open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kari-Anne Opsal

**Kari-Anne Opsal** (født 1967) er en norsk politiker for Arbeiderpartiet. I 2025 ble hun valgt til partisekretær i Arbeiderpartiet.

Hun var fylkesråd for næring i Troms fra høsten 2011 til mars 2013. Før dette var hun fylkesråd for samferdsel og miljø fra mars 2009. I 2019 ble hun valgt som ordfører i Harstad kommune.

Opsal var medlem av Harstad kommunestyre fra 1999 og varaordfører fra 2003.

I perioden 21. oktober 2005 til 3. august 2007 var hun politisk rådgiver i Fiskeri- og kystdepartementet.

Opsal er utdanna jurist fra Universitetet i Tromsø. Hun har hatt ulike saksbehandlerstillinger i det offentlige. Fra 2001 dreiv hun egen advokatvirksomhet.

Hun var president i Norsk Bridgeforbund fra 2016 til 2022. I juni 2018 ble hun valgt til styremedlem i European Bridge League. og styremedlem i World Bridge Federation.

## Referanser


## Kilder
* «Kari-Anne Opsal går av som fylkesråd», *Nordlys* 14. mars 2013; besøkt 28. juni 2013.
* Biografisk informasjon på regjeringen.no; besøkt 28. juni 2013.
*http://bridge.no/var/fckeditor/bridgeno/file/PDF/Bridgeting/2018/Bridgetinget2018%20_Protokoll.pdf

## Eksterne lenker
*
Steinsland

**Steinsland** er en bygd sørvest i Øygarden kommune i Vestland fylke.

Siden 1869 har det vært drevet handelsvirksomhet på Steinsland. Noen år senere ble det fast stoppested for rutebåter til Bergen frem til 1957 da ruten ble lagt ned. I 1909 fikk bygden også eget brevhus, datidens postkontor. I 1928 ble *Bakkes Hermetikkfabrikk* etablert på Steinsland av Ingebrigt Bakke. Fabrikken hadde fiskemottak og spesialiserte seg også på hermetisering av skalldyr og det var her man først realiserte idéen med å fylle krabbeskjell med kjøtt. Fabrikken var bygdas største arbeidsplass frem til nedlegging på 70-tallet. Ingebrigt Bakke drev også skipsfart fra Steinsland.

Steinsland var kommunesentrum i perioden 1926 til 1987.

## Referanser
Døscherholmen

**Døscherholmen** er ei lita øy i Øygarden kommune (før 2020 i Sund kommune) i Vestland.

Døscherholmen ligger nord på Tofterøy, rett øst for Glesvær. Holmen ble i 1888 tildelt Elias Olsen fra Bremnes som husmannsplass. Han etablerte landhandel og tok samtidig navnet Elias Olsen Døscherholmen. Han bygde han også et tranbrenneri og han solgte drivstoff til båtfolket. I 1902 kjøpte han øya. Virksomheten på holmen ble etter hvert utvidet med bl.a. barkeri, fiskemottak og sildesalteri og i 1915 fikk holmen eget brevhus, dette ble i 1920 omgjort til poståpneri. Sønnen Bernt Olsen tok over forretningen i 1912 og drev den frem til han døde i 1937.

Etter andre verdenskrig kom det veiforbindelse til Døscherholmen, men det forhindret ikke at næringsvirksomheten i løpet av 60- og 70-tallet måtte avvikles. I nyere tid har det blitt lansert planer om ny bebyggelse på holmen.

## Referanser
Liste over flyplasser på Island

*AEY – Akureyri lufthavn
*BIU – Bíldudalur lufthavn
*EGS – Egilsstaðir lufthavn
*GJR – Gjögur lufthavn
*GRY – Grímsey lufthavn
*HFN – Hornafjörður lufthavn
*HZK – Húsavik lufthavn
*IFJ – Ísafjörður lufthavn
*KEF – Keflavik internasjonale lufthavn
*RKV – Reykjavík lufthavn
*THO – Þórshöfn lufthavn
*VEY – Vestmannaeyjar lufthavn
*VPN – Vopnafjörður lufthavn

## Kilder
* Isavia
Bakki lufthavn

**Bakki lufthavn** (ICAO:**BIBA**) er en flyplass ved byen Bakki, Island. Flyplassen mest brukt til flygninger mellom fastlandet og Vestmannaeyjar.

## Destinasjoner

## Eksterne lenker
*
Bíldudalur lufthavn

**Bíldudalur lufthavn** (IATA:**BIU**, ICAO:**BIBD**) er en flyplass ved tettstedet Bíldudalur i Vesturbyggð, vest på Island. Flyplassen ligger omtrent 5 kilometer sør-sørøst for tettstedet. Flyplassen brukes kun til innenlands rutetrafikk. 

Flyselskapet Norlandair tilbyr jevnlige flyvninger mellom hovedstaden Reykjavík og Bíldudalur. Flytiden er omtrent 35 minutter

## Destinasjoner

## Referanser
Litteraturåret 1917

## Hendelser
* 15. mars - Max Jacob, Vicente Huidobro, Guillaume Apollinaire og Pierre Reverdy grunnlegger det innflytelserike tidsskriftet *Nord-Sud*.

## Nye bøker
### Skjønnlitteratur
* *[[Bengt Blancks sentimentala resa]]* av Gustaf Hellström
* *Brændoffer* av Johan Falkberget 
* *[[Den siste Kergoël]]* av Gunnar Cederschiöld
* *[[Elden (bok)|Elden]]* av Bo Bergman
* *[[Markens Grøde]]* av Knut Hamsun 
* *[[Mor i Sutre]]* av Hjalmar Bergman
* *[[Negrer (bok)|Negrer]]* av Gunnar Cederschiöld
* *[[Revolutionen och staten]]* (også kalt *Staten och revolutionen*) - Vladimir Lenin
* *[[Red Cross and Ironcross]]* av Axel Munthe
* *Splinten av troldspeilet* av Sigrid Undset 
* *Tre søstre* av Sigrid Undset 
* *[[Vapenaffären]]* av Anders Eje
* *[[Vredens portar]]* av Arnold Bennett
* *[[Ysaïl]]*, av Henning Berger

### Sakprosa
* Bibliotheca Missionum
* Encyclopaedia Sinica

## Priser og utmerkelser
* Holger Drachmann-legatet: Johannes Buchholtz
* Otto Benzons Forfatterlegat: Emil Rasmussen
* Nobelprisen – Carl Spitteler, Sveits 

## Fødsler

## Dødsfall

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ísafjörður lufthavn

**Ísafjörđur lufthavn** (IATA:**IFJ**, ICAO:**BIIS**) er en flyplass ved byen Ísafjörđur, Island

## Destinasjoner

## Eksterne lenker
*
Peder Tollefsen Ilsaas

**Peder Tollefsen Ilsaas** (født 9. mai 1777, død 17. februar 1847) var en norsk gårdbruker, skogeier og stortingsrepresentant.

Han var født på gården nordre Ilsaas i Åmot og overtok denne etter faren. Han var i sin tid en av Østerdalens største skogeiere og en mye benyttet kommunemann. Han etterlot seg en stor samling dokumenter om eiendomssalg m.m. som ikke er bevart.

Ilsaas var 1. representant fra Hedemarkens amt til det første ordentlige Storting i 1815, hvor han var medlem av åtte komiteer. 

## Referanser


## Kilder
* Tallak Lindstøl: *Stortinget og Statsraadet*, Kristiania, 1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K, side 425 digital utgave
* 

## Eksterne lenker
*
H-indeks

**''h''-indeks** (engelsk: h*-index*) er et bibliometrisk mål på en forskers vitenskapelige publisering og innflytelse innen faglitteraturen. Tallet beregnes ut fra antall publiserte arbeider og det antall ganger hvert arbeid er sitert. Systemet ble foreslått som et system for å avgjøre teoretiske fysikeres relative innflytelse av fysikeren Jorge Hirsch i 2005, og defineres som:
:en forsker har indeks *h* hvis *h* antall av forskerens totale antall publikasjoner har minst *h* antall siteringer og resten har færre enn *h* siteringer hver

Det er store forskjeller mellom hva som er en typisk *h*-indeks på samme karrierenivå innen ulike fagområder, og generelt har forskere innen naturvitenskap og medisin langt høyere verdier enn forskere innen humaniora og samfunnsvitenskap. Hirsch foreslo selv at innen teoretisk fysikk ville en *h*-indeks på 12 per 2005 være passende for å få fast stilling og forfremmelse til *associate professor* (førsteamanuensis), 18 ville være passende for forfremmelse til *professor*, 15–20 kunne bety medlemskap i American Physical Society og 45 eller høyere kunne bety medlemskap i National Academy of Sciences. En studie gjennomført ved London School of Economics fant at professorer i Storbritannia hadde gjennomsnittlige verdier på 2,8 innen rettsvitenskap, 3,4 innen statsvitenskap, 3,7 innen sosiologi, 6,5 innen geografi og 7,6 innen samfunnsøkonomi. I gjennomsnitt hadde professorer verdier på rundt det dobbelte av førsteamanuenser. På grunn av mer publisering og også sitering innen ulike fag kan hva som er typiske *h*-verdier i ulike fag og på ulike stillingsnivåer ha endret seg over tid.

For å være blant den høyest siterte prosenten i perioden 2000–2010 måtte en forsker ifølge *Essential Science Indicators* være sitert 2073 ganger i fysikk, 1390 i klinisk medisin og 154 i samfunnsvitenskap.

En *h*-verdi kan regnes ut manuelt, men ofte brukes automatiske verktøy i databaser som Google Scholar eller abonnementstjenestene Scopus og Web of Science; disse databasene er imidlertid ikke fullstendige, og særlig Scopus og Web of Science har store hull i datagrunnlaget, spesielt i ikke-naturvitenskapelige fag. Google Scholar anses som relativt dekkende for vitenskapelige publikasjoner som er tilgjengelige på internett, og i praksis brukes ofte *h*-verdien utregnet av Google Scholar.

## Referanser
Grímsey lufthavn

**Grímsey lufthavn** (islandsk: *Grímseyjarflugvöllur*) (IATA:**GRY**, ICAO:**BIGR**) er en flyplass på øya Grímsey på Island Flyplassen ligger 40&nbsp;km nord for Islands kyst og har årlig flyruter betjent av Norlandair.

## Destinasjoner

## Referanser


## Eksterne lenker
* (en) Isavia 
* (en) Om Grímsey lufthavn, OurAirports 
* (en) Norlandair, flyruter.
Bevaringsbiologi

**Bevaringsbiologi** er vitenskapen som undersøker trusler mot det biologiske mangfoldet, og måter å møte disse truslene på. Som sådan er bevaringsbiologi en tverrfaglig disiplin, som hovedsakelig baserer seg på den biologiske delgrenen økologi, men overlapper med andre biologiske (genetikk, etologi, fylogenetikk, taksonomi) og ikke-biologiske (økonomi, sosiologi, geografi, etikk) forskningsfelt samt naturforvaltning.

## Bevaringsbiologiske forskningsfelt
Noen av spørsmålene som bevaringsbiologien forsøker å besvare er:
* Hva er sårbarheten til en populasjon (dvs. sannsynligheten for at populasjonen dør ut innen et gitt tidsintervall)?
* Hvor stor må en populasjon være for å unngå utdøing?
* Hvor stor må en populasjons genetiske variabilitet være for å unngå innavlsdepresjon?
* Hvor stort areal trenger en populasjon for å unngå utdøing?
* Hvilke demografiske, økologiske eller andre egenskaper ved en art gjør den sårbar for utdøing?
* Hvilke antropogene eller andre påvirkninger utenfra gjør en art sårbar for utdøing?
* Hvordan kan arter prioriteres ut fra sin sårbarhet? (jf. rødliste)
* Hordan kan områder prioriteres som verneområder?
* Hvilke arter fungerer som nøkkelarter?
* Hvilken konsekvens har det for andre arter hvis nøkkelarten forsvinner?

## Eksterne lenker
* Society for Conservation Biologi (engelsk)
North Platte River

::*[[North Platte (Nebraska)|North Platte]] kan også sikte til en by i Nebraska.*

**North Platte** (arapaho: *Bei'i'iiniicie*) er den største tilløpselv til elven Platte River. Den er omtrent 1152 km lang, medregnet dens mange kurver. I en rett linje strømmer elven omtrent den 890 km langs kursen gjennom de amerikanske delstatene Colorado, Wyoming og Nebraska. Avvanningsområdet er på 80.031 km². 

Utspringet på elven er i hovedsak hele Jackson County i Colorado, hvis grenser er det kontinentale skillet i vest og sør og fjelltoppene i øst — den nordlige grensen er grensen til delstaten Wyoming. Den robuste fjellkjeden Rocky Mountains rundt Jackson County har minst tolv topper over 3400 m i høyden. Fra Jackson County renner elven nordover omtrent 320 km ut av Routt National Forest and North Park nær det som nå er Walden i Colorado til Casper i Wyoming. Kort tid etter å ha passert Casper, svinger elven mot øst-sørøst og renner omtrent 560 km til byen North Platte i Nebraska.

North Platte og South Platte River går sammen for å danne Platte River i det vestlige Nebraska nær byen North Platte i Nebraska. Platte-elven renner til Missouri-elven, som slutter seg til Mississippi-elven for å renne ut i Mexicogolfen. Elven gir den viktigste dreneringsveien for det nordlige Colorado, østlige Wyoming og vestlige Nebraska. Den er kun farbar over det meste av lengden ved høyt vann med kanoer, kajakker og rafting med gummiflåter.

## Historie som emigrantspor vestover

Dreneringen av North Platte River har vært en viktig rute vestover i den vestlige utvidelsen av USA. For å få de to essensielle, vann og gress, fulgte nybyggernes emigrasjonsrutene nesten alltid elvedaler over det nordamerikanske kontinentet for de reisendes trykkdyr. Disse rutene strekker seg fra Missouri River, Platte River og North Platte River over Nebraska og deler av Wyoming og videre til dens sammenløp med Sweetwater River. Omtrent 80 km bortenfor det som nå er Casper i Wyoming, forlot de viktigste emigrasjonsrutene North Platte-dalen og fulgte Sweetwater River-dalen og andre elvedaler videre vestover.

På 1800-tallet førte flere vogntog med nybygger vestover langs North Platte River, blant andre Oregon Trail (1843–1869), California Trail (1843–1869), Mormon Trail (1847–1869) og et langt stykke på vei Bozeman Trail (1863–68). Disse opphørte etter at den transamerikanske jernbanen ferdigstilt i 1869 ble ført langs en sørligere rute. 

I dag går Highway U.S. Route 26 langs elvens nedre strekning.

## Bilder

Casperskyline.jpg|North Platte River ved Casper
I25 over North Platte River Douglas.jpg|Motorveibro ved Douglas
Glendo State Park Laramie Peak.jpg|Oppdemmet innsjø i Glendo State Park, i bakgrunnen Laramie Peak
Rowing an inflatable catamaran North Platte River.jpg|Oppblåsbar katamarankajakk på North Platte River


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bureau of Land Management: North Platte River
* Overland Trail: North Platte Crossing
South Platte River

**South Platte River** er en av de to viktigste sideelvene som danner Platte River. Takket være denne er viktige østlige deler av staten Colorado fruktbar. Den andre hovedfuren er North Platte River. South Platte River renner gjennom de amerikanske delstatene Colorado og Nebraska, og er i seg selv en stor elv i det amerikanske midtvesten og det amerikanske sørvest-/fjellvesten. Nedbørfelt omfatter store deler av den østlige flanken av Rocky Mountains i Colorado, mye av den befolkede regionen kjent som Colorado Front Range og Eastern Plains (østlige delen av prærien), og en del av det sørøstlige Wyoming i nærheten av byen Cheyenne. Elven slutter seg til North Platte River i det vestlige Nebraska for å danne Platte, som deretter renner over Nebraska til elven Missouri. 

I dalen langs foten av Colorado har den tillatt jordbruk i et område av Colorado Piemonte (lavberget ved  Front Range) og Great Plains som ellers er tørt. Elven fungerer som den viktigste vannkilden for østlige Colorado. Per 2015 er over 4,5 millioner innbyggere i Colorado som er avhengige av South Platte for drikkevann, vanning, mat, energi, gruvedrift, produksjon og mange andre aktiviteter, selv om de fleste ikke er klar over denne avhengigheten. 

## Elveløp

Elven har sine kilder i Rocky Mountains og kalles South Platte River fra Park County der vassdragene South Fork og Middle Fork flyter sammen. Elven renner hovedsakelig mot nordnordøst og gjennom storbyen Denver. Nordover forbi Denver danner floden  grunnlag for et tett befolket industriområde, i en fruktbar dal. I Colorado er floden regulert med demninger for irrigasjon, kontroll av oversvømmelser  og kraftproduksjon.

Etter byen Greeley bøyer elven østover og fortsetter inn i vestre Nebraska mellom Julesburg og Big Springs. Elven passerer Ogallala i Nebraska og forenes med North Platte River i nærheten av byen North Platte.

## Historie
South Platte ble kalt *Niinéniiniicíihéhe* av arapahoindianerne som bodde ved dens bredders. De første spanske oppdagelsesreisende kalte den *Río Chato*.  I 1702 fikk den navnet *Río Jesús Maria* av kaptein Jose Lopez, en tewa-irsk speider og krigskaptein for de indianske hjelpestyrker fra Nuevo Mexico som bler beordret av visekongen av Ny-Spania om å utforske dette *Tierra Incognita* for å forsøke å avdekke en fransk inntrengen mot Nuevo Mexico. 

South Platte River var en vikig vannkilde i Colorado. Lenge før byen Denver ble til kom mange reisende til South Platte River for å unnslippe det store tørre slettelandet kalt Great Plains. På norsk er det vanlig å kalle dette for prærien, men i USA skjelnes det mellom prærielandbeltet og det brede og opprinnelig mer øde og tørrere Great Plains. Den vestligste randen av Great Plains (De store sletter)  ble også lenge kalt «The Great American Desert» (Den store amerikanske ørken). Disse folkene tålte heten, men trengte vannet de kunne få fra South Platte River. Bøtter og brønner var tilstrekkelig for en tid, men så ble Denver vannsystem etablert.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*Colorado Water Science Center 
*City of Denver: South Platte Initiative
Christen Styhr Nannestad

**Christen Styhr Nannestad** (født 8. januar 1783 i Aker, død 13. mars 1856 på Inderøy) var en norsk sorenskriver og stortingsmann.

Han var sønn av res.kap. Fredrik Sebastian Nannestad og Fredrikke Lovise Styhr. I 1807 ble han cand.jur., og fikk så arbeid som sorenskriverfullmektig i Hardanger. Han etterfulgte så Peder Klykken som sorenskriver i Lofoten og Vesterålen 30. januar 1819. Denne stillingen hadde han til han ble sorenskriver på Inderøen 8. januar 1830, han var sorenskriver der til sin død i 1856.

Nannestad ble innvalgt på Stortinget for Nordlandenes amt for 1824–1826. Han var her blant annet formann i komiteen om handelen i Nordland.

Han var gift med Drude Sophie Fleischer, datter av krigsråd og proprietær Herman Reinholt Fleischer og Marie Finne Astrup.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Patricia Barber

**Patricia Barber** (født 8. november 1955 i Chicago i Illinois) er en amerikansk jazzpianist og sanger.
Patricia Barber vokste opp i South Sioux City i Nebraska. Hennes far var Floyd «Shim» Barber, tidligere medlem av Glenn Miller’s Band. Selv begynte hun å spille piano da hun var 6 år gammel.

Barber er utdannet innen klassisk piano og psykologi ved University of Iowa. Hun har også en mastergrad i jazz pedagogikk fra Northwestern University.

## Karriere
Patricia Barber begynte sin karriere ved å spille på nattklubber i Chicago. Her fikk hun gode omtaler fra lokal presse, noe som etter hvert førte til nasjonal oppmerksomhet. I 1984 spilte hun fem dager i uka på Gold Star Sardine Bar. I begynnelsen av 1990-tallet begynte Barber å spille fast på the Green Mill i Chicago, hvor hun fortsatt spiller hver mandag når hun ikke er på turné.

Barber er en teknisk dyktig pianospiller. Musikken består av selvkomponerte og selvskrevne sanger, men repertoaret inneholder også kjente låter fra klassisk rock som for eksempel «Ode to Billie Joe», «Norwegian Wood», «Light my fire» og «Black Magic Woman». Hun er spesielt kjent for sin unike stil og komplekse tekster.  Hun er kjent for å være en nyskapende jazzartist som ikke lar seg påvirke av trender, men som går sine egne veier.  Hun velger gjerne de små plateselskapene fremfor de store. Hennes første album *Split* (1989), ble gitt ut på eget selskap. De to neste utgivelsene *Café Blue* (1994) og *Modern Cool* (1998) ble gitt ut på det lille selskapet Premonition, som siden ble kjøpt opp av berømte Blue Note Records. Hennes siste album *Smash* (2013) ble gitt ut på Concord Records.

## Utgivelser
* Split (1989)
* Distortion of Love (1992)
* Cafe Blue  (1994)
* Modern Cool  (1998)
* Companion (1999)
* Nightclub (2000)
* Verse (2002)
* Live: A Fortnight In France (2004)
* Live: France 2004 DVD (2005)
* Mythologies  (2006)
* The Premonition Years: 1994-2002 (2007)
* The Cole Porter Mix (2008)
* Monday Night Recorded Live at the Green Mill (2009)
* Patricia Barber & Kenny Werner – Live in Concert DVD (2011)
* Monday Night Live at the Green Mill volume 2 (2011)
* Smash (2013)
* Monday Night Live At The Green Mill Volume 3 (2016)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Reich, Howard (14.07.2015), "Patricia Barber: Ever searching for the new sound", Chicago Tribune
* "Renée Fleming and Patricia Barber" , Harris Theater (Chicago)
Christian Qvale

**Christian Qvale** (født 8. desember 1774 i Kvinesdal, død 18. mars 1846 i Vefsn) var en norsk prest og stortingsmann.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Christian Qvale var sønn av prest Andreas Quale og Karen Aamodt. Han fikk studenteksamen fra Trondhjems katedralskole i 1794, og ble cand.theol. i 1799. 
### Prest
Han var en kort periode lærer ved Trondhjem katedralskole før han ble sokneprest i Hammerfest i 24. oktober 1800, der var han til 9. mars 1810 da han fikk «avsked i naade og vartpenge». 10. august 1810 ble han sokneprest i Nesna, og i 1820 sokneprest i Vefsn.
### Politiker
Han var stortingsmann for Nordlandenes amt i perioden 1827&ndash;1829. Han var medlem av flere komiteer på Stortinget: «om fiskerierne, kanalanlæg i Helgeland og om renskyss».

Christian Qvale var den første ordføreren i Vefsn, han var ordfører der fra 1838 til 1842.
### Familie
Qvale var gift to ganger, først med Cathrine Bradsborg (født 20. januar 1775, død 15. juli 1818) så med Petrine Fredrikke Fredriksen (født 1787, død 1859). Petrine var datter av Qvales forgjenger som sokneprest på Nesna, Jakob Fredriksen. Han hadde tre barn, alle fra første ekteskap: Sønnen Andreas Christian (11. april 1804&ndash;12. juli 1845) som ble lege og døtrene Birgitte Dorothea (født 30. april 1808) og Maria Thrina (født 12. mai 1814). Om begge døtrene er oppgitt at de ble gift på Inderøy.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
William Hakvaag

**William Rolf Hakvaag** (født 13. desember 1948 i Svolvær) er en norsk museumsleder og tidligere musiker. 

## Virksomhet
I 1960- og 70-årene var Hakvaag sologitarist i flere popgrupper og rockeband, blant annet Zoo (1966–1968 og 1971–1976), Outlaws (1967) og Prudence (1971).
 

 I 1996 åpnet Lofoten Krigsminnemuseum i Svolvær, en institusjon som William Hakvaag har tatt initiativ til og grunnlagt. Museet viser Hakvaags omfattende private samling av militaria og sivile gjenstander fra andre verdenskrig i Norge, deriblant 140 uniformer. I 2010 ble krigsmuseet en del av Museum Nord.

William Haakvaag ble tildelt Vågan kommunes kulturpris i 1996, Kongens fortjenstmedalje i sølv i 2003 og Forsvarsmedaljen med laurbærgren i 2017. I 2022 mottok han en  
plakett fra Forsvarsdepartementet med anerkjennelse fra regjeringen for sin innsats som formidler av krigshistorien.

Hakvaag ga i 2010 ut boka *Vi som ikke ble berømt*, i 2013 *De utrolige bildene* og i 2019 *Gjennom Leicas linser: Det tredje riket og 2. verdenskrig fotografert*.

## Diskografi
* Prudence: *[[The Legendary Prudence Tapes, vol.1]]* (1992)

## Se også
* Lofoten Krigsminnemuseum

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* VG: Kan ha funnet Hitler-kunst verdt flere hundre tusen (22. februar 2008)
* NRK: Håper disse krigsbildene blir internasjonal bestselger (28. juni 2013)
* Lofoten Krigsminnemuseum
* Lofoten Krigsminnemuseum: Om museet (besøkt 29. juni 2013)
* Vågan kommune: Kulturprisen (7. mai 2013, besøkt 29. juni 2013)
Daniel Millaud

**Daniel Millaud** (født 26. august 1928 i Papeete, død 21. juni 2016 i Punaauia) var en franskpolynesisk politiker. Han var senator i det franske Senatet fra 1977 til 1998.

## Virke
Millaud er tannlege. På slutten av 1960-tallet markerte Millaud seg som forkjemper for selvstyre for  Fransk Polynesia.

Et samarbeid mellom partiene E'a Api og Here Ai'a gjorde det mulig for ham å bli valgt til senator i 1977, som etterfølger etter Pouvanaa a Oopa. Gjenvalgt fulgte i 1980 og 1989. Fra 1985 sto han i spissen for partiet Te E'a no Maohinui. I 1998 ble han etterfulgt av Gaston Flosse. Som senator engasjerte han seg i saker som gjaldt Frankrikes atomprøvesprenginger, som forsvarer av selvstyre for Fransk Polynesia og for å få til tilpasninger til EU som passet Fransk Polynesia.

## Referanser
Rademacher

**Rademacher** er et tysk etternavn som kan vise til følgende personer:

* Erich Rademacher (1901–1979), tysk svømmer
* Franz Rademacher (1906–1973), tysk nazistisk diplomat
* Hans (Adolph) Rademacher (1892–1969), tysk matematiker
* Ingo Rademacher (1971–), australsk skuespiller
* Joachim Rademacher (1906–1970), tysk svømmer og vannpolospiller
* Johann Gottfried Rademacher (1772–1850), tysk lege
* Pete Rademacher (1928–), amerikansk bokser
* Reinhold Rademacher (1609–1668), svensk industrimann
* Rudolf Rademacher (1913–1953), tysk flyveress
Blankvannslanding

**Blankvannslanding** er en landingsteknikk for sjøfly.

Ved landing på en stor blank vannflate vil det være vanskelig å beregne høyden ned til vannflaten. Derfor må landingen skje med en moderat gjennomsynkning slik at høyden reduseres med 100 - 150 fot i minuttet. Dersom høydeforskjellen mellom fly og vannflate er stor, vil flyet tilbakelegge en lang strekning for å komme sakte ned mot vannflaten. Dersom landingen skjer nærmere land blir de synlige referansene mye bedre, så det bare blir en lav høydeforskjell som må tilbakelegges som blankvannslanding.  Variometeret, som viser høydeforandringer, er et viktig instrument under denne prosedyren.

Den samme teknikken kan også brukes ved landing med ski på en konturløs, flat snøflate.

Flottørene må treffe vannflaten i riktig vinkel. Hvis bakre del av flottørene treffer vannet først gir det større motstand i vannet. Treffer fremre del av flottøren vannet først, blir vannet suget opp langs flottøren og flottøren suges ned i vannet. Ved langsom flyhastighet blir vingenes angrepsvinkel større, flyets haleparti kommer lavere og flyets nese høyere. Stillingen på flyet og gjennomsynkningen kontrolleres med gasshåndtaket, throttelen, og ved å vurdere hvor høyt flyets nese står mot horisonten. I mange situasjoner i flyging kontrolleres ikke fart med gasspådrag og høyde med høyderoret. Derimot styres farten med høyderoret ved vurdering av nesestillingen. Høyden med stigning og gjennomsynkning styres med gasshåndtaket.

Under blankvannslanding er det nødvendig med en del motorpådrag. Ved landing uten motorkraft blir gjennomsynkningen mye større enn ved blankvannslanding. En nødlanding ved motorstans bør derfor gjøres nær land der det er lettere å vurdere høyde over vannflaten.
Anne Cullerre

**Anne Cullerre** (født 9. desember 1957 i La Roche-sur-Yon) er en fransk viseadmiral. Hun var fra 2012 til 2014 sjef for Forces armées en Polynésie française.

## Tjeneste
Cullerre ble i 1981 offiser i Marine nationale. Hun var blant de første kvinnene som fikk sjøkrigsutdannelse og lederstilling om bord på skip. I 1997 fikk hun kommando over hydrografiskipet «Lapérouse». Etter å ha gått Collège Interarmées de Défense ble hun i 2001 sjef på oseanografiskipet  «D'Entrecasteaux». I 2003 ble hun nestkommanderende for Service d’Information et de Relations Publiques de la Marine og i 2005 sjef for fellesoperativ avdeling i Karibia. Etter dette ble hun i 2007 sjef for Division J7 i Centre de Planification et de Conduite des Opérations og i 2007 stabssjef hos kommanderende admiral i Indiahavet. Fra 2010 tjenestegjorde hun i Bahrain, før hun i 2011 ble sjef for kontoret for Asia og Stillehavet i forsvarsstaben.

I 2012 ble Cullerre utnevnt til kontreadmiral. Hun var andre kvinne som oppnådde denne graden i Frankrike. Chantal Desbordes var den første. Samme år ble hun sjef for de franske væpnede styrker i Fransk Polynesia. I august 2014 ble hun der etterfulgt av Bernard Antoine Morio.

I 2015 ble hun forfremmet til viseadmiral.

## Utmerkelser
Cullerre er offiser av Æreslegionen, ridder av Den nasjonale fortjenstorden og ridder av Ordenen for sjøfartsfortjenester.

## Referanser
Gesell

**Gesell** var en yrkestittel brukt fra 1400-tallet i det hanseatiske handelssamfunnet på Bryggen i Bergen. En gesell var den øverste, regnskapskyndige arbeidsformannen hos en kjøpmann på Bryggen. Gesellen var forvalterens eller kjøpmannens (*Hausbunds* eller *Nabers*) stedfortreder og nestkommanderende. Eieren selv bodde vanligvis ikke i Bergen.

Gesellen hadde overoppsynet med handelsprosessen, og gjorde mye av skrivearbeidet. De såkalte gesellkladdene ble ført løpende med varekontrollen. Gesellen var formann for de øvrige arbeiderne i huset. Gesellene hadde som husbonden eget soverom, mens drengene (*de jungens*) måtte sove på fellesrom. Gesellen hadde høyere lønn, egen plass i kirken og hadde krav på mer øl. Bryggen var et mannssamfunn, og gesellene kunne ikke gifte seg mens de arbeidet på «kontoret», heller ikke ha omgang med byens kvinner.

Handelssamfunnet på Bryggen var strengt lagdelt, både i den hanseatiske perioden og senere. Lavest på rangstigen var drengene. Unge menn (typisk 14-15 år gamle) kom fra Nord-Tyskland (Mecklenburg, Bremen, Hannover, Westfalen) og kom inn i fellesskapet som stuedrenger (*Stabenjungen*) med oppgaver knyttet til dagliglivet i stuene. Etter 3-4 år avanserte de til skutedrenger (*Schutenjungen*) som hadde oppgaver blant annet knyttet til lossing og lasting av nordlandsjektene. Etter enda noen år kunne de avansere til gesell, etter å ha avlagt prøve i handelslære, varekunnskap og regning. Gesellen kunne selv rykke opp til forvalter når en forvalter for eksempel flyttet tilbake til Tyskland.

Gesellene organiserte seg i Gesellauget. Dette ble oppløst på slutten av 1800-tallet i likhet med andre laug, men ble reorganisert som Det nye Gesellauget, eller Fiskeribranchens Geselforening, som fungerte i perioden 1927 til 1962.

I 1991 intervjuet *[[Bergens Tidende]]* en pensjonert gesell og fiskevraker, Peter E. Jacobsen (f. 1899). Selv uttalte han ordet «jesell». Han startet som løpergutt i Bøhmergården på Bryggen og husket hvordan «sildekonene» mislikte madam Felle pga ølsalget hennes. I 1914 var han løpergutt i *Bergens Tidende* og siden dekkmatros. I 1921 ble han ansatt hos tørrfiskhandler Nordahl Anthonisen på Kristiansholm i Sandviken. God luktesans var avgjørende for å bli en god vraker. Etter fire år ble Jacobsen første gang sendt nordover på innkjøpsreise. Oppkjøperne var kjent for lureri under opptellingen («atten, nitten, titten, tyve»), og nordlendingene ble dårlig behandlet («men kunne no vere utkrøpne, de òg»). I 1954 begynte «jesell Jacobsen» som vraker hos Mowinckel, og var den best lønte gesellen i Sandviken med årslønn kr 18.000.

## Referanser


## Kilder
* Geseller - oppslagsverket oVe, artikkel av  Arne Skivenes, Bergen Byarkiv.
The Wash

**The Wash** er ei stor bukt og et estuarium på østkysten av England på grensen mellom Norfolk og Lincolnshire. Flere elver renner ut i the Wash, blant annet Great Ouse.
Aslaug Fadum

**Aslaug Fadum** (1925–2016) var stortingsrepresentant for Senterpartiet i Vestfold  i perioden fra 1973 til 1977. Hun ble valgt inn på en fellesliste mellom Senterpartiet og Venstre. Det ble bare med denne ene perioden på Stortinget for henne. Hun var medlem av Stortingets valgkomite og sekretær i Sosialkomiteen i denne perioden.

Sin yrkeskarriere startet Aslaug Fadum som hushjelp. Under krigen tok hun handelsskoleeksamen, siden jobbet hun som pakkerske frem til hun giftet seg i 1948. Deretter var hun husmor og bonde, men i 1978 ble hun også studieinstruktør i Bygdefolkets Studieforbund i Vestfold. Hennes vei inn i politisk aktivitet gikk via bondekvinnelaget, der hun var medlem i Sem bondekvinnelag og formann fra 1961 til 1969. I 1965 ble hun medlem av styret i Sem Sp, i 1969 ble hun medlem av styret for Vestfold Sp. Hun ble valgt inn i Sem kommunestyre og var gruppefører for Sp og medlem av formannskapet i perioden fra 1971 til 1975. Hun var leder av Vestfold bondekvinnelag da hun i 1973 vant en kampvotering mot ordføreren i Ramnes, Torstein Håland, om å bli partiets stortingskandidat.

Etter sin stortingsperiode var Aslaug Fadum engasjert i en rekke råd og utvalg. Hun ble først varamedlem fra 1977 til 1980, så medlem av styret i Den norske stats oljeselskap 1982–1988. Hun hadde verv knyttet til Gjensidige og  Den norske Creditbank. Hun ble lekdommer i tingretten, som formann for Sem menighetsråd var hun med i kirkens fellesråd. Hun ble formann for Sem Diakonal fra 1996 og formann i Sem kirke 900 år jubileumskomité 1995–1999. I den forbindelse redigerte hun *Festskrift til Sem Kirkes 900 års jubileum* 1999.

## Utmerkelser
* Sps hederstegn 1984
* Gjensidiges hederstegn i gull 1996
* Æresmedlem Sem Bondekvinnelag 1997 (med diplom)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Tjuvholmen (Hamar)

**Tjuvholmen** er en liten halvøy ved Hamar som går ut i Mjøsa. 

## Beskrivelse og historie
Tjuvholmen inneholder båthavn for Hamar båtforening og Hamar seilforening med ca. 280 plasser i 2006, vinteropplag for båter og marina, friluftområder med grusbane og muligheter for bading og grilling. På marinaen ligger Tjuvholmen kro. Kroa og området blir regelmessig brukt til konserter og revyer i sommerhalvåret.

Grøntarealene på sørsiden av Tjuvholmen har verdifull strandvegetasjon med store, gamle furutrær, herav noe kalkfuruskog, og ospe- og pilearter. Slik vegetasjon er et generelt karaktertrekk for strandområder rundt Mjøsa. På de indre og nordlige deler av Tjuvholmen finnes i hovedsak spisslønn, lind og prydbusker.

Lærvare- og garveribedriften O. Kirkebye & sønner flyttet i 1950 til Tjuvholmen.

## Kulturminne og naturreservat
Inne på grøntområdet ligger en gravhaug.

Deler av Tjuvholmens østre områder (rundt «Vesle-Mjøsa») tilhører Åkersvika naturreservat.

## Kommunens utviklingsplan fra 2008
Hamar kommune vedtok i 2008 en utviklingsplan for Tjuvholmen, der båthavnen skal fortsette innenfor en ramme av 500 plasser, og friluftslivet skal styrkes ved etablering av utsiktspunkter, oppholdssteder, terrassering ned mot vannet, anlegg for jolleaktiviteter m.m. Vedtaket innebærer at det skal bygges kai for rutebåten Skibladner, men dette er ikke gjennomført per 2013. 

## Galleri

8 Metersplanet Mjøsa 2.jpg
Båthavna Hamar og Hamar Båtforening.jpg|Små båthavna
Brygga Mjøsfronten.jpg|8 Metersplanet vestover.
8 Metersplanet.jpg| 8 Metersplanet østover.
Mjøsfronten.jpg|Mjøsfronten
Pier and lighthouse.jpg|
Gjensidige Tjuvholmen.jpg|Gjensidige holder til på Tjuvholmen.


## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Tjuvholmen – utviklingsplan''. Med lenke til ''Tjuvholmen, Hamar. Forprosjekt utviklingsplan''. Feste Lillehammer AS Landskapsarkitekter MNLA, 2006. Hamar kommunes nettsted, 4 august 2008  (besøkt 29. juni 2013)
* Nettstedet digitaltmuseum.no har per juni 2013 120 bilder knyttet til Tjuvholmen (besøkt 29. juni 2013)
* Hamar båtforenings hjemmeside (besøkt 29. juni 2013)
* Båthavnen. Nettstedet gjestehavner.no (besøkt 29. juni 2013)
Steffen Doering

**Steffen Doering** (født 4. oktober 1960 i Berlin), er en tysk tidligere skøyteløper som representerte Øst-Tyskland under Vinter-OL 1980 i Lake Placid.

## Personlige rekorder

## Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL ved to konkurranser.
:* Lake Placid 1980 på 500&nbsp;m og 1&nbsp;000&nbsp;m.
::* Beste resultat 11.-plass på 500&nbsp;m i Lake Placid 1980.

Sprint-VM på skøyter deltatt fire ganger.
:* Inzell 1979, West Allis 1980, Grenoble 1981 og i Alkmaar 1982.
::* Beste resultat 16.-plass sammenlagt både i Grenoble 1981 og i Alkmaar 1982.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil på Jakub Majerski's speedskating database
*  Profil (gammel) på data.ISUresults.eu og Profil (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater)
*  Profil på The-Sports.org (noen resultater)
Lagtempo

**Lagtempo** kan være:

*Lagtempo (sykling) (Team Time Trial), sykkelritt, tilsvarende temporitt, der hele laget deltar
*Lagtempo (skøyter), lagkonkurranse innen hurtigløp på skøyter
Anders Smedsrud

**Anders Didrik Smedsrud** (født 2. mars 1877, død 1. oktober 1958) var en norsk fagforeningsmann og politiker, hjemmehørende i Arbeiderpartiet og Norges Kommunistiske Parti.

Smedsrud arbeidet som smed, fabrikkarbeider og reparatør. Han jobbet først ved ulike verksteder i Kristiania, men ble i 1907 ansatt på sementfabrikken i Slemmestad. Han var fagorganisert fra 1904, og ble snart både styremedlem og formann i fagforeningen. Fra 1909 til 1913 var han formann i Slemmestad arbeiderforening.

Smedsrud ble medlem av Arbeiderpartiet og var formann i Røyken arbeiderparti og satt i Buskerud arbeiderpartis styre. I 1912 ble han for første gang valgt inn i Røyken herredsstyre, og var en tid varaordfører. Han satt mange år i herredsstyret og i formannskap, og fra 1917 til 1925 i skolestyret.  

Ved partisprengningen i 1923 var Sundby blant dem som fulgte NKP. Han ble valgt inn i det nye partiets første sentralstyre, og var formann for NKP i Buskerud. Smedsrud var stortingskandidat for NKP både i 1924, 1927 og 1930.

## Referanser
Gådokgaskatjåhkkå

**Gådokgaskatjåhkkå** er et fjell i Sareks nasjonalpark i svensk Lappland. Fjellet ligger nordøst for Pårtemassivet og vest for Rapadalen. Gådokgaskatjåhkkå er med sine 1978 moh. den høyeste toppen i dette fjellområdet. Toppen er forbundet med Gådoktjåhkkå (1928 moh.) via en egg mot øst. Ved foten av fjellet ligger tjernet Jiegŋajávrre (1191 moh.).

## Fotnoter


## Se også
* Liste over fjell i Skandinavia
Räitatjåkka

**Räitatjåkka** (nordsamisk: *Reaiddáčohkka*) er et fjell nord for Kebnekaise i svensk Lappland. Fjellet ligger mellom dalene Stuor og Unna Reaiddávággi som begge munner ut i Visttasvággi mot øst. Toppen rager 1934 moh. Øst for toppen ligger en botnbre. En kam nord for botnbreen leder fra toppen mot en lavere topp mot øst, 1566 moh. Mot vest ligger ligger en topp, 1825 moh., som er skilt fra hovedtoppen med en skarp egg.

Räitatjåkkas topp bestiges enklest fra via nordøstkammen. Fra Unna Reaiddávággi følger man ryggen opp mot botnbreen øst for toppen og fortsetter på nordsiden av breen opp mot kammen. Dernest følger man kammen mot toppen.

## Fotnoter


## Referanser




## Eksterne lenker
* Mellersta Kebnekaisefjällen , sueciaalpina.se
Jan Frydenlund

**Jan Hroar Frydenlund** (1924–1972) var en norsk journalist som var ansatt i NRK i over 20 år. Han hadde stillingen som programdirektør i NRK de siste årene av sin karriere. 

Frydenlund var født og oppvokst i Sarpsborg og levde det meste av sitt voksne liv i Oslo. 

I likhet med flere andre kjente NRK-folk i årene etter 2. verdenskrig hadde Frydenlund bakgrunn fra BBCs norske avdeling i London, der han var ansatt fra 1947. I 1949 kom han til NRK og arbeidet først ved NRKs kortbølgesending og dernest i nyhetsavdelingen. Fra 1956 til 1963 var han stortingsmedarbeider. Han gikk over til Fjernsynsavdelingen i 1963 og var programredaktør der fra 1964 til sin død. I sin tid i radioen leste han også kommentarer til Filmavisen på frilansbasis.

Ved behov kommenterte Frydenlund sport, blant annet fotballkamper, men i yngre år var han også spiller selv. Han spilte på FK Gleng før 2. verdenskrig og Sarpsborg FKs B-lag i 1946.

Jan Frydenlund døde etter en ulykke på landstedet sitt på Veierland i Vestfold 7. mai 1972.

## Referanser
Tom Karp

**Tom Karp** (født 1961) er en norsk akademiker. Han er professor i ledelse ved Høyskolen Kristiania og professor II ved Universitetet i Sørøst-Norge og Universitetet i Innlandet. Karp forsker på og underviser i organisatorisk ledelse, operativ ledelse, selvledelse, strategisk ledelse og endringsledelse. Han formidler også innen samme temaer, som spaltist og forfatter av faglitteratur.  I tillegg er han en aktiv bidragsyter i samfunnsdebatten.  Karp er også kjent for sin evne til å bygge bro mellom teori og praksis. 

Han har fått flere priser for sitt akademiske arbeid: Forlaget Emeralds pris for prisverdig vitenskapelig forskningsartikkel i 2010 , beste foreleser på Markedshøyskolen i 2014, beste formidler på Kristiania i 2018  og NEONs (Nettverk for organisasjonsforskning i Norge) ærespris i 2024 . Hans bok *Lederisme* ble kåret til kritikerfavoritt i 2024. 

Tom Karp har industri- og næringslivsbakgrunn. Han var med på å etablere teknologiselskapet Coflexip i Norge og var prosjektleder i samme firma 1987-1991. Karp har også vært prosjektleder og senere direktør i olje- og gassenheten i Kværner 1992–1999, rådgiver og seniorpartner i strategifirmaet Preview 1999–2004, og lederutvikler og styreleder i lederutviklingsmiljøet Emergence 2008–2012. Han har i tillegg tilbrakt mange år i Forsvaret, blant annet som jeger i spesialavdelingen HV-016.   

## Bibliografi (utvalg)
* *Ledelse i sannhetens øyeblikk. Om det å ta lederskap*. Cappelen Akademisk, 2010. ISBN 978-82-02-32093-5
* *Endring i organisasjoner. Ideologi, teori og praksis*. Cappelen Damm Akademisk, 2014.  ISBN 978-82-02-39481-3
* *Det beste i deg. Tren din viljestyrke*.  Kagge Forlag, 2015. ISBN 978-82-48-91612-3
* *Til meg selv. Om selvledelse*. Cappelen Damm Akademisk, 2016. ISBN 978-82-02-52089-2
* *God nok ledelse. Hva ledere gjør i praksis.* Cappelen Damm Akademisk, 2019. ISBN 978-82-02-61332-7
* *Å lede i usikkerhet.* Cappelen Damm Akademisk, 2022. ISBN 978-82-02-72393-4
* *Lederisme.* Cappelen Damm Akademisk, 2024. ISBN 978-82-02-84485-1

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Weisser Regen

**Weisser Regen** er ei elv i delstaten Bayern i Tyskland. Den springer ut fra innsjøen Kleinen Arbersee (lille Arbersjø) og renner derfra i hovedsakelig vestlig retning. Sørvest for Kötzting løper Weisser Regen sammen med Schwarzer Regen og danner elva Regen.
MS «Falkefjell»

**MS «Falkefjell»** er en hurtigbåt bygd av karbon som går i Vargsundxspressen mellom Hammerfest og Alta i Finnmark. Båten eies av Boreal Sjø som også eier de tre andre søskenskipene: MS «Sollifjell», MS «Kistefjell» og MS «Fløyfjell». Alle fire skipene er døpt i Harstad og Falkefjell er minst. Karbonen er lagd i Danmark og selve båten er laget i Mandal ved Båtservice Mandal A/S.

## Historie
MS «Falkefjell», byggenummer 92 fra skipsverftet Båtservice Mandal A/S, ble overlevert til Boreal Transport Nord AS i Hammerfest den 29. juni 2011. Kontrakten ble inngått i desember 2009 og tanken var ar båten skulle trafikkere rutene 6 og 7 Harstad-Engenes-Salangsverket-Brøstabotn. 
Fra 5. august 2011 til oktober samme år trafikkerte den rute 010 Skjånes - Tanafjord - Smalfjord der den erstattet «Ingøy». Fra 31. oktober 2011 til 20. januar 2012 tok den over ruten Harstad – Bjarkøystedene – Skrolsvik - Flakstadvåg og Harstad – Engenes – Salangsverket - Brøstabotn for «Stjernøy», og vendte etter en periode i bygderuta for «Rypøy» tilbake til disse rutene 25. april 2012.

Fra oktober 2012 ble «Falkefjell» satt i trafikk på Tanaruta 010, Skjånes - Langfjord - Smalfjord som hovedbåt i ruten.

## Referanser


## Kilder
*HSC-Norway om Falkefjell 
*Boreal Transport Nord om «Falkefjell»

## Eksterne lenker
*
1. etappe av Tour de France 2013

**Den første etappen av [[Tour de France 2013]]** var 213 km lang, og ble kjørt fra Porto-Vecchio til Bastia på den franske øya Korsika i Middelhavet. Dette var den første etappen i Tour de Frances' historie som ble kjørt på Korsika. Etappen ble vunnet av tyske Marcel Kittel fra Argos-Shimano foran den norske debutanten Alexander Kristoff. En velt ca. 4 km før mål hindret blant andre de tre største favorittene, Mark Cavendish, André Greipel og Peter Sagan. 

Bussen til Orica-GreenEDGE satte seg fast under målseilet da rytterne var ca. 10 km fra mål. Først ble det bestemt å flytte mål fram til 3 km før mål, men etter at man fikk løs bussen, bestemte man seg likevel å ha målgang som opprinnelig planlagt. Alle rytterne fikk samme tid som vinneren.

## Poeng- og klatrespurter
### Poengspurt (San-Giuliano)
Etter 150,0 km

### Klatrespurt (Côte de Sotta)
Etter 45,5 km

## Resultatliste

## Eksterne lenker
*
Bryggegangen (Oslo)

**Bryggegangen** (2–10) er en gate på Tjuvholmen i Oslo. Den går fra Filipstadkaia, som forbinder fastlandet og Tjuvholmen, til kanalen som forbinder delene Odden, nordligste del av Tjuvholmen, der gaten ligger, og Holmen, som er ytterste delen av Tjuvholmen. Gaten går langs kanalen mellom Tjuvholmen og Filipstad og er bare for fotgjengere. Gaten Sjøgangen forbinder Bryggegangen og Olav Selvaags plass.

Langs Bryggegangen ligger flere serveringssteder. 

## Tidligere Bryggegangen i Vika
Bryggegangen var en gate i Vika som gikk fra Sjøgaten til Strandgaten, på området som i dag er Rådhusplassen. Gaten ble sannsynligvis anlagt omtrent samtidig med Strandgaten i 1850-årene, og bebyggelsen ble revet i årene etter byggestart for Rådhuset i 1931.

## Galleri

Fil:2V8A9765 1600.jpg|Bryggegangen. Foto: Roman Cieslak
Fil:Bryggegangen, Oslo 2022.jpg|Bryggegangen. Foto: Roman Cieslak


## Litteratur
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Großer Regen

**Großer Regen** («Store Regen», tsjekkisk: Řezná) er ei elv i delstaten Bayern i Tyskland og i regionen Plzeň i Tsjekkia. Den har sitt utspring i østhenget av fjellet Pancíř (1214 m) i Böhmerwald i Tsjekkia, ved landsbyen Zadní Pancíř. Elva renner i sørvestlig retning og passerer byen Železná Ruda i Tsjekkia og Bayerisch Eisenstein i Tyskland. Ved Zwiesel renner Großer Regen sammen med Kleiner Regen og danner Schwarzer Regen (Svarte Regen).
Sjøgangen (Oslo)

**Sjøgangen** er en kort gate på Tjuvholmen i Oslo, som går fra Bryggegangen langs bukten mellom Filipstad og Tjuvholmen til Olav Selvaags plass der Tjuvholmen allé passerer over plassen. 

Gaten ligger på Odden, den nordligste delen av Tjuvholmen. Navnet ble vedtatt av bydelsutvalget i Bydel Frogner i 2005.

## Litteratur
**[[Oslo byleksikon]],* 2010-utgaven, side 506
Schwarzer Regen

**Schwarzer Regen** («Svarte Regen») er ei elv i delstaten Bayern i Tyskland. Elva dannes ved samløpet av tilløpselvene Grosser Regen og Kleiner Regen ved Zwiesel. Schwarzer Regen renner gjennom byene Regen og Viechtach. 

Fra Zwiesel til Chammünster gjennomløper Schwarze Regen den såkalte Regensenke (Regenforsenkningen), som deler bakre Bayrischen Wald i nordøst fra fremre Bayrischen Wald og Falkensteiner Vorwald i sørvest. 

Ved Kötzting løper Schwarzer Regen sammen med Weisser Regen og danner elva Regen.
Strandpromenaden (Tjuvholmen)

**Strandpromenaden** (5–11, 2) er en gate på Tjuvholmen i Oslo.

Gaten går fra plassen der gatene Lille Stranden og Bolette brygge og en gangbro over til Aker Brygge møtes i nord, til kanalen mellom Odden, den nordligste delen av Tjuvholmen, der gaten ligger, og Skjæret. Mellom Strandpromenaden og sjøen ligger parken Strandhagen. Fra gaten er det fritt utsyn til Pipervika og Akershus festning.

Navnet ble vedtatt av bydelsutvalget i Bydel Frogner i 2005.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Kleiner Regen

**Kleiner Regen** («Lille Regen», tsjekkisk: Malá Řezná) er ei elv i delstaten Bayern i Tyskland og i regionen Plzeň i Tsjekkia. Den har sitt utspring en kilometer inn på tsjekkisk side av grensa mellom de to landene, nordøst for fjellet Großer Rachel i Roklanský les (Rachelwald). Kleiner Regen renner igjennom drikkevannsreservoaret Frauenau. Ved Zwiesel renner Kleiner Regen sammen med Grosser Regen og danner Schwarzer Regen (Svarte Regen).
Amanda Ghost

**Amanda Ghost** (født **Amanda Louisa Gosein**) er en sanger og låtskriver fra Enfield i Nord-London.

## Karriere
Hennes mor er fra Gibraltar mens faren er indisk. Ghost begynte tidlig å spille gitar. 

Ghost begynte først som soloartist. Hun fikk sin første platekontrakt hos Warner Bros. Records i Los Angeles i California. Her utga hun sitt første album Ghost Stories. Hennes neste album ble utgitt i 2006 på hennes eget selskap Plan A Records. Fra februar 2009 til desember 2010 var hun også leder av Epic Records. Hun forlot etter hvert denne jobben til fordel for låtskriver karrieren og musikkproduksjonen. Hun har også sitt eget plateselskap, Outsiders.

Som låtskriver har Ghost samarbeidet med artister som James Blunt, Beyoncé, Jordin Sparks og Shakira.

Ghost har vunnet Ivor Novello Awards tre ganger. Hun har også blitt nominert til Golden Globe og fått tre nominasjoner til Grammy Awards.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Miel Govaert

**Miel Govaert** (født 24. desember 1955) er en nederlandsk tidligere skøyteløper som representerte Nederland i tre verdensmesterskap i hurtigløp på skøyter, sprint og er dobbel nasjonal mester i sprint for årene 1978 og 1979.

## Personlige rekorder

## Internasjonale mesterskap
Sprint-VM på skøyter deltatt tre ganger.
:* Lake Placid 1978, Inzell 1979 og i Alkmaar 1982.
::* Beste resultat 9.-plass sammenlagt i Alkmaar 1982.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil på Jakub Majerski's speedskating database
*  Profil (gammel) på data.ISUresults.eu og profil (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater)
*  Profil på The-Sports.org (noen resultater)
Ryfjället

**Ryfjället** (umesamisk: *Ryjveje*) er et fjell ved Tärnaby øst for Umevassdraget. Den høyeste toppen heter *Ryjvejegaejsie* og ligger 1413 moh. På toppen står det radio- og TV-master samt en vedlikeholdsbod for mastene.

I kommunevåpenet for Storuman kommune inngår en siluett av Ryfjället, sett fra nordvest.

Fra Ryjvejegaejsie er det flott utsikt over Umevassdraget og omkringliggende landskap.

## Fotnoter


## Eksterne lenker
* Topptur på Ryfjället, Officiell besöksguide för Hemavan Tärnaby