open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Toljatti

:*Se også: [[Togliatti (andre betydninger)]]*

**Toljatti** (russisk: Тольятти; med latinske bokstaver av og til stavet **Togliatti**) er en by ved elven Volga i Samara oblast i Russland. Den ble grunnlagt i 1737 av Vasilij Tatisjtsjev, med navnet **Stavropol**. 

Opprinnelig het byen Stavropol, som ikke må forveksles med Stavropol i Kaukasus. Navnet ble endret i 1964 til ære for den italienske politikeren Palmiro Togliatti. Han bodde under den annen verdenskrig i Sovjetunionen og var etter krigen leder for de italienske kommunister. 

Det var et dekret fra keiserinne («tsaritsa») Anna som i 1737 grunnla byen for kristnede kalmukker. I 1950 lå byen innenfor det området som skulle utgjør magasinet ved Kujbysjev-dammen og den ble derfor gjenoppbygd på et nytt sted. Byen er kjent først og fremst for sine bilfabrikker kalt VAZ/AutoVaz (fra 1971). 

Toljatti er et stort industrisentrum. Mest kjent er bilfabrikken Lada, Russlands største bilfabrikk. Byen har også maskin-, kjemi- og næringsmiddelindustri, seks universiteter og høyskoler, flere museer, et filharmoniorkester, teatre og kulturhus. Den er også kjent som en idrettsby.

## Demografi
Befolkningsutvikling:
:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
VAZ

**VAZ** (Volzjskij avtomobilnyj zavod) (eller **AvtoVAZ**) (russisk for Volgas automobilfabrikk) er en bilfabrikk som ble bygd i tiden fra 1967 til 1969 som en del av en samarbeidsavtale mellom Fiat, den italienske regjeringen og regjeringen i Sovjetunionen.

Fabrikken som ble reist er en av de største bilfabrikker i verden. Den har nesten 150 km produksjonslinjer og er unik i det at de fleste komponenter lages på stedet. Den produserer over 800&nbsp;000 biler årlig.

## Historikk
Fabrikken og byen omkring, Toljatti, ble oppkalt etter den italienske kommunistlederen Palmiro Togliatti som gjorde avtalen mulig.

Den endelige avtalen ble undertegnet 15. august 1966. Anleggsarbeidene startet 14. januar 1967. Første del av fabrikken ble innviet 1. juli 1969, og den første bilen rullet ut fra samlebåndet den 9. september 1970.

Under perestroikaen (1987–1991) fikk AvtoVAZ lov til å selge biler til andre kjøpere enn regjeringen. Matematikeren Boris Berezovski sørget for videresalg av bilene til vanlige folk, og overtok selskapet fra regjeringen i 1991. AvtoVAZ har siden utviklet nye generasjoner Lada og forbereder seg på å komme tilbake på vesteuropeiske markeder.

I 1993 signerte foretaket TTS, som ble grunnlagt i 1992 av Vyacheslav Zubarev, en kontrakt Med AvtoVAZ. I 1995 ble det første fullverdige Lada-bilsenteret åpnet i byen Naberezhnye Chelny og startet direkte leveranser fra bilanlegget. I 1995 ble et kontor åpnet i Kazan. Fram til 1997 ble biler transportert fra Naberezhnye Chelny med landeveistransport. Etter det ble de fraktet med jernbane.

Renault-Nissan kjøpte opp aksjemajoriteten i Lada og hadde i 2014 planer om å bygge Nissan og Renault på en del av Ladafabrikken.

## Bilmodeller
Selskapets mest kjente produkter er Zjiguli (Modell BA3-2101), som var basert på 1966-modell Fiat 124 og ble kjent verden over som Lada. Fabrikken lager også biler med modellnavn som Oka, Samara, Tarzan, Nadezjda og Niva. Ladas nye samarbeid med GM har resultert i Chevrolet Niva. VAZ har også forsøkt å produsere biler for sportsbilmarkedet; en rekke Ladamodeller ble fabrikktrimmet og utstyrt med Momo-ratt. En convertible ble også laget.

I 2003 presenterte VAZ konseptbilen VAZ Lada Revolution, en åpen, enseters sportsbil utstyrt med en 1,6 liters motor som utviklet 215 Hk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fløien stasjon

**Fløien stasjon** på Fløyen i Bergen er endestasjonen på Fløibanen, på sørsiden av Fløyfjellet, beliggende 320 moh. Området rundt stasjonen er et utsiktspunkt over Bergen, fjellene rundt og fjorden. Uformelt brukes betegnelsene *Fløien*, *Fløyen* og *Fløyfjellet* om hverandre.

Navnet Fløien kan komme av fløystangen, en vindfløy som ble reist på *gamle Fløien* for å gi signal om vindretningen når skip skulle legge ut fra Vågen i Bergen.

## Fløibanen

Fløyen er endestasjon for den 850 meter lange elektriske kabelbanen. De to vognene som trekkes mellom stasjonen på Vetrlidsallmenningen i Bergen sentrum og Fløyen, har ytterligere tre mellomstasjoner i *[[Proms gate]]*, *[[Fjellveien (Bergen)|Fjellveien]]* og *[[Skansemyren]]* og ble åpnet i 1918.

I stasjonsbygningen på Fløyen ligger *Fløien kiosk* som selger souvenirer og postkort, i tillegg til småsnacks. Utkikksplatået ligger til høyre ved utgangen fra stasjonen. Like overfor stasjonen ligger Fløien Folkerestaurant. I området er det lekeplass/klatreplass, og en natursti ligger i skogen like ved med *trollskog* med en rekke figurer og en større natur-klatrepark.

## Fløyfjellet

I tillegg til Fløibanen kan Fløyen og Fløyfjellet også nås via flere veier. Fra Fjellveien kan man gå via Tippetue eller Fløysvingene, i tillegg kan man også komme til Fløyen via Byfjellene (''Kamveien'') fra Skansemyren eller via Knattenveien (*Søre Kamvei*) ved Starefossen. 

På Fløyfjellet er det gode og skiltede turveier og turstier til blant annet Skomakerdiket og Skomakerstuen som er en varmestue med kafe og toaletter, Brushytten på Midtfjellet, Blåmanen, Rundemanen eller til Sandviksfjellet.

## Eksterne lenker
* Webkamera på Fløyen 
* Kart over Fløyfjellet
Fløyfjellet

**Fløyfjellet** kan vise til følgende:

*Fløyfjellet i Bergen
**Fløyfjellet, vei i Bergen
*Fløyfjellet i Eigersund
*Fløyfjellet i Farsund
*Fløyfjellet i Flekkefjord
*Fløyfjellet i Gulen
*Fløyfjellet på Hamarøy
*Fløyfjellet på Huglo
*Fløyfjellet i Hyllestad
*Fløyfjellet i Høyanger
*Fløyfjellet på Karmøy
*Fløyfjellet i Kristiansand
*Fløyfjellet i Kvinesdal
*Fløyfjellet i Masfjorden
*Fløyfjellet på Osterøy
*Fløyfjellet i Sokndal
*Fløyfjellet på Svalbard
*Fløyfjellet i Tromsø
*Fløyfjellet i Vågan

## Se også
*Fløyheia i Arendal
*Fløyen i Bergen
*Fløibanen i Bergen
*Fløien stasjon i Bergen
*Fløien Folkerestaurant i Bergen
*Fløysvingene i Bergen
*Fløyveien i Bergen
*Fløyen i Flekkefjord
*Fløya i Kristiansund
Arne Husveg

**Arne Husveg** (1933–2004) var formann i Norges Blindeforbund i perioden 1969 til 1971, og generalsekretær i perioden 1971 til 1994. Han var også leder for Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon i flere år, og var Ridder av St. Olavs Orden.

Husveg døde etter lengre tids sykdom 16. november 2004, og var ved sin død 1. visepresident i Verdens Blindeunion.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Malmesbury

:*Denne artikkelen er om byen i England. For byen i Sør-Afrika se [[Malmesbury (Sør-Afrika)]].*
**Malmesbury** er en historisk markedsby i den sørlige delen av området Cotswolds i grevskapet Wiltshire i England. Den ligger i nærheten av Cirencester, Chippenham og Swindon, og grenser mot elver på tre sider. I henhold til folketellingen i 2011 var det 5 380 innbyggere i byen.

Malmesbury er gammel og ble antagelig grunnlagt så tidlig som i 1. århundre f.Kr.. På stedet var det en festning i jernalderen, og i angelsaksisk tid i tidlig middelalder ble det reist et kloster på stedet, Malmesbury Abbey, kjent for sin lærdom. Mye av klosteret ble ødelagt da Henrik VIII oppløste det i 1536, og siden skadet av brann, men omfattende ruiner står igjen. Byen ble en av Alfred den stores befestete burger i forsvaret mot vikingene. Æthelstan, den første konge av England, gravlagt i klosteret da han døde i 939.

Byen er den eldste valgkretsen i England. Den ble før den industrielle revolusjon et sentrum for blondeproduksjon, og industrialiseringen fikk, underlig nok, ingen store effekter. Teknologiselskapet Dyson, som framstiller hovedsakelig støvsugere, har sitt hovedkvarter i byen.

## Vennskapsbyer
Malmesbury har følgende vennskapsbyer:

*  Niebüll, Tyskland
*  Gien, Frankrike

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Malmesbury Town Council
* Flyfoto av Malmesbury i 1930  - fra English Heritages arkiv «Britain from Above»
* Historiske fotografier fra Malmesbury hos BBC Wiltshire
* 
* Warden and Freemen of Malmesbury
Kvadratmeter

**Kvadratmeter** er en SI-enhet for måling av areal. Symbolet for kvadratmeter er **m²**.

En vanlig bruk er for å angi areal av bygninger, som for eksempel arealberegning av bygninger. Den benyttes også til angivelse av arealet til geografiske områder.

1 m² er lik:
* arealet av et kvadrat hvor hver side er en meter lang
*  mm²
*  cm²
* 0,01 ar
* 0,001 daa
* 0,000 1 ha
* 0, km²
* 0, Mm²
* 0, Gm²

Og motsatt:
* 1 mm² = 0, m²
* 1 cm² = 0,000 1 m²
* 1 ar = 100 m²
* 1 daa =  m²
* 1 ha =  m²
* 1 km² =  m²
* 1 Mm² =  m²
* 1 Gm² =  m²

## Referanser
Marcus Aemilius Lepidus

::*For konsulen fra det 2. århundre f.kr., se [[Marcus Aemilius Lepidus (konsul)]]*

**Marcus Aemilius Lepidus** (latin: M·AEMILIVS·M·F·Q·N·LEPIDVS) var en romersk politiker i det 1. århundre f.Kr.. Han er alminnelig kjent som Lepidus, og var sønn av Marcus Aemilius Lepidus den eldre og Appuleia. Hans far var også involvert i et opprør mot republikken, og ble drept som følge av dette. Han var medlem av det annet triumvirat og *[[Pontifex maximus]]*.

Lepidus var blant Julius Cæsars fremste støttespillere. Han startet sin *[[cursus honorum]]* som praetor i 49 f.Kr. og ble valgt til konsul i 46 f.Kr. etter Pompeius' nederlag i øst. Etter mordet på Cæsar den 15. mars 44 f.Kr. allierte Lepidus seg med Marcus Antonius i et fellesskap som søkte makten. Men Cæsar hadde etterlatt en arving: Octavianus, hans grandnevø og adoptivsønn. Han hadde like store ambisjoner og vel så stor popularitet. Sammen utgjorde de tre det annet triumvirat. Dette ble legalisert under navnet triumvires for folkets organisasjon gjennom *[[Lex Titia]]* i 43 f.Kr. Triumviratet hadde en varighet på fire år, og ble fornyet i 38 f.Kr. med samme varighet.

Etter seieren i øst og Cæsarmordernes nederlag forble Lepidus i Roma. Han ble guvernør over de vestlige provinser Hispania og Afrika. På en eller annen måte lyktes det ham lenge å unngå å stå på Octavians eller Antonius' side, men i 36 f.Kr. lyktes det Octavianus å dømme Lepidus etter at hans politikk slo feil. Han ble dømt for opprørstiftelse på Sicilia, og ble tvunget i eksil. Alle hans embeder ble inndratt, unntatt posisjonen som *Pontifex maximus*.

Lepidus døde av naturlige årsaker i 13 f.Kr.

## Referanser


## Kilder
* 
*
Marcus Licinius Crassus

**Marcus Licinius Crassus** (latin M·LICINIVS·P·F·P·N·CRASSVS, født 115 f.Kr., død 53 f.Kr.) var en romersk general og politiker, mest kjent for å ha slått ned slaveopprøret til Spartacus og sin delaktighet i det første triumvirat sammen med Cæsar og Pompeius. Crassus ble drept i slaget ved Carrhae, under et felttog mot parterne i Syria.

Som sønnesønn av Lucius Licinius Crassus og sønn av Publius Licinius Crassus, begge tidligere konsuler, var han av god familie og bestemt for en karriere i det offentlige. Som ung mann måtte han på grunn av gale politiske tilhørsforhold gå i dekning seg i Spania for tilhengerne av Marius og Cinna. Under Sulla fikk han så oppreisning og en militærpost. 

Senere ga han seg i kast med å handle i fast eiendom og kjøpte besittelser som hadde tilhørt ofrene for proskripsjonene. Han sies å ha benyttet særdeles lyssky metoder, deriblant ildspåsettelse, for å tvinge folk til å betale for hans private brannvesen. 

Crassus gjorde seg for alvor kjent da han stoppet det store slaveopprøret kjent som Spartacusopprøret under Spartacus i 71 f.Kr. Det var Crassus som beordret korsfestelsen av 6000 overlevende opprørere langs Via Appia.

I år 70 f.Kr. var Crassus konsul sammen med Gnaeus Pompeius. Senere, og mens Pompeius var i Asia for å bekjempe Mithridates av Pontus, bygget Crassus ut sitt eget maktapparat i Roma. Ryktet sa at Crassus var involvert i Catilinas sammensvergelse, men fikk kalde føtter og lekket opplysninger til Marcus Tullius Cicero.

I år 60 f.Kr. dannet Crassus med Cæsar og Pompeius det første triumvirat. De tre mennenes samarbeid var aldri riktig preget av noen gjensidig sympati.

Cæsars suksess med erobringen av Gallia lokket likevel Crassus til å forsøke noe tilsvarende. I likhet med Cæsar besluttet han å søke en provins hvor han kunne føre en erobringskrig fra. I motsetning til Cæsars base i det sydlige Gallia var hans valg av stillingen som prokonsul i Syria ikke så heldig. 

I år 53 f.Kr. innledet han mot senatets vilje krig mot partherne. Selv om hans innledende manøvrer gikk godt, ble han med sine legioner ført i bakhold, og måtte trekke seg tilbake til den lille byen Carrhae. Her ble han mot sin vilje og av sine egne menn tvunget til å forhandle med parthernes leder. Igjen ble Crassus forrådt. Han ble slått ihjel, og hodet hans ble hugget av. Hodet og den ene hånden ble sendt til Armenia, hvor de ble brukt som teaterrekvisitter i en oppførelse av Evripides' *[[Bacchae|Bakkantinnene]]* til ære for parthernes konge Orodes.

De standarter som Crassus mistet i Partia, ble senere erobret tilbake av keiser Augustus, noe han regnet som sin største triumf noensinne.

## Referanser


## Litteratur
* B. A. Marshall: *Crassus, A Political Biography.* Hakkert, Amsterdam 1976, ISBN 90-256-0692-X (zugleich Dissertation Universität Sydney 1975).
* Allen Mason Ward: *Marcus Crassus and the late Roman Republic.* University of Missouri Press, Columbia/Miss. 1977, ISBN 0-8262-0216-0.
Sola flystasjon

**Sola flystasjon** er en flystasjon i Sola kommune, samlokalisert med den sivile flyplassen Stavanger lufthavn, Sola. Flystasjonen er Luftforsvarets hovedbase for redningshelikoptrene til 330 skvadron.

Flystasjonen har siden 2024 vært stengt etter dårlig vedlikehold.

## Historie
Flystasjonens historie går tilbake til 29. mai 1937 da Stavanger Flyveplass ble åpnet av Kong Haakon VII. Stasjonering av militære flyavdelinger på flyplassen ble vedtatt i 1939. Under andre verdenskrig ble flyplassen overtatt og bygget ut av tyskerne sammen med Forus flyplass som en viktig base for tyske fly som overvåket og patruljerte Nordsjøen og patruljerte farvannet nær norskekysten og gjennomførte bombing av Nord-England, blant annet den store verftsklyngen i Sunderland. I 1973 ble Sola base for redningshelikoptre. Sola hadde status som hovedflystasjon frem til 1993.

## Representerte avdelinger
* Redningshelikoptertjenesten
** 330 skvadron
* Dronetjenesten 
* Collocated Operating Bases
* Flymottak/bakkestøtte
* Forsvarets logistikkorganisasjon 
* Agder og Rogaland Heimevernsdistrikt 08 
* Cyberforsvaret

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sola - Forsvaret.no
*
Kuldeanlegg

Et **kuldeanlegg** pumper varme ut av et varmeisolert rom for å redusere temperaturen til et ønsket nivå. 

Et kuldeanlegg består av fire  hovedkomponenter:
#Kompressor
#Kondensator
#Strupeventil
#Fordamper
Komponentene deltar i følgende kretsprosess:
*Kompressoren suger gassformig kuldemedium fra fordamperen og blåser den ut til kondensatoren ved et trykk som er høyere enn i fordamperen.
*Kondensatoren avgir varme til et varmeopptakende fluid slik at kuldemediet kondenserer helt eller delvis.
*Kondensatet føres til en trykkreduserende strupeventil.
*Fra strupeventilen kommer kuldemedium som normalt både er i væske- og gassform (dvs. tofasetilstand) og dette føres til fordamperen.
*I fordamperen fordamper væskedelen av kuldemediet på grunn av kombinasjonen av lavt trykk og varmetilførsel fra et varmeavgivende fluid, f.eks. luft som kjøles for å holde et rom kaldt.
Fluid

**Fluid** er fellesbetegnelsen for væsker og gasser. Begrunnelsen for fellesbetegnelsen er at strømningsegenskapene i hovedsak kan beskrives på samme måte. Når det er tale om lagdeling i fluider, brukes begrepet baroklinitet.

## Se også
* Fluidmekanikk
Fordamper

En **fordamper** er en hovedkomponent i et varmepumpende anlegg ved å sørge for å hente opp varme fra en kilde. I en fordamper opprettholdes et lavt trykk for kuldemediet av en kompressor. Ved at varme tilføres på motsatt side av rørsystemet, vil kuldemediet fordampe slik at mer kan suges inn i kompressoren. Nytt kuldemedium tilføres fordamperen fra en strupeventil, normalt som en blanding av væske og damp.
139 luftving

**139 luftving** var Luftforsvarets operative avdeling på Bardufoss flystasjon. Den ble erstattet av Maritim helikopterving fra 1. januar 2020.

Tre Bell 412 helikoptre fra 139 Luftving og fra 137 Luftving på Rygge flystasjon deltok fra april 2008 i tjeneste i Afghanistan.

## Underliggende avdelinger
*337 skvadron – NH90, tidligere Lynx Mk 86 
*339 skvadron – Bell 412SP
*718 skvadron
*Luftforsvarets flygeskole – Saab MFI-15 Safari
*330 skvadron- 139 luftving avdeling Sola besto av Collocated Opearting Bases (COB) og flymottak/bakkestøtte, dronetjenesten og 330 skvadron.

## Sjefer
*Oberst Geir Gillebo (2002–)

## Navnet
Navnet på luftvingen fulgte nummerserien som starter med 132 Luftving, den operative avdelingen ved Ørland flystasjon. Navnet har opprinnelse i Royal Air Forces jagerving *132 (Norwegian) Wing*, som bestod av Spitfire-fly fra England under andre verdenskrig.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 139 Luftving
Charon (måne)

:*Andre betydninger, se [[Charon]]

*'Charon*' er en av de [[Plutos måner|fem kjente månene]] til [[dvergplanet]]en [[134340 Pluto|Pluto]]. Den ble oppdaget av astronomen [[James Christy]] [[22. juni]] [[1978]].

Charons [[diameter]] er målt (i januar [[2006]]) til 1&nbsp;212&nbsp;km. Denne størrelsen ble kombinert med masse-målinger av [[Hubble-teleskopet]] til å beregne [[tetthet]]en til Charon til 1,72&nbsp;g/cm³. Denne tettheten, ca. 1/3 av jordens, gjenspeiler Charon sin stein- og is-sammensetning. Observasjonene (også gjengitt i [[Nature]]) sier også at månen ikke har noe særlig atmosfære. Samtidig sies det at Charon inneholder ca. 10% mindre steinmaterialer enn Pluto.

På grunn av den lille forskjellen i størrelse mellom Pluto og Charon, ble de tidligere noen ganger regnet som en [[dobbelplanet]], i stedet for planet og måne. Charon falt innenfor de definisjonene av en planet som [[astronom]]er tok stilling til under en konferanse i [[Praha]] i august [[2006]].

Det er [[Den internasjonale astronomiske union|IAU]], *Den internasjonale astronomiske union'', som tok stilling til dette, og skulle prøve å vedta en offisiell definisjon av hva en planet er. Pluto falt etter dette møtet inn under definisjonen for dvergplaneter.

I 2005 ble to andre måner oppdaget omkring Pluto av Hubble-teleskopet. De to nyoppdagede månene, som fikk navnene Nix og Hydra, er mellom 45 og 160&nbsp;km i diameter. De ligger hhv ca. 49&nbsp;000 og 65&nbsp;000&nbsp;km fra Pluto.

I 2007 ble det oppdaget ved hjelp av observasjoner fra Gemini Observatory på toppen av Mauna Kea på Hawaii at Charon i likhet med Saturn-månen Enceladus kan ha geysirer. Teleskopet fanget opp forekomsten av ammonium-nitrater og vannkrystaller spredt utover overflaten av månen. Dette kan skyldes kryo-vulkanisme, der flytende væsker fra det indre strømmer ut til overflaten gjennom sprekker.


Fil:Pluto system.jpg|Pluto-systemet


## Noter og referanser
;Noter


;Referanser
Jean-Claude Juncker

**Jean-Claude Juncker** (født 1954) er en luxembourgsk politiker fra Kristelig sosialt folkeparti (CSV/PCS). Han var president i Europakommisjonen fra 1. november 2014 til 30. november 2019. I perioden 1995–2013 var han Luxembourgs statsminister.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Juncker ble født den 9. desember 1954 i Redingen i Luxembourg. Størstedelen av sin barndom og ungdomstid tilbragte Juncker i Belvaux, en by vest i Luxembourg. Belvaux er sentrum for landets kull- og stålindustri, og har tradisjonelt vært dominert politisk av sosialister og kommunister. Levekårene i området, som også hadde mange innvandrere fra Portugal og Italia, preget Juncker. Junckers far var selv stålarbeider og ble tidlig aktiv funksjonær i den kristelig-sosiale fagforeningsbevegelsen Confédération syndicale chrétienne luxembourgeoise. Etter nazistenes okkupasjon av Luxembourg i 1940, ble faren tvangsrekruttert av Wehrmacht og deltok på tysk side i andre verdenskrig.

Juncker studerte i Clairefontaine i Belgia før han returnerte til Luxembourg for å ta studenteksamen ved Lycée Michel Rodange i 1974. På dette tidspunkt ble han medlem av Kristelig sosialt folkeparti (CSV) og aktiv i partiets studentforbund. Juncker fortstatte med å studere jus fra 1975 til 1979 ved universitetet i Strasbourg.

### Karriere
Han arbeidet deretter som advokat. Han ble statssekretær for arbeid og sosial sikkerhet i 1982 og ble innvalgt i Luxembourgs parlament i 1984. I 1989 ble han finans- og arbeidsminister, og deltok i utformingen av Maastricht-traktaten i 1991. Han ble statsminister i 1995. Høsten 1997 ledet Juncker Det europeiske råd for Luxembourg. Han ble æresdoktor ved Westfälische Wilhelms-Universität i 2001 og siden æresborger av Trier i 2003.

Juncker var blant kandidatene til å etterfølge Romano Prodi som president for Europakommisjonen. 10. september 2004 ble han president for gruppen av finansministre fra eurolandene.

Juncker trakk seg som statsminister 11. juli 2013 etter en skandale som involverte landets etterretningstjeneste. Han håpet imidlertid at hans parti ville bli gjenvalgt om det blir holdt nyvalg i oktober. 

15. juli 2014 ble Juncker valgt som president i Europakommisjonen, i Junckers periode kalt Juncker-kommisjonen. Han etterfulgte José Manuel Durão Barroso og tiltrådte 1. november 2014.

### Annet
Han ble tildelt Karlsprisen for 2006. Juncker ble i 1996 hedret med storkors av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.

## Referanser
O-fag

**Orienteringsfag**, ofte forkortet **o-fag**, var betegnelse på et tidligere undervisningsfag i norsk grunnskole. Faget oppstod i 1974 og omfattet lærestoff fra naturfag og samfunnslære, som igjen inneholdt historie og geografi. Etter læreplanen L-97 fra 1997 ble o-fag til faget *natur, samfunn og miljø* (NaSaMi) for småskoletrinnet, og delt opp til natur- og miljøfag og samfunnsfag for mellomtrinnet.

## Referanser
Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon

**Funksjonshemmedes Fellesorganisasjon** (FFO), stiftet 21. september 1950, er en paraplyorganisasjon for organisasjoner av funksjonshemmede og kronisk syke. 

FFO har 90 medlemsorganisasjoner med over 350 000 medlemmer. FFO er organisert i alle landets 11 fylker, samt aktiv i rundt 100 kommuner.

FFOs overordnede mål er samfunnsmessig likestilling og deltakelse for funksjonshemmede ved å fremme felles politisk opptreden slik at de står sterkere i sine ønsker og krav i møte med de som fatter beslutninger.

Lilly Ann Elvestad er FFOs generalsekretær.  Eva Buschmann er FFOs styreleder.

I tillegg til det politiske arbeidet tilrettelegger FFO en rekke møteplasser og arenaer for sine organisasjoner, hvor de kan samtale og samarbeide om felles interesseområder.

Unge funksjonshemmede (tidl. Funksjonshemmedes Fellesorganisasjons Ungdom, FFOU) er et samarbeidsorgan for funksjonshemmedes ungdomsorganisasjoner i Norge. Unge Funksjonshemmede er en selvstendig organisasjon med eget styre.

FFO er tilsluttet Atlas-alliansen, og har egne bistandsprosjekter i flere land.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rognan

**Rognan** (pitesamisk: *Råggno*, lulesamisk: *Rågno*) er et tettsted og administrasjonssenteret i Saltdal kommune i Nordland.  Tettstedet har  innbyggere per 1. januar 

## Historie
Næringslivet på Rognan inkluderer treforedling, kabelfabrikk (Nexans) og bioplastposefabrikk.

Rognan sentrum ble herjet av brann i 1914 og i 1979. 5. januar 1979 brant 16 hus ned, men tap av menneskeliv ble unngått. Årsaken til brannen ble aldri funnet.

Historisk er Rognan kjent for båtbygging og sin båtbyggerskole. Rett øst for Rognan lå Botn fangeleir under andre verdenskrig. 

## Kommunikasjon
Europavei 6 passerer rett utenfor sentrumsområdet. Rognan er stoppested for Nordlandsbanen.

Rognan stasjon ble åpnet i 1958, da Nordlandsbanen ble tatt i bruk til Fauske. Rognan flyplass er åpen for småfly om sommeren.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kommunens offisielle hjemmeside
ISO 3166

**[[ISO]] 3166** er en tredelt standard for geografisk koding av stater, deres oversjøiske områder samt for underinndeling av land.

*ISO 3166-1 definerer koder for land og deres oversjøiske områder, første gang publisert i 1974
**ISO 3166-1 alfa-2 beskriver de ulike land med to store bokstaver, f.eks. NO for Norge
**ISO 3166-1 alfa-3 beskriver land med tre bokstaver, f.eks. NOR for Norge
**ISO 3166-1 numerisk beskriver land med tre siffer, f.eks. 578 for Norge
*ISO 3166-2 definerer koder for underinndeling av land og oversjøiske områder
*ISO 3166-3 definerer alfa-4 koder som erstatter tidligere ISO 3166-1 alfa-2 koder, første gang publisert i 1998

## Eksterne lenker
* Fra internettsidene til ISO:
** ISO 3166/MA-sekretariatet 
** ISO 3166 og du
** Implementering av ISO 3166-1
* Andre kilder
** Landskoder 
** Sammenligning av landskoder
Kvadratmillimeter

**Kvadratmillimeter** er en SI-enhet for måling av areal.
Symbolet for kvadratmillimeter er **mm²**.

Kvadratmillimeter brukes til angi små arealer,
for eksempel arealer av tverrsnitt av strømledninger.

1&nbsp;mm² er lik:
* arealet av et kvadrat hvor hver side er en millimeter lang
* 1 000 000 µm²
* 0,01 cm²
* 0,000 001 m²

Og motsatt:
* 1 µm² = 0,000 001&nbsp;mm²
* 1 cm² = 100&nbsp;mm²
* 1 m² = 1 000 000&nbsp;mm²
Ceará

**Ceará** er en delstat nordøst i Brasil og ligger ved atlanterhavskysten. Delstaten grenser til nabodelstatene Rio Grande do Norte, Paraíba, Pernambuco og Piauí. Delstatshovedstaden heter Fortaleza. Ceará hadde i 2015 et beregnet folketall på .

## Geografi
Ceará har en variert vegetasjon, bestående av blant annet mangrove, *[[caatinga]]* og jungel. Delstaten har et tropisk klima hvor temperaturen varierer fra 22&nbsp;°C til 36&nbsp;°C.

Delstaten har mange strender. Strendene rundt delstatshovedstaden kalles *Costa Solpoente* (Soloppgangskysten) og *Costa Solnascente* (Solnedgangskysten).

## Historie
Ceará ble kolonisert av portugisere på midten av 1600-tallet, i en periode da portugisere og nederlendere kjempet om kontrollen over Brasil.

Området ble invadert to ganger av nederlenderne, en gang i 1644 og en gang i 1654. Begge ganger ble de kastet ut av de portugisiske bosetterne. Før nederlenderne trakk seg tilbake, rakk de imidlertid å etablere det som i dag er Fortaleza. I 1661 overga Nederland formelt sine krav om kontroll i Brasil til Portugal, noe som endte alle konfliktene i området.

Under Dom Pedro II ble det gjort store forbedringer av infrastrukturen i regionen, hvor antall telefoner økte kraftig og hvor gassbelysning av gatene ble vanlig.

## Økonomi
Ceará er tradisjonelt en delstat hvor landbruket har dominert. Under militærjuntaen i Brasil i årene 1964-1985 satset man imidlertid mye på utvikling av industri, og industrisektoren står nå for om lag 39&nbsp;% av verdiskapningen i delstaten. En annen viktig inntektskilde er turisme, hvor man også har satset på økoturisme. Rundt en halv million turister besøker delstatshovedstaden Fortaleza hvert år.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Turistguide Ceará
*  Turistguide Fortaleza
Bad Religion

**Bad Religion** er et amerikansk punkband fra Los Angeles i California og har vært et av USAs mest populære og mestselgende band innenfor sjangeren punk-rock. De sier selv at de spiller en blanding av indie, punk og rock. Gitaristen Brett Gurewitz (Mr. Brett) har et eget plateselskap som heter Epitaph Records. Epitaph gir ut CD-er for Bad Religion og andre profilerte band som for eksempel The Offspring, NOFX, Pennywise og Rancid. De var nr 36 på hitlistene i USA med låta A Walk. 

## Diskografi
* *Bad Religion* (1981)
* *How Could Hell Be Any Worse?* (1982)
* *Into the Unknown* (1983)
* *Back to the Known* (1985)
* *Suffer* (1988)
* *No Control* (1989)
* *Against the Grain* (1990)
* *'80-'85* (samlealbum, 1991)
* *Generator* (1992)
* *Recipe for Hate* (1993)
* *Stranger Than Fiction* (1995)
* *All Ages* (samlealbum, 1995)
* *The Gray Race* (1996)
* *Tested* (konsertalbum, 1997)
* *No Substance* (1998)
* *The New America* (2000)
* *The Process of Belief* (2002)
* *Punk Rock Songs* (Europe-only greatest hits)
* *The Empire Strikes First* (2004)
* *New Maps of Hell* (2007)
* *30 Years Live* (konsertalbum, 2010)
* *The Dissent of Man* (2010)
* *True North* (2013)
* *Age of Unreason* (2019)

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Goiás

**Goiás** er en delstat i den sentral-vestre regionen i Brasil, med Goiânia som delstatshovedstad. Delstaten hadde i 2015 et beregnet folketall på .

Goiás skal visstnok ha fått navnet sitt etter goias-indianerne som opprinnelig bodde i området. Nabodelstater er Tocantins, Bahia, Minas Gerais, Mato Grosso do Sul og Mato Grosso. Goías omslutter Distrito Federal hvor hovedstaden Brasília ligger.

Andre byer i delstaten er Anápolis, Cidade de Goiás, Goianápolis og Morrinhos.

## Økonomi
Landbruk og kvegdrift er viktige økonomisk inntektskilder for delstaten.

## Historie
De første bosetningene etablerte seg i Goías i 1727 da man oppdaget gull i området. Utvinning av gull skjedde frem til rundt 1850.

Som følge av etableringen av etableringen av Brasília, ble det bygget mange veger gjennom Goiás på 1960-tallet. I 1988 ble den nordre delen av Goías skilt ut som en egen delstat som fikk navnet Tocantins.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Virtual Brazil, informasjon om Goías
Maranhão

**Maranhão** er en delstat nordøst i Brasil, med São Luís som hovedstad. Nabodelstater er Piauí, Tocantins og Pará. Delstaten hadde i 2015 et beregnet folketall på .

Rakettoppskytningsfeltet Alcântara ligger nord i delstaten, ikke så langt fra São Luís.

Andre byer er Imperatriz, Timon og Caxias.

## Historie
Franskmennene etablerte i 1612 en koloni i det som i dag er Maranhão hvor São Luís var hovedsete. Til tross for de franske grunnleggerne blir det hevdet at São Luís er en av byene i Brasil som mest likner på en portugisisk by. Tre år senere ble byen overtatt av portugisere som igjen tapte den til hollenderne året etter, i 1641. Portugiserne fikk endelig kontroll over byen i 1617. Byen ble inkludert i UNESCOs verdensarvliste i 1997.

Delstatene Ceará, Maranhão og Pará ble forent under navnet Estado do Maranhão i 1621. Området forble uavhengig frem til 1774, da det kom under administrasjon av kolonien Brasil.

Maranhão deltok ikke i den brasilianske uavhengighetserklæringen fra 1822. Året etter ble imidlertid portugiserne fordrevet ut av admiral Lord Cochrane og delstaten ble dermed en del av keiserdømmet Brasil.

## Geografi
Det er en rekke elver i delstaten, slik som Parnaíba, Gurupi og Grajaú. Elvene gjør at delstaten ikke er like utsatt for tørke som de andre delstatene nordøst i Brasil.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Turistinformasjon om Maranhão
Operafjell-ulykken

**Operafjell-ulykken** skjedde 29. august 1996 og kostet 141 mennesker livet. Dette er Norges verste flyulykke i antall omkomne.

Et russisk jetfly av typen Tupolev 154M, kjennetegn RA-85621 fra Vnukovo Airlines i Moskva styrtet i Operafjellet på Svalbard 14 km øst for flyplassen under innflyving for landing mot vest på Svalbard lufthavn, Longyear. Flyet kom fra Vnukovo-flyplassen utenfor Moskva og hadde 130 passasjerer, russiske og ukrainske gruvearbeidere med familiemedlemmer og elleve besetning. Alle 141 om bord mistet livet. De omkomne ble bragt til Tromsø for identifisering. Etter minnestund i Tromsøhallen ble kistene ført til de respektive hjemsteder i Ukraina og Russland.

## Ulykkesårsak
Ulykken var en «kontrollert flygning inn i terreng», dvs. at det ikke var noe teknisk galt med flyet og at pilotene hadde full styring. Flyet kolliderte med fjellet på grunn av feilnavigering. 
Havarikommisjonen kom frem til 18 vesentlige faktorer og fravik fra prosedyrer som ble identifisert som ulykkesårsaker.

## Eksterne lenker
* Havarikommisjonens rapport  (Archive)
* Rapport fra Aviation Safety Net (engelsk)
Amazonas (Brasil)

**Amazonas** er den største delstaten i Brasil. Den ligger i nordre del av landet. Hovedstaden ligger i Manaus. Delstaten hadde i 2015 et beregnet folketall på .

Nabodelstater er (fra nord med klokka): Roraima, Pará, Mato Grosso, Rondônia og Acre. Delstaten grenser også til Peru, Colombia og Venezuela. Dette inkluderer området Amazonas i Colombia, samt delstaten Amazonas i Venezuela (men grenser ikke til Amazonas i Peru).

Andre byer i delstaten er Barcelos, Itacoatiara, Manacapuru, Parintins, Tefé, Coari og São Gabriel da Cachoeira.

## Geografi
Amazonas er hovedsakelig dekket av jungel, og delstaten dekker store deler av Amazonasregnskogen. Delstaten er oppkalt etter elva Amazonas.

Amazonas inneholder også det høyeste fjellet i Brasil. Pico da Neblina er 2994 meter høyt og ligger i grenseområdet mot Venezuela.

Regnskogen i Amazonas blir normalt delt inn i tre kategorier:
**igapos* – permanent oversvømt land, røttene til vegetasjonen ligger alltid under vann.
**[[várzea]]s* – høyere enn *igapos*, landet blir oversvømt i flomperioder
*lav platå – høyeste nivå, blir aldri oversvømt.

## Økonomi
Økonomien i Amazonas var tidligere helt avhengig av eksport av gummi. I dag er økonomien mer variert og inkluderer blant annet jordbruk der man dyrker cassava og appelsiner. Delstatshovedstaden Manaus er et viktig produksjonssenter i Brasil, en rekke nasjonale og utenlandske foretak har fabrikker i byen.

## Historie
I årene 1541–42 seilte den spanske oppdagelsesreisende Francisco de Orellana ned Amazonaselva. Det var under denne seilasen at Amazonas fikk sitt navn. Orellana skrev at de ble angrepet av kvinnelige krigere som fikk ham til å tenke på antikkens amasoner. Sammenstøtet var med tapuyasindianere, der kvinnene kjempet side om side med mennene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Brasils ambassade i London, «Fall in Amazon deforestation rates»
* Regnskogfondets nettside
Finistère

**Finistère** (bretonsk: *Penn ar Bed*) er et departement i Bretagne i Frankrike. Departementet er det ytterste i Bretagne og dermed departementet lengst nordvest i Frankrike. Dette er også grunnlaget for navnet Finistère, «slutten på land». Departementets hovedby er Quimper. Den største byen er Brest.

## Historie
Det nåværende departementet består av den historiske regionen Léon og deler av Cornouaille og Trégor, begge deler av det før-revolusjonære Bretagne.

## Navn
Navnet Finistère er avledet fra latinske *Finis Terræ* i betydningen «slutten på land». I England finnes et tilsvarende område kalt for Land's End og i Norge finnes tilsvarende Verdens Ende på Tjøme i Vestfold. Det bretonske navnet på Finistère er *Penn ar Bed* og kan oversettes som «Verdens ende/odde» og er tilsvarende til det korniske navnet for Land's End, *Pedn-an-Wlas* («Verdens ende/odde»). I Spaniafinner man Kapp Finisterre; dette navnet på den vestligste odden av Galicia har samme forklaring og betydning.

## I litteraturen

* *Priset på vatten i Finistère*, roman fra 2001 av Bodil Malmsten
* *Sista boken från Finistère*, roman fra 2008 av Bodil Malmsten

## Se også
* Kommuner i departementet Finistère

## Eksterne lenker
*
Pará

**Pará** er en delstat i Brasil og ligger i nordre del av landet. 
Nabodelstater er (fra nord med klokka) Amapá, Maranhão, Tocantins, Mato Grosso, Amazonas og Roraima. Delstaten grenser også til Guyana og Surinam (inkludert området kalt Para i Surinam). Delstaten hadde i 2015 et beregnet folketall på .

Delstatshovedstaden er Belém, og andre byer er Santarém og Óbidos.

## Geografi
Pará er hovedsakelig dekket av jungelen i regnskogen i Amazonas. I skogen vokser blant annet pepper og guaraná samt trær som produserer gummi. Ved Porto de Moz løper elva Xingu ut i Amazonas og ved Santarém renner elva Tapajós ut i Amazonas.

## Økonomi
Delstaten har rike forekomster av bauksitt som er et råstoff for aluminium. Companhia Vale do Rio Doce eier og driver selskapene Mineração Rio do Norte S.A. og Alumina do Norte do Brasil S.A. Disse to selskapene drives i samarbeid med Norsk Hydro.

## Historie
Portugiserne etablerte seg i Pará i 1616 da de etablerte festningen Forte do Castelo i Guajará-bukten. Dette fortet skulle etter hvert utvikle seg til byen Belém.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  (portugisisk)
* Brasils ambassade i London
Boris Pasternak

**Boris Leonidovitsj Pasternak** (Борис Леонидович Пастернак; født  i Moskva, død 30. mai 1960) var en russisk forfatter. Han ble tildelt nobelprisen i litteratur i 1958.

## Bakgrunn og virke
Han ble født i Moskva som sønn av Leonid Pasternak og Rosa Kaufmann, begge russiske jøder. Faren var kunstner og professor ved Moskvaskolen for maleri, skulptur og arkitektur, og moren var konsertpianist, datter av maleren Isidor Kaufman.

Inspirert av sin nabo Aleksandr Skrjabin, bestemte Pasternak seg for å bli komponist og begynte på Moskvas konservatorium. I 1910 forlot han brått konservatoriet for å begynne å studere under de nykantianske filosofene Hermann Cohen og Nicolai Hartmann ved Philipps-Universität Marburg. Trass i at han ble tilbudt å bli forsker på universitetet, bestemte han seg for at filosofi ikke var et levebrød, og flyttet tilbake til Moskva i 1914. Hans første diktsamling, influert av Aleksandr Blok og de russiske futuristene, ble publisert senere samme år.

Pasternaks tidlige diktning består av tydelige allitterasjoner og alluderer sinnrikt på hans favorittpoeter som Rilke og Lermontov.

Under første verdenskrig underviste han og arbeidet på en kjemifabrikk i Vsevolodovo-Vilve nær Perm i Uralfjellene, der han utvilsomt fikk erfaringsgrunnlag for å skrive *Doktor Zhivago* mange år senere. I motsetning til mange av hans slekt og venner, forlot ikke Pasternak Russland etter revolusjonen. I stedet ble han fascinert  av de nye ideene og mulighetene som revolusjonen førte med seg. I 1930-årene falt han i unåde hos de sovjetiske myndighetene, han ble beskyldt for subjektivisme, men unngikk likevel å havne i fangeleir.

Utenfor Russland er Pasternak best kjent for den monumentale, tragiske romanen om Sovjetunionen, *Doktor Zhivago* som utspiller seg i perioden mellom 1905-revolusjonen og andre verdenskrig. Romanen ble nektet utgitt i Sovjetunionen, men smuglet ut av landet og utgitt i Milano i 1957. Pasternak ble tildelt nobelprisen i litteratur i 1958, men han ble forhindret i å motta den, som følge av press fra sovjetiske myndigheter. Prisen ble oppfattet som en fornærmelse av Sovjetunionens kommunistiske parti og de sovjetiske myndigheter. Det ble iverksatt kampanjer mot ham.

Filmen *[[Doctor Zhivago]]* kom i 1965 i David Leans regi. På slutten av 1950-tallet hadde Stanley Kubrick sammen med Kirk Douglas forsøkt å få rettighetene til å filme *Doktor Zhivago*. Kubrick skrev til Pasternak i januar 1959 noen måneder etter at Pasternak fikk nobelprisen i litteratur. Manuskriptet hadde blitt smuglet ut og ble utgitt i Italia i 1957. Douglas håpte på tillatelse til å gjøre innspillingen i Sovjetunionen.

I Russland er han blitt mest populær som lyriker.

Pasternak var fylt av en kjærlighet til livet som gav ham håp gjennom de tunge årene. Denne kjærligheten til livet går som en rød tråd gjennom alle Pasternaks verker.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Amapá

:*Se også [[Kommune (Brasil)|kommunen]] [[Amapá (kommune)|Amapá]]*

**Amapá** er en delstat lengst nord i Brasil som grenser mot Fransk Guyana og Surinam. I øst ligger Atlanterhavet, og i sør og vest går grensen mot delstaten Pará. Delstaten hadde i 2015 et beregnet folketall på .

## Geografi
Amapá ligger ved munningen av Amazonas, og om lag 2/3 av delstaten er dekket med regnskog.

Delstaten er en stor produsent og eksportør av palmeolje samt mineraler som mangan, krom gull og kaolin.

## Historie
Området hvor Amapá ligger i dag, ble registrert som spansk territorium tilbake i 1494. I 1637 opprettet Portugal et «capitania» slik at territoriet ble en del av kolonien Brasil.

Både Frankrike, Storbritannia og Nederland gjorde krav på Amapá fra 1700-tallet til 1900-tallet. Først i 1900 ble regionen anerkjent som brasiliansk territorium. Det inngikk først i delstaten Pará, men ble utskilt som et føderalt territorium i 1943. Amapá ble egen delstat i forbindelse med den nye grunnloven som ble innført i 1988.

## Se også
* Amapás flagg

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cheshire

**Cheshire** (arkaisk kalt **County Palatine of Chester**; forkortet til **Ches**) er et grevskap i England som grenser til Merseyside og Stor-Manchester i nord, Derbyshire i øst, Staffordshire og Shropshire i sør, og samt det walisiske grevskapet Clwyd i vest. Administrasjonssenteret er Chester, og det tilhører regionen Nordvest-England. Det seremonielle grevskapet inkluderer to enhetlige myndigheter (*unitary authorities*), Halton og Warrington.

Betydelige byer utenom Chester er Congleton, Crewe, Ellesmere Port, Macclesfield, Northwich, Runcorn, Widnes, Wilmslow, og Winsford. Noen av de nordlige deler av Cheshire er i praksis forsteder til Manchester og Liverpool, og en betydelig del av befolkningen pendler til disse byene. Det seremonielle grevskapet inkluderer to enhetlige myndigheter (*unitary authorities*), Halton og Warrington.

Grevskapet dekker 2&nbsp;343 km2 og har en befolkning på litt over en million innbyggere (2014). Det er hovedsakelig rural med et antall små byer og landsbyer som støtter jordbruket og annen produksjon med framstille ost som har navn etter distriktet, cheshireost, foruten salt, kjemikalier og silke.

## Historie

Vilhelm Erobreren gjorde Cheshire til et palatinatsgrevskap, styrt av jarlen av Chester. I Domesday Book omtales Cheshire som et mye større grevskap enn det er i dag. Den nordlige grensen gikk ved elven Ribble, og flere områder nord for elven Mersey var dermed tatt med i Cheshire. 

I 1182 ble områdene nord for Mersey overført til det nye grevskapet Lancashire, og senere ble to steder, Atiscross og Exestan, del av Wales. 

Grevskapet hadde sitt eget parlament, og ble ikke representert i det engelske parlamentet før i 1541. Først i 1830 ble de siste av privilegiene som palatinatstatus innebar fjernet, og Cheshire kalles fortsatt formelt et palatinatsgrevskap selv om dette ikke lenger har noen praktisk betydning.

I 1974, da det ble gjennomført en reform av lokaladministrasjonene i England, ble noen områder nær grensen til Lancashire del av de ny grevskapene Stor-Manchester og Merseyside. Samtidig ble Warrington og omegn tilbakeført til Cheshire fra Lancashire.

De urbane områdene Halton og Warrington ble selvstyrte enheter 1. april 1998, men er fortsatt del av det seremonielle grevskapet, og har felles brannvesen og politimyndighet. 

En folkeavstemning om endringer i lokalstyret skulle avholdes i 2004, men ble avlyst.

## Referanser


## Litteratur
* Higham, N. J. (1993): *The Origins of Cheshire*. Manchester, UK: Manchester University Press. ISBN 0-7190-3160-5.

## Eksterne lenker
* 
* Cheshire hos DMOZ
* Cheshire Lieutenancy
* Cheshire Market Towns – guide til Cheshires markedsbyer
* DiscoverCheshire offisielt nettsted  – guide til Cheshires rekreasjonssteder og parkanlegg
Espírito Santo

**Espírito Santo** er en delstat i den sørøstlige regionen i Brasil. Den grenser til nabodelstatene Bahia, Minas Gerais og Rio de Janeiro. Delstatshovedstad er Vitória. Innbyggerne i delstaten omtales ofte som *capixabas*. Espírito Santo hadde i 2015 et beregnet folketall på .

Blant andre større byer kan nevnes Vila Velha.

## Historie
Espírito Santo var opprinnelig bosatt av indianere, som hadde en halv-nomadisk levemåte. Området ble opprettet som et eget distrikt (portugisisk *capitania*) i 1535. Den første hovedstaden i distriktet var Vila Velha. På grunn av regelmessige angrep fra indianerne, ble denne flyttet til en øy i nærheten, dette skjedde i 1551. Denne bosettingen ble permanent og dannet grunnlaget for det som i dag er delstatshovedstaden Vitória. I 1556 ankom det misjonærer til området, de anla bosetninger som Serra, Nova Almeida og Santa Cruz.

De første 300 årene var sukkerrør en viktig inntektskilde for området. Rundt 1850 ble denne rollen overtatt av kaffe, som var svært etterspurt i Europa.

## Økonomi
Det dyrkes ulike typer landbruksprodukter i Espírito Santo, som ris, kaffe, kakao, sukkerrør, bønner og mais samt bananer og papaya. I tillegg drives det en del kvegdrift.

Av industri finnes blant annet hermetikk- og tekstilindustri og skogbruk. Rundt Cariacica finnes jern- og stålverkene til selskapet Companhia Vale do Rio Doce. Det er også funnet olje på kontinentalsokkelen utenfor Espírito Santo.

Delstaten har flere store eksporthavner. Denne fungerer som eksporthavn både for industrien i delstaten, men også for industrien i delstatene Minas Gerais, Mato Grosso, Mato Grosso do Sul, Goiás, Distrito Federal, Tocantins, Rondônia og Maranhão.

Turisme blir en stadig viktigere inntektskilde for delstaten. Mesteparten av turistene er besøkende fra andre delstater.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nordvest-England

**Nordvest-England** er en av ni offisielle regioner i England bestående av fem seremonielle grevskap: Cheshire, Cumbria, Stor-Manchester, Lancashire og Merseyside. Regionen hare n befolkning på 7 052 000 i 2011. Den er den tredje mest befolkningsrike region i Storbritannia etter Sørøst-England og Stor-London. Nordvest-England er den ene av to regioner, sammen med Yorkshire og Humber, som skulle ha en folkeavstemning om innføring av en folkevalgt regionsforsamling. Etter at Nordøst-England sa nei til en slik forsamling ble de andre avstemningene utsatt, i første omgang til etter juni 2005.

## Enheter

Det er delt inn i følgende grevskap og enhetlige myndigheter:

### Grevskap

*Cheshire
*Cumbria
*Stor-Manchester
*Lancashire
*Merseyside

### Enhetlige myndigheter

*Blackburn med Darwen
*Blackpool
*Halton
*Warrington

## Lokal styre
Den offisielle region består av følgende underinndelinger:

:*metropolitan county*, storbyområde; U.A. = Enhetlig myndighet

## Referanser


## Eksterne lenker
* Government Office for the North West via *Archive.org*
*
Giro

**Giro** (fra latin *gyrus*, krets, omløp eller overføring) er en form for betaling fra en bankkonto til en annen, som settes i gang av den som betaler. Hovedsakelig gjennomføres en girering ved at betaler tar initiativ til å belaste sin bankkonto og godskrive betalingsmottakers bankkonto, for eksempel når man skal betale en faktura.

Selv om debitering og kreditering oftest involverer bankkonto, er girotjenesten åpen for å gjøre betalinger uten bruk av bankkonto både for betaler (ved kontant betaling når girering skjer i skranke i bank eller post) og for betalingsmottaker (utstedelse av Giro Utbetaling per post).

I utgangspunktet var giro en blankettbasert betalingstjeneste, men i dag blir det meste av gireringer foretatt elektronisk.

## Historikk
Giroer har blitt brukt i Egypt siden det 1. århundre. I moderne tid var Østerrike først ute med postgiro i 1883. Etter en tid fulgte flere land etter: Sveits i 1906, Tyskland i 1909, Belgia i 1913, Nederland og Frankrike i 1918. Norge fikk derimot først postgiro i 1943.

Brevgiro i bank ble første gang utprøvd av DnC i Brumunddal i 1985. Systemet ble raskt implementert i banksystemet til DnC og senere i andre banker i Norge, og systemet brukes fortsatt av over 200&nbsp;000 kunder.

I Norge eksisterte bankgiro og postgiro som to selvstendige girosystemer, men disse ble samordnet som én felles tjeneste med felles blankett i 1996–97.

## Giro utbetaling
*Giro utbetaling* (kalles også utbetalingskort, giroutbetaling og advisert giro) er en norsk utbetalingsanvisning. Dette er en oppfordring fra betaler til utstedende bank om å utbetale anvisningens pålydende til mottaker.

En Giro utbetaling er et verdipapir som sendes til betalingsmottakeren per brevpost. Mottakeren må så levere denne til sin bank for honorering (utbetaling).

Det er Finans Norge (ved Bransjestyre betalingsformidling og infrastruktur) som forvalter reglene for Giro utbetaling, mens det er Nets som administrerer ordningen (inkludert skriver ut blankettene) på vegne av bankene.

Giro Utbetaling benyttes i de tilfellene hvor en girering forsøkes gjennomført med feil på mottakerens kontonummer, hvor kontonummer ikke fremkommer, eller hvor betaler har bestilt Giro Utbetaling elektronisk.

### Blanketter
Formular for Giro Utbetaling er forhåndstrykket på vannmerket sikkerhetspapir med følgende opplysninger på blanketten i sort:

# Giro Utbetaling.
# Felt for notering av mottakerens kontonummer.
# Felt for mottakerens underskrift.
# Felt for notering av legitimasjon.
# Felt for siste dato (Gyldig til) beløpet kan heves. Datoen skrives på samme måte som utstedelsesdato, punkt syv.
# Felt for konto. De fire første siffer viser i hvilket konsern oppdraget er utstedt.
# Felt for angivelse av den dato Giro Utbetalingen er utstedt. Datoen er den samme som Nets AS' behandlingsdato, og angis med dag, måned, år (eks. 250199).
# Felt for beløp.
# Felt for blankettnummer ti siffer, starter alltid med åtte.
# Eget fortløpende verdipapirnummer.

## Referanser



## Se også

* eFaktura
* AvtaleGiro
* Sjekk
* Bankremisse
* Brevgiro