open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bente Thorsen

**Bente Thorsen** (født 31. oktober 1958) er en norsk politiker (FrP). Hun var vararepresentant til Stortinget i perioden 2005–2009 og ble innvalgt på fast plass fra Rogaland i 2009 og gjenvalgt i 2013. 

Thorsen var medlem av Karmøy kommunestyre fra 1987 til 2009 og medlem eller varamedlem av Rogaland fylkesting fra 1991 til 2003.

Hun er utdannet frisør.

## Stortingskomiteer
* 2013–2017: medlem av Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen
* 2009–2013: medlem av Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Una Nwajei

**Una Obiose Kriston Nwajei** er en nigeriansk-engelsk fotballspiller som spiller på Amazon Grimstad. 

Nwajei ble født den 17. mars 1977 i Nigeria. Hun kom relativt tidlig til England, der hun reagerte på at hun ikke fikk spille fotball på skolen eller i klubbøyemed. Nwajei beholdt imidlertid fotballinteressen, og valgte visstnok universitet, Southampton Solent University, på grunn av at det eneste laget i Sør-England som spilte i den øverste divisjonen, Southampton Saints WFC, lå i nærheten. Nwajei tok utdannelse i Business and Information Technology ved universitetet i 2002.

I januar 2002, i sitt siste år i utdannelsen, debuterte hun på det engelske landslaget.. Etter fullført utdannelse flyttet hun til London og Fulham Ladies. I Fulham vant Nwajei trippelseier i sin første og eneste sesong som profesjonell fotballspiller. Etter at Fulham ble omgjort til en halvprofesjonell klubb, dro Nwajei med lagkameratene Katrine Pedersen, Margunn Haugenes og Kristy Moore (Marianne Pettersen spilte i sesongen før Nwajei) til Norge. Mens Pedersen og Moore dro til Fløya, dro Nwajei og Haugenes til Amazon Grimstad.

Nwajei ble en øyeblikkelig hit i Amazon, og var med på å sikre opprykket i 2005. I Amazons første sesong i den øverste divisjonen scoret Nwajei 14 mål. Hun ble lagets ubestridte toppscorer, og endte på fjerdeplass blant Toppseriens toppscorere. Nwajei ble noe klosset trukket inn i en sak mot Amazon Grimstad samme år, da laget sparket trener og fire spillere. Det ble spekulert i om Roald Eriksen, daværemde styreformann, hadde for mange roller, der én av dem er at han var sponsor for Nwajei. Da Nwajei jobbet på et rørleggerkontor og på et hotell, er det lite trolig at denne historien dreier seg om store pengene.

Året etter gikk det dårligere både for laget og for Nwajei, og hun scoret bare fem mål, og endte på fjerdeplass i klubben (det var en tredelt førsteplass med seks mål). Imidlertid var hun vesentlig for laget i 2008-sesongen, der hun under den nye treneren Tor Martin Hegrenes scoret 11 mål. På tross av denne innsatsen, var ikke Hegrenes særlig imponert, noe han ga uttrykk for i et intervju med Fædrelandsvennen.

Nwajei fant seg dermed ny arbeidgiver i Team Strømmen, og hun fortsatte å score mange mål, tilsammen 14. Hun opplevde også i 2009 å spille i den norske cupfinalen, men på tross av flere gode sjanser, greide verken hun eller de andre Strømmen-spillerne å score mål, og laget tapte 0-1. Da Hegrenes ble avskjediget av Amazon Grimstad og Una Nwajeis gamletrener Gaute Haugenes (fra Fulham og de to første sesongene i Amazon Grimstad) ble nyansatt, ble Una Nwajei kontaktet av Amazon, og hun takket til slutt ja.

## Meritter
**Med Fulham**
* Seriemester 2003
* FA-cupmester 2003
* Ligacupmester 2003

**Med Amazon:**
*Opprykk 2005 

**Med Team Strømmen**
*Sølv i cupfinalen 2009

## Referanser
Geoff Hoon

**Geoffrey William «Geoff» Hoon** (født 1953) er en britisk politiker som representerer partiet Labour. Han ble valgt inn i parlamentet i 1992 fra distriktet Ashfield, og har vært forsvarsminister, transportminister, leder av Underhuset i Storbritannia og sjefsinnpisker (chief whip).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kari Ristanen

**Kari Antero Ristanen** (født 27. juli 1958), finsk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1984 i Sarajevo og 1988 i Calgary.

Ristanen vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1984 i Sarajevo. Han var med på det finske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 10&nbsp;km stafett for menn, bak Sverige og Sovjetunionen. De andre på laget var Juha Mieto, Harri Kirvesniemi og Aki Karvonen

## OL-medaljer
* 1984  Sarajevo -  Bronse i langrenn, 4 x 10&nbsp;km stafett, menn  Finland

## VM-medaljer
* 1989  Lahtis -  Sølv i langrenn, 4 x 10&nbsp;km stafett, menn 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dagmar Švubová

**Dagmar Švubová** (født *Palečková* 1958), tsjekkoslovakisk tidligere langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1984 i Sarajevo.

Švubová vant en olympisk sølvmedalje i langrenn under vinter-OL 1984 i Sarajevo. Hun var med på det tsjekkoslovakiske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 5&nbsp;km stafett for damer, bak Norge. De andre på laget var Blanka Paulu, Gabriela Svobodová og Květoslava Jeriová.

## OL-medaljer
* 1984  Sarajevo -  Sølv i langrenn, 4 x 5&nbsp;km stafett, damer  Tsjekkoslovakia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Patricia Hewitt

**Patricia Hope Hewitt** (født 2. desember 1948) er en australskfødt britisk politiker som representerer partiet Labour. Hun ble valgt inn i parlamentet i 1997 fra distriktet Leicester West, og har vært helseminister, handel- og industriminister og minister for kvinner.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eija Hyytiäinen

**Eija Hyytiäinen** gift *Ristanen* (født 4. januar 1961 i Saarijärvi), finsk kvinnelig langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1984 i Sarajevo.

Hyytiäinen vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1984 i Sarajevo. Hun var med på det finske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 5&nbsp;km stafett for damer, bak Norge og Tsjekkoslovakia. De andre på laget var Pirkko Määttä, Marjo Matikainen og Marja-Liisa Hämäläinen.

## OL-medaljer
* 1984  Sarajevo -  Bronse i langrenn, 4 x 5&nbsp;km stafett, damer  Finland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jan Spurkeland

**Jan Spurkeland** (født 1941) er en norsk musiker og forfatter. 

Fra 1957 til 1960 var han gitarist og vokalist i dansebandet Trio Intim. Senere var han medlem av  Kauslands Orkester.

Han er utdannet pedagog og arbeidet i skolen som lærer, rådgiver, rektor og skolesjef. Fra 1980 var han tilsatt i Statoil, før han i 2000 startet han som selvstendig næringsdrivende.
## Bibliografi
* *Ivar Medaas – gjøglar og felespelar* (Genesis Forlag)
* *Følkaprat og skrøne*
* *Stril med Smil*
* *Spøt-Olina og andre følk*
* *Stril i profil*
* Relasjonskompetanse, 2005
* *Relasjonsledelse*
* Prestasjonshjelp ,2011
* Relasjonspedagogikk, 2012
* Tilpasset ledelse, 2015
* Relasjonell atferd i arbeidslivet,2018
* Relasjonell lagkvalitet, 2023
* *Ledelse, Dialog og Samspill*

## Diskografi
* Forfatter og komponist av  «Reke-Hans» på 3 Busserulls album *[[Mytteri (album)|Mytteri]]* (1979)

## Musikaler
* *Dampen*,Teksten skrevet og framført i forbindelse med Kulturby Bergen 2000.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Relasjonsledelse – Jan Spurkeland sin hjemmeside
Vitalij Fedortsjuk

**Vitalij Vasiljevitsj Fedortsjuk** (født 27. desember 1918, død 29. februar 2008 i Moskva etter et langt sykeleie) var en sovjetisk politioffiser som 26. mai 1982 avløste Jurij Andropov som sjef for KGB. Han hadde bare stillingen til 17. desember samme år. Da Andropov ble generalsekretær i Sovjetunionens kommunistiske parti og dermed leder i landet, utnevnte han Fedortsjuk til innenriksminister, en stilling han hadde til 1986.

Fedortsjuk var fra en bondefamilie i Ukraina. Han gikk inn i KGB i 1939 og gjorde tjeneste i SMERSJ under andre verdenskrig. Han steg i gradene og ble leder av KGB i Ukraina i 1970. 12 år senere ble han utnevnt til leder av hele organisasjonen. Han er begravet i Moskva. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Fedortsjuks død hos Rianovosti
Edgeworth David

**Tannatt William Edgeworth David** (1858–1934) var en britisk-australsk geolog og professor.

David ble ansatt ved de geologiske undersøkelser i New South Wales i 1882, og var i perioden 1891-1924 professor i geologi ved universitetet i Sydney. I 1897 ledet han Royal Societys ekspedisjon til Elliceøyene for dypboringer på koralløya Funafuti, og i 1907-09 deltok han i Ernest Shackletons Antarktisekspedisjon og ledet gruppen som nådde den magnetiske Sydpolen. Han utførte en rekke arbeider innen ulike grener av Australias geologi på samme måte som innen det antarktiske områdets. Han ble i 1900 medlem av Royal Socitety og mottok en rekke geologiske priser og medaljer, deriblant Bigsbymedaljen 1899, Wollastonmedaljen 1915 og Clarkemedaljen 1917.

Da første verdenskrig brøt ut viet han seg først til det organisatoriske arbeidet i hjemlandet, men i 1916 gikk han inn i aktiv tjeneste i de britiske styrkene i Frankrike, hvor han ble geologisk rådgiver for den britiske kommandoen. På krigsgeologiens område utførte han store arbeider i Frankrike, og spesielt gjaldt dette avleding av vann i det terrenget der de store angrepsposisjonene ble holdt. I militærtjenesten avanserte han til oberstløytnant og fikk i 1920 ridderverdighet. 

## Priser og utmerkelser (utvalg)
*  – Bigsbymedaljen

## Referanser


## Kilder
John M. Turner

**John Maurice Turner** (født 11. desember 1913 i Askvoll, død 14. januar 1993 i London) var en norsk militæroffiser av britisk bakgrunn. Han spilte som britisk etterretningsoffiser en sentral rolle i organiseringen av etterretningsvirksomhet og motstandsarbeid i det okkuperte Norge under andre verdenskrig. Han ble tildelt Krigskorset, Norges fremste utmerkelse, for sin innsats.

Turner ble etter krigen norsk statsborger.

## Familie

Turners mor, Aslaug Leonora Pettersen, var norsk og han vokste opp ved Stongfjorden i Askvoll i Sogn og Fjordane. Hans britiske far, Maurice Russel Turner, var direktør for aluminiumsfabrikken Stangfjorden Elektrokemiske Fabriker eid av British Aluminium Company. Familien tok seg etter krigsutbruddet over til Storbritannia.

## Andre verdenskrig

Før han ble mobilisert tok Turner utdannelse til maskiningeniør. Turner tilhørte infanteriregimentet Green Howards og tjenestegjorde på Shetland da han i august 1941 ble gitt oppdrag for etterretningsorganisasjonen Secret Intelligence Service. Turner snakket norsk og arbeidet resten av krigen i organisasjonens norske og skandinaviske avdeling som ble ledet av Eric Welsh. Han var som nestkommanderende i Norges-avdelingen sentral i organiseringen av agentvirksomhet i Norge og bidro til oppbyggingen av det norske motstandsarbeidet.

Særlig opprettelsen av radiostasjoner som kunne sende etterretninger om tysk militær virksomhet var av stor betydning. Turner fikk blant annet organisert det slik at hans fetter Louis Pettersen ved hjelp av Shetlandsgjengen ble satt over fra Shetland til Staveneset i Sunnfjord, der han opererte under dekke av å være gårdsgutt hos deres felles bestemor. Pettersen ble senere tildelt Krigskorset for leveranser av utstyr, oppbygning av etterretningsorganisasjon og organisering av flyktningtjeneste i bergensområdet.

I etterkant av Telavåg-tragedien i april 1942 var flere av radiosenderne på Vestlandet og gruppene som opererte dem i en farefull situasjon. Turner deltok i en redningsekspedisjon med Catalina-flyet «Vingtor», for å evakuere tre menn, en kvinne og et barn, som var i fare på grunn av operasjonen av en hemmelig radiosender. Toktet gikk til Staveneset i Sunnfjord for å hente ut agentene Ole Hoff Snefjellå og Eivind Viken. Turner deltok i operasjonen som kjentmann. Operasjonen var ledet av kaptein Finn Lambrechts, og hele besetningen ble hedret med Krigskorset, inkludert Turner. Turner var den første utlending som mottok denne utmerkelsen og den ble overrakt av kong Haakon personlig.

Turner var fra august 1943 og ut krigen stasjonert ved den norske legasjonen i Stockholm, der han under dekknavnet «kaptein Jon Pettersen», organiserte virksomheten til Secret Intelligence Service. I Stockholm arbeidet han blant annet sammen med Knut Løfsnes.

## Referanser
Løvøya (Porsgrunn)

**Løvøya** er en øy ved Brevik i Porsgrunn kommune i Telemark. Løvøya ligger ved siden av Sandøya.

Løvøya var stedet der det til da ukjente radioaktive grunnstoffet og metallet thorium første gang ble oppdaget i 1828.

## Referanser
Dehns palé

__NOTOC__

**Dehns palé** er et palé som ligger i Bredgade 54 i København i Danmark. Hovedbygningen er oppført i 1751&ndash;1755 ved arkitektene J.G. Rosenberg og Nicolai Eigtved. Senere bygget om ved G.F. Hetsch. Bygningen er fredet.

Paléet danner pendant til Bernstorffs palé på den andre siden av Frederiksgade og disse to paléene har vært knyttet til hverandre i hele sin bygningshistorie. Byggherrene Frederik Ludvig v. Dehn og Johan Hartvig Ernst Bernstorff valgte begge to arkitekt Rosenberg og det gjorde at han kunne foreta innkjøp av byggematerialer for begge prosjektene under ett.
Prosjektene gikk også raskt gjennom i byråkratiet. Nicolai Eigtved hadde det overordnede ansvaret for gjenoppbyggingen og planleggingen av Frederiksstaden og i 1753 skrev han til magistraten i København at::

Dehns palé sto ferdig allerede i 1755. Det besto av tre paviljonger forbundet med lave mellombygninger i en rik barokkstil. 
Bygningen hadde to hovedinnganger og ved den ene var en staselig marmortrapp som er bevart til i dag. 

På begynnelsen av 1800-tallet sto arkitekt G.F. Hetch for en større ombygging av interiøret. Det ble innredet en rekke vakre rom med stor pietet for den opprinnelige utførelsen. Kunstindustrimuseet har flere signerte tegninger fra Hetchs hånd som vitner om hans omhu. 

Dehns palé har hatt mange forskjellige eiere og dagens innehavere er Danmarks Apotekerforening.

## Brann i 2010
Natten mellom 3. og 4. mai 2010 oppsto en voldsom brann i paléets takkonstruksjon. Brannen herjet den nordlige delen av paléet hvor de to øverste etasjene ble helt utbrent og første og andre etasje fikk vannskader. 

## Referanser


## Litteratur
*B. Linder : Slotte, Herregårde og Palæer i Danmark, 1980
*Jens Fleischer: København. Kulturhistorisk opslagsbog med turforslag, 1985

## Eksterne lenker
* Kulturhistorisk opslagsbog – «Dehns Palæ», Bredgade 54
* Danmarks Apotekerforening - Dehns Palæ
Gott, der Herr, der Mächtige redet

**Gott, der Herr, der Mächtige redet** (norsk: *Den Allmektige, Gud Herren, taler*) er en kantate skrevet av komponisten Georg Bertouch, for strykere, orgel/cembalo, kor og solister. Kantaten er sannsynligvis skrevet på 1680-tallet og manuskriptet oppbevares i *Staatsbibliothek* i Berlin.

Teksten er basert på tre elementer. Det første er de seks første versene av Bibelens salme 50 og som innledes med de ordene som har gitt kantaten navn. Det andre element er samtlige tre vers av Philipp Nicolais salme *Wachet auf, ruft uns die Stimme* (norsk: ''Sions vekter hever røsten*.)* Den tredje teksten er et dikt om dommedag, av ukjent forfatter.
## Referanser
Alison Arngrim

**Alison Arngrim** (født 1962) er en amerikansk skuespiller og stand up komiker. Hun driver med veldedig arbeid ved siden av jobben som skuespiller. Hun fokuserer mest på kampen mot aids og barnemishandling.

Arngrim er kjent som tidligere barnestjerne og debuterte som skuespiller i filmen *Throw Out the Anchor* i 1974. Deretter spilte hun rollen Nellie Oleson fra NBC-serien huset på prærien mellom 1974 og 1981. Hun dukket opp i forskjellige gjesteroller i TV-serier som *[[Love Boat]]* og *[[Fantasy Island]]*. Hun var en del med i panelet på den kortlivede TV-serien *Game Show Match Game*.

## Filmografi
;Film:
* *Make the Yuletide Gay* (2009), som «Heather»
* *Le Deal* (2006), som «Edith»
* *Surge of Power* (2004), kun en cameo-rolle
* *The Last Place on Earth* (2002), som «gjest ved selskap»
* *For the Love of May* (2000), som «Jude»
* *The Nellie Olesons* (1997), som «Skuespiller»
* *Throw Out the Anchor* (1974), som «Stevie»

;TV-serier:
* *I Married Wyatt Earp* (1983), som «Amy»
* *Little House on the Prairie* (*Huset på prærien*, 1974), som «Nellie Oleson» (1974–1981)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Johann Gottfried Rosenberg

**Johann Gottfried Rosenberg** (født 1709 i Woldegk, død 4. juni 1776 i Schleswig) var en dansk-tysk arkitekt i rokokkotiden.
Fødselsdato kjennes ikke, men han ble døpt den 20. oktober 1709 i Woldegk i Mecklenburg-Strelitz. 

Rosenberg var svært aktiv i Pløn, Slesvig og Danmark i 1740- og 50-årene og satte et tydelig preg for ettertiden, spesielt i Bredgade i København. 

Han samarbeidet ofte med hoffbyggmester Nicolai Eigtved, som ble kjent som dansk rokokkos mester. De to arbeidet bl.a. sammen om Dehns palé, Bernstorffs palé og det Berckentinske palé. Av andre bygninger han har vært med på å oppføre eller bygge om kan nevnes Margård og Frederiksdal.

J.G. Rosenberg ble i 1760 utnevnt til landbyggmester i hertugdømmet Slesvig-Holsten og sto bl.a. for gjenoppbyggingen av Gråsten slott etter brannen i 1757. Det antas også at Augustenborg slott er oppført etter hans tegninger i perioden 1770–1776.

Han giftet seg 28. november 1738 i Kiel med Catharina Dorothea Kühnel, datter av Jürgen Kühnel og ektefellen Catharina Margaretha.

Rosenbergs sønn, Georg Erdman Rosenberg, ble også arkitekt, og slekten har siden fostret mange kjente personer innenfor kulturlivet.

## Galleri

Fil:FVNP - Dehns.jpg|Dehns palé
Fil:FVNP - Odd Fellow 1.jpg|Det Berckentinske Palé
Fil:Augustenborg Gartenfassade.JPG|Augustenborg slott


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Paget Brewster

**Paget Brewster** (født 10. mars 1969 i Concord i Massachusetts) er en amerikansk skuespiller og sanger. Hun spilte Emily Prentiss i krimserien *[[Criminal Minds]]*. Hun har også spilt i TV-serier som *[[Two and a Half Men]]*, *[[Nutri Ventures]]* og *[[Venner for livet]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Valchiavenna

**Valchiavenna** er en alpedal i den norditalienske regionen Lombardia. Den 30&nbsp;km lange dalen strekker seg fra Comosjøen (197&nbsp;moh.) i syd til Splügenpasset (2113&nbsp;moh.) ved den sveitsiske grensen i nord. Dalens største og navngivende by er Chiavenna. Valchiavenna utgjør et av provinsen Sondrios fem forvaltningsdistrikter.

## Geografi
Valchiavenna er på tre sider (vest, nord og øst) omgitt av den sveitsiske kantonen Graubünden. Dalen begynner der elven Mera munner ut i Comosjøen. Derfra strekker den seg mot nord langs Mera til Chiavenna. Her deler dalen seg i to. Sidedalen som bøyer av mot øst, heter Val Bregaglia og ligger hovedsakelig i Graubünden. Dalen som fortsetter nordover langs Liros løp mot Splügenpasset, heter *Val&nbsp;San Giacomo*.

Den ubebodde dalen Val di Lei regnes også administrativt og historisk til Valchiavenna, selv om den ligger nord for Alpenes hovedkam. Den er samtidig den eneste delen av Italia som ligger i Nordsjøens tilsigsfelt.

## Kommuner
Valchiavenna har 13 kommuner:
* Chiavenna
* Gordona
* Madesimo
* Menarola
* Mese
* Novate Mezzola
* Piuro
* Prata Camportaccio
* Samolaco
* San Giacomo Filippo
* Verceia
* Villa di Chiavenna

## Historie
I antikken og middelalderen hadde Valchiavenna stor betydning for handelen på tvers av Alpene, fordi veiene over både Splügen-, Settimo-, Maloja- og Julierpasset førte gjennom dalen (for de tre sistnevnte via Val&nbsp;Bregaglia). Dalen var omstridt mellom fyrstbiskopene av Chur og Como, men keiser Otto I av Det tysk-romerske rike bestemte i favør av Como, an avgjørelse som (i form av statsgrensen mellom Sveits og Italia) har overlevd til nåtiden.

1512 erobret graubünderne dalen (som på tysk het *Kleven*) og gjorde den sammen med Valtellina til et *[[Untertanenland]]*. Innbyggerne beholdt likevel en stor grad av autonomi, og profitterte på handelen og transporten over veipassene. Det var derfor mot innbyggernes uttalte vilje at de i 1797 ble løst fra Graubünden og slått til den nyoppretta Cisalpinske republikken.

På 1800-tallet mistet veipassene i området sin betydning, hovedsakelig pga. jernbanetunnelen under St. Gotthard-passet. Til en viss grad har turismen kunnet skape nye inntektskilder.
Philipp Nicolai

**Philipp Nicolai** (født 10. august 1556, død 26. oktober 1608) var en tysk prest, komponist og salmedikter.

Også Nicolais far var prest, og han hadde gått over til evangelisk-luthersk lære mens Martin Luther ennå levde. Som læremestre hadde Philipp ulike tyske salmediktere, kirkemusikere og prester, før han begynte å studere teologi i Erfurt og Wittenberg.

Mens pesten herjet i Unna i Westfalen, skrev han boken *Freudenspiegel des ewigen Lebens*. Der står tre av salmene han har skrevet. To av disse er kjent i lutherske kirker over hele verden, og disse har han også skrevet melodien til:

*Wachet auf, ruft uns die Stimme (Vakna opp, så ljoder luren / Sions vekter hever røsten)
*Wie schön leuchtet der Morgenstern (Ei morgonstjerne klår og fin/ Av høyheten opprunnet er /)

Disse to salmene står også i *[[Norsk Salmebok (1985)|Norsk Salmebok]]* og *[[Norsk salmebok 2013]]*.  Melodiene til disse to salmene er benyttet til flere salmer av andre salmediktere.

## Referanser


## Litteratur
*Anne Kristin Aasmundtveit, *Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok*, Verbum Forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0, s. 27
Valtellina di Sondrio

**Valtellina di Sondrio** er en *[[Italias distrikter|comunità montana]]* (forvaltningsdistrikt) i den norditalienske dalen Valtellina i provinsen Sondrio. Distriktet har 22 kommuner:

* Albosaggia
* Berbenno di Valtellina
* Caiolo
* Caspoggio
* Castello dell'Acqua
* Castione Andevenno
* Cedrasco
* Chiesa in Valmalenco
* Chiuro
* Colorina
* Faedo
* Fusine
* Lanzada
* Montagna in Valtellina
* Piateda
* Poggiridenti
* Ponte in Valtellina
* Postalesio
* Sondrio
* Spriana
* Torre di Santa Maria
* Tresivio
Valtellina di Tirano

**Valtellina di Tirano** er en *[[Italias distrikter|comunità montana]]* (forvaltningsdistrikt) i den norditalienske dalen Valtellina i provinsen Sondrio. Distriktet har tolv kommuner:

* Aprica
* Bianzone
* Grosio
* Grosotto
* Lovero
* Mazzo di Valtellina
* Sernio
* Teglio
* Tirano
* Tovo di Sant'Agata
* Vervio
* Villa di Tirano
Alta Valtellina

**Alta Valtellina** er Valtellinas øverste dalavsnitt i Nord-Italia (Lombardia) og et av provinsen Sondrios fem forvaltningsdistrikter. Distriktet omfatter 24&nbsp;000 innbyggere i seks kommuner:

* Bormio, distriktets hovedsted, ved Valtellinas slutt
* Livigno, geografisk sett en egen, nokså isolert dal
* Sondalo, lengst syd i dalen
* Valdidentro, en vestlig sidedal
* Valdisotto, syd for Bormio
* Valfurva, en østlig sidedal

Alta Valtellina er sammenfallende med det historiske landskapet *Bormio* (tysk *Worms*, retoromansk *Buorm*), som var omstridt mellom fyrstbiskopene av Chur og Como. De førstnevnte overlot forvaltningen til fogder av den lokale adelsslekten Matsch. Fra 1348 til 1512 hørte Bormio til hertugdømmet Milano, og var deretter og frem til 1797 et graubündensk *[[Untertanenland]]*. Selv om Bormio var en vasallstat, hadde innbyggerne nokså stor autonomi, spesielt i motsetning til resten av Valtellina. Graubünden stilte bare dommeren, mens lovgivning og forvaltning var i lokale hender. I&nbsp;1797 kom Worms sammen med resten av Valtellina til Den cisalpinske republikk og senere til Italia.

Bormio lå ved krysningen av flere passveier (Foscagnopasset til Val&nbsp;di&nbsp;Livigno, Fraelepasset til Engadin, Umbrailpasset til Val Müstair, Stilfspasset til Vinschgau, Gaviapasset til Valcamonica). Her passerte bl.a. Valtellinas vin på vei nordover og salt fra Tirols gruver på vei sydover. Denne handelen, i kombinasjon med frodige fjellbeiter og egen gruvedrift, gjorde Alta Valtellina til et velstående område. I&nbsp;dag tar transporten andre veier, og Alta Valtellina er hovedsakelig kjent for gode muligheter for fjellvandrere og vinterturister.

## Eksterne lenker
Turistisk informasjon (italiensk og engelsk)
Val di Lei

**Val di Lei** (italiensk og retoromansk *Val* = «dal», retoromansk *Lei* = «innsjø») er en ubebodd dal nord i den italienske regionen Lombardia, på grensen til den sveitsiske kantonen Graubünden. Den hører administrativt til kommunen Piuro og distriktet Valchiavenna i provinsen Sondrio. Dalens 51&nbsp;km² er det eneste arealet i Italia som ligger i Nordsjøens tilsigsfelt. Dalens elv, *Reno&nbsp;di&nbsp;Lei* («innsjø-Rhinen») er nemlig én av Rhinens kildeelver.

Dalen er 15&nbsp;km lang og ligger på ca. 2000&nbsp;moh i Platta-Alpene. For produksjon av vannkraft er Reno&nbsp;di&nbsp;Lei siden 1961 demmet opp til en kunstig innsjø, som heter *Lago&nbsp;di&nbsp;Lei* (italiensk *Lago* = «innsjø»; navnet betyr dermed egentlig «sjøsjøen»). Innsjøen er 8&nbsp;km lang og 4,1&nbsp;km² stor. Selve demningen er etter en grenseregulering i 1962 sveitsisk grunn. Elven forlater dalen gjennom et trangt juv nordover til den sveitsiske kommunen Ferrera.

Val&nbsp;di&nbsp;Lei var besittelsen til det graubündenske grevehuset Werdenberg-Sargans, men var på grunn av juvet ikke tilgjengelig fra Graubünden. Det ble derfor brukt som fjellbeite av bønder fra Valchiavenna. Buskapen ble drevet over Lei- og Angelogapasset (2660 og 2435&nbsp;moh.). På 1300-tallet fantes det sågar helårsbosetninger i dalen. 1462 solgte grevene dalen til kommunen Piuro.
Knud Jeppesen

**Knud Jeppesen** (1892–1974) var en dansk musikkforsker og komponist. Han var internasjonalt kjent for sin forskning i 1500- og 1600-tallets musikk og hans doktorgradsdisputas *[[Giovanni Pierluigi da Palestrina|Palestrina]]stil med særligt henblik paa Dissonansbehandlingen* fra 1923 vakte europeisk oppsikt. Jeppesen var lærer i musikkteori ved Det Kgl. Danske Musikkonservatorium i 1920&ndash;47 og professor ved Aarhus Universitet i 1947&ndash;57. Hans lærebok i vokalpolyfoni *Kontrapunkt* fra 1930 var nyskapende og ble anvendt i årtier ved musikkstudiene i Danmark.

Som komponist er han kjent for vakre sanger til danske tekster, klassiske kirkesanger og motetter, og endelig operaen *Rosaura* (etter Goldoni), som ble uroppført på Det Kgl. Teater i København 20. september 1950.

Hans korsanger *Bygen flygter*, *Forunderligt så sødt et smil*, *Fjorden* og *Angelus* er ofte sunget av danske kor.

## Komposisjoner
* 1919 Violinsonate 
* 1936 Reformationskantate 
* 1940 To Patetiske sange
* 1941 Hornkoncert
* 1941 Lille Sommertrio (for fløyte, cello og klaver)
* 1942 Te Deum Danicum (premiert og oppført i Statsradiofonien (Danmarks Radio))
* 1945 Dronning Dagmar Messe
* 1949 Ørnen og skarnbassen
* 1950 Rosaura, opera i 3 akter med tekst av komponisten etter Goldoni
* 1951 Du gav mig o herre en lod af din jord (C. R. Sundell)

## Diskografi
* 1996 *Musik ved Susåen* med Storstrøms Kammerensemble (Lille Sommertrio) (Helikon – HCD1023)
* 2003 *Monteverdi – Knud Jeppesen* med Musikstuderendes Kammerkor, dir. Finn Mathiassen (Point – PCD5161/2)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Nekrolog i Dansk Musik Tidsskrift
*  Sanger i Wikisource
Kirkeregionen Lombardia

**Kirkeregionen Lombardia** er den tettest befolkede av Italias 16 kirkeregioner. Den er sammenfallende med **[[kirkeprovins]]en [[Milano erkebispedømme|Milano]]** og består av ti bispedømmer. Kirkeregionen har 9&nbsp;255&nbsp;000 innbyggere og et areal på 22&nbsp;898&nbsp;km², fordelt over 3064 sogn.

Kirkeregionens geografiske utstrekning er noe forskjellig fra den politiske regionen Lombardia. Enkelte lombardiske kommuner hører til Piacenza-Bobbio bispedømme (kirkeregionen Emilia-Romagna), Tortona bispedømme (kirkeregionen Liguria), Novara bispedømme (kirkeregionen Piemonte) og Verona bispedømme (kirkeregionen Triveneto). Til gjengjeld sogner den piemontesiske kommunen Sozzago til Vigevano bispedømme i kirkeregionen Lombardia.

## Struktur
I den følgende oversikten er kirkeprovinsen fremhevet med fet skriv, og metropolitanbispedømmet markert med kursiv skrift.

* **Kirkeprovinsen Milano:**
** *[[Milano erkebispedømme]]*
** Bergamo bispedømme
** Brescia bispedømme
** Como bispedømme
** Crema bispedømme
** Cremona bispedømme
** Lodi bispedømme
** Mantova bispedømme
** Pavia bispedømme
** Vigevano bispedømme
Valtellina di Morbegno

**Valtellina di Morbegno** er en *[[Italias distrikter|comunità montana]]* (forvaltningsdistrikt) i den norditalienske dalen Valtellina i provinsen Sondrio. Distriktet har 25 kommuner:

* Albaredo per San Marco
* Andalo Valtellino
* Ardenno
* Bema
* Buglio in Monte
* Cercino
* Cino
* Civo
* Cosio Valtellino
* Dazio
* Delebio
* Dubino
* Forcola
* Gerola Alta
* Mantello
* Mello
* Morbegno
* Pedesina
* Piantedo
* Rasura
* Rogolo
* Talamona
* Tartano
* Traona
* Val Masino
Como bispedømme

**Como bispedømme** er et romersk-katolsk bispedømme i det nordlige Italia (Lombardia). Det består av et sammenhengende område rundt bispesetet Como og Comosjøen (dvs. deler av provinsene Como og Lecco) samt Valchiavenna og Valtellina (hele provinsen Sondrio), pluss en eksklave i provinsen Varese (dalene Valcuvia og Val Marchirolo). Den sistnevnte er adskilt fra resten av bispedømmet gjennom erkebispedømmet Milano og den sveitsiske kantonen Ticino.

## Historie
Como bispedømme ble grunnlagt i 386 av erkebiskop Ambrosius av Milano. Como hørte også til Milanos kirkeprovins. Forholdet mellom Como og Milano var imidlertid preget av teologiske og politiske spenninger, og fra 608 valgte derfor biskopen av Como patriarken av Aquileia som sin metropolitt.

Fra 900-tallet var biskopene av Como fyrstbiskoper av Det hellige romerske rike av den tyske nasjon og var verdslige herskere over deler av bispedømmet sitt. Bispedømmet omfattet også deler av dagens Sveits, nemlig flere av dalførene i Ticino samt Valposchiavo i Graubünden.

1528 ble Como bispedømme tilbakeført til Milanos kirkeprovins, men fortsatte i ytterlige 70 år å følge den aquileianske ritus. 1598 antok bispedømmet den romerske ritus, mens resten av Milanos kirkeprovins fulgte den ambrosianske ritus.

Fra 1751 til 1807, dvs. mens Lombardia var i habsburgsk besittelse, lå Como bispedømme under Görz erkebispedømme.

På 1800-tallet ble bispedømmet tilpasset statsgrensen mellom Italia og Sveits. Dette innebar at Valposchiavo i 1870 ble overført til Chur bispedømme, mens Comos andeler av Ticino i 1884 inngikk i det nyoppretta Lugano bispedømme.
## Eksterne lenker
*
Vladimir Sakhnov

**Vladimir Nikolajevitsj Sakhnov** (russisk: Владимир Николаевич Сахнов; født 25. april 1961) var en sovjetisk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1984 i Sarajevo og 1988 i Calgary.

Sakhnov vant en olympisk sølvmedalje i langrenn under vinter-OL 1988 i Calgary. Han var med på det sovjetiske stafettlaget som kom på andreplass på 4 x 10&nbsp;km stafett for menn, bak Sverige. De andre på laget var Vladimir Smirnov, Mikhail Devjatjarov og Aleksej Prokurorov.

## OL-medaljer
* 1988  Calgary -  Sølv i langrenn, 4 x 10&nbsp;km stafett, menn  Sovjetunionen

## VM-medaljer
* 1987  Oberstdorf -  Sølv i langrenn, 4 x 10&nbsp;km stafett, menn 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Emilia (Italia)

**Emilia** er et landskap i det nordlige Italia som utgjør størsteparten av regionen Emilia-Romagna. Det omfatter (fra øst og vestover) provinsene Bologna, Modena, Reggio Emilia, Parma og Piacenza. Landskapet begrenses av Po i nord og Appenninenes vannskille i sør. I&nbsp;øst danner elvene Sillaro og Reno den historiske grensen mot landskapet Romagna. Navnet er avledet av romerveien Via Aemilia, som forbandt Rimini (*Ariminum*) med Piacenza (*Placentia*). Emilias provinshovedsteder ligger langs Via Aemilia som perler på en snor.

Historisk var Emilia en del av Lombardia, mens nabolandskapet Romagna (men stort sett også Bologna) hørte til Kirkestaten. I&nbsp;middelalderen var Emilias byer selvstendige byrepublikker, som samarbeidet med de andre byene i den lombadiske liga. Fra 1500-tallet ble hertugdømmene Ferrara, Modena og Reggio og Parma og Piacenza de dominerende maktene i regionen.
Radim Nyč

**Radim Nyč** (født 11. april 1966), tsjekkoslovakisk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1988 i Calgary og 1992 i Albertville.

Nyč vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1988 i Calgary. Han var med på det tsjekkoslovakiske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 10&nbsp;km stafett for menn, bak Sverige og Sovjetunionen. De andre på laget var Václav Korunka, Pavel Benc og Ladislav Švanda.

## OL-medaljer
* 1988  Calgary -  Bronse i langrenn, 4 x 10&nbsp;km stafett, menn  Tsjekkoslovakia

## VM-medaljer
* 1989  Lahtis -  Bronse i langrenn, 4 x 10&nbsp;km stafett, menn 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Halvor Persson

**Halvor Persson** (født 11. mars 1966) er en norsk tidligere skihopper som representerte Bærums Skiklubb.

Han debuterte i verdenscupen med 8.-plass i normalbakken i Thunder Bay 8. desember 1984. Hans beste plassering i verdenscupen er 2.-plass i Cortina d'Ampezzo 8. januar 1985. Sammenlagt i verdenscupen ble han som best nummer 17 i sesongen 1984-85. Hans siste verdenscuprenn var på Raufoss 17. mars 1990.

Han var på det norske laget som ble nummer 7 (av 13 lag) i lagkonkurransen i VM i Innsbruck i 1985.

Persson tok sølvmedalje med Akershus i lagkonkurransen i NM i 1991. Individuelt tok han sølv i normalbakke i Bardu i 1985 og bronse i normalbakke i Vikersund i 1989.

Persson er assisterende toppidrettssjef ved NTG Lillehammer -- Norges Toppidrettsgymnas (2026).

## Referanser


## Kilder
* Arne Thoresen: *Lengst gjennom lufta*. Versal Forlag, Oslo 2007. ISBN 978-82-8188-030-6, s. 334-341
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, s. 175

## Eksterne lenker
*
Jaana Savolainen

**Janna Savolainen** (født 1964), finsk kvinnelig langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1988 i Calgary og 1992 i Albertville.

Savolainen vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1988 i Calgary. Hun var med på det finske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 5&nbsp;km stafett for damer, bak Sovjetunionen og Norge. De andre på laget var Pirkko Määttä, Marja-Liisa Kirvesniemi og Marjo Matikainen.

Savolainen ble verdensmester i langrenn 1989 i Lahtis på 4 x 5&nbsp;km stafett for damer.

## OL-medaljer
* 1988  Calgary -  Bronse i langrenn, 4 x 5&nbsp;km stafett, damer  Finland

## VM-medaljer
* 1989  Lahtis -  Gull i langrenn, 4 x 5&nbsp;km stafett, damer 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sjörövar Fabbe

**«Sjörövar Fabbe»** er en svensk barnesang fra filmen *[[Pippi Langstrømpe på de syv hav]]* (1970) med melodi av Georg Riedel og tekst av barnebokforfatteren Astrid Lindgren. I filmen ble den fremført av Inger Nilsson i rollen som Pippi Langstrømpe.

## Norsk versjon
Marit Trulsrud har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Sjørøverfabbe». Sangen ble utgitt av Anita Hegerland med Frank Cooks orkester på singlen Nor-Disc 2107 009 i 1970.

## Referanser
Dorian Dervite

**Dorian Pierre Dervite-Vaussoue** (født 25. juli 1988) er en fransk fotballspiller som spiller for den kyprotiske klubben Doxa Katokopias FC.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Łukasz Rutkowski

**Łukasz Rutkowski** (født 22. januar 1988 i Zakopane) er en polsk skihopper som representerer TS Wisła Zakopane. Han debuterte internasjonalt i et FIS-renn i storbakken i Zakopane 26. desember 2004. I verdenscupen debuterte han med 38.-plass samme sted 25. januar 2008. 

Hans beste plassering individuelt i verdenscupen er 13.-plass i Bad Mitterndorf (Kulm) 9. januar 2010. Sammenlagt i verdenscupen ble han nummer 50 i sesongen 2008-09. Han ble nummer 3 sammenlagt i FIS-cupen i sesongen 2007-08.

Han deltok i junior-VM i 2006, 2007 og 2008. Hans beste plasseringer individuelt er 4.-plass i Kranj i 2006 og i Zakopane i 2008. I lagkonkurranse var han på det polske laget som tok bronsemedaljer i 2008.

I senior-VM i Liberec i 2009 tok han 4.-plass med det polske laget i lagkonkurransen. I de individuelle rennene ble han nummer 36 i normalbakken og nummer 39 i storbakken.

Han debuterte i Olympiske leker under lagkonkurransen i Vancouver 2010, hvor det polske laget fikk en 6.-plass.

Han har bakkerekorden i HS94-bakken i Średnia Krokiew i Zakopane.

Grunnet dårlig helse, la Łukasz Rutkowski opp som skihopper i november 2011. Han kom tilbake i 2012, før han la opp igjen i 2014. Han er yngre bror av nå avdøde Mateusz Rutkowski, som ble juniorverdensmester i 2004.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nokia 6720 classic

**Nokia 6720 classic** er en mobiltelefon utviklet av Nokia. Den er basert på plattformen S60, med operativsystemet Symbian. Den ble lansert i juli 2009. 

## Spesifikasjoner
*Utforming:  Klassisk
*Dimensjoner: Høyde: 11,0 cm, bredde: 4,5 cm, tykkelse: 1,4 cm, vekt: 110 gram  
*Batteri: 1050 mAh
*Skjermtype: TFT, ikke berøringsskjerm, 320 x 240 piksler (QVGA)
*Antall Farger: 16,7 millioner
*Skjermstørrelse: 2,2 tommer
*Prosessor: ARM 600 MHz
*Operativsystem: S60-plattformen, Symbian 9.x OS
*Smarttelefon: Ja
*Java: Ja
*MP3 spiller: Ja
*Radio: Ja
*GPS: Ja
*A-GPS: Ja
*3G: Ja
*Super-3G: Ja
*Videotelefoni: Ja
*WI-FI: Ja
*EDGE: Ja
*Internminne: 60 MB
*Minnekortstøtte: Ja, Micro-SD (maks 8 GB)
*Taletid GSM: 8,5 timer
*Taletid 3G: 4,5 timer
*Hviletid: 420 timer (3G og GSM)
*MMS: Ja
*Bluetooth: Ja + A2DP (stereo)
*GPRS: Ja
*IrDa: Nei
*Trykk og Snakk: Nei
*Kamera: Ja, 5 megapixler, autofokus
*Video: Ja
*Blitz: Dobbel LED

## Eksterne lenker
* Nokia produktside
Ingvald Raknem

**Ingvald Raknem** (1910&ndash;1980) var en norsk filolog, professor i engelsk ved Norges lærerhøgskole i Trondheim.

Han var født i Måndalen i Rauma. Raknem var utdannet cand. philol. 1941 og ph.d. 1955 fra Birkbeck, University of London. Doktorgradsavhandlinga hadde tittelen *H. G. Wells' Fiction from 1887 to 1920 in the Light of the Literary Criticism of His Age*

Raknem var styremedlem i NRK 1964&ndash;1970 og medlem av Norsk språkråd 1952&ndash;1958 og 1968&ndash;1970. Han var aktiv målmann og var formann i Romsdal mållag, Nidaros mållag og Trønderlaget.

Under krigen var han motstandsmann og var medlem av den militære etterretningsorganisasjonen XU i Romsdal.

Ingvald Raknem var redaktør for Årbok for Trøndelag, 1967&ndash;1972 utgitt av Trønderlaget i Trondheim.

## Utgivelser
* *H.G. Wells and His Critics* (Universitetsforlaget, 1962) 
* *Joan of Arc in History, Legend and Literature* (Oxford Univ Press, 1971)
* *Hesten i Folketru og Dikting* (Noregs Boklag, 1974)

## Referanser
Montana oblast

**Montana** oblast (bulgarsk: Област Монтана) er en forvaltningsenhet nordvest i Bulgaria. Byen  Montana er administrasjonssentrum og størst i oblasten. 

## Geografi
Oblasten grenser i nordvest til Vidin oblast, i nord til Romania med Donau som grenseelv, i øst til Vratsa oblast i sør til Sofia oblast og i sørvest til Serbia. 

## Befolkning
Montana oblast har 179 741 innbyggere fordelt på et 3 635 km² stort areal.

## Byer

## Eksterne lenker
*
Fridtjov Sæverud Giørtz

**Fridtjov Sæverud Giørtz** (født 23. mai 1921, død 24. juni 2005) var en norsk flyger under andre verdenskrig. Han ble for sin innsats blant annet dekorert med Krigskorset med sverd.

## Biografi
Ved krigsutbruddet i 1940 var Giørtz fortsatt skoleelev. Han forlot Norge ombord på MK «Aksel» den 5. mai 1941 til Shetland. I juni 1941 ankom han Flyvåpnenes Treningsleir, også kalt Little Norway, i Canada. Der ble han utdannet på to-motorsfly, og fikk sin «ving» 10. april 1942. Etter opphold i diverse opplæringsskvadroner, var Giørtz i juli 1943 på plass i sin første operative skvadron, 76 Squadron RAF, som var tilsluttet Bomber Command. Skvadronen var utstyrt med Halifax bombefly. Det var hans siste tokt ved skvadronen som fikk Flyvåpnenes Felleskommando til å innstille Giørtz til Krigskorset.

En runde, eller *tour of duty*, i Bomber Command besto av 30 tokt. Etter dette ble man sendt på hvile, før man ble sendt tilbake til en skvadron. Det 20. toktet til Giørtz 3. november 1943 hadde Düsseldorf som mål. Ikke lenge etter at flyet hadde sluppet bombelasten over målet, ble det truffet av tysk luftvernild. Sterkt skadet, men med fire fungerende motorer, var det mulig å få flyet tilbake til England. Uten hydraulikk låste ikke landingshjulene seg, så Giørtz måtte buklande flyet i tett tåke på en base som het Foulsham, to mil nordvest for Norwich. Det ble senere besluttet at Giørtz var ferdig med sin «tour», selv om han bare hadde 20 tokt.

Etter en tid som instruktør, ble Giørtz overført til Stockholmsruten, der han var til krigen sluttet 1945.

Etter krigen ble Giørtz ansatt i DNL. Han var ansatt i SAS til han ble pensjonert i 1981.

## Utmerkelser

For sin krigsinnsats var Giørtz dekorert med blant annet Krigskorset med sverd, Krigsmedaljen, Deltakermedaljen og Haakon VIIs 70-årsmedalje, samt britenes Distinguished Flying Cross.

## Familie
Han var nevø til komponisten Harald Sæverud og faren til jazzartisten Anne-Marie Giørtz og musikeren Ole Henrik Giørtz.

## Bibliografi
* 2000 En krigsflyvers dagbok (ISBN 82-992194-5-0)

## Referanser
Gabons herrelandslag i fotball

**Gabons herrelandslag i fotball** (*Azingo Nationale*) representerer Gabon i fotball på herresiden, og er kontrollert av Det gabonske fotballforbundet. De har aldri kvalifisert seg for fotball-VM, men de var ganske nære i kvalifiseringen til fotball-VM 2010 der de tapte på målstreken for .

Deres største stjerne er Pierre-Emerick Aubameyang, som spiller for den spanske klubben Barcelona.

## Nåværende tropp
Gabons tropp til Afrikamesterskapet 2017 14. januar til 5. februar 2017.

### Andre spillere
Spillere som nylig har vært med i landslagstroppen.

## Fotball-VM
*1930 til 1962 – *Deltok ikke*
*1966 – *Trakk seg*
*1970 – *Deltok ikke*
*1974 – *Trakk seg*
*1978 til 1986 – *Deltok ikke*
*1990 til 2018 – *Kvalifiserte seg ikke*

## African Nations Cup record
*1957 til 1970 – *Deltok ikke*
*1972 – *Ikke kvalifisert*
*1974 – *Trakk seg*
*1976 – *Deltok ikke*
*1978 – *Ikke kvalifisert*
*1980 – *Deltok ikke*
*1982 – *Trakk seg*
*1984 til 1992 – *Ikke kvalifisert*
*1994 – 1. runde
*1996 – Kvartfinale
*1998 – *Ikke kvalifisert*
*2000 – 1. runde
*2002 til 2008 – *Ikke kvalifisert*
*2010 – 1. runde
*2012 – Vertnasjon

## Eksterne lenker
* Offisielle nettsider
* FIFA.com – Gabons profil
Murauer Schanzenkessel

**Murauer Schanzenkessel** er et skianlegg i Murau i Østerrike. Anlegget består av langrennsløype og fem hoppbakker med størrelse K120, K85, K60, K35 og K20. Bare de tre minste bakkene er imidlertid i bruk i dag. Anlegget har vært arena for ett verdenscuprenn i spesielt hopp og fire i kombinert. Det ble også brukt under junior-VM i 1978 og 1982.

K120-bakken har navnet **Hans-Walland-Großschanze** (*Hans-Walland-storbakken*), mens K85-bakken kalles **Gumpold-Schanze** (*Gumpoldbakken*).

Den første hoppbakken i Murau var Thurndorfer-Schanze, som ble bygd i 1933. Gumpold-Schanze ble åpnet i 1936, og storbakken ble åpnet i 1968. Etter krigen søkte Murau to ganger om å få arrangere ski-VM, men tapte begge gangene. I stedet arrangerte Murau junior-VM i 1978 og 1982.

Det eneste verdenscuprennet i hopp ble avholdt i storbakken i 1994. I kombinert ble det arrangert verdenscuprenn i 1986, 1990, 1992 og 1996, de to første gangene i normalbakken og de to siste i storbakken. I 2003 ble åpningsseremonien under VM i snøbrett i Kreischberg arrangert i hoppanlegget i Murau.

K120-bakken har bakkerekord 128,5 meter, satt av Bjarte Engen Vik (Norge) i verdenscupen i kombinert 18. februar 1996. Bakkerekord i de andre bakkene er henholdsvis 86 meter (av Günther Stranner, Østerrike, 1988), 62,5 meter (av Fabian Steindl, Østerrike, 15. februar 2009), 36,5 meter (av Florian Altenburger, Østerrike, 22. desember 2007) og 22 meter. De to minste bakkene ble modernisert og fikk plastmatter i 2005. K60-bakken ble modernisert i 2007. De to største bakkene er ikke lenger i bruk. Alle hoppbakkene med unntak av K85-bakken er for øvrig naturbakker.

## Bakkerekorder i K120-bakken

## Viktige renn (spesielt hopp)

## Kilder
*Skisprungschanzen-Archiv: Murau
*FIS
Cheech Marin

**Richard Anthony «Cheech» Marin** (født 13. juli 1946 i Los Angeles i California) er en amerikansk komiker og skuespiller mest kjent fra komikerparet Cheech og Chong, som ble startet på 1970-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Wallsend

**Wallsend** (historisk «Wallsend on Tyne») er en by i North Tyneside, Tyne and Wear, i nordøstlige England. Byens navn kommer av at den ligger der Hadrians mur i sin tid sluttet. Byen ligger nær 5,5&nbsp;km fra sentrum av Newcastle upon Tyne. I henhold til folketellingen i 2011 har byen en befolkning på 42 842 innbyggere.

I romersk tid bygde romerne festningen Segedunum (*[[castrum]]*) på stedet for dagens by. Festningen lå ved den østlige enden av Hadrians mur, nær bredden av elven Tyne, og utgjorde den mest østlige delen av muren. Den ble brukt som en militær garnison i nær 300 år, fra 81 og fram til da romerne trakk seg ut av Britannia, ca 410.

For å minnes sin romerske kulturarv er Wallsends historiske navn Sedgedunum uttrykt flere steder i byen, og flere steder er det også skilt som er tospråklige, både på engelsk og latin, eksempelvis Wallsend metrostasjon, noe som er gjort med et glimt i øyet. I dag er den romerske festningen et museum under navnet *Segedunum Roman Fort, Baths and Museum*, og har utstillinger om romersk historie foruten også rekonstruksjoner av et romersk bad og en seksjon av den romerske muren som en gang sto på stedet.

Wallsends moderne historie har vært preget av kullgruvedrift og skipsbygging. Det meste av Wallsends eldste industri var drevet av utvinning etter kull. Kullgruvedriften besto av sju gruver som var aktiv mellom 1778 og 1935. I Wallsend lå også Wigham Richardson skipsverft, senere sammenslått til Swan, Hunter & Wigham Richardson, som bygget passasjerskipet RMS «Mauretania» i 1906, da verdens største skip.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Tyne and Wear Archives Service, historisk informasjon om Wallsend
* Tyne and Wear Archives Service, RMS «Mauretania»
* Wallsend Roman Fort, detaljerte nedtegnelser om den romerske festningen
Perfektum

**Perfektum**, også kalt **presens perfektum**, er en grammatisk tid og bøyingsform for verb.  Formen brukes for å uttrykke handlinger som startet i fortiden, men som fortsetter eller har virkning i nåtiden. Presens perfektum kan også brukes for å uttrykke en hendelse i fremtiden som må fullføres før en annen hendelse kan skje (futurum exactum).

Presens perfektum er en sammensatt konstruksjon. Den lages ved å sette hjelpeverbet *har* (i presens) sammen med perfektum partisipp av hovedverbet. Hvis hovedverbet er et intransitivt overgangsverb, brukes hjelpeverbet *er* i stedet for *har*. Dialektene på Vestlandet og i Nord-Norge følger denne regelen, mens østnorske dialekter stort sett bruker *har* overalt. Påvirkning fra østnorsk gjør at *har* er blitt vanligere, og det regnes ikke lenger som en feil å bruke ordet ved intransitive overgangsverb i skriftlig norsk.

Perfektum passiv dannes ved å sette «er» sammen med «blitt» og perfektum partisipp av hovedverbet. Det er vanlig å utelate «blitt», hvis setningen likevel blir forståelig.

Eksempler på presens perfektum:

**Jeg har spilt fotball i ti år og håper å fortsette.* (I motsetning til preteritum: *Jeg spilte fotball i fem år, men måtte gi meg på grunn av kneet.*)
**Grunneieren har hugd ned treet.* (Transitivt verb, altså må *har* brukes)
**De er reist til [[Syden]].* (Intransitivt verb som beskriver en overgang, *er* passer best)
**De har reist mye.* (Samme intransitive verb, men nå om en gjentatt handling, *har* må brukes)
**Om seks måneder har du tatt eksamen, og kan begynne å arbeide.* (Futurum exactum)
**Graset er (blitt) slått av Per.* (Perfektum passiv, i motsetning til aktiv: *Per har slått graset.*)

I de andre germanske språkene blir perfektum dannet og brukt omtrent som på norsk. I de sørtyske dialektene (alemannisk og bairisk) har de fleste verbene mistet preteritum, slik at perfektum brukes om alle hendelser i fortiden («Oberdeutscher Präteritumsschwund»). Også i afrikaans og jiddisch er preteritum stort sett erstattet av perfektum.

Navnet perfektum viser til at tiden på latin brukes om handlinger som er avsluttet («perfekte») i fortiden, mens imperfektum blir brukt om handlinger i fortiden som ikke er fullført, eller handlinger som gjentok seg.

De moderne romanske språkene danner presens perfektum på en tilsvarende måte som de germanske språkene. Avledede former av de latinske verbene *habere* og *esse* brukes sammen med perfektum partisipp. Selv om ordene *habere* og tysk *haben* er svært like, er de ikke kognater. I tillegg er syntetisk perfektum fra latin beholdt, men den regnes i muntlig fransk og italiensk som gammeldags, og den sammensatte tiden («passé composé», «passato prossimo») brukes mest.

Norsk språkråd tilrår at en i skoleverket bruker «presens perfektum» om den verbformen som tidligere gjerne ble omtalt som «perfektum».

## Fotnoter

## Referanser