Carlo Collodi

**Carlo Collodi**, egentlig **Carlo Lorenzini**, (født 24. november 1826 i Firenze, død 26. oktober 1890 samme sted) var en italiensk forfatter, mest kjent for boken *[[Pinocchio]]* (1883). 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Foreldrene arbeidet som tjenere i huset til adelsmannen Lorenzo Ginori. De fikk 10 barn, hvorav bare tre voksne opp. Som det eldste av barna ble han sendt bort, og voksne opp hos morens foreldre. Kunstnernavnet Collodi tok han fra landsbyen Collodi i kommunen Pescia; der besteforeldre bodde og han vokste opp.

Lorenzini tilbrakte hele sitt voksne liv i Firenze, hvor han arbeidet som journalist og redaktør, og hadde ulike offentlige stillinger. Marki Ginori finanserte skolegangen hans; fire år på seminaret i Colle Val d’Elsa fra han var 12 til 16 år gammel, og deretter to år på en piaristskole i Firenze 1842–44, hvor han leste filosofi og retorikk.

### Yrkesliv
Etter studiene arbeidet han i bokhandel og som kontorist mens han også skrev for aviser og scenen. 

I 1853 grunnla han det satiriske magasinet *Il Lampione* («Gatelykten»), men bladet ble raskt sensurert av storhertugen, som var østerrikskvennlig. 

Året etter startet Lorenzini tidsskriftet *Lo Scaramuccia* (*Kontroversene*), som utkom inntil 1958. Dette bladet la mer vekt på kunst enn på politikk.

Under kampene for Italias samling var han frivillig i storhertugdømmet Toscanas hær i den første italienske frigjøringskrig i 1848 og i den andre italienske frigjøringskrig i 1859. Etter den italienske seieren over Østerrike engasjerte han seg i offentlig debatt om det nye Italia. I denne forbindelse utga han pamfletten *Il signor Alberi ha ragione! Dialogo apologetico* (1859), som han underskrev med psvedonymet «Collodi».

Fra 1860 til 1881 arbeidet han som teatersensor i Firenze. Samtidig var han teaterleder ved Teatro della Pergola, skrev for avisene og deltok i det innledende arbeidet med en ordbok over den florentinske dialekten. 

Han bodde sammen med broren, og døde brått og uventet i 1890. Bare to år etter hans død ble det første minnesmerket satt opp.

### Forfatterskap
Forfatterdebuten kom i 1856, med skuespillet *Gli amici di casa* og den parodiske reisehåndboken *Un romanzo in vapore. Da Firenze a Livorno.*.  Sentralt i forfatterskapet for voksne står samlingene *Macchiette* (1879) og *Occhi e nasi. Ricordi dal vero* (1881), hvor han samler skisser, humoresker og noveller som tidligere var publisert i aviser og tidsskrift. Temaet er hverdagslivet i hjembyen.

Hans første bok for barn, *I racconti delle fate* (1876) var oversettelser av eventyr fra samlingene til Charles Perrault, Marie-Catherine d’Aulnoy og Jeanne-Marie Leprince de Beaumont. Senere fulgte en serie på åtte bøker om *Giannettino* («Lille Gianni», 1877–90), en slags kombinerte skolebøker og fortellinger for barn. Disse bøkene tok utgangspunkt i boka *Giannetto* (1837) av L.A. Parravicini, som Collodi bearbeidet, oppdaterte og utvidet. 

*[[Pinocchio]]* ble først publisert i det ukentlige barnebladet *Giornale per i Bambini* 1881–83, og utkom i bokform i 1883. Boken er inspirert av det italienske marionetteteateret, og hovedpersonen kan beskrives som «en commedia dell'arte-figur.»

Den offisielle utgaven av Collodis samlede verker ble påbegynt i 2009, og er planlagt å omfatte 14 bind.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*