open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nordkinn Fotballklubb

**Nordkinn FK** er et fotballag fra Finnmark. Klubben ble opprettet 22. november 1992 og er en forening mellom Kjøllefjord og Mehamn. Nordkinn FK spiller sesongen 2009 i 3. divisjon, de har også tidligere spilt 3. divisjon. Klubben spiller sine hjemmekamper på Kjøllefjord Idrettsplass, eller Mehamn Gressbane.

## Historie
22. november 1992 ble det bestemt at Kjøllefjord og Mehamn skulle danne en ny gren innen idrettsklubben Nordkinn IL. Klubben spilte mange år i 4. divisjon, men i 1998 rykket klubben for første gang opp i 3. divisjon. De rykket rett ned igjen etter at de havnet på sisteplass med 20 poeng. I sesongene 2001-2003 spilte klubben tre sesonger på rad i 3. divisjon og i 2002 oppnådde de sin hittil høyeste sluttplassering med en 8.-plass. Årene 2006-2007 var en tung periode for klubben. Ledelsen vurderte å skille laget til to lag fordi det ble vanskelig å reise mellom plassene for å trene, og klubben fikk ikke engang til å stille lag i 2007.  

## Eksterne lenker
* Mehamn Gressbane - Nordic Stadiums
* Kjøllefjord Stadion - Nordic Stadiums
PolyGram

**PolyGram** er et tidligere plateselskap som ble stiftet i 1972 gjennom sammenslåingen av Polydor og Phonogram, som på sin side fusjonerte helt i 1977. Selskapet ble absorbert i Universal Music Group gjennom et salg i 1998.

PolyGram var et eget merke, men hadde underselskaper i Deutsche Grammophon, Philips, Polydor, Mercury Records og Vertigo Records. I 1987 ble PolyGram et heleid datterselskap til Philips gjennom at sistnevnte kjøpte opp andelen til Siemens AG. Ved en restrukturering av aksjekapitalen i 1993 ble Phillips eierandel redusert til 75 %. Selskapet kjøpte flere andre plateselskap i den tiden det var aktivt, og noen av de mest kjente av disse var Decca Records (1979), Island Records (1989) og Motown Records (1993). I 1994 ble for øvrig PolyGram det første plateselskapet i vesten som etablerte et datterselskap i Russland. 

I 1998 ble PolyGram kjøpt av den canadiske spritprodusenten Seagram og har senere blitt en del av Universal Music Group.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Wafd-partiet

**Wafd-partiet** (arabisk *al-Wafd al-Misri*, «den egyptiske delegasjonen») var det største politiske partiet i Egypt, og ofte i regjering, fra 1920-tallet til det ble oppløst under den egyptiske revolusjonen i 1952, etter militærkuppet utført av Nasser.

## Historie
I Egypt under britisk styre førte økende nasjonalistiske inntrykket til organiseringen av politiske parti og folkeopprør. En delegasjon (arabisk *wafd*)  til fredskonferansen i Versailles i 1919, ledet av Saad Zaghloul, fikk etter først å ha blitt nektet adgang lagt frem kravet sitt om egyptisk uavhengighet, uten å få støtte.

I løpet av årene som fulgte samtalte britiske styresmakter med egyptiske ledere, inkludert Zaghloul, om selvstyre. I 1922 erklærte Storbritannia Egypt som et selvstendig kongerike under noe britisk kontroll. Wafd-partiet ble opprettet i 1923  med Zaghlur som leder, og fikk flertall ved den første folkeavstemningen i 1924. Kong Fuad av Egypt nektet først å godkjenne en Wafd-regjering, og i årene som fulgte var partiet stadig i strid med kongen.

Mustafa an-Nahhas tok over som partileder i 1927, og partiet fikk endelig makten i 1929, men mistet den igjen under den store depresjonen. 
Selv om partiet i prinsippet var imot det britiske styret kom det til makten i 1941 med britisk støtte. Wafd mistet makten i 1952, seks måneder før Nasser avsatte kongen og innførte diktatur i landet. Wafd og alle andre politiske partier ble oppløst og forbudte.

I 1978 ble Nye Wafd (*Hizb al-Wafd al-Jadid*) opprettet som en videreføring av det gamle.

## Litteratur
*«Wafd» i ''A Dictionary of World History''. Oxford University Press, 2000. Oxford Reference Online. Oxford University Press.
* Jankowski, James P. (Januar 1970): «The Egyptian Blue Shirts and the Egyptian Wafd, 1935–1938» i: *Middle Eastern Studies*, **6** (1), s. 77–95
* Munson, Ziad (Høsten 2001): «Islamic Mobilization: Social Movement Theory and the Egyptian Muslim Brotherhood» i: *The Sociological Quarterly*, **42** (4), s. 501

## Eksterne lenker
*
LoMsk

**LoMsk** (startet i 1982) er et spellemannpris-nominert folkrock-band fra Lom i Gudbrandsdalen. Lydbildet er inspirert av folkemusikktradisjonen fra området blandet med rock.

Lars Bakke står for det meste av tekst og melodi, og tekstene er på dialektpreget nynorsk. Tematikken på platene henter ofte inspirasjon fra lokale sagn og historier.

Konseptalbumet *[[Bukkerittet (musikkalbum)|Bukkerittet]]* bygger på Henrik Ibsens Peer Gynt, og *[[Amerikabrevet]]* har norsk utvandring som gjennomgangstema. 

Bandet ble nominert til spellemannprisen 2007 i kategorien *[[vise]]r*.

## Bandmedlemmer
*Reidar Svare – vokal, keyboard, fløyte, munnharpe.
*Hans Bakke – vokal, fele, keyboard.
*Jørn Steine – bass.
*Lars Bakke – vokal, akustisk gitar, mandolin.
*Trond Volden – trommer.
*Ole Foss – fele, trekkspill.
*Rune Kjørren - elektrisk gitar.
*Jørn Kjonerud – elektrisk gitar.

## Diskografi
**[[Song om ei segn]]* – *eget selskap*, (1994)
**[[LoMsk (album)|LoMsk]]* – *Norske Gram*, (1998) 
**[[Bukkerittet (musikkalbum)|Bukkerittet]]* – *Grammofon*, (2004) 
**[[Amerikabrevet]]* – *Grammofon*, (2007)
**[[Lavrans dotter]]* – *Grammofon*, (2009)
*''Live! 30 år med LoMsk - "Grammofon", (2012)

Blant de mest kjente sangene kan nevnes:
*«Som å kome heim»
*«Amerikabrevet»
*«Utestengd»
*«Blått blod»
*«Berre dans»
*«Draumejente»

## Eksterne lenker
*
Wikipedia på dansk

**Wikipedia på dansk** er den danskspråklige utgaven av Wikipedia. Per 26. mai 2024 hadde den over 300&nbsp;000 artikler. Siden dansk er innbyrdes forståelig med svensk og norsk, samarbeider administratorer med de ved den respektives Wikipedia, gjennom *[[:meta:Skanwiki|skanwiki]]*-seksjonen ved Wikimedias MetaWiki-side.

## Se også
*Wikipedia på norsk

## Eksterne lenker

* 
* Meta: Skanwiki
* rapporter fra Wikipedia på dansk, Wikipedia Signpost, 25. september 2006.
Nero Wolfe

:*For TV-serien, se [[Nero Wolfe (TV-serie)]]*
**Nero Wolfe** er en fiktiv detektiv i en serie av detektivromaner skapt av den amerikanske forfatteren Rex Stout, som etter å ha skrevet alt fra romantiske eventyr til psykologiske romaner, debuterte som ren krimforfatter med romanen *[[Fer de Lance]]* i 1934. Wolfes assistent Archie Goodwin nedtegnet sakene til detektivgeniet i 33 romaner og 39 kortromaner/noveller fra 1930-årene til 1970-årene og de fleste utspiller seg i New York City. Nero Wolfe-serien ble nominert til å være århundrets beste krimserie ved BoucherCon 2000, verdens største krimforfatterkongress, og Rex Stout ble nominert til å være århundrets beste krimforfatter.

Forfatteren Robert Goldsborough har fortsatt å skrive om Wolfe etter Stouts død.  

## Se også
*Tidenes 100 beste kriminalromaner

## Referanser
Archie Goodwin (figur)

**Archie Goodwin** er en fiktiv rollefigur og detektiv i Rex Stouts krimhistorier om Nero Wolfe. Den vittige stemmen i alle historiene, som nedtegner alle sakene til detektivgeniet fra (*[[Fer-de-Lance (book)|Fer-de-Lance]]*) i 1934 til (*[[A Family Affair (roman)|A Family Affair]]*) i 1975. Archie er fra Chillicothe, Ohio, og født 23. oktober. Han bor i Nero Wolfes sandsteinsbygning i New York City. 

## Figuren
Archie bor, er arbeidstaker og partner i det private etterforskningsforetaket som Wolfe driver i sandsteinshuset i New York City.  Wolfe forlater svært sjelden huset, slik at Archie gjør det meste av den faktiske etterforskningen. Så følger at han rapporter det han funnet ut til Wolfe, som løser mysteriet. Det er ikke vanskelig for Archie å rapportere enten skriftlig eller muntlig, fordi han har klisterhjerne slik at han gjenfortelle ordrett det han hører, og han er en utmerket til å skrive på maskin, selv om han har en tendens til ikke alltid å være konsekvent (spesielt om sin egen bakgrunn). Han utfører all bokføring og håndtering av bankgjøremål for Wolfe, maskinskriver korrespondansen hans og fører logg over krysninger og annet når det gjelder orkidéene som Wolfe dyrker som en hobby. Archies hobbyer omfatter å gå ut å danse (vanligvis på Flamingo), poker, og baseball. Han var en tilhenger av New York Giants inntil de ble flyttet til San Francisco i 1957, seinere ble han fan av New York Mets da laget ble grunnlagt i 1962. 

Selv om han er fra amerikanske midtvesten, er Archie så «street smarts» at han kan håndtere omtrent alle situasjoner han befinner seg, og han kjenner New York City like godt som sin egen bukselomme. Han har et langvarig sosialt forhold til Lily Rowan, en velstående kvinne, men de prøver ikke å begrense hverandres sosiale liv.

Ulik sin arbeidsgiver, er Archies eneste eksentrisitet hans dype forkjærlighet for melk.

## Innflytelse
* I Bernie Rhodenbarr-serien av Lawrence Block, eier Bernies venninne Carolyn Kaiser en katt som blir kalt Archie Goodwin, etter detektiven.

## Eksterne lenker
* The Wolfe Pack, offisiell side for the Nero Wolfe Society
Venturefond

**Venturefond** er et fond av typen private equity som går inn i selskapene på et tidlig tidspunkt i kommersialiseringsprosessen, men ikke like tidlig som såkornfond. En typisk situasjon er at selskapet står overfor vekst og ekspansjon, men markedsmessig er selskapet risikabelt. Fondet bidrar med både kapital og administrative ressurser. Som for såkornfond er risikoen høy og utviklingen i selskapene kan variere sterkt.

## Se også
* Risikokapital
Berulfsens pengebinge: Pengenes historie

***Berulfsens pengebinge: Pengenes historie*** er en norsk dokumentarserie med Torkjell Berulfsen som ble sendt på NRK1 i 2008. Serien hadde et informativt preg og en humoristisk tone.

Premieren ble sett av 550 000.

## Handling
*Berulfsens pengebinge* er en dokumentarserie som tar for seg pengenes historie. Serien er lagt opp som en reise i pengenes historie – fra enkle byttemidler som stein og kakaobønner til dagens "virtuelle" nettpenger på plastkort. Serien tar utgangspunkt i at penger handler om vekselvirkning med politisk, økonomisk og sosial historie og forklarer samfunnsutvikling. Berulfsen forsøker å vise at penger alltid – også i dag – angår absolutt alle og styrer menneskers liv. Serien deles opp i temaer som blant annet skatt, krakk, makt, børs, gambling og byttemiddel. Historiske fakta parallellføres med dagens situasjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sonja Edström

**Sonja Edström** (fra 1958 Sonja Edström-Ruthström, 1930-2020) var en svensk langrennsløper som tilhørte verdenseliten på slutten av 1950-tallet og begynnelsen av 1960-tallet.

Edström ble bronsemedaljevinner på 10 kilometer i Vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo, Italia. Hun var med på det svenske stafett-laget som også tok bronse under de samme lekene. Fire år senere, under Vinter-OL 1960 i Squaw Valley, vant hun gullmedalje da det svenske damelaget vant stafetten. Hun ble tildelt utmerkelsen Årets idrottskvinna i 1956.

## OL-medaljer
*  Squaw Valley 1960 &ndash;  **Gull**  3 x 5&nbsp;km stafett
*  Cortina 1956 &ndash;  Bronse 10&nbsp;km
*  Cortina 1956 &ndash;  Bronse 3 x 5&nbsp;km stafett

## VM-medaljer
*  Falun 1954 &ndash;  Bronse 3 x 5&nbsp;km stafett
*  Lahtis 1958 &ndash;  Bronse 3 x 5&nbsp;km stafett

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Visegrad

**Visegrad**, **Visegrád**, **Višegrad**,  **Vysjhorod** eller **Vyšehrad** (slavisk for «Øvrebyen», eller «Høyborgen») kan vise til:

## Steder
* Visegrád – en by i Ungarn
* Višegrad – en by i Bosnia og Hercegovina
* Vyšehrad (bydel) – bydel i Praha i Tsjekkia
**Vyšehrad (slott) – slott i Praha i Tsjekkia
**Vyšehrad gravlund – gravlund i Praha i Tsjekkia
* Vysjhorod – en by i Ukraina

## Annet
* *Vyšehrad* &ndash; den første delen av *[[Má vlast]]*, en syklus på seks symfoniske dikt av Bedřich Smetana
* Visegrádgruppen &ndash; en politisk gruppering av sentraleuropeiske land
Shotgun Express

**Shotgun Express** var et britisk band innen sjangeren rhythm and blues som bare eksisterte i noen måneder fra juni 1967 til januar 1968. Bandet var bygget rundt *Peter B's Looners* (med Peter Bardens på keyboards, Peter Green på gitar og Mick Fleetwood på trommer) samt Rod Stewart på munnspill. Shotgun Express utga bare en singel i *I Could Feel The Whole World Turn Round/Curtains* som ble utgitt på Columbia Records i oktober 1966.

Bandet er likevel kjent på grunn av bandmedlemmene og hva disse utrettet på egen hånd og med andre band i et senere tidsperspektiv av rocken. Rod Stewart ble sparket ut av bandet av Peter Bardens på grunn av dårlig oppførsel og dro til The Jeff Beck Group, mens Peter Green og Mick Fleetwood spilte en kort periode med John Mayall's Bluesbreakers før de sammen stiftet bandet Fleetwood Mac. Peter Bardens dro til gruppene *The Love Affair* og *Village* før han ble medlem av progrockbandet Camel. Bassisten Dave Ambrose dro til gruppa *The Brian Auger Trinity*.

## Medlemmer
* Beryl Marsden – Vokal
* Rod Stewart – Munnspill
* Peter Bardens – Orgel
* Peter Green – Gitar
* Phil Sawyer – Gitar
* Dave Ambrose – Bass
* Mick Fleetwood – Trommer

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Fridhammar.com – Informasjon om Shotgun Express
*  RodStewartfanclub.com – Turnéinformasjon fra Shotgun Express
Irma Johansson

**Irma Johansson** (født 3. april 1932), er en tidligere svensk kvinnelig langrennsløper som konkurrerte på slutten av 1950-tallet og begynnelsen av 1960-tallet.

Johansson ble bronsemedaljør på 3 x 5 kilometer stafett ved Vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo i Italia. Fire år senere, under Vinter-OL 1960 i Squaw Valley, ble hun gullmedaljør da det svenske damelaget vant stafetten. Hun tok også VM-bronse i stafett 1958 i Lahtis.

## OL-medaljer
*  Squaw Valley 1960 &ndash;  **Gull** 3 x 5&nbsp;km stafett
*  Cortina 1956 &ndash;  Bronse 3 x 5&nbsp;km stafett

## VM-medaljer
*  Lahtis 1958 &ndash; bronse 3 x 5&nbsp;km stafett

## Referanser


## Eksterne lenker
*
VCR

**VCR** er et videosystem utviklet av Philips. Systemet er også kjent under navnet "N1500" som var modellnummeret på den første spilleren, men VCR (Video Cassette Recording) regnes som det offisielle navnet. Systemet kom så smått på markedet i 1972, og var da kun tilgjengelig for offentlige organisasjoner. Året etter ble det også tilgjengelig på privatmarkedet, men grunnet høy pris (ca. 50-60&nbsp;000,- i 2007-valuta) og middelmådig driftsikkerhet ble det ikke solgt i spesielt store antall. Spilletiden var dessuten ikke lengre enn 45 minutter og kassettene var svært dyre. Likevel regnes dette som verdens første fullverdige hjemmevideosystem; Det var enkelt i bruk, spilleren kunne brukes mot en vanlig TV uten modifisering og man hadde timer for automatisk innspilling. Mekanisk sett var spilleren bygget opp som en avansert lydbåndopptaker. Overføringen fra funksjonsvelgertastene til drivverket var helt mekaniske, og man hadde pressvalser og capstanaksel som i en vanlig
båndopptaker. Spilleren ble drevet av to induksjonsmotorer (en til videohodet og en til båndfremtrekk) som ble bremset elektromagnetisk for å holde riktig hastighet. De to båndspolene lå oppå hverandre inni kassetten  og båndhastigheten var hele 14,29&nbsp;cm/sekund. Chassiset var laget i aluminium, men vekten av mekanikken gjorde at spilleren likevel veide godt og vel 20&nbsp;kg. Bryterpanelet var av børstet aluminium og toppen av svart plast, og "bunnen" bestod av en kraftig treramme. Klokken var mekanisk, av omtrent samme type som ble brukt på komfyrer. Opptak kunne stilles inn maksimalt et døgn i forveien. Man måtte da stille timeren og la spilleren stå med innspillingsknappen og strømbryteren nedtrykt. Spilleren hadde en "Color Killer" (en knapp merket "CK") som kunne brukes av de som hadde svart/hvitt-TV. Man deaktiverte da fargekretsene i VCR-spilleren, noe som gav bedre bildekvalitet, men kun svart/hvitt. Elektronikken var 100% diskret, altså ingen IC-brikker. Elektrisk sett var den relativt robust, men mekanikken var problematisk, først og fremst videohodene (som forøvrig bare var garantert 50 timers levetid de første par årene på markedet) og båndføringssystemet.

Noen år senere kom etterfølgeren N1502, som var mer moderne, med plastkabinett, elektronisk styrte likestrømsmotorer og digital klokke og timer. Elektronikken ble dessuten mer oversiktlig oppbygget med lett utbyttbare moduler på samme måte som i Philips TV. Denne spilleren kan under ideelle forhold gi en bildekvalitet sammenlignbar med DVD, men man har fortsatt bare monolyd og spilletid på maks en time pr. kassett. Mange av drivverksproblemene er rettet, men det er fortsatt enkelte skjønnhetsfeil, blant annet kan drivreimen til de hurtigroterende videohodene fly av reimhjulene på grunn av den høye hastigheten.

Enda et par år senere, i 1977-78 kom N1700. Det var i utgangspunktet samme system og samme konstruksjon, men i "Long Play"-utgave som gav dobbelt så lang spilletid som før. Det er verdt å merke seg at denne spilleren IKKE kan spille av kassetter som er spilt inn i den "gamle" hastigheten. N1700 var i salg helt til ca. 1980 da Video 2000 overtok.
Christian Bjelland (1954)

**Christian Bjelland** (født 1954) er en norsk næringslivsleder, kunstsamler og tidligere styreleder ved Nasjonalmuseet for kunst.

## Liv og virke
Bjelland var elev ved Sedbergh School, tok B.A. ved Dartmouth College i 1976 og M.B.A. ved Harvard Business School i 1978.

Bjelland var i perioden 1978-1982 ansatt i The Boston Consulting Group i London. Han er i dag administrerende direktør og fjerde generasjons eier av Chr. Bjelland & Co. AS.

Bjelland er tidligere styreleder i Kværner ASA (1996–2001), nestleder i styret i Den norske Bank ASA (1990-1996) og styremedlem ved Oslo Børs. Han har også vært styreleder ved Stavanger kunstmuseum (1990–1998) og Museet for samtidskunst (1994–2000).Bjelland var også styremedlem i Institusjonen Fritt Ord i 22 år (2001-2023) og i Snøhetta AS (2016-2022).

Bjelland ble i 2000 oppnevnt av Kulturdepartementet som leder for interimsstyret for «Prosjekt nasjonalt kunstmuseum» og var en av hovedarkitektene bak planene for å samle de fire nasjonale institusjonene Nasjonalgalleriet, Museet for samtidskunst, Kunstindustrimuseet i Oslo og Norsk Arkitekturmuseum til et nytt nasjonalmuseum. Stortinget besluttet opprettelsen av Nasjonalmuseet for kunst i desember 2002, og Bjelland ble oppnevnt av Kulturdepartementet som institusjonens første styreleder, et verv han innehadde frem til oktober 2008.

Bjelland har siden midten av 1970-åren bygget opp en betydelig samling samtidskunst. Samlingens hovedfokus er norske malere fra Bjellands egen generasjon. Samlingen inneholder sentrale verk av blant annet Leonard Rickhard, Per Inge Bjørlo og Bjarne Melgaard. Et representativt utvalg av samlingen ble utstilt på Lillehammer kunstmuseum i 2006, på Stavanger kunstmuseum i 2009 og på Henie Onstad kunstsenter i 2015. Boken *Øyenvitne – Christian Bjellands samling* ble utgitt på Forlaget Press i 2006.  

Bjelland er honorær generalkonsul for Finland i Oslo.

## Utmerkelser

* Ridder av 1. klasse av Finlands hvite roses orden (1994) 
* Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden (2005) Samme år ble han utnevnt til kommandør
* Kommandør med stjerne, av *[[Finlands løves orden]]* (2017)

## Referanser
Christian Bjelland (1858–1927)

**Christian Bjelland** (født 30. mai 1858 i Høyland i Sandnes; død 9. mai 1927 i Stavanger) var kjøpmann, reder og en av de største innen hermetikk i Stavanger og Norge.

Bjelland ble født på gården Åreskjold i den daværende Høiland kommune. I 1868 flyttet familien Bjelland til Stavanger. Da gikk Bjelland på Sandvigen skole i Bjergsted.

Christian Bjelland er assosierert med hermetikk og Stavanger. Han slo seg stort opp og var kjent over store deler av verden. Chr. Bjellands fabrikker var de største i Stavanger fra århundreskiftet og langt inn i nedgangstidene for hermetikkproduksjonen i byen. Christian Bjelland grunnla Chr. Bjelland & Co A/S, som ble en av landets og verdens største hermetikkprodusenter. For sin innsats for norsk hermetikkindustri ble han i 1907 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Han hadde stort sett kontroll over hele fabrikkasjonskjeden fra fiskefartøyer, røykerier, blikkboksfabrikk og etikettfabrikk («iddisar»). Det eneste bedriften var avhengig av utenfra var olivenolje.

«Ikke noe snikksnakk, Bjellands hermetikk, takk,» var et allment kjent munnhell på 1900-tallet. Logoen til Bjelland, «Mannen med fisken» tegnet av Th. Kittelsen, ble sammen med bedriftens varemerke «King Oscar» verdenskjente.

Fram til 1964 hadde bedriften Chr. Bjelland & Co A/S produksjonslokaler og kontorer på Skagen. Fram til våren 1983 var det drift på Verven og Strømsteinen, da Norway Foods Ltd besluttet å legge ned.

Christian Bjelland er i Stavanger hedret med *Christian Bjellands gate* i Kalhammaren og *Christian Bjellands plass* på Verven i Storhaug bydel.

## Referanser
Grovarbeid

***Grovarbeid*** er debutalbumet til Arbeidslaget hass K. Vømmølbakken, utgitt i 1976. Bandet ble tildelt Spellemannprisen 1976 for dette albumet.

*Skattetoget* ble gitt ut som musikksingle av plateselskapet MAI. B-siden av singelen hadde låten «B-Sida».

## Sporliste
# «Skiftarbeider»
# «Det var den tida da augan var blå»
# «Småfolk»
# «Mekalsen»
# «Grosserer Pettersen-Smith»
# «Velge du ein klasse å kjemp for»
# «Vømmøldal O Vømmøldal»
# «Ingemar Oppstuens kampsang»
# «Han vandre i ring»
# «Skattetoget»
# «Feskarvise»
# «Steinbruddet»

## Medvirkende
### Arbeidslaget hass K. Vømmølbakken
* Kristian Schravlevold – sang/mandolin/låtskriver
* Konrad Vømmølbakken – bass
* Bjørn Elvestad – sang/gitar/fiolin
* Ivar Elvestad – gitar/trekkspill
* Frank Berg Olsen – trommer

### Øvrige
* Steinar Ofsdal – cello på «Han vandre i ring»
* Arvid Esperø – produsent/tekniker
* Haakon Manheim – produsent/tekniker
* Bente Geving – grafisk formgiving
* Haugen & Hovden – fotoforside
* Aase Smedbakken – retusj
* Fotogruppe 72 – fotos i teksthefte
* Rune J. Andersson – tegninger  i teksthefte
* Peter Lønn – sats
* Euro-Trykk

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Paul Gallico

**Paul William Gallico** (født 26. juli 1897 i New York City, død 15. juli 1976 i Antibes) var en amerikansk forfatter som er mest kjent for sin kritikerroste roman *The Snow Goose* fra 1941 og romanen *The Poseidon Adventure* fra 1969 som har blitt filmatisert flere ganger (The Poseidon Adventure fra 1972 og Beyond the Poseidon Adventure fra 1979).

Gallico vokste opp i New York med en far som opprinnelig var fra Italia og en mor som var fra Østerrike. Begge hadde emigrert i 1895. På 1920-tallet begynte han som sportsjournalist i *[[New York Daily News]]*, hvor karrieren hans kjøt fart da han etter et intervju med tungvektsbokseren Jack Dempsey, hvor Gallico spurte om å få sparre med han. Etter å ha vært en av USAs best betalte sportsjournalister sluttet han med sportsjournalistikk på slutten av 1930-tallet og begynte å skrive skjønnlitteratur. Mellom årene 1943 og 1946 var han også krigskorrespondent. 

I 1975 kom det for øvrig et konseptalbum fra progrockbandet Camel med navnet *[[The Snow Goose]]*, som var inspirert av Gallicos bok av samme navn. Utgivelsen kom overraskende på Paul Gallico, som i senere tid var blitt en ivrig motstander av røyking. Og siden han trodde bandet Camel ble knyttet til nettopp dette, truet han med å saksøke bandet hvis tittelen ikke ble endret. For å hindre søksmål ble det lagt til «Music Inspired by..» i den endelige tittelen. Paul Gallico døde året etter i Antibes i Frankrike den 15. juli 1976.

## Bibliografi (utvalg)
* *Farewell to Sport*, 1938
* *The Snow Goose*, 1941
* *Love of seven dolls*, 1954
* *The Silent Miaow*, 1964
* *The Poseidon Adventure*, 1969

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Paulgallico.info – Paul Gallicos litteratur
Vsevolozjsk

**Vsevolozjsk** (russisk: Все́воложск) er en by i Leningrad oblast i Russland. Den ligger på Det karelske nes, 24&nbsp;km øst for St. Petersburg. Byen hadde .

Byens navn kommer fra adelsfamilien Vsevolozjskij, som eide godset Ryabovo og på 1800-tallet begynte å reise industri. Vsevolozjsk fikk bystatus i 1963. Ford har hatt en bilmonteringsfabrikk i byen, og Nokian Tyres en dekkfabrikk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Video 2000

**Video 2000** er et videosystem utviklet av Philips som en etterfølger til VCR-systemet. Det spesielle med Video 2000 er at kassettene kan brukes på begge sider, og kan både teknisk og utseendemessig sett sammenlignes med vanlige musikkassetter. Ironisk nok ble kassettene kalt "Video Compact Cassette" selv om de var større enn både Betamax og VHS. I første omgang var spilletiden 4 timer pr. kasset (2 timer pr. side) og økte senere gradvis til hele 16 timer pr. kassett på det meste. En nyvinning på Video 2000 var "Dynamic Track Following"-systemet. Et dataspor på båndet sørget for at videohodene til enhver tid lå riktig mot båndet for å sikre best mulig bildekvalitet. Video 2000 gav derfor 100% støyfrie bilder ved spoling og pause/still, noe som aldri ble oppnådd i samme grad på noe annet system på privatmarkedet. Men det var også her Video 2000 hadde sitt store problem. De første årene var det mye tekniske problemer med DTF-systemet, og Video 2000 fikk etterhvert et frynsete rykte for dårlig driftsikkerhet. Maskinene var kort og godt for avanserte for sin tid. Selv den første som kom på markedet, VR2020, har elektronisk styring på absolutt alt, til og med automatisk kanalinnstilling. Det er benyttet en form for ikke-flyktig minne som gjør at maskinen alltid vil starte opp igjen i den tilstanden den var i når strømmen ble frakoblet, enten den har stått frakoblet i 1 time eller i 20 år. Dette inkluderer også båndtransportfunksjonene, så hvis den stod på play da den ble frakoblet vil den starte igjen når strømmen kommer tilbake. Drivverket er meged solid bygget og er praktisk talt lydløst uansett hvilken funksjon som er aktiv. Båndet blir drevet direkte fra tre likestrømsmotorer, en til hver båndspole pluss en til capstan-akselen. Når maskinen settes i stopp-stilling sørger en elektromagnetisk styrt brems for at båndet står stille. 

Den første spilleren, VR2020 kom på markedet ca. 1980. Den hadde bare grunnleggende funksjonalitet. Senere kom et antall etterfølgere med stadig flere funksjoner og lengre spilletid, og systemet fikk en viss popularitet i Europa, spesielt på utleiemarkedet. Men Beta og VHS var allerede så veletablert at det rett og slett var for sent. Video 2000 forsvant fra markedet i løpet av midten av 80-tallet og ble skrinlagt for godt. Systemet rakk aldri å få avanserte redigeringsfunksjoner eller offisielle stereolydspesifikasjoner, og kom heller aldri i NTSC-versjon.

Det var et svært begrenset utvalg av utleiefilmer for dette videosystemet, og mange videoforretninger hadde ikke filmer på systemet i det hele tatt.
Magda Julin

**Magda Maria Henrietta Julin-Mauroy** (født 24. juli 1894 i Frankrike, død 21. desember 1990 i Stockholm) var en svensk  kunstløper.

Hun flyttet til Sverige sammen med familien da hun var sju år. Hun tok gull i damenes individuelle konkurranse i kunstløp under Sommer-OL 1920 i Antwerpen i Belgia.

## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  **Gull** i kunstløp

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hol Idrettslag

**Hol Idrettslag** er et idrettslag fra Hol i Buskerud. Laget ble stiftet i 1903 og et allsidig fleridrettslag med grupper for idrettene hurtigløp på skøyter, skiidrett, fotball, sykling, friidrett, orientering og svømming. Hol IL har egen nemnd for sti- og skiløypepreparering kalt *Holsåsen Sti og Løypenemnd*.

Hol Idrettslag er mest kjent som klubben til skøyteløperne Ådne Søndrål, Håvard Bøkko, Hege Bøkko og Christoffer Fagerli Rukke.

## Eksterne lenker
* Hol Idrettslag sin hjemmeside
* Hol Grus - Nordic Stadiums
Otradnoje

**Otradnoje** (russisk: Отра́дное) er en by i Leningrad oblast i Russland. Den ligger rundt 40&nbsp;km øst for St. Petersburg på sørsiden av elva Neva, ved samløpet med elva Tosna. Byen hadde .

## Historie
En landsby ved navn *Ivanovskaja* (russisk: Ива́новская) ved samløpet mellom Neva og Tosna ble først nevnt i krøniker i 1708. Nåtidens by ble etablert i 1970 ved en sammenslåing av de bymessige bosetningene Otradnoje og Ivanovskoje.

I 1784 ervervet keiserinne Katarina II et gods i nærheten av landsbyen. Hun kalte det *Pella*, etter det gamle Makedonias hovedstad Pella, fødestedet til Aleksander den store - sannsynligvis med tanke på sitt barnebarn den senere tsar Aleksander I. I 1785 begynte man å anlegge et palass her, men det ble ikke ferdigbygd. Under Paul I ble bygget tatt ned; bare sidebygninger som (posthus og marstall) forble i stand fram til annen verdenskrig.

Senere oppstod det her en landstedbebyggelse som ble kjent som *Otradnoje* (fra russisk *otrada*, som med noe patos tilsvarer «vederkvegelse». I 1940 ble dette navnet stående da stedet fikk status som bymessig bosetning.

Under andre verdenskrig var både Ivanovskaja og Otradnoje okkupert av tyske styrker fra september 1941 til januar 1944, og var stadig i frontlinjen under blokaden av Leningrad. Alt her ble fullstendig ødelagt av krigshandlingene. Etter gjenoppbyggelsen fikk også Ivanovskoje i 1957 status som bymessig bosetning.

I 1970 ble Otradnoje og Ivanovskaja, sammen med landsbyen Ust-Tosno, slått sammen og fikk byrettighet under navnet Otradnoje.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jean Paulista

**Jean Francisco Rodrigues «Jean Paulista»** (født 28. november 1977 i Sertaozinho) er en brasiliansk fotballspiller, som spiller for Wisła Kraków som offensiv midtbanespiller. Han er 178&nbsp;cm høy og veier 75&nbsp;kg. Han er en spesielt god atletisk spiller med god fart og teknikk. I løpet av hans tid hos Wisła Kraków ble han godt kjent for sitt gode spill og arbeidsinnsats, men han er ikke særlig effektiv.

Han har vært i Wisła Kraków  siden 2005 da han gikk fra Fc Maia.

## Karriere
*  Corinthians (1996/97)
*  Taubaté (1997/98)
*  Farense (1998/99)
*  Braga (1999/00)
*  Aves (1999/00)
*  Farense (2000/01)
*  Vitória de Setúbal (2001/02-2002/03)
*  Aves (2003/04)
*  Maia (2004/05)
*  Wisła Kraków (2005/06-2006/07)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  90 Minut
Bouchercon

**BoucherCon** er den årlige verdenskongressen for krimlitteratur til minne om Anthony Boucher (Anthony Boucher Memorial World Mystery Convention), for skapere og ivrige tilhengere av mysterier og detektivfortellinger. Den har fått navnet sitt til ære for forfatteren, anmelderen og redaktøren Anthony Boucher.

Den blir avholdt hvert år, hvert år er det forskjellige byer som er verter arrangert av frivillige fra forskjellige grupper.

Personer som deltar er fans, forfattere, litterære agenter, bokhandlere, forleggere og andre personer som leser og nyter mysterier og krimlitteratur. Den første ble avholdt i Santa Monica, CA i 1970. Æresgjesten var Robert Bloch berømt for "Psycho".

Arrangementskomiteen skifter fra år til år. Den består av personer som vært vert eller skal bli verter for kongressen og tre medlemmer til som stemmes fram av medlemmene. (De som deltar er også medlemmer.)

Arrangementskomiteen har ansvar for å motta søknader fra og velge nye arrangørsteder for BoucherCon. Alle og enhver kan søke.

Under kongressen utdeles The Anthony Awards for beste kriminallitterære utgivelser foregående år.

## Arrangementssteder og mottakere av ærespris

## Eksterne lenker
BoucherCon hjemmeside
Volosovo

**Volosovo** (russisk: Во́лосово) er en by i Leningrad oblast i Russland. Den ligger ved jernbanen mellom St. Petersburg og Tallinn i Estland, 85&nbsp;km sørvest for St.&nbsp;Petersburg. Byen hadde .

Volosovo ble grunnlagt i 1870, og fikk bystatus i 1999.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norsk hermetikkmuseum

**Norsk Hermetikkmuseum** er et museum som viser produksjon av fiskehermetikk. Museet ligger i Norges hermetikkhovedstad Stavanger. Det ble offisielt åpnet 28. juni 1982 og er en del av MUST – Museum Stavanger AS (tidligere Stavanger Museum). 

## Bakgrunn
Ideen om et hermetikkmuseum i Stavanger ble første gang reist rundt forrige århundreskifte. Spesielt aktive til å reise spørsmålet var Stavanger Aftenblad som både i 1906 og 1910 trakk fram ideen og forsøkte å få noen til å ta på seg et videre engasjement for saken. Hermetikkmuseet holder til i en tidligere hermetikkfabrikk i Øvre Strandgate 88 i bydelen Gamle Stavanger. I det autentiske fabrikkmiljøet vises produksjonsgangen ved fremstilling av brislinghermetikk og fiskeboller. Takket være bevaringsbevissthet og giverglede innenfor hermetikkbransjen var det da mulig å vise fram et museum hvor det viktigste produksjonsutstyret fra perioden 1880-1925 var utstilt. 

Maskinene på hermetikkmuseet er fremdeles i produksjonsteknisk stand, og hver første søndag i måneden, samt tirsdag og torsdag i sommerhalvåret fyres det opp i røykeovnene. På disse dagene kan publikum få smake varm nyrøykt brisling rett fra ovnene. I hermetikkmuseets lokaler for temporære utstillinger vises for tiden utstillingen «Iddisar», en utstilling om hermetikketikettenes mangfoldige kulturhistorie.

## Eksterne lenker
* Norsk hermetikkmuseums hjemmeside
Arkadiusz Głowacki

**Arkadiusz Rafał Głowacki** (født 13. mars 1979) er en polsk tidligere fotballspiller. 

Han er 1,86 høy og veide 78 kg i 2008. Han spilte først for SKS 13 i 1994/95-sesongen, men ble senere kjøpt av Lech Poznan i 1995/96-sesongen. Han hadde sin polske førsteliga-debut 7. mai 1997 mot  Amica Wronki. Per 2008 hadde han spilt godt over 150 kamper. Han deltok i VM 2002 for Polen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Odd Gøthe

**Odd Christian Gøthe** (1919-2002) var en norsk sosialøkonom og embetsmann.

Han tok sosialøkonomisk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1946, og ble ansatt som leder for LOs økonomiske kontor. I 1952 ble Gøthe statssekretær i Finansdepartementet i regjeringen til Oscar Torp, en stilling han hadde til 1955. Under den påfølgende Gerhardsen-regjeringen var han statssekretær i Industridepartementet fra 1955 til 1958.

I 1958 ble han ekspedisjonssjef i Industridepartementet, en stilling han hadde til 1975. Han var deretter forhandlingsdirektør i Industridepartementet 1975&ndash;1986.

## Bibliografi
* Odd Gøthe: *Ærlig talt!*, Oslo 1988.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norsk barnemuseum

**Norsk barnemuseum** er et museum i Stavanger som formidler barndom, barndomshistorie og barnekultur. Det ble etablert på initiativ fra Per Inge Torkelsen, og den første samlingen tok utgangspunkt i hans private leketøysamling. 

Museet viser utstillinger og lekemiljøer rettet mot både barn og voksne. Det arbeider med dokumentasjon, forskning og formidling av barns oppvekstsvilkår i Norge, historisk og i samtiden. Samlingen omfatter leketøy og andre gjenstander knyttet til barndom og barnekultur.

Norsk barnemuseum åpnet som en privat stiftelse 24. november 2001. Museet ble en del av Stavanger museum 1. januar 2007. Da Stavanger museum og Rogaland Kunstmuseum ble slått sammen 1. juli 2010, ble museet innlemmet i Museum Stavanger. I perioden 2001–2011 var museet lokalisert i Stavanger kulturhus, Sølvberget, før det ble etablert på nytt i Stavanger museum.

## Galleri

Fil:Per-Inge-Torkelsen.jpg|Per Inge Torkelsen
Fil:Lærdal sin Annedukke.jpg
Fil:Lars-Lende.jpg
Fil:Eventyrborgen i Norsk barnemuseum.jpg


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stavanger maritime museum

**Stavanger maritime museum**  er et spesialmuseum for Sørvestlandets maritime historie. Museet ble etablert i 1926 under navnet Stavanger Sjøfartsmuseum, og skiftet navn til Stavanger maritime museum 1. juli 2012.

## Om museet
Etableringen i 1926 var etter initiativ fra ildsjeler i Stavanger Rederiforening, Stavanger Søemandsforening og Stavanger Museum.  I 1979 ble Stavanger Sjøfartsmuseum slått sammen med Stavanger Museum, og ble fra 1. juli 2010 en avdeling ved MUST – Museum Stavanger AS ved sammenslåingen av Stavanger Museum og Rogaland Kunstmuseum.

## Skuter

### «Anna af Sand»
I 1973 mottok museet jakten «Anna af Sand» som gave fra skipsreder Torolf Smedvig. «Anna af Sand» har siden blitt svært mye brukt til formidling av lokal kystkultur og i representasjonsøyemed, og har foretatt flere utenriksseilaser. I 1985 åpnet Sjøfartsmuseet nye permanente utstillinger i de  restaurerte kjøpmannsgårdene Nedre Strandgate 17 og 19. Gjennom utstillinger, undervisningsopplegg, foredrag og familiearrangementer økte museet sitt tilbud til skoleverk og publikum.

### «Wyvern»
21. august 1984 ble lystfartøyet «Wyvern» gitt som gave til Stavanger Sjøfartsmuseum. Skuta ble tegnet av Colin Archer for forretningsmannen Frederic Croft, og sjøsatt i 1897. Croft solgte båten ut av landet i 1909, og deretter hadde den mange eiere før den ble funnet i svært dårlig forfatning i Ibiza i 1978. Noen norske selskaper gikk sammen om å kjøpe den tilbake, og sørget for å få den restaurert.

Overrekkelsen til museet i 1984 ble foretatt av kronprins Harald. Siden da har hun representert museet, byen og landet både i nære og fjerne farvann.

## Museumsbygningen
Museets avdeling i *Nedre Strandgate 19* har i noen sammenhenger blitt nevnt som et kunstnerhjem, ettersom den dansk-tyske naturviteren, filosofen og forfatteren Henrik Steffens ble født her, og bodde her i sine tre første leveår. Huset er merket med en plakett, og tiden her er kort omtalt i Steffens' memoarer *Hvad jeg oplevede*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Stavanger maritime museum
* Hilde Diesen. *Dikterhus*. Tell forlag, 1994 (''bokhylla.no – fulltekst)
Hans Christof Drexel

**Hans Christof Drexel** (født 2. april 1886 i Königstein, Taunus, død 3. mars 1979 i München) var en tysk maler, grafiker og kunstpedagog som laget bilder i ekspresjonistisk stil.

Han ble erklært entartet av naziregimet i 1937. Verkene hans er fortsatt i salg over Artnet.

## Referanser
David Wenham

**David Wenham** (født 1965) er en australsk skuespiller som har spilt i blant annet i *[[Ringenes herre: To tårn (film)|Ringenes herre: To tårn]]* og *[[Ringenes herre: Atter en konge (film)|Ringenes herre: Atter en konge]]*, samt filmen *[[300 (film)|300]]*.

## Filmografi
* 2001 - Moulin Rouge!
* 2002 - Ringenes herre: To tårn
* 2003 - Ringenes herre: Atter en konge
* 2004 - Van Helsing
* 2006 - 300
* 2008 - Australia
* 2009 - Pavinnen
* 2013 - The Turning
* 2014 - 300: Rise of an Empire
* fra 2017 - TV-serien Iron Fist

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Johannes Driesch

**Johannes Driesch** (født 21. november1901, død 18. februar 1930) var en tysk maler tilknyttet Bauhaus-bevegelsen.

Han ble etter sin død erklært entartet av naziregimet. 13 av hans verk er nevnt i beslagsregisteret hos FUBerlin.

## Referanser
Siasstroj

**Siasstroj** (russisk: Сясьстрой) er en by i Leningrad oblast i Russland. Den ligger ved munningen av elva Sias, rundt fire km fra sørbredden av Ladoga og 140&nbsp;km øst for St. Petersburg. Byen hadde .

Før 1926 fantes det en liten landsby ved navn Nosok (russisk: Носок) på stedet. En bymessig bosetning ble grunnlagt i 1926, da byggingen av en tremasse- og papirfabrikk startet. Bystatus ble innvilget i 1992.

## Referanser
Silje Nes

**Silje Nes** (født 25. november 1980 i Leikanger) er en norsk musiker og lydkunstner som bor i Bergen og Berlin. Hun har bakgrunn fra å spille klassisk piano, blåseinstrumenter og slagverk, og på sitt album «Ames Room» fra 2008 spilte hun selv alle instrumenter. 

Hun har gitt ut to album på britiske Fat Cat Records, og gir ut egen musikk på vinyl på eget selskap Noko Ana. 

Hun arbeider også som grafisk designer. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* www.siljenes.com 
* FatCat Records 
* Silje Nes på Allmusic.com 
* Silje gjør det selv Aftenposten, 8. januar 2008
Sertolovo

**Sertolovo** (russisk: Се́ртолово, finsk: *Sierattala*) er en by i Leningrad oblast i Russland. Den ligger rundt 20&nbsp;km nord for St. Petersburg. Byen hadde .

Byen ble grunnlagt i 1936 på stedet til en tidligere bosetning av ingriske finner, som innbyggerne hadde blitt deportert fra. Status som bymessig bosetning ble gitt i 1977, og bystatus i 1999.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Det norske utvandrersenteret

**Det norske utvandrersenteret** i Stavanger ble etablert i 1986 for å hjelpe utvandrede nordmenn med å finne sine norske røtter. Etableringen skjedde som ledd i markeringen av at det var 150 år siden skonnertbriggen «Norden» og «Den norske klippe» dro fra Stavanger til Amerika med 167 utvandrere. Åpningen markerte også starten på Den norske utvandrerfestivalen, som ble arrangert årlig fram til 2000. 

Senteret leder samarbeidsprosjektet Migrasjon Rogaland og bistår med kompetanse i byggingen av en kopi av emigrantskuta «Restauration». Senteret ligger i Strandkaien 31.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Den kombinerede Indretning

**Den kombinerede Indretning** er et sykehusmuseum i Stavanger, som fra 1. juli 2010 hører til museumsanleggene til MUST – Museum Stavanger AS. Navnet er tatt fra Den kombinerte innretning i Stavanger.

Det er et museum for sykepleie, medisin og sykehus som er bygd opp av museumsforeningen med samme navn. Foreningen ble stiftet i 1989, og i 1995 åpnet de utstillingen med miljøer fra sykesal, legekontor, operasjonsstue, laboratorium m.m. 

Samlingene består av både medisinsk utstyr og gjenstander fra 1850 til 1970, møbler, bøker, uniformer og arkivmateriale. Blant annet finnes synstavle og brilleglasskassett. For å undersøke øyet, finnes fra 1850-årene håndspeil, forstørrelseslinjer og ophtalmoskop. Det finnes også en gynekologisk undersøkelsesbenk fra rundt 1900. I sykesalen finnes senger fra det katolske sykehuset St. Fransiscus hospital. Sengene hadde ikke reguleringsmuligheter og hjul, noe som medførte tunge løft og ekstra arbeid når pasientene skulle transporteres til andre avdelinger, for eksempel røntgen.

Utstillingen lå fra starten av i Armauer Hansens vei 20, like ved siden av SUS ambulansesentral ved Stavanger Universitetssjukehus, men museet måtte flytte herfra. Det skal bygges opp nye utstillinger i Museum Stavanger ASs lokaler.

## Eksterne lenker
* Byhistorisk Forenings sider
* Om Den kombinerede Indretning på Museum Stavangers nettside
Arnold Corns

**Arnold Corns** var et kortlivet band som ble dannet av David Bowie i 1971. Navnet var inspirert av Pink Floyd-sangen «Arnold Layne». 

Bandets første singel var «Moonage Daydream»/«Hang on to Yourself», utgitt på Philips og B&C Records 7. mai 1971. Singelen ble ingen suksess, men Bowie ga sangene nye tekster og arrangementer. De nye versjonene, «Moonage Daydream» og «Hang Onto Yourself» er sentrale låter på det legendariske albumet *[[The Rise and Fall of Ziggy Stardust and the Spiders from Mars]]*.

Det ble planlagt en utgivelse av en singel nummer to, «Looking for a Friend»/«Man in the Middle» – men disse planene ble senere forkastet. Singelen ble etter hvert utgitt på Krazy Kat i 1985.

## Medlemmer
* David Bowie: Vokal, gitar 
* Freddie Burretti: Vokal 
* Mick Ronson: Gitar 
* Mark Carr Pritchard: Gitar 
* Trevor Bolder: Bass 
* Mick Woodmansey: Trommer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Republikanernes nominasjonsprosess til presidentvalget 2008

## Resultater
### Iowa (parti-nominasjon)
**Dato:** 3. januar 2008

**Antall delegater:** 40

### Wyoming (county conventions)
**Dato:** 5. januar 2008

**Antall delegater:** 12 av 28

Wyoming ble fratatt halvparten av sine delegater, som en reaksjon på at primærvalget ble avholdt før 5. februar 2007.

Dessuten blir to tilleggsdelegater valgt fra Wyoming den 10. mai 2007.

### New Hampshire (primærvalg)
**Dato:** 8. januar 2008

**Antall delegater:** 12

### [[Michigan]]
***Dato:** 15. januar 2008
***Delegater:** 60

### [[Nevada]]
***Dato:** 19. januar 2008

### [[Sør-Carolina]]
***Dato:** 19. januar 2008

### [[Louisiana]]
***Dato:** 22. januar 2008

### [[Hawaii]]
***Tidsrom:** 25. januar 2008&ndash;5. februar 2008

### [[Florida]]
***Dato:** 29. januar 2008

### [[Maine]]
***Dato:** 2. februar 2008

### [[Alabama]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[Alaska]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[Arizona]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[Arkansas]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[California]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[Colorado]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[Connecticut]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[Delaware]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[Georgia (USA)|Georgia]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[Illinois]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[Massachusetts]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[Minnesota]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[Missouri]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[Montana]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[New Jersey]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[New York]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[Oklahoma]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[Tennessee]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[Utah]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[Vest-Virginia]]
***Dato:** 5. februar 2008

### [[Kansas]]
***Dato:** 9. februar 2008

### [[Washington]]
***Dato:** 9. februar 2008

### District of Columbia
***Dato:** 12. februar 2008

### [[Maryland]]
***Dato:** 12. februar 2008

### [[Virginia]]
***Dato:** 12. februar 2008

### [[Wisconsin]]
***Dato:** 19. februar 2008

### [[Washington]]
***Dato:** 19. februar 2008

### [[Ohio]]
***Dato:** 4. mars 2008

### [[Rhode Island]]
***Dato:** 4. mars 2008

### [[Texas]]
***Dato:** 4. mars 2008

### [[Vermont]]
***Dato:** 4. mars 2008

### [[Mississippi]]
***Dato:** 11. mars 2008

### [[Pennsylvania]]
***Dato:** 22. april 2008

### [[Indiana]]
***Dato:** 6. mai 2008

### [[Nord-Carolina]]
***Dato:** 6. mai 2008

### [[Wyoming]]
***Dato:** 10. mai 2008

### [[Nebraska]]
***Dato:** 13. mai 2008

### [[Vest-Virginia]]
***Dato:** 13. mai 2008

### [[Kentucky]]
***Dato:** 20. mai 2008

### [[Oregon]]
***Dato:** 20. mai 2008

### [[Idaho]]
***Dato:** 27. mai 2008

### [[Sør-Dakota]]
***Dato:** 3. juni 2008

### [[New Mexico]]
***Dato:** 3. juni 2008

## Referanser
Paweł Brożek

**Paweł Łukasz Brożek** (født 1983) er en polsk tidligere fotballspiller.

Han hadde tidligere kontrakt med Trabzonspor, men er fra 30. januar 2012 lånt ut til Scottish Premier League-klubben Celtic for resten av 2011-2012-sesongen.

Han begynte sin karriere i 1998/99-sesongen i Polonia Kielce, sammen med sin tvillingsbror Piotr. Han fortsatte å spille for GKS Katowice, og debuterte for Wisła Kraków i april 2001.

Han har spilt 7 kamper for , og scoret en gang. Han var med i VM i fotball 2006 i Tyskland, hvor han nesten scoret et mål mot , med et imponerende skudd som gikk i tverrliggeren, etter at hans lagkamerat Ireneusz hadde gjort det samme. Hans debut for det  var mot  i 2005.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil på SoccerNet.ESPN.go.com
* Profil på 90minut.pl
* Profil på FootballDatabase.eu
* Profil på WorldFootball.net
Ambohimanga

Kongehøyden **Ambohimanga**, 21 km nord for hovedstaden Antananarivo på Madagaskar regnes som nasjonens vugge og et hellig sted, en status området har hatt i 500 år. 

Området, som er på 59 hektar, med en buffersone på 425 hektar rundt, ligger på 1 468 moh, mens landskapet rundt ligger på ca. 1300 moh. På 1500-tallet, da Ambohimanga først ble bebygd var øya delt inn i småkongedømmer, og slike befestede høyder var lokale maktbaser.  På 1700-tallet var stedet landets hovedstad, og etter at Antananarivo ble hovedstad i 1794 vedble Ambohimanga å være kongelig gravplass og helligdom. Dronning Ranovalona I lot oppføre to nye porter ca. 1830. Palasset *Fandriampahalemana* og glasspaviljongen *Tranofitaratra* kom 1871. I 1897 ble de kongelige levningene flyttet fra stedet og til Antananarivo av de franske konlonimyndighetene. Hensikten var å svekke Ambohimangas betydning som nasjonalt symbol, og okkupantene fulgte opp ved å rasere bygninger og oppføre en militærleir på samme sted. Dette virket, rimelig nok, mot sin hensikt, og Ambohimanga ble et valfartssted for gasserne gjennom 1900-tallet og er fremdeles en nasjonalhelligdom. 

Området inneholder 10 ulike anlegg av betydning: høyden og skogen; murer som omkranset et 2,5 km² stort område og med opptil 12 tonn tunge porter; den befestede kongebyen hvor gravkammerne var inntil 1897; kongelige trær; dommersetet; en hellig kilde; den hellige sjøen Amparihy (kunstig); en hellig skog; dyrkningsterrasser i skråningene nedenfor; og diverse andre hellige steder.  

Området ble vedtatt av UNESCO som verdensarvminne i 2001. Begrunnelsen er at stedet er det tydeligste symbolet for det gassiske folkets identitet, og at stedet inneholder kulturhistoriske anlegg fra flere århundrer. 
## Referanser

## Eksterne lenker
*