open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alpegullregn

**Alpegullregn** (*Laburnum alpinum*) er et løvfellende tre eller busk som dyrkes som prydplante og som forviller seg noen steder i Norge. 

Den blir 3–10 m høy. Bladene er trekoblete, glatte på oversiden og med 1 mm lange hår på kant og midtnerve. Unge skudd og bladstilk er glatte eller sparsomt hårete. Den blomstrer i juni, og de gule blomstene er samlet i 20–35 cm lange, hengende klaser. Belgen har vingekant og inneholder 1–5 brune frø. Planten er giftig.

Alpegullregn vokser vilt i europeiske fjelltrakter fra Frankrike til Balkan. Den har vært mye plantet i hager og er mer hardfør enn slektningen gullregn (*Laburnum anagyroides*). I Norge kan den plantes til herdighetssone 6 i innlandet og herdighetssone 7 langs kysten. Alpegullregn er nå stort sett erstattet som hageplante av hybridgullregn (*Laburnum*&nbsp;×&nbsp;*watereri*), som nesten ikke produserer frø. 

I Norge har alpegullregn etablert forvillete bestander, spesielt rundt Oslo, Drammen og Trondheim. Mer spredte funn er gjort nordover til Bodø og Steigen i Nordland. Den kan fortrenge andre planter og har rotknoller som fikserer nitrogen, slik at næringsinnholdet i jorda endres. I Fremmedartslista 2023 er alpegullregn vurdert som *svært høy risiko* på grunn av stort invasjonspotensial og middels økologisk effekt.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*
Coptotermes formosanus

***Coptotermes formosanus*** er en art av termitter. Den har spredd seg over hele verden fra sitt opprinnelige utbredelsesområde i Øst-Asia. I det 20. århundre ble arten påtruffet i Sør-Afrika, Hawaii og det kontinentale USA. Arten er kjent for å gjøre skade på treverk.

Denne underjordiske termittarten har blitt med skip rundt omkring i verden som har brakt dem med seg fra Stillehavet. Slekten *Coptotermes* hører hjemme i tropene, men flere arter har spredd seg til forskjellige deler av verden. 

Disse termittene holder sammen i store grupper som kan telle flere millioner individer, noe som er mye for en underjordisk termittart. De kan derfor gjøre stor skade på kort tid. 
## Eksterne lenker
*
Oddernessteinen

**Oddernessteinen** er en runestein fra Oddernes kirke i Kristiansand, Vest-Agder. Steinen sto opprinnelig rett øst for kirken, men ble i 1990 flyttet inn i våpenhuset. Den er registrert av Riksantikvaren med ID nr. 43167.

Steinen omtales først i 1639, da biskop Wegner besøkte stedet. Han var da på oppdrag fra Ole Worm, som forberedte verket *Monumenta Danica*, og han ga en beskrivelse av steinen med uttegning av de to innskriftene.

Begge innskriftene er skrevet med den yngre runerekka, og de er datert til ca. 1030-1040. Den ene innskriften (N209) er ristet på den ene flatsiden av steinen, og er nesten utvisket. Det kan leses:

:**....ur- (n)iriþs| |sun is| |st(a)in sa**

Dette tolkes som  *... Neriðs son er steinn sá*, på moderne norsk blir det «Etter (NN) Nerids sønn er denne steinen», eventuelt «Til minne om Tore Neridsson er denne steinen».

Den andre innskriften på smalsiden av steinen (N210) er mye lenger, og er betydelig mer oppsiktsvekkende:

:**aRintr × karþi × kirkiu × þesa × kosunr × olafs × hins × hala × a oþali × sinu**

Worm tolket deler av denne teksten, nemlig *Olafs hins hala* som «Olav den hellige», og dette gjengis i *Monumenta Danica*. I 1805 var Martin Friedrich Arendt ved Oddernes, og ga en fullstendig lesning av teksten: *Eyvind gerði kirkiu þessa, guðsonr Olafs hin helga, à oðali sinu*; på moderne norsk: «Eivind gjorde denne kirken, gudsønn av Olav den hellige, på sin odel». Denne tolkningen tiltres av autoriteter som Sophus Bugge og Magnus Olsen. Andre har imidlertid tolket nøkkelordet *hala* annerledes, og mener det kan ha en annen betydning enn hellig. Derved rokkes inntrykket av at Olav den hellige har vært inne i bildet her. Fortsatt er tolkningen av denne innskriften omdiskutert.

## Kilder
*
Ospeglansvikler

**Ospeglansvikler** (*Cydia corollana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). 

## Utseende
En ganske liten (vingespenn 11-13 millimeter), gråbrun vikler med litt tilspissede forvinger. Forvingen har et bredt, lyst, litt uregelmessig tverrbånd i midten. Bakvingen er brunhvit med brunpudret ytterkant.
Arten er nokså variabel, noen individer kan være kontrastrikt tegnede, andre temmelig grå.

## Levevis
Larven lever under barken på osp som er angrepet av trebukken liten ospebukk (*Saperda populnea*). Larven utvikler seg inne i den gallen som trebukklarven danner rundt seg.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Mellom- og Nordvest-Europa og er dessuten funnet i Hellas. Den finnes også i det nordlige Asia.
I Norge er den funnet på Sørlandet og det sørlige Østlandet.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae – 570 europeiske arter inklusiv underarter (varianter), hvorav mange i Norge.
******* slekt glansviklere, *[[Cydia (slekt)|Cydia]]* Hübner, 1825
******** ospeglansviker, *Cydia corollana* (Heylaerts, 1874)

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
* Svenska fjärilar, svenskspråklig nettressurs med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/c/cydia_corollana.html
* *Cydia corollana* på UK Moths: http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=1270
* Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=439177

## Eksterne lenker
* 
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Furubarkglansvikler

**Furubarkglansvikler** (*Cydia coniferana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). 

## Utseende
En liten til middelsstor (vingespenn 10-14 millimeter), mørkbrun vikler. Forvingen har to vinklede, hvite tverrbånd med brun midtstripe, det innerste gjerne svakt eller avbrudt i midten. I vingens ytterste del er det en hvit flekk ved framkanten og 3-5 korte, svarte lengdestreker som danner en "rist" litt foran bakhjørnet.

## Levevis
Larven lever under barken på furu (*Pinus sylvestris*), der denne har fått en skade.
Man kan se hvor de har gått inn ved at det drysser ut rødbrunt gnagemel. De voksne viklerne flyr fra mai til august.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, unntatt i sørøst, og i det nordlige Asia.
I Norge er den utbredt over hele landet, men mangler i ytre strøk av Vestlandet.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae – 570 europeiske arter inklusiv underarter (varianter), hvorav mange i Norge.
******* slekt glansviklere, *[[Cydia (slekt)|Cydia]]* Hübner, 1825
******** furubarkglansviker, *Cydia coniferana* (Saxesen, 1840)

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
* Svenska fjärilar, svenskspråklig nettressurs med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/c/cydia_coniferana.html
* *Cydia coniferana* på UK Moths: https://web.archive.org/web/20111016192558/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=1268
* Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=439179

## Eksterne lenker
* 
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Kennet (elv)

**Kennet** er ei elv i det sørlige England, og ei sideelv til Themsen. De nedre delene av elva er seilbare for elvebåter og kalles **Kennet Navigation**, som sammen med Avon Navigation, Kennet and Avon Canal og Themsen danner en sammenhengende vannvei mellom byene Bristol og London.

Elva Kennet er blitt tildelt benevnelsen Site of Special Scientific Interest (SSSI) fra nær kildene vest for Marlborough ned til Woolhampton. Dette er primært fordi elva har en betydelig mengde sjeldne planter og dyr som er unike for elver i kritt-bergarter.

## Elveløp
Kennets kilder er ved Silbury Hill i Wiltshire, hvor den blant annet passerer nær det forhistoriske monumentet Avebury. Herfra renner elva mot øst og passerer gjennom Marlborough, Hungerford and Newbury før den munner ut i Themsen ved Reading i Berkshire. 

De øvre delene av Kennet ha to sideelver, Og som renner inn i Kennet ved Marlborough, og Dun som kommer inn ved Hungerford. Kennets viktigste sideelver nedenfor Marlborough er Lambourn og Enborne. Over en strekning på 10 kilometer vest for og gjennom Reading har Kennet et sekundært løp kalt Holy Brook, som tidligere ga kraft til vannmøllene til Reading Abbey.

## Båttrafikk

Kennet er seilbar fra samløpet med Themsen ved Kennet Mouth i Reading til Newbury, hvor den møter Kennet and Avon Canal. 

De første par kilometerne av elva, fra Kennet Mouth til High Bridge i Reading, har vært seilbare i hvert fall siden 1200-tallet, og har sørget for bryggeplass for både byens innbyggere og for klosteret Reading Abbey. Denne korte, seilbare elvestrekningen var tidligere under klosterets kontroll, men den blir i dag administrert av Environment Agency som om den var en del av Themsen.

Fra High Bridge til Newbury ble elva gjort seilbar mellom 1718 og 1723 under overoppsyn av ingeniøren John Hore fra Newbury. Denne elvestrekningen, som kalles Kennet Navigation, blir nå administrert av British Waterways som en del av Kennet and Avon Canal. Over hele den seilbare elvestrekningen veksler partier med naturlig elveleie med 11 kilometer kunstige kanaler for slusene, som forserer en høydeforskjell på 40 meter.

## Ressursbruk
Gjennom hele sin historie har Kennet blitt brukt som kraftkilde for forskjellige pre-industrielle og industrielle aktiviteter gjennom bruk av vannmøller. Noen steder har elva blitt hevet for å gi større fallhøyde for møllene. Tre gjenværende møller finnes i Ramsbury, og det finnes tallrike nedlagte møller og steder hvor det har vært møller, slik som Southcote, Burghfield, Sulhamstead, Aldermaston, Thatcham, Newbury og Hungerford. Foruten møllene ble elvevannet på 1600- og 1700-tallet også brukt til bryggeriene og garveriene i Ramsbury og Marlborough.

## Etymologi
Elva ble tidligere kalt «Cunnit». Navnet er sannsynligvis avledet fra den nærliggende romerske bosetningen Cunetio (nå Mildenhall). 

I «Dictionnaire de la langue gauloise» (ordbod over det galliske språk) foreslår Xavier Delamare: *cuno* betyr «hund», og i øy-keltisk kalles oter «vannhund», så navnet Kennet kan bety «oterens gjemmested».

## Se også
* Liste over elver i England

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Operasjon Frühlingserwachen

**Operasjon Frühlingserwachen** («Operasjon våroppvåkning») var en tysk motoffensiv under kamphandlingene i Ungarn på Østfronten mot slutten av andre verdenskrig. Operasjonen blir også benevnt under navnene **Plattenseeoffensiven** (tysk *Plattensee* = Balatonsjøen) og **Balatonoffensiven**.

Under stor hemmelighet iverksatte tyskerne en ny motoffensiv  6. mars 1945 etter at Budapest var falt. Målsettingen var å ta tilbake oljefeltene ved Balaton og gjenerobre Budapest. Styrkene som ble satt inn omfattet noen av de sterkeste formasjonene tyskerne disponerte så sent i krigen, blant annet restene etter den mislykkede Ardenneroffensiven. Overføringen av styrkene tok lang tid fordi tyskernes jernbaner nå var bombet til ruiner. Etter en innledende framgang gikk også denne offensiven i stå og står fram som et av mange eksempler på Hitlers feilvurderinger og svake militære kunnskaper.

## Det tyske angrepet

## Referanser
Idd og Marker fogderi

**Idd og Marker fogderi** *(Id(d)e og Markers Fogderie)*, var en administrativ enhet (fogderi) i Smaalenenes amt fra midten av 1600-tallet. Det omfattet hovedsakelig det tidligere Idd og Marker len, som ved lensavviklingen i 1670-årene ble tillagt Skjeberg fra Verne klosterlen, mens Rødenes og Rømskog gikk til Rakkestad, Heggen og Frøland fogderi. I 1842 ble Hvaler, Borge og Torsnes overført fra Moss og Tune fogderi, og Varteig fulgte i 1876. Ved folketellingen år 1900 var arealet 1544.82 km², hvorav 1461.56 km² land og 83.26 km² ferskvann.

Landets fogderier ble avviklet amtvis i perioden 1898-1919, i Smaalenenes amt i 1912.

## [[Geistlig]] inndeling i 1701

* Skjeberg prestegjeld
** Skjeberg kirke
** Ullerøy kirke
** Ingedal kirke
* Berg prestegjeld
** Berg kirke
** Rokke kirke
* Idd prestegjeld
** Idd kirke
** Enningdalen kirke
* Aremark prestegjeld
** Aremark kirke
** Øymark kirke

## [[Herred]]sinndeling mot slutten av 1800-tallet

* Hvaler
* Borge
* Varteig
* Skjeberg
* Berg
* Idd
* Aremark
Liste over land etter kystlinje

**Liste over land etter kystlinje** er en liste av land etter lengden av kysten i kilometer, basert på data fra 2008 av CIA World Factbook.

## Referanser
Mersey (Tasmania)

**Mersey** er en elv på nordvestkysten av Tasmania i Australia. Elven renner ut i Bass-stredet ved Devonport. Elven er oppkalt etter elven Mersey i Storbritannia.
Carl Gustaf Hellqvist

**Carl Gustaf Hellqvist**, (født 15. desember 1851 i Kungsör i Sverige, død 19. november 1890 i München i Tyskland), var en av Sveriges mest populære historiemalere på 1800-tallet.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Carl Gustaf Hellqvist var sønn av en skomaker ved samme navn som ham selv. 

Hans kunstneriske begavelse ble oppdaget av Axelina Carlsson som var guvernante hos Per Adam Wallmarks familie, og hun gav Hellqvist hans første undervisning i tegning. Han flyttet til Stockholm da han var rundt 12 år gammel og gikk i lære hos en dekorasjonsmaler. I 1864 begynte han å studere ved Kungliga Konstakademien. 

### Kunstner
I 1875 ble han tildelt Akademiets høyeste pris for maleriet «Gustaf I anklagar Peder Sunnanväder och Mäster Knut inför domkapitlet i Västerås».

To år senere, i 1877, ble han tildelt et reisestipend av Akademiet og han reiste rundt i Europa. I 1879 flyttet han og forloveden Julia Thiersch til München. De giftet sig i 1882 og forlot München for å begi seg til Paris hvor Hellqvist tidligere hadde stilt ut på Parissalongen med sitt oljemaleri «Sten Sture d.y:s död på Mälarens is 1520».

I august 1882 ble han tildelt gullmedalje i Wien for sitt storslagne historiemaleri «Valdemar Atterdag brandskattar Visby».

Hellqvist underviste ved *Königliche akademische Hochschule für die bildende Künste* og ble utnevnt til professor samme sted i 1885. Han led av kraftige hodesmerter etter en hjernerystelse noe som tvang han til å avslutte sin undervisning i 1886. Han sluttet å male rundt samme tid.  I 1890 ble det gitt til kjenne at Hellqvists ateljéutstyr skulle selges. 

I 1889 ble han behandlet med elektrosjokk på grunn av kramper og satt på diett. Året etter døde han på
mentalsykehuset *Irrenanstalt* og ble begravet i München.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Om Hellqvist hos Lexikonett
Kommuner i departementet Hautes-Alpes

Dette er en liste over de 172 kommunene i departementet Hautes-Alpes i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur i Frankrike.

## Referanser
Kommuner i departementet Alpes-Maritimes

Dette er en liste over de 163 kommunene i departementet Alpes-Maritimes i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur i Frankrike.

* (CAP) *[[Agglomeration communities in France|Communauté d'agglomération]] du [[Agglomeration community of the Pôle Azur Provence|Pôle Azur Provence]]* (hovedsete: Grasse), dannet i 2002.
* (CARF) *[[Agglomeration communities in France|Communauté d'agglomération]] de la [[Agglomeration community of the Riviera Française|Riviera Française]]* (hovedsete: Menton), dannet i 2002.
* (NCA) *[[Urban communities in France|Communauté urbaine]] de [[Urban community of Nice Côte d'Azur|Nice-Côte d'Azur]]* (hovedsete: Nice), dannet i 2002.
* (CASA) *[[Agglomeration communities in France|Communauté d'agglomération]] de [[Agglomeration community of Sophia Antipolis|Sophia Antipolis]]* (hovedsete: Antibes), dannet i 2002.

## Referanser
Reistadsteinen

**Reistadsteinen** er en runestein funnet ved Reistad på Hidra i Flekkefjord kommune i Agder.

Steinen ble funnet ved pløying rundt 1857. 

Den ble lagt sammen med annen rydningsstein i en rydningsrøys, og der ble den liggende noen år. Så var det at noen la merke til skrifttegn som var hugget inn på den ene siden. Det ble konstatert at det var en innskrift i den eldre runerekka. Da ble steinen tatt hånd om, fraktet til Kristiania og satt opp i Universitetshagen. 

I dag er den magasinert ved Kulturhistorisk museum. 

Ottar Grønvik leser og translittererer de tre linjene på steinen slik:

: iuÞingaR
: ekwakraR:unnam
: wraita

Han tolker, med Sophus Bugge, det første ordet til å være et mannsnavn. Det er enighet blant runologer om at de neste to ordene skal leses *ek wakraR*, "jeg, Vakr" - men den siste delen finnes det motstridende tolkninger av.

Grønvik lander på "IuÞingaR (ligger her). Jeg, Vakr, utførte innrisningen".

## Referanser


## Litteratur
* 
*
Idd og Marker len

**Idd og Marker len** *(Idde og Marcher Lehn)* var en administrativ enhet (underlen) i Smaalenenes amt (Østfold) fra middelalderen til slutten av 1600-tallet.

Ved lensavviklingen i 1670-årene inngikk det meste av Idd og Marker len i Idd og Marker fogderi, unntatt Rødenes som inngikk i Rakkestad, Heggem og Frøland fogderi, som begge inngikk i Smaalenenes amt.

## [[Geistlig]] inndeling i 1664

**[[Idd|Idd len]]:**
* Idd prestegjeld
** Enningdalen anneks
* Berg prestegjeld
** Rokke anneks
**[[Marker|Marker len]]:**
*Aremark prestegjeld
**Øymark anneks
*Rødenes prestegjeld
**Rømskog anneks

## Noen av lensherrene
Setegården Os var residens for lensherrene i Idd og Marker.
 
Første kjente lensbrev der hogsten begrenses, er ifølge historiker Carl Oscar Munthe fra 1524.
*Gaute Galle, før 1524 en gang
*Kjell Tordssøn, 1524–32 
*Gaute Galle, 1532–53
*Christopher Galle, 1553–55
*Jørgen Esgesøn Bille, 1555–60 (sønn av Eske Bille)
*Christopher Mogenssøn (Handingmann), 1560–f.66 og Eline Godske (enke), 1566–68
*Peder Knudssøn, 1568
*Johan Venstermand, 1569–71
*Mogens Svale, 1572–81.
*Christopher Rosengaard, 1581–93 (også lensmann Københavns Slott)
*Alexander Durham, 1593–1600, orlogskaptein
*Hans Bülow, 1600–02, kongens kjøgemester
*Joachim Bülow, 1602–04, kongens jegermester
*Alexander Rabe von Papenheim, 1604–09
*Gerlof Nettelhorst, 1609–43.
*Henrik Bjelke, 1643–48.
*Jørgen Bjelke, 1648–55.
*Tønne Huitfeldt, 1658–71/7.

## Referanser
Barskogglansvikler

**Barskogglansvikler** (*Cydia indivisa*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). 

## Utseende
En liten (vingespenn 10-14 millimeter), svartbrun vikler. Forvingen har en kommaformet, hvit flekk ved bakkanten, langs framkanten 4-5 korte, hvite tverrstreker med brun kjerne. Den ytterste tredjedelen av vingen er noe lysere enn resten og har et buet, sølvforget tverrbånd on en "rist" av tre parallelle, svarte lengdestreker nær bakhjørnet. Vingefrynsene er mørkbrune bortsett fra en liten, hvit flekk litt foran midten. Bakvingen er mørkt gråbrun.

## Levevis
Larven utvikler seg under skadet bark på gran (*Picea abies*).
De voksne viklerne flyr fra mai til juli.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Mellom- og Nord-Europa (funnet for første gang i Storbritannia i 2010) og i det nordlige Asia.
I Norge er den bare funnet langs kysten av Øst- og Sørlandet vest til Arendal.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae – 570 europeiske arter inklusiv underarter (varianter), hvorav mange i Norge.
******* slekt glansviklere, *[[Cydia (slekt)|Cydia]]* Hübner, 1825
******** barskogglansviker, *Cydia indivisa* (Danilevsky, 1963)

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
* Svenska fjärilar, svenskspråklig nettressurs med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/c/cydia_indivisa.html
* *Cydia indivisa* på UK Moths: https://web.archive.org/web/20111016150557/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=1266b
* Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=439181

## Eksterne lenker
* 
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Kvaeglansvikler

**Kvaeglansvikler** (*Cydia cosmophorana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). 

## Utseende
En liten til middelsstor (vingespenn 9-14 millimeter), mørkbrun vikler. Forvingen har 3-4 smale, sølvhvite tverrbånd. Nær bakjørnet er det 3-4 korte, svarte lengdestreker som danner en liten "rist".

## Levevis
Larven utvikler seg rundt sår i barken på furu (*Pinus sylvestris*), sjeldnere andre bartrær, der det har flytt ut kvae som ligger som klumper utenpå treet. Arten er knyttet til angrep av kvaevikler (*Retinia resinella*) eller grankonglesmalmott (*[[Dioryctria abietella]]*) som skaper utflod av kvae.
De voksne viklerne flyr om dagen i mai-juni.

## Utbredelse
Arten er utbredt over det meste av Europa bortsett fra den sørøstlige delen.
I Norge er den funnet nord til Sør-Trøndelag.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae – 570 europeiske arter inklusiv underarter (varianter), hvorav mange i Norge.
******* slekt glansviklere, *[[Cydia (slekt)|Cydia]]* Hübner, 1825
******** kvaeglansviker, *Cydia cosmophorana* (Treitschke, 1835)

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
* Svenska fjärilar, svenskspråklig nettressurs med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/c/cydia_cosmophorana.html
* *Cydia cosmophorana* på UK Moths: https://web.archive.org/web/20111016193023/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=1267
* Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=439182

## Eksterne lenker
* 
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Solveig Bøe

**Solveig Bøe** (født 7. mars 1962 i Ålesund) er en norsk filosof og professor ved Institutt for filosofi og religionsvitenskap ved NTNU.

Hennes fagfelt er metafysikk, estetikk, kunstfilosofi og filosofihistorie. 

Hun avla doktorgraden dr.art. ved Universitetet i Trondheim (nå NTNU) i 1995, der hun i avhandlingen diskuterte meningen med virkeligheten. Hun ble i 1995 ansatt som førsteamanuensis i filosofi ved det som etterhvert ble Institutt for filosofi og religionsvitenskap ved NTNU, der hun i 2015 ble professor i filosofi.

Hun var 2012–13 medarbeider i radioprogrammet Studio Sokrates på NRK P2.

## Utgivelser
*Mening i virkeligheten : en studie i konkret metafysikk, 259 sider. Dr.avhandling, Det historisk-filosofiske fakultet, AVH, Universitetet i Trondheim.
*øe, Solveig. (2012) "Tidslinjer - drift", i utstillingskatalogen Alex Booker: Trondheim Dérive. 2012.
*Bøe, Solveig; Faber, Hege Charlotte; Strandhagen, Brit. (2014) Raw: Architectural Engagements with Nature. Ashgate. 2014. ISBN 978-1-4724-2100-5.
*Lønmo, Solveig; Bøe, Solveig. *Colour Space Motion. Through the Artwork of [[Edith Lundebrekke]].*, 2016. ISBN 978-82-303-3168-2.
*Bøe, Solveig. (2017) Kunsthåndverk 2017. 2017. ISBN 978-82-93400-04-2.
## Referanser


## Eksterne lenker

* Solveig Bøe på NTNUs nettsider
Rakkestad fogderi

**Rakkestad fogderi** *(Rakkestad, Heggen og Frølands Fogderie)*, var en administrativ enhet (fogderi) i Akershus stiftamt fra midten av 1600-tallet, fra 1768 i Smaalenenes amt.

Ved lensavviklingen i 1670-årene ble Heggen og Frøland len tillagt Rakkestad fra Rakkestad og Mossedal len og dannet **Rakkestad, Heggen og Frøland fogderi**, senere forkortet til **Rakkestad fogderi**. Fogderiet ble overført fra Akershus stiftamt til Smaalenenes amt i 1768.

Landets fogderier ble avviklet amtvis i perioden 1898-1919, i Smaalenenes amt i 1912.

## [[Geistlig]] inndeling i 1701

* Rakkestad prestegjeld
** Rakkestad kirke
* Rødenes prestegjeld
** Rødenes kirke
** Rømskog kirke
* Skiptvet prestegjeld
** Skiptvet kirke
* Spydeberg prestegjeld
* Spydeberg kirke
* Askim prestegjeld
** Askim kirke
* Trøgstad prestegjeld
** Trøgstad kirke
** Baadstad kirke 
* Eidsberg prestegjeld
** Eidsberg kirke
** Trømborg kirke
** Hærland kirke

## [[Herred]]sinndeling mot slutten av 1800-tallet

*Rødenes
*Trøgstad
*Spydeberg
*Askim
*Eidsberg
*Skiptvet
*Rakkestad
Christian Frederik von Schalburg

**Christian Frederik von Schalburg** (1906–1942) var en dansk offiser som også ble offiser i Waffen-SS. Den danske germanske organisasjonen Schalburgkorpset var oppkalt etter ham.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Schalburgs far var den danske godseier og direktør August Theodor Schalburg og moren Elena Vasiljevna Starizki von Siemianowska var fra den russiske adelen. Familien bodde i Russland og han ble døpt i Den russisk-ortodokse kirke 10. februar 1907 og fikk navnet Konstantin Feodorovitsj Schalburg. Først senere samme år ble han døpt luthersk og fikk navnet Christian Frederik Schalburg. Som ung fikk Schalburg militær utdannelse ved tsarens kadettkorps i St. Petersburg.

### Danmark
Da den russiske revolusjonen brøt ut i 1917 flyktet familien til Danmark. Her ble Schalburg offiser i Den Kongelige Livgarde og engasjerte seg i Danmarks Nationalsocialistiske Arbejderpartis ungdomsorganisasjon.

Adelspredikatet *[[von]]* var aldri en del av hans døpenavn, men noe som han fikk rett til å bruke gjennom ekteskapet med den dansk-tyske adelsdamen Helga *Freiin* («friherreinne», «baronesse») von Bülow (1910-1995). I november 1934 fikk paret en sønn. Han ble døpt i den russisk-ortodokse kirken i København, med blant andre Olga Aleksandrovna av Russland som fadder.

### Annen verdenskrig
Under vinterkrigen meldte Schalburg seg som frivillig i kampen mot Den røde armé. Etter vinterkrigen meldte han seg til Waffen-SS og tjenestegjorde i 5. SS-Panzer-Division «Wiking». Med sin danske militære grad ble han utnevnt til den tilsvarende graden *[[SS-Hauptsturmführer]]*. I sin tjenestetid i 5. SS-Panzer-Division «Wiking» ble han tildelt Jernkorset av både andre og første klasse.

1. mars 1942 overtok han befalet over Frikorps Danmark som *[[SS-Sturmbannführer]]*. Han ledet dette i en panserstrid ved Demjansk sør for Leningrad da han 2. juni ble skadet av en artillerigranat og kort tid etter døde av splintskadene. Han ble begravet Biakowo ikke langt fra Demjansk.

Reichsführer-SS Heinrich Himmler utnevnte ham posthumt til *[[Obersturmbannführer]]*.

Etter hans død ble også en dansk medalje, Schalburgkorset, oppkalt etter ham. Medaljen ble aldri tildelt danske soldater i tysk tjeneste og det er tvil om den noen gang ble utdelt.

## Referanser
Per Kristian Bjørkeng

**Per Kristian Bjørkeng** (født 1969) er en norsk forfatter og journalist i *[[Aftenposten]]*s kulturredaksjon. 

Bjørkeng arbeidet fra 1990 i *[[Trondheimsavisa]]* senere også i *[[Arbeider-Avisa]]* og *[[Adresseavisen]]*, før han i 1994 ble fast ansatt i *Aftenposten*. Her har han særlig skrevet om forskningsjournalistikk, feature, kultur og digitale medier. Bjørkeng har både skrevet som reporter, kommentator og anmelder. Han har blant annet markert seg med kommentarer om utviklingen av data- og medieteknologi, og har holdt flere foredrag om temaet. I 2016 - 2021 var han programleder i Teknologimagasinet i Aftenposten, et web TV-program som etter hvert gikk over til å bli podkast. 

I januar 2011 utga Bjørkeng boken *Nettkidsa*. Boken tar for seg den nye digitaliserte barndommen, og er den første norske utgivelsen som behandler dette temaet på en måte som er rettet inn mot foreldre. Boken er en drøftende gjennomgang av hva internasjonal forskning sier om områder som kan bekymre foreldre, som digital mobbing, avhengighet av videospill og seksuelle overgrep initiert via internett.

I september 2018 kom boken *Kunstig intelligens - den usynlige revolusjonen*. Denne debattboken tar for seg hva kunstig intelligens er, hvordan denne teknologien virker, og på hvilke måter samfunnet ser ut til å bli påvirket i de nærmeste årene. Egne kapitler behandler problemstillinger som selvkjørende biler, falske nyheter, drapsroboter, og ulempene med hemmelige og fordomsfulle algoritmer.  I siste del av boken behandler forfatteren hva som kan skje på svært lang sikt, dersom maskiner utvikler generell kunstig intelligens.  

Etter at chatboten ChatGPT ble lansert i desember 2022, har Bjørkeng hovedsakelig skrevet om hvordan nye gjennombrudd innen kunstig intelligens påvirker samfunnsliv og den enkeltes hverdag. Mot slutten av 2023 kom boken «Knekk ChatGPT-koden - Lær å tenke nytt og ta i bruk tidenes kraftigste dataverktøy».   

## Bibliografi
* *Nettkidsa : barnas digitale hverdag*, 2011, Cappelen Damm. ISBN 978-82-02-33337-9
* *Kunstig intelligens - den usynlige revolusjonen*, 2018, Vega Forlag. ISBN 978-82-8211-600-8

## Eksterne lenker

* Artikler av Per Kristian Bjørkeng i aftenposten.no
* Teknologimagasinet, Aftenposten.no
* Nettkidsa.no
Konrad I av Böhmen

**Konrad I** (født ca. 1035, død 6. september 1092) var hertug av Böhmen i åtte måneder i 1092. Han sønn av hertug Bretislav I og Judith av Schweinfurt.

Han etterfulgte sin bror Vratislav II som hersker da denne døde 14. januar 1092, men overtok ikke kongetittelen som var gitt til broren personlig av keiser Henrik IV.

Før han ble hertug av Böhmen hadde han regjert i Mähren som hertug av Brno og Znojmo siden 1054. 

Han ble etterfulgt av sin nevø Bretislav II.
## Referanser
Kommuner i departementet Bouches-du-Rhône

Dette er en liste over de 119 kommunene i departementet Bouches-du-Rhône i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur i Frankrike per 1. januar 2021.


* (CUM)  *[[Communauté urbaine]] [[Urban Community of Marseille Provence Métropole|Marseille Provence Métropole]]*, dannet i 2000.
* (CAAP) *[[Communauté d'agglomération]] du [[Aix-en-Provence|Pays d'Aix-en-Provence]]*, dannet i 2001, også delvis i departementet Vaucluse
* (CAAM) Communauté d'agglomération Arles-Crau-Camargue-Montagnette, dannet i 2004
* (CAG)  *[[Agglomeration community of Pays d'Aubagne et de l'Etoile]]*, dannet i 2007, også delvis i departementet Var.
* (CAO)  *[[Communauté d'agglomération]] de l'[[Martigues|Ouest de l'Étang-de-Berre]]*, dannet i 2001.
* (CAS)  *[[Communauté d'agglomération]] [[Salon-de-Provence|Berre Salon Durance]]*, dannet i 2002.
* (SANB) *[[Syndicat d'agglomération nouvelle]] du [[Nord-Ouest de l'Étang-de-Berre]]*, dannet i 1984.
Fredrik Wildhagen

**Fredrik Christian Wildhagen** (født 15. august 1939, død 9. mai 1992) var en norsk kunsthistoriker, kjent for å ha dokumentert det skandinaviske kunstdesign.

Etter studier i Roma og Oslo var Fredrik Wildhagen tilsatt ved Statens håndverks- og kunstindustriskole fra 1967. I hans rektorperiode 1975–1981 ble undervisningsinstitusjonen omdannet til høgskole, og fra 1982 ble Wildhagen førsteamanuensis og leder for skolens nye Institutt for teori og historie.

I periode 1981–1986 var han tilknyttet *[[Arbeiderbladet]]* som skribent med formgivning som spesialfelt.
## Utgivelser
* 
* 
* 
* 
## Verv
__NOTOC__
* Nordisk forum for formgivningshistoriske studier
* Norsk Forums råd – stifter og formann
* Utenriksdepartementets rådgivningsgruppe for Norgespaviljongen ved Verdensutstillingen i Sevilla i 1992 – medlem
* Landsforbundet Norsk Brukskunst – visepresident
* Kunstindustrimuseet – styremedlem
* Ulike italienske designjuryer – medlem
* *Consulting editor* for tidsskriftene *Journal of Design History* i Oxford, *Design Issues* i Chicago og ''Scandinavian Journal of Design History''
## Utmerkelser
* St. Hallvardsmedaljen 1979
## Referanser
Moss fogderi

**Moss og Tune fogderi** *(Mosse og Tunø Fogderie)* var en administrativ enhet (fogderi) i Smaalenenes amt fra midten av 1600-tallet. Det omfattet tidligere Onsø len og deler av de tidligere Verne klosterlen, Tune og Aabygge len og Rakkestad og Mossedal len.

Ved lensavviklingen i 1670-årene ble Borge, Tune og Hvaler fra Tune og Aabygge len, Onsø len, Rygge, Våler og Råde fra Verne klosterlen og Hobøl fra Rakkestad og Mossedal len lagt til **Moss, Onsø, Tune og Vembe fogderi**, senere forkortet til **Moss og Tune fogderi** og tilsist **Moss fogderi**. I 1842 ble Hvaler, Borge og Torsnes overført til Idd og Marker fogderi, og Varteig fulgte i 1876.

Landets fogderier ble avviklet amtvis i perioden 1898-1919, i Smaalenenes amt i 1912.

## [[Geistlig]] inndeling i 1701

* Rygge prestegjeld
** Rygge kirke
** Moss kirke
* Borge prestegjeld
** Borge kirke
** Torsnes kirke
* Tune prestegjeld 
** Tune kirke
** Rolvsøy kirke
** Glemmen kirke
** Varteig kirke
* Onsøy prestegjeld
** Onsøy kirke
* Hvaler prestegjeld
** Hvaler kirke
* Hobøl prestegjeld
** Hobøl kirke
* Våler prestegjeld
** Våler kirke
** Svinndal kirke
* Råde prestegjeld
** Råde kirke

## [[Herred]]sinndeling mot slutten av [[1800-tallet]]
* Tune
* Glemmen
* Onsøy
* Råde
* Rygge
* Våler
* Hobøl
* Jeløy (Moss landsogn)
Lauritz Opstad

**Lauritz Opstad** (1917–2003) var en norsk kunsthistoriker og museumsmann, mest kjent som leder av Kunstindustrimuseet i over tjue år.

Etter examen artium i Sarpsborg 1937, cand.mag. og cand.philol. i historie ved Universitetet i Oslo, var han fra 1944 til 1947 lektor i Fredrikstad, Kunstindustrimuseet under Thor Bendz Kielland, samt konservator ved Stavanger Museum. Så var han konservator i Østfold fra 1947 til 1967, dernest direktør for Kunstindustrimuseet fra 1967 til 1987.  Sønnen Jan-Lauritz Opstad har vært leder for Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum.

## Utmerkelser
*  St. Olavs Orden, ridder av 1. klasse (1976)
*  Dannebrogordenen, kommandør
*  Finlands løves orden, ridder av 1. klasse
*  Nordstjerneordenen, kommandør
*  Wilsemedaljen (1959)

## Utgivelser
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Oversettelser
* 

## Verv
* Foreningen av vitenskapelige tjenestemenn ved museene, formann 1967–75
* Akershus Slotts Venner, formann 1976–92

## Referanser
Elyes Abid

**Elyes Abid** (født 1980) er en norsk brasiliansk jiu-jitsu-utøver og musiker. Han har blant annet deltatt i BJJ EM.

Han var tidligere bassist for Total Blackout, Circus Maximus og gitarist i Groupe Elyssa som var aktive i Tunisia mellom 1999 og 2003. Han har også medvirket i noen musikkvideoer. Lyes Abid er produsent, låtskriver og gitarist på sangen «Mamacita» med Yousef Hadaoui og Aylar Lie, og medvirker i musikkvideoen til sangen. Spiller også på debutplaten til Emire og Lillebror, og oppfølgeralbumet til Sofian blant mange andre. Andre artister han har jobbet på utgivelser med er Ole Paus, Jørn Hoel, Jens Book-Jenssen, Bjøro Håland, rapperen Amazone, Kirsti Sparboe, Ørnulf Holthe fra Gluntan, Finn Kalvik, Ellen Nikolaysen og Dag Ingebrigtsen.

Abid har jobbet i Carambole Records.

Abid har brasiliansk jiujitsu svart belte og jobber med kamsport, selvforsvar og forebyggende arbeid overfor barn og unge. Han er hovedinstruktør i BJJ og Krav Maga på Frontline Muay Thai Kampsportsenter / Roger Gracie Academy Norway

## Referanser
Vasilij IV av Russland

**Vasilij IV av Russland** (russisk: Василий IV Иванович Шуйский) (født 22. september 1552, død 12. september 1612) var Russlands tsar fra 1606 til 1610. Han var den siste av Ruriks dynasti. 

## Referanser
Vembe, Tune og Aabygge len

**Vembe, Tune og Aabygge len** var en administrativ enhet (len) i dagens Østfold fra middelalderen til midten av 1600-tallet. Ved lensavviklingen i 1670-årene ble lenet splittet, hvorav Tune, Borge og Hvaler inngikk i Moss, Onsø, Tune og Vembe fogderi, mens Skiptvet og Spydeberg inngikk i Rakkestad, Heggen og Frøland fogderi, begge i Smaalenenes amt.

*Aabygge* var i tidligere tider navnet på et skipreide tilsvarende Borge prestegjeld, mens *Vembe* (ref. navn), som utgjorde Skiptvet og Spydeberg, tidvis var eget len.

## Navn

Lenet ble i samtiden benevnt under en rekke navn, f.eks. *Tune, Vembe, Aabygge og Hvaler Lehn* og *Tune, Aabøygde oc Wembe Skibrede Lehn*.

## [[Geistlig]] inndeling i 1664

* Tune prestegjeld
** Rolvsøy anneks
** Glemminge anneks
** Varteig anneks
* Borge prestegjeld
** Torsnes anneks
* Hvaler anneks
* Skiptvet prestegjeld
* Spydeberg prestegjeld
Bjørn Cappelen

**Bjørn Cappelen**, tidligere *Bjørn Cappelen Sørum*, (født 1. januar 1947) er en norsk sivilarkitekt utdannet ved fra NTH i 1973 og var sammen med ark. MNAL Tom E. Forsberg grunnlegger av HUS Arkitekter AS i Trondheim. Cappelen var medeier i Narud-Stokke-Wiig Trondheim AS i årene fra 1986 inntil HUS sivilarkitekter, Bjørn C. Sørum AS ble stiftet i 1993. Cappelen har vært arkitekt for eneboliger, boligprosjekter, hoteller, skole-og undervisningsbygg og næringsbygg i hele Norge i egen praksis og i ansettelsesforhold. Han er ansvarlig arkitekt for Telenors hovedkvarter på Fornebu ved Oslo, og ledet arbeidet gjennom den internasjonale arkitektkonkurransen om prosjektet, og senere i prosjekteringen og i gjennomføringen av byggingen.  

Siden 2007 har Cappelen vært ansatt som seniorarkitekt ved Universitetet i Oslo. Bjørn Cappelen stammer fra eldste sønns gren i slekten Cappelen.

## Referanser


## Litteratur
* Lambrecht Haugen: *Cappelen-slekten 1627-2008*, Rosendal 2008, side 22-23
* Arne Gunnarsjå: Arkitekturleksikon side 766
* Ulf Grønvold: http://omarkitektur.blogspot.no/2009/01/telenor-dynamikk-og-fornuft.html
Saint-Chinian

**Saint-Chinian** er en kommune i departementet Hérault i regionen Occitanie sør i Frankrike. Saint-Chinian er navnet på både kommunen og på det omliggende vindistriktet.

Navnet Saint-Chinian antas å stamme fra  *Anianus* (Aignan), biskop av Orleans  som  i året 451 ledet forsvaret mot de invaderende  hunerne.  Landsbyens, og dermed kommunens, navn synes dermed å ha oppstått ved forvrengning av den oksitanske formen av St. Anianus. Til støtte for dette synet er navnet på et nærliggende kloster kjent fra  826 som *Monasterium S. Aniani*.

## Saint-chinian (AOC)
**Saint-Chinian**  danner også utgangspunktet for vindistriktet Saint-chinian (AOC), som utgjøres av kommunene: Assignan, Babeau-Bouldoux Berlou, Causses-et-Veyran, Cazedarnes, Cébazan, Cessenon-sur-Orb, Creissan, Cruzy, Ferrières-Poussarou, Murviel-lès-Béziers, Pierrerue, Prades-sur-Vernazobre, Puisserguier, Quarante, Roquebrun, Saint-Chinian, Saint-Nazaire-de-Ladarez, Vieussan og Villespassans.
Druesortene som benyttes i saint-chinianvin er: carignan, cinsault, grenache, lledoner pelut, mourvèdre og syrah. Syrah, mourvèdre og  grenache representerer om lag  70 % av distriktets vinhøst. *Carignan* benyttes i rødvin, mens  *cinsault* er mer egnet for rosévin.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Saint-Chinian***

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Onsø len

**Onsø len** *(Onsøen Closters Lehn* var en forlening (len) tidvis under Nonneseter kloster i Oslo, beliggende i dagens Østfold fra middelalderen til midten av 1600-tallet.

Ved lensavviklingen i 1670-årene inngikk Onsø len i Moss, Onsø, Tune og Vembe fogderi i Smaalenenes amt.

## Lensherrer
* Erik Eriksen (1527)
* Kirsten Eriksdatter Gyldenhorn (Eiler Pedersen Brockenhuus' enke) (1549-)
* Oluf Kalips (1552-)
* Munk av Vejberggaard (1570-8)
* Peder Knudsen (før 1582)
* Henrik Brockenhuus (1582-88)
* Dorte Juel (Brockenhuus' enke) (1588-96)
* Erik Mogensen (1596-1603)
* Anne Brok (Mogensens enke) (1603-4)
* Anders Green (1606-15)
* Jens Bjelke (1615-60) forlent sammen med Nonneseter kloster
* Henrik Bjelke (1660-)

## [[Geistlig]] inndeling i 1664

* Onsøy prestegjeld
** Ørmen fjerding
** Å fjerding
** Ytter fjerding
** Vest fjerding

## Kilder
*
Heggen og Frøland len

**Heggen og Frøland len**, også benevnt **Heggen og Frøland fogderi**, var en administrativ enhet (underlen) til Akershus hovedlen fra middelalderen. Ved lensavviklingen i 1670-årene inngikk lenet i sin helhet i Rakkestad, Heggen og Frøland fogderi, begge i Smaalenenes amt.

*Heggen* var et gammelt navn på Eidsberg, mens *Frøland* omfattet Askim og Trøgstad, i det senere Østfold fylke.

## Geistlig inndeling i 1664
* Askim prestegjeld
* Trøgstad prestegjeld
** Bådstad anneks
* Eidsberg prestegjeld
** Trømberg anneks
** Hærland anneks

## Lensherrer
* Ebbe Munch (1593-97)
* Peder Knutsøn Maaneskjold (1597–1607)
* 1607 lagt under Baahus len
* 1608 lagt under Akershus len

## Kilder
* 
* Rolf Fladby, *Administrativ inndeling* i *Den Eldste matrikkelen - En innfallsport til historien - Skattematrikkelen 1647*, Norsk lokalhistorisk institutt, 1991, s. 26-27, ISBN 82-90176-41-4
*
Liste over Norges landskamper i fotball for herrer 1950–1954

**Liste over Norges landskamper i fotball for herrer 1950–1954** inneholder samtlige landskamper spilt av  i kronologisk rekkefølge i perioden fra januar 1950 til desember 1954.

## Norges landskamper 1950

## Norges landskamper 1951

* Kampen mellom England og Norge blir ikke regnet som offisiell av The Football Association.
----

## Norges landskamper 1952

* Kampen mellom Norge og Finland var en del av en firenasjoners turnering, som et ledd i 50-årsjubileet til Norges Fotballforbund.
----

## Norges landskamper 1953

* Kampen mellom England og Norge blir ikke regnet som offisiell av The Football Association.
----

* Willibald Hahn ble utnevnt til Norges første landslagstrener fra 1. august og tok over etter daværende rikstrener Frank Soo.
----

* Norge endte på tredjeplass i sin kvalifiseringsgruppe og ble dermed ikke kvalifisert til VM i fotball 1954, som ble arrangert i Sveits.

**Kvalifiseringsgruppe 1:**

## Norges landskamper 1954

* Kampen mellom Norge og Danmark ble spilt i forbindelse med jubileet til det svenske fotballforbundet.
----

* Kampen mellom Sverige og Norge ble spilt i forbindelse med jubileet til det svenske fotballforbundet.
----

## Eksterne lenker
* 
* RSSSF.no – National team 1950
* RSSSF.no – National team 1951
* RSSSF.no – National team 1952
* RSSSF.no – National team 1953
* RSSSF.no – National team 1954
William Cavendish

**William Cavendish** er navnet til flere personer:

## Jarler av Devonshire
* William Cavendish, 1. jarl av Devonshire (død 1626)
* William Cavendish, 2. jarl av Devonshire (1591–1628)
* William Cavendish, 3. jarl av Devonshire (1617–1684)

## [[Hertug av Devonshire|Hertuger av Devonshire]]
* William Cavendish, 1. hertug av Devonshire (1640–1707)
* William Cavendish, 2. hertug av Devonshire (1673–1729)
* William Cavendish, 3. hertug av Devonshire (1698–1755)
* William Cavendish, 4. hertug av Devonshire (1720–1764)
* William Cavendish, 5. hertug av Devonshire (1748–1811)
* William Cavendish, 6. hertug av Devonshire (1790–1858)
* William Cavendish, 7. hertug av Devonshire (1808–1891)

## Andre britiske adelsmenn
* William Cavendish, 1. hertug av Newcastle-upon-Tyne (1592–1676)
* William Cavendish-Bentinck (1738–1809), 3. hertug av Portland
* William Cavendish, 2. baron Chesham (1815–1882)
* William Cavendish, marki av Hartington (1917–1944)
* William Cavendish, jarl av Burlington (født 1969)

## Andre
* William Cavendish (1505–1557), engelske hoffmann
* William Cavendish (1783–1812), far til 7. hertug av Devonshire og medlem av det britiske parlamentet
* William Hunter Cavendish, amerikansk militær og politiker
Edgeley Park

**Edgeley Park** er et stadionanlegg for fotball og rugby union i byen Stockport i England. Det ble opprinnelig bygget for Stockport Rugby League Club i 1901, men i 1902 hadde klubben opphørt og senere samme år flyttet Stockport County Football Club, som var på utkikk etter et større stadion, inn på Edgeley Park og konverterte den til et fotballstadion. Edgeley Park har en setekapasitet på  tilskuere, hvorav rundt halvparten () på Cheadle End-tribunen bak det ene målet, som er den nyeste og mest moderne av tribuneseksjonene. Publikumsrekorden er på 27 833, satt da Liverpool møtte Stockport County i FA Cupens 5. runde i 1950.

Etter 100 år som hjemmebane for Stockport County ble banen fra 2002 delt med rugby union-klubben Sale Sharks

## Eksterne lenker
* Edgeley Parks historie
Verne klosterlen

**Verne klosterlen** *(Værnø Closters Lehn)* var en forlening (len) under Værne Kloster, beliggende i dagens Østfold fra middelalderen til midten av 1600-tallet.
 
Ved lensavviklingen i 1670-årene inngikk det meste av Verne klosterlen i Moss, Onsø, Tune og Vembe fogderi, unntatt Skjeberg som inngikk i Rakkestad, Heggem og Frøland fogderi, begge i Smaalenenes amt.

## [[Geistlig]] inndeling i 1664

* Råde prestegjeld
** Råde kirke
* Skjeberg prestegjeld
** Skjeberg kirke
** Ullerøy anneks
** Ingedal anneks
* Rygge prestegjeld
** Rygge kirke
** Moss anneks
* Våler prestegjeld
** Våler kirke
** Svinndal anneks
Rakkestad og Mossedal len

**Rakkestad og Mossedal len** *(Rachestad og Mossedals Lehn)* var en administrativ enhet (len) i dagens Østfold fra middelalderen til midten av 1600-tallet. Lenet inngikk fra 1606 i Mariakirkens prostilen.

Ved lensavviklingen i 1670-årene ble lenet splittet, hvorav Rakkestad inngikk i Rakkestad, Heggen og Frøland fogderi, mens Mossedal, dvs. Hobøl, inngikk i Moss, Onsø, Tune og Vembe fogderi, begge i Smaalenenes amt.

## [[Geistlig]] inndeling i 1664

* Rakkestad prestegjeld
* Mossedal prestegjeld
** Tomter anneks
Trefoldighet menighet (Arendal)

**Trefoldighet menighet** er Den norske kirkes menighet i Arendal sentrum. Menigheten ligger i Trefoldighet sogn (tidligere Arendal sentrum prestegjeld), Arendal prosti.

Menigheten ble etablert i 1705 da Arendal ble eget sognekall med egen sogneprest, skilt ut fra Holt prestegjeld. Menigheten fikk egen kapellan i 1742 i tillegg til sognepresten.

Trefoldighet menighet har Trefoldighetskirken  (*Hellig Trefoldighets Kirke*) som sin kirke. Den er den tredje i rekken, den første ble bygget 1670, dagens ble bygget i 1888. Arendal sogn beholdt sitt navn fra 1705 helt frem til 1913, de det ble forandret til «Trefoldighet sogn».
Omloop Het Volk 2008

**Omloop Het Volk 2008** var den 63. utgaven av Omloop Het Volk, og ble arrangert 1. mars 2008. Dette var siste året rittet ble omtalt som *Omloop Het Volk*. Belgieren Philippe Gilbert vant det 199 km lange rittet 58 sekunder foran landsmannen Nick Nuyens etterfulgt av nordmannen Thor Hushovd.

## Resultat

## Eksterne lenker
* 
* Rapport og resultater (Engelsk tekst)
Goyt

**Goyt** er ei elv i Nordvest-England. Den har utspring på Axe Edge Moor i den sørlige delen av Penninene, og renner derfra mot nord og nordvest til den i byen Stockport løper sammen med elva Tame og danner elva Mersey.

## Elvas løp
Goyt har utspring på lyngheiene ved Axe Edge, nær vertshuset Cat and Fiddle Inn. Elva renner nordover og ned i Goytdalen, hvor den krysser under Derbyshire Bridge, som var den gamle grensa mellom Derbyshire og Cheshire. Lengre ned møter den ei gammel bru beregnet på hestetrafikk, som ble flyttet da Errwood-reservoaret ble bygget på 1960-tallet. Like nedenfor ligger enda et reservoar, Fernilee-reservoaret.

Goyt passerer deretter gjennom Taxal og Horwich End, og fortsetter så gjennom Whaley Bridge, New Mills (hvor den løper sammen med sideelva Sett) og Marple Bridge (hvor den største sideelva, Etherow, kommer inn fra nordøst). I byen Stockport flyter Goyt til slutt sammen med elva Tame og danner elva Mersey, som fortsetter mot vest til den munner ut i Irskesjøen ved Liverpool.

## Eksterne lenker
*