Struthette

**Struthette**,, også kalt **[[chaperon (hodeplagg)|chaperon]]** eller i fordansket form **kaprun**, **kravehette**, **hetteslag** og annet, er et historisk hodeplagg formet som en kort skulderkappe med hette. Hettespissen smalner i en «strut» bak, en trang tut  eller et båndliknende vedheng som har gitt plagget navn. Kragehetter i forskjellige varianter var vanlig klesplagg i europeisk middelalder, også i Norden. Mennene hadde gjerne lang hale på hetta, kvinnene kort.

På 1300-tallet ble det mote å legge de trange og varme hetteslagene som en hatt oppå hodet. Denne bruken førte til turbanliknende hodeplagg med nedhengende draperier som ble båret av overklassen i gotikken på 1400-tallet. 

Både tidlige kragehetter og de overdådige turbanene som uviklet seg seinere, ble kalt *chaperon* på fransk, eller *kapruner* i Norden.

## Historikk

Struthetter ble vanligvis sydd sammen av to likeformede halvdeler laget av vadmel. De symmetriske delene kunne eventuelt være i hver sin farge, i såkalt *[[mi-parti]]*. Hettene var utstyrt med en nedhengende krage, et skulderslag eller en kort kapper med innfelte kiler. Halsen var trang og plagget måtte vanligvis dras over hodet, men kunne også ha åpning med knapper foran.  

Struten var en båndformet forlengelse av spissen på hetta. Kvinner bar hette med liten spiss, mens menns kunne være mye lengre. Struten kunne slynges eller surres rundt halsen for å gjøre hodeplagget vindtett i kaldt vær. En kunne dessuten oppbevare mynter og personlige eiendeler trygt i hettespissen, som i et kremmerhus. 
Det ble imidlertid flere steder, blant annet fra prester på Island, gitt pålegg om å begrense lengden og bredden på struten. I 1389 skal også den danske dronning Margrethe I ha latt Albrecht av Mecklenburg promenere til spott og spe med en strut som var «15 alen lang», gjengitt i folkevisen:
:*Konning Albret han går i Københavns gate,
:*ham sømmer både pris og ære.
:*15 av de svenske riddere
:*den strut monne efter ham bære.* 


Norges eneste bevarte struthette er funnet under gulvet i [[Uvdal stavkirke]] og er fra slutten av 1200-tallet. Det er ellers funnet slike 
på Ikigaat, Herjolfsnes i 1921, etter den [[norrøn]]e middealalderbosetningen i [[Austerbygd]] på Sørvest-Grønland, og i [[Bockstenmannen|myrfunnet i Bocksten]] i Sørvest-Sverige. En kortere [[Skjoldehamndrakten|middelalderhette]] ble også funnet  på et [[myrlik]] i [[Skjoldehamn]] på Andøya i 1936. Middelalderdrakten er datert til 1050 og består av ullester, sko, belte, skobånd, bukse, innerjakke, kofte og skulderhette med en topp på bakhodet, kraftig søm midt på og snorer i sidene som kan strammes og knyttes i nakken. Skjoldehamntrøya likner på lulesamiske [[samekofte|kofter]].

Kragehettene ble i  middelalderen båret sammen med andre enkle og praktiske plagg som side [[kjortel|kjortler]], kortere [[tunika]]er, kapper og lange [[hoser]] (buksebein eller strømpebukser).

<gallery>
Fil:Bockstensmannen.jpg|Moderne tegning av det Bockstensmannens klesdrakt fra 1300-tallet
Fil:Gugel MKL Bd. 7 1890 (130964245).jpg|Tysk struthette, også kalt *Gugel*, med tungeformet kantdekor
</gallery>
====Videreutvikling på 13- og 1400-tallet====


Struten og hettene utviklet seg i nye hodeplagg da [[klesmote]]r i moderne forstand for alvor oppstod på 1300-tallet. Fra [[1360]] ble *Sendelbinde*, tysk for «silkebånd», en betegnelse for dekorative stoffstrimler på mannens hodebekledning. 

På 1400-tallet kunne hettetypen bæres sammenfoldet som ei lue oppe på hodet, med issen stukket inn i det som opprinnelig var ment som ansiktsåpningen, og struten viklet omkring som på en [[turban]]. Tøyremsen hang ned omkring ansiktet og kunne pyntes med fliker eller tunger. En tilsvarende utvikling med dekorative «[[flasketrøye|flasker]]» langs kantene sees også i de fransk-burgundiske *houppelandene*. Dette var side, vide kjortler med slep og uttungede kanter som ble brukt av begge kjønn etter [[1380]].

====Liknende plagg====
Det finnes flere kjente hettekapper og spisse kragehetter også før middelalderen, blant annet [[romere|romernes]] *cucullus*.

[[Narrelue]]ne kan sees som en videreføring av middelalderens kragehetter med overdrevne struter. Spissene på narrehattene kan også ha oppstått som lange eselører, et velkjent [[symbol]] på dumskap.

Kvinner enkelte steder i Norge, blant annet i [[Sunnfjord]], har båret liknende hodeplagg fram til fram til våre dager under betegnelsen *køyse* («[[kyse]]»).

[[Kabuss]] (fra tysk *Kapuze*, «hette», og fransk *capuce*) var et hodeplagg for menn i form av en hetteliknende lue av skinn med øreklaffer.

=== Betegnelser og etymologi ===
Struthetter har eksistert i litt forskjellige varianter og under ulike navn. 

Ordet «struthette», sjeldnere også skrevet «strutthette», skrives på dansk *strudhætte* og svensk *struthätta*. Ordet «strut» er i slekt med [[verb]]ene «strutte» og «stritte» som betyr «være fullstappet» og «stå stivt ut». Andre betegnelser for struthetter er *hetta* og «kragehette», og på dansk også *kolhætte* («trang munkehette»), *kapperøllike*, *hætteslag* og *hætslag*. *Kaprun* var den gamle, norske og danske betegnelsen både på en mannshette som var festet til en [[kappe (plagg)|kappe]] eller [[kjortel]], og på en kappe, et skulderslag eller en løs halskrave med hette. 


Hetteslag blir kalt *cullullus* på latin. Struthette har i norske oversettelser også blitt kalt «snabelhette».

Hette- og hattevarianter med lang strut kalles *chaperon* på fransk og *cappucio* eller *massocchio* på italiensk. Både *kaprun*, *chaperon* og *cappucio* er i slekt med det latinske *cappa* som betyr «hette, kappe eller hodebekleening». «Kapusjong», av fransk *capuchon*, er et eldre navn på hetter og hetteliknende luer som er fastsydd til en kappe, kåpe eller jakke som på en moderne hettegenser. På tysk blir struthetter kalt *Gugel* og avbildes i [[byvåpen]]et til den tyske byen Güglingen.

På [[latin]] blir selve struten, svansen, kalt *cauda* («hale»), på engelsk *liripipe* (fra et middelalderlatinsk ord av ukjent opprinnelse) og på [[tysk]] ofte *Sendelbinde* («silkebånd»). 

[[Kapusinermunk]]ene («hettemunker»), som tilhørte en streng [[tiggermunk]]eorden opprettet i 1525, bar en brun [[munkekutte]] med lang spiss hette, og fikk navn etter det middelalderlatinske *caputium* eller *capuzzium*, som nettopp betyr «hette», ord som på samme måte som «kappe» er i slekt med det latinske ordet *caput'', «hode» eller «topp».

## I dag

I moderne populærkultur har struthetter nærmest blitt et symbol på middelaldermoten, og de bæres ofte av dystre treller og mystiske munker i filmer og tegneserier. Også mange laiv- og levende historie-deltakere som forsøker å gjenskape drakter og utstyr fra denne tida, er ikledt struthetter. Fordi hettene er lune i dårlig vær, bruker noen dem dessuten sammen med vanlige klær utenom arrangementene.

## Se også
* Chaperon, opprinnelig brukt om spisse hetter, seinere om overdådige hatter med draperte og nedhengende bånd
* Kabuss, historisk betegnelse for hette med skuldeslag
* Kyse, hetteformet lue
* Narrehatt
* Hette
* Hettegenser
* Basjlik, kaukasisk hetteformet lue med lange sidelapper

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Masteroppgave om nordiske struthetter (nedlastbart pdf-dokument)
* Funn av hetter fra middelalderen 
* Middelaldermoter i Norge
* Mønster til struthette
* Middelalderhatter
* Struthette fra norrøne bosetninger på Grønland