open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Theotimius

* Se systematisk inndeling

***Theotimius*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
Middelsstore (10-30 millimeter), sylindriske, svarte, blanke skarabider, artene i denne slekten er de største medlemmene av Chironinae. Overflatisk ligner de på valsehjorter i slekten *[[Sinodendron]]*, men er ikke beslektet med disse. Kroppen er avlang og sylindrisk, spredt og grovt punktert. Hannen har tre knøler på hodet. Antennene er korte, med en spredt, tre-leddet klubbe ytterst. Pronotum har rundede sider, er tvert avskåret foran og rundet bak. Dekkvingene er jevnbrede med fine lengdefurer. Beina er nokså korte, leggene med fine pigger på yttersiden.

## Levevis
Larve- og puppestadiet er ukjent, men utseendet til de voksne billene tyder sterkt på at de graver mye og at larvene lever i jorda.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Afrika inkludert Madagaskar. *Theotimius grandis* er vidt utbredt i et belte fra Senegal østover til Sudan og har også blitt funnet i Tunisia, mens underslekten *Amaecylius* er utbredt i det sørlige og østlige Afrika og på Madagaskar.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilie Chironinae Blanchard, 1845
****** Slekten ***Theotimius*** Huchet, 2000
******* Underslekten *[[Amaecylius]]* Huchet
******** *[[Theotimius angolensis]]* Huchet, 2004
******** *[[Theotimius gravis]]* (Péringuey, 1901)
******** *[[Theotimius laevicollis]]* (Arrow, 1936)
******** *[[Theotimius macleayi]]* Huchet, 2003 - Madagaskar
******** *[[Theotimius mahafalensis]]* (Paulian, 1976) - Madagaskar
******** *[[Theotimius patrizii]]* (Boucomont, 1923)
******** *[[Theotimius pauliani]]* Huchet, 2003 - Madagaskar
******** *[[Theotimius rhodesianus]]* (Arrow, 1936)
******* Underslekten *Theotimius* (i snever forstand)
******** *[[Theotimius grandis]]* (Gory, 1830)

## Kilder
* J.-B. Huchet (2004) Révision du genre *Theotimius* Huchet, 2000 (Coleoptera : Scarabaeoidea : Chironidae). *Ann. Soc. entomol. Fr. (n.s.)*, 2004, 40 (1) : 3-21. https://www.researchgate.net/publication/237010143_Revision_du_genre_Theotimius_Huchet_2000_Coleoptera_Scarabaeoidea_Chironidae

* Chironinae i Encyclopedia of Life

## Eksterne lenker
*
VM i skiskyting 2017 – Normaldistanse menn

**Normaldistanse for menn** under VM i skiskyting 2017 ble avholdt 16. februar 2017 i Hochfilzen.

## Resultater

## Referanser
VM i skiskyting 2017 – Normaldistanse kvinner

**Normaldistanse for kvinner** under VM i skiskyting 2017 ble avholdt 15. februar 2017 i Hochfilzen.

## Resultater

## Referanser
VM i skiskyting 2017 – Sprint kvinner

**Sprint for kvinner under [[VM i skiskyting 2017]]** ble avholdt 10. februar 2017 i Hochfilzen.

Kun timer før sprinten ble Jekaterina Glazyrina fra Russland suspendert av det internasjonale skiskytterforbundet (IBU), mistenkt for doping, og erstattet av Irina Uslugina. Glazyrina ble suspendert basert på McLaren-rapporten fra WADA, som påstår utbredt bruk av doping i russisk idrett og det russiske antidopingbyråets (RUSADA) overdekking av positive dopingtester. IBU sier i sin uttalelse: *"flere prøver av utøveren kan ha inneholdt forbudte stoffer og dopingkontroller utført av RUSADA kan ha blitt tuklet med."*

## Resultater

## Referanser
VM i skiskyting 2017 – Fellesstart menn

**Fellesstart for menn** under VM i skiskyting 2017 ble avholdt 19. februar 2017 i Hochfilzen.

## Resultater
Løpet startet klokken 14:45.

## Referanser
VM i skiskyting 2017 – Mixed stafett

**Miksstafetten under [[VM i skiskyting 2017]]** ble avholdt 9. februar 2017 i Hochfilzen.

## Resultater
Miksstafetten startet 14:45.

}  ||  || align=left||| **1:09:06.4**16:37.416:26.618:05.717:56.7 || **0+2 0+5**0+0 0+20+2 0+20+0 0+00+0 0+1|| 
|-
|   ||  || align=left||| **1:09:08.6**16:41.516:23.318:51.417:12.4 || **0+1 1+7**0+0 0+20+0 0+20+1 1+30+0 0+0|| +2.2
|-
|   ||  || align=left| || **1:09:09.6**17:03.916:22.118:31.117:12.5 || **0+1 0+3**0+0 0+00+1 0+00+0 0+30+0 0+0 || +3.2
|-
|  ||  || align=left| || **1:09:35.1**16:27.616:40.218:23.118:04.2 || **0+2 0+4**0+0 0+00+1 0+20+1 0+00+0 0+2 || +28.7
|-
|  || 10 || align=left| || **1:09:42.0**17:06.616:33.318:26.417:35.7 || **0+3 0+5**0+2 0+20+0 0+10+1 0+20+0 0+0 || +35.6
|-
|  ||  || align=left| || **1:09:48.0**16:51.416:37.618:35.417:43.6 || **0+3 0+5**0+1 0+10+0 0+00+0 0+30+2 0+1 || +41.6
|-
|  ||  || align=left| || **1:09:48.3**17:37.916:07.918:11.817:50.7 || **0+2 2+7**0+0 2+30+0 0+10+1 0+10+1 0+2 || +41.9
|-
|  ||  || align=left| || **1:09:52.6**16:29.417:17.118:31.917:34.2 || **1+4 1+6**0+1 0+01+3 0+20+0 1+30+0 0+1 || +46.2
|-
|  || 11 || align=left| || **1:10:26.6**16:33.317:59.218:13.417:40.7 || **1+5 0+3**0+2 0+01+3 0+10+0 0+20+0 0+0 || +1:20.2
|-
| 10 || 13 || align=left| || **1:10:45.3**16:36.616:46.518:55.018:27.2 || **0+4 0+5**0+1 0+10+2 0+20+0 0+10+1 0+1 || +1:38.9
|-
| 11 || 15 || align=left| || **1:11:05.0**16:59.616:56.918:36.218:32.3 || **0+0 0+6**0+0 0+10+0 0+20+0 0+00+0 0+3 || +1:58.6
|-
| 12 || 20 || align=left| || **1:11:13.8**16:50.917:04.918:54.418:23.6 || **0+6 0+4**0+2 0+10+0 0+20+1 0+10+3 0+0 || +2:07.4
|-
| 13 || 22 || align=left| || **1:11:24.6**17:26.617:06.418:43.518:08.1 || **0+7 0+2**0+3 0+10+3 0+00+1 0+00+0 0+1 || +2:18.2
|-
| 14 ||  || align=left| || **1:11:25.2**17:04.417:17.418:54.318:09.1 || **0+5 0+7**0+2 0+00+2 0+30+1 0+10+0 0+3 || +2:18.8
|-
| 15 || 24 || align=left| || **1:11:53.4**16:59.117:24.318:58.018:32.0 || **0+2 0+2**0+0 0+10+2 0+10+0 0+00+0 0+0 || +2:47.0
|-
| 16 ||  || align=left| || **1:12:26.6**16:35.218:29.818:28.918:52.7 || **1+7 1+6**0+2 0+20+1 1+30+1 0+11+3 0+0 || +3:20.2
|-
| 17 || 17 || align=left| || **1:13:29.2**17:29.018:30.519:24.918:04.8 || **0+6 2+6**0+1 0+20+2 2+30+2 0+00+1 0+1 || +4:22.8
|-
| 18 || 12 || align=left| || **1:13:33.7**16:57.418:29.419:19.518:47.4 || **1+8 1+5**0+0 0+00+3 1+30+2 0+11+3 0+1 || +4:27.3
|-
| 19 || 18 || align=left| || **1:13:55.3**17:30.617:12.519:47.819:24.4 || **0+1 0+5**0+1 0+20+0 0+00+0 0+20+0 0+1 || +4:48.9
|-
| 20 || 23 || align=left| || **1:14:20.3**18:21.918:28.818:39.918:39.7 || **0+6 1+4**0+2 1+30+3 0+10+0 0+00+1 0+0 || +5:13.9
|-
| 21 || 19 || align=left| || **1:14:31.7**17:58.918:16.519:04.319:12.0 || **0+7 1+6**0+0 0+20+3 0+10+2 0+00+2 1+3 || +5:25.3
|-
| 22 || 14 || align=left| || **1:14:52.7**16:50.319:00.719:29.219:32.5 || **3+9 1+8**0+0 0+22+3 0+10+3 1+31+3 0+2 || +5:46.3
|-
| 23 || 16 || align=left| || **1:16:04.7**17:56.318:14.019:35.920:18.5 || **0+2 1+8**0+0 0+10+1 1+30+0 0+20+1 0+2 || +6:58.3
|-
| 24 || 21 || align=left| ||colspan=3|***'
|-
| 25 || 25 || align=left| ||colspan=3|***'
|}

## Referanser
Hafrsfjord

:*Denne artikkelen er om fjorden. For delområdet se [[Hafrsfjord (delområde i Stavanger)]].*

**Hafrsfjord** (også skrevet **Hafrsfjorden**) er en fjord i Sola og Stavanger kommune i Rogaland. Den har innløp ved Kvernevik og strekker seg mot sørøst mellom Madla og Tananger til den ender i Sømmevågen, like nord for Stavanger lufthavn. Den ytre delen av fjorden er bare noen få hundre meter bred, mens den indre delen er videre og dypere. Her ligger også flere små øyer, som Hagøyna, Prestøy og Sømsøy.

Hafrsfjord har en sentral plass i Norges historie som åsted for slaget i Hafrsfjord, som fant sted sist på 800-tallet. Monumentet Sverd i fjell er her reist til minne om samlingen av Norge til ett rike.

Det er bruforbindelse over fjorden ved Hafrsfjordbrua, mellom Kvernevik i Stavanger kommune og Jåsund i Tananger krets i Sola kommune.

## Navnet
Stedsnavnet *Hafrsfjord* har røtter i norrønt *Hafrsfjǫrðr*; sammensatt av ordene *hafr* ('geitebukk') og *fjǫrðr* ('fjord'), i tillegg til genitivs-s som binder ordene sammen som betyr «sin/sitt». Trolig kommer navnet av at en sammenlignet hornene til geitebukker med den farlige traséen i fjordmunningen hvor det var en stein som skapte vanskelige seilingsforhold. 

## Referanser
Svarteper (Jon Solberg-album)

***Svarteper*** er et musikkalbum med Jon Solberg. Albumet ble utgitt den 6. august 2015.
## Sporliste
# «Tusen tomme ord» (Jon Solberg)
# «Elt e mitt» (Jon Solberg)
# «Pappa kjøpte orgel» (Jon Solberg)
# «Brenne mi siste bru» (Jon Solberg)
# «Regel nr. 1» (Jon Solberg)
# «Svarteper» (Jon Solberg)
# «Skurk og helt» (Jon Solberg)
# «Kjære Inger» (Jon Solberg)
# «Stålstrengsolnedgang» (Jon Solberg)
# «Sweet Old World» (Jon Solberg)
# «Kom heim» (Jon Solberg)
# «Ikkje slutt å bry deg» (Jon Solberg)
# «God som ny» (Jon Solberg)
# «Så lenge du vil» (Jon Solberg)

## Medvirkende
### Musikere
* Jon Solberg - sang, gitar, banjo, fele på *Skurk og helt*og *God som ny*, låtskriver, arrangement, produsent, tekniker
* Anders Røine - langeleik, munnharpe, arrangement 
* Jan Birger Akerhaugen - gitar, barytongitar, bass, arrangement
* Stian Dalen - dobro, mandolin, gitar, kor på *Kjære Inger*, arrangement
* Håkon Aase - fele, perkusjon, munnspill, piano, arrangement
* Knut Eirik Hult - bass på *Tusen tomme ord*, *Skurk og helt* og *God som ny*, arrangement
### Øvrige
* Tor Magne Hallibakken - tekniker, miksing, mastering 
* Jarle Andersen - framsidefoto 
* Magnus Rakeng - omslag og form 
## Eksterne lenker
* Svarteper
Amphiceratodon

* Se systematisk inndeling

***Amphiceratodon*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
Middelsstore (7-11 millimeter), sylindriske, brune eller svarte, blanke skarabider. Kroppen er avlang og sylindrisk, spredt og grovt punktert. Hannen har to korte horn på hodet. Antennene er korte, med en spredt, tre-leddet klubbe ytterst. Pornotum er minst så langt som bredt, tvert avkuttet foran og avrundet på sidene og bak. Dekkvingene har tydelige punktstriper. Beina er nokså korte, leggene med fine pigger på yttersiden.

## Levevis
Disse billene graver i sandig jord nær vann.

## Utbredelse
Slekten forekommer i det sørlige Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
***** Underfamilie Chironinae Blanchard, 1845
****** Slekten ***Amphiceratodon*** Huchet, 2000
******* *[[Amphiceratodon argonautes]]* Huchet, 2002
******* *[[Amphiceratodon arrowi]]* Huchet, 2002
******* *[[Amphiceratodon capensis]]* (Hope & Westwood, 1845)
******* *[[Amphiceratodon karooensis]]* Huchet, 2002

## Kilder
* Huchet, J.-B. (2002) Révision du genre *Amphiceratodon* Huchet, 2000 (Coleoptera, Scarabaeoidea, Chironidae). Bulletin de la Société Entomologique de France 107: 61-78. https://www.researchgate.net/publication/237010221_Revision_du_genre_Amphiceratodon_Huchet_2000_Coleoptera_Scarabaeoidea_Chironidae
* Chironinae i Encyclopedia of Life

## Eksterne lenker
*
Brandtzæg

**Brandtzæg** eller **Brandtzeg** er en norsk slekt med navn etter gården Nordre Brandsegg i Ogndal i Nord-Trøndelag. Slektens eldste kjente stamfar, Jon Monsen (født ca. 1661), kom til gården gjennom ekteskap. Fra hans sønnesønner Jon Christensen Brandtzæg (1733–1804) og Peder Christensen Brandtzæg (1739–1805) nedstammer den nålevende slekten.

Jon Christensen Brantzæg var farfar til brødrene John Petter Brandtzæg (1812–1880), gårdbruker og ordfører i Sparbu, og Caspar Henrich Barth Brandtzæg (1816–1882), høyesterettsadvokat i Kristiania.

Peder Christensen Brandtzæg var far til blant andre Otto Brandtzæg (1771–1846), Nils Christian Brandtzæg (1775–1855) og Christen Brandtzæg (1776–1832).

Fra Otto Brandtzæg nedstammer Per Brandtzæg (1936–2016) og Bjørg Brandtzæg Gundem (1927–), professorer ved Universitetet i Oslo, og Svein Richard Brandtzæg (1957–), konsernsjef i Norsk Hydro.

Nils Christian Brandtzæg kom til Abelvær som væreier i 1802. I 1869 kjøpte sønnen Anthon Martinus Brandtzæg (1830–1871) også fiskeværet Sør-Gjæslingan. Anthon Martius Brandtzæg var far til Nils Christian Brandtzæg II (1860–1945), væreier og ordfører i Nærøy; Georg Albert Brandtzæg (1863–1907), kjøpmann og ordfører i Nærøy; Anton Martinus Brandtzæg (1872–1936), sorenskriver og ordfører i Namsos; samt Johannes Brandtzæg (1861–1931), teolog og generalsekretær i Kinamisjonsforbundet. Johannes Brandtzæg var far til Anton Brandtzæg (1898–1983), professor ved NTH. Nils Christian Brandtzæg II var far til væreier Birger Brandtzæg (1893–1971).

Christen Brandtzæg var far til Paul Christian Brantzeg (1821–1900), piano- og orgelfabrikant i Kristiania. Dennes sønn, arkitekt Paul Eugen Brantzeg (1884–1967) var far til forfatter og journalist Nils Brantzeg (1913–1984), som igjen var far til regissør og teatersjef Mette Brantzeg (1952–).

## Referanser


## Litteratur
*
*
Lorenzo Bernardi

**Lorenzo Bernardi** (født 11. august 1968) er en italiensk volleyballspiller. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 1996 i Atlanta, der han tok bronse med det italienske landslaget.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Røter (album)

***Røter*** er et musikkalbum med søsknene Veslemøy og Jon Solberg. Albumet ble utgitt den 24. november 2014 og inneholder tekster av Veslemøy, Jon, John Lie, Halvor Lie, Haakon Lie, Johannes Skarprud, Torbjørg Solberg og Olav Solberg
## Sporliste
# «Til Telemark!» (Veslemøy Solberg/Jon Solberg)
# «Med eg var liten» (Trad./John Lie)
# «I skogen» (Torbjørg Solberg/Veslemøy Solberg/Sven Ohrvik)
# «Timmerflåten» (Jon Solberg)
# «Hei-vise» (Trad./John Lie)
# «Ein sumardag» (Halvor Lie/Sven Ohrvik)
# «Tusenstrengfela» (Haakon Lie/Veslemøy Solberg)
# «Vintervise» (Olav Solberg/Jon Solberg)
# «Stor – –» (Johannes Skarprud/Sven Ohrvik)
# «Så lenge du vil» (Jon Solberg)
# «Under himmelen» (Veslemøy Solberg/Sven Ohrvik)

## Medvirkende
### Musikere
* Veslemøy Solberg - sang, kor, låtskriver
* Jon Solberg - sang, gitar, hardingfele, fele, munnspill, perkusjon, kor, låtskriver
* Sven Ohrvik - piano, trøorgel, trekkspill, melodica, låtskriver, produsent 
* Jan Birger Akerhaugen - gitar, bass, banjo
* Knut Olav Buverud Sandvik - bass
* Eivind Aase - trommer
* Anders Røine - langeleik 
* Håkon Aase - fele, piano
* Stian Dalen - dobro
* Steinar Larsen - gitarer 
* Per Mathisen - bass
* Rune Arnesen - trommer

### Øvrige
* Liv Solberg Andersen - grafisk trykk
Letters (Violet Road-album)

***Letters*** er et musikkalbum med Violet Road. Albumet ble utgitt i 2008.
## Sporliste
# «Is There Nothing» (Kjetil Holmstad-Solberg/Violet Road)
# «Letters In the Night» (Kjetil Holmstad-Solberg/Violet Road)
# «Seek the Rain» (Kjetil Holmstad-Solberg/Violet Road)
# «All Is Lost» (Kjetil Holmstad-Solberg/Violet Road)
# «One» (Kjetil Holmstad-Solberg/Violet Road)
# «Beautiful and Pale» (Kjetil Holmstad-Solberg/Violet Road)
# «Garden Inside» (Kjetil Holmstad-Solberg/Violet Road)
# «Sophie» (Kjetil Holmstad-Solberg/Violet Road)
# «Friday I'm In Love» (Robert Smith)
# «Wasted Time» (Kjetil Holmstad-Solberg/Violet Road)

## Medvirkende
### Violet Road
* Kjetil Holmstad-Solberg - sang, akustisk gitar, mandolin, trekkspill, produsent, miksing
* Halvard Rundberg - gitarer, mandolin, kor, produsent, miksing
* Hogne Rundberg - bass, kontrabass, kor, produsent, miksing
* Håkon Rundberg - keyboard, saksofon, kor, produsent, miksing, tekniker
* Herman Rundberg - trommer, perkusjon, loops, kor, produsent, miksing, tekniker 
### Øvrige
* Håvard Stangnes - gitar på *Letters In the Night*, *One* og *Garden Inside*
* Karoline Rundberg - vokal på *All Is Lost* og *Sophie*
* Arild Johansen - co-tekniker 
## Eksterne lenker
* Letters
Scratchell’s Bay

**Scratchell's Bay** er en bukt på sørvestkysten av Isle of Wight, England, like sørøst for The Needles. Den vender sørover mot mot den Den engelske kanal, den er 250 meter lang og er rett. Navnet er antatt å ha kommet fra en av de mange navn for Djevelen.

Stranden består for det meste av grus og kan ikke nås på annen måte enn med båt, da det ikke er tilgang fra toppen av klippen. En liten hule ligger på østsiden av bukten i nærheten av Sun Corner.

Bukten er best sett fra et utkikkspunkt i nærheten av rakettoppskytingsfeltet, eller Needles gamle batteri. National Trust eier klippen.

Vraket av et gammelt seilskip fra 1800-tallet SS *«Itex»* ligger i bukten.

## Referanser
Fredrik Øie Jensen

**Fredrik Øie Jensen** (født 14. april 1970) er en norsk saksofonist kjent fra en rekke band som Oslo Groove Company, Geir Wentzel Orkester, Jens Wendelboes Orkester, Geir Lysne Listening Ensemble, Horns for Hire og Jim Stärk. 

Han er også mye brukt i musikaler og TV-show, som «I blanke messingen», «Fame», *[[Idol (TV-program)|Idol]]* og Prøysenkabareten «Tango for to». Han var kapellmester for «Jailhouse Rock» i Hønefoss. Han har i flere sesonger vært kapellmester i *[[Skal vi danse (TV-program)|Skal vi danse]]* på TV 2, og han underviser på Nordisk Institutt for Scene og Studio. Han er med i Gutta på Skauen med Per Vollestad og Svein Olav Blindheim.

## Referanser
Vivo cantando

**«Vivo cantando»** (norsk oversettelse: *jeg lever syngende*) er en spansk popsang som vant Eurovision Song Contest 1969 for Spania. Sangen fremføres av Salomé og er skrevet av Maria José de Cerato og Aniano Alcalde. Dette var Spanias andre seier i konkurransen, men «Vivo cantando» delte seieren med tre andre land, siden det ikke var noen regler som hindret en deling av seieren. Per 2018 er dette fremdeles Spanias siste seier i Eurovision Song Contest.

## Eurovision Song Contest
Salomé var håndplukket av den spanske kringkasteren til å representere landet på hjemmebane i Eurovision Song Contest 1969. I den nasjonale finalen på Mallorca vant «Vivo cantando» en overlegen seier og ble Spanias bidrag til den internasjonale finalen. Sangen er et sprudlende uptempo-nummer, og Salomé fremførte den sammen med tre mannlige støttevokalister.

I Eurovision Song Contest i Madrid 29. mars var «Vivo cantando» det tredje bidraget ut på scenen av til sammen 16 deltakere. I avstemningen fikk den 18 poeng – like mange som Storbritannias «Boom Bang-a-Bang» med Lulu, Nederlands «De troubadour» med Lenny Kuhr og Frankrikes «Un jour, un enfant» med Frida Boccara. Det var imidlertid ingen regler som sa at det bare skulle være én vinner. Dermed ble alle fire landene erklært som vinnere, for første – og eneste – gang i historien. Året etter ble reglene endret, slik at det bare kan være ett land som vinner Eurovision Song Contest. «Vivo cantando» fikk ett av ti mulige poeng fra den norske juryen, noe som betyr at én av de ti norske dommerne hadde sangen som sin favoritt.

Seieren var Spanias andre, og den andre på rad. Dette er også Spanias hittil siste seier i Eurovision Song Contest.

## Sangen
«Vivo cantando» er en kvikk og lystig poplåt, der sangeren forteller sin kjære om alle de positive endringene han har brakt med seg inn i livet hennes. Blant annet lever hun nå livet sitt syngende.

I finalen hadde Salomé med seg tre mannlige støttevokalister, og hun stilte i en ikonisk turkis buksedress, kreert av den spanske klesdesigneren Manuel Pertegaz. Antrekket var dekket av porselenslignende perler som beveget på seg når Salomé danset. Dansingen hennes ble også lagt merke til, siden dette brøt med tradisjonene i Eurovision Song Contest om at artisten helst skulle stå stille og fremføre melodien. Flere andre artister, blant annet britiske Lulu og irske Muriel Day, brøt også dansetradisjonen dette året, uten at det fikk noen konsekvenser. 

## Andre innspillinger
Salomé spilte inn sangen på seks språk: spansk, katalansk («Canto i vull viure»), baskisk («Kantari bizi naiz»), engelsk («The Feeling of Love»), fransk («Alors je chante») og italiensk («Vivo cantando»).

«Vivo cantando» ble etterfulgt av Julio Iglesias med «Gwendolyne» i Eurovision Song Contest 1970.

## Listeplasseringer

## Referanser
Violet Road (album)

***Violet Road*** er et musikkalbum med Violet Road. Albumet ble utgitt den 21. oktober 2011.
## Sporliste
# «Crazy as Can Be» (Violet Road)
# «Can You Hear the Morning Singing» (Violet Road)
# «Rules of the Ocean» (Violet Road)
# «Song For Another Day» (Violet Road)
# «Through These Eyes» (Violet Road)
# «Searching for Shore» (Violet Road)
# «The Burden and his Long Lost Friend» (Violet Road)
# «Dead Man Walking (Boom, Boom!)» (Violet Road)
# «My Dark Day» (Violet Road)
# «Take My Hand» (Violet Road)
# «We Owe This to the Night» (Violet Road)

## Medvirkende
### Violet Road
* Kjetil Holmstad-Solberg - sang, akustisk gitar, låtskriver, tekniker, produsent
* Halvard Rundberg - gitarer, mandolin, kor, låtskriver, tekniker, produsent
* Hogne Rundberg - bass, kor, låtskriver, tekniker, produsent
* Håkon Rundberg - keyboard, saksofon, munnspill, kor, låtskriver, tekniker, produsent
* Herman Rundberg - trommer, trekkspill, kor, låtskriver, tekniker, produsent
### Øvrige
* Jon Marius Aareskjold - produsent, tekniker, miksing
* Anders Røine - munnharpe på *The Burden and His Long Lost Friend* 
* Ragnhild Furebotten - fiolin på *The Burden and His Long Lost Friend*
* Arild Johansen - tekniker 
* Joël Schwalenstöcker - tekniker 
* Björn Engelmann - mastering 
* Knut Åserud - frontfoto 
* Bjørn André Enoksen - fotograf
* Daniel Mikkelsen - fotograf

## Eksterne lenker
* Violet Road
Peter Every and his Marching Band

***Peter Every and his Marching Band*** er et musikkalbum med Violet Road. Albumet ble utgitt den 14. januar 2013.
## Sporliste
# «Peter Every and his Marching Band» (Violet Road)
# «Last Days In India» (Violet Road)
# «Summer of Pete» (Violet Road)
# «Down In the City» (Violet Road)
# «Skylark» (Violet Road)
# «Waterproof» (Violet Road)
# «Rosie» (Violet Road)
# «Falling With Me» (Violet Road)
# «My Life's Not at Ease» (Violet Road)
# «Sweden» (Violet Road)
# «Burning Up» (Violet Road)
# «Meanwhile» (Violet Road)
# «Dark of the Night» (Violet Road)
# «Apollo's Place» (Violet Road)
## Medvirkende
### Violet Road
* Kjetil Holmstad-Solberg - sang, akustisk gitar, ukulele, fløyte, låtskriver, tekniker, produsent
* Halvard Rundberg - gitarer, mandolin, saksofon, mandola, bulbul tarang, kor, låtskriver, tekniker, produsent
* Hogne Rundberg - bass, kontrabass, kor, låtskriver, tekniker, produsent
* Håkon Rundberg - keyboard, saksofon, munnspill, kor, låtskriver, tekniker, produsent
* Herman Rundberg - trommer, perkusjon, trekkspill, kor, låtskriver, tekniker, produsent
### Øvrige
* Jon Marius Aareskjold - produsent, tekniker, miksing
* Jonas Lie Theis - produsent, tekniker, miksing
* Peter Every - pumpeorgel på *Sweden*, snare på *Summer of Pete*
* Joachim Kjeldsen Fossmo - klarinett på *Peter Every and his Marching Band*
* Ole Jørn Myklebust - trompet/flygehorn på *Peter Every and his Marching Band*, *Summer of Pete*, *Waterproof*, *Rosie*, *Sweden*, *Dark of the Night* og *Apollo's Place*
* Åge Aleksandersen - sang/gitar på *Last Days In India*
* Nina Soleng - bakgrunnvokal på *Summer of Pete*
* Mikkel Soleng-Rundberg - bakgrunnvokal på *Skylark*
* The BonBons
** Herborg Rundberg - trekkspill/kor på *Rosie* og *Apollo's Place*
** Julie Alapnes - fiolin på *Skylark* og *Apollo's Place*, kor på *Apollo's Place*
** Kine Yvonne Berntsen - kor på *Apollo's Place*
* Tom Espen Pedersen - kor på *Summer of Pete*
* Bjarne Berg - kor på *Summer of Pete*
* Frank Cock - kor på *Summer of Pete*
* Sivert Henriksen - tekniker 
* Björn Engelmann - mastering 
## Eksterne lenker
* Peter Every and his Marching Band
Manjarivolo

* Se systematisk inndeling

***Manjarivolo*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilie Aulonocneminae Janssens, 1946
****** Slekten ***Manjarivolo*** Paulian, 1974 
******* *[[Manjarivolo andohahelicus]]* Paulian, 1974 
******* *[[Manjarivolo crypticus]]* Paulian, 1974
******* *[[Manjarivolo mirabilis]]* Paulian, 1976

## Kilder
* Oversikt over artene
* Aulonocnemidae i Encyclopedia of Life

## Eksterne lenker
*
Back to the Roadshow

***Back to the Roadshow*** er et musikkalbum med Violet Road. Albumet ble utgitt den 28. april 2014.
## Sporliste
# «Jericho» (Violet Road)
# «Good Girls» (Violet Road)
# «Sensei» (Violet Road)
# «Face of the Moon» (Violet Road)
# «Call Collect» (Violet Road)
# «A Whole Lot Better» (Violet Road)
# «Icarus» (Violet Road)
# «Learning to Fly» (Violet Road)
# «Olivia» (Violet Road)
# «Don't You Know It» (Violet Road)
# «Walking Over You» (Violet Road)
# «Crossfire» (Violet Road)

## Medvirkende
### Violet Road
* Kjetil Holmstad-Solberg - sang, akustisk gitar, låtskriver, produsent
* Halvard Rundberg - gitarer, mandolin, bulbul tarang, kor, låtskriver, produsent
* Hogne Rundberg - bass, kor, låtskriver, produsent
* Håkon Rundberg - keyboard, saksofon, kor, låtskriver, produsent
* Herman Rundberg - trommer, kor, låtskriver, produsent
### Øvrige
* Jonas Lie Theis - produsent, programmering på *Jericho*, *Sensei*, *Icarus*, *Learning to Fly* og *Walking Over You*, håndklapp på *Good Girls*, *Call Collect* og *Walking Over You*, keyboard på *Sensei*
* Henning Svoren - perkusjon på *Face of the Moon*, tekniker
* Ole Jørn Myklebust - trompet på *Jericho*
* Gabrial McNair - trombone på *Icarus* og *Walking Over You*
* Daniel Mikkelsen - plystring på *Olivia*
* Christer André Cederberg - miksing
* Chris Sansom - mastering 
* Marius Fiskum - fotograf 
* www.madebyhandverk.no - artwork

## Eksterne lenker
* Back to the Roadshow
Frode Ronald Svendsen

**Frode Ronald Svendsen** (født 24. august 1941 i Skien) er en norsk lokalpolitiker (Ap). Han var fylkesordfører i Telemark 1992-1995.

Svendsen er kjemilaborant av yrke og var ansatt ved Norsk Hydro som laboratorietekniker til 1969. Han var studieinstruktør for Arbeidernes Opplysningsforbund i Telemark 1969-1983, avbrutt av et ansettelsesforhold i AOF fra 1971 til 1974. Fra 1983 til 1991 var han konsulent i Landsbanken. Han var fagopplæringssjef i Telemark fylkeskommune 1998-2006.

Svendsen ble valgt inn i Skien bystyre etter kommunesammenslåingen i 1964 og i formannskapet fra 1968. Han var medlem av Ibsenhusets styre fra 1980 til 1987.

Svendsen ble første gang valgt inn som varamann til Telemark fylkesting i perioden 1967 til 1971 og var medlem av fylkesskolestyret fra 1976 til 1984. Han var også nestformann i fylkets ungdom og idrettsnemd fra 1964 til 1968. Han ble fast medlem av fylkestinget i 1980 og var leder av fylkes helse og sosialutvalg 1984-1991 Han var fylkesordfører i Telemark 1992-1995.

Svendsen var leder av Skien faglige samorganisasjon fra 1977 til 1979 og var leder av Telemark Arbeiderparti fra 1990 til 1999. Fra 2016 er han medlem av Gjerpen lokalutvalg. Han var også leder i interimstyret for Arbeiderbevegelsens arkiv i Telemark og var leder av Øvre Gjerpen arbeiderlag ved 100-årsjubileet i 2009. Han var styremedlem i Telemark Arbeiderblad fra 1964 til 1970.

## Referanser
In Town to Get You

***In Town to Get You*** er et musikkalbum med Violet Road. Albumet ble utgitt den 5. februar 2016.
## Sporliste
# «We Are the Love» (Violet Road)
# «Higher Ground» (Violet Road)
# «Builder» (Violet Road)
# «Limbo» (Violet Road)
# «In Town to Get You» (Violet Road)
# «Walk Slow» (Violet Road)
# «Out of Words» (Violet Road)
# «Placebo» (Violet Road)
# «Bicycle» (Violet Road)
# «Whiskey and Wine» (Violet Road)

## Medvirkende
### Violet Road
* Kjetil Holmstad-Solberg - sang, akustisk gitar, låtskriver, produsent
* Halvard Rundberg - gitarer, mandolin, kor, låtskriver, produsent
* Hogne Rundberg - bass, kor, låtskriver, produsent
* Håkon Rundberg - keyboard, saksofon, kor, låtskriver, produsent
* Herman Rundberg - trommer, kor, låtskriver, produsent
### Øvrige
* Christer André Cederberg - produsent, miksing
* Jonas Lie Theis - programmering/håndklapp på *We Are the Love*, *Higher Ground*, *Limbo*, *Bicycle* og *Whiskey and Wine*, produsent 
* Alexander Rydland Hansen - håndklapp på *Higher Ground*
* Daniel Mikkelsen - plystring på *In Town to Get You*
* Henning Svoren - tekniker 
* Chris Sansom - mastering 
* Bjørn Opsahl - fotograf
* Pelle Holm Stoud Platou - illustrasjon 
## Eksterne lenker
* In Town to Get You
Jul. Sundsvik

**Julius Elian Røring Sundsvik** (1891&ndash;1971) var en norsk pressemann og forfatter, mest kjent som  redaktør av *[[Moss Avis]]* i perioden 1934–1964.

## Liv og virke

Jul Sundsvik var født i Sømna (den gang en del av Brønnøy kommune), og kom fra en familie med fiskere og småbrukere. Han gikk folkehøyskole og lærerskole, og ble i 1915 redaksjonssekretær i *[[Helgelands Blad]]*. I 1918 ble Sundsvik redaksjonssekretær i *[[Gudbrandsdølen]]*, og i 1921 ble han bestyrer for *[[Østlendingen]]*s Hamar-kontor. Han ble redaktør av *[[Drammens Blad]]* og *[[Buskerud og Vestfold]]* i 1923, før han samme år vendte tilbake til *Gudbrandsdølen*, først som medredaktør, og fra 1927 som ansvarshavende redaktør.

I 1931 begynte Jul Sundsvik i *[[Moss Avis]]*, først som redaksjonssekretær, og fra 1934 som redaktør. Med unntak av perioden 1942&ndash;1945 (da han var erstattet av NS-vennlige krefter) var Sundsvik *Moss Avis*' redaktør fram til han pensjonerte seg som 74-åring i 1964. Han var formann i Østfold Presseforening i 15 år og ble senere æresmedlem, og han satt også som styremedlem i Norsk Presseforbund fra 1932 til 1945.

Ved siden av arbeidet som pressemann redigerte Sundsvik verket *Nord-Norge og Håndverksliv* i 1958, og han skrev også de tre romanene *Slitets folk* (1940), *Sønnen* (1941) og *Oppover igjen* (1945). Romanene skildrer fiskersamfunn i Nord-Norge.

Politisk tilhørte Sundsvik partiet Høyre, og han deltok i det kommunepolitiske arbeidet både i Jeløy herred og i Moss etter kommunesammenslåingen.

Jul Sundsvik hadde kongens fortjenstmedalje i gull, og hadde Statens journaliststipendium og forfatterstipendier to ganger.

## Bibliografi
* *Slitets folk* – roman, Gyldendal 1940
* *Sønnen* – roman, Gyldendal 1941
* *Oppover igjen* – roman, Gyldendal 1945

## Referanser
Otonamaki

**Otonamaki** (japansk: 大人巻き, «voksensvøping») er en japansk trend, som blir av noen ansett for å være et alternativ til massasje eller fysioterapi. 

Den er innspirert av svøping, som mistet noe av sin utbredelse i 1980-årene i Japan på grunn av bekymringer over helseskader. 

Otonamaki består i av å bli viklet inn tett i fosterstilling i et hvitt, mykt klede som man lett kan puste gjennom. Hver sesjon varer i om lag tyve minutter.

Noen mener at metoden kan lindre problemer med kroppsholdningen og stivhet i kroppen.

Per 2017 er metoden ikke særlig utbredt, ikke en gang i Japan. Noen av dem som har prøvd ut denne metoden er kvinner etter barnefødsel.

Metoden ble oppfunnet i 2015 av den japanske jordmoren Nobuko Watanabe, som også har oppfunnet et magebelte for gravide, som er mye brukt i Japan.

## Kritikk
Noen fagfolk er skeptiske til at denne metoden har noen virkning, mens andre mener at den i værste fall kan føre til belastningsskader i muskelsystemet, om ikke på kort sikt, så i hvert fall over tid.

## Referanser
Oliwa

**Oliwa**, også **Oliva**, er en bydel i Gdańsk i Polen. Fra øst grenser den mot Przymorze og Żabianka, mot nord Sopot og sør distriktene Strzyża, Dwór og Brętowo, mens mot vest ligger Matarnia og Osowa. Det er kjent for sitt middelalderske kloster og Slaget på Danzigs red i 1827 og Freden i Oliva i 1860.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
David Pommer

**David Pommer** (født 8. mars 1993) er en østerriksk kombinertutøver som representerer SV Innsbruck Bergisel-Tirol.

## Karriere
Under Junior-VM 2012 i Erzurum tok Pommer en bronsemedalje i lagkonkurransen foran Italia og Tyskland.

Han fikk 20. januar 2013 sin verdenscupdebut i Seefeld, hvor han endte på en 37.-plass.

I 2016/17-sesongen var Pommer på det østerrikske laget som kom på 3.-plass på Lillehammer, bak Tyskland og Norge.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sødal

**Sødal** er ei grend og en grunnkrets i bydelen Lund i Kristiansand, i tidligere Oddernes kommune ved østbredden av elva Otra.  Tidligere har det vært gårdsdrift og et kalkverk på Sødal.  I 1803 ble fire nærgående ulver fanget i utmarka. 

Fylkesvei 1 (Torridalsveien) løper ved elvebredden.  Det er en bomstasjon som er innlemmet i bomringen rundt Kristiansand.  Boligfeltene *Kokleheia*, *Skaugo* og *Sødal Terrasse* ligger på høydedragene.

Ei ny bru over Otra fra Sødal til Eg (Sørlandet sykehus Kristiansand) er under planlegging for å øke framkommeligheten til sykehuset.

## Se også
* Gimlevang  

## Kilder
*Rudjord, Kåre: *Oddernes bygdebok, Gårdshistorie*, utgitt av Kristiansand kommune. Side 533 til 552.
*Vegprosjekter: Eg - Sødal, ny bru (Statens vegvesen)
Slaget på Danzigs red

**Slaget på Danzigs red**, eller **slaget ved Oliwa**, stod mellom Polen og Sverige den 28. november 1627 under den andre polske krigen.

Den svenske flåten hadde sommeren 1627 blokkert havnen i Danzig. Svenskene trakk seg tilbake i slutten av september, men seks mindre fartøy ble etterlatt under Nils Stiernskölds kommando. Den 18. november, da den svenske styrken var i ferd med å reise hjem til Sverige, ble den angrepet av en polsk styrke på ti skip under kommando av Arndt Dickman.

De to svenske skipene «Tigern» og «Solen» ble omringet og bombardert, og vindretningen gjorde at de andre svenske fartøyene som lå lengre ute ikke kunne hjelpe til. «Solen» ble sprengt i luften av eget mannskap for å ikke falle i fiendens hender, mens «Tigern» ble overtatt av polakkene. Kun 70 av dens 210 mannskaper overlevde.

De polske tapene var på om lag 47 mann, deriblant admiral Dickman.

## Kilder
* Gunnar Unger: *Illustrerad Svensk Sjökrigshistoria*, Albert Bonniers Förlag
Phaenognatha

* Se systematisk inndeling

***Phaenognatha*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
Middelsstore (7-21 millimeter), hvelvede, blanke, mørke skarabider. Kjevene er brede og utvidete, stikker noe ut på sidene av hodet. Pronotum er bredest nær roten og nærmest trekantet. Hannens frambein er svært lange, tynne og piggete.
Antennene er korte og 9-leddete med en tre-leddet klubbe Dekkvingene har ni markerte punktstriper.

## Levevis
Larvene og leveviset til disse billene er ukjente. De fleste kjente eksemplarene er hanner, kanskje fordi hunnene ikke kan fly og tilbringer mesteparten av livet under jorden. Hannene kommer av og til til lys om natten.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det nordlige Australia (Northern Territory og Queensland).

## Systematisk inndeling
Aclopinae av og til regnet som en familie for seg, Aclopidae.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilie Aclopinae Blanchard, 1850
****** Slekten *Phaenognatha* Hope, 1842 – 8 arter, nordlige Australia
******* *[[Phaenognatha aequistriata]]* Arrow, 1909
******* *[[Phaenognatha angusta]]* Arrow, 1909
******* *[[Phaenognatha arrowi]]*  Allsopp, 1981
******* *[[Phaenognatha erichsoni]]* Hope, 1842
******* *[[Phaenognatha jenae]]*  Allsopp, 1981
******* *[[Phaenognatha pusilla]]* Arrow, 1909
******* *[[Phaenognatha scutellata]]*  Arrow, 1909
******* *[[Phaenognatha tristis]]* Arrow, 1909

## Kilder
* Allsopp, P. (1981) Revision of the Australian species of Phaenognatha Hope (Coleoptera: Scarabaeidae: Aclopinae). *Journal of the australian Entomological Society* 20:  185-195. https://www.researchgate.net/publication/249447731_Revision_of_the_Australian_species_of_Phaenognatha_Hope_Coleoptera_Scarabaeidae_Aclopinae
* Generic Guide to New World Scarabid Beetles – Aclopinae
* Aclopidae i Encyclopedia of Life

## Eksterne lenker
*
Elle (film)

***Elle*** er en fransk-tysk psykologisk thriller fra 2016, regissert av Paul Verhoeven. Manuset ble skrevet av David Birke og er basert på Philippe Djians roman *Oh...*. Romanen ble utgitt i 2012 og vant Prix Interallié. Isabelle Huppert spiller hovedrollen som forretningskvinnen Michèle Leblanc, som blir voldtatt i sitt eget hjem og planlegger hevn. Laurent Lafitte, Anne Consigny og Charles Berling har andre sentrale roller.

*Elle* er Verhoevens første spillefilm siden *[[Zwartboek]]* fra 2006 og hans første på fransk. Filmen konkurrerte om Gullpalmen under filmfestivalen i Cannes 2016, hvor den fikk god kritikk. *Elle* vant en Golden Globe og en Critics' Choice Movie Award for beste fremmedspråklige film. Den ble også valgt ut som Frankrikes bidrag til Oscar for beste fremmedspråklige film for den 89. Oscar-utdelingen, men den ble ikke nominert. Filmen ble imidlertid nominert til elleve César Awards.

Huppert fikk mye ros for rolleskildringen sin, og den har blitt ansett som en av skuespillerens beste. Hun ble nominert til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle og vant blant annet en Golden Globe for beste kvinnelige hovedrolle i en dramafilm.

## Handling
Filmen handler om den suksessrike forretningskvinnen Michèle Leblanc (Isabelle Huppert), som blir voldtatt i hjemmet sitt av en ukjent inntrenger. Etter hvert sporer hun opp gjerningsmannen og bruker et psykologisk maktspill for å sirkle seg inn mot ham.

## Medvirkende
* Isabelle Huppert som Michèle Leblanc
* Christian Berkel som Robert
* Anne Consigny som Anna
* Virginie Efira som Rebecca, Patricks kone
* Laurent Lafitte som Patrick, Michèles nabo
* Charles Berling som Richard Casamayou
* Alice Isaaz som Josie
* Judith Magre som Irène Leblanc, Michèles mor
* Vimala Pons som Hélène
* Jonas Bloquet som Vincent, Michèles sønn
* Lucas Prisor som Kurt, Michèles kollega
* Arthur Mazet som Kevin, Michèles kollega
* Raphaël Lenglet som Ralph

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aulonocnemis

* Se systematisk inndeling

***Aulonocnemis*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
Små (gjerne 3-5 millimeter), avlange, mørke skarabider.

## Levevis
Både larver og voksne lever under barken på døde trær, særlig i regnskog.

## Utbredelse
De fleste av artene finnes på Madagaskar og andre øyer i Det indiske hav (Komorene, Seychellene), men slekten forekommer også i Øst-Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilie Aulonocneminae Janssens, 1946
****** Slekten ***Aulonocnemis*** Klug, 1838 – 44 arter
******* *[[Aulonocnemis alluaudi]]* Cambefort, 1987
******* *[[Aulonocnemis andohahelica]]* Paulian, 1975
******* *[[Aulonocnemis angusta]]* Cambefort, 1987
******* *[[Aulonocnemis anobioides]]* Harold, 1869
******* *[[Aulonocnemis basalis]]* Schaufuss, 1890
******* *[[Aulonocnemis camilloi]]* Cambefort, 1987
******* *[[Aulonocnemis comorica]]* Paulian, 1975
******* *[[Aulonocnemis crassecostata]]* Fairmaire, 1886
******* *[[Aulonocnemis cylindrica]]* Schaufuss, 1902
******* *[[Aulonocnemis diego]]* Cambefort, 1987
******* *[[Aulonocnemis electrina]]* Cambefort, 1987
******* *[[Aulonocnemis elongata]]* Schaufuss, 1902
******* *[[Aulonocnemis exarata]]* Klug, 1838
******* *[[Aulonocnemis exaratoides]]* Cambefort, 1987
******* *[[Aulonocnemis griveaudi]]* Cambefort, 1987
******* *[[Aulonocnemis grossa]]* Schaufuss, 1902
******* *[[Aulonocnemis grossepunctata]]* Paulian, 1975
******* *[[Aulonocnemis irregularis]]* Harold, 1869
******* *[[Aulonocnemis laevis]]* Schaufuss, 1890
******* *[[Aulonocnemis meridionalis]]* Boucomont, 1937
******* *[[Aulonocnemis micheli]]* Cambefort, 1987
******* *[[Aulonocnemis milloti]]* Cambefort, 1987
******* *[[Aulonocnemis nana]]* Paulian, 1978
******* *[[Aulonocnemis nitida]]* Schaufuss, 1890
******* *[[Aulonocnemis nitidula]]* Cambefort, 1987
******* *[[Aulonocnemis oberthueri]]* Schaufuss, 1902
******* *[[Aulonocnemis olsoufieffi]]* Boucomont, 1937
******* *[[Aulonocnemis opatrina]]* Klug, 1838
******* *[[Aulonocnemis pauliani]]* Cambefort, 1987
******* *[[Aulonocnemis peyrierasi]]* Cambefort, 1987
******* *[[Aulonocnemis pilosa]]* Cambefort, 1987
******* *[[Aulonocnemis pygidialis]]* Boucomont, 1931
******* *[[Aulonocnemis robinsoni]]* Cambefort, 1987
******* *[[Aulonocnemis schaufussi]]* Boucomont, 1931
******* *[[Aulonocnemis sellata]]* Schaufuss, 1890
******* *[[Aulonocnemis sicardi]]* Cambefort, 1987
******* *[[Aulonocnemis tenebrionoides]]* Paulian, 1977
******* *[[Aulonocnemis tenuis]]* Schaufuss, 1890
******* *[[Aulonocnemis thoracica]]* Schaufuss, 1890
******* *[[Aulonocnemis torquata]]* Péringuey, 1901
******* *[[Aulonocnemis vadoni]]* Cambefort, 1987
******* *[[Aulonocnemis valida]]* Schaufuss, 1890
******* *[[Aulonocnemis vulgaris]]* Schaufuss, 1891

## Kilder
* Oversikt over artene
* Aulonocnemidae i Encyclopedia of Life

## Eksterne lenker
*
Halleluja (andre betydninger)

**Halleluja** kan være
* Halleluja – et religiøst ladet gledesrop
* *[[Halleluja!]]* – en TV-serie om livssyn på NRK1
* «Hallelujah» – sang av Leonard Cohen
* «Hallelujah (I am the Preacher)», på noen utgivelser «Hallelujah» – Ian Gillans debut i Deep Purple
* Hallelujah (Gali Atari og Milk and Honey-sang) – en sang av Gali Atari og Milk and Honey
* Halleluja-koret fra Georg Friedrich Händels *[[Messias (Händel)|Messias]]*.
VM i bordtennis 1937

**VM i bordtennis 1937** (verdensmesterskapet i bordtennis) ble arrangert i Baden bei Wien i Østerrike i 1937. 

## Medaljevinnere
### Lag

### Individuelt

## Referanser
Arndt Dickman

**Arndt Dickman** (født 1572 i Delft som **Arend Dijckman**, død 1627) var admiral i den polske flåten. Fra 1608 bodde han i Danzig hvor han eide et handelsskip. I 1626 gikk han i tjeneste hos den polske kongen Sigismund. Den 24. november 1627 ble utnevnt til admiral i polske flåten.

Under slaget på Danzigs red mot den svenske flåten den 28. november 1627 hadde han kommando på galeonen «Sankt Göran». Polakkene erobret det svenske fartøyet «Tigeren» og fartøyet «Solen» ble sprengt i luften av dets eget mannskap. Dickman ble drept ombord på «Tigeren» av en kanonkule som gikk gjennom hans ben. Han fikk statsbegravelse i Danzig.

## Referanser
De troubadour

**«De troubadour»** (norsk oversettelse: *[[trubadur]]en*) er en nederlandsk slagerballade som vant Eurovision Song Contest 1969 for Nederland. Lenny Kuhr både komponerte og fremførte sangen, mens David Hartsema skrev teksten. Dette var Nederlands tredje seier i Eurovision Song Contest, men «De troubadour» delte seieren med tre andre land, siden det ikke var noen regler som hindret en deling av seieren.

## Eurovision Song Contest
«De troubadour» var én av ti sanger i den nederlandske nasjonale finalen, *Nationaal Songfestival 1969*. Finalen ble arrangert 26. februar, og sangen vant en knapp seier over andreplassen. «De troubadour» ble dermed Nederlands bidrag til Eurovision Song Contest i Spania lørdag 29. mars. 

Sangen var det åttende bidraget ut på scenen i Madrid av til sammen 16 deltakere. På scenen stilte Kuhr i en rød kjole og spillende på en kassegitar. I avstemningen fikk Nederland til sammen 18 stemmer – like mange som Spanias «Vivo cantando» med Salomé, Storbritannias «Boom Bang-a-Bang» med Lulu og Frankrikes «Un jour, un enfant» med Frida Boccara. Det var imidlertid ingen regler som sa at det bare skulle være én vinner. Dermed ble alle fire landene erklært som vinnere, for første – og eneste – gang i historien. Året etter ble reglene endret, slik at det bare kan være ett land som vinner Eurovision Song Contest. 

«De troubadour» fikk ett poeng fra den norske juryen. I juryen satt ti personer som hver hadde ett poeng å fordele til sin favorittmelodi.

Nederland fikk likevel arrangere finalen i 1970, noe som ble avgjort ved kast av mynt og kron etter konkurransen i 1969. 

## Sangen
«De troubadour» er en ballade, inspirert av folkevise-tradisjoner. Kuhr synger om en trubadur i middelalderen og beskriver hvilken kraft musikken hans har på publikum.

Kuhr spilte også inn sangen på engelsk («The troubadour»), fransk («Le troubadour»), tysk («Der troubadour»), italiensk («Un canta storie») og spansk («El trovador»). Sangen ble ingen stor salgsuksess, og i hjemlandet lå den bare én uke på Topp 40-listen, på en .

I 1974 spilte hun inn en ny nederlandsk tekst, kalt «De generaal» (*generalen*). Dette var en hyllest til treneren for det nederlandske landslaget i fotball, Rinus Michels, som ble kalt «De Generaal» av spillerne.

## Listeplasseringer

## Referanser
Gracilaclopus

* Se systematisk inndeling

***Gracilaclopus*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
Små (3-5 millimeter), spinkle, blanke, brunlige skarabider. Undersiden er tett kledt med lange hår, oversiden nesten naken. Hodet har en fremstikkende overleppe (labrum), mandiblene stikker også fram på sidene av denne. Pronotum har parallelle sider i den bakerste halvdelen, og er rettlinjet avsmalnende i den fremre, eller det kan være mer rundet, med en smal midtfure. Beina er lange, tynne og piggete. Antennene er korte og 9-leddete med en tre-leddet klubbe. Dekkvingene er ganske tett punkterte. Hunnene har forkortede dekkvinger.

## Levevis
Larvene og leveviset til disse billene er ukjente. De fleste kjente eksemplarene er hanner, kanskje fordi hunnene ikke kan fly og tilbringer mesteparten av livet under jorden. Hannene kommer av og til til lys om natten.

## Utbredelse
Slekten er bare kjent fra et lite område i det nordvestlige Argentina, i moderat høytliggende områder på østsiden av Andesfjellene.

## Systematisk inndeling
Aclopinae av og til regnet som en familie for seg, Aclopidae.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilie Aclopinae Blanchard, 1850
****** Slekten ***Gracilaclopus*** Ocampo & Mondaca, 2012 
******* *[[Gracilaclopus bidentulus]]* Ocampo & Mondaca, 2012
******* *[[Gracilaclopus caceresi]]* Ocampo & Mondaca, 2012
******* *[[Gracilaclopus candelariae]]* Ocampo & Mondaca, 2012
******* *[[Gracilaclopus crepuscularis]]* Ocampo & Mondaca, 2012
******* *[[Gracilaclopus electricus]]* Ocampo & Mondaca, 2012
******* *[[Gracilaclopus morochus]]* Ocampo & Mondaca, 2012
******* *[[Gracilaclopus nigroscutatus]]* Ocampo & Mondaca, 2012
******* *[[Gracilaclopus parvulus]]* (Ohaus, 1909)

## Kilder
* F.C. Ocampo & J. Mondaca (2012) Revision of the scarab subfamily Aclopinae Blanchard 
(Coleoptera: Scarabaeidae) in Argentina and Chile. Zootaxa 3409: 1-29. http://www.mapress.com/zootaxa/2012/f/z03409p029f.pdf
* Generic Guide to New World Scarabid Beetles – Aclopinae 
* Aclopidae i Encyclopedia of Life

## Eksterne lenker
* Bilder av ''Gracilaclopus crepuscularis''
*
Un jour, un enfant

**«Un jour, un enfant»** (norsk oversettelse: *en dag, et barn*) er en fransk chansonballade som vant Eurovision Song Contest 1969 for Frankrike. Sangen ble fremført av Frida Boccara og er komponert av Emil Stern og Eddy Marnay. Dette var Frankrikes fjerde seier i konkurransen, men «Un jour, un enfant» delte seieren med tre andre land, siden det ikke var noen regler som hindret en deling av seieren.

## Eurovision Song Contest
Sangen ble internt valgt av den franske kringkasteren ORTF til å representere Frankrike i Eurovision Song Contest i Madrid lørdag 29. mars. 

I Madrid var «Un jour, un enfant» det 14. bidraget ut på scenen av 16 deltakere. I avstemningen fikk den 18 poeng – like mange som Spanias «Vivo cantando» med Salomé, Storbritannias «Boom Bang-a-Bang» med Lulu og Nederlands «De troubadour» med Lenny Kuhr. Det var imidlertid ingen regler som sa at det bare skulle være én vinner. Dermed ble alle fire landene erklært som vinnere, for første – og eneste – gang i historien. Året etter ble reglene endret, slik at det bare kan være ett land som vinner Eurovision Song Contest. «Un jour, un enfant» fikk ingen poeng fra den norske juryen. I hver jury satt ti personer som hver hadde ett poeng å fordele til sin favorittmelodi.

Dette var ikke siste gang Frankrike kom på en delt førsteplass i Eurovision Song Contest. I 1991 fikk det franske bidraget, «C'est le dernier qui a parlé qui a raison», like mange poeng som Sveriges Carola og «Fångad av en stormvind». På den tiden hadde imidlertid EBU innført regler for å kåre én vinner, og Sverige vant fordi de hadde fått flere toppoeng enn Frankrike.

## Om sangen
«Un jour, un enfant» er en klassisk fransk chanson. I teksten synger Baccara om verdens undre, sett gjennom et barns øyne.

Boccara spilte inn sangen på fem språk: fransk, engelsk («Through the Eyes of a Child»), tysk («Es schlägt ein Herz für dich»), spansk («Un día, un niño») og italiensk («Canzone di un amore perduto»).

Sangen fikk begrenset kommersiell suksess og kom ikke inn på VG-lista. I hjemlandet Frankrike nådde «Un jour, un enfant» bare nummer 35 på singellisten. 

## Listeplasseringer

## Referanser


## Eksterne lenker
*