open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pik Botha

**Roelof Frederik «Pik» Botha**  (født 27. april 1932 i Rustenburg i Transvaal i Sør-Afrika, død 12. oktober 2018 i Pretoria i Gauteng) var en sørafrikansk politiker. Han tilhørte Nasjonalistpartiet. De siste årene med apartheid-regime var han landets utenriksminister. Botha forsvarte i lengre tid apartheid, men ble regnet som liberal og arbeidet etterhvert både for nedbygging og så avskaffelse av rasediskrimineringen. Han var ikke i slekt med president Pieter Willem Botha.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Botha ble født i en boerfamilie i Transvaal. Da han var fire år gammel ble han rammet av hjernehinnebetennelse i Lourenço Marques. Han ble behandlet ved et lite sykehus i Barberton i Transvaal. Moren lovet at hvis han overlevde skulle han bli pastor i kirken.

Botha gikk på Paul Kruger Primary School der hans far var overlærer. Han gjorde det utmerket på skolen, ble formann i debattselskapet, kaptein for det første rugbylaget og offiser blant skolekadettene. I hans første år ved University of Pretoria forklarte en teolog der at Gud ikke ville forvente av ham at han skulle holde morens løfte om at han skulle bli pastor.

### Karriere
Han ble rekruttert av utenriksdepartementet i 1953 og var i de følgende år bosatt i blant annet Sverige, Vest-Tyskland, Nederland og USA som diplomat. Han var aktiv i politikken for Nasjonalistpartiet. 

Han ble innvalgt i parlamentet i 1970 for Wonderboom, en bydel i Pretoria, men fratrådte sitt mandat i 1974 for i det følgende år bli utnevnt til Sør-Afrikas FN-ambassadør av statsminister John Vorster. I FNs generalforsamling forsvarte han Sør-Afrikas politiske håndtering av de alvorlige krisene i forbindelse med Sowetoopprøret og apartheidmotstanderen Steve Bikos død, samtidig som han engasjerte seg mot rasediskriminering.

Fra 1987 var Botha vise partileder i Transvaal.

I Nelson Mandelas regjering ble Botha tvunget til å fratre utenriksministerposten og ble istedet utnevnt til mineral- og energiminister, en post han beholdt til 1996 da han trakk seg tilbake fra politikken etter at Frederik Willem de Klerk trakk Nasjonalistpartiet ut av den nasjonale samlingsregjeringen. 

## Referanser
Mervyn Pinfield

**Mervyn Pinfield** (født 28. februar 1912, død 20. mai 1966) var en britisk produsent og regissør, som jobbet for BBC i 1950- og 1960-årene. Han er mest kjent for å ha hatt stillingen som «associate producer» i TV-serien *[[Doctor Who]]* fra den første episoden av *[[An Unearthly Child]]* til *[[The Romans]]*, mens Verity Lambert var produsent.

Pinfield var en meget erfaren produsent og regissør. Før han ble ansatt i BBC, jobbet han fire år som regissør og teatersjef for Royalty Theatre i Morecambe. Han ble ansatt i BBC for å jobbe med direktesendt drama. På grunn av sin erfaring, ble han utpekt til å støtte den mindre erfarne Lambert siden *Doctor Who* var hennes første serie, som produsent. Hun viste seg å være så dyktig at hun sjelden trengte hans assistanse, og han jobbet derfor mere som en rådgiver.

Han regisserte også episode 1&ndash;4 av *[[The Sensorites]]*, *[[The Space Museum]]* og episode 1 og 2 av *[[Planet of Giants]]* for *Doctor Who*. Han regisserte også episoder av *Compact*, *The Monsters* og *The Franchise Affair*.

Pinfield var også kjent som oppfinneren av en tidlig versjon av teleprompteren, et system med en skjerm som viser programlederen hva hen skal si foran kamera under sending. Han kalte sitt system for Piniprompter.

## Eksterne lenker
*
Brühlsche Terrasse

**Brühlsche Terrasse** er et arkitektonisk ensemble i sentrum av Dresden. Terrassen strekker seg langs venstre bredden av Elben mellom bruene Augustusbrücke og Carolabrücke. Anlegget ble oppført i perioden 1739-1748. 

Anlegget er oppkalt etter den saksiske ministeren grev Heinrich von Brühl, som på 1700-tallet fikk området langs Elben i gave, og oppførte anlegget. Tidligere lå en del av byen Dresdens festningsanlegg her, og terrassen er anlagt på restene av disse.

Von Brühl anla en privat lysthage og fikk reist flere bygninger, men ingen av disse står i dag. I 1814 ble hagen gjort offentlig, og etter hvert ble stedet så populært at det fikk tilnavnet Europas balkong. Populariteten skyldtes ikke minst de to kaffehusene Belvedere og Café Reale.

Trappa opp til terrassen fra slottsplassen prydes av skulpturgruppa «Die vier Tageszeiten» av Johannes Schilling. Bygningen nærmest slottsplassen var en gang sete for Sachsens landdag. Bygningen ved sida av er Sekundogenitur. Den ble reist i 1897 for å huse den kongelige grafikksamlinga. Etter tradisjonen skulle denne tilfalle nest eldste sønn i kongefamilien – derav navnet. (Sekundogenitur betyr andrefødsel.) I dag eies bygningen av Hotel Dresden Hilton og rommer en kafé.

Sentralt på Brühlsche Terrasse står bygningene som ble reist mellom 1891 og 1894 i historisk stil for å huse det saksiske kunstakademiet og kunstforeningen. Glasskuppelen på kunstakademiet med berømmelsens gudinne på toppen kalles på folkemunne for «sitronpressa». Ved foten av trappa nedenfor finnes en nedgang til kassemattene fra 1500-tallet.

Ved østre enden av terrassen ligger Brühls hage, anlagt på Venusbastionen til det tidligere festningsanlegget. Sfinksgruppa av Gottfried Knöffler på spissen av bastionen markerer inngangen til lystslottet Belvedere, som en gang lå her. Her ble Johann Friedrich Böttger holdt fast av August den sterke for å lage gull; i stedet oppfant han porselenet. En støtte med Böttgers portrett i meissenerporselen minnes hendelsen. Belvedere ble ødelagt under bombinga i 1945, og er ikke gjenoppbygd.

På øversida av Brühlsche Garten ligger det berømte kunstmuseet Albertinum.


Fil:Dresden_Brühlsche_Terrasse_Belvedere_1860s.jpg|Lystslottet Belvedere, 1880.
Fil:Dresden Brühlsche Terrasse 1900.jpg|Brühlsche Terrasse sett mot øst, omkring 1900.

## Referanser
Norman Kay

**Norman Kay** (1929–2001) var en britisk komponist.

Kay er mest kjent for sitt arbeid på *[[Doctor Who]]*. Han skrev musikken for den første historien, *[[An Unearthly Child]]*, og *[[The Keys of Marinus]]* og  *[[The Sensorites]]*. Bortsett fra dette har han også komponert musikk for *[[Out of the Unknown]]* og *[[Late Night Horror]]* (1968) og mange andre TV- og filmproduksjoner.

Kay døde i 2001 av motonevronsykdom, 72 år gammel.

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Evil Empire-talen

**Evil Empire-talen** (engelsk *evil empire*=«det onde rike/imperium») var den tale i 1983 der *Evil Empire* var en betegnelse brukt på Sovjetunionen av USAs president Ronald Reagan. 

Ordvalget stammer fra Reagans taleskriver Anthony R. Dolan.  

I løpet av 1980-tallet lyktes USA i stadig større grad å svekke Sovjetunionens globale innflytelse, og fremstillingen av Sovjetunionen som totalitær og ond var et ledd i dette. Noen historikere har ment at dette var et vendepunkt i den kalde krigen, som til slutt bidro til Sovjetunionens fall.

I den første talen han brukte betegnelsen sa Reagan:

:*[L]et us be aware that, while [the Soviet leaders] preach the supremacy of the state, declare its omnipotence over individual man, and predict its eventual domination of all peoples on the earth, they are the focus of evil in the modern world.
:*. . . .*
:*So, in your discussions of the nuclear freeze proposals, I urge you to beware the temptation of pride – the temptation of blithely declaring yourselves above it all and label both sides equally at fault, to ignore the facts of history and the aggressive impulses of an evil empire, to simply call the arms race a giant misunderstanding and thereby remove yourself from the struggle between right and wrong and good and evil.''

## Referanser


## Litteratur
* 
*
Tydal kirke

**Tydal kirke** er ei nyrestaurert kirke fra 1696.

Kirka ligger i Tydal kommune i Trøndelag. Tydal kirke var opprinnelig et Y-formet bygg, og sto slik til 1830-tallet da den ble delvis ombygget til langkirke. Store reparasjoner med påfølgende oppmaling stod ferdig i 1847.

Opprinnelig var hele kirka innvendig dekt av bibelske veggmalerier med dekorasjoner. Disse ble overmalt i 1847, men malingen ble igjen fjernet i 1912, slik at en nå kan glede seg over den prakt og stemning de utstråler i det gamle ærverdige gudshuset. Kirka gjennomgikk også en større reparasjon i 1969.

På en benkevange fra gammelkirka på Kirkvold (ca. 1200-1696) er det med en kniv risset inn 21 runer fra middelalderen. I tillegg til runene er det også en innskrift med latinske bokstaver som blir oppfattet som en magisk inskripsjon.

## Referanser


## Kilder
*Tydal kommune (som har gitt tillatelse til å bruke stoff fra nettsida).
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Distrito Federal

**Distrito Federal** (*det føderale distrikt*) kan vise til:

* Distrito Federal (Brasil) – i Brasil
* Mexicos føderale distrikt – i Mexico
Andrew Volstead

**Andrew John Volstead** (født 31. oktober 1860 i Kenyon i Minnesota, død 20. januar 1947 i Granite Falls i Minnesota) var en amerikansk republikansk politiker. Han var medlem av Representantenes hus i den amerikanske kongressen fra 1903 til 1923. Han stod bak loven kjent som *Volstead Act* og som formelt tørrla USA fra 1920 frem til 1933.  

## Liv og virke

### Familie
Foreldrene var de norske emigrantene John Einertsen Vraalstad, fra gården Vrålstad i Drangedal kommune i Telemark, og Dorthe Mathea (f. Lilloe) fra Christiania, som hadde utvandret til Amerika omkring 1850.

Norges dronning Sonja er en fjern slektning av faren Einar.

### Karriere
Volstead var utdannet jurist fra det norsk-amerikanske St. Olaf College i Northfield i Minnesota. Han åpnet en praksis i Lac qui Parle County før han flyttet til Grantsburg i Wisconsin i 1885 og deretter til Granite Falls i Minnesota i 1886, der han slo seg ned. Han ble borgermester i denne byen fra 1900 til 1902. Samtidig ble han valgt til anklager for Yellow Medicine County i Minnesota i 1886 og ble værende i denne stillingen i 14 år.

### Politiker
Volstead var medlem av Representantenes hus fra 1903 til 1923 og formann i husets justiskomité fra 1919 til 1923. Han var valgt fra Minnesotas 7. valgdistrikt, som har blitt beskrevet som «et knusktørt norsk kongressdistrikt». Volstead var totalavholdsmann. 

Han dedikerte sitt politiske virke til beskyttelse av bønder og arbeidere, mistillit til enhver lovgivning som favoriserte store byer og selskaper, og inntok en antitrust-holdning. 

Han er medforfatter av *Capper–Volstead Act* som tillot opprettelse av landbrukskooperativer. Volstead utmerket seg også ved å motsette seg president Woodrow Wilsons innenrikståpolitikk. Han kjempet mot presidentens lovgivningsprogram, skjønt ha støttet Wilsons utenrikspolitikk. Han gikk også inn for lover som utviklet stemmeretten, og kjempet mot lynsjing.

Han er blitt verdenskjent for utformingen av loven «National Prohibition Act» (senere kjent som «The Volstead Act»), som ble vedtatt av kongressen i 1919 og som førte til forbudstiden i USA mellom 1920 til 1933.

Etter å ha tapt sin plass i kongressen i 1922 til den norsk-amerikanske presten Ole J. Kvale vendte Volstead tilbake til Granite Falls og gjenopptok advokatpraksisen.

Han døde den 20. januar 1947 i Granite Falls, og der ble han begravet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kurmanbek Bakijev

**Kurmanbek Bakijev** Курманбек Салиевич Бакиев (født 1949) er en tidligere president i Kirgisistan. Han ble president etter revolusjonen i Kirgisistan i 2005.

I presidentvalget i Kirgisistan 23. juli 2009 ble Bakiyev gjenvalgt som president. Han skulle sitte i fem år.

15. april 2010 gikk Bakijev av som president og reiste fra Kirgisistan til Kasakhstan.

Den 7. april 2010 ble presidenten avsatt under voldelige protestaksjoner. Han lever nå i eksil i Belarus. I midten av mai stormet Bakijevs tilhengere offentlige bygninger i byene Batken, Jalal-Abad og Osj sør i landet. Den midlertidige regjeringen har avlyst det planlagte presidentvalget i oktober, og utnevnt statsminister Roza Otunbajeva til president ut 2011.

## Referanser
Maya-matematikk

**Maya-matematikk** ble utviklet av mayakulturen. Den var basert på 20-tallsystemet og brukte tallet null.

Den bruker tre forskjellige symboler; skall, punkt, og strek, for å bygge opp tallene. Skallet representerte både null og tyve. Punktet representerte én, og streken fem. Ved å kombinere disse symbolene kunne de bygge opp tallene.

Større tall ble bygget opp ved å sette tallene sammen på lignende måte som vårt desimalsystem, men i stedet for 1-plassen, 10-plassen, 100-plassen, brukte mayaene 1-plassen, 20-plassen, 400-plassen, 8000-plassen. Dermed hadde de et tallsystem som var helt overlegent for eksempel romertall-systemet.
Jacob von der Lippe

**Jacob von der Lippe** (1797–1878) var født i Bergen, og etter å ha blitt cand. theol. var han flere steder kapellan, prest, prost og til sist biskop i Kristiansand 1841–1875.

Von der Lippe var politisk aktiv, bl.a. stortingsrepresentant, lagtingspresident og medlem av en rekke offentlige komiteer og kommisjoner. Han var også ordfører i Kristiansand.

Von der Lippe var sønn til kjøpmann Gerhard von der Lippe (1776–1830), Bergen, og ektefellen Antonette U. født Dietrichson (død 1801). Gerhards far, Jacob von der Lippe (d. 1804), var prest ved Solum kirke i 33 år, og i sitt tredje ekteskap gift med Wenche Dishington (d. 1780) som var enke etter skipperen Henrich Ibsen, dikteren Henrik Ibsens oldefar.

Jacob von der Lippe var gift med Ingeborg Erichsen (d. 1880) som var datterdatter til biskop Johan Nordahl Brun (d. 1816). De hadde sønnene Jacob og Conrad Fredrik von der Lippe. Blant Jacobs og Ingeborgs barnebarn er Antonette (Nette) T. Cappelen født von der Lippe (d. 1934) som var gift med  Didrik (Diddi) Cappelen (d. 1941), Skien.

Von der Lippes gate i Oslo er oppkalt etter biskop Jacob von der Lippe.

## Referanser


## Litteratur
* C. F. von der Lippe: *Personalhistoriske Efterretninger om Familien von der Lippe med nærmeste [[kognatisk|cognatiske]] Descendenter*, Bergen 1883

## Eksterne lenker
* 
*
Feliks Kulov

**Feliks Kulov** (Феликс Шаршенбаевич Кулов; født 1948) er en kirgisisk politiker. Han var statsminister etter revolusjonen i 2005 til 2007. 

## Bakgrunn
Han ble tatt opp i militsen som 18-åring og studerte deretter fra 1967 til 1971 ved det sovjetiske innenriksministeriets høyskole i Omsk. Etter eksamen arbeidet han som kriminalbetjent og etterhvert som leder av en avdeling for narkotikabekjempelse.

## Politisk karriere
I 1987 ble han fungerende innenriksminister. Ved årsskiftet 1992/93 var han en kort periode visepresident, fra 1993 til 1997 guvernør for provinsen Tsjüi, 1997/98 minister for nasjonal sikkerhet, og 1998/99 overborgermester i Bisjkek.

Under kuppforsøket i Sovjetunionen i 1991 oppnådde han popularitet, spesielt i nord, og fikk tilnavnet «Folkets general».

Foran parlamentsvalget i februar 2000 var han med og dannet et nytt parti «Ar-Namys» som han ble leder for. Han stilte til valg, men ble ikke valgt. Kort etter valget ble han arrestert, siktet for korrupsjon. En militærdomstol dømt ham til syv års ubetinget fengsel. Under revolusjonen i 2005 ble han frikjent for alle anklagene og satt fri. Den nye statsministeren, Kurmanbek Bakijev, engasjerte ham som leder for den nasjonale sikkerhetstjenesten. Dette vervet sa han fra seg etter kort tid for å stille som kandidat til presidentvalget 10. juli 2005. I valgkampen inngikk han en allianse med Bakijev som skulle hindre at landet ble delt i en nordlig del og en sørlig del. Bakijev ble valgt, og Kulov ble utnevnt til statsminister.

Kulovs regjeringen gikk av 19. desember 2006, men Kulov fortsatte med et forretningsministerium. To ganger fikk han parlamentsflertallet mot seg, siste gang 25. januar 2007. 29. januar 2007 valgte parlamentet den forrige landbruks- og industriminister Azim Isabekov som ny statsminister.

Kulov så på nominasjonen av Isabekov som et brudd på avtalen mellom ham og president Bakijev. Deretter erklærte han Bakijev som motstander. I februar 2007 grunnla Kulov «Den forenede fronten for en anstendig fremtid i Kirgisistan» i et forsøk på å forene opposisjonen. I 2010 ble han innvalgt i parlamentet. Partiet Ar-Namys opplevde store interne stridigheter, og i 2011 ble Kulov avsatt som fraksjonsleder. 

## Referanser
Liste over kirker i Norge

* Liste over kirker i Agder
* Liste over kirker i Akershus 
* Liste over kirker i Buskerud 
* Liste over kirker i Finnmark
* Liste over kirker i Innlandet
* Liste over kirker i Møre og Romsdal
* Liste over kirker i Nordland
* Liste over kirker i Oslo
* Liste over kirker i Østfold 
* Liste over kirker i Rogaland
* Liste over kirker i Telemark
* Liste over kirker i Troms
* Liste over kirker i Trøndelag
* Liste over kirker i Vestfold
* Liste over kirker i Vestland

## Se også
* Liste over kirker i Norge etter kommune, komplett liste over kirker tilhørende Den norske kirke, fordelt på kommuner.
Neumarkt (Dresden)

**Neumarkt** er et torg i sentrum av Dresdens gamleby.  Som det øvrige Dresden ble de fleste bygningene rundt torget ødelagt og forsvant som følge av den allierte bombinga i februar 1945. På 2000-tallet ble det vedtatt en kritisk rekonstruksjon av bygningene, der enkelte fassader ble gjenskapt som såkalte "Leitbau" - ledebygninger, og torget fikk tilbake sin form og mye av sin skjønnhet.

På vestsida av torget ligger Johanneum, som siden 1956 har huset Dresdens transportmuseum. Dette var den første bygningen omkring Neumarkt som ble gjenoppbygd etter krigen. Den eldste delen av Johanneum ble reist på slutten av 1500-tallet som stallbygning for kurfyrst Kristian I. I 1870-åra fulgte en ombygging i nyrenessansestil til historisk museum, og bygningen fikk sitt navn etter kong Johan. Tyrkerfontenen foran Johanneum ble laget i 1649 som fredsfontene etter trettiårskrigen. På vestsida av Johanneum står Schöne Pforte, et av de flotteste vitnesbyrd om tysk renessanse. Porten er fra 1555, og ble opprinnelig laget for slottskapellet.

Frauenkirche, som en gang var Tysklands mest betydelige protestantiske kirkebygg, lå i ruiner som et minnesmerke for ofrene under krigen fram til midten av 1990-tallet. Da ble det satt i gang en aksjon for gjenoppbygging. Etter en arkeologisk utgravning kom byggearbeidene i gang, og i 2005 kunne kirka gjeninnvies i sin helhet. Foran kirka står Luthermonumentet til Ernst Rietschel og Adolf von Donndorf.

Coselpalasset, reist mellom 1744 og 1746 for sønnen til grevinne Cosel og August den sterke, er gjenoppbygd på slutten av 1990-tallet. Det huser i dag kontorer og den kjente Grand Café.
Dresden Luftbild Stadtteil Altstadt Ostansicht 2005.jpg|**Neumarkt** (sentralt i bildet).
Kopfbau Rampische Str.jpg|Gjenreisning av historiske kvartaler 2006. Fasade mot Rampische Strasse.
## Referanser
Kistafoss kraftstasjon

**Kistafoss kraftstasjon** ligger i Tydal kommune i Trøndelag og den ligger vakkert til nede ved Kistafossen i nærheten av en idyllisk fiskeplass. 

Kraftstasjonens levetid var kort. Anlegget ble åpnet i 1949 og nedlagt i 1960 da Nea-utbyggingen i regi av daværende Trondheim Energiverk (Nå: Trondheim Energi) var en realitet. Kistafoss ble således overflødig. Tydal Kommunale Kraftverk gikk over fra kraftproduksjon til å bli en ren strømdistributør i kommunen, med salg av billig konsesjonskraft fra Nea-utbyggingen. I tillegg til fortsatt bygging og drift av sitt distribusjonsnett. Foretaket skiftet i nyere tid navn til Tydal Kommunale Energiverk (TKE). 

For bygdas befolkning og Tydal kommune var det imidlertid et historisk øyeblikk da strømmen ble satt på kl. 18.20 den 7. august 1949. I 1951 ble linjenettets siste byggetrinn fullført, da linja fra Løvøya til Stugudal ble spenningssatt. Dermed var det strøm i hele Tydal. Stasjonen ble dimensjonert for 250kW, og energien ble fraktet ut i bygda via 5kV høyspent linjenett. (Dette nettet ble i 1964 oppgradert til 22kV ved å bytte isolatorer og trafoer).

Levevilkårene i bygda fikk radikale omveltninger. Kistafoss regnes som Tydals vugge til økonomisk vekst og utvikling innen kraftindustrien. 

I dag er den nedlagte stasjonen et kraftverkmuseum med utstilling i maskinhallen. Utstillingshallen har bevart det opprinnelige miljøet med vaktbu, maskiner, gjenstander og verktøy fra den tid da anlegget var i drift. Plansjeutstillingen forteller om anleggsvirksomheten i tekst og bilder. En modell anskueliggjør kraftindustriens historie.

## Kilder
* Tydal kommune (som har gitt tillatelse til å bruke stoff fra nettsida).
Andenes Idrettslag

**Andenes Idrettslag** er et idrettslag på Andenes i Nordland. Klubben ble stiftet 12. april 1927 av  og .  er nåværende trener.

Klubben spiller sine hjemmekamper på . 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kirgisisk som

**Kirgisisk som** (noen ganger skrevet **sum** eller **soum**) er valutaen i Kirgisistan. Den ble introdusert i 1993 og erstattet den gamle sovjetiske rubelen med vekslingsforholdet 1 som = 200 rubler.
Den jødiske brigaden

:*Må ikke forveksles med [[Den jødiske legion]] fra [[første verdenskrig]]*
**Den jødiske brigaden** (engelsk: **Jewish Brigade**) var en britisk militæravdeling under andre verdenskrig med jødiske soldater.

Rett etter krigsutbruddet ble det organisert egne jødiske kompanier og andre mindre militæravdelinger, som kjempet blant annet i Hellas og Egypt. Den 6. august 1942 ble Palestine Regiment dannet, med tre jødiske bataljoner og én arabisk. Det var først i 1944 at jødiske soldater ble samlet i en brigadeavdeling med det nåværende israelske flagget som standart.
Bent Blehr

**Bent Blehr** (født 3. januar 1770, død 11. november 1828) var norsk forretningsmann i Telemark. Han eide storgården Kjellestad ved Stathelle, som han overtok etter faren, Albert Blehr (død 1800).

Bent Blehr fikk «borgerbrev» (rett til å drive handel) i 1798 og drev snart stor virksomhet som skipsreder,verfts- og sagbrukseier, trelasthandler og nederlandsk visekonsul. Han fikk i 1801 «kongebrev» med eksklusive rettigheter til å transportere folk med båt mellom Brevik og Stathelle, til å sørge for hesteskyss mellom Stathelle og Langesund, og til å holde gjestgiveri ved Stathelle.

Bent Blehr var en av de 41 ledende norske borgere som bidro til å gjøre opprettelsen av Det Kongelige Frederiks Universitet (Universitetet i Oslo) mulig gjennom donasjoner.

I 1818 var han valgt som  stortingsrepresentant for Bratsbergs amt og deltok i en rekke komitéer.

Han var fra 1801 gift med *Maren Dorothea Hichmann* (1781–1821). Gjennom 4 av deres 10 barn har de idag etterkommere med bl.a. slektsnavnene Blehr, Backer, Biørn, Cappelen, Knudsen, Borgestad, Qvenild, Bjørn-Hansen, Glynn. Statsminister Otto Albert Blehr (død 1927) stammer imidlertid fra Bent Blehrs bror Peder Smith Blehr.

Et portrett av Bent Blehr er malt av Mathias Stoltenberg, og er nå på Borgestad gård, fordi hans sønnedatter Maren D. H. Blehr (død 1886) var gift med Erik Johan Cappelen, Borgestad, og de var svigerforeldre til statsminister Gunnar Knudsen.

## Referanser


## Litteratur
* C.S. Schilbred: *Bygdebok for Bamble I*, Oslo 1968, side 178-192.

## Eksterne lenker
*
Pogrom

**Pogrom**, en [pogro'm], kommer fra russisk *погром* og betyr generelt *ødeleggelse*, av verbet *gråmítj* (= å ødelegge, knuse). Man bruker vanligvis ordet om ødeleggelser rettet mot jødisk liv og eiendom, men begrepet brukes i enkelte tilfeller også om overgrep, forfølgelser og folkemord rettet mot andre etniske grupper. Gjennom store deler av Europas historie har det vært eksempler på at en opphisset folkemengde har angrepet jøder og jødiske ghettoer, ofte som hevn for påståtte ulykker som jødene ble anklaget for, og myndighetene har ofte støttet folkemengden framfor ofrene. Dette er hva som kjennetegner en pogrom. Ordet ble imidlertid ikke brukt før pogromene i det jødiske bosetningsområdet i Tsar-Russland på begynnelsen av 1900-tallet. Begrepet er også knyttet til nazistenes herjinger i Tyskland, Østerrike og Polen.

Franz Walter Stahlecker, leder for *Einsatzgruppe A* i Baltikum, klaget i sin rapport for perioden før 15. oktober 1941 over at befolkningen i Estland ikke lot seg hisse til pogromer. I Litauen måtte han få partisanene engasjert for at noe skulle skje – og da ble det brent ned synagoger i Kaunas, og  jøder ble drept. I Latvia derimot måtte han basere seg på latvisk reservepoliti, som brente ned synagoger og drepte rundt 400 jøder. At befolkningen ellers var så uengasjert, forklarte han med at sovjetrusserne hadde drept landets herskerklasse.

## Se også
*Antisemittisme
*Holocaust

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Pogrom», fra *[[Store norske leksikon]]*
Israels flagg

**[[Israel]]s flagg** består av en davidsstjerne og to horisontale blå striper på hvit bunn. Blåfargen i flagget varierer fra marineblå til lyseblå, på grunn av uklar flagglovgivning. Flagget skal symbolisere en davidstjerne på et jødisk bønneskjerf (tallit).

Israels handelsflagg og orlogsflagg er forskjellige fra nasjonalflagget. Begge har helt blå flaggduk, men handelsflagget har davidsstjernen i en hvit oval nærmest stangen der orlogsflagget har stjernen satt i en hvit trekant plassert ved stangsiden.

## Historie
Flagget ble først vist under Rishon-LeZion i 1885, og så under den første sionistkongressen i Basel, Sveits i 1897. Flagget ble presentert av David Wolffsohn, og tok utgangspunkt i talliten. Flagget ble offisielt Israels flagg den 28. oktober 1948, seks måneder etter Israels uavhengighetserklæring i 1948, selv om David Ben-Gurion hadde flagget ved sin side da den ble opplest.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Swiss Cottage

**Swiss Cottage** er et sted i bydelen Camden i London. Stedet er 5,23&nbsp;km nord-nordvest for Charing Cross.
Det har navn etter en restaurant fra midten av 1900-tallet, «Cottage Grill», som var bygget i sveitserstil. Huset var opprinnelig et privat meieri den gang området lå på landet. Restauranten ble stengt og huset ble revet i 1960-årene. Navnet er videreført av en annet serveringssted, puben «Ye Olde Swiss Cottage» (opprinnelig «The Swiss Tavern»; se bilde i infoboks), som ble bygget 1803–1804 og ombygget til sveitserstil i 1965.

Finchley Road krysser gjennom Swiss Cottage, og området rett ved denne veien kalles ofte Finchley Road både etter veien og Finchley Road undergrunnsstasjon. Det er gode handlemuligheter langs veien, samt mange underholdningstilbud som en Odeon-kino, Swiss Cottage Central Library og Hampstead Theatre.

I tillegg til undergrunnsstasjonen ved Finchley Road finner man også Swiss Cottage undergrunnsstasjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Landkreis

En ***Kreis*** (i Nordrhein-Westfalen og Schleswig-Holstein) eller ***Landkreis*** (i alle andre forbundsland) er etter tysk kommunalrett en sammenslutning av kommuner (''Gemeinde'') og samtidig et offentlig foretak som forvalter et område (*Gebietskörperschaft*). Landkretsen forvalter sitt område i henhold til prinsippet om kommunalt sjølstyre. Sammenlikna med norsk forvaltning svarer Landkreis best til betegnelsen fylke eller fylkeskommune.

Alle kretser og landkretser i Tyskland er delt i et antall kretstilhørige kommuner (*kreisangehörige Gemeinden*). Tallet på kommuner i en krets varierer fra 6 til 235. Byer med mer enn 100 000 innbyggere (i enkelte forbundsland også mindre byer) er i de fleste forbundsland kretsfrie *([[Kreisfreie Städte]])*, dvs. at de ikke hører inn under noen krets, men i stedet ivaretar fylkesfunksjonene på bynivå omtrent slik Oslo gjør i Norge. Det er 107 slike kretsfrie byer i Tyskland.

Hvilke offentlige oppgaver kretsene har, kan variere. Boligbygging, veger (*Kreisstraßen*), helsevesen, katastrofeberedskap, mattilsyn, avfallshandtering, kollektivtransport og sosialhjelp er oppgaver som til vanlig ligger til kretsen. I tillegg til å yte tjenester på vegne av kommunene fungerer kretsen også som statens forlenga arm i distriktene og fører tilsyn med kommunene. Enkelte kretser er fullkommunalisert, dvs. at det statlige overoppsynet er overdratt kretsen. Kretsen finansierer sin virksomhet ved å kreve en avgift (*Kreisumlage*) av kommunene.

Administrasjon og politisk ledelse av kretsen er lagt til en *Kreisstadt*. Her har den politisk valgte *Kreistag* sitt sete, valgt for fem år (i Bayern seks). Dette ledes av en landrat. 

Betegnelsen Kreis går tilbake til det tsjekkiske ordet *kraj* («land»). Tidlig på 1800-tallet forsøkte den prøyssiske statsmannen Freiherr vom Stein å innføre en form for lokalt styre også i landdistriktene. Først mot slutten av århundret ble forslaget realisert, og de første kretsordningene innført i de prøyssiske provinsene Westfalen (1886) og Rheinprovinz (1887).

Alle Tysklands 295 landkretser er tilsluttet forbundet *Deutscher Landkreistag*.

## Se også
* Liste over Landkreise i Tyskland
*Tysklands lokalforvaltning
* Kreistag
* Tysklands politiske system

## Eksterne lenker
* Deutscher Landkreistag
* Kreisnavigator – oversikt over landkretser
Lyngdal prestegjeld

**Lyngdal prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende i Lister prosti i Agder bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet sogn i Hægebostad og Lyngdal kommuner i Agder fylke, og hovedkirken var Lyngdal kirke.

Lyngdals hovedsogn er nå en del av Lyngdal kirkelige fellesråd, som er underlagt Lister prosti.

## Historikk
*Lygnudalr sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Lyngdal prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Aa med Austad og Kvaas annekssogn. Prestegjeldet er i 1620 oppført i Graagaas som *Lyngdal Præstegjeld* under Lister Prouistij, tilhørende Stavanger stift. Ved kgl.res. av 6. mai 1682 ble prestegjeldet overført til det nye Christianssands stift.

Lyngdal prestegjeld dannet grunnlaget for Lyngdal formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Ved res. 27. juni 1908 ble hovedsognet navn endret fra Aa til Lyngdal. Ved kgl.res. av 9. desember 1966 ble Hægebostad prestegjeld nedlagt og Hægebostad og Eiken sogn lagt til Lyngdal.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
* Lyngdal
* Austad
* Kvaas
* Hægebostad
* Eiken

## Referanser
Svensk Filmindustri

**AB Svensk Filmindustri** er et svensk filmselskap etablert 27. desember 1919 ved en fusjon mellom AB Svenska Biografteatern og Filmindustri AB Skandia. Største eier er Bonnier-konsernet. Svensk Filmindustri er medlem av Svenska Antipiratbyrån.

SF eier flere kinoer i Sverige. I 2006 bygde selskapet Skandinavias dengang mest moderne kino, Filmstaden Bergakungen, på Skånegatan i Göteborg.

## Historikk
*1919 Svenska Bio och Filmindustri AB Skandia starter AB Svensk Filmindustri.
*1998 AB Svensk Filmindustri deles i to; SF Bio AB og Svensk Filmindustri AB.
## DVDs
* Nummerblokker
* Phineas og Ferb

## Eksterne lenker
*
Signe Hasso

**Signe Eleonora Cecilia Hasso** (født **Larsson**; 1915–2002) var en svensk skuespiller. Hun startet karrieren allerede som 12-åring på Dramatiska Teatern i Stockholm og studerte seinere ved Dramatens elevskola. Sine første virkelige roller hadde hun som 16-åring. Hun spilte i en rekke svenske filmer før hun i 1940 spilte i den norsk svenske filmen *[[Bastard (film)|Bastard]]*. Etter den filmen reiste hun til Hollywood hvor hun fikk en lang karriere i film og TV. Hun har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

Signe Hasso var gift med den tyske filmfotografen Harry Hasso 1933-41.

## Filmografi (utvalg)
* 1933 – *[[Tystnadens hus]]*
* 1939 – *[[Filmen om Emelie Högqvist]]*
* 1939 – *[[Bastard]]*
* 1940 – *[[Vi tre]]
* [[Filmåret 1945|1945]] – *The House on 92nd Street*
* [[Filmåret 1950|1950]] – *Sånt hender ikke her*
* [[Filmåret 1977|1977]] – *Jeg lovet deg aldri en rosenhave''

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Førkolumbisk

**Førkolumbisk**, **førcolumbiansk** eller **precolumbisk**, henviser til alle tidsepoker i historien og forhistorien i Amerika før ankomsten av betydelig europeisk innflytelse på det amerikanske kontinent, både i Nord- og Sør-Amerika; også kalt for «den nye verden». Det strekker seg fra tiden for den opprinnelige bosetningen i sen paleolittisk tid (en første perioden i steinalderen) til europeisk kolonisering i løpet av tidlig moderne tid. Mens *førkolumbisk* reint teknisk skildrer perioden før Christofer Columbus landet i Bahamas i 1492, har den praktiske bruken av begrepet også omfattet kulturer blant den innfødt indianer- og urbefolkningen slik de fortsatte å utvikle seg fram til de ble erobret eller sterkt påvirket av folk fra Europa opp til mange tiår etter 1492.

Mange førcolumbiske sivilisasjoner etablerte kjennetegne som faste bosetninger, byer, landbruk, verdslige og monumental arkitektur, betydelige jordarbeider, og komplekse samfunnsmessige hierarkier. En del av disse sivilisasjonene hadde allerede for lenge siden forsvunnet ved den tiden de første europeiske koloniene og ankomsten av afrikanske slaver, omtrentlig slutten av 1400-tallet og tidlig på 1500-tallet, og er kjent kun via arkeologiske undersøkelser og muntlig historie. Andre sivilisasjoner var samtid med koloniperioden og ble beskrevet i europeiske redegjørelser på denne tiden. Noen få, som mayasivilisasjonen, hadde sine egne skriftlige opptegnelser. Ettersom mange kristne europeere på denne tiden vurderte slike innfødte tekster som kjetteri, ødela menn som Diego de Landa mange tekster ved å brenne dem. Kun noen få skjulte dokumenter har overlevd i deres opprinnelige språk, mens andre ble skrevet av eller diktert til spansk, noe som har gitt moderne historikere glimt av gammel kultur og kunnskap. 

Sivilisasjoner som kalles *førcolumbisk*, er aztekerne og maya i Mesoamerika, inka, moche og i Andes, og chibchaene i Mellom-Amerika. Innfødte amerikanske kulturer fortsatte å utvikle seg etter førcolumbiske tid. Mange av disse folkene og deres etterkommere fortsetter med tradisjonell praksis og levevis, samtidig som de tar til seg og tilpasser seg til ny kulturell praksis og teknologier.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rethymno

**Rethymno** (gresk: *Ρέθυμνο*; IPA ), også kalt *Rethimno, Rethymnon, Réthymnon*, *Rhíthymnos*, og *Retimo* av venetianerne, er hovedstad i prefekturet Rethymno og den tredje største byen på den greske øya Kreta. Byen har 41&nbsp;687 innbyggere (2001). Byen ble bygd i antikken (antikkens *Rhithymna* og *Arsinoe*), men ble aldri et konkurransedyktig minoisk senter. Den var imidlertid sterk nok til å prege egne mynter og opprettholde en urban vekt. En av disse myntene er i dag avbildet som byvåpen, bestående av to delfiner i en sirkel.

## Historie og kultur

Denne region som en helhet er rik på oldtidshistorie, mest kjent den minoiske sivilisasjon sentrert rundt Kydonia øst for Rethymno.

Rethymno selv fikk en periode med vekst da erobrere fra republikken Venezia besluttet å plassere en mellomliggende handelsstasjon mellom Heraklion og Khaniá, skaffet en egen biskop og adel i samme prosess. Dagens gamleby, *palia poli*, er bortimot helt og holdent bygget av venetianerne, og er en av de best bevarte gamlebyer på Kreta.

Byen opprettholder sin gamle aristokratiske framtoning med sine bygninger datert fra 1500-tallet, buete døråpninger, steintrapper, hellenistiske-romerske og bysantinske levninger, en liten venetiansk havn og trange gater. En vinfestival er holdt her årlig ved begynnelsen av juli. En annen festival, i minne av ødeleggelsen av klosteret Arkadi, blir holdt den 7. og 8. november.

Byens festning fra venetiansk tid, *Fortezza*, er en av de best bevarte borger på Kreta. Andre monumenter og severdigheter er Neratze-moskeen (kommunens kunstsenter), Porta Guora (Μεγάλη Πόρτα, den store gaten), Piazza Rimondi (Rimondi-plassen) og den venetiansk Loggia.

Etter venetianerne ble byen erobret av osmanske tyrkere i 1646 i løpet av den kretiske krig (1645–1669) og som la et muslimsk styre på byen i nær tre århundrer. Byen het Resmo på tyrkisk og var senter for et sandsjak, en administrativt enhet i Det osmanske rike.

Under slaget om Kreta (20.-30. mai 1941), ble slaget om Rethymno utkjempet mellom tyske fallskjermtropper og australske og greske soldater. Selv om Tyskland innledningsvis ikke var suksessfulle, vant tyskerne slaget etter å ha mottatt forsterkninger fra Maleme i den nordvestlige delen av Kreta.

I dag er byens økonomi basert på turisme, med mange ny fasiliteter bygd de siste tyve årene. Jordbruk er også viktig, særlig olivenolje og andre typiske middelhavsprodukter. Det er også en base for en Filosofiskole og universitetsbiblioteket for Universitet på Kreta, og Skolen for sosiale og politiske vitenskaper, som har 8000 studenter ved universitetets campus årlig, ligger ved «Galos», hvor Det akademiske institutt for middelhavsstudier også er.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Prefecture of Rethymno , offisielt nettsted
* Rethymno, offisielt nettsted for den gresk turistorganisasjon
Maximiliano Rodríguez

**Maximiliano Rodríguez** (født 1981) er en argentinsk tidligere fotballspiller.

Han startet karrieren i den argentinske klubben Newell's Old Boys, før han foran sesongen 2002/03 gikk til den spanske klubben RCD Espanyol. Der spilte han i tre sesonger før han meldte overgang til Atlético Madrid. 

Rodríguez debuterte på landslaget i juni 2003 mot . Han spiller på Argentinas lag under VM 2006 i Tyskland, og scoret blant annet to mål da Argentina slo  6&ndash;0.

## Liverpool
I januar 2010 skrev Maxi under på en treårskontrakt med Liverpool FC etter at kontrakten hans med Atlético Madrid var gått ut.

Den 23. april 2011 satt Maxi Rodrugiez sitt første hat-trick for Liverpool, i 5-0 seieren over Birmingham City.

I juni 2012 skrev Maxi Rodriguez under for Newell's Old Boys, som han startet karrieren sin hos. Dagen han ble signert ble han møtt av tusenvis av fans, som ønsket han velkommen til klubben. Maxi Rodriguez beskrev det som den lykkeligste dagen i hans liv.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Trepyton

**Trepyton** (vitenskapelig navn *Morelia viridis*, tidligere *Chondropython viridis*) er en slange som lever på Ny-Guinea og lengst nordøst i Australia. Den blir fra 1,8 til 2,4 meter lang. Trepyton lever i trærne.

## Litteratur
* *Verdens dyreliv*, N.W.Damm & Søn AS 2002, ISBN 82-496-0037-1
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leif Terje Løddesøl

**Leif Terje Løddesøl** (1935–2021) var en norsk forretningsmann, 2000–2002 president i Norges Rederiforbund og 2002–2003 styreleder i Statoil.

Han var utdannet cand.jur. fra Universitetet i Oslo i 1960, studerte ved Europa-colleget i Belgia 1960-1961 og gjennomførte Det militære språkkurs i russisk. Han studerte også ved Hague Academy of International Law i Nederland.

Som fullmektig i Utenriksdepartementets rettsavdeling fra 1962 til 1966 arbeidet Løddesøl for Jens Evensen under delelinjeforhandlingene om Nordsjøen. Han var senere blant annet administrerende direktør for rederiet ScanAustral (1969–1974), Wilh. Wilhelmsen (1974–1980), administrerende direktør for Den norske Creditbank (1980–1988) (DnC fusjonerte senere med Bergen Bank og ble Den norske Bank), konsernsjef i rederiet Wilh. Wilhelmsen (1988–2000), president for Norges Rederiforbund (2000–2002) og styreformann i Statoil (2002–2003) og Den Norske Opera (1996–2005). Han var også styreformann i de norske filialene av oljeselskapene BP og Mobil i løpet av karrieren.

I forbindelse med hans avgang fra sjefsstillingen i DnC ble betegnelsen «en lødd» populær på folkemunne; uttrykket var avledet av Løddesøls etternavn og ble brukt som en variant av uttrykket «fantasillion».

Løddesøl ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1985 og forfremmet til kommandør av samme orden i 2011.

Hans far var dr.agric. Aasulv Løddesøl (1896–1978).

## Referanser
Bokbåt

**Bokbåt** er et flytende bibliotek som driver oppsøkende bibliotekvirksomhet på samme måte som en bokbuss.

Steder som har eller har hatt bokbåttjeneste er:

* Møre og Romsdal, Hordaland og Sogn og Fjordane: bokbåten «Epos» (1959–2020)
* Stockholms skjærgård, Sverige: bokbåten M/S «Tranan» (1953–)
* Finland: kirjastovene
* Minnesota, USA: The Floating Library (2013–2018)
* Vest-Sulawesi, Indonesia: *perahu pustaka* (2015–)

## Se også

* Bokbåten «Epos»

## Referanser
Bokbuss

En **bokbuss** er en buss som fungerer som et omreisende bibliotek. Bokbussene har ofte faste ruter i distriktene eller til steder og institusjoner der lånerne har vanskelig for å komme seg til hovedutlånene. Bokbussen i Norge er en del av den oppsøkende bibliotekvirksomheten som blir definert i bibliotekloven fra 1985 og blir blant annet sendt ut fra fylkesbibliotekene. I de tre vestlandsfylkene Hordaland, Sogn og Fjordane og Møre og Romsdal går bokbåten «Epos».

## Historie
Den første bokbussen i Norge begynte å kjøre i Vestfold i 1948, men tjenesten ble etterhvert en viktig kultur- og kunnskapsformidler over hele landet. I dag har kommunikasjonene blitt bedre og folks mobilitet økt. Sammen med lettere informasjonshenting via internettet og TV og andre prioriteringer innen offentlig økonomi har dette ført til at bokbusstilbudet flere steder er i ferd med å legges ned.

## Se også
* Bokbussen i Vesterålen
* Bokbussen i Vestfold
* Bokbussen Tana/Nesseby

## Eksterne lenker
* 
* Om bokbussen i Vestfold
Kongepyton

**Kongepyton** (vitenskapelig navn *Python regius*) er en slange som lever i Vest-Afrika. Den foretrekker åpne skoger, tørr buskskog, gressmarker og tremarker på den vestafrikanske savannen. Der tilbringer den mye av sitt liv i underjordiske hull og ofte i nærheten av vann. Den er hovedsakelig nattaktiv og begynner å jakte på byttedyr i skumringen, men i den lange tørketiden kan den bli værende i gjemmestedet sitt hele tiden. Kongepyton tilhører de mindre pytonartene og er den minste blant de tre artene som finnes i Afrika.

Dens forsvarsmekanikk er å krølle seg sammen til en ball. Derfor kaller noen denne slangen for ball pyton.

Gjennomsnittslengden er på ca. 150&nbsp;cm. Det er vanlig med en lengde på 120–150&nbsp;cm og veldig sjelden har det forekommet individer på opptil 180&nbsp;cm. Rekordlengden er 2,5 meter. Kroppen er nokså kraftig i forhold til lengden. Pytonslangen lever i mer enn 20 år og blir kjønnsmoden etter ca. 3 år.

## Føde
Kongepyton lever av fugler og små gnagere som mus og rotter. Den har ikke gift og tar livet av byttedyret sitt ved at den kveler dem. Viltfangede kongepyton har som regel har spesialisert seg på en type byttedyr og kan nekte å spise i flere måneder. Dyr som er født hos oppdrettere, spiser uten problem den maten de blir tilbudt.

## Forplantning
Fire måneder etter paringen legger hunnen 2-15 egg, som oftest 4-8 egg. De er hvite med mykt skall. Hunnen passer på eggene, men ruger ikke på dem som eksempelvis tigerpyton gjør.

Eggene klekkes etter ca. 55-71 dager ved en temperatur på 29-31&nbsp;°C. Når ungene tar seg ut av egget, skjærer de det opp med en såkalt eggtann som sitter ytterst på overkjeven, denne faller så av. Det hender at ungene kan bli værende i egget opptil 48 timer etter at de har lagd hull i egget. Når de kryper ut av skallet er de omtrent 40&nbsp;cm lange og veier 50-70 gram. Etter ca. 14 dager skifter de ham for første gang og deretter kan de innta sitt første måltid.

## Referanser




## Litteratur
* Tjørve, Irene Inman, orvers. (2002): ''Verdens dyreliv'', N.W.Damm & Søn AS, ISBN 82-496-0037-1

## Eksterne lenker
*
Helge Lunde

**Helge Lunde** (født 21. januar 1900 i Etnedal, død 1987 i Oslo) var en norsk filmregissør. Han begynte i 1927 i norsk film som produksjonsleder i filmen *[[Troll-elgen (film)|Troll-elgen]]*. I 1940 hadde han sammen med svenske Gösta Stevens regien på filmen *[[Bastard (film)|Bastard]]* som var en svensk-norsk samproduksjon. Helge Lunde hadde skrevet filmens manus basert på novellen «Bastard» av F.W. Remmler. Filmen vant prisen for *anbefalt film* på filmfestivalen i Venezia i 1941.

## Filmografi
### Regi
* 1958 – *[[Bustenskjold]]*
* 1943 – *[[Vigdis (film)|Vigdis]]*
* 1940 – *[[Bastard (film)|Bastard]]*
* 1939 – *[[Familien på Borgan]]*
* 1936 – *[[Norge for folket]]*
* 1934 – *[[Sangen om Rondane]]*

### Produksjonsleder
* 1927 – *[[Troll-elgen (film)]]*
* 1937 – *[[Laila]]*
* 1939 – *[[Familien på Borgan]]*

### Manus
* 1940 – *[[Bastard (film)|Bastard]]*
* 1939 – *[[Familien på Borgan]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Milan Baroš

**Milan Baroš** (født 28. oktober 1981) er en tsjekkisk tidligere fotballspiller. 

Baroš slo for alvor gjennom under EM 2004 i Portugal, der han ble mesterskapets skytterkonge med fem mål. Han var en sterkt medvirkende årsak til at Tsjekkia nådde semifinalen i turneringen. 

Han er gift med Tereza Frankova og de fikk 1. september 2009 sønnen Patrick.

Han har tidligere spilt for FC Banik Ostrava, Liverpool, Aston Villa, Lyon, Portsmouth og Galatasaray. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 

*
Nettpyton

**Nettpyton** (vitenskapelig navn *Malayopython reticulatus*) er en slange som lever i Sørøst-Asia. Den er verdens lengste (men ikke tyngste) slange og kan maksimalt bli åtte–ni meter lang. Et eksemplar som ble skutt i Celebes i 1912 var 10 meter langt. En annen nettpyton, ved navn Medusa, var 7,67 meter lang og veide 158&nbsp;kg. Nettpyton lever på bakken, men også ved elver og den er en dyktig svømmer.

Det finnes tre underarter, *Python reticulatus reticulatus*, *Python reticulatus jampeanus*, og *Python reticulatus saputrai*.

## Litteratur
* *Verdens dyreliv*, N.W.Damm & Søn AS 2002, ISBN 82-496-0037-1

## Eksterne lenker
*
Tigerpyton

**Tigerpyton** (vitenskapelig navn *Python molurus*) er en slange som lever i Sør- og Sørøst-Asia.

Den deles inn i to underarter; burmesisk pyton (*Python molurus bivittatus*) og indisk pyton (*Python molurus molurus*).
Indisk pyton blir normalt tre-fire meter lang, mens burmesisk pyton blir fra fem til sju meter lang.

Et rekordeksemplar fra en reptilpark i Gurnee, Illinois, USA ble målt til 8,2 meter og 183 kilo i 2005.

Tigerpytoner trives best i nærheten av vann, for eksempel i sumpområder.

## Litteratur
* *Verdens dyreliv*, N.W.Damm & Søn AS 2002, ISBN 82-496-0037-1

## Eksterne lenker
*
Austad kirke (Lyngdal)

:*Flere betydninger: [[Austad kirke (Bygland)]]*
**Austad kirke** er en laftebygget korskirke bygget i 1803. Kirken har 400 sitteplasser.

Austad kirke ligger i Austad i Lyngdal kommune. Sognet ligger i Lister og Mandal prosti og hørte tidligere til Lyngdal prestegjeld.

For noen år siden ble det oppdaget at eiketømmeret som ble brukt til byggingen av kirken stammet fra en stavkirke som ble reist sent på 1100-tallet.

I 2003 ble det feiret 200-årsjubileum av kirken. Det ble ved denne anledningen utgitt en 100 siders historiebok om kirken.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Lyngdal kirkelige fellesråd http://www.lyngdal.kirken.no/Kontakt-oss/Austad-menighetsutvalg
Pantograf (jernbane)

En **pantograf** er en type strømavtaker på taket av elektrisk rullende materiell på jernbane, forstadsbaner eller sporvogner for å gi elektrisk kontakt med strømførende luftledning.

Navnet pantograf er tatt fra de parallellogramformede tegnemaskinene som brukes for å kopiere tegninger. Imidlertid kalles (noe feilaktig) ofte alle typer strømavtakere på taket av jernbane- og sporvognsmateriell for pantografer, selv om de ikke har form som parallellogrammer.

Ved bruk av kontaktledning (luftledning) og pantograf benyttes skinnene og jord som den andre overføringen av elektrisk strøm til motorene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cubajordboa

**Cubajordboa** (vitenskapelig navn *Tropidophis melanurus*) er en slange som lever på De karibiske øyer. Den blir fra 80 til 100&nbsp;cm lang. Cubajordboaen lever på bakken.

## Litteratur
* *Verdens dyreliv*, N.W.Damm & Søn AS 2002, ISBN 82-496-0037-1

## Eksterne lenker
*