Sylvain Luc

**Sylvain Luc** (1965–2024) var en fransk jazzmusiker (gitar).

Hans musikalitet, hans følelse for improvisasjon, hans virtuositet, og unike, tekniske ferdigheter med gitaren gav ham stor (men diskret) status som gitarist over hele verden, blant annet fra mange musikere han har spilt med.

Han turnerte regelmessig, men ga sjelden opptredener på høy-profilerte jazzfestivaler. Han var spesielt tiltrukket av duetter, men var også med i trioer (hans egne, pluss Trio Sud, og på turné i 2009 med Steve Gadd og Richard Bona) og mer sjelden med større grupper. Hans mest kjente verk er to album med Biréli Lagrène, som han turnerte med mange ganger. Han var ambassadør for Godin-gitarer fra 1993.

## Biografi
### Barndom og musikalske studier
Luc ble født i Bayonne i Frankrike som den yngste av tre brødre. Han studerte ved akademiet de Bayonne som barn, og mestret flere instrumenter, som gitar, cello, fiolin og mandolin. Hans to eldre brødre (Gérard, den eldste, som spilte trekkspill og Serge, som spilte trommer) var begge musikere som jevnlig spilte til ball. I en alder av fire år fikk han sine hender på en leketøysgitar med bare tre strenger, og fikk lov til å følge sine brødre på øving. Selv i så ung alder var han i stand til å spille nøyaktige akkorder. Som et resultat begynte han på turné med sine brødre for å spille til ball i ung alder.

Han var jevnlig i kontakt med andre musikere som del av et musikermiljø. En av dem var Joe Rossi (som lærte hans eldste bror Gérard å spille trekkspill). Han foreslo at han skulle lytte til (og gav ham et album av) Joe Pass (*Portretter av Duke Ellington*). Dette, og andre møter i foreldrenes hjem (særlig gitaristen Michel Ducau-Lucart, som tilbød ham hans første gitar), førte ham til å lytte til, og sette pris på, jazzmusikk.

I en alder av ni år han opptrådte for første gang på et album med sine brødre (*Elgarrekin*), og spilte i den første delen av en konsert av Joe Dassin med i en lokal gruppe. Han gikk også inn på konservatoriet i Bayonne. Mens gitaren var hans hovedinstrument, var det ingen kurs for gitar på konservatoriet, så han valgte å spille cello i stedet, og fikk sansen for klassisk musikk. Luc kommenterte at hans studie av cello hjalp ham å bygge styrke i fingrene, noe som var gunstig for gitarspillingen.

Tolv år gammel spilte han på det andre album med sine brødre, *Oinakarin*. Han ble også dyktig på andre instrumenter underveis, inkludert mandolin, fiolin og bass.

### Begynnelse av solokarriere
I en alder av 15 år dannet Luc et jazzband som het Bulle Quintet og fikk raskt anerkjennelse. To år senere, i 1982, ble han og hans gruppe valgt som vinner av den internationale festivalen i San Sebastian.

Han ble raskt den mest ettertraktet gitarist og bassist i den baskiske regionen, og begynte å turnere med jevne mellomrom. I 1985 møtte han Marie-Ange Damestoy og ble hennes gitarist, arrangør og komponist. To år senere, i 1987, ble de nominert av Printemps de Bourges.

### I Paris, og etterpå
I 1988 bosatte han seg i Paris og ble musikkarrangør, komponist og akkompagnatør til mange forskjellige franske og internasjonale musikere, inkludert Al Jarreau, Catherine Lara, Michel Jonasz, samtidig som han var bassist i Richard Galliano Trio.

Blant musikere han spilte med er Dee Dee Bridgewater, Michel Legrand, Erkan Oğur, Richard Bona, Steve Gadd, Biréli Lagrène, Renaud Garcia-Fons, Elvin Jones, Wynton Marsalis, Stéphane Belmondo, Manu Katché, Michel Portal, Bobby Thomas JR, Andy Sheppard, Jacky Terrasson, André Ceccarelli, Jean-Marc Jafet, Alain Caron, Didier Lockwood, John McLaughlin, Bernard Lubat, Lokua Kanza, Richard Galliano, Ivan Paduart, Steve Lukather, Keyvan Chémirani, Billy Cobham, Victor Bailey, Larry Coryell, Al Di Meola og Tommy Emmanuel.

I 2009 turnerte han over hele Europa med Steve Gadd og Richard Bona.

## Stil
Sylvain spilte for det meste fingerspill, selv på en stål-strengsgitar, og noen ganger med plekter, ofte byttet han teknikk i løpet av en låt.

Luc stemte noen ganger ned sjette (og femte) streng på gitaren (noen ganger en hel oktav under det normale), både for å etterligne en basslyd og for å akkompagnere seg selv i soloer.

## Diskografi
* 1993: *Piaïa*, solo album
* 1994: *Petits Déjà...*, med Louis Winsberg
* 1998: *Piaïa Naïa: Le Voyage Désiré*, med Francis de lyon
* 1999: *Nahia*, med sine brødre Serge (trommer) og Gérard (trekkspill)
* 1999: *Ameskeri*, med Stéphane Belmondo
* 1999: *Duet* (Dreyfus Jazz), med Biréli Lagrène
* 1999: *Sud* (Dreyfus Jazz), med Trio Sud
* 2001: *Trio Sud* (Dreyfus Jazz), med Trio Sud
* 2003: *Ambre* (Dreyfus Jazz), solo album
* 2006: *Joko* (Dreyfus Musikk, Frankrike), solo album
* 2008: *Young And Fine*, med Trio Sud
* 2009: *Standards* (Dreyfus Musikk, Frankrike), dobbelt solo album
* 2009: *Sumertime*, med Biréli Lagrène
* 2010: *Original Album Classics*, solo album
* 2011: *Organic* (Dreyfus Jazz), med Thierry Eliez og André Ceccarelli
* 2012: *Best Moments* (Dreyfus Jazz), med Biréli Lagrène
* 2013: *Souvenirs D'enfance* (Just Looking Production), solo album
* 2014: *Giu' La Testa* (Bare Ute Produksjon), med Stefano di Battista

## Referanser



## Eksterne lenker
* 
* Dreyfus Records - Luc Sylvain
* Sylvain Luc, Myguitarsolo.com
* Sylvain Luc, Joko | Jazz og blues, Guardian Unlimited Music, 8 desember 2006
* Trio Sylvain Luc - Renaud Garcia-Fons - Keyvan Chemirani på YouTube
* Sylvain Luc (full konsert) - Live @ Jazz sous les pommiers 2015 på YouTube