open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Parque Biblioteca España

**Parque Biblioteca España** er en «bibliotekpark» (bibliotek omgitt av en park) i den colombianske byen Medellín. Det befinner seg på en høyde i nabolaget Santo Domingo i bydelen Popular med utsikt over byen, og kan nås med taubanen Metrocable.

Biblioteket er kjent for sin iøynefallende arkitektur. Det består av tre bygninger som skal forestille steiner som lyses opp om natta. Det er tegna av Giancarlo Mazzanti, og sto ferdig i 2007. Det har et samla areal på 5500 m².

## Eksterne lenker
* 
* Parque Biblioteca Medellín hos Plataforma Arquitectura
* Parque Biblioteca España hos Medellíns offisielle turistbyrå
Vevelstad Idrettslag

**Vevelstad Idrettslag** fra Vevelstad kommune i Nordland ble stiftet 15. februar 1962. Klubben har aktivitet innen barneidrett, fotball, friidrett og håndball. Hjemmebanen i fotball er Åsmyra kunstgressbane på Vevelstad.

De første årene drev klubben hovedsakelig med friidrett samt noe ski. Fram mot 1970 jobbet klubben blant annet med å bygge idrettsbane på Åsen (Åsmyra), men mangel på folk gjorde at aktiviteten sank, og i 1972 ble klubben strøket som medlem av Norges Idrettsforbund. Først etter at Vevelstad IL ble reetablert i 1975 kunne idrettsbanen fullføres. Klubben stilte første gang seniorlag i fotball for menn i 1979. Håndball kom på programmet i 1980, og klubben stilte i serien med seniorlag for kvinner fra 1982. En garderobebygning ved fotballbanen på Åsen sto ferdig i 1986. Fotballbanen fikk kunstgressdekke i 2008.

Vevelstad IL hadde seniorlag i fotball for kvinner som deltok i 7-erserien for Helgeland fra 2005 til 2011. Fotballaget for menn spilte i daværende 4. divisjon Helgeland/Salten i årene 1988-90. Med unntak av sesongene 2009 (da klubben stilte i 7-erserien), 2006 og 2007 har ikke Vevelstad IL hatt seniorlag for menn siden 1994. I 2013 opprettet imidlertid Brønnøysund IL et andrelag som for det meste besto av spillere fra Vevelstad, med enkelte forsterkninger fra Brønnøysund IL. Dette laget spilte de fleste av hjemmekampene sine på Åsmyra i Vevelstad.

I 2012 tok Vevelstad IL initiativet til å få bygd et motorsportsanlegg i Vevelstad.

## Kilder
### Hovedkilder
*Hjemmeside hos Speaker.no (besøkt 5. juni 2014)
*Norges Fotballforbund: Vevelstad IL (besøkt 5. juni 2014)
*Arnt O. Åsvang: *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2012080724018 Vevelstad IV]*. Arnt O. Åsvang 1987. ISBN 82-90310-18-8 (s. 78-81, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
*Brønnøysunds Avis: Stadig framgang for Vevelstad - 12 år siden sist (5. mai 2006, arkivert hos Retriever Norge) (oppgir feil divisjon, 4. divisjon er korrekt)
*Rana Blad: Feirer sprek 50-åring - klubb jubilerer (s. 16, 24. august 2012, arkivert hos Retriever Norge)
*Terminlister og tabeller hos Norges Fotballforbund (besøkt 5. juni 2014)
*Helgeland Arbeiderblad: Seier i første hjemmekamp (for draktfarger) (14. mai 2006, besøkt 5. juni 2014)

### Andre kilder
Bestum skolevei (Oslo)

**Bestum skolevei** (1-21, ingen partallsnumre) er en vei på Bestum i bydel Ullern i Oslo. Den går nordvestover fra Bestumveien, krysser Lilleakerbanen og går mer eller mindre parallelt med Holgerslystveien før den dreier inn mot og treffer denne like sør for Bestum skole. Veien fikk navn etter skolen i 1996.

Bare bebyggelsen på østsiden (med oddetallsnumre) har adresse Bestum skolevei.

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Wukesong

**Wukesong** (), som betyr «fem furutrær», er et stort gatekryss i bydistriktet Haidian i det vestlige Beijing.

Det er her *Fuxing Lu*, som er den vestlige forlengelse av Chang'an-avenyen, krysser Beijings fjerde ringvei. 

På 1960-tallet stod det fem furuer der mens Beijings undergrunnsbane ble anlagt. Trærne døde, men fem nye furuer ble plantet.

Beijing Wukesong kultur- og sportssenter ligger ved kryssets nordøstre side.
Andreas Sletvold

**Andreas Sletvold** (født 30. desember 1989) er en norsk fotballspiller fra Mo i Rana som spiller for . Han har tidligere spilt for , ,  og .
Sletvold er en offensiv kantspiller / høyreving som blant annet scoret mot det daværende tippeligalaget  i en kamp for Stålkameratene i cupen i 2009.

Sletvold spiller i tillegg futsal for Svartisen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Volcán Irazú nasjonalpark

**Volcán Irazú nasjonalpark** (spansk: *Parque Nacional Volcán Irazú*) er en nasjonalpark i provinsen Cartago sentralt i Costa Rica. Den omfatter vulkanen Irazú og den omkringliggende skogen Prusia.

Vulkanen er fremdeles aktiv. Dens siste større utbrudd fant sted mellom 1963 og 1965, og har siden det hatt mindre utbrudd og lavastrømmer. Vulkanen har fire kratere. Hovedkrateret har en sjø med en uvanlig grønnaktig farge, som kommer av mineralene i fjellsidene. Det nest største krateret har navnet Diego de la Haya. Nasjonalparken ble oppretta 9. august 1955 for å beskytte kraterne og gjenopprette skogsområdet som var ødelagt av de mange utbrudda. Skogen består av både regnskog og subalpin paramo. Parken har et areal på 23,09 km². Dens høyeste punkt er på 3432 meter over havet.

Parken fikk status som verneområde 30. juli 1955. Den ble gjort til nasjonalpark i 1970.

## Bilder

DirkvdM irazu 1.jpg|Panorama av Volcán Irazú nasjonalpark
Top View of Diego de la Haya, Irazu Volcano, Costa Rica - Daniel Vargas.jpg|Diego de la Haya-krateret


## Se også
* Liste over nasjonalparker i Costa Rica

## Eksterne lenker
* 
* Volcán Irazú nasjonalpark hos SINAC
* Volcán Irazú nasjonalpark hos Costa Rica Infolink
Anna Kleiva

**Anna Kleiva** (født 1985) er en norsk forfatter, oppvokst på Vinstra, bosatt i Oslo. Hun debuterte i 2011 med diktsamlinga *Ti liknande versjonar*.

Kleiva har studert litteraturvitenskap, tatt forfatterstudiet i Bø og gått på Skrivekunstakademiet i Hordaland. Hun har skrevet for *[[Norsk Tidend]]* og *[[Norsk Barneblad]]*. Kleiva mottok Bjørnsonstipendet for 2015.

Sammen med musiker og komponist Vilde Tuv laget hun bestillingsverket *Solplomme* til Dei Nynorske Festspela i Ørsta i 2023. For utgivelsen av verket, ble de to nominert til Edvard-prisen 2025 i åpen klasse.

## Bibliografi
* 2011: *Ti liknande versjonar* &ndash; diktsamling, Oktober
* 2014: *Vårar seinare* &ndash; diktsamling, Oktober
* 2016: *Drikkeviser frå Paris* &ndash; diktsamling, Oktober
* 2018: *Echo Mountain. Fortjeljingar frå L.A. –* prosa*,*  Oktober
* 2025: *Triks* – diktsamling,  Oktober

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Kleiva på Oktober forlags nettsider 
*Digitaliserte bøker av Anna Kleiva i Nasjonalbiblioteket
Palo Verde nasjonalpark

**Palo Verde nasjonalpark** (spansk: *Parque Nacional Palo Verde*) er en nasjonalpark i Guanacaste nordvest i Costa Rica. Den omfatter innsjøen Palo Verde og de omkringliggende våtmarksområdene, som befinner seg mellom elvene Tempisque og Bebedero. Nasjonalparken har særlig mange fuglearter. Det er også registrert over 150 trearter.

Nasjonalparken ble oppretta 10. desember 1990. Den har også status som ramsarområde.

Navnet *Palo Verde* betyr «grønt tre» på spansk, og kommer av en eviggrønn busk, *[[Parkinsonia acuelcta]]*, som vokser i området.

## Se også
*Liste over nasjonalparker i Costa Rica

## Eksterne lenker
* 
* Palo Verde nasjonalpark hos SINAC
* Palo Verde nasjonalpark hos Costa Rica Infolink
Katedralen i Bogotá

**Katadralen i Bogotá** (spansk: *Santa Iglesia Catedral Primada Basílica Metropolitana de la Inmaculada Concepción de María en Bogotá*, også kjent som *Catedral Primada de Colombia*) er en katolsk katedral i Colombias hovedstad Bogotá. Den befinner seg på østsida av Plaza de Bolívar i byens historiske sentrum, La Candelaria. Den er setet til erkebiskopen av Bogotá og landets primærkatedral. Den er den største katedralen i Colombia og en av de største i Sør-Amerika.

Katedralen blei oppført mellom 1807 og 1823. Den sies å ha blitt bygd av etterkommere av jesuittiske misjonærer. I katedralen oppbevares levningene av spanjolen Gonzalo Jiménez de Quesada, Bogotás grunnlegger.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mimersparken

**Mimersparken** er en park som ligger mellom Bispebjerg Station og Mjølnerparken på Ydre Nørrebro i København.

Mimersparken åpnet i oktober 2012 i det tidligere DSB-arealet mellom Bispebjerg Station og Mjølnerparken. Det meste av parken kan overskues fra broen på Tagensvej. I parkens 38&nbsp;000 m² er det plass til avslapning samt til diverse fysiske aktiviteter. Oppførelsen har kostet ca. 34 millioner danske kroner.

## Referanser
Imperiets overanstrengelse

**Imperiets overanstrengelse** (engelsk: *imperial overstretch* eller *imperial overreach*) er en hypotese om at imperier kan få en slik utstrekning at de mister evnen til å opprettholde eller utvide sin militære og økonomiske rekkevidde.

Hypotesen ble popularisert av historieprofessor ved Yale University Paul Kennedy i sitt verk *The Rise and Fall of the Great Powers* fra 1987. Begrepet har ikke oppnådd samfunnsvitenskapelig konsensus. Det har ofte blitt brukt om prosessene forut for oppløsningen av Det britiske imperiet og Sovjetunionen, men også om amerikansk utenrikspolitikk i samtiden.

## Referanser
Fridtjof Nansens vei

**Fridtjof Nansens vei** finnes flere steder i Norge.
* Fridtjof Nansens vei (Bodø)
* Fridtjof Nansens vei (Bærum)
* Fridtjof Nansens veg (Gjøvik)
* Fridtjof Nansens vei (Lørenskog)
* Fridtjof Nansens vei (Mandal)
* Fridtjof Nansens vei (Oslo)
* Fridtjof Nansens vei (Trondheim)
Anaklia

**Anaklia** (georgisk: ანაკლია) er en turistby ved Svartehavet i det vestlige Georgia.

Anaklia fikk bystatus i 2011, og ligger ved floden Inguris utløp på grensen til Abkhasia. 

Musikkfestvalen Kazantip, som normalt blir avviklet på Krim i Ukraina, ble i 2014 arrangert her.  

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Von (album)

***Von*** (IPA: , «håp») er debutalbumet til det islandske post-rock-bandet Sigur Rós.

Produksjonen av albumet tok lang tid, og sluttresultatet hørtes merkbart annerledes ann originalopptakene. Bandet vurderte å kaste det endelige resultatet og starte på nytt, men valgte å ikke gjøre det siden det ville gjort prosessen for lang. I bytte for opptakstid malte Sigur Rós studioet de tok opp i.

*Von* var først sluppet på Island til moderate anmeldelser, men var ganske ukjent utenlands. I det første året plata var til salgs, solgte den kun 313 eksemplarer på Island. Etter at de neste albumene, *[[Ágætis byrjun]]* og *[[( )]]*, ble populære utenlands, ble *Von* sluppet på nytt i Storbritannia i september 2004, og i USA en måned senere. I desember 2005 ble *Von* og *Ágætis byrjun* deklarerte platinaalbum på Island, siden de hadde solgt over 5000 eksemplarer innenlands.

Det sjette sporet på *Von* inneholder 18 sekunder stillhet. Det siste sporet starter med seks minutter og femten sekunder stillhet, og deretter en del av «Myrkur» spilt baklengs, som ga navnet «Rukrym».

## Sporliste

## Personer
* Jón Þór Birgisson&nbsp;– vokal, gitar
* Georg Hólm&nbsp;– bass
* Ágúst Ævar Gunnarsson&nbsp;– trommer

## Mottakelser

## Referanser


## Eksterne lenker
* Albumets offisielle side
* Utvalgte spor fra albumet tilhjengelig på gruppens nettside
* ''Von'' og ''Ágætis byrjun'' får platina på Island
*
VM i fotball 2014 – Finale

**Finalen i VM i fotball 2014** var en fotballkamp som fant sted 13. juli 2014 på Estádio do Maracanã i Rio de Janeiro for å avgjøre hvem som skulle bli vinner av VM i fotball 2014. Den ble spilt mellom Tyskland og Argentina. 

Kampen var en reprise av to tidligere VM-finaler, ettersom de to lagene hadde møtt hverandre i finalen i to tidligere VM-sluttspill (1986 og 1990). For første gang i VM-historien møtte to nasjoner hverandre for tredje gang i en finale. Begge lagene stod med en seier hver fra før. Tyskland hadde tidligere nådd finalen i VM syv ganger (seks ganger som Vest-Tyskland mellom 1954 og 1990), og stod med tre seire (1954, 1974, 1990) og fire tap (1966, 1982, 1986, 2002); Argentina hadde vært i VM-finalen fire ganger tidligere, og hadde vunnet to finalekamper (1978, 1986) og tapt to (1930, 1990). 

I semifinalen slo Tyskland Brasil 7−1, mens Argentina vant over Nederland på straffesparkkonkurranse (0−0 etter ekstraomganger).  

Tyskland vant kampen 1−0 etter ekstraomganger, etter et mål av Mario Götze i det 113. minutt. Med denne seieren tok Tyskland sin fjerde VM-tittel sammenlagt og første siden gjenforeningen, og Tyskland ble samtidig det første europeiske landslaget som vant et verdensmesterskap i fotball i Amerika. Tysklands seier betydde også at verdensmesterskapet for første gang i historien ble vunnet av lag fra en og samme verdensdel tre ganger på rad, med Italia og Spania som verdensmestere fra Europa i henholdsvis 2006 og 2010.  

Det var på forhånd ventet at over én milliard mennesker verden rundt ville følge kampen direkte, noe som i så fall ville gjøre denne begivenheten til en av verdens mest sette TV-sendinger gjennom tidene. 

## Veien til finalen

### Baser og stadioner

Tyskland valgte å bygge sin egen base, Campo Bahia, i delstaten Bahia i den nordøstlige regionen i Brasil; den kostet 25 millioner britiske pund å bygge. Det tyske landslaget var fremme ved basen 8. juni 2014.  

## Kampen
### Oppsummering
Mario Götze scoret for Tyskland i andre ekstraomgang, etter 113 minutter, og ble med det den første innbytteren i VM-historien til å sette inn det avgjørende målet i en VM-finale. I første omgang satte den argentinske angriperen Gonzalo Higuaín ballen i mål, men ble korrekt avblåst for offside. Han hadde før dette kommet tapende ut av en en-mot-en-situasjon mot keeper Manuel Neuer, da han plukket opp et svakt tysk forsøk på å spille ballen tilbake til keeperen. Halvveis i den første ekstraomgangen ble innbytter Rodrigo Palacio spilt helt alene gjennom det tyske forsvaret, men Neuer klarte å forstyrre ham akkurat for mye og forsøket på å lobbe ballen over keeperen gikk svakt til side for mål. 

### Detaljer

### Statistikk

## Referanser


## Eksterne lenker
* VM i fotball 2014 − Kampoppsett  − FIFA.com
Gazette des beaux-arts

***Gazette des beaux-arts***, var et fransk kunsttidsskrift.

*Gazette des beaux-Arts* begynte å bli utgitt av Charles Blanc i 1859 og hadde ett elegant utseende med påkostede illustrasjoner. På 1930-tallet var Georges Wildenstein utgiveren til todsskriftet. Seinere ble  det først og fremst skrevet om eldre kunst i *Gazette des beaux-arts*. Tidsskriftet ble nedlagt i 2002.

## Referanser
Platorchestia ashmoleorum

***Platorchestia ashmoleorum*** er en art i slekten Platorchestia innenfor tangloppefamilien av ordenen Senticaudata, som inngår i gruppen av amfipoder. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
L’Année sociologique

***L'Année sociologique*** er et fransk human- og samfunnsvitenskapelig tidsskrift grunnlagt av Émile Durkheim i 1898.

Tidsskriftet var et talerør for den såkalte franske sosiologiske skolen fram til 1913, da Durkheim gikk av som utgiver og *L'Année sociologique* deretter ble lagt ned. Durkheims medarbeider, Marcel Mauss, lot i årene 1925–27 utgi en ny serie av tidsskriftet.

## Kilder
* *Nationalencyklopedin* multimedia plus, 2000 (oppslagsord Année sociologique)

## Eksterne lenker
* ''L'Année sociologique'' hos PUF
* ''L'Année sociologique'' hos Cairn
* ''L'Année sociologique'' 1896-1909 et 1923-1924 hos Gallica
* ''L'Année sociologique'' hos ''Index savant''
L’Oeuvre

***L'Oeuvre*** var en fransk dagsavis som ble utgitt i Paris fra 1904 til 1946, utgitt som et tidsskrift til og begynne med, men fra 1915 som dagsavis.

Politisk var den radikalsosialistisk med sterk dragning mot sosialismen. Blant medarbeiderne kan nevnes Georges De La Fouchardiere som ble berømt for sine daglige kronikker. Sjefredaktør var Jean Piot.

## Referanser


## Kilder
* 
* ''L’Œuvre'' (PDF; 298&nbsp;kB) hos Det franske nasjonalarkiv
Santa Rosa nasjonalpark

**Santa Rosa nasjonalpark** (spansk: *Parque Nacional Santa Rosa*) er en nasjonalpark i Guanacaste nordvest i Costa Rica. Den har den viktigste forekomsten av beskytta tørr skog i Mesoamerika (Mexico og Mellom-Amerika). Nasjonalparken dekker et landareal på 380 km² og et havareal på 430 km², til sammen 810 km².

I nasjonalparken ligger den historiske herregården Casona Santa Rosa, som var åsted for slaget ved Santa Rosa 20. mars 1856, hvor den costaricanske styrken overvant den nicaraguanske hæren til William Walker. Langs kysten er det en rekke flotte strender og mangroveskog. Ved kysten ligger også den kjente klippen Roca Bruja.

Casona Santa Rosa og området rundt fikk status som nasjonalmonument 1. juli 1966. Området ble utvida og gjort om til nasjonalpark 27. mars 1971.

## Bilder

Flickr - ggallice - Bosque seco.jpg|Tropisk tørr skog i Santa Rosa nasjonalpark
Roca Bruja - Guanacaste - Costa Rica.jpg|Roca Bruja
Flickr - ggallice - White fronted capuchin.jpg|Hvithalskapusinerape i et mangrovetre
Ficus roots in Costa Rica.jpg|Fikenrøtter


## Se også
* Liste over nasjonalparker i Costa Rica

## Eksterne lenker
* 
* Santa Rosa nasjonalpark hos SINAC
* Santa Rosa nasjonalpark hos Costa Rica Infolink
Generalstab

En **generalstab** er et militær sjefsorgan for planlegging og ledelse av den samlede militære virksomhet ved en høyere landmilitær enhet. Dens leder blir ofte kalt generalstabssjef. Generalstab i moderne forstand er en prøyssisk oppfinnelse. Generalstaben er vanligvis ansvarlig for forsyningstjeneste, krigsoppsetningsplaner og administrasjon av forsyningstjeneste.

## Se også

* Generalstaben (Norge)

## Referanser
La Amistad internasjonale park

**La Amistad internasjonale park** (spansk: *Parque Internacional La Amistad*) er en nasjonalpark som befinner seg både i Costa Rica og Panama. Den ble oppført på UNESCOs verdensarvliste i 1983. Den har et areal på 1991,47 km², og er dermed det største naturreservatet i Mellom-Amerika. Den omfatter tropisk regnskog i fjellkjeden Cordillera de Talamanca. Dette området er svært strategisk i den mesoamerikanske biologiske korridoren.

Nasjonalparken ble oppretta 4. februar 1982. Den er vanskelig tilgjengelig for turister, spesielt i Costa Rica, ettersom det ikke befinner seg noen større bosetninger i nærheten. Det er en rekke indianerreservater innafor nasjonalparkens grenser.

## Bilder

Cloud forest panama 1.jpg|Skog i den panamanske delen av nasjonalparken
DirkvdM cloudforest-jungle.jpg|Vegetasjon i nasjonalparken
Jungle trail panama.jpg|Sti i den panamanske delen av nasjonalparken
Amistad schild.JPG|Inngang til parken


## Se også
* Liste over nasjonalparker i Costa Rica

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* La Amistad internasjonale park hos SINAC
* La Amistad internasjonale park hos Costa Rica Infolink
Vasilij Sjaptsiaboj

**Vasilij Sjaptsiaboj** (belarusisk: Василий Шапциабой; født 10. november 1979) er en belarusisk funksjonshemmet idrettsutøver. Han konkurrerer i langrenn, skiskyting, parasykling og friidrett. I langrenn og skiskyting konkurrerer han i klasse B2 for synshemmede utøvere. 

Han begynte med langrenn i 1993, og har vunnet paralympisk sølvmedalje i langrenn fra 2006 og VM-sølv i skiskyting fra 2011 som fremste meritter innen vinteridretter. Han har også paralympisk gull i tandemsykling fra 2004. 

Ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji var han Belarus’ flaggbærer ved avslutningsseremonien. 

## Idrettskarriere
Sjaptsiaboj deltok første gang i Paralympics ved Paralympiske sommerleker 2000 i Sydney. Der fikk han bronse på 4 x 400 meter stafett (løping) i klassen T13. Ved Paralympiske sommerleker 2004 i Athen deltok han i sykling, og vant temporittlandeveisløpet, tandemsykkel. 

Han deltok ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2005 i Fort Kent i USA, der han fikk tre 7.-plasser i langrenn; på 5 km, 10 km og 20 km. Han deltok også i skiskyting, der han kom på 11.-plass på 7,5 km. Året etter deltok han ved Paralympiske vinterleker 2006 i Torino. Der fikk han to medaljer; han kom på 2.-plass på 10 km langrenn, og 3.-plass på 20 km. På 5 km langrenn kom han på 6.-plass. I skiskyting deltok han kun på 12,5 km, der han kom på 9.-plass.

Ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2009 kom han på 13.-plass på 3 km jaktstart i skiskyting, men han stilte ikke til start på 12,5 km. I langrenn kom han på 4.-plass i sprinten, og 6.-plass på både 10 km fri teknikk og 20 km klassisk. Året etter fikk han to medaljer ved Paralympiske vinterleker 2010 i Vancouver i Canada; han fikk bronse på 3 km jaktstart i skiskyting og 20 km fri teknikk i langrenn. For øvrig kom han på 4.-plass på 12,5 km skiskyting, og i langrenn fikk han 4.-plass på 10 km klassisk stil og på stafetten. 

I 2011 deltok han ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede i Khanty-Mansiysk i Russland. I skiskyting fikk han to medaljer; sølv på 7,5 km og bronse på 3 km jaktstart. På 12,5 km kom han på 6.-plass. I langrenn fikk han 3.-plass på 10 km som beste resultat. Belarus kom på 4.-plass på 1x4 + 2x5 km stafett, og individuelt kom han på 5.-plass på langrennssprinten. Han fullførte ikke 20 km. 

Ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2013 i Sollefteå i Sverige kom han på 3.-plass på 7,5 km skiskyting, samt 4.-plass på 12,5 km og 5.-plass på 15 km. I langrenn fikk han ingen medaljer, men kom på 4.-plass på sprinten og på 20 km, 7.-plass på 10 km, og han deltok på stafettlaget som kom på 5.-plass på 4 x 2m5 km stafett. 

Han representerte Belarus igjen ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji i Russland. Der fikk han to bronsemedaljer i skiskyting; på 7,5 km og 12,5 km. I langrenn kom han på 5.-plass på 10 km og 12.-plass på sprinten. Belarus kom på 5.-plass på 4x2,5 km stafett, og han stilte også til start på 20 km klassisk stil, men fullførte ikke. Sjaptsiaboj hadde Mikhail Lebedzeu som ledsager under disse lekene. 

## Eksterne lenker
*  Profil hos Sotsji 2014 
*  Profil hos IPC  (biografi og resultater)
Cali Sweets

**Cali Sweets** (født 9. november 1988) er en pornoskuespiller fra Las Vegas, Nevada, USA.

## Utvalgt filmografi

* 2013 - Booty Talk 96 
* 2013 - Deep Throat This 61 
* 2013 - Pretty Young Things 
* 2013 - Couples Seeking Teens 12 
* 2013 - The Black Book 
* 2012 - The Black Pack

## Utseende
* Mål: 32A-23-34 
* Høyde: 160 cm
* Vekt: 50 kg

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Cali Sweets i Define Sexy Babes
Karyatide

**Karyatide** er en søyle eller pilaster som er skulptert som en kvinneskikkelse. Figuren stammer fra gresk og romersk byggekunst. En tilsvarende mannlig figur kalles atlant.

## Navn
Navnet kommer fra en gresk betegnelse på en kvinne fra byen Karyai/Karyæ i Lakonia, der kvinnene brukte en egenartet kurvformet hodepryd under ritualdanser til ære for Artemis.

Kvinnene fra byen Karyæ (som betyr valnøttreet) gikk for å være særlig vakre, høye og sterke, og hadde ry for å kunne føde sterke barn. Flere mytiske personer sis å stamme fra denne by, blant annet Den skjønne Helene, som var årsak til den trojanske krig.

## Beskrivelse
Karyatidene dukker opp i den greske kunstens kolonner, blant annet i Sifnienes skattehus i Delfi. Mest berømte er de seks karyatidene på Athens Akropolis. Her bærer karyatidene en slags kapitél, som bjelkelaget hviler på. Romerne tok upp karyatidemotivet. Renessansen og ikke minst barokken tok også opp karyatidemotivet, ofte imidlertid med øvre del av en kvinnelig kropp, nedentil avsluttet som en herma.

## Opprinnelse
Karyatidenes opprinnelse er ukjent. Den første beskrivelse av dem stammer fra første århundre før Kristi fødsel, og stammer fra den romerske arkitekt Vitruvius. Han forteller at karyatidene ved tempelet Erekhtheion på Akropolis i Athen fikk som straff å se på Athenes tempel, fordi de forrådte Athen til perserne i den gresk-persiske krig som fant sted omkring 500- 448 f.Kr. Dette kunne understøttes av at alle de seks karyatider har ansiktet vendt mot Pallas Athenes tempel på Akropolis, till tross for at de to av søylene står litt tilbake i forhold til de fire fremste. 

Men søyler formet som kvinner har vært kjent og brukt i arkitekturen før da. Karyatidene, søyler formet som kvinner, blev ansett som et slaveri og derved en straff, dette tema blir også brukt i senere arkitektur blant annet i renessansen.

## Se også
* Atlant, mannlig søylefigur

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Die ''Korenhalle'' des Erechtheion in Athen
Kortroman

En **kortroman** (engelsk *novella*, tysk *Novelle*) er en mellomlang skjønnlitterær prosatekst; kortere enn en roman og lengre enn en novelle. Ofte avgrenses kortromaner til tekster rundt 15 000 til 40 000 ord. 

## Eksempler på kortromaner
### Kortromaner fra verdenslitteraturen

### Kortromaner i nordisk litteratur

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ian McEwan: ''Some Notes on the Novella'', The New Yorker, 29. oktober 2012
James R. Lilley

**James Roderick Lilley** (; født 15. januar 1928 i Qingdao i Kina, død 12. november 2009 i Washington, DC i USA) var en amerikansk diplomat som tjenestegjorde som USAs ambassadør i Kina og opplevde demonstrasjonene på Den himmelske freds plass i 1989.

Han var født av amerikanske foreldre i Kina og kunne snakke mandarinm før familien flyttet tilbake til USA ved utbruddet av annen verdenskrig. Han ble med i United States Army før han studerte ved Yale University og senere inernasjonale relasjoner ved George Washington University. Deretter ble han ansatt i Central Intelligence Agency, som han arbeidet for i nesten 30 år i en rekke asiatiske land, før han ble diplomat. 

Før han ble utnevnt til ambassadør i Folkerepublikken Kina i 1989 var han direktør American Institute in Taiwan, USAs uoffisielle diplomatiske representasjon der, og som ambassadør i Sør-Korea. 

Etter undertrykkelsen av demonstrasjonene på Den himmelske freds plass var Lilley kritisk til det som var skjedd, og han tillot en fremstående kinesisk dissident å holde seg sikkerhet i ambassaden. Han arbeidet også for å forhindre langtidsskader på forholdet mellom USA og Kina.

Etter sin fratreden publiserte han sine memoarer og virket ved American Enterprise Institute.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''The World Without US – A Documentary''  – Ambassadør Lilley intervjues om USAs engajement i Taiwan og Japan.
* Chai Ling and James Lilley (the U.S. Ambassador to China during the protest) intervjuet på Charlie Rose 4. juni 1996
Monrad Mosberg

**Monrad August Mosberg** (1918–2023) var en norsk sjømann og marineoffiser. Han tjenestegjorde på KNM «Svenner» under invasjonen i Normandie 6. juni 1944.

## Utmerkelser
Mosberg ble tildelt Krigsmedaljen, Deltagermedaljen, Haakon VIIs 70-årsmedalje, H.M. Kongens Erindringsmedalje i sølv og Forsvarsmedaljen med tre stjerner, samt Dannebrogordenen, Finlands løves orden, Nordstjerneordenen, Leopoldsordenen, 1939–1945 Star, Atlantic Star med France and Germany-spenne og den franske minnemdaljen for Normandie (2014).

I 2018 ble Mosberg tildelt Regjeringens minnemedalje for innsats under andre verdenskrig.

I 2021 ble Mosberg tildelt Æreslegionen for sin innsats om bord på KNM «Svenner» ved Normandie under D-dagen.

## Bibliografi
* *Katastrofekonvoien PQ17 : med innledning om Monrad Mosbergs krigsinnsats*, Bokbyen forl., Tvedestrand 2011 ISBN 9788292920480

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Mine kamerater er borte. Jeg er alene igjen nå.», artikkel i *Aftenposten* 11. februar 2018
Les Nouvelles Littéraires

***Les Nouvelles Littéraires*** var et illustrert intellektuell ukeblad, utgitt i Paris fra 1923 av Martin du Gard. Tidsskriftet ble lagt ned i 1985.

Tidsskriftet inneholdt dikt, noveller, essayer, anmeldelser, korresponsenser fra utlandet, oversikter over teater, film, kunst, vitenskap og bibliografi. Redaktør i den første tiden var Frédéric Lefèvre. Blant regelmessig benyttede medarbeidere var Edmond Jaloux, Jean Cassou, Jean-Jacques Brousson, Georges Montgrédien og Gustave Cohen.

## Eksterne lenker
* 
* Colloque "Les Nouvelles littéraires : une idée de littérature ?" Université de Franche-Comté, 17. september 2010
Bjørgulv Vinje Borgundvaag

**Tor Bjørgulv Solheim Vinje Borgundvaag** (født 17. mai 1975) er en norsk sanger, musikkpedagog og Høyre-politiker. 

Borgundvaag er fra Nordfjord og Ås i Akershus. Han har studert mellomfag i musikkvitenskap ved Universitetet i Oslo i 1997 og utdannet seg til sanger ved Norges musikkhøgskole fra 1997-2001 og hatt studieopphold i Tyskland ved Hochschule für Musik und Theater Hamburg. I 2002 tok han Praktisk-pedagogisk utdanning ved Norges musikkhøgskole. Han har undervist i musikkteater og scenekunst. Borgundvaag har vært sanger i Operakoret ved Den Norske Opera & Ballett og har arbeidet frilans som utøvende sanger. Han har vært daglig leder i stiftelsen Oslo Domkor. 

Borgundvaag har vært leder for Grünerløkka Høyre. Fra 2012 til 2014 var han rådgiver for Høyres familie- og kulturfraksjon på Stortinget. I 2014 ble han statssekretær for kulturminister Thorhild Widvey etter Knut Olav Åmås, og for Linda Hofstad Helleland fra desember 2015 til hans etterfølger Bård Folke Fredriksen tiltrådte i januar 2016. I perioden 2016-2021 var han kommunikasjonssjef og politisk rådgiver i Norsk Lektorlag, og fra 2021 samfunns- og myndighetskontakt i Forleggerforeningen. Borgundvaag ble valgt inn i Oslo bystyre i 2023. Han sitter i Kultur- og utdanningsutvalget.  

### Andre verv
* 2019-: Leder i Norsk Musikkråd

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kulturdepartementet: Statssekretær Bjørgulv Vinje Borgundvaag (H)
*  NRK: Her er Åmås' etterfølger som statssekretær
Revue des deux Mondes

***Revue des deux Mondes*** er et fransk månedlig litterært og kulturelt tidsskrift som har blitt utgitt i Paris siden 1829.

Ifølge nettsiden er «det er idag stedet for debatter og dialoger mellom nasjoner, disipliner og kulturer, om de store temaene i vår samfunn». Hovedaksjonær er Marc Ladreit de Lacharrières FIMALAC-gruppe.

## Historie
*Revue des deux Mondes* ble grunnlagt av Prosper Maurois og Ségur-Dupeyron, og kom ut med første utgave 1. august 1829. Dette ufarlige bladet med undertittelen *Journal des voyages* ble kjøpt av en ung trykker, Auguste-Jean Auffray, som overbeviste romkameraten på lærestedet de gikk på François Buloz til å redigere det: bladet la opprinnelige vekt på reiser og utenrikspolitikk, men skiftet raskt fokus; ifølge nettsiden, skulle den «skape en kulturell, økonomisk og politisk bro mellom Frankrike og USA», den gamle verden og den nye. Det ble kjøpt i 1931 av Charles Buloz, som var redaktør til 1877. En annen innflytelsesrik redaktør for tidsskriftet var Ferdinand Brunetière (etter 1893).

Blant de tidlige regelmessige bidragsyterne som etablerte tidsskriftets renommé som en stemme innen liberal elite-*haute culture* var Albert de Broglie, François Guizot, Jacques Nicolas Augustin Thierry, Ludovic Vitet, Paul-François Dubois, litteraturkritikerne Charles Augustin Sainte-Beuve og Gustave Planche, og Jean-Jacques Ampère.

## Sjefredaktører
* François Buloz, 1831–1877;
* Charles Buloz, 1877–1893;
* Ferdinand Brunetière, 1893–1906;
* Francis Charmes, 1907–1915;
* René Doumic, 1916–1937;
* André Chaumeix, 1937–1955;
* Claude-Joseph Gignoux, 1955–1966;
* Jean Vigneau, 1966–1970;
* Jean Jaudel, 1970–1991;
* Jean Bothorel, 1991–1995;
* Bruno de Cessole, 1995–1999;
* Nathalie de Baudry d’Asson, 1999–2002;
* Michel Crépu, 2002–

## Noter



## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* *[http://fr.wikisource.org/wiki/Revue_des_Deux_Mondes Revue des Deux Mondes]* på Wikisource (på fransk)
* ''La Revue des deux mondes'' online i Gallica, det digitale biblioteket BnF
Rahman Ahmadi

**Rahman Ahmadi** (født 30. juli 1980) er en iransk profesjonell fotballspiller som spiller for den iranske fotballklubben Sepahan Isfahan. Han spiller som målvakt, og er også en del av . Ahmadi har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Persepolis FC og Saipa FC fra Iran.

Han ble tatt ut til Fotball-VM 2014 i Brasil.

## Referanser


## Eksterne lenker
Khosro Heydari

**Khosro Heydari** (født 14. september 1983) er en iransk profesjonell fotballspiller som spiller for den iranske fotballklubben Esteghlal. Han spiller i forsvar, og er også en del av . Heydari har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Sepahan Isfahan og PAS Tehran fra Iran. 

Han ble tatt ut til Fotball-VM 2014 i Brasil .

## Referanser

## Eksterne lenker
*
I’m a Rebel

***I'm a Rebel*** er oppfølgeralbumet til det tyske heavy metal-bandet Accept, det første med Stefan Kaufmann på trommer og kommersielt sett et stort steg fremover for bandet. Tittelsporet «I'm a Rebel» er skrevet av Alex Young, en yngre bror av Angus og Malcolm Young fra AC/DC. Låten er på omslaget kreditert til pseudonymet George Alexander. Plateselskapet lagde en musikkvideo for låten og ga den ut som singel.

## Sporliste
### Side 1
I'm a Rebel (George Alexander) – 3:57
Save Us (Dirkschneider, Baltes, Hoffmann, Fischer, Kaufmann) – 4:33
No Time to Lose (Dirkschneider, Baltes, Hoffmann, Fischer, Kaufmann, Steffens) – 4:35
Thunder and Lightning (Dirkschneider, Baltes, Hoffmann, Fischer, Kaufmann) – 4:01
### Side 2
China Lady (Dirkschneider, Baltes, Hoffmann, Fischer, Kaufmann, Steffens) – 3:56
I Wanna Be No Hero (Dirkschneider, Baltes, Hoffmann, Fischer, Kaufmann, Steffens) – 4:00
The King (Dirkschneider, Baltes, Hoffmann, Fischer, Kaufmann, Steffens) – 4:10
Do It (Dirkschneider, Baltes, Hoffmann, Fischer, Kaufmann) – 4:11

## Medvirkende
*Udo Dirkschneider – Vokal
*Wolf Hoffmann – Gitar
*Jörg Fischer – Gitar
*Peter Baltes – Bass, vokal på "No Time to Lose" og "The King"
*Stefan Kaufmann – Trommer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hilde Haualand

**Hilde Maria Haualand** (født 4. juni 1971) er en norsk sosialantropolog. Hun er professor ved Institutt for internasjonale studier og tolkeutdanning ved OsloMet. Hun tok doktorgraden som første døve i Norge.

Hun tok graden ved Universitetet i Oslo, med doktorgradsavhandlingen *Interpreting Ideals and Relaying Rights - A Comparative Study of Video Interpreting Services in Norway, Sweden and the United States*. Der tar hun for seg telebaserte oversettertjenester for tegnspråk og talespråk, og sammenligner organiseringen i de tre ulike landene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Om Haualand på FAFOS nettsider
Breaker

***Breaker*** er det tyske heavy metal-bandet Accepts tredje album. Utgivelsen regnes som tidspunktet Accept fikk etablert sin egen stil, samtidig som en plass som forband på turné med Judas Priest eksponerte bandet for et stort publikum i Europa.

## Sporliste
### Side 1
*Starlight – 3:52
*Breaker – 3:35
*Run If You Can – 4:49
*Can't Stand the Night – 5:23
*Son of a Bitch – 3:52
### Side 2
*Burning – 5:14
*Feelings – 4:48
*Midnight Highway – 3:58
*Breaking Up Again – 4:37
*Down and Out – 3:44

## Medvirkende
*Udo Dirkschneider – Vokal
*Wolf Hoffmann – Gitar
*Jörg Fischer – Gitar
*Peter Baltes – Bass, vokal på "Breaking up Again"
*Stefan Kaufmann – Trommer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Revue de Paris

***Revue de Paris*** var et fransk litteraturtidsskrift som ble stiftet i 1829 av Louis-Désiré Véron. Det ble først lagt ned i 1940, gjenoppstod i mai 1945 og ble endelig lagt ned i 1970.

## Kjente bidragsytere (utvalg)
* Marcel Achard
* Antoine-Vincent Arnault
* Honoré de Balzac
* Francis Carco
* Philarète Chasles
* Paul Claudel
* Benjamin Constant
* Charles de Gaulle
* Eugène Delacroix
* Casimir Delavigne
* Alexandre Dumas
* Gustave Flaubert
* Lucien Herr
* Édouard Herriot
* Jules Janin
* Alphonse de Lamartine
* André Maurois
* Prosper Mérimée
* Charles Nodier
* Henri Patin
* Paul Reynaud
* Sainte-Beuve
* Eugène Scribe
* Eugène Sue

## Eksterne lenker
* Arkiv 1894–1936 på Gallica (fransk)
Det kinesisk-sovjetiske bruddet

**Det kinesisk-sovjetiske bruddet** var en politisk-ideologisk konflikt mellom Folkerepublikken Kina og Sovjetunionen mellom 1960 og 1989. Konflikten skyldtes strid om lederskapet i den kommunistiske verden, de respektive statenes egeninteresser, og de ulike tolkningene av marxismen, nemlig maoisme og marxisme-leninisme.

I 1950- og 1960-årene handlet den ideologiske debatten mellom Kina og Sovjetunionen også om «fredelig sameksistens» med den kapitalistiske verden. Nikita Khrusjtsjov mente at dette var oppnåelig, mens Mao Zedong betraktet det som sovjetisk revisjonisme. Etter at Khrusjtsjov fordømte arven etter Josef Stalin i 1956, hardnet den ideologiske debatten til. I 1961 avviste Det kinesiske kommunistiske parti offisielt Sovjetunionens kommunistiske partis politikk som et produkt av «revisjonistiske forrædere».

Det kinesisk-sovjetiske brudd ble et vendepunkt i den kalde krigen. Splittelsen blir ofte ansett som en foranledning til Nixons besøk i Kina i 1972 og den påfølgende tilnærmingen mellom Kina og USA. Det samme gjelder den kinesisk-sovjetiske grensekonflikten i 1969, som markerer et bunnpunkt i forholdet mellom Kina og Sovjetunionen. USAs tilnærming til Kina var et ledd i Richard Nixons triangeldiplomati for å presse Sovjetunionen. En gradvis normalisering kom som følge av Maos død i 1976. To år senere ble firerbanden veltet av Deng Xiaoping, som ikke hadde den samme ideologiske aversjonen overfor Sovjetunionen.

## Referanser


## Litteratur
*
*
*
*
*
*
Restless and Wild

***Restless and Wild*** er det tyske heavy metal-bandet Accepts fjerde album, med åpningslåten «Fast as a Shark» som regnes som stilskapende for speed metal og thrash metal. Låten kom ut på singel. Tittelsporet ble utgitt på singel to ganger, den siste gangen med «Fast as a Shark» som B-side.

## Sporliste
### Side 1
#«Fast as a Shark» (Hoffmann, Kaufmann, Dirkschneider, Baltes) – 3:48
#«Restless and Wild» (Robert A. Smith-Diesel og Accept) 4:10
#«Ahead of the Pack» (Hoffmann, Kaufmann, Dirkschneider, Baltes) 3:22
#«Shake Your Heads» (Hoffmann, Kaufmann, Dirkschneider, Baltes) 4:00
#«Neon Nights» (Deaffy, Smith-Diesel og Accept) 6:00
### Side 2
#«Get Ready» (Smith-Diesel og Accept) 3:49
#«Demon's Night» (Hoffmann, Kaufmann, Dirkschneider, Baltes) 4:34
#«Flash Rockin' Man» (Hoffmann, Kaufmann, Dirkschneider, Baltes) 4:24
#«Don't Go Stealing My Soul Away» (Smith-Diesel og Accept) 3:15
#«Princess of the Dawn» (Deaffy, Smith-Diesel og Accept) 6:15

## Medvirkende
*Udo Dirkschneider – Vokal
*Wolf Hoffmann – Gitar
*Herman Frank – Gitar
*Peter Baltes – Bass
*Stefan Kaufmann – Trommer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Forskrift om Politiets utlendingsinternat

**Forskrift om Politiets utlendingsinternat** (korttittel: **utlendingsinternatforskriften**) er en norsk forskrift som regulerer Politiets utlendingsinternat. Forskriften kommer til anvendelse på utlendingsinternatets område, og gjelder for de personer som oppholder seg der.

Forskriften ble fastsatt av Justis- og politidepartementet 23. desember 2009 med hjemmel i utlendingsloven §&nbsp;107 siste ledd og et delegeringsvedtak av 9. oktober 2009. Den trådte i kraft 1. januar 2010.

Utlendingsinternatforskriften fastsetter reglement for utlendingsinternatet, rettigheter for de som er plassert der, begrensning av rettigheter og annen maktbruk, saksbehandlingsregler og tilsyn med utlendingsinternatet. I tillegg gir forskriften myndighet til å fastsette instrukser om organisering av internatet, krav til tilsatte, utrustning av fellesrom og utlendingenes beboelsesrom, mat og drikke, renhold og hygiene, utforming av sikkerhetsceller samt installering og bruk av overvåkings- og sikkerhetsutstyr.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lovdata
Forskrift om bruk av politiarrest

**Forskrift om bruk av politiarrest** er en norsk forskrift som regulerer bruk av politiarrest. Forskriften kommer til anvendelse uavhengig av hjemmelsgrunnlaget for oppholdet i arresten.

Forskriften ble fremmet av Justis- og politidepartementet og fastsatt ved kronprinsregentens resolusjon av 30. juni 2006 med hjemmel i straffeprosessloven §&nbsp;183 første ledd. Den trådte i kraft 1. juli 2006.

Forskriften gir regler om forholdene i politiarrest, slik som helsehjelp, lufting, dusj, madrasser og tepper. Den fastsetter også reglene om overføring fra politiarrest til fengsel, hvor det fremgår at innsatte skal overføres innen to døgn etter pågripelse, med mindre dette av praktiske grunner ikke er mulig.

I tillegg etablerer forskriften tilsynsutvalg for politiarrestene. Tilsynsutvalgene består av Politidirektoratet, statsadvokat og en uavhengig representant oppnevnt etter forslag fra Den Norske Advokatforening.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lovdata
Hadsund kirke

**Hadsund kirke**  er en korskirke i teglstein fra 1898 i Hadsund, Mariagerfjord kommune i Danmark. Kirken betjener Hadsund sogn og er en del av Folkekirken.

Byggverket er en sentralkirke med tårnet plassert over korsarmene. Arkitekt for kirken var Claudius August Wiinholt og den ble innviet 14. august 1898.

## Referanser
Adils hemmelige dansere

***Adils hemmelige dansere*** var et norsk TV-program om dans som gikk på NRK1 fra 2013 til 2014. Konseptet gikk ut på at den profesjonelle danseren Adil Khan skulle lære ulike mennesker å danse. Utvalget ble gjort på bakgrunn av yrke og de hadde en helt annen bakgrunn en dans og underholdning. Alt fra Renholdere til frisører og ventilasjonsmontører deltok i programmet. Det var en ny yrkesgruppe i hver episode. Første sesong gikk på torsdagskvelder, andre på fredagskvelder.

Første sesong hadde et snitt på nærmere 400 000 seere. 

## Episoder
### Sesong 1 (2013)

### Sesong 2 (2014)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hadsund Egnssamling

**Hadsund Egnssamling** er et kulturhistorisk museum i Hadsund, Danmark. Siden 2004 har det vært en del av Nordjyllands Historiske Museum. 

Hadsund Egnssamling ligger ved Rosendal gård i Hadsund Dyrehave. Museet forteller om Hadsunds lokalhistorie siden reformasjonen i 1536.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Forskrift om tiltak vedr. Ukrainas integritet mv.

**Forskrift om tiltak vedr. Ukrainas integritet mv.** (fullt navn: *forskrift om restriktive tiltak vedrørende handlinger som undergraver eller truer Ukrainas territorielle integritet, suverenitet og uavhengighet*) er en norsk forskrift som fastsetter sanksjoner i kjølvannet av Krim-konflikten i 2014. 

Gjennom forskriften gjøres en EU-forordning om tiltak mot handlinger som truer Ukrainas suverenitet til norsk forskrift. Overtredelse av forskriften er straffbart med inntil tre års fengsel.

Utenriksdepartementet fremmet forskriften og den ble fastsatt ved kongelig resolusjon 21. mars 2014 med hjemmel i sanksjonsloven. Den trådte i kraft umiddelbart.

Forskriften kommer til anvendelse på norsk territorium, om bord på alle fartøyer og luftfartøyer under norsk jurisdiksjon, overfor alle organisasjoner stiftet i henhold til norsk lovgivning og overfor alle norske statsborgere uansett hvor de befinner seg.
## Referanser


## Eksterne lenker
* Lovdata
La Révolution surréaliste

***La Révolution surréaliste*** (*Den surrealistiske revolusjonen*) var et tidsskrift utgitt av surrealistene i Paris. Tolv nummer ble utgitt mellom 1924 og 1929. 

Kort etter publiseringen av det første surrealistiske manifestet utga André Breton det første nummeret av *La Révolution surréaliste* 1. desember 1924.

Pierre Naville og Benjamin Péret var redaktører fra begynnelsen og de utformet tidsskriftet med et konservativt, vitenskapelig tidsskrift kalt *La Nature* som forbilde. Denne utformning var maksimal villedende og til surrealistenes fryd forårsaket *La Révolution surréaliste* gjentatte ganger skandale og var revolusjonært. Tidsskriftet var orientert mot litteratur, og de fleste sidene var fylt med tekst, men inneholdt også reproduksjoner av kunst, med verk av blant andre Giorgio de Chirico, Max Ernst, André Masson og Man Ray.

Tidsskriftet ble etterfulgt av *Le Surréalisme au service de la révolution* (1930-1933) og *Minotaure* (1933-1939) som hovedtalerør for surrealistgruppen i Paris.

## Eksterne lenker
* 
* De 12 numren av ''La Révolution surréaliste''. melusine.univ-paris3.fr (fransk)
Sanksjonslova

**Sanksjonslova** (fullt navn: *lov om iverksetjing av internasjonale, ikkje-militære tiltak i form av avbrot eller avgrensing av økonomisk eller anna samkvem med tredjestatar eller rørsler*) var en norsk lov som gav hjemmel for at Norge gjennom forskrift kunne slutte seg til internasjonale sanksjoner.

Loven gav regjeringen myndighet til å fastsette de forskrifter som var nødvendige for å innarbeide internasjonale, ikke-militære tiltak i form av stans eller avgrensning av økonomisk eller annet samkvem med stater eller organisasjoner. Det fulgte av lovens §&nbsp;2 at forskrifter gitt i medhold av loven gjaldt med de begrensninger som følger av folkeretten eller av avtale med fremmed stat.

Det var straffbart å overtre sanksjonslova og forskrifter gitt i medhold av loven, både forsettlig og uaktsomt. Forsettlig overtredelse kunne straffes med bot og fengsel inntil tre år, mens strafferammen for uaktsom overtredelse var bot og fengsel inntil seks måneder.

Loven trådte i kraft 27. april 2001.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lovdata
Sanksjonsloven

**Lov om gjennomføring av internasjonale sanksjoner** (korttittel: **sanksjonsloven**) er en norsk lov som gjelder gjennomføring av folkerettslig bindene sanksjoner vedtatt av FNs sikkerhetsråd, samt gjennomføring av andre ikke-militære tiltak med bred internasjonal oppslutning som Norge slutter opp om.

Loven ble vedtatt av Stortinget 23. mars 2021, sanksjonert 16. april 2021 og trådte i kraft samme dag.

Loven avløste lov om vedtak i FNs Sikkerhetsråd og sanksjonslova. Den utvidet regjeringens fullmakt til sammen med andre likesinnede stater å innføre sanksjoner mot enkeltindivider som står bak eller er involvert i særlig alvorlige handlinger som det er viktig å reagere mot. Den utvidet også det geografiske virkeområdet for norsk sanksjonslovgivning til Svalbard og Jan Mayen.

Strafferammen for overtredelser av bestemmelser gitt i medhold av loven er bot og fengsel inntil tre år.

Ved domstolsbehandling av søksmål om gyldigheten av sanksjoner eller restriktive tiltak, kan det settes som vilkår for bevisførsel om forhold som ellers kan holdes hemmelig, at opplysningene bare skal gjøres kjent for en særskilt advokat.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lovdata
Krystal Steal

**Krystal Steal** (født 29. november 1982) er en amerikansk tidligere pornoskuespiller.

Før filmkarrieren arbeidet hun som stripper. Steal hadde sin filmdebut i 2001 i filmen *Screaming Orgasms 4* fra Digital Sin. Hun har siden medvirket i mange heteroseksuelle og lesbiske pornofilmer, voksenmagasiner som *[[Hustler]]* og har etablert seg som kontraktstjerne, først med Pleasure Productions og senere i 2003 med ClubJenna.

Noen av hennes best kjente filmer er *Flesh Hunter* og *Krystal Method*, hvor hun spiller sammen med sin tidligere sjef hos ClubJenna, Jenna Jameson. Hennes fysiske likhet med popstjernen Christina Aguilera har til dels bidratt til hennes popularitet blant seerne.

Krystal Steal har hatt et romantisk forhold til sin kollega Sky Lopez.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Landbruksdirektoratet

**Landbruksdirektoratet** er et norsk direktorat som ble opprettet 1. juli 2014 gjennom en sammenslåing av Statens landbruksforvaltning og Statens reindriftsforvaltning.

Direktoratet har ansvar for alle fagområder innen landbrukssektoren, herunder jordbruk, skogbruk, reindrift og andre aktiviteter basert på landbrukets ressurser.

Landbruksdirektoratet er underlagt Landbruks- og matdepartementet og er lokalisert i Oslo, Steinkjer og Alta. Avdelingen som arbeider med reindriftsspørsmål er lokalisert i Alta.

Administrerende direktør fra 1. juli 2024 er Eli Reistad. 

Tidligere direktør: Jørn Rolfsen (2014-2024).

Widar Skogan er fra 2022 direktør for avdelingen i Alta.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Peter Capaldi

**Peter Dougan Capaldi** (født 1958) er en skotsk skuespiller og regissør.

Han har spilt flere roller i film og TV, men er mest kjent for sin rolle som Malcolm Tucker,  spin doctor i BBC serien *[[The Thick of It]]* og i oppfølgerfilmen *[[In the Loop]]*. I 1995 vant hans kortfilm "Franz Kafka's It's a Wonderful Life"  Oscarprisen for beste kortfilm (Academy Award for Live Action Short Film).

Fra 2014 spiller han den tolvte Doktoren, den trettende inkarnasjonen av hovedrollen i tv-serien *[[Doctor Who]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Parque de la 93

**Parque de la 93** er en park nord i Bogotá. Den befinner seg i strøket El Chicó i bydelen Chapinero, mellom Calle 93 A og 93 B (som den er oppkalt etter), og Carrera 11 A og Carrera 13. Den ble åpna 14. juli 1995.

Parken er omgitt av en rekke barer, restauranter og kafeer i den dyrere enden av skalaen, og har et aktivt uteliv om kveldene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Park Way

**Park Way**, eller **Avenida 24**, er en aveny i strøket La Soledad i bydelen Teusaquillo nord i Bogotá. Mellom de to filene er det en park. Park Way ble anlagt i 1950-åra. Mange av aspektene ble utvikla etter indikasjoner fra urbanisten Karl Brunner.

## Eksterne lenker
* 
* Park Way hos Bogotás offisielle turistkontor