Lord Byron

**George Gordon Byron**, 6. baron Byron, vanligvis omtalt som **lord Byron**, (1788&ndash;1824) var en engelsk poet og ledende figur i den romantiske bevegelse på begynnelsen av 1800-tallet. Blant Byrons mest kjente verker er de lange fortellende diktene *Don Juan* og *Childe Harold's Pilgrimage*, og det korte lyriske stykket *She Walks in Beauty*. Han er ansett som en av de store britiske poeter og har forblitt meget lest og innflytelsesrik.

I 1816 forlot han sitt hjemland etter en skandaleombrust skilsmisse, og vendte siden aldri tilbake. Han reiste østover i 1823 for å delta i den greske frihetskampen mot den osmanske undertrykkelsen av Hellas. Av den grunn er han blitt anerkjent av grekerne som en nasjonalhelt. Han døde av smittefeber i Messolonghi i en alder av 36 år. Selv om han reiste en privat hær og ikke fikk større innvirkning på krigen, var hans deltagelse og ikke minst for tidlige død, avgjørende faktorer for å gi den greske saken oppmerksomhet i Vesten. Han skrev på sitt hovedverk, den store samfunnssatiren *Don Juan* i årene 1819–1824, men rakk ikke å fullføre det helt.

Han var far til Ada Byron Lovelace, kjent for sin store matematiske innsikt og en pioner innenfor programmering av datamaskiner. Byrons kone og Adas mor, Annabella (Anne Isabella), var en begavet matematiker. Ekteskapet var ulykkelig og ble oppløst året etter at Ada ble født. Offentligheten sympatiserte med Annabella og Ada, og Byron forlot Storbritannia og kom ikke tilbake i live. Byron ble feiret og omtalt i sin levetid for sin aristokratiske utsvevelser, inkludert store gjeld, tallrike kjærlighetsaffærer, rykter om en skandaløs incestuøs forbindelse med sin halvsøster, og selvpåførte landflyktighet. Påstandene om forhold til halvsøsteren ble ikke bevist.

Som poet var Byron i all vesentlighet lyriker. Hans styrke lå i retorikkens fargeprakt, i de ypperlige naturskildringene og i tonegangenes mangfold som gjorde mulig for ham med lekende velbehag, bitende satire eller harmløs humor å gå fra den høyeste patos til den trivielle virkelighet. Hans figurer lider derimot av en viss ensformighet ved at de ligner mer eller mindre på hverandre, og er formet etter hans eget vesen. Mer mangfoldig er hans galleri av kvinner. Hans dramaer fungerer gjennom fortellingens prakt og dens tankeinnhold, mindre gjennom karakter og handling. Byron ble satt mer pris på i utlandet enn i England, noe som har sin årsak både i hans skarpe kritikk av de engelske samfunnsforholdene og at hans poesi ikke var perfekte. Særlig i begynnelsen ble det rettet kritikk mot hans teknikk, blant annet av Algernon Swinburne.

Byron ble født i London og vokste opp i Aberdeenshire. Ti år gammel arvet han godset Newstead Abbey og lord-tittel etter en grandonkel. Han var som unggutt betatt av Mary Ann Chaworth (1786-1832) arving til Annesley Hall som var nabogodset til Newstead Abbey. Hun giftet seg istedet med John Musters noe som ga opphav til navnet Charworth-Musters. Chaworth-Musters var på den tiden en av de mektigste i Nottinghamshire. Lord Byrons dikt «The Dream» omhandler hjemstedet i Nottinghamshire og Mary Ann.

Sommeren 1816 var Byron i Geneve sammen med John Polidori, Percy Bysshe Shelley, Mary Godwin og hennes stesøster Claire (Clara Mary Jane) Clairmont. Det var i selskap med disse i Villa Diodati ved Genevesjøen i juni 1816 at Mary Godwin (senere gift Shelley) fikk ideen til *[[Frankenstein]]*. Claire Clairmont og Byron var trolig elskere i England og hun ville fortsette forholdet. Clairmont ble gravid og fødte Allegra Byron i 1817. Clairmonts far var John Lethbridge og hennes stefar var William Godwin. Percy Bysshe Shelley og Byron kjente ikke hverandre før oppholdet i Geneve og ble etterhvert venner og fortrolige.

## Bibliografi (utvalg)

 
### Dikt
* *Childe Harold's Pilgrimage*, 1812–18
* *The Giaour*, 1813
* *She Walks In Beauty*, 1814
* *The Corsair*, 1814
* *Hebrew Melodies*, 1815
* *Parisina*, 1816
* *The Prisoner of Chillon*, 1816
* *The Dream*, 1816
* *Darkness*, 1816
* *Beppo*, 1818
* *[[Mazeppa (dikt)|Mazeppa]]*, 1819
* *Don Juan*, 1819–1823

### Skuespill
* *Manfred*, 1817
* *Cain*, 1821
* *The Two Foscari*, 1821
* *Sardanapulus*, 1821

### Tidsskrifter
* *English Bards and Scotch Reviewers*, 1809

### Byron på norsk
* *Childe Harolds pilgrimsferd. Første og annen sang*; gjendiktet av Geir Uthaug, 1995 
* *Don Juan*; gjendiktet av Geir Uthaug, 2 bind, Bokvennen forlag, 2006–09

;Byron i antologier og i utvalg:
* *Jødiske sange*; gjendiktet av Johan Halmrast, 1889
* *Byron kvæde*; ved Edvard Alme (parallell engelsk og norsk tekst), 1920 
* *Sivfløiten. Dikte av E.B. Browning, Byron, Shelley, Tennyson*; ved Karen Hanssen, 1930
* *Eldskrift. Dikt i utvalg av Lord Byron*, 1977 
* *Fyll mitt beger påny!, engelsk romantikk fra Burns til Byron i norske gjendiktninger fra Henrik Wergeland til idag*. Redigert av Geir Uthaug. 1990
* *Engelsk romantikk*. Redigert av Geir Uthaug. Lyrikkbokklubben, 2003.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Tekster av Lord Byron – Project Gutenberg
* The International Byron Society – fullstendig bibliografi mm.