open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gravevepser (Spheciformes)

Betegnelsen ble brukt om en parafyletisk samling av følgende grupper av vepser:
* Heterogynaidae
* Gravevepser Ampulicidae (gravevepser med én norsk art)
* Sphecidae (gravevepser med fem norske arter)
* Gravevepser Crabronidae (gravevepser med 130 norske arter)

**Gravevepser** eller **gravehvepser** (Spheciformes Brothers, 1975) [syn: Sphecoidea] er en parafyletisk gruppe av solitære vepser. Sammen med bier utgjør de overfamilien Apoidea. Gruppen er utbredt over hele verden, særlig i varme strøk og har nær 10&nbsp;000 arter, Det er omtrent 300 i Mellom-Europa, og 116 arter i Norge.

## Levesett
Artene lever solitært. Hunnene bygger bol og fanger andre insekter eller edderkoppdyr. Larvene lever som parasitter på disse. De fleste artene graver bol i bakken, noen utnytter gamle billeganger i treverk. Hver enkelt art er spesialisert på sitt substrat, typisk sand (horisontale eller vertikale flater), sandjord, leirjord eller morkent treverk. Det er også en spesialisering på byttedyr. Noen arter bygger ikke egne bol og fanger ikke bytte selv, men legger sine egg i andre gravevepsers bol.

## Systematisk inndeling

* ordenen vepser (Hymenoptera)
** stilkvepser (Apocrita)
*** overfamilien Apoidea
**** Serie **Spheciformes** gravevepser
***** Heterogynaidae
***** Gravevepser (Ampulicidae) (en gruppe gravevepser med én norsk art)
***** Gravevepser (Sphecidae) (en gruppe gravevepser med fem norske arter)
***** Gravevepser (Crabronidae) (en gruppe gravevepser med 130 norske arter)

## Litteratur
* Lomholdt, O. 1984. *The Sphecidae (Hymenoptera) of Fennoscandia and Denmark.* Fauna Entomologica Scandinavica. 4. Second edition. E.J. Brill/Scandinavian Science Press, Leiden. Copenhagen. 452 pp.
* Sømme, Laurits 2001. *Insekter*. (Original: McGavin, George C. 2000. *Insects, spiders and other terrestical arthropods*.) N. W. Damm & Søn AS. ISBN 82-512-0601-4
* Ottesen, P.S. (1993, revidert 1999) Norske insekter og deres artsantall. NINA utredning 55: 1-40. http://www.entomologi.no/norskeinsekter/NorskeInsektfamilier/index.htm
* Wojciech Pulawskis katalog over graveveps: Catalog of Sphecidae 
* Wojciech J. Pulawski. 2010. *Family group names and classification*, Versjon 20. april 2010, Online
Hedevig av Danmark

**Hedevig av Sachsen** (født 5. august 1581, død 26. november 1641) var datter av Frederik II og Sophie av Mecklenburg, født på Frederiksborg slott.

## Biografi
Deler av barndommen tilbrakte hun hos hertugparet Ulrik og Elisabeth i Mecklenburg, som var hennes besteforeldre på morssiden.

Hun ble gift 12. september 1602 med Christian II av Sachsen. Ekteskapet var barnløst. Ektefellen døde allerede i 1611 og Hedevig tok opphold på sitt enkesete på slottet Lichtenberg i Sachsen.

Hedevig hadde god kontakt med sin bror Christian IV og var på flere besøk i Danmark. Hun var blant annet til stede under det store bilager da Den utvalgte prins Christian giftet seg med Magdalena Sibylla i 1634. Hedevigs avdøde ektefelle hadde vært Magdalene Sibyllas onkel.

I Sachsen sto Hedevig for oppføring av flere kirker.

Hun døde på Lichtenberg og ble begravet i Freiberg.

## Referanser


## Litteratur
* Ute Essegern: «Fürstinnen am kursächsischen Hof. Lebenskonzepte und Lebensläufe zwischen Familie, Hof und Politik in der ersten Hälfte des 17. Jahrhunderts.» (*Schriften zur sächsischen Geschichte und Volkskunde*, bind 19), Leipzig 2007, ISBN 978-3-86583-074-6.

## Eksterne lenker
* ''Hedevig'' i Dansk biografisk leksikon
*
Elisabeth av Danmark (1573–1626)

**Elisabeth av Danmark og Norge**, hertuginne av Braunschweig-Wolfenbüttel, (født 25. august 1573, død 19. juli 1626) var datter av Frederik II og Sophie av Mecklenburg og født på Koldinghus.

Deler av barndommen tilbrakte hun hos hertugparet Ulrik og Elisabeth i Mecklenburg, sine besteforeldre på morssiden.

Elisabeth giftet seg med Henrik Julius av Braunschweig-Wolfenbüttel  18. april 1590. Paret fikk ti barn, blant annet
Christian av Braunschweig-Wolfenbüttel (1599–1626), hertug av Braunschweig-Wolfenbüttel.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Elisabeth'' i Dansk biografisk Lexikon
Chandelle

**Chandelle** er en standardmanøvre innen akroflyging og den læres også til andre flyelever enn de som læres opp i akroflyging. Den innebærer en stigende sving enten til høyre eller venstre. Den startes med 30 grader krengning og å heve flyets nese. Når farten avtar og flyet har kurs 90 grader til høyre eller venstre for opprinnelig retning reduseres krengningen. Når flyet har beskrevet sving på 180 grader bør det være nær stallhastighet.

Manøvren kan være egnet til å snu flyet på liten plass for eksempel innerst i en trang bratt dal.
På fransk betyr chandelle stearinlys.
Jill Clayburgh

**Jill Clayburgh** (født 30. april 1944, død 5. november 2010) var en amerikansk skuespiller. 

Clayburgh startet karrieren sin på Broadway på slutten av 60-tallet, men fikk sitt store gjennombrudd i rollen som Erica i filmen *[[An Unmarried Woman]]* (1978). Hun ble for denne roller belønnet med prisen for beste skuespillerinne ved Cannes Film Festival og nominert til Oscar. Hun ble også nominert til samme pris for 1979-komedien *[[Starting Over]]* - en komedie med Burt Reynolds. Clayburgh er også kjent fra roller i populære TV-serier som *[[Ally McBeal]]*, hvor hun spilte moren til Ally, *[[Frasier]], [[Dirty Sexy Money]]* og *[[Nip/Tuck]]*. Hennes siste filmrolle var i *[[Love and Other Drugs]]* fra 2010.

Hun giftet seg i 1979 med film- og sceneforfatter David Rabe, og har sønnen Micheal Rabe og datteren Lilly Rabe, som også er skuespiller. 

Clayburgh døde høsten 2010 av leukemi, som hun hadde lidd av i 21 år.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gravevepser (andre betydninger)

**Gravevepser** er brukt som navn på flere grupper av vepser.
* gravevepser (Spheciformes) (Felles overgruppe for de andre)
* gravevepser (Sphecidae) (Fem arter i Norge)
* gravevepser (Ampulicidae) (Én art i Norge)
* gravevepser (Crabronidae) (130 arter i Norge, «Gravevepser» lenker hit.)
Eldrealarm

**Eldrealarm** er en innretning med en liten radiosender med alarmknapp i snor rundt halsen eller i en rem rundt håndleddet, som den gamle kan trykke på for å tilkalle hjelp. Radiosignalet går til en boks i boligen som automatisk ringer opp en vaktsentral eller pårørende slik at hjemmesykepleievakt eller andre alarmeres og rykker ut til pasienten.

De tidligste eldrealarmene hadde kun en personsøkesender slik at et familiemedlem eller en nabo kunne få signal på personsøkeren i lommen om den gamle trengte hjelp. De nyere eldrealarmene er koblet til telefonlinjen og ringer opptil 10 telefonnummere om det ikke svares. De har også ofte høyttaler og mikrofon og brukes som en høyttalende telefon. Dersom den gamle har falt på gulvet og ikke kommer seg opp, vil han ofte kunne snakke med vaktsentralen gjennom høyttaleren og mikrofonen.
Esaias Compenius

**Esaias Compenius** (født ca. 1572 i Eisleben, død ca. 1617 i Hillerød i Danmark) var en tysk orgelbygger. Han er kjent for å ha bygget det såkalte Compeniusorgelet som står i Frederiksborg slottskirke.

Compenius var andre slektsledd i en tradisjonsrik tysk orgelbyggerfamilie; både hans far, Heinrich Compenius den eldre, hans bror, Heinrich Compenius den yngre og hans onkel Timotheus Compenius var orgelbyggere. 

I 1605 ble han ansatt som orgelbygger og senere som organist ved hoffet i Braunschweig-Wolfenbüttel. Det antas at han allerede kort tid etter begynte på å konstruere det kammerorgelet som senere skulle bli oppkalt etter ham. Orgelet befant seg opprinnelig, fra 1610, i Hessen ved Wolfenbüttel, men ble i 1617 skjenket til Christian IV av Frederik Ulrik av Braunschweig-Wolfenbüttel, sønn av Christians søster Elisabeth og hennes nylig avdøde ektefelle Henrik Julius av Braunschweig-Wolfenbüttel. 

Compenius tok selv med seg orgelet til Danmark for å hjelpe til med å sette det opp og døde enten før eller kort tid etter at det ble satt opp i Frederiksborg slottskirke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Det virtuelle Musikbibliotek
* Compenius hos SNL
Roquefire

**Roquefire** er et norsk hardrock band fra Toten, dannet i 1977.

Mot slutten av 1970-årene debuterte gitaristen Ronni Le Tekrø i bandet «Rockfire». Bandet endret etter hvert navn til Roquefire. Flere antall medlemmer var innom bandet før det begynte å stabilisere seg rundt 1980. Roquefire ga ut en single i 1981 som inneholdt sporene «(Heavy) Boys Don't Cry» og «The Island of Marat».

Roquefire var et band som spilte klassiske hardrock. Kjernen i bandet besto opprinnelig av Tekrø og keyboardist Geir Wang. Disse var de eneste som var med i samtlige av bandets besetninger fram til Roquefire ble oppløst i 1982, som var resultatet av at Dag Ingebrigtsen trengte en gitarist til bandet TNT. Fra 2008 har medlemmene i bandet møtt og spiller sammen, da med Torgeir Berg på keyboard i tillegg til de gamle medlemmene. I 2014 ble albumet *Roll with your Demons* spilt inn og utgitt til tildels gode kritiker internasjonalt og i Norge.

## Medlemmer
*Ronni Le Tekrø – gitar
*Harald Grefsrud – sang
*Ingar Amlien – bass
*Stein O. Glimsdal – trommer
*Torgeir Berg – keyboard

## Diskografi
*1981: *The Island of Marat* (singel)
*2014: *Roll With Your Demons* (album)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Roquefire på Facebook
Tenn lampa

***Tenn lampa*** er et musikkalbum med Tove Karoline Knutsen, utgitt i 1992.

## Sporliste
# «Tenn lampa»
# «Daga»
# «Rosa»
# «Så lite ti'»
# «Sommerjubel»
# «Eg e' så glad i dag»
# «Drømmen du alltid eie»
# «I Tverrliveien»
# «No reise' mørke'»
# «Så langt borte»
# «Naboa»
# «So, ro ongen go'»
# «Sølvsia»
# «Te' øya mi»
# «Båtbryggarmorra»
# «Bånsull i mørketida»
# «Måkke sny»
Nomadesongar

***Nomadesongar*** er et musikkalbum med Lars Klevstrand, utgitt i 2004.

## Sporliste

# «Ordtøke-gåter»
# «1981, vinter»
# «Ballade»
# «Og kanskje I»
# «Azteker»
# «Liten skopussar»
# «Vise om brua i Avignon»
# «Emily Dickinson»
# «Segn»
# «Folkevise»
# «Og kanskje II»
# «Vinterhuset»
# «Voggesong»
# «Vise»

## Besetning

* Rune Klakegg - tangenter og alt klarinett
* Bjørn Klakegg - Gitarer og fiskeutstyr
* Harald Skullerud - Perkusjon
* Frode Berg - kontrabass

## Eksterne lenker
*
Å, dette hjartet

***Å, dette hjartet*** er et musikkalbum med Lars Klevstrand, utgitt i 1995.

## Sporliste
# «Den blåe grotte»
# «Ein vals for mi von»
# «Å, dette hjartet»
# «Blomen til deg»
# «Kva skal eg gjere då»
# «Nå har du reist»
# «Marknadsvise»
# «Kveldsfugl»
# «Vise for ville poetar»
# «Kjærleikssong»
# «Ein gammal røvar»
# «Kva var det vel vi sa?»
# «Nå vil eg bort»
# «Tiritungeenga»
# «Dansevise»
# «Avskilssong»
Stage (album)

***Stage*** er et musikkalbum med Øystein Wiik, utgitt i 1993.

## Sporliste

# «Ein annan morgondag»
# «The Music of the Night»
# «The Last Night of the World»
# «My Love»
# «Love Changes Everything»
# «Amigos para siempre»
# «Anthem»
# «Pie Jesu»
# «Memory»
# «Bring Him Home»
Religiøse folketonar

***Religiøse folketonar*** er et musikkalbum med Arve Moen Bergset som ble utgitt på Grappa (GRCD4114) i 1996. Albumet ble spilt inn i Oslo domkirke i september 1996, og sammen med Bergset som stod for kvedinga medvirker dessuten Geir Inge Lotsberg på fiolin og Kåre Nordstoga på orgel. På CD-coveret opplyses at enkelte av folketonene er lært fra notenedtegnelser av Edvard Bræin, Eivind Groven og Ole Tobias Olsen.

## Sporliste
# «Store, store Gud» (tekst og tone Tor Ullsvik, lært av Sondre Bratland)
# «Et lidet Barn saa lystelig» (tekst oversatt fra tysk av Arvid Pedersön, tone etter Brita Bratland, lært av Ellen Bojer Nordstoga)
# «Det er det Nyt, som paa Jorderig skeede» (tekst Petter Dass, tone etter Ingebjørg Liestøl,  lært av Ellen Bojer Nordstoga)
# «Herre Gud! Dit dyre navn og ære» (tekst Petter Dass, tone fra Rana og variant etter Margit Tveiten)
# «Min sjæl nu lover Herren» (tekst J. Gramann Poliander (oversetter ukjent), tone Dordi Røsli etter Chr. Bruseth)
# «Overmaade fuld af naade» (tekst Hans Adolph Brorson, tone etter Ingeborg Ottem) 
# «Min Gud jeg prise vil med flid» (tekstforfatter ukjent, tone variant etter Olaus O. Lyngstad)
# «Paa Jorden mange blomster vokse» (tekstforfatter ukjent, tone etter Margjit Finnekåsa, lært av Sondre Bratland)
# «Du være lovet, Jesu Krist» (tekst Martin Luther (oversetter Magnus Brostrup Landstad), tone etter Marit Holten)
# «Kven kan seia ut den gleda» (tekst Lars Oftedal (oversetter Anders Hovden), tone fra Setesdal, lært av Sondre Bratland)
# «Korset vil jeg aldri svike» (tekst Hans Adolph Brorson, lært av Sondre Bratland)
# «Sørger du endnu, min sjæl!» (tekst Benjamin Schmolck (oversetter Hans Adolph Brorson), lært av Sondre Bratland)
# «Upp, alle ting, som Gud hev gjort» (tekst Hans Adolph Brorson (oversetter Elias Blix), lært av Ellen Bojer Nordstoga)
# «Hellig Ånd, o himmel-lue» (tekst Lars Bendik Henriksen, tone fra Rogaland, lært av Sondre Bratland)
# «Ned i vester soli glader» (tekst Anders Hovden, tone fra Eid i Nordfjord etter Åsne Valland Nordli)  
# «Eg veit i himmerik ei borg» (tekst oversatt fra tysk av Bernt Støylen, tone fra Hallingdal)
# «Dagsens Auga sloknar ut» (tekst Elias Blix, tone etter Anne Tjønn, lært av Sondre Bratland)
# «I Himmelen, i Himmelen» (tekst Laurentius Laurinus (oversetter Magnus Brostrup Landstad), tone fra Heddal, lært av Agnes Buen Garnås)
Indranis sang

***Indranis sang*** er et musikkalbum med Maj Britt Andersen, utgitt i 2010.

## Sporliste
# «Indranis sang»
# «Morgenstund i Bangalore»
# «Barnehagen min»
# «Fuggel i håret»
# «Hellige kuer»
# «Je er redd»
# «Så fint at du kom»
# «Veggen vår»
# «Tralala-orkester»
# «Rice and Curry»
# «Hvilestund»
# «Skoa mine»
# «Sammen er de sterke som pepper»
# «Dæins med meg nå»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Det er jul

***Det er jul*** er et musikkalbum med Øystein Wiik, utgitt i 1996.

Albumet fikk terningkast 1 i *[[Østlendingen]]*.

## Sporliste
# «Det er jul»
# «O helga natt»
# «Det lyser i stille grender»
# «Ave Maria»
# «Little Drummer Boy»
# «O du herlige»
# «Panis Angelicus»
# «Stille natt, hellige natt»
# «Mary's Boy Child»
# «Mitt hjerte alltid vanker»
# «Ave Maria»
# «Det har ei rose sprunge»
# «Jerusalem»
# «Deilig er jorden»
# «The Lord's Prayer»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mosjøhallen

**Mosjøhallen** er en idrettshall som ligger på Kippermoen i Mosjøen. Hallen benyttes grunnleggende til idrettsformål, samt dans og utstillinger. Den stod ferdig i 1997.

## Tekniske fakta
Innvendige mål er 70 m x 49 m, og den høyeste takhøyde er 11 m. I tillegg til å ha fotballbane, er hallen på den ene langsiden utstyrt med løpebane for 60-metersløp. 

## Finansiering
Større bedrifter og en rekke privatpersoner stod bak et pengebidrag på rundt 4,2 millioner kroner, som var avgjørende for oppføringen av hallen. De største bidragsytere var kommunale Mosjøen og omegn næringsselskap KF  (*MON*) med 1,2 millioner kroner, «Fotballens venner» (dvs. alle private personer) med til sammen &nbsp;kroner, Helgeland Sparebank og Mosjøen Aluminiumsverk med &nbsp;kroner hver og Samvirkelaget med &nbsp;kroner. Hver av bedriftene bidrog med rundt &nbsp;kroner.

## Eksterne lenker
* Mosjøen IL: Mosjøhallen.
Colonial Tramcar Restaurant

**Colonial Tramcar Restaurant** er en restaurant som ombord tre konverterte W-klasse-sporvogner i Melbourne i Australia.

Colonial Tramcar Restaurant Company Limited ble dannet i 1981 for å drive restauranttrikker. Den første restauranttrikken var en 1927 W2 klasse nummer 442. Trikken ble ombygget i 1982 ved Preston Workshops. Ombyggingen innebar blant annet å heve gulvet i midtseksjonen slik at gulvet på var på samme plan igjennom hele trikken. Dessuten ble dørene på midten fjernet erstattet med en enkelt dør kun på den ene siden av trikken. Midten av trikken fikk kjøkken og oppvaskområde og har to salonger på hver side av midtpartiet med henholdsvis 12 og 24 sitteplasser.

Restauranten ble åpnet i august 1983 siden å servere alkohol ombord en bevegelig restaurant krevde forandringer av Liquor Licence Act. Metropolitan Transit Authority (som drev Melbournes trikkenettverk på den tiden) sto for konduktør og trikkefører mens resten av arbeiderne ombord ansatte ved Colonial Tramcar Restaurant. Senere kom to 1948 SW6 klasse trikker til i flåten og i 2006 ble den originale W2 klasse trikken pensjonert og erstattet med en tredje SW6 klasse. Alle trikkene er malt i burgunderrød og kan romme 36 passasjerer hver.

Restauranten har en lunsj og to middagsbordsettinger hver dag. Alle trikkene starter og stopper ved Melbourne Exhibition and Convention Centre og følger standard trikkeruter i de nærliggende bydelene. Maten er laget i forkant og blir kun varmet opp i trikkens lille kjøkken. På grunn av plassårsaker er også menyen og vinlisten forholdsvis liten.

## Se også
*Spårakoff, en trikk som har blitt konvertert til pub i Helsingfors.

## Referanser



## Eksterne lenker
*
Richmond (Victoria)

**Richmond** er en bydel i Melbourne i Australia. Den ligger 2 km sørøst for Melbourne sentrum og ligger i lokalstyret City of Yarra. Richmond hadde .

Tre av de 82 stedene som har blitt utpekt som Major Activity Centres i Melbourne 2030-planen ligger i Richmond og er handlegatene Victoria Street, Bridge Road og Swan Street. 

Bydelen har blitt gentrifisert siden starten på 1990-tallet og består av en blanding av leiligheter i konverterte lagere og fabrikkbygg, drabantblokker og victorianske rekkehus sammen med en stor handelsnæring og en minkene industrisektor. Melbournes Little Saigon ligger langs Victoria Street i Richmond. Hovedkvarteret til Nine Network ligger også i Richmond. Bydelen var kjent som en stor tekstilprodusent og denne tilknytningen finnes fremdeles gjennom de mange fabrikkutsalg (factory outlet) langs Bridge Road.

Richmond ble oppkalt etter Richmond Hill i London.

## Landemerker og bygninger

Rådhuset i Richmond som ble bygget på 1880-tallet er et av landemerkene og er fremdeles i bruk av City of Yarra. Med sine mange små hus i trange gater har Richmond noen av Melbournes beste eksempler på privatbolig arkitektur fra de fleste periodene.

## Sport
Richmond er hjemsted til den australske fotballklubben Richmond Football Club (Tigers) som spiller i Australian Football League. Klubben spiller sine hjemmekamper ved MCG som ligger rett utenfor bydelsgrensen og tiltrekker seg vanligvis mer enn 40 000 tilskuere (så mange som 80 000 under viktige kamper). Klubbens administrasjon, treningsbane og tidligere hjemmebane er Punt Road Oval.

Richmond har også en fotballklubb Richmond SC som spiller i Victorian Premier League. Richmond SC spiller sine hjemmekamper ved Kevin Bartlett Reserve i Burnley. 

## Utdanning
Richmond har tre High school (St. Kevin's College, Lynal Hall Community School og Melbourne Girls' College) og tre barneskoler (Richmond Primary School, Richmond West Primary School og Yarra Primary School.

Melba Memorial Conservatorium of Music som ligger under Victoria University ligger i York Street i Richmond. 

## Transport
Richmond betjenes av fem jernbanestasjoner, sju trikkelinjer og en busrute.

Trikkelinjene 24 og 109 går langs Victoria Street, 78 og 70 langs Church Street, 48 og 75 langs Bridge Road og 70 langs Swan Street.

Hovedjernbanestasjonen i Richmond er Richmond jernbanestasjon som er overgangstasjon for alle pendertoglinjene til de østlige og sørøstlige forstedene. Andre jernbanestasjoner i Richmond er Burnley, East Richmond, North Richmond og West Richmond. 

## Referanser
MCG

**MCG** kan vise til:

* Melbourne Cricket Ground
* McG, en amerikansk filmskaper
* Medical College of Georgia
* Manchester Craftsmen's Guild
Conor Sammon

**Conor Sammon** (født 6. november 1987) er en irsk fotballspiller som spiller for den skotske klubben Falkirk FC. 

Sammon kom til Wigan Athletic etter en overgang fra Kilmarnock den 31. januar 2011.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
South Yarra

**South Yarra** er en bydel i Melbourne i Australia. Den ligger 4 km sørøst for Melbourne sentrum og ligger i lokalstyrene City of Stonnington og City of Melbourne. South Yarra hadde .

Området øst for Punt Road er del av lokalstyret City of Stonnington og området vest for Punt Road er del av City of Melbourne.

Hovedhandlegatene i South Yarra er Toorak Road og Chapel Street. Disse gatene kjennetegnes av finere klesbutikker, restauranter, nattklubber og kafeer. Ved Commerical Road ligger også en av Melbournes homofile nabolag.

## Historikk
Området ble bosatt av europeiske bosettere i 1830-årene, samtidig med etableringen av Melbourne. I løpet av 1840-tallet ble South Yarra populært område for overklassen i Melbourne. Flere større villaer ble bygget og sammen med det nærliggende Toorak beholdte South Yarra sitt overklasserykte til lenge etter andre verdenskrig.

I løpet av 1920 og 1930-tallet ble flere av de større villahagene stykket opp og det ble bygget flere leiligheter i området. Fra 1930-tallet ble området rundt Park Street populært blant homofile fra middelklassen (homofili var forbudt i Victoria på denne tiden).

## Landemerker og bygninger
South Yarra har flere lokale landemerker, blant annet Chapel Street. The Jam Factory er en eldre industriklynge som har blitt konvertert til kjøpesenter. Prahan Market er en av Melbournes markeder.
Flere privathus i South Yarra er fredet av Heritage Victoria. Blant annet Como House (fra 1847), Richmond House (fra 1859) og Arlie House.
South Yarra har også flere victorianske rekkehus.

## Sport
Bydelen har et Australsk fotballag som spiller i Southern Football Leauge.

## Utdanning
Melbourne High School med sin 1930-talls gotiske hovedbygning er et lokalt landemerke i South Yarra. Melbourne Girls Grammar School har også en campus i South Yarra.

## Transport
South Yarra betjenes av to jernbanestasjoner, fire trikkelinjer og flere bussruter.

Trikkelinjene 8 går langs Toorak Road, 72 går langs Commercial Road og 78 og 79 langs Chapel Street.

Jernbanestasjonene i South Yarra er South Yarra jernbanestasjon og Hawksburn jernbanestasjon.

## Referanser
Ranya

:*For kvinnenavnet Ranya, se [[Rania]].*

**Ranya** (رانیه) er en by og et distrikt med kurdisk befolkning i Suleimania-provinsen i det nordlige Irak. 

Byen Ranya har ca  innbyggere, distriktet hadde i 2007 en befolkning på . De viktigste kurdiske stammene i området er Ako, Jaf, Khoshnaw og Shari. 

Ranya var den første byen som gjorde opprør mot Saddams militære den 5. mars 1991. Den første personen som skjøt mot Saddams soldater var Ali Naby. Ranya er blitt kalt *hoveddøra* etter denne dagen, fordi det var folk i Ranya som åpnet døra til dagens kurdiske selvstyre.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Rødsjøen

**Rødsjøen** (Rødsjø) er ei lita fjellgrend på Fosenhalvøya i Indre Fosen kommune i Trøndelag, ikke langt fra grensen til Bjugn kommune.

## Geografi
Rødsjøen er et sentralt punkt i veinettet på Fosen. Fra Rødsjø-krysset går veiene til Rissa, Husbysjøen / Råkvåg, Fevåg, Hasselvika, Åfjord, Roan, Osen, Bjugn og Ørland.

## Historie

Rødsjøen er mest kjent for Serberhytta som ble bygd av Rødsjøfolket i februar 1943 som et midlertidig skjulested for jugoslaviske partisaner som lå på rømmen til Sverige fra arbeidet de hadde på Austrått fort under andre verdenskrig. Oppe i Rødsjøen fikk de god behandling av lokalbefolkningen som sørget for mat, klær og nødvendig utstyr til å klare målet til frihetens land. Våren 1943 ble partisanene hjulpet av tre loser fra nærmiljøet. De nådde Sverige 11 dager etter avreise den 1. juni 1943.

I etterkrigstiden har fluktruten som er blitt kalt Partisanmarsjen fra Austrått på Ørland til Rødsjøen blitt arrangert flere ganger. Marsjen er på 4 mil og går gjennom Bjugn og Ny-Jord. En av marsjene har fått tittelnavnet *[[Kåre Nesset]]s minnemedalje* for å hedre hans hjelp til jugoslaviske partisaner under krigen.

Det har vært boende folk i nesten 1000 år ved stedet. Ved Fjøsnesset er det funnet steinflinter fra gamle jaktredskaper som stammer fra oldtiden. 

## Friluftsliv
Fra Rødsjøen kan man komme inn i Fosen-alpene ved å ta turen innover mot Holvatnet og mot Lysvatnet i Åfjord. Det er opparbeidet parkeringsplass ved krysset nedenfor Rødsjøgården.

## Næringsliv
Tettstedet bærer preg som ei lita jordbruksbygd der det i hovedsak drives melkeproduksjon og produksjon av kjøtt fra både storfe og småfe. 

Nortura hadde sitt moderne slakterianlegg på Haugamyra som ble bygd på midten av 1980-tallet. Våren 2010 ble avdelingen lagt ned og 35 arbeidsplasser forsvant. På nytt ble anlegget i søkelyset for å etablere et slakteri for slaktekylling som skulle dekke hele Sør-Trøndelag som ett av tre hovedanlegg i selskapet. Det var planlagt 65 nye arbeidsplasser på stedet og skulle være i drift fra 1. februar 2012 ved ett senere vedtak ble omgjort at anlegget på Haugamyran ble solgt og slakteriet ved Nortura Elverum beholdt produksjonen. I dag er anlegget eid av en lokal entreprenør som har stiftet Fosen Næringshage.

## Litteratur
* *Når nøden er størst* av Asbjørn Øksendal (1969)
* *Flukt til friheten* av Cveja Jovanovic (1985)
* *Blodveien* av Cveja Jovanovic (1987)

## Eksterne lenker
* Stjørna heimbygdslag
Steinar Høiback

**Steinar Høiback** (født 1972) er en norsk lærer og barnebokforfatter.

Han er lærerutdannet fra Høgskolen i Vestfold, og var fram til 2009 markedskonsulent i bokhandlerkjeden Norli. Han har dessuten vært engasjert i flere kulturarrangementer i Tønsberg og Vestfold, deriblant Litteraturuka i Vestfold og Middelalderfestivalen i Tønsberg.

Steinar Høiback debuterte som skjønnlitterær forfatter med ungdomsromanen *Gutenbergs hemmelighet* i 2009. I 2012 kom oppfølgeren *Evolusjonens voktere*, en ny «kodekrim» med unggutten Sophus Blix.

Høiback var komponist og tekstforfatter til «Leselandets CD – Aksjon Lesekompis høsten 2006» og «Lesesirkus – Aksjon Lesekompis høsten 2007» og samarbeidet med «plystrekongen» Tormod Borgen Rogne. Han har også skrevet og framført sanger om Peter Christen Asbjørnsen og andre norske kulturpionerer.

Steinar Høiback arbeider som lærer ved den kristne friskolen Granly skole i Tønsberg. Han er lillebroren til militærhistorikeren Harald Høiback.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Egenpresentasjon
Jeg savner deg, jeg savner deg!

***Jeg savner deg, jeg savner deg!*** er en ungdomsroman av 1992 av Peter Pohl og Kinna Gieth.

## Handling
Boken handler om Tina og Cilla er identiske tvillinger. De bor i et stort hus, kjent som Rose Garden med sin far, stemor og stebror. En dag forandres alt. Når de løpe over veien for å ta bussen til skolen er Cilla truffet og drept.
Tina gjør sitt beste for å takle livet, startet som venner imponert over hvor sterk hun er, men i virkeligheten knapt mestre Tina seg selv og etter hvert begynner å tvile på sin egen identitet.

## Om boken
Boken er en reality-basert. Så Gieth var tretten år gammel hun mistet sin tvillingsøster Jenny. Hun kontaktet forfatteren Peter Pohl, og ba ham om å skrive en bok om søstre. Søstrene har tidligere lest hans bok *Alltid om hvor Anette*, og tenkte på hvor forferdelig det ville være å miste søsteren.

Boken ble tildelt august-prisen for barn og unge 1992, den første i klassen.

## Eksterne lenker
* Peter Pohl – Jeg savner deg, jeg savner deg!
Xiamenuniversitetet

**Xiamenuniversitetet** (latin: *Universitas Amoiensis*; kinesisk: 厦门大学, pinyin: *Xiàmén Dàxué*) er et universitet grunnlagt i 1915 av Tan Kah Kee i byen Xiamen i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. 

Universitet tilhører Prosjekt 211 og hadde i 2005 over 30.000 studenter og over 3.000 vitenskapelige ansatte. 

*Koronavaksinearbeid Covid-19:* Universitetet samarbeider med Universitetet i Hong Kong og det kinesiske selskapet Wantai og å utvikle en Covid-19-vaksine. Den 9. september fikk de godkjenning til å starte tester på mennesker, ifølge New York Times. Dette er en av vaksinene Norge kan få tilgang til gjennom den globale COVAX-alliansen, dersom vaksinen faktisk lykkes.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kroppanbrua

**Kroppanbrua** er ei veibru over Nidelva mellom Sluppen og Kroppan langs europavei 6 i Trondheim. Den ble åpnet i 1975 etter å ha blitt bygd av Selmer AS og er hovedveien sørfra inn til Trondheim.

Kroppanbrua startet som ei bru med bare to kjørefelt. I 1979 ble den utvidet til tre kjørefelt. To kjørefelt på hver side som gikk i motsatte retninger og et i midten som endret retning for å passe trafikken i rushtiden om morgenen og ettermiddagen. Dette endte i flere kollisjonsulykker, deriblant flere dødsulykker. I 1991 ble derfor brua supplert med ei ny bru med tre nye kjørefelt ved siden av. Vestre bru er 384 meter, østre bru 402 meter lang, med 12,3 meter bredde.

## Referanser
Marcus Christensen Humble

**Marcus Christensen Humble** (født 1601, død 1661) var superintendent i Stavanger fra 1655 til sin død. Han var sønn av sogneprest i Humble på Langeland i Danmark, Christen Pedersen (død 1624) og Maren Gregersdatter. 

Marcus Humble ble uteksaminert i 1624 fra Odense skole. I 1627 ble han ordinert til personelkapellan for Tranekjær og Tullebølle. 1629 ble han utnevnt til sogneprest for Karleby og Horreby på Falster. 1641 ble han magister. Så ble han beskikket til legasjonsprest ved konsulatet i Osnabrück. Da dette var en midlertidig ansettelse, oppga han ikke sitt embede på Falster. I 1650 ble han forflyttet til det store sognekallet Faarevejle i Ods herred.

I 1655 ble han biskop i Stavanger, men døde allerede 8. april 1661. 

Han skal ha vært en dyktig og lærd mann. Vi vet om ett skrift som han var forfatter av. Det var «Den sande levende Tros fuldkomne Vished». Den ble utgitt i 1646, og med nytt opplag i 1754.

Han var gift to ganger. Først med prestedatteren fra Stubbekjøbing Ingeborg Andersdatter Beske. Hun ble mor til seks barn og døde kort tid før han dro til Norge. Andre gang ble han gift med Anna Kristensdatter Trane, som var enke etter den tidligere biskopen Thomas Kortsen Wegner. De hadde med seg sju egne barn inn i ekteskapet. Anna Kristensdatter Trane døde i 1696.

## Litteratur
* Andreas Faye, Christianssands Stifts Bispe- og Stiftshistorie, 1867, side 246ff.  
* Barfod, Den falsterske Gejstligheds Personalhist. I, 159 ff.
* Dansk biografisk Lexikon
Halvdan Gjelvold

**Halvdan Gjelvold** (født 6. september 1911 på Ørland, død 29. mai 1944) var en norsk motstandsmann under andre verdenskrig. 
Han var sønn av ordfører Per J. Gjelvold (1875–1963) og Helga Gjelvold (1881-1954), og utdannet fra Trondheim Tekniske Skole på elektrolinjen.

Gjelvold opererte i Milorg Distrikt 22 og var i sivil tjeneste som tekniker. Han ble arrestert den 27. mai 1944 under Operasjon Oleander, og ble torturert og mistet livet mens han ble forhørt på Gestapos hovedkvarter, Misjonshotellet i Trondheim.

For motstandsarbeidet ble han hedret av Ørland Ungdomslag med en bauta på Kleivan.

## Referanser
Hans Brebus

**Hans Brebus** (død 1603) var en flamsk orgelbygger som virket under Frederik II og Christian IV.

## Historie
Familien Brebus (Brebos) kom fra byen Lier i det gamle hertugdømmet Brabant, og besto av flere kjente orgelbyggere, deriblant Gillis Brebus, som trolig var Hans' bror. Hans, sønn av orgelbyggeren Gomaar, ble en av de tidligste navnene i dansk orgelbyggings historie. Han slo seg ned i København omkring 1569, og ble der trolig til sin død. 

I 1570 ble Brebus kongelig orgelbygger, og fikk dermed ansvaret for såvel vedlikeholdelse som nybygging på de kongelige slott. Blant de kjøpsteder hvor han bygget nye orgler var Helsingborg, Helsingør, Nyborg, Næstved, Stege og Vordingborg. 

Han døde våren 1603, to år etter sin kone, og ble begravet den 5. mai med sang av Vor Frue Skoles disipler.

Fire andre personer i familien Brebus har også båret navnent Hans (eller Juan), hvilket har skapt en del forvirring om hvem som var hvem.

## Referanser
Vest-Tyskland under Sommer-OL 1988

**Vest-Tyskland under Sommer-OL 1988**. 347 sportsutøvere fra Vest-Tyskland deltok i tjuefire sporter under Sommer-OL 1988 i Seoul. Det var femte og siste gangen som Vest-Tyskland stilte med egen OL-tropp i et Sommer-OL. De ble femte beste nasjon med elleve gull-, fjorten sølv og femten bronsemedaljer. Rytteren Reiner Klimke var landets flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljer

## Medaljevinnerne
Thomas Domian

**Thomas Domian** (født 5. juli 1964 i Gelsenkirchen), tysk roer som deltok i de olympiske leker 1988 i Seoul.

Domian ble olympisk mester i roing under Sommer-OL 1988 i Seoul. Han var med på den vesttyske båten som vant konkurransen i åtter for menn foran Sovjetunionen og USA. Laget besto av Wolfgang Maennig, Thomas Möllenkamp, Matthias Mellinghaus, Eckhardt Schultz Ansgar Wessling, Armin Eichholz, Thomas Domian, Bahne Rabe og Manfred Klein som var styrmann.

## OL-medaljer
*  1988  Seoul -  **Gull** i roing, åtter menn  Vest-Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
David Mateos

**David Mateos Ramajo** (født 22. april 1987) er en spansk fotballspiller som spiller for Real Zaragoza. Han har posisjon som sentral forsvarsspiller. 

Mateos ble hentet opp fra Real Madrids reservelag Real Madrid Castilla i 2010, og spilte sin første kamp for A-laget den 3. april, mot Racing de Santander. 

Han har 4 kamper for Spanias U19-landslag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kew (Victoria)

**Kew** er en bydel i Melbourne i Australia. Den ligger 6 km øst for Melbourne sentrum og ligger i lokalstyret City of Boroondara. Kew hadde .

Kew hadde tidligere status som City, men ble slått sammen med Hawthorn og Camberwell i 1994 til City of Boroondara. Bydelen grenser til elva Yarra i vest og nord, Hawthorn i sør og Balwyn i øst.

Kew er en av Melbournes rikeste bydeler med en mengde viktorianske og art deco villaer i alléer. Dette vises også i boligprisen som er to ganger høyere enn gjennomsnittet i Melbourne.

## Historikk
Som følge av den europeiske bosetningen i Australia ble området Kew ligger i krongods. I 1851 ble krongodset solgt og en av kjøperne, Nicholas Fenwick, delte opp eiendommen sin i tomter og døpte området etter Kew i London. Området ble fort ettertraktet for overklassen i Melbourne.

I 1887 åpnet en sidelinje fra Hawthorn jernbanestasjon til Kew. Denne linjen ble stengt i 1957.

## Utdanning
* Carey Baptist Grammar School
* Methodist Ladies' College
* Xavier College
* Genazzano FCJ College
* Trinity Grammar School
* Ruyton Girls' School

## Transport
Kew betjenes av flere trikkelinjer. Blant annet nummer 16 som har endeholdeplass ved Kew Junction.

## Referanser
Poecilia mexicana

***Poecilia mexicana*** er en art i gruppen levendefødende tannkarper. 
Det er en fisk som lever i ferskvann og brakkvann i Nord- og Mellom-Amerika.
Enkelte populasjoner lever i huler.
Den blir opptil 11&nbsp;cm lang SL.
Den lever av bl.a. detritus.

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Evolution by Religious Selection: Mexican Cavefish Develop Resistance to Toxin - sciencedaily.com
Nicolaus Maass

**Nicolaus Maass** (født ca. 1550, død i august 1615) var en orgelbygger som virket i blant annet Stralsund og i Danmark. 

Navnet kunne tyde på at han stammet fra Nederlandene, men fødested og foreldre er ikke kjent. Senest fra 1582 var han en aktiv orgelbygger i Vorpommern, hvor han manifesterte seg som en av fagets førende mestre. En arvesak kan tyde på at han har hatt familie i Stralsund. 

1592 fikk han borgerrett i byen, men i 1603 valgt han allikevel å slå seg ned i København. Her fikk han tittel av *kongelig majestæts orgelmager*, og etterfulgte således Hans Brebus i rollen som hoffets faste orgelbygger. Et av hans praktverker kan ses i Nikolai kirke i Flensborg. Et annet var det berømte positiv *sølvorgelet* fra Frederiksborg slottskirke, som ble rikt dekorert i Hamburg.  

Maass døde i august 1615, mens han arbeidet med det store orgel til Frederiksborg slottskirke. Hans tidligere elev Johan Lorentz bygget orgelet ferdig.

Maass var gift med Anne Pedersdatter. 

## Litteratur
* Douglas Earl Bush, Richard Kassel: *The Organ: An Encyclopedia*, Routledge, 2006 

## Eksterne lenker
* Nicolaus Maass på natmus.dk
Skinnerbukta

**Skinnerbukta** er en bukt på vestsiden av Malmøya i Oslo. Det er en god naturhavn, og på sydsiden av bukta er det offentlig  badestrand. Stranda ligger innenfor Malmøya og Malmøykalven naturreservat, og er ikke av de lettest tilgjengelige; Det er bare en liten parkeringsplass med plass til ca 10 biler, og det er ingen andre parkeringsmuligheter på de smale veiene. Dessuten er det et stykke å gå fra bussholdeplassen på Malmøya som betjenes av buss 85 (Ulvøya o/ Malmøya – Jernbanetorget). Toaletter og ferskvann finnes på den nærliggende Solvik camping, andre fasiliteter finnes ikke.

## Dunkers landsted
I 1847 kjøpte regjeringsadvokat Bernhard Dunker en steinrøys av en tomt i Skinnerbukta og bygde seg et landsted. Huset var arkitekttegnet av kameraten Heinrich Ernst Schirmer, som også sto for planleggingen utendørs. Huset  sto ferdig allerede i 1848. Fjellskråningen ned mot bukten ble planert, og det ble fraktet jord og anlagt både hage, og «endog en Eng tilveiebragt ved Udtapning og Drainering af et Morads» (*Illustreret Nyhedsblad* No. 47 - 1866, s. 214).

## Litteratur
*Anonym: «Skinnerbugten». I: *[[Illustreret Nyhedsblad]]* Nr. 46. Christiania d. 18. November 1866. [Et følgebrev fra Bernhard Dunker til redaktør Paul Botten-Hansen, datert «6 Nov 1866», avslører at de var sammen om den korte presentasjonen. Fotografiet av stedet, som ble gjengitt som xylografi i bladet, var tatt av W. Cappelen.]

## Eksterne lenker
* Harald Gjerde: Osloøyene på internett, Skinnerbukta
Hermann Raphaëlis

**Hermann Raphaëlis Rottensten-Pock** (født ca. 1515, død 1583) var en orgelbygger av nederlandsk avstamning som blant annet virket i Danmark. 

## Biografi
Orgelbyggeren Hermann var av nederlandsk avstamning, og menes å være født omkring 1510-20 som sønn av orgelbygger Gabriel Raphael Rottensteen. Omkring 1550 ble Raphaëlis innkalt til Danmark for å bygge orgelet i Roskilde domkirke. Utover dette bygget han også et to manuals orgel til Københavns slottskirke, samt minst et positiv.

Senere slo Raphaëlis seg ned i Sachsen, hvor han blant annet bygget slottskapellorgler til kurfyrst August av Sachsen, som var svigersønn til den dansk-norske dronning Dorothea. Mye tyder på at orglet i dronning Dorotheas kapell på Sønderborg slott kan være et Raphaëlisarbeide. 

## Referanser
Asheim

**Asheim** (også skrevet **Asseim**) er ei bygd i Gulen kommune i Sogn og Fjordane. Den ligger på østsida av Risnefjorden, rett overfor Brekke på vestsida.

Europavei 39 går gjennom bygda.

## Referanser
Donald.no

**Donald.no**, ofte forkortet til **Dono**, var en nettside for barn som liker Donald Duck og resten av karakterene i Andeby universet. Det er filmer, konkurranser og tegneserier som medlemmer har laget. Donald.no var i tidligere år en del av Disney.no, men i 2007 overtok Egmont Serieforlaget et nytt Donald.no som bl.a. hadde forum. Donald.no eies og administreres den dag i dag av Egmont Kids Media Nordic AS og har over 100 000 medlemmer. 

## Historie
Donald.no lanserte i 2007. På 1. desember 2010 ble siden relansert med flere funksjoner og et nytt design. Den nye siden baserte seg på et design likt Spill.no. Den samme grunnstrykturen har senere blitt brukt til andre Egmont-nettsider slik som Julia.no og Pondus.no. Senere, kom danske Andeby.dk og svenske Kalleanka.se, som begge var nesten identisk til Donald.no. Fram til 2010 hadde siden klaner som brukere kunne bli medlem i, men disse ble fjernet etter oppgraderingen i 2010. På den 15. januar 2015, ble diskusjonsforumet på Donald.no lagt ned, og de fleste medlemmene ble derfor inaktive. Noen lagde også egne fora som fikk varierende besøkstall. Det Donald.no-baserte forumet med fleste medlemmer i dag er DonaldForum, som var startet i 2013.

Donald.no omdirigerer nå til klikk.no/donald.
Bjørn Olav Hansen

**Bjørn Olav Hansen** (1958–2025) var en norsk journalist, forfatter og blogger, samt ordinert pastor i Det Norske Baptistsamfunn. Tidligere journalist i lokalavisen *[[Samhold (avis)|Samhold]]*, og tidligere informasjonsmedarbeider i Stefanusalliansen (dengang: Norsk Misjon i Øst) og redaktør for organisasjonens tidsskrift *[[Ropet fra Øst]]*. Knyttet til Kristi himmelfartskapellet, et sted for bønn og samtale på økumenisk grunn. Fast bidragsyter til *Dagen*/*Magazinet*. Initiativtager til Nasjonalt Bønneråd for Norge. Han var medlem av Ekumeniska kommuniteten i Bjärka Säby, Sverige.

Hansen var spesielt opptatt av den tidlige kirkens historie, samt Østkirkens og ørkenfedrenes spiritualitet, og den nymonastiske bevegelsen. Gjennom sine bøker, seminarer og retreater ønsket han å inspirere til en radikal etterfølgelse av Kristus i bønn og overgivelse, samt bygge bro mellom kristne av ulik konfesjon.

Bjørn Olav Hansen ble innlagt på sykehus med hjerteinfarkt og hjerneslag 18. august 2025, og døde dagen etter, 66 år gammel.

## Bibliografi
* *Gategutten Rune*. Rex forlag 1995. ISBN 82-7388-433-3
* *Og det ble lys. Glimt fra historien til Gjøvik Energi A/S fra 1896-1996*. ISBN 82-994118-0-7
* *Ved stille vann. Gudslengsel og hvile i en travel hverdag*. Frihet 2002. ISBN 82-92363-02-5
* *Å leve i bønn*. Frihet 2006 og 2008. ISBN 82-92363-10-6
* *Abraham Guds venn*. Frihet 2008. ISBN 978-82-92363-22-5
* *Jesusbønnen*. Frihet 2010. ISBN 978-82-92363-31-7
* *En tro verd å dø for*. Frihet 2012. ISBN 978-82-92363-42

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nylars kirke

**Nylars kirke** er en rundkirke som ligger i Nylarsker Sogn på den sydlige delen av Bornholm, ikke langt fra Rønne. Navnet *Nylars* er en folkeetymologisk omdannelse av navnet på de sjøfarendes helgen Nikolas av Myra, som ble kalt Nikolaus i Skandinavia. Opprinnelig var kirken viet til han.

Nylars kirke ble sannsynligvis oppført i perioden 1125-1175. Den er bygget av kampesten og silurkalk med apside, ovalt kor og treetasjes rundskip, som en typisk forsvarskirke. De to nederste etasjene har ringformet tønnehvelv, noe som er karakteristisk for rundkirkene på Bornholm. 

Den eneste opprinnelige lysåpningen i kirken er plassert så høyt oppe under tønnehvelvet som mulig. Åpningen måler 50&nbsp;cm x 27&nbsp;cm. 

På 1400-tallet ble kirken bygget om og det kjegleformede taket av eketre stammer fra denne tiden.

Våpenhuset er plassert foran syddøren. Det ble bygget om av arkitekt J.D. Herholdt i 1879 og senere ble også klokketårnets klokkerom fornyet. 

I våpenhuset står et krusifiks fra renessansen ca. 1600 på et kors av nyere dato og her står det også to runestener fra 1000-tallet:
 

Nylars kirkes romanske kalkmalerier er de eldste man kjenner til i landsdelen og er plassert som en billedfrise rundt midtsøylen. Maleriene er datert til 1250-1300. 
Billedfrisen viser seks scener fra Bibelens skapelsesberetning; den syvende er gått tapt.

Kirken har tidligere hatt kalkmalerier i hvelvet og på ytterveggene av skipet. Disse kjennes fra en kopi. 

Prekestolen og stolverket er fra restaureringen som ble foretatt av Mathias Bidstrup i 1882 og det er sannsynlig at det også gjelder pulpituret. 

Døpefonten er senromansk og laget av kalksten som sannsynligvis kommer fra Gotland.

Kirkens lysekroner er kopier etter lysekronene i Ruts kirke. I koret henger en utskåret og forgylt basunengel fra 1700-tallet.

Nylars kirke har frittstående klokketårn og klokkerommet av bindingsverk står på en høy kampestensutbygning, som man regner med stammer fra 1500-tallet.
Kirken har to klokker, den ene ble støpt av D.H. Gradener og Arendt Tor Kuhl i 1702, mens den andre er støpt om i forbindelse med  arkitekt Mathias Bidstrups restaurering i 1882. 

## Kilder
* Kirkens offisielle side
* Nylars kirke hos Danmarks kirker
* Nylars kirke hos Nordens kirker 
* Niels Peter Stilling: Danmarks kirker, Politikens Forlag A/S, 2000, ISBN 87-567-6059-0
Villfisken

**Villfisken** ( i Enhetsregisteret) er en fiskeforedlingsbedrift som ligger langs E16 på Renna i Ådal (Ringerike kommune). De produserer og selger produkter av villfisk fra Sperillen. Av spesialiteter har de raket rogn av sik og lagesild, og rakfisk av sik. Av raket rogn har de en årsproduksjon på et halvt tonn. Andre spesialiteter er kaker og paté av gjedde, og de lager også lutefisk av den. Røye og ørret går til røyking.

## Eksterne lenker
* 
* Aperitif: Sperillens gull
* Aftenposten: Et hav av sik, gjedde og røye
Johan Lorentz d.e.

**Johan Lorentz den eldre** (født ca. 1580 i Grimma i Sachsen, død 1650) var en tysk-dansk orgelbygger som virket som selvstendig mester i Danmark fra 1616 til sin død.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Johan Lorent var sønn av rådsherre Johan Lorentz og dennes kone Christine Rodstedt. Senest omkring 1598 kom han i lære i Stralsund hos orgelbyggeren Nicolaus Maass hvis mestersvenn han senere ble. Da Maass slo seg ned i København i 1602, fulgte trolig Lorentz med.

### Karriere
Han ble ansatt hos kong Christian IV, og i 1604 ble han sammen med sin bror Balthasar Lorentz sendt til Flensborg for å arbeide på det store orgel i St. Nikolaikirken. I 1609 slo han seg her ned som selvstendig orgelbygger, og i 1610 oppnådde han borgerskap som orgelbygger.

Etter over tyve års opphold i landet måtte han i 1639 ansøke om å få enerett på orgelbygging i Danmark og Norge. Grunnen til dette var at han hadde fått økende konkurranse fra amatører, eller fuskere. Han fikk sitt priviliegium, men hadde glemt at det i et så stort område som Danmark og Norge nærmest var umulig å føre kontroll med at det ble overholdt. I sine siste år bodde han i Studiestræde i København. I juni 1650, mitt under reparasjonen på Olaiorglet i Helsingør, døde Johan plutselig. Skjønt han ikke hørte hjemme i byen, fikk han den 18. juni  hvilested i Olai Kirke i samme by. Sammen med konen Margrethe Hollander, ble han far til organisten og komponisten Johan Lorentz den yngre.

### Arbeider
Et av hans siste arbeider er trolig orgelet i Roskilde domkirke, opprinnelig bygget av Hermann Raphaëlis, men ombygget i 1654. Det viser likhetspunkter med Lorentz' byggemåter, og det ble hans mestersvenn  Gregor Mülisch som kom til å utføre arbeidet med ombyggingen, til denne døde av pest i 1654. Det avsluttende arbeide sto Peter Orgelbygger for, som trolig har vært den samme som Peter Karstensen Botz, far til de senere berømte orgelbyggerbrødrene Johan og Peter Petersen Botzen.

Andre av Johan Lorentz orgelfasader kan ses i Helsingør, Kristianstad, og Nakskov. Lorentzorgelet i Sankt Mariæ kirke i Helsingør var det instrument som Dietrich Buxtehude spilte på.

## Referanser


## Litteratur
* Friis, Niels: *Orgelbygning i Danmark*, Dan Fog, København, 1971

## Eksterne lenker
* Orglets historie
* Den store danske
Goldmine International

**Goldmine International** var et pyramidespill med internasjonal utbredelse etablert i 2000. Selskapet innbød privatpersoner til å investere penger i selskapet som ble oppgitt å plasseres i gull og andre verdigjenstander. Ved å rekruttere flere investorer skulle man kunne oppnå stor avkastning på det investerte beløpet. Ifølge selskapets egen informasjon skal over 10&nbsp;000 personer ha investert i konseptet, fortrinnsvis fra arabiske land.

Pakistanske myndigheter advarte sine borgere mot å involvere seg med selskapet.

Helt siden etableringen har Goldmine International blitt promotert med André Roshan fra Arendal som juridisk eier og frontfigur. I 2012 sto Roshan frem i media og hevdet at han var blitt utsatt for ID-tyveri og at han ikke hadde noen tilknytning til pyramideselskapet. Han mente også at han aldri hadde gitt noe intervju med Finansavisen i 2008, noe som er blitt tilbakevist av Steinar Grini som gjorde intervjuet.

Virksomheten opphørte i 2016.

## Referanser