Carl Grimberg

**Carl Gustaf Grimberg** (1876–1941) var en svensk historiker som er kjent for sine historiebøker *Svenska folkets underbara öden* og sin *Världshistoria,* som også ble utgitt i Norge og Danmark. *Svenska folkets underbara öden* ble tatt opp i Sveriges kulturkanon i 2025 i kategorien «Lærdom og sakprosa».

## Liv og virke
Carl Grimberg var sønn av læreren Joel Grimberg og hans hustru Charlotta, født Andersson.
 
Grimberg ble *filosofie kandidat* ved Göteborgs högskola i 1896, *[[filosofie licentiat]]* der i 1902, *[[filosofie doktor]]* der i 1903 med avhandlingen *De diplomatiska förbindelserna mellan Sverige och Preussen 1804–1808* og lærer ved Göteborgs realläroverk 1897–1901; ved Göteborgs høyere samskola 1901–03; ved Wallinska skolan 1903–04, samt ved Lundsbergs skola i Värmland 1904–08. Han var dosent i historie ved Göteborgs högskola 1906–08, lektor ved Uppsala universitet 1907–08 og sjef för P.A. Norstedt & Söners litterære avdeling 1908–18.

Grimberg forlot en lovende universitetskarriere for helt å egne seg til folkeopplysning. Hans store verk i ni bind, *Svenska folkets underbara öden*, utkom i løpet av elleve år (1913-24), med supplementbind i ytterligere seks år (1932-38). Verket gjorde forfatteren ikke bare kjent i Sverige, men også meget populær og sin tids Anders Fryxell eller Herman Lindqvist, bortsett fra at Grimberg faktisk var historiker.

Navnet Grimberg er blitt synonymt med «populærhistoriker». Grimberg så historien fra kongenes og statsledernes synsvinkel, et drama der kongers beslutninger og personlighet avgjorde utfallet av storpolitiske hendelser. Grimberg begrunnet denne fremstillingsformen ved innlevelse i «viktige personers» liv, ville en kunne «lære av historien». 

Den norske forlagsdirektøren på J. W. Cappelens Forlag AS, Henrik Groth, gjorde Grimberg kjent i hele Norden i løpet av 1950-tallet. Groth mente Cappelen trengte et historieverk og fant en traust, svensk utgivelse. Han tok denne, splittet den opp på 22 bind i format og størrelse med en tradisjonell roman, fylte disse opp med illustrasjoner som uavhengig av teksten kommenterte den, og fikk oppdatert Grimbergs svakere punkter av rektor Haakon Holmboe (1905-80) og andre historikere. Historieverket i Groths innpakning skapte forlagshistorie ved at det solgte over all forventning og kom ut i flere opplag. Groths konsept ble eksportert tilbake til Sverige, og tilsvarende utgivelser kom også ut i Danmark. Grimberg ble også oversatt til andre språk, blant annet finsk.

## Utgivelser i Norge
Den første norske utgaven av Grimbergs verdenshistorie hadde tittelen *Menneskenes Liv og Historie*, og ble utgitt i årene 1955–62. Utgivelsen bestod av 22 bind. Etter omtalen av neandertalerne gjengis verdenshistorien fra det gamle Egypt frem til andre verdenskrigs slutt.

I Norge utløste dette «Grimberg-debatten» 1955-57, der antroposofene kritiserte at Cappelens 1950-talls revisjon av Grimsbergs verk fra 1930-tallet var blitt oppdatert med de nye oppdagelsene innenfor utviklingslæren. Disse var i strid med Rudolf Steiners lære, og antroposofene mislikte at Grimberg fremstod som en fortaler for darwinismen, enda denne er basis for evolusjonslæren som i dag har allmenn vitenskapelig tilslutning. Cappelen innhentet arvingenes tillatelse til å omarbeide innledningskapitlet ut fra funn gjort i nyere forskning. Likevel rettet forfatteren Jens Bjørneboe skarp kritikk («*vitenskapens [[sjakaler]]*») mot professor Anatol Heintz (1898–1975) for å ha omskrevet verket, så det etter Bjørneboes mening kom i strid med forfatterens oppfatninger (som var basert på kunnskapen i Grimbergs samtid), dvs. «brudd på åndsverkloven». Men snart kom striden til å handle om Darwins lære i stedet. Bjørneboe siterte den opprinnelige svenske teksten, der Grimberg fremstod skeptisk til det som da var nye teorier. Dette var fjernet fra norsk utgave, der professor Heintz la inn andre sitater av Grimberg, der han virket mer positiv til evolusjonstanken. Folk som Bjørneboe, Øistein Parmann, Karl Brodersen og André Bjerke avviste i debatten menneskets avstamning fra andre skapninger, og hevdet en forpliktelse til å redde menneskets verdighet ved å vise til dets åndelighet. Parmann hevdet i *Morgenbladet* 4. oktober 1955: «*Grimberg fordrevet fra sitt eget verk*» - mens Grimbergs representant i Sverige, direktør Svanström i Norstedts forlag, samme måned skrev at han følte seg sikker på at hadde Grimberg og professor Heintz møttes, ville Grimberg i det store og hele akseptert det Heintz var kommet frem til, basert på nye funn gjort i paleontologien.

En revidert utgave («Annen reviderte og forøkede utgave») ble påbegynt i 1958, «*vesentlig på grunn av de fremskritt forskningen har gjort siden den gang Grimbergs bok ble skrevet*», men også fordi man ønsket å omtale etterkrigstiden. Bind 16&ndash;20 ble for det meste revidert av historikeren Ragnar Svanström: «*Dette bindet inneholder de siste kapitler Carl Grimberg selv rakk å skrive før sin død. … Fil. dr. Ragnar Svanström har redigert bindet og har også skrevet det meste. Bare siste del … er skrevet av fil. lic. Bernhard Tarschys».*

Bind 21 ble skrevet av Chr. A.R. Christensen og A. St. Langeland. Et historisk atlas (bind 22) ble utgitt av Oddvar Bjørklund (1913-87), Haakon Holmboe og billedredaktør Anders Røhr i 1962.

Tilleggsbind 1 ble skrevet av A.St. Langeland, og utgitt i 1969. Tilleggsbind 2 ble skrevet av A. St. Langeland og Haakon Holmboe, og utgitt i 1969; en ny utgave ved Harald Munthe-Kaas, ble utgitt i 1981. Tilleggsbind 3 ble skrevet av Jarle Simensen, og utgitt i 1970. Tilleggsbind 4 ble skrevet av Arild Hvidtfeldt og Niels Amstrup og utgitt i 1974. Tilleggsbind 5 ble skrevet av Arild Hvidtfeldt og utgitt i 1977.

I årene 1958–1977 utga J. W. Cappelens forlag andre utgave i form av 22 bind + 5 tilleggsbind med samme tittel, *[[layout]]* og innbinding.

Tredje utgave (1965–67) var en revisjon av de 22 første bindene. Fjerde utgave bestod av en ny revisjon av de 22 første bindene (1975–76); i tillegg ble *Verdenshistorien etter 1945*, av den danske historikeren Erling Bjøl, tilføyd som bind 23&ndash;25 (1973–74).

Femte utgave (ISBN 82-02-04109-0), bestående av 25 bind og 5 tilleggsbind, ble utgitt i 1978.

Den norske Bokklubben utga en utgave for sine medlemmer: Denne utgaven var på 33 bind og kom i bortimot 20&nbsp;000 eksemplarer fordelt på to opplag. Et første opplag fra (1983) til (1987) og et andre opplag fra (1987) til (1990).

Cappelen gav ut en jubileumsutgave av de opprinnelige 22 bind i 1990.

## Referanser

 


## Biografi
* Jarl Torbacke. *Carl Grimberg – ett underbart öde?* 1993 ISBN 91-1-939152-8

## Eksterne lenker
* peterenglund.com P. Englund: *Om en glömd historiker*, omtale av Grimberg foranlediget av Torbackes bok
* ukforsk.se