open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Phaedinus

* Se Systematisk inndeling

***Phaedinus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, brunrøde eller mørke trebukker, dekkvingene ofte mer eller mindre gule. Antennene er ganske variable i lengde og tykkelse, kan være kraftige og sagtakkede eller ganske tynne. Pronotum er rundet med en butt tann midt på hver side og fire knøler oppe på ryggen, dekkvingene noe avsmalnende bakover, gjerne med gule lengdestriper. Beina er tynne.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika med flest arter i Brasil.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Trachyderini
******** Slekten *Phaedinus* Dupont i Audinet-Serville, 1834  
********* *[[Phaedinus abnormalis]]* Tippmann, 1953
********* *[[Phaedinus carbonelli]]* Monné, 1999
********* *[[Phaedinus corallinus]]* Gounelle, 1911
********* *[[Phaedinus flavipes]]* (Thunberg, 1822)
********* *[[Phaedinus hirtipes]]* Tippmann, 1960
********* *[[Phaedinus lanio]]* Guérin-Méneville, 1838
********* *[[Phaedinus margaritae]]* Pineda, 2015
********* *[[Phaedinus martii]]* (Perty, 1832)
********* *[[Phaedinus pictus]]* White, 1853
********* *[[Phaedinus rubrus]]* Galileo & Martins, 2010
********* *[[Phaedinus schaufussi]]* Nonfried, 1890
********* *[[Phaedinus tricolor]]* Dupont in Audinet-Serville, 1834

## Kilder
* Liste over arter, med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri
* 
*
Joen Michael Matras

**Joen Michael Matras** (født 3. juli 1866 i Hvannasund, død 20. oktober 1937 på Viðareiði) var en færøysk kjøpmann og politiker (Sb.).

Han var sønn av sysselmann Hans Jacob Matras og hustru Anna Elisabeth Joensen. Han giftet seg med Anna Elisabeth Poulsen; blant deres barn var filolog og forfatter Christian Matras samt lærer og redaktør Samuel Erik Matras.

Joen Michael Matras var i mange år faktor ved M.C. Restorff & Sønners forretning på Viðareiði.

Matras var innvalgt på Lagtinget fra Norðoyar 1901–1906 og 1914–1924 samt formann i Viðareiðis sognestyre (kommunestyre) 1922–1926.

## Referanser
Samuel Erik Matras

**Samuel Erik Michael Matras** (født 31. desember 1898 på Viðareiði, død 29. juni 1960 i Tórshavn) var en færøysk lærer og redaktør.

Han var sønn av kjøpmann og lagtingsmann Joen Michael Matras og hustru Anna Elisabeth Poulsen på Viðareiði. Blant hans søsken var filolog og forfatter Christian Matras.

Etter lærerseminaret i Haslev underviste han noen år i Herning, Hedehusene og Vammen i Danmark samt i Tórshavn på Færøyene. I 1925 ble han lærer ved Tórshavns kommunale folkeskole. Ved siden av dette var han instruktør i Tórshavns gymnastikkforening i en årrekke. Han nedla også et betydelig arbeid for handelsskolen, som ble etablert i 1936, etter å ha vært et kveldskurs siden 1926. Matras var formann i den nasjonale ungdomsforeningen Merkið og redaktør for Sjálvstýrisflokkurins partiorgan *[[Tingakrossur]]* 1940–1943.

## Referanser
Colin Capel

**Colin Capel** (født 5. desember 1969) er en canadisk tidligere skihopper fra Banff som konkurrerte internasjonalt i årene 1985-1992.

I junior-VM i Täsch i 1985 ble han nummer 59 (sist) i det individuelle rennet og var på Canadas lag som ble nummer 15 og nest sist i lagkonkurransen. I junior-VM i Gallio (Asiago) i 1987 ble det 52. plass av 57 deltakere i det individuelle rennet. Han deltok i senior-VM i 1989 og 1991, og hadde 42. plass i normalbakken i Predazzo (Val di Fiemme) i 1991 som beste individuelle plassering. I VM i skiflyging i Vikersund i 1990 ble han nummer 51 av 56 deltakere.

VM-plasseringer:

Capel greide aldri å ta poeng i verdenscupen - bare de 15 beste i hvert renn fikk poeng i den tida han var aktiv. Hans beste plassering i verdenscuprenn var 20. plass i storbakken i Thunder Bay 9. desember 1990. I den tysk-østerrikske hoppuka ble han nummer 65 sammenlagt i 1988/89 og 68 i 1989/90. I den sveitsiske hoppuka 1990 ble det 72. plass sammenlagt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rune Dahl (skihopper)

**Rune Dahl** (født 1951) er en norsk tidligere skihopper fra Trondheim. Han representerte SK Freidig.

Ifølge VG var Dahls inntreden på hopplandslaget noe spesiell. Han tilbød seg å kjøre B-landslagshopperen Kjell Bruheim fra Trondheim til ei landslagssamling på Savalen i november 1972, mot at han fikk være med og trene med landslaget. Det ble godtatt, og prestasjonene hans på samlinga og i senere mønstringsrenn var så gode at han ble tatt ut til å representere Norge i internasjonale renn. Han ble nummer 9 og 11 i normal- og stor bakke i Bakuriani i Sovjetunionen i januar 1973, og deltok også i Svenska Skidspelen i Falun samme år. Han var på laget til VM i skiflyging i Oberstdorf 1973, men etter treningshopping ble han i utgangspunktet ikke tatt ut blant de fire nordmennene som fikk delta i konkurransen. Da Lars Grini måtte melde avbud på grunn av en tåskade, fikk imidlertid Rune Dahl delta likevel. Han ble nummer 22 i konkurransen. Under NM stor bakke 1973 ble Dahl nummer 5.

## Referanser
Germaine Tailleferre

**Germaine Tailleferre** (1892–1983) var en fransk komponist og medlem av komponistgruppa *[[Les Six]]*.

## Virke
Tailleferre skrev verk i nesten alle musikksjangre: operaer, balletter, konserter, klaver- og kammermusikk, dessuten musikk for film og fjernsyn. Stilistisk hører hun til den parisiske neoklassisismen. Stykkene hennes er ukompliserte, nøkterne, lyriske og fulle av lekenhet og humor. Hun kunne låne fra 1700- og 1800-tallets musikk, men brøt opp den tradisjonelle stilen med egne, overraskende vendinger. Musikken hennes fikk aldri noe stort gjennomslag på konsertscenene, og mange av verkene ble først publisert etter at hun var død. I takt med en tiltakende interesse for kvinnelige komponister har også Tailleferres musikk fått større anerkjennelse.

## Verk i utvalg

* *Quatuor à cordes: Modéré – Intermède – Final* (1917/19)
* *Jeux de plein air* for to klaver (1918)
* *Les mariés de la Tour Eiffel* (1921, sammen med andre medlemmer av *Groupe des Six*)
* *Sonate Nr. 1* for fiolin og klaver (1922)
* *Forlane pour flute et piano* Editions Henry Lemoine, Paris
* *Le Marchand d'oiseaux*, ballett (1923)
* Klaverkonsert nr. 1 (1923) på YouTube
* *Concertino pour harpe et orchestre* (1926)
* *6 chansons françaises*, for en sangstemme og klaver (1926)
* *Il était un petit navire, Opéra comique* (1951)
* *Concerto des vaines paroles* for baryton og orkester (1956)
* *Le maître*, kammeropera etter Eugène Ionesco (1961)
* *Sonatine* for fiolin og klaver* (1973)
* *Le Concerto de la Fidélité* (1981)
* [https://www.youtube.com/watch?v=15mzZj69wyE *Suite Burlesque* for klaverduett (1981)] på [[YouTube]]
</div>

== Referanser ==
<references />

== Kilder ==
* Eva Rieger:  Lest 19. juni 2017
* Allen Hughes: [http://www.nytimes.com/1983/11/09/obituaries/germaine-tailleferre-wrote-music-as-member-of-les-six.html *GERMAINE TAILLEFERRE, WROTE MUSIC AS MEMBER OF LES SIX*], nekrolog i *The New York Times'',  9. november 1983. Lest 19. juni 2017

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
HMS «Defence»

**HMS «Defence»** var en panserkrysser fra Minotaur-klassen som ble bygd for Royal Navy i begynnelsen av det 20. århundret. Skipet var den siste panserkrysseren som ble bygd for Royal Navy. Det ble først stasjonert i Middelhavet for å forfølge SMS «Goeben» og SMS «Breslau». I januar 1915 ble det overført til Grand Fleet og forble i den flåten til det ble senket. HMS «Defence» ble senket 31. mai 1916 under Jyllandsslaget.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Paul Egloff

**Paul Egloff** (født 1959) er en sveitsisk tidligere skihopper fra Wildhaus. Han konkurrerte internasjonalt i årene 1974-1984.

I OL i Lake Placid i 1980 ble han nummer 43 av 48 deltakere i normalbakken og 47 av 50 i storbakken. I VM i skiflyging i Oberstdorf 1981 ble det 45. plass av 50 deltakere. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen, som startet opp sesongen 1979/80, var 4. plass i Ironwood 14. februar 1981, noe som bidro til at han ble nummer 50 sammenlagt i verdenscupen sesongen 1980/81. Hans beste sammenlagtplassering i den tysk-østerrikske hoppuka var 46. plass i 1978/79. Samme sesong fikk han også sitt beste sammenlagtresultat i den sveitsiske hoppuka, med 32. plass.

Sammenlagtplasseringer i verdenscupen (poeng til de 15 beste i hvert renn):

Sammenlagtplasseringer i den tysk-østerrikske hoppuka:

Sammenlagtplasseringer i den sveitsiske hoppuka:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jacobimatrise

**Jacobimatrisa** er i matematisk analyse ei matrise for alle første ordens partiellderiverte til et vektorfelt. Ei jacobimatrise generaliserer gradienten til en flervariabels skalarvaluert funksjon som i seg selv generaliserer den deriverte av en envariabels skalarvaluert funksjon. Jacobimatrisa av gradienten for en skalarvaluert funksjon blir kalt hessematrisa. Hessematrisa kan ses på som den annenderiverte av den skalarvaluerte funksjonen.

Den er oppkalt etter den tyske matematikeren Carl Gustav Jacob Jacobi. 

## Eksempel
Gitt følgende vektorvaluerte funksjon

\mathbf f(x, y) = \begin{bmatrix}
  x^2 y \\
  5 x + \sin y \end{bmatrix}.

har vi at

f_1(x, y) = x^2 y

og at

f_2(x, y) = 5 x + \sin y

Da vil jacobimatrisa for f være

\mathbf J_{\mathbf f}(x, y) = \begin{bmatrix}
  \dfrac{\partial f_1}{\partial x} & \dfrac{\partial f_1}{\partial y}\\[1em]
  \dfrac{\partial f_2}{\partial x} & \dfrac{\partial f_2}{\partial y} \end{bmatrix}
= \begin{bmatrix}
  2 x y & x^2    \\
  5     & \cos y \end{bmatrix}
HMS «Shark» (1912)

**HMS «Shark»** var en britisk jager av Acasta-klassen bygget i 1912 ved Swan, Hunter & Wigham Richardson og sunket under Jyllandsslaget kvelden 31. mai 1916.

## Eksterne lenker
* 
* IWM: HMS Shark
Alphinellus subcornutus

***Alphinellus subcornutus*** er en av fire arter av biller som tilhører slekten *[[Alphinellus]]* som igjen er en del av den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, gråbrune trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er nærmest klokkeformet sett overnfra, med en skarp, bakoverrettet tann langt bak på hver side. Dekkvingene er jevnbrede, bakerst rundede, tett og kraftig punkterte, langs sømmen med en serie av tre opphøyde lengdekjøler.

## Levevis
Larvene lever i død ved, gjerne under barken av nyfelte stokker av bartrær.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Honduras og Guatemala.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthocinini Thomson, 1860 
******** Slekten  *[[Alphinellus]]* Bates, 1881
********* *[[Alphinellus carinipennis]]* Bates, 1885
********* *[[Alphinellus gibbicollis]]* Bates, 1881
********* *[[Alphinellus minimus]]* Bates, 1881
********* ***Alphinellus subcornutus*** Bates, 1881

## Referanser


## Kilder
* Liste over slektene
* Liste over artene 
* Bildegalleri 

## Eksterne lenker
*
Stormyr-jenten

***Stormyr-jenten*** (orig: *Tösen från Stormyrtorpet*) er en svensk stumfilm fra 1917 i regi av Victor Sjöström etter Selma Lagerlöfs roman *Piken fra Stormyrplassen*.

## Handling
Helga, en ung kvinne fra Marsh Croft, møter i en rettssak mot Peter Martenson, den biologiske faren til hennes barn. Der blir Helga lagt merke til av Gudmund Erlandson, som overtaler foreldrene hans til å ta den unge kvinnen inn i hjemmet deres som tjenestepike. Gudmund blir snart forlovet med Hildur, datteren til en velstående nabo, men blir deretter involvert i en beruset orgie hvor en mann blir drept.

Gudmund tror han var skyldig i dødsfallet, tilstår det som skjedde neste morgen, og Hildur slår opp med ham. Helga, som har bevis på hans uskyld, forsøker å gjenforene paret. Imidlertid oppdager Gudmund i løpet av denne krisen at det egentlig var Helga han elsker.

## Roller
* Greta Almroth - Helga Nilsdotter från Stormyrtorpet 
* William Larsson - Helgas far 
* Thekla Borgh - Helgas mor 
* Lars Hanson - Gudmund Erlandsson i Närlunda 
* Hjalmar Selander - Erland Erlandsson, Gudmunds far 
* Concordia Selander - Ingeborg Erlandsson, Gudmunds mor 
* Karin Molander - Hildur Persson på Älvåkra 
* Georg Blomstedt - Erik Persson, Hildurs far, nämndeman 
* Jenny Tschernichin-Larsson - Hildurs mor 
* Gösta Cederlund - Per Mårtensson på Västgården, far till Helgas barn 
* Edla Rothgardt - hans hustru 
* Nils Arehn - domaren 
* Josua Bengtson - länsman 
* Thure Holm - nämndeman 
* Eric Lindholm - nämndeman

## Eksterne lenker
*
Norgesmesterskapet i PPC

**Norgesmesterskapet i Precision Pistol Competition** (**PPC**) er det årlige norgesmesterskapet Precision Pistol Competition arrangert av Norges Skytterforbund.

## NM-arrangementer

## Medaljevinnere

### Pistol

### Revolver

### Open

### SSA

## Kilder
* NM PCC1500 2013 
* NM PPC1500 2014 
* Norges Skytterforbund: *Årbok 2014*, s. 133-34.
* NM PPC1500 2015
* NM PPC1500 2017
* NM PPC1500 2018
* NM PPC1500 2019
* NM PPC 2022
Olivier Favre

**Olivier Favre** (født 9. oktober 1957 i Le Locle, død 15. april 2017 i Bang Lamung) var en sveitsisk skihopper og senere klippestuper.

Han konkurrerte internasjonalt som skihopper i årene 1972-1980. I VM i skiflyging i Planica 1979 ble han nummer 42 av 47 deltakere. Han ble nummer 75 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka 1977/78. Samme sesong fikk han sin beste sammenlagtplassering i den sveitsiske hoppuka, med 16. plass. Favre greide ikke å ta poeng i verdenscupen, som startet opp sesongen 1979/80 - bare de 15 beste i hvert renn fikk poeng på den tida. Hans beste resultat i verdenscuprenn var 22. plass i Engelberg 2. mars 1980.

Sammenlagtplasseringer i den sveitsiske hoppuka:

Etter at han la opp som skihopper, satset han på klippestuping. 30. august 1987 satte han verdensrekord i høydestup da han stupte fra en plattform 53,9 meter over elva Doubs, ved den franske sida av elva, rett overfor Les Brenets i Sveits. Da han traff vannflata, skadet han den sjuende ryggvirvelen og pådro seg lammelser, og det tok to år før han fikk full førlighet tilbake. Stuperekorden ble ikke slått før i 2015. Favre drev sitt eget firma, Oliver's Water Show. Han døde som følge av hjertesvikt i nærheten av Pattaya i Thailand i april 2017.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Robert Land

**Robert Land** (født *Robert Liebmann* 13. juli 1887 i Kremsier, Østerrike-Ungarn, 12. oktober 1940) var en østerriksk-tsjekkisk filmregissør.

## Filmografi (utvalg)
* 1928 : *To røde roser*
* 1928 : *[[Demimonde-prinsessen]]* (*Prinzessin Olala*) 
* 1929 : *[[Jeg kysser Deres hånd madame]]* (*Ich küsse Ihre Hand, Madame*)
* 1929 : *Der lustige Witwer* 
* 1929 : *Komtessen på eventyr*
* 1929 : *Die kleine Veronika*
* 1930 : *Boykott*
* 1934 : *[[Melodramma]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sandholmen

**Sandholmen** er en plass som ligger på sørsiden av fjorden Ersfjorden, i Tromsø kommune og på yttersiden av Kvaløya. Plassen har fått sitt navn av holmen som ligger på vestsida av bukta, hvor det er mye sand. Holmen er landfast ved fjæra sjø. En del av bukta har fortsatt i 2017 noe bebyggelse. I deler av bukta er det også en cirka 100 meter lang sandstrand.

## Historie
Fra gammelt av hørte Sandholmen til gården Krokskar. Sandholmen har gode havneforhold og var den plassen ute i fjorden som fikk flest innbyggere. Det finnes synlige tufter etter gammel bosetting og man regner med at det har bodd folk der i hvert fall fra begynnelsen av 1600-tallet. 1875 bodde det 15-20 personer på Sandholmen og i 1900 var det 6 personer der. Rundt 1910 var det 2 gårder i bukta.

Ersfjorden er en lang smal fjord. Dette gjorde det vanskelig for nordlandsbåter med råseil å krysse seg inn til Ersfjordbotn, som ligger innerst i fjorden og fiskebruket som lå der. Dette var nok grunnen til at det ble startet et fiskebruk også på Sandholmen 1932. Her var det nærmere til fisken. De var en 4-5 mann og en kokke som arbeidet på bruket. Var det mye arbeid, måtte de ha inn flere folk. Det kunne også være helt opp til 4 båtmannskap i de 2 rorbuene i den tiden av året det var stor aktivitet på plassen.

I krigsårene var det folk som var evakuert som kom til Sandholmen. De kom fra Skibotn og fra Repvåg i Finnmark. De bodde i buene siden det ikke ble drevet med fiske da.

Lokalbåten stoppet, ved behov, på Sandholmen. Det gjaldt spesielt når den hadde varer som skulle hentes eller bringes til bruket eller når det skulle sendes okser og kyr til byen.

Telefonen ble bygd ut på sørsida av fjorden til Sandholmen i 1954-55. Herfra ble det lagt sjøkabel over til Myrneset, på andre siden av fjorden, og videre til Skamtind. Når så motoren kom for fullt etter andre verdenskrig, begynte fraflyttinga på yttersia. Det var heller ikke elektrisk strøm på Sandholmen. Dette gjorde det vanskelig å drive fiskebruket videre. Bruket ble lagd ned 1963. Bryggene er blåst ned og i 2017 står det kun noen buer igjen, som blir bruket som hytter.

Det bodde folk på helårsbasis på Sandholmen helt til 1989, etter det brukes plassen kun på sommeren av hytteeiere og turfolk.

## Referanser
Styrax obassia

***Styrax obassia*** er en løvfellende busk eller lite tre i styraksfamilien.

Den blir 10–14 meter høy med en stammediameter på 15 cm. Krona er opprett og glissen og barken grå. Den har to typer blad: De to lengst inne på hver kvist sitter motsatt og er ovale til elliptiske, 4,5–10 cm lange, 3–5 cm brede og med en 3–5 mm lang bladstilk. De andre bladene sitter spredt og er nesten runde, 5–15 cm lange, 4–20 cm brede og med en 1–1,5 cm lang bladstilk. Blomstene dufter sterkt og sitter 10–20 sammen i en ensidig klase. Det er 5–6 hvite eller rosa kronblad som nederst er vokst sammen til et kronrør. Frukten er en steinfrukt som er 1–1,5 cm i diameter og dekket av lysebrune hår.

Arten vokser i skog 700–1500 moh. og er utbredt i Japan, Korea og Kina. Den plantes i hager og parker i mange land. 


Styrax obassia - Villa Taranto (Verbania) - DSC03857.JPG|Vekstform
Styrax obassia 04.JPG|Stamme
Styrax obassia 12.JPG|Bladverk


## Kilder
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Antonio Donnarumma

**Antonio Donnarumma**  (født 1990) er en italiensk fotballspiller som spiller for . 

Han er broren til Gianluigi Donnarumma.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Myrneset

**Myrneset** er en plass på nordsiden av Ersfjorden, i Tromsø kommune og på yttersiden av Kvaløya.

## Historie
1890 vet man at det var en familie som slo seg ned her. Det hadde bodd folk på plassen tidligere, men ikke i lengre perioder. Det er veldig bratt på Myrneset, så det var viktig at man bygde husene på en plass som var sikker for ras. Når det først var noen som slo seg ned på plassen så var det snart flere som kom etter. Det ble bygd et nytt hus, men 1915 var det en kraftig storm som ødela mange av husene.

Husene måttes bygges opp igjen, og ble da gjort større og kraftigere. Barnen gikk på skole enten i Ersfjordbotn eller i Rekvik. Sist i 1950-årene fikk de telefon på Myrneset. 1969 ble Myrneset fraflyttet, men i 2017 brukes plassen fortsatt, nå som feriehus om sommeren.

## Referanser
Benevento Calcio

**Benevento Calcio** (grunnlagt 1929) er en italiensk fotballklubb fra Benevento, en by som ligger nord for Napoli.

De het først **Associazione Calcio Benevento** og spilte i lavere divisjoner.  Da de la ned i 2005 var navnet **F.C. Sporting Benevento S.r.l.**.  Laget gjenoppstod med sitt nåværende navn i det fjerde nivået av italiensk organisert fotball, nemlig Serie C2.

De jobbet seg oppover i ligasystemet. I mai 2017 rykket de for første gang opp i den italienske toppdivisjon og er med i Serie A 2017–2018. 

Etter å ha tapt de første fem kampene ble det klart at lagets kaptein Fabio Lucioni (1987–) testet  positivt på clostebol, det samme dopingmidlet som Therese Johaug. Den 20. november 2017 slo de Manchester United etter 87 år med 13 kamper på rad. Etter 14 kamper med tap, fikk de sitt første poeng da de spilte uavgjort mot AC Milan med et overtidsmål av målvakten Alberto Brignoli i det 95. minutt den 3. desember 2017.

Lagets første seier i Serie A kom lille nyttårsaften 2017 da  ble beseiret 1–0 hjemme. 

De rykket ned i 2018, men rykket opp igjen i 2020 og fikk raskt to seiere etter opprykket. De rykket ned igjen sesongen 2020–2021 og videre ned til Serie C etter sesongen 2022–2023. Så i 2024 spiller de i Serie C.

## Spillerstall
Oppdatert 6. september 2024.

### Utlånte spillere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Snøklokketre

**Snøklokketre** (*Halesia carolina*) er en løvfellende busk eller lite tre i styraksfamilien som er utbredt i sørøstlige USA.

## Beskrivelse
Det blir opptil 24 m høyt i de sørlige Appalachene, men er som regel lavere. Krona er bredt kjegleformet med vidt utsperrede nedre greiner. Barken er lysegrå. Bladene sitter spredt og er ovalt avlange, spisse, fint sagtannede, 8,7–22,5 cm lange og 3,8–11,4 cm brede. Nervene stikker ikke opp over bladflaten på oversiden, og undersiden er hårete. Blomstene er hvite, klokkeformede og henger 2–6 sammen. De har 4 begerblad, 4 kronblad og 12–16 pollenbærere. Blomstene ligner mer på krokus enn på snøklokker. Frukten er brun med 4 vinger.

## Økologi og utbredelse
Snøklokketre vokser på fuktig, ofte litt sur og sandholdig jord opptil 1600 moh. I åslandet øst for Appalachene vokser den sammen med tulipantre, kvitask, rødlønn, kviteik, amerikakristtorn, amerikajudastre og storbladmagnolia. Sør i utbredelsesområdet finnes den sammen med amerikabøk, oksemagnolia, amerikakristtorn, ulike eikearter, *[[Sabal palmetto]]*, floridalønn, virginiahumlebøk og amerikajudastre. I Great Smoky Mountains forekommer den sammen med kanadahemlokk, gul hestekastanje, amerikasølvlind, sukkerlønn og gulbjørk, og i Blue Ridge Mountains er den funnet sammen med rødeik, sukkerbjørk, tulipantre, blomsterkornell og *[[Magnolia fraseri]]*.

Arten er hovedsakelig utbredt i åser og fjell i Nord-Carolina, Sør-Carolina, østlige Tennessee, Georgia og Alabama. Mer spredte forekomster finnes på den sørøstlige kystsletta og i vestlige Virginia, Vest-Virginia, sørlige Ohio, sørlige Indiana, sørlige Illinois, Kentucky, Tennessee, sentrale Arkansas og sørøstlige Oklahoma.

## Systematikk
En buskaktig form med små blomster på kystsletta skilles ofte ut som en egen art, *Halesia parviflora*. Den høye formen i de sørlige Appalachene blir en sjelden gang skilt ut som en egen art, *Halesia monticola*.

Linnés beskrivelse av *Halesia carolina* var basert på materiale fra formen som tradisjonelt er blitt kalt *Halesia parviflora*. Hvis den skal ha status som egen art, må den overta navnet *Halesia carolina*, og formen fra høyereliggende områder må i stedet kalles *Halesia tetraptera*.

## Galleri

Halesia tetraptera.jpg|Et blomstrende tre
Halesia tetraptera3.jpg|Bark
Halesia carolina, loof en blomme, Manie van der Schijff BT, a.jpg|Blad og blomster
Halesia carolina Arnold Pink 1zz.jpg|En rosa kultivar 'Arnold Pink'
Halesia carolina6.jpg|Frukt


## Kilder
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Ampittia dioscorides

***Ampittia dioscorides*** er en art som tilhører slekten *[[Ampittia]]* av sommerfugler som videre tilhører familien smygere (Hesperiidae).

## Utseende
Ganske små (vingespenn ca. 25 millimeter), olivenbrune smygere.

## Levevis
Den har sannsynligvis larver på gress.

## Utbredelse
*Ampittia dioscorides* finnes i India, Kina, Indokina og på Borneo, Sumatra og Java.

## Systematisk inndeling

Artene er listet i alfabetisk rekkefølge. Slekten *[[Ampittia]]* bør muligens plasseres i en slektsgruppe for seg selv, Ampittiini.

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien Hesperioidea – nå regner man vanligvis bare med én familie
************* Familien smygere, Hesperiidae
************** Underfamilien Hesperiinae Latreille, 1807
*************** Slektsgruppen Aeromachini Tutt, 1906 – 11 slekter
**************** slekten *[[Ampittia]]* Moore, 1881
***************** *[[Ampittia capenas]]* (Hewitson, 1868)
***************** *[[Ampittia dalailama]]* (Mabille, 1876)
***************** ***Ampittia dioscorides*** (Fabricius, 1793)
***************** *[[Ampittia maro]]* (Fabricius, 1798)
***************** *[[Ampittia maroides]]* de Nicéville, 1896
***************** *[[Ampittia miyakei]]* Matsumura
***************** *[[Ampittia nanus]]* (Leech, 1890)
***************** *[[Ampittia parva]]* Aurivillius, 1925
***************** *[[Ampittia trimacula]]* (Leech, 1891)
***************** *[[Ampittia virgata]]* (Leech, 1890)

## Referanser


## Kilder
* Brower, A.V.Z. & Warren, A. (2007) *Ampittia* på *Tree of life* http://tolweb.org/Ampittia/
* Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 13.6. 2012.

## Eksterne lenker
*
SPAL

**SPAL 2013** (stiftet 1907) er en italiensk fotballklubb fra byen Ferrara. "SPAL" er forkortelse for *Società Polisportiva Ars et Labor* mens "2013" angir at laget startet på nytt etter en konkurs i 2012.

Laget spilte i landets toppdivisjon Serie A 1920–25 og 1951–68, samt fra 2017-2020. Deres beste resultat er en 5. plass i 1959–60 og sølv i Coppa Italia i 1962 da de tapte 1–2 for SSC Napoli.

De har siden 1928 spilt sine hjemmekamper på Stadio Paolo Mazza med setekapasitet på , navngitt etter Paolo Mazza (1901–81) som var trener 1936–37 og direktør fra 1946 helt til 1977. 

Svenske Nils-Åke Sandell spilte her 1956–58.

## Spillerstall
Oppdatert 7. november 2024.

### Utlånte spillere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Chalupa

En **chalupa** er en spesialitet i det sentrale Sør-Mexico, inkludert delstatene Puebla, Guerrero og Oaxaca. Chalupas lages ved å trykke et tynt lag av masadeig rundt utsiden av en liten form, slik at man skaper konkave beholdere som ligner båten med samme navn, og deretter frityrsteke dem til skarpe, grunne maiskopper.
Disse fylles med ulike ingredienser slik som strimlet kyllingkjøtt, svinekjøtt, hakket løk, chipotle, rød salsa, og/eller grønn salsa.

Tradisjonelle chalupas, som finnes i Cholula i delstaten Puebla, er små, tykke, båtformede masa toppet kun med salsa, ost og strimlet salat. Andre regioner i Mexico har varianter som kan inkludere chorizo, svinekjøtt, strimlet kylling eller bønnepasta, i tillegg til den klassiske osten, salsa og salat. I andre tilfeller har den stekte maseen en rund form som ligner på en tostada, med tradisjonell chalupatopping.

Den store populariteten til chalupas i Mexico har også påvirket meksikansk restaurantmat i nabolandet USA. Blant kjente eksempler i USA er versjonen til Taco Bell, som ikke ligner eller smaker så likt den meksikanske inspirasjonen, men i stedet er en tykk, stekt hvetemelgordita fylt med kjøttdeig, rømme, ost, salsa og strimlet salat som ligner mer en taco.

## Referanser
ATP 250

**ATP 250** er det fjerde og laveste nivået på ATP-touren. Konkurransene går fra januar til oktober hvert år, og det blir gjerne spilt flere turneringer samtidig. 

## Turneringer

## Eksterne lenker
*
Når syrinene blomstrer

***Når syrinene blomstrer*** (originaltittel: *Lilac Time*) er en stum amerikansk romantisk krigsfilm fra 1928 regissert av George Fitzmaurice med Colleen Moore og Gary Cooper i hovedrollene.

## Handling
Syv unge engelske piloter holder til ved Berthelot-gården i nærheten av den franske fronten. En av pilotene, Philip Blythe (spilt av Gary Cooper) blir forelsket i bonde-datteren, Jeannie. Om morgenen før et veldig farlig oppdrag erklærer de sin kjærlighet for hverandre. Men Philip blir snart skutt ned, og Jeannie hjelper ambulanse-personell med å trekke ut Philips tilsynelatende livløse kropp fra det ødelagte flyet. 

Mannskapet i en ambulanse vil ikke la Jeannie følge Philip med ambulansen, og de ønsker ikke fortelle henne hvor de skal frakte Philip. Men Jeannie skaffer snart en adresse til et sykehus hvor han befinner seg. Men når hun kommer til sykehuset, får hun beskjed om at Philip har dødd av alle skadene hans, basert på uriktige opptegnelser. 

## Medvirkende
* Colleen Moore - Jeannine Berthelot
* Gary Cooper - Captain Philip Blythe
* Burr McIntosh as General Blyth
* George Cooper  Mechanic's helper
* Cleve Moore - Captain Russell
* Kathryn McGuire - Lady Iris Rankin
* Eugenie Besserer - Madame Berthelot
* Emile Chautard - The Mayor

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Drascalia

* Se Systematisk inndeling

***Drascalia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor, avlang, mørkt gråbrunt-spraglete trebukk. Antennene er tynne og noe kortere enn kroppen. Pronotum er firkantet, litt lengre enn bredt, med en tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er smale og jevnbrede, rundede i spissen. Beina er middels lange, lårene ikke fortykkede.

## Utbredelse
Arten lever i Chile og det vestlige Argentina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Achrysonini Lacordaire, 1869
******** Slekten *Drascalia* Fairmaire & Germain, 1864
********* *[[Drascalia praelonga]]* Fairmaire & Germain, 1864

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Johannes Bøe (1908)

**Johannes «Johs.» Bøe** (1908&ndash;1993) var en norsk lege og professor. Han var overlege ved avdeling B på Haukeland sykehus og professor i infeksjonspatologi ved Universitetet i Bergen fra 1954. 

Etter å ha blitt student i 1927 studerte Johannes Bøe medisin og ble cand.med. i 1935 og dr.med. i 1943. Etter spesialstudium var han bestyrer av Statens BCG-laboratorium i Bergen fra 1947 til 1954, før han så ble overlege og professor.

## Bibliografi

## Referanser


## Kilder
*Om Johannes Bøe i Hvem er Hvem 1973
Nordrhein-Provinz

**Nordrhein-Provinz** (Provinsen Nord-Rhinen) var en kortlivet forvaltningsenhet i den britiske okkupasjonssonen av Tyskland, etter andre verdenskrig. Provinsen ble i 1946 slått sammen med Provinsen Westfalen til delstaten Nordrhein-Westfalen. 

Provinsen utgjorde den nordlige del av den tidligere Provinsen Rhinland, og besto av regionene Düsseldorf, Köln og Aachen. Johannes Fuchs og deretter Robert Lehr, var overpresidenter i provinsen. 

Provinsen ble etablert i juni 1945. Den 6. juni 1946 besluttet britene å slå sammen Nordrhein-Provinz og Provinsen Westfalen. De to provinsene ble slått sammen til delstaten Nordrhein-Westfalen.

## Referanser
Compsomera

* Se Systematisk inndeling

***Compsomera*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, slanke og langbeinte, mørke trebukker med gule tegninger på pronotum og dekkvinger. Antennene er gulbrune, vanligvis lengre enn kroppen, nokså tynne. Pronotum er rundet med en butt tann på hver side. Dekkvingene er avsmalnende bakover. Bakbeina er særlig lange, lårene litt fortykkede.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det østlige og sørlige Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten *Compsomera* White, 1853
********* *[[Compsomera elegantissima]]* White, 1853
********* *[[Compsomera fenestrata]]* Gerstaecker, 1871
********* *[[Compsomera nigricollis]]* Gahan, 1890
********* *[[Compsomera speciosissima]]* Gerstaecker, 1855

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 

## Eksterne lenker
* 
*
Anubis (bille)

* Se Systematisk inndeling

***Anubis*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, tynne, mørke og metallisk fargede trebukker med gule tegninger på dekkvingene. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er smale og jevnbrede, vanligvis med gule tverrbånd. Beina er tynne og forholdsvis korte.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika og Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten *Anubis* Thomson, 1864
********* *[[Anubis bipustulatus]]* Thomson, 1865
********* *[[Anubis bohemani]]* Gahan, 1894
********* *[[Anubis clavicornis]]* (Fabricius, 1775)
********* *[[Anubis curtus]]* Hüdepohl, 1990
********* *[[Anubis cyaneicollis]]* (Pic, 1946)
********* *[[Anubis cyaneus]]* Pic, 1924
********* *[[Anubis dissitus]]* Bates, 1879
********* *[[Anubis hexastictus]]* (Fairmaire, 1887)
********* *[[Anubis inermis]]* (White, 1853)
********* *[[Anubis leptissimus]]* Gressitt & Rondon, 1970
********* *[[Anubis manillarum]]* (Chevrolat, 1838)
********* *[[Anubis mellyii]]* (White, 1853)
********* *[[Anubis methneri]]* Schmidt, 1922
********* *[[Anubis pubicollis]]* (Pascoe, 1863)
********* *[[Anubis rostratus]]* Bates, 1879
********* *[[Anubis scalaris]]* (Pascoe, 1863)
********* *[[Anubis striatus]]* (Gressitt & Rondon, 1970)
********* *[[Anubis subobtusus]]* (Pic, 1932)
********* *[[Anubis suturalis]]* Schwarzer, 1930
********* *[[Anubis umtaliensis]]* Schmidt, 1922
********* *[[Anubis unifasciatus]]* Bates, 1879
********* *[[Anubis viridicollis]]* Pic, 1932
********* *[[Anubis vittatus]]* Schmidt, 1922

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 

## Eksterne lenker
* 
*
Helymaeus

* Se Systematisk inndeling

***Helymaeus*** er en slekt av biller som tilhører den store underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, langbeinte, vanligvis metallisk fargede trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen, utvidede og sagtakkede i spissen. Pronotum er avrundet sekskantet med en butt tann på hver side. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover, rundede i spissen. Beina er lange, bakbeina noe fortykkede med klubbeformede lår.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika inkludert Jemen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten *Helymaeus* Thomson, 1864
********* *[[Helymaeus amabilis]]* (Péringuey, 1892)
********* *[[Helymaeus adlbaueri]]* Juhel & Bentanachs, 2009
********* *[[Helymaeus argyrothorax]]* (Fairmaire, 1884)
********* *[[Helymaeus glabripennis]]* Fåhraeus, 1872
********* *[[Helymaeus notaticollis]]* (Perroud, 1855)
********* *[[Helymaeus pedestris]]* Pascoe, 1878
********* *[[Helymaeus pretiosus]]* (Fairmaire, 1887)
********* *[[Helymaeus signaticollis]]* Pascoe, 1878
********* *[[Helymaeus testaceiventris]]* (Fairmaire, 1882)
********* *[[Helymaeus togonicus]]* Schmidt, 1922
********* *[[Helymaeus tricolor]]* (Guérin-Méneville, 1840)

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 

## Eksterne lenker
* 
*
Léon Germain Pelouse

**Léon Germain Pelouse** (født 1. oktober 1838 i Pierrelaye i Val-d'oise i Frankrike, død 31. juli 1891 i Paris) var en fransk landskapsmaler.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Léon Germain Pelouse kom fra en familie av beskjeden bakgrunn og bodde det meste av sin ungdomstid på landet i Pierrelaye, litt utenfor Paris. Som sekstenåring begynte han som omreisende handelsmann, og han produserte sitt første maleri som 20-åring mens han gjorde militærtjenesten. Han var selvlært som kunstner.

### Maler
Da han var 27 år begynte han for alvor som profesjonell maler, og stilte ut maleriet *Les Environs de Précy* (nær Précy), på Salon de Paris for 1865. Til tross for nedslående kritikker fortsatte han å male. Han flyttet til Bretagne, og lot seg i naturområdene ved Pont-Aven og Rochefort-en-Terre inspirere til landskapsmalerier som han utstilte de følgende årene på *Salon de Paris*.

Han mottok sin første medalje i 1873 for *Vallée de Cernay* (Cernay-dalen). Nå hadde han oppnådd suksess og kritikernes anerkjennelse. Han malta nå på et maleteknisk fremragende nivå og berømmelsen og beundringen grep om seg. 
Det dreide seg om mer enn hans tekniske ferdigheter, men om evnen til å gjenskape *atmosfære* på en måte som vekket manges lengsler og minner om sin bakgrunn på landsbygden.

Den franske regjering innkjøpte mange av hans verker, og de kan nå finnes på mange museer, som på  Musée d'Orsay, Musée Malraux i Lehavre, Musée des Beaux-Arts de Nantes og annetsteds.

## Litteratur
*Champlin, John Denison, *Cyclopedia of painters and paintings*, New York, Scribner, 1892.
*Fresneau, Estelle, *Pont-Aven : du paysage à l'œuvre.*, Pont-Aven, Musée de Pont-Aven, 2007.
*Grand Palais, *Le Musee du Luxembourg en 1874. Peintures.*, Paris, Grand Palais, 1974.

## Referanser


## Eksterne lenker
*

## Billedgalleri

Germain-Cernay.jpg|*Un Coin de Cernay en janvier*, Paris, musée d'Orsay.
Pelouse-souvenir-Cernay.jpg|*Souvenir de Cernay*, Paris, musée d'Orsay.
Pelouse-Rivière.jpg|*La Rivière* (1882), Le Havre, musée Malraux. 
Pelouse-Montjoie.jpg|*Le Plateau de Montjoie à Mortain*, Paris, musée d'Orsay, Paris.
Pelouse-Grandcamp.jpg|*Grandcamp vu de la plage*, Paris, musée d'Orsay.
116 Léon Germain Pelouse Les pierres de Carnac.JPG|*Les Pierres de [[Carnac]]*, Vannes, musée de la Cohue.
Beaux-Arts de Carcassonne - Grandcamp à marée basse 1884 - Leon-Germain Pelouse.jpg|*Grandcamp à marée basse*, Carcassonne, Musée des beaux-arts.
Mecosaspis

* Se Systematisk inndeling

***Mecosaspis*** er en artsrik slekt av biller som tilhører den store underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, metallisk fargede trebukker, gjerne med rødlige bein. Antennene er vanligvis kortere enn kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet med en butt tann på hver side. Dekkvingene er avsmalnende bakover, rundede i spissen. Beina er lange, bakbeina lite fortykkede.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sentral-Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten *Mecosaspis* Thomson, 1864
********* *[[Mecosaspis allardi]]* Juhel, 2012
********* *[[Mecosaspis atripennis]]* (Hope, 1843)
********* *[[Mecosaspis auratipennis]]* (Kolbe, 1900)
********* *[[Mecosaspis aureovittata]]* Burgeon, 1931
********* *[[Mecosaspis bouyeri]]* Juhel, 2014
********* *[[Mecosaspis buettneri]]* Kolbe, 1889
********* *[[Mecosaspis carinata]]* Duffy, 1952
********* *[[Mecosaspis chalybeata]]* (White, 1853)
********* *[[Mecosaspis chrysina]]* (Bates, 1879)
********* *[[Mecosaspis chrysogaster]]* (Bates, 1879)
********* *[[Mecosaspis croesus]]* (Bates, 1879)
********* *[[Mecosaspis dives]]* (Pascoe, 1888)
********* *[[Mecosaspis drumonti]]* Juhel, 2014
********* *[[Mecosaspis femoralis]]* Hintz, 1910
********* *[[Mecosaspis femorata]]* (Aurivillius, 1890)
********* *[[Mecosaspis fuliginosa]]* (Quedenfeldt, 1882)
********* *[[Mecosaspis fuscoaenea]]* (Bates, 1879)
********* *[[Mecosaspis jordani]]* Villiers, 1968
********* *[[Mecosaspis kivuensis]]* Juhel, 2013
********* *[[Mecosaspis laeta]]* (Hope, 1843)
********* *[[Mecosaspis mapanjae]]* (Aurivillius, 1890)
********* *[[Mecosaspis maynei]]* Lepesme & Breuning, 1955
********* *[[Mecosaspis odzalensis]]* Villiers, 1968
********* *[[Mecosaspis plutina]]* (Bates, 1879)
********* *[[Mecosaspis pyritosa]]* Aurivillius, 1920
********* *[[Mecosaspis rufipes]]* Jordan, 1894
********* *[[Mecosaspis rugosa]]* Jordan, 1894
********* *[[Mecosaspis severus]]* (Thomson, 1858)
********* *[[Mecosaspis subvestita]]* (Bates, 1879)
********* *[[Mecosaspis violacea]]* Thomson, 1864
********* *[[Mecosaspis viridis]]* Jordan, 1894

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 

## Eksterne lenker
* 
*
Philematium

* Se Systematisk inndeling

***Philematium*** er en artsrik slekt av biller som tilhører den store underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, blankt metallisk fargede trebukker. Antennene er vanligvis omtrent så lange som kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet med en butt tann på hver side. Dekkvingene er avsmalnende bakover, rundede i spissen. Beina er lange, bakbeina lite fortykkede, lårene ofte rødlige.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika inkludert Madagaskar og Komorene. En art forekommer også i India.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten *Philematium* Thomson, 1864
********* *[[Philematium astaboricum]]* (Thomson, 1861)
********* *[[Philematium calcaratum]]* (Chevrolat, 1856)
********* *[[Philematium currori]]* (White, 1853)
********* *[[Philematium femorale]]* (Olivier, 1790)
********* *[[Philematium festivum]]* (Fabricius, 1775)
********* *[[Philematium ghesquierei]]* Lepesme, 1948
********* *[[Philematium greeffi]]* Karsch, 1881
********* *[[Philematium lamottei]]* (Lepesme & Breuning, 1952)
********* *[[Philematium legalli]]* Juhel, 2015
********* *[[Philematium longiceps]]* Jordan, 1894
********* *[[Philematium rugosum]]* Hintz, 1919
********* *[[Philematium swahili]]* Juhel, 2011
********* *[[Philematium vinaceum]]* Juhel, 2016
********* *[[Philematium virens]]* (Linnaeus, 1758)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 

## Eksterne lenker
* 
*
Blåmaskehornravn

**Blåmaskehornravn** (*Bucorvus abyssinicus*) er en monotypisk art i slekten *[[Bucorvus]]*, som inkluderer to arter og er eneste slekt i underfamilien hornravner (Bucorvinae). Maskehornravnene inngår i hornfuglfamilien (Bucerotidae). Den andre arten i slekten er rødmaskehornravn (*B. leadbeateri*). Arten listes som *[[livskraftig]]* på IUCNs rødliste.

Maskehornravnene er nærmere knyttet til det terrestriske miljøet enn sin nære slektninger, neshornfuglene, som i større grad er trelevende.

## Biologi

Blåmaskehornravn er en stor standfugl på cirka . Hannene veier omkring  og er noe større enn hunnene. Fjærdrakten er sort med hvite primærfjær. Vingene er brede og håndsvingfjæra fri. Hannene har blå bar hud rundt øynene, rød halshud og rød strupepose med en prominent blå flekk. Strupeposen kan blåses opp. Det enorme nebbet er langt og har prominent hjelm på overnebbet, hvis innerste del er gult. Resten av nebbet er tilnærmet sort Hunnene har helt blå halshud og strupepose, og hjelmen på overnebbet er litt mindre prominent.

Blåmaskehornravn søker til tørrere habitat enn rødmaskehornravnen og er utbredt i Sahelbeltet i Afrika, der den trives på savanne og i semitørr halvørken, i høyder opp til  i Etiopia. Fuglene er hovedsakelig standfugler. Arten eter et bredt utvalg av virveldyr og virvelløse dyr, som øgler, biller og larver. Arten eter også åtsler og noe frukt. Som regel leter fuglene etter mat parvis eller som ei familiegruppe på tre, men ikke-hekkende voksne fugler og ungfugler kan samle seg i grupper på opp mot 14 individer når de eter.

Lite er kjent om hekkebiologien. Hunnene legger i juni–august i Vest-Afrika, så tidlig som januar i Nigeria og Uganda, og så sent som november i Kenya. Par er territoriale, og det er kjent at fuglene kan ha territoriale kamper med hjelmstanging. Redet bygges i et naturlig hulrom i et høyt tre, spesielt i baobab (*Adansonia*), eller mer sjelden i hulrom i steinformasjoner. Hannen bringer byggematerialene, som regel tørt løv og lignende. Inngangen forsegles ikke. Hunnen legger 1–2 egg, men bare ett avkom når flygedyktig alder. Inkubasjonstiden tar cirka  dager og avkommet blir flygedyktig etter cirka  dager. Hannen mater hunnen mens hun ruger. Fra ungen er omkring  dager gammel bidrar begge foreldrene med matingen.


Bucorvus abyssinicus (male) -head -San Diego Zoo-8.jpg|hann
Bucorvus abyssinicus (female) -Fort Worth Zoo-8.jpg|hunn


## Referanser




## Eksterne lenker
*
Isotrium

***Isotrium*** er slekt av en biller som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Levevis
Larvene utvikler seg under barken på døde trestammer.

## Utbredelse
Arten er utbredt på Madagaskar.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae  eller Spondylidinae
******* Stammen Callidiini eller Anisarthrini
******** Slekten ***Isotrium*** Fairmaire, 1896
********* *[[Isotrium lutosum]]* Fairmaire, 1896

## Kilder

## Eksterne lenker
*
Georges Auric

**Georges Auric** (1899–1983) var en fransk komponist mest kjent for film- og ballettmusikk .

## Virke
Auric studerte i Paris med Vincent d’Indy og Albert Roussel. Tidlig på 1920-tallet var han medlem av *[[Les Six]]*, en løst sammensatt gruppe franske komponister. 

Auric skrev komiske operaer, balletter, orkesterverk, sanger, klaverstykker og var en svært produktiv komponist av filmmusikk, blant annet skrev han musikken til alle Jean Cocteaus filmer.

Musikken er livlig, ofte med eksotisk rytmikk. Et karaktertrekk er musikalsk ironi oppnådd gjennom å kombinere populære melodier med sofistikert harmonikk. 

Auric var musikk-kritiker for flere tidsskrifter og kunstnerisk leder av Pariseroperaen i perioden 1962–1968.

## Filmmusikk (utvalg)

* *[[En dikters blod]]* (1930)
* *[[Leve friheten]]* (1931)
* *[[Sommer ved Frauensee]]* (1934)
* *[[Livet går videre]]* (1937)
* *[[I nattens garn]]* (1945)
* *[[Skjønnheten og udyret (1946)|Skjønnheten og udyret]]* (1946)
* *[[Prinsesse på vift]]* (1953)
* *[[Fryktens lønn]]* (1953)
* *Lola Montes* (1955)
* *[[Nattens ulver]]* (1955)
* *Bonjour Tristesse* (1958)

## Referanser


## Kilder
* «Georges Auric», britannica.com

## Litteratur
* Jens Rosteck: *Dabeisein ist alles. Georges Auric – Portrait einer Silhouette*. i *Literatur um 11, hefte XV Marburg 1998, s. 69–87.
* Colin Roust: "'Say it with Georges Auric': Film Music and the esprit nouveau," i *Twentieth-Century Music 6* (2009), s. 133–134.
* [https://www.britannica.com/biography/Georges-Auric «Georges Auric»], Encyclopædia Britannica
* Louis Laloy: *La musique retrouvée''

## Eksterne lenker
* 
* 
*