlandskjære litteratur fra båndene til fransk klassisisme og akademisk rigiditet, og gi den en nasjonal oppblomstring.Forbundets organ var tidsskriftet *Phosphorus* (1810-15); tilhengerne av den litterære retning som her ble fremmet fikk tilnavnet fosforistene.

### Karriere
**Professor:** Atterbom ble professor i teoretisk filosofi vid Uppsala universitet 1828 og i estetikk og moderne litteratur 1835, leder av Svenska Akademien i 1839. Han var farfar til oversetteren Ebba Atterbom. Han var lærer for den framtidige kong Oscar I i årene 1819–1821.

**Forfatter:** Atterboms skjønnlitterære forfatterskap er både musikalsk og følelsesmessig, og behandlet ofte fritt sagn som er omarbeidet. Kritikerne mener at Atterbom aldri greide å fjerne seg fra sin egen egosentrisme da hans egne sjelkonflikter gjennomsyrer alt hva han skrev. Mest kjent er han for det poetiske eposet *Lycksalighetens ö* og *Fågel blå*, som han selv karakteriserte som «sagospel» og som kan oversettes til «eventyrdrama». Disse arbeidet han på fra 1811. Den første ble utgitt i 1824 og 1827 i to deler, og det andre ble utgitt fra begynnelsen av 1814 som et fragment i *Poetisk Kalender*. *Svenska siare och skalder* i seks bind var Sverige første egentlige forsøk på en samlet litteraturhistorie, og ble skrevet av Atterbom i årene 1841–1855, og for den har han fått anerkjennelse for i den svenske estetikken. Før den tid hadde han utgitt *Studier till philosophins historia och system* (1835).

Til tross sine mange store framganger var Atterbom også skarpt kritisert av mange i sin samtid og stundom også direkte hånet. Hans konservative kristne tro og lyriske romantikk sto i skarp kontrast til den voksende liberalismen og dens realisme i kunsten.

## Verker av Atterbom
* *Rosen*, diktet 1811.
* *Samloms bröder*. Tonesatt av Johann Christian Friedrich Haeffner.
* *Sippan*. Tonesatt av Johann Christian Friedrich Haeffner og innspilt med sangeren Nicolai Gedda og pianisten Jan Eyron.
* *Vikingasäten, åldriga lundar* (1814). Tonesatt av Johann Christian Friedrich Haeffner og innspillinger finnes av Allmänna Sången, Orphei Drängar samt studentmusikkåren Hornboskapen.
* *Samlade dikter*, utgitt posthumt (1858) 
* Tredje bindet av *Fågel blå*.
* *Samlade skrifter*. Posthumt utgitt (1869).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Atterboms *Minnen från Tyskland och Italien I-II* har blitt utgitt ut digitalt av Svenska Akademien: Del I og Del II.
* Hans «sagospel» *Fågel blå* finnes på Projekt Runeberg i teksten fra 1858.
* Hans litteraturhistoriske verk *Svenska siare och skalder* finnes på Litteraturbanken: del 1 från 1841 och del 2 från 1843
* Per Daniel Amadeus Atterbom i Libris *([https://web.archive.org/web/20160306173830/http://libris.kb.se/auth/215288 auktoritetspost])*