Frédéric Ozanam

**Antoine Frédéric Ozanam** (født 23. april 1813 i Milano, død 8. september 1853 i Marseille) var en fransk litteraturhistoriker kjent for sitt sosiale og veldedige engasjement.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Ozanam nedstammet fra en opprinnelig jødisk familie som på 1500-tallet var konvertert til kristendommen. Matematikeren Jacques Ozanam (død 1718) var en slektning. Barndommen tilbrakte Ozanam i Milano. Den konservative katolske geistlige filosofen abbé Noirot hadde en vesentlig innflytelse på hans åndelige utvikling. I 1831 offentliggjorde Ozanam en pamflett, *Réflexions sur la doctrine de Saint-Simon*, rettet mot saint-simonismens tidligsosialistiske ideer.

### Akademisk og sosialt virke
Mens han studerte rettsvitenskap i Paris offentliggjorde han mange artikler i katolske blader. Ozanam hadde tatt til seg Vincent de Pauls tankegods, med dens reaksjon mot den konkrete nød man opplevde hadde grunnlagt Caritasdelskap i menighetene, der kvinnene organiserte seg for å hjelpe fattige og syke. Ved terskelen til industrisamfunnet erkjente Ozanam nødvendigheten av et organisert *Caritas*, og grunnla allerede som student et Caritasbrorskap. Fra hans initiativ utgikk frå såkalte Vincenskonferanser og Vincensfellesskap.

I 1836 promoverte han ve det juridiske fakultet til Paris og i 1838 promoverte han også i litteraturvitenskap med en studie om Dante Alighieri, som gjorde ham godt kjent.

Ozanam var fra 1841 professor i økonomi ved universitetet i Lyon og i 1840 assisterende professor i litteraturvitenskap ved Sorbonne (ordinær professor i 1844), og hørte sammen med Henri Lacordaire til forkjemperne for Hughes Felicité Robert de Lamennais' «liberale katolisisme». I verk som *Dante et la philosophie catholique au XIII:e siècle* (1839), *Études germaniques pour servir à l'histoire des francs* (to bind, 1847-49), *Documents inédits pour servir à l'histoire de l'Italie depuis le VIII:e siècle juszu'au XIII:e* (1850, trykt igjen 1897) og *Les poëtes franciscains en Italie au XIII:e siècle* (1852) ville han vise hvordan den katolske kirke var bærere av sivilisasjonen  i middelalderen.

I 1841 giftet han seg med Amélie Soulacroix. 

den franske revolusjon av 1848 så han på som løfterik, og han gikk nok en gang tilbake til journalistiske skriverier for en kortere tid, i en rekke aviser og i *Ère nouvelle* («Ny æra»), som han sekv hadde grunnlagt. 

Han døde 40 år gammel. På hjemreisen fra et besøk i Italia døde han av tæring i september 1853 i Marseille. Han ble begravet i krypten under kirken St-Joseph-des-Carmes tilknyttet Institut Catholique de Paris. Den 22. august 1997 ble han saligkåret i Notre Dame i Paris av pave Johannes Paul II.

Gata Via Federico Ozanam i Roma er oppkalt etter ham.

## Verker
* *Dante et la philosophie catholique au XIII. siècle* (Paris 1839, 2. oppl. 1845)
* *Études germaniques* (Paris 1847–49, 2 Bde.)
* *Documents inédits pour servir à l'histoire de l'Italie depuis le VIII. siècle jusqu' au XIII.* (Paris 1850)
* *Les poetes franciscains en Italie au XIII. siècle* (Paris 1852)
* *Œuvres complètes*, herausgegeben von Jean-Jacques Ampère (4. oppl., Paris 1873, 11 Bd.)

## Referanser


## Kilder
* Carlquist, Gunnar, red (1937). Svensk uppslagsbok. Bd 20. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB. Side 1104

## Litteratur
* Gérard Cholvy: *Frédéric Ozanam, l'engagement d'un intellectuel catholique au XIXe siècle*. Paris, Fayard 2003, ISBN 2-213-61482-2. Roland de Jouvenel  ().