open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kommunestyrevalget 1975

**Kommunestyrevalget 1975** var et riksdekkende lokalvalg i Norge som fant sted 14. og 15. september 1975. Det ble samtidig avholdt direkte valg til fylkestinget for første gang. Det ble holdt omvalg i Ballangen kommune 15. desember 1975.

Ved valget ble det valgt  representanter og  vararepresentanter til landets 445 kommuner.  Av representantene var  kvinner, en liten økning fra forrige kommunestyrevalg.

Stemmerettsalderen var 20 år.  personer hadde stemmerett ved valget.  personer avga stemme tilsvarende 70,8% valgoppslutning, en nedgang fra forrige kommunestyrevalg. De fleste kommunestyrevalgene ble gjennomført som forholdstallsvalg. Der det var bare ett eller ingen godkjente forslag til valgliste, var det anledning til å avholde flertallsvalg. Flertallsvalg ble benyttet i de to kommunene Modalen og Træna.

Arbeiderpartiet ble største parti ved valget, og fikk 38,0 % av stemmene. Dette ga partiet totalt  representanter, en reduksjon fra  representanter ved forrige valg. Andelen representanter gikk også ned. Flere nystartede partier oppnådde representasjon ved valget: Anders Langes Parti, Det Nye Folkepartiet, Rød Valgallianse og Sosialistisk Venstreparti.

## Resultat av forholdstallsvalgene

## Resultat av ordførervalgene

£ BF = Felleslister

$Lok = Lokale lister

## Referanser
Stanley Bruce

**Stanley Bruce** (født 15. april 1883 i Melbourne, Australia, død 25. august 1967) var en australsk politiker og diplomat, og var den åttende statsministeren for Australia. Han var den andre australske statsborgeren som ble gitt et arvelig adelskap i Storbritannia.

Bruce ble utdannet ved Glamorgan (nå en del av Geelong Grammar School), Melbourne Grammar School, og deretter ved Cambridge University i Storbritannia. Etter endt eksamen studerte han juss i London. Da den første verdenskrig brøt ut i 1914 sluttet han seg til den britiske hæren, og han begynte i Worcestershire Regiment. I 1917 ble han alvorlig såret i Frankrike og han ble tildelt medaljene  Military Cross og den franske Croix de guerre. 

Bruce ble invalidisert på hjem til Melbourne, og snart ble han involvert i forskjellige rekrutteringskampanjer for hæren. Hans mange offentlige taler på denne tiden tiltrakk seg oppmerksomheten til det politiske partiet Nationalist Party, og i 1918 ble han valgt inn i Representantenes hus og han ble valgt til finansminister i 1921. The Nationalist Party mistet sitt flertall ved valget i 1922, og han kunne bare beholde sin posisjon som finansminister med støtte fra den nye regjeringen under ledelse av statsministeren Billy Hughes. 

Bruce ble utnevnt til statsminister i Australia på 1920-tallet og denne utnevnelsen markerte et viktig vendepunkt i Australias politiske historie. Bruce var den første statsministeren som ikke hadde vært involvert i bevegelsen for den australske føderasjonen, som ikke hadde vært medlem av et kolonialt parlament, og som ikke hadde vært medlem av det opprinnelige føderale parlamentet fra 1901. Han var den første statsministeren som var leder i en regjering bestående utelukkende av australsk-fødte ministre. Hans kone døde den 16. mars 1967, bare noen få måneder før sin mann. I 1972 ble Bruce hedret med et frimerke som bærer hans portrett og som ble utstedt av Australia Post. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Billy Hughes

**William Morris Hughes** (født 25. september 1862 i Pimlico, London, død 28. oktober 1952) var en australsk politiker som var statsminister i Australia fra 1915 til 1923. 

I løpet av hans 51 år lange karriere innen det føderale parlamentet i Australia og han satt ytterligere sju år før det i det koloniale parlamentet. I løpet av hans lange politiske karriere skiftet Hughes medlemskap i politiske partier fem ganger: fra Australian Labor Party (1901–1916) til National Labor Party (1916–1917) til det australske Nasjonalistpartiet (1917–1930) tilbake med Australian Labor Party (1930–1931) til United Australia (1931–1944) til det liberale partiet (1944–1952). 

Han ble utvist fra tre av disse partiene. Han er det lengstsittende medlemmet av det australske parlamentet, og han var en av de mest fargerike og kontroversielle politiske figurer i hele Australias politiske historie. I oktober 1884, i en alder av 22 år, flyttet han til Australia, der han jobbet som arbeider og kokk. Han ankom Sydney i 1886, hvor han bodde på et internat i Moore Park. Der etablerte han et ekteskap med sin vertinnes datter, Elizabeth Cutts. 

I 1890 flyttet ekteparet til Balmain, hvor han først jobbet for et apotek før han åpnet en liten butikk på egen hånd, der han blant annet solgte politiske pamfletter og paraplyer, samtidig som han hadde forskjellige strøjobber. Hans kone døde i 1906, og i 1911 giftet han seg med sin andre kone, Mary Campbell. Han var minister i det australske utenriksdepartementet i Chris Watsons første regjering, der han satt for Australian Labor Party. 

I en alder av 90 år var Hughes den eldste personen noensinne som har vært medlem av det australske parlamentet. Hughes døde den 28. oktober 1952, i en alder av 90 år, i sitt eget hjem i Sydney-forstaden Lindfield. Han etterlot seg seks barn fra sitt første ekteskap. Hans statsbegravelse, som ble avholdt i Sydney, var en av de største statsbegravelsene Australia noensinne har sett. Cirka 450&nbsp;000 tilskuere sto oppstilt i gatene for å vise ham den siste ære. Hans andre kone, Mary Hughes, døde i 1958.

## Referanser
Alessandro Aretusi

**Alessandro Aretusi** var en italiensk portrettmaler på 1600-tallet fra Modena som arbeidet i Firenze med å male for hoffet til Storhertugene.

## Kilder
*
Gory Guerrero

**Salvador Guerrero Quesada** (født 11. januar 1921, død 18. april 1990), bedre kjent som **Gory Guerrero**, var en meksikans frybryter og faren til den kjente frybryteren Eduardo «Eddie» Gory Guerrero Yanez (1967-2005) som gikk under navnet Gory Guerrero Jr.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Potter Cove

**Potter Cove** er en liten bukt på sørvestsiden av King George Island i den antarktiske øygruppen Sør-Shetlandsøyene. Bukten ligger mellom Winship Point og Three Brothers Hill, øst for Barton Peninsula.

Potter Cove ble kartlagt av selfangere på begynnelsen av 1800-tallet og beskrevet som den beste havnen på øya. Den er sannsynligvis navngitt etter kaptein Samuel Potter, en britisk sjøfarer fra denne perioden.

Bukten ble besøkt av en tysk hvalfangstekspedisjon under ledelse av Eduard Dallmann den 1. mars 1874. Her satte han opp en plakett til minne om ekspedisjonen. Plaketten er oppført på lista over historiske steder og kulturminner i Antarktis.

I januar 1948 ble en argentinsk felthytte oppført i Potter Cove. Den ble navngitt Jubany etter en argentinsk pilot som omkom i en ulykke nær Río Gallegos. Den ble benyttet uregelmessig frem til 1982, da den ble utvidet til en permanent forskningsstasjon.

## Kilder
*
Andreas Wiese

**Ole Andreas Wiese** (født 1958) er en norsk journalist. Han har vært ansatt i *[[Dagbladet]]* siden 1993. Han er per 2011 tilknyttet *Dagbladet*s kulturavdeling og lederavdeling, og skriver blant annet en fast kommentatorspalte om medier og medieutvikling, kjent som «Mediekom». I september 2014 ble det kjent at Wiese overtok jobben som daglig leder på Litteraturhuset i Oslo etter Aslak Sira Myhre, en stilling han hadde til 2019, da Susanne Kaluza overtok.

Wiese er utdannet fra Norges Handelshøyskole og Universitetet i Bergen, med fagene økonomi og litteratur. 
Han er også utdannet teaterregissør ved Statens Teaterhøgskole. 

I 2003 fikk han presseprisen Gullpennen. I sin begrunnelse la juryen vekt på «Wieses personlige stil og nyanserikdom».

Andreas Wiese er sønn av forfatteren Jan Wiese, og bror til Claus Wiese.

## Referanser
Mål (sport)

Et **mål** i sport er en målsetting, et endepunkt eller noe en søker å oppnå i en idrettskonkurranse. Dette kan for eksempel være en linje (målstrek) som det gjelder å nå frem til eller et merke som det gjelder å treffe. I ballspill er mål gjerne et område som det gjelder å få ballen inn i. *Mål* brukes også om det å oppnå målet, som i å lage, skyte eller treffe mål.

## Mål som fysisk konstruksjon
Et mål i en idrettskonkurranse (fotball, håndball og lignende) er den fysiske rammen som avgrenser målet. Det er normalt en ramme lavet av treverk, metall eller plast i rektangulær form og ofte forsynt med et nett som kan fange ballen og synliggjøre at målet er oppnådd (en «*scoring*»).

Målet bevoktes gjerne av en målvakt, som er den siste skanse på laget.

## Mål som begivenhet
Et mål i en idrettskonkurranse er den begivenheten hvor ballen, pucken eller lignende passerer over mållinjen og innenfor målrammen.

Meningen med spillet er å lage flest mål, og den som gjør det, har vunnet konkurransen og får poeng. Hertil kommer en annen avledning, som også kan ha betydning for vinneren av en rekke. Hvis to eller flere lag har det samme antall poeng, kan måldifferansen være avgjørende.

## Ulike typer mål

Fil:Kirill Chvalko.jpg|Et mål i bandy.
Fil:Shuffleboard scoring area.jpg|Et mål i shuffleboard.
Fil:Finish-SprintforSight-Large.jpg|Mål i et maraton.
Fil:Tikkataulu.JPG|En målskive i dart.
Fil:Vasaloppets målportal DSC 0166.jpg|Mål i Vasaloppet.
Fil:Fotothek df roe-neg 0006270 010 Schülerinnen beim Waldlauf.jpg|Mål i terrengløp.
Fil:Basketball through the hoop.JPG|Et mål i basketball.
Fil:Federico macheda's 2nd goal.jpg|Et mål i fotball.
Fil:Felixbat.jpg|Et mål i innebandy.
Fil:Discgolf Hole 4.JPG|Et mål i frisbeegolf.
Fil:100m women Golden League 2007 in Zurich.jpg|Mål i 100 meter.
Fil:Penalty Corner Myra Voordaan.jpg|Et mål i landhockey.
Fil:2010 UCI Road World Championships, Geelong, Aust 2, jjron, 30.9.2010.jpg|Mål under VM i landeveissykling.
CARE

**CARE** er en internasjonal hjelpeorganisa­sjon som ikke er tilsluttet noe politisk parti, religiøs gruppering eller ideologi. Den kjemper for kvinners rettigheter og for at alle skal leve et verdig liv. CAREs grunnprinsipp er at kvinner som får hjelp og muligheter, selv finner veien ut av fattigdommen, skaper et bedre liv for seg og familien sin og utfordrer maktforhold og tradisjoner som undertrykker og ødelegger.

CAREs hovedarbeidsområder er kvinner og mikrofinans, kvinners rettigheter, mødredødelighet, vold mot kvinner og nødhjelp.

Det finnes totalt tolv nasjonale CARE- organisasjoner som til sammen utgjør CARE International. Disse tolv organisasjo­nene finansierer nødhjelp og langsiktig utviklingsarbeid i omtrent 70 land verden over. I 2007 nådde CARE over 55 millioner mennesker.

## Historie
CARE ble etablert i 1945 av 22 nordamerikanske organisasjoner som ønsket å hjelpe Europa etter andre verdenskrig. Mange var immigrantorganisasjoner der medlemmene ønsket å bistå sine hjemland.

Organisasjonens opprinnelige navn var Cooperative for American Remittances to Europe, forkortet CARE.

Bakgrunnen for opprettelsen av CARE var at de militære myndigheter i USA hadde et stort overskudd av feltrasjoner da andre verdenskrig var over. Hver feltrasjon bestod av nok mat og andre nødvendighetsartikler til at én person kunne overleve i 10 dager. Det ble besluttet å danne en organisasjon som kunne distribuere disse feltrasjonene til nødstedte mennesker i det krigsherjede Europa; alternativet ville vært å destruere dem. Det ble satt opp et system der privatpersoner i USA kunne kjøpe kuponger hos CARE, og oppgi navnet på den eller de slektninger eller venner i Europa som skulle motta pakkene fra USA.

Nordmannen Arne M. Torgersen ble i 1946 CAREs første feltarbeider i Europa. Hans første oppgave for CARE ble å reise til Europa for å inngå avtaler med de respektive mottagerlandenes myndigheter slik at nasjonale myndigheter tillot at innbyggere i deres land mottok forsendelsene fra USA. Det måtte også ordnes med lagerfasiliteter i Europa, som feltrasjonene kunne mellomlagres i og videredistribueres fra. Torgersen signerte blant slike avtaler med Norge og Finland på vegne av CARE.

## Se også
* CARE Norge

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bartolomeo Bonascia

**Bartolomeo Bonascia** (født 1450, død 7. september 1527) var en italiensk maler innen renessansen. He malte en *Pietà* i Modena-galleriet, datert 1485.

## Kilder
*
Tegnestuen Vandkunsten

**Tegnestuen Vandkunsten** (ofte kalt Vandkunsten) er et arkitektfirma i København, stiftet av Svend Algren, Jens Thomas Arnfred, Michael Sten Johnsen og Steffen Kragh i 1970. Vandkunsten er kjent for sin pionerinnsats for «tett-og-lav-bebyggelsesformen» og for sin materialesans. 

Vandkunsten har mottatt flere internasjonale og nasjonale arkitekturpriser, blant annet Alvar Aalto-medaljen, Kasper Salin-prisen, Eckersbergmedaljen, C.F. Hansen-medaljen og Nykredits Arkitekturpris.

## Verk – utvalg
* Tinggården i Herfølge
* Søhusene i Birkerød
* Dianas Have i Hørsholm
* Kvarteret Nielsen i Hestra parkstad i Borås – Kasper Salin-prisen i 1992
* Tropedohallen på Holmen i København
* Sømærk på Teglholmen i København
* Hamar kulturhus på Hamar

## Referanser
Lodovico Bertucci

**Lodovico Bertucci** (1600-tallet) var en italiensk maler i barokken, som spesialiserte seg på malerier innen *bambocciate* (sjangermalerier av lavere klasser, typisk malt av Bamboccianti malere) eller *capricci* (forestillet vedutamaleri). Han var født i Modena.

## Referanser

*
Cesare Aretusi

**Cesare Aretusi** (født 1. september 1549 i Modena, død 4. oktober 1612 i Parma) var en italiensk maler fra sein-renessansen.

## Liv og virke
Cesare Aretusi ble født i Modena og gikk i lære hos Bartolomeo Ramenghi (Bagnacavallo).

Aretusi var hovedsakelig en portrettmaler, men han malte også kuppelen St. Peter katedralen i Bologna, hvor han ble assistert av Giovanni Battista Fiorini. Aretusi blir beskrevet av Lanzi som en bedre kolorist, mens Fiorini, var en bedre designer. Aretusi restaurerte fresker av Correggio for tribunen ved Parma katedralen, og laget en kopi av *Notte* av Correggio for kirken San Giovanni i Parma. Han døde i 1612 i Parma.

Forbindelsen mellom Cesare til de andre malerne fra Modena med samme etternavn, Pellegrino fra det tidlige 1500-tallet eller Alessandro Aretusi fra 1600-tallet er uklar. Lanzi spekulerer på om han kan være sønn av Pellegrino Aretusi.

## Referanser


## Kilder
* 

*
*
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2010/11

**Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2010/11** er en internasjonal skøyteserie som ble avholdt gjennom hele sesongen for medlemsforbund i ISU. Det offisielle navnet på verdenscupen er Essent ISU World Cup Speed Skating 2010/2011. Verdenscupsesongen startet helgen 12. – 14. november 2010 i Heerenveen, Nederland, og ble avsluttet helgen 4. – 6. mars 2011 samme sted. Verdenscupen er organisert av Det internasjonale skøyteforbundet (ISU).

## Terminliste 2010/11

* A = Gruppe A
* B = Gruppe B
* LT = Lagtempo-lag bestående av 3 løpere og en reserve.

## Menn

### Lagtempo

## Kvinner

### Lagtempo

:***** = rangert foran på flere 1.-plasser

## Kvalifiseringstider
For å kunne delta eller være reserve i verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2010/11 må en ha klart følgende kvalifiseringstider for de respektive distanser. 

For at en kvalifiseringstid skal være gyldig må tiden være oppnådd i offisielle ISU-løp, internasjonale konkurranser eller nasjonale mesterskap i perioden 1. juli 2009 og verdenscupløpets påmeldingsfrist.

## Verdenscup deltager kvoter 2010/11
Kvotene er laget på grunnlag av sist sesongs verdenscup sluttstilling samt resultater fra hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 2010 i Vancouver. Maks kvote per nasjon, per kjønn og per distanse er 5. Vertskap for et verdenscup arrangement får full kvote, men kan bare stille med så mange løpere som samtidig har klart gjeldende kvalifiseringstider.

Andre ISU-medlemsforbund kan stille med 1 løper per distanse.
For lagtempo 1 lag per kjønn.

## Poengberegning

* I verdenscupen sammenlagt teller alle utøvernes/lagets resultater i hver sin øvelse.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Meny side for verdenscup og EM og VM i hurtigløp på skøyter
*  Verdenscupen på skøyter 2010/2011 for både kortbaneløp og hurtigløp på skøyter på SpeedskatingNews.info (sidene er delvis på tysk).
Broene ved Toko-Ri

***Broene ved Toko-Ri*** (originaltittel: ***The Bridges at Toko-Ri***), er et amerikansk krigsdrama fra 1954 med Grace Kelly og William Holden i hovedrollene, med regi av Mark Robson.

## Handling
Løytnant Harry Brubaker (William Holden) er en pilot som tidigere hadde deltatt i andre verdenskrig, og som etter å ha vendt tilbake til USA for å arbeide som advokat, nå tvinges tilbake til en ny krig, nå som jagerpilot i Koreakrigen. Etter et vanskelig oppdrag får han permisjon i Tokyo dit hans kone (Grace Kelly) og barn har reist for å besøke han.

Tilbake på hangarskipet får han beskjed om å sprenge et antall vanskelig tilgjengelige bruer, et oppdrag der han risikerer livet.

## Medvirkende
* William Holden som løytnant Harry Brubaker
* Grace Kelly som Nancy Brubaker
* Fredric March som RADM George Tarrant
* Mickey Rooney som CPO (NAP) Mike Forney
* Robert Strauss som «Beer Barrel»
* Charles McGraw som CDR Wayne Lee
* Keiko Awaji som Kimiko
* Earl Holliman som AMN (NAC) Nestor Gamidge

## Eksterne lenker
*
Stillhetens hav

**«Stillhetens hav»** (latin: *Mare Tranquillitatis*) er et såkalt «månehav» på månens overflate med en diameter på 873&nbsp;km.

I 1965 kræsjet romfartøyet Ranger 8 i Stillhetens hav etter å ha overført  bilder av månen i sine 23 siste minutter av ferden. Stillhetens hav var også landingsplass for månelandingsfartøyet «The Eagle» under romferden til Apollo 11 i 1969.

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Calodera

***Calodera*** er en slekt av biller som hører til den store underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet 18 arter, fire av dem er funnet i Norge.

## Utseende
Små (2–3 millimeter), slanke, brunlige kortvinger. Hodet er rundet, og det er en markert «hals» mellom hode og pronotum.
Antennene er forholdsvis korte, gradvis tykkere mot spissen. De to innerste leddene er kjegleformede, de øvrige er bredere enn lange bortsett fra det ytterste leddet som er ganske stort og avlangt. Pronotum er forholdsvis lite, klokkeformet sett ovenfra. Dekkvingene er betydelig lengre enn pronotum. Beina er spinkle, middels lange, føttene fem-leddete.

## Levevis
I alle fall noen av artene lever på elvebredder og andre steder ved ferskvann.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien småkortvinger (Aleocharinae) Fleming, 1821
****** Stammen Oxypodini Thomson, 1859
******* Slekten *Calodera* Mannerheim, 1830
******** *[[Calodera aethiops]]* (Gravenhorst, 1802)
******** *[[Calodera lapponica]]* Sahlberg, 1876
******** *[[Calodera nigrita]]* Mannerheim, 1830
******** *[[Calodera riparia]]* Erichson, 1837

## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/ 

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av *Calodera athiops*: http://www.flickr.com/photos/coleoptera-us/4365397136/
* Bilde av *Calodera uliginosa*: http://coleoptera.ksib.pl/search.php?img=26472
Idrettsklubben Start i 1979

Viking startet sesongen best, men tittelforsvarer Start kom sterkt utover høsten og kjempet en stund om gullet. Tre tap på de fire siste gjorde likevel at klubben måtte nøye seg med sin tredje bronsemedalje.
I åpningskampen mot Moss ble Audun Myhre første målscorer i 1. divisjon med sitt mål etter 105 sekunder, mens også debutant Jan Sigurd Ervik tegnet seg på scoringslista.

Stein Thunberg og Trond Pedersen mottok begge gullklokka etter kampen mot  9. mai, forøvrig samme kamp som Roy Amundsen debuterte. Og i kampen mot  15. august startet  for første gang med fire Start-spillere: Amundsen, Pedersen, Thunberg og målscorer Svein Mathisen.

Reidar Flaa la opp etter sesongen etter 558 klubbkamper.

Starts bronsevinnere: Roy Amundsen, Thor Einar Andersen, Helge Breilid, Jan Sigurd Ervik, Reidar Flaa, Helge Haugen, Preben Jørgensen, Cay Ljosdal, Svein Mathisen, Audun Myhre, Trond Pedersen, Helge Skuseth, Torgny Svenssen, Stein Thunberg, Jarle Ødegaard, Karsten Johannessen (trener)

## [[1. divisjon fotball for menn 1979|1. divisjon]]

### Tabell

### Seriekamper

### Målscorere serie

## Cupkamper
*Utdypende artikkel: [[Norgesmesterskapet i fotball for menn 1979|Norgesmesterskapet 1979]]*

## Serievinnercupen
*Utdypende artikler: [[UEFA Champions League|Serievinnercupen]], [[Serievinnercupen 1979/80]]*

## Kilder
Ruterdame dreper

***Ruterdame dreper*** (originaltittel: *The Manchurian Candidate*) er en amerikansk krigsfilm fra 1962.

Filmen ble innlemmet i National Film Registry i 1994, et utvalg av filmer til bevaring i det amerikanske nasjonalbiblioteket Library of Congress, filmer som regnes som «kulturelt, historisk og estetisk betydningsfulle». I 1998 ble den kåret til filmhistoriens 67. beste spillefilm fra USA på listen «AFI's 100 Years...100 Movies».

Det amerikanske filminstituttet har i tillegg kåret Lansburys rollefigur til filmhistoriens 21. beste skurkeskikkelse.

## Handling
Under Koreakrigen kidnappes en gruppe amerikanske soldater av sovjetiske soldater, som fører fangene til Mandsjuria i Kina der de blir utsatt for hjernevask av kinesiske psykologer. Raymond Shaw (Laurence Harvey), en hatet sersjant i gruppa, blir i prosessen gjort til drapsmann og programmert til å gjennomføre drap når han blir vist ruter dame. 

## Om filmen
Filmmanuset er basert på boka *[[The Manchurian Candidate (roman)|The Manchurian Candidate]]* fra 1959 av Richard Condon. En nyinnspilling ble gjort i 2004 med skuespillerne Denzel Washington, Jon Voight, Liev Schreiber og Meryl Streep i hovedrollene.

## Medvirkende
* Frank Sinatra som Maj. Bennett Marco
* Laurence Harvey som Raymond Shaw
* Janet Leigh som Eugenie Rose Chaney
* Angela Lansbury som Mrs. Iselin
* Henry Silva som Chunjin
* James Gregory som Sen. John Yerkes Iselin
* Leslie Parrish som Jocelyn Jordan
* John McGiver som Sen. Thomas Jordan
* Khigh Dheigh som Dr. Yen Lo
* James Edwards som Cpl. Allen Melvin
* Douglas Henderson som Col. Milt
* Albert Paulsen som Zilkov
* Barry Kelley som Secretary of Defense
* Lloyd Corrigan som Holborn Gaines
* Madame Spivy som Female Berezovo
* Reggie Nalder som Dmitri

## Se også
* Tidenes 100 beste kriminalromaner

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Manchurian Candidate

***The Manchurian Candidate*** er en roman av Richard Condon, første gang utgitt i 1959. 

Boken er en politisk thriller om sønnen til en fremstående amerikansk politisk familie som er hjernevasket til å bli en uvitende snikmorder for en kommunistisk konspirasjon.

Romanen er blitt filmatisert to ganger, i 1962 og igjen i 2004. Filmen fra 1962 er tro mot boken, mens 2004-versjonen oppdaterer handlingen og endrer rollefigurene.

## Kilder

* 
* Loken, John: *Oswald's Trigger Films: The Manchurian Candidate, We Were Strangers, Suddenly? * (2000), s. 16 og s. 36.

## Eksterne lenker

* Bilder av den første utgaven av ''The Manchurian Candidate''
* Anmeldelse: ''The Manchurian Candidate''
* ''The Manchurian Candidate'' på *the complete review* 
* 'Manchurian Candidate" i Dallas artikkel av Richard Condon publisert 28. desember 1963 i *[[The Nation]]*, om mordet på JFK og *The Manchurian Candidate*
Idrettsklubben Start i 1978

1978 ble året seriemesterskapet for første gang havnet på Sørlandet. Avgjørelsen falt ikke før i siste kamp, etter at Start og Lillestrøm hadde fulgt hverandre tett gjennom hele sesongen. Før siste serierunde ledet Lillestrøm på målforskjell, og tok også ledelsen mot  mens det sto 0-0 ved pause på Kristiansand stadion mellom Start og Bodø/Glimt. I andre omgang snudde resultatene i Start sin favør. Vålerengen scoret tre ganger på Åråsen, mens Sven Otto Birkeland scoret kampens eneste mål i Kristiansand og ga med det Start gullmedaljene med to poengs margin.

Start scoret ikke mer enn 30 mål denne sesongen, hele åtte av de andre lagene hadde fler scoringer. Det var derfor i høy grad et tett forsvar som bidro til gullet. Roy Amundsen og hans forsvarere slapp bare inn 13 mål på 22 kamper, og holdt nullen i 14 av disse. 3-3 hjemme mot Lillestrøm og 2-4 borte mot Brann var de eneste kampene med mer enn ett baklengs. Kun to tap har klubben heller aldri klart i Eliteserien hverken før eller siden.

I cupen ble det semifinale for andre gang etter at Rosenborg ble slått i kvartfinalen etter omkamp. Semifinalen endte også med omkamp, der det ble tap med 0-1 etter et omdiskutert straffespark borte mot Lillestrøm bare fire dager før gullfesten hjemme i Kristiansand. Og klubbens yngste medlemmer imponerte ved å bli beste klubb i Norway Cup for andre gang på fire år og ble med det tidenes første mottaker av Rolf Hofmos minnepokal.

Svein Mathisen ble som første Start-spiller kåret til årets spiller på VG-børsen. Han ble også klubbens toppscorer med 11 seriemål etter å ha åpnet sesongen med scoring i fem strake kamper, seks kamper medregnet siste serierunde i 1977 var en klubbrekord som sto til den ble slått av Petter Belsvik i 1994-95. Etter sesongslutt dro han på prøvespill til skotske Hibernian sammen med Vikings Isak Arne Refvik. Oppholdet ble ingen stor suksess for nordmennene. Matta spilte tre kamper, Refvik noen fler, og begge var tilbake i Norge til 1979-sesongen.

Start gullvinnere: 
Roy Amundsen,
Thor Einar Andersen,
Sven Otto Birkeland,
Reidar Flaa,
Helge Haugen,
Preben Jørgensen,
Svein Kaalaas,
Cay Ljosdal,
Svein Mathisen,
Audun Myhre,
Trond Pedersen,
Helge Skuseth,
Torgny Svenssen,
Stein Thunberg,
Karsten Johannessen (trener)

## [[1. divisjon fotball for menn 1978|1. divisjon]]

### Tabell

### Seriekamper

### Målscorere serie

## Cupkamper
*Utdypende artikkel: [[Norgesmesterskapet i fotball for menn 1978|Norgesmesterskapet 1978]]*

## UEFA-cupen
*Utdypende artikler: [[UEFA-cupen i fotball for menn|UEFA-cupen]], [[UEFA-cupen 1978/79]]*

## Intertoto Cup
*Utdypende artikkel: [[UEFA Intertoto Cup]]*

### Kamper gruppe 9

### Tabell gruppe 9

## Se også
* Kampreferater

## Referanser


## Kilder
Gateprest for ungdom

**Gateprest for ungdom** er en spesialpreststilling i Den norske kirke. Stillingens formål er å gjøre kirken mer tilgjengelig for ungdom i Oslo.

## Prøveprosjekt
Gateprest for ungdom var et prøveprosjekt igangsatt 17. desember 2007 av Oslo bispedømme i Den norske kirke. Prøveprosjektet ble tilhørte bispedømmets "Gud i storby"-prosjekt, som handlet om å utvikle nye former for kirkelig nærvær i storbyen Oslo. Jan Christian Nielsen ble engasjert i prosjektet.

Våren 2008 ble prosjektet forlenget ut august 2008, og siden ut desember 2008. Prosjektet fortsatte med gradvis forlengelse fram til det i april 2010 ble gjort til en fast stilling og en strategisk satsning i Oslo bispedømme.

## Tjenestens profil

Tjenesten skal være på ungdoms premisser. Dette er uttrykt gjennom fem garantier:
- Forutsigbarhet | Jeg snakker ikke om kristen tro før du tar det opp.
- Myndighet | Det er bare du som skal bestemme over ditt liv. Jeg hverken kan eller vil bestemme hva du skal tro eller gjøre. Men vi kan gjerne tenke høyt sammen.
- Taushet | Det du sier til meg, kommer ikke videre med mindre det er fare for liv og helse.
- Prioritet | Når du tar kontakt og ønsker å snakke, har jeg tid til deg.
- Ekthet | Jeg kan bare være meg selv, og det kan du også få være.  

## Arbeid
Gateprest for ungdom arbeider gjennom MSN, Norway Cup med tiltaket "Det stille teltet", ukentlige refleksjonsinnlegg om tro og liv som publiseres på wordpress, hjemmesiden, blogg.no og Facebook, besøk hver høst rundt 20 videregående skoler i Oslo med stand for å informere om tjenesten, som fast skribent i gatemagasinet =OSLO, og et "drop-in" i Dronningensgate, på utsiden av Kirkeristen. 

## Eksterne lenker
* Hjemmeside: http://www.gatepresten.no 
* Facebook: http://www.facebook.com/gatepresten
Carl Nyrén

**Carl Johan Albert Nyrén** (født 11. november 1917 i Sandseryd i Jönköpings län, død november 2011) var en svensk arkitekt. 

Nyrén grunnla Nyréns Arkitektkontor i 1948. I  mottok han den nyinnstiftede Träpriset for «god svensk arkitektur» i tre. 

Nyrén har mottatt Kasper Salin-prisen fire ganger; i  for Lärarhögskolan i Malmö, i  for bygninger for Pharmacia i Fyrislund, i  for Klarahuset i Stockholm og i  for tilbygg til Länsmuseet i Jönköping.

## Verk i utvalg
* Västerledskirken i Vällingby i Stockholm, 1956
* Värnamo stadshus, 1961
* Lärarhögskolan i Malmö, 1963 og 1974
* IBM:s hovedkontor i Kista i Stockholm, 1970-tallet sammen med Bengt Lindroos
* Arrheniuslaboratoriet ved Stockholms universitet, 1973
* Sparbankshuset ved Hamngatan i Stockholm, 1975
* Immanuelskirken i Jönköping, 1976
* Gottsunda kirke i Uppsala, 1980
* Tillbygg av Halmstads rådhus i Halmstad, 1982
* Pharmacia AB, Fyrislund i Uppsala, fra 1980-tallet og fremover
* Ålidhemskirken i Umeå
* Jernbanestasjonen i Jönköping, 1984
* Tilbygg av Jönköpings läns museum, 1992
* Värmlands museums nye hovedbygning i Karlstad, 1996-97
* Vitlycke museum i Tanum, 1996-97
* Baldersskolen i Danderyd, 1996-98
* Gamla Uppsala museum, 1998-99

## Referanser


## Eksterne lenker
* Liste over verk hos Arkdok
Kansairegionen

**Kansairegionen** eller **Kinkiregionen** (japansk: 関西地方 &ndash; *Kansai-chihō*) er en japansk region som ligger sentrert i den østlige delen av den japanske hovedøya Honshū. Regionen omfatter prefekturene Mie, Nara, Wakayama, Kyoto, Ōsaka, Hyōgo og Shiga. Regionens storbyområdet som består av Ōsaka, Kobe og Kyoto er Japans nest mest befolkede område.
## Referanser
Ski-VM 2011 – Kombinert stor bakke/4 × 5 km stafett

**Kombinert lag stor bakke / 4x5 kilometer stafett** under Ski-VM 2011 ble avholdt i Holmenkollen, Oslo den 4. mars 2011. 

Japan gikk inn i konkurransen som regjerende verdensmestre fra Ski-VM 2009, mens det østerrikske laget ble olympiske mestre året før under Vinter-OL i Vancouver 2010.

Østerrike ble verdensmestre med kun 0,1 sekund foran Tyskland som tok sølv. Norge tok bronsemedaljen.

## Skihopp

## Langrenn
} || 9 || align="left"| Aldo Leetoja Kail PihoKarl-August TiirmaaKaarel Nurmsalu||  1:39  || ****  ||  ||  
|}
Telinet Energi

**Telinet Energi AS** er en norsk strømleverandør som tilbyr strøm til både privat- og bedriftsmarkedet. Selskapet ble stiftet 10. januar 2003 og holder til på Lysaker i Bærum. 

Telinet Energi leverer utelukkende fornybar energi. Selskapet er miljøsertifisert gjennom ordningen Miljøfyrtårn og har avgitt klimaløftet.

Telinet selger ENØK-produkter som enten skal redusere strømforbruket eller som være elektriske alternativer til produkter som i dag benytter andre energikilder. Dette gjøres via datterselskapet Telinet Miljøprodukter AS. Selskapet er også produsent av fornybar energi, og har vindkraftverk på Öland i Sverige.

Telinet Energi er del av en større nordisk satsing med virksomhet i Norge og Sverige. I Norge ble varemerket Agva Kraft lansert i 2015. I Sverige er selskapet inne på sluttbrukermarkedet gjennom selskapet Telinet Energi AB.

Ifølge kraftprisoversikten har Telinet Energi vært billigst på spotpris i 2012. 2013 og 2014.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Telinet Miljøprodukter
Arkitekturåret 1962

**Arkitekturåret 1962** er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1962.

## Hendelser
* Verdensutstillingen i Seattle fant sted i tidsrommet 21. april til 21. oktober

## Bygninger
* Markuskirken i Stockholm
* Space Needle i Seattle ble fullført

## Priser
* AIA-gullmedaljen &ndash; Eero Saarinen (posthumt)
* Architecture Firm Award &ndash; Skidmore, Owings & Merrill
* Betongtavlen &ndash; Jarle Berg for lagerhus for biler på Hjortneskaien, Oslo (revet) 	
* Eckersbergmedaljen &ndash; arkitekt Bertel Udsen 	
* Kasper Salin-prisen &ndash; Sigurd Lewerentz for Markuskirken
* Royal Gold Medal &ndash; Sven Markelius
* Treprisen &ndash; Are Vesterlid og Hans Østerhaug

## Dødsfall

*11. juni &ndash; Lilla Hansen, Norges første kvinnelige arkitekt (født 1872)

## Referanser
Atråhallen

**Atråhallen** er en frittstående flerbrukshall som ligger i tilknytning til Atrå barne- og ungdomsskole i Atrå i Tinn kommune. Hallen ligger i Atrå sentrum og ble bygget i 1997. 

Hallen har både langs- og tverrsgående tribuner, med kafé. Hallen driftes av Tinn kommune og har fast tilsynsordning.

Atråhallen har vært brukt til messer og utstillinger.  Blant annet er hallen fast tilholdsted for Tinnmessa, populært kalt «Skutermessa», arrangert av Tinn Snøscooterklubb.
Andrew Fisher

**Andrew Fisher** (født 29. august 1862 i East Ayrshire, Skottland, død 22. oktober 1928 i London, England) var en australsk politiker som var den femte statsministeren i Australia ved tre separate anledninger fra 1908 til 1915. 

Hans første periode som statsminister var mellom 13. november 1908 og 2. juni 1909. Fra 29. april 1910 til 24. juni 1913 var hans andre statsministerperiode. Og perioden 17. september 1914 til 27. oktober 1915 var hans tredje og siste periode som statsminister. Fra 1910 til 1913 var han medlem av departementet som gjennomførte et stort lovgivende program som gjorde ham til, sammen med den proteksjonistiske Alfred Deakin, grunnleggeren av den lovbestemte strukturen i den nye australske nasjonen. 

Fishers andre statsministerperiode fra april 1910 representerte en rekke nyvinninger. Det var Australias første føderale flertallsregjering, Australias første Senat, og verdens første flertallsregjering for et arbeiderparti på nasjonalt nivå. Fisher satt som leder for Australian Labor Party fra 1908 til 1915. Fisher gjennomførte mange reformer innenfor militæret, konstitusjonelle saker, finans, transport og kommunikasjon, samt sosial trygghet, og han oppnådde de aller fleste av hans mål i hans første regjeringsperiode. Blant hans var etableringen av alders-og uførepensjoner, en fødselspermisjon og godtgjørelse for arbeidere. 

Han fremmet forslag for mer regulering av arbeidstid, lønn og arbeidsvilkår, innførte gratis medisinsk behandling og tilsyn for barn i statlige skoler, og i 1904 endret han forliksbehandling og voldgiftsloven. Han ga også større myndighet til industrielle fagforeninger. På slutten av den første verdenskrig, ville Frankrike tildele ham medaljen Legion d'honneur, men han avslo dette og han uttalte at han ikke likte dekorasjoner av noe slag og han levde opp til dette synet gjennom hele sitt liv. Ramsay MacDonald, Storbritannias første statsminister fra Labour Party, avduket et minnesmerke til minne Fisher i Hampstead Cemetery i 1930. Et minnesmerke av ham ble også avduket på hans fødested på 1970-tallet. I 1972 ble han hedret med et frimerke som bærer hans portrett og som ble utstedt av Australia Post. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stavangeren

**Stavangeren** kan vise til:
**[[Aftenavisen Stavangeren]]*
* Tidsskrift for Stavanger byhistoriske forening.
*Stavangeren Kultur- og revyscene, en kulturscene i Stavanger.
Det europeiske sjøsikkerhetsbyrå

**Det europeiske sjøsikkerhetsbyrå** (EMSA, engelsk: European Maritime Safety Agency) er et EU-byrå for sjøsikkerhet. EMSA ble opprettet i 2002, og har hovedkvarter i Lisboa.

## EMSAs oppgaver
EMSA har støttefunksjoner for Europakommisjonen og medlemsstatenes nasjonale sjøfartsadministrasjoner. I tillegg har EMSA visse inspeksjonsoppgaver i forhold til nasjonale administrasjoner og klasseselskaper, slik som DNV GL Group, og en viss operativ kapasitet på egen hånd.

De viktigste støttefunksjonene består primært i opplæringstiltak overfor nasjonale tjenestemenn, slik som opplæring av skipsinspektører innen havnestatskontroll og drift av databaser over skip og regelverk, i tillegg til informasjonsinnhenting.

EMSA inspiserer klasseselskaper og nasjonale sjøfartsadministrasjoner for å kontrollere at de følger europeisk og internasjonalt skipssikkerhetsregelverk.

I forhold til oljesøl og forurensning benytter EMSA seg også av satellittovervåkning og har skip til disposisjon for å bistå nasjonal opprydning etter oljesøl.

## EMSAs historie
EMSA ble opprettet i 2002 gjennom vedtakelsen av forordning 1406/2002 (EF), og startet operasjoner i Brussel samme år. Fra 2004 ble hovedkvarteret permanent lagt til Lisboa i Portugal.

## EMSAs organisasjon
EMSAs styre består av ett medlem fra hvert av EUs medlemsland, fire medlemmer fra Europakommisjonen, to fra EFTA-landene (Island og Norge) og fire representanter fra skipsfartssektoren. Styret har i hovedsak administrative oppgaver. Byrået ledes av en administrerende direktør, p.t. Willem de Ruyter, som har ledet EMSA fra starten. Organisasjonen for øvrig er organisert som en vanlig linjeorganisasjon, med 3 avdelinger og til sammen over 200 ansatte.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* EUR Lex: Regulation (EC) No 1406/2002 av 27. juni 2002 - establishing a European Maritime Safety Agency Besøkt 12. august 2017
Arkitekturåret 1963

## Hendelser

## Bygninger
* Bankside Power Station i London tegnet av Giles Gilbert Scott ble fullført. Bygningskomplekset ble gjort om i 2000 og  åpnet som kunstmuseet Tate Modern samme år.
* Millbank Tower i London ble fullført.  

## Priser
* AIA-gullmedaljen &ndash; Alvar Aalto 
* Betongtavlen &ndash; Erling Viksjø for Tromsøbrua
* C.F. Hansen-medaljen &ndash; Mogens Koch
* Eckersbergmedaljen: arkitekter 
**Henning Jensen  	
**Torben Valeur 	
* Kasper Salin-prisen &ndash; Erik Ahlsén og Tore Ahlsén for PUB varehusanneks
* Royal Gold Medal &ndash; William Graham Holford

## Fødsler

* ukjent dato – Benedetta Tagliabue, italiensk arkitekt

## Dødsfall

* 9. februar – Harald Krohg Stabell, norsk maler og arkitekt (født 1874)
* 3. juli – Povl Baumann, dansk arkitekt (født 1878)

## Referanser
Arkitekturåret 1964

## Hendelser

## Bygninger
* Telecom Tower i London ble ferdigstilt.

## Priser
* AIA-gullmedaljen &ndash; Pier Luigi Nervi 
* Architecture Firm Award &ndash; The Architects Collaborative
* Betongtavlen &ndash; Lund & Slaatto for Asker rådhus
* Kasper Salin-prisen &ndash; Artur von Schmalensee for Kiruna rådhus
* Royal Gold Medal &ndash; Maxwell Fry
* Treprisen &ndash; Molle Cappelen og Per Cappelen

## Fødsler

## Dødsfall

 
## Referanser
Liste over øyer i Japan

Dette er en **liste over øyer i Japan**. 
Japan har 6 852 øyer. Av dem er 430 bebodd. Dette er noen av dem, både bebodde og ubebodde:

## De fire hovedøyene (fra nord til sør)
*Hokkaidō
*Honshū
*Shikoku
*Kyūshū

## Mindre øyer
### Ved Hokkaidō
*Kamome-jima
*Kojima
*Oshima (Hokkaidō)
*Okushiri-tō
*Teuri
*Rebun-tō
:*Todo
*Rishiri-tō
*Yagishiri

### I Japanhavet
*Liancourtøyene (omstridt område)
:*Otoko-jima (Seodo)
:*Onna-jima (Dongdo)
*Okiøyene
:*Dōgojima
:*Nakanoshima
:*Nishinoshima
:*Chiburijima
*Sado

### I [[Innlandshavet]]
*Kasaoka-øyene
*Shiwaku-øyene
*Awaji-shima
*Etajima
*Itsukushima
*Shōdoshima
*Suō-Ōshima

### Ved Kyushu
*Dejima
*Aoshima
*Hiroshina
*Amakusaøyene
:*Kami-shima
:*Shimo-shima
:*Naga-shima
:*Ōyano-jima
:*Shishi-jima
*Gotōøyene
:*Fukue-jima
:*Hisaka-jima
:*Naru-shima
:*Wakamatsu-jima
:*Nakadōri-jima
*Hirado (øy)
*Hashima
*Iki
*Koshikijima-øyene
:*Kami-Koshiki-jima
:*Naka-Koshiki-jima
:*Shimo-Koshiki-jima
*Tsushima

### [[Ryukyuøyene]] <small>(japansk: ''Nansei-shotō'')</small>
*Satsunanøyene
:*Osumiene
::*Tanegashima
::*Yakushima
::*Kuchinoerabu-jima
::*Mageshima
::*Takeshima
::*Iojima
::*Kuroshima
:*Tokaraøyene
::*Kuchinoshima
::*Nakanoshima
::*Gajajima
::*Kogajajima
::*Suwanosejima
::*Akusekijima
::*Kojima
::*Tairajima
::*Kodakarajima
::*Takarajima
::*Kaminonejima
::*Yokoatejima
:*Amamiøyene
::*Amami Ōshima
::*Kikaijima
::*Kakeromajima
::*Yoroshima
::*Ukeshima
::*Tokunoshima
::*Okinoerabujima
::*Yoronjima
**Ryūkyū-shotō* (Ryukyuøyene. I Japan brukes denne betegnelsen om øyene som var del av kongedømmet Ryukyu.)
:*Okinawaøyene
:::*Okinawa
:::*Kume-jima
:::*Aguni-jima
:::*Ie-jima
:::*Iwo Tori Shima
::*Keramaøyene
:::*Tokashiki-jima
:::*Zamami-jima
:::*Aka-jima
:::*Geruma-jima
::*Iheya-Izenaøyene
:::*Iheya-jima
:::*Izena-jima
::*Yokatsuøyene
:*Sakishimaøyene
::*Miyakoøyene
:::*Irabu-jima
:::*Miyako-jima
:::*Tarama-shima
::*Yaeyamaøyene
:::*Iriomote-jima
:::*Ishigaki-jima
:::*Yonaguni
:*Senkakuøyene - omstridt område mellom Okinawa og Taiwan.
*Daitōøyene
:*Kita-daitō
:*Minami-daitō
:*Oki-daitō

### I Stillehavet
*Nanpōøyene
:*Izuøyene
::*Izu Ōshima
::*To-shima
::*Udone-shima
::*Nii-jima
::*Shikine-jima
::*Kōzu-shima
::*Miyake-jima
::*Ōnohara-jima
::*Mikura-jima
::*Inamba-jima
::*Hachijō-jima
::*Hachijō-kojima
::*Aogashima
::*Beyonēsu-retsugan
::*Sumisu-tō
::*Tori-shima
::*Lots hustru (Sōfu Iwa)
:*Ogasawaraøyene
::*Chichi-jima
::*Muko-jima
::*Haha-jima
::*Vulkanøyene
:::*Kita Iwo Jima
:::*Iwo Jima
:::*Minami Iwo Jima
:::*Nishinoshima
::*Minami Torishima
::*Okino Torishima

### Andre øyer
*Odaiba - en kunstig øy i Tokyobukta.

## Referanser
Japans atomenergibyrå

**Japans atomenergibåry** (Nuclear and Industrial Safety Agency — 原子力安全・保安院 — Genshiryoku Anzen Hoanin — **NISA**) er en den lokale kjernefysiske myndigheten i Japan. Byrået hører inn under ministeriet for økonomi, handel og industri i Japan og ble opprettet i 2001.

Hovedkontoret ligger i Kasumigaseki, Tokyo. Ministeriet har også regionale kontorer, og fører tilsyn med industrielle anliggender på forespørsel fra den japanske regjeringen. 

## Eksterne lenker
* 原子力安全・保安院 Offisiell side
* Japan Nuclear Energy Drive Compromised by Conflicts of Interest, Jason Clenfield and Shigeru Sato, 13 December 2007, Bloomberg
Son Mu

**Son Mu** (etablert 1981 i Bergen, nedlagt 1996) var en norsk jazzgruppe ledet av Knut Kristiansen piano og Olav Dale saksofon. (Arild Thomas Seim) gitar. Den spilte salsa og annen musikk fra Karibien, og hadde sin første konsert på Stord i januar 1981. 
Andre medlemmer i den tidlige tid var Gaute Storaas bass og Frank Jakobsen perkusjon. Storaas ble erstattet av Yngve Moe på bass.
Den kubanske saksofonist Paquito D'Rivera jammet med trioen i gruvene på Kongsberg Jazzfestival 1984, med Einar Førde i publikum.  Dette gjentok seg på Vossajazz året etter 1985, der Max Roach klappet for de. 

Til Vossajazz 1990 stilte de som *Papa Mu*, for anledningen med syv medlemmer.
I 1992 hadde Son Mu en lengre turne på Vestlandet der NRK gjorde opptak, og orkesteret var da en sekstett med Kristiansen og Dale, pluss Arild Seim gitar, Sveinung Hovensjø bass, Ole Hamre trommer og Celio de Carvalho perkusjon.
På Cosmopolite i 1994, og ved Vossajazz 1995 spilte de med den brasilianske trompeter Claudio Roditi. 

Siden 1996 har lite vært å høre.
Det siste kan ha vært en gjenforening i 2001 da den kubanske sangerinnen Omara Portuondo gjestet byen.

## Utgivelser
**Son Mu* (Hot Club Records, 1985)
## Referanser
Giovanni Francesco Venturini

**Giovanni Francesco Venturini** (født 1650 i Roma, død 1710) var en italiensk maler og gravør innen barokken. 

Han var født i Roma. Etter stilen til graveringenes hans er det sannsynlig at han var elev av Giovanni Battista Galestruzzi. Han etset flere plater med motiv fra verkene til italienske mestere, blant dem var følgende : 
*Et sett av plater; etter Polidoro da Caravaggio. 
**Diana og hennes nymfer*; etter Domenichino. 
**Profeten Peters prekestol*; etter Bernini. 
*Et delvis fugleperspektiv over Roma. 

## Referanser


## Kilder
*
Nyborg (Trondheim)

**Nyborg** er et boligområde på Byåsen i Trondheim kommune. Nyborg var opprinnelig en parsell av gården Sverresborg lengre nord, fradelt i 1899, som ble utstykket til boligtomter i løpet av 1950- og 1960-årene. Nyborg er overveiende et villastrøk, men det finnes også blokkbebyggelse. Nyborg skole åpnet i 1963. Hovedfartsåren gjennom Nyborg er Gamle Oslovei, hvorfra det også er bussforbindelse til Trondheim sentrum. På Nyborg finnes det dagligvarehandel med post i butikk, og en kommunal barnehage.

## Referanser
Torbjørn Weea

**Torbjørn Melby Weea** (1909&ndash;1961) var en norsk tegner, kjent for å ha tegnet 91 Stomperud fra 1937 frem til sin død, tekstene skrevet av redaktør Ernst Gervin fra 1937 til 1951 og deretter Odvar Strand. 

Han bodde som voksen i Bærum.

## Referanser
Haraløkka

**Haraløkka** er et friluftsområde mellom Ulsrud og Bøler i Bydel Østensjø i Oslo. Området er opparbeidet til Haraløkka idrettspark med fotballbaner av kunst- og naturgress, i tillegg til en idrettslekeplass. Idrettsparken driftes av Bøler Idrettsforening som også har sin hjemmebane her. 

Noen av Norway Cup sine kamper spilles på Haraløkka og lokalene til Bøler speidergruppe ligger også her.

## Historie

Utbyggingen av Haraløkka Fritidssenter begynte i 1969; området bestod tidligere av skog, myrer og Bølerkulpen. Store mengder masse var nødvendig for å fylle igjen kulpen, og Vaterland skole og andre deler av det sanerte Vaterland ble brukt til fyllmasse.

Anlegget ble offisielt åpnet 19. juni 1978 av kommunalråd Odd Wivegh. Bøler IFs klubbhus ved Haraløkka stod klart i 1979.

## Referanser
Tveteråsen

**Tveteråsen** er et boligområde bebygget med rekkehus og tre fire-etasjes blokker, beliggende ved Ulsrud i Bydel Østensjø i Oslo. Det grenser til Østmarka, og ligger i få minutters gangavstand til Ulsrud- og Nøklevann. Området er karakteristisk ved at rekkehusene og blokkene er forblendet med hvit mexisten. Boligområdet ligger like ved Haraløkka. Nærmeste T-banestasjon er Ulsrud.

Rekkehusene er tegnet av arkitekt Bengt Espen Knutsen, og ble belønnet med Sundts premie i 1969.

## Eksterne lenker
* 
* Tveteråsen.no, nettstedet til Tveteråsen Eiendom AS
Tarald Lundevall

**Trond Tarald Lundevall** (født 10. mars 1948) er en norsk arkitekt. Han er partner i Snøhetta (arkitektfirma) og ledet blant annet  byggingen av Operahuset i Oslo. Han tok sin diplom i 1973 ved Arkitekthøgskolen i Oslo. Her studerte han bl.a. under Sverre Fehn og Christian Norberg-Schulz. 

På 80-tallet samarbeidet han med Bengt Espen Knutsen, og vikarierte bl.a. for ham som kurslærer ved AHO. Han har også flere ganger vært diplomsensor ved skolen, og har i tillegg vært medlem av AHOs styre i to perioder. 90-tallet var han rådgiver på arkitekturfeltet for daværende kulturminister Åse Kleveland. I september 2010 ble han kallet til stilling som professor II ved Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo, med spesialansvar for profesjonskunnskap i arkitektstudie.

Etter en lang nomineringsprosess og siling av blant 339 potensielle nominerte kandidater, ble det i 2009 kunngjort at han samt Craig Dykers og Kjetil Trædal Thorsen hadde vunnet den prestisjetunge Mies van der Rohe prisen. 

## Referanser


## Eksterne lenker