Messe i h-moll

**Messe i h-moll** (også *h-moll-messen*; BWV 232) er en kirkemusikalsk høytidsmesse komponert av Johann Sebastian Bach, det siste og viktigste av hans store vokalverk. 

Den latinske messetekstens fullstendige *[[ordinarium]]* ligger til grunn for verket som i den tyske romantikken fikk navnet *Hohe Messe in h-Moll*, mens det i realiteten er snakk om en *[[Missa solemnis]]*, en større høytidsmesse.

I 2015 ble Bachs originalmanuskript fra 1748/1749 ført opp på UNESCOs liste over Verdens dokumentarv.

## Oppbygning
I manuskriptet delte Bach ordinariets fem deler inn i fire avsnitt:
* *Missa* (Kyrie og Gloria)
* *[[Den nikensk-konstantinopolitanske trosbekjennelse|Symbolum Nicaenum]]* (= *[[Credo]]*)
* *[[Sanctus]]* (med Osanna, og Benedictus med Osanna*)
* *Agnus Dei* (med *Dona nobis pacem* ved  slutten av den tredje Agnus Dei-gjentakelsen)

Disse fire avsnittene er videre oppdelt i atten korsatser og ni arier.

== Besetning ==
Den siste versjonen av h-moll-messen krever fem vokalsolister ([[sopran]] I/II, [[Alt (stemme)|alt]], [[tenor]], [[Bass (stemme)|bass]]), et fem- til åttestemmig [[kor]] og et fullt besatt barokkorkester med tre [[Barokktrompet|trompeter]], [[pauke]]r, en [[corno da caccia]], to [[tverrfløyte]]r, to [[barokkobo|oboer]], to [[Oboe d'amore|oboi d'amore]], to [[Barokkfagott|fagotter]], [[Barokkfiolin|fioliner]] I/II, [[bratsj]] og [[Generalbass|basso continuo]]. For Sanctus (nr 20) kreves tre oboer.

== Historie ==
=== Anledning ===
Etter kurfyrst [[August II av Polen|Friedrich August I.]] av Sachsens bortgang 1. februar 1733 ble det beordret [[landesorg]] med forbud mot oppføring av musikk i tidsrommet 15. februar til 2. juli 1733. Tiden benyttet Bach til å skrive partitur og stemmer for en første kort messe . Oppføringsstemmene dediserte han kurfyrstens etterfølger, Friedrich August II. I det ledsagende brevet av 27. juli 1733 søkte Bach tittelen som hoffkapellmester (*«Praedicat von Dero Hoff-Capelle»*) ved det saksiske kongehoffet som hadde vært katolsk etter at Sachsen gikk i personalunion med kongeriket Polen.

Hvorfor Bach utvidet den første versjonen, en *missa brevis* til en fullstendig *missa tota*, er ikke kjent, men på midten av 1730-tallet begynte Bach å skrive andre sykliske verk med karakter av modellverk ([[Goldbergvariasjonene]], [[Juleoratoriet (Bach)|Juleoratoriet]], [[Die Kunst der Fuge]]), og det antas at utvidelsen kan sees i sammenheng med disse bestrebelsene.

Ifølge en nyere teori av Michael Maul kan verket ha vært tiltenkt en oppføring i Wiener Stephansdom i 1749. Sekretæren for det såkalte *Musicalischen Congregation*, grev Johann Adam von Questenberg, var kjent med Bach og korresponderte med ham i 1748, og kan ha bestilt verket til den store musikkfesten på *Cäcilientag*, 22. november. 

=== Verkhistorie ===
Bach arbeidet med messen til ulike tider:
* Sanctus ble komponert for første juledag 1724
* Kyrie og Gloria ([[Missa brevis]]) kom i 1733. Denne første versjonen kan brukes både i den lutherske og den katolske gudstjenesten. Bach presenterte de 21 stemmene i denne versjonen ved det katolske hoffet i Dresden sammen med en forespørsel om å bli tildelt tittelen «Hof-Compositeur». Først etter flere påminnelser, ytterlige dediseringer og en rekke konserter fikk han i november 1736 tittelen *Kurfürstlich-sächsischen und königlich-polnischen Hofcompositeur*. Det er ukjent om denne versjonen ble oppført.
* I 1748 utvidet Bach verket med Credo, Sanctus og Agnus Dei, dels ved å skrive nytt, dels ved å omarbeide satser fra sine [[Kantater (Bach)|kantater]].

=== Oppføringer ===
Messen fra 1733 var ikke beregnet på bruk i Leipzig, noe continuo-stemmens besifring i [[kammertone]] viser: I Leipzig var kirkeorglene stemt i en høyere [[kortone]], slik at for oppføringer i Leipzig laget Bach alltid en [[Transponering|transponert]] orgelstemme. Bach kjente det nye [[Gottfried Silbermann|Silbermannorgelet]] i Sophienkirche i Dresden fra besøk i 1725 og 1731. 23. juni 1733 ble Bachs sønn [[Wilhelm Friedemann Bach|Wilhelm Friedemann]] utnevnt til organist i denne kirken. Et annet indisium på at messen kan ha hatt et privat formål er at alle stemmene er skrevet ut av personer i nær familie ([[Anna Magdalena Bach|Anna Magdalena]], [[Wilhelm Friedemann Bach|Wilhelm Friedemann]] og [[Carl Philipp Emanuel Bach|Carl Philipp Emanuel]]).

Tross forskjellene i materiale, den lange tilblivelsestiden og de mange arkaiske, tradisjonelle og moderne formene og stilmidlene lyktes det Bach å skape en enhetlig vokalsyklus med stor uttrykkskraft. Til forskjell fra i de todelte [[Lutherske messer (Bach)|Lutherske messer]] BWV 233-236, overskred messen den lutherske liturgiens muligheter og Bach opplevde aldri en oppføring av hele verket.

Sønnen [[Carl Philipp Emanuel Bach|Carl Philipp Emanuel]] arvet partituret, og etter han døde i 1788, kjøpte musikkskribenten, forleggeren og komponisten [[Hans Georg Nägeli]] fra [[Zürich]] det i 1805 etter en rekke mislykkede forsøk.

[[Carl Friedrich Zelter]] prøvde i 1811 ut ulike deler av messen med sitt [[Sing-Akademie zu Berlin]], men den første offentlige oppføringen i to deler skjedde først 20. februar 1834 (del 1) og 12. februar 1835 (del 2). Enkelte deler av messen ble oppført i [[Wien]] og [[Frankfurt am Main|Frankfurt/Main]]. I [[Louis Köhler]]s memoarer finner man indikasjoner på at Braunschweig Sing-Akademie under ledelse av Friedrich Konrad Griepenkerl oppførte messen, sannsynligvis i tidsrommet 1829 til 1836. Denne oppføringen, som sannsynligvis ble holdt i en ganske privat sammenheng, anses for å være den første gjenoppføringen av verket i Tyskland.

== Liturgi ==
[[Familien Bach]] omtalte Messe i h-moll som en «catholische Messe», men teksten avviker fra den katolske messeteksten på  to steder: I Gloria er ordet «altissime» føyd til etter «Domine, fili unigeniti, Jesu Christe». Dette er i samsvar med den versjonen av *Neu Leipziger Gesangbuch* av Gottfried Volpius som Bach sannsynligvis brukte som grunnlag. I Sanctus står det «gloria tua» i stedet for «gloria eius», i overensstemmelse med [[Martin Luther]]s bibeloversetting av Jesaia 6,3 [http://www.bibleserver.com/index.php?ref=Jes6,3 <small>vul</small>].

== Betydning ==
Den omfangsrike messekomposisjonen tok opp elementer fra en konsertant kantatestil som var i bruk på fra Bachs tid (*Missa concertata*), og kunne i beste fall anvendes i liturgiske messefeiringer under store kirkelige høytider. Derfor gav musikkinteresserte på 1800-tallet, inspirert av betegnelsen [[Missa solemnis]], verket tilnavnet «Hohe Messe in h-Moll». Tonearten [[h-moll]] brukes i begynnelsen av verket og lite ellers; stort sett går messen i andre tonearter, og på grunn av bruken av [[naturtrompet]]er overveiende i parallelltonearten D-dur.

Bachs 99-siders manuskript fra 1748/1749 ble i 2015 oppført på UNESCOs liste over [[verdens dokumentarv]].

== Oversikt ==


Bemerkninger:
:<sup>1</sup> 1. kolonne: Nummerert i henholdt til [[BWV|Bach-Werke-Verzeichnis]] (BWV)
:<sup>2</sup> 2. kolonne: Nummerert i henholdt til [[Bach-Compendium]] (BC)
:<sup>3</sup> Fo = Førsteoppføring
:<sup>4</sup> *Sanctus*: 4/4 ([[Triol|trioler]]), *Pleni sunt coeli et terra*: 3/8

Gloria (nr. 4), Domine Deus (nr. 8) og Cum Sancto Spirito omarbeidet Bach mellom 1743 og 1746 til julemusikk med latinsk tekst; *Gloria in excelsis Deo*, BWV 191.

;Om parodiforbildene
BWV 213 *Lasst uns sorgen, lasst uns wachen* («Herkules auf dem Scheidewege»), en verdslig kantate (*dramma per musica*) var skrevet til kurprins [[Fredrik Christian av Sachsen]]s fødselsdag 5. september 1733. Denne kantaten ble senere gjenbrukt i deler av Juleoratoriet (BWV 248, 1734/35). På det autografe partituret til BWV 213 foreligger det en skisse til nr 11 som en omarbeidelse av et tapt forbilde som Bach riktignok ikke brukte, men i stedet til nr 15 («Et in unum Dominum») i *Symbolum* i Missa tota 1746/48 (BWV 232, BC E1).

== Tekstunderlag ==
Som tekstunderlag benyttet Bach seg av det oldkirkelige [[Ordinarium Missae]] slik det forelå i «Leipziger Kirchenandachten» fra 1694.

=== Forbilder til messen fra 1733 ===
Med de to delene *Kyrie* og *Gloria* er messen fra 1733 en [[Missa brevis]] (i motsetning til [[Missa longa]] eller [[Missa tota]], den fullstendige messen i fem deler).

Besetning og totalkonsept har messen felles med [[Magnificat (Bach)|Magnificat]] (BWV 243) i D-dur, som sannsynligvis også ble skrevet i 1733.

Formen på 1, 2 og 3 hentet Bach fra en Missa Brevis (Kyrie og Gloria i g-moll) av [[Johann Hugo von Wilderer]] (1670-1724), som Bach gjorde en avskrift av, sannsynligvis i 1731 i Dresden.

På grunn av skrivefeil kan man konkludere med at Kyrie i h-moll (BWV 232<sup>I</sup>, Nr.1) bygger på et forbilde i c-moll.

Tekststrukturen til BWV 193a, Nr. 5 er det nærliggende å gå ut fra at denne duetten ligger til grunn for *Domine Deus* (BWV 232<sup>I</sup>, Nr. 8). Den verdslige kantanten var hyllingsmusikk til kurfyrst Friedrich August Is navnedag 3. august 1727.

På grunnlag av stilistiske kriterier tør ikke bare satsene 2, 5, 6 og 12 være [[Parodimesse|parodier]], men også de øvrige satsene.

== Litteratur ==
* *Hohe Messe in H-Moll* (Faksimile av manuskriptet). Leipzig, Insel Verlag 1924
* Walter Blankenburg: *Einführung in Bachs h-moll-Messe*. Bärenreiter, Kassel 1950; 5. opplag 1996: ISBN 3-7618-1170-5
* John Butt: *Mass in B Minor*. Cambridge 1991, ISBN 0-521-38716-7
* Wilhelm Otto Deutsch: *Gesten der Annahme, der Verwandlung, der Verwandtschaft: Ein Beitrag zur musikalischen Hermeneutik J. S. Bachs in der h-moll-Messe*. I: MKirche lxii/6 (1992), s. 321-327
* Ulrich Prinz (red.): *Messe H-Moll*. Stuttgart 1990, ISBN 3-7618-0997-2
* Yoshitake Kobayashi: *Die Universalität in Bachs h-moll-Messe. Ein Beitrag zum Bach-Bild der letzten Lebensjahre*. I *Musik und Kirche'' bind 57, 1987, ISSN 0027-4771, s. 9–24.
*

## Referanser




## Eksterne lenker
* Johann Sebastian Bachs Werke – 6. Band: Messe in h-Moll (28.9 MB i 6 innscannede PDF-filer)
* Tekst og oppbygning av Messe i h-moll
* 
* Messe i h-moll: MIDI/MP3-format, med øvingsdata for korsmedlemmer
* Artikkel over Carl Philipp Emanuel Bachs rolle ved ferdigstillingen av H-moll-messen (inneholder også kritikk av innhold i denne Wikipedia-artikkelen)
* Messe i h-moll (PDF-fil; 284 kB)
* Omfangsrike forklaringer til utgivelseshistorikken
*