open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
André Marie Constant Duméril

**André Marie Constant Duméril** (født 1. januar 1774 i Amiens i Frankrike, død 14. august 1860 i Paris) var en fransk zoolog.

Han etterfulgte Bernard Germain de Lacépède som professor i herpetologi og iktyologi ved Muséum National d'Histoire Naturelle i 1803. Forgjengeren ville bruke sine evner innen politikken, men Duméril overtok offisielt ikke professorstolen før Lacépèdes død i 1825.

Hans sønn Auguste Duméril var også zoolog.

## Liv og virke

### Bakgrunn
Hans foreldre var Charles Duméril (1733–1823) og Rosalie Duval (1736–1829); de hadde i alt åtter barn. Constant studerte medisin ved Sorbonne i Paris og ble senere prosektor ved sitt medisinske fakultet. I studietiden ble han venn med blant andre Pierre Fidèle Bretonneau.

### Akademisk karriere
Etter å ha tatt doktorgraden i 1803 om rundmunnene, *Dissertation sur la famille des poissons cyclostomes: pour démontrer leurs rapports avec les animaux sans vertèbres ; suivie d'un mémoire sur l'anatomie des lamproies* og habilitert seg i 1812 med arbeidet *Concours pour la chaire de professeur adjoint de zoologie. Dissertation sur les poissons qui se rapprochent le plus des animaux sans vertèbres*, ble Duméril utnevnt til professor i anatomi og fysiologi ved École de médecine, og i 1818 professor i patologi.

I 1803 fratrådte Bernard Germain Lacépède som leder for iktyologi og herpetologi ved Muséum national d’histoire naturelle. Georges Cuvier nominerte derpå Duméril, som imidlertid bare ønsket å overta funksjonen midlertidig. Det var først da Lacépède døde i 1825 at Deuméril overtok stillingen fast. Sammen med sin assistent Gabriel Bibron offentliggjorde han verket *Erpétologie générale*. Bibron døde under arbeidet med verket i 1848.

Deuméril giftet seg i 1806 med Alphonsine Delaroche (1778–1852), en søster av François Étienne Delaroche (1781–1813) og datter av Genève-legen Daniel Delaroche (1743–1812). Dette var hennes annet ekteskap, etter at hennes første ektemann Jean Honoré kalt Horace Say (1771–1799), døde under Napoleons egyptiske felttog.

I 1857 trakk den da 83 år gamle Duméril fra sine forskjellige stillinger og viet seg privatlivet. Hans sønn Auguste Henri André Duméril ble hans etterfølger som professor i herpetologi og iktyologi ved museet. 

Han døde som 86-åring den 14. august 1860 i Paris.

Han begrunnet i 1806 stammen armfotinger (brachiopoda) i den zoologiske systematikk. Duméril var førstemann til å beskrive 256 arter av reptilier..

## Oppkallinger etter Duméril
* *[[Platynereis dumerilii]]*  Audouin & H. Milne-Edwards, 1834
* *[[Seriola dumerili]]*  Risso, 1810
* *[[Callopora dumerilii]]*  Audouin & in de Savigny, 1826
* *[[Luperina dumerilii]]* Duponchel, 1826
* *[[Rocinela dumerilii]]*  Lucas, 1849
* *[[Sphaeroma dumerilii]]*  Leach, 1818
* *[[Cantherines dumerilii]]* Hollard
* *[[Acrantophis dumerili]]* Jan in Jan & Sordelli, 1860

## Referanser
Bo Hjalmar Brekke

**Bo Hjalmar Brekke** (født 9. mai 1957, død 27. september 2007) var oberst i Frelsesarmeen. Hans siste ordre var som leder for Frelsesarmeens arbeid i Pakistan.
Etter to år ved Frelsesarmeens offisersskole i London ble Bo Brekke utnevnt som offiser i 1980. Brekke gjorde tjeneste i Norge, Danmark og Sri Lanka. Ledet arbeidet i Bangladesh og Nord-Skottland og var deretter nestkommanderende i Frelsesarmeens Øst-Europa-territorium som består av Russland, Ukraina, Georgia, Moldova og Romania, før han høsten 2006 ble beordret til det som skulle bli hans siste tjenestested. Han ble skutt og drept i Lahore i Pakistan 27. september 2007. Brekke etterlot seg kone, oberst Birgitte Brekke, to barn og to barnebarn.

I 2008 ble boken "They Gave Their Lives" utgitt. Den inneholder 12 korte biografier om mennesker som har mistet livet i Frelsesarmeens tjeneste. Bo Brekkes historie er av biografiene.

Bo Brekke har forfattet boka *[[Sally Ann]] – Poverty to hope* (2005) - Knut Bry er bokas fotograf.

## Referanser


## Eksterne lenker
*VG: Brekke ble drept av leiemordere
Bengt Eriksson

**Bengt «Silver-Bengt» Eriksson** (født 22. januar 1931 i Malung, død 19. november 2014 i Hudksvall) var en svensk kombinertløper. Han representerte IF Friska Viljor i Örnsköldsvik.

Eriksson tok sølv i OL i Cortina d'Ampezzo i Italia, 1956. Etter dette fikk han kallenavnet «Silver-Bengt». Han vant Svenska skidspelen i 1959, og står bokført med 19 premier i Holmenkollen. Han ble nummer 2 i kombinert i 1958. Blant disse er 3 ganger Damenes pokal som beste kombinerthopper fra årene 1957 til 1959. Han vant det kombinerte hopprennet også i 1960, men presterte så dårlig i langrennet at Damenes pokal ikke ble tildelt. Nordmannen Gjert Andersen opplevde det samme i 1970.

## Mesterskapsmedaljer

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* Skiforeningens vinnerliste over Holmenkollmedaljen
* Sveriges Olympiske komité om Bengt Eriksson
Gjert Andersen

**Gjert Andersen** (født 1947) er en norsk tidligere kombinertløper som hadde sin styrke i hoppbakken. Han representerte Stabæk IF.

Andersen ble nummer 2 i kombinert i Holmenkollen i 1968 (med ny bakkerekord på 89,5 m), han ble nummer 4 i 1969 og nummer 2 igjen i 1972. I 1969 ble han også nummer 2 i det spesielle hopprennet. Han deltok i kombinert under vinter-OL for Norge i 1968 i Grenoble med 40.-plass og i 1972 i Sapporo med 23.-plass.

Andersen ble tildelt Damenes pokal som kombinertrennets beste skihopper 3 ganger; i 1968, 1969 og 1972. Han vant det kombinerte hopprennet også i 1970, men han ble den gangen helt sist i langrennet, og Damens pokal ble av den grunn ikke utdelt. Bengt «Silver-Bengt» Eriksson opplevde det samme i 1960.

## Eksterne lenker
*
David Johnson

**David Edward Johnson** (født 23. oktober 1951, død 23. november 2022) var en engelsk fotballspiller som var innom en rekke klubber. Mest kjent er han fra sin tid i .

Johnson startet sin karriere i som juniorspiller i Everton FC i 1967. Han fikk sin debut for førstelaget 8. januar 1971 i bortekampen på Turf Moor mot Burnley FC i en kamp som endte 2-2. Han ble i klubben frem til 1972 da han signerte for Ipswich Town FC. Her ble han værende frem til 12. august 1976 da han ble kjøpt til Liverpool FC av manager Bob Paisley for 200&nbsp;000 pund.

Johnson fikk sin debut for de røde 21. august samme år i 1-0-seieren i hjemmekampen på Anfield mot Norwich City FC. Hans første mål for klubben kom en uke senere, 28. august, i bortekampen på St. Andrews mot Birmingham City FC i en kamp Liverpool tapte 1-2.

Johnson ble i klubben frem til 9. august 1982 da han igjen signerte for Everton.

Han var også innom Barnsley FC, Manchester City FC, Tulsa Roughnecks og Preston North End FC før han la støvlene på hylla.

## Statistikk
### Kamper
**Liverpool**
* **1976-1982:** Ligakamper – mål: **149 kamper – 55 mål.**
* **1976-1982:** Totalt kamper – mål: **213 kamper – 78 mål.**

### Medaljer
**Liverpool**
* **1976/1977:** Ligavinner 1. Divisjon.
* **1976/1977:** Vinner UEFA Super Cup.
* **1977/1978:** Tapende finalist, FA-Cup.
* **1978/1979:** Ligavinner 1. Divisjon.
* **1979/1980:** Vinner Charity Shield.
* **1979/1980:** Ligavinner 1. Divisjon.
* **1980/1981:** Vinner Charity Shield.
* **1980/1981:** Vinner Serievinnercup.
* **1981/1982:** Tapende finalist, VM for klubblag.

### Individuelle utmerkelser
* **1979/1980:** Topscorer for Liverpool

## Se også
* Statistikk om Liverpool FC.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil på LFChistory.net
* Profil på Liverpools offisielle hjemmeside
Prudentius

**Aurelius Prudentius Clemens** var en romersk, kristen poet, født i den romerske provinsen Tarraconensis (i dag nordlige Spania) i 348. Han døde sannsynligvis i Spania en gang etter 405, muligens en gang rundt 413. Fødestedet hans er ikke kjent, men det kan ha vært Caesaraugusta Zaragoza, Tarraco Tarragona eller Calagurris Calahorra.

Prudentius praktiserte juss med en del suksess og var to ganger provinsguvernør, kanskje i hans fødeland, før keiser Theodosius den store kalte ham til hoffet. Mot slutten av hans liv, muligens en gang rundt 392, trakk han seg tilbake fra offentlig liv for å bli en asket, faste fram til kvelden og avstå fra kjøtt. Prudentius samlet senere kristne dikt som ble diktet i hans samtid og skrev et forord som han selv daterte år 405.

Prudentius’ egen poesi var påvirket av tidlige kristne forfattere som Tertullian og Ambrosius av Milano, foruten Bibelen og helgenenes gjerninger. Hans julehymne *[[Divinum Mysterium]]* («Corde natus ex parentis») og hymnen for *Epiphany O sola magnarum urbium*, begge fra *Kathemerinon*, er fortsatt spilt i dag. Den allegoriske diktet *[[Psychomachia]]* er likevel hans mest innflytelsesrike verk og ble en inspirasjon og en kilde til middelalderens allegoriske litteratur.

## Verker og skrifter
Blant verkene til Prudentius finnes:

* *Liber Cathemerinon* – (*«Boken i henhold til timene»*) består av 12 lyriske dikt for de ulike timene av dagen og for kirkefestivalene.
* *Liber Peristephanon* – (*«Martyriumets kroner»*) består av 14 lyriske dikt om spanske og romerske martyrer.
* *Apotheosis* – (*«Guddommeliggjøring»*) angriper benektelsen av Treenigheten og Jesus Kristus’ guddommelighet.
* *Hamartigenia* – (*«Syndens opprinnelse»*) angriper den gnostistiske dualismen til Marcion og hans disipler.
* *[[Psychomachia]]* – (*«Sjelenes kamp»*) består av troens kamp, støttet av de grunnleggende kardinaldyder, angriper avgudsdyrking og tilsvarende laster.
* *Libri contra Symmachum* – (*«Bøker mot Symmachus»*) opposisjonsskrift til den hedenske senatoren Symmachus' anmodning om at Seiersalteret skal bli gjenopprettet i senatets hus.
* *Dittochæon* – (*«Det doble testamentet»*) består av 49 firelinjet strofer tenkt som innskrifter på veggmaleriene av en basilika i Roma.

## Se også
*Middelalderens allegori

## Referanser


## Eksterne lenker
* Works by Prudentius hos Project Gutenberg
* Liber peristephanon – latinsk tekst.
* The Catholic Encyclopedia
* The Christian Classics Ethereal Library
Ramstein Air Base

: *For det tyske metalbandet, se [[Rammstein]]*

**Ramstein Air Base** er en amerikanskdrevet flybase lokalisert i Ramstein-Miesenbach, nær Kaiserslautern i delstaten Rheinland-Pfalz i Tyskland. Basen drives av det amerikanske militæret som del av NATO-samarbeidet, og er regulert av en *NATO Status of Forces Agreement* (gjerne forkortet SOFA) med den tyske regjeringen. Det er også militærpersonell fra en rekke andre NATO-land, herunder vertslandet Tyskland og Norge, som tjenestegjør ved basen. Basen ble bygget tidlig under den kalde krigen med tanke på en eventuell krig med Sovjetunionen, og ble et av NATOs viktigste kommandosentre i Europa. Etter årtusenskiftet har basen hatt en viktig rolle i krigen i Afghanistan som hovedledd for alt materiell og personell som skal dit.

## Historie

Flybasen ble bygget i samarbeid mellom den franske hæren og U.S. Army Corps of Engineers fra 1949 til 1952. Den lå da i den franske okkupasjonssonen, men ble ved ferdigstillelsen tatt over av US Air Force. Amerikanerne hadde tatt over noen flyplasser lenger øst, men siden disse lå nær grensene til Tsjekkoslovakia og DDR ønsket de en stor base som lå lenger vest for dermed å ha mer tid til å reagere ved en sovjetisk invasjon. Basen var fra begynnelsen tenkt som et NATO-kommandosenter. Hovedkvarteret for NATOs *Fourth Allied Tactical Air Force* flyttet til Ramstein i 1957. Etterhvert utviklet basen seg til en stor flernasjonal NATO-base, og var også sete for hovedkvarteret for NATOs Allied Air Forces Central Europe (AAFCE).

## Dagens bruk
I dag er basen er hovedleddet for alt materiell og personell som fraktes til Afghanistan, og foruten amerikanske styrker finnes det også canadisk, tysk, britisk, fransk, belgisk, polsk, tsjekkisk, norsk, dansk og nederlandsk personell der. Norsk NATO-personell får støtte fra NOSU (Norwegian Support Unit). Antallet norske offiserer og soldater er varierende, men var i 2013 på elleve ved Allied Air Command og to ved den norske støtteenheten.

Basen er den største i det amerikanerne kaller «Kaiserslautern Military Community (KMC)», hvor mer enn  amerikanske styrker er plassert, og  sivile amerikanerne jobber.  tyske sivile jobber også der. Basen brukes mest til transportfly. Fra desember 2023 var basen hovedkvarter for U.S. Space Forces – Europe and Africa.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Party Up (Up in Here)

«**Party Up (Up in Here)**» er en låt av rapperen DMX fra 2000. Det er én av DMX mest kjente låter, fra albumet *... And Then There Was X* som ble utgitt i 1999.

Låten tilbragte 21 uker på Billboard Hot 100, med 27. plass som beste plassering. Det er tre versjoner av låten: en albumversjon, en sensurert albumversjon og en radioversjon. 

Musikkanalen VH1 kåret låten til én av de 100 viktigste på 2000-tallet.

Musikkvideoen «Party Up» ble filmet i Galveston, Texas ved Frost Bank-bygningen.

## I populærkultur
*Den sensurerte versjonen er brukt i spillet Def Jam Vendetta.
*Svømmeren Michael Phelps hører alltid på låten før han skal konkurrere.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Musikkvideo på YouTube
Asbjørn Nilssen

**Asbjørn Nilssen** (født 19. januar 1875 i Vestre Aker, død 19. oktober 1958) var en norsk kombinertløper som ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1897. Nilssen gikk for Skiklubben Odd i Oslo.

## Eksterne lenker
* Skiforeningen.no med PDF-fil på vinnere av Holmenkollmedaljen
Paul Braaten

**Paul Braaten** (født 23. mars 1876 i Eidsvoll, død 20. januar 1963) var en norsk langrennsløper og kombinertløper som vant Holmenkollrennet i 1899, og ble tildelt Holmenkollmedaljen i samme år. Braaten vant også 30 km i Holmenkollen i 1900 og 1901. Braaten gikk for Eidsvold Værks Skiklub.

## Eksterne lenker
* Skiforeningen.no med PDF-fil på vinnere av Holmenkollmedaljen
* Klikk «Vinnere» for PDF-fil med Vinnere i Holmenkollen siden 1892
Robert Pehrson

**Robert Didrik Pehrson** (født 27. juni 1872 i Drammen, død 6. mai 1965 i Ski kommune) var en norsk kombinertløper, ingeniør og industrileder. Han ble uteksaminert fra Horten tekniske skole i 1890. Pehrson ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1899. Pehrson gikk for Skiklubben Odd i Oslo.

Pehrson bodde mange år av sitt liv i Finland. Våren 1893 reiste han til Tyskland med statsstipendium for å studere papir og celluloseindustrien, og det endte med at han i 1905 ble disponent i Finland for Finska AB Hartmanns Maskinaffär, hvor han var administrerende direktør til 1942. I Helsingfors var han ulønnet visekonsul for Norge.

Pehrson bygget skibakker både i Finland, Sverige og Norge. Siste gang han deltok i skirenn var i Helsingfors i 1906, da han vant hopprennet. Han var i mange år norsk visekonsul i Helsingfors. I 1923 ble han utnevnt til ridder av St. Olavs orden for sitt virke for Norge i Finland. Han var også ridder av Finlands hvite roses orden. 

Hans idrettskarriere begynte med en andrepremie i yngste klasse i Holmenkollen i 1891. I de følgende år var han blant de fremste i kampen om kongepokalen, men vant den aldri. Han ble nummer to i 1895, 1896 og 1899. I 1899 vant han damenes pokal og i 1905 eldste klasse.

Han var bosatt på Ski kommune i sine siste leveår. Han var gift med Alvilde Myhrvold.

Han er far til  Robert Pehrson (1900–1964), som gikk Birkebeineren flere ganger og tok Friidrettsmerket 20 ganger (fikk både Statuetten og kruset). Han var også attaché for de finske skiløperne i OL 1952 og flere Holmenkollrenn.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Skiforeningen.no med PDF-fil med vinnere av Holmenkollmedaljen
Aksel Refstad

**Aksel Refstad** (født 19. september 1873, død 21. desember 1956) var en norsk kombinertløper. Han vant kombinert i Holmenkollrennene i 1900, og ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1901. Refstad gikk for Oslo Østre Skytterlags Skiklubb.

## Eksterne lenker
* Skiforeningen.no med PDF-fil på vinnere av Holmenkollmedaljen
* Klikk «Vinnere» for PDF-fil med Vinnere i Holmenkollen siden 1892
Karl Hovelsen

**Karl Hovelsen** (1872–1955) var en norsk skihopper og kombinertløper. Hovelsen gikk for Bærums Skiklub. Han bodde en periode i USA, hvor navnet hans ble skrevet **Karl Howelsen** og **Carl Howelsen**.

## Karriere i Norge
Han vant 5-mila under Holmenkollrennene i både 1902 og 1903, samt kombinert i 1903. Han ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1903.

## Karriere i USA

I 1905 emigrerte Hovelsen til USA. Her regnes han som en av skiidrettens pionerer. I 1906 holdt han oppvisninger i skihopp, og fikk tilnavnet «The flying Norseman». Oppvisningen var sommerskihopping i en fornøyelsespark, fra et 90 metes tårn, 20 meter gjennom luften og landing i et vannbasseng. Han ble plukket opp av sirkuset «The Ringling Brothers, Barnum and Bailey Circus», og hadde en opptreden som ble presentert som «*ski sailing*» og «The Sky Rocket».

I 1911 var han i Hot Sulphur Springs i Colorado, dratt dit av de gode snøforholdene. Han fikk med seg folk på en vinteraktivitetsfestival. Den vinteren ble den første årlige vinterfestivalen holdt, og Hovelsen konkurrerte i den første skihoppkonkurransen holdt i Colorado. Han reiste rundt i Colorado og holdt opplæring i langrennsteknikk og skihopping. I 1914 fikk han bygget et skihopp i Steamboat Springs i Colorado, og dro i gang en årlig skifestival også her. Hovelsen hoppet 108 fot (ca. 33 meter) og vant konkurransen. Skibakken i Steamboat Springs fikk navnet Howelsen Hill i 1917, og har fotsatt samme navn. Anlegget har sju bakker, den største med K-punkt 114 meter og bakkestørrelse 127 meter.

Hovelsen reiste hjem til Norge i 1922.

* Carl Howelsen ble tatt opp i «*the Colorado Ski and Snowboard Hall of Fame*» i 1977.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Skiforeningen.no med PDF-fil på vinnere av Holmenkollmedaljen
* Klikk «Vinnere» for PDF-fil med Vinnere i Holmenkollen siden 1892
* CNN/SI presenterer skihopphistorien i USA 
* coloradoskihalloffame.com om Carl Howelsen
* yampavalley.info med historiske bilder av Carl Howelsen
Harald Smith

**Harald Smith** (født 29. juni 1879 i Østre Aker i Oslo, død mai 1977 i Bad Ragaz i Sveits) var en norsk kombinertløper som ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1904. Smith gikk for Skiklubben Verdande i Oslo. I 1906 flyttet han til Sveits. Sammen med sin bror, Trygve, grunnla han skibakkene i Davos og St. Moritz. I 1910 la han den første slalåmløype i Sveits. Han grunnla også en skifabrikk i Sveits og har blitt mye av æren for at skisporten spredte seg til Sør-Europa.

I 1910 trakk han seg tilbake som aktiv skiutøver og giftet seg med en italiensk kvinne. Han var utdannet arkitekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Skiforeningen.no med PDF-fil på vinnere av Holmenkollmedaljen
8888-opprøret

**8888-opprøret**, også kalt **8-8-88-opprøret** var et landsomfattende, fredelig opprør mot militærregimet i Burma. Det brøt ut da universitetsstudenter demonstrerte i Rangoon den 8. august 1988 (derav navnet 8888), og endte da State Law and Order Restoration Council tok kontroll den 18. september samme år.  

Det anslås at minst  mennesker, de fleste av den munker og studenter, ble drept da militære styrker slo ned opprøret. Det offisielle dødstallet er noen titalls mennesker.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Irrawaddy - Historic ’88 Uprising Photos on Display 30 Years Later
* Refugee Review Tribunal - RRT Research Response
* 8888 August 8, 1988 Peoples' uprising in Burma - Photo Collection by Ko Myo (Art)
Einar Kristiansen

**Einar Kristiansen** (1882–1965) var en norsk kombinertløper. Han ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1908. Kristiansen gikk for Bærums Skiklub.

Einar Kristiansen var bror av skiløperen Sigurd Kristiansen.

## Eksterne lenker
* Skiforeningen.no med PDF-fil på vinnere av Holmenkollmedaljen
* Arne Mohus: *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2008112412002 Stedsnavn i Bærum]*. Bærum oppmålingsvesen 1987 (s. 258, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)(OBS: Feil i kilden, det var Einar Kristiansen som fikk Holmenkollmedaljen.)
Gabriel Bibron

**Gabriel Bibron** (født 20. oktober 1805 i Paris, død 27. mars 1848 i Saint-Alban-les-Eaux) var en fransk zoolog.

## Liv og virke
Han foretok zoologiske ekspediskoner tilk Italia og Sicilia. Årene 1827 til 1833, under den greske revolusjon, deltok Gabriel Bibron på den franske vitenskapelige ekspedisjon i Peloponnes-landskapet Morea i Hellas. Han arbeidet ved Muséum national d'histoire naturelle og klassifiserte sammen med André Marie Constant Duméril et stort antall reptiler.

Blant hans ikke-franske kolleger og kontakter var Thomas Bell og John Edward Gray.

Han døde i forholdsvis ung alder (42 år) av tuberkulose.

## Ekteskap
I april 1826 giftet han seg med Louise Rousseau; i februar 1842 giftet han seg på nytt med Jeanne Belloc, søster til maleren Jean-Hilaire Belloc.

## Skrifter i utvalg
* *Erpetologie generale: ou, Histoire naturelle complete des reptiles*. 1835–1850, 9 bind, (sammen med André Marie Constant Duméril) online

## Referanser


## Litteratur
* Jean Lescure & Bernard Le Garff: *L'étymologie des noms d'amphibiens et de reptiles*. Éditions Belin, 2006,
Lundugle

**Lundugle** (*Megascops asio*) er en liten ugle i slekten
*[[Megascops]]*.

## Beskrivelse

De voksne fuglene har rustbrune eller mørk grå mønstret fjærdrakt med streker
på buken.  De er korte og tettbygde, med kort hale og brede vinger, rundt hode
med kraftige øredusker, gule øyne og gulaktig nebb.

I den sørlige delen av utbredelsesområdet er den rustrøde varianten mer vanlig,
og par med ulike farger forekommer.  En lys grå variant finnes også i vestlige
Canada og nordlige til sentrale USA. 

## Habitat og utbredelse

Lunduglen hekker i løvskog eller blandingsskog i østlige
Nord-Amerika.  De legger reiret i et hult tre; enten naturlig hule trær
eller forlatte hakkespetthull.  De kan også bruke rugekasser.  De er utelukkende
nattaktive, om dagen vagler de seg i et hult tre eller nær en trestamme.

## Levevis

De jakter ved å vente på en lav gren i åpent skoglandskap eller i skogkanten og
slå ned på byttet.  De kan også fange insekter i flukten.  De spiser
hovedsakelig store insekter og små gnagere, og også små fugler.  De jakter om
natten eller like før grålysningen, de bruker sin ypperlige hørsel og nattsyn
til å lokalisere byttet.

Lunduglen lager en rekke forskjellige låter.  Dens engelske navn,
*Eastern Screech-owl* kommer av et kallerop som ligner et slags hestevrinsk mer enn et
skrik.  De gir også fra seg en rask melodiøs pludring som er vanskelig å
stedfeste.  Hvis den blir lett irritert, truet eller opphisset på andre måter
kan de knurre som en liten bulldog.  Ved alvorlig opphisselse eller
irritasjon klapper den med nebbet.  Enkelte mener at denne lyden lages ved at
den klikker med tungen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

* Lundugle på owlpages.com, med bl.a. utbredelseskart og lydopptak.
ISSF olympisk skeet

**Olympisk skeet**, offisielt benevnt som **skeet**, eller på norsk leirdueskyting, ble olympisk øvelse fra sommer-OL 1968.

## Kvinnelig OL-mester medførte regelendring
Fra 1972 til 1992 konkurrerte både menn og kvinner i samme klasse. Kvinnen Shan Zhang fra Kina vant overraskende OL i 1992 i Barcelona som eneste kvinnelige olympiske mester. Etter dette ble menn og kvinner delt i ulike klasser. Kvinnenes skeet ble dermed for smal til å være olympisk øvelse, og i OL i 1996 var skeet utelukkende for menn, og den olympiske mesteren fikk ikke forsvart sin tittel. Den kontroversielle regelendringen fikk overraskende lite motbør og publisitet. Det ble arrangert eget VM for kvinner.

## Gjeldende verdensrekorder
Reglene for Olympisk skeet ble endret i 2005, og alle rekorder ble nullstilt.

## Eksterne lenker
* Skeet Shooting Olympic Record - Shootout For Gold | Olympic Records
* A BEGINNER'S GUIDE TO OLYMPIC SKEET
Rødseidet

**Rødseidet** ei bygd i Nærøysund kommune i Trøndelag. Den ligger på, og har navn etter, det lave og rundt 0,5 km lange eidet mellom Rødsfjorden i nord og Rødsbotnet, den nordligste utløperen av fjorden Nordsalten, i sør. 

Fv525 passerer gjennom bygda, og Fv526 går fra Rødseidet til Bjørkneset ved Sørsalten.

Bygda ligger 18 km nord for Kolvereid og 9 kilometer øst for Måneset. 

Rødseidet Lyslag (Velforening) og Rødseidet Vannlag er bedrifter som er registrert i bygda.

Ungdomslaget *Fjell og Fjord* holder til på Rødseidet.

Fra Rødseidet går det tursti til Skavdalsfjellet.

Rødseidet har rundt 29 fastboende innbyggere. 

Fra Rødseidet er det bussforbindelse til Kolvereid og Måneset.

Rødseidet er et gammelt poststed. Rødseidet brevhus, i Gravik herred, Nordre Trondhjem amt, ble opprettet den 1.10.1911. Brevhuset ble omgjort til Rødseidet poståpneri 1.7.1913, og omgjort til underpostkontor fra 01.11.1973. Fra 01.01.1977 ble Rødseidet postkontor. Postkontoret 7985 RØDSEIDET ble nedlagt 31.12.1991.

## Referanser
Otto Tangen

**Otto Tangen** (født 28. januar 1886, død 13. oktober 1956) var en norsk ingeniør og skiløper.

Tangen arbeidet i årene 1912&ndash;1918 ved Sulitjelma gruber. I 1922 kom han til Løkken Verk, hvor han de ti første årene var bygningssjef. Deretter var han i 20 år ingeniør ved oppredningsverket ved Orkla Grube-Aktiebolag. Etter oppnådd aldergrense i 1954 flyttet han til Trondheim.

I sin ungdom var Tangen kjent som skiløper. Han vant hopprennet i yngste klasse i Holmenkollen i 1906, og de neste fem årene var han blant Norges beste kombinertløpere. I 1911 var han Norges representant i konkurransen i Saltsjöbaden, der han vant både langrenn og kombinert. Han ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1911 sammen med Knut Holst. Han representerte IF Liv fra Hønefoss.

## Referanser
Bob Schul

**Robert Keyser Schul** (1933–2024) var en amerikansk friidrettsutøver som løp mellom- og langdistanser. Karrierens høydepunkt kom under OL 1964 i Tokyo, der han vant 5000&nbsp;m på tiden 13.48,8. 

Schul begynte å satse på friidrett under universitetsstudiene. Han konsentrerte seg først om distansen 1 engelsk mil, men fikk etter hvert lyst til å prøve seg på 3000 meter hinder. Denne distansen stod imidlertid sjelden på konkurranseprogrammet ved universitetsmesterskap, så han trente også regelmessig på lengre distanser.

I 1959 avbrøt Schul studiene og meldte seg til tjeneste i flyvåpenet, der det var gode muligheter til å drive løpetrening. Etter OL-seieren i 1964 la Schul opp som friidrettsutøver.

## Meritter
* 1963 3.-plass på 5000 meter under de panamerikanske lekene
* 1964 Gull på 5000 meter under OL i Tokyo
## OL-medaljer
* 1964  Tokyo -  **Gull** i friidrett, 5000 meter  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Stalker

**Stalker** kan vise til:

* Stalker – en person som er tvangsmessig opptatt av en annen person og forfølger og plager ham eller henne
* ''Stalker'' (film) – en russisk spillefilm fra 1979 regissert av Andrej Tarkovskij
* S.T.A.L.K.E.R. – en serie videospill.
* 1. S.T.A.L.K.E.R.: Shadow of Chernobyl – det første spillet i serien.
* 2. S.T.A.L.K.E.R.: Clear Sky – andre spillet i serien.
* 3. S.T.A.L.K.E.R.: Call of Pripyat – tredje spillet i serien.
* 4. S.T.A.L.K.E.R. 2 – fjerde spillet i serien (Original lanseringsdato; 2012. Har mest sannsynligvis blitt kanselert).

* Britisk betegnelse på jaktguide, kjentmann, jaktlos eller jeger som driver snikjakt
Knut Holst

**Knut Holst** (født 3. desember 1884 i Hokksund, død 4. februar 1977) var en norsk skiløper som ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1911 sammen med Otto Tangen.  Han representerte Ski- og Ballklubben Eiker i Buskerud. Han ble norgesmester i kombinert i Lillehammer i 1909 og på Hønefoss i 1911.

Utenfor idretten jobbet Holst i 40 år ved Eiker Cementvarefabrikk. Han fikk i 1957 Det Kongelige Selskap for Norges Vels medalje for lang og tro tjeneste for arbeidsinnsatsen her.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Skiforeningen.no med PDF-fil på vinnere av Holmenkollmedaljen
Elektroinstallatør

En **elektroinstallatør** er en person som har bestått en egen prøve, og som forutsettes å ha minst følgende utdanning: eksamen fra teknisk høgskole, ingeniørhøgskole eller to-årig teknisk fagskole, linje for elkraftteknikk.

Eksamen fra teknisk høgskole, ingeniørhøgskole eller to-årig teknisk fagskole, linje for elkraftteknikk:

* For sivilingeniør kreves to års allsidig praksis ved installasjonsvirksomhet lavspenning. For    elektroinstallatør som også skal forestå utførelse og reparasjon av høyspenningsanlegg (elektroinstallatør gruppe H), kreves for sivilingeniør minst tre års relevant praksis ved installasjonsvirksomhet omfattende både høy- og lavspenningsanlegg. 
* For ingeniør (ingeniørhøgskole) kreves fire års allsidig praksis som ingeniør eller fire års praksis som elektromontør grupe L ved installasjonsvirksomhet lavspenning. For elektroinstallatør som også skal forestå utførelse av høyspenningsanlegg (elektroinstallatør gruppe H), kreves for ingeniør ytterligere minst ett års allsidig høyspenningspraksis som ingeniør ved installasjonsvirksomhet. 
* For tekniker (teknisk fagskole) kreves at vedkommende må være elektromontør gr. L. Vedkommende skal i tillegg ha minst tre års relevant praksis (prosjektleder) opparbeidet etter endt utdanning. For elektroinstallatør som også skal forestå utførelse av høyspenningsanlegg (elektroinstallatør gruppe H), kreves for tekniker ytterligere minst ett års allsidig høyspenningspraksis som tekniker ved installatørvirksomhet.
* For at en elektroinstallatør skal anses som tilstrekkelig kvalifisert til å forestå utførelse av elektriske anlegg innenfor spesielle områder, som energiforsyningsanlegg, maritime installasjoner, automatiseringsanlegg, elektriske anlegg i eksplosjonsfarlige områder, elektriske anlegg i heiser mv., forutsettes vedkommende å kunne dokumentere nødvendig tilleggskompetanse. For at virksomheten skal anses kvalifisert, må både den som forestår og den som utfører kunne dokumentere sin kompetanse innenfor det aktuelle området.
* Det er administrativ erfaring, som prosjektleder, planlegger og rådgiver etter endt utdannelse som teller som erfaring for å kunne melde seg opp til installatørprøven.
* For dem som blir godkjent som kandidater, er det en kvalifiserende del som avlegges på data og en heldagsprøve med hjelpemidler som skal bestås før papirer som elektroinstallatør kan mottas.
* Installatøren skal være interessert i å holde sin egen kompetanse ved like, heve fagkompetansen i bedriften, og forsikre seg om at alle forstår sine oppgaver. Mange har benyttet seg av den uavhengige Installatør appen   til dette formålet.  

## Referanser


## Se også
* Installatørprøven

## Eksterne lenker
* 
* Forskrift om kvalifikasjoner for elektrofagfolk. Hos Lovdata.no
Pjotr Bolotnikov

**Pjotr Grigorjevitsj Bolotnikov** (russisk *Пётр Григорьевич Болотников*, født 8. mars 1930 i Sinovkino, Mordovia, død 20. desember 2013) var en sovjetisk friidrettsutøver.

Bolotnikov begynte med løpetrening da han var 20 år, under avtjening av verneplikten i Den røde armé. I 1957 ble han for første gang nasjonal mester på 10&nbsp;000&nbsp;meter, da han overraskende beseiret Vladimir Kuts. I årene fra 1958 til 1962 ble Bolotnikov hvert år dobbelt sovjetmester på 5000 og 10&nbsp;000 meter. I 1964 ble han igjen mester på 10&nbsp;000 meter.

Bolotnikov deltok i OL 1956 i Melbourne, men uten suksess. Under OL 1960 i Roma kontrollerte Bolotnikov 10&nbsp;000-feltet fra starten av, og vant med fem sekunders forsprang til nærmeste konkurrent. Samme år forbedret Bolotnikov verdensrekorden på 10&nbsp;000 meter med nesten 12 sekunder, til 28.18,8.

I 1962 forbedret Bolotnikov sin egen verdensrekord med seks tidels sekunder til 28.18,2. Under EM 1962 i Beograd forsvarte han favorittstempelet med glans og vant 10&nbsp;000-meteren med klar margin. På 5000 meter måtte han overraskende nøye seg med bronse.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hammer bru

**Hammer bru** er ei fagverksbru i Høylandet kommune i Trøndelag. Brua krysser Søråa ved gården Hammer. Hammer bru er ca. 30 meter lang og ble bygd i 1927. Den er ei av få bevarte overbygde bruer i Norge. Slike bruer var vanligere i England og USA enn i Norge. Brua er en del av en privat vei, men ble tegnet og bygd av Statens vegvesen. Den ble gjenoppbygd etter ei tidligere overbygd bru fra 1891 og restaurert av vegvesenet på 1990-tallet. Brua er foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner.

File:Hammer bru.JPG|Hammer bru, Høylandet kommune i Trøndelag. 

File:Hammersbrua_Hammer_bru_30_m_overbygd_fagverksbro_(Covered_timber_truss_bridge_Wooden_road_br._1925)_Benk_bench_Skigard_roundpole_fence_Autovern_crash_barrier_Søråa_river_Høylandet_Trøndelag_Norway_2020-09-11_3258.jpg|

File:Hammersbrua Hammer bru 30 m overbygd fagverksbro (Covered timber truss bridge Wooden road br. 1925) The Hammer Bridge Die Hammerbrücke Interior Søråa river Høylandet Trøndelag Norway 2020-09-11 3271.jpg|

File:Hammersbrua_Hammer_bru_30_m_overbygd_fagverksbro_(Covered_timber_truss_bridge_Wooden_road_br._1925)_The_Hammer_Bridge_Die_Hammerbrücke_Informasjonstavle_Information_board_Søråa_river_Høylandet_Trøndelag_Norway_2020-09-11_3268.jpg|



File:Hammersbrua_Hammer_bru_30_m_overbygd_fagverksbro_(Covered_timber_truss_bridge_Wooden_road_br._1925)_Skigard_roundpole_fence_Jordbæråker_strawberry_field_Autovern_crash_barrier_Søråa_river_Høylandet_Norway_Distoried_panorama_202.jpg|

File:Hammersbrua Hammer bru 30 m overbygd fagverksbro (Covered timber truss bridge Wooden road br. 1925) Skigard roundpole fence Jordbæråker strawberry field Vanning irrigation Søråa Høylandet Norway Distoried panoramic photo 2020-0.jpg|

File:Hammersbrua Hammer bru 30 m overbygd fagverksbro (Covered timber truss bridge Wooden road br. 1925) The Hammer Bridge Die Hammerbrücke Interior Søråa river Høylandet Trøndelag Norway Distoried panoramic photo 2020-09-11 9859.jpg|


## Se også
*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde

## Kilder
*Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner (se avsnitt om Hammer bru)
Platt Adams

**Platt Adams** (født 23. mars 1885 i Belleville i New Jersey i USA, død 27. februar 1961 i Normandy Beach i New Jersey) var en amerikansk friidrettsutøver.

Under OL 1912 i Stockholm ble han olympisk mester i stille høyde med et hopp på 1,63, foran broren Benjamin Adams. Det var det første brødreparet som vant gull og sølv i samme OL-øvelse, og det andre overhodet etter skytterne John Paine og Sumner Paine under OL 1896. 

I stille lengde vant grekeren Konstantinos Tsiklitiras gull under OL 1912, foran Platt og Ben Adams. Etter disse lekene ble lengde og høyde uten tilløp slettet fra det olympiske programmet.

## OL-medaljer
* 1912  Stockholm -  **Gull** i friidrett, høyde uten tilløp  USA
* 1912  Stockholm -  Sølv i friidrett, lengde uten tilløp  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jan Petter Bratsberg

**Jan Petter Bratsberg** (født 1948 i Skien) er en norsk figurativ maler. Han har hatt separatutstillinger i Skandinavia og i USA, og regnes som en av Norges fremste malere av natur og dyr. Han er ofte sammenlignet med August Cappelen, men ulikt Cappelen og düsseldorfernes vide utsyn er Bratsberg opptatt av å formidle de dype skogenes særegne stemning og mystikk og dyrene som lever der.

Bratsberg er utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (1969–1973).

Av hans mest kjente verk er *Gaupe og rev* (1969–70). Gaupe, rev og de store rovfuglene, og ulv og bjørn som ble totalfredet i 1973, er blant yndlingsmotivene til Bratsberg. Bratsberg er opptatt av å bevare den originale naturen, og har malt flere bilder hvor menneskenes inngrep i urskogen står sentralt. 

## Bibliografi
Bratsberg debuterte i 1998 som forfatter med boken *Tett på naturen*. Han skrev deretter boken *Kunstnernatur* som kom ut i 2002. For denne boken fikk han Emmausprisen i 2003, under kategorien «Årets beste bok for voksne».
* 1998: *Tett på naturen*
* 2002: *Kunstnernatur*
* 2011: *Skjulte skatter* (sammen med Anne-Grethe Bratsberg)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
EM i fotball for kvinner 2001

**EM i fotball for kvinner 2001** ble arrangert i Tyskland  i tidsrommet 23. juni – 7. juli 2001. 
EM i fotball for kvinner er en turnering for europeiske landslag som er tilknyttet UEFA, og som har kvalifisert seg til turneringen. Tyskland ble europamester etter å ha slått Sverige i finalen på golden goal.  Norge og Danmark fikk en delt tredjeplass, de tapte hver sin semifinale og det ble ikke spilt noen bronsefinale.

## Kvalifisering
:*Se hovedartikkel: [[EM i fotball for kvinner 2001 kvalifisering]]*
De seksten beste lagene, det vil si de som ble plassert i klasse A, ble plassert i 4 grupper med fire lag i hver. Vinneren kvalifiserte seg direkte, mens nummer 2 og 3 spilte kvalifiseringskamper seg imellom. Vinnerne i gruppene var Frankrike, Norge, Tyskland og Russland. Vinnerne av kvalifiseringskampene var Sverige, England, Italia og Danmark.

## Gruppespill
De åtte lagene ble fordelt inn i fire grupper med to gruppevinnere i hver gruppe. De to beste lagene i hver gruppe gikk til semifinale mot hverandre.

### Gruppe A
I gruppe A ble det relativt forutsigbart. Tyskland vant alle sine kamper, og Sverige vant de to andre. England og Russland, blant de svakeste lagene i mesterskapene, spilte sin kamp uavgjort. Dermed gikk Tyskland og Sverige til semifinalen mot respektive nummer to og vinneren av gruppe B.

### Gruppe B
Der gruppe A var forutsigbar, var gruppe B det motsatte. Danmark slo Norge, Norge slo Frankrike, Frankrike slo Italia og Italia slo Danmark. De andre kampene førte til at Danmark vant foran Norge. Italia tapte på målforskjell mot Norge. Frankrike endte sist.

## Semifinaler

Det ble ikke spilt bronsefinale.

## Finale

## Eksterne lenker
* 
* Turneringen på UEFAs hjemmeside (engelsk)
* Resultater via RSSSF (engelsk)
Mohammed Gammoudi

**Mohammed Till ben Abdallah** (arabisk: محمد القمودي,født 11. februar 1938 i Sidi Ach), også kjent som **Mohammed Gammoudi**, er en tunisisk friidrettsutøver. Gammoudi ble Tunisias første OL-vinner, og vant totalt fire medaljer i olympiske leker.

Hans OL-debut kom på 10&nbsp;000 meter under OL i 1964 i Tokyo, der han vant sølvmedaljen.

Høydepunktet var seieren på 5000&nbsp; m under OL 1968 i Mexico by, der han spurtslo kenyaneren Kipchoge Keino. Keino var daværende verdensrekordeinnehaver på 3000 og 5000&nbsp;m. Gammoudis prestasjon var enda større med henblikk på at han allerede hadde tatt bronse på 10&nbsp;000 meter, og at han ikke var like vant med å konkurrere i store høyder som sine kenyanske motstandere.

I München 1972 tok han så sin siste OL-medalje, sølv på 5000 meter.  
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fjågesund bru

**Fjågesund bru** (skiltet **Fjågesundbrui**) er ei stålplatebærerbru på fylkesvei 3320, beliggende i Fjågesund i Kviteseid kommune i Telemark. Brua er 250 meter lang og krysser sundet mellom Fjågesund og Østenå, halvannen kilometer nedenfor Fjågesundstraumen som forbinder Kviteseidvatnet i nordvest med Flåvatn i sørøst.

## Historie
Bru over sundet mellom Fjågesund og Østenå ble første gang tatt opp som sak på amtstinget i 1890. Ønsket om en bru ble på nytt aktuelt fra midten av 1900-tallet, da man startet å jobbe for å bygge en vei langsetter Bandak–Norsjøkanalen, kalt «Bandakvegen» (senere «Kanalvegen»), men det var først i 1984, da gjennomgående vei fra Lunde til Østenå ble åpnet, at en bru ble nødvendig, siden det var det siste hinderet for en sammenhengende vei også videre til Kviteseid. Veien var ved åpningen kommunal og privat, men den var bygget med et mål om å gjøres om til fylkesvei når det var ferdig utbedret. En bru var imidlertid en stor investering på en mindre fylkesvei, så bevildningene måtte man vente på noen år.

Høsten 1985 innvilget Kviteseid kommune &nbsp;kr til å etablere et kabelfergesamband over sundet, omtrent 400&nbsp;meter nedenfor der brua ligger i dag. 26. januar 1987 kom den kommunale fergedrifta igang med ferga «Østenå», den tidligere Fjoneferga, som hadde blitt brukt av en entreprenør til å frakte maskiner i forbindelse med bygginga av veien til Østenå på slutten av 1970-tallet. Ferga var liten og hadde dårlig kapasitet, og gikk kun til enkelte tider på døgnet, så ønsket om bru var fortsatt stort.

De første forventningene til når brua skulle stå ferdig var rundt 1990, men ingen bevilgninger kom innen den tid. Etter hvert ble 23 millioner statlige kroner øremerket til brua av de totale byggekostnadene på 39 millioner. Resten av kostnadene var et spleiselag mellom fylket og kommunene, og endelig byggestart kom etter at fylkestinget 7. desember 1995 vedtok å bevilge sin del. Bruarbeidene startet høsten 1996, og 18. desember 1997 ble brua offisielt åpnet.

## Se også
* Liste over broer i Norge
* Liste over broer i Norge etter lengde

## Referanser
Auguste Duméril

**Auguste Henri André Duméril** (født 30. november 1812 i Paris, død 12. november 1870 i Paris) var en fransk leger og zoolog. Han etterfulgte sin far, André Marie Constant Duméril, som professor i herpetologi og iktyologi ved Muséum National d'Histoire Naturelle fra 1857.

## Bibliografi (utvalg)
* *Erpétologie Générale ou Histoire Naturelle Complète des Reptiles*. 9 binder, 1 atlas, Librairie Encyclopédique de Roret, Paris 1834–1854 (online). - med G. Bibron og A. H. C. Duméril
* *L’évolution du foetus*. Fain et Thunot, Paris 1846 (online).
* *Note sur un nouveau genre de Reptiles Sauriens, de la famille des Chalcidiens (le Lépidophyme), et sur le rang que les Amphisbéniens doivent occuper dans la classe des Reptiles*. I: *Revue et magasin de zoologie pure et appliquée*. Bind 4, nummer 9, 1852, s. 401–414 (online).
* *Description des reptiles nouveaux ou imparfaitement connus de la collection du Muséum d'histoire naturelle et remarques sur le classification et les caractères des reptiles. Premier Mémoire*. In: *Archives du Muséum d'Histoire Naturelle, Paris*. Bind 6, Paris 1852, s. 209–264 (online).
* *Description des reptiles nouveaux ou imparfaitement connus de la collection du Muséum d'histoire naturelle et remarques sur le classification et les caractères des reptiles. Deuxième Mémoire*. I: *Archives du Muséum d'Histoire Naturelle, Paris*. Bind 8, Paris 1856, s. 437–588 (online).
* *Histoire naturelle des poissons ou Ichthyologie générale*. 2 binder, Librairie encyclopèdique de Roret, Paris 1865–1870 (online).
* *Études sur les reptiles*. Mission Scientifique au Mexique et dans l’Amérique Centrale. – Recherches zoologiques. Troisème Partie. – Ire Section. Études sur les reptiles, Imprimerie Imperiale, Paris 1870–1900. - med M. F. Bocourt og M. F. Mocquard
Sverre Østbye

**Sverre Østbye** (1889–1984) var en norsk skiløper, som ble tildelt Holmenkollmedaljen i 1915. Han representerte Ski- og fotballklubben Lyn i Oslo og var aktiv i ca. 20 år. Østby var også kjent som en produsent av ski og skismurning.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Skiforeningen.no med PDF-fil på vinnere av Holmenkollmedaljen
Duméril

**Duméril** er etternavnet til to franske zoologer:

* André Marie Constant Duméril (1774&ndash;1860), og hans sønn
* Auguste Duméril (1812&ndash;1870).
Andrei Tchmil

**Andrei Tchmil** er en tidligere belgisk landeveissyklist. Han ble født i Khabarovsk i Sovjetunionen i 1963, og flyttet sammen med familien til Ukraina noen år senere. Han skiftet statsborgerskap til ukrainsk etter at Sovjetunionen falt, men skiftet det enda en gang, denne gangen til belgisk, tidlig i hans profesjonelle sykkelkarriere.

Tchmil var mest kjent som spesialist på brosteinsklassikerne som Flandern rundt, Gent–Wevelgem, Omloop Het Volk, og Paris–Roubaix. Han vant verdenscupen i 1999.

I august 2006 ble Tchmil utpekt til sportsminister i Moldova, og han er også involvert i storsatsingen til Team Katjusja.

## Eksterne lenker
*
Djupsjølia

**Djupsjølia** er ei bygd og en grunnkrets i Røros kommune i Trøndelag. Den ligger ved Djupsjøen, rundt åtte kilometer øst for kommunesenteret Røros.

Innbyggertallet i Djupsjølia grunnkrets siden 2000:

Grunnlaget for den første bosettingen i Djupsjølia var hovedsakelig den kort arbeidsveien til gruvene i Storwartz-området. Sørøst for Djupsjøen ligger også den eldste gruven i Røros-området fra 1644, Lossius-gruva ved Raudhåmmåren, og et par kilometer vest for denne ligger Pantslåtten, Sør-Trøndelags høystliggende gård (840 moh), hvor det var gårdsdrift fram til 1985.

Under de svenske herjingene i 1678, hvor Bergstaden Røros ble brent ned slo svenske tropper leir ved gården Djupsjølia.    

Våren 1940 gikk norske og tyske tropper i kontakt ikke så langt unna Djupsjølia. I nærheten av Djupsjølia ved Rauhåmmåren hadde tyskerne under andre verdenskrig skytefelt.

Djupsjølia Ungdomslag ble stiftet i 1909, og det finnes rike arkiver etter hvordan foreningslivet har vært i bygda de siste hundre år. Dette materialet er i dag gjort tilgjengelig på www.djupsjolia.no http://www.djupsjolia.no  sammen med en mengde andre relaterte artikler og bilder.

## Referanser
Dharmashastra

**Dharmashastra** er blant de viktige tekstene i hinduismen. Det er en fellesbetegnelsen på en rekke bøker som veileder i rett levevis – dharma. De inneholder mange regler for bestemte situasjoner i livet og forskrifter om forholdet mellom kastene. Den mest berømte av disse skriftene er Manus lover, en lovbok som guden Brahma dikterte til det første mennesket, Manu.
Mathieu Orfila

**Mathieu Joseph Bonaventure Orfila** (på katalansk *Mateu Josep Bonaventura Orfila i Rotger*, født 24. april 1787, død 12. mars 1853) var en spanskfødt fransk toksikolog og kjemiker som grunnla vitenskapen toksikologi.

## Historie
Orfila ble født i Mahón på Menorca, Spania. Han var sønn av en kjøpmann. Han ville først følge farens fotspor og dra til sjøs for å livnære seg, men en sjøreise som femtenåring til Sardinia, Sicilla og Egypt var ikke bra nok.

Han begynte så med medisinstudier ved universitetene i Valencia og Barcelona. Der gjorde han suksess, og myndighetene i Barcelona ga ham derfor et stipend slik at han kunne fortsette studiene i Madrid og Paris før de planla å utnevne ham til professor.

Han hadde såvidt flyttet til Paris da utbruddet av en væpnet konflikt i 1807 truet med å ødelegge hans mål. Imidlertid fant han en læremester i kjemikeren Louis Nicolas Vauquelin, som tok ham inn som elev og reddet ham fra å bli kastet ut av Paris.

Han tok eksamen fire år senere og begynte ganske umiddelbart å gi private forelesninger om kjemi i den franske hovedstaden. Han ble utnevnt til professor i 1819 og etterfulgte Vauquelin som professor i kjemi ved Det medisinske fakultet i 1823. Han ble utnevnt til dekanus på samme fakultet i 1830.

## Referanser
Svein Solem

**Svein Solem** (født 13. januar 1937 i Oslo) er en norsk maler. Han har arbeidet som illustratør siden 1967 og billedkunstner siden 1970 og har illustrert nærmere tre tusen bøker.

Av de mest kjente illustrasjonsoppdragene til Solem er Margit Sandemos *Sagaen om Isfolket* hvor han har laget bokomslagene. Han har også laget illustrasjonene til bøkene *Nissen*, *Troll*, *Nordamerikas Indianere* og *Leiv Eiriksson og Vinlandsferdene*. NRKs julekalendere *[[Amalies Jul]]*, *[[Jul i Blåfjell]]* og *[[Jul på Månetoppen]]* er også illustrert av han. I 1996 utga han på Schibsted Forlag boken *På barndommens stier* som ble illustrert med motiver fra Akerselva. Maleriene fra denne boka ble senere samme år vist på en utstilling hos Blomqvists Kunsthandel i Oslo.

Solem var i flere år bosatt i Lørenskog, men flyttet til Lillehammer i 2012.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Atelier Solem
* Kulturnett: Svein Solem
* Valdres natur&ndash; og kulturpark: Høgfjellskunst på Beitostølen
* Høstutstillingen 900moh: Svein Solem
M10 Wolverine

**M10 Wolverine** var en amerikansk tung panserjager under andre verdenskrig. Den var lett å kjenne igjen på det spesielle tårnet. Den var ikke amfibisk, og bygget på et M4 Sherman chassis. Den hadde kanon som kunne måle seg med de andre stridsvognenes under andre verdenskrig.

## Andre modeller av M10
* M10 Achilles

## Se også
* Liste over panserjagere
* Liste over kampkjøretøyer fra USA

## Litteratur
* Alexander Lüdeke: *Våpnene som avgjorde andre verdenskrig*, Første utgave, ISBN 978-82-7822-707-7

## Eksterne lenker
*