open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Honky Cat

«**Honky Cat**» er en sang fra Elton Johns album *[[Honky Chateau]]* (1972). Sangen ble skrevet av Elton John og Bernie Taupin.

## Sporliste
#«Honky Cat» – 4:07
#«Slave» – 4:21

## Eksterne lenker
* ''Honky Cat'' på Allmusic
Confide in Me (album)

***Confide in Me*** er et samlealbum av den australske sangeren Kylie Minogue utgitt av Deconstruction Records i 2002. Albumet inneholder seks sanger fra *[[Kylie Minogue (album)|Kylie Minogue]]* (1994) og alle unntatt «Breathe» fra *[[Impossible Princess]]* (1997).

## Sporliste
#«Put Yourself in My Place» – 4:54
#«Some Kind of Bliss» – 4:15
#«Surrender» – 4:27
#«If I Was Your Lover» – 4:45
#«Limbo» – 4:07
#«Did It Again» – 4:22
#«Through the Years» – 4:20
#«Too Far» – 4:44
#«Say Hey» – 3:38
#«Time Will Pass You By» – 5:26
#«Cowboy Style» – 4:44
#«Falling» – 6:45
#«I Don't Need Anyone» – 3:15
#«Dreams» – 3:45
#«Jump» – 4:03
#«Drunk» – 4:00
#«Confide in Me» – 5:51

## Eksterne lenker
* ''Confide in Me (album)'' på Allmusic
Lusty Beg Island

**Lusty Beg Island** (fra irsk *Loiste Beag*, «liten hytte») er en liten privat øy i innsjøen Lough Erne i Fermanagh, Nord-Irland, rett ved siden av Boa Island. Den er på omtrent 75 mål og her ligger ferie- og helsestedet Lusty Beg Island Resort and Spa, som driver en fergetjeneste på forespørsel mellom øya og Boa Island.

Tidlig på 1900-tallet eide lady Hunt fra Alberta i Canada Lustymore Island og Lusty Beg Island, men da hennes bolig, Glenvar House, på Lustymore Island brant ned ved et uhell, flyttet hun til Tyskland. På 1950-tallet kjøpte kaptein Kosh fra den britiske hæren Lusty Beg Island og bygde sin første utleiehytte her. På 1960-tallet ble øya solgt til Bill og Ann O'Hara, som utviklet den videre som turiststed.


File:Jetty, Lusty Beg - geograph.org.uk - 3121198.jpg
File:Holiday Accommodation, Lusty Beg - geograph.org.uk - 1800112.jpg
File:Path, Lusty Beg - geograph.org.uk - 1800130.jpg


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lustymore Island

**Lustymore Island** (fra irsk: *Loiste Mór*, «store hytte») er ei øy i innsjøen Lough Erne i Fermanagh, Nord-Irland.

På den nærliggende Boa Island ligger gravplassen Caldragh, som har en utskåret Janus-lignende figur. En annen figur ble ført til Caldragh i 1939 fra Lustymore Island.

Tidlig på 1900-tallet eide lady Hunt fra Alberta i Canada Lusty Beg Island og Lustymore Island. Da hennes hus, *Glenvar House*, som lå på Lustymore Island, brant ned ved et uhell, flyttet hun til Tyskland.

## Referanser


## Litteratur
* Lowry-Corry, Dorothy (1932): "The Stones Carved with Human Effigies on Boa Island and on Lustymore Island, in Lower Lough Erne", *Proceedings of the Royal Irish Academy: Archaeology, Culture, History, Literature*, **41**. JSTOR 25515968</ref

## Eksterne lenker
* Culture Northern Ireland
Olaf Messel

**Olaf Theodor Messel** (1935–2011) var en norsk politiker for Demokratene, der han en periode var nestleder under partileder Vidar Kleppe. Han var også en av stifterne av partiet. Under partiets sentralstyremøte 28. juni 2009 ble Messel valgt som leder for den nye senioravdelingen i partiet. Han var tidligere medlem av FrP. Messels hovedområde var eldrepolitikk.

Messel var medlem av Fremskrittspartiet og gruppeleder i Kristiansand bystyre, men måtte gå ettersom hans meninger ikke var forenelige med partiets.

## Referanser
Daniel Kildal

**Peter Daniel Baade Wind Kildal** (født 4. oktober 1816 i Borgund, død 16. mars 1881 i Kristiania) var en norsk jurist, embetsmann og stortingsrepresentant. Han var stortingspresident 1871-73, sammen med Johan Sverdrup.

Kildal var fødd på Sørnes i Borgund, i dagens Ålesund, sønn av sorenskriver på Sunnmøre, Ole Severin Kildal og Karen Friis Wind. Han ble student ved Christiania skole i 1834 og cand. jur. i 1839. 1840 kopist i revisjonsdepartementet, 1843 advokatfullmektig, 1845 overrettsprokurator, 1848 høyesterettsadvokat. Han drev advokatforretning i hovedstaden og deltok i flere av broren Peters industriprosjekt. 

Kildal representerte valgkretsen *Kristiania, [[Hønefoss]] og [[Kongsvinger]]* på Stortinget 1857 og på ekstrastortinget 1858, 1862-63 og ekstrastortinget 1864, 1865-66, 1868-69 og 1871-73. Han knyttet seg til «sakførerpartiet».

Han var i 1857 formann i justiskomite nr. 2, i 1858 i statslånkomiteen. I 1862-63 og 1864 var han egentlig varamann, men møtte og var visepresident i Odelstinget, formann i justiskomite nr 2 både 1862-64 og 1865-66. President i Odelstinget 1865-66 og 1868-69. Han var medlem av jernbanekomiteen 1868-69 og 1871-73. 1871-73 var han president i Stortinget. Han var samtidig formann i budsjettkomiteen og medlem av valgkomiteen og fullmaktskomiteen. 

Han ble oppnevnt til riksrevisor i 1851, og var formann i riksrevisjonen fra 1854 til sin død. Kildal var medlem Oslo bystyre 1851-72, medlem av jurykommisjonen av 1854 og av en kongelig kommisjon 1858 om den militære straffeloven.

Han var bror av sorenskriveren og stortingsmannen Mikael Kildal og industribyggeren Peter Wessel Wind Kildal, og farbror til riksrevisor og statsråd Birger Kildal. 

## Referanser


## Kilder
* Lindstøl, Tallak:*Stortinget og Statsraadet 1814-1914*. Kristiania, 1914
* Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste
* snl.no

## Eksterne lenker
*
Sang om Kongeinntoget i Kristiania den 25. November 1905

«***Sang om Kongeinntoget i Kristiania den 25. November 1905***» er et skillingstrykk. Da kongefamilien steg i land i Kristiania den 25. november 1905, var det en stor begivenhet, og folk møtte opp, selv om det var tåke og snøkav. Det ble skrevet mange viser om denne historiske dagen. Denne er fra et skillingstrykk som var til salgs for 10 øre i «Bogvennen», Universitetsgaten 20.  Melodien er av den danske komponisten Horneman (1809–1870), og ble egentlig skrevet til visa «Den tapre landsoldat».

## Teksten

**1.**Fra fjell og dal og strand man møtte alle mann,
man ville rope hura når vår Konge kom i land.
Man kom i fra nord og sør og var i godt humør,
man ville hilse landets drott som det seg hør og bør.
Og pengene, som før ei fra lommen ville frem
de rullet nu så lystelig, hva brød man seg om dem.
Man ofrede gjerne alt når fest og prakt det gjaldt.
Hurra Hurra Hurra.

**2.**Og iver ble der lagt på byens pynt og prakt,
til kongens ære den ble kledt i broket farvedrakt.
Og mange iblant dem som bor i fattigt hjem
ble glad npr far som gikk der taus, tok øks og hammer frem.
Når hele byen jubler og stråler sin fest
kan alle være med og by velkommen til vår gjest.
For konge og for land vi roper alle mann
Hurra Hurra Hurra.

**3.**Så randt den store dag for gamle Norges sag
fra hus og hytte vaiede det frie norske flagg.
Og rundt på hver en plett sto folkemassen tett,
de ventede i timesvis, skjønt været det var slett.
Vår danske stemmer sterke, da de jublet sitt hurra,
vår konge skal få merke vår er sterkere enda.
Fra staute nordmenns bryst det lød med liv og lyst
Hurra Hurra Hurra.

**4.**Men gjennom larm og sus og tusen stemmers brus
der trengte seg et veldig drønn fra gamle Akershus.
Da tåken seilte vekk fra stolte Heimdals dekk,
man skimtet Norges konge stå der, ung og sterk og kjekk.
Et rungende Velkommen gjennom tåkeluften fór,
der roptes og der viftes til ham som sto ombord.
Så hjertevarm den lød den hilsen man ham bød
Hurra Hurra Hurra.

**5.**Det var en høytidsstund og taus ble hver en munn
da Kongen med sin Dronning satte fot på Norges grund.
Men jubelen på ny seg hevet høyt mot sky
da Skougaard bød velkommen til vår kjære, gamle by.
Og skipenes kanoner de sendte skarpe smell
og folkets hjerter samlet seg i bønn for kongens hell.
Fra ærlig hjertes trang det lød med malmfull klang
Hurra Hurra Hurra.

**6.**Så kjørte de da frem til slott og fremtidshjem,
mens kirkeklokkers skjønne lyd til velkomst hilste dem.
Men skjønnest syn de så da tusener av små,
vinkede med sine flagg, som æresvakt at stå.
Mens tårer sto i øyet på Dronningen og på Drot,
Prins Olav lo fornøyet og likte seg så godt.
For Kronprins Olav vi nu alle stemmer i:
Hurra Hurra Hurra.

**7.**Så Signe Gud vår Drot skjenk glede i hans slott,
gi kraft og mot så trygt han går den vei han har betrådt.
For fremmed fiendemakt vårt land i fare brakt
da står om Haakon Throne hver en nordmann trofast vakt.
Da skal den aldri slukne din lykkes milde sol,
nei den skal stråle klart og varmt på Norges kongestol.
For konge og for land vi roper alle mann:
Hurra Hurra Hurra.


## Kilder
*Sangene i våre hjerter av Elin Prøysen, Damm 2007
Won Gyun

**Won Gyun** (hangul: 원균, hanja: 元均, født 1540 ved Pyeongtaek, død 1597 ved Chilcheollyang nær Geoje) var en koreansk general og admiral i Kongedømmet Joseon. Han er kjent for sine seire over den japanske marinen under Imjinkrigen. Han ble drept av en kule fra et japansk skip under slaget ved Chilcheonyangstredet. Han er også kjent under navnet Pyungjoong (평중).

## Viktige slag
* Slaget ved Busan (1592)
* Slaget ved Okpo (1592)
* Slaget ved Sacheon 1592)

## Eksterne lenker
*  Won Gyun:Daum 
*  Won Gyun 
*  Won Gyun:Naver
Ingesund

**Ingesund** er et sted i utkanten av Arvika i Värmland, der det har vært skolevirksomhet siden 1926.

Ingesund ligger et par kilometer sør for Arvikas bykjerne, på den østlige av de to halvøyene i innsjøen Glafsfjorden som danner det sundet som avgrenser Kyrkviken fra resten av innsjøen. Området og halvøya heter Östra Sund. Plassen er oppkalt etter et bolighus som ble kalt Ingesund av den siste private eieren, som hadde en kone som het Ingeborg. Bygningen ble i 1926 kjøpt av *Västra Värmlands folkhögskola*, som noe senere tok navnet Ingesunds folkhögskola. Folkehøyskolen hadde en sidevirksomhet, *Folkliga musikskolan*, som senere fikk egne bygg vest for folkehøgskolen og som etter hvert ble til Musikhögskolan Ingesund. 

Begge Ingesund-skolene har internater der i underkant av hundre av studentene bor i skoleåret. Skoleområdet grenser til den sørligste delen av Arvika og har bussforbindelse med sentrum.

## Bilder

Fil:Ingesundinfart.JPG|Musikhögskolan Ingesund
Fil:Ingesundsfhsk1.jpg|Ingesunds folkhögskola
Ueli

**Ueli** er et sveitsisk mannsnavn dannet som en kjæleform av *[[Ulrich]]*, som har opprinnelse i høytyske *ôd*, «odel, arv», og *rich*, «mektig».

*Hansueli* og *Hans-Ueli* sammensatte former av navnet.

## Utbredelse
Navnet *Ueli* er hovedsakelig brukt i Sveits. Det er lite utbredt i andre land. I Tyskland brukes hovedsakelig *Uli* som kjæleform for *Ulrich*, mens *Ueli* er svært lite brukt.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Ueli Maurer (f. 1950), sveitisisk politiker
* Ueli Steiger (f. 1954), sveitsisk filmfotograf
* Ueli Gegenschatz (1971–2009), sveitsisk basehopper
* Ueli Steck (f. 1976), sveitsisk klatrer
* Ueli Berger, sveitsisk kunstner

## Referanser


## Eksterne lenker
Carl Hjalmby

**Carl Hjalmby** (født Carl Ernfred Rønneberg 9. desember 1934 i Arendal, død 27. oktober 1994 i Arendal) var en norsk visesanger og komponist ofte omtalt som «den syngende uteligger» og «gatens dikter». Han levde et omflakkende liv og fungerte ofte som gatesanger. Han fikk platekontrakt først da han var over førti og gav ut en rekke kassetter og LP-plater på sytti- og åttitallet. NRK laget også et TV-program om ham, «Jeg håper å skape forståelse for gutta på livet», sendt søndag 20. mai 1979.

## Diskografi
* *La meg ha mine drømmer i fred* (Talent, 1976)
* *Vinnere & tapere* (Talent, 1978)
* *Med Kalle på livet* (Talent, 1979)
* *Fra spøk til alvor* (Talent, 1980)
* *Min beste venn* (Talent, 1982) 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Carl Hjalmbys sang Krigens avfall på youtube.com
Jeanne de Tramcourt

**Jeanne Leocadie de Tramcourt** (født 9. desember 1875 i Tracy sur Loire, Frankrike, død 2. januar 1952 i Stjärnhov, Södermanlands län i en bilulykke) var samboer med prins Wilhelm fra 1914 til 1952. 

Fra 1894 til 1911 var hun gift med den svenske skulptøren Christian Eriksson og var i denne perioden et kjent navn innen Sveriges kunstnerkretser. Fra 1914 og frem til sin død hadde hun et forhold til prins Wilhelm; de ble samboere på slottet Stenhammar i Flen, og fra 1932 ble hun kalt for «vertinne» på Stenhammar. Samboerforhold var meget uvanlige på denne tiden, og kunne ikke offisielt forekomme blant de kongelige. Tramcourt var aldri synlig i offentlige sammenhenger.  

## Referanser


## Kilder
* Lars Elgklou: *Bernadotte. Historien – eller historier – om en familj.* (Stockholm, 1978. Askild & Kärnekull Förlag AB. ISBN 9170088829.

## Eksterne lenker
*
Jarmers Plads (København)

**Jarmers Plads** er en plass i København hvor Nørre Voldgade munner ut i H.C. Andersens Boulevard.

Plassen ble navngitt i 1917 etter ruinen av Jarmers Tårn, som ble gravet ut i 1885 ved Helmers Bastion (tidligere Hjelmer- og Helmerskanse, forvanskninger av Jarmer). Tårnet var blitt oppkalt etter den vendiske fyrste  Jaromar II av Rügen, som i 1259 angrep København og gjennombrøt festningen nettopp her.

## Løve og løvinne
Utover Jarmers Tårn ses også en kopi av Auguste Cains bronseskulptur *Lion et lionne se disputant un sanglier*. Den viser en løve og en løvinne som kjemper om et villsvin. På soklen leses: "A. CAIN 1878". Skulpturen var en gave fra brygger Carl Jacobsens legat Albertina.

## Referanser


## Litteratur
* Jørgensen, Bent: *Storbyens Stednavne*, Gyldendal, 1999
## Eksterne lenker
* 
* Jarmers Plads på AOK
Larsbjørnsstræde (København)

**Larsbjørnsstræde** er en gate i Indre By i København. Gaten går fra Vestergade krysser Studiestræde og munner ut i Sankt Peders Stræde hvor den fortsetter som Teglgårdstræde.

Larsbjørnsstræde er et av byens eldste stræder og de første opptegnelser om registrerte beboere stammer fra 1377.

Gaten er særlig kjent for at tyven Niels Heidenreich omsmeltet gullhornene i sitt hjem i Larsbjørnsstræde.

Det er flere fredede hus i gaten. Nummer 5, som er et forhus med to sidehus er fra 1797–1798 og ble oppført ved tømrermester Johan Christopher Wahl. Mellomhuset med sidehus er fra slutten av 1800-tallet.

Larsbjørnsstræde 6  ble oppført i 1798 ved Lauritz Laurberg Thrane etter tegninger av Philip de Lange. De står også bak nummer 8 fra året før. Også husene i nummer 7, 11, 13, 14, 16-19, 21, 23 og 25 er fredet.

## Referanser

## Eksterne lenker
* Larsbjørnsstræde hos Pisserenden
Nørregade (København)

**Nørregade** er en gate i  Indre By i København. Gaten går fra Gammeltorv til Nørre Voldgade.

I Nørregade ligger flere kjente bygninger blant annet Bispegården i nr.11, Københavns domkirke i nr.8 og Københavns Universitet.

## Eksterne lenker
* Nørregade hos Pisserenden
Tang Xianzu

**Tang Xianzu** (forenklet kinesisk: 汤显祖; tradisjonell kinesisk: 汤显祖; pinyin: *Tang Xiǎnzǔ*, Wade-Giles: *T'ang Hsientsu*, født 24. september 1550 i Linchuan i provinsen Jiangxi i Kina, død 29. juli 1616) var en kinesisk dramatiker under Ming-dynastiet.

Tangs karriere som embedsmann besto hovedsakelig av lavere stillinger. Med hell deltok han i provinsielle eksamen i en alder av 21 år og i den keiserlige eksamen i en alder av 34 år. Han innehadde blant annet stillinger i Nanjing, Zhejiang og Guangdong. Han pensjonerte seg i 1598 og returnerte til hjembyen, der han fokuserte på å skrive.

Hans viktigste verk er *[[Peonpaviljongen]]* (*Mǔdān Tíng*).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kristoff Nasilowski

**Kristoff Nasilowski** (født 29. mai 1956 i Polen, død 20. juni 2016 i Stavanger) var en polsk-norsk billedhugger, tegner, medaljør, designer og pedagog.

Nasilowski tok cand. mag. med Master of Arts i kunst og kunsthistorie fra kunstakademiet i Warszawa, Skulpturfakultet. Han avla diplomeksamen med utmerkelse i 1981. Nasilowski arbeidet som førsteamanuensis ved Det humanistiske fakultet ved Universitetet i Stavanger.

Nasilowski hadde en rekke utstillinger og har hatt flere offentlige utsmykkingsoppdrag.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Univ. i Stavanger om Nasilowski
* Omtale ved Trond Borgen 
* Kristoff Nasilowski - registrering hos Kulturnett
Banker i Sveits

**Bankene i Sveits** er blant de viktigste i verden. Deres omdømme er basert på den politiske og økonomiske stabiliteten i Sveits og hovedaktiviteten, kapitalforvaltning, kjennetegnet av relativt konservative og bærekraftige investeringer.

Kritikere anklager bankene i Sveits, for å benytte den sveitsiske banktaushetsplikten til pengevasking og skatteunndragelse. For å motvirke dette dårlige rykte, har Sveits vedtatt en anti-hvitvasking lov i 1998. Tilbake i 1991 bestemte den Sveitsiske bankkomisjonen, Eidgenössische Bankenkommission, at bankene måtte identifisere den reelle eieren av kontoen for både nyåpnete og bestående konti.

Finanssektoren (inkludert forsikringer) står for cirka 11% av landets verdiskaping av 59,1 milliarder sveitsiske franc (CHF), derav står bankene for 35,9 milliarder. Dette utgjør cirka 6,7% av bruttonasjonalproduktet. Næringen sysselsetter omtrent 135.000 personer. Formuene som forvaltes i Sveits i 2009 beløper seg på cirka 5600 milliarder CHF, hvorav 3000 milliarder CHF, om lag 54 prosent, kommer fra utenlandske kunder.

## De største bankene i Sveits
Tabellen viser de største bankene i Sveits i slutten av 2008. I tillegg til de åtte største bankene etter forvaltningskapital,  inneholder tabellen også banker som er blant de største åtte målt etter forvaltede formuer, egenkapital eller antall ansatte.

1 alle tall for 2008 for konsernen, inkludert datterselskaper 
2 Privatbanker offentligjjør aldri sine tall, derfor er bilanssum, egenkapital og nettooverskudd ikke kjent 
3 PostFinance gjelder ikke som bank og er bare oppført for sammenlingningens skyld.

## Referanser
1227 Geranium

**1227 Geranium** er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaget 5. oktober 1931 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Asteroiden har navnet fra storkenebbslekta, *Geranium*.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»''
12309 Tommygrav

**12309 Tommygrav** er en  hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 25. februar 1992 av Spacewatch-prosjektet. Den er oppkalt etter den norske astronomen Tommy Grav.

## Referanser
1226 Golia

**1226 Golia** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 22. april 1930 av Hendrik van Gent ved Union Observatory i Johannesburg.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»''
1234 Elyna

**1234 Elyna** er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Eos. Den ble oppdaget 18. oktober 1931 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»''
1236 Thaïs

**1236 Thaïs** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 6. november 1931 av Grigoriy N. Neujmin ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»''
1237 Geneviève

**1237 Geneviève** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 2. desember 1931 av Guy Reiss ved Observatoire astronomique d’Alger - Bouzaréah i Alger.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»''
1238 Predappia

**1238 Predappia** er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Adeona. Den ble oppdaget 4. februar 1932 av Luigi Volta ved Osservatorio Astronomico di Torino i Pino Torinese.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»''
1239 Queteleta

**1239 Queteleta** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 4. februar 1932 av Eugène Joseph Delporte ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»''
1240 Centenaria

**1240 Centenaria** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 5. februar 1932 av Richard Reinhard Emil Schorr ved Hamburger Sternwarte i Bergedorf i Hamburg.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»''
1245 Calvinia

**1245 Calvinia** er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Koronis. Den ble oppdaget 26. mai 1932 av Cyril V. Jackson ved Union Observatory i Johannesburg.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»''
1252 Celestia

**1252 Celestia** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 19. februar 1933 av Fred Lawrence Whipple ved Oak Ridge Observatory i Harvard i Massachusetts.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»''
1254 Erfordia

**1254 Erfordia** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 10. mai 1932 av Juan Hartmann ved La Plata Astronomical Observatory i La Plata.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»''
1257 Móra

**1257 Móra** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 8. august 1932 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»''
1255 Schilowa

**1255 Schilowa** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 8. juli 1932 av Grigoriy N. Neujmin ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»''
Varg Veum – Bitre blomster (hørespill)

***Varg Veum: Bitre blomster*** er et norsk kriminalhørespill i fem deler om privatdetektiven Varg Veum som gikk på NRK Radio i 2003. Handlingen foregår i byen Bergen hvor en mann blir funnet død i et svømmebasseng, en kvinne er forsvunnet, og en gammel forsvinningssak dukker opp igjen. Varg Veum blir satt på saken til å finne ut hva som har skjedd. Rollen som Veum spilles av Bjørn Willberg Andersen. Regi er ved Nils Nordberg. Hørespillet er basert på Gunnar Staalesens bok med samme navn (1991). Staalesen var også med å dramatisere den for radio. 

Hørespillet ble utgitt på CD av Lydbokforlaget samtidig med at den ble sendt på radio.

## Medvirkende

## Referanser
1265 Schweikarda

**1265 Schweikarda** er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Eos. Den ble oppdaget 18. oktober 1911 av Franz Kaiser ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
1266 Tone

**1266 Tone** er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaget 23. januar 1927 av Okuro Oikawa i Tokyo.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
1267 Geertruida

**1267 Geertruida** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 23. april 1930 av Hendrik van Gent ved Union Observatory i Johannesburg.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
1276 Ucclia

**1276 Ucclia** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 24. januar 1933 av Eugène Joseph Delporte ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Sjøhest (fabelvesen)

**Sjøhest**, **havhest** eller **hippokamp** (gresk: ἱππόκαμπος, *hippokampos*) er et fabelvesen kjent fra fønikisk, gresk og seinere også etruskisk mytologi, særlig som allegorisk figur i kunstverk. Fabeldyret blir framstilt med hode og forpart som en hest og bakpart som en fisk. Forbeina kan ha finner eller loffer og fiskehalen en krøll eller kveil midt på. Dyret kan også ha vinger.

Sjøhester er kjent som symbol og dekorelement siden oldtida. Blant annet blir havgudene Nerevs, Poseidon eller Neptun ofte avbildet ridende på en sjøhest eller seilende i en båt trukket av en, to eller flere sjøhester. Også nereider, greske havnymfer, blir ofte framstilt liggende på sjøhester og tilsvarende fabeldyr.

## Litteratur
* Hans Krag: *Norsk heraldisk mønstring fra [[Frederik IV]]'s regjeringstid 1699-1730*, Drøbak 1942 - Kristiansand S 1955, side 36.
* Hans Cappelen: *Norske slektsvåpen*, Oslo 1969 (2. opplag 1976)
* Hans Cappelen: «Slekten Vogts våpen: Den første havhest i norsk heraldikk?» , *[[Norsk Slektshistorisk Tidsskrift]]*, bind 33 (1991), side 145-167. 
* Herman L. Løvenskiold: *[[heraldisk nøkkel (bok)|Heraldisk nøkkel]]*, Oslo 1978
* Bjørn Bratbak: «Etatsemblem for Oljedirektoratet», *[[Heraldisk Tidsskrift]]*, bind 4, side 397-398, København 1975-1979 (bl.a. med uttalelse fra Hallvard Trætteberg og betegnelsen *havhest*)
* Ottfried Neubecker: *Heraldik. Kilder, brug, betydning*, København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)
* Harald Nissen og Monica Aase: ''Segl i Universitetsbiblioteket i Trondheim'', Trondheim 1990

## Eksterne lenker
*
Bai Zhijian

**Bai Zhijian** (kinesisk: 白志健; født i november 1948 i Wuhan i Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. Han har siden juli 2002 vært leder for liaisonbyrået for regjeringen i Macao.

Han var medlem av Det kinesiske kommunistpartis 16. sentralkomite og av dets 17. sentralkomite.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
1296 Andrée

**1296 Andrée** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 25. november 1933 av Louis Boyer ved Observatoire astronomique d’Alger - Bouzaréah i Alger.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
1306 Scythia

**1306 Scythia** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 22. juli 1930 av Grigoriy N. Neujmin ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
1308 Halleria

**1308 Halleria** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 12. mars 1931 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
1310 Villigera

**1310 Villigera** er en Mars-kryssende asteroide. Den ble oppdaget 28. februar 1932 av Friedrich Karl Arnold Schwassmann ved Hamburger Sternwarte i Bergedorf i Hamburg.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
1312 Vassar

**1312 Vassar** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 27. juli 1933 av George Van Biesbroeck ved Yerkes-observatoriet i Williams Bay.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
1319 Disa

**1319 Disa** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 19. mars 1934 av Cyril V. Jackson ved Union Observatory i Johannesburg.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Varg Veum – Bukken til havresekken (hørespill)

***Bukken til havresekken *** er et norsk kriminalhørespill i fire deler om privatdetektiven Varg Veum som gikk på NRK Radio i 2005. Handlingen er lagt til 1976 og Varg Veum har nylig etablerte seg som privatetterforsker i Bergen. Han tar et tilsynelatende harmløst oppdrag, men snart blir han involvert i en sak som dreier seg både om mord og narkotika og omsetning av lugubre ”tjenester”. Politiet ser ikke med blide øyne på hans engasjement. Hørespillet er basert på Gunnar Staalesens bok med samme navn fra 1977, som også er den første boka om Varg Veum. Rollen som Varg spilles av Bjørn Willberg Andersen. Regi er ved Nils Nordberg. 

Hørespillet ble utgitt på CD av Lydbokforlaget.

## Medvirkende

## Referanser
1329 Eliane

**1329 Eliane** er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Eunomia. Den ble oppdaget 23. mars 1933 av Eugène Joseph Delporte ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
1332 Marconia

**1332 Marconia** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 9. januar 1934 av Luigi Volta ved Osservatorio Astronomico di Torino i Pino Torinese.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
1339 Désagneauxa

**1339 Désagneauxa** er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Eos. Den ble oppdaget 4. desember 1934 av Louis Boyer ved Observatoire astronomique d’Alger - Bouzaréah i Alger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
1336 Zeelandia

**1336 Zeelandia** er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Koronis. Den ble oppdaget 9. september 1934 av Hendrik van Gent ved Union Observatory i Johannesburg.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Liu Jing (politiker)

**Liu Jing** (kinesisk: 刘京; pinyin: *Líu Jīng*, født desember 1944 i fylket Yu i provinsen Shanxi i Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. Han er nestssjef for Ministeriet for offentlig sikkerhet i Folkerepublikken Kina. Han er sentral i to av de organene som beskjeftiger seg med folk som anses å bedrive undergravende virksomhet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
1345 Potomac

**1345 Potomac** er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaget 4. februar 1908 av Joel Hastings Metcalf ved Taunton, Massachusetts i Taunton.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
1347 Patria

**1347 Patria** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 6. november 1931 av Grigoriy N. Neujmin ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
1349 Bechuana

**1349 Bechuana** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 13. juni 1934 av Cyril V. Jackson ved Union Observatory i Johannesburg.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Varg Veum – Dødens drabanter (hørespill)

***Varg Veum: Dødens drabanter *** er et norsk kriminalhørespill i fire deler om privatdetektiven Varg Veum som gikk på NRK Radio i 2009. Hørespillet handler om privatetterforsker Varg Veum som blir involvert i en sak fra tiden han var ansatt i barnevernet. En mann som ble utsatt for grov omsorgssvikt under oppveksten sitter nå bitter tilbake og har satt opp en liste over de han ønsker å hevne seg på. På den lista står også Varg Veum. Rollen som Veum spilles av Bjørn Willberg Andersen. Hørespillet ble dramatisert av Stig Ryste Amdam, mens Nils Nordberg hadde regi. Det er basert på Gunnar Staalesens bok med samme navn (2006).

Hørespillet ble utgitt på CD av NRK Lydbokforlaget.

## Handling
Varg Veum har fått en telefon fra fortiden, fra hans gamle kollega og kjæreste Cecilie, fra den tiden Varg jobbet i barnevernet. For 25 år siden oppsøkte de to et loslitt og skittent hjem, der en toåring ble utsatt for grov omsorgssvikt. De tok med seg gutten, som kom til et forsterhjem. Gutten het Jan Elvis, men ble bare kalt Janegutt. Fire år senere døde Janegutts adoptivfar under mystiske omstendigheter. 11 år etter dette igjen, var gutten igjen innblandet i et dødsfall - en grusom mordsak. Denne gang ender Janegutt i fengsel.

Etter soningen forfølger fortiden forfølger Janegutt. Han har giftet seg og fått barn med Silje, men finner seg ikke til rette. Han vil hevne seg på dem han mener har gjort livet hans til et helvete, og han har laget en liste. På denne listen befinner også Varg Veum seg.

## Medvirkende

## Referanser
Wei Liqun

**Wei Liqun** (tradisjonell kinesisk: 魏禮群, forenklet kinesisk: 魏礼群, pinyin: *Wèi Lǐqún*) er en kinesisk kommunistisk politiker. 

Han har vært direktør for Statsrådets forskningsbyrå og er nå (2011) nestleder for Kinas nasjonale administrasjonsskole. 

## Eksterne lenker
*
Ingelbrecht Knudssøn

**Ingelbrecht Knudssøn** eller **Ingebrigt Knudssøn** (født 14. desember 1776 på Byneset, død 21. mars 1826 i Strinda) var en norsk sorenskriver og stortingsrepresentant.

Ingelbrecht Knudssøn var bondesønn fra gården Brensel på Byneset i Trøndelag. Seksten år gammal fikk han stilling hos  tollkasserer Møller i Trondheim. Etter tre år der arbeidet han ett år ved Strinda og Selbu sorenskriverembede, deretter sju år på rådstuen i Trondheim. I denne tiden studerte han på egen hånd, og i juni 1803 dro han til København. Her tok han på under ett år juridisk embetseksamen «med særdeles berømmelse». Fra 1804 arbeidet han først som amtsfullmektig i Sorø, deretter som advokatfullmektig i København og til sist prokurator.

Han var sorenskriver i Øst- og Vestfinnmark 1810-15, sorenskriver i Romsdal og byfogd i Molde 1816–21 og fra 1821 var han sorenskriver i Strinda og Selbu.

Knudssøn ble valgt inn på Stortinget i 1818 og 1821 som representant for valgkretsen *Kristiansund og Molde*;  i 1824 representerte han Trondheim. I 1821 var han stortingspresident og odelstingspresident. I 1824 var han president i Odelstinget og visepresident i Stortinget. Han var da også formann i reglementkomiteen og i protokollkomiteen.

Ved hans tidlige død ble det samlet inn 18&nbsp;000 i Trondheim, til understøttelse for familien. En rest på 2&nbsp;000 kr av dette ble i 1845 gitt til Universitetet i Oslo som et legat for trengende studenter. Ingelbrecht Knudssøns gate i Oslo er oppkalt etter ham.

Han ligger gravlagt på sørsida av Vår Frue kirke i Trondeheim der gravplata er synlig.

## Referanser


## Kilder
* Lindstøl, Tallak: *Stortinget og Statsraadet 1814-1914*. Kristiania, 1914
* Norsk samfunnsvitenskapelig datatjeneste
* 

## Eksterne lenker
*
Spanstind Rundt

**Spanstind Rundt** er et 18&nbsp;km langt skirenn som går på skjærtorsdag hvert år i Lavangen kommune i Troms. Rennet ble avholdt for første gang i 1984. Spanstind Rundt arrangeres av Lavangen Idrettsforening.

Det første rennet i 1984 var et jubileumsrenn i anledning av at Lavangen IF fylte 25 år dette året. Rennet hadde 102 startende. Siden har antallet deltakere økt årlig, med en foreløpig rekord i 2017 med 457.

## Løype
Start er i Skavmodalen, de første kilometerne innover til fjellet er ganske slett. Videre går løypa 280 høyde meter opp Rødbergan, over Fjordboteneidet der en er drikkestasjon og ned til Finnesletta i Gratangen. Så går løypa langs E6 opp til Bukkemyra. Til slutt går den litt nedover før man går langs Lapphaugvennet og inn til mål ved Lapphaugen turiststasjon.

## Vinnere
Vinnere av Spanstind Rundt fra 1984 til 2020:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Red (ankerplass)

**Red** (også kalt *rei*) fra tysk *Reede*, er en åpen ankringsplass utenfor en havn (til forskjell fra å fortøyning ved kai), ofte i forbindelse med en elvemunning.

Behovet for slike plasser var størst i seilskutetiden før 1900-tallet. Ved ugunstig vind kunne det være vanskelig å seile til kai, særlig når en også skulle overvinne elvestrøm. Derfor kastet en anker på reden til vinden ble bedre eller en fikk assistanse til varping. Reden kunne også fungere som midlertidig opphold der det var lite kaiplass og ofte benyttet av marinefartøyer.

Både laste- og cruiseskip ankrer opp på reden der havneanleggene ikke har kapasitet til å ta i mot store skip. Lasteskip lastes og losses da ved hjelp av prammer eller lektere og passasjerer tas til og fra land med tendere.

## Etymologi
Det tyske ordet "Reede" går tilbake til rēde eller reide ("forankring") hentet fra middeltysken i det 17. århundre i tysk skriveskrift. Se også likhet med nederlandske ree (eldre form: reede) og svenske røde. Den videre opprinnelsen til forankringens navn er uklart. På den ene siden kan rede i betydningen "sted hvor skipene er utstyrt" tilhøre stammen til midt-tysk, tilsvarende "klar, ferdig, gå". På den annen side, i form av "sted hvor skipene rir på bølgene foran havnen," kan det være et verb.

Ordboken forklarer ordet som opprinnelig lavtysk med betydningen «sted der et skip blir gjort rede», av tyske *rhede*.
## Referanser


## Kilder
* https://no.wiktionary.org/wiki/red
* https://de.wiktionary.org/wiki/Reede

## Eksterne lenker
*
Leander Engström

**Per Leander Engström** (1886–1927) var en svensk maler. Maleriene hans hentet ofte motiver fra Norrland i form av fargesterke, ekspresjonistiske villmarksskildringer. 

Engström var elev ved Konstnärsförbundets målarskola 1907-1908 og studerte deretter 1909-1910 hos Henri Matisse i Paris. Han dannet kunstnergruppen *[[De unga]]* sammen med andre Matisse-elever og tillempet i likhet med sine kunstnervenner den franskinspirerte ekspresjonismen i malerier med svenske motiver. Ens tor del av live reiste Leander Engström omkring i de norrlandske fjelltraktene og malte. Et av favorittreisemålene var Abisko, der han også bygde seg et hus. Noen år på begynnelsen av 1920-tallet oppholdt han seg periodevis i Italia der han fikk fornyet inspirasjon og fant nye motiver.

I begynnelsen fant Engström inspirasjon hos Paul Gauguin, Vincent van Gogh og Paul Cézanne, senere også hos Matisse.

Leander Engström giftet seg i 1913 med Maria Edlund. Deres tvillingsønner Kjell Leander Engström (1914–1979) og Tord Leander Engström (1914–1985) var også kunstnere.

Fil:Leander Engström.jpg|*Kvinna som broderar*


## Referanser


## Kilder
* *[[Svenska Dagbladet]]s årsbok – 1927*, red. Erik Rudberg & Edvin Hellblom, Åhlén & Åkerlunds Boktryckeri, Stockholm 1928 s. 242
* *Sveriges befolkning 1900*, (CD-ROM version 1.02) Sveriges Släktforskarförbund, 2006
Anthony Payne

**Anthony Payne** (født 2. august 1936 i London, død 30. april 2021) var en britisk komponist. 

Han ble interessert i å komponere musikk fra tidlig alder. Etter å ha studert på St Cuthbert's Society ved Durham University tilbrakte han en periode som freelance musikkviter. Fra midten av 1960-tallet, da han komponerte sine *Phoenix messen*, fikk han bestillinger av nye verk fra flere viktige ensembler, inkludert English Chamber Orchestra og Nash Ensemble. 

Tre store orkesterverk: *The Spirit's Harvest* (1985), *Time's Arrow* (1990) og *Visions and Journeys* (2002), ble alle uroppført av BBC Symphony Orchestra på The Proms i London. Han komponerte også en konsert for orkester (1974) og andre orkesterverker, samt kammeret, instrumental og korverk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Wen Tingyun

**Wen Tingyun** (tradisjonell kinesisk: 温庭筠; forenklet kinesisk: 温庭筠; pinyin: *Wen Tīngyūn*, Wade-Giles: *Wen T'ing-yun*) (født 812, død 870) ble ansett som den første virkelige særskilte forfatter av ''ci''-poesi, en musikalsk poesi som dominerte kinesisk lyrikk i den sene perioden av Tang-dynastiet. Han het opprinnelig født som **Wen Qi** (tradisjonell kinesisk: 温歧; forenklet kinesisk: 温歧; pinyin: *Wen Qi*).

Han ble født i Qin i provinsen Shanxi. Han bidrog til å etablere den stilen som kalles *[[Ci]]* i kinesisk poesi. Hans diktning er representert i den viktige 1700-talls-antologien *[[Tre hundre Tang-dikt]]*. Blant hans tilhengere var Yu Xuanji.

## Referanser
Domesnäs

**Domesnäs** (latvisk *Kolkasrags*, tysk *Bakenhof*) ligger på nordspissen av Kurland i Latvia. Det var et viktig landemerke på den store skandinaviske handelsruta østover til Russland via elva Daugava (tyska *Düna*). 

Det for skipsfarten viktige Irbestredet – innseilingen til Riga – går mellom Domesnäs og øya Saaremaa i Estland.

## Eksterne lenker
* Kolkas hjemmeside
* kolkasrags.lv
Hans-Erik Skjæggerud

**Hans-Erik Skjæggerud** (født 26. juni 1973) er en norsk fagforeningsleder. Fra 2008-2018 leder i YS-forbundet Parat. Fra 31. oktober 2018 1. nestleder av Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS). 

Han er utdannet cand.mag. fra Høgskolen i Bodø (1997). 

Skjæggerud ble konstituert som nestleder i Parat i mars 2007. Før dette (fra 2005) var han hovedtillitsvalgt for Parats medlemmer i Aetat og senere NAV (2006). Han begynte sitt fagforeningsengasjement som lokal tillitsvalgt ved Aetat Bodø og leder av 2fo Ung. I 2005, i forbindelse med etableringen av Parat som var en sammenslåing av organisasjonene Flerfaglig fellesorganisasjon (2fo) og Privatansattes Fellesorganisasjon ble han valgt som leder av Parat Ung. Skjæggerud ble valgt som leder av Parat i november 2008, og gjenvalgt i 2012.

## Referanser
Kathryn M. Baker

**Kathryn Moore Baker** (født 1964) er en amerikansk forretningskvinne basert i Oslo.

Baker er investor og styremedlem i en rekke norske og internasjonale selskaper. Hun er blant annet medlem i Norges Banks Hovedstyre og styrene i Akastor ASA, Catena Media plc og Agasti ASA.

Baker flyttet fra USA til Oslo i 1993 da hun jobbet for McKinsey & Company. I 1999 ble hun partner i eierskapsfondet Reiten & Co, noe hun var frem til hun solgte seg ut i 2015.

Før hun flyttet til Norge jobbet Baker som finansanalytiker i Morgan Stanley i New York og investorrelasjon i Noonan/Russo Communications i New York.

Baker har vært aktiv i foreningene for venturekapital og private equity i Europa. Hun har flere ganger vært i styret til Norsk Venturekapitalforening og ble den 19. juni 2010 valgt som styreleder. Hun var også i styret til European Private Equity and Venture Capital Association (EVCA). Hun har også vært i styret til Svenska Riskkapitalföreningen (SVCA).

Baker har en bachelorgrad i økonomi fra Wellesley College og graden master of business administration fra Tuck School of Business ved Dartmouth College.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Ture Ander

**Ture Henrik Ander** (født 17. september 1881 i Asker, Örebro län, død 4. februar 1958 i Arvika) var en svensk kunstner, kjent som *blomstermålaren*. Han utdannet seg først til maleryrket, studerte ved Tekniska skolan i Stockholm og deretter fra 1905 på Konstnärsförbundets skola. Her studerte han samtidig med blant andre Leander Engström, Isaac Grünewald og Einar Nerman.

Han medvirket i De ungas utstilling i 1909. Han studerte videre i Paris 1911-1912 og ble påvirkt av blant andre Paul Cézanne. 

Han flyttet til Arvika i 1916, kom i kontakt med Rackengruppen og bosatte seg i Rackstad. Han spesialitet var fremfor alt stilleben med blomster.

## Referanser
Guwen

**Guwen** (kinesisk: 古文, pinyin: *Gǔwén*) er et kinesisk begrep for antikk skrivemåte. Det kan ha litt forskjellig betydning, men vanligvis sikter den til de antikke skriveformer som forefantes i Før-Qin-tiden.

Det skjelnes vanligvis mellom fire former for slik *guwen*; orakelbeininnskrifter (jiaguwen), bronseinnskrifter (jinwen), stor seglskrift (zhouwen) og den skrift som ble benyttet i De stridende rikers tid.

## Litteratur
*Zheng Zhen: Hanjian jianzheng (汗简笺正) (Chaojingchao quanji 巢经巢全集) 
*Chén Zhāoróng (陳昭容): *Research on the Qín (Ch'in) Lineage of Writing: An Examination from the Perspective of the History of Chinese Writing* (秦系文字研究 ﹕从漢字史的角度考察) (2003). Academia Sinica, Institute of History and Philology Monograph (中央研究院歷史語言研究所專刊). ISBN 957-671-995-X. (in Chinese)
*Qiú Xīguī (裘錫圭) *Chinese Writing* (2000). Translation of 文字學概要 by Gilbert L. Mattos and Jerry Norman. Early China Special Monograph Series No. 4. Berkeley: The Society for the Study of  Early China and the Institute of East Asian Studies, University of California, Berkeley. ISBN 1-55729-071-7.
Espeland fangeleir

**Espeland fangeleir** er en fredet fangeleir fra andre verdenskrig i Moldalia på Espeland i Arna i Bergen kommune. Det er det eneste helhetlige tyskbygde fangeanlegget igjen av over 600 fangeleirer i Norge under okkupasjonstiden.

## Historie
Leiren var en erstatning for Ulven leir i Os. Byggingen ble påbegynt i 1942, og sto ferdig i 1944. Anstalten hadde plass for om lag 380 fanger. 

Anlegget var i utgangspunktet tenkt som en ren transittleir for politiske fanger, der fangene raskt skulle sendes videre til Grini fangeleir. Imidlertid kom leiren også til å brukes som en tvangsarbeidsleir, og mange ble internert i lengre tid.

Espeland leir var klassifisert som *Polizeihäftlingslager* (politifangeleir). Mange av vokterne var veteraner fra første verdenskrig. For det meste ble de norske fangene behandlet ordentlig, men i krigens siste to måneder ble imidlertid forholdene brutalisert da *SS-Oberscharführer* Ludwig Runzheimer ankom. Fra januar 1943 frem til 9. mai 1945, da det tyske vaktholdet fratrådte, tok leiren imot 2.026 fanger. De fleste var fra Hordaland og Sogn og Fjordane, og satt stort sett i forvaring (*Schutzhaft*) uten domfellelse. 627 fanger ble overført til Grini fangeleir, og minst 378 av disse ble senere sendt til fangeleirer i Tyskland.

Etter krigen ble fangeleiren benyttet som tvangsarbeidsleir for norske landssvikere frem til 1948. I perioden 1948 til 1952 ble, med ett unntak, de øvrige 59 gjenværende utenlandske krigsforbrytere i Norge internert i leiren. Leirområdet ble deretter disponert av Sivilforsvaret frem til 1997.

## Freding og bruk
Anlegget ble fredet i november 2014, og Stiftelsen Espeland fangeleir overtok eierskapet i januar 2015. I 2022 fikk institusjonen navnet Stiftelsen Lenken, og også Gestapomuseet i Bergen sentrum inngår i stiftelsen. 

Leiren benyttes først og fremst som et kompetanse- og formidlingssenter spesielt rettet mot skoleelever. På denne bakgrunnen er stiftelsen opptatt av fredsarbeid, med fokus på menneskeverd, menneskerettigheter, demokrati og aktive medborgerskap.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Hjemmeside

* Stiftelsen Espeland fangeleir
* Bergen byleksikon på nett, om Espeland fangeleir
* Landsverneplan for justissektoren, DSB
* Fangeleiren i Moldalia
Jean de Muralt

**Jean de Muralt** (født 18. juli 1877, død 10. november 1947) var en sveitsisk advokat.

Muralt studerte rettsvitenskap ved universitetene i Berlin, München og Zürich. Fra 1903 til 1907 arbeidet han som en statsadvokat, og mellom 1908 og 1932 jobbet han i det sveitsiske militæret som et artilleri-offiser. I 1913 ble Muralt forfremmet og begynte som personell-offiser og i 1926 ble han forfremmet til oberst.

I 1938 ble Muralt valgt til president i den sveitsiske avdelingen for Røde Kors og han beholdt dette posisjonen frem til 1946. Under den andre verdenskrig var Muralt for en kortere periode i 1940 og 1941 den sveitsiske kommissæren for internering og sykehusinnleggelse.

Muralt var leder for Den internasjonale Røde Kors- og Røde Halvmåne-bevegelsen fra 1944 til 1945. Muralt ble dermed dette forbundets første ikke-amerikanske styreleder siden siden grunnleggelsen av denne organisasjonen i 1919.

## Referanser
Yu Xuanji

**Yu Xuanji** (forenklet kinesisk: 鱼玄机; tradisjonell kinesisk: 鱼玄机; pinyin: *Yu Xuánjī*; Wade-Giles: *Yu Hsuan-chi*; født ca. 844, død 869, eller, ifølge en annen kilde, 871) var en kinesisk poet fra det sene Tang-dynastiet. 

Lite pålitelig informasjon fins om det relativt korte livet til Yu Xuanji. Hun kom fra Chang'an, rikets hovedstad på den tiden. Yu ble gift som en konkubine til en embedsmann ved navn Li Yi da hun var 16 år gammel, og etter at de skilte seg tre år senere ble hun en kurtisane og en daoistisk nonne. Hun døde tidlig, i en alder av 26-28 år. Et kinesisk verk gir en rekke lite flatterende inntrykk av hennes liv: Hun skal ha hatt en affære med Wen Tingyun, levde et skandaløst og promiskuøst liv, og ble henrettet for å slå sin kammerpike i hjel.

## Verker
* David Young og Jiann I. Lin: *The Clouds Float North: The Complete Poems of Yu Xuanji*, Wesleyan University Press: Hanover and London, 1998, ISBN 978-0-8195-6343-9

## Referanser
4. etappe av Giro d’Italia 2011

**4. etappe av [[Giro d'Italia 2011]]** ble kjørt den 10. mai 2011 og gikk mellom Quarto dei Mille og Livorno. Etter den tragiske ulykken på den foregående etappen der Wouter Weylandt omkom etter et fall i utforkjøringen fra Passo del Bocco ble det bestemt at denne etappen skulle bli nøytralisert i respekt for Weylandts minne. Det vil si at det ikke ville bli gitt ut spurt- og klatrepoeng underveis på etappen og det ville ikke bli kåret en etappevinner. For å sørge for at etappen holdt tidsskjema ble feltet enige om at hvert lag skulle ligge i front i 10 kilometer hver, før Weylandts lag Leopard-Trek skulle krysse mållinjen først. Med en nøytralisert etappe forble stillingene i de ulike konkurransene lik det de var før etappen. Prispengene som var satt av til denne etappen gikk til Weylandts gravide kone. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Resultater på gazzetta.it
*  Resultater på gazzetta.it
Cần Thơ internasjonale lufthavn

**Cần Thơ internasjonale lufthavn**  er en flyplass som ligger rett sør for byen Can Tho, tidligere hovedstad i Vietnam.

## Selskaper og ruter
*Vietnam Airlines (Hanoi, Ho Chi Minh-byen, Phu Quoc, Con Dao)

## Referanser


## Eksterne lenker
*