open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jōdo-shū

**Jōdo-shū** (japansk: 浄土宗, «det rene lands skole»), også kjent som **Jōdobuddhisme**, er en japansk avart av det rene land. Skolen ble grunnlagt i 1175 av Hōnen, som tidligere hadde vært en munk ved Tendai-shū. Jōdobuddhismen er den mest utbredte skolen innenfor japansk buddhisme, etterfulgt av Jōdo Shinshū som ble grunnlagt av Hōnens elev Shinran. 

## Referanser
Shinran

**Shinran** (japansk: 親鸞, født 14. eller 21. mai 1173 i Hino (idag del av Fushimi, Kyoto), død 9. januar 1263 i Kyoto) var en japansk religiøs reformator og buddhist. 

Shinran ble født i den turbulente avslutningen av Heianperioden og levde og virket i Kamakuraperioden. Han startet sin religiøse virksomhet som munk ved Tendai-shū, men ble senere en elev av Hōnen som i 1175 hadde grunnlagt Jōdo-shū, den japanske avleggeren av det rene land. 

Shinran utviklet sin egen divergerende retning av denne skolen, og i 1212 grunnla han Jōdo Shinshū, «det sanne rene land», som etterhvert skulle bli den mest utbredte retningen innenfor japansk buddhisme.
Nichiren

**Nichiren** (japansk: 日蓮, født 16. februar 1222 i landsbyen Kominato i Nagasedistriktet i Awaprovinsen, død 14. november 1282) var en japansk religiøs reformator og mahayanabuddhist.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Nichirens far, en fisker, het Mikuni-no-Tayu Shigetada, også kjent som Nukina Shigetada Jiro (død 1258), og hans mor var Umegiku-nyo (død 1267). Ved fødselen gav foreldrene ham navnet *Zennichimaro* (善日麿 - strålende sol).

Som elleveåring kom han i lære som munk i Seicho-ji (Seicho-templet) nær fjellet Kiyosumi ved Awa. Den gang var der ingen egentlige skoler, og templene fungerte som utdannelsessentre.

I begynnelsen var Seicho-ji tilknyttet Tendaiskolen som videregav Lotussutraens høyeste lære. Senere ble den påvirket av først Shingonskolen (Sanne Ord) med dens mystiske ritualer, og senere Rene Land-skolen som videregav troen på Amida Buddha. Under Zennichimaros studier på Seicho-ji hersket der derfor meget forvirring innenfor buddhismen om hvilke lærer som var sanne og korrekte i forhold til tiden og folks kapasitet.
  
### Lære
Han forkynte at Lotussutraen var den høyeste og ultimate lære, som Buddha forkynte mot slutten av sitt liv. Den var ifølge Nichiren essensen av Buddhas lære om karma og det eneste middel til å oppnå opplysning og nirvana i *[[Tre tidsaldre i buddhismen|Lovens siste dager]]* eller *Mappo*.

Nichiren betraktet seg selv som inkarnasjonen av bodhisattva *[[Visistacaritra|Viśiṣṭacāritra]]*, som omtales i tre kapitler av denne teksten. Den sentrale loven i Lotussutraen var ifølge Nichiren messingen av *Daimoku* eller mantraene *[[Daimoku|Nam(u) Myōhō Renge Kyō]]*, som inneholder tittelen på teksten.

Nichiren var kontroversiell hele sitt liv. Han begynte som munk ved skolen Tendai-shū, men brøt med denne i 1253 og skapte sin egen retning. To ganger ble han sendt i eksil eller landsforvisning av Kamakura-shōgunatet, og i 1274 forlot han frivillig byen og vandret opp til fjellet Minobu. I juli 1260 leverte han en kortfattet traktet til shōgunatet med tittelen *[[Risshō ankokuron]]* &ndash; «Etableringen av den sanne lære for å gjøre landet fredfylt.» Traktaten er idag en del av Japans nasjonalskatter.

Nichirens lære ble opphav til Nichirenbuddhismen. Den er en av to store retninger innen japansk buddhisme som oppstod under Kamakuraperioden. Den andre store retningen er Jōdo-shū, eller  den japanske avleggeren av det rene land, som ble etablert av Hōnen i 1175.

## Referanser
Orphan Black

***Orphan Black*** er en canadisk science fiction- og dramaserie som gikk på Space fra 2013 til 2017. Serien handler om en foreldreløs jente som oppdager at hun har flere dobbeltgjengere som i virkeligheten er kloner. Hovedrollen spilles av Tatiana Maslany.

I Norge gikk serien på TV 2 Bliss fra 2014 til ukjent dato, og ble tilgjengelig på den norske versjonen av Netflix 12. juni 2017. 

## Handling
Foreldreløse Sarah Manning oppdager at hun har flere dobbeltgjengere, og det viser seg at de er menneskelige kloner. De blir jaget av flere ulike grupper, og må samarbeide for å overleve og for å finne ut hvor de kommer fra. 

## Rollebesetning

* Tatiana Maslany som Sarah Manning og alle de andre klonene: Elizabeth "Beth" Childs, Alison Hendrix, Cosima Niehaus, Helena, Katja Obinger, Rachel Duncan, Jennifer Fitzsimmons, og flere forskjellige kloner.
* Dylan Bruce som Paul Dierden, Beths kjæreste
* Jordan Gavaris som Felix «Fee» Dawkins, Sarahs fortrolige fosterbror
* Kevin Hanchard som Art Bell, Beths detektivpartner
* Michael Mando som Vic Schmidt, Sarahs misbrukende ekskjæreste
* Maria Doyle Kennedy som Siobhan Sadler, Sarah og Felix sin irske fostermor, som også tar hånd om Sarahs datter Kira når Sarah er borte.
* Evelyne Brochu som Delphine Cormier, Cosimas kjæreste
* Ari Millen som Mark Rollins og andre mannlige kloner
* Kristian Bruun som Donnie Hendrix, Alisons ektemann

Andre medvirkende er Matthew Bennett, Daniel Kash og Michelle Forbes.

## Mottakelse
*Orphan Black* fikk gode tilbakemeldinger fra kritikere og publikum. Kritikksamleren Metacritic har gitt serien en poengsum på 76/100, og en brukerpoengsum på 8,5/10. Ved kritikksamleren Rotten Tomatoes er seriens første sesong «certified fresh» med en poengsum på 94% og 95%. Ved utgivelsen av den femte sesongen, skrev Sarah Hughes ved The Guardian at «*Orphan Black* er sant nok en av de mest singulære, smarte og godt fortalte bitene av fjernsyn i de siste åra.»

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Gunnar Gotaas

**Gunnar Gotaas** (født 19. juni 1944 i Sulitjelma) er grunnlegger og leder av Magnolia Jazzband. Han er trombonist i bandet. Før han ble musiker på heltid, arbeidet han som rådgivende ingeniør innen VVS. Han arbeidet også flere år i Danmark. 

Helt fra 1960-tallet har han spilt med kjente New Orleans-band i Skandinavia og Tyskland.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ukas jazzprofil - Gunnar Gotaas - jazzinorge.no 
* Gunnar Gotaas  - rockipedia.no
Harald Kolstad (filmkritiker)

**Harald Kolstad** (1946–2011) var en norsk journalist og anmelder. Kolstad var aktiv i Oslo Filmklubb mot slutten av 1960-tallet og deltok som redaksjonsmedlem av filmtidsskriftet *Fant* 1969–1970. I perioden 1970–1987 bodde han i Paris, der han frilanset for *[[Arbeiderbladet]]*, først og fremst som politisk journalist. Tilbake i Oslo skrev han for *Arbeiderbladet*/*[[Dagsavisen]]* fra juli 1987 til september 2001, primært som anmeldelser av film, klassisk musikk og opera. I 1997 ble han fast ansatt, men fire år senere måtte han slutte i jobben på grunn av sviktende helse. Mellom 2004 og 2007 var han operaanmelder og skrev sporadiske spalter i *[[Morgenbladet]]*. Han skrev også om film i aktualitetsmagasinet ''Memo'' i 2006. I 2003 ble han kåret til æresmedlem av Norsk Filmkritikerlag.

Harald Kolstad var barnebarn av statsminister Peder Kolstad. Han var den yngste av fem søsken. Han var nevø av Eva Kolstad.

## Referanser
Jōdo Shinshū

**Jōdo Shinshū** (japansk; kanji: 浄土真宗, «det sanne rene lands skole»), også kjent som **Shinbuddhisme**, er en japansk avart av det rene land. Skolen ble grunnlagt i 1212 av Shinran (1173&ndash;1263), som tidligere hadde vært en munk ved Tendai-shū. Shinran var også en elev av Hōnen, som i 1175 grunnla Jōdo-shū, men han utviklet en såpass divergerende praksis at det førte til en egen skole. Shinbuddhismen er en av de mest utbredte skolene innenfor japansk buddhisme, og i 2012 hadde den sin tilhengerskare blant ca 20% av Japans befolkning.

## Referanser
Kornog

**Kornog** er et fransk whiskydestilleri eiet av Celtic Whisky Compagnie.  Destilleriet ligger i Glann Ar Mor, et lite sted på kysten av Bretagne i Frankrike, like i nærheten av byen Vannes.  Kornog produserer en lang rekke ulike whiskyer og er i dag tilgjengelig både rundt om i Frankrike og i en rekke andre land.
Norges ambassade i Tokyo

**Norges ambassade i Tokyo** huser den norske ambassadør til landet Japan.

Før unionsoppløsningen i 1905 var de svensk-norske interesser ivaretatt av chargé d'affaires og generalkonsul Peder Bernt Anker (1863–1933) i Tokyo. Etter at Norge ble eget land i 1905 ble Tokyo den første utenlandske hovedstad med ren norsk representasjon, idet diplomatiske forbindelser mellom Norge og Japan ble etablert den 7. november 1905.  Anker fortsatte som stasjonssjef.

Norge ble det siste europeiske land som fikk egen ambassade i Tokyo, da den i 1963 flyttet til ny adresse og oppussede bygninger som hadde blitt ervervet i 1961 under Eigil Andreas Nygaards oppsyn. Her hadde ambassadøren mottakelse for Kronprins Harald og det japanske kronprinspar under Sommer-OL 1964 i Tokyo. 
## Sendemenn
*1919–1928 Johan Wilhelm Michelet sendemann fra Beijing mens Nicolai Aall var chargé d'affaires
Frem til 1928 var stasjonen i Tokyo ledet av en chargé d'affaires. Fra 1928 har det vært stasjonert en norsk sendemann i Tokyo.
*1928–1935 Ludvig Cæsar Martin Aubert
*1935–1940 Finn Koren
*1947–1953 Christian Prahl Reusch
*1953–1958 Hersleb Vogt
*1958–1966 Eigil Andreas Nygaard
*1966–1972 Knut Thommessen
*1972–1976 Christian Berg-Nielsen
*1976–1981 Bjørn Blakstad
*1981–1988 Håkon Wexelsen Freihow
*1988–1994 Terje Johannessen
*1994–1999 John Bjørnebye
*1999–2003 Odd Lauritz Fosseidbråten
*2003–2009 Åge Bernhard Grutle
*2009–2014 Arne Roy Walther
*2014–2018 Erling Rimestad
*2018–2019 Signe Brudeset
*2019–2023 Inga Nyhamar
*2023–: Kristin Iglum

## Referanser

## Eksterne lenker
* http://www.norway.or.jp/
Ljøtunnelen

**Ljøtunnelen** er en tunnel på fylkesvei 60 i Stranda kommune. Den ble drevet parallelt med og delvis under den eldre Ljønibb- og Hamregjøltunnelen, som den også erstattet. Den nyere tunnelen krysser under den opprinnelige, inne i berget. Ved å anlegge ny tunnel i stedet for å oppgradere den gamle kunne veien være åpen i anleggsperioden. Kostnaden ved en ny tunnel og utvidelse av den eksisterende ble anslått til omlag det samme. Ved den nordlige munningen av Ljøtunnelen er det anlagt en 12 meter høy voll/mur for å skjerme vegen mot snøskred. Vollen er over 600 meter lang, og det gikk med 190.000 m2 steinmasse fra tunnelen.  

I forbindelse med oppgradering av veien fra Stranda til Hellesylt, bygde Skanska Norge på vegne av Statens vegvesen og fylkeskommunen en ny tunnel på 3650 meter. Den nye tunnelen ble påbegynt juni 2014. Tunneltaket ble belagt med fiberarmert sprøytebetong. Gjennomslaget kom 16. september 2015. Tunnelen ble åpnet 17. desember 2016.

Tunnelen er siste ledd i rassikring på strekningen Røyr–Hellesylt i Stranda kommune, og er det største veiprosjektet Møre og Romsdal fylkeskommune har gjort på egen hånd. Det har gått med 1/2 million arbeidstimer på hele prosjektet. Prosjektet for hele strekningen begynte i 2009 og kostet til sammen over 1 milliard kroner.

Strekningen Strand–Hellesylt, «Ljøvegen», ble opprinnelig åpnet i 1962. Et tidligere forsøk på legge vei over i fjellet, omtrent langs traseen for Den Trondhjemske Postvei, ble påbegynt på 1930-tallet og senere oppgitt. På 1950-tallet ble det arbeidet for å gjøre strekningen til del av hovedveien nord-sør på Vestlandet. Den gamle Ljønibb- og Hamregjøltunnelen ble tatt ut av bruk da Ljøtunnelen åpnet. Tunnelinnslaget på nordsiden ble stengt, noe som er synlig til høyre for tunnelåpningen på bildet i infoboksen. 

Årsdøgntrafikken på strekningen er nær 1000 kjøretøy (tall for 2024), i juli nær det dobbelte.

Mellom Ljøtunnelen og Streketunnelen, ved Ljøtunnelens søndre innslag er det utsiktspunkt over Geirangerfjorden og Sunnylvsfjorden.  

## Bilder

File:Ljøtunnelen skredvern.jpg|Skredvern anlagt like vest for tunnelåpningen
File:Fv60 Ljøtunnel ny.JPG|alt=Ljøtunnelen og Ljønibb- og Hamregjølet tunnel|Nye Ljøtunnelen under driving til venstre, gamle  til høyre. Forskjell i tunnelprofil.
File:Ljøtunnelen søndre innslag.jpg|Tunnelens søndre innslag. 


## Se også
* Røyratunnelen
* Streketunnelen

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ljøtunnelen på OpenStreetMap
Tønne Huitfeldt

**Tønne Huitfeldt** er navnet til flere personer av slekten Huitfeldt:

* Tønne Huitfeldt (1625–1677) (kommandant på Fredriksten)
* Tønne Huitfeldt (1925–2007) (generalløytnant)
Jobergtunnelen

**Jobergtunnelen** er en veitunnel på riksvei 13 i Voss i Vestland. Tunnelen er ca. 2000 meter lang og går gjennom Joberget mellom Øvre Vassenden og Holven. Da den åpnet i september 2017 erstattet den en rasfarlig del av riksveien langs Granvinsvatnet.

## Se også
*Tunsbergtunnelen
*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser


## Eksterne lenker
* Jobergtunnelen på OpenStreetMap
Johan Schiefloe

**Johan Kristian «Gette» Schiefloe** (født 24. juli 1909 på Skjefte i Ogndal, død 11. juli 1973) var en norsk idrettsutøver og trener. Han gjorde seg størst bemerket som skihopper og ble nummer 6 i NM i Mo i Rana i 1938. Senere samme år fikk han engasjement som trener for det tyske kombinertlandslaget, som etter annekteringen av Østerrike og Sudetenland også besto av østerrikere og sudettyskere. Med Schefloe som trener ble sudettyskeren Gustl Berauer verdensmester i kombinert i Zakopane i 1939.

Schiefloe drev også med kombinert og var en dyktig fotballspiller på Steinkjer FK, friidrettsutøver og turner. I friidrett gjorde han det særlig godt i mangekamp, og var inne blant de ti beste i nasjonalstatistikken, med 8.-plass i tikamp i 1934 og 1935 og 10.-plass i femkamp i 1935.

## Kilder
* Hans M. Nordberg (red.): *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2008020504004 Idrettens historie i Nord-Trøndelag - Idrettskretsen 75 år]*. Nord-Trøndelag Idrettskrets, Steinkjer 1994. ISBN 82-993147-0-4 (s. 83 og 117, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Steinkjerleksikonet: Johan Kristian (Gette) Schiefloe (besøkt 20. juni 2014)
Bad Neighbours

***Bad Neighbours*** (***Neighbors*** i Nord-Amerika) er en amerikansk filmkomedie fra 2014. Filmen er regissert av Nicholas Stoller, og har Seth Rogen og Zac Efron i hovedrollene.

## Handling
Mac (Rogen) og Kelly (Byrne) flytter inn i et stille nabolag med deres nyfødte barn, inntil en gruppe collegestudenter flytter inn i nabohuset, anført av gruppens president, Teddy (Efron). Denne gruppen lager mye støy om nettene, og når Macs gjentatte forespørsler om å senke lydnivået ikke når frem, må han ty til stadig mer drastiske metoder. Det hele utvikler seg til rene krigen mellom familien og collegegruppen.

## Rolleliste
* Seth Rogen som Mac Radner
* Zac Efron som Teddy Sanders
* Rose Byrne som Kelly Radner
* Dave Franco som Pete Regazolli
* Christopher Mintz-Plasse som Scoonie
* Jerrod Carmichael som Garf
* Ike Barinholtz som Jimmy Blevins
* Carla Gallo som Paula Faldt
* Lisa Kudrow som Carol Gladstone
* Craig Roberts som Assjuice
* Halston Sage som Brooke Shy
* Ali Cobrin som Whitney
* Jason Mantzoukas som Doctor Theodorakis
* Elise og Zoey Vargas som Stella Radner
* Brian Huskey som Bill Wazowkowski, Macs sjef

Andy Samberg, Akiva Schaffer, Jorma Taccone, Adam DeVine, Blake Anderson, Anders Holm, Kyle Newacheck og Jake Johnson hadde alle cameoopptredener som tidligere medlemmer av Delta Psi.

## Priser og nominasjoner

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Amalrik av Bena

**Amalrik av Bena** (født i Bena (Bène) i nærheten av Chartres, død ca. 1206) var en av panteismens mest framstående predikanter i europeisk middelalder. 

## Biografi
Som lærer ved universitetet i Paris på slutten av 1100-tallet fikk han en betydelig anseelse og hadde ett stort antall studenter. Hans teologiske system utgjør en gjennomført panteisme. Den henger sammen med Johannes Scotus Erigenas lære og ble videreutviklet av Amalriks student David av Dinant.

Amalrik mente at Gud stadig om igjen fremtrer og virker i menneskenatur. I Det gamle testamente åpenbarte Gud Fader seg i Abraham, i Det nye testamente Guds sønn i Kristus. I Gudsåpenbaringens tredje og siste periode blir Den hellige ånd menneske i hver av Amalriks troende tilhengere. Likesom den mosaiske lov mistet sin betydninge i og med Kristi komme, så er bibel og sakrament, kirke og gudstjeneste blitt fullstendig unødvendige ned Den hellige ånds inkarnasjon i de troende. Kirken er som Babels tårn, og paven er Antikrist. Helvetet er intet annet enn bevisstheten om synden. I de troende lever Gud og selv om deres kropp begår grove synder er de uten skyld.

Trass i en generell kunnskap om Amalriks lære, er det for historieforskningen bare tre formulerte læresentenser som med absolutt sikkerhet kan tilbakeføres til ham:

#at Gud er alt (*omnia sunt deus*) og dermed alle ting er ett, fordi hva enn som er, er Gud (*omnia unum, quia quidquid est, est Deus*);
#at hver kristen må tro at han er et lem på Kristi legeme, og at denne tro er frelsesnødvendig;
#at den som forblir i Guds kjærlighet ikke kan begå noen synd. 

Universitetsmyndighetene i Paris og pave Innocens III tvang Amalrik til å tilbakekalle sine læresetninger kort før hans død. Hans tilhengere ble kalt «den hellige Ånds sekt». Sekten ble fordømt på synoden i Paris 1209 og på fjerde Laterankonsil i 1215, og gikk i oppløsning.

Amalriks levninger ble gravd opp og begraves i uvigslet jord. Han ble så nevnt i den pensumplan for katolske teologiske fakulteter som da ble utarbeidet, som en av de tre hvis lære ikke skulle undervises. De andre to var David av Dinant og spanjolen Mauricius (som man i ettertid ikke har klart å finne ut noe om).  

## Referanser


## Litteratur
* Karl Albert: *Amalrich von Bena und der mittelalterliche Pantheismus.* I: Albert Zimmermann (Hrsg.): *Die Auseinandersetzungen an der Pariser Universität im XIII. Jahrhundert.* De Gruyter, Berlin 1976, s. 193–212.
* Germaine Catherine Capelle: *Autour du décret de 1210: III. Amaury de Bène. Étude sur son panthéisme formel.* Vrin, Paris 1932 (delvis utdatert; s. 89–111 Sammenstilling av kildetekster)
* Ludwig Hödl: *Amalrich von Bena / Amalrikaner.* I: *[[Theologische Realenzyklopädie]].* Bind 2, Berlin 1978, sp. 349–356 (Google books).
* Marie-Nicolas Bouillet og Alexis Chassang (red.): «Amaury de Chartres» i *Dictionnaire universel d’histoire et de géographie*,‎ 1878
*Michel Onfray: *Contre-histoire de la philosophie*, vol. 2: *Le christianisme hédoniste*, Paris, Grasset,‎ 2006, d 91-98.
Hans Volckmar

**Hans Clausen Volckmar** (født 14. februar 1862 i Kristiansund, død 7. oktober 1915 i Vestre Aker) var en norsk lege og avisredaktør. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var sønn av Patrick Dall Volckmar (1827–1907) og Marianne Caroline Clausen (1835–1907). Faren var grosserer i familiebedriften Brødrene Volckmar som gikk konkurs i 1886. Broren Patrick Volckmar (1873–1955) var bankmann som grunnla Den norske Handelsbank på 1920-tallet.

### Lege
Etter examen artium fra hjembyens latinskole i 1880 tok Hans såkalt anneneksamen i 1881 og ble cand.med. i 1889, hvorpå han reiste til USA og var lege i Brooklyn, en bydel i New York City med mye norske emigranter. Etter en tid som privatpraktiserende var han sykekasselege for to norske foreninger, og via disse sendt til Berlin for å studere tuberkulose og hudsykdommer i 1890. Volckmar var fra 1891 sjef ved skipsavdelingen av det norske diakonissesykehus i Brooklyn som Elizabeth Fedde (1850–1921) hadde etablert i 1883 (i dag Lutheran Medical Center).   Samtidig var han fra 1897 fungerende redaktør for *Northern times* og fra 1898 til 1901 redaktør for *Nordiske blade*.

Det var i 1890 han der ble gift med Inga Mjøen (1866–1907) fra Gjøvik gård. De flyttet til Gjøvik i 1901 der hans fiolinspillende kone Inga i 1903 etablerte Gjøvik Symfoniorkester i 1903. Selv var han lege, delvis på Gjøvikbanen. 

### Redaktør
Etter å ha meldt seg ut av Venstre var han fra 1904 disponent og etterhvert redaktør i den nye avisen *[[Velgeren]]* (utgitt 1904 til 1984) som stod for Arbeiderdemokratene, et ikke-sosialistisk arbeider- og småbrukerparti. Avisen var nyss satt i gang av hans svoger Alf Mjøen (1869–1956) som var ordfører i Gjøvik, samt sorenskriver Johan Castberg (1862–1926).  I 1906 rykket han opp som innvalgt i byens formannskap.

Den 15. februar 1907 tiltråde han som redaktør i Venstre-avisa *[[Dagbladet]]*. Det var Ivar Tveit (1880–1952) som etterfulgte Volckmar i *Velgeren*. Faren til Hans døde den 26. februar 1907, så mora den 8. mars og kona Inga den 15. mai 1907.  Det ble den 1. oktober 1915 kjent at han hadde fratrådt som redaktør grunnet hjertesykdom og rekonvalesens, for å bli etterfulgt av Einar Skavlan (1882–1954). Volckmar døde en uke senere på Diakonhjemmet Sykehus (etablert 1893).  Han hadde da vært formann i Norsk presseforbund (etablert 1910) fra 1913 til sin død.

## Referanser
Maleficent

***Maleficent*** er en amerikansk fantasyfilm fra 2014. Filmen er regissert av Robert Stromberg, og har Angelina Jolie i tittelrollen som Maleficent.

Filmen er en reimaginering av Disney-klassikeren *[[Tornerose]]* (1959), fortalt fra antagonistens Maleficents side.

## Handling
En vakker renhjertet ung kvinne, Maleficent, vokser opp i et idyllisk og fredfullt skogskongerike og har en fin oppvekst, inntil en hær uventet invaderer harmonien i landet. Maleficent utvikler seg til å bli landets fremste beskytter, men blir etterhvert hensynsløst bedratt av sin barndomsforelskelse, Stefan, som tross sine følelser for Maleficent heller vil ha tronen. Dette forvandler hennes rene hjerte til stein, og en hevnlysten Maleficent må ta opp kampen mot den invaderende kongens etterfølger, og som et resultat av det plasserer hun en forbannelse over hans nyfødte datter, Aurora. Mens barnet vokser opp, innser Maleficent at Aurora er nøkkelen til fred i kongeriket - og kanskje også til Maleficents egen lykke.

## Rolleliste
* Angelina Jolie som Maleficent
* Elle Fanning som Aurora
* Sharlto Copley som Stefan
* Lesley Manville som Flittle
* Imelda Staunton som Knotgrass
* Juno Temple som Thistletwit
* Sam Riley som Diaval
* Brenton Thwaites som Prince Phillip
* Kenneth Cranham som King Henry
* Hannah New som Princess Leila
* Isobelle Molloy som Young Maleficent
* Michael Higgins som Young Stefan
* Ella Purnell som Teen Maleficent
* Jackson Bews som Teen Stefan
* Vivienne Jolie-Pitt som Aurora (5 år)
* Eleanor Worthington-Cox som Aurora (8 år)

## Eksterne lenker
* 
*
Veterinærmedisinsk Oppdragssenter

**Veterinærmedisinsk Oppdragssenter AS** (**VESO**) er et norsk aksjeselskap som ble etablert av Norges landbruksvitenskapelige forskningsråd i 1988 og omdannet til aksjeselskap i 1991. Den norske staten eide 34 prosent av aksjene i VESO. De øvrige aksjene var eiet av AquaNova Invest AS (61,3 prosent) og av 18 ansatte og tidligere ansatte (4,7 prosent). I 2019 solgte staten seg ut av selskapet.

VESO er distributør av veterinærmedisinske legemidler i det norske markedet og driver et av de ledende kliniske smittelaboratoriene for fisk. Smitteforsøkene, på oppdrag av eksterne aktører, danner grunnlag for vaksineutvikling, fôrutvikling og avl.

Distribusjonen av legemidler foregår fra selskapets hovedkontor i Oslo, VESO Grossist og VESO Apotek. VESO driver to smittelaboratorier for fisk; VESO Vikan, lokalisert utenfor Namsos, og VESO Chile i Colaco, Chile. VESO har majoritetsandelen av aksjene i Brynsløkken AS. Brynsløkken&nbsp;AS produserer notimpregnering til oppdrettsnæringen.

Selskapet har som vedtektsfestet formål å bidra til bedre fiske- og dyrehelse samt bedre utnyttelse av genetiske ressurser hos fisk ved å tilby varer, tjenester og forsknings- og forsøksfasiliteter basert på internasjonal høy kompetanse og kvalitet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kampserien

**Kampserien** er en tegneserie som ble utgitt i pocketformat i perioden 1964 – 1990. Utgiver var SE-bladene (Stabenfeldt Forlag i Stavanger).  Utgivelsen var ukentlig og det kom i alt 1370 hefter før serien stanset.  I perioden 1987 – 1989 kom det også 14 hefter i stort format og med freset rygg i samme serie, men da med navnet «Kamp Spesial».

## Innholdet

Innholdet i tegneserien var krigshistorier fra den andre verdenskrig.  Alle historiene var tegnet slik at det var de allierte som var heltene, mens aksemaktene var skurkene.  Tegnerne la stor vekt på at våpen, hjelmer/uniformer og annet krigsmateriell ble gjengitt så korrekt som mulig.

Utgivelsene skjedde i en periode hvor krigshistorier var svært populære og det utkom flere andre tilsvarende hefter i samme periode både i regi av SE-bladene, Fredhøis forlag og andre forlag.  Kjente utgivelser var Commandoes, Seriemagasinet og Spion 13.

## Utgiveren

Seriene i Kampserien var hentet fra DC Thomson, et skotsk forlag som fortsatt utgir slike blader.  Mange av historiene hadde tema fra kjente episoder under den andre verdenskrig.

## Referanser


Knut Eide og Stig Kjelling: Norsk Tegneserieindex 2001

Tarald Lima, Ole Gjesdal og Torfinn Jåsund: Norske Tegneseriekatalog (NTK Forlag AS 2013)

## Eksterne lenker
* Bladblogg: Kampserien og andre krigsblader
Commandoes

**Commandoes** er en tegneserie i pocketformat (Texas-format) som ble utgitt i Norge av Fredhøis forlag i perioden 1961 – 1969 (format 17 x 12,3 cm), i 1973 (format 17,2 x 24 cm) og i perioden 1973 – 1976 (format 17,2 x 12,5 cm).  Det ble også utgitt to samlehefter i 1975 av de ti heftene som ble utgitt i 1973.  En stor del ble også utgitt på nytt i pocketbøker i seriene Fredhøis tegneseriebøker og Fredhøis tegneserieromaner.  I de syv første årene var utgivelsene ukentlige og det utkom i alt 316 hefter før den første serien stanset.

Innholdet i tegneserien var krigshistorier, hovedsakelig fra andre verdenskrig, men også med tema fra Koreakrigen. I perioden da Commandoes ble utgitt var det flere andre tilsvarende utgivelser fra andre forlag, for eksempel Kampserien, På Vingene, Seriemagasinet og Spion 13.

## Referanser
Edelmetalloven

**Edelmetalloven** (fullt navn: **lov om varer av edelt metall mv.**) er en norsk lov som har til formål å sikre tillit i handelen med varer av edelt metall og bidra til effektiv bruk av samfunnets ressurser og ivaretakelse av beskyttelsesverdige interesser.

Loven ble fastsatt 3. september 2010 og trådte i kraft 1. januar 2011 og medførte at Edelmetallkontrollen opphørte og Justervesenet fikk ansvar for å føre tilsyn etter loven.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lovdata
Mark Arendz

**Mark Arendz** (født 3. mars 1990 i Charlottetown) er en canadisk funksjonshemmet skiskytter og langrennsløper. Han har ett VM-gull fra 2013 og to VM-gull i skiskyting fra Para-VM i 2017 som fremste internasjonale meritter. Han konkurrerer i klassen LW6 for stående utøvere.

Arendz fikk sitt handicap da han var syv år gammel, i en ulykke på gården. Han mistet balansen da han skulle helle mais i en transportskrue, og falt slik at han fikk armen nedi de roterende bladene. Han måtte da amputere venstre arm over albuen. Han begynte å gå på ski da han var fem år gammel, og begynte å konkurrere i 2003. Han jobbet for War Amps etter ulykken.

## Karriere
Arendz deltok første gang i VM under Para-VM på ski 2009 i Vuokatti i Finland. I skiskyting kom han på sjetteplass på 3,6 km jaktstart, og 13.-plass på 12,5 km. I langrenn kom han på 18.-plass på sprinten og 20.-plass på 10 km fri teknikk, i klassen LW2-9.

Hans første paralympiske leker var Paralympiske vinterleker 2010 i Vancouver i Canada, der han deltok i langrenn og skiskyting. I skiskyting kom han på 16.-plass på 12,5 km og syvendeplass på 3 km jaktstart. I langrenn kom Canada på syvendeplass på 1 &times; 4 + 2 &times; 5 km stafett, og han fikk niendeplass på sprinten som beste individuelle resultat. Han kom på tolvteplass på 10 km klassisk stil, men stilte ikke til start på 20 km.

I Para-VM på ski 2011 deltok han kun i én øvelse i langrenn; han kom på tiendeplass på 20 km. Han fikk to fjerdeplasser i skiskyting; på 12,5 km og 3 km jaktstart, og på 7,5 km kom han på sjetteplass. Arendz fikk tre individuelle førsteplasser i verdenscupen i langrenn i 2011, og i verdenscupen i skiskyting kom han på annenplass totalt. Også i verdenscupen i skiskyting 2012 kom han på annenplass totalt.

Arendz fikk tre medaljer i skiskyting i Para-VM på ski 2013. Han vant 7,5 km, og han fikk bronse på 12,5 km og 15 km. I langrenn kom han på tolvteplass på sprinten, og han deltok på det canadiske laget som kom på syvendeplass på 4 &times; 2,5 km stafett. Han vant både verdenscupen i langrenn og skiskyting i 2013.

I Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji fikk han to medaljer i skiskyting. På 7,5 km kom han på annenplass, og på 12,5 km kom han på tredjeplass. Han kom på ellevteplass på 15 km. I langrenn kom han på ellevteplass på 10 km fri teknikk.

Han deltok igjen i Para-VM på ski 2015, i både langrenn og skiskyting. I langrenn kom han på fjerdeplass på 10 km, og Canada kom også på fjerdeplass på stafetten. I skiskyting kom han på femteplass på mellomdistanse, sjetteplass på sprinten og ellevteplass på 15 km individuelt.

I Para-VM på ski 2017 vant han sprint og mellomdistanse i skiskyting, og han fikk sølv på 15 km individuelt, bak franske Benjamin Daviet. I langrenn fikk han to bronsemedaljer – på 10 km og på stafetten. På 20 km kom han på femteplass.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil hos Canadian Paralympic Committee 
* Profil hos Cross Country Canada 
* Profil hos Paralympics 2014
Johnny Acosta

**Johnny Acosta Zamora** (født 21. juli 1983) er en costaricansk fotballspiller som spiller for den kolombianske fotballklubben Águilas Doradas. Han spiller i forsvar, og er også en del av . Han har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Santos de Guápiles og Deportivo Saprissa fra Costa Rica. 

## Landslaget
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2014 i Brasil .

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Óscar Esteban Granados

**Óscar Esteban Granados** (født 25. oktober 1985) er en costaricansk profesjonell fotballspiller som spiller for den costaricanske fotballklubben Herediano. Han spiller som midtbanespiller, og er også en del av . Han har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Cartaginés og Orión fra Costa Rica.

Han ble tatt ut til Fotball-VM 2014 i Brasil .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Junior Díaz

**Júnior Enrique Díaz Campbell** (født 12. september 1983) er en costaricansk fotballspiller som spiller for den tyske fotballklubben SV Darmstadt 98. Han spiller i forsvar/midtbane, og er også en del av . Han har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Wisła Kraków og Club Brugge. 

Han ble tatt ut til Fotball-VM 2014 i Brasil .

Hans far er den tidligere fotballspilleren Enrique Díaz.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Narkotikaforskriften

**Narkotikaforskriften** (fullt navn: **forskrift om narkotika**) er en norsk forskrift som har til formål å fastsette hva som er narkotika, forebygge spredning og bruk av narkotika, herunder sikre forsvarlige kontrolltiltak, og sikre tilgang til nødvendige legemidler til medisinsk og vitenskapelig bruk.

Forskriften ble fastsatt av Helse- og omsorgsdepartementet 14. februar 2013 med hjemmel i legemiddelloven. Den trådte i kraft umiddelbart.

Narkotikaforskriften opphevet forskrift om narkotika m.v. av 30. juni 1978 (Narkotikalisten).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Forskrift om narkotika på Lovdata
Trygve Nipen

**Trygve Audun Nipen** (født 27. oktober 1943, død 11. juni 2014) var en norsk kulturpersonlighet.

Nipen bodde det meste av sitt liv i Telavåg i Sund kommune, og var en sentral pådriver til å få formidlet bygdas unike historie fra krigshandlingene. Han satt i prosjektgruppen som kommunen nedsatte i 1988 og som dannet grunnlaget for opprettelsen av Nordsjøfartmuseet. Han var også involvert i restaureringen av kulturminner som ble stående igjen etter nazistenes ødeleggelser i 1942. Sammen med andre ildsjeler opprettet han nordsjøløypegruppa *Ut mot havet* som har jobbet med å merke og videreutvikle Nordsjøløypa.

Han mottok i 2010 Kulturarbeidarprisen for Hordaland for sin mangeårige innsats for kultur og historie på Sotra.

Trygve Nipen drev i flere år også havørnsafari i Telavåg sammen med sambygdingene Karsten Øvretveit og Arthur Selstø.

## Referanser


## Kilder
* Gurandsrud, Eirik : *[https://bora.uib.no/bitstream/handle/1956/829/Masteroppgave%5b1%5d.pdf?sequence=1 Telavåg i tid og rom - Erindringen om et krigsherjet fiskerisamfunn] *, Mastergradsoppgave i historie (HiB/UiB), 2005
Café Hawelka

**Café Hawelka** er en kafé i Wiens første Bezirk, like ved Stephansdom.
Kafeen åpnet i 1939 under sin første proprietær Leopold Hawelka (1911–2011) og hans hustru Josefine (1913–2005) i lokaler i Dorotheergasse.

## Historikk
Servitøren Leopold Hawelka ønsket å overta kafeen *Alt-Wien.* Han hadde drevet etablissementet med adressen Bäckerstraße 9 i 1. Bezirk, men syntes eieren forlangte for høy pris, så derfor valgte han heller å erverve et annet lokale i *Innenstadt*, *Café Ludwig,* som på 20-tallet var blitt drevet av Ludwig Reichel. 15. mai 1939 overtok Hawelka stedet i Dorotheergasse 6.

Hawelka stengte midlertidig under Annen verdenskrig, men ble gjenåpnet i 1945.

Efter at den allierte okkupasjonen av Østerrike tok slutt i 1955, utviklet kafeen seg til et treffpunkt for kunstnere og kritikere innenfor en rekke genre. Forfatter og innflytelsesrik kritiker Hans Weigel besøkte stedet jevnlig på 1950-tallet, og blant annet derfor ble kafeen efterhvert et samlingssted for litterater som Elias Canetti, Franz Theodor Csokor, Heimito von Doderer, Albert Paris Gütersloh, Hilde Spiel og Friedrich Torberg. Da en annen kunstnerkafé, Café Herrenhof, stengte dørene i 1961, utviklet Hawelka seg i de påfølgende to årtier til et sentralt knutepunkt i Wiens kunstnerliv, spesielt med yngre stamgjester som Friedrich Achleitner, H. C. Artmann, Konrad Bayer, Ernst Fuchs, Friedensreich Hundertwasser, Rudolf Hausner, Wolfgang Hutter, Helmut Qualtinger, og Oskar Werner. Også utenlandske kunstnere, slik som Andy Warhol, Günther Grass og Henry Miller frekventerte stedet når de var i byen. Interiøret, som skal ha blitt utformet av en elev av arkitekten Adolf Loos, har vært uforandret siden 1912. Hawelkas interiør forøvrig er preget av samtidskunst, gjerne fremstilt av stedets gjester, men innkjøpt til markedspris.

## I kultur og media

Uten å nevne den ved navn refererer det tyske bandet Kraftwerk til kafeen i låten *Trans-Europa Express,* og er også fotografert der i sangens video. Dokumentarfilmen *Königin Josefine&nbsp;– Die Hawelkas und ihr Café* («Dronning Josefine – Hawelka-familien og dens kafé») er et portrett av Leopold og Josefine Hawelka.

## Litteratur
* Felix Czeike: *Historisches Lexikon Wien*. Kremayr & Scheriau, Wien 1992, ISBN 3-218-00543-4 (Bind 1), S.&nbsp;536.
* Franz Hubmann: *Café Hawelka. Ein Wiener Mythos*. Christian Brandstätter, Wien 2001, ISBN 3-85498-111-2.
* Sonja Moser: *Das Hawelka. Geschichte & Legende*. Pichler, Wien 2009, ISBN 978-3-85431-500-1.
* Thomas Martinek: *Kaffeehäuser in Wien.* 1990, s. 52–

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* planet-vienna.com – Café Hawelka (Tysk)
* Wiener Zeitung – En 99-åring på Hawelka (Tysk)
Force de frappe

Frankrikes atomvåpen utgjør det tredje største kjernefysiske våpen-arsenalet i verden, etter Russland og USA. Det franske kjernefysiske arsenalet går ofte under fellesbetegnelsen **Force de frappe**. Frem til 1999 besto arsenalet av både land-, luft- og sjøbaserte våpen. I de senere årene har den landbaserte komponenten blitt avviklet.

Tradisjonelt har de franske atomvåpenene vært ment til å bare brukes ved et eventuelt angrep på Frankrike. Selv om Frankrike er medlem av NATO er Force de frappe et selvstendig atomvåpenbyrå som ikke blir styrt av NATO. Ideen om at Frankrike skal ha atomvåpen går ut på at det skal avskrekke militært sterkere fiender til å angripe Frankrike. Denne strategien har i Frankrike gått under navnet fraråding og avskrekking. Dette ble uttrykt av den franske generalen Pierre Marie Gallois som sa: "Det franske atomvåpenet har evnen til å ødelegge 10 russiske storbyer, men Frankrike er ikke verdt nok for russerne mot 10 storbyer".

Den første franske atomvåpen testen ble detonert i Algerie i 1960. I 1964 fikk Frankrike for første gang et få tall operasjonelle atomvåpen som var klar til bruk. I 1968 gjennomførte Frankrike sin første test av det mye kraftigere atomvåpenet Hydrogenbomben over det sørlige stillehavet.

Frankrikes atomprøvesprengninger av atomvåpen har fått stor oppmerksomhet i løpet av årene, spesielt etter senkingen av Greenpeace skipet «Rainbow Warrior», som ble utført av franske agenter i 1985.

Bare den franske presidenten har myndighet til avgjøre om de skal ta i bruk atomvåpen. Presidenten blir derfor ofte fulgte av en offiser, bærende på en bag med nødvendig utstyr for å kunne gjennomføre en utskytning av atomvåpen.

## Se også
* Kjernefysiske våpen
* Liste over prøvesprengninger
* Atommakt

## Eksterne lenker
Wolfgang Hutter

**Wolfgang Hutter** (født 13. desember 1928 i Wien, død 26. september 2014) var en østerriksk maler, grafiker og scenograf. 

## Virksomhet
Wolfgang Hutter studerte 1945-50 ved Wiens kunstakademi under Albert Paris Gütersloh. Sammen med Ernst Fuchs, Rudolf Hausner, Edgar Jené og Fritz Janschka dannet han i 1946 en surrealistgruppe innen Art-Club og medvirket senere på 1950-tallet til dannelsen av Den fantastiske realismes skole i Wien. Hans billedverden kjennetegnes av kunstferdige hager og eventyrlige scener utført i minste detalj og med teknisk perfeksjon. Fra 1966 til 1997 underviste Wolfgang Hutter (fra 1974 som professor) på *Universität für angewandte Kunst* ved *Oskar Kokoschka Platz* i det sentrale Wien. På Veneziabiennalen i 1954 ble han tildelt Unescos pris. Han er representert på Phantastenmuseum i Wien.

## Referanser


## Litteratur
* Walter Schurian (tekst), Gerd Lindner (red.): *1900 bis 2010: Phantastische Kunst aus Wien.* (Panorama-Museum, Bad Frankenhausen 2010) ISBN 9783938049174 (med bilder, også av og om Arik Brauer, Ernst Fuchs, Rudolf Hausner og Anton Lehmden)

## Eksterne lenker
* Bilder av Wolfgang Hutter Galerie Ariadne, Wien.
* Wolfgang Hutter på Galerie 10
Yeltsin Tejeda

**Yeltsin Ignacio Tejeda Valverde** (født 1992) er en costaricansk fotballspiller som spiller for . Han spiller som defensiv midtbanespiller, og er også en del av . 

Han er oppkalt etter den russiske presidenten Boris Jeltsin.

## Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

Han ble tatt ut til Fotball-VM 2014 i Brasil.

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Patrick Pemberton

**Patrick Pemberton** (født 24. april 1982) er en costaricansk fotballspiller som spiller for den costarickanske fotballklubben LD Alajuelense. Han spiller som målvakt, og er også en del av . Han har spilt for flere andre klubber i sin karriere, blant annet Carmelita fra Costa Rica. 

## Landslaget
Han ble tatt ut til Fotball-VM 2014 i Brasil .

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Film- og videogramlova

**Film- og videogramlova** (fullt navn: **lov om film og videogram**) er en norsk lov som regulerer fremvisning og omsetning av film og videogram i næringsvirksomhet.

Loven gjør det straffbart å vise film eller videogram i næringsvirksomhet (drive kino) uten tillatelse fra kommunestyret.

Loven bestemmer at den som driver fremvisning av film og videogram i næring, skal betale en avgift til Norsk kino- og filmfond på 2,5 % av bruttoomsetningen.

I 2015 ble reglene om forhåndsvurdering av filmer som skulle fremvises i næringsvirksomhet flyttet til lov om beskyttelse av mindreårige mot skadelige bildeprogram mv.

Frem til 2022 krevde loven at film eller videogram som skal vises i næringsvirksomhet på forhånd måtte være registrert i Medietilsynets videogramregister. 

Loven ble sanksjonert 15. mai 1987 og trådte i kraft 1. januar 1988.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lovdata
Fritz Schäffer

**Fritz Schäffer** (født 12. mai 1888 i München, død 29. mars 1967 i Berchtesgaden) var en tysk politiker for Bayerische Volkspartei og CSU. Schaffer var Forbundsrepublikken Tysklands første finansminister og senere også landets justisminister.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Fritz Schäffer gikk på folkeskole i Ingolstadt, på gymnasium i München og Neuburg an der Donau, og studerte jus i München.
### Politisk karrière

Han meldte seg som frivillig til hæren under første verdenskrig. I 1917 ble han utskrevet fra militærtjeneste på grunn av en tilstand av sjokk.

Schaffer gikk etter studiene inn i den bayerske statsadministrasjonen. Han ble i 1920 bayersk minister (såkalt *Staatsminister*) for undervisning og kultur (kultusminister). Han var fra 1929 til 1933 leder av BVP og fra 1931 til 1933 Bayerns finansminister.

Schäffer ble i 1933 kortvarig arrestert og arbeidet deretter som advokat i München. Han representerte blant annet en rekke katolske organisasjoner. Etter 20. juli-attentatet satt Schäffer fra 24. august til 8. oktober 1944 i Dachau konsentrasjonsleir.

Etter den andre verdenskrigen ble han av de amerikanske okkupasjonsstyrkene en kort periode av 1945, innsatt som midlertidig ministerpresident i Bayern og samtidig delstatens finansminister. Han ble avskjediget allerede i september samme år da han etter amerikanernes mening ikke i tilstrekkelig grad fjernet tidligere NSDAP-medlemmer fra statsadministrasjonen. Sommeren 1945 deltok han i grunnleggelsen av CSU. I partiet sto han i konflikt med Josef Müller som sto for en partilinje uten tilknytning til en bestemt konfesjon.

Schäffer var fra 1949 til 1961 medlem av Forbundsdagen. Han var finansminister i regjeringene Adenauer I og Adenauer II og justisminister i regjeringen Adenauer III.

Som Schäffers viktigste bidrag til det politiske liv var deltakelsen i oppbygningen av Tysklands politiske system og næringsliv gjennom en solid finanspolitikk. Schaffers forhandlinger med DDR-generalen Vincenz Müller om gjenforening av de to tyske statene førte ikke frem.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Monika Machlik

**Monika Machlik** (født 9. oktober 1997 i Tromsø) er en norsk sjakkspiller og sportskommentator. Hun er tvillingsøster til sjakkspilleren Edit Machlik.

Monika Machlik fikk først nasjonal oppmerksomhet som sjakkspiller i tiårsalderen, da hun blant annet vant miniputtklassen i NM for jenter i 2007. Hun har senere hele tiden vært en av Norges beste kvinnelige sjakkspillere i sin aldersklasse. Machlik vant kadettklassen i NM for jenter i 2013 og kom på andreplass i ungdomsklassen i dette mesterskapet i 2014. Hun har også flere høye plasseringer fra åpen klasse i aldersbestemte norgesmesterskap, blant annet med fjerdeplasser fra NM for ungdom klasse U12 i 2009 og klasse U14 i 2011. I 2013–14 har hun spilt flere turneringer i konkurranse med voksne spillere av begge kjønn, og oppnådd sterke resultater blant annet med tredjeplass i nordnorsk mesterskap 2013 og tredjeplass i det åpne NM 2014. 

Machlik debuterte 15 år gammel på A-landslaget for kvinner i EM for lag i Warszawa 2013, da hun tok 2,5 poeng på åtte spilte partier. Hun er tatt ut til å spille på det norske andrelaget i kvinneklassen i sjakk-OL i hjembyen Tromsø i august 2014. Machlik fikk der spille mot svært sterk motstand på førstebord for Norges andrelag i kvinneklassen, men fikk med 2,5 poeng på ni partier et resultat under forventet. 

På Norges Sjakkforbunds ratingliste i juni 2014 var Machlik med en rating på  rangerte som Norges niende beste kvinnelige sjakkspiller, og som den beste kvinnelige juniorspilleren. Sistnevnte posisjon måtte hun i oktober-november 2014 imidlertid gi fra seg til sin tvillingsøster.  

Machlik ble 16 år gammel også landskjent som sportskommentator våren 2014, da hun i over 40 timer med sendinger var ekspertkommentator på VGTVs sjakksendinger først fra oppvisningsmatchen mellom Magnus Carlsen og VG-seerne, og deretter fra den rekordsterke turneringen Norway Chess i Stavanger.

Machlik er elev ved sjakklinjen ved Norges Toppidrettsgymnas i Tromsø. Hun er også aktiv som fotballspiller, med fast plass på kvinnelaget til Tromsø Idrettslag i 2. divisjon.

## Eksterne lenker
* 
* «- Det største talentet vi har hatt i Norge», ''Nordlys'' 2. august 2013
* «Monika og Edit fra Tromsø er OL-klare». ''iTromsø'' 12. mai 2014
Ferieloven

**Ferieloven** (fullt navn: **lov om ferie**) er en norsk lov som har til formål å sikre at arbeidstagere får ferie og feriepenger.

Loven ble vedtatt 29. april 1988 og trådte i kraft 1. januar 1990.

Det følger av ferieloven at arbeidsgivere plikter å sørge for at arbeidstagere får feriefritid på 25 virkedager hvert ferieår, og at arbeidstagere kan kreve at hovedferie som omfatter 18 virkedager gis i hovedferieperioden 1. juni til 30 september. Arbeidstagere som fyller 60 år i løpet av ferieåret har krav på ekstraferie på seks virkedager.

Lovens kapittel III omhandler beregning og utbetaling av feriepenger.

## Se også
* Helligdagsfredloven

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lovdata
Folketrygdloven

**Folketrygdloven** (fullt navn: **lov om folketrygd**) er en norsk lov som regulerer Folketrygden – et nasjonalt, sosialt forsikringssystem som ble innført 1. januar 1967.

Loven fastsetter at formålet med Folketrygden er å gi økonomisk trygghet ved å sikre inntekt og kompensere for særlige utgifter ved arbeidsløshet, svangerskap og fødsel, aleneomsorg for barn, sykdom og skade, uførhet, alderdom og dødsfall. Videre bestemmer loven at Folketrygden skal bidra til utjevning av inntekt og levekår over den enkeltes livsløp og mellom grupper av personer, og bidra til hjelp til selvhjelp med sikte på at den enkelte skal kunne forsørge seg selv og klare seg selv best mulig til daglig.

Loven ble vedtatt 28. februar 1997 og trådte i kraft 1. mai samme år, jf. *tidligere* folketrygdlov 17 juni 1966 nr. 12..

Det meste av Folketrygden administreres av Arbeids- og velferdsforvaltningen (NAV), som reguleres av NAV-loven.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lovdata
* Stortingets behandling av loven
* Ot.prp 29 (1994-1995) Ny lov om folketrygd (med vedlegg NOU 1990:20 Forenklet folketrygd)
Edit Machlik

**Edit Lund Machlik** (født 1997) er en norsk fotball- og sjakkspiller. Hun er tvillingsøster til sjakkspilleren og sportskommentatoren Monika Machlik.

Hun spiller fotball for TIL 2020 i 1. divisjon.

## Fotball
Machlik spilte i flere år for Tromsø IL i 2. divisjon, før hun gikk til Fløya foran 2021-sesongen som skulle bli en del av den nye toppsatsingsklubben TIL 2020 sesongen etter. Overgangen fra 2. divisjon til 1. divisjon krevde at hun satset mer seriøst på fotballen.

## Sjakk
Edit Machlik har vært i toppen av sin aldersklasse for jentesjakkspillere i Norge fra tiårsalderen, men har på grunn av mer ujevne resultater vanligvis vært rangert lavere enn sin tvillingsøster Monika. I ungdomsmesterskap for jenter har Edits resultater de siste årene likevel vært bedre enn Monikas, med gullmedalje i ungdomsklassen under NM for jenter 2014 og sølvmedalje fra nordisk mesterskap for jenter i 2012, 2013 og 2014. Edit har også hevdet seg opp mot norgeseliten i noen åpne turneringer med både jenter og gutter, blant annet med fjerdeplass i klasse U11 under NM 2008. 16 år gammel ble hun tatt ut til å spille sjakk-OL i hjembyen Tromsø i august 2014. Hun tok der 5,5 poeng på ni spilte partier for det norske andrelaget i kvinneklassen. I oktober 2014 oppnådde Edit Machlik beste norske og nordiske plassering under EM for Ungdom, da hun med 5,5 poeng på ni spilte partier kom på 13.-plass i klassen for jenter under 18 år. Etter disse resultatene overtok hun posisjonen som Norges høyest rangerte kvinnelige juniorspiller fra sin tvillingsøster.  

Hun har vært elev ved sjakklinjen ved Norges Toppidrettsgymnas i Tromsø.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lov om rituell omskjæring av gutter

**Lov om rituell omskjæring av gutter** er en norsk lov som har til formål å sikre at et tilbud om rituell omskjæring av gutter er tilgjengelig og at det utføres på en forsvarlig måte.

Loven bestemmer at rituell omskjæring av gutter skal utføres av lege, eventuelt av andre dersom lege er til stede og står ansvarlig for inngrepet. Videre følger det av loven at regionale helseforetak skal organisere spesialisthelsetjenesten slik at de som ønsker det innen helseregionen kan få utført rituell omskjæring av gutter på en forsvarlig måte.

Loven fastsetter at det skal tas hensyn til helsepersonell som av samvittighetsgrunner ikke ønsker å utføre eller assistere ved rituell omskjæring, i den grad det ikke hindrer et forsvarlig tilbud.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lovdata
Kadıkendi

**Kadıkendi** er en by i provinsen Şanlıurfa i Tyrkia. Den har omkring  innbyggere. Byen ligger 10 km fra Şanlıurfa og har blitt som en forstad til Şanlıurfa i løpet av de siste tjue årene. 

## Eksterne lenker
*  (tyrkisk)