open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ludvig IV av Hessen-Darmstadt

**Ludvig IV** (født **Friedrich Wilhelm Ludwig Karl**; født 12. september 1837 i Bessungen ved Darmstadt i storhertugdømmet Hessen, død 13. mars 1892 i Darmstadt) var den fjerde storhertugen av Hessen-Darmstadt. Han regjerte fra 13. juni 1877 til sin død. Gjennom sitt eget og hans barns ekteskap blei han knytta til den britiske kongefamilien, den russiske tsarfamilien og andre kongehus i Europa.

## Tidlig liv
Ludvigs foreldre var prins Karl av Hessen-Darmstadt (23. april 1809 – 20. mars 1877) og prinsesse Elisabeth av Preussen (18. juni 1815 – 21. mars 1885), barnebarn av kong Fredrik Vilhelm II av Preussen.

## Ekteskap
Ludvig gifta seg med prinsesse Alice, tredje barn av dronning Viktoria av Storbritannia på Osborne House på Isle of Wight, 
På bryllupsdagen bestemte dronningen at hennes nye svigersønn skulle være Kongelig Høyhet. Dette gjaldt bare i Storbritannia, ikke i det tyske forbund der prinsen bare var Storhertugelig Høyhet. Dronningen gjorde ham senere til ridder av hosebåndsordenen. 
## Militær karriere
Under den østerriksk-prøyssiske krig i 1866 gav Ludvig det hessiske kavaleriet ordre om å tre inn i kampene på østerriksk side. Under den fransk-prøyssiske krig i 1870-1871 leda Ludvig de hessiske styrkene som en del av styrkene til det nordtyske forbund.

## Storhertug av Hessen
Den 13. juni 1877 etterfulgte han sin onkel som storhertug av Hessen og tok navnet *Ludwig IV*.

## Annet ekteskap
Etter prinsesse Alice sin død i 1878, gifta Ludvig IV seg morganatisk den 30. april 1884 i Darmstadt med Aleksandrina Hutten-Czapska (3. september 1854 – 8. mai 1941), tidligere kone av Aleksander Kolemin, den russiske chargé d'affaires i Darmstadt. Hans andre kone mottok tittelen grevinne av Romrod. Ekteskapet, som møtte stor skepsis innad i hans familie, blei annullert innen et år hadde gått. 

## Død
Storhertug Ludvig IV døde den 13. mars 1892 og hans trone blei besatt av sønnen, Ernst Ludvig. Hans lik blei begravd ved Rosenhöhe, mausoleet til huset Hessen utfor Darmstadt.

## Etterkommere
### Barn med prinsesse Alice

## Stamtavle

## Referanser
It (roman)

***It*** er en roman av Stephen King som ble utgitt i 1986. Den er en av hans lengste romaner på over 1000 sider og tok fire år å skrive.

## Handling
Under et kraftig regnvær i den fiktive byen Derry, Maine, seiler en seks år gammel gutt ved navn Georgie Denbrough en papir-båt langs de regnfulle gatene før båten skyller ned i et avløp. Når han titter ned i avløpet, oppdager Georgie en klovn som presenterer seg som Pennywise den dansende klovnen. Georgie, til tross for at han vet at han ikke burde snakke med fremmede, blir lokket av Pennywise til å strekke seg ned i avløpet og få tak i båten sin.

Men klovnen river armen av ham, og Georgie dør. Flere barn blir snart myrdet og lemlestet i Derry, Maine, men syv elleve-åringer trosser farene og tilintetgjør klovnen. Mange år senere er disse barna voksne og har mistet kontakten, og bare en av dem er fremdeles bosatt i Derry. Når Pennywise dukker opp igjen, må de gamle vennene igjen komme sammen for å ta hånd om Pennywise igjen.

## Filmatiseringer
* It (TV-serie), en miniserie fra 1990 med Tim Curry i rollen som «Pennywise».
* It (film), en kinofilm fra 2017 med Bill Skarsgård i rollen som «Pennywise».

## Eksterne lenker
* ''It'' hos Worlds Without End
Tyskland under Sommer-OL 1992

**Tyskland under Sommer-OL 1992**. 463 sportsutøvere fra Tyskland deltok i tjueseks sporter under Sommer-OL 1992 i Barcelona. De ble tredje beste nasjon med trettitre gull-, tjueen sølv og tjueåtte bronsemedaljer. Roeren Manfred Klein var landets flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljer

## Medaljevinnerne
Ungarn under Sommer-OL 1992

**Ungarn under Sommer-OL 1992**. 217 sportsutøvere, 159 menn og femtiåtte kvinner fra Ungarn deltok i tjuetre sporter under Sommer-OL 1992 i Barcelona. De kom på åttendeplass med elleve gull-, tolv sølv- og sju bronsemedaljer. Tibor Komáromi var landets flaggbærer under åpningsseremonien.  

## Medaljer

## Medaljevinnerne
USA under Sommer-OL 1992

**USA under Sommer-OL 1992**. Sportsutøvere fra USA deltok i flere sporter under Sommer-OL 1992 i Barcelona. USA ble nest beste nasjon med trettisju gull-, trettifire sølv- og trettisju bronsemedaljer. Friidrettsutøveren Francie Smith var landets flaggbærer under åpningsseremonien.
  
## Medaljer

## Medaljevinnerne
She Said Destroy

**She Said Destroy** er et death metal-band fra Oslo, etablert i 2000.

## Medlemmer
*Anders – vokal
*Bjørn Tor – gitar
*Espen – gitar/vokal
*Snorre – gitar/vokal 
*Torris – trommer
*Didrik – Bass 

## Diskografi
*2006: *[[Time Like Vines]]* (Candlelight Records/NAP)
*2008: *[[This City Speaks in Tongues]]* (Tabu Recordings)
*2012: ''Bleeding Fictio''n (Mas-Kina Recordings)

## Eksterne lenker
* She Said Destroy hos Urørt
* 
*
Spania under Sommer-OL 1992

**Spania under Sommer-OL 1992**. 442 sportsutøvere, 314 menn og 128 kvinner fra Spania deltok tjuefem sporter under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Spania ble sjette beste nasjon med tretten gull-, sju sølv- og to bronsemedaljer. Prins Felipe var Spanias flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljer

## Medaljevinnerne
Ola Frost

**Ola Frost** (1919–1988) var en norsk murmester, entreprenør og politiker (H).

Han var yngste sønn av ingeniør Herman Rønneberg Frost og hustru Synnøve Hartmann. Faren var direktør i entreprenørfirmaet og sementvarefabrikken AS Jernbeton. Ola Frost gikk realskolen og deretter Trondheim tekniske skole og Statens håndverks- og kunstindustriskole. Han tok svenne- og mesterbrev i murerfaget. Han giftet seg i 1942 med Emilie Mathilde (Milly) Thorsen. De kjøpte i 1952 det tidligere landstedet Sakslund på Hundhammeren i Malvik, som de ombygde til helårsbolig.

Ola Frost drev fra 1943 eget murmesterfirma i Trondheim. Etter at sønnen, ingeniør Per Frost, ble tatt opp i firmaet i 1971, ble firmaet utvidet med entreprenørvirksomhet. Frost Entreprenør leverte for en stor del totalentrepriser. I 1990-årene, etter lavkonjunktur i byggebransjen, begrenset Frost-familien sine virksomheter til eiendomsutvikling (Frost Eiendom), mens entreprenørvirksomheten (Frost Entreprenør) ble solgt til ansatte i selskapet. Den første bygningen som Ola Frost fikk oppført, Innherredsveien 1C i Trondheim, ble senere oppkalt etter ham (Frostgården).

Frost hadde en rekke verv i yrkesorganisasjoner, så som oldermann og styremedlem i Trondheim Murmesterlaug, viseformann i Trondhjems Håndverks- og Industriforening 1960–1963, medlem av landsstyret i Norske Murmestres Landsforbund fra 1966, president i Norske Håndverks- og Industribedrifters Forbund fra 1967 og formann i den nordenfjelske krets av Norsk Arbeidsgiverforening fra 1975. Han hadde også verv i finansvesenet og satt i representantskapene for Forretningsbanken og Den Nordenfjeldske Kreditbank, og som styreformann i Den Nordenfjelske Bykredittforening.

Frost var medlem av Malvik kommunestyre fra 1956 til 1967 og medlem av formannskapet fra 1960 til 1963. Den siste perioden satt også ektefellen Milly i kommunestyret. Han var formann i Malvik Høyre fra 1955 til 1959 og formann i Sør-Trøndelag Høyre fra 1962 til 1966. Ola og Milly Frosts datter Siri Frost Sterri ble senere stortingsrepresentant for Høyre.

Ola Frost var frimurer og provincialmester i Trondhjems Provincialloge fra 1970 til 1984.

Ola Frost ble utnevnt til ridder 1. klasse av St. Olavs Orden. Ola Frosts veg på Tempe i Trondheim er oppkalt etter ham.

## Referanser
Axel Løvenskiold

**Carl Axel Løvenskiold** (født 13. januar 1912 på Ullern, død 28. september 1980) var en norsk godseier, kunstmaler og politiker (H).

Han ble født inn i Løvenskiold-slekten som sønn av godseier Carl Løvenskiold og hustru Elise Braun. Han var bror til Herman Severin Løvenskiold til Øier og Fensjø. Søsteren Maren Johanne var gift med Jørgen Arthur Mathiesen.

Etter Oslo handelsgymnasium gikk han landbruksskole, og tok deretter sin jordbruksutdannelse i Skottland. I 1937 kjøpte han Ask gods på Ringerike og var også medeier av Ullern gård i Oslo. Løvenskiold debuterte som kunstmaler under Statens Kunstutstilling i 1952, og forfattet dessuten flere lokal- og slektshistoriske skrifter.

Han giftet seg i 1940 med Lucie Paus, datter av grosserer og fabrikkeier Nicolay Nissen Paus og Else Margrethe Paus, som tilhørte fjernt beslektede grener av samme slekt (deres siste felles forfar Povel Pedersson Paus døde i 1682); svigerfaren var en av grunnleggerne av industrikonsernet Paus & Paus, mens svigermoren var datter av stålgrosserer Ole Paus. Ask gods ble etter hvert overdratt til deres sønn Carl Axel Løvenskiold (1942–1991), og siden til sønnesønnen Fredrik Clarin Løvenskiold. En annen sønnesønn, Carl Axel Løvenskiold, overtok i 2009 Overud gård fra Thorvald Løvenskiold. Datteren Ingeborg Elise var gift med Sven Adolf Solberg, direktør i NEBB, som var sønnesønn til Peter Collett Solberg og dattersønn til Halfdan Wilhelmsen. Blant Ingeborg Elises døtre er Ingeborg Lucie Solberg, gift med Nils Astrup til Toresplassen, og Catharina Elise Solberg til Teien gård i Tønsberg.

Løvenskiold hadde en rekke verv i politikk, skogindustri og skogbrukets organisasjoner; blant annet var han formann i Buskerud Høyre 1946–1952, medlem av hovedstyret i Libertas 1956–1960, styremedlem i Follum Fabrikker 1961–1971, styremedlem i Bamble Cellulosefabrikk (1962–), styremedlem i Skogbruksforeningen av 1950 (nå Norskog) 1962–1968, styremedlem i skogforsikringsselskapet Skogbrand og medlem av representantskapet i *[[Morgenbladet]]*.

Portretter av Axel og Lucie Løvenskiold, malt av Ville Aarseth, er på Ask. Det samme er flere andre familieportretter av Lucies forfedre, herunder malerier av Hans Povelsson Paus og Susanne Paus.

## Utgivelser
* *Ullern Gårds historie*, 1959
* *Landmannsliv; 25 år på Ask*, 1962
* *[[Thorvald Meyer]] 1818 - 23. september - 1968*, 1968
* *Slekten [[Løvenskiold]]*, 1974 (tegnet stamtre), sammen med Herman L. Løvenskiold
* *Slekten Løvenskiold gjennom 300 år i Norge*, 1974, også sammen med Herman L. Løvenskiold

## Referanser
Cameron Stewart

**Cameron Stewart** (født 1991) er en engelsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Lincoln City FC. Han spiller ving, men kan også spille spiss. Han har tidligere spilt for blant andre Manchester United og Yeovil Town.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
11. serierunde i Tippeligaen 1992

**I norsk fotball for menn ble 11. serierunde i Tippeligaen 1992** spilt søndag 6. juli klokken 18:00.


## Fakta

## Eksterne lenker
* Tippeligaen 1992: Terminliste og resultater  på altomfotball.no
Johannes B. Havig

**Johannes Bernhard Havig** (født 11. oktober 1918 i Trondheim, død 13. august 1997 samme sted) var en norsk offiser.

Han var sønn av byrettsjustitiarius Jørgen Havig og hustru Ragnhild Selmer Bergersen. På farssiden var han oldebarn av Namsos bys grunnlegger, lensmann og stortingsmann Jørgen Johannes Havig. Morfaren var Trondheims ordfører Bernhard Konrad Bergersen, og morbroren var kommandør og stortingsmann Olav Bergersen.

Han gikk  Befalsskolen for Hærens artilleri og Krigsskolen, senere også Forsvarets høyskole. Han fikk også militær utdannelse i Storbritannia og Amerika. Havig tjenestegjorde som offiser i Storbritannia under den tyske okkupasjonen av Norge, og drev ammunisjonsrydding på Østlandet og i Nord-Norge etter frigjøringen. Han var nestkommanderende i Luftvernartillerigruppe Trøndelag i Trondheim 1947–1954 og 1958–1960, i mellomtiden nestkommanderende og hovedinstruktør ved Luftvernartilleriets skoleavdeling i Stavern 1954–1958. Deretter var han bataljonssjef ved Luftkommando Trøndelag på Ørlandet 1960–1964, sjef ved Luftkrigsskolen i Trondheim 1964–1967, oberst og sjef ved Forvaltningsstaben ved Luftkommando Sør-Norge 1967–1970 og sjef ved bygg- og eiendomsavdelingen i Forsvarets overkommando fra 1970 til han i 1978 ble stilt til disposisjon for generalinspektøren for Luftforsvaret. Etter at han avgikk med pensjon, flyttet Havig tilbake til Trondheim. 

Ved siden av sin militære tjeneste var Havig formann i Ørland Høyre 1961–1964 og medlem av Ørland kommunestyre og formannskap 1963–1964. Han var også formann i Trondhjems Turistforening 1965–1967 og sekretær i Tjenestetidsutvalget av 1967.

Han ble tildelt Deltagermedaljen med rosett, Haakon VIIs 70-årsmedalje, Defence Medal, 1939–1945 Star og France and Germany Star.

## Referanser
Rytmisk gymnastikk under Sommer-OL 2008 – Mangekamp kvinner

**Kvinnenes mangekamp** under Sommer-OL 2008 fant på Beijing National Indoor Stadium i 2008.

## Kvalifisering

## Finale
Welcome

***Welcome*** er et musikkalbum med Sirius. Albumet ble utgitt den 13. desember 2010. Dette er rapperens offisielle debutalbum.

## Sporliste

# «Welcome»
# «Taste of Gold» med Son of Light
# «Platinum Life» med Holee O
# «Who Am I»
# «When I Get Back» med Gabrielle Leithaug
# «Music & Lights» med Kristah Rhymes
# «Love Song» med Holee O
# «Far Away From Me»
# «Sirius»
# «Set If Off» med A-Lee og Jae-R
# «Thank You»
# «Fuck Up» med Askim Soul Children (bonus)
Marint verneområde

**Marint vernområde** er områdevern i sjø, som sikter mot å redusere belastningen på en eller flere arter i havområdet som er vernet. Dette er en middels streng verneform. I Norge er dette en form for områdevern som er mindre streng enn f.eks naturreservat eller biotopvernområde, men kan være noe strengere vernet et landskapsvernområde eller en nasjonalpark hva angår grad av inngrepsforbud.

## Marine vernområder i Norge
Marine vernområder opprettes med hjemmel i § 39 i naturmangfoldsloven, og vedtas ved kongelig resolusjon. Fylkesmennene er forvaltningsmyndighet for de fleste av verneområdene.

I Norge fastsettes inngrepsforbudene i overensstemmelse med havretten og havressursloven. Det er normalt både ferdsels- og fiskemuligheter i et marint verneområde, men det kan i vedtaket fastsettes særlige regler som avgrenser eller forbyr ulike typer virksomhet, forurensing, eller motorferdsel.

I juni 2013 opprettet Regjeringen følgende marine verneområder:

*Framvaren, fjord i Vest-Agder med uberørt fjordøkologi.
*Tauterryggen, grunne i Trondheimsfjorden med kaldtvanns korallrev.
*Saltstraumen i Nordland med unikt fauna- og marint dyreliv.

## Eksterne lenker
* Håndbok i områdevern og forvaltning (Direktoratet for naturforvaltning)
* Naturbase (Direktoratet for naturforvaltning)
* Naturmangfoldsloven (Lovdata)
Rytmisk gymnastikk under Sommer-OL 2008 – Mangekamp lagkonkurranse kvinner

**Kvinnenes lagkonkurranse i rytmisk gymnastikk** under Sommer-OL 2008 fant sted mellom 22. og 24. august på Beijing National Indoor Stadium.

## Kvalifisering

## Finale
Kristian Dyrnes

**Kristan Dyrnes** (født 20. april 1992) er en norsk syklist fra Sandnes i Rogaland. 

Dyrnes har vist seg å være et spennende ungt talent i året 2010 med flere gode internasjonale resultater, blant annet 10.-plass i VM for junior. Det kanskje mest bemerkelsesverdige resultatet i Norge var da han slo norgeseliten på en bakketempo under Norgescupavslutningen i Sandnes.

## Karriere
### Junior
Dyrnes begynte å sykle i alderen av 16 etter å ha drevet med ski og fotball i barndommen. Dyrnes brukte ikke lang tid før han nådde toppen av resultatlistene,
etter kun to år som aktiv syklist var Dyrnes allerede en av Norges mest lovende talenter for fremtiden. Med sterke resultater i både innland og utland. I 2010 ble Kristian fast på det Norske landslaget og har plukket med seg respektable resultater i Nations Cup gjennom sesongen, han kom også på en 10.-plass i VM det året.

## Meritter

;2010
: Junior-NM: 4.-plass (fellesstart) 9.-plass (tempo) 
:* Junior-VM: 10.-plass (fellesstart)
:* Trofeo 2010: 13.-plass (tempo)
:* Norges-cup Fana (junior)
:* Lagunen grand prix (junior)
:* Norges-cup Sandnes (junior) 10.-plass (fellesstart) 1.-plass (bakketempo) 
:* Oslo sykkelfestival (junior) 3.-plass (fellesstart) 5.-plass (tempo)
:* Course de la Paix (junior) 15.-plass sammenlagt
:* GP Herning (junior) 10.-plass
:* Amerika løpet (junior)

;2011
:* Ica mila
:* Himmerland Rundt 24.-plass
:* Jæren sykkelfestival Rankingritt 5.-plass
:* Rogaland Grand Prix 19.-plass

;2012
:Norges-Cup sammenlagt
::* Jæren sykkelfestival Norges-Cup
::* IK Hero Norges-Cup

## Kilder
# http://www.syklingensverden.com/baglercms.php?articleID=24018&catID=-1
# https://web.archive.org/web/20181011172916/http://www.sykkelnytt.no/Kristian+Dyrnes+raskest+av+alle/cid/a13838_23800/
# https://web.archive.org/web/20181011172909/http://www.sykkelnytt.no/Kristian+Dyrnes+inn+til+sterk+10.plass+i+Jr.VM/cid/a12499_20956/
# https://web.archive.org/web/20181011172916/http://sykkelnytt.no/Seier-til-Rasmussens-lag-i-Himmerland/cid/a18252_20956/

## Eksterne lenker
*
Dobbeltclutching

**Dobbeltclutching** er en måte å skifte gir på med en bil med manuell girkasse. Metoden innebærer å trykke inn clutchen, ta bilen ut av gir til giret står i fri, gi gass så turtallet på motoren øker og ta clutchen ut og inn igjen mens giret står i fri. Giret settes deretter i nytt gir og clutchen tas ut. 

For å forklare hva som skjer må man tenke seg motorakslingen med svinghjulet som er ene siden av clutchen. Denne går så fort som motorens turtall bestemmer. Akslingen mellom clutchen og girkassa roterer også så fort som bilens turtall bestemmer, men når både clutch er frikoblet og giret er i fri roterer denne fritt og kan miste rotasjonen. Akslingen fra girkassa til hjulene følger rotasjonen som tilsvarer rotasjonen i hjulene og farta bilen har. 

## Synkronisering i girkasser
Synkroniseringen i moderne girkasser består av friksjonsringer som virker når girstanga føres inn mot et gir. Da vil akslingen mellom clutch og girkasse settes i samme rotasjonshastighet som den vil få i det giret girstanga er på vei mot. Når tannhjulene i girkassa møtes har de nesten samme hastighet og bilen går inn i nytt gir uten problemer.

Hvis synkroniseringen virker dårlig, vil det være lett å gire til høyere gir, siden akslingen mellom clutch og girkasse da skal ha langsommere rotasjon, tilsvarende det reduserte motorturtallet med høyere gir. Dette kommer av at akslingen vil miste noe rotasjonshastighet når den er frikoblet. 

Når man girer ned til et dårlig synkronisert gir, må rotasjonen i akslingen mellom clutch og girkasse økes, forholdsvis like mye som motorturtallet økes ved lavere gir, om ikke tannhjulene skal treffes med ganske forskjellig hastighet. Denne økningen av rotasjonshastighet oppnås med dobbeltclutchingen siden turtallet på motoren økes og clutchen kobles / pedalen slippes ut mens giret står i fri. Da økes rotasjonshastigheten på akslingen mellom clutch og girkasse ved hjelp av motoren.

Moderne girkasser har synkroniserte gir som gjør dobbeltclutching overflødig. Siden første gir nesten kun brukes fra stillestående, kan det være dårlig synkronisering for første giret også på nyere biler. Hvis man kjører sakte og skal gire til første giret kan det derfor være nødvendig å dobbeltclutche. På mange biler fra 60-tallet kunne det være nødvendig også å dobbeltclutche ned i 2. gir. På eldre biler uten synkronisering kunne det også være nødvendig å dobbeltclutche opp i gir, og man måtte alltid dobbeltclutche ved skifte til lavere gir.

## Se også
* Usynkronisert girkasse
Smurfenes beste

***Smurfenes beste*** er en samleplate med sang av Geir Børresen, utgitt i 1993. Musikken er opprinnelig skrevet av nederlenderen Vader Abraham (psevdonym for Pierre Kartner) som et spinoff-produkt til den belgiske tegneserien *[[Smurfene]]*.

«Smurfenes beste Hip-single» ble også utgitt på CD-singel samme år.

## Sporliste
# «Smurfesangen»
# «Skal vi smurfe gåter?»
# «Det fin's en smurf i oss alle»
# «Smurfeøl»
# «Smurf-ba-be-ri-ba»
# «Smurfer alle smurfer?»
# «Den syvende smurf i huset»
# «Julefest i Smurfeland»
# «Smurfenes beste Hip-single»
# «Dippedi-da, dippedi-deg»
# «Slipp smurfen i deg fri»
# «Tullesang»
# «Jeg vil finne et sted»
# «Hvordan blir man større?»
# «Alle gode ting er smurf»
# «Diktersmurfen»

## Eksterne lenker
*
Salongen

***Salongen*** er et norsk nettidsskrift for filosofi og idéhistorie. Det ble etablert høsten 2009 og presenterer artikler og kommentarer om bøker, forskning og aktuelle debatter på fagfeltet. *Salongen* fungerer også som en møteplass for fagfolk, studenter og andre med interesse for fagene. 

Salongen ble opprinnelig startet opp med støtte fra fagbokhandelen Akademika, men er i dag økonomisk uavhengig.

Salongen er medlem av Norsk Tidsskriftforening og støttes av Kulturrådet. 

## Redaksjonen
Per 2025 består redaksjonen av:

* Arild Julius Østrem (redaktør)
* Per Ivan Grini (redaktør)
* Amanda Torsteinsdatter Hersvik
* Jørgen Aarnes
* Lina S. Jønsson
* Eirik M. Fevang
* Rasmus S. Haukedal
* Henning Eidjord
* Henrik Heitmann
* Mads S. Lerø
* Øyvind Evenstad
* Simon Andrup
* Greger K. Røseth Vestgøte
* Emil Perron

Tidligere redaktører inkluderer: 

* Eilif Guldvog Hartvedt 
* Hannah Winther 
* Solveig Nygaard Selseth
* Vilde Andrea Pettersen
* Hilde Vinje
* Alexander Myklebust
* Svein Henrik Nyhus
* Henrik Wathne
* Kamilla Østerberg

Tidligere redaksjonsmedlemmer inkluderer:
*Anna Karlsson
*Maia Nielsen
* Audun Syltevik
* Peter Johansen
* Fridtjof Elgesem
* Clemet Askheim
*Oda Davanger
*Isak Lønne Emberland
*Bård Hobæk
*Hedda Susanne Molland
*Bjarne Oppedal
*Solveig Nygaard Selseth 
*Ane Vestby Øiesvold 
*Feroz Mehmood Shah

* Hilde Bondevik
*Tore Espedal
*Martin Fjeld
* Haakon Flemmen
* Hallvard Fossheim
*Lise Gundersen
* Ellen Krefting
*Eirik Høyer Leivestad
* Frida Skatvik
* Mariann Solberg
*Espen D. Stabell
* Ingrid Grønli Åm

## Referanser


## Eksterne lenker
*
John Kay (oppfinner)

**John Kay** (født 17. juni 1704 i Bury i Lancashire, død 1780) var en engelsk oppfinner. I 1733 oppfant han den flygende skyttelen, som ble et viktig bidrag til den industrielle revolusjonen. Veverne i Colchester mislikte oppfinnelsene hans som de mente ville ta fra folk arbeidet. Fabrikkeierne i Leeds tok i bruk skyttelen, men uten å betale noe vederlag til Kay. Han gikk til rettssak og saksomkostningene ble en stor byrde for ham. Han forlot England og slo seg ned i Frankrike.

## Referanser
Longjing (Yanbian)

**Longjing** (kinesisk: 龙井 ; pinyin: *Lóngjǐng*) er et byfylke i det autonome prefektur Yanbian i provinsen Jilin i Folkerepublikken Kina. 

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Byfylket har en stor koreansk befolkning.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmesider
Brikett

**Brikett** er en fornybar energikilde som er laget av treflis, skogsavfall, sagbruksavfall, torv eller landbruksavfall. I Norge er så godt som all produksjon basert på treflis. Biomassen blir komprimert eller presset til stavformede kubber med en diameter større enn 25 millimeter. Biomassen blir normalt presset sammen uten bruk av bindemidler. Brikett levert i bulk har typisk en diameter på 55-75 mm. Normalt blir brikett brukt i mellomstore og store varmesentraler. (Årsforbruk 1,5 GWh og større) Som et alternativ, og da særlig i mindre anlegg kan en nytte pellets i stedet for briketter.

Trekullbriketter er en variant av kull som brukes til grilling. De selges sekkevis eller som innhold i engangsgriller.

## Brennverdi
Ifølge Norsk Standard NS 3168:2000 skal energiinnholdet i en brikett (gruppe 1) være på minst 16,2 MJ/kg (4,45 kWh/kg) og fuktinnholdet være maksimalt 12 %. Normalt er norsk brikett produsert fra gran eller furu. Disse treslag har en noe lavere brennverdi enn bjørk. Dersom denne briketten blir brent i en kjel med virkningsgrad på 85 %, blir effektivt energiinnhold 3,8 kWh pr. kg. Med en brikettspris på f.eks. kr 1,50 pr. kg svarer det til en brenselpris på 39 øre/kWh.

## Norsk produksjon
Den norske produksjonen av brikett, som er basert på treverk, flis osv., var i 2010 på 31.2550 tonn. Av dette ble 4.790 tonn eksportert. Det ble importert 19.568 tonn. Briketter som er produsert med avfall som basis er ikke medtatt i denne statistikken.

Det var i 2010 14 produsenter og 6 importører av brikett. Solør Bioenergi og Norsk Biobrensel er pr. 2010 de desidert største produsentene i Norge. De står for ca 75 % av produksjonen.

## Norsk forbruk
Brikett leveres i "husholdningspakker", storsekker og som bulk. Pris (2010) inklusive moms ligger på ca 48 øre/kWh for "husholdningspakker", ca 30 øre/kWh for storsekk og ca 27 øre/kWh for bulkleveranser. Brikett brenner svært rent med svært lave verdier av sot og partikler.
## Referanser


## Eksterne lenker
* Norsk bioenergiforening
* Norsk Biobrensel
* Solør Bioenergi
Maagereiret

**Maagereiret** var forfatter Gabriel Scott sin bolig på Brattekleiv på Tromøy i Arendal.

Huset ble bygget på 1840-tallet og sto på festet grunn med en festeavgift på to speciedaler. Da Scott kjøpte huset i 1917 het huset «Lunebo», men Scott ga det navnet «Maagereiret».

Scott bodde i huset til sin død i 1958, og snaut 30 av hans bøker ble utgitt mens han bodde der, inkludert hans mest populære; romanene Kilden (1918) og Det gyldne evangelium (1921).

Huset er sammen med nabohuset «Endresens pensjonat» omfattet av en egen reguleringsplan hvor stedet er regulert til «spesialområde med formål bevaring av bebyggelse/anlegg», men ikke fredet. Reguleringsplanen ble vedtatt av kommunestyret i Tromøy, 18. februar 1985.

Huset er per 2010 i familiens eie.

## Eksterne lenker
* Reguleringsbestemmelser for Endresens pensjonat og Maagereiret, 1985 ( PDF-fil)
Per Schwenzen

**Per Schwenzen** (født 3. februar 1899 i Moss, død 4. november 1984 i Pullach ved München) var en norsk kabaretkunstner og manusforfatter.

## Liv
Schwenzen kom til Berlin etter den første verdenskrig. Der ble han i 1920-årene kjent som konferansier, kabaretkunstner og kabaret-forfatter. Han arbeidet blant annet ved *[[Café des Westens|Café Größenwahn]]*, *[[Kabarett der Komiker]]* og *Wilde Bühne*.

Under nasjonalsosialismen skrev han, ofte sammen med andre forfattere, manus for kriminalfilmer og komedier (som *[[13 stoler]]* med Heinz Rühmann og Hans Moser). Han skrev også skuespill og oversatte verker av norske forfattere.

Etter krigen fortsatte han som manusforfatter uten problemer. En av hans største suksesser kom i 1955 med filmen *[[Ich denke oft an Piroschka (Film)|Ich denke oft an Piroschka]]* med Liselotte Pulver i hovedrollen. Flere av hans manus ble skreddersydd til Hans Albers. Enkelte av filmmanusene ble også gjort om til romaner, hvor Schwenzen hadde ansvar som medforfatter.

I tillegg jobbet Per Schwenzen også som musikalsk librettist og (først og fremst i 1970-årene) som forfatter av hørespill.

Schwenzen var manusforfatter av den kontroversielle adapsjonen *[[Arvingen til Bjørndal (1960)|Arvingen til Bjørndal]]* av Trygve Gulbranssen *[[Bjørndaltrilogien|Bjørndaltrilogi]]*. I ettertid kritiserte han filmselskapet for behandlingen av filmrettighetene og Gulbranssen selv.

Han var bror av skuespillerne Hjalmar Fries og Harald Schwenzen.

## Filmografi

## Librettoer
* *Signorina*. Musikal. Musikk: Robert Stolz. UA 1955 Nürnberg (Operahus)
* *Das Blaue vom Himmel*. Musikalsk komedie (sammen med Robert Gilbert og Friedrich Hollaender). Musikk: Friedrich Hollaender. UA 1959 Nürnberg (Operahus)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Frydenberg skole

**Frydenberg skole** er en 8&ndash;10 skole (ungdomsskole) beliggende på Frydenberg i bydel Grünerløkka i Oslo. Skolebygget ble åpnet på skuddårsdagen, 29. februar 2012. 

Skolebygget var planlagt åpnet høsten 2011 i adressen Frydenbergveien 48, men utbygger klarte ikke å overholde fristen, slik at ny dato for åpning ble satt til januar 2012. Skolestart for elevene høsten 2011 som kom fra Hersleb skole og Sinsen skole ble dermed i byggene til den nedlagte Hovin skole. På skuddårsdagen 29. februar ble skolen offisielt åpnet av byråd Torger Ødegaard.

Skolen er bygget på et industri- og næringsområde. Arkitektfirmaet Arch Uno AS fikk oppdraget med å utforme skolen på en måte som ivaretok det historiske. Per Kure AS hadde sitt fabrikkanlegg her, oppført i 1935, senere overtatt av selskapet Asea Per Kure. I 1944 ble bygningen sprengt av motstandsfolk fra Osvald-gruppen. 

Skoleanlegget består av et midtskip (industrihall) og to sideskip.  Byggekontrakten med NCC Construction Norge var estimert til 160 millioner kroner. Byggingen av skolen kostet mer enn budsjettert og totalprisen ble på ca. 900 millioner kroner

Skolen har egen kantine og bibliotek. Under bakkeplan ligger en flerbrukshall. Skolebygget er på ca. 6500 kvadratmeter, og flerbrukshallen på ca. 2000 kvadratmeter. Diverse kunstverk er integrert i fellesarealene.

Da skolen ble åpnet i 2012 ble Osvald-gruppens krigsinnsats markert, da 23 av sabotørene ble hedret ved at de fikk rom på skolen oppkalt etter seg. Skolens bibliotek ble oppkalt etter sabotasjelederen Asbjørn Sunde selv.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Frydenberg skole: Undervisningsbygg om planleggningen. Besøkt 10. januar 2012
* Transformatorskolen: Kulturetaten om kunstprosjektet. Besøkt 10. januar 2012
Luftromskrenkelse

**Luftromskrenkelse** innebærer at et fly kommer inn i kontrollert luftrom uten å ha fått klarering for flyging i vedkommende luftrom. Slike luftromskrenkelser begås oftest av mindre fly. Det kan skje at flyet allerede har vært i kontakt med vedkommende flygeleder, er på samme flyradiokanal og kallesignalet er kodet inn på skjermen til flygelederen. Da kjenner flygelederen flyets planer om høyde og bestemmelsested, og forseelsen blir noe mindre alvorlig. 

Dersom et fly kommer inn i kontrollert luftrom uten at flyger og flygeleder har vært i kontakt, må flygelederen lede annen trafikk langt unna kursen til flyet. Situasjonen blir utrygg siden flygelederen ikke vet hva slags hensikt den aktuelle flygeren har. Slike unnamanøvre for ruteflytrafikken kan være kostbart for flyselskapene og tidkrevende for passasjerene.

Kontrollerte luftrom er områder som er begrenset i høyde, med øvre og nedre grense og med yttergrenser som vanligvis er angitt på kart. Yttergrensene kan også være angitt som linjene mellom punkter med publiserte geografiske koordinater. Rundt de litt større, kontrollerte flyplassene er det en kontrollsone fra bakken opp til 2000 til 4000 fot over havet. Over kontrollsonen, eller over kontrollsonene for flere flyplasser er det ofte en TMA som dekker et langt større område enn kontrollsonen rundt flyplassen.

Utenfor kontrollert luftrom kan fly bevege seg fritt uten å opprette kontakt med flygeleder i et flytårn eller i en kontrollsentral. For slike flyginger er det vanlig å sende "blindt" på frekvensen til Norges Luftsportforbund, 123,500 MHz, slik at eventuelle andre fly i samme luftrom vet hvilket fly som flyr i hvilken høyde ved hvilket sted og i hvilken retning. Når slike sendinger tas imot av andre fly sendes gjerne tilsvarende melding tilbake med egne verdier og sted.

## Årsaker til luftromskrenkelser
Dersom en flyger er usikker på hvor han er og har navigert feil, kan resultatet være at han kommer inn i kontrollert luftrom uten at han vet det selv. I slike situasjoner er det viktig å kontakte en flykontrollenhet i nærheten som kan se flyet på radarskjermen og anbefale kursretning og høyde.

De siste ti årene har det ikke kommet nye versjoner av kart for nedre luftrom over Norge, før i august 2010. Når flygerne har kart med grenser som kan være forandret er det større fare for å begå en luftromskrenkelse.

Småflygere kan ha stor respekt for å forstyrre flygeledere, spesielt når de er travelt opptatt med ruteflytrafikken. Dersom flygeren har vært i kontakt med flygelederen og forventer å bli kalt opp før ny luftromsgrense passeres, kan klareringen for det nye luftrommet bli bedt om og gitt for sent.
Sturmey-Archer

**Sturmey Archer** var en britisk produsent av navgir for tråsykler. I 2001 ble selskapet kjøpt av det taiwanske selskapet SunRace.

## Historikk

Tidlig på 1900-tallet utviklet og patentbeskyttet ingeniøren William Reilly og journalisten Henry Sturmey hvert sitt tretrinns navgirsystem. Løsningene hadde tilsvarende indre struktur, med en enkelt planetserie som ga tre utvekslinger, et reduksjonsgir, direkte-overføring, og et overdrive.

Sturmey og Reilly ble introdusert til hverandre av den kjente sykkeljournalisten F.T. Bidlake. Alfred Pellant hadde i et brev til Bidlake fortalt at han arbeidet med Reilly på et tretrinns navgir. En stund etter fortalte også Sturmey om sitt arbeid med en ny løsning. Bidlake fortalte dette til Frank Bowden, administrerende direktør for sykkelprodusenten Raleigh.

Reilly presenterte løsningen for Bowden omtrent samtidig med at Sturmey patentbeskyttet sin løsning. Kort etter ble et fellesmøte avholdt, der det kom til enighet om at Bowden skulle få bygget Reillys nav med navnet *Sturmey-Archer*.

Selskapet ble stiftet som syndikatet *the Three-Speed Gear Syndicate* den 28. januar 1903.
Novolazarevskaja forskningsstasjon

**Novolazarevskaja** (russisk: Станция Новолазаревская, til daglig forkortet *Novo*) er en russisk forskningsstasjon i Antarktis. Stasjonen ligger i Dronning Maud Land og ble åpnet 18. januar 1961 av den sjette sovjetiske antarktisekspedisjonen.

## Beliggenhet
Novolazarevskaja ligger i den østlige delen av Schirmacheroasen i Vassfjellet i Dronning Maud Land. Nord for stasjonen strekker Nivlisen seg om lag 80 kilometer til Prinsesse Astrid Kyst. Innlandsisen sør for Vassfjellet reiser seg til en høyde av 1500 meter 50 kilometer fra stasjonen. Den indiske forskningsstasjonen Maitri ligger bare fem kilometer unna.

## Historie
I forbindelse med Det internasjonale geofysiske år (IGY) 1957/1958 oppførte Sovjetunionen 10. mars 1959 forskningsstasjonen Lazarev på isbremmen i nærheten av Vassfjellet. Den ble oppkalt etter admiral i den keiserlige russiske marine, Mikhail Lazarev. Stasjonen ble i 1961 flyttet til Schirmacheroasen og omdøpt Novolazarevskaja («Nye Lazarev»).

## Besetning
Stasjonen har en maksimal kapasitet på 70 personer om sommeren, mens det om vinteren befinner seg gjennomsnittlig 30 forskere og teknikere.

## Forskning
I 1964-1965 deltok mannskapet på stasjonen i vitenskapelige prosjekter i anledning Det internasjonale stille solår. På Novolazarevskaja ble det gjennomført målinger på sørlys, ionosfæren, jordas magnetfelt og været for å undersøke påvirkningen fra solaktiviteten på jorda under solflekkintensitetens minimum.

Den vitenskapelige forskningen ved stasjonen omfatter disiplinene geodesi, glasiologi, limnologi, geomagnetisme, geologi, biologi, seismologi, meteorologi og andre spesialområder.

## Logistikk

Novolazarevskaja har en flystripe på stabil blåis. Siden 2002 har organisasjonen DROMLAN (Dronning Maud Land Air Network) gjennomført vitenskapelige og kommersielle flygninger med en Iljusjin 76TD fra Cape Town til *Novo Airfield*. Operatør for flygningen er Antarctic Logistic Centre International (ALCI). Novolazarevskaja er et logistikknutepunkt for Dronning Maud Land, og betjener blant annet de tyske stasjonene Neumayer III og Kohnen, samt Halley, SANAE, Troll og Syowa.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Novolazarevskaya station Arctic and Antarctic Research Institute
Borivoj II av Böhmen

**Bořivoj II** (født ca. 1064, død 2. februar 1124), av huset Přemyslid, var hertug av Böhmen fra 25. desember 1100 til mai 1107 og fra desember 1117 til 16. august 1120. Han var yngre halvbor av Bretislav II. Bořivoj tilhørte Det přemyslidiske dynasti. 

Han måtte først kjempe mot sin fetter Oldrich av Brno, som hadde tatt kontroll over områdene som var blitt tatt fra hans far. Oldrich søkte støtte fra keiser Henrik IV av Det tysk-romerske rike, men denne hadde gitt sin støtte til Borivoj og Oldrich måtte flykte til Mähren. 

I 1102 døde hertug Władysław I Herman av Polen. Sammen med sin fetter Svatopluk støttet Borivoj først Zbigniew mot Boleslaw III av Polen, men Boleslav betalte ham for å trekke seg ut av konflikten. Svatopluk var rasende over dette og forsøkte å få kong Koloman av Ungarn til å gå til krig mot Borivoj. I 1107 gjorde Borivojs yngre bror Vladislav opprør med støtte av Koloman, og tok Praha. Svatopluk, som hadde fanget Borivoj, men var blitt presset av keiseren til å slippe ham fri, besteg tronen. 

I 1108 angrep Borivoj med støtte av Boleslav, mens Svatopluk og Henrik var opptatt med å angripe Ungarn. Svatopluk måtte vende hjem for å forsvare sin trone, mens keiseren invaderte Polen. Under felttoget ble Svatopluk myrdet av en tilhenger av Borivoj, men tronen gikk til Vladislav. I 1117 ble brødrene forsonet, og delte makten fram til 1120, da Borivoj ble presset i eksil i Ungarn der han døde i februar 1124.

## Referanser
Topa Inka

**Topa Inka** eller **Túpac Inca Yupanqui** (bokstavelig «edle inka bokholder») var den tiende *Sapa Inca*, inkahersker, av Inkariket (1471–1493), og den femte fra Hanandynastiet. Hans far var Pachacuti, og hans sønn og etterfølger var Huayna Cápac.

Hans far utpekte ham som kommandant av inkahæren i 1463 og han utvidet riket nordover langs Andes gjennom dagens Ecuador. Han fikk en særlig ømhet for byen Quito som han fikk ombygd med arkitekter fra Cuzco. I løpet av denne tiden delte hans far Pachacuti kongedømmet Cuzco inn i *Tahuantinsuyu*, de «fire provinser».

Han ble hersker ved sin fars død i 1471 og styrte fram til sin egen død i 1493. Han erobret Chimor som okkuperte den nordlige kysten av hva som i dag er Peru, den største gjenværende rival til inkaene.

Ifølge overleveringen fikk han besøk av noen folk som kom seilende på en flåte. De kunne fortelle om en land langt borte hvor det var store mengder gull og kostbare skatter. Han organiserte deretter en stor ekspedisjon som bestod av mange flåter og 20 000 mann. Han drog ut på en reise som varte i flere måneder. Han hadde med seg hjem gull og kostbarheter, og noen personer med mørk hud.

Det er usikkert i dag hvordan man skal forstå disse opplysningene, hvis man i det hele tatt skal ta dem alvorlig. Noen mener at han kom i kontakt med noen folk fra øyene i Stillehavet, men det ser ut til at det var lite gull og kostbare skatter noe sted der. Noen mener snarere at han kan ha hatt kontakt med noen folk i Mellom-Amerika, som kan passe til beskrivelsen.

Han fikk en rekke barn med sine koner og konkubiner. Han døde i Chinchero. Ifølge en påstand døde han etter å ha blitt forgiftet av Chuqui Ocllo, en av konene.
First Hotels

**First Hotels AS** er en norskeid hotellkjede som pr. 2025 har mer enn 30 hoteller i Sverige, Norge og Danmark.

First Hotels ble grunnlagt som en svensk hotellkjede av Asmund Haare i 1993 og ble etablert også i Norge, Danmark og Spania. Som en del av en joint venture-avtale mellom Flying Elephant og Belvar, ble First Hotels en del av konsernet Maribel i 2018. Etter konkursen i Maribel i 2020, kjøpte investorene Kristian Lundkvist og Espen Aubert hotellkjeden, og solgte den videre til Enter Tromsø Hotels & Apartments AS i 2025. Sistnevnte selskap er en del av konsernet Seljeli Invest AS, et familieeid selskap eid av Idar Gabrielsen og hans sønner Mathias og Torje Gabrielsen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Turn under Sommer-OL 2008 – Bom kvinner

**Kvinnens bom** under Sommer-OL 2008 fant sted den 19. august 2008 på Beijing National Indoor Stadium.

## Resultater
Turn under Sommer-OL 2008 – Skranke kvinner

**Kvinnenes skranke** under Sommer-OL 2008 fant sted den 18. august 2008 på Beijing National Indoor Stadium.

## Resultater

### Omkamp
Siden det ble likt på gull og sølvplass, måtte det til en omkamp mellom Nastia Liukin og He Kexin.
Kinas petroleumsuniversitet

**Kinas petroleumsuniversitet** (**CUP**) (forenklet kinesisk: 中国石油大学, tradisjonell kinesisk: 中國石油大學, pinyin: *Zhōngguó Shíyóu Dàxué*) er et universitetssystem bestående av to universiteter. CUP består av i alt 26 colleges, som tilbyr totalt 89 bachelorprogram, 249 masterprogram og 92 doktorgradsprogram. 

Det begynte i 1953 som *Beijings petroleumsinstitutt*. Det ble flyttet til  Dongying i provinsen Shandong i 1969, og navnet ble da endret til *Østkinas petroleumsinstitutt*. Beliggenheten var naturlig på grunn av Shenglifeltet, et stort oljefelt i dette området. I 1988 fikk det navnet *Petroleumsuniversitetet*, med avdelinger både i Shandong (både i Dongying og i Qingdao) og i Beijing. I januar 2005 fikk de to universitetene navnet *Kinas petroleumsuniversitet*. 

CUP er del av det offisielle satsingsprogrammet Prosjekt 211. 

## Forelesere og Alumner
CUP har utdannet en rekke ledere for statlige og private energiselskap. Flere er medlemmer av Det kinesiske vitenskapsakademi og Det kinesiske ingeniørsakademi. Blant dem er: 
* Wu Yi - tidligere visestatsminister i Folkerepublikken Kinas statsråd mellom 2003 -- 2008, og medlem av Det kinesiske kommunistpartis politbyrås stående komité.
* Zhou Yongkang - tidligere medlem av Det kinesiske kommunistpartis politbyrås stående komité og tidligere sekritær for Det kinesiske kommunistiske partis sentralkomites kommisjon for politikk og rettsvesen.
* Shen Zhonghou - vinner av en pris utgitt av Det kinesiske ingeniørsakademi. 
* Li Gensheng - vinner av en pris utgitt av Det kinesiske ingeniørsakademi.
* Gao Deli - vinner av en pris utgitt av Det kinesiske vitenskapsakademi.
* Wang Tieguan - vinner av en pris utgitt av Det kinesiske vitenskapsakademi.

## Universiteter
* Kinas petroleumsuniversitet - Beijing, med to campuser.
** Kinas petroleumsuniversitet - Beijing ved Changping i Beijing, etablert i 1953
** Kinas petroleumsuniversitet - Beijing ved Karamay i Xinjiang, etablert i 2015
* Kinas petroleumsuniversitet - Østkina med to campuser
** Kinas petroleumsuniversitet - Østkina ved Qingdao i Shandong, etablert 2004
** Kinas petroleumsuniversitet - Østkina ved Dongying i Shandong, etablert i 1969

## Referanser




## Eksterne lenker
*  China University of Petroleum 
* China University of Petroleum 
*  Official Application System
Norsk institutt for bunad og folkedrakt

**Norsk institutt for bunad og folkedrakt** (**NBF**) (tidligere **Bunad- og folkedraktrådet**) er en nasjonal vitenskapelig institusjon som arbeider med dokumentasjon, forskning og formidling av folkedrakt og bunad som kulturuttrykk, og bruk og tilvirking av disse drakttypene.

## Organisering
Bunad- og folkedraktrådet var tidligere en selvstendig statlig institusjon underlagt Kulturdepartementet og ledet av en direktør. Fra 2008 har institusjonens administrasjon vært underlagt Valdresmusea AS, ledet av en daglig leder med faglig ansvar.Institutet er delegert nasjonale oppgaver på det bunad- og folkedraktfaglige feltet fra Kulturdepartementet. I tillegg består institusjonen av et fagråd oppnevnt av Kulturdepartementet, som har rådgivende oppgaver. I 2010 skiftet selve institusjonen navn til Norsk institutt for bunad og folkedrakt, mens fagrådet nå bærer navnet Bunad- og folkedraktrådet. I forbindelse med navneskiftet i 2010 ble institusjonens rolle som en nasjonal vitenskapelig institusjon understreket.

Norsk institutt for bunad og folkedrakt holder til på Fagernes, i samme bygg som Valdres Folkemuseum.

Ledere:
*Åse Lange (1968–1980)
*Magny Karlberg (1980–2006)
*Gunn Jensberg (2006–2008)
*Anne Kristin Moe (2008–2011)
*Stian Roland (2012-2015)
*Camilla Rossing (2016-)

## Oppgaver
Norsk institutt for bunad og folkedrakts oppgaver er: 
* Bygge opp og forvalte arkiv med draktregistreringer  og annen dokumentasjon knytta til folkedrakter og bunader.
* Drive forskning på bakgrunn av et bredt kulturhistorisk dokumentasjonsarbeide, og slik produsere ny kunnskap om folkedrakt og bunad. 
*Formidle kunnskap og stille innsamla materiale til rådighet for de som arbeider med draktspørsmål.
 

På grunnlag av feltarbeid fra hele landet har instituttet etablert et omfattende arkiv bestående av draktregistreringer, foto, snittmønster og skisser, samt nedtegninger av tradisjonsmateriale fra ulike distrikter. Både bunadbrukere og -produsenter kan få råd i forhold til hva det historiske kildematerialet viser.

## Historikk
Forgjengeren til Norsk institutt for bunad og folkedrakt var Statens bunadsnemnd, som ble etablert i 1947. I 1955 skiftet nemnda navn til Landsnemnda for bunadsspørsmål. I 1967 ble nemnda omorganisert, fikk eget sekretariat og nye statutter. Det ble bestemt at nemnda skulle settes sammen av fagpersoner med vitenskapelig kompetanse, og at nemnda bare skulle arbeide med bunader som var bygd på folkedrakter, dvs. ikke omfattet moderne fantasidrakter. I 1986 skiftet institusjonen navn fra Landsnemnda for bunadsspørsmål til Bunad- og folkedraktrådet.

1. januar 2008 ble sekretariatet til Bunad- og folkedraktrådet konsolidert med Valdresmusea, med et rådgivende fagråd oppnevnt av departementet. Institusjonen skiftet 1. oktober 2010 navn til Norsk institutt for bunad og folkedrakt (NBF), mens det statlig oppnevnte fagrådet beholdt navnet Bunad- og folkedraktrådet.
## Referanser


## Eksterne lenker
* Norsk institutt for bunad og folkedrakt
* Valdresmusea
Kaupang

**Kaupang**  er et stedsnavn, som betyr handelssted, markedsplass eller by. 

På svensk betyr ordet *[[köping]]* og det finske ordet *kaupunki* «by».

## I Norge
Flere steder i Norge er blitt kalt *Kaupang*.  
* Kaupangen i Skiringssal i Vestfold er nevnt som den eldste daterte bydannelsen i Norge.
* Kaupanger Sogndal kommune oppstod trolig som sesongmessig markedsplass rundt år 1000
* «Kaupangen i Nidaros» var opprinnelsen til dagens Trondheim.
* Borgundkaupangen var et sentralt handelssted på Sunnmøre i middelalderen. 
* Blant en rekke andre norske stedsnavn som viser tilbake til gamle handelsplasser, er Kopervik på Karmøy, Koppang i Østerdalen og Koppangen i Troms.

## I Sverige, Danmark og England
Navneformen tilsvares av svensk *köping* som i Köping på Öland, en viktig handelsplass i vikingtiden. 

På dansk ses *-købing* som i Ringkøbing.

I England brukes ordet *Chipping* som i Chipping Barnet og Chipping Norton.

## Se også
* Bydannelse i Norden

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Vikingbyen Kaupang
Nicholas Payton

**Nicholas Payton** (født 26. september 1973) er en trompetist fra New Orleans, Louisiana som spiller jazz. Han er sønnen av den kjente bassisten Walter Payton. Nicolas Payton begynte å spille trompet i en alder av fire år og da han var ni år spilte han i bandet Young Tuxedo Brass Band sammen med sin far. Han studerte ved New Orleans Center for Creative Arts, og deretter ved Universitetet i New Orleans, der han studerte sammen med Ellis Marsalis som senere også ble en kjent musiker.

Etter å ha turnert sammen med blant andre Marcus Roberts ­og Elvin Jones tidlig i 1990-årene, signerte Payton en platekontrakt med Verve Productions, hans første album med dette studioet, *From This Moment*, ble publisert i 1994. I 1996 opptrådte han på soundtracket til filmen *Kansas City*, og i 1997 mottok han en Grammy Award innen kategorien Best Instrumental Solo. Etter å ha spilt inn sju album ved Verve Productions, signerte Payton med Warner Bros Records.

I 2008 ble Payton en del av gruppen The Blue Note 7, som ble dannet til ære for syttiårsdagen for The Blue Note Records. Gruppen spilte inn et album i 2008, kalt *Mosaic*, som ble utgitt i 2009 på Blue Note Records / EMI, og Payton var med da gruppen var på turne i USA under promoteringen av albumet mellom januar og april 2009.

Payton spiller også piano, og noen ganger spiller han begge instrumentene samtidig.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Turn under Sommer-OL 2008 – Ringer menn

**Herrenes ringer** under Sommer-OL 2008 fant den 18. august på Beijing National Indoor Stadium.

## Final
Hvitskriketrost

**Hvitskriketrost** er en art av spurvefugler som lever på savanner i Afrika.
De lever i grupper på 2-16 voksne individer.

## Eksterne lenker
* 
*  Trost får hjelp av slu spurv - forskning.no
Svinghjul

Et **svinghjul** er et hjul som roterer, gjerne med et stort antall rotasjoner pr tidsenhet. Det krever energi å sette igang rotasjonen. Mange svinghjul fungerer som lager av rotasjonsenergi. Andre svinghjul utnytter den gyroskopiske effekten som innebærer at et hjul som roterer fort vil holde rotasjonsaksen i samme retning.

I vanlige bensinmotorer kreves det energi for å komprimere bensin-luftblandingen i sylinderen før den antennes. Svinghjulet som vanligvis er festet på motorens veivaksling vil ha treghet som bare gir en liten reduksjon av rotasjonshastigheten i motorens kompresjonstakt.

I enkelte kjøretøyer benyttes et svinghjul som lager for bevegelsesenergi. Ved oppbremsing settes svinghjulet i rask rotasjon. Denne rotasjonsenergien benyttes igjen når kjøretøyet skal starte eller øke hastigheten.

Flere instrumenter benytter svinghjul for å bestemme en retning som i et gyrokompass eller å definere et plan  som i kunstig horisont. Hvis svinghjulet er i rask rotasjon kreves det en del kraft for å få endret retningen på rotasjonsaksen. Dette utnyttes også i svingehastighetsmåler.

## Se også
* Fleksplate
Albéric Clément

**Albéric Clément** (ca. 1165–1191) var den første marskalk av Frankrike i 1185 under kong Filip II August. Han fulgte kongen på det tredje korstoget og falt i kamp, i Akko i 1191.

## Referanser


## Eksterne lenker
*