Eivind Saxlund

**Eivind Saxlund** (født 8. februar 1858 i Fredrikshald, død 10. desember 1936) var en norsk jurist, forretningsmann og skribent, mest kjent for sine antisemittiske holdninger.

Saxlunds far var juristen Even Saxlund (1811–1902). Selv avla Eivind Saxlund juridisk embedseksamen i 1882 og ble høyesterettsadvokat i 1886. Han giftet seg med Anna Magdalena Sundt (1863–1950) i Bergen i 1887, svigerinne av August Christian Mohr (1847-1918), og fikk fire barn, hvorav Sigurd Saxlund (1892–1986) som var medlem i Quislings nazistparti Nasjonal Samling (NS) og ordfører i Arendal under andre verdenskrig, ga ut flere rasepolitiske bøker og var onkel til Eivind Saxlund d. y. (1922–2011), frontkjemper på østfronten og siden underdirektør i Finansdepartementet.

Eivind Saxlund fikk brev som handelsborger i Kristiania i 1894 og drev flere firmaer ved siden av juristkarrieren.

Blant den første antisemittiske propagandaen i Norge er Eivind Saxlunds *Jøder og Gojim*. Det er et rasepolitisk kampskrift som ble utgitt i 1910, og kom i utvidet utgave allerede året etter.Saxlund advarte mot et semittisk livssyn som en trussel mot Norges nasjonale karakter. Han kritiserte at jødene hadde fått frihet til å praktisere sin religion og mente at jødene i Norge laget en stat innenfor staten. Saxlund og andre på den tiden fremhevet at det krevde mot å si sannheten om jødene. 

I forbindelse med at *Jøder og Gojim* kom i en tredje utgave våren 1922, forsvarte Saxlund også «Sions vises protokoller», et konspirasjonsteoretisk skrift fra 1905 om jødenes påståtte forsøk på å oppnå verdensherredømme. De angivelig hemmelige møteprotokollene hadde kommet ut på norsk som *[[Den nye verdenskeiser|Den Nye Verdenskeiser. Zions Lærde Ældstes Protokoller]]* i 1920, men i 1921 var referatene blitt avslørt som en forfalskning konstruert av tsarens sikkerhetspoliti.

I 1923 anla høyesterettsadvokat Saxlund injuriesøksmål mot journalist Paul Gjesdahl i *Dagbladet* som hadde omtalt *Jøder og Gojim* som «antisemittisk smusslittertur». Saxlund tapte rettssaken, men fikk støtte mot kritikerne på lederplass i *[[Nationen]]*; her skrev redaktør Thorvald Aadahl at Saxlund «kjæmpet en racekamp» mot «[d]en store jødebevægelse som langsomt, men sikkert tar strupetak paa Europa». Holdninger som disse gikk gradvis av moten i norske borgerlige aviser, og utover i 1930-årene ble den antisemittiske retorikken betydelig nedtonet.

I sitt forfatterskap var Saxlund sterkt påvirket av den tyske, jødefiendtlige journalisten Theodor Fritsch (1852–1933) og den britiskfødte, tyske filosofen Houston Stewart Chamberlain (1855–1927). For eksempel var *Jøder og Gojim* i hovedsak en samling av Fritschs rasepolitiske forestillinger, blant annet om den den ariske rases overlegenhet. 

Saxlund skrev også i det antisemittiske organet *[[Nationalt Tidsskrift]]* som ble startet i 1916 av Mikal Sylten (1873-1964).

## Bibliografi
*  
* 
* *Momenter til Livsanskuelse paa biologisk Grundlag* (1923) 	
* *Blut und Geist: Bausteine zu einem biologischen Weltbild* (1926)

## Litteratur
* Olaf Sunde Christensen, *Jøder og gojim : mottakelsen av et antisemittisk skrift fra 1910*  (Hovedoppgave i historie, Universitetet i Oslo, 1998)

## Referanser