open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Skeppsbron 44

**Skeppsbron 44** er et kontorbygg i Narcissus-kvartalet på Skeppsbron 44 i Gamla stan i Stockholm. I sokkeletasjen ligger den tradisjonsrike ølhallen *Zum Franziskaner*.

## Historikk

Huset stod ferdig i 1910 og ligger mellom Södra Bankogränd og Norra Dryckesgränd. Det ble bygd for direktør Carl Smith etter tegninger av arkitekt Fredrik Dahlberg (1857-1932) og erstattet en eldre eiendom kjent som *Levertinska huset* etter med.dr. Jacob Levertin (1810-1887) som var eier av huset. Det var et lavere fire etasjes hus oppført i 1622 for brukseier Antoni Boijs.

Den nåværende bygningen ble oppført i en på den tiden moderne stålskjelettkonstruksjon som ble skrudd og nitet sammen. Konstruktøren var sivilingeniør Fritz Söderbergh. I husets sokkeletasje ble det innredet lokaler for en av Stockholms eldste restauranter, *[[Zum Franziskaner]]*, som har vært på stedet siden 1600-tallet, og som også hadde sine lokaler i det huset som ble revet i 1908. Restaurantlokalet bevarer og verdifulle jugendinteriører.

Den mørkerøde fargen er gjennomgående i fasadens puss og i den høye sandsteinssokkelen. Den unike dekorasjonen over hovedinngangen, *Hanrejen på Skeppsbron 44*, har vært tema for queerstudier og har også gitt huset et litt vulgært kjælenavn. Ifølge folketroen fikk byggherren, Carl Smith, skulpturert det kvinnelige kjønnsorganet siden hustruen hadde vært utro. Det høye telttaket er tekket med glassert taktegl og krones av kule i kobber, som bæres av fire delfiner.

Huset trappehus inneholder kulturhistorisk verdifulle venetianske vindus- og veggmalerier av Georg Pauli. Skeppsbron 44 har fått en blå klassifisering av Stockholms stadsmuseum, noe som innebærer at eiendommens kulturhistoriske verdi innfrir kravene for byggnadsminner i *Kulturmiljölagen*.

## Arkitekttegninger fra 1907 og 1911

Narcissus 1 ritning 1911.jpg|Plan av sokkeletasjen
Narcissus 1 ritning 1907.jpg|Plan av 2. etasje
Narcissus 1 ritning 1907a.jpg|Plan av 3. og 4. etasje
Narcissus 1 ritning 1911a.jpg|Seksjon
Narcissus 1 ritning 1907c.jpg|Fasade mot Skeppsbron
Narcissus 1 ritning 1907d.jpg|Fasade mot Södra Bankogränden
Narcissus 1 ritning 1907e.jpg|Fasade mot Norra Dryckesgränden


## Referanser


## Litteratur
*Bedoire, Fredric (2012) [1973]. *Stockholms byggnader: arkitektur och stadsbild (5).* Stockholm: Norstedt. Side 40. Libris 12348272. ISBN 978-91-1-303652-6
*Ohlmarks, Åke; Vera Siöcrona, Oscar Wieselgren (1953). *Boken om Gamla stan: en jubileumsskrift.* Stockholm: Förlagsaktiebolaget Boken. Libris 1445167
*Hasselblad, Björn; Lindström, Frans (1979). *Stockholmskvarter: vad kvartersnamnen berättar.* Stockholm: Almqvist & Wiksell / Geber. Side 26. Libris 7219146. ISBN 91-20-06252-4

## Eksterne lenker
* 
*
Rue Stanislas

**Rue Stanislas** er en gate i quartier Notre-Dame-des-Champs i 6. arrondissement i Paris. Den fører fra rue Notre-Dame-des-Champs til boulevard du Montparnasse.

Denne gamle gaten het tidligere blant annet *rue Terray*, oppkalt etter abbé Terray, som var minister under kong Ludvig XV, og som lot bygge hôtel Terray, som senere ble hôtel de Fleury. Hit kom også Collège Stanislas (1826) på en eiendom som hadde tilhørt en slektning av nevnte abbé Hippolyte Terray (1774-1849).

Collège Stanislas gav så gaten dens nåværende navn i 1834. Det katolske kollegiet hadde i sin tid fått sitt navn Stanislas fra kong Louis XVIII i 1822, til ære for kong  Stanislas Leszczynski av Polen. Kollegiet finnes fortsatt, men ble flyttet i 1847, til 22 rue Notre-Dame-des-Champs.

## Referanser
X/Open

**X/Open Company, Ltd.**, opprinnelig kalt **Open Group for Unix Systems**, var et konsortium som eksisterte fra 1984 til februar 1996. Konsortiet ble grunnlagt av fem europeiske systemprodusenter av UNIX i 1984 for å identifisere og fremme åpne standarder innenfor området informasjonsteknologi. I 1990 hadde konsortiet vokst til 21 medlemmer.

Konsortiet publiserte spesifikasjonen *X/Open Portability Guide* (XPG) for Unix-liknende operativsystemer. Hensikten med XPG var å øke interoperabiliteten mellom applikasjonsprogramvare og å redusere kostnadene med portering av programvare. I 1991 var X/Open ansvarlige for utgivelsen av X/Open XA, en protokoll for heterogen distribuert transaksjonsprosessering.

Fra 1993 til 1996 var X/Open innehaver av merkenavnet UNIX. I februar 1996 ble X/Open slått sammen med Open Software Foundation til det nye konsortiet Open Group.

## Historie
De opprinnelige medlemmene var Groupe Bull, ICL, Siemens, Olivetti og Nixdorf, en gruppe som også er omtalt som **BISON**. Philips og Ericsson slo etterhvert følge, og gruppen ble omdøpt til X/Open.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The OpenGroup, formerly known as X/Open Company
* A History of Unix
EXperimental Computing Facility

**eXperimental Computing Facility (XCF)** er en interesseorganisasjon for informatikk som ble grunnlagt i 1986 ved University of California, Berkeley. Benevnelsen eksperimentell står i kontrast til Open Computing Facility og *Computer Science Undergraduate Association*, som støtter det meste av generelle informatikkspørsmål. Som sådan er fokuset til XFC en liten kjerne av personer med interesse for informatikk.

Medlemmer av organisasjonen har vært involvert i prosjekter som Network News Transfer Protocol (NNTP), GTK+, GIMP, Gnutella og ViolaWWW. De var også sentrale i bekjempelsen av dataormen Morris.

## Referanser
Færøyene under Paralympiske sommerleker 2016

**[[Færøyene]]** deltok under **[[Paralympiske sommerleker 2016]]** i Rio de Janeiro, Brasil, fra 7. til 18. september 2016.

Før lekene i Rio 2016 hadde Færøyene vunnet 13 medaljer (1 gull, 7 sølv og 5 bronse) fra de 8 sommerlekene det hadde deltatt i siden 1984.

## Medaljer

## Medaljevinnere

## Referanser
Pokémon X og Y

***Pokémon X*** og ***Pokémon Y*** (japansk:  **) er to videospill til Nintendo 3DS utviklet av Game Freak og utgitt av Nintendo. De er de første spillene i den sjette generasjonen i spillserien ''Pokémon''. Spillene ble utgitt globalt 12. oktober 2013, og ble med dette de første Nintendo-utgitte spillene som ble utgitt samtidig i alle regioner.

Som i de tidligere spillene i serien følger man reisen til en ung pokémontrener (og trenerens venner) mens de trener pokémonene sine. Denne gangen finner handlingen sted i regionen Kalos (basert på Frankrike) med mål om å stoppe den kriminelle organisasjonen Team Flare, samtidig som man skal bli mesteren av Pokémon League. I *X* og *Y* introduseres 72 nye pokémonarter, og spillene har nye trekk som typen Fairy, personliggjøring av rollefiguren, oppdatert kamp- og treningsmekanikk, og polygonal 3D-grafikk (i motsetning til spritene som ble brukt i de tidligere spillene). En ny form for pokémon-utvikling, kalt «Mega Evolution» lar spilleren utvikle mange ferdigutviklede pokémoner. Spillene har samme handling og kan spilles uavhengig av hverandre, men i likhet med tidligere spill i serien må man bytte pokémon mellom de to spillene for å få tak i alle pokémonene.

Da spillene ble utgitt fikk *X* og *Y* god kritikk, og fikk ros for forbedringer av spillmekanikken og de mange nyskapingene utviklerne brakte til spillserien. Spillene var også en kommersiell suksess, og solgte fire millioner eksemplarer den første helga, og slo ''Pokémon Black'' og ''White''s rekord og gjorde dem til de raskestselgende spillene til Nintendo 3DS. Per juni 2016 hadde det blitt solgt 15&nbsp;millioner eksemplarer av spillene, noe som gjør dem til de mestselgende spillene til 3DS.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Olena Voronina

**Olena Voronina** (født 5. mai 1990) er en ukrainsk fekter som konkurrerer i sabel.

Hun representerte Ukraina under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok sølv i lagkonkurransen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ibtihaj Muhammad

**Ibtihaj Muhammad** (født 4. desember 1985) er en amerikansk fekter som konkurrerer i sabel.

Hun representerte USA under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun tok bronse i lagkonkurransen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Digia

**Digia plc** er et finsk programvareselskap. Selskapet er best kjent som eieren av applikasjonsrammeverket Qt, som det kjøpte fra finske Nokia i august 2012, etter å ha kjøpt dets kommersielle lisens i mai 2011.

Med nesten 1,000 ansatte, opererer Digia i Asia, Europa og Amerika, med kontorer I Finland, Kina, Norge, Sverige, Russland, Tyskland og USA.

## Referanser
ROX Desktop

**ROX Desktop** er et grafisk skrivebordsmiljø for vindussystemet X. Det er basert på **Rox Filter**, som er en filhåndterer med «dra og slipp»-funksjonalitet. ROX Desktop er fri programvare som er utviklet ved hjelp av GTK+. Programvaren blir lansert under GNU General Public License, og utviklingen av ROX Desktop ble startet i 1999 av Thomas Leonard ved University of Southampton. ROX Desktop er inspirert av brukergrensesnittet til RISC OS. Det er enkelt å installere eller fjerne programmer ved hjelp av Zero Install.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Olje (andre betydninger)

**Olje** har flere betydninger: 

*Olje, en organisk væske som ikke er oppløselig i vann.
**[[Olje!]]*, en norsk dokumentarserie på NRK fra 2009.
Pseudanaesthetis

* Se Systematisk inndeling

***Pseudanaesthetis*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, brune trebukker. Antennene er betydelig kortere enn kroppen. Pronotum er kraftig punktert, med en liten tann langt bak på den rundede sidekanten. Dekkvingene er parallellsidige med markerte "skuldre", også kraftig punkterte.

## Levevis
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt på fastlandet i Sørøst-Asia, også på Taiwan og Sumatra.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini
******** Slekten *Pseudanaesthetis* Pic, 1922
********* *[[Pseudanaesthetis atripes]]* Pic, 1926
********* *[[Pseudanaesthetis densepunctata]]* Breuning, 1954
********* *[[Pseudanaesthetis formosana]]* Breuning, 1975
********* *[[Pseudanaesthetis langana]]* Pic, 1922
********* *[[Pseudanaesthetis nigripennis]]* Breuning, 1940
********* *[[Pseudanaesthetis rufa]]* Gressitt, 1942
********* *[[Pseudanaesthetis rufipennis]]* (Matsushita, 1933)
********* *[[Pseudanaesthetis sumatrana]]* Pic, 1942

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over slektene (Desmiphorini)
* Cermabycidae.org - Apodasyini

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Jørgen Wang

**Jørgen Wang** (født 1. september 1961, død 4. august 2011) var en norsk musiker og bassist. Han var best kjent som bassist i Joachim «Jokke» Nielsens siste band Jokke med Tourettes fra 1997 til Jokkes død i 2000. Han var også bassist i Oslo-bandet Streethawks fra 1988 til 1995.

## Diskografi
### [[Jokke med Tourettes]]
* *[[Trygge Oslo]]* (1997)
* *[[Billig lykke]]* (1999)
* *[[Prisen for popen]]* (2002)
* *[[Stopp! (Siste skive fra graven)]]* (2014)
;Singler
* *Positiv kjærlighetssang/Johnny Nonsens* (1997)
* *Hjem/Klassefest* (1997)
* *Verdiløse menn/Stopp!* (1999)
* *[[Late barter]]* (2002)
* *[[Tomgang (EP)|Tomgang]]* (2005)

### Streethawks
* *Enola Gay/Johnnys Beer* (1992)

### Deltar på
* Totalt Plater: *[[Totalnekterplata '94]]* (1994)
* Izzat: *[[Musikken fra Izzat]]* (2005)
* Raga Rockers-hyllest: *[[Sannhet på boks &ndash; en hyllest til Raga Rockers]]* (2015)
Oedudes

* Se Systematisk inndeling

***Oedudes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, spinkle, røde eller gule og svarte trebukker. Antennene er tynne og svarte og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er nærmest sylindrisk uten tenner på sidene. Dekkvingene er parallellsidige. Dekkvingene har mørke (grå til svarte) og lyse (oransje, røde, gulaktige eller rosa) tverrbånd.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Karibia og Mellom-Amerika, med flest arter på Cuba.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Hemilophini J. Thomson, 1868
******** Slekten *Oedudes* Thomson, 1868
********* *[[Oedudes alayoi]]* (Zayas, 1956)
********* *[[Oedudes annulatus]]* Lingafelter, 2013
********* *[[Oedudes bifasciata]]* (Bates, 1869)
********* *[[Oedudes callizona]]* (Bates, 1881)
********* *[[Oedudes ramsdeni]]* (Fisher, 1926)
********* *[[Oedudes roberto]]* (Fisher, 1935)
********* *[[Oedudes scaramuzzai]]* (Fisher, 1936)
********* *[[Oedudes spectabilis]]* (Drury, 1782)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Pseudipocregyes

* Se Systematisk inndeling

***Pseudipocregyes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Laos, Vietnam og det sørlige Kina).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Mesosini Thomson, 1860
******** Slekten *Pseudipocregyes* Pic, 1923 
********* *[[Pseudipocregyes albosignatus]]* Breuning, 1974
********* *[[Pseudipocregyes fruhstorferi]]* Breuning, 1968
********* *[[Pseudipocregyes maculatus]]* Pic, 1923

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over artene

## Eksterne lenker
* [ Bilde av en av artene]
* 
*
Pseudhepomidion

* Se Systematisk inndeling

***Pseudhepomidion*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
Morimopsini er nokså små, kraftige, gråaktige trebukker. De ligner mye på artene i gruppen Dorcadionini.
Dekkvingene er ofte noe knudrete.

## Utbredelse
Arten lever i India (Assam).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Morimopsini Lacordaire, 1869
******** Slekten *Pseudhepomidion* Breuning, 1936
********* *[[Pseudhepomidion assamense]]* Breuning, 1936

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Bilder av arter i slekten
Plerodia

* Se Systematisk inndeling

***Plerodia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, gråbrune eller brune trebukker. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er nærmest trapesformet sett ovenfra, med rette sidekanter. Dekkvingene er jevnt avsmalnende bakover, med stumpvinklede "skuldre".

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Sør-Amerika, fra Fransk Guyana i nord til Paraguay i sør.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Onciderini J. Thomson, 1860
******** Slekten *Plerodia* J. Thomson, 1868
********* *[[Plerodia singularis]]* Thomson, 1868
********* *[[Plerodia syrinx]]* (Bates, 1865)

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Caledocentrus

* Se Systematisk inndeling

***Caledocentrus*** er en liten gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En nokså liten, tettbygd, lysbrun trebukk. Antennene er tynne og rundt to tredjedeler av kroppslengden. Pronotum er sekskantet med en kraftig med butt tann midt på hver side. Dekkvingene er parallellsidige med avrundede "skuldre" og lyse flekker. Beina er korte og kraftige.

## Utbredelse
I likhet med de fleste andre Enicodini lever arten på Ny-Caledonia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Enicodini J. Thomson, 1860
******** Slekten *Caledocentrus* Cazeres & Sudre, 2010
********* *[[Caledocentrus montrouzieri]]* Cazeres & Sudre, 2010

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
*
Sandsopp

**Sandsopp** (*Suillus variegatus*) er en spiselig rørsopp i slekten kusopper (*Suillus*), der smørsopp også er klassifisert.

Hatten er sandfarget, eller brungul. Artsepitetet *Variegatus* inneholder det latinske ordet *varius* som betyr flekket, noe som har sammenheng med flekkene som dekker soppen. Hatten er tørr, men blir klissete i vått vær. Den vokser i barskog på sand og berg. Den ligner slektningen Seig kusopp (*Suillus bovinus*) som vokser på lignende plasser, men den seige kusopp har større rør og kan bøyes uten å brekke.

Smaken er syrlig. Den kan blåne når den brekker, uten at det forringer matkvaliteten. Det er vanlig å tørke den.

Den kan brukes til farging, for eksempel for å farge strikkegarn. Det gir en gul farge.

## Galleri

Suill.var.jpg
Pilzfleisch.jpeg | kjøttet blåner


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Enotocleptes

* Se Systematisk inndeling

***Enotocleptes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
Parmenini er små til middelsstore, tettbygde trebukker, vanligvis brune på farge. Antennene er kraftige og omtrent så lange som kroppen. Dekkvingene er nærmest spindelformede uten markerte skuldre. Beina er korte og kraftige.

## Levevis
Ulikt de fleste andre trebukker lever disse artene på bakken, de voksne kan ikke fly. Larvene lever underjordisk på røtter.

## Utbredelse
Artene lever på Fiji og Ny-Caledonia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Parmenini eller Cyrtinini
******** Slekten *Enotocleptes* Breuning, 1940
********* *[[Enotocleptes denticollis]]* (Fauvel, 1906)
********* *[[Enotocleptes intermicollis]]* Breuning, 1940

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* 
*
Pseudolinda

* Se Systematisk inndeling

***Pseudolinda*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én art.

## Utseende
En middelsstor, avlang trebukk. Hode og pronotum er brungule, dekkvingene mørkgrå. Antennene er nesten så lange som kroppen. Hodet har tre små, svarte flekker i den bakre delen, pronotum har fem små, svarte flekker som danner et "terning-femmer" mønster. Det er sekskantet med avrundede hjørner.

## Levevis
Larvene lever vanligvis i stammene på storvokste urter.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det sørlige Mexico og Honduras.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Phytoeciini (inkludert Obereini)
******** Slekten *Pseudolinda* Breuning, 1954 
********* *[[Pseudolinda quinquepunctata]]* (Bates, 1881)

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* 
*
Atybe

* Se Systematisk inndeling

***Atybe*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, sylindriske, kamuflasjefargede trebukker. De er farget i brunsvart, brunt, oker og hvitt. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet uten tenner på sidene. Dekkvingene er parallellsidige, i den bakre delen med felter av oppstående hår som gir artene et litt rufsete utseende og bidrar til kamuflasjen.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Malawi og Madagaskar.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Pteropliini Thomson, 1860 
******** Slekten *Atybe* Pascoe, 1864
********* *[[Atybe nyassensis]]* Breuning, 1970
********* *[[Atybe plantii]]* Pascoe, 1864

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog over gruppen

## Eksterne lenker
* Bilder av artene 
* 
*
José Carlos Cracco Neto

**José Carlos «Zeca» Cracco Neto** (født 16. mai 1994) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for Club de Regatas Vasco da Gama.

Han representerte Brasil under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok gull i herrenes turnering.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Düziçi

**Düziçi** er en by med 80 691 innbyggere (2015) i den tyrkiske provinsen Osmaniye. Den ligger nord for Osmaniye, nordøst for Toprakkale, sør for Onikişubat og Andırın, øst for Kadirli og vest for Bahçe.

## Referanser
Backtaxi

**Backtaxi** (også kjent som **backtrack**) er en prosedyre som brukes på flyplasser. Ved backtaxi vil det si at man bruker rullebanen som en taksebane. Prosedyren er ofte brukt ved mindre flyplasser og private flystriper som kanskje ikke har egen asfalterte taksebaner parallelt med rullebanen. Det er kjent for å være en ineffektiv metode, mens backtaxi blir utført er naturligvis rullebanen stengt. 

Et beryktet eksempel der backtracking ble benyttet var under Tenerife-ulykken i 1977. Et Boeing 747 fly foretok en backtaxi, mens en annen Boeing 747-maskin hadde problemer med å svinge av rullebanen. Det ene flyet var på veg til å ta av, tett tåke gjorde så pilotene ikke oppdaget hverandre, resultatet ble 583 omkomne.

## Referanser
Weverton Pereira da Silva

**Weverton Pereira da Silva** (født 13. desember 1987) er en brasiliansk fotballspiller som spiller for .

## Landslaget
Han representerte Brasil under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok gull i herrenes turnering.

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Douglas Santos

**Douglas dos Santos Justino de Melo** (født 22. mars 1994) er en brasiliansk fotballspiller for den russiske fotballklubben FK Zenit St. Petersburg.

Han representerte Brasil i Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok gull i herrenes turnering.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
New Zealand under Paralympiske sommerleker 2016

**[[New Zealand]]** sendte 27 deltakere (og to ledsagere) til de paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro. De newzealandske utøverne deltar i 6 forskjellige idretter. Yngste deltaker er Tupou Neiufi (15) og eldste deltaker er Chris Sharp (58).

Før lekene i Rio 2016 har New Zealand vunnet 168 medaljer (65 gull, 52 sølv og 51 bronse) fra de 22 sommer- og vinterlekene det har deltatt i siden 1966. 85 av disse medaljene har kommet i friidrett. Eve M. Rimmer har flest medaljer, med 8 gullmedaljer, 5 sølvmedaljer og 1 bronsemedalje 1968 til 1980.

## Medaljer

## Medaljevinnere (utvalg)

## Deltakere
### Friidrett
;Menn

;Kvinner

;Klassifisering:
**T** (*Track*) brukes om løpsøvelser, **F** (*Field*) brukes om hopp og kast. Tallkoden viser hvilken type funksjonshemming utøveren har. 

### Kano

### Sykling
;Menn
;Landevei

;Banesykling

;Kvinner
;Landevei

;Baneritt

### Seiling

### Skyting

### Svømming
;Menn

;Kvinner

## Referanser


## Eksterne lenker
* Rio 2016 - New Zealand
Togo under Paralympiske sommerleker 2016

**[[Togo]]** sendte én deltaker til de paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro. De togolesiske utøveren deltok i vektløfting.

Lekene i Rio 2016 var første gang Togo deltar i Paralympics.

## Medaljer
*Ingen medaljer*

## Deltakere
### Vektløfting

## Referanser


## Eksterne lenker
* Rio 2016 - Togo 
* Rio 2016 - Aliou Bawa
Hans Øynes

**Hans Øynes** (født 1972) er en norsk styrkeløfter, som siden tidlig på 2000-tallet har konkurrert for Kristiansand Atletklubb. På 1990-tallet konkurrerte han for Mandal SK. Av Øynes' meritter kan blant annet nevnes tre bronsemedaljer fra NM i styrkeløft (2006, 2009 og 2010) og en fjerdeplass fra Nordisk mesterskap i styrkeløft 2010.

## Resultater og meritter i styrkeløft

### NM i styrkeløft

## Referanser
David Stephen Miller

**David Stephen Miller** (født 26. november 1974) er en amerikansk programmerer som arbeider med Linuxkjernen, hvor han primært er vedlikeholder av SPARC-implementasjonen., Han er også involvert i annet utviklingsarbeid, og er et grunnleggende medmedlem av styringskomiteen i GNU Compiler Collection.

## Referanser
Colóns frihandelssone

**Colóns frihandelssone ** er et stort havneanlegg i nærheten av Panamakanalen innløp på Atlanterhavsiden. Frihandelsonen ble bygget for  å re-eksportere et bredt utvalg av varer til Latin-Amerika og Karibia. Det er en frihavn.

## Plassering og størrelse
Colóns frihandelssone  er den største frihavn i Amerika, og den nest største i verden. Den startet virksomheten i 1948 og opptar ca 2,4&nbsp;km². Den er delt i to store områder: en ligger i Colón, atskilt fra byen  og den andre er relativt ny i havneområdet. Den er beregnet for lagring og er på  0.53&nbsp;km² og 400 meter kai i Colóns kommersielle havn.

## Opprinnelse
I 1917, tre år etter åpningen av Panama-Kanalen ble muligheten for en frihavn  i Colón drøftet. Det var imidlertid ikke før på slutten av Andre verdenskrig at ideen ble realisert. Under krigen var de fleste av lokalbefolkningen engasjert med å bygge forsvarsverker og andre fasiliteter i forbindelse med troppetransporten. Da troppetransporten opphørte ble de det vanskeligere tider for havnen og etter 1945 ble frihavnen bygget. Med sin geografiske plassering er havnen blitt en naturlig rute for sjøtransport over hele verden.

## Fremgang

I dag ekspederer Colón-Frihavn over 250&nbsp;000 forsendelser i året, og 1&nbsp;751 selskaper holder til her. Det genereres eksport og re-eksport til en verdi på over 6,5 milliarder dollar i 2005, Dette omfatter import, lagring, montering, pakking, og re-eksport av produkter fra hele verden, som elektriske apparater, farmasøytiske produkter, brennevin, sigaretter, kontormøbler, andre møbler, klær, sko, smykker og leker. Den er regnet som et «utstillingsvindu» i Sentral-og Sør-Amerika, så vel som i den Karibiske regionen.

Colóns frihandelssone er en viktig leverandør av varer til andre frihandelsoner i Hong Kong (Kina), Taiwan, USA, Japan, Korea, Frankrike, Mexico, Italia, Sveits, Storbritannia, Malaysia, og Tyskland. Disse landene stod for nesten 87% av all import til Colón i 2004. Colombia er den største mottaker av varer, nesten 16% av importen. Andre viktige kunder er Venezuela, Panama (det innenlandske markedet), Guatemala, Ecuador, Costa Rica, den Dominikanske Republikk, USA Chile, Cuba, Honduras, Peru, Brasil, Nicaragua og El Salvador. Disse landene mottar ca 83% av all eksport fra Colón-Fri Sone. Som følge av dette har den fått den navnet «Den Første Fri Sone på den Vestlige Halvkule».

Havnen med sine moderne fasiliteter har direkte tilgang til Pan-American Highway, til flytransport, og tog, det går daglig containere fra Stillehavet til Atlanterhavet.

## Litteratur
* Mellander, Gustavo A.; Nelly Maldonado Mellander (1999). *Charles Edward Magoon: The Panama Years*. Río Piedras, Puerto Rico: Editorial Plaza Mayor. ISBN 1563281554. OCLC 42970390.  
* Mellander, Gustavo A. (1971). *The United States in Panamanian Politics: The Intriguing Formative Years*. Danville, IL: Interstate Publishers. OCLC 138568.

## Eksterne lenker
*
Roald Kollåsen

**Roald Kollåsen** (født 5. juli 1970 i Nedenes, Aust-Agder) er en norsk styrkeløfter, som siden 1990-tallet har konkurrert for Kristiansand Atletklubb. På 1980-tallet og tidlig på 1990-tallet konkurrerte han for Mandal SK. Av Kollåsens meritter kan nevnes en bronsemedalje fra NM i styrkeløft 2005 i klasse -110 kg, og en sølvmedalje fra junior-NM i styrkeløft 1991 i klasse eldre junior -90 kg.

## Resultater og meritter i styrkeløft

### NM i styrkeløft

### Junior-NM i styrkeløft

## Referanser
Grafferbunad

**Grafferbunaden** er en bunad med brokadeliv og blått skjørt (blå stakk) som er basert på en stakk fra gården Graffer i Lom.

## Utforming
Den versjonen av Grafferbunaden som lages i dag har blå stakk i toskafta bunadtøy med broderier, og rødt eller grønt liv i brokade. Livet har hekter i front og er sydd sammen med stakken. Dette kalles gjerne *snørlivskjol*, som er en rest etter at liv av denne typen tidligere ble festet i front med snøring. Bunaden brukes gjerne med brodert lue og løslomme i samme stoff som stakken.

Sølvet som brukes til er ofte filigranssølv, da dette er mye i bruk i Gudbrandsdalen.

## Opphav
Grafferbunaden er basert på en blåstakk fra 1700-tallet funnet på gården Graffer i Lom i Gudbrandsdalen.

En første versjon av stakken, med mange ulike typer liv, var i bruk fra 1930-tallet av, og i tråd med datidas bunadsideologi hadde den samme stoff på liv og stakk, og broderi på alle draktdeler. Det var på denne tiden et mål om å både bruke norske materialer, kombinert med et ønske å fremheve det beste av eldre broderier.

En revidert versjon av bunaden ble utarbeida av Gudbrandsdalens Husflidslag sammen med Graffer-familien i 1952. Det var med denne versjonen bunaden fikk damaskliv, og fargene på livet ble standardisert. Det er denne versjonen av Grafferbunaden som i størst grad produseres i dag.

Det finnes også en rekonstruert Grafferbunad som er basert på den samme stakken. 

## Referanser
Jan Leif Lande

**Jan Leif Lande** (født 1953 i Nedenes, Aust-Agder) er en norsk tidligere styrkeløfter og vektløfter, som konkurrerte for Kristiansand Atletklubb. Han begynte å løfte vekter som 18-åring, og startet med vektløfting på midten av 1970-tallet. Tidlig på 1980-tallet startet han også med styrkeløft. Han konkurrerte i vektløfting inntil midten av 1990-tallet, og i styrkeløft inntil midten av 2000-tallet.

Under veteran-VM i styrkeløft i Canada i 2001 vant han bronsemedalje i knebøy, etter et løft på 270 kg.

## Resultater og meritter i styrkeløft

### Veteran-NM i styrkeløft

### Veteran-EM i styrkeløft

### Veteran-VM i styrkeløft

## Resultater og meritter i vektløfting

### Veteran-NM i vektløfting

## Referanser
Ingo Molnár

**Ingo Molnár** er en ungarsk utvikler av Linuxkjernen. Han er best kjent for sine bidrag til operativsystemet i form av datasikkerhet og ytelse. Per mai 2013 er han ansatt hos Red Hat.

## Referanser
Rue Notre-Dame-des-Champs

**Rue Notre-Dame-des-Champs** er en 1.010 meter lang og 11,70 meter bred gate i 6. arrondissement i Paris. Den begynner ved nummer 125 Rue de Rennes og slutter ved 18 Avenue de l’Observatoire.

## Historie
Gaten førte til kapellet *Notre-Dame des Champs*, og dette forklarer navnet. Men her var det en gammel vei fra før; den kan spores i alle falltil 1300-tallet som *Chemin Herbu*. Etter at den fikk mer bymessig gatepreg har den også hatt navnene *Rue du Barc*, *Chemin de Coupe Gorge* (1670), *Rue Neuve Notre-Dame des Champs* og under den franske revolusjon *Rue de la Montagne des Champs* - de revolusjonære styresmakter ville ikke vite av religiøse konnotasjoner.

### Beskrivelse
I gaten ligger en rekke kirkelige institusjoner, særlig utdannelsesinstitusjoner.

I første avsnitt, mellom Rue de Rennes og Boulevard Raspail er på nr 18 *Congrégation du Soeurs du Bon Secours de Paris*, et katolsk ordensfellesskap for sykepleiersøstre. Under nr 22 ved siden av er den katolske privatskole *Stanislas*. På den andre siden av gaten er på nr 17 den katolske *Communauté Foyer de Nazareth*.

Over krysset med Boulevard Raspail er på nr 39 *Union Mondiale des Organisations Féminines Catholique* (Verdensforbundet for katolske kvinneorganisasjoner) og herberget *Association Adèle Picot*.

Bak det neste krysset, med Rue Vavin er på nr 61 et skoleinternat drevet av det katolske *Notre-Dame de Sion – Sainte Marie Apel*.

Under nr 109 er den sekulære privatskole *École Alsacienne*.

## Kjente pesonligheter
*I nr 73 hadde maleren Othon Friesz (1879–1949) atelier fra 1914 til sin død 10. januar 1949. 
*I nr 83 bodde fra 1972 til sin død forfatteren og filosofen Manès Sperber (1905–1984).  
*I nr 111 bodde på 1800-tallet bankkieren Louis-Prosper Claudel med sin familie. I nr 117 hadde han datter, billedhuggersken og malerinnen Camille Claudel (1864–1943), fra 1882 sammen med to andre tidligere studenter fra *Art Training School* - Amy Singer og Emily Fawcett  - et felles atelier, der de unge famer lot seg undervise av Alfred Boucher.
*Også maleren Charles Gleyre (1806–1874) hadde et atelier i gaten, og der gjennomførte 1856/57 den senere tegner og forfatter George du Maurier (1834–1896) et kunststudium.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Die Rue Notre-Dame des Champs auf der Website der Stadt Paris  (französisch)
Erling Nilsen (styrkeløfter)

**Erling Nilsen** (født 1951) er en norsk tidligere styrkeløfter og vektløfter, som blant annet vant NM-bronse i styrkeløft i 1974 i klasse -75 kg. Han ble også regionsmester i styrkeløft for Sørlandet samme år i klasse -67,5 kg. Nilsen konkurrerte for Kristiansand Atletklubb, og er fremdeles innehaver av klubbrekordene i markløft i vektklassene -67,5 kg og -75 kg, med løft på henholdsvis 235 og 240 kg. Nilsen ga seg som styrkeløfter etter 1977-sesongen.

## Resultater og meritter i styrkeløft

*Stevner underlagt [[Norges Styrkeløftforbund]]:*

*Stevner underlagt Norges Kroppsbyggerforbund:*

## Referanser
Timo Horn

**Timo Phil Horn** (født 1993) er en tysk fotballspiller som spiller for .

Han representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han tok sølv i herrenes turnering.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Morsmålslærer

**Morsmålslærere** eller tospråklig lærer, er en type lærere som kan gi opplæring i to språk eller flere. Dette kan være majoritetsspråket i landet, for eksempel norsk, og et minoritetsspråk, for eksempel arabisk eller urdu. Det kan være ulike årsaker til at en elev trenger morsmålsopplæring, men i Norge er det som oftest fordi de er underlagt opplæringsloven §&nbsp;2-8, fra Kunnskapsløftet (LK06), som sier at elevene har rett til undervisning i morsmålet sitt frem til de har tilstrekkelig med norskferdigheter til å følge undervisningen på norsk.

## Læreplaner om morsmålsopplæring
Mønsterplanen av 1974 hadde som fokus at elevene med utenlandsk opprinnelse skulle ha faget «norsk som fremmedspråk». Her var poenget at elevene skulle få praktiske språkferdigheter som gjorde at de kunne utvikle kontaktmuligheter, både skriftlig og muntlig. Det var også et mål å legge et godt grunnlag for å fortsette med norskopplæring, og bygge opp en positiv innstilling til faget (norsk) slik at elevene fikk lyst til å lære mer og bruke norsk.

Læreplanen som utkom i 1987, M87, la vekt på at morsmålet skulle i seg selv være identitetsskapende og ha en egenverdi for den enkelte elev. Formålet var å få til en funksjonell tospråklighet, slik at elevene kunne kommunisere på både morsmålet og norsk.

Læreplanen som tok over for M87, L97, hadde en annerledes tilnærming for morsmålsopplæringen. Nå var fokuset gått bort fra ønsket om funksjonell tospråklighet, men større grad ble det fokus på norskopplæring. Kunnskapsløftet som kom i 2006, har nå fokus på at elevene kun skal få tilbud om morsmålsopplæring dersom de ikke kan følge ordinær undervisning i faget. Dette tilbudet er også nivåbasert og opphører når eleven har opparbeidet seg nok kunnskaper i norsk til å følge vanlig undervisning.

Når man ser utviklingen læreplanene har hatt innenfor emnet morsmålsopplæring kan man se at det blir en vridning bort fra tanken om at morsmålet har en egenverdi og identitetsskapende til at det er blitt et verktøy for norskopplæring for elever i skolen.

## Morsmålslærernes utdannelse
I starten, på 1980-tallet, var det lite krav om utdannelse til morsmålslærere. Det holdt at de snakket norsk og minoritetsspråket det var aktuelt å gi undervisning i. I perioden 1986/87 måtte også denne lærergruppen klare seg i størst mulig grad selv og ta de kursene som fantes.

På grunn av at stillingene til morsmålslærerne ofte var deltid, var det også vanskelig å få til å nok timer til å kunne livnære seg av yrket og det var usikre ansettelsesforhold. Dette førte til at flere morsmålslærere ønsket å bruke fag de alt hadde utdannelse i fra hjemlandet, men på grunn av strenge krav rundt godkjenning av utdannelsen måtte de ta mer utdannelse og kompensere for det de manglet.

## Litteratur
* 
* Palm, Kirsten og Ryen, Else. «Vurdering av andrespråksinnlærere – en utfordring i skolen»

## Referanser
Frihavnsjernbanen

**Frihavnsjernbanen** var en privat godsjernbane i Københavns Frihavn som hadde direkte forbindelse mellom tollboden og DSB's rangeringsområde på Østerport stasjon. Jernbanen ble betraktet som et eksterritorialt område og var omgitt av et dobbelt støpejernsgjerde. Banen ble drevet av *København Frihavns-Aktieselskab.Company* (forkortet som **KFA**) som ble avviklet i 2005. Banedriften ble nedlagt allerede i 1985, samtidig som området Søndre Frihavn ble avviklet.

## Historie
Frihavnen hadde sitt eget, vel 20 km lange jernbanespor og foretok selv med sine egne lokomotiver all rangering på området. Helt fra begynnelsen hadde banen en lokomotivstall av bølgeblikk med plass til to lokomotiver. Lokomotivstallen lå ved tollvakten ved Folke Bernadottes Allé. Det årlige antall ekspederte jernbanevogner varierte, men kom opp imot 50&nbsp;000 omkring 1920.

Inntil 1988 gikk banen gjennom Kastellet, der det ble bygget opp igjen, men senere forsvant traseen. Samtidig ble lokomotivstallen revet. Ved Toldboden gikk Gefionbroen opprinnelig over banen, men broen fremstår nå som en amputeret levning uten sin opprinnelig sammenheng.

Ennå i 2013 kan deler av spornettet fortsatt finnes. Store deler av hovedsporet langs Gittervej (nå delvis Tromsøgade), Glückstadtsvej (nå Southamptongade) og Industrivej var fortsatt intakt, om enn med et par avbrudd av hensyn til fotgjengere til og fra cruiseskip som har tatt over flere kaier. Men også på Orient Plads og Lüdersvej (nå Helsinkigade) kan en fortsatt finne rester av sporet. I ettertid har man begynt å fjerne sporet i et område som skal bebygges og bli et boligområde. På utsiden kan man på samme måte finne havnespor på Sundkrogskaj og Kalkbrænderiløbskaj, selv om alle spor i Frihavnen forlengst har mistet forbindelse med omverdenen.

## Referanser
Rue Notre-Dame-de-Nazareth

**Rue Notre-Dame-de-Nazareth** er en gate i 3. arrondissement i Paris, i nordvestre del av quartier du Temple, parallelt ved boulevard Saint-Martin nær place de la République.

## Historie
Gaten nevnes i en oversikt fra 1630 som *rue Neuve-Saint-Martin*. Ikke lenge etter fikk den sitt nåværende navn, etter residensen til presteordenen *pères de Nazareth* som lå nær, like ved rue du Temple.

## Kjente adresser
* Nr 15 : Synagogue Nazareth, bygd i 1851 av arkitekten Alexandre Thierry
* Nr 33 : Her bodde den ukrainske maler Henry Axenfeld i 1853.
* Nr 38 : Her ble ingeniøren Rudolf Diesel født
* Nr 40 : Passage du Pont-aux-Biches

## Referanser


## Litteratur
* Isabelle Dérens: *Le guide du promeneur - 3. arrondissement*, édition Parisgramme, 1994
Rue Notre-Dame-de-Bonne-Nouvelle

**Rue Notre-Dame-de-Bonne-Nouvelle** er en gate i 2. arrondissement i Paris.

Gaten begynner ved 19 rue Beauregard og slutter ved 21 boulevard de Bonne-Nouvelle.

## Eksterne lenker
* Rue Notre-Dame-de-Bonne-Nouvelle  (mairie de Paris)
Abdellatif Baka

**Abdellatif Baka** (født 7. mai 1994 i El Eulma) er en algerisk handicapidrettsutøver, som konkurrerer i friidrett. Han konkurrerer i klassene T12 og T13, som er for synshemmede utøvere. Han har to VM-gull fra 2013 og har også gull fra Paralympics i 2012 og 2016. 

Han begynte med friidrett 11 år gammel. Hans bror, Fouad Baka, er også paralympisk friidrettsutøver, og deltok ved Paralympiske sommerleker 2016. 

## Idrettskarriere
;2012
Baka deltok ved Paralympiske sommerleker 2012 i London. Der vant han 800 meter i klassen T13, med ny personlig rekord på 1:53,01. Han deltok også på 1500 meter, og satte personlig rekord i innledningsheatet med 3:58,72, men gikk ikke videre til finalen. 

;2013
Ved Para-VM i friidrett 2013 i Lyon vant han både 800 og 1500 meter. På 1500 meter satte han ny mesterskapsrekord med tiden 3:53,05.

;2015
Han deltok igjen ved Para-VM i friidrett 2015 i Doha, og fikk to nye internasjonale medaljer. Han fikk sølv på 800 meter, ca et sekund bak russiske Egor Sharov, og han fikk også sølv på 1500 meter, bak marokkanske Abdelillah Mame. 

;2016
Ved Paralympiske sommerleker 2016 i Rio de Janeiro vant han 1500 meter i klassen T12/13, der han satte ny verdensrekord i klassen T13 med tiden 3:48,29. Han deltar også på 400 meter, der han hadde nest raskest tid i kvalifiseringen, og gikk til finalen. 

;2017
Han deltok i Para-VM i friidrett 2017, og fikk der gull på 1500 meter i T13-klassen, og sølv på 800 meter, bak Fouad Baka.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Profil og resultater hos IPC
*  Rio 2016 - Abdellatif Baka (arkivert)
*  London 2012 - Abdellatif Baka (arkivert)
Atle Mjove

**Atle Mjove** (norrønt: *Atle inn mjóvi* (Atle den tynne/slank/mager) født, ukjent, død 900–920) også kjent som **Atle Jarl** den mjåe var en jarl som nevnes i flere sagasamlinger. Ifølge Fagrskinna ble Atle Mjove satt til jarl over Sygnafylke av Halvdan Svarte.

## Atle i sagalitteraturen
Første gang Atle blir nevnt i sagalitteraturen er i Egilssoga som jarl. Han regjerte da under Audbjørn, konge over Firdafylket. Egilssoga forteller om at han hadde fire barn: Hallstein, Holmstein, Herstein og Solveig den Fagre. I sagaen gjøres det et poeng ut av at Olve Nuva, en person nevnt i Egilssoga, ønsker å gifte seg med Solveig, noe han ikke får.

Han bodde da på Gaular, inne i Dalsfjorden i Sunnfjord frem til Halvdan Svarte setter han som jarl over Sygnafylke. Halvdan Svarte holdt stort sett til lengre sør på Vestlandet og hadde, ifølge Fagrskinna, arvet riket av sin kones far. Etter Halvdans død, overtar hans sønn, Harald Hårfagre, Halvdans titler og områder, og han utnevner på ny Atle Mjove som jarl over Sygnafylke. Atle sitter derfor som Jarl i dette riket frem til han blir utfordret av Håkon Grjotgardsson Ladejarl.

Årsak til denne utfordringen har flere ulike forklaringer, men Fagrskinna forteller om at Harald Hårfagres menn ble sendt for å ta veitsle hos Atle jarl, men da disse menn hadde gjort mye ugagn tre år på rad, jaget Atle dem bort med skam det fjerde året. Haralds menn drar deretter tilbake til Harald mens han er i veitsle hos Håkon Ladejarl og forteller at de ble nektet veitsle. Da Harald fikk høre dette ble han sint, og Håkon ser sin mulighet og ber om Atles områder, noe Harald samtykker til.

## Atles død
Atle og hans menn møter Håkon Ladejarl og hans hær, og det blir slag ved Fjaler i Stavenesvågen. Øyvind Skaldespiller skriver om slaget i Håleygjatal i to av versene (her oversatt av Edvard Eikill):

Skaldekvadet forteller om at kampen var blodig, og mange falt. Det vi vet er at Håkon Ladejarl faller i slaget, og at Atle Jarl får banesår. Historien forteller så at han trekker seg tilbake og dør på det som i etterkant ble hetende Atløy. Atles sønner flykter så ut av landet. Årsaken for denne flukten er knyttet deres frykt for Harald Hårfagre og at han skulle komme etter dem i etterkant av Atles død.

## Referanser
Hartmut Rosa

**Hartmut Rosa** (født 1965) er en tysk sosiolog og statsviter som arbeider innenfor tradisjonen kritisk teori. Han skriver særlig om akselerasjon og fremmedgjøring i det senmoderne samfunn. Rosa er ansatt ved Universitetet i Jena.

## Referanser
De første nonneklostrene i Norden

**De første nonneklostrene i Norden** ble etablert fra første del av 1100-tallet.

Klostrene var en del av kirkens organisasjon og det eneste området i samfunnet hvor kvinner kunne vie sitt liv til religionen, *Vita religiosa*. Nonner og munker til klostrene kom fra utlandet den første tiden, fra England særlig til Norge og til Danmark, men også fra sør.

Frem til 1250 var klostre av benediktinerordenen, augustinerordenen, cistercienserordenen og premonstratenserordenen etablerte i Norden. Av nonneklostre var de aller fleste tilknyttet benediktinerne, bortsett fra i svenske områder hvor cistercienserordenen dominerte. Noen benediktinerklostre gikk i løpet av 1100- og 1200-tallet over til cistercienserregelen. På 1200-tallet kom tiggermunkene til Norden.

## Lund erkebispedømme
I Lund erkebispedømme, datidens danske område, som også omfattet Skåne, Halland og Blekinge, var benediktinernonneklostrene St. Peder og Maria i Lund og St. Nikolaj og Maria på Bosø og i Ålborg Vor Frue kloster anlagt før 1150. Dette erkebispedømmet hadde de fleste kvinneklostre i Norden.

## Nidaros erkebispedømme
I Nidaros erkebispedømme som omfattet Norge, Island, Grønland og Vesterhavsøyene, ble benediktinerklostre for kvinner opprettet med Gimsøy nonnekloster, Bakka nonnekloster, Nonneseter i Bjørgvin og Nonneseter i Oslo.

På Island kom det første kvinnekloster i 1196 på Kirkjubø, og på Grønland er funnet ruinene av et stort nonnekloster for benediktinernonner.

## Uppsala erkebispedømme
I  Uppsala erkebispedømme var Vreta det tidligst etablerte svenske nonnekloster, mens de andre, Askeby, Solberga på Gotland, Gudhem, Vårfruberga, Riseberga, Byarum og Sko ble etablert i tidsrommet 1160–1250. Disse regnes alle som tilhørende cistercienserordenen.

Uppsala kirkeprovins skiller seg ut ved et tilnærmet likt antall kvinneklostre og mannsklostre

## Se også
* Cistercienserordenen
* Augustinerordenen
* Premonstratenserordenen

## Litteratur
*Daugaard, J.B., *Om de danske Klostre i Middelalderen – Et Prisskrift,* Kjøbenhavn Trykt og  forlagt af Andreas Seidelin, Hofs- og Universitetsbogtrykker, 1830
*Gjerløw, Lilly, «Cistercienserordenen», *Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder,* Red. Finn Hødnebø, Gyldendal, Oslo 1967
*Gunnes, Erik, *Ordener og klostre i norsk samfunnsliv*, Collegium medievale, 1995/2
*Helgason, Jón, *Islands kirke fra dens Grundlæggelse til Reformationen,* København: G. E. C. Gads forlag. 1925
*Jón Vidar Sigurdsson: *Den vennlige vikingen*, forlaget Pax, Oslo 2010,
*Lange, Christian C.A., *De norske Klostres Historie i Middelalderen,* 1847 og 1856
*Ortved, Erik, *Cistercieordenen og dens klostre i Norden I og II,* København 1933
*Smith, Gina Gertrud, «De danske nonneklostre inntil ca. 1250» i *Kirkehistoriske samlinger* *1973,* G.E.C. Gads forlag, København
## Referanser