open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hølaløkka

**Hølaløkka** er en vannpark i elva Alnas løp på nedre Grorud i Oslo, åpnet i 2004.

## Parken
Parken, som er cirka 0,15 dekar stor, ligger inne i området som avgrenses av Stanseveien i øst, Grorudveien i øst og nord og Gangstuveien i vest, 1,5&nbsp;km fra Grorud T-banestasjon og cirka en halv kilometer fra Grorud jernbanestasjon.

Leirfossen øverst i parken blir gjenåpnet med naturlig løp i 2009. Parken nedenfor fossen består av to to-tre meter dype dammer. Langs en renne mellom dammene er det plassert benker, og ved den nederste dammen finnes en brygge. Vannkvaliteten er ikke god nok til at helsemyndighetene anbefaler folk å bade i dammene.

Drøyt 15% av Alnas vannføring føres gjennom parken, det øvrige går i en kulvert under parken.

Sumpplanter som hører til på stedet og spesialkonstruerte kantsoner er med på å rense forurenset overvann fra trafikk- og industriområdene i dalen før det renner ut i Alna.

Turvei D9 passerer parken langs Gangstuveien.

Som bypark er parken forholdsmessig lite brukt. Det er ikke tilrettelagt aktiviteter i parken, men den er godt egnet til å gå tur og til å sitte i. I to spørreundersøkelser i 2005 og 2007 svarer cirka 60% av de spurte i Groruddalen at de kjenner til Hølaløkka og har vært der. De som svarte var mest misfornøyd med at det var vilt og ustelt i parken, at det var for mye alger i vannet og at det mangler alminnelig parkmøblering.

## Historie
Parken ligger langs bygningene til Lerfossen Klædefabrik, som åpnet i 1868 og brukte vannkraften i Leirfossen (tidligere skrevet Lerfossen). Men allerede året etter gikk eieren konkurs, og fabrikken ble overtatt av et selskap som tok navnet Grorud Klædefabrik. Fabrikken het senere Grorud Textilfabriker og deretter De Forenede Uldvarefabrikker.

Området nederst i parken var et sumpområde frem til 1970-årene, da Leirfossen og elven derfra ned til et stykke nedenfor Grorud stasjon ble lagt i rør.

Vannparken åpnet høsten 2004 og kostet ni millioner kroner. Hølaløkka var det første stedet der Alna ble gjenåpnet, som del av et større program for å gjenåpne elver og bekker i Oslo. Gjenåpning av Alna skal fremmes gjennom Alna miljøpark (ny kommunedelplan i arbeid per 2008).

## Referanser


## Litteratur
**Lokalhistorisk vandring på Grorud*. Fortidsminneforeningen avd. Oslo og Akershus, 1995
*Sigurd Senje: *Alna – Oslos glemte elv*. Selskabet for Oslo Byes Vel, uten år (1980). ISBN 82-90287-01-1, side 24-25
* Om Hølaløkka på Vann-og avløpsetatens hjemmeside (lest 10. september 2008)
* Hølaløkka -  en perle midt i Groruddalen. Oslo kommune, Plankontoret for Groruddalen. Gode bilder (lest 10. september 2008)
* Alnavassdraget – Hølaløkka. Norske arkitekters landsforbunds hjemmeside. Prosjektbeskrivelse.  (lest 10. september 2008)
* Folks kjennskap og holdninger til Hølaløkka. Norsk institutt for naturforskning, NINA-rapport 361, 2008, 34 side. Den mest detaljerte beskrivelsen av parken, resultater av spørreundersøkelse (lest 10. september 2008)
* Alnaturen. Brosjyre, Friluftsetatren, 2008. Godt kart over parken og området omkring på side 22 (lest 10. september 2008)
Fylkesvei 261 (Hordaland)

**Fylkesvei 261 (Fv261) i [[Hordaland]]** gikk mellom Landås og Mannsverk i Bergen. Veien var 3,1 km lang, den har blitt omklassifisert til kommunal vei.

Den tidligere fylkesveien tilsvarer de kommunale veiene
* Kv12860 Landåssvingen
* Kv15130 Sollien
* Kv12850 Landåslien

## Kommuner og knutepunkter

* Landås, Nattlandsveien
* Mannsverk, Nattlandsveien

## Referanser
Fylkesvei 5340

**Fylkesveg 5340** går mellom Vetrlidsalmenningen og Nygaten i Bergen. Veien er 390 meter lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 263 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Kartverkets norgeskart
* Vegvesenets vegkart 
*
François Brandt

**François Antoine Brandt** (1874–1949) var en nederlandsk roer som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.

Brandt ble olympisk mester i roing under Sommer-OL 1900 i Paris. Han vant sammen Roelof Klein og en ukjent fransk gutt som styrmann klassen toer med styrmann foran tre franske båter. Brant var med på den nederlandske åtteren som kom på tredjeplass. Klein og Brandt representerte klubben *Minerva Amsterdam*.

## OL-medaljer
*  1900  Frankrike -  **Gull** i roing, toer med styrmann  Nederland
*  1900  Frankrike -  Bronse i roing, åtter  Nederland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nírnaeth Arnoediad

**Dagor Nírnaeth Arnoediad** (sindarin for *De talløse tårers slag*) var det katastrofale femte slaget i krigene i Beleriand mot Morgoth i J.R.R. Tolkiens Silmarillion. 

Nesten tjue år etter Dagor Bragollach, *Bråildens slag*, der beleiringen av Angband ble brutt, mistet noldoene kontrollen over den nordlige delen av Beleriand. I år 472 i første tideverv bestemte Maedhros seg for å gjenerobre tapte områder og angripe Angband. 

Under Maedhrosunionen samlet alvene i Beleriand, edain-mennene, dvergene og noen av østerlingene seg for å samle sine styrker mot Morgoth. De hadde stort fremgang i starten, og presset seg helt frem til Angbands porter. Der, ble slaget kjempet, og Maedhrosunionen kolliderte med melkors fulle styrke i et ufattelig blodig slag. 

Men unionen ble forrådt av Ulfang den svarte, lederen for et av østerlingenes hus, som la fram unionens slagplan for Morgoth. Slaget, på tross av at Morgoths styrker flere ganger var nære ved å bryte sammen, ble det hele en knusende seier for Angbands hærskarer, da alvenes stridskrefter nesten ble totalt tilintetgjort ved at over halve hæren ble slaktet ned og resten var spredt for alle vinder. Dvergen Azaghâl ble drept etter å såret dragen Glaurung. Morgoth fikk nå mulighet til å rykke frem mer eller mindre uten motstand og erobre hele Beleriand, med unntak av Doriath og Gondolin og elven Sirions munning. Morgoth forrådte også de østerlingene som hadde sluttet seg til ham.
Vinger prestegjeld

**Vinger prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Vinger og Odal prosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Vinger sogn i Kongsvinger kommune i Hedmark fylke, og hovedkirken var Vinger kirke.

Vinger prestegjeld og dets sogn er nå en del av Kongsvinger kirkelige fellesråd underlagt Vinger og Odal prosti.

## Historikk

*Vingr sókn á Sóleyjum* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet.

### Prestegjeldet

Vinger prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Povel Huitfeldts Stiftsbok fra 1574-77 omtales følgende kirker i *Winger Sogenn*:
* Winger Hoffuidt Kiercke
* Midskog Annex
* Øyesethir Annex

Det er oppført i Skattematrikkelen 1647 som *Winger sogen* i Solløer og Oudalens fogderie.

### Nyere tid

Vinger prestegjeld dannet grunnlaget for Vinger formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 3. oktober 1859 ble Vinger prestegjeld delt i to ved utskillelsen av Eidskog prestegjeld. Vinger skulle etter delingen bestå av Vinger hovedsogn, innbefattet Kongsvinger festning og by, samt distriktet Austmarka av Eidskog sogn. Res.en er meddelt Kristiania biskop 8. oktober 1859.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

## Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
* Vinger
* Austmarka

## Referanser
Jean Cau

**Jean Cau** (født 27. mars 1875, død 1921) var en fransk roer som deltok i OL 1900 i Paris.

Cau ble olympisk mester i roing under OL 1900 i Paris. Han vant firer med styrmann sammen med Henri Bouckaert, Henri Hazebroucq, Émile Delchambre og Charlot var styrmann. Mannskapet representerte *Cercle de l'Aviron de Roubaix*.

Det ble gjennomført to finaler med firer med styrmann og begge er av IOC erklært som olympiske finaler der utøverne i begge finalerne er oppført som medaljører. I den første finalen ble medaljene fordelt slik, Frankrike – gull og sølv Tyskland fikk bronse. I den andre finalen; Tyskland gull og bronse og Nederland fikk sølv.

## OL-medaljer
* 1900  Paris -  **Gull** i roing, firer med styrmann

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lipophrys

* *[[Lipophrys adriaticus]]*
* *[[Lipophrys canevae]]*
* *[[Lipophrys dalmatinus]]*
* *[[Lipophrys trigloides]]*
* *[[Lipophrys velifer]]*
* tangkvabbe

***Lipophrys*** er en slekt av tangkvabber. De fleste artene i gruppen lever i Middelhavet, men utbredelsen omfatter også Svartehavet, Makaronesia og kysten av det østlige Atlanterhavet fra Norge til Angola. De to artene i slekten *[[Microlipophrys]]* ble tidligere regnet til *Lipophrys*.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Jan Høiland

**Jan Høiland** (født 6. februar 1939 i Stavanger, død 7. juni 2017 i Sverige) var en norsk sanger best kjent for sangen «Tio tusen röda rosor» av Thore Skogman.

Akkompagnert av Finn Våland på piano, debuterte han på Cafe Inger i Stavanger i 1957, fulgt av platedebuten «Det vil komme av seg selv» / «Dormi-dormi-dormi» (1958), på Columbia. Det var den aller siste norske 78-platen.
 
## Diskografi
* *[[Ingen frågar efter Jimmy]]* (1963)
* *[[Jan Høiland (album fra 1968)|Jan Høiland]]* (1968)
* *[[Röda rosor från Santa Monica]]* (1970)
* *[[Butterfly (album)|Butterfly]]* (1971)
* *[[En natt i Moskva (album)|En natt i Moskva]]* (1971)
* *[[Blott en ros]]* (1972)
* *[[En bit av mig själv]]* (1973)
* *[[Jan (album)|Jan]]* (1974)
* *[[Kan hende jeg seiler]]* (1974)
* *[[Tiotusen röda rosor]]* (1975)
* *[[Jan Høiland (album fra 1977)|Jan Høiland]]* (1977)
* *[[Jan Høiland (album fra 1978)|Jan Høiland]]* (1978)
* *[[Kjære sjømann]]* (1978)
* *[[Brit, Jan Erik og Jan]]* (1980)
* *[[My Songs]]* (1985)
* *[[Ballad för Adeline]]* (1989) med Richard Clayderman
* *[[Made in Harstad]]* (1993)
* *[[Tio tusen röda rosor (album)]]* (1994)
* *[[Klovnen (album)|Klovnen]]* (2006)
* *[[White Christmas (Jan Høiland-album)|White Christmas]]* (2008)
* *[[The days of wine and roses]]* (2014)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Jan Høiland på mic.no
National Ski Hall of Fame

**U.S. National Ski and Snowboard Hall of Fame and Museum** ligger i byen Ishpeming på den øvre halvøya i delstaten Michigan i USA. I 1905 ble *National Ski Association*, som i dag er kjent som United States Ski and Snowboard Association, etablert i Ishpeming.

Ved siden av at den huser **Hall of Fame and Museum**, har bygningen en kinosal, bibliotek, suvenirbutikk, kontor og et stor arkiv.

## Eksterne lenker
* 


Fil:National Ski Hall of Fame - front.JPG|Bygningen sett forfra
Fil:National Ski Hall of Fame - side.JPG|Bygningen sett fra siden
Formynderne

***Formynderne*** er en norsk biografisk dramafilm fra 1978 regissert av Nicole Macé. Hovedrollene spilles av Vibeke Løkkeberg, Odd Furøy og Helge Reiss. Filmen er basert på Amalie Skrams to selvbiografiske romaner, *Professor Hieronimus* og *På St. Jørgen* fra 1895.

## Handling
Vi møter Else Alver syv år før hun gifter seg og blir til Else Kant. Reaksjonen fra publikum tyder på at hun ikke maler de bildene folk vil ha, men de hun vil male selv. 
Neste gang vi treffer henne igjen, er hun gift og har barn. Hun lever i et tilsynelatende vellykket ekteskap, men i en tid der normen ikke aksepterer at en kvinne har et selvstendig arbeid. Som mor, hustru og skapende kunstner møter hun press fra fordumsfulle omgivelser som preget samfunnet på 1800-tallet. Dobbeltrollen som mor, husmor og billedkunstner, tærer på kreftene. Natten er den eneste tiden hun kan male, og etter hvert melder søvnløsheten seg. I tillegg plages hun av selvbebreidelse og fortvilelse, alt akkompagnert av en nervøs hoste. Hun innser at hun trenger hvile, og blir enig med sin mann (Odd Furøy) om at hun bør legges inn på hospital i noen dager for å få ro. Professor Hieronimus (Helge Reiss) praktiserer på hospitalet, og Else tror han skal bli hennes redningsmann. Men møtet med hospitalet er et voldsomt sjokk. Hun er omringet av sterkt sinnslidende pasienter, og professoren viser seg snart å være en moralens vokter. Hans mål er å befri samfunnet for brysomme husmødre med kunstnertemperament. Else er intet unntak, og professoren benytter alle midler for å ydmyke henne.

## Om filmen
Amalie Skram skrev de to romanene som filmen baseres på i 1895 etter at hun selv, på grunn av sykdom, arbeidspress og disharmonier, hadde latt seg legge inn til psykiatrisk behandling. Hennes forfatterskap handler i stor grad om mislykte
livsskjebner, noe som også preger disse to romanene.

### Filmanmelderne
Både Aftenpostens- og Dagbladets anmelder gav filmen brukbare skussmål, men pekte også på en del svakheter. Aftenpostens Knut Bjørnskau skrev blant annet: «Filmen er neddempet i spillestil og virkemidler så meget at det kanskje tar litt av temperaturen i filmen. Løkkeberg er lojal mot den lavmælte tonen i filmen og lar seg ikke friste til å bruke fakter man forbinder med redsel av den typen hun utsettes for som Else Kant». Dagbladets Arvid Andersen konkluderte med at filmen er hederlig og tankevekkende, men ujevn i komposisjonene. Han skrev videre at: «Best er filmens midtparti, med de fornedrende forhold på Hieronimus' klinikk og det seinere mer positive opphold på St. Jørgens sykehus». 

## I rollene

## Produksjonsbesetning
* Produksjonssjef: Harald Ohrvik
* Produksjonsleder: Odd Ween
* Innspillingsleder: Anniken Lindaas Kolstad
* Dekorasjoner: Sven Wickman og Demetrios Glavas
* Script: Kirsten Bryhni
* Kostymer: Wenche Petersen
* Rekvisitør: Dag Alveberg og Petter J. Borgli 
* Lyd: Jacob Trier
* Tegninger og malerier: Kari Rolfsen

## Utenlandske titler
* *The Guardians* (Internasjonal engelsk tittel)

## Eksterne lenker
*
Gustav Goßler

**Gustav Ludvig Goßler** (født 4. april 1879, død 4. april 1940) var en tysk roer som deltok i OL 1900 i Paris.

Goßler ble olympisk mester i roing under OL 1900 i Paris. Han vant firer med styrmann sammen med Oscar Goßler, Walther Katzenstein, Waldemar Tietgens og Carl-Alfred Goßler som styrmann. Mannskapet representerte *Germania R.C. Hamburg*.

Det ble gjennomført to finaler med firer med styrmann, og begge er av IOC erklært som olympiske finaler der utøverne i begge finalerne er oppført som medaljører. I den første finalen ble medaljene fordelt slik: Frankrike – gull og sølv, Tyskland fikk bronse. I den andre finalen: Tyskland gull og bronse, Nederland fikk sølv.

## OL-medaljer
* 1900  Paris -  **Gull** i roing, firer med styrmann  Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eg e fydde på Straen eg

**«Eg e fydde på Straen eg»** («Jeg er født i Straen jeg») er en typisk Stavanger-sang skrevet av Laurits Torssen, som var husdikter på Samvirke. Den ble skrevet våren 1933, som en sangsketsj i en revy på Folkets hus. Det var på Kranen (ytterst i Nedre Strandgate) at tablået foregikk. Det var først senere på året, da han sammen med Per Kvist satte opp revyen «Flamingo» på teateret at visa ble en slager.

Visa ble første gang framført av Aslaug Tønnesen. 

Komponisten av melodien er Tolchard Evans i 1932, og er hentet fra den engelske sangen: «Let's All Sing like the Birdies Sing».

Laurits Torssen fortalte i 1964 at sangen om gutten som savnet det meste, ble skrevet i de harde 30-årene, da mange mistet håpet om framtiden. Han fortalte videre at visas moral var: «Ta livet som det er, tap ikke motet, hold humøret oppe». 

Teksten har holdt seg nesten uendret siden den ble skrevet. Da jojo-bølgen gikk over i 1933, ble teksten endret fra «Eg har ikkje Yo-Yo» til «Og me har bare do». Og i tredje vers ble teksten : «Me har' kje kjellar me fin akevit. Far min han liga 'kje a'ent enn sprit» byttet ut. I det siste refrenget er ordet «kompis» byttet ut med ordet «siddis» en gang mellom 1964 og 1976.

Ellers betyr Chesterfield i sangen store tunge skinntrukne Chesterfieldstoler, som var et sikkert tegn på velstand.

En vanlig misforståelse er at mange tror at denne sangen er skrevet til skuespillet *[[Maktå på Straen]]* (1927), men den ble innlemmet i stykket først i 1977. Gretelill Tangens versjon er i dag best kjent, fra August Mauritzens samling «Me komme seint, men me komme godt», 1976.
Coffin Cheaters

**Coffin Cheaters MC** (**CCMC**) er en motorsykkelklubb som opprinnelig kommer fra Australia, etablert på 1970-tallet. Klubben presenterer seg selv som en *[[1 %-klubb]]*, en frase som ble introdusert da  hevdet at 99 % av alle MC-førere er lovlydige etter opptøyer i Hollister i 1947.

## I Norge
Craftsmen MC slo seg sammen med Wild Wheels MC i 1997, og startet Forbidden Few MC. Klubben ble så Coffin Cheaters MC Norway i 2004 etter å ha operert som prøvemedlemmer i fire år.

### Avdelinger
I Norge har Coffin Cheaters seks avdelinger («Chapters»):
* Lillestrøm Mother Chapter Norway (Lillestrøm) (hovedavdeling, tidligere Forbidden Few MC)
* Mid County Chapter (Stjørdal,tidligere Wizard MC Mid Country)
* Gjøvik Chapter (Gjøvik, tidligere Vikingr MC)
* Arendal Chapter (Arendal)
* Eidsvoll Chapter (tidligere Southern Hogs MC)
* Follo Chapter

### Kriminalitet
Politiet i Norge har erklært klubben som en organisert kriminell MC-klubb, sammen med Bandidos, Outlaws og Hells Angels.

Den 4. mai 2008 ble to av medlemmene stoppet i en kontroll ved grensen og tatt for å smugle øl. Dette førte til en razzia i klubbhuset i Nordkisa, hvor politiet også fant narkotiske stoffer.

I april skapte det overskrifter da CCMC etablerte en ny avdeling i Arendal. Klubben tok over lokalene til en annen klubb som akkurat var nedlagt, og det var ingen form for prøveperiode eller såkalt patch-over (skifte av ryggmerke), som er standarden når en klubb skifter tilhørighet, men derimot en helt ny opprettelse av en avdeling. Dette regnes som meget spesielt og enestående innen MC-miljøene. Politiet i Arendal gikk raskt ut og uttalte at klubben var uønsket, og formannskapet i Arendal samt bystyret vedtok etter et par dager at de støttet kommunen i kampen mot klubben.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Coffin Cheaters Norge
William Carr (roer)

:*For den amerikanske friidrettsutøveren William Arthur Carr, se [[Bill Carr]]*

**William John «Bill» Carr** (født 17. juni 1876 i Gortnagrace i County Donegal i Irland, død 25. mars 1942 i Philadelphia i USA) var en amerikansk roer som deltok i OL 1900 i Paris.

Carr ble olympisk mester i roing under OL 1900 i Paris. Han vant åtter sammen med Harry DeBaecke, John Exley, John Geiger, Edward Hedley, James Juvenal, Roscoe Lockwood, Edward Marsh og Louis Abell som var styrmann.  Mannskapet representerte *Vesper Boat Club, Philadelphia*

## OL-medaljer
* 1900  Paris -  **Gull** i roing, åtter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
James Juvenal

**James Benner Juvenal** (født 12. januar 1874 i Philadelphia, død 1. september 1942 samme sted) var en amerikansk roer som deltok i OL 1900 i Paris.

Juvenal ble olympisk mester i roing i OL 1900 i Paris. Han vant åtter sammen med William Carr, Harry DeBaecke, John Exley, John Geiger, Edward Hedley, Roscoe Lockwood, Edward Marsh og Louis Abell som var styrmann.  Mannskapet representerte *Vesper Boat Club, Philadelphia*

Fire år senere, i OL 1904 i St. Louis, kom han på andreplass i singlesculler bak landsmannen Frank Greer.

## OL-medaljer
* 1900  Paris -  **Gull** i roing, åtter
* 1904  St. Louis -  Sølv i roing, singelsculler

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sofia Milos

**Sofia Milos** (født 1969) er en italiensk skuespiller.

Milos ble født i Zürich (noen kilder oppgir fødselsår til 1965) til en italiensk far og en gresk mor. I tenårene deltok hun i en lokal skjønnhetskonkurranse. Etter at hun vant førsteplassen gikk hun videre til å vinne den provinsiale, regionale og nasjonale konkurransen også.  Milos studerte skuespill ved Beverly Hills Playhouse under Milton Katselas.

Milos snakker engelsk, italiensk, fransk and tysk flytende, samt at hun kan holde en grunnleggende samtale på gresk og spansk.

Hun er scientolog.

På et tidspunkt studerte hun bedriftsøkonomi.

## Filmografi utvalg
* ''The Border''
* *[[Desire (TV series)|Desire]]*
* **
* *[[Caroline in the City]]*
* *[[The Secret Lives Of Men]]*
* *[[The Order (2001 film)|The Order]]*
* *[[Passionada]]*
* *[[Curb Your Enthusiasm]]*
* *[[ER (TV series)|ER]]*
* *[[The Ladies Man (2000 film)|The Ladies Man]]*
* *[[Thieves (TV series)|Thieves]]*
* *[[The Sopranos]]* Sesong 2 episode 4 Commendatori (som Annalisa)
* *[[Mad About You]]*
* *[[Venner for livet]]* Sesong 1 episode 6 (som Aurora)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sauseskje

**Sauseskje** er en spesialkonstruert skje for servering av saus. 

Skjen er en dyp skje, nærmeste en liten øse. Noen ganger har den en liten hank så den kan henges på sausebollen eller sausenebbet, det er også ofte en helletut på skjeen. 

## Se også
* Gourmetskje
Zoologisk museum

**Zoologisk museum**, finnes flere steder.

## Norge
* Zoologisk museum (Oslo) – Naturhistorisk museum på Tøyen i Oslo.
* Zoologisk museum (Bergen) – Bergen Museum i Bergen.
* Zoologisk museum (Stavanger) – Stavanger museum i Stavanger.
* Zoologisk museum (Trondheim) – Vitenskapsmuseet i Trondheim.
* Zoologisk museum (Tromsø) – Tromsø museum på  i Tromsø.

## Andre steder
* Zoologisk Museum (København) – Et museum tilhørende Statens Naturhistoriske Museum.
* Zoologisk Museum (Svendborg) – Kan vise til Naturama i Svendborg, Danmark.
Zoologisk museum (Oslo)

**Zoologisk museum** ligger ved Botanisk hage i bydelen Tøyen i Oslo. Museet er en del av Naturhistorisk museum (forkortet NHM) som også omfatter Geologisk museum like ved og tilhører Universitetet i Oslo (UiO). Zoologisk museum åpnet for publikum 2. februar 1910. Utstillingene ble fullstendig revidert på 1970-tallet.

Zoologisk museum har dyr fra hele verden. En egen sal som strekker seg over to etasjer viser Norges dyreliv fra kyst til høyfjell i dioramaer med norsk natur. Her kan man se rovdyr som bjørn, gaupe, ulv og jerv på nært hold.

I 2. etasje finnes en dyregeografisk sal med dyreliv fra hele verden og en systematisk sal med systematisk oversikt over Norges dyreliv. Utstillingene viser også enestående eksemplarer av to utdødde arter, geirfuglen og den australske pungulven.

2. september 2011 ble bygningen offisielt døpt om til Robert Colletts hus etter museets første direktør, i anledning Universitetets 200-årsjubileum.
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Naturhistorisk museum, Oslo
* ''KOMPLEKS 99335703 Tøyen.'' Bygningsmessig beskrivelse av museets bygning. Del av høringsutkast til landsverneplan for Kunnskapsdepartementet.  Kunnskapsdepartementets hjemmeside, 23. februar 2010 (avlest 23. februar 2010)
Henry Thomas (bokser)

**Albert Henry «Harry» Thomas** (født 1. juli 1888 i Birmingham, død 13. januar 1963 i New York) var en britisk bokser som deltok under OL 1908 i London.

Thomas ble olympisk mester i boksing, i vektklassen bantamvekt,  under OL 1908 i London.

## OL-medaljer
* 1908  London -  **Gull** boksing, bantamvekt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sjynt å kjøra buss

***Sjynt å kjøra buss*** er en tradisjonell Stavanger-sang skrevet av Andreas Jacobsen, også kjent som «Ajax».

Sangen ble reddet fra glemselen av August Mauritzen på albumet «Me komme seint, men me komme godt». Gretelill Tangens far, Tor Inge Kristiansen, sang en kjent versjon av sangen i 1976.
Me komme seint, men me komme godt

***Me komme seint, men me komme godt*** er et samlealbum med tradisjonelle Stavanger-viser fra 1976. Den fulle tittelen er *Me komme seint, men me komme godt! Stavangerviser*, utgitt av Talent. Spilletiden er på 45 minutter og 7 sekunder. 

Navnet henspiller på et sitat fra Stavanger-forfatteren Alexander Kiellands roman Skipper Worse, der Worse i første kapittel anmelder ankomst til konsul Garman med hilsenen: «Vi kommer sent — Hr. Kunsel! men vi kommer godt!».

## Sporliste
# «Viking» (2:04)
# «Me komme seint men me komme godt!» (1:46)
# «Gamla go' Stavanger» (2:48)
# «Det e någe med det» (2:49)
# «Kumla med dått i» (3:01)
# «Tyttebærturen til Jørpeland» (2:28)
# «And i Breiavann» (1:59)
# «Krabbevise» (1:43)
# «Platform of Your Life» (2:49)
# «Sjynt å kjøra buss» (4:23)
# «Eg e fydde på Straen eg» (2:52)
# «Det e någe med det gamla» (3:44)
# «Børes sang» (3:10)
# «Pitters vise» (2:58)
# «De små armane» (6:24)

## Eksterne lenker
*
Lys irrmåler

**Lys irrmåler** (*Chloroclysta miata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere  (Geometridae). Denne grønnlige arten finnes i Norge nord til Nordland.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 28 – 34 mm), slank, grønngrå måler. Den ligner mørk irrmåler (*Chloroclysta siterata*), men har mindre tydelig grønnskjær, er vanligvis noe større og lysere, og mangler de lyse flekkene i forvingens ytre del som denne vanligvis har. Den kan også ligne på bergmålere (slekten *Entephria*), men disse mangler grønnskjær i vingene. **Forvingen** er grønngrå med to hakkete, lysgrå tverrbånd, området mellom disse er gjerne litt mørkere enn resten av vingen og har flere svarte ringer. **Bakvingen** er gråhvit.

Larven er naken, lang og tynn, lyst gulgrønn med rødlilla sidestriper.

## Levevis
Arten lever i skog. De voksne målerne flyr i september – oktober, overvintrer så som voksne og flyr igjen i mars – mai. Larven kan finnes på mange ulike løvtrær, særlig rogn og selje.

## Utbredelse
Arten finnes i Europa, bortsett fra de sørøstligste delene. I Norge er den vanlig nord til Nordland.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* UK moths, ''Chloroclysta miata''
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
Irrmålere

* mørk irrmåler
* lys irrmåler

**Irrmålere** (*Chloroclysta spp.*) er en slekt av sommerfugler som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). Denne slekten omfatter bare to arter, som begge lever i Europa og Nord-Afrika, mørk irrmåler og lys irrmåler. Begge er vanlige i Norge.

## Utseende
Middelsstore (vingespenn 25 – 34&nbsp;mm), slanke, grønn-grå målere med spraglete forvinger, gråhvite bakvinger. Larvene er nakne, lange og tynne, grønnlige med røde flekker eller striper.

## Levevis
Artene lever i løv- og blandingsskog, og larvene kan lever på mange ulike løvtrær. De voksne målerne flyr om høsten, overvintrer som voksne og flyr igjen om våren.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[storsommerfugler]]**
**** gruppe / overfamilie **[[målere]]**  (Geometroidea) 
***** familie **[[egentlige målere]]**  (Geometridae) 
****** delgruppe Larentiinae (eller Hydriomeninae), – 685 europeiske arter, inklusiv underarter (varianter).
******* Slekten irrmålere, *[[Chloroclysta]]* Hübner, 1825 – to arter.
******** mørk irrmåler, *[[Chloroclysta siterata]]* (Hufnagel, 1767)
******** lys irrmåler, *[[Chloroclysta miata]]* (Linnaeus, 1758)

## Litteratur
* Scoble. M.J. og Hausmann, A. (oppdatert 2007) Online list of valid and nomenclaturally available names of the Geometridae of the World (under prosjektet Barcode of Life) http://www.lepbarcoding.org/cl_geometridae.php
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr.
Villnäs slott

**Villnäs slott** (finsk *Louhisaaren kartano*) er en herregård i Villnäs i landskapet Egentliga Finland i Västra Finlands län, rundt 30 kilometer nordvest for Åbo.

Villnäs ble i over tre hundre år eid av slekten Fleming, og deretter over hundre år 1795–1903 av slekten Mannerheim. Carl Gustaf Mannerheim ble født på Villnäs slott i 1867. Hans gren av familien måtte selge eiendommen i 1880 etter farens konkurs.

Hovedbygningen er fra 1655 og er en representant for den italienske senrenessansens palassarkitektur. Den ble oppført av Herman Fleming (1619–1673) og omgis av en stor park i engelsk stil.

Siden 1961 er Villnäs slott eid av den finske staten og fra 1967 er slottet åpent for publikum.


## Eksterne lenker
* Museumsverket: Villnäs slott
Bush-doktrinen

**Bush-doktrinen** er en betegnelse for et sett retningslinjer for amerikansk utenrikspolitikk, som først ble fremført av USAs president George W. Bush i en tale 1. juni 2002.
Retningslinjene stakk ut kursen for en ny utenriks- og sikkerhetspolitikk, med større vekt lagt på forebyggende militære operasjoner (engelsk: *Preemptive Strikes*), militær overlegenhet og et engasjement i å «spre demokrati, frihet og sikkerhet i alle regioner». Den nye politikken ble formalisert i et dokument med tittelen *The National Security Strategy of the United States of America* 20. september 2002. Bushdoktrinen markerte et skifte fra tidligere amerikansk utenrikspolitikk som hadde lagt vekt på avskrekking av mulige fiender og isolering av konflikter, noe som hadde dominert amerikansk politikk gjennom den kalde krigen og i tiåret mellom Sovjetunionens fall og terrorangrepet 11. september 2001.

Bush-doktrinen var den politiske rammen for invasjonen av Irak i 2003.

## Referanser


## Kilder
*
Lerkedvergmåler

**Lerkedvergmåler** (*Eupithecia lariciata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den hører til den artsrike slekten dvergmålere (*Eupithecia*) og er bare funnet langs kysten til Rogaland i Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 19 - 22 mm), slank, grå måler. **Forvingen** er forholdsvis kontrastrikt tegnet med et markert, lyst tverrbånd nær midten, innenfor dette et bredt, grått tverrbånd. Larven kan (med forbehold om at de individene som er avbildet på nettsider er korrekt bestemt) være ganske variabel - brun eller grønn, med eller uten lyse lengdestriper, med eller uten en rekke av klokkeformede, mørke flekker langs ryggen.

## Levevis
Larven lever på lerk (*Larix* spp.) og arten forekommer hvor disse vokser. De voksne målerne flyr om natten i mai – juni og kommer gjerne til lys. Arten overvintrer som puppe.

## Utbredelse
Lerkedvergmåleren er holarktisk. Den forekommer i Europa, i den nordlige delen av Asia øst til Stillehavet, og i store deler av Nord-Amerika. I Norge følger den plantinger av lerk og er funnet langs kysten til Rogaland.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* UK moths, ''Eupithecia lariciata''
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site: http://www.kolumbus.fi/silvonen/lnel/g13/Euplaric.htm
Devico

**Devico AS** er et norsk firma som har spesialisert seg på retningsstyrt kjerneboring og avviksmåling av borehull. Bedriften har hovedkontor på Heimdal og datterselskap i USA, Canada, Australia, Portugal, Equador, Bulgaria, Sverige og Finland samt avdelingskontorer og lisenspartnere i Hongkong, Chile, Peru, Brasil og Colombia. Bedriften har tilsammen rundt 70 ansatte.

## Historie
Devico ble startet i 1988 etter at Viktor Tokle hadde utviklet et system for retningsstyrt kjerneboring mens han jobbet for SINTEF. Firmaet har også utviklet instrumenter for avviksmåling av borehull. Elektroniske «multishot»-instrumenter ble lansert i 2001. Tre år senere lanserte Devico et ikke-magnetisk «multishot»-instrument basert på for måling i magnetisk berggrunn. Produktene er solgt og brukt i mer enn 50 land. 
Selskapet har i senere år lansert en rekke ny generasjon trådløse måle og kjerneorientering instumenter, inklusive DeviShot, DeviHead, DeviAligner og DeviGyro. 

## Eksterne lenker
* www.devico.com
Slik jeg ser det nå

***Slik jeg ser det nå*** er en intervjubok forfattet av *[[Aftenposten]]*-journalisten Hilde Harbo, historikeren Hans Olav Lahlum og den tidligere Arbeiderparti-politikeren Haakon Lie. Boken ble utgitt i forbindelse med feiringen av Lies 103-årsdag 22. september 2008 på forlaget Cappelen Damm. Lanseringen foregikk på en pressekonferanse der TV 2 Nyhetskanalen og NRK var til stede. *[[Dagsrevyen]]* viet ti minutter til lanseringen samme dag, og Lahlum og Lie var de to eneste gjestene i *[[Redaksjon EN]]* samme kveld. Etterspørselen etter boken ble stor, og den toppet straks bokhandlernes landsomfattende salgsliste for generell litteratur. I *Slik jeg ser det nå* gikk Lie inn for at Norge skulle kjøpe jagerflyet JAS Gripen og kritiserte Israel. Boken ble også utgitt som lydbok, med Espen Skjønberg som innleser, og med opptak av samtalene mellom Harbo, Lahlum og Lie.

## Referanser
Ungdomslaget Framhjålp

**Ungdomslaget Framhjålp** (De første årene skrevet Framhjaalp) er en forening i Nordsjona i Rana.

## Historie
UL Framhjålp ble stiftet i 1897 etter at aktivitetene først hadde vært drevet noen år i regi av skytterlaget. Lagets formål var å virke for avholdssakens framgang og for å rette på skjevheter i samfunnet. Det ble lagt vekt på å framhjelpe og oppvekke sansene hos unge kvinner og menn. Laget skulle holde foredrag og diskusjoner om lette og interessante emner, for å få ungdommen til å danne seg en selvstendig mening, og for å virke for godt kameratskap. Foreningens første formann var Møller Zahl Hauknes og kasserer var Johan Langstrand.

I årenes løp har formålet endret seg noe, og foreningen driver i dag med sosiale arrangementer som fester, middagssalg og aktivitetsdager i Nordsjona, samt drift av Nordsjona forsamlingshus (den tidligere Nordsjona skole, nedlagt 1982).
Johan Langstrand

**Johan Heitmann Langstrand** (født 1878, død 22. juni 1932) var en politiker og hermetikkfabrikkeier fra Nordsjona i Rana (i Nesna mens han levde).

Langstrand kom fra gården med samme navn som ligger like ved Helgågas utløp i fjorden Sjona. Han jobbet som ung som fisker, og utdannet seg innenfor fiskerifaget i Lofoten. I 1902 startet han hermetikkfabrikk på hjemgården, og i 1910 fikk han et stipend for å studere dette feltet videre. Langstrand hermetiserte blant annet *rognmølje*, ørret og røye, og fikk flere priser for sin hermetikk. Driften i fabrikken ble lagt ned i 1923. Bygningen hvor fabrikken holdt hus ble senere flyttet til Dønna hvor den i dag er restaurant og overnattingssted.

Langstrand satt i flere perioder i kommunestyret og formannskapet i Nesna som representant for bygda si. Han var også aktiv skribent i Nordlands avis, både på redaksjonell plass og i leserbrev. Han var i tillegg i en årrekke styremedlem og leder i Ungdomslaget Framhjålp.

Langstrand døde av slag etter noe som kan ha vært blodforgiftning.

## Referanser


## Kilder
* En rekke artikler i Nordlands avis 1910-1932
* Verneplan for vassdrag IV, side 272. Statens forvaltningstjeneste, Seksjon Statens trykning, 1991.
Julussakonflikten

**Julussakonflikten** var en konflikt om tømmerfløting i Julussa i 1927.

I begynnelsen hadde det vært vanlig at trelasthandlere fløtet tømmeret med egne folk. Etter hvert ble det dannet fellesfløtingsforeninger, som besto av både skogeiere og tømmerkjøpere. Disse fellesforeningene satte bort fløtingsarbeid til det fløterlaget som ga det billigste anbudet. Anbudssystemet utløste flere store konflikter. I Leiret (Elverum) ble det holdt møte den 4. mars 1927. Det var levert to anbud, et fra en såkalt fløterhusbond, Hans Mellum. Dette anbudet var undertegnet av 73 mann som ikke var organisert. Det andre anbudet kom på vegne av de organiserte arbeiderne ved Martin Halstensen med et mannskap på 103. 

Fløterhusbondens anbud lå 15 prosent under de organiserte arbeidernes. Under møtet senket Halstensen sitt bud med 10 prosent. De fagorganiserte protesterte med blokadevarsel da Mellum vant anbudet, og krevde at fløtinga skulle skje etter regning og lønnssatser det skulle forhandles om, det vil si opprettelse av en tariffavtale. 

Over 50 av Mellums fløtere trakk seg, men ved hjelp av politiet og et gardekompani som ble forflyttet til Elverum, ble fløtinga i Julussa gjennomført fra 10. til 28. mai. På et tidspunkt var det fire bevæpnede politifolk og militære til å passe på hver enkelt av Mellums fløtere. Det vakte stor forbitrelse at de samme hundene som var blitt brukt i den største politijakten i Norge til da, også ble satt inn mot fløtere i Julussakonflikten.

I 1929 kom tariffestet betaling inn i fløtingen. I 1977 ble det satt opp en minnestein over konflikten.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* Julussa-konflikten. Dokumentar fra 1977.
Argentina under Paralympiske sommerleker 2008

**[[Argentina]]** sendte en tropp til **[[paralympiske sommerleker 2008]]** i Beijing. Landet konkurrerte i blant annet fotball. Landets flaggbærer under åpningsseremonien var fotballspilleren Silvio Velo.

## Eksterne lenker
* Resultater hos paralympic.org
Julussa

**Julussa** (også skrevet **Julusa**) er en elv i Innlandet som har sitt utspring fra Bergesjøen, 322 moh., og renner mot nord gjennom dalføret Julussdalen til den renner ut i elva Rena i rett vest for Løpsjøen.

Julussa er kjent for stor tømmerfløtingshistorie, og Julussakonflikten i 1927 er av nasjonal betydning. Siste tømmerfløting i elva var i 1969.

## Navnet
Opprinnelsen til navnet er ukjent og Norsk stadnamnleksikon viser frem to tolkninger av hva navnet kan komme av.

Den første tolkingen Norsk stadnamnleksikon viser frem er publisert i Norsk Allkunnebok hvor Eivind Vågslid skriver at navnet kan komme fra en *julausa* (den lydløse) avledet av *jua* (tute om fossedur) slik at navnet betyr uten fossedur.

Den andre tolkningen er av Arve Borg og publisert i boka *Austlandsmål*.  Borg mener at Julussa kan ha navnet sitt fra gården Julusmoen som kan ha fått navnet fra kverner med hjulhus som overbygg for vannhjulene.
Borg skriver at slike hjulhus var vanlige i eldre tider og stedsnavnene langs elva vitner om at det har vært flere sager og kverner langs Julussa.
Videre skriver Borg at Julussa var kjent og trafikkert lenge før Julusmoen ble bygget og at hvis elva har fått navn etter hjulhusene så kan ikke dette være det eldste navnet. Borg peker på at det hender at elver kan få nytt navn etter de gårdene som ligger langs vassdraget.

Norsk etternavnleksikon skriver at opphavet til navnet Julussa er ukjent, men det første leddet kan komme av ordet hjulhus som hører til vannhjul.

## Referanser
Antonio Meucci

**Antonio Meucci** (født 13. april 1808, død 18. oktober 1889) var en italiensk oppfinner og den egentlige oppfinneren av telefonen. Han fikk anerkjennelsen som oppfinneren av telefonen i 2002 av USAs regjering.  Han oppfant telefonen allerede i 1849, men hadde ikke råd til å søke om et formelt patent, kun et midlertidig (caveat). Dette midlertidige patentet gikk ut i 1874, mens teknologien var til vurdering hos Western Union. Da ble oppfinnelsen hans stjålet av Alexander Graham Bell, som jobbet hos Western Union og registrerte oppfinnelsen som sin egen. Meucci gikk til retten for å få tilkjent opphavsretten til sin oppfinnelse, men han døde mens rettssaken fortsatt var underveis i rettssystemet.

Meucci bodde mellom 1835 og 1850- da familien emigrerte til USA- i Havanna, Cuba.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Steinrøys

En **steinrøys** betegner en haug eller skråning med steiner i landskapet.

En type steinrøys er urer som dannes ved foten av fjell ved at steinblokker løsner på grunn av ulike former for forvitring. Den maksimale hellingen i slike steinurer er begrenset av friksjonsvinkelen til stein og grus i ura.

Naturlige ansamlinger med stein på flat mark kalles blokkmark, og dannes ved ulike geologiske prosesser, for eksempel frostsprengning.

Steinrøyser kan også dannes andre steder enn på jorden og med andre erosjonsprosesser. Man kan for eksempel ofte finne steinrøys-skråninger langs innsiden av nyere kratere på månen

Ordet «steinrøys» brukes også om menneskeskapte steinhauger. En type menneskeskapte steinrøyser som ofte kan ses i kulturlandskapet er rydningsrøysene. En annen menneskeskapt røystype er gravrøysene.

Uttrykket «her i steinrøysa» har betydningen «her i Norge».
Taylor (Michigan)

**Taylor** er en by i Wayne County i den amerikanske staten Michigan. I 2000 bodde det  mennesker i Taylor.

Taylor ble oppkalt etter Zachary Taylor, en militærhelt i 1840-årene som senere skulle bli USAs tolvte president i 1849. Taylor ble grunnlagt den 16. mars 1847.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sigurd Segelcke Meidell

**Sigurd Segelcke Meidell** (født 20. februar 1878 i Bergen, død 26. juli 1968) var en norsk forfatter, pressemann og jurist. Som forfatter skrev han under pseudonymet **Arne Vaagen**.

Meidell var utdannet jurist, men arbeidet mesteparten av sitt yrkesaktive liv i norsk presse. Tjueni år gammel ble han redaktør for *[[Bergen Aftenblad]]s* Kristiania-kontor. senere også for *[[Adresseavisen|Trondhjems Adresseavis]]*' Kristiania-kontor. Fra 1908 var han redaktør for idrettsbladet *[[Norsk Idrætsblad|Sport]]*. I 1913 opprettet han Avisernes Kristiania-kontor, hvor han senere ble administrerende direktør. Han innehadde en lang rekke styreverv.

Sekstitre år gammel debuterte Meidell som forfatter med romanen *Lasse Aga*. Han oppnådde i samtiden stor suksess med sine historiske romaner. I 1956 ble han utnevnt til ridder 1. klasse av St. Olavs Orden. Han ble dessuten hedret med Dannebrogordenen, utnevnt til kommandør av Finlands hvite roses orden og tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.

Sigurd Segelcke Meidell var bror til NS-statsråden Birger Meidell.

## Bibliografi
* *Lasse Aga* &ndash; roman (1941)
* *Bølgene i Oldersund* &ndash; roman (1942)
* *Nå heiser de seil* &ndash; roman (1945)
* *Veien tilbake er veien frem* &ndash; roman (1947)
* *St. Albans klokke* &ndash; roman (1949)
* *Anna Sagens mann* &ndash; roman (1951)
* *Speilingen og virkeligheten* &ndash; roman (1953)
* *Møte med livet* &ndash; essays (1956)
* *Vårbrytning i Nesvågen* &ndash; roman (1959)

## Referanser
Vidar Hop

**Vidar Hop** (født 11. november 1958 i Bergen) er en norsk travkusk (catchdriver). Hop har et barn og er bosatt på Vear i Tønsberg kommune. Hop ble landschampion (mestvinnende kusk) på norske travbaner i 2013 med 236 seire. Totalt har Hop 3613 seire på norske totalisatorbaner pr. 31.12.2014. Innkjørte premiepenger fra 1983 til 31.12.2014 er  kroner.

## Starter
* 35 866 (3 613 førsteplasser, 3 758 andreplasser og 3 727 tredjeplasser) pr. 31.12.2014.

## Meritter (utvalg)
* Seier i Norsk Kriterium i en rekke år
* 2008: Seier i Trygve Diskeruds Minneløp
* 2008: Seier i Hoppederbyet (varmblods)
* 2008: Seier i Norsk Travderby (varmblods)
* 2007: Seier i Hoppederbyet (kaldblods)
* 2007: Seier i Norsk Travderby (kaldblods)
* 2003: Seier i Ulf Thoresens minneløp (med Hr. Siem)

## Referanser
Fort St. Elmo

**Fort St. Elmo** er en festning i Valletta på Malta. Den er plassert på halvøya Sciberras, slik at den dekker innseilingen både til Marsamxett Harbour og Grand Harbour.

## Historie

Før Malteserordenen kom til Malta i 1530, sto det et utkikkstårn på dette stedet. Forsterkninger av dette strategisk viktige stedet ble påbegynt i 1533 og da den store osmanske beleiringen av Malta i 1565 pågikk, var dette befestningen forsterket til en liten stjerneformet festning.

Fort St. Elmo var åstedet for intense kamper under beleiringen og sto i mot et massivt bombardement fra tyrkiske kanoner som var utplassert på Mount Sceberras og som hadde oversikt over fortet, og fra kanonbatterier på nordsiden av Marsamextt Harbour, hvor Fort Tigne ligger i dag. Opprinnelig hadde fortet en bemanning på rundt hundre riddere og syv hundre soldater, herunder rundt fire hundre italienske soldater og seksti bevæpnede galeislaver. Festningen kunne motta forsterkninger med båt fra festningene på den andre siden av Grand Harbour.

Festningen sto i mot beleiringen i over en måneden, og da den falt 23. juni 1565, var alle ridderne drepte og bare syv av de maltesiske forsvarerne overlevde ved å svømme over til Fort St. Angelo på den andre siden av Grand Harbour.

Selv om festningen ble skutt til ruiner gjennom bombardementet, ble den gjenoppbygget og forsterket etter at tyrkerne hadde trukket seg ut, og ble delvis en del av den sjøvendte bastionen av festningsbyen Valletta.

## I dag

Siden midten av 1950-tallet har Fort St. Elmo vært Maltas politiskole.  Det originale Georgkors som kong Georg VI av Storbritannia tildelte Malta i april 1942 er utstilt i krigsmuseet som også holder til i festningen.

World Monuments Fund skrev inn festningen på dets listen for 2008 for de 1200 mest truede stedene på grunn av forfall som følge av manglende vedlikehold og sikring, og for å være utsatt for vær og vind. Festningen kan fortsatt restaureres, men det mangler tilstrekkelig med økonomiske midler til å gjøre dette.

## I dagens populærkultur

*Fort St. Elmo ble brukt til opptakene til fimen *Midnight Express* fra 1978, hvor festningen skal forestille et tyrkisk fengsel.
*I videospillet *[[Age of Empires III]]* er oppgaven på første nivå å forsvare et fort på Malta mot tyrkere, og dette er Fort St. Elmo.

## Kilder

*

## Eksterne lenker
* The World Monuments Fund's 2008 Watch listing for Fort St. Elmo
Kongsberg korps

**Kongsberg korps** var Frelsesarmeens menighet på Kongsberg. Menigheten ble nedlagt i 2010.

## Historikk
Dette var den tredje menigheten Frelsesarmeen startet i Norge den 24. mars 1888. Den ble startet av tre kvinner: stabsoffiser Jeanna Corneliussen, løytnant Amalie Olsen og Bertha Hansen. Sistnevnte var den første offiser i Frelsesarmeen som ble utdannet i Norge.

De første møtene ble holdt i Skandinavia Hotell. Tross stor motstand blant annet fra en gjeng gutter som hadde med seg fløyter på møtene, og at man ble møtt med mulkt og fengsel, vokste arbeidet raskt.

## Referanser
Rune Nøstvik

**Rune Nøstvik** (født 1966) er en norsk journalist, forfatter og sikkerhetsrådgiver. Han har siden 2020 arbeidet som sikkerhetsrådgiver i Advansia.

Nøstvik er født og oppvokst i Rana kommune i Nordland. Han flyttet til Oslo i 1988. Han er utdannet journalist ved Høgskolen i Volda.

Han har arbeidet i Securitas og tjenestegjort tre kontingenter i Norbatt, den norske delen av UNIFIL i sørlige Libanon. Siden arbeidet han en tid som frilansjournalist. Deretter var han ansatt i ''Asker og Bærums Budstikke'', ''VG Nett'' og NRK. Sistnevnte i åtte år som journalist, vaktsjef og redaksjonssjef. Han jobbet deretter åtte år som informasjonsdirektør i Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO). Fra 2016 til 2018 drev han sitt eget selskap innen krise, beredskap og reisesikkerhet.

Nøstvik ga i 2010 ut romanthrilleren *Aksjonen* på Gyldendal forlag.

## Referanser
Vålerbanen

**Vålerbanen** er en asfaltert motorsportbane som er del av trafikktreningsanlegget benyttet av NAF Trafikksenter AS ved Braskereidfoss i Solør, Innlandet fylke.

Anlegget har fire underanlegg:
*2,3 km ringbane med racingstandard
*1,2 km bane med sub-racingstandard (kan benyttes sammen med ringbanen eller som separat sløyfe)
*2 km offroadløype
*800 m gokartbane
*Tre glattkjøringsbaner

## Se også
* Liste over racerbaner i Norge

## Eksterne lenker
* Vålerbanen hjemmeside