open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nils Johnson

**Nils Johnson** (født 19. juni 1956 i Tønsberg) er en norsk skuespiller og teatersjef.

Johnson ble utdannet ved Statens Teaterhøgskole fra 1977 til 1980 og har vært engasjert ved Nordland Teater (1980–81), Trøndelag Teater (1989–2001) og Hålogaland Teater (1982–1989), og igjen som teatersjef fra januar 2001 til desember 2008. Han ble etterfulgt av Iren Reppen. 

På Hålogaland hadde han blant annet roller som Jean i Strindbergs *Frøken Julie* (1987), samt hovedrollen i Athol Fugards *Øya* i 1985 (filmatisert for Fjernsynsteatret i 1986), og i Richard Nelson i *Ti bud for forfattere* (1987). Han både regisserte og spilte i barneforestillingen *Kykelikasse* (1987–1988). På Trøndelag teater  har han blant annet vært å se i Jim Cartwrights sosialistiske *Gata* og Brynjar Aas *Tørst*.

På Nationaltheatret har han spilt Julemannen i *Reisen til julestjernen*, scenografen i *Trær som faller*, faren i *Tilbakekomstene*, pølsemakeren i *Folk og røvere i Kardemomme by*, Oscar Berge og Lars Roar Justnæs i *Julemiddag*, Hallvard i T*arjei*, valgsekretæren i *Den utrolige historien om den kjempestore pæra* og Peter Sorin i *Måken*.  

Hans har også deltatt i divrse filmer og TV-serier, blant annet i *[[Orions belte (film)|Orions belte]]* og TV-serien *[[Himmelblå]]*.

Johnson har også vært oppleser for flere utgivelser på Lydbokforlaget, inkludert Vett og uvett, samt bøker av Knut Hamsun.

Han er bror til skuespiller Guri Johnson og lege Egil Johnson.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Max-Morlock-Stadion

**Grundig Stadion** er hjemmebane for fotballklubben 1. FC Nürnberg. Stadionet ligger 5 kilometer sørøst for byen Nürnberg. Stadionet ble også brukt i en rekke kamper under VM i fotball 2006.

## Eksterne lenker
*
Lasswell-formularet

**Lasswell-formularet** er en huskeregel for kommunikasjon som er en muntlig fremstilling av den enkleste prosessorienterte kommunikasjonsmodellen vi har: «Hvem sier hva gjennom hvilken kanal/medium til hvem med hvilken virkning (effekt)». 

Harold Lasswell kom med denne berømte huskeregelen i 1948, da egentlig som en antitese til matematikeren Claude Elwood Shannon sin ide om «avsender, medium og mottaker», som er en annen kjent modell som ble offentliggjort først høsten 1947. 

Lasswell-modellen blir ofte fremstilt slik:

Teorien får stor oppmerksomhet innen kommunikasjonsteoretiske fag, særlig fordi en realfaglig modell ble anvendt og adaptert av humaniora. Det er her Laswell kommer inn og flytter fokuset fra de mer tekniske aspektene ved kommunikasjon til de mer sosiale og psykologiske sidene. «Hvem sier hva gjennom hvilken kanal/medium til hvem med hvilken virkning (effekt)». 

## Se også
* De store h-ene
* Omvendt pyramide
Hiiumaa

**Hiiumaa**, på svensk **Dagö**, er Estlands nest største øy. Øya ligger i Østersjøen, nord for øya Saaremaa. Hiiumaa har et areal på 989 km² og ca. 9&nbsp;000 innbyggere. 

Sammen med øya Kassari og noen mindre øyer utgjør Hiiumaa både Hiiumaa kommune og Hiiu fylke (*Hiiumaa* eller *Hiiu maakond*). Administrasjonssentrum er Kärdla.

## Historie
Arkeologiske funn viser at det har bodd mennesker på Hiiumaa minst siden det 4. århundre f.Kr. Øya *Dageida* er først nevnt i skrevne dokumenter i 1228, på en tid da øya sammen med resten av Estland var besatt av tyske korsfarere. I 1254 ble øya delt mellom bispedømmet Øsel-Wiek og den liviske delen av den teutonske orden.

I 1557 kom Dagø under dansk kontroll, og mellom 1563 og 1710 tilhørte øya Sverige. Mellom 1710 og første verdenskrig var Estland en del av det russiske imperiet. Under første verdenskrig var Hiiumaa okkupert av Tyskland. Etter krigen ble øya del av det uavhengige Estland. Øya ble annektert av Sovjetunionen i 1940, og okkupert av Tyskland igjen i 1941. Fra 1944 var øya og resten av Estland en del av Sovjetunionen fram til Estland ble selvstendig igjen 20. august 1991, etter at Sovjetunionen brøt sammen.

### Svensk befolkning
Hiiumaa var lenge et viktig sentrum for den den svenske minoriteten i Estland. På slutten av 1700-tallet bodde det ca. 2&nbsp;000 svensker på Hiiumaa. De store svenskebygdene var Reigi (Röicks) og Kärdla (Kärrdal). I 1781 ble de fleste svenskene i Reigi forvist til Ukraina. De få som overlevde den lange vandringen grunnla Gammalsvenskby. De fleste gjenværende svenskene på Hiiumaa ble assimilert inn i den estisktalende majoritetsbefolkningen, eller de flyttet til øya Vormsi etter at godset Hohenholm ble oppløst på 1800-tallet.

De estiske dialektene på Hiiumaa er fortsatt mer påvirket av svensk enn dialektene på fastlandet eller det estiske standardspråket.

## Geografi
Hiiumaa er den skogrikeste regionen i Estland. Ca 60 % av øya er dekket av skog. Det meste av skogen er furu og gran, men det er også en del einer-kratt på øya.

Hiiumaa er ei nokså flat øy, med høyeste punkt Tornimägi på 68 moh.

## Kommunikasjoner
Det er fergeforbindelse mellom Heltermaa øst på Hiiumaa og Rohuküla på fastlandet. Ferga tar ca. 90 minutter. Det er også fergeforbindelse mellom Sõru på Hiiumaa og Triigi på Saaremaa. Den ferga tar ca. 60 minutter.

Det finnes ca. 1000 km vei på Hiiumaa, hvorav ca. 35 % har fast dekke.

Ved Kärdla finnes en flyplass med flyforbindelse til Tallinn.

## Galleri

Tahkunan majakka.jpg|Tahkunafyret på nordspissen av Hiiumaa
Kopu lighthouse.JPG|Kõpufyret
Talo Tammelan kylässä.JPG |Våningshus 
Sorven museo.JPG|Soru muuseum


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hiiumaa (engelsk og estisk)
* b7.ee om Hiiumaa (engelsk)
Åsetesrett

**Åsetesrett** er den rett som den nærmest ættede person til eieren i rett nedadstigende linje (barn, barnebarn) har til å overta en gård på landet på spesielt gunstige vilkår, på skifte.

Åsetesretten er befestet i Grunnloven § 107: *«Odels- og Aasædesretten maa ikke ophæves.»*

Åsetesretten skal bevirke at etterkommende generasjonener skal kunne overta gårdsbruk til en pris som gjør det mulig å drive gården regningssvarende. Mens en odelstakst på en eiendom mere skal gjenspeile omsetningsverdien på eiendommen ved fritt salg, skal en åsetestakst ta hensyn til at eiendommen skal drives regningssvarende og utelukkende som et gårdsbruk.

Reglene om åsetesrett finnes i lov om odelsretten og åsetesretten av 28. juni 1974, kapitel XII http://www.lovdata.no/all/hl-19740628-058.html#map012

En oppheving av åsetesretten krever ifølge Grunnloven 2/3 flertall i Stortinget for å bli vedtatt.

## Se også
* Primogenitur

## Eksterne lenker
* Lov om odels- og åsetesrett.
Nils M. Knutsen

**Nils Magne Knutsen** (født 1943) er en norsk litteraturforsker. Han er professor emeritus i nordisk litteratur ved Universitetet i Tromsø. Han har særlig markert seg som formidler av skjønnlitteratur av nordnorske forfattere og som spesialist på Knut Hamsuns forfatterskap.

Knutsen tok hovedfag i nordisk ved Universitetet i Oslo i 1973 med en hovedoppgave om nordnorsk samfunn slik det var skildret i Hamsuns 'Benoni og Rosa  Han ble i 1974 stipendiat i nordisk litteratur, i 1977 førsteamanuensis, og i 2012 professor i nordisk litteratur ved Universitetet i Tromsø. 

Knutsen var med på å starte Hamsundagene på Hamarøy i 1982, og var styreleder i Hamsun-Selskapet (1988–2000). Han har skrevet flere bøker om nordnorsk kultur- og litteraturhistorie.

Knutsen ble i 2014 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for formidling av nordnorsk litteratur og kulturhistorie.»

## Utgivelser
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Nils M. Knutsen (2014). *Liten støttebok for søringer i Nord-Norge.* Angelica forlag.

## Utmerkelser
* Petter Dass-medaljen (1995)
* Kristian Ottosen-prisen (1995)
* Tromsø kommunes kulturpris (2002)
* Undervisningsprisen ved Universitetet i Tromsø
* Ottar-prisen for formidling
* Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden (2014)

## Referanser


## Eksterne lenker
Supergrass

**Supergrass** ble startet i Oxford, England i 1993 av Gaz Coombes, Danny Goffey og Mickey Quinn. Musikksjangeren er en blanding av britpop, post-grunge og inspirasjon fra band som The White Stripes og The Beatles.

Supergrass første singel het «Caught by the Fuzz» og ble gitt ut i 1994 under plateselskapet Backbeat. I mai, året etter ble singelen «Mansize Rooster» gitt ut. Samme år, samme måned ble debutalbumet *I Should Coco* gitt ut. Bandet fikk gode kritikker for albumet, og populariteten deres vokste blant annet på kjempehiten «Alright». Senere har de gitt ut 6 studioalbum, pluss et samlealbum. Det nyeste albumet til Supergrass, som kom i 2008, fikk navnet *Diamond Hoo Ha* og kom med singelen «Diamond Hoo Ha Man» som ble satt stor pris på. Etter dette har også singlene «Bad Blood» og «Rebel In You» blitt sluppet ut.

## Diskografi
**I Should Coco* (1995)
**In It for the Money* (1997)
**Supergrass* (1999)
**Life on Other Planets* (2003)
**Supergrass Is 10* (2004)
**Road To Rouen* (2005)
**Diamond Hoo Ha* (2008)

## Eksterne lenker
* 
*
Kärdla

**Kärdla** (svensk: *Kärrdal*, tysk: *Kertell*) er den eneste byen på den estiske øya Hiiumaa (på svensk Dagö) og administrasjonssentrum for Hiiu fylke. I 2004 hadde Kärdla en befolkning på 3736. Byen ligger på nordøstkysten av Hiiumaa, ved Tarestebukta (*Tareste laht*).

Kärdla er først nevnt i skriftlige kilder i 1564 som svensk bosetning. Stedet fikk bystatus i 1938. Kärdla ble stygt skadet av tysk bombing under andre verdenskrig. Havna som da ble ødelagt er ennå ikke gjenoppbygd.

Kärdla har en flyplass med flyforbindelse til Tallinn.

## Galleri

Kardla kirik.jpg|Kärdla kirke
Rannapaargu-037.jpg|Rannapaargu restaurant
Kärdla, Hiiumaa Turismiinfokeskus.JPG|Hiiumaa turistinformasjon
Kardla streets.jpg|Vei i Kärdla
Kardla valjak.jpg|Byplassen i Kärdla
Kärdla lennujaam.JPG|Kärdla lufthavn


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* hiiumaa.ee om Kärdla (engelsk)
BRICS

**BRICS** er en internasjonal organisasjon som består av '''B'''rasil, '''R'''ussland, '''I'''ndia, Kina (**C**hina), '''S'''ør-Afrika, De forente arabiske emirater, Egypt, Etiopia, Indonesia og Iran. Gruppen land ble omtalt som **BRIC** før Sør-Afrika kom med i 2011 og deltok for den årlige konferansen for første gang 14. april 2011 som ble avholdt i Sanya på øya Hainan i det sørlige Kina. 

## Historie
Begrepet «BRIC» ble første gang benyttet i en artikkel publisert av investeringsbanken Goldman Sachs i 2001. De fire opprinnelige landene innledet etter hvert et samarbeid med utgangspunkt i denne kategoriseringen, og hadde sitt første årlige møte 16. juni 2009 i Jekaterinburg i Russland. På det tilsvarende møtet i 2010, som ble avholdt i Brasília, var Sør-Afrika invitert som gjest, og ble deretter invitert med som fullt medlem.

I artikkelen fra 2001 slås det fast at økonomien i disse fire landene vokser raskt. På bakgrunn av dette fremsettes en hypotese om at økonomien for BRIC-landene i løpet av 50 år vil bli like stor som USAs økonomi, som i dag er verdens største.

Etter hvert som betegnelsen BRICS ble mer kjent, ble den en mer generell betegnelse når man omtaler disse fem landene samlet.

På toppmøtet i Sør-Afrika i 2023 ble Argentina, De forente arabiske emirater, Egypt, Etiopia, Iran og Saudi-Arabia invitert til å bli medlemmer, med virkning fra 1. januar 2024. Argentina takket nei, og Saudi-Arabia ba om utsettelse.

Indonesia ble medlem i 2025.

## Partnerland
De fire sørøstasiatiske landene Malaysia, Indonesia, Vietnam og Thailand ble nye partnerland i BRICS under toppmøtet i Kazan i Russland, som ble avholdt den 22. til 24. oktober 2024. Disse kom i tillegg til partnerlandene Algerie, Belarus, Bolivia, Cuba, Kasakhstan, Nigeria, Tyrkia, Uganda og Usbekistan. Kinas president Xi Jinping oppfordret under møtet Thailand til å bli medlem av organisasjonen. Som svar uttalte Thailands statsminister Paetongtarn Shinawatra at landet er klar til å samarbeide under Kinas Global Civilisation Initiative.

## Økonomi
Brasils president Luiz Inácio Lula da Silva og Kinas president Xi Jinping kunngjorde i april 2023 at dollaren ikke lenger ville bli brukt som vekslingsvaluta mellom landene og at handel ville foregå i nasjonale valutaer (kinesisk yuan og brasiliansk real). Det har vært idéer om å opprette en ny valuta. USAs påtroppende president Donald Trump advarte den 30. november 2024 BRICS-landene mot å undergrave dollaren. Han krevde at landene hverken lagde noen ny valuta eller støttet oppom noen annen lands valuta,  og truet med tollsatser på 100 prosent. Han mente at disse landene «kunne finne noen andre å lure», og at hvis de prøvde på dette, burde de «vinke farvel til Amerika».

## Toppmøter
BRICS-landene holder siden 2009 toppmøte årlig.

## Idrettsarrangører
Som fremvoksende økonomiske stormakter har BRICS-landene lagt stor prestisje i å arrangere store idrettsarrangementer. Dette kom særlig frem blant arrangementene i tiårsperioden 2008–2018:

## Referanser


## Eksterne lenker
* Artikkel fra Businessweek om Goldman Sachs BRIC-hypotese
* Goldman Sachs prediksjoner for BRIC – pdf
Oksiderende syre

En **oksiderende syre** er en syre som har et negativt ion med oksiderende egenskaper, det vil si at det lett tar opp elektroner, slik at den selv blir redusert. 

Dette er syrer som inneholder strukturer med sterkere oksiderende egenskaper enn hydrogen-ionet. Disse inkluderer salpetersyre, perklorsyre, klorsyre, kromsyre og konsentrert svovelsyre.
Julie

**Julie** er et jentenavn som stammer fra den romerske slekten Julius der kvinnene i alle grener av familien ble kalt *[[Julia]]*. Familiens mest kjente person var Gaius Julius Cæsar.

## Etymologi
*Julie* er en norsk, dansk, fransk og senere engelsk form av *[[Julia]]*, som er en feminin form av *[[Julius]]*. Navnet stammer fra den romerske slekten Julius der kvinnene i alle grener av familien ble kalt *[[Julia]]*. Familiens mest kjente person var Gaius Julius Cæsar.

## Utbredelse
Navnet har vært vanlig i engelsk-talende land fra 1700-tallet. *Julie* er kjent brukt i Norge fra 1700-tallet. Det var nokså vanlig på siste halvdel av 1800-tallet og har vært spesielt populært som navn på norske jentebarn siden 1990-tallet.

Navnet *Julie* var vanlig i Norge fra 1850- til 1910-årene, og igjen fra 1980-årene, og hadde en popularitetstopp med 1,7 % i 2001.

*Julie* var et populært navn i England fra 1950-årene til 1970-årene.
	

I USA var *Julie* et populært navn i 1960- og 1970-årene.

|}

## Kjente personer med navnet

* Julie Andrews (1935–), engelsk skuespiller
* Julie Ege (1943–2008), norsk modell og skuespiller
* Julie Bergan (1994–), norsk sanger og låtskriver

### Oppdiktede personer
* Julie Capulet i skuespillet Romeo og Julie av William Shakespeare
* Frøken Julie i romanen av samme navn av August Strindberg
* Julie Anker-Hansen i Hotel Cæsar

## Annen bruk av navnet
* Džuli, Jugoslavias bidrag i Eurovision Song Contest 1983

## Oversettelser
* Tsjekkisk: Jenny
* Nederlandsk: Jewel
* Esperanto: Jorgia
* Finsk: Lisa
* Fransk: Julie
* Tysk: Jennur
* Italiensk: Giulia
* Latin: Julia
* Norsk: Julie
* Portugisisk: Julía
* Spansk: Julia
* Svensk: Jorna, Jillie, Jennifer

## Navnedag
*Julie* har navnedag i flere land, oftest 8. april. Den norske navnedagen er . 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kärdla lufthavn

**Kärdla lufthavn**  er en flyplass i Estland. Flyplassen ligger 7 km øst for byen Kärdla på øya Hiiumaa.

Flyplassen har en asfaltert rullebane med lengde 1520 meter og bredde 30 meter. Baneretningene er 14 og 32. Rullebanen ble utbedret i 1998.

Kärdla lufthavn åpnet i 1963. I årene framover var det relativt stor aktivitet ved flyplassen, med rutefly til Tallinn, Haapsalu, Vormsi, Kuressaare, Riga, Pärnu, Viljandi og Tartu, og charterflygninger til Murmansk, Vilnius og Kaunas. I 1987 reiste 24 235 passasjerer via Kärdla lufthavn. Etter at Estland ble selvstendig i 1991 sank imidlertid flytrafikken kraftig, og i 1995 var passasjertallet på flyplassen nede i 727. Siden da har imidlertid trafikken tatt seg opp litt. I 2004 reiste 8840 passasjerer via flyplassen.

Operatør på Kärdla lufthavn er i dag Avies. De har rutefly mellom Kärdla og Tallinn med et 17 seters propellfly.

Flyplassen arrangerer «flydager» med blant annet veteranfly hvert år, første helga i august.

23. november 2001 styrtet et fly med 17 mennesker ombord på vei fra Tallinn til Kärdla, ved Palade på Hiiumaa. To personer omkom i styrten.

## Referanser


## Eksterne lenker
* hiiumaa om Kärdla lufthavn (engelsk)
*  (engelsk og estisk)
West Wing

**West Wing** (engelsk for «vestfløyen») er den vestre delen av Det hvite hus i Washington D.C. Her ligger kontorene til USAs president, og fløyen inneholder kjente rom som Det ovale kontor, Cabinet Room, Situasjonsrommet og Roosevelt Room.

Den moderne bruken av vestfløyen som kontorer og møterom kommer fra presidentperioden til Theodore Roosevelt, som i 1902 satte i gang en ombygging av Det hvite hus. Før dette lå presidentens kontorer i andre etasje i den delen av bygningen som nå er presidentens private residens.

## Referanser
AT&T

**AT&T Inc.** er det største telekommunikasjonsselskapet i USA. Selskapet har hovedkontor Dallas i Texas.

Det moderne AT&T ble dannet i 2005 da SBC Communications kjøpte sitt tidligere moderselskap, AT&T Corp., som var grunnlagt i 1885. Som ledd i fusjonen tok SBC det mer berømte navnet AT&T (opprinnelig en forkortelse for American Telephone and Telegraph).

I løpet av det meste av 1900-tallet hadde AT&T monopol på telefontjenester i USA. Selskapet begynte sin historie som American District Telegraph Company, grunnlagt i St. Louis i 1878.Etter å ha utvidet tjenestene til delstatene Arkansas, Kansas, Oklahoma og Texas, gjennom en serie fusjoner, ble selskapet endret til Southwestern Bell Telephone Company i 1920, som da var et datterselskap av American Telephone and Telegraph Company. Sistnevnte var en etterfølger av det opprinnelige Bell Telephone Company grunnlagt av Alexander Graham Bell i 1877. The American Bell Telephone Company dannet datterselskapet American Telephone and Telegraph Company (AT&T) i 1885. I 1899 ble AT&T morselskapet etter at American Bell Telephone Company solgte sine eiendeler til datterselskapet. Selskapet ble omdøpt til AT&T Corp. i 1994. Antitrustsøksmålet fra USA mot AT&T i 1982 resulterte i avhendelsen av AT&Ts («Ma Bell») lokale driftsdatterselskaper som ble gruppert i syv Regional Bell Operating Companies (RBOCs), ofte referert til som «Baby Bells», noe som resulterte i syv uavhengige selskaper.

I 2005 kjøpte SBC sitt tidligere morselskap AT&T Corp. og overtok dets merkevarebyggingen, med den sammenslåtte enheten som navngav seg selv AT&T Inc. og brukte sin historie, en versjon av sin ikoniske logo og aksjehandelssymbol som ble lansert 30. desember 2005. AT&T Inc. kjøpte BellSouth Corporation i 2006, det siste uavhengige Baby Bell-selskapet, og gjorde dets tidligere fellesforetaket Cingular Wireless (som hadde kjøpt AT&T Wireless i 2004) heleid og omdøpte det til AT&T Mobility. AT&T Inc. kjøpte også mediakonsernet WarnerMedia i 2016, med den foreslåtte fusjonen bekreftet 12. juni 2018 og målet om å gjøre AT&T til den største og kontrollerende aksjonæren i Time Warner og endre merkevaren (som logo og navn) det til WarnerMedia i 2018. Selskapet trakk senere sin eierandel i WarnerMedia i 2022 og fusjonerte det med Discovery, Inc. for å opprette Warner Bros. Discovery, og skapte avstand til sin medieavdeling.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Henrich Ibsen

**Henrich (Henrik) Ibsen** (1765–1797) var en skipper og reder i Skien. Hans foreldre var skipper og kjøpmann Henrich Ibsen, Bergen, gift med Wenche Dishington (død 1780) som etter dennes død ble gift med Jacob von der Lippe (død 1804), sogneprest ved Solum kirke gjennom 33 år, slik at Henrich Ibsen (1765–1797) vokste opp på prestegården.

Henrich Ibsen forliste med skipet «Caritas» (rederen var Didrich (von) Cappelen, Skien) utenfor Hesnes ved Grimstad i 1797 . Han var gift med Johanne Plesner, datter til Knud Plesner, og far til Knud Ibsen. Etter hans død giftet enken seg for andre gang med Ole Paus. Henrich Ibsen (1765–1797) var dikteren Henrik Ibsens farfar. Henrich Ibsens besteforeldre var Birgitte Holtermann (1692-1728) og Peder Ibsen; det var fra Holtermann-slekten det tyske fornavnet Henrik/Henrich kom inn i Ibsen-slekten.

## Referanser
Chuck Palahniuk

**Charles Michael «Chuck» Palahniuk** (IPA []) (født 21. februar 1962) er en amerikansk forfatter og freelance journalist bosatt i Portland, Oregon. Han er mest kjent for den prisbelønnede romanen *[[Fight Club]]*, som også har blitt filmatisert av David Fincher. Chuck Palahniuk er en av nåtidens mest populære amerikanske forfattere.

## Biografi
Charles Michael Palahniuk ble født i Pasco, Washington, USA, og er sønn av Carol og Fred Palahniuk. Chuck vokste derimot opp i Burbank, Washington, sammen med familien sin i et mobilt hjem. Etter at foreldrene hans skilte seg, tilbrakte han sammen med sine tre søsken mye av tiden hos sine besteforeldre i en gård i østre deler av Washington.

Palahniuk utdannet seg ved University of Oregons School of Journalism, og tok eksamen i 1986. Samtidig som han studerte, jobbet han for National Public Radios KLCC i Eugene, Oregon. Tilbake i Portland begynte han å jobbe for den lokale avisen som journalist, men sluttet seg etterhvert til Freightliner som mekaniker, et yrke han holdt seg til, inntil han lyktes som forfatter.

Palahniuk begynte å skrive skjønnlitteratur da han nådde midten av tredveårene. Faktisk så sier han selv, at han først begynte å skrive seriøst da han deltok på en del forfatter-workshops, som han egentlig møtte opp på for å skaffe seg nye venner.

## Bibliografi
### Skjønnlitteratur
Utgitt i Amerika, noen av romanene er også utgitt i Norge.
* *Insomnia: If You Lived Here, You'd Be Home Already* (tidlig på -tallet, ikke utgitt)
* *[[Fight Club]]* (1996) — filmatisert: Fight Club
* *[[Survivor (roman)|Survivor]]* (1999) - norsk tittel *Nedtelling *(2005), oversatt av Einar Blomgren
* *[[Invisible Monsters]]* (1999)
* *[[Choke]]* (2001)
* *[[Lullaby (romaen)|Lullaby]]* (2002)
* *[[Diary (romaen)|Diary]]* (2003)
* *[[Haunted (romaen)|Haunted]]* (2005)
* *[[Pygmy]]* (2009)
* *[[Beautiful You: A Novel]]* (2014)

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Johanne Plesner

**Johanne Cathrine Plesner**, gift **Johanne Ibsen** og senere **Johanne Paus** (1770–1847) var farmor til dikteren Henrik Ibsen. Hun var først gift med skipperen Henrik Ibsen (1765–1797), men etter at hun ble enke da Ibsen omkom i et forlis, giftet hun seg på nytt med skipsreder og proprietær Ole Paus. Johanne Plesner ble født inn i en slektskrets, det såkalte patrisiatet, som på 1700-tallet dominerte havnebyen Skien. Hun datter av Knud Plesner (1731–1789) og Maria Kall (1741–1786). Hennes søster Maria Plesner var gift med eidsvollsmannen Didrich von Cappelen.

Johanne Cathrine var mor til Knud Ibsen (fra første ekteskap). Med sin andre mann fikk hun 5 sønner og 4 døtre, blant dem byfogd og stortingsrepresentant Christian Cornelius Paus, skipsreder og bankdirektør Christopher Blom Paus, fogd og advokat Henrik Johan Paus, Marie Martine og Christine Pernille Paus. Blant etterkommerne hennes finner man Henrik Ibsen, visesanger Ole Paus, og godseier og pavelig kammerherre Christopher Tostrup Paus.

I fjernsynsserien *[[En udødelig mann]]* fra 2006 ble hun spilt av Lise Fjeldstad.

## Referanser
Johan Andreas Altenburg

**Johan Andreas Altenburg** (1763–1824) var en norsk skipskaptein og senere skipsreder og kjøpmann i Skien. Han var «en av Skiens mest betydningsfulle forretningsmenn i sin tid». Han var morfar til Henrik Ibsen.

## Biografi

Johan Andreas Altenburg var født på Lille Ulefos og var sønn av sagbruksforvalter Diderik Altenburg (1719–1766) og Marichen Johansdatter Barth (1737–1769). Hans farfar var trelasthandler og sagbrukseier i Skien Jochum Altenburg (1684–1745). Foreldrene Diderik og Marichen ble gift 20. mars 1760 på Ulefoss, men begge døde tidlig. Moren ble gift i 1767 i andre ekteskap med fenrik (Fredrich) Engebreth Christopher Blom Bertelsen Bomhoff (1737–1800), sønn av jernverksforvalter på Ulefoss Bertel Engebretsen Bomhoff og Maren Christophersdatter Blom. Etter morens død ble Johan Andreas og søsknene boende med stefaren.

Som ung dro han til sjøs og ble skipskaptein. Han sluttet tidlig å seile og slo seg ned som kjøpmann og skipsreder i Skien. I tillegg til skipsrederi drev han trelasthandel, alminnelig butikkhandel og eide et stort brennevinsbrenneri på Lundetangen. Han eide en stor bygård, Altenburggården, der han bodde med sin familie, og eide også en av Århusgårdene utenfor Skien, som familien brukte som landsted. Videre eide han den store gården «Hospitalet». Rundt 1804 ble hans formue beregnet til mellom 20&nbsp;000 og 30&nbsp;000 riksdaler.

Han ble gift i 1794 med Hedevig Christine Paus, datter av skoginspektør i Øvre Telemark Cornelius Paus. Svigerfaren Cornelius Paus var fetter av Altenburgs stefar Bomhoff. Cornelius Paus ble beskrevet som «en sjelden snil og god Mand» og flyttet inn hos datteren og svigersønnen i sitt siste leveår, og døde i Altenburggården i 1799. Samme år flyttet Johan Andreas Altenburgs søster Kristine Cathrine Ploug (kalt «faster Ploug» i Altenburg- og Ibsenfamilien) inn hos dem.

Johan Andreas Altenburg og Hedevig Paus var foreldre til Christine Altenburg (f. 1798) og Marichen Altenburg (f. 1799). Christine Altenburg ble gift i 1827 med skipskaptein John Stenersen; Marichen Altenburg ble gift i 1825 med kjøpmann i Skien Knud Ibsen, som samme år etablerte seg som selvstendig trelasthandler. Nevøen Henrik Johan Paus, som var jevngammel med sin kusine Marichen og som også var Knud Ibsens halvbror, bodde hos onkelen og tanten i Altenburggården i rundt ti år fra femårsalderen (1804).

Etter ektemannens død i 1824 overtok enken Hedevig hans verdier, og i 1830 overlot hun store deler av verdiene, herunder Altenburggården og brennevinsbrenneriet, til svigersønnen Knud Ibsen.

## Referanser
Allofon

En **allofon** (av *allo-* og *fon* gr. 'lyd'). er i fonologien en uttalevariant av et fonem. Et fonem er en variant av en språklyd som har betydningsskillende funksjon, mens en allofon ikke har betydningsskillende funksjon. Selv om alle allofonene til et fonem er alternative uttaler av dette fonemet, er det ofte forutsigbart hvilken allofon som vil benyttes i en gitt situasjon.

Når et fonem har mer enn ett allofon kan allofonet som faktisk høres ved en gitt forekomst av et fonem være avhengig av de fonetiske omgivelsene (hvilke lyder omgir allofonet). Allofoner som normalt ikke kan forekomme i de samme omgivelsene sies å være i komplementær distribusjon. I andre tilfeller kan valget av allofon være avhengig av den enkelte brukeren av språket eller andre uforutsigbare faktorer. Slike allofoner sies å være i fri variasjon.

Et eksempel på komplementær distribusjon kan hentes fra trøndersk. Det kan uttales [l] (tynn L som i los [lo:s]), [ɭ] (tjukk L som i sol [soɭ]) eller [ʎ] (palatalisert L som i ball [baʎ]). Å forveksle disse lydene vil ikke endre meningen av ordene, men i verste fall kun høres rart ut for de som har vokst opp med talemålet.

Foner som regnes som allofoner i ett språk kan være fonemer i et annet. Et eksempel er fonemet /k/ i norsk, som kan uttales både aspirert [kʰ] og uaspirert [k]. På islandsk derimot er  [kʰ] den første lyden av kátur, som betyr "glede", mens  [k] er den første lyden av gátur som betyr "gåter". Islandsk har derfor to separate fonemer  /kʰ/ og  /k/.

Et ordpar som kátur og gátur (ovenfor), som bare skiller seg fra hverandre ved ett fon, kalles et minimalt par for de to alternative fonene (i dette tilfellet  [kʰ] og  [k]). Eksistensen av minimale par er en vanlig test for å avgjøre om to foner representerer forskjellige fonemer eller er allofoner av samme fonem.

Fraværet av minimale par for et gitt par foner vil likevel ikke alltid bety at de tilhører det samme fonemet. De kan være altfor ulike fonetisk for at det skal være tenkelig at de oppfattes som den samme lyden. For eksempel har norsk ingen minimale par for de lydene  [h] (som i hatt) og  [ŋ] (som i sang), men de er så ulike at de regnes som separate fonemer. Det kan også være "nær minimale par" eller andre data som viser at de som snakker språket oppfatter to lyder som vesentlig forskjellige selv om ingen eksakte minimale par eksisterer i ordforrådet.
Guttorm Schjelderup

**Guttorm Schjelderup** (født 15. januar 1961 i Harstad) er professor i samfunnsøkonomi ved Norges Handelshøyskole. 

Han tok siviløkonomeksamen i 1985 og doktorgraden ved NHH i 1991 med en avhandling om internasjonal skattekonkurranse.

Han var leder for Rederiskatteutvalget, som overleverte sin innstilling (NOU 2006:4) til Finansdepartementet 7. mars 2006, og Kapitalfluktutvalget, som overleverte sin innstilling (NOU 2009:15) til miljø- og utviklingsminister Erik Solheim 18. juni 2009.

Schjelderup var medlem av utvalget som forberedte skattereformen av 2016. Han har også vært ekspertvitne i flere større skattesaker. 

## Referanser


## Eksterne lenker
Hedevig Christine Paus

**Hedevig Christine Paus** (1763–1848) var dikteren Henrik Ibsens mormor. Hun var gift med skipsreder og kjøpmann i Skien Johan Andreas Altenburg.

## Biografi
Hedevig Christine Paus ble født den 29. oktober 1763 på Bjåland i Lårdal. Hun tilhørte slekten Paus og var datter av skoginspektør i Øvre Telemark Cornelius Paus og Christine Falck. Hun var søster av skipsfører, skipsreder og proprietær Ole Paus og av Martha Paus (1761–1786), gift med skipsreder og trelasthandler Hans Jensen Blom.

I 1794 ble hun gift med skipskaptein Johan Andreas Altenburg, som tidlig sluttet å seile og slo seg ned som skipsreder og kjøpmann i Skien. På begynnelsen av 1800-tallet var Altenburg-familien en av de rikeste handelsfamiliene i havnebyen Skien. Johan Andreas Altenburg «hadde eiendommer til en verdi av mellom tyve og tredve tusen riksdaler, deriblant et stort palé, et brennevinsbrenneri på Lundetangen, som var det nest største i fylket, samt en gård på landet i Århus og to skip som gikk i trelastfart.»

Ektemannen døde i 1824 og året etter giftet datteren Marichen Altenburg seg med Knud Ibsen. Hedevig lot da verdiene gå over til datteren, og i tråd med tidens lover ble de svigersønnens eiendom. Formuen gjorde det mulig for Knud Ibsen å etablere seg som en av Skiens mest velstående kjøpmenn på slutten av 1820-tallet og begynnelsen av 1830-tallet. Knud Ibsen var stesønn av hennes bror Ole Paus. En av brorens sønner, og Knuds halvbrødre, Henrik Johan Paus, ble selv oppfostret av Hedevig og Johan Andreas Altenburg. Familiene Paus, Altenburg og Ibsen var derfor svært tett og komplisert sammenvevd, og ekteskapet mellom Marichen og Knud har blitt beskrevet som «et perfekt familiearrangement». Hedevig Paus var mormor til Henrik Ibsen og Hedvig Ibsen, som ble oppkalt etter henne.

Henrik Ibsen oppkalte mange litterære skikkelser etter familiemedlemmer, og gav mormorens (og søsterens) navn til skikkelsen «Hedvig Ekdal» i *[[Vildanden]]*.

## Referanser
Jan Otto Myrseth

**Jan Otto Myrseth** (født 1957) er en norsk prest, og biskop i Tunsberg bispedømme. Han ble i statsråd 5. februar 2010 utnevnt til domprost i Bergen. Den 6. juni 2018 ble han utnevnt til ny biskop i Tunsberg av Kirkerådet. Han ble vigslet til bispeembetet i september samme år.

Myrseth tok teologisk embetseksamen i 1988 og ble ordinert sommeren 1989. Etter å ha vært vikarprest i Tunsberg bispedømme fra 1989, ble han i 1991 utnevnt til sogneprest i Norderhov prestegjeld. Den 17. desember 2004 ble han utnevnt til ny prost i Ringerike prosti, der han overtok etter Per Tore Meberg som sluttet sommeren 2003. Han ble innsatt i embetet søndag 24. april 2005. Myrseth har også hatt tjeneste som sykehusprest og som lærervikar ved Menighetsfakultetets praktisk-teologiske seminar.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Svartediket

:*For artikkelen om musikalen, se [[Svartediket (musikal)]]*
**Svartediket** (tidligere **Ålrekstadvannet**) er en kunstig innsjø i Bergen kommune i Vestland. Innsjøen er en del av Bergens drikkevannsforsyning, og var kilden til Norges første moderne vannverk i 1855. Vannet ble ledet under trykk til byens husstander i støpejernsrør slik at befolkningen fikk innlagt vann.

Svartediket ligger i dalføret mellom Ulriken og Fløyen. Turveier og stier til Isdalen, Hardbakkedalen og Våkendalen starter alle fra nordøstenden av Svartediket. 

Dette er dannet ved oppdemming i fire etapper med stadig større demninger. Avstanden mellom den eldste og nyeste demningen er 30 meter. 

3,5 millioner kroner ble bevilget til å bygge Svartediksdemningens betongdam i februar 1948, men i juni 1951 ble summen tillatt «overskredet med inntil kr 70.000».

## Giardiautbruddet i 2004

Høsten 2004 var det et utbrudd av *[[Giardia lamblia]]* i Bergen. Utbruddet ble sporet tilbake til drikkevann fra Svartediket. Epidemien rammet mellom  og  personer, og  fikk behandling. 

## Svartediket vannbehandlingsanlegg
21. august 2007 ble Nye Svartediket vannbehandlingsanlegg åpnet, for å bedre drikkevannskvaliteten. Med unntak av administrasjonsbygget ligger hele anlegget inne i Ulriken. Totalt ble det tatt ut  m³ masse fra Ulriken for å gjøre plass til anlegget, tilsvarende omtrent  lastebillass. Planleggingen av anlegget startet i 1999, mens selve byggingen startet i april 2004.

Drikkevannet hentes på 28 meters dyp i Svartediket. Inne i vannbehandlingsanlegget blir vannet filtrert, og bestråles med UV-lys for å drepe helseskadelige mikroorganismer. Etter behandling lagres det drikkeklare vannet i et  m³ stort rentvannsbasseng, som forsyner Bergen sentrum med drikkevann. Rentvannsbassenget er dessuten koblet sammen med Haukelandsbassenget og Lægdene vannbasseng. Haukelandsbassenget med kapasitet på 30 000 m³ er videre knyttet sammen med Fløyfjellsbassenget. Dermed kan drikkevann pumpes frem og tilbake mellom Jordalsvatnet vannbehandlingsanlegg, Svartediket og Espeland vannbehandlingsanlegg ved Gullfjellet etter behov.

Fil:Svartediksdemningen.jpg|Svartediksdemningen
Fil:Svartediket vannbehandlingsanlegg 2.jpg|Vannbehandlingsanleggets administrasjonsbygg
Fil:Svartediket vannbehandlingsanlegg.jpg|Overløp og gangtunnel som leder inn i fjellet


## Referanser




## Eksterne lenker
* «Svartediket», ''Bergen byleksikon
* Frølich, Agnes: ''En bygd i byen: nærområdet ved Svartediket i gamle dager''. Svartediket vel, Bergen, 2008. (PDF) arkivert hos ''Wayback Machine
Artikulasjonssted

I fonetikk er en språklyds **artikulasjonssted** det stedet i munnen det lages en innsnevring når lyden uttales. Innsnevringen skapes av en aktiv artikulator (oftest en del av tungen) og en passiv artikulator (oftest en del av toppen munnen). Sammen med artikulasjonsmåten og fonasjonen gir dette språklyden dens særegne uttale. Artikulasjonsstedet er altså kombinasjonen av den aktive og den passive artikulatoren som brukes for å produsere lyden.

Et artikulasjonssted defineres ved både den aktive og den passive artikulatoren. For eksempel kan den aktive underleppen berøre enten den passive overleppen (bilabial, som ) eller tennene i overkjeven (labiodental, som ). Det er fem basale aktive artikulatorer: leppene (labium), den fremre del av tungen (corona), den bakre tungen med epiglottis (radix), og larynx. Disse kan virke uavhengige av hverandre, eller sammen; det siste kalles «koartikulasjon». De passive artikulatorene er derimot et sammenhengende område uten skarpe skillelinjer. De er leppene (labium), tennene (dentes), den fremre og bakre gommen (alveoli og postalveoli), den harde og den myke ganen (palatum og velum), drøvelen (uvula) og svelget (farynx).

Videre deles den fremre delen av tungen inn i tungespissen (apex), tungebladet (lamina) og undersiden (sub-apex). Disse artikulatorene har heller ikke skarpe grenser.

## Tabell over aktive artikulatorer og artikulasjonssteder

## Koartikulasjon

I noen språk kan språklydene ha to samtidige artikulasjonssteder; dette kalles koartikulasjon. Noen vanlige koartikulasjoner:

* Labialisering: Leppene rundes under innsnevringen, som i .
* Palatalisering: Tungen heves mot den harde ganen under innsnevringen, som i russisk .
* Velarisering: Tungen heves mot den myke ganen.
* Faryngalisering: Strupesammentrekning.

## Se også
* Artikulasjonsmåte
Artikulasjonsmåte

I fonetikk beskriver **artikulasjonsmåten** hvordan tungen, leppene, tennene og andre taleorganer samhandler når de lager språklyder.

## Se også
* Artikulasjonssted
Maria Pavlovna d.e.

**Maria Pavlovna** (født 14. mai 1854, død 6. september 1920) var en tysk prinsesse som var gift med storhertug Vladimir, bror til tsar Aleksander III. 

Maria Pavlovna var datter av Fredrik Franz II av Mecklenburg-Schwerin og Augusta av Reuss-Köstritz.

## Referanser
Jonas Anton Hielm

**Jonas Anton Hielm** (født 30. desember 1782 i Kristiansand, død 30. mars 1848 i Christiania) var en norsk jurist og politiker.
Han var sønn av regimentskvartermester og auditør Børge Hielm (død 1810) og Hulleborg f. Abel, ble student med utmerkelse 1797 og juridisk kandidat 1800. I 1803 ble han auditør ved Det Norske Livregiment til Fods, 1807 deltok han i forsvaret under Københavns beleiring, 1811 fikk han tittelen overauditør, 1812 ble han høyesterettsadvokat. Ved begivenhetene i 1814 dro han tilbake til Norge, hvor han samme år ble høyesterettsadvokat. I 1815 ble han høyesterettsadvokat samt konstituert dosent i lovkyndighet og 1820 regjeringsadvokat. I 1820 ble han regjeringsadvokat. I årene 1815&ndash;21 fungerte han som statsrevisor.

På grunn av to majestetsfornærmende artikler han skrev i ''Nationalbladet'', anla regjeringen prosess mot utgiveren, hans bror Hans Abel Hielm. Den første saken, kalt «Komplimentsaken», forløp slik: For å redde broren fikk Hielm en fange på Akershus festning til å utgi seg som forfatter av artiklene, men det lyktes ikke å stanse sakens gang, og broren ble dømt til fengsel. For Jonas Antons vedkommende førte saken til at han ble suspendert som regjerings- og høyesterettsadvokat.

I den andre saken, «Profetisaken», ble broren dømt til landsforvisning i under- og overretten. Da dommen var innstevnet for høyesterett, oppga Hielm broren som den egentlige forfatteren. I høyesterett ble så broren frifunnet for videre tiltale i 1823, men tiltalen mot Hielm sto fast. Ved høyesterettsdom av 13. september 1825 ble Hielm dømt til å betale en bot av 5000 spd. Dermed var saken endelig avgjort, og suspensjonen som regjerings- og høyesterettsadvokat ble hevet. Regjeringen fastholdt imidlertid at han hadde opptrådt uverdig, og avskjediget ham som regjeringsadvokat. Da Hielm reiste klager mot dette, avgjorde stortinget i 1827 at han til gjengjeld skulle få 504 spd. i årlig pensjon.

Hielm var stortingsmann for Smaalenenes amt i 1830, 1833, 1836&ndash;37 og 1842. Mest kjent er hans forslag om å gi statsrådene adgang til å delta i stortingets forhandlinger og hans deltagelse i flaggsaken. Ved denne siste anledning skrev Henrik Wergeland sitt dikt «Jonas Anton Hjelm»:

:‘‘Geni! Geni!’’ Og *Det* er alt
:hvad Verden har om *Hjelm* fortalt?
:&ndash; Et Raab saa prægtigt som Hæres Hil;
:men huult og frostigt som tvunget Smiil.

I 1847 fikk han avskjed som høyesterettsadvokat på grunn av sykdom. Hans enke, Sophie Magdalene f. Bøegh, levde til 1863.

Jonas Anton Hielms gate i bydelen Grim i Kristiansand og Hielms gate i Oslo er oppkalt etter Hielm. Tre hus som har tilhørt Hielm eksisterer fremdeles. Han kjøpte i 1818 landstedet *[[Sofienlund]]* på Skøyen i Oslo og utvidet og ombygget huset til dets nåværende tilstand. Løkken er oppkalt etter hans kone. I 1820 kjøpte han bygården Rådhusgata 14 i Christiania, hvor han bodde til sin død. I 1824 kjøpte han også Alby gård på Jeløya ved Moss.

## Referanser


## Kilder
* Dansk biografisk Lexikon.

## Eksterne lenker
* 
*
Command & Conquer: Generals – Zero Hour

***Command & Conquer: Generals – Zero Hour*** er en utvidelsespakke til *[[Command & Conquer: Generals]]*, utviklet av Electronic Arts og utgitt høsten 2003 til Windows, og senere til Macintosh.

## Forskjeller fra ''Generals''
*Zero Hour* fortsetter historien fra kampanjene i *Generals*, i tre nye kampanjer, igjen med USA, GLA og Kina, men de skal nå spilles i omvendt rekkefølge. I denne utvidelsen gjeninnføres et kjennetegn fra tidligere *C&C*-spill, som ikke var å finne i *Generals*, nemlig filmer mellom oppdragene med skuespillere. I *Zero Hour* får spilleren se reportere gi opplysninger om det neste oppdraget.

En annen forskjell er den nye muligheten til å begrense antall masseødeleggelsesvåpen hvert lag kan bygge i et spill, til ett. I tidligere *C&C*-spill var det også bare mulig å bygge ett slikt våpen per lag.

### Generaler
*Zero Hour* innfører ikke helt nye krigsmakter å spille med, men deler inn de tre eksisterende i tre spesialiserte grupper hver . Hver av de nye spillbare lagene setter spilleren i rollen som en general. Disse spesialiserte lagene gir både tilgang til gamle våpen og kjøretøy fra sin krigsmakt, og i tillegg nye spesielt til sin fløy. De eksisterende lagene USA, Kina og GLA er fremdeles mulig å spille med, og de får også noen av de nye enhetene.

De nye generalene er:

#### USA
*General Alexis Alexander, masseødeleggelsesvåpengeneral
*General Malcom «Ace» Granger, flyvåpengeneral
*General «Pinpoint» Townes, laservåpengeneral

#### Kina
*General Ta Hun Kwai, stridsvogngeneral
*General Tsing Shi Tao, atomvåpengeneral
*General «Anvil» Shin Fai, infanterigeneral

#### GLA
*Dr. Thrax, general spesialisert til kjemisk krigføring
*Prince Kassad, general spesialiert i kamuflasje
*General Rodall «Demo» Juhziz, general spesialisert til krig med eksplosiver

### General Challenge
*Zero Hour* innfører en kampanjeliknende oppdragsserie, der spilleren velger en av de nye generalene, og skal kjempe mot hver av de andre generalene i arrangerte slag. Den siste generalen spilleren må spille mot, er kinesiske General «Tigress» Leang, som bare opptrer her. General Leang har tilgang til våpen og enheter fra alle de tre krigsmaktene.

## Eksterne lenker
* ''Zero Hour''s offisielle hjemmeside
Abel (slekt)

**Abel** er en dansk og norsk slekt, opprinnelig fra Abild i Sønderjylland. To brødre, Mathias (ca. 1620–1774) og Jacob, kom derfra til Trondheim og ble stamfedre for den norske slekten. En dansk gren av slekten kaller seg Abell.

Abel-navnet er beskyttet iht. den norske navneloven.

Kjente medlemmer:
* Niels Henrik Abel (1802–29), matematiker
* Søren Georg Abel (1772–1820), prest, far til N. H. Abel.

## Slektsvåpen

Slektsvåpenet kan blasoneres slik: I sølv skjold et epletre med en slange om stammen og under det Adam som mottar eplet fra Eva som med venstre hånd tar et eple fra treet, alt naturfarget. Hjelmtegnet er to sølv vinger.

## Referanser


## Litteratur
*S. H. Finne-Grønn: *Abel, den store mathematikers slegt* (1899)
NOU 2006: 4, Rederiskatteutvalget

**NOU 2006: 4 «Forslag til endringer i beskatningen av norsk utenriks sjøfart»** er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalg som ble oppnevnt av regjeringen 17. desember 2004 for «å foreta en gjennomgang av beskatningen av rederinæringen.» Utvalget overrakte sin innstilling til Finansdepartementet 7. mars 2006.  Det ble ledet av professor Guttorm Schjelderup og ble referert til som Rederiskatteutvalget.

Utvalget bestod av syv personer. Utvalget var delt. Utvalgets flertall som bestod av fem personer foreslo en overgang til ordinær beskatning for rederiene. Dette flertallet mente det ikke var gode samfunnsøkonomiske grunner for å skattefavorisere rederiene, og mente videre at en overgang til ordinær beskatning vil øke verdiskapingen i Norge.  Mindretallet som bestod av to personer foreslo å avvikle overskuddsbeskatningen og en overgang til et europeisk friskattsystem.

## Eksterne lenker
* NOU 2006: 4
Korpsnett Norge

**Korpsnett Norge** er en medlemsorganisasjon for musikkorps og andre musikkensembler, drillkorps, trommekorps og buekorps, stiftet 17. august 2001.

Medlemskorpsene er sentralorganisasjonens lokallag.

Korpsnett Norge har et eget ungdomsråd som består av tillitsvalgt ungdom fra korps over hele landet.

## Norgesmesterskapet i marsjering
Korpsnett Norge var arrangør av NM i marsjering som arrangeres for både skolekorps og voksenkorps i kategoriene Gatemarsj og Formasjonsmarsj fra 2015 og fram til og med 2022. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Studentteateret Immaturus

**Studentteateret Immaturus** er bergensstudentenes teatergruppe. Organisasjonen ble stiftet i 1990 under navnet Studentteateret i Bergen, men skiftet i 1995 navn. Immaturus er en driftsorganisasjon ved studentkulturhuset Det Akademiske Kvarter. Den har over 100 aktive medlemmer, noe som gjør dem til Norges største studentteateret. 

Teateret har satt opp en rekke kjente stykker, blant annet Franz Kafkas *Prosessen* og Samuel Becketts *Mens vi venter på Godot*. Teateret har også vært scene for flere urfremføringer, blant annet Ingvill Skjold Thorkildsens *Myren* (2005) og norgespremierer (blant annet Steve Martins 'Picasso på Lapin Agile' og Peter Barnes' 'Latter!')  I anledning Ibsen-året satte Immaturus i 2006 opp *Samfundets støtter*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tretjære

**Tretjære** eller **tjurru**, er en svart eller brunsvart tyktflytende væske, som kjemisk består det en blanding av organiske syrer og estere. Tjære utvinnes ved tørrdestillasjon av trevirke, som oftest fra furu. I denne prosessen går den først over i gassform, og blir til væske ved nedkjølning. Tradisjonelt ble tjæra framstilt i ei tjæremile, ved at tyrived ble stabla opp, dekket over med leire eller annet materiale som hindret tilgang til luft, overdekt med torv og ved som ble påtent. Bålet ble holdt vedlike til tjæra sluttet å renne etter ett til to døgn.

## Se også
*Tjære

## Eksterne lenker
Riksantikvarens faktaside om produksjon og bruk av tjære
Einar Olav Skogholt

**Einar Olav Skogholt** (1947–2025) var en norsk Arbeiderpartiet–politiker fra Nord-Odal. Han var stortingsrepresentant fra Hedmark i tre perioder 1989–2001. 

Skogholt var ordfører i Nord-Odal fra 1972 til 1977. Han ble den gang omtalt som *Norges yngste ordfører*, 24 år gammel. Fra 1978 til 1987 var han rådmann i kommunen og var leder av Hedmark Arbeiderparti 1990-1998.

Han var styreleder i Odal Sparebank, Høgskolestiftelsen i Kongsvinger, i Østerdalsporten og i en rekke andre styrer og utvalg.

## Stortingskomitéer
* 1997&ndash;2001 medlem av Sosialkomitéen.
* 1997&ndash;2001 medlem av Fullmaktskomitéen.
* 1993&ndash;1997 medlem av Næringskomitéen.
* 1993&ndash;1997 varamedlem av Den utvidede utenrikskomitéen.
* 1989&ndash;1993 medlem av Sosialkomitéen til 16. oktober&nbsp;1990.
* 1989&ndash;1993 medlem av Landbrukskomitéen fra 16. oktober&nbsp;1990.
* 1989&ndash;1993 varamedlem av Kontrollkomitéen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Einar Olav Skogholt - Store norske leksikon
Segalstad bru

**Segalstad bru** er et tettsted og administrasjonssenteret i Gausdal kommune i Innlandet. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar  og ligger ved veiskillet mellom Østre Gausdal og Vestre Gausdal. Stedet har fått navnet sitt fra brua som binder de to delene av kommunene sammen.

En rekke bedrifter og butikker er lokalisert på Segalstad bru, hvorav den viktigste er trevarebedriften Gausdal Bruk. På Segalstad bru finner man dessuten Fjerdum skole, Gausdal videregående skole, kommuneadministrasjonen og idrettsanlegg.

Ved Segalstad bru er også det første av de to Q-Meieriene i Norge. Dette er tidligere Gausdal Ysteri, en av landets største brunost-produsenter.

Segalstad Bru er kjent i norsk historie for kampene i Gausdal i aprildagene 1940, hvor flere menn falt.

## Referanser
Tjære

**Tjære** er en flytende sort væske som blir produsert ved pyrolyse eller raffinering av organisk materiale. Oftest blir tjære produsert av kull, men kan også produseres av treverk eller torvmose.

Steinkulltjære brukes i noen typer beis.


File:Tar production in Målselvdalen valley in 1928.jpg|Tjæreproduksjon i Målselvdalen 1928


## Se også
* Tretjære
* Bitumen
* Bek

## Eksterne lenker
*
Statist

**Statist** (fra tysk, av latin: *stare*, «stå») er en person hvis oppgave er å opptre i bakgrunnen på en film, i et TV-program eller i en teaterforestilling. Statistroller krever sjelden kunnskaper om eller erfaring med skuespill. Store filmer ansetter gjerne hundrevis av statister. På engelsk kalles en statist for «background actor» eller «extra(s)».

## Referanser


## Eksterne lenker
* «How to be a movie extra», *Daily Mail*.