open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rettskrivningen av 1907

**Rettskrivningen av 1907** var en reform av norsk skriftspråk som omfattet riksmål. I samsvar med Knud Knudsens tanker ble språket normert etter den «dannede dagligtale», og skriftspråket gikk fra å ha en hovedsakelig dansk karakter til en hovedsakelig norsk.

Rettskrivningsreformen kom i tilknytning til unionsoppløsningen to år tidligere. Prinsippet var at norsk skriftspråk skal bygge på norsk tale.

## Endringer
De viktigste endringene var at de «harde» konsonantene *p*, *t* og *k* ble innført til erstatning for de «bløte» *b*, *d* og *g* i en rekke ord. «Løb ud paa gaden efter en kage» ble dermed til «løp ut paa gaten efter en kake». Det ble også innført dobbeltkonsonanter i flere ord og gjennomført endringer i grammatikken. «Hest» i flertall ble til «hester» istedenfor *heste* og «hus» til «hus» istedenfor *huse*. Preteritumsformen -et ble også innført istedenfor *-ede*, slik at *kastede* dermed ble til «kastet». Andre eksempler er *dræbe* som ble *dræpe*, *aaben* som ble *aapen* (men fortsatt *aabenbar*), *graade* som ble *graate* (men fortsatt *begrædelig*) og *sag* som ble «sak» (men fortsatt *saglig*).

Endringene var allerede å se på trykk da Nordahl Rolfsens lesebok ble godkjent for skolen ved utgivelsen i 1892. Tre fagpersoner ble bedt om å vurdere om elevene da også skulle få skrive ordene slik de stod i leseboken: Jonathan Aars, Simon Wright Hofgaard og professor Moltke Moe. Alle tre sluttet seg til bruk av den nye stavemåten, og de nye formene kom da inn i Aars' ordliste i 1894.

Skiftende uttale gjorde at noen ord var valgfrie. Det het «bok» eller *bog, haap* eller *haab*. I enkelte ord ble bløt konsonant beholdt fordi den dannede tale hadde den, så det het «søke», men *en ansøgning*.

Da *[[Aftenposten]]* tok i bruk rettskrivningen av 1907 i 1923, markerte det slutten for (rent) dansk skriftspråk i Norge.

## Se også
* Norsk språkhistorie (20. århundre)

## Reformer
Gimshøgda

**Gimshøgda** (også skrevet *Gimsehøgda*) er et fjell i Orkland kommune i Trøndelag. Det har en høyde på 635 meter over havet. Fjellet ligger i Hoston, like ved Hostovatnet. På toppen ligger det ei hytte og ganske mange antenner. 

Gimshøgda er et populært sted for frikjøring på ski. Gimsehøgda frikjøyringslaug har stort sett ukentlige sammenkomster her.

## Referanser
Nervus opticus

**Nervus opticus** (på norsk: **synsnerven**) er den andre hjernenerven og den overfører synsinformasjon fra øyets netthinne til hjernen. Den regnes som en del av sentralnervesystemet. Nervetrådene fra hver av de om lag 130 millioner fotoreseptorene på netthinnen samles i et punkt kalt den blinde flekken eller papillen. I den blinde flekken finnes det ingen fotoreseptorer, derav navnet. Den blinde flekken i netthinnen finnes der synsnerven forlater øyet. Fra den blinde flekken går synsnerven via synsnervekrysningen til synssenteret i hjernen. Nerven inneholder ca. 1,2 millioner nervefibre. Skades synsnerven, gir det nedsatt syn. Synsnervebetennelse er en lidelse som kan være assosiert med multippel sklerose. 

Nervus opticus tilhører sentralnervesystemet, og er dermed strengt tatt ikke en hjernenerve.
I netthinnen finner man fotoreseptorer i staver og tapper som reagerer på lysstimuli. Disse danner synapser med ganglionceller, og det er aksonene til ganglioncellene som danner selve synsnerven. Aksonene fra ganglioncellene går gjennom veggen i den blinde flekken, papilla nervi optici. De danner nervus opticus som går gjennom øyehulen inn til kraniet. Like foran hypofysen møtes de to nervene i chiasma opticum, synsnervekrysningen, som ligger like foran hypofysen. Herfra bringes synsinformasjonen videre gjennom tractus opticus til områder i thalamus kalt knekroppene (corpus geniculatum laterale). Ganglioncellenes aksoner danner synapser med nye nerveceller. Signalene sendes videre gjennom radiatio optica til synsområder i bakhodelappen som også kalles area striata. 

I synsnervekrysningen går ca. halvparten av fibrene i synsnerven over til motsatt side. Det gjelder fibrene som leder synsimpulser fra nasale (nærmest nesen) deler av netthinnen, og dermed temporale (nærmest tinningen) deler av synsfeltet. En hypofysesvulst kan presse på de kryssede fibrene i synsnervekrysningen slik at det kan oppstå tap av de ytre delene av synsfeltet. Man kan dermed få såkalt "tunnelsyn". Krysningen av fibrene gjør at impulser fra samme side av netthinnen behandles og integreres i samme hjernehalvdel. 

Ikke alle nervefibrene ender i thalamus. Noen fibre tar av etter den delvise krysningen i chiasmaet, og går til hjernestammen. Fibrene inngår i refleksbuer som bidrar til øyebevegelser, regulering av pupillediameteren og akkomodasjon. Nervus oculomotorius utgjør det motoriske leddet i disse refleksbuene. 

## Kilder
* Veterinary Anatomy of Domestic Mammals (3rd edition)
* Brodal, P.(2007). Sentralnervesystemet.

## Eksterne lenker
* En god oversikt over de craniale nervene, på engelsk
Nervus oculomotorius

**Nervus oculomotorius** er den tredje hjernenerve. N. oculomotorius kontrollerer øyebevegelsene sammen med nervus trochlearis og nervus abducens, kontroller konstriksjon av pupillen og innerverer øyelokket.
Rettskrivningen av 1981

**Rettskrivningen av 1981** var en rettskrivning for norsk bokmål, og resultat av et langvarig arbeid med å reformere den samnorskpregede offisielle rettskrivningen som hadde eksistert siden rettskrivningen av 1938. 

I 1964 ble Vogt-komitéen (også kalt «språkfredskomitéen») nedsatt for å gjennomgå hele språksituasjonen i Norge. 

Norsk språkråd utarbeidet et forslag til ny rettskrivning for bokmål, som Stortinget vedtok enstemmig i 1981. 

Hovedpunktene i 1981-reformen var:
* Alle hunkjønnsord kunne ha endelsen *-en*  («jenten» i stedet for «jenta»). Alle intetkjønnsord kunne ha endelsen *-ene* («husene» i stedet for «husa»).
* Antall obligatoriske hunkjønnsord ble kraftig redusert, og kunne uansett få endelsen ''-en.
* Verb som «leve» kunne bøyes «levet - har levet» mot før «levde - har levd».
* Ordformene «frem», «syd», «dukke», «bro», «mave», «sen», «ravn», «mel», «muld» ble sidestilt med «fram», «sør», «dokke», «bru», «mage», «sein», «ramn», «mjøl» og «mold».

Men «snø», «språk», «farge», «nemnd», «hage» og «etter» forble enerådende. Det var ikke tillatt med «sne», «sprog», «farve», «nevnd», «have» eller «efter».

Noen riksmålsformer ble fjernet fra bokmål, som «efter» i sammensatte ord. Rettskrivningen av 1981 innebar et reelt brudd med samnorskpolitikken. Som resultat av reformen stilnet språkstriden, og det fant sted en nivellering i bokmål og riksmål. Gjennom rettskrivningen av 1986 ble riksmål tilnærmet bokmål. Som resultat har både radikalt bokmål og den tradisjonelle formen for riksmål gått tilbake, mens moderat (riksmålsnært) bokmål har styrket sin stilling. Bokmål ble ytterligere tilnærmet riksmål gjennom rettskrivningen av 2005. 

## Referanser
Nervus facialis

**Nervus facialis** eller **ansiktsnerven** er den syvende hjernenerve. Den utløper fra hjernestammen mellom pons og mesencephalon (mellomhjernen), og kontrollerer ansiktets mimikkmuskler og smak på fremre to tredjedeler av tungen.

Nervens viktigste motor-funksjon er ansiktets mimikkmuskulatur og stapedius-muskelen i mellomøret. Den forsyner også glandula submandibularis glandula sublingualis (spyttkjertler) med parasympatiske fibre via chorda tympani og glandula lacrimalis (en tårekjertel) via ganglion pterygopalatinum. I tillegg mottar den smaksopplevelser fra fremre to tredjedeler av tungen, og formidler disse signalene til cellekjernen nucleus tractus solitarii. Det finnes også en liten sensorisk ansiktsgren formidlet gjennom nervus intermedius som forsyner et lite område i og omkring øreflippen.

## Sykdommer

* Bells parese
* Hemifaciale spasmer

## Eksterne lenker
* 
* en god artikkel om nervus facialis
* MR-bilder av nervus facialis
* WUSTL - kart
Nervus vestibulocochlearis

***Nervus vestibulocochlearis*** er den åttende hjernenerven og kalles gjerne **høre-likevektsnerven**. Den er også kjent under de vitenskapelige navnene ***nervus acusticus***, ***nervus octavus***, og ***nervus statoacusticus***.

## Referanser
Nervus vagus

***Nervus vagus*** (oversatt: «den vidvankende nerve») er synonym med den tiende hjernenerven og kalles også «vagusnerven», «innvollsnerven» og «den vidvankende nerve». Vagusnerven følger de store blodårene i halsen, går gjennom brysthulen og til innvollsorganene.

Vagusnerven leder motoriske impulser til luftveier, hjerte, svelg, spiserør, magesekk og størstedelen av tarmen og sensoriske impulser fra de samme organene og fra deler av det ytre øre, sekretoriske impulser til kjertlene i luftveier og fordøyelseskanal, samt smaksimpulser fra strupelokket. Irritasjon av nervus vagus utløser reflekser som brekning, hoste, forandring av bevegelse og sekresjon i fordøyelses- og respirasjonsveier, av blodtrykk og hjerteaksjon. Vagusfibrene til innvollsorganene utgjør størsteparten av den parasympatiske del av det autonome nervesystem.

## Referanser
Świętosława av Polen

**Świętosława av Polen** (**Gunhild av Polen**) (født ca. 967, død ca. 1014) var datter til Mieszko I av Polen og Dobrawa av Bøhmen. Świętosława ble gift med danske kongen Svein Tjugeskjegg en gang etter 994 og muligens også med den svenske kongen Erik Seiersæl, men det kan bero på en misforståelse fra den tyske kronikøren Adam av Bremen.

Navnet Świętosława er en rekonstruksjon som først og fremst er begrunnet på en inskripsjon i «Liber vitae of the New Minster and Hyde Abbey Winchester» om at en søster til sønnen Knut den store skal ha hett «Santslaue» – den fulle inskripsjonen lyder *«Santslaue soror CNVTI regis nostri»*. Antagelig var denne datteren trolig døpt etter sin mor. Hun er ellers kjent under navnet Gunhild eller Gunhilda, en mulig norrøn forenkling av hennes opprinnelige navn.

I henhold til islandske sagaer og andre kilder var Svein Tjugeskjeggs hustru den vestgøtiske stormannsdatteren Sigrid Storråde. Kildekritiske forskere på 1900-tallet argumentert for at Sigrid Storråde var en oppdiktet og fiktiv person og at begge navnene Gunhild og Sigrid har vært norrøne forenklinger av det polske navnet Świętosława. I den senere tid har forskerne derimot hellet til begrunnelser at Sigrid Storråde var en faktisk historisk person, og at Svein Tjugeskjegg var gift to ganger, og at Adam av Bremen tok feil, og de islandske sagaene hadde rett. Sigrid Storråde var da gift med både Erik Seiersæl og Svein Tjugeskjegg, og Świętosława av Polen var kun gift med danskekongen.

Den polske prinsessens ekteskap med Svein Tjugeskjegg var ikke lykkelig og hun ble tvunget til å flytte tilbake til sitt hjemland hvor hun levde til hennes sønner tok makten i Danmark. Hun flyttet da altså ikke til Sverige og Olof Skötkonung var da ikke hennes sønn.

Ifølge Snorre Sturlason hadde Gunhild to søstre, Geira og Astrid. Geira ble i 982 gift med Olav Tryggvason som senere ble norsk konge (995-1000). Geira døde ifølge kildene barnløs i 985. Prinsesse Astrid ble gift med jomsvikingenes høvding Sigvalde jarl.

## Barn
* Knut Sveinsson (den mektige), konge av Danmark 1018–1035, konge av England 1016–1035, hadde Norge som lydrike 1028–1035.
* Harald Sveinsson, konge av Danmark 1014–1018.
* Gyda Sveinsdatter, gift med Eirik Håkonsson, norsk Ladejarl
* Santslaue, datter (ukjent skjebne)

## Referanser


## Litteratur
*
Nervus accessorius

***Nervus accessorius*** er det ellevte av 12 par med hjernenerver.

Nerven løper langs innsiden av hjernekassen og forlater skallen sammen med hjernenerve IX og X gjennom *[[foramen jugulare]]*, en større åpning som ligger mellom bakhodebeinet og tinningbeinet på hver side. *Nervus accessorius* styrer *[[sternocleidomastoideus]]-*-muskelen i halsen og *[[trapezius]] i nakken. *Sternocleidomastoideus* er nødvendig for å snu på hodet, mens *trapezius'' er festet til skulderbladene og brukes blant annet når man trekker på skuldrene.

## Referanser
Nervus abducens

**Nervus abducens** er den sjette hjernenerve, som er en motorisk nerve som innerverer muskelen rectus lateralis, og derfor kontrollerer begge øynes evne til abduksjon (bevegelse vekk fra kroppens midtlinje). Nervus abducens har sin opprinnelse i den ipsilaterale nucleus nervi abducentis mellom den kaudale del av pons under gulvet av fjerde ventrikkel og medulla oblongata (den pontomedullære overgang). Nervus abducens kommer ut gjennom kraniet gjennom fissura orbitalis superior, en av åpningene i kraniet bak øyet.

## Se også
* Abducensparese

## Eksterne lenker
* 
* Loyola
Erik Thaulow

**Erik Thaulow** (født 1949) er en norsk lege. Han er dr.med. og seksjonsoverlege ved Barnehjerteseksjonen ved Barneklinikken på Rikshospitalet og professor II ved Kvinne- og barneklinikken, Institutt for klinisk medisin, Universitetet i Oslo. 

Thaulow ble i 2020 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for sin innsats for barn med medfødte hjertefeil.» 

## Bibliografi

* *«Blood platelet function in coronary sinus blood &ndash with special reference to the influence of pacing-induced angina and the effects of drugs in patients with coronary artery disease»*. Doktoravhandling fra 1984.

## Referanser


## Eksterne lenker

Flere av hans publikasjoner har funnet sted i Tidsskrift for Den norske legeforening og er tilgjengelig på internett.  
* ''Ekko for alle barn med bilyd?'' fra 2005 (sammen med H. Holmstrøm).
* ''Langsiktig oppfølging av pasienter med medfødte hjertefeil'' fra 2000. 
* Artikler i norart-databasen hvor Erik Thaulow er hovedforfatter eller medforfatter.
Ola Isene

**Ola Isene** (1898–1973) var en norsk operasanger (baryton) og skuespiller.

Isene studerte ved Musikkonservatoriet i Kristiania, og debuterte på Mayol-teatret i 1923. Hans operaroller var tallrike, blant dem var Beckmesser i *[[Mestersangerne i Nürnberg]]*, Scarpia i *[[Tosca]]* og Amonasro i *[[Aïda]]* – de fleste av rollene på Nationaltheatret, som den gang også hadde opera og operetter på programmet. Han deltok i mange turnéforestillinger og ble hyppig benyttet i operetter, blant annet som Schubert i *[[Jomfruburet]]*. På midten av 1930-tallet gikk han over til teater og film som skuespiller.

Isene spilte også tittelrollen i de tre kriminalhørespillseriene *[[Inspektør Scott på farten]]* av John P. Wynn, som ble sendt på NRK radio i 1960 og 1961.

Han var gift med pedagogen Haldis Ingebrigtsen (1891–1978), søster til lege Ragnvald Ingebrigtsen.

## Filmografi
* *[[Knut Formos siste jakt]]* (1973) 
* *[[Balladen om mestertyven Ole Høiland]]* (1970) 
* *[[Olsenbanden og Dynamitt-Harry]]* (1970) 
* *[[Skjær i sjøen]]* 
* *[[Alle tiders kupp]]* 
* *[[Nydelige nelliker]]* (1964) 
* *[[Vildanden (film)|Vildanden]]* (1963) 
* *[[Hans Nielsen Hauge (film)|Hans Nielsen Hauge]]* (1961) 
* *[[Veien tilbake]]* (1960) 
* *[[Venner (film)|Venner]]* (1960) 
* *[[Høysommer]]* (1958) 
* *[[Ut av mørket]]* (1958) 
* *[[Peter van Heeren]]* 
* *[[Blodveien (film)|Blodveien]]* (1955) 
* *[[Andrine og Kjell]]* (1952) 
* *[[Den hemmelighetsfulle leiligheten]]* (1948) 
* *[[Trollfossen]]* (1948) 
* *[[Englandsfarere]]* (1946) 
* *[[Så møtes vi imorgen]]* (1946) 
* *[[Vi vil leve]]* (1946) 
* *[[Trysil-Knut (film)|Trysil-Knut]]* (1942) 
* *[[Tørres Snørtevold]]* (1940) 
* *Söderkåkar* (svensk) (1932)
* *Kärlek och landstorm* (svensk) (1931)

## Eksterne lenker
*
Slekt (jus)

**Slekt** som juridisk begrep betegner tradisjonelt i Europa personer som nedstammer fra samme person. Disse personene vil gjerne ha samme slektsnavn. Uttrykket slekt brukes om alle man er i familie med, både agnatisk (mannslinje, «på sverdsiden») og kognatisk (gjennom kvinneledd, «på spinnesiden») («er i slekt med»). 

Til det tradisjonelle slektsbegrepet regnes også kvinner som giftes inn i den. Døtre tilhører slekten frem til de eventuelt gifter seg inn i en annen slekt. Adopterte er ofte også regnet med i slekten.

Det tradisjonelle slektsbegrepet har i mange vestlige land fått en svakere stilling i lovgivningen i nyere tid. Mens slektsnavn etter det tradisjonelle slektsbegrepet følger mannslinjen, har nyere navnelovgivning i Norge åpnet for at slike navn kan overføres gjennom kvinneledd, og i navneloven er begrepet slektsnavn avskaffet og erstattet av etternavn. Arverett og flere andre rettsforhold er uavhengig av om slektsskapet går gjennom manns- eller kvinneledd.

Å være i slekt eller familie med personer, har rettslig betydning både rettshistorisk og idag. Kort kan nevnes navnerett, arverett, odels- og åsetesrett, forsørgelses- og bidragsplikt, inhabilitet til å treffe avgjørelser og begrensninger i vitneplikt.

Arvelig adelskap har variert etter bestemmelsene i Adelsbrevene. Frem til Reformasjonen omfattet de med få unntak alle etterkommere uavhegig av hvorvidt de nedstammet via kvinne eller mansledd (dvs. alle, både kvinner og menn, arver sin fars status som adelig). Tronfølge i monarkier har for det meste fulgt det samme prinsippet, men med unntak når det var nødvendig for å sikre tronfølgen. I Norge har arveretten til tronen variert betraktelig. Tidvis agnatisk-primogenitur (eldste sønn arver), frem til 1990, men slik at det fortsatt er salisk tronfølge som gjelder for kronprinsen (kong Haralds yngre barn) som er født før 1990.

## Se også
*Hus (genealogi)
Charles Wesley

**Charles Wesley** (født 18. desember 1707 i Epworth i North Lincolnshire i England, død 29. mars 1788 i London) var en engelsk presteutdannet som sammen med broren John Wesley grunnla metodismen. 

Charles Wesley er kjent som komponist og salmedikter. Flere av hans salmer er i bruk også utenfor metodistkirken. Han skrev blant annet «Jesus, Lover of My Soul» og «Oh How Happy Are They Who the Savior Obey».

Han er votert inn i Gospel Hall of Fame i kategorien for inspiratorer. 

Flere av tekstene hans har fått norsk språkdrakt av Elevine Heede.

## Referanser


## Litteratur
* Anne Kristin Aasmundtveit, *Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok*, Verbum Forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0, s. 69

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Bærekraft

**Bærekraft** (engelsk: *sustainability*) er et begrep som brukes for å karakterisere økonomiske, sosiale, institusjonelle og miljømessige sider ved menneskelige samfunn.

## Historikk
I denne betydningen stammer begrepet fra Brundtlandkommisjonens sluttrapport *Vår felles framtid* (*Our Common Future*), som kommisjonen presenterte i 1987. Der defineres *bærekraftig utvikling* (sustainable development) som «utvikling som imøtekommer behovene til dagens generasjon uten å redusere mulighetene for kommende generasjoner til å dekke sine behov.» Hovedbudskapet i rapporten var at verdenssamfunnet må innrette seg og gjøre det som kreves for å sikre at behovene til dagens mennesker blir dekket uten at dette svekker grunnlaget for framtidige generasjoner til å få dekket behovene sine.

Bærekraftsdefinisjonen i Brundtlandrapporten inneholder to sentrale begreper.:

* begrepet *behov,* særlig de grunnleggende behovene til verdens fattige, som bør gis overordnet prioritet, og

* ideen om *begrensninger* som følger av teknologisk utvikling og sosial organisering på miljøets evne til å møte nåværende og fremtidige behov».
Termen bærekraftig utvikling ble senere brukt i FNs program Agenda 21 under Riokonferansen i 1992. Under FN-toppmøtet World Summit on Social Development i 1995 ble bærekraftig utvikling definert som «rammene for våre anstrengelser for å oppnå en høyere livskvalitet for alle mennesker», der «økonomisk utvikling, sosial utvikling og miljøvern samvirker og forsterker hverandre gjensidig.»

## Prinsipper
Selv om innholdet i bærekraftbegrepet har vært gjenstand for debatt og uenighet, inneholder de fleste charter og handlingsprogram som omhandler bærekraft visse felles prinsipper:
*varsomhet ved risiko, usikkerhet og irreversible prosesser,
*sikker evaluering av naturverdier og bevaring av natur,
*samordning av miljømessige, sosiale og økonomiske mål i planlegging og handling,
*folkelig deltakelse i beslutningsprosesser	
*bevaring av biologisk mangfold	
*rettferdighet mellom generasjoner	
*globalt perspektiv
*forpliktelse til bruk av beste praksis (best practice),
*intet tap av humankapital eller naturkapital,
*kontinuerlig forbedring og	
*behov for god planlegging (good governance).

## Se også
*Bærekraftig utvikling
*Økologisk fotavtrykk

## Referanser


## Litteratur
*Gro Harlem Brundtland (red.): * Vår felles framtid*. Oslo, 1987
*William Lafferty og Oluf Langhelle (red.): *Bærekraftig utvikling*. Oslo, 1995

## Eksterne lenker

*
Desitin Arzneimittel GmbH

**Desitin Arzneimittel GmbH** er en tysk medisin-produsent. Selskapet produserer blant annet medisinen Orfiril.
## Eksterne lenker
*
Kunstig befruktning

**Kunstig befruktning** vil si befruktning hos organismer med hjelp av mennesklig inngripen, slik at formeringsprosessen ikke skjer på en naturlig måte. Kunstig befruktning i form av **inseminasjon** (assistert overføring av sæd) har vært praktisert lenge på husdyr og er vanlig over store deler av verden.

Kunstig befruktning på mennesker kalles assistert befruktning og skjer vanligvis dersom partene ikke er i stand til å få barn på naturlig måte. I de siste tiårene har man også blitt i stand til å utføre prøverørsbefruktning. 

## Se også
*In vitro-fertilisering
*Embryo overførsel
*Ex-situ konservering
*Intracytoplasmisk sædinjeksjon
*Sædbank
*Sæddonasjon

## Referanser
Monoseksualitet

**Monoseksualitet** vil si at en person er seksuelt tiltrukket av bare ett kjønn. En monoseksuell person kan da enten være homoseksuell eller heteroseksuell. Monoseksualitet står dermed i motsetning til biseksualitet. Ordet brukes sjelden.
Skøytekongen

***Skøytekongen*** er en norsk svart-hvitt dramafilm fra 1953 i regi av Nils R. Müller. Manuset ble skrevet av Sigbjørn Hølmebakk etter en idé av Bjørn Storberget. Lasse Kolstad og Sidsel Meyer spiller hovedrollene.

## Handling
Skøytekongen Hans Hellemo har vokst opp under knappe forhold. Farens høyeste drøm i livet er at sønnen skal studere. Han arbeider som lastebilsjåfør og resten av tiden går med til sporten. Faren ser med bitterhet hvordan sønnens venner én etter én begynner å studere, mens sønnen fortsatt er arbeider. Etterhvert går det opp for Hans at det ikke rekker med å bare være skøytekonge. Han har giftet seg og fått barn. Hans vil trekke seg tilbake fra idretten, men hans kjendisskap forhindrer ham: Folket krever at han stiller opp. Med hjelp av sin hustru tar han imidlertid steget og forbereder seg på sitt siste store løp.

## Rolleliste
* Lasse Kolstad - Hans Hellemo 
* Sidsel Meyer -  Kitten Slåttan 
* Espen Skjønberg - Høye, journalist 
* Harald Heide Steen -  Slåttan, skøytetrener 
* Eugen Skjønberg -  Hellemo, lastebilsjåfør 
* Lydia Opøien -  Hellemos kone 
* Bjarne Andersen   
* Haakon Arnold   
* Arne Bang-Hansen   
* Bjarne Bø   
* Joachim Calmeyer   
* Edvard Drabløs   
* Dan Fosse   
* Bonne Gauguin   
* Sverre Hansen   
* Harald Heide-Steen jr.   
* Joachim Holst-Jensen   
* Elsa Isefiær   
* Torhild Lindal   
* Alf Malland   
* Maja Lise Rønneberg   
* Pål Skjønberg   
* Alfred Solaas   
* Astrid Sommer   
* Johan Sverre   
* Axel Thue   
* Einar Vaage   
* Ottar Wicklund

## Eksterne lenker
*
Optimalt valutaområde

Et **optimalt valutaområde** (**OVO**) er et geografisk område der det vil være lønnsomt å ha en felles valuta. Optimale valutaområder kan variere sterkt i størrelse. De kan strekke seg over flere land eller utgjøre en del av et land. Teorien om optimale valutaområder (OVO-teori) skisserer krav som må møtes for at et område kan sies å utgjøre et opimalt valutaområde. Teorien blir ofte brukt ved diskusjon av hvorvidt et bestemt geografisk område (som omfatter flere valutaer) er egnet til å danne en økonomisk union, den sterkeste formen for økonomisk integrasjon.

## Fire homogenitetskrav
En grunnleggende forutsetning for at et område skal kunne sies å være et optimalt valutaområde, er at området kjennetegnes av økonomisk ensartethet, eller homogenitet. Innen OVO-teori kan fire såkalte homogenitetskrav identifiseres (Martin 2001).

For det første bør økonomiene (nasjonale eller regionale) være ganske like og synkroniserte slik at påførte sjokk og pengepolitiske mottiltak får symmetrisk virkning. «Ganske like» er en vag formulering som er gitt forskjellige konkretiseringer av ulike teoretikere. For Ronald McKinnon (1963; referert i Martin 2001) innebærer dette kravet at medlemslandene bør ha lik grad av økonomisk åpenhet. Peter Kenen (1969; referert i Martin 2001) derimot, mener at kravet bør angå industriell struktur. Ifølge dette synet er industrielt mangfold og regional spesialisering idealet fordi dette vil føre til at ytre asymmetriske sjokk som påføres økonomien vil utjevne hverandre.

Homogenitetskrav nummer to går ut på at det må være full (nær perfekt) mobilitet av produksjonsfaktorer mellom regionene som utgjør valutaområdet. Dette er nødvendig for at asymmetriske sjokk ikke skal føre til regional ubalanse.

For det tredje bør regionene som inngår i valutaområdet ha omtrent lik inflasjon over tid. Store variasjoner i inflasjon vil nemlig føre til at systemet blir ustabilt.

Det fjerde og siste kravet går ut på at det bør finnes felles automatiske finansmekanismer med sentralt organisert skattesystemer som kan kompensere for nasjonale og regionale variasjoner i sjokk og vekst. Bakgrunnen for dette kravet er at man i enkeltland gjerne har enhetlige trygde- og overføringsordninger som automatisk støtter regioner i økonomiske vanskeligheter. Ifølge dette kravet vil man ikke få et optimalt valutaområde hvis man går inn for en felles valuta, men uten å opprette et felles system for automatisk finansiell stabilisering.

## Kilder
Zum

**Zum** er en norsk-svensk musikkgruppe fra Østlandet. 

## Medlemmer
* Simon Høidahl – vokal, gitar
* Harald Høidahl – vokal, tangenter
* Bjørnar Pettersen – trommer, perkusjon
* Anders Eckeborn – gitar, trommer, cello

## Diskografi

## Eksterne lenker
*
Undervannsakustikk

**Undervannsakustikk** er en av flere hoveddisipliner innen akustikk.
Andre deler er romakustikk, bygningsakustikk, elektroakustikk og støybekjempelse.

Undervannsakustikk beskjeftiger seg som navnet sier med akustiske svingninger og bølger under vann. Metodene er stort sett begrenset til stråling, forplantning og refleksjon av akustiske bølger, som i vann er longitudinelle. Elektronikk brukes i stor utstrekning for å mate kilder og forsterke de mottatte signalene, som under vann stammer fra hydrofoner, som undervannsmikrofoner blir kalt.

Befatning med undervannsakustikk har både sivil og militær karakter, hvor sistnevnte særlig gjelder undervannsbåter.

Sivil innsats har tradisjonelt hovedsakelig vært deteksjon av fisk i stimer. I tillegg er kartografi av havbunnen blitt mere aktuelt på grunn av oljeutvinning til sjøs. Viktig er også kommunikasjon under vann med akustiske bølger siden elektromagnetiske bølger dempes svært sterkt.

Det viktigste frekvensområdet er 5 kHz til 100 kHz, men i seismikk er frekvenser under 100 Hz i bruk, og unntaksvis frekvenser oppe i MHz-området.

Bølgelengden \ \lambda = {({v\over f})} hvor v er hastigheten og f frekvensen. Hastigheten er noenlunde konstant nær 1500 m/s.

Refleksjoner av bølgefronter skjer ikke bare i overflaten og ved bunnen og gjenstander, men også i sjikt med forskjellige temperaturer og saltinnhold. Dette kompliserer behandlingen av retursignalene. Gjenstander mindre enn halve bølgelengden kan knapt detekteres.
Etterklangstid

**Etterklangstid** er et begrep fra romakustikken. Den er et mål på hvor lang tid det tar for lyd i et rom å svekkes. Etterklangstid betegnes *T* og måles i sekunder.

Mer nøyaktig er definisjonen av etterklangstid den tiden det tar før energien av den diffuse lyden i et rom er sunket til en milliondel, eller -60 dB lydtrykknivå, etter at kilden er blitt slått av.

Kirker og jernbanestasjoner har lang etterklangstid siden veggene reflekterer lyden godt, det vil si med små tap. Kinoer og konsertlokaler har gjerne kort etterklangstid. Vanlig møblerte oppholdsrom i bolig har en typisk etterklangstid på 0,5 s

Stoffer eller konstruksjoner som reflekterer lyd dårlig, altså med store tap, sluker lyden. Slike stoffer kalles akustiske absorbenter. Bekledte mennesker er gode absorbenter; fulle kirker har derfor kortere etterklangstid enn tomme. Det ekvivalente absorpsjonsarealet er et hull med dette arealet som sluker all lyd, mens rommets flater tenkes å ikke absorbere.

Absorpsjonen og etterklangstiden er frekvensavhengige.

Etterklangstiden står i direkte forhold til absorpsjonen:

:\ T = {({0.163 V\over A})}

Hvor
*T er etterklangstiden i sekunder [s]
*V er romvolumet i \ m^3
*A er ekvivalent absobsjonsareal i \ m^2

Man måler etterklangstiden for å finne det ekvivalente absorpsjonsareal, eller kortere: romabsorpsjonen.

Retningslinjer for passende etterklangstider

*Lydstudio
Millennium (TV-serie)

***Millennium*** er en amerikansk krim- og thrillerserie som gikk på Fox fra 1996 til 1999. Serien handler om den tidligere FBI-agenten Frank Black (Lance Henriksen) som har som oppgave å infiltrere undergrunnsmiljøer for å forhindre at verden faller i gale hender på vei mot år 2000. Black har en unik evne til å sette seg inn i tankene til en morder. Serien ble skapt av Chris Carter og ble oppfattet som en slags oppfølger til *[[The X-Files]]*, som også ble skapt av Carter.

I Norge gikk serien på TVNorge fra 1997.

Serien ble filmet i Vancouver i Britisk Columbia i Canada.

## Rolle
(utvalg)
* Lance Henriksen: Frank Black
* Brittany Tiplady: Jordan Black
* Megan Gallagher: Catherine Black
* Klea Scott: Agente Emma Hollis
* Terry O'Quinn: Peter Watts

## Episoder
### Sesong 1

### Sesong 2

### Sesong 3

## Priser vunnet
*1996 People's Choice Award for Favorite New Television Drama Series
*1997 Canadian Society of Cinematographers Award for Best Cinematography in a Television Series (Robert McLachlan)
*1997 Genesis Award for Outstanding Communication of Animal-Rights in Dramatic Television Series ("Broken World")
*1998 Canadian Society of Cinematographers Award for Best Cinematography in a Television Series (Robert McLachlan)
*1998 Young Artist Award for Best Performance in a Television Drama Series by a Young Actress (Brittany Tiplady)
*2000 Canadian Society of Cinematographers Award for Best Cinematography in a Television Series (Robert McLachlan, "Matryoshka")

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Roser til Monica

***Roser til Monica*** er en norsk film fra 1956. Regien var ved Bjarne Andersen. 

Den handler om reservelege Finn Ek og hans tilkommende kone Cecilia Wenner.  Det er Monica Finn elsker og de får dermed barn. Så overnatter Monica hos pianisten Finn Ek.

Dette var debutfilmen til Sonja Lid som var Elsa Wenner og satte tekst til slageren "Roser til Monica".
## Sang
*«Roser til Monica» (Bjørn Woll/Bjørn Bergh-Pedersen). Innspilt av Gunnar Eide med Billy Hills orkester 31. desember 1955. Utgitt på 78-platen His Master's Voice AL&nbsp;6008.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Libyas flagg

**[[Libya]]s flagg** er trefarget med en hvit halvmåne og en hvit stjerne. Dette røde, svarte og grønne flagget ble tatt i bruk da Libya fikk sin uavhengighet fra Italia i 1951. Det ble tatt i bruk igjen i februar 2011 av opprørere, og ble Libyas eneste flagg etter jamahiriyaens fall den 20. oktober 2011.

Etter kuppet i 1969 ble dette flagget byttet ut med et pan-arabisk rødt, hvitt og svart flagg. Dette flagget ble så erstattet av et helt grønt et i 1977, etter oppløsningen av Føderasjonen av arabiske republikker, der Egypt og Syria hadde vært med.

## Orlogsflagg
Libyas orlogsflagg har nasjonalflagget i kantonen på en lys blå duk. Et eget maritimt merke, et hvitt anker med kabel, er plassert i flaggets frie ende.

## Tidligere flagg
**Flagget til Den store sosialistiske folkerepublikken Libya** (1977–2011) var ensfarget grønt, det eneste nasjonalflagget i verden uten noen form for mønster. Grønnfargen er hellig i islam, og står for denne religionen. Flagget ble tatt i bruk den 19. november 1977. Orlogsflagget var blått med det grønne nasjonalflagget i kantonen og et hvitt anker i den frie enden.

Fil:Flag of Libya (1951).svg|Kongedømmet Libyas flagg, 1951–1969, tatt i bruk igjen fra 2011
Fil:Flag of King Idris I.svg|Kongeflagg av Idris 1. 1951–1969
Fil:Flag_of_Libya_(1969–1972).svg|Den libyske arabiske republikks flagg 1969–1977
Fil:Flag of Libya (1977).svg|Den store sosialistiske folkerepublikken Libyas flagg, 1977–2011
Fil:Naval_ensign_of_Libya_(1977-2011).svg|Orlogsflagg 1977–2011



## Noter
Vårnatt (film)

***Vårnatt*** er en norsk dramafilm fra 1976 regissert av Erik Solbakken. Solbakken skrev også manuset, som bygde på Tarjei Vesaas' roman *[[Vårnatt (roman)|Vårnatt]]* fra 1954. Olav Dalgard var manuskonsulent.

## Handlingen
Hallstein og Sissel bor sammen med foreldrene på et småbruk i en liten bygd. Denne vårnatten skal de for første gang være alene hjemme mens foreldrene er i begravelse i en annen bygd. Det hersker en varm fortrolighet mellom dem og de har gledet seg til å være hjemme. Men i det de er i ferd med å spise kveldsmat, banker det på døra. Utenfor står det en fremmed familie som trenger hjelp. Bilen deres har streiket og en ung kvinne blant dem skal føde. De trenger rom, senger og en jordmor. Etterhvert fører uløste konflikter dem imellom til spenning i det lille huset.

## Rolleliste

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hypothalamus

**Hypothalamus** (av gr. ὑποθαλαμος *hypo* (under) og *thalamos* (kammer), i betydningen «under thalamus») er hos pattedyr en del av diencefalon (mellomhjernen) som er lokalisert under thalamus. Den består av en rekke nokså diffust avgrensede grupper av nerveceller som ligger i området rundt den dypeste delen av tredje hjerneventrikkel og utgjør den største delen av den ventrale regionen av diencephalon. Hypothalamus har som funksjon å regulere kroppens metabolisme og andre autonome (ikke viljestyrte) aktiviteter.

Hypothalamus forbinder nervesystemet til det endokrine system gjennom syntese og sekresjon av nevrohormoner (såkalte *releasing hormones*) som behøves til kontroll av sekresjonen av hormoner fra adenohypofysen (hypofysens forlapp) &mdash; blant dem gonadotropinfrigjørende hormon (GnRH). Nevronene som utskiller GnRH er knyttet til det limbiske  system, som er primært involvert i kontrollen av følelser og seksuell adferd. Hypothalamus regulerer også kroppstemperatur, appetitt, tørste og sirkadiske sykler. Siden hypothalamus tar seg av mange av de automatiske prosessene i kroppen omtales den som «kroppens autopilot». Stamceller i hypothalamus frigjør dessuten mikro-RNA, som regulerer uttrykket av aldersrelaterte gener. Disse stamcellene forsvinner gradvis med alderen og kan påvises gjennom markørproteinene Sox2 og Bmi-1. Mengden av disse proteinene avtar med økende alder.

## Referanser




## Litteratur
* Per Brodal *Sentralnervesystemet* Universitetsforlaget 5. utgave, 2013 ISBN 9788215021126 
 
## Eksterne lenker
* High-Resolution Cytoarchitectural Primate Brain Atlases (engelsk)
* The Hypothalamus og Pituitary at endotexts.org (engelsk)
* Diagram of Nuclei (psycheducation.org) (engelsk)
* Diagram of Nuclei (universe-review.ca) (engelsk)
* Diagram of Nuclei (utdallas.edu) (engelsk)
Ben Curtis

**Ben Curtis** (født 26. mai 1977) er en amerikansk golfspiller fra Ohio. Han hadde stor suksess som amatør og vant amatørmesterskapet i Ohio i 1999 og 2000 (og sluttet seg dermed til John Cook og Arnold Palmer som de eneste til å vinne dette mesterskapet to år på rad).

Curtis er imidlertid best kjent for å ha vunnet The Open i 2003. Seieren kom som en stor overraskelse fordi 26-åringens beste resultat i en profesjonell turnering før dette var en 13.-plass i Western Open kun to uker tidligere (en plassering som forøvrig kvalifiserte ham til å delta i The Open). Deltagelsen i The Open i 2003 var Curtis' første opptreden i en ''major''-turnering, og han ble dermed den første spilleren siden Francis Ouimet i US Open i 1913 til å vinne i sin første *major*-opptreden.

Hans seier i The Open førte ikke til at Curtis ble et fast innslag øverst på resultatlistene. I 2004 hadde han kun én topp&nbsp;10-plassering på PGA-touren, og i 2005 kun to. I 2006 tok han sin andre profesjonelle seier, i Booz Allen Classic, og senere samme sesong sin tredje, i 84 Lumber Classic.

## Eksterne lenker
*
John Cook (golfspiller)

**John Cook** (født 2. oktober 1957) er en amerikansk golfspiller. Han er født i Toledo i Ohio og studerte ved Ohio State University. Han ble profesjonell i 1979.

Etter en suksessrik karriere på PGA-touren, der han vant 11 turneringer, begynte han på Champions Tour da han fylte 50 år i 2007. Allerede det første året vant han sin første av åtte seire på den touren.

## Meritter
### Seire på PGA-touren
* 2001: Reno-Tahoe Open
* 1998: GTE Byron Nelson Golf Classic
* 1997: Bob Hope Chrysler Classic
* 1996: FedEx St. Jude Classic, CVS Charity Classic
* 1992: Bob Hope Chrysler Classic, United Airlines Hawaiian Open, Las Vegas Invitational 
* 1987: The International
* 1983: Canadian Open
* 1981: Bing Crosby National Pro-Am

## Eksterne lenker
*
NeuroNames

**NeuroNames** er et nomenklatur-system for hjernen og dens relaterte strukturer.

NeuroNames vedlikeholdes ved University of Washington, som tilbyr et verktøy kalt "BrainInfo", hvor man kan navigere seg igjennom nomenklaturets hierarki.

Det er en del av Metathesaurus av Unified Medical Language System.

## Se også
* Talairach-koordinater

## Eksterne lenker
* Oversikt
* BrainInfo
* NeuroNames Direct Link
* PMID 9410576
Konfliktlinje

En **konfliktlinje** defineres i statsvitenskap som en inndeling av individer, grupper og organisasjoner på basis av gitte kriterier som kan danne basis for konflikter. Begrepet er særlig knyttet til Stein Rokkan som identifiserte sju sentrale norske konfliktlinjer. Disse er:
* en territoriell motsetning mellom sentrum og periferi
* en sosiokulturell motsetning mellom byenes embetsstand og patrisiat og landsbygdas bondestand
* en religiøs motsetning
* en moralsk motsetning særlig knyttet til avholdssaken
* en konflikt på arbeidsmarkedet mellom arbeidstakere og arbeidsgivere
* en konflikt på varemarkedet mellom produsenter og forbrukere (av landbruksvarer)
* en utenrikspolitisk motsetning

Hva som er konfliktlinjer i andre lands politikk varierer. I britisk politikk er klasse den totalt dominerende, mens i amerikansk politikk er moralske saker, som f.eks. abort, av viktig betydning. Norsk politikk har kryssende konfliktlinjer, mens noen land f.eks. konsosierte demokratier som Nederland, har sammenfallende konfliktlinjer, noe som forteller om historisk splittede og segregerte samfunn.

## Kilder
* 1987 **Stat, nasjon, klasse : essays i politisk sosiologi** Posthumt utgitt oversettelse til norsk av Stein Rokkans på engelsk publiserte artikler. Innledning ved Bernt Hagtvet ISBN 82-00-02533-0
Ragnvald Knaphövde

**Ragnvald Knaphövde** (*Knapphode*) var konge av Sverige i 1125&ndash;1126 og blir bare nevnt i vestgøtalovens kongeliste. Hans foreldre er ukjent, men det har vært antydet at han kan ha vært en sønn av en *Olof Näskonung* eller Inge Stenkilsson den eldre, men han var uansett i slekt med den stenkilske ætten eller med de gamle kongene fra Uppsala for å kunne bli valgt til konge.

I og med kong Inge den yngres død på begynnelsen av 1120-tallet kom Sverige inn i en urolig tid. Det historiske kildegrunnlaget for perioden er magert, men en av de personer som navnes er kong Ragnvald Knaphövde. Han ble på midten av 1120-tallet valgt til konge av uppsveaerne og østgøtene. Vestgøtene hadde derimot valgt den danske prinsen Magnus den sterke til sin konge. 

Da Ragnvald hadde blitt valgt til konge ved Morasteinen bega han seg ut på den obligatoriske reisen rundt i Sverige, den såkalte «eriksgata», for å bli akseptert som konge ved de lokale tingene. Da han kom til Vestergøtaland, men uten å ha sikret seg gisler i henhold til gammel sed og skikk ble han overfalt av lagmannen og bøndene og slått i hjel ved Karleby i nærheten av dagens Falköping i 1126.

Tilnavnet *knaphövde* kommer av at Ragnvald skal ha hatt et særdeles lite og rundt hode.

Hans datter Ingrid Ragnvaldsdatter (død en gang etter 1161) ble gift med kong Harald Gille, konge av Norge i tiden 1130–1136, og hun fødte ham Inge Haraldsson, også kalt for Inge Krokrygg (1135–1161).

## Referanser
Juan Román Riquelme

**Juan Román Riquelme** (født 24. juni 1978 i San Fernando, Buenos Aires) er en argentinsk tidligere fotballspiller. Han er best kjent fra Boca Juniors, FC Barcelona, Villarreal CF og fra det . Han er kjent som en av Boca Juniors og Argentinas største legender og da han la opp i 2014 ble han hyllet som "den siste engache". Han var en playmaker, men ikke en typisk playmaker. Han vandret rundt overalt på banen og kunne være både foran og bak resten av midtbanen i løpet av kampen. Hans ettermæle har blitt noe ødelagt av at han lyktes i de aller største klubbene i fotballen. I likhet med en annen stor playmaker, Gheorghe Hagi, 10 år før, mislyktes han i Barcelona, men ble ledestjernen i andre lag.

Riquelme debuterte som profesjonell spiller i 1996 for Boca Juniors. Uken etter scoret han sitt første mål. I 2002, etter en meget god sesong hos Boca Juniors, ble europeiske toppklubber oppmerksomme på Riquelmes talent. Den sentrale midtbanespilleren ble kjøpt av den spanske klubben FC Barcelona for 9 millioner euro. Her greide han imidlertid aldri å spille seg til fast plass på laget, og gikk derfor i 2003 til Villarreal. I sesongen 2004/2005 overbeviste han stort, med 15 mål og 11 målgivende pasninger hjalp han laget til tredjeplass i den spanske ligaen. Året etter førte han Villareal frem til semifinalen i Mesterligaen.

I 2007 tvang Riquelme gjennom en overgang tilbake til Argentina og Boca Juniors, klubben i hans hjerte. Han spilte i klubben fram til 2014 før han tok en siste svanesang i en annen Buenos Aires-klubb, Argentinos Juniors.

Riquelme debuterte på det argentinske landslaget i 1997. Han var en viktig spiller på Argentinas lag under VM 2006 i Tyskland og under Copa America 2007. Under OL i Beijing 2008 vant han også OL-gull med Argentina, etter at han ble tatt ut som en av de overårige på Argentinas lag.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Alko

**Alko** er et statlig selskap i Finland som har monopol på alkoholomsetning, og som tilsvarer Vinmonopolet i Norge, Vínbúð på Island og Systembolaget i Sverige. Alko ble etablert i 1932, etter opphevelse av forbudstiden i Finland.

Vanlige forretninger selger alkoholholdige drikkevarer med inntil 8 % alkohol, opp fra 5,5 % i 2025, mens Alko har monopol på salg av drikkevarer med høyere alkoholinnhold.

Alko har to aldersgrenser. Nedre grense for kjøp av drikkevarer med alkoholinnhold under 22&nbsp;% er 18 år, og for varer med 22&nbsp;% eller mer er grensen 20 år.

## Se også
*Vinmonopolet (Norge)
*Systembolaget (Sverige)
*Vínbúð (Island)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vínbúð

**Vínbúð** (i dagligtale **ríkið**) er et statlig selskap på Island som har monopol på alkoholomsetning, og tilsvarer Vinmonopolet i Norge.

Vínbúð ble etablert i 1922, i forbindelse med forbudstiden på Island. Selskapet eies av  som er et statlig alkohol- og tobakksforetak, og har 46 utsalgssteder på Island.

Prisene på alkohol på Island er blant de høyeste i Europa.

## Se også
* Vinmonopolet (Norge)
* Systembolaget (Sverige)
* Alko (Finland)

## Eksterne lenker
*
Diatonisk skala

En **diatonisk skala** er en sjutoneskala (heptaton skala) bygd opp av fem heltonetrinn og to halvtonetrinn hvor de to halvtonetrinnene er maksimalt atskilt (med to eller tre heltonetrinn). Diatoniske skalaer er grunnlaget for klassisk europeisk musikk. Durskalaen, mollskalaen og alle kirketoneartene er diatoniske skalaer.

Dur- og mollskalaene har vært de vanligste skalaene i vestlig musikk siden begynnelsen av det 17. århundre. De to skalaene som i dag kalles dur og moll utviklet seg gjennom en kompleks prosess fra middelalderens og renessansens kirketonearter. Disse tonearter består av diatoniske skalaer som begynner på hver av de syv tonene i skalaen innen en oktav fra c til c. Kirketoneartene har som regel en variant som starter en kvart under grunntonen, de såkalte *plagale skalaene*. Varianten kjennetegnes med prefiks *hypo* (f.eks. frygisk, kirketonearten på e, og hypofrygisk, varianten fra h). 

En melodi eller en akkord kalles diatonisk hvis den følger en diatonisk skala.

## Litteratur
*Bekkevold, Lisa (1988): *Harmonilære og harmonisk analyse*. Oslo: Aschehoug
*Bjerkestrand, Nils E. og Nesheim, Eilif (1986): *Grunnbok i musiklære*. Oslo: Norsk musikforlag A/S

## Se også
*Basstone
*Funksjon
*Grunntone
*Kadens
*Tonal
Tachles

***Tachles*** er en tyskspråklig sveitsisk jødisk ukeavis. Den oppstod i 2001 gjennom en sammenslåing av *Jüdische Rundschau* og *Israelitische Wochenblatt*. Avisen har et opplag på ca. 7&nbsp;000, og utgis av JM Jüdischen Medien AG, som også utgir månedsavisen *[[Aufbau]]*. Sjefredaktør er Yves Kugelmann.

*Jüdische Rundschau* ble grunnlagt i 1941 under navnet *Makkabi* som organ for den jødiske turn- og sportsforeningen i Sveits. I 1944 endret publikasjonen navn, og utviklet seg etterhvert til et alminnelig jødisk presseorgan for Sveits.

Ordet *tachles* stammer fra hebraisk-jiddisch, og betyr å si sin mening åpent og direkte.

## Eksterne lenker
* tachles.ch – Das jüdische Wochenmagazin
* rundschau.ch Internettarkiv for det tidligere *Jüdische Rundschau*
Elizabeth Lanza

**Elizabeth Lanza** (født 1951 i USA) er en norsk lingvist, og professor i lingvistikk ved Universitetet i Oslo. Lanza forsker særlig på tospråklighet. Hun er datter av en amerikansk far og en fransk mor, og oppvokst i USA, India og Marokko. Hun har bodd i Norge siden 1976.

Hun tok doktorgraden i 1990 ved Georgetown University, USA.

I 2013 ble hun valgt inn i Det Norske Videnskaps-Akademi i gruppe for filologi og språkvitenskap

## Bibliografi
* *Language mixing in infant bilingualism: A sociolinguistic perspective*
* *Language encounters across time and space: Studies in language contact* (med Bernt Brendemoen og Else Ryen, red.)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nasjonal forskningsinformasjon: Elizabeth Lanza
NM149

**Skarpskyttergevær 7,62mm x 51mm NM149** er en rifle med repetermekanisme med tre rekylklakker og magasin for fem patroner.

Våpenet er utstyrt med kikkertsikte og vanlige siktemidler (diopter og korn). Kikkertsiktet kan justeres fra 100&ndash;800 m. Det forstørrer 6 ganger, med en objektivlinse på 42 mm. Våpenet er bygd i Norge på opprinnelig tyske Mauser M98-glidekasser, og er utstyrt med justerbart finavtrekk. NM149 ble faset ut av HV som siste bruker i det norske forsvaret 2013.

NM149 ble i hovedsak erstattet av Heckler & Koch HK417 som skarpskyttervåpen i alle forsvarsgrener.

## Fakta om NM149
* Kaliber: 7,62 x 51 mm NATO
* Vekt på våpenet (med kikkert og fylt magasin): Ca. 6,0 kg
* Lengde på våpenet: 1&nbsp;150 mm
* Praktisk skyteavstand med kikkert: 800 m
* Praktisk skyteavstand med diopter: 400 m 
* Utgangshastighet: 860&ndash;880 m/s
* Magasinkapasitet: 5 skudd

## Se også
Liste over skarpskyttergeværer
Torquay (Victoria)

**Torquay** er en by i Victoria i Australia. Byen ligger ved Bass-stredet, 21 km sør for Geelong og har fått sitt navn etter Torquay i England.

Torquay-området er kjent for sine surfestrender, blant annet Jan Juc og den verdensberømte Bells Beach ved byens sørlige utkant. Byens befolkning dobles i perioden fra januar til slutten av februar, når skoleferien avsluttes.

## Eksterne lenker
* Bilder fra Torquay
Martin Adler

**Martin Adler** (1958–2006) var en svensk journalist og kameramann. Under et oppdrag for britiske Channel 4 i Mogadishu i Somalia ble han skutt ned og drept mens han dekket en islamistisk demonstrasjon.

Adler ble født i Stockholm av svensk-britiske foreldre. Som journalist dekket han først og fremst konfliktområder, og hadde erfaring fra blant annet El Salvador, Rwanda, Kongo, Angola, Sierra Leone, Liberia, Tsjetsjenia, Bosnia, Afghanistan, Sri Lanka, Kashmir, Burundi, Sudan, Eritrea og Irak. Han hadde også tidligere vært på oppdrag i Somalia. 

I 2001 ble han tildelt Amnesty Internationals mediepris i nyhetskategorien for sin dekning av kidnapping og salg av kvinner i Kina. Samme år fikk han sølvprisen for undersøkende journalistikk ved New York TV Festival, og i 2004 Rory Peck-prisen for *On Patrol with Charlie Company in Iraq*. 

Det fatale skuddet den 23. juni 2006 ble antagelig avfyrt på nært hold. Adler ble truffet i brystet, og døde i løpet av få sekunder. Han etterlot seg kone og to barn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Channel4: Minnereportasje 
* IFEX: Swedish photographer gunned down