open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alstahaug kommunes kulturpris

**Alstahaug kommunes kulturpris** deles ut årlig til «person(er), lag, foreninger, institusjoner eller grupper som har nedlagt et særlig betydningsfullt arbeid for og innen kulturlivet i kommunen».

Mottakere har vært:

* 1991 – Asle Brovoll
* 1992 – Bjørn Jacobsen
* 1993 – Leif B. Lillegaard
* 1994 – *Ikke tildelt*
* 1995 – Steinbjørn Mentzoni
* 1996 – Bjørn Vangen
* 1997 – Torgrim Hofstad
* 1998 – Kari Elfstedt
* 1999 – Bodil Laugsand Lillegaard
* 2000 – Trond Carlsen
* 2001 – Thor Bergesen
* 2002 – Thor Eriksen
* 2003 – Bjørn Jens
* 2004 – Eli Ringkjøb
* 2005 – Aud Halsen Myhre
* 2006 – Hroar Selboe
* 2007 – Fyret ved Anne Meek
* 2008 – Inge Ove Tysnes
* 2009 – Sandnessjøen Idrettslag
* 2010 – Inge Bildøy
* 2011 – Jorunn Aune
* 2012 – Sandessjøen Mannskor
* 2013 – Nils Falch
* 2014 – Eva K. Brandth
* 2015 – Stein Ivar Mortensen
* 2016 – Svein-Terje Olsen
* 2017 – Sandnessjøen båtforening
* 2018 – Hilde Skjevelnes Henriksen
* 2019 – Havnafestivalen
* 2020 – Tor Erik Wiig
* 2021 – ArtBase Helgeland 66N
* 2022 – Sandnessjøen storband
* 2023 – Tove Skjevelnes

## Referanser
Autentisering

**Autentisering** (fra gresk *αυθεντικός*; ekte eller genuin) er handlingen å bekrefte noe eller noen som *autentisk*, altså ekte eller sann. Å autentisere en gjenstand kan bety å bekrefte dens opprinnelse eller kilde, å autentisere en person kan bety å kontrollere vedkommendes identitet. 

## Datamaskiner
Innenfor informatikk betyr autentisering å verifisere den digitale identiteten til en avsender som forsøker å kommunisere. Avsenderen kan være en person som bruker en datamaskin, kun en datamaskin eller et program. Kommunikasjonen kan for eksempel være et forsøk på å logge inn på en datamaskin.

Innen utvikling av IT-systemer er autentisering at en bekrefter identiteten til den som i dette tilfellet logger seg inn i signeringstjenesten, og bekrefter identiteten til den som signererer dokumentet elektronisk. 

## Se også
* Biometri
* Verifikasjon

## Referanser
Bjærangen

**Bjærangen** er ei grend i Meløy kommune i Nordland. Den ligger i enden av Bjærangfjorden. Fjorden er rik på fisk og Bjærangsdalen er rik på elg. Fjorden er også populær på sommeren da en lakseelv renner ut i Bjærangsfjorden. Fylkesvei 452 går gjennom grenda, og fortsetter til Halsa i sørvest og Engavågen i nordvest.

## Referanser
Clarion (programmeringsspråk)

**Clarion** er et utviklingsverktøy og et 4GL objektorientert programmeringsspråk som har fokus på database-applikasjoner. Det har støtte for ISAM, SQL og ADO for tilgang til data, i tillegg til lese-/skrivestøtte for flere typer flat-fil formater som f.eks CSV, og kommunikasjon med relasjonsdatabaser via ODBC.

## Eksterne lenker
*
Spygatt

**Spygattene** eller *spylegattene* er små portåpninger i relingen på større skip og båter.

De har ofte et lukedeksel som er hengslet i overkant, slik at det åpner seg utover. Dermed slipper det mer vann ut ved innslag av bølger enn de som må bryte seg høyere opp for å slå over rekka, som relingen ofte kalles. Uten disse gattene ville dekket ofte vært fylt med vann i lengre tid av gangen.

Navnet gatt er det samme som brukes om fiskens åpning for avfallsstoffer fra fordøyelsen (kloakken).
Mjølkeslekta

* kildemjølke
* dvergmjølke
* linmjølke
* setermjølke
* kvitmjølke
* krattmjølke
* myrmjølke
* stormjølke

**Mjølke** (*Epilobium*) er en planteslekt i mjølkefamilien (tidligere også kalt nattlysfamilien). Det er ca 15 arter i Norge og mellom 150 og 200 på verdensbasis. 

## Arter
* (*Epilobium angustifolium*, nå: *Chamerion angustifolium* – Geitrams)
* *Epilobium alsinifolium* – Kildemjølke 
* *Epilobium anagallidifolium* – Dvergmjølke  
* *Epilobium ciliatum* - Amerikamjølke  
* *Epilobium davuricum* – Linmjølke 
* *Epilobium hirsutum* – Stormjølke
* *Epilobium hornemannii* – Setermjølke
* *Epilobium lactiflorum* – Kvitmjølke
* *Epilobium montanum* – Krattmjølke 
* *Epilobium palustre* – Myrmjølke

## Referanser




## Eksterne lenker
Georg C.C.W. Prahl

**Georg Carl Christian Wedel Prahl** (født 28. september 1798 i Grimstad, død 29. mars 1883 i Bergen) var en norsk litograf og militær. Prahl var utdannet ved Krigsskolen og ble etter fullført utdanning utnevnt til sekondløytnant i det norske Jegerkorpset. Han hadde en rekke stillinger i den norske Hæren og gikk av som kompanisjef i 1878.

## Prahl som litograf
I 1827 etablerte han et stentrykkeri i Bergen. Dette var det første trykkeriet i sitt slag i Bergen, og det andre i hele landet. Før dette ble nedlagt i 1864 hadde han publisert en rekke litografiske bilder og notetrykk, bl.a. ti nummer av et musikalsk periodikum ved navn *Apollo*, i 1840. Han var også utgiver av flere norgeskart, atlas og et praktverk om norske nasjonaldrakter. Han var også eier av et boktrykkeri i noen år.

## Prahl Støperi
Georg Prahl grunnla Bergens første jernstøperi våren 1845. *Prahl Støperi* lå opprinnelig sentralt i byen, i Marken 1-3. For å utvide produksjonen ble virksomheten flyttet til Tørrisneset på Laksevåg. For å skaffe kapital solgte Prahl støperiet i Marken til Wingaard Jernstøperier i 1855. Det nye støperiet, Laxevaags Værk, ble samtidig etablert. Laxevaags Værk ble solgt i 1882. Firmanavnet og varebeholdningen ble kjøpt av kjøpmann Christoffer Faye Huun og ingeniør Niels Henrik Brun som anla et støperi på gården Stranden på Laksevåg under navnet Laxevaag Værk (Huunværkene).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Artikkel på Norsk biografisk leksikon
* Prahl Støperi / Laxevaag Værk
Georg Prahl

**Georg Prahl** er navnet til flere personer:

*Georg C.C.W. Prahl, norsk litograf
*Georg Prahl Harbitz, norsk politiker
Nymoen

**Nymoen** var et tettsted i tidligere Norderhov herredskommune, nå Ringerike kommune i Buskerud. Stedet ligger langs begge sider av europavei 16s nordligste innkjøring mot Hønefoss, noen kilometer sør for Hensmoen. Fra Nymoen er det også avkjøring til det lille tettstedet Hen og grenda Vågård. I 2021 oppfylte stedet for første gang statistisk sentralbyrås tettstedskriterier. Tettstedet hadde  innbyggere per .

## Referanser
Botn

:*For fjorden i Rissa i Sør-Trøndelag, se [[Botn (Rissa)]].*

**Botn** er en halvsirkelformet og gryteformet forsenkning innerst i en dal; en landform skapt ved erosjon av isbreens øverste del.

Botnene er erodert av isbreer, og dette er en vanlig type landform i Norge og andre steder der landskapet er formet av isbreer. Botnene kan bli dannet på steder det ellers ikke er breer på grunn av lokale klimaforhold. Typiske botner på den nordlige halvkulen ligger i et skyggeparti på en nordvest-vendt fjellside og i le for den vanlige vindretningen, som gjør at snø blir akkumulert her.

En isbre liggende i en botn kalles en *botnbre*. 

Dersom breen trekker seg tilbake eller forsvinner kan endemorenen nederst i botnen demme opp en liten innsjø som kalles en *botnsjø*.

Botn, som også kan skrives *botten*, er også mye brukt som stedsnavn, på bygder, grender, gårder og gårdsbruk, og i mange sammensatte stedsnavn.  

## Referanser


## Se også
*Glasiologi
Gamle postgården (Mandal)

**Gamle postgården** er en murbygning  fra 1923 på vestsiden av Tiedemands Plass i Mandal i Agder.

Bygningen var tidligere byens posthus, men Posten flyttet høsten 1988 til Øvrebyen senter. Fra 1992 er gamle postgården brukt som et allaktivitetshus, drevet som en stiftelse av lokale lag og organisasjoner. I 1998 overtok Mandal kommune driftsansvaret for allaktivitetshuset. Bygningen huser idag blant annet Mandal kulturkontor og en ungdomsklubb.

På plassen hvor Gamle postgården idag ligger, stod der tidligere to store trebygninger fra 1868. Det var Lauritz Olsens sal (senere Støhlmachers sal) og Lauritz Olsens hotell. En januarnatt i 1911 ble imidlertid hele det store bygningskomplekset lagt i aske i løpet av tre timer.

Gamle postgården er idag fredet. Av denne grunn kan man fortsatt besiktige riksvåpenet og posthornet på bygningens fasade.

## Eksterne lenker
* 
*
Hensmoen

**Hensmoen** (cirka 200 moh.) er både en mo og et industriområde i Ringerike kommune. Den delen av industriområdet som ligger nord for europavei 16 kalles **Geiteryggen**, men har samme tilkomst. Det meste av området ligger innenfor de gamle grensene til Ytre Ådal, i tidligere Ådal herredskommune, og grunnen der tilhørte opprinnelig den gamle storgården Hen (*Hávin*). Fysisk ligger Hensmoen nord for kommunesenteret Hønefoss og sør for tettstedet Hallingby i Ådalen. Områder som ikke direkte inngår i industrifeltet er stort sett dekket av barskog og et fåtall private boliger.

Geologisk er Hensmoen en del av den enorme moreneryggen Eggemoen (Norges største forekomst av sand og grus), som strekker seg videre østover mot Bergermoen i Jevnaker kommune. Bergermoen utgjør en naturlig forlengelse av moreneryggen mot øst. I nordvest begrenses Hensmoen av den vesle elva Væla (som dannes ved utløpet fra Søre Vælsvatnet) og i sørvest av Ådalselva. På motsatt side av Ådalselva ligger Kilemoen, som før Ådalselva ble dannet nok var en del av den samme moreneryggen. Kilemoen er Norges fjerde største forekomst av sand og grus, mens Hensmoen er Norges åttende største forekomst av sand og grus.

Både moen og industriområdet strekker seg langs begge sider av E16 og har tilkomst via Hensmoveien, som tar av mot vest et par kilometer nord for det lille tettstedet Nymoen. Betongindustrien ved Geiteryggen har også tilkomst via Hensmoveien, som krysser under E16 som går i bru over lengst nordvest på området. På Hensmoen finnes dessuten Verkstedveien, som løper parallelt med Hensmoveien sør på feltet. Randsfjordbanen har sidespor som fører inn til industrifeltet. Banen gikk opprinnelig til Randsfjord stasjon, men ender nå ved Bergermoen Endepunkt Km140,150.

Avkjørselen til Hensmoveien fører også til Vågårdsveien og grenda Vågård, med byggefeltet ved Sørflaten. Dette er områder som fysisk ligger på motsatt side av europaveien og litt øst for Hensmoen. Fra Geiteryggen fører også Vælsvannveien, som er en privat bomvei, opp til Søre Vælsvatnet.

Industriområdet inneholder blant annet bedrifter innen service- og tjenestenæringer og produksjon, som elektro, betong, emballasje, galvanisering, plast- og mekanisk industri med mer. Statens vegvesen har også trafikkstasjon på feltet, og lengst sørøst på moen ligger Heen Sandtak, som utnytter moens store sand- og grusforekomster.

## Se også
* Hensmoen tømmerterminal
* Lilletjern
* Storetjern
* Setervadtjern

## Referanser
Vågård

**Vågård** (gnr. 92), i eldre sammenheng også skrevet som *Vaagaard* og *Waagaard*, er en gammel storgård i tidligere Norderhov herredskommune og lå opprinnelig i Haug kirkesogn, men tilhører nå Ullerål kirkesogn i Ringerike kommune i Buskerud. Gården er for lengst er delt og deler av den opprinnelige eiendommen er utpartisjonert til boligformål. Som gårdsbruk består Vågård i dag av **Nedre Vågård** (92/1) og **Øvre Vågård** (92/2), hvorav sistnevnte er størst.

Gårdsnavnet kan følge av det norrøne uttrykket *vá*, som kan bety *avsides* eller *avkrok*, men også *hjem* eller *tilholdssted*. Den første betydningen vil godt beskrive gårdens beliggenhet i forhold til både sognets yttergrenser og geografien, mens den andre vil samsvare med gårdens formål. En annen teori, fremmet av Albert Kjær, er at navnet følger av det norrøne mannsnavnet *Vaði*. Sistnevnte er basert på at en av nabogårdene heter Marigård, og at forstavelsen i navnet kan følge av et personnavn. Gårdsnavn som ender på *-gård/-gard* ble gjerne anlagt i kristen tid, men man regner allikevel med at denne gården opprinnelig er en god del eldre enn kristningen av landet og derfor kanskje kan ha hatt et annet navn tidligere. Vågård nevnes imidlertid ikke i skriftlige kilder før i 1528 (NRJ. IV 373).

Vågård er ellers helst kjent som området for den tragiske hendelsen som fant sted der den 22. august i 1926; de såkalte lensmannsmordene på Vågård.

## Vågårdsgrenda
Vågård er også ei lita grend, som ofte har blitt regnet til Ytre Ådal, fordi den ligger i nær tilknytning til Hensmoen, som for det meste tilhørte dette distriktet, men Vågårdsgrenda med byggefeltet på **Sørflaten** (Sørflatveien) tilhørte opprinnelig Haug kirkesogn (nå Ullerål kirkesogn) og lå i tidligere Norderhov herredskommune, nå Ringerike.

Stedet ligger nordøst for europavei 16 og strekker østover mot Eggemoen. Tilkomst til området går enten via avkjøringen til Hensveien (via Nymoen) og så følge Nymofaret og Nymobakken, eller fra E16 via avkjøringen til Hensmoveien og via Nymobakken, hvoretter Vågårdsveien fører inn til området i ei bru over E16. Sørflaten er et mindre byggefelt som ligger lengst vest i grenda og kloss inntil E16 ved avkjøringen til Hensmoen.

## Se også
* Liste over gårder i Ringerike

## Referanser
Finn Aasheim

**Finn Aasheim** (født 16. april 1946, død 8. april 2008 i Oslo) var redaktør for *[[Klassekampen]]* i avisens tidlige periode. 

Aasheim tok examen artium på Grefsen gymnas i 1965, og ble etterhvert med i Grefsen-Sinsen SUF. Aasheim ble tidlig involvert i arbeidet med avisen *Klassekampen*. Fra avisens andre nummer i 1969 til det fjerde nummeret var han redaktør sammen med Anders M. Andersen. Etter så å ha vært redaktør alene en stund utgjorde han et redaktørteam sammen med Sigurd Allern, inntil Allern tok over sommeren 1970. Redaktørarbeidet i *Klassekampen* innebar på den tiden også deltagelse i alle produksjonsledd, i distribusjon og salg.

Som nyutdannet samfunnsviter ble Aasheim i 1970 ansatt i Helsedirektoratet. Fra 1972 var han involvert i arbeidet for mennesker med psykiske lidelser, og hadde frem til sin død flere tillitsverv og lederstillinger, som kontorsjef i Statens helsetilsyn og fungerende avdelingsdirektør i avdeling for psykisk helse i Sosial- og helsedirektoratet. Aasheim var fra 1988 til sin død med i rådgivende komité for prinsesse Märtha Louises fond. Han var dessuten sentral i gjennomføringen av *Opptrappingsplanen for psykisk helse* (1999–2008).

Finn Aasheim var sønn av Normann Anker Aasheim og Eva Stubberud (*«Mor Soon»*). Han var gift med Anne Steigan, og svoger til Pål Steigan.

## Kilder
* Sigurd Allern/Jon Michelet – Nekrolog i Klassekampen, 14. april 2008
* Bjørn-Inge Larsen og Ellinor F. Major (Helsedirektoratet), Anne Kari Lande Hasle og Andreas Disen (Helse- og omsorgsdepartementet) – Nekrolog i Aftenposten, 17. april 2008.
Fossbakk

**Fossbakk** er et norsk slektsnavn og etternavn. Det er 150 personer i Norge som har Fossbakk som etternavn (desember 2010). Navnet er etter alt å dømme satt sammen av ordene «foss» (vannfall, brusende vannmengde) og «bakk» (terrengskråning).

## Referanser
Veienmoen

**Veienmoen** eller **Høyby**, av og til også referert til som «Tatermoen», er både et eldre villaområde som ligger på en platålignende grusmorene (en mo på et høydedrag) mellom Randsfjordbanen i sør, Hønefoss i øst, og Bergensbanen i nord, og et byggefelt for det meste bestående av firemannsboliger. Veiene som fører rundt inne på byggefeltet har også adresse Veienmoen. Moen tilhørte opprinnelig de gamle storgårdene Sørum (gnr. 47), Veien (gnr. 49) og Kvernbergsund (gnr. 45).

Fra gammelt av ble Veienmoen (eller en del av den) også kalt Tatermoen. Dette henger sammen med at taterfolk ofte tok tilhold vest på moen sommerstid, der byggefeltet Veienmoen finnes i dag.

Veienmoen har gangavstand til sentrum i Hønefoss og ligger i tidligere Norderhov kommune, nå del av storkommunen Ringerike.

Veier som fører inn til området er Ringveien, Vinteroveien og Riperbakken. Alle disse veiene fører fram til Høybyveien, som krysser på langs over Veienmoen, fra vest mot øst. Høybyveien ender opp i det området på Veienmoen som opprinnelig het Høyby. Andre veier på Veienmoen er Vestliveien (som fører ned i et lavereliggende område som lokalt har blitt kalt *Oladalen*, like over Storskjæringa på Bergensbanen), Jordbruveien og Furulundveien, som alle er blindveier. Vinterroveien er delt. En del av den går ned på et lavereliggende platå der Furulundveien begynner, og ender opp i en lite område som lokalt har gått under navnet *Busebakk*.

Veienmoen har tradisjonelt hørt inn under den gamle storgården Veien, og sokner således til Veien skole og Norderhov prestegjeld.

## Se også
* Veienmarka
* Helgeshaugen
* Helgesbråten
* Hvelven
* Tolpinrud
Slieve League

**Slieve League** (irsk: *Sliabh Liag*, «Steinsøylefjellet») er bratte klipper på kysten av Atlanterhavet i grevskapet Donegal i Irland. Med sine 601 meter  har den de nest høyeste havklippene i Irland etter Croaghaun på øya Achill, og noen av de høyeste klippene mot havet i Europa. 

## Sammenligning av de høyeste klippene

Klippene ligger på vestkysten av Donegal, ut mot Atlanterhavet mellom landsbyene Carrick og Malin Beg. De regnes som en av viktigste severdighetene i denne regionen.  Slieve League omtales ofte i turistbrosjyrer som de høyeste klippene i Europa. Dette er imidlertid ikke korrekt, ettersom både klippene på Achill i Irland, Enniberg på Færøyene og klippeformasjoner i Skandinavia er høyere.

## Klippenes skytshelgen
Beskyttet av en halvsirkelformet steinmur, er det en falleferdig steinbygning i form av en bikube og ruinene av et kapell på toppen av stupet. Dette er eneboerhytte som tilhørte helgenen Áed mac Bricc (død 589). Han regnes også som skytshelgen for klippene.

## Ankomst
Slieve League blir ofte fotografert fra et synspunkt kjent som Bunglass. Det kan nås ved hjelp av en smal vei som går fra Teelin. De siste kilometerne av denne ruten er bygget langs et stup og omfatter flere steder der den svinger av fra toppen ved en stigning.

## Litterær omtale
Naturforskeren Robert Lloyd Praeger fra Belfast skrev i 1939:

## Referanser


## Eksterne lenker
Kirsten Storms

**Kirsten Renee Storms** (født 8. april 1984 i Orlando i Florida) er en amerikansk skuespiller. Da hun var liten gikk hun på teaterskole for barn, og i en alder av fem år ble hun oppdaget av en talentspeider. Hun begynte sin karriere med å spille inn reklamefilmer. Hun sier selv at hun alltid har visst at hun ville bli skuespiller. John Grisham er hennes yndlingsforfatter.

Kirsten tok over rollen som Belle Black i serien I gode og onde dager 5. august 1999, og forlot serien i 2004. I 2005 fikk hun rollen som Maxie Jones i dagsåpen General Hospital. I 2008 ble hun gjenforent med sin gode venn som også tidligere hadde spilt i I gode og onde dager, Jason Cook i General Hospital.

Høsten 2011 ble hun sykmeldt, og skulle returnere igjen i februar 2012. Dessverre ble hun lengre borte enn det som var planlagt og hun ble erstattet på permanent basis. 
Det ble bekreftet at hun lider av alvorlig tilfelle av endometriose, og det var derfor hun hadde vanskeligheter med å konsetrere seg foran kamera.

## Filmografi (utvalg)
* Kim Possible
* 7th Heaven
* Zenon, girl of the 21st Century
* Clubhouse
* Sing me a Story With Belle
* Movie Stars
* Any Day Now
* Second Noah
* Love Letters
* Johnny Tsunami
* The Trojan Horse
* The Cape
* Zenon: The Zequel
* Days of our lives

## Priser og nominasjoner
**Priser vunnet:**
* Soap Opera Digest Award (2001) 
* Young Artist Award (2002)
 
**Nominasjoner:**
* Young Artist Award (2000)
* Young Artist Award (2001)
* Soap Opera Digest Award (2003)
* Soap Opera Digest Award (2005)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Håndkledagen

**Håndkledagen** feires hver 25. mai for å minnes forfatteren Douglas Adams. Markeringen ble holdt første gang i 2001, to uker etter hans plutselige død den 11. mai, og har siden blitt en årlig hendelse. Fans bærer med seg håndkler hele denne dagen; en referanse til science fiction-komedien *[[Haikerens guide til galaksen]]*.

## Eksterne lenker
* 
*  Ikke glem håndkleet!  (Aftenposten)
*  Den internasjonale håndkledagen (NRK)
*  Håndkledagens nettside
*  Idéen blir foreslått
*  Galaxy Travelers Have Critical Tool on Display (National Public Radio, Los Angeles)
Jon Gjedebo

**Jon Grude Gjedebo** (1945–2025) var en norsk oppfinner og forretningsmann fra Jørpeland. Gjedebo er spesielt kjent for å ha utviklet fjernstyring av boreoperasjoner.

Gjedebo gikk på spesialskole på grunn av dysleksi/lesevansker. Han var elev ved Stavanger katedralskole. og utdannet seg som skipsingeniør. I 1986 etablerte han det Stavanger-baserte teknologiselskapet Hitec. I 1998 hadde Hitec-gruppen 887 ansatte, en omsetning på 1376 millionert kroner og et overskudd på 73 millioner. I år 2000 ble boredelen av Hitec solgt til det amerikanske oljeserviceselskapet National Oilwell.

Han ble tildelt en rekke utmerkelser og ble blant annet kåret til *Oilman of the Year* av Society of Petroleum Engineers (SPE) i 1998, Norgesvinner av *Ernst & Young Entrepreneur of the Year* i 2007., *Heritage Award-prisen* av den amerikanske oljemessen OTC og *Norges Tekniske Vitenskapsakademies ærespris* for utvikling og kommersialisering av det automatiserte boresystemet Cyberbase-teknologien i 2012.

## Referanser
André Støylen

**André Støylen** (født 1968) er en norsk næringslivsleder og tidligere politiker (H) som siden 2014 har vært administrerende direktør i Sparebankstiftelsen DNB.

## Liv og virke
Han ble politisk aktiv i tenårene og satt som formann i Møre og Romsdal Unge Høyre 1986–1988 og 1. nestleder i Unge Høyres sentralstyre 1990–1992. Han var ansatt som generalsekretær 1992–1994 og deretter valgt til leder i Unge Høyre 1994–1996. I 2000 var han engasjert som aksjonsleder i TV-aksjonen for SOS-barnebyer.

Støylen var statssekretær for statsråd Børge Brende i Miljøverndepartementet 2001–2002, Oslos byråd for finans og utvikling 2002–2007 og nestleder i Oslo Høyre 2006–2008.

Støylen har arbeidet for blant andre Geelmuyden.Kiese, Icon Medialab, McKinsey & Company og Ringnes; han var økonomidirektør i Norges Røde Kors 2009–2013 før han i 2014 tiltrådte som administrerende direktør i Sparebankstiftelsen DNB. I 2016 ble han styreleder i mediekonsernet Amedia, etter at Sparebankstiftelsen DNB kjøpte aksjemajoriteten i selskapet. Han har også vært styreleder i LHL-klinikkene 2012–2014, styreleder i Boligbygg Oslo, styremedlem i Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design 2008–2013 og nestleder i representantskapet i Norges Bank 2014–2015.

Støylen er utdannet siviløkonom fra BI fra 1995.

## Samfunnsbygger

Støylen var sentral i arbeidet med å sikre norske lokalaviser i en stiftelse med langsiktig perspektiv. Amedia, som før het A-pressen, var en periode eid av det britiske selskapet Mecom og måtte betale utbytte til britiske eiere. I 2016 bidro Støylen til at Sparebankstiftelsen DNB hvor han var styreleder kjøpte Amedia og opprettet Amediastiftelsen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kilemoen

**Kilemoen** er en stor breelvavsetning etter siste istid som ligger i tidligere Norderhov herredskommune langs vestbredden av Ådalselva, på grensen mot det sørvestre Ytre Ådal og like nord for Begnamoen i Ringerike kommune i Buskerud. Adkomst går via avkjøring fra europavei 16 ved Follum, like nord for Heradsbygda. Området preges av en mo kledd med boreal barskog og lyng. Den inkluderer dessuten et industrifelt, Ringerike vannverk, et pukkverk og et grustak med store reserver.

## Kile

Kilemoen har navn etter den gamle storgården **Kile** (gnr. 51) som ligger langs Kilealleen, like nord for den gamle storgården Follum og rett sør for Kilemoen. Kilealleen utgjorde imidlertid tidligere nedre del av den gamle ferdaveien mot Vestre Ådal. Kile kan opprinnelig være den eldste av de to storgårdene, men Kile er i dag delt i Kile (gnr. 51/1) og Østre Kile (gnr. 51/2). Av skattemanntallet for fogderier i Opplandene under Akershus len i 1528 (*NRJ IV s. 147*) går det fram at *Helge i Kile* (nevnt som *Helig i Kyler*) måtte ut med *1 lod sølv* i gjengjerdsskatt. Det betyr at gården da var en fullgård. Kile tilhører tidligere Heradsfjerdingen i Norderhov og grenser i nord mot Rognerud (gnr. 280) i Ytre Ådal.

Like nord for Kile ligger også bygdeborgene «Ormekula» og «Slotteberget» på hver sin lille bergtopp i Raukleiva, like nordvest for Kilebakken. Dette er to parallelt liggende forhistoriske forsvarsanlegg som kun er adskilt av ei 30–40 meter bred kløft. Begge dateres til jernalderen og knyttes gjerne opp til det store gravfeltet på Veien og urgården Ve i Heradsbygda. Størrelsen på gravfeltet, som også er synonymt med Buskerud fylkes 1000-års sted, mer enn antyder at området må ha vært et betydelig maktsentrum i fordums tid.

## Øvre og Nedre Kilemoen
Industriområdet på Kilemoen er delt i øvre og nedre Kilemoen. Grusforekomsten, som ligger på **Øvre Kilemoen** og utnyttes kommersielt, utgjør cirka 125 millioner m³, hvorav cirka 22 millioner m³ er utnyttbart. Den er dermed den tredje største (utnyttbare) forekomsten på Ringerike, etter Eggemoen (298/94 millioner m³) og Hensmoen (86/23 millioner m³). På Øvre Kilemoen ligger også et grunnvannsreservoar (dødisgrop) med i alt 6 grunnvannsbrønner som utnyttes kommunalt som drikkevannskilde for befolkningen i Ringerike. Kilemoen vannverk eies av Ringerike vannverk og dekker cirka 80 prosent av det kommunale drikkevannsbehovet. Det moderne vannverket forsyner cirka  innbyggere, men har kapasitet til å forsyne opp til .

På **Nedre Kilemoen** ligger det en lang rekke mindre industri- og tjenestebedrifter på hver side av Follummoveien, som fører inn på industriområdet .

## Se også
* Kaldbekk, naturlig vannkilde med lange tradisjoner
* Gårder i Ringerike

## Referanser
Sørumsmarka

**Sørum** (gnr. 47) og **Sørumsmarka** (av norr. *Suðrheimr*) ligger i tidligere Norderhov kommune, nå del av storkommunen Ringerike. Motorisert tilkomst til området går via Ringveien og Sørumsgata, som det er avkjøring til ved sørenden av Skjæringsbrua.

## Sørumgårdene
Sørumgårdene ligger på et høydedrag i området like vest av E16, der landskapet preges av kornproduksjon. Dette var opprinnelig én stor gård, men den er for lengst delt i flere bruk, hvorav fem i dag er selvstendige gårdbruk av en viss størrelse. Første gang Sørum nevnes i skriftlige kiler er i NRJ. IV 237 i 1528, i forbindelse med gjengjerden. Da ble *Ketil paa Sorlinn* ført opp med å ha betalt gjengjerden med malt (jfr. sidene 146, 237 og 580 i bind IV). Videre er gården nevnt i 1542, 1578, 1604, 1617, og 1723.

Sørum (gården sør for...) har fått gårdsnavnet sitt etter urgårdens beliggenhet, i dette tilfellet sannsynligvis Ve. Området er kjent for å ha vært et maktsenter som har preget Ringerike i over , for cirka  siden, og på motsatt side av E16 ligger Hringariki Kulturminnepark, som er kommunens og Buskerud fylkes tusenårssted. Bergensbanen krysser også igjennom dette landskapet, og i tidligere tider var Sørumtoppen en holdeplass for folk som bodde her.

Sørum tilhører de såkalte *heim-gårdene* og er svært gammel (før vikingtid) i sin opprinnelige form, men den har blitt delt flere ganger og består i dag som fem større gårdsbruk. **Søndre Sørum** nord (gnr. 47/1) utgjør cirka ; **Søndre Sørum** sør (gnr. 47/2) utgjør cirka ; **Østre Sørum** (gnr. 47/3) utgjør cirka ; **Nordre Sørum** (gnr. 47/4) utgjør cirka ; og **Branddalen** (gnr. 47/5) utgjør cirka .

Nordre Sørum (bnr. 4–5) ble solgt i 1757 og delt i 1793. Slik oppsto Nordre Sørum (bnr. 4) og Branddalen (bnr. 5). Søndre Sørum (bnr. 1–2) ble delt i skjøte av 27. april 1847, mellom to arveberettigede brødre. Slik oppsto Søndre Sørum nord (bnr. 1) og Søndre Sørum sør (bnr. 2).

## Sørumsmarka
Sørumsmarka er et jordbruksområde som består av et skogs- og åkerlandskap som strekker seg langs riksvei 7 fra Sandaker bru i Ytre Soknedalen til avkjøringen mot Hokksund og riksvei 35 langs europavei 16. Området innbefattet opprinnelig landskapet øst for Sogna, sør for Ve (gnr. 54), vest Veien (gnr. 49), og nord for Prestegaarden (gnr. 42) (Styggedalskrysset) i Ringerike kommune. Opprinnelig tilhørte også den vestligste delen av Veienmoen (området mellom Storskjæringa, Ringveien, Høybyveien og Vestliveien), det aller meste av Tolpinrud (unntatt toppen over Hvelven) og nær halve **Sørmoen** (lokalt gjerne kalt **Bærengsletta**), områdene vest for Askveien, Sørum. Det meste har trolig vært skogkledd mark, og navn som Tolpinrud antyder at det kan ha vært furuskog (*Pinus sylvestris*).

## Se også
* Liste over gårder i Ringerike

## Referanser
Tolpinrud

**Tolpinrud** er et eldre villaområde i Ringerike kommune i Buskerud, tidligere med tilnavnet «Myggbukta». Stedet ligger vest for Hønefoss på begge sider av Askveien, den gamle bygdeveien fra Hønefoss mot Vikersund, nå en strekning på riksvei 35. Det er gangavstand inn til sentrum av byen. 

Boligfeltet har navn etter et tidligere småbruk på stedet hvor det ble drevet håndverk. Navnet antas å komme fra tollepinnene som kunne lages av de tyririke furuene i de tørre sandbakkene på stedet. «Tolpinrud»-huset fra midten av 1800-tallet finnes i Tolpinrudveien 21. Området ble utbygd fra omkring 1920 til slutten av 1970-tallet. Hovedvekten av husene ble bygd av sjølbyggere i åra like før og etter andre verdenskrig.
 

Her ligger Tolpinrud Stadion Tolperud Idrettslag ble etablert illegalt i 1944, og gikk i 1991 inn i Hønefoss Sportsklubb. Feltet dekkes av Tolpinrud vel, etablert 1941, som tidligere drev eget vannverk. Tolpinrud dagligvare er nedlagt.

Området begrenses av Randsfjordbanen i nord, Storelva i øst, og E16 i vest. Tolpinrud ligger i tidligere Norderhov kommune og sokner til Eikli skole og Norderhov prestegjeld.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Her vi bor - Tolpinrud
Kai Henriksen

**Kai Henriksen** er navnet til flere personer:

*Kai G. Henriksen, Tidligere leder av Unge Høyre og adm. direktør i Vinmonopolet
*Kai Henning Henriksen, Høyre-politiker og ordfører i Rana (2011–2015)
*Kai Krüger Henriksen, (f. 31. mars 1951) tidligere konserndirektør for kommunikasjon/informasjon i Veidekke
John Lee Hooker

**John Lee Hooker** var en blues-musiker og gitarist som regnes for en av de viktigste personene i rockens tidlige historie.

På 1940-tallet begynte han og andre musikere å lage sin musikk som ble kjent som 40-tallets rhythm & blues. I 1980 ble Hooker valgt inn i Blues Hall of Fame.

## Diskografi

* *No Shoes*, 19??  
* *Original Folk Blues*, (1948–1954) 19?? 
* *How Long Blues*, 19?? 
* *Boogie Man*, 1952 
* *I'm John Lee Hooker*, 1959 
* *The Folk Blues of John Lee Hooker*, 1959 
* *Burning Hell*, 1959 
* *Travelin*', 1960 
* *That's My Story*, 1960 
* *House Of The Blues*, 1960 
* *John Lee Hooker Sings The Blues*, 1961
* *The Folklore of John Lee Hooker*, 1961
* *Don't Turn Me From Your Door*, 1962
* *Burnin*', 1962 
* *Solid Sender*, 1963
* *On Campus*, 1963 
* *The Big Soul of John Lee Hooker*, 1963
* *Concert At Newport*, 1964
* *It Serves You Right To Suffer*, 1966
* *The Real Folk Blues*, 1966 
* *Urban Blues*, 1967
* *Live At The Cafe Au Go-Go*, 1967
* *Simply The Truth*, 1968
* *Moanin' And Stompin' The Blues*, 1970 
* *Endless Boogie*, 1970 
* *Hooker 'n' Heat*, 1971,
* *Coast To Coast Blues Band*, 1971 
* *Never Get Out Of These Blues Alive*, 1972
* *Detroit Special*, 1972 
* *Boogie Chillun*, 1972 
* *Mad Man Blues,* 1973 
* *Free Beer and chicken*, 1974
* *The Cream*, 1978 
* *That´s Where It´s At!*, 1979 (1969)
* *Sad And Lonesome*, 1979 (1961)
* *Get Back Home*, 1988 (1969)
* *John Lee Hooker* – Alone, 1989
* *The Healer* (Grammy), 1989 
* *Live At Sugarhill vol.1&2*, 1990 (1962)
* *The Ultimate Collection*, (1948–1990) 1991 
* *More Real Folk Blues / The Missing Album*, 1991 (1966)
* *Mr. Lucky* (Grammy), 1991 
* *Introducing John Lee Hooker*, (1951–1971) 1991 
* *The Complete Chess Folk Blues Sessions*, 1991 (1966)
* *The Country Blues of John Lee Hooker*, (1959) 1992 
* *Boom Boom* (Grammy-Nominasjon), 1992 
* *Urban Blues*, (1967–69)1993 
* *Everybody's Blues*, (1950–1954) 1993
* *The Healer* (1989) (Grammy, re-utgivelsen av remastered Etikett Mobile Fidelity Sound Lab (MFSL) en 24 karat Gull CD), 1994  
* *Legendary Modern Recordings*, (1948–1954) 1994
* *Whiskey & Wimmen*, 1995 
* *Chill Out* (Grammy), 1995
* *Alternative Boogie*: Early Studio Recordings, 1948-1952 1995 
* *Jealous*  (Grammy), 1996 (1986) 
* *Hooker & The Hogs*, 1996 (1965) 
* *Don't Look Back* (to Grammy), 1997 
* *The Best Of Friends*, 1998
* *The Golden Collection John Lee Hooker* 2CD, 2000 
* *John Lee Hooker 2CD Deluxe Edition*; Dejavu Retro Gold Collection, 2001 
* *John Lee Hooker 2CD Luxury Edition*, 2003
* Face to face, 2003 
* *Blues is the Healer* 10CD, 2005 
* *Chill out* (Remaster), 2007 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Eikli skole

**Eikli skole** er en nedlagt barneskole i Hønefoss, som hadde ca. 200 elever fordelt på 7 klasser. Skolen, som ble grunnlagt i 1914, ligger i tidligere Norderhov kommune, ved grensen mot Hønefoss langs Storelva og Osloveien på Eikli, rett sør for Kvernbergsund bru og like ved Ringerike rådhus i Ringerike kommune. Skolen hadde ca. 30 ansatte og har vært utbygd flere ganger.

Skolen ble nedlagt i 2019, og elevene ble overført til den nybygde Benterud skole.

Eikli hadde et skolekorps med ca. 30 medlemmer i Ringerike kommune. 

## Bildegalleri

Eikli skole Hønefoss - interiør 06.jpg|Interiør
Eikli skole Hønefoss - interiør 05.jpg|Interiør
Eikli skole Hønefoss - interiør 04.jpg|Interiør


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tinghaug

**Tinghaug(en)** er et stedsnavn som finnes flere stedet i Norge. Navnet henspiller på at det ble benyttet tingsted i tidligere tider

## Stedsnavn i Norge
* Tinghaug (Klepp)
* Tinghaug (Nøtterøy)
*Tinghaugen på Frosta, der Frostatinget holdt til.
Alfio Basile

**Alfio Rubén Basile** (født 1. november 1943 i Bahía Blanca), kjent som «Coco», er en argentinsk fotballtrener, tidligere spiller. Fra september 2006 ble han utpekt til trener for , da han etterfulgte José Pékerman.

Han trente også Argentina i perioden 1990&ndash;1994.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nevado Huascarán

**Nevado Huascarán** er et fjell i Peru i Sør-Amerika som måler 6&nbsp;768 meter over havet. Det er det høyeste fjellet i Peru og det fjerde høyeste i Sør-Amerika. Det ligger i Huascarán nasjonalpark i Andes i Ancash-regionen i det nordlige Peru. 

Huascarán er et fjellmassiv med tvillingtopper; en nord- og en sørtopp. 

## Oppstigninger
Den nordlige toppen har flest oppstigninger. Et klatrelag med A. S. Peck, R. Taugwalder og G. zum Taugwald var de første som nådde nordtoppen den 2. september 1908, mens P. Borchers, W. Bernhard, H. Hoerlin, E. Hein og  E. Schneider var de første på sørtoppen den 20. juli 1932.

I mai 1970 skjedde en naturkatastrofe ved Huascarán da et snø- og steinskred utslettet byen Yungay med over 20&nbsp;000 innbyggere. Skredet ble utløst av et stort jordskjelv som ellers gjorde mye skade i det nordlige Peru.

## Eksterne lenker
* 
* Nettstedet Andeshandbook om Huascarán 
* Huascarán i Yungay, Peru
* Ascenciones al Huascaran, Peru
Chris Boardman

**Chris Boardman** (født 1968) er en tidligere engelsk syklist. Han ble den første verdensmester på tempo i 1994 og tok gull på 4000 m forfølgelsesritt i OL i Barcelona og bronse på tempo under OL i Atlanta.

Han var kjent som en meget dyktig temposyklist gjennom hele karrieren, og fikk kallenavnet *Mr Prologue* etter seire i prologer og tempoetapper i store etapperitt.
Boardman har også blitt kritisert for å være en temposyklist som ikke kan klatre, noe han beviste med mange svake opptredener i Tour de France.

## Eksterne lenker
*
Marzio Bruseghin

**Marzio Bruseghin** (født 15. juni 1974 i Conegliano) er en italiensk landeveissyklist. Blant hans største meritter er seieren på den tunge bakketempoen på den 13. etappen under Giro d'Italia 2007, og den 10. etappen i Giro d'Italia 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Offisiell personlig hjemmeside
Osloveien (Ringerike)

**Osloveien** (1–161, 2–134) er veien mellom Hønefoss og grensen til Hole kommune. Veien begynner ved Kvernbergsund bru og passerer over Eikli opp til Hvervenkastet, der den den blir synonym med europavei 16 fram til kommunegrensen. Der skifter veien navn til Holeveien. Holeveien går siden over til å hete Ringeriksveien ved fylkesgrensen mellom Buskerud og Akershus.

## Bildegalleri

## Se også
* Hønefoss videregående skole

## Referanser
Matti Rönkä

**Matti Rönkä** (født 1959 i Kuusjärvi i Norra Karelen i Finland) er utdannet journalist og ansatt som nyhetssjef for finske Yleisradion TV1 og forfatter.

Rönkä har skrevet seks kriminalromaner. Med romanen *Ystävät kaukana* (ikke oversatt til norsk, tittelen betyr *Langt fra venner*) vant han Glassnøkkelen 2007 for beste nordiske kriminalroman. Boken vant også Vuoden johtolanka ("Årens ledetråd") -prisen 2006 for beste finske kriminalroman. 

Rönkäs fiktive faste etterforsker er Viktor Kärppä, en av de russiskfødte etterkommere av finner bosatte i Ingermanland som under president Mauno Koivisto ble gitt finsk statsborgerskap. Kärppä er en ufrivillig privatdetektiv, en bygningsentrepenør og fikser fra Helsingfors som på grunn av sin bakgrunn som innvandrer østfra og tidligere spesialsoldat i den russiske armeen kommer i berøring med østblokk-kriminalitet.

## Bibliografi
* *Tappajan näköinen mies* &ndash; kriminalroman (2002) *Med mord i blikket* 2010
* *Hyvä veli, paha veli* &ndash; kriminalroman (2003)
* *Ystävät kaukana* &ndash; kriminalroman (2005)
* *Isä, poika ja paha henki* &ndash; kriminalroman (2007)
* *Tuliaiset Moskovasta* &ndash; kriminalroman (2009)
* *Väärän maan vainaja* &ndash; kriminalroman (2011)

## Referanser
Altum

**Altum** kan sikte til:

* Altumskalare, en søramerkansk ferskvannsfisk
* Skalare fra Peru kalles noen ganger for *Peru-altum*
Rover 800

**Rover 800**-serien kom på markedet i 1986 og var det første resultatet av samarbeidet mellom Honda og Rover. Honda hadde bruk for en større bil enn Accord på det amerikanske markedet, og Rover hadde lite penger til
å utvikle en helt ny modell, så da ble samarbeidet innledet. Rover produserte sin 800-serie som erstatter for SD1 og Honda startet sin produksjon av Legend.

Bilene hadde samme plattform, men var ganske ulike å se til. Bilene hadde samme V6-motor, men Rover hadde sin egen firesylindrede motor på 820-modellen. Interiøret var veldig forskjellig, men i karosseriet kan en se en viss likhet.

De første modellen med V6 motor hadde ett sylindervolum på 2500&nbsp;ccm (Rover 825), disse motorene hadde lavt dreiemoment i bunn og ble derfor erstattet av en oppboret modell med 2700&nbsp;ccm som kom i 1988 (Rover 827).
Interiøret i disse bilene hadde mye av de engelske tradisjonene i seg, trepaneler og skinnseter ga en eksklusiv atmosfære. 

I Norge er disse bilene sjelden vare, det ble solgt noen biler på åttitallet, de fleste i 1988. Her hjemme var det stort
sett 820si og 827si som ble solgt. Det ble også solgt noen 820 sterling, men disse var dyre her i landet, 827-modellen kostet ca. 400&nbsp;000&nbsp; og 820-modellen ca. 300&nbsp;000&nbsp;kr i 1988.

De første modellene (MK1) hadde mye problemer en del problemer. Rust og problemer med elektronikken (fra Lukas) bidro til å gi bilen et dårlig rykte. I USA ble bilene solgt som Sterling og ikke Rover, men det hjalp lite. Både i Norge og USA stoppet salget opp etter få år og ble aldri solgt igjen.

I 1992 kom det en ny utgave av 800 serien, den var basert på den gamle MK1 modellen, men med litt rundere former og ett oppgradert interiør. Understell, dører, V6 motor og det meste av interiøret var det samme. Det som ble endret var fronten og bakparten, ny midtkonsoll og ny 4 sylindret motor med og uten turbo.

MK2-modellen hadde mye bedre kvalitet, mye bedre elektronikk og nesten ikke rustproblemer, men ble aldri solgt ny i Norge. Det finnes noen privatimporterte MK2-modeller i Norge, men på landsbasis er det ikke mer enn ca. 10 eksemplarer.

Det ble også lansert en coupemodell i 1992, for å vise at at Rover kunne lage eksklusive biler. Designen var bra og
interiøret var meget eksklusivt, men kjøreegenskapene var ikke på høyde med de beste, så det ble en bil for de spesielt interesserte (kun noen få tusen ble produsert).

Mk2-modellen hadde frem til 1996, 2,0-liters firesylindrede motorer med 136&nbsp;hk, 180&nbsp;hk og 200&nbsp;hk og V6-utgave med 170&nbsp;hk (Honda Legend-motor).

I 1996 fikk 800 serien en liten ansiktsløfting med nye motorer, oppgradert interiør, hellakkert listverk og oppgradert elektronikk. En ny V6-motor produsert av Rover ble introdusert, denne hadde 2500&nbsp;ccm og 175&nbsp;hk (finnes i dag i Rover&nbsp;75).

Rover 800-serien ble produsert fra 1986 til 1999, da den ble erstattet av Rover 75.

## Eksterne lenker
* Side om historien til Austin Rover
* diskusjonsforum om Rover 800
Dan Waern

**Dan John Rune Waern** (født 17. januar 1933) er en tidligere svensk friidrettsutøver.

Under OL 1960 i Roma kom Waern på fjerdeplass på 1500 meter. Under EM 1958 i Stockholm tok han sølvmedalje på den samme distansen. 

I 1957 ble han den første svenske utøveren som løp drømmemilen, det vil si en engelsk mile (1609,4 meter) på under fire minutter. Dette året ble han tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje.

I årene 1958&ndash;59 satte Waern tre verdensrekorder på den ikke-olympiske distansen 1000 meter, den siste rekorden var på 2.17,8. Waerns bestenotering på 1500 meter var 3.38,6 (1960). 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jane Cederqvist

**Jane Cederqvist** (født 1. juli 1945, død 15. januar 2023) var en svensk svømmer. 15 år gammel tok hun sølv på 400 m fri under OL 1960 i Roma.

Hun fikk tilnavnet «Silver-Jane» i svenske medier, og ble tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje i 1960. Allerede året etter la hun opp, 16 år gammel.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
La Maddalena

**La Maddalena** er en by og kommune på øya med samme navn. Byen ligger nord på Sardinia, og er en del av provinsen Sassari.

Byen ligger 2&nbsp;km fra den nordøstlige kysten av Sardinia, like ved Bonifaciostredet, som skiller Sardinia og Korsika.

Som øyenes viktigste by har La Maddalena ofte vært åsted for viktige militære hendelser. Piemonteserne okkuperte byen i 1767, og Benito Mussolini ble holdt som fange her 139 år senere, før han ble flyttet til *Campo Imperatore*.

## Historie
Det er kjent fra arkeologiske spor at øya har vært bosatt siden forhistorisk tid, men den skriftlige historien begynner med Romerriket. Øya var et stridsemne mellom republikkene Pisa og Genova på 1100-tallet og ble senere forlatt kun for å bli kolonisert på nytt av saubønder fra Korsika og senere av de første bosettere fra Sardinia på 1500-tallet.

La Maddalena har gjennomgått mange nevnendringer. Romerne kalte øya for Ilva, Fussa og Bucina, og middelalderen var øya kjent som Bicinara før den til sist fikk sitt katolske navn Santa Maria Magdalena på 1500-tallet. Etter det ble den endelig kjent som La Maddalena.

Dets lokalisering ved Bonifaciostredet hvor det går mye skipstrafikk har gitt øygruppen militær betydning. I 1793 ble den bombardert av franske revolusjonsstyrker under ledelse av en ung Napoléon Bonaparte. I 1803 etablerte britiske admiral Horatio Nelson en marinebase under 1804-blokaden av Toulon, og i 1887 etablerte den kongelige italienske marine (Regia Marina Italiana) sin marinebase der. I 1973 opprettet NATO sin marinebase.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 3D-fotografier av La Maddalena
Sorocaba

**Sorocaba** er en by og kommune i delstaten São Paulo i sørøstregionen av Brasil.Byen har 517 000 innbyggere i selve byen og 565 000 innbyggere (2005) i hele kommunen. Sorocaba fikk bystatus i 1661. I dag er byen er et viktig industrisentrum i delstaten og har blant annet en omfattende metallindustri og celluloseindustri.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* http://www.wikimapia.org/#y=-23434545&x=-47459865&z=15&l=9&m=s&v=2/
Liste over Canadas generalguvernører

Liste over **[[Canadas generalguvernør]]er**.

Følgende har tjenestegjort som fungerende generalguvernører (*﻿Administrator of the Government of the Dominion of Canada / Administrateur du Gouvernement de la Puissance du Canada*) mens *andre* formelt sett har sittet i embetet:

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Fylkesvei 4514

**Fylkesvei 4514** går mellom Folkvord og Følhusholen i Sandnes.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 321 (Rogaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Sabine Ginther

**Sabine Ginther** (født 3. februar 1970 i Ehenbichl) er en tidligere, østerriksk alpinist.

Hun vant seks gull i junior-VM i alpint: kombinasjonen i 1987, super-G, storslalåm og kombinasjonen i 1988 og utfor og super-G i 1989. Seks gull er rekord i junior-VM-sammenheng. Den ble tangert av Henrik Kristoffersen i 2015.

I løpet av karrieren vant hun seks renn i verdenscupen (tre utforrenn, ett slalåmrenn og to kombinasjonsøvelser). I sesongene 1990/91 og 1991/92 gikk hun også til topps i sammendraget i kombinasjonscupen. 

I sesongen 1990/91 kom hun på andreplass sammenlagt i verdenscupen sammenlagt, bare slått av Petra Kronberger. Under VM 1991 kom hun på sjetteplass i utfor.

## Verdenscupseire

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Helge André Njåstad

**Helge André Njåstad** (født 1980) er en norsk politiker (FrP). Han har vært innvalgt på Stortinget fra Hordaland siden 2013. Før dette var Njåstad ordfører i Austevoll kommune 2003–2013.

Ved Stortingsvalget i 2025 ble han valgt for en ny periode fra Hordaland.

## Bakgrunn
Helge André Njåstad ble født 5. juni 1980 i Bergen som sønn av maskinsjef Olav Arthur Njåstad og mannskapsmedarbeider Ingrid Møgster Njåstad. Han gikk allmennfaglig linje ved Austevoll videregående skole 1996–1997 og Bergen Handelsgymnasium 1997–1999. Han var markedsmedarbeider i Austevoll forlag A/S 1999–2003 og overtok som daglig leder i 2003. Fra høsten samme år fikk han permisjon for å skjøtte ordførervervet.

## Politisk virke
Han har vært medlem av Austevoll kommunestyre siden 1999, medlem av Hordaland fylkesting 2003–2013 og medlem av fylkesutvalget 2011–2013. Etter at Fremskrittspartiet fikk 33,2 % av stemmene og inngikk et valgteknisk samarbeid med Senterpartiet og Kristelig Folkeparti, ble Njåstad valgt til ordfører som 23-åring i 2003. Samarbeidet ble videreført etter valgene i 2007 og 2011, da Fremskrittspartiet fikk henholdsvis 43,7 og 47,4 % av stemmene. I 2010 ble han leder i Fremskrittspartiets kommunalpolitiske utvalg, der han hadde vært medlem siden 2005. Han var formann i Austevoll FrP 2000–2003. Njåstad var dessuten varamedlem av Noregs Mållags sentralstyre 2007–2008.

Som leder av FrPs organisasjonsutvalg skal han gjentatte ganger ha diskutert sensitive saker med en tillitsvalgt for FrP som ikke er medlem av utvalget. Som en følge av dette trakk han seg fra alle tillitsverv i FrP i januar 2019.

I 2019 kom det frem at han reiste til Geilo i påsken 2016 på Stortingets regning. Han hadde med seg familien på turen og bodde på Dr. Holms hotell. Forutsetningen for reiseregningen var at holdt politisk relevante møter på Geilo. Sommeren 2016 var han på Støtvig Spa på Larkollen på Stortingets regning.

Njåstad har aksjer i flere oppdrettsselskaper (Mowi, Salmar, Grieg og Austevoll Seafood) og har sammen med blant annet selskapet Mowi engasjert seg mot forslag i 2022 mot grunnrenteskatt på oppdrettsvirksomhet.

### Stortingskomitéer
* 2020–2025 1. nestleder i Kommunal- og forvaltningskomiteen
* 2019–2020 Medlem av Arbeids- og sosialkomiteen
* 2017–2019 2. nestleder i Finanskomiteen
* 2013–2017 Leder av Kommunal- og forvaltningskomiteen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Hans Christian Andersen Airport

**Odense lufthavn** (ofte kalt *Beldringe lufthavn*) (IATA: **ODE**, ICAO: **EKOD**) er en flyplass i tettstedet Beldringe, nordvest for Odense. Flystripen ble bygd for militær bruk på 1940-tallet under den tyske okkupasjonen av Danmark. 

## Ruter og selskaper

## Kilder
* AIP Denmark: Odense – EKOD
* VFR Flight Guide Denmark: Odense – EKOD
* *Most of this article is based on the corresponding article on the Danish Wikipedia, accessed on 30 May 2006.*

## Eksterne lenker
* 
* Chart of the runway
*
Laure Pequegnot

**Laure Pequegnot** (født 30. september 1975 i Échirolles) er en tidligere, fransk alpinist.

## Karriere

Spesialdisiplinen til Peguegnot var slalåm. I denne disiplinen ble hun juniorverdensmester i 1994. Hun har hittil vunnet tre verdenscuprenn i slalåm, og gikk sesongen 2001/2002 til topps sammenlagt i slalåmcupen.

Under OL 2002 i Salt Lake City tok hun sølvmedaljen i slalåm. På grunn av skader og formsvikt oppnådde hun ikke like gode resultater de påfølgende sesongene. Under VM 2005 i Bormio var hun med på å vinne bronse for Frankrike i lagkonkurransen.

I februar 2007 kunngjorde Laure Pequegnot at hun la opp som alpinist.

## Resultater i verdenscupen i alpint

### Enkeltseire

### Sammenlagtplasseringer

## Eksterne lenker
* 
* Laure Pequegnots hjemmeside