open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Thomas Hammarberg

**Thomas Viktor Asmund Hammarberg** (født 2. januar 1942 i Örnsköldsvik) er en svensk diplomat, politiker, lærer og journalist. Han var i perioden 2006 - 2012 Europarådets kommisjonær for menneskerettigheter.

Thomas Hammarberg har for den største delen av sitt yrkesliv arbeidet for å styrke menneskerettighetene i Europa og verden generelt. Han var generalsekretær for Olof Palmes Internationella Center (2002–2005), svensk ambassadør for menneskerettigheter (1994–2002), generalsekretær for Redd Barna i Sverige (1986–1992), generalsekretær for Amnesty International (1980–1986), samt leder for organisasjonens svenske seksjon (1974–1978). Han mottok på Amnesty Internationals vegne Nobels fredspris i 1977.

## Bøker og andre skrifter
* 2009 – ''Human Rights in Europe: time to honour our pledges'' (Europarådet)
* 2005 – *Social rättvisa – Tjugo frågor om mänskliga rättigheter* (Olof Palmes Internationella Center)
* 2000 – ''De palestinska flyktingarna: efter fem decenniers svek – äntligen dags?'' (Utrikesdepartementet)
* 1999 – ''Mänskliga rättigheter: konventionen om barnets rättigheter'' (Utrikesdepartementet)
* 1998 – ''A School for Children with Rights'' (Unicef)
* 1996 – *Making reality of the rights of the child: the UN convention: what it says and how it can change the status of children worldwide* (Redd Barna)
* 1994 – *Barnet och den politiska viljan: vad bör göras för barnets rättigheter?* (Redd Barna)
* 1990 – *The rights of the child: the international convention: what it says and how it can change the status of children worldwide* (Redd Barna)
* 1981 – *Massmedia och vår bild av världen* (Norstedts)
* 1978 – *New information order – balance and freedom* (UNESCO)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Biografi på Europarådets kommissionärs webbplats
*  The Commissioner´s Human Rights Comment
*  congcreator.com: Biographical Note, THOMAS HAMMARBERG
Skjønnheten og udyret (andre betydninger)

Alternativer for ***[[Skjønnheten og udyret]]***:

## Film
**[[Skjønnheten og udyret (1946)]]*, en fransk film fra 1946.
**[[Skjønnheten og udyret (1983)]]*, en dansk film fra 1983.
**[[Skjønnheten og udyret (1991)]]*, en amerikansk animasjonsfilm fra 1991 produsert av Walt Disney Pictures.
**[[Skjønnheten og udyret (2017)]]*, en realfilminnspilling av animasjonsfilmen fra 1991.

## Musikk
**[[Beauty and the Beast (album)]]*, et norsk musikkalbum fra 2005.
*Skjønnheten og udyret (musikal)

## Annet
**[[Skjønnheten og udyret]]*, en fransk eventyrfortelling fra 1740.
Andy Whitfield

**Andy Whitfield** (født 17. juli 1972 i Wales, død 11. september 2011) var en walisisk skuespiller og modell. 

Whitfield studerte til å bli ingeniør ved University of Sheffield og jobbet i Lidcombe som ingeniør før han flyttet til Sydney i 1999. Han deltok ved Screenwise Film & TV School for skuespillere i New South Wales i Australia. Han spilte i flere australske TV-serier, blant annet *All Saints*, *The Strip*, *Packed to the Rafters* og *McLeod's Daughters*.

Whitfield var best kjent for hovedrollen i den amerikanske TV-serien **, som ble filmet på New Zealand. Der spilte han en soldat som var dømt til å kjempe som gladiator og som til slutt leder et opprør mot romerne. I mars 2010 ble Whitfield diagnostisert med lymfekreft og begynte umiddelbart med behandling i New Zealand. Dette forsinket produksjonen av sesong to av *Spartacus: Blood and Sand*. 18 måneder etter å ha fått kreftdiagnosen døde Whitfield i en alder av 39 år og etterlot seg kone og to barn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Whitfield Spartacus Star Dead at 39
Arsenie Boca

**Arsenie Boca** (født **Zian Boca**, 29. september 1910 i Vața de Sus i Østerrike-Ungarn, død 28. november 1989 i Sinaia i Romania) var en rumensk ortodoks munk, teolog og kunstner. 

Etter at han ble ferdig med teologistudier i Sibiu i 1933, mottok Boca et stipend fra erkebiskopen av Transilvania for å studere ved Kunsthøyskolen i București. Samtidig gikk han på medisinforelesninger holdt av professor Francisc Rainer. 

Da han avla klosterløftet og ble munk i 1940 ved klosteret Brâncoveanu fikk han navnet Arsenie.

Mellom 1948 og 1951 ble Boca arrestert, torturert og dømt til tvangsarbeid anklaget for å ha hatt kontakt med jerngardister, noe som han benektet. Som politisk fange satt han inne i fegsler i Jilava, București, Timișoara og Oradea, og arbeidet ved Ocnele Mari og Donau-Svartehavskanalen.

I 1959 fratok myndighetene ham retten til å lede prekener og klosteret Prislop, der han bodde, ble omgjort til et eldrehjem.

Boca, som blir kalt «Transilvanias helgen», ble valgt som en av de 100 største rumenerne i en rundspørring foretatt av det statlige fjernsynsselskapet i 2006. 

Hans gravsted er ved klosteret Prislop, i nærheten av Silvașu de Sus i fylket Hunedoara.

I 2015 ble det kjent at kirkemyndighetene i Romania hadde tatt innledende steg for å helligkåre ham.

## Referanser


## Eksterne lenker
* *Christian Orthodox Association* Hieromonk Arsenie Boca Association
1. divisjon ishockey for kvinner

**1. divisjon ishockey for kvinner** er den nest øverste divisjon i ishockey for kvinner i Norge etter Eliteserien Kvinner og administres av Norges Ishockeyforbund. Vinneren av seriespillet blir seriemester, det er ingen direkte opprykk.

## Lag

## Historie
}
| 
| 
|-->
|-
|2019-20
|Grüner Ishockey
|Stavanger 2
|Storhamar
|Tabell
|-
|2018-19
| 
| 
| https://www.facebook.com/groups/166603441667
|Tabell
|-
|2017-18
| 
| 
| 
|Tabell
|-
|2016-17
| 
| 
| 
|Tabell
|-
|2015-16
| 
| 
| 
|Tabell
|-
|2014-15
|Jordal 2
|Narvik
|Stavanger 2
|Tabell
|-
|2013-14
|Jordal 2
|Narvik
|Bergen
|Tabell
|-
|2012-13
| Jordal 2
| Bergen
| Grüner
| Tabell
|-
|2011-12
| Grüner
| Bergen
| Jordal 2
| Tabell
|-
|2010-11
| Grüner
| Bergen
| Jordal 2
| Tabell
|-
|2009-10
| Jordal
| Kongsberg
| Bergen
| Tabell
|-
|}

## Se også
* Liste over ishockeyligaer
* Norske idrettslag sortert etter gjennomsnittlige tilskuertall

## Eksterne lenker
* http://www.n3sport.no/07/result.aspx?WCI=wiResults&WCU=4545703
Ignatius Abraham I

**Ignatius Abraham (Aphram) I Barsoum** (født som *Ayyub Barsoum*; 1887–1957) var den syrisk-ortodokse patriark av Antiokia 1933–57. Han hadde tittelen mar.

Fra 1905 var Ayyub munk i Mar Hananyo-klosteret i Tur 'Abdin-fjellene, nær byen Mardin (dagens Tyrkia). Klosteret var den gang også patriarkens sete. Ayyub ble ordinert til prest i 1908 og til biskop av Homs i 1918. Han utmerket seg for sine studier og sitt politiske engasjement: Han tilbragte mye tid i arabiske og europeiske biblioteker for å studere syrisk språk og litteratur og oversette gamle syriske manuskripter. På diverse internasjonale konferanser etter første verdenskrig talte han det syriske folkets sak.

Etter at han ble valgt til patriark i 1933, tok han navnet *Ignatius Abraham&nbsp;I*. På grunn av den politiske situasjonen i Tyrkia så han seg nødt til å flytte patriarkatets sete til Homs.

## Referanser
Ignatius Elias III

**Ignatius Elias III Shakir** (borgerlig navn *Nasri Shakir*; født 1867 i Mardin, dagens Tyrkia, død 1932 i Manjanikkara, Kerala, India) var den syrisk-ortodokse patriark av Antiokia 1917-1932. Han hadde tittelen mar.

Nasri Shakir tok i 1889 navnet *Elias* da han ble munk ved Mar Hananyo-klosteret, som den gang var setet for patriarken av Antiokia. Ved sin ordinasjon til biskop av Amid (dagens *Diyarbakır* i Tyrkia) i 1908 tok han navnet *Mor Iwanius*. Fra 1912 var han biskop av Mosul (dagens Irak). Han ble patriark i 1917.

Etter ungtyrkernes folkemord på armenske og syriske kristne måtte Ignatius Elias forlate Mar&nbsp;Hananyo-klosteret i Tur 'Abdin-fjellene og oppholdt seg bl.a. i Aleppo og Jerusalem.

1931 reiste Ignatius Elias til India for  å bilegge striden mellom den syrisk-ortodokse kirke av Malankara og den malankarisk-ortodoks-syriske kirke. Han døde under oppholdet og ble begravd i Manjanikkara-klosteret i Kerala.

## Referanser
Ion Cârja

**Ion Cârja** (uttales IPA: /'jon 'kɨrʒa/; også kjent som **Ion Cârjă**, **Ion Cârje** eller **John Carja**; 1922–1977) var en rumensk-amerikansk forfatter og anti-kommunistisk aktivist, som i flere år var en politisk fange i det kommunistiske Romania. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Ion Cârjas foreldre hadde utvandret til Vest-Virginia i USA fra det østerriksk-ungarsk-styrte Transilvania rundt 1910. 

Han og hans familie reiste tilbake til Romania i februar 1927, og slo seg ned i landsbyen Mihai Viteazu, i nærheten av Cluj, der de kjøpte seg en gård. Mens han gikk på skolen begynte Cârja å arbeide med et magasin med tittelen «Gazeta de Turda», og han publiserte sin første bok på denne tiden. Han studerte filologi ved Universitetet i Cluj. I 1948 mottok han sin doktorgrad i rettsvitenskap fra samme universitet.

### Fengslinger
Carja ble arrestert første gang i 1949 av det rumenske sikkerhetspolitiet og ble dømt til fems fengsel. Andre gang ble han arrestert i 1958 og ble først satt fri i 1964 i forbindelse med et amnesti for politiske fanger. Han tilbrakte tid i flere fengsler og arbeidsleirer: Cluj, Gherla, Aiud og Donau-Svartehavskanalen.
### Til USA
Cârja hadde dobbelt statsborgerskap, amerikansk og rumensk, og gjorde flere henvendelser til rumenske myndigheter etter at han ble løslatt fra fengslet for å få lov til å forlate Romania til fordel for USA, og hans avreise kom i mai 1965. Han slo seg ned i New York, der han arbeidet ved Kontoret for sosialhjelp. For å få mer kompetanse på dette området, foretok han studier ved Fordham University og Columbia University, som senere også anerkjente hans rumenske doktorgrad. 

Sammen med sin eldre bror, Nicolae Cârja (1913-1996, som satt som krigsfange i Sibir i ni år, men som også klarte til slutt å returnere til USA), startet han avisen *Acțiunea Românească*, som var hovedorgan for *Consiliul Național Român* («Det rumenske nasjonalrådet»), en eksilorganisasjon. 

I november 1970 giftet han seg med Valentina (født Voicu), og de adopterte en datter, Indira. 

Etter at han døde, ble hans levninger sendt tilbake til Romania, og han ble bisatt i landsbyen Mihai Viteazu.

## Bøker
* *Cremene în apa vremii* («Flintestein i tidens vann»)
* *Întoarcerea din infern* (2 bind) («Tilbake fra inferno»), Madrid: Dacia and New-York: Acțiunea Românească, 1969.  
* *Canalul morții* («Dødens kanal»), București: Cartea Românească, 1993.  ISBN 973-23-0400-6
* *Tom, Emperor of the Mountains*, Vantage Press, Inc., 1977

## Referanser

## Eksterne lenker
* Detaljert biografi på rumensk
Ignatius Abded Aloho II

**Ignatius Abded Aloho II Sattuf** (1833–1915) var den syrisk-ortodokse patriark av Antiokia 1906–15. Han hadde tittelen mar.

Ignatius Abded Aloho ble utnevnt til biskop av Jerusalem i 1872, til biskop av Syria ca. 1880, og senere også til biskop av Amid (dagens *Diyarbakır* i Tyrkia). Han ble valgt til patriark av Antiokia i 1906, etter at hans forgjenger Ignatius Abdul Masih hadde blitt avsatt av den osmanske regjeringen.

Store deler av sitt liv som patriark tilbragte han på reise, bl.a. i England, men hovedsakelig i India, der han tok seg av den syrisk-ortodokse kirke av Malankara. Hans siste opphold i India varte fra 1908 til 1912. I&nbsp;løpet av denne perioden opprettet han bl.a. det syrisk-ortodokse knanaya-erkebispedømmet i 1910.

Etter returen fra India levde Ignatius Abded Aloho i St. Markus-klosteret i Jerusalem, der han døde i 1915.

## Referanser
Ignatius Abdul Masih II

**Ignatius Abdul Masih II** (alternativ skrivemåte *Abdhedh Messiah*; født 1854, død 1915) var syrisk-ortodoks patriark av Antiokia. Han hadde tittelen mar.

Han ble ordinert til patriark i 1895. 1905 ble han avsatt av den osmanske regjeringen. Den syrisk-ortodokse kirkens synode valgte året etter Ignatius Abded Aloho II til ny patriark. Det fantes imidlertid også stemmer i kirken som anså avsettelsen som ugyldig, siden den ble foretatt av et verdslig organ og ikke av kirken.

Ignatius Abdul Masih fortsatte uansett sin gjerning også etter avsettelsen. I&nbsp;India ordinerte han i 1912 Baselios Paulose I til Østens katolikos. Dette var en medvirkende årsak til splittelsen mellom den syrisk-ortodokse kirke av Malankara og den malankarisk-ortodoks-syriske kirke.

## Referanser
Sean Pettit

**Sean Martin Pettit** (født 27. juli 1992) er en canadisk frikjører født i Ottawa i Ontario. Han vokste opp i Chelsea i Quebec inntil han var syv år, og bor i dag i Pemberton i Britisk Columbia.

Han deltatt i en rekke filmer. Han ble signert av Red Bull da han var 13 år, og ble da deres yngste utøver noensinne.

## Sponsorer
Sean Pettit har flere sponsorer. Blant dem er:

* *K2*
* *Dalbello*
* *Red Bull*
* *Dakine*
* *Oakley*
* *Contour HD*
* *Fresh Poles* 

## Filmografi
Pettit har filmet framtredende segmenter for blant annet Matchstick Productions og, Poor Boyz Productions.

* *WE, A collection of individuals* (2012), Poor Boys Productions
* *Superheroes of Stoke* (2012), MSP
* *The Ordinary skier* (2011)
* *Attack of La Niña* (2011)
* *The Way I See It* (2010)
* *In Deep* (2009)
* *K2 Skeeze* (2009)
* *Claim* (2008)
* *The Massive* (2008), Tanner Hall
* *Believe* (2007), Tanner Hall
* *Playground* (2007), Warren Miller Entertainment
* *Show and Prove* (2006), Tanner Hall
* *Pop yer bottlez* (2005), Poor Boyz Productions
* *WSKI 106* (2004), Poor Boyz Productions

## Konkurranse
Pettit har deltatt i flere konkurranser, og ble blant annet en av åtte kjørere som ble plukket ut til å filme for tidenes første *X Games Real Ski Backcountry*- konkurranse, hvor han kom til semifinalen. Andre meritter er:

* 10.-plass, Red Bull Cold Rush, 2012
* 1.-plass, Red Bull Cold Rush, 2011
* 1.-plass, Red Bull Linecatcher, 2011

## Referanser
Ekstraliga (Polen)

**Ekstraliga** (polsk – Ekstraliga w hokeju na lodzie) er den fremste ishockeyligaen i Polen.
## Historie
Mesterskapet startet i 1926. Først var det et ikke-liga-system bestående av regionale turneringer. Turneringene hadde to etapper. De beste lagene kvalifiserte til finaleturneringen, hvor vinneren ble erklært mester. I 1938 bestemte det polske ishockeyforbundet å omorganisere mesterskapet, ved å lage et ligasystem. De planene ble skrinlagt på grunn av utbruddet av andre verdenskrig.

Ekstraliga, som det er strukturert i dag, begynte i 1955.

## Sesongen 2019-20
* Comarch Cracovia
* GKS Tychy
* KH GKS Katowice
* JKH GKS Jastrzębie
* Re-Plast Unia Oświęcim
* KH Zagłębie Sosnowiec
* Podhale Nowy Targ
* KH Energa Toruń
* Lotos PKH Gdańsk
* Naprzód Janów
* SMS PZHL Katowice

## Eksterne lenker
* [Http://www.hokej.net/ Hokej.Net]
* [Http://www.pzhl.org.pl Den polske Ice Hockey Federation nettsider] 
* PLH Statistikk
Knut Kristiansen

**Knut Kristiansen** er navnet til flere personer:

* Knut Kristiansen (indolog) (1928–1999), norsk indolog
* Knut Kristiansen (musiker) (født 1946), norsk komponist og jazzmusiker
Gresk hockeyliga

** Gresk hockeyliga** (gresk: Ελληνικό Πρωτάθλημα Χόκεϊ επί Πάγου) ble grunnlagt i 1989. Den er det eneste nivået av ishockey i Hellas. Den drives under jurisdiksjonen til den det greske ishockeyforbundet, medlem av International Ice Hockey Federation. Det er for tiden registrert 100 spillere, men det er usikker hvor mange av dem er aktive.

## Vinnere

* 1989 – Aris Thessaloniki
* 1990 – Aris Thessaloniki
* 1991 – Aris Thessaloniki
* 1992 – Iptamenoi Pagodromoi Athinai
* 1993 – Iptamenoi Pagodromoi Athinai
* 1994 – *Ingen sesong*
* 1995 – *Ingen sesong*
* 1996 – *Ingen sesong*
* 1997 – *Ingen sesong*
* 1998 – *Ingen sesong*
* 1999 – *Ingen sesong*
* 2000 – Iptamenoi Pagodromoi Athinai
* 2001 – *Ingen sesong*
* 2002 – *Ingen sesong*
* 2003 – *Ingen sesong*
* 2004 – *Ingen sesong*
* 2005 – *Ingen sesong*
* 2006 – *Ingen sesong*
* 2007 – *Ingen sesong*
* 2008 – Iptamenoi Pagodromoi Athinai
* 2009 – Iptamenoi Pagodromoi Athinai
* 2010 – Iptamenoi Pagodromoi Athinai
* 2011 – Aris Thessaloniki
* 2012 – *Ingen sesong*
* 2013 – Iptamenoi Pagodromoi Athinai
* 2014 – *Ingen sesong*
* 2015 – *Ingen sesong*
* 2016 – *Ingen sesong*
* 2017 – Ice Guardians Thessaloniki
* 2018 – Iptamenoi Pagodromoi Athinai
* 2019 – *Ingen sesong*
* 2020 – *Ingen sesong*

## Eksterne lenker
* nettsted
Knut Kristiansen (indolog)

**Knut Kristiansen** (født 16. mai 1928, død i begynnelsen av juli 1999 i Oslo) var en norsk lingvist og indolog. Han var amanuensis i nyindisk ved Institutt for østeuropeiske og orientalske studier ved Universitetet i Oslo frem til få måneder før sin død.

## Karriere og arbeid
Kristiansen vokste opp på Raufoss, og studerte latin og gresk ved universitetet i Oslo. Han interesserte seg også for sammenlignende språkforskning og kom dermed inn på studiet av sanskrit under Georg Morgenstierne og moderne hindi. Fra 1971 var han universitetslektor i nyindiske språk, og ble senere amanuensis. Han var ansatt ved Institutt for østeuropeiske og orientalske studier til han gikk av med pensjon ved årsskiftet 1998/1999.

Kristiansen videreførte Morgenstiernes studier av de dardiske språkene og gjennomførte to forskningsreiser til Nord-India. Etter den siste turen måtte han amputere deler av benet. Det var også Kristiansen som ordnet Morgenstiernes samlinger. Foruten de indiske språkene interesserte han seg også for romani, og utga sammen med Lars Gjerde (1944–2015) en bok med tekster på dette språket.

## Drapssak
Kristiansen ble funnet drept i sitt eget hjem på Sandaker i Oslo 20. juli 1999 og ble sist sett i live 4. eller 5. juli. Etterforskningen ble rettet mot språkforskerens informanter, som også skal ha omfattet kriminelle. Politiet meldte 2. februar 2023 at de har identifisert den de mener var gjerningsmannen, men fordi vedkommende døde i år 2000, ønsket de ikke å gå ut med navnet.

## Referanser
Frynsegode

**Frynsegode** (også kalt ansattgode) er en fordel arbeidstakere mottar i tillegg til lønn, men ikke i kontante penger. Eksempler på frynsegoder er såkalt fri bil, telefon, hjemme-PC, internettilgang, avis, lunch, syke- og pensjonsforsikringer, bolig, barnehage, treningstid og -muligheter i arbeidstiden, aksjer og opsjoner, forslagspremie samt ekstra fridager eller ferie.

Selv om godene kalles «frie» er de som regel skattepliktige. Imidlertid vil så vel arbeidsgiver som arbeidstaker i mange tilfeller få lavere skattebelastning totalt ved å benytte slike ordninger på grunn av høyt skatte- og avgiftsnivå på lønnsinntekter.

Eksempelvis er 2&nbsp;500 kroner skattefritt mye mer verdt netto enn tilsvarende beløp som lønn eller skattepliktig naturalytelse. For å ha igjen 2&nbsp;500 kroner etter skatt må en ansatt uten toppskatt tjene ca 3&nbsp;900 kroner, med toppskatt ca 4&nbsp;500 kroner og med høy toppskatt ca 4&nbsp;800 kroner. Skulle bedriften gitt en ansatt et nettobeløp etter skatt på 2&nbsp;500 kroner, ville det, medregnet feriepenger, ha betydd en lønnsøkning på rundt 4-5&nbsp;000 kroner inklusiv arbeidsgiveravgift. (Tall fra 2010)

I 2008 fikk norske arbeidstakere skattepliktige frynsegoder til en verdi av 18 milliarder kroner. Dette ble fordelt på vel 1 million menn og nær 900&nbsp;000 kvinner. For menn var gjennomsnittsverdien 13&nbsp;605 kroner, for kvinnene 4&nbsp;000 kroner.

Kurs, skole og utdannelse kan også være frynsegoder, inkludert skolepenger, bøker, skolemateriell, reise og opphold. Disse vil kunne være skattefrie. I mange tilfeller forplikter en arbeidstaker som mottar slike goder seg til å fortsette i ansettelsesforholdet minst like lenge som utdannelsen varer.

Forsikringsselskapet Fremtind innførte i 2022 en ordning med klesreparasjon som ansattgode.

## Referanser
Paven av Alexandria og patriarken av hele Afrika

:*For innehavere av lignende titler se* patriarken av Alexandria

**Paven av Alexandria og patriarken av hele Afrika** er overhodet for den koptisk-ortodokse kirke. Hans sete er Markuskatedralen i Kairo. Patriarkatet ble holdt av Shenouda III, som har regjert siden 1971), og døde i 2012. Den neste var Tawadros II.

Den koptiske kirke ser seg selv i tradisjonen av oldkirkens patriark av Alexandria (i&nbsp;likhet med den ortodokse kirke i Alexandria), som fra 232 (og dermed lenge før den romerske paven) ble tiltalt som *[[pave (andre betydninger)|pave]]* (koptisk: Ⲡⲁⲡⲁ, *papa*). Den fullstendige offisielle tittelen, inkludert både faktiske verv og æresbetegnelser, er

:*pave og [[erkebiskop]] av det store og hellige [[metropolitanerkebispedømmet Alexandria]]; eldste og øverste [[metropolitt]] over alle egyptiske provinser; [[primas]] av [[Egypt]], [[Kyrenaika|Pentapolis]], [[Libya]], [[Nubia]] og [[Sudan]]; [[patriark]] av hele [[Afrika]] på [[evangelist]]en, [[apostel]]en og [[martyr]]en [[evangelisten Markus|St.&nbsp;Markus]]’ hellige stol; fedrenes fader, hyrdenes hyrde, biskopenes biskop; søylen og forsvareren av den hellige katolske apostoliske kirke og den ortodokse tro; [[dekanus]] av den store kateketiske teologiske skole av Alexandria; økumenisk dommer av den hellige apostoliske katolske kirke; den trettende blant apostlene*
[her er ordene *katolsk* og *økumenisk* vel å merke brukt i betydningen «universell»; og med *ortodoks* menes «rett»].

## Referanser


## Se også
* Liste over koptisk-ortodokse patriarker av Alexandria

## Eksterne lenker
* Paven i den koptiske kirke
Australian Ice Hockey League

**[https://www.theaihl.com/leagues/front_pageAIHL.cfm?clientID=3856&leagueID=11464 Australian Ice Hockey League]** (eller **AIHL**) er det høyeste nivået i Australias profesjonelle ishockeyliga. Den opererer i regi av det australske ishockeyforbundet.

## Lagene (2020)

## Sluttspillmestere

* 2000 – Adelaide 
* 2001 – Adelaide 
* 2002 – Sydney 
* 2003 – Newcastle 
* 2004 – Western Sydney
* 2005 – Newcastle
* 2006 – Newcastle 
* 2007 – Penrith 
* 2008 – Newcastle 
* 2009 – Newcastle
* 2010 – Melbourne Ice
* 2011 – Melbourne Ice
* 2012 – Melbourne Ice
* 2013 – Sydney Ice Dogs
* 2014 – Melbourne Mustangs
* 2015 – Newcastle
* 2016 – Newcastle
* 2017 – Melbourne Ice
* 2018 – CBR Brave
* 2019 – Sydney Bears
* 2020 – *Avlyst*

## Eksterne lenker
*
Alexandria metropolitanbispedømme

**Alexandria metropolitanerkebispedømme** er erkebispedømmet som til enhver tid innehas av den koptisk-ortodokse paven av Alexandria og patriarken av hele Afrika. Den nåværende metropolitten av Alexandria er dermed pave Shenouda III (siden 1971). Pave- og patriarktittelen er uløselig knyttet til Alexandria metropolitanbispedømme, som er Afrikas eldste og viktigste bispedømme. Det anses å være grunnlagt av evangelisten Markus i år 43 og ble raskt et av kristenhetens tre mest betydningsfulle bispeseter ved siden av Roma og Antiokia. Fra 232 ble biskopen av Alexandria omtalt som pave; i 451 ble han offisielt opphøyet til én av kirkens fem patriarker.

Bispedømmets katedral er St.&nbsp;Markus-katedralen, som har blitt revet og gjenoppbygget flere ganger. Det første kirkebygget på stedet skal ha blitt innviet av selveste St.&nbsp;Markus, som også ble begravd under kirken etter å ha lidd martyriet i 68. Hans levninger skal i 828 ha blitt smuglet ut av Egypt og blitt overført til Markuskirken i Venezia.
Junior elite

**Junior elite** eller **Yngres Junior** var et aldersbestemt ishockeyliga i Norge for 18-åringer og nedover til G15 og var administreres av Norges Ishockeyforbund. Vinneren av seriespillet ble seriemester, mens vinneren av sluttspillet blir norgesmester og blir samtidig tildelt Kongepokalen.

Serien ble avviklet etter 2007/08 sesongen av Norges Ishockeyforbund og erstattet av Eliteserien U-17.

## Se også
* Liste over ishockeyligaer
* Norske idrettslag sortert etter gjennomsnittlige tilskuertall
* 1. divisjon ishockey for herrer
* 2. divisjon ishockey for herrer

## Eksterne lenker
* http://www.n3sport.no/07/table.aspx?tournamentid=308139
Rælingen Håndballklubb

**Rælingen Håndballklubb** (stiftet 24. september 1977) er en norsk håndballklubb fra Rælingen i Akershus.

## Tabellen 2020/21

## Historikk
Håndballgruppa i *[[Rælingen Turn]]* hadde vokst seg stor siden man startet med idretten i Rælingen i 1969.  Med bygging av Sandbekkhallen ble det derfor naturlig å etablere et særidrettslag. Dermed ble *Rælingen Håndballklubb* stiftet 24. september 1977.

Rælingen Håndballklubb har siden fostret flere spillere til eliteserieklubber.  Fire spillere som startet sin karriere i Rælingen har også spilt på seniorlandslaget (Lars Tore Rognlan, Kåre Ohrvik, Frode Scheie og Kent Robin Tønnesen).  Man har etablert en velfungerende organisasjon, med årlig Julecup siden 1976, håndballskoler og andre arrangementer. 

I august 2007 fikk inneidrettene i Rælingen kommune endelig økt hallkapasiteten gjennom bygging av Marikollhallen. Dette har gitt et bedre grunnlag for sportslig utvikling og ikke minst et naturlig samlingssted for møter i moderne egnede lokaler.  Klubben har ca. 400 medlemmer fordelt på håndballskoler og 24 lag påmeldt til seriespill.  Klubben har de siste årene rendyrket elitesatsing på kvinnehåndball, og har også oppnådd svært gode resultater på juniornivå med seiere i bl.a. Bringserien, Partille Cup og Peter Wessel Cup. Flere yngre jentespillere har representert klubben på yngres landslag og regionale landslag. Mennenes elitesatsing gjøres gjennom Lillestrøm Topphåndball, som er prestasjonsklubb på Nedre Romerike. Rælingen Håndballklubb spilte i 1.divisjon sesongene 07/08, 08/09 og 09/10, derav den siste sesongen med profilen Kari-Anne Henriksen.  Etter nedrykk ble det tre sesonger i 2.divisjon. Fra sesongen 13/14 var RHK igjen i 1.divisjon og fra 2015 i Eliteserien i håndball for damer. Klubben rykket ned i 2017. Sesongen 2017/18 ble laget nr.3 i 1.divisjon og vant kvalifiseringen til Eliteserien i håndball for damer mot Sola Håndballklubb. Sesongen 2018/2019 ble spilt i 1.divisjon for kvinner og pga. en brå slutt grunnet covid-19 endte laget på en 4.plass med en kamp mindre spilt enn laget over, og hadde dermed bedre poengsnitt så sesongen 2019/2020 ble spilt i Rema-1000-ligaen for kvinner. Der endte de nest sist, men rykket ikke ned fordi serien ble utvidet til 14 lag på grunn av covid-19. I 2021 overtok Romerike Topphåndballklubb Rælingens plass i eliteserien. Romerike Ravens som er terminlistenavnet, er en samarbeidsklubb mellom Rælingen, Nit-Hak, Lillestrøm Håndballklubb, Skedsmo Håndballklubb og Frogner IL.

## Æresmedlemmer
* Per Pedersen, 1987
* Knut Johnsen, 2003
* Kari Norum, 2003
* Kjell A. Pedersen, 2005
* Knut Ellefsen, 2007
* Bjørn Erik Børresen, 2009
* Elin Østby, 2010
* Svein Strømberg, 2019

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kirellos VI

**Kirellos VI** (*Kyrillos VI*, borgerlig navn *Azar Yussef Atta*, ordensnavn *Mina Al Baramousy*; født august 1902 i Damanhur, Egypt, død 9. mars 1971 i Kairo) var fra 1959 til 1972 den koptisk-ortodokse paven av Alexandria og patriarken av hele Afrika.

Kirellos’ tre forgjengere var blitt valgt blant biskoper, noe som skapte en del uro i kirken, siden tradisjonen hadde vært at patriarken ble valgt blant kirkens munker. Kirellos var blitt munk i 1928 og levde som eremitt fra 1932 til 1936.

1959 ble han valgt til patriark. Samme år opphøyde han den etiopiske metropolitten Basilios til patriark av Etiopia og gjorde dermed den etiopisk-ortodokse kirke til en autokefal kirke.

1965 la han grunnsteinen for den nye Markuskatedralen i Kairo, som nå er den koptisk-ortodokse kirkens patriarkalkatedral.

## Referanser
Roger Bivand

**Roger Simon Bivand** (født 1951) er en britisk geograf, statistiker og professor ved Norges Handelshøyskole (NHH) i Bergen.

Bivand studerte geografi ved University of Cambridge og tok doktorgraden ved London School of Economics samt habilitasjonen ved Adam Mickiewicz-universitetet i Poznań. Her arbeidet han som universitetslektor fra 1972 til 1982, da de politiske forholdene i Polen førte til at han flyttet til Bodø, hvor han hadde forskjellige forsknings- og undervisningsstillinger. Han ble ansatt ved NHH i 1988 og har vært professor siden 1996.

Bivand arbeider med økonomisk geografi, geografisk informasjonssystem og geografisk statistikk, og har vært en sentral bidragsyter til verktøyene for geografisk analyse i statistikkprogrammet R.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Hjemmeside ved NHH
* Roger S. Bivand 60 år, i *Paraplyen* 5. april 2011
Friidrett under Panamerikanske leker 1959

**Friidrett under Panamerikanske leker 1959** ble avviklet i Chicago, Illinois i USA 1959 i perioden 27. august til 7. september 1959. Det var tredje gangen som lekene ble arrangert. Det var 32 øvelser, 22 for menn og ti for damer. USA ble beste nasjon med tjueseks gullmedaljer foran Den vestindiske føderasjonen med to.

## Medaljer

## Resultater
### Menn

### Damer

## Eksterne lenker
* GBR Athletics
Friidrett under Panamerikanske leker 1963

**Friidrett under Panamerikanske leker 1963** ble avviklet i São Paulo i Brasil i perioden 20. april til 5. mai 1963. Det var fjerde gangen som lekene ble arrangert. Det var 33 øvelser, 23 for menn og ti for damer. USA ble beste nasjon med tjueto gullmedaljer foran Canada med fem.

## Medaljer

## Resultater
### Menn

### Damer

## Eksterne lenker
*  Panamerikanske leker 1963
Idrettslaget Norrøna

**Idrettslaget Norrøna** (**IL Norrøna** tidligere **Idrætslaget Norrøna,** stiftet 8. september 1889) er et idrettslag fra området Dræggen i Bergen. Klubben har tilbud innen håndball for menn og kvinner, mosjonspartier og turn for barn med idrettsskole. Hjemmebane er Norrønahallen. Turngruppen arrangerer treningspartier for barn på Kronstad skole og trening for viderekomne i Norrønahallen.

Fra starten var friidrett en sentral del av aktivitetene i klubben, og Norrøna var en av stifterne av Norges Friidrettsforbund i 1896. Skansemyren var klubbens hjemmebane frem til idretten ikke lenger ble tilbudt. Ski og orientering har også vært idretter i IL Norrøna.

Under Sommer-OL 1912 hadde klubben 4 mann med i den norske turntroppen som vant gull.

Sentrale idretter har vært: friidrett, turn, ski, orientering og håndball.

## Kjente utøvere
*Carl Moldestad, satte norsk rekord på 100 meter med 11,0 sekunder på stevnet Norrøna arrangerte i Bergen den 23.–24. 1902
* Melvin Carson
* Henry Carson
* Konrad Hauge
* Thorolf Rafto (NHH-professor som har fått oppkalt en humanitær pris etter seg – Rafto-prisen), 
* Frank Myhre 
* Erling Helle 
* Odd Solbakken
* Hermund Høgheim
## Referanser




## Eksterne lenker
* Klubbens hjemmesider
* Hjemmesider for Turngruppen
* Bergen byleksikon på nett, om Norrøna
Friidrett under Panamerikanske leker 1967

**Friidrett under Panamerikanske leker 1967** ble avviklet i Winnipeg i Canada i perioden 23. juni til 6. juli 1967. Det var femte gangen som lekene ble arrangert. Det var 35 øvelser, 24 for menn og elleve for damer. USA ble beste nasjon med tretti gullmedaljer foran Canada med tre.

## Medaljer

## Resultater
### Menn

### Damer

## Eksterne lenker
*  Panamerikanske leker 1963
Judith Banister

**Judith Banister** er en spesialist på global demografi og Asias demografi, og er særlig kjent for sine arbeider om kinesisk demografi.

Hun er utdannet ved Swarthmore College og deretter ved Stanford University, der hun tok sin doktorgrad i demografi, økonomisk utvikling og internasjonal handel.

## Verker
* *China's Changing Population*, Stanford University Press, 1987
## Referanser
1. serierunde i Adeccoligaen 2011

**1. serierunde i [[Adeccoligaen 2011]]** startet søndag 3. april klokken 15:30 med Sandnes Ulf mot Bryne. Runden forsatte klokka 18:00 med de sju andre kampene.


## Fakta

## Eksterne lenker
* Adeccoligaen 2011: Terminliste og resultater  på altomfotball.no
Yousab II

**Yousab II** (*Josef II*; født 1875, død 14. november 1956 i Azbakeya, Kairo, Egypt) var fra 1946 til 1956 den koptisk-ortodokse paven av Alexandria og patriarken av hele Afrika.

Før valget til patriark var Yousab metropolitt av Girga. Valget skapte uro i kirken, siden tradisjonen hadde vært å velge patriarken blant kirkens munker, ikke blant biskopene.

Yousab oppnevnte i 1948 den etiopiske abbeden Basilios til biskop og opphøyet ham i 1951 til metropolitt av Etiopia. Dermed etterkom han den etiopiske kirkens ønske om å få en etiopiskfødt metropolitt. I&nbsp;1300&nbsp;år hadde dette vervet blitt besatt med koptere (egyptere).

Etter anklager om korrupsjon ble Yousab&nbsp;II avsatt av kirkens synode i 1956. Han døde senere samme år. Patriarkatssetet forble vakant i tre år etter hans død.
Liste over koptisk-ortodokse patriarker av Alexandria

Denne listen omfatter de koptisk-ortodokse pavene av Alexandria og patriarkene av hele Afrika, dvs. fra skismaet mellom den koptiske og den ortodokse kirke i 536 og frem til i dag. For patriarker før 536 se liste over oldkirkens patriarker av Alexandria.

Navnene er gjengitt i sin greske form (f.eks. Kirellos = Kyrillos, Markos = Markus, Petros = Peter, Yakub = Jakob, Yoannis = Johannes, Yousab = Josef).

* Theodosios I (535&ndash;566)
* Petros IV (565&ndash;580)
* Damianos (578&ndash;607)
* Anastasios (607&ndash;619)
* Andronikos (619&ndash;654 ?)
* Benjamin I (622-661 ?)
* Agathon (654&ndash;673 ?)
* Yoannis III (681&ndash;689)
* Isaak (689&ndash;692)
* Simeon I (692&ndash;700)
* Alexandros II (702&ndash;729)
* Kosma I (729&ndash;730)
* Theodosios II (730&ndash;742)
* Mikhael I (743&ndash;767)
* Mina I (767&ndash;775)
* Yoannis IV (776&ndash;799)
* Markos II (799&ndash;819)
* Yakub (819&ndash;830)
* Simeon II (830)
* Yousab I (831&ndash;849)
* Mikhael II (849&ndash;851)
* Kosma II (851&ndash;858)
* Shenouda I (859&ndash;880)
* Mikhael III (880&ndash;907)
* Gabriel I (910&ndash;921)
* Kosma III (921&ndash;933)
* Makarios I (933&ndash;953)
* Theophelios (953&ndash;956)
* Mina II (956&ndash;974)
* Abraham (975&ndash;978)
* Philotheos (979&ndash;1003)
* Zacharias (1004&ndash;1032)
* Shenouda II (1032&ndash;1046)
* Khristosolos (1047&ndash;1077)
* Kirellos II (1078&ndash;1092)
* Mikhael IV (1092&ndash;1102)
* Makarios II (1102&ndash;1131)
* Gabriel II (1131&ndash;1145)
* Mikhael V (1145&ndash;1146)
* Yoannis V (1146&ndash;1166)
* Markos III (1166&ndash;1189)
* Yoannis VI (1189&ndash;1216)
* Kirellos III (1235&ndash;1243)
* Athanasios III (1250&ndash;1261)
* Yoannis VII (1261&ndash;1268)
* Gabriel III (1268&ndash;1271)
* Yoannis VII (1271&ndash;1293)
* Theodosios III (1293–1300)
* Yoannis VIII (1300–1320)
* Yoannis IX (1320&ndash;1327)
* Benjamin II (1327&ndash;1339)
* Petros V (1340&ndash;1348)
* Markos IV (1348&ndash;1363)
* Yoannis X (1363&ndash;1369)
* Gabriel IV (1370&ndash;1378)
* Matheos I (1378&ndash;1408)
* Gabriel V (1408&ndash;1427)
* Yoannis XI (1428&ndash;1453)
* Matheos II (1453&ndash;1466)
* Gabriel VI (1466&ndash;1475)
* Mikhael IV (1475&ndash;1477)
* Yoannis XII (1480&ndash;1483)
* Yoannis XIII (1483&ndash;1524)
* Gabriel VII (1526&ndash;1569)
* Yoannis XIV (1573&ndash;1589)
* Gabriel VIII (1590&ndash;1601)
* Markos V (1610&ndash;1621)
* Yoannis XV (1621&ndash;1631)
* Matheos III (1631&ndash;1645)
* Markos VI (1645&ndash;1660)
* Matheos IV (1660&ndash;1676)
* Yoannis XVI (1676&ndash;1718)
* Petros VI (1718&ndash;1726)
* Yoannis XVII (1727&ndash;1745)
* Markos VII (1745&ndash;1769)
* Yoannis XVIII (1769&ndash;1796)
* Markos VIII (1797&ndash;1810)
* Petros VII (1810&ndash;1852)
* Kirellos IV (1854&ndash;1861)
* Dimitrios II (1862&ndash;1870)
* Kirellos V (1874&ndash;1927)
* Yoannis XIX (1929&ndash;1942)
* Makarios III (1944&ndash;1945)
* Yousab II (1946&ndash;1956)
* Kirellos VI (1959&ndash;1971)
* Shenouda III (1971&ndash;2012)
* Tawadros II (2012&ndash;)
Su Rong

**Su Rong** (forenklet kinesisk: 苏荣, tradisjonell kinesisk: 蘇榮, pinyin: *Sū Róng*; født i oktober 1948 i Taonan i provinsen Jilin i Kina) er en kinesisk jkommunistisk politiker. Han har siden november 2007 vært partisekretær for kommunistpartiet i provinsen Jiangxi.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Friidrett under Panamerikanske leker 1971

**Friidrett under Panamerikanske leker 1971** ble avviklet i Cali i Colombia i perioden 30. juli til 13. august 1971. Det var sjette gangen som lekene ble arrangert. Det var 37 øvelser, 24 for menn og elleve for damer. USA ble beste nasjon med tjuefem gullmedaljer foran Canada med fem.

## Medaljer

## Resultater
### Menn

### Damer

## Eksterne lenker
http://www.gbrathletics.com/ic/pag.htm
Friidrett under Panamerikanske leker 1975

**Friidrett under Panamerikanske leker 1975** ble avviklet i Mexico by i Mexico i perioden 12. til 26. oktober 1975. Det var sjuende gangen som lekene ble arrangert. Det var 37 øvelser, 23 for menn og fjorten for damer. USA ble beste nasjon med nitten gullmedaljer foran Cuba med sju.

## Medaljer

## Resultater
### Menn

### Damer
2. divisjon ishockey for menn 2010/11

**[[2. divisjon ishockey for menn]] 2010/11** er det tredje nivået i norsk ishockey sesongen 2010/11. Ligaen startet 23. oktober 2010 og ble avsluttet 20. mars 2011. Oppsal ble vinner av divisjonen, men rykket ikke opp. Kongsberg, Kongsvinger 2 og Lokomotiv Fana rykket ned til 3. divisjon ishockey for herrer etter sesongen.

## Tabellen

## Eksterne lenker
* Norges Ishockeyforbund
* 2. Divisjon Ishockey menn 2010/2011
James Moore

**James Moore** kan være:
*James Moore (fotballspiller)
*James Moore (moderne femkjemper)
*James Moore (fekter)
Patriarken av Etiopia

**Patriarken av Etiopia** med sete i Addis Abeba er overhodet for den etiopisk-ortodokse kirke. Den nåværende (femte) innehaveren av tittelen er Paulos (siden 1992). Enkelte etiopisk-ortodokse, spesielt i den USA-amerikanske diasporaen, er derimot tilhengere av den fjerde patriarken (Merkorios), som abdiserte i 1992 og gikk i eksil, men senere tilbakekalte sin abdikasjon.

Patriarkens fulle tittel er *patriark og katolikos av Etiopia, itsjege av St. Tekle Haimanots stol og erkebiskop av Aksum*, og han tiltales som «hans hellighet *abun*». Titlenes betydning er som følger:
* **[[Patriark]]** er tittelen for overhoder av autokefale kirker. Tittelen ble tatt i bruk i Etiopia da kirken oppnådde sin autokefali i 1959. Tidligere var de kristne i Etiopia del av den koptisk-ortodokse kirke og dermed underlagt patriarken av Alexandria.
* **[[Katolikos]]** er den vanlige oversettelsen av tittelen *Re'ese Liqane Papasat*, som ordrett oversatt betyr «den første blant erkebiskopene».
* **Abun** (bøyes *abuna* eller *abune* hvis det står foran innehaverens navn) var fra ca. 340 en tittel som var forbeholdt den koptiske metropolitten over Etiopia. Dette var det høyeste kirkelige vervet i Etiopia, men innehaveren var utsendt fra Egypt og hadde ofte dårlig kunnskap til de lokale språkene (ge'ez og amharisk), noe som begrenset hans faktiske innflytelse. Etter at den etiopisk-ortodokse kirke ble autokefal, brukes tittelen nå av alle kirkens biskoper.
* **Itsjege** (også skrevet bl.a. *echege*) er tittelen til abbeden av Etiopias viktigste kloster, Debre Libanos, som ble grunnlagt av Tekle Haimanot i 1284. Frem til kirkens autokefali var itsjegen det nest høyeste kirkelige vervet i Etiopia (etter abunen), og det høyeste som ble bekledd av en *etiopisk* geistlig.
* **[[Erkebiskop]]en av [[Aksum etiopisk-ortodokse erkebispedømme|Aksum]]** var i den koptiske perioden identisk med kirkens abun. Aksum (erke)bispedømme var lenge det eneste bispedømmet i Etiopia, dvs. omfattet hele landet (inkl. dagens Eritrea). I&nbsp;dag er det et av rundt 40 bispedømmer i den eritreisk-ortodokse kirke, men ledes som kirkens eldste bispedømme alltid av patriarken.

## Liste over patriarker
:*For kirkens ledere før 1959 se *liste over abuner* og *liste over itjseger*.*
* Basilios (1959&ndash;1970; var itsjege fra 1933 og abun fra 1951)
* Tewophilos (Teofilos, 1971&ndash;1976, arrestert av Derg-juntaen; hemmelig eksekutert i 1977)
* Tekle Haimanot (1976&ndash;1988; innsatt av Derg-juntaen, ikke anerkjent av de andre orientalsk-ortodokse patriarkene)
* Merkorios (1988&ndash;1992; innsatt av Derg-juntaen, ikke anerkjent av de andre orientalsk-ortodokse patriarkene; abdiserte, men tilbakekalte abdikasjonen i amerikansk eksil)
* Paulos (1992&ndash;d.d.; innsatt etter Tewophilos' begravelse, ikke anerkjent av Merkorios' tilhengere)
Debre Libanos

**Debre Libanos** er et etiopisk-ortodoks kloster i Etiopia. Det ble grunnlagt av Tekle Haimanot i 1284 og omtales derfor som *St.&nbsp;Tekle Haimanots stol*. Klosterets abbed bærer tittelen *[[itsjege]]* (*itchege*, *echege*) og har lenge vært personen med nest høyest rang i landets kirke. Siden kirkens høyeste verv, abunen (metropolitten av Etiopia), var bekledd av en koptisk-ortodoks biskop som sjelden snakket ge'ez eller amharisk, var itjsegen i mange spørsmål i praksis lederen for kirken i Etiopia. Etter at den etiopisk-ortodokse kirke ble autokefal i 1959, har itsjege- og abun-vervet blitt slått sammen med patriarktittelen. Patriarken av Etiopia er altså samtidig abbed/itsjege av Debre Libanos. Den nåværende (femte) patriarken av Etiopia, Paulos, er den 61.&nbsp;itsjege av St.&nbsp;Tekle Haimanots stol.

Klosteret ligger 110&nbsp;km nord for Addis Abeba på en fjellterrasse høyt over dalen. Ingen av de opprinnelige bygningene er bevart. Dagens bygninger stammer stort sett fra 1960-tallet.

Under den italienske okkupasjonen av Etiopia ble munkene ved klosteret mistenkt for å samarbeide med opprørsbevegelsen. Den 21. mai 1937 henrettet italienske styrker alle beboere av klosteret, totalt mer enn 300 personer.

Den første patriarken av Etiopia, Basilios, ble gravlagt i klosteret i 1970.
Paulos (patriark)

**Patriark og katolikos Paulos av Etiopia** (borgerlig navn *Gebre Medhin Wolde Yohannes* (født 3. november 1935 i Adwa, Etiopia, død 16. august 2012 i Addis Abeba) var overhode for den etiopisk-ortodokse kirke. Han var den femte patriark av Etiopia og den 61. itsjege av St. Tekle Haimanots stol.

Paulos ble utnevnt til biskop i 1976, men ble kort tid etter arrestert sammen med patriark Tewophilos og tre andre biskoper. Derg-juntaen mistenkte kirkens ledelse for å ha hatt for tette kontakter med keiser Selassie, som var blitt styrtet to år tidligere. Mens Tewophilos ble skutt i fangenskap, ble Paulos satt fri i 1983.

Paulos ble innsatt som patriark i 1992, dvs. etter Derg-juntaens fall, patriark Merkorios' abdikasjon og Tewophilos' forsinkede begravelse. Paulos' innsettelse ble også anerkjent av de andre orientalsk-ortodokse kirkelederne. Spesielt den koptisk-ortodokse patriarken av Alexandria hadde betraktet patriarkene Tekle Haimanot (1976&ndash;1988) og Merkorios (1988&ndash;1992) som ikke-kanoniske, siden begge ble utpekt av Derg-juntaen og innsatt før Tewophilos var begravd.

Merkorios tilbakekalte imidlertid sin abdikasjon i sitt amerikanske eksil, slik at det var deler av diaspora-menighetene som betraktet Merkorios som rettmessig patriark, og Paulos som ikke-kanonisk.

## Referanser
Merkorios

**Patriark og katolikos Merkorios av Etiopia** (borgerlig navn *Abba Ze Libanos*; født i Farta, Etiopia 1938 - død 3. mars 2022) var den fjerde patriark av Etiopia og den 60. *itsjege av St. Tekle Haimanots stol*.

## Karriere
Abba Ze-Libanos ble salvet til biskop av patriarken Abuna Takla Haymanot i 1976 over sin hjemmeprovins Begemder (den gangen kjent som Gondar-provinsen). Han tok da navnet Merkorios.

Merkorios ble 1988 innsatt som patriark av Etiopia og overhode for den etiopisk-ortodokse kirke av Derg-juntaen etter patriark Tekle Haimanots død. Den etiopisk-ortodokse synoden godtok den nye patriarken, men han ble ikke anerkjent av de andre orientalsk-ortodokse kirkene. Grunnen til at spesielt den koptisk-ortodokse paven av Alexandria og patriarken av hele Afrika anså Merkorios som ikke-kanonisk, var at juntaen fremdeles ikke hadde offentliggjort patriark Tewophilos' skjebne. Selv om det senere viste seg at Tewophilos hadde blitt skutt i 1977, anså de andre kirkene Tewophilos som den rettmessige patriarken av Etiopia, siden han ikke var erklært død og ikke hadde fått noen begravelse.

Etter Derg-regimets fall abdiserte Merkorios i august 1991 og forlot landet. Etter hans avgang og etter at Tewophilos' levninger var blitt frigitt og begravd, ble Merkorios etterfulgt av Paulos som patriark av Etiopia. I sitt eksil i Kenya hevdet Merkorios imidlertid å ha blitt tvunget til å abdisere, og erklærte derfor sin tidligere abdikasjonen for ugyldig. I 1997 flyttet han til USA. En del av de etiopisk-ortodokse diaspora-meninghetene der antok Merkorios som kirkens rettmessige patriark. I 2007 salvet han 13 biskoper, og dannet dermed en separat etiopisk-ortodoks eksil-synode i USA.

## Gjeninnsettelse
Oppmuntret av Etiopias nyvalgte statsminister Abiy Ahmed, førte forhandlinger mellom de to synodene til enighet 27. juli 2018. Avtalen ble at Abune Merkorios skule gjeninnsettes som patriark ved siden av Abune Mathias. Mathias skulle fortsette sine administrative oppgaver. De to synodene skulle forenes, og all gjensdig ekskommunikasjon skulle oppheves.

1. august 2018 kom Abune Merkorios tilbake til Etiopia for først gang på 27 år, i fly sammen med Abiy Ahmed.

## Referanser
Tekle Haimanot (patriark)

**Patriark og katolikos Tekle Haimanot av Etiopia** (død mai 1988) var fra 1976 til 1988 overhodet for den etiopisk-ortodokse kirke. Han var den tredje patriark av Etiopia og den 59. itsjege av St. Tekle Haimanots stol.

Tekle Haimanot ble innsatt som patriark av Etiopia av Derg-juntaen i 1976, etter at den samme juntaen hadde arrestert den tidligere patriarken Tewophilos. Den etiopisk-ortodokse synoden godtok den nye patriarken, men han ble ikke anerkjent av de andre orientalsk-ortodokse kirkene. Disse anså Tewophilos som rettmessig patriark og betraktet dermed Tekle Haimanots innsettelse som ikke-kanonisk.

Inntil innsettelsen som patriark hadde Tekle Haimanot ført et anonymt liv som munk. Grunnen til at han ble plukket ut av Derg-juntaen var sannsynligvis at han kirkelig sett var et ubeskrevet blad og de anså ham som lett å kontrollere. Siden han bare var munk, måtte Tekle Haimanot i løpet av én dag bli viet til både diakon, prest og biskop før han kunne bli patriark.

Patriarken levde ytterst spartansk og brukte mesteparten av sin tid til botsøvelser og bønn. I&nbsp;strid med juntaens antatte forhåpninger var han alt annet enn lett å påvirke, samarbeidet dårlig med juntaen og skal sågar ha tillatt seg å kritisere noen av regimets overgrep. Dette gjorde ham derimot populær blant de troende.

Etter hans død i 1988 ble han gravlagt i Treenighets-katedralen i Addis Abeba.

## Referanser
Tekle Haimanot

**Tekle Haimanot** (*Takla Haymanot*) kan vise til flere etiopiske personer:

* Tekle Haimanot (helgen) (om lag 1215 – om lag 1313)
* Tekle Haimanot I (1684&ndash;1708), keiser
* Tekle Haimanot II (1754&ndash;1777), keiser
* Tekle Haimanot av Gondar (død før 1810), pretendent.
* Tekle Haimanot (patriark) (1918&ndash;1988)
Fyrsten av Orange

**Fyrsten av Orange** er en fyrstelig adelstittel som var knyttet til Fyrstedømmet Orange, i dag sør i Frankrike.

Tittelen hører i dag til huset Orange-Nassau som arvinger til kronen av Nederland, og blir også noen ganger brukt av medlemmer i huset Hohenzollern. I dag blir tittelen brukt av Willem-Alexander av Orange (Orange-Nassau) og pretendenten Georg Friedrich av Preussen (Hohenzollern).

## Litteratur
* Herbert H. Rowen, *The princes of Orange: the stadholders in the Dutch Republic*. Cambridge and New York: Cambridge University Press, 1988.
* John Lothrop Motley, *History of the United Netherlands from the Death of William the Silent to the Synod of Dort*.  London:  John Murray, 1860.
* John Lothrop Motley, "The Life and Death of John of Barenvelt". New York & London:  Harper and Brothers Publishing, 1900.
* Petrus Johannes Blok, *History of the people of the Netherlands*. New York:  G. P. Putnam's sons, 1898.
* Reina van Ditzhuyzen, *Het Huis van Oranje: prinsen, stadhouders, koningen en koninginnen*. Haarlem : De Haan, [1979].