open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rickmansworth

**Rickmansworth** (lokalt omtalt som *Ricky*) er en liten by sørvest i Hertfordshire i England. Den er administrasjonssenter for distriktet Three Rivers. Byen ligger ved Grand Union-kanalen og elven Colne i den nordlige enden av Colne Valley Park. Den nærmeste store byen er Watford, 8&nbsp;km i øst. Ved folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 23 973 innbyggere.

Byen begynte å vokse i 1920- og 1930-tallet. En stor del av den yrkesaktive befolkningen pendler til London; Rickmansworth ligger innenfor Londons pendlerbelte og har en undergrunnsstasjon på Metropolitan-linjen. Byen ligger også innenfor ringveien M25.

## Etymologi
Navnet *Rickmansworth* kommer fra det angelsaksiske navnet Ryckmer, en lokal landeier, og *worth* har betydningen en gård eller palisade. I *[[Domesday Book]]* for 1086 ble byen nedtegnet som herregården Prichemaresworde. Andre stavinger er Rykemarwurthe (1119–46), Richemaresworthe (1180), Rykemerewrthe (1248), Richemereworthe (1259), Rikesmareswrth (1287), Rikmansworth (1382), Rikmeresworth (1396) og Rykemerysworth (1418).

## Kjente personer fra Rickmansworth
* William Penn, grunnlegger av Pennsylvania i USA
* Kardinal Wolsey, herresetet More, 1522-1530
* George Orwell, forfatternavnet til Eric Blair som tilbrakte en del somre i Rickmansworth

## Bilder fra Rickmansworth

Fil:Rickmansworth 118.jpg|Talbot Road
Fil:St Mary's Parish Church, Rickmansworth, Herts.jpg|Sognekirken St Mary's
Fil:Old Redbrick buildings, Rickmansworth - geograph.org.uk - 83408.jpg|Coach and Horses, vertshus
Fil:Rickmansworth, Our Lady Help of Christians RC Church - geograph.org.uk - 603679.jpg|Kirken Our Lady Help of Christians
Fil:St Joan of Arc School (The Elms), Rickmansworth, Hertfordshire.JPG|Skolen St Joan of Arc (The Elms)

Fil:Moor Park Mansion.jpg|Moor Park Mansion
Fil:The Old Vicarage, Church Street, Rickmansworth, Herts.jpg|Den gamle prestegård
Fil:Rickmansworth, The Bury - geograph.org.uk - 1244958.jpg|The Bury
Fil:The Lion and the Eagle which used to top the War Memorial, now in the public gardens behind the Council Offices.jpg|The Lion and the Eagle, tidligere krigsminne, i dag offentlig park bak byrådets kontorer
Fil:Boats Stockers lake - geograph.org.uk - 379642.jpg|Bury Lake, en del av Aquadrome


## Referanser


## Litteratur
* Page, William, red. (1908): «Parishes: Rickmansworth» i: *A History of the County of Hertford: volume 2*. Institute of Historical Research.

## Eksterne lenker
* 
* Three Rivers District Council
* Rickmansworth i Hertfordshire - lokalhistorie
* Lokale nyheter
* Bilder fra Rickmansworth
Sigurd Breidfjord

**Sigurd Breidfjord** (*Sigurður Breiðfjörð*) (født 1798, død 1846) var en islandsk lyriker.

Breidfjord gikk i håndverklære i København i fire år og jobbet siden på Island og Grønland. Han var en profilert og populær lyriker som skrev i den tradisjonelle formen rimur. Hans mest kjente dikt er *Núma rímur*, et episk dikt om Numa Pompilius, en legendarisk skikkelse som var Romas andre konge. Han skrev også en rímur-syklus over slaget ved Svolder hvor den norske kongen Olav Tryggvason døde i år 1000.

## Referanser


## Litteratur
* Neijmann, Daisy L. (1996). *The Icelandic Voice in Canadian Letters : The Contribution of Icelandic-Canadian Writers to Canadian Literature.* McGill-Queen's Press. ISBN 0-88629-317-0

## Eksterne lenker
* Sigurður Breiðfjörð
Rory O’Connor

**Rory O’Connor** er navnet til flere personer:

* Ruaidrí Ua Conchobair (død 1198), overkonge av Irland
* Rory O’Connor (1883–1922), irsk nasjonalhelt
* Rory O’Connor (filmskaper) (aktiv siden 1985), amerikansk journalist og filmskaper
Klassisk arkeologi

**Klassisk arkeologi** er den delen av arkeologien som beskjeftiger seg med den klassiske perioden innenfor middelhavsarkeologien. Med klassisk regnes hovedsakelig gresk og romersk historie mellom ca. 700 f.Kr. til ca. 700 e.Kr., eller til slutten på det vestromerske imperiet i 476 e.Kr. Tidsperioden er anslagvis da det ikke er mulig å sette et konkret årstall for hva som var starten og slutten. Ofte omtales perioden som antikken.

Middelhavsarkeologi er et overordnet begrep som ikke er avgrenset til en tidsmessig avgrenset periode, men som i realiteten kan være hvilket som helst felt innenfor dette geografiske området. For eksempel mykensk og minoisk kultur i Hellas og etruskisk kultur i Italia, samt den tidligste delen av Det bysantinske rikets historie.

Klassisk arkeologi oppstod som en egen gren av arkeologien i det 19. århundre, da personer som Heinrich Schliemann og andre begynte å lete etter sporene fra de sivilisasjoner de hadde lest om i studiet av latin og gammelgresk. De var langt fra de første som hadde beskjeftiget seg med studiet av antikken gjennom oldtidsfunn, men det var først på denne tiden av studiet ble systematiser, og at man gikk fra å se gjenstandene løsrevet fra kontekst til å dokumentere utgravninger og dermed kunne sette gjenstander og strukturer i relasjon til hverandre.

## Referanser


## Videre lesning
* Alcock, Susan E. og Robin Osborne (2012). *Classical Arcaheology, 2nd. ed*. Wiley-Blackwell, West Sussex. Serie: Blackwell Studies in Global Arcaheology.
* Dyson, S. L. (2006). *In Pursuit of Ancient Pasts. A history of Classical Archaeology in the Nineteenth and Twentieth centuries*. Yale University Press, New Haven.
* Schaps, David M. (2011). *Handbook for Classical Research*. Routledge, London and New York.
* Shanks, M. (1996). *Classical Archaeology. Experiences of the Discipline*. London, Routledge.
Dio Cassius

**Dio Cassius Cocceianus** (gresk Δίων ὁ Κάσσιος), også kalt **Cassius Dio** eller **Dion Kassios**, (født ca. 165, død etter 229) var en romersk historieskriver og embetsmann. 

Han kom fra Nikaia og var gresk-ættet på morssiden. Hans far var senator og han selv fylte flere verv i løpet av sitt liv. 

Han er kjent for sitt store verk på 80 bøker, som er noe av det mest rikholdige i romersk historieskrivning. Her beskrives romernes historie fra grunnleggelsen av Roma til keiser Heliogabalus. 

Hans gigantiske verk om Romas historie utkom i 80 bind, og beskrev perioden fra byens grunnleggelse til hans egen tid. Sannsynligvis på grunn av verkets omfang gir det et inntrykk av komplikasjon, og da han ofte var avhengig av de kildene han hadde til rådighet er kildeverdien ofte av varierende kvalitet. Beskrivelsen av hans egen samtid har et meget høyt nivå, og ofte skyter han inn sine egne øyevitneskildringer. Dios beskrivelser av republikkens historie er ofte preget av anakronismer, men han har hatt mange kilder til rådighet som siden har gått tapt. Disse kjennes kun via Dios verk, og brukt med varsomhet kan historikerne finne mange verdifulle opplysninger i hans verk, også om de eldste tider.

Store deler av verket er dessverre gått tapt, men innholdet av det tapte er likevel blitt bevart i form av bysantinske sammendrag (epitomer) fra tiden mellom 800-tallet og 1000-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Cassius Dio: History
Ask (fornavn)

**Ask** er et opprinnelig gammeldansk mannsnavn avledet av det norrøne navnet *Askr* som betyr tresorten «ask».

**Ask** er også et etternavn.

## Utbredelse
Ask var svært lite brukt som navn på guttebarn i Norge før på 1990-tallet.

|}

## Kjente personer med navnet
* Ask – den første mannen i norrøn mytologi
* Ask Eirik Storsve – tidligere SV-rådgiver på Stortinget
* Ask Vibe Sama – skuespiller

### Oppdiktede personer
* Ask Burlefot – hovedperson i *Lasso rundt fru Luna* av Agnar Mykle

## Annen bruk av navnet
* Ask Skøyteklubb

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Siri Bjerke

:*Se også [[Siri Bjerke (billedkunstner)]]

*'Siri Bjerke''' (født 19. juni 1958 i Oslo, død 11. februar 2012) var en norsk politiker (Ap).  

Hun var miljøvernminister fra 2000 til 2001 i Jens Stoltenbergs første regjering. Siri Bjerke var datter av økonomen Juul Bjerke og søster til DNB-sjef Rune Bjerke. 

## Biografi
Hun hadde psykologi grunnfag fra Universitetet i Oslo. Siri Bjerke ble valgt inn i AUFs sentralstyre i 1979. Hun var blant annet AUFs representant i Palestinafronten og Landsrådet for norske ungdomsorganisasjoner.

I perioden 1980–83 var hun kommunalrådssekretær i Oslo, og etter dette utredningssekretær for Arbeiderpartiets kvinnebevegelse 1983–86, og internasjonal sekretær i Arbeiderpartiet 1986–93.

Bjerke var varerepresentant på Stortinget for Oslo i periodene 1997&ndash;2001 og 2001&ndash;2005. Hun var statssekretær i Utenriksdepartementet i Gro Harlem Brundtlands tredje regjering og Thorbjørn Jaglands regjering. Bjerke var fra 17. mars 2000 til 19. oktober 2001 minister i Miljøverndepartementet i Jens Stoltenbergs første regjering.

I perioden 2002 til 2005 var Bjerke direktør for næringspolitikk i Næringslivets Hovedorganisasjon. Fra 2005 arbeidet hun som divisjonsdirektør i Innovasjon Norge. Fra 2006 til 2007 var hun leder for Forsvarspolitisk utvalg.

Siri Bjerke døde 53 år gammel av kreft etter en lang sykdomsperiode. Hun etterlot seg mann og to barn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Jakob (fornavn)

**Jakob** eller **Jacob** er et mannsnavn av hebraisk opprinnelse. Navnet har samme opprinnelse som det engelske navnet James.

## Etymologi
Navnet kommer fra latin «Iacobus» som stammer fra det greske navnet *Iakobos* som igjen har sitt opphav i det hebraiske navnet יעקב (Yaʿqob, Yaʿaqov, Yaʿăqōḇ). Betydningen av navnet er opprinnelig «den som holder i hælen» fra fortellingen om tvillingene Esau og Jakob i 1.Mosebok 25,25, siden oversatt med 'han som kommer etter, nestemann'. Det har også vært oversatt «beskyttet av Gud».

## Utbredelse
*Jakob* er nevnt i 345 vers i Bibelen, og er dermed blant de ti oftest nevnte navnene i Bibelen.

*Jacob* var et vanlig navn i England på 1300-tallet og igjen fra slutten av 1900-tallet.

*Jacob* var, sammen med andre former av navnet, blant de vanligste mannsnavnene i Tyskland i senmiddelalderen. 

*Jakob* er kjent i Norge fra 1300-tallet og var et populært navn på 1400-, 1500- og 1600-tallet. Over 50 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. 
*Jacop* og *Jacob* var vanlige mannsnavn i Norge på 1500-tallet. Over 250 personer med navnet *Jacop* og over 40 personer med navnet *Jacob* er nevnt i Norske Lensrekneskapsbøker 1548-1567.
Formen *Jacob* var populær på 1700-tallet. På slutten av 1800-tallet tok igjen formen *Jakob* over. Navnet har senere vært mindre brukt.

*Jakob* var et vanlig navn i Sverige på midten av 1800-tallet, og igjen fra 1980-årene.

I USA var *Jacob* et populært navn på første halvdel av 1800-tallet og igjen fra 1980-årene.

*Jakob* er i dag mye brukt i Danmark, Sloveina, Island og Sverige. Formen *Jákup* er svært vanlig på Færøyene og *Jaakko* er svært vanlig i Finland. *Jakub* er vanlig i Tsjekkia og Polen og *Giacomo* er vanlig i Italia. 

|}

## Bibelske personer
* Jakob (stamfar)
* Jakob, Josefs far
* Apostelen Jakob
* Apostelen Jakob, sønn av Alfeus
* Jakob, Jesu bror

## Navnedag
*Jakob* har navnedag i flere land, oftest 25. juli. Den norske navnedagen er .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stijn Schaars

**Stijn Schaars** (født 11. januar 1984) er en nederlandsk tidligere fotballspiller. 

Tidligere spilte han for Vitesse. Hans debut i nederlandsk proff-fotball kom 9. mars 2003 i kampen Vitesse – FC Utrecht (1-4). Han har spilt for Nederland U-21, og A-landslaget.

I sin første sesong i AZ, på slutten av 2005-sesongen, fikk Schaars en hofteskade. 9. januar 2006 ble han vellykket operert. Etter et avbrekk fra fotballen på over en måned, gjorde han comeback 19. februar 2006 i kampen mellom AZ og FC Utrecht (2-3). Hans til nå største trofé fikk han da han med Nederlands-U21 landslag vant EM. Han ble hentet inn som stand-in av Marco van Basten til  for VM i Tyskland, hvor han eventuelt skulle erstatte en skadet spiller. I med at ingen spillere var skadet, ble han sendt hjem igjen dagen før VM startet.

16. august 2006 fikk Schaars sin debut for Nederlands landslag i treningskampen mot  som ble vunnet 4-0.

## Galleri

Fil:Uruguay 4-3 victory on penalties to Netherlands to win Copa Confraternidad after 1-1 draw 110608-6727-jikatu (cropped).jpg|Schaars (t.h.) for det nederlandske landslaget
Fil:Stijn-schaars-1312532657.jpg|Schaars for AZ Alkmaar


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Schaars' profil på AZ's nettsted (nederlandsk)
Marion Yorck von Wartenburg

**Marion grevinne Yorck von Wartenburg**, født *Marion Winter* (født 14. juni 1904 i Berlin, død 13. april 2007 i Berlin) var en tysk jurist og dommer. Hun tilhørte den antinazistiske Kreisau-kretsen under andre verdenskrig.

## Liv
I skoletiden på Grunewaldgymnasiet i Berlin var Marion Winter, den senere grevinne Yorck von Wartenburg, klassekamerat med Dietrich Bonhoeffer. Etter skolen studerte hun jus, og tok doktorgraden i 1929. Kort før ble hun kjent med grev Peter Yorck von Wartenburg, svoger av grev Claus von Stauffenberg. De ble gift i 1930. Sammen med sin mann engasjerte hun seg mot det nasjonalsosialistiske styret. Etter det mislykkede 20. juli-attentatet i 1944 ble mannen henrettet, og hun selv ble fengslet for tre måneder.

Etter krigen arbeidet Marion Yorck von Wartenburg hos Berlins magistrat, og i 1946 ble utnevnt til dommer i Lichterfelde i Vest-Berlin. Frem til 1969 var hun landrettsdirektør og ledet det 9. store straffekammeret i Berlins delstatsrett. Som dommer bekjempet grevinne Marion Yorck von Wartenburg spesielt homoseksualitet med eksemplarisk avskrekkende straffer.

## Verker
* *Die Stärke der Stille. Erinnerungen an ein Leben im Widerstand.*, Brendow 1994 (først utgitt 1987), ISBN 3-87067-717-1

## Referanser


## Eksterne lenker
* FemBiographie
* 
* "Ich möchte die Gefahren und Schmerzen meines Lebens nicht missen" – Annemarie Cordes på Marion Yorcks' 100. bursdag
Distriktenes utbyggingsfond

**Distriktenes utbyggingsfond** (forkortet **DUF** og senere **DU**) var en statlig utviklingsbank i Norge med ansvar for å iverksette regional utviklingspolitikk, særlig ved å fremme næringsvirksomhet i distriktene, gjennom blant annet rådgivning, lån og investeringstilskudd. Distriktenes utbyggingsfond hadde hovedkontor i Oslo, og hadde særlig fokus på fiskerinæringen, energi- og industriutbygging.

Fondet ble opprettet av Stortinget ved lov av 16. desember 1960 og startet virksomheten 15. mai 1961. Distriktenes utbyggingsfond var hovedsakelig en videreføring av Utbyggingsfondet for Nord-Norge med et bredere mandat, og Utbyggingsfondet for Nord-Norges direktør Reidar Carlsen ble også den første direktøren for Distriktenes utbyggingsfond.

Distriktenes utbyggingsfond eksisterte frem til 31. desember 1992 da det ble slått sammen med bl.a. Industribanken og Industrifondet til Statens nærings- og distriktsutviklingsfond (SND), som fra og med 2004 er en del av Innovasjon Norge.

## Direktører
*Reidar Carlsen (1961–78)
*Leif Aune (1978–90)
*Terje Stubberud (1991–92)

## Referanser
Statens nærings- og distriktsutviklingsfond

**Statens nærings- og distriktsutviklingsfond** (SND) ble opprettet 1. januar 1993 gjennom sammenslåing av Distriktenes utbyggingsfond, Industribanken, Industrifondet og Småbedriftsfondet. Etter hvert gikk også Statens lånekasse for aviser, Statens Fiskarbank og Statens Landbruksbank inn i fondet. Fra og med 2004 har det vært en del av Innovasjon Norge.

## Referanser
Hallo i uken

***Hallo i uken*** var et norsk humoristisk radioprogram som ble sendt på NRK P2 fra 1989 til 2013. Programmet kommenterte ukas nyhetsbilde, norsk politikk og mediebransje gjennom diverse sketsjer og reportasjer. Programmet ble sendt hver lørdag klokka 15.03 fra 4. februar 1989 til 8. juni 2013.

Høydepunkter fra programmene har blitt utgitt av Lydbokforlaget.

Kjenningsmelodien for programmet var basert på «La Habanera» av Yello, med ordene «*Hallo i uken* - kulturkanalens nest morsomste program» lest over musikken. 

## Bidragsytere
Programmet ble sett på som en viktig yngleplass og karrieremessig springbrett for unge tekstforfattere. Mer enn 40 tekstforfattere leverte stoff til *Hallo i uken* gjennom årene. En lang rekke kjente tekstforfattere, låtskrivere, skuespillere, imitatorer og komikere bidro til programmene, blant andre Else Michelet, Rune Gokstad, Øystein Bache, Jakob Margido Esp, Are Kalvø, Terje Nordby, Knut Nærum, Kai Sibbern, Rune Andersen, Otto Jespersen, Morten Lorentzen, Espen Beranek Holm, Pål Espen Mulder Kilstad, Geir T. Ugland, Torkjell Berulfsen, Knut Borge, Tor Arne Johnsen, Tormod Aune, Anne Marie Ottersen, Cecilie Mosli, Ingrid Jørgensen, Geir-Atle Johnsen, De Gyngende Seismologer, Elisabeth Botterli, Peder Udnæs, Jørgen Mehren, Jørgen Strickert, Egil Birkeland, John Brungot, Sigrid Bonde Tusvik, Knut Lystad, Lars Mjøen og Martin Beyer-Olsen.

## Programledere
*Hallo i uken* ble utviklet av Else Michelet. Det nye programmet startet med Nils Rykken ved roret i 1989, og høsten 1990 overtok Kai Sibbern. Fra høsten 1993 overtok Else Michelet produsentansvaret alene, etter at hun hadde vært bidragsyter siden programmets begynnelse.  Michelet, programleder Are Kalvø og Espen Beranek Holm ledet programmet i 16 år. De sluttet sommeren 2009 og ble etterfulgt av Cathinka Rondan, som overtok produsentrollen, Geir-Atle Johnsen og programleder Jørgen Strickert. Michelet fikk i 2009 Fritt Ords honnørpris blant annet for sitt arbeid med *Hallo i uken.*

## Stridigheter og avvikling
I desember 2010 oppsto det stridigheter mellom NRKs programledelse og *Hallo i uken*-redaksjonen, da Strickert sa opp sin stilling i protest mot at Johnsen ikke fikk fornyet sin kontrakt. I tillegg skulle Rondan ut i fødselspermisjon, og disse forholdene førte til at programmet i en periode ikke lot seg produsere og flere sendinger i januar 2011 måtte kanselleres. Stridighetene ble løst ved at NRK forlenget Johnsens kontrakt, og Strickert gikk da med på å trekke sin oppsigelse. 

Etter 24 år hadde programmet siste sending 8. juni 2013. Radiosjef Marius Lillelien begrunnet dette med at NRK i 2014 skulle starte en ny radiokanal der «humor og satire får en sentral plass». 

I 2008 hadde programmet  lyttere. I kjølvannet av at Are Kalvø og Espen Beranek Holm forlot programmet raste oppslutningen, og i 2013 var lyttertallene redusert til .

## Referanser


## Eksterne lenker
Hierapolis

**Hierapolis** (gresk: Ἱεράπολις, bokstavelig «Hellig by») var en gresk by i antikken som var lokalisert ved varme kilder i Frygia i sørvestlige Anatolia. Ruinene av den ligger ved siden av dagens by Pamukkale i Tyrkia og består i dag av et arkeologisk museum som UNESCO har utnevnt til sted innenfor verdensarven. De varme kildene har vært benyttet som spa siden 100-tallet f.Kr. hvor mange rike beskyttere har pensjonert seg og død her. Det er en stor nekropolis som er fylt opp med sarkofager. Den meste kjente er den til Marcus Aurelius Ammianos ved at den har en avbildning av vannmølle som er det første kjente eksempelet på en mekanisk dreievev med en råde (engelsk: «crank & rod»).

De store badene ble konstruert av store steinblokker uten bruk av sement og besto av ulike åpne og avstengte seksjoner som var knyttet sammen. Anlegget hadde også bad, bibliotek og gymnasion.

## Geografi

Hierapolis er lokalisert i Büyük Menderes (i antikken Maíandros) og i dalen som lå tilstøtende til de moderne tyrkiske byene Pamukkale og Denizli. Det er lokalisert i Tyrkias indre egeiske region som har et temperert klima det meste av året.

## Hieropolis i den greske antikken
Det er kun noe få historiske fakta som er kjent om byens opprinnelse. Det er ikke funnet levninger etter verken hettittisk eller persisk bosetning. Frygerne bygde et tempel, antagelig i løpet av den første halvdelen av 200-tallet f.Kr. Dette tempelet, opprinnelig benyttet av borgerne i den nærliggende byen Laodikeia, ble sentrum for den senere byen Hierapolis.

Hierapolis ble grunnlagt som et spa med varme kilder tidlig på 100-tallet f.Kr. innenfor sfæren av det greskspråklige Selevkideriket. Antiokos III den store sendte rundt 2000 jødiske familier til Lydia og Frygia fra Babylon og Mesopotamia, senere ytterligere fra Judea. Den jødiske forsamlingen vokste i Hierapolis og har blitt beregnet til opp til 50 000 innbyggere i 62 f.Kr.

Byen ble ekspandert med krigsbytte fra slaget ved Magnesia i 190 f.Kr. hvor Antiokos III ble beseiret av den romerske allierte Eumenes II av Pergamon. Som følge av fredsavtalen i Apamea som avsluttet krigen, annekterte Eumenes II store deler av Anatolia, inkludert Hierapolis.

Hierapolis ble et medisinsk kursted hvor leger benyttet de varme kildene som behandling for sine pasienter. Byen begynte å prege bronsemynter på 100-tallet f.Kr. Disse myntene hadde navnet «Hieropolis», men det er uklart om dette navnet refererte til det før nevnte tempelet (ἱερόν, *hieron*) eller æret Hiera, hustru av Telefos som i henhold til gresk mytologi var sønn av helten Herakles og prinsess Auge fra Mysia, den antatte legendariske grunnleggeren av Pergamons attaliddynasti. Navnet ble uansett endret til Hierapolis («Hellig by»), i henhold til den bysantinske geografen Stefan fra Bysants grunnet de mange templer i byen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 230 bilder av den antikke byen, og 80 fra museet
* Lycos Valley (Colossae, Laodicea, and Hierapolis)
* The Theatre at Hierapolis
* Hierapolis Italian Archaeologial Research 
* Hierapolis, turistinformasjon
Perlesnormanet

**Perlesnormanet** (*Apolemia uvaria*) er en kolonimanet som kan bli opptil 30 m lang.

Nesletrådene har sterk gift, og kan drepe fisk. I norske farvann var denne arten ukjent for havforskerne til 1997 da den dukket opp i et oppdrettsanlegg på Fedje i Hordaland. Blant fiskere har derimot arten vært kjent lenge.

Under invasjonen i 1997 ble 10&ndash;12 tonn fisk drept i Øygarden og på Fedje. Seinere har *Apolemia* dukket opp hvert år på seinhøsten og vinteren, men som regel uten å gjøre skade. I 2001 var det en ny alvorlig invasjon der 600 tonn laks ble drept av manetene, derav 400 tonn i Trøndelag. Selv om arten ikke er dødlig for mennesker, er brenntrådene smertefulle og kan gi skader som gjør vondt opptil et døgn.

Også andre arter kan gjøre skade i norske oppdrettsanlegg, som den lille kolonimaneten *Muggiaea atlantica*, og de velkjente artene glassmanet og brennmanet. *Muggiaea* drepte 1000 tonn oppdrettsfisk seinsommeren 2002.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Danny Koevermans

**Danny Koevermans** (født 1. november 1978 i Schiedam) er en nederlandsk fotballspiller som per i dag spiller for PSV Eindhoven. Spissen spilte tidligere for Sparta Rotterdam, og før det igjen spilte han for amatørklubben Excelsior '20.

## Sparta
Koevermans fikk sin debut for Sparta i sesongen 2001-02. Først sesongen etter begynner Koevermans å putte mål jevnt og trutt. Han scoret denne sesongen 25 ganger på 34 kamper. Sesongen etter scoret han mindre, men hadde dog en god statistikk med 15 mål på 20 kamper. Sesongen 2004-05 ble han toppscorer i 1. divisjon med 24 mål. Han hadde rukket å imponere flere toppklubber, og ble kjøpt av AZ.

## AZ
Nå er Koevermans inne i sin andre sesong hos AZ. De første ukene i hans første sesong var vanskelige, han fikk lite spilletid, på grunn av at Shota Arveladze var i storform og scoret i så å si hver eneste kamp. Etter vinterpausen fikk Koevermans mange flere innhopp på grunn av at Arveladze var ute med småskader. Trener Louis van Gaal har også ved forskjellige anledninger brukt spillerne samtidig. Koevermans har kontrakt hos AZ til 2010.

## Karriere som spiller
(*Sist oppdatert [[1. juli]] [[2007]]*)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wilhelm Leuschner

**Wilhelm Leuschner** (født 15. juni 1890 i Bayreuth, død 29. september 1944 i Plötzenseefengselet) var en tysk treskjærer, fagforeningsmann og politiker (SPD). Han var fra 1928 til 1933 innenriksminister i Hessen. Leuschner var en uttalt motstander av nazi-regimet og ble i 1944 dømt til døden og henrettet for sin rolle i 20. juli-attentatet mot Hitler.

## Liv og virke
Han ble medlem av SPD i 1908, og studerte fra 1909 til 1910 treskjæring ved kunstakademiet i Nürnberg. Etter krigstjeneste under første verdenskrig ble han i 1919 innvalgt i bystyret i hjembyen Darmstadt. I 1924 ble han innvalgt i den hessiske landdagen, og i 1928 ble han innenriksminister i Hessen. I denne stillingen gikk han blant annet inn for utbyggingen av Autobahn.

Leuschner var en overbevist motstander av nasjonalsosialismen. Etter at han offentliggjorte NSDAP-mannen Werner Bests planer om å gripe makten, ble han Bests personlige fiende og et viktig fiendebilde for mange nasjonalsosialister.

I januar 1933 ble Leuchner innvalgt i styret i den tyske fagforeningen Allgemeiner Deutsche Gewerkschaftsbunde (ADGB), og i april samme år ble han presset til å av som hessisk innenriksminister. Han fungerte samtidig som faktisk leder av den tyske fagforeningen, og avviste bestemt et samarbeid med nasjonalsosialistene. Fra 2. til 5. mai 1933 satt han derfor fengslet første gang og ble mishandlet.

I juni samme år ble han fengslet på nytt, mishandlet og holdt i fengsler og konsentrasjonsleirer i et år. I juni 1934 ble han så løslatt, men ble holdt under politioppsikt. Han begynte arbeide med å bygge opp et nettverk av antinazister. I 1936 overtok han et lite verksted som lagde tappekraner for øl, der også blant andre sosialdemokratene Hermann Maaß, Ernst Schneppenhorst og Friedrich Ebert møttes.

Leuschner hadde kontakter til Kreisau-kretsen og fra 1939 også til Carl Friedrich Goerdelers konservative antinazistiske gruppe. Etter det planlagte statskuppet mot Hitler var det meningen at Leuschner skulle bli visekansler under Goerdeler. Etter det mislykkede 20. juli-attentatet ble Leuschner den 16. august 1944 arrestert og dømt til døden av Folkedomstolen.

Han ble henrettet ved henging den 29. september i Plötzensee fengsel i Berlin.

Han regnes av Stiftung Orte der deutschen Demokratiegeschichte blant de viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.

## Se også

* Det tyske demokratiets pionerer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* http://www.wilhelm-leuschner-stiftung.de/
Louis van Gaal

**Aloysius Paulus Maria «Louis» van Gaal** (født 8. august 1951) er en nederlandsk tidligere fotballtrener og tidligere fotballspiller.

Han har tidligere vært trener for AFC Ajax, FC Barcelona, AZ Alkmaar, FC Bayern München,  og Manchester United.

Som profesjonell spiller spilte han på midtbanen for Royal Antwerp FC, Stormvogels Telstar, Sparta Rotterdam og AZ Alkmaar. Van Gaal startet sin trenerkarriere som assistent i AZ Alkmaar. Han var så assistent under Leo Beenhakker i Ajax, og tok deretter over som hovedtrener i 1991. Under hans ledelse vant klubben Eredivisie (tre ganger), UEFA-cupen og Mesterligaen. Van Gaal flyttet videre til Barcelona i 1997 og vant ligaen der to ganger samt en Copa del Rey. Etter dette vant han Eredivisie med AZ Alkmaar i 2008–09. Han ble ansatt som trener for Bayern München i 2009, hvor han vant ligaen og kom til finalen i Mesterligaen. I 2012 ble han for andre gang trener for det nederlandske landslaget. 19. mai 2014 skrev han under på en treårskontrakt for Manchester United.

Van Gaal er kjent for sin angrepsfotball - totalfotball - utviklet av  og det nederlandske landslaget på 1970-tallet.

## Meritter som trener
;Ajax
* Eredivisie: 1993–94, 1994–95, 1995–96
* KNVB Cup: 1992–93
* Johan Cruijff Shaal (supercup): 1993, 1994, 1995
* Mesterligaen: 1994–95
* UEFA-cupen: 1991–92
* Supercupen: 1995
* Interkontinentalcupen: 1995

;Barcelona
* La Liga: 1997–98, 1998–99
* Copa del Rey: 1997–98
* UEFA Super Cup: 1997

;AZ Alkmaar
* Eredivisie: 2008–09

;Bayern München
* Bundesliga: 2009–10
* DFB-Pokal: 2009–10
* DFL-Supercup: 2010

;Manchester United
* FA-cupen: 2016

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sportsklubben Brage

:*Artikkelen omhandler Sportsklubben Brage fra Trondheim. For idrettslaget fra Oslo med samme navn, se [[Sportsklubben Brage (Oslo)]]. Brage har også [[Brage (andre betydninger)|andre betydninger]].*

**Sportsklubben Brage** var en sportsklubb som ble stiftet 24. mars 1907 i Trondheim. I 1919 hadde klubben underavdelingene Ballklubben Brage, Brages Atletavdeling, Brages Idrætsavdeling og Brages Skiavdeling. 24. mars 1907 møttes tolv unge menn i daværende Café Munken i Schultz gate. Alle var ivrig innstilt på å starte en sportsklubb, og 6. april fikk klubben navnet Sportsklubben Brage under generalforsamlingen.

Stifterne var John Fjeldvig, Martin Nilsen, Sverre Skagseth, Reidar Wold, Rasmus Sæther, Magne Leistad, Johan Rosbach, Herman Hansen, Ellef Ellefsen, Alf Andersen, Olav Ramfjord og Harald Dahl. John Fjeldvig satt som klubbens leder i tre perioder, fra starten 24. mars 1907 til 28. januar 1911, fra 28. mars 1916 til 14. februar 1918 og fra 7. august 1922 til 7. apri 1926

Brage spilte i Norgesserien i fotball i sesongene 1937/1938,  1938/1939,  1939/1940 samt  1947/1948. På 1930-tallet ble kampene spilt på Sorgenfri gressbane. Brage var på 1950-tallet Trondheims beste fotballklubb og spilte i hovedserien i sesongen 1959-60. En av klubbens store sønner var friidrettsutøveren og mellomdistanseløperen Hjalmar «Hjalle» Johannesen. Boksing sorterte under Atletavdelingen, og klubben hadde på 1920-tallet flere gode amatørboksere som Aage Steen og Johan Sæterhaug som begge deltok i OL i Antwerpen, samt Johannes Røhme, Arne Ingdahl og Oddmund Gravem.

Klubben ble besluttet nedlagt i 2009 grunnet flere år uten aktivitet.

## Referanser
Skorpa kirke

**Skorpa kirke** ligger på østsiden av øya Skorpa i Kvænangen kommune i Troms fylke. Den er ei langkirke i tømmer med ca. 200 plasser. Kirka ble innviet 18. september 1850 av biskop Daniel Bremer Juell. Skorpa kirke var den gamle hovedkirka i Kvænangen.

Kirka på Skorpa var ei av bare få bygninger i Kvænangen som ikke ble brent av tyskerne under tvangsevakueringen av Finnmark og Nord-Troms under andre verdenskrig. Ved evakueringen tvang tyskerne til seg kirkesølvet, men det meste av kirkesølvet kom til rette igjen like etter krigen.

Ei lita kirke eller kapell ble bygd på Skorpa i 1795. Dette kapellet ble revet da dagens kirke ble oppført. Noe av tømmeret i det gamle kapellet ble brukt i den nye kirka. Det kan imidlertid ha stått ei kirke på Skorpa alt før kapellet fra 1795.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Kvænangen menighet: Kirkene
Per Yngve Ohlin

**Per Yngve Ohlin** (1969–1991) var vokalist for Mayhem, et norsk black metal-band. Han var kjent under artistnavnet «Dead». Han var også vokalist i det svenske death metal-bandet Morbid på demoen *December Moon*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Offisiell Mayhem Site
* Dead informasjonsside
*  Dead Fanside
* Dead Gravside
Katten

**Katten** kan sikte til:

* Kattefamilien (Felidae)
** Tamkatt (*Felis silvestris catus*)
* Katten (Oslo), badestrand i Oslo
* Katten (film), amerikansk familiefilm fra 2003
* Slanguttrykk av typen «Jeg gir katten i det der».
* Bergen Katedralskole

## Se også
* Katta
Katta

**Katta** kan sikte til:

* Kattefamilien (Felidae)
** Tamkatt (*Felis silvestris catus*)
* ''Schrödingers katt'' (TV-program)
* Reveape, også kalt katta eller ringhalelemur (*Lemur catta*)

*Slang, eller populært uttrykk for katedralskoler:
** Hamar katedralskole
** Kristiansand katedralskole
** Oslo katedralskole
** Stavanger katedralskole
** Trondheim katedralskole

## Se også
* Katta i sekken, uttrykk
* Katten
Hesten

**Hesten** er navnet på en rekke fjell i Norge og kan blant annet vise til:

* Hesten (Rauma) – i Rauma kommune i Møre og Romsdal
* Hesten (Stranda) – i Stranda kommune i Møre og Romsdal
* Hesten (Sunndal) – i Sunndal kommune i Møre og Romsdal
* Hesten (Luster) – i Luster kommune i Sogn og Fjordane
* Hesten (Rødøy) – i Rødøy kommune i Nordland
* Store Hesten – i Senja kommune i Troms

## Se også
* Hest
Stradivarius

En **stradivarius** er en fiolin lagd av Antonio Stradivari, en av historiens mest berømte fiolinmakere. Antonio Stradivari ble født i Italia i 1644. Han kan ha vært læregutt hos Nicola Amati, av fiolinbyggerfamilien Amati i Cremona. Antonio Stradivari startet for seg selv i 1680 og var en aktiv instrumentbygger helt til han døde i 1737, men hans tidlige fioliner blir generelt oppfattet som dårligere enn de som ble bygget i gullperioden mellom 1698 og 1720. De spillbare eksemplarene fra denne perioden er høyt priset av musikere i verdensklasse og pengesterke samlere. Det antas å eksistere omtrent 650 ekte Stradivariuser i dag, og meget få av disse er ikke gjort rede for. De mest kjente eksemplarene har individuelle navn, ofte etter berømte musikere som eide eller trakterte dem. Et eksempel er Ole Bull fra 1687, som i dag eies av Smithsonian Institution i USA. 

En Stradivarius ble ved offentlig auksjon i juni 2011 solgt for 9,8 millioner britiske pund, den høyeste pris et instrument noen gang er solgt for.

## Fiolinbyggernes esoteriske ferdigheter og hemmeligheter
Det knytter seg mange overnaturlige forestillinger til instrumentbyggere og eksepsjonelt gode utøvere. Forklaringene på deres ekstraordinære ferdigheter er kan hende mer mytiske fundert når det gjelder de folkelige felemakerne og mesterspillemennene, men også kunstmusikkens håndverkere og virtuoser er omspunnet av mystikk. Det gjelder ikke minst fiolinbyggerne Stradivarius.

Det har lenge vært fokusert på hvilken lakkblandinger som ble benyttet av familien Stradivarius og deres samtidige, samt formen og størrelsen på instrumentet (spesielt resonanskassen). Tirsdag 1. juli 2008 lanserte imidlertid den nederlandske legen Berend Stoel en ny teori etter å ha skannet et ulike typer fioliner med et instrument beregnet på lungesyke. Han fant at tettheten i treverket på Stradivariusfiolinene, som virker inn på vibrasjonene og frembringelsen av lyd, er langt jevnere i disse enn i de andre instrumentene han sammenliknet med. Selv om den store og fyldige lyden i Stradivariusfiolinene, og flere av de samtidig konkurrerende fiolinmakerne av tilsvarende renommé, er ett av de viktigste kjennetegnene som skiller dem fra moderne instrumenter, så er det også en rekke andre kvaliteter som skiller disse instrumentene fra de fleste andre fioliner.

## Metropolitan Museum of Art
Samling i Metropolitan Museum of Art, New York 

"The Gould" Violin MET DT669a.jpg|"Gould" fiolin (1693)
"The Francesca" Violin MET DP34.86.2.jpg|"Francesca" fiolin (1694)
"The Antonius" Violin MET DP105130.jpg|"Antonius" fiolin (1711)


## Se også
* Antonio Stradivari

## Referanser
Skorpa (Kvænangen)

**Skorpa** (nordsamisk: *Skárfu*) er ei øy i Kvænangen kommune i Troms. Øya ligger i fjorden Kvænangen, sør for øya Spildra og nordvest for øya Nøklan.

I 1940 lå en norsk krigsfangeleir på Skorpa. På øya ligger Skorpa kirke fra 1850, som lenge var hovedkirke for Kvænangen. Siste beboer flyttet fra øya rundt 1980, og den har vært uten fastboende siden.

Skorpa, Nøklan og Høyholman er vernet som landskapsvernområde med plantelivsfredning.

Romanfiguren *Jon Skorpen* i *[[Tremasteren Fremtiden]]* av Jonas Lie er i romanen knyttet til Skorpa i Kvænangen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nordlys: Oppdrettsplattform ved Skorpa rasert av "Narve"
* Nationen: Koster dyrt å være utkantkommune
* Aftenposten: Kvænangen kommune vedtar avfolking av seks bygder
Nøklan

**Nøklan** (nordsamisk: *Lohkkalsuolu*) er ei øy i Kvænangen kommune i Troms. Øya ligger i fjorden Kvænangen, nord for Sørstraumen og sørøst for øya Skorpa. Øya er smal men langstrakt, bare ca. 1&nbsp;km på det bredeste, men 5,4&nbsp;km fra nord til sør.

Nøklan, Skorpa og Høyholman er vernet som landskapsvernområde med plantelivsfredning.

## Referanser


## Eksterne lenker
* NRK: Ole Harald Jensen på Nøklan
* Nationen: Koster dyrt å være utkantkommune
* Aftenposten: Kvænangen kommune vedtar avfolking av seks bygder
Elger

* amerikansk elg
* europeisk elg

**Elger** (*Alces*) er en slekt med store hjortedyr (Cervidae) som lever i det boreale barskogbeltet på den nordlige halvkulen. Inntil 2005 regnet man kun med en slekt og en art, men fra da av regner flere to arter til denne slekten, blant annet IUCN. Spørsmålet om en, to eller kanskje flere arter med elg er imidlertid fortsatt omdiskutert.

## Arter
Elg som lever vest for Uralfjellene tilhører arten *Alces alces* og kalles europeisk elg. Utbredelsesområdet inkluderer landområdene mellom Skandinavia, Polen og Ural. Underarter er ikke beskrevet.

Elg som lever øst for Uralfjellene tilhører arten *Alces americanus* og kalles enten amerikansk elg (Nord-Amerika) eller sibirsk elg (Asia, spesielt Sibir), avhengig av utbredelsesområdet. Til denne arten regner man flere underarter.

Inntil ganske nylig ble disse to artene regnet som samme art, men fra 2005 regner flere at det er to arter. Hybridisering mellom artene, der utbredelsesområdene overlapper, er vanlig.

## Slektskap
Alle hjortedyr er partåede hovdyr (Artiodactyla) og drøvtyggere (Ruminantia). *Alces* tilhører gruppen andre hjortedyr (Capreolinae), der slekten utgjør en av i alt ni slekter. De andre er mulhjorter (*Odocoileus*), rådyr (*Capreolus*), rein (*Rangifer*), sumphjorter (*Blastocerus*), pampashjorter (*Ozotoceros*), andeshjorter (*Hippocamelus*), spisshjorter (*Mazama*), og puduer (*Pudu*).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Elgene

**Elgene**, opprinnelig kalt **De Dresserte Elgene** eller forkortet **DDE**, er en norsk musikkgruppe og et musikalsk prosjekt som retter seg mot barn og familie. Elgene vil gi barn gode verdier og holdninger gjennom sin musikk.

## ''Året Rundt''
Høsten 2006 kom de ut med sitt første album, *Året rundt*, en plate som tar for seg alle årstidene. Blant de medvirkende på albumet er Nissa Nyberget, Johannes Joner, Bjørn Dæhlie, Vegard Ulvang og Glam fra Wig Wam. DDE har også bidratt med musikk til blant annet TV-serien Uhu! og seriens album som er blitt belønnet med flere Spellemannpriser.

## ''Jorda Rundt - vol 1''
Den 21. juni 2013 lanserte gruppen sin andre plate - *Jorda Rundt vol1*. Denne gangen reiser de til ni forskjellige land. Her treffer de spennende dyr og mennesker, og forteller om det gjennom å lage egne nye sanger. Sangene er inspirert av de forskjellige landene og varierer mellom Russisk mannskor, ukuleleorkester fra Hawaii og sambaorkester fra Brasil.

Sporene på *Jorda Rundt vol1*: 
# Russland
# India
# Zimbabwe
# Australia
# Hawaii
# Kina
# Østerrike
# Argentina
# Brasil

Musikere på platen er Jon Arne Bjørnstad, DJ Moose, Harald Haugen, Lage Thune Myrberget, Torbjørn Alsos Raae, Sverre Indris Joner, Kamilla Wiig Revholt, Marius Haltli, Helge Sunde og Børge Are Halvorsen.

Tekstforfattere er Tor Karseth, Lorang Brendløkken, Lage Thune Myrberget, Per Kristian Fagereng og Askild Hagen.

Alle sangene er forlagt på NMG forlag, miks og mastring med Celsius Recording og Pål Jansen og trofaste hjelpere er Arve Furset og Eva Bratvold
   
Prosjektets leder, Lage Thune Myrberget og DJ Moose produserer all musikken sammen.

## Diskografi
**Året rundt* (2006, egenutgitt)
**Jorda Rundt - vol 1* (2013)

## Eksterne lenker
* 
*
Elgen

**Elgen** er et fjell i Harstad kommune i Troms. Det høyeste punktet er 534&nbsp;moh.

Fjellet har fått sitt navn fra formen, på grunn av at det fra en bestemt vinkel ligner på en liggende elg. Elgen ligger ytterst på en landtunge på nordsiden av Hinnøya, med Toppsundet i øst og Kasfjorden i vest. I bunn av fjellet, på nordsiden, ligger Elgsnes kapell.

## Fotnoter



## Referanser




## Eksterne lenker
* Hinnøy.no: Rutebeskrivelse for Elgen
Saften

**Saften** er en tidligere saft- og syltetøyfabrikk på Hermansverk i Leikanger. Bygningen tjener nå som flerbrukshall.

## Historie
### Starten
Den ble bygget i 1920 av Halvard Drægni, som flyttet produksjonen av saft og syltetøy fra Skjolden til Hermansverk. Drægni Konserves var leverandør til Det Kongelige Kjøkken.

### 1980-tallet og 1990-tallet
På 1980-tallet ble Drægni Konserves slått sammen med Bergens Meierier til Bergens og Drægni Fabrikker. "Lillebror" Lerum ble ikke med på sammenslåingen, selv om det var planen. Bergens-Drægni gav opp produksjonen og fabrikken ble kjøpt av Lerum. I 1991 var fabrikken bygget om til brusfabrikk. Det ble til og med drevet leieproduksjon for Pepsi. Pepsi trakk kontrakten i 1998 og fabrikken ble lagt ned.

### Flerbrukshall
I 2007 bestemte kommunestyret at fabrikken skulle bygges om til flerbrukshall. Arbeidet kom i gang i 2008, og palmelørdag var kultursalen klar for premieren av årets Palmerevy. Mandag 27. april åpnet butikkdelen.

## Bruk
Per 29. april 2009 rommer Saften Leikangerhallen (idrettshall og kultursal), Kiwi Hermansverk, Leikanger Bokhandel, Aurora Frisør, klesbutikken Plommefin og Systova. Snart vil også butikken Hannes få plass i Saften.

## Eksterne lenker
* Sogn avis om Saften, 02.12.2008 – 08:25
Heinrich von Schlanbusch

**Heinrich von Schlanbusch** (født 1640 i Niedersachsen, død 16. januar 1705 på Eidsvoll) kom til Norge i 1685 og ble utnevnt til *[[Oberberghauptmann]]* og direktør for Kongsberg sølvverk og Røros kobberverk. Ved kongelig resolusjon av 11. august 1685 ble han utnevnt til *Oberberghauptmann* ved *[[Oberbergamt]]et* på Kongsberg, som administrerte alle bergverkene i Norge, og han opprettet Den Kongelige Mynt på Kongsberg. Ettersom Christian 5. utnevnte Schlanbusch til *Berghauptmann* med generalmajors rang (et embete som i Tyskland var forbeholdt adelen), kunne han nå sette et *[[von]]* foran slektsnavnet sitt.

Schlanbusch var sønn av smeltehytteinspektør og dommer Heinrich Schlanbusch (1609–61) og Catharina Albrechts (1615–63/67). Selv giftet han seg med Elisabeth «Ilse» Dorothea Schlüter (død i februar 1705), datter av myntmester Henning Schlüter (død 1672) og Dorothea Susanne Eckhart (1607–70). Schlanbusch fulgte i sin fars, farfars og svigerfars spor som embetsmann med stilling som smeltehytteforvalter (*Hüttenreuter*), myntguardein og tiendeforvalter (*Zehntner*).

Sølvårene på Kongsberg gikk dypt ned i berget, og Schlanbusch gikk inn for dyptgripende endringer av driften. Han la om metodene til utvinning ved hjelp av vannhjul til å drive pumpene. Sølvverket fikk bygget et enormt anlegg med vannhjul i hjulstuer på fundamenter av stein, hele 50 dammer og et nett på 50 km kanaler for å drive vannhjulene. Medregnet heiser og pukkverk ble sølvverket under Schlanbusch's ledelse en av Nord-Europas største ingeniørbragder.

Dermed gikk sølvverkets lønnsomhet kraftig opp, og dette gjorde Kongsberg sentral i den store nordiske krigen, for sølvverket bidro med over 300.000 rigsdaler til den danske krigskassen som betalte for blant annet opprustningen av Tordenskjolds styrker. Karl 12. ønsket derfor selv å ta beslag i Kongsberg, og den svenske hæravdelingen som ble stoppet på Norderhov av blant andre Anna Colbjørnsdatter, var underveis dit. 

Schlanbusch fikk den 10. november 1688 Eidsvoll verk i gave av kong Christian. Schlanbusch var da landets høyeste embetsmann i bergetaten. Det neste hundreåret ble Eidsvoll verk eid av tre generasjoner Schlanbusch, og opplevde en storhetstid.

Schlanbusch fikk oppleve opprøret på Kongsberg i februar 1690, da befolkningen protesterte mot sine kummerlige kår. Noen få soldater prøvde å beskytte verkets funksjonærer mot en rasende folkemengde bevæpnet med stokker og stein. Til sist klarte to kompanier med påsatte bajonetter å gjenopprette ro og orden, og opprørets antatte anførere ble fengslet på Akershus festning. Selv levde Schlanbusch på stor fot, og døde tynget av gjeld.

Også sønnen Johan Ludevig Schlanbusch ble blant annet *Berghauptmann* og meddirektør på Kongsberg sølvverk, mens sønnene Friederich von Schlanbusch (1689-1728) og Frantz Henrich von Schlanbusch (d. 1740) ble oberster.

Sønnen Theodor Georg von Schlanbusch arvet Eidsvoll jernverk i 1705. Da han døde barnløs i 1750, gikk verket over til brorsønnen, «jaktjunker» (skoginspektør) Fredrik Legaard von Schlanbusch. Det ble en nedgangstid for verket.

## Referanser


## Kilder
*Koordinatoren
Sanselighet

**Sanselighet** betegnes ofte som at man hengir seg til behagelige sanseopplevelser gjennom sinnet. Ordet betegner også en form for erotikk, da ofte i formen **sensualitet**. I den tradisjonelle, europeiske tenkning har man sett et avgjørende skille mellom kropp og sjel. Sjelen, som rommet tenkning, religiøsitet, vilje og pliktfølelse, ble ansett for å være en fange i kroppens urene fengsel, som var fylt med fristelser som kunne trekke sjelen vekk fra dens rette element: det guddommelige.

Ut fra en slik grunntanke ble sanseligheten fordømt som en bevisst hengivelse til disse «kjødelige» fristelser. Det var i seg selv et svakhetstegn som behøvde rettledning, men det var også et skråplan, som kunne føre sjelen bort fra troen på Gud. Det er i et slikt lys man måse de gjentagne påstandene om heksenes sanselighet og tøylesløse hengivelser til djevelen.

Sanselig betød for datidens mennesker en hengivelse til det onde, og det førte tidlig til at den ble fordømt under navnet «nytelsessyke» (*luxuria*). Sammen med andre laster ble nytelsessyke regnet for én av den katolske kirkes syv dødssynder.
Assessor

**Assessor** (av latin; *bisitter*, av assidere, av ad- og sedere *sitte hos*) var i eldre rett brukt som tittel på en juridisk embetsmann som var medlem av en kollegial domstol. Derutover har tittelen hatt forskjellig betydning i forskjellige tider og i forskjellige land. 

I Danmark-Norge ble begrepet først brukt om dommere i overhoffretten og høyesterett. Fra 1797 ble assessor også brukt om dommerne i stiftoverretten, og fra 1814 i Norge om dommerne i høyesterett. Fra 1927 bruktes ordet *dommer* i Norge.

## Krigsassessor
17- og 1800-tallet fantes i Danmark-Norge også tittelen krigsassessor, som var en dommer i militære anliggender. Med tiden ble tittelen kun til en æresbevisning uten funksjon. For å skjelne denne ærestittel fra de ekte militære dommere, fikk disse med tiden tildelt tittelen *virkelig krigsassessor*. 

## Referanser
Løven

**Løven** (fra latin *Leo*, symbol ) er et stjernebilde på den nordlige himmelhalvkule.

## Eksterne lenker
* horoskopene.no