open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Matt Biondi

**Matthew Nicholas Biondi** (født 1965) er en tidligere amerikansk svømmer. I løpet av karrieren vant han 11 OL-medaljer, hvorav åtte gullmedaljer.

Sommeren 1984 overrasket Biondi ved å kvalifisere seg til deltakelse på USAs stafettlag til  fri under OL i Los Angeles. Laget vant gull på ny verdensrekord.

Under OL 1988 tok Biondi sju medaljer. Han forlot Seoul med fem gullmedaljer og satte verdensrekord i fire av øvelsene.

I Biondis siste OL-deltakelse i Barcelona 1992 tok han ytterligere to stafettgull (4 x 100 m fri og  medley). I tillegg tok han sølv på  butterfly. 
 
Biondi satte den første av i alt 12 individuelle verdensrekorder i 1985. Han var den første som svømte 100 m fri raskere enn 49 sekunder, og i 1988 hadde han svømt de 10 raskeste tidene i denne øvelsen. Han vant totalt 24 amerikanske mesterskap på distansene 50, 100 og , i tillegg til  butterfly. I to verdensmesterskap (1986 og 1991) vant Biondi 11 medaljer (seks gull).

## Se også
* Verdensrekordhistorikk på 50 m fri
* Verdensrekordhistorikk på 100 m fri

## Eksterne lenker
*
Sergej Alexander Munkvold

**Sergej Alexander Munkvold** (født 1979) er formann for Ivar Aasen-sambandet, den eneste landsdekkende organisasjonen i Norge som arbeider for høgnorsk. Fra begynnelsen av 2000-årene har han vært en markant deltager i norsk måldebatt og den fremste talsmannen på nasjonalt plan for høgnorsk i ulike sammenhenger . Han ble valgt til formann for Ivar Aasen-sambandet i 2004. Munkvold er utdannet i latin og gresk ved NTNU og UiO .
.338/50 Talbot

**.338/50 Talbot** er en amerikansk patron for rifle.

Denne patronen ble laget av Skip Talbot ved Talbot's Custom Equipment i Fallon, Nevada i 1984. Den er basert på en .50 BMG (Browning Machine Gun) (12,7x99 Nato) som er strupet ned til .338 kaliber og med en økt skuldervinkel til 35 grader.

Det er en patron som fremstår som et eksperiment. Løpslitasjen var enorm og man kan ikke forvente mer enn 250 skudd før løpet er utslitt. Dette er en patron som har til hensikt å få et prosjektil til å beholde sin supersoniske hastighet så lenge som mulig. Grunnen til dette er at prosjektiler begynner å miste presisjon når de går fra supersonisk til sonisk hastighet.

Med kuler på 250 grains (16,2 gram) kunne man oppnå hastigheter på hele 1127 m/s. Løpslengen måtte være på hele 44 tommer noe som er nær dobbelt av et normalt rifleløp. Det ble også i forsøket prøvd med nedkortede hylser grunnet mye ubrukt volum i hylsene, men det resulterte bare i dårligere hastigheter. Noe av grunnen til at man ikke fikk enda mer fart på kulene var mangel på krutt som var saktebrennende nok.

## Se også
* Liste over patrontyper

## Referanser
Frivending

**Frivending** (eller bare vending) er en del av øvelsen støt i vektløfting. Det er den delen av løftet der utøveren løfter vektstangen fra gulvet til brystet. Denne delen av øvelsen er en egen vektløfteøvelse der overstøtet, hvor stangen støtes over hodet, utelates.

## Utførelse
Løftet utføres med et grep på stangen som noe bredere enn skulderbredde. Utøveren senker setet dypt, retter ryggen og stabiliserer den. I det løftet starter skal stangen følge fremsiden av skinnebeinet. Første del av løftet er svært likt markløft. I det stangen passerer knehøyde akselererer utøveren stangen og strekker kroppen så høyt det lar seg gjøre. Mot slutten av strekket heves skuldrene med nakkemusklene, før armene trekkes opp med albuene ut og opp, samtidig bøyes nå knærne og utøveren nærmest trekker seg selv ned og under stangen. Nå presses albuene ned og frem, slik at vektstangen blir vendt til oversiden av brystet, og fanges på skuldrene med albuene presset fremover og hendene vendt oppover. Måten stangen blir fanget øverst på brystet, og kroppen strekkes opp i stående posisjon, gjør at siste del av løftet ligner front knebøy.

## Anvendelse
Øvelsen nyttes som basisøvelse for sportsutøvere i en rekke idretter. Den setter krav til god teknikk, rytme, timing og generell styrke. Vending trener kroppens muskler fra legg, lår, sete, rygg og til skuldre. Øvelsen utføres ikke ulikt et spensthopp, og man sier at øvelsen trener kroppens «strekkapparat».

## Varianter
Øvelsens krav til teknikk, rytme og timing gjør at øvelsen for mange er krevende å lære. Det er derfor en fordel å lære bevegelsen i ung alder, da med lav belastning.

Der øvelsen trenes for å utvikle kroppens strekkapparat vil det ikke alltid være hensiktsmessig å gå dypt for å fange stangen. I noen tilfeller kan det til og med være et mål å fange stangen forholdsvis høyt. En slik variant omtales gjerne som «pressvending» eller «styrkevending».

En variant av øvelsen er å utføre løftet fra knær, lår, eller hoftehøyde. En slik variant kalles å løfte fra «heng». Man kan også løfte stangen fra kasser, der stangen er hevet til ønsket høyde.

En variant kalles «støtdrag». I denne varianten drar man stangen til brysthøyde uten å vende stangen og fange den på brystet / skuldrene. Hensikten er å isolere et stimuli av kroppens strekkapparat. Varianten kan være besparende på slitasje av knær og rygg da stangen ikke skal fanges og holdes øverst på bystet.

## Eksterne lenker
* www.vektlofting.no – Norges vektløfterforbunds hjemmeside
Latham

**Latham** kan vise til:

* John Latham – en engelsk ornitolog
* Lynn Marie Latham – en amerikansk TV-produsent
* Mark Latham – en australsk politiker
* «Latham» eller Latham 47 – flybåten som Roald Amundsen brukte da han forsvant under søket etter Umberto Nobile i 1928
Rykk

**Rykk** refererer til at noe akselererer raskt, og har flere betydninger:

# Rykk (vektløfting) – en øvelse i vektløfting. 
# Sjargong, med bruk i ulike sammenhenger:
## Sjargong for en brå bevegelse, «hun rykket hodet opp (for å se hva som skjedde)» 
## Sjargong for å beskrive at noe går fremover i ujevnt tempo, «det går i rykk og napp»
## Sjargong for et kraftig napp, «fisken nappet med et rykk»
# Rykk (fysikk) – den tredje deriverte av posisjonen.
Breimsbygda Idrettslag

**Breimsbygda Idrettslag (BBIL)** er et fleridrettslag fra Breim i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane. Idrettslaget er en sammenslåing av idretten i den todelte dalen Breim, med Breim IL fra Re, og Indre Breim IL fra Byrkjelo. Sammenslåinga fant sted i 1989. Moderklubbene er mye eldre, og BIL er fra 1911. Klubben har idrettstilbud innen friidrett, volleyball, fotball, håndball, orientering og alpin.

## Historie
Bygda Breim var i mange år delt, med et idrettslag i hver av de to bygdesentra, Re og Byrkjelo. Reed hadde et idrettslag etablert i 1900, ved navn Breim Idrætsforening, men det er uvisst hvor lenge dette laget eksisterte. I 1911 ble Indre Breim Idrettslag (IBIL) etablert for området rundt Byrkjelo. Seks år senere, i 1917 ble Breim Idrettslag skipet i for innbyggerne rundt Reed.

Begge klubbene hadde markante utøvere, og spesielt fra 1970-tallet kom flere utøvere til gode resultater. Fra Indre Breim IL var alpinisten Even Hole den største, men ca. ti NM-titler, og deltakelse i en rekke verdenscuprenn fra siste del av 1970-årene og fremover. Klubben hadde også håndballag som spilte kvalifisering til toppdivisjonen på 1970-tallet, og hadde fem sesonger i andre divisjon. 

I Breim Idrettslag (BIL) var det friidrett som dominerte, med kasteren Greta Sårheim Veien som vant 2 NM-gull, 3 sølv og 2 bronse i spyd i perioden 1973 til 1980, samt bronse i diskos, og mellomdistanseløperen Svein Førde med bronse på 1500 meter i 1978.

I 1981 fikk Byrkjelo stadion kunstdekke (Spurtan), og året etter klarte idrettslaga i samarbeid å starte friidrettsstevnet Byrkjelo Games. I flere år trakk stevnet verdensstjerner til den vesle bygda. Merlene Ottey, Mary Slaney og Steve Cram er blant navnene som deltok. I 1988 ble Hovedmesterskapet i friidrett arrangert her. 

I 1987 slo friidretten i bygda seg sammen i navnet **Breimsbygda friidrettslag** (Breimsbygda FIL (BBFIL)). Samme året vant Bård Sandal junior-NM på 400 meter hekk, og BBFIL vant gull på 1000 meter stafett i det samme mesterskapet. Året etter kvalifiserte Arne Indrebø seg for junior-VM i friidrett i Canada.

Den vellykkede sammenslåelsen av friiidretten og det tette samarbeidet mellom klubbene i forbindelse med Byrkjelo Games og NM 1988 gjorde at idrettslaga slo sammen all aktivitet under navnet Breimsbygda idrettslag i 1989. Året etter ble Gloppen Friidrettslag etablert som paraplyklubb for hele kommunen.

BBIL har senere fått tildelt NM i friidrett i 1999, 2011 og 2018. 2011 var 100-årsjubileum for Breim IL, den eldste av moderklubbene. Byrkjelo Games ble siste gang arrangert i 1998, og det foreligger ikke planer om å ta opp igjen arrangementet.

## Kjente utøvere
* Svein Førde, mellomdistanseløper
* Even Hole, norsk mester og verdenscupdeltaker i alpin
* Arne Indrebø, norsk mester i spydkast
* Magnus Kleppe, lengdehopper
* Trude Raad, friidrettsutøver
* Greta Sårheim Veien, norsk mester i spydkast

## Eksterne lenker
* 
* Faksimile fra presentasjon i BT
System 7

**System 7** (også kalt *Mac OS 7*) var et operativsystem for Macintosh utviklet av Apple Computer, som ble lansert 13. mai 1991. Det ble erstattet av Mac OS 8 i 1997.

System 7 innebar et stort fremskritt i forhold til forgjengeren System 6, med bl.a. kooperativ multitasking, virtuelt minne, personlig fildeling, forbedret brukergrensesnitt, QuickTime og QuickDraw 3D.

Fra og med versjon 7.6 (1997) ble Apples operativsystem offisielt kalt Mac OS, mens det tidligere bare ble kalt «systemet». Navnet «Mac OS» hadde blitt brukt i operativsystemets oppstartsekvens allerede fra versjon 7.5.3 (1996).

System 7 var det første systemet som krevde at man hadde platelager, ettersom det var for stort til å få plass på en diskett. Det var også det første systemet som (etterhvert) ble distribuert på CD.
Mercurgården

**Mercurgården** er en bygård i Midtbyen i Trondheim. Den har adresse Kongens gate 8 og ligger i krysset mellom Kongens gate og Nordre gate.

Bygningen er fra 1863 og har rommet  børs, posthus og telegrafstasjon. Arkitekter var Heinrich Ernst Schirmer og Wilhelm von Hanno. Navnet er etter guden Merkur som det er en statue av både inne i bygget og på utsiden. Utenfor bygget står en statue av skøyteløperen og æresborgeren av Trondheim, Hjalmar Andersen.

## Mercursenteret
Kjøpesenteret Mercursenteret åpnet høsten 2000 og ble i 2004 kjøpt av E.C.Dahls Eiendom som er et selskap i Reitangruppen. E.C. Dahls Eiendom tok i 2007 også over driften av senteret, etter at Amfi hadde styrt Mercur fra åpningen i 2000. Mercur hadde en omsetning på ca. 220 millioner kroner i 2007. I 2020 ble Mercurgården ombygd til kontorer med plass til butikker og spisesteder i første etasje.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Artikkel i Adresseavisen
Dope

**Dope** er et industrial metal-band fra New York, USA. Bandet startet i 1997.

Bandet hadde noe suksess på slutten av 1990-tallet og begynnelsen av 2000. 

## Diskografi
**Felons And Revolutionaries* – 1999
**Life* – 2001
**Group Therapy* – 2003
**American Apathy* – 2005
**No Regrets* – 2009

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Marius Christiansen

**Marius Christiansen** (født 15. september 1981) er en norsk filmkomponist, låtskriver, musikkprodusent og multiinstrumentalist fra Kristiansand. Han startet karrieren med å komponere musikken til TV-serien Ran (2005) og spillefilmen Sønner (2006). Siden den gang har han arbeidet på både nasjonale og internasjonale produksjoner, både med film, TV-serier, teater og radioteater. 

Han komponerte blant annet musikken til novellefilmen Himmelen bak huset og til TV-komedien Schmokk, som hadde premiere på NRK1 i 2011. Seriens tittellåt *Hold Me* synges av Silje Kåfjord, som hadde den med på sitt debutalbum som Marius Christiansen produserte. Han har laget musikk til  Valkyrien (TV-serie), til den internasjonale dokumentarfilmen The Cocolate War, barnefilmen **Ella Bella Bingo** (Elleville Elfrid) og TV-serien Etterglød mm.

## Biografi
Christiansen skrev musikk til TV-serien *Ran* som ble vist på norsk TV i 2005. I 2011 skrev han musikk til kortfilmen *Himmelen bak huset*, som vant hovedprisen under Chicago International Childrens’ Film Festival samme året. Videre lagde han musikken til NRK-serien *Schmokk* som gikk på norsk fjernsyn i 2011 og samarbeidet med statskanalen fortsatte med dramaserien *Hjem* som hadde premiere høsten 2012.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Marius Christiansen på imdb
* Marius Christiansens egen nettside
Malaja Koksjaga

**Malaja Koksjaga** (russisk: Малая Кокша́га, marisk: Изи Какшан – *Izi Kakšan*) er ei elv i republikken Mari El i Russland. Den er ei venstre sideelv til Volga. Elva er 194 kilometer lang, og har et nedbørfelt på .

Elva begynner i de nordlige delene av republikken, og renner gjennom hovedstaden Josjkar-Ola, og munner ut i Kujbysjev-reservoaret i Volga ved Koksjajsk. Malaja Koksjaga får mesteparten av vannføringen fra snøsmelting. Elva er frosset over fra november til april. Elveløpet er buktende med mange meandere og kroksjøer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Boastein

**Boastein Byron Cigarette Army**, oftest kun kalt **Boastein**, var et norsk undergrunnsband som ble stiftet påsken 1970 av Are Storstein og Øistein Boassen.

Gruppa ga ut to plater med Storstein på vokal og der Boassen spilte alle instrumenter – hovedsakelig gitar og tangentinstrumenter. Boassen skrev musikken og Storstein tekstene. De var det første bandet i Norge som utfordret den eksisterende plateindustrien ved å utgi musikken selv på eget plateselskap. 

Navnet til bandet er et portmanteau av de to grunnleggernes etternavn. 

## Historie
Boastein debuterte i 1971 under festivalen *All Makt Til Fantasien* på St. Hanshaugen. De høstet berettiget oppmerksomhet i dagspressen, ikke minst takket være Are Storsteins spektakulære sceneopptreden. I Arbeiderbladet (i dag Dagsavisen) ble gruppa beskrevet i en artikkel over to sider med overskriften «Sigaretthæren – et sammensatt band». På konserter ble det hyret inn flere musikere, blant annet Jørgen Åge Sømod (gitar), Thomas Fearley (bass), og Thomas Fyen (trommer). En tid var også poeten Eric Scobie med.

Bandet ga ut musikken selv på eget plateselskap, Vilde Vinge. Egenproduserte plater var noe helt nytt i Norge den gang, og de to platene fikk samlerstatus grunnet det lave opplaget. Førsteopplaget av *Jeg har min egen luke* (1977) ble presset i 450 eksemplarer, men solgte kun 399 ettersom de ikke hadde omslag til flere. Hvert omslag var nummerert. Det kom riktignok ytterligere et opplag på 500 eksemplarer.  

Førstealbumet fikk en relativt laber mottagelse. «*Jeg blir her i en uke – Jeg har min egen luke *– det rimer på kuruke, det rimet må jeg bruke» ironiserte Sigbjørn Nedland i NRK."Eksperimentelt, humoristisk og tidvis direkte eksentrisk for sin tid, ikke minst i tekstene. Tittelsporet låter nesten som en 70-talls avart av Norsk Utflukt. Andre steder går tankene i retning av f. eks. Cirkus Modern." *(Thor-Rune Haugen, 2006)*Oppfølgeren *Urgata Hurgata* (1980) er langt mer finpusset, også lydmessig. «Den brune skuta» og «Kabul», er begge låter som etterhvert har blitt en vesentlig del av norsk rock-historie. Plata ble utgitt i 800 eksemplarer.

Are Storstein jobbet som skuespiller ved Det Norske Teatret, fra 1974 til han ble tatt av tsunamien og døde i Khao Lak i Thailand 2. juledag 2004. Øistein Boassen lager musikk til film og reklame, og driver selskapet Soundfactory.

### Nyutgivelser
Begge platene ble gitt ut på nytt, på både CD og LP, i 2021 – etter folkefinansiering via Norske Albumklassikere.

## Utgivelser

### Album
* *[[Jeg har min egen luke]]* (1977, Vilde Vinge)
* *[[Urgata Hurgata]]* (1979, Vilde Vinge)

### Singler

* *Oslo Dada / Cacao Banana* – Boassen med Henning Dahl (1980, Vilde Vinge)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Øistein Boassen

**Øistein Boassen** (født 29. februar 1952) er en norsk musiker, komponist, gitarist, lyddesigner, manusforfatter og film- og musikkprodusent.

## Undergrunnsbandet Boastein
Boassen er kanskje mest kjent for sin rolle som låtskriver, gitarist og andre instrumenter i undergrunnsbandet Boastein som han startet sammen med sangeren Are Storstein i 1970. Boastein kom med to egenproduserte plater, *Jeg har min egen luke* i 1977, og oppfølgeren *Urgata/Hurgata* tre år etter. På konserter benyttet de to flere andre musikere, blant annet Jørgen Åge Sømod, Thomas Fearnley og Thomas Fyen. En tid var også poeten Eric Scobie var med. Egenproduserte plater var noe helt nytt i Norge den gang og de to platene fikk samlestatus grunnet det lave opplaget. Førsteopplaget av *Jeg har min egen luke* ble presset i 450 eksemplarer, men solgte kun 399, ettersom de ikke hadde omslag til flere. Hvert omslag var nummerert. Det kom riktignok ytterligere et opplag på 500 eksemplarer. Andre utgivelse ble utgitt i 800 eksemplarer.

## Lyddesigner
På 1970-tallet var Boassen med i bandet *Pontus* som også besto av Peter Lodwick på piano, Jan Borring på bass og Keith Bleasby på trommer. Gruppen Pontus holdt konserter og laget musikk til to spillefilmer, *Oss* (1974) og *Angst* (1975). I årene 1976–1981 var han frilansmusiker ved Den Norske Opera og Centralteatret. På 1980-tallet, fra 1982 til 1991, jobbet han frilans som lyddesigner og filmmikser for Norsk Film. I samme periode, fra rundt 1986 og fram til rundt 1992, arbeidet han som lydtekniker og musikkprodusent i Jan Erik Kongshaugs Rainbow Studio.

Boassen har skrevet ballettmusikk for ballettkompaniet Dance Design, dansegruppen Hexakin og Hammerfest Ballettverksted (i dag kalt Stellaris Dansteater), og han har holdt en rekke kurs i lyddesign og filmmusikk ved blant annet Den norske filmskolen, Høgskolen i Volda og på universitetene.

I 1991 startet Boassen SoundFactory, hvor han idag er aktiv som kreativ leder.

## Utgivelser

**Plateutgivelser:**
* Boastein: *[[Jeg har min egen luke]]* (Vilde Vinge, 1977) 
* Boastein: *[[Urgata Hurgata]]* (Vilde Vinge, 1980)
* Blodige strenger: *[[God jul i Kabul]]* (1981)
* Boastein & Henning Dahl: *[[Oslo dada intro/Cacao banana]]* (1983)
* *[[Blackout (album)]]* (Filmmusikk, 1986)

**Spillefilmer:**

Boassen har bidratt med lyd og/eller musikk til blant annet følgende filmer
* *Blackout* (1986)
* *Mama Tumaini* (1988)
* *Den hvite viking* (1991)
* *De Syv Dødssyndene* (1998)
* *Le Regard* (2004)
* *Import – Eksport* (2005)
* *[[Vinterland]]* (2006)
* *[[Titanics ti liv]]* (2007)
* *No Network* (2008)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Velomobil

**Velomobil** er et kjøretøy med hjul som drives fremover av et menneske. Oftest refereres det til overbygde liggesykler. De er mer aerodynamiske enn vanlige sykler hvilket gir mindre luftmotstand og høyere effisiens, men er lavere og kan derfor være mindre synlige i trafikken. 


Go-one3.jpg|Go-One 3
Frontquarter.jpg|Cab-Bike
Waw020.jpg|Waw
Alleweder.jpg|Alleweder
Fantom2sits.jpg|Velomobil *Fantom* 
Museum of Communication, Frankfurt am Main (LRM 20220219 135541).jpg|Velomobil
Canyon Future Mobility Concept, IAA 2021, München (IAA10342).jpg|Canyon Future Mobility Concept Velomobil
Augsburg, E-Lastenrad in der Bäckergasse, 1.jpeg|Velomobil


## Se også
* Firehjulssykkel
* Olabil
* Sykkeltaxi
* Tråbil
Tysk kakerlakk

**Tysk kakerlakk** er en kakerlakk som finnes over nesten hele verden. I Norge finnes denne arten bare innendørs, og mest i storkjøkkener som bakerier, kantiner og hoteller, men nesten aldri i private hjem.

En tysk kakerlakk er altetende, og er nesten aldri aktiv i dagslys. De er også avhengig av mørke, fuktighet og tilgang på vann. Å se en tysk kakerlakk om dagen betyr sannsynligvis at bestanden av kakerlakker er stor.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
César Cielo

**César Augusto Cielo Filho** (født 1987) er en brasiliansk svømmer som har spesialisert seg på de korteste fridistansene. 16. august 2008 vant Cielo gull på 50 m fri under OL i Beijing, og tok dermed Brasils første OL-gull i svømming noensinne.

Cielo studerer ved Auburn University i Auburn, Alabama, der han konkurrerer for laget «Auburn Tigers». I hjemlandet svømmer han for «Esporte Clube Pinheiros».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Utøverprofil  på auburntigers.cstv.com
Lassi Karonen

Per **Lassi Karonen** (født 17. mars 1976 i Djura) er en svensk roer. 

Karonen har flere ganger blitt svensk mester i singelsculler, sist i 2007. Karonen har også sammen med sin trener Per «Pliggen» Andersson vunnet flere SM-titler i dobbeltsculler.

Karonen har hatt framgang i verdenscupen i roing i klassen singelsculler og har også flere framskutte plasseringer i verdensmesterskapet. Ved siste VM i München var Karonens sjetteplass ikke bare hans hittil beste VM-plassering, men innebar også kvalifisering til OL 2008 i Beijing, der han nådde finalen på 2000 meter.

Lassi Karonen ror for Leksandsklubben Brudpiga RK. Karonen bor i Uppsala og gjennom samarbeidet med Uppsala akademiska roddarsällskap trener han så lenge det er isfritt til daglig på Fyrisån. 

Karonens mor er svensk og far finsk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  SOK
Lisbeth Trickett

**Lisbeth «Libby» Constance Trickett** (tidigere *Lenton*) (født 28. januar 1985 i Townsville i Queensland i Australia) er en australsk svømmer som konkurrerer i stilene fri og butterfly. Hun har tilhørt verdenseliten siden 2003.

## Olympiske meritter
Trickett deltok i sommer-OL 2004 i Aten der hun vant gull på damenes stafett på 100 m fri sammen med Alice Mills, Petria Thomas og Jodie Henry. Dessuten vant hun bronse på 50 m fristil. I sommer-OL 2008 i Beijing vant hun gull på 100 m butterfly og bronse på damenes stafett på 100 m fri.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
George Boole

**George Boole** (1815–1864) var en engelsk matematiker og filosof. Han er kjent som skaperen av boolsk algebra, grunnlaget for datamaskinbasert aritmetikk.

## Liv og virke
### Bakgrunn
George Boole fikk aldri noen formell akademisk utdannelse. I 16-årsalderen begynte han som lærerassistent ved en skole i Doncaster. I 1835, da han var 20 år gammel, startet han en egen skole og begynte å studere matematikk på egen hånd. Han leste blant annet verk av Laplace og Lagrange. 

### Matematiker
George Boole første matematiske publikasjon var en artikkel i tidsskriftet *Cambridge Mathematical Journal* med tittelen «Theory of Analytical Transformations».  
Han kom dermed i kontakt med Duncan Gregory, som da var redaktør for dette nyoppstartede tidsskriftet. Dette skulle få stor betydning for Boole. Gregory forsøkte å få ham til å begynne akademiske studier ved Cambridge, men Boole var avhengig av lærerinntekten, og hadde ingen mulighet til å begynne å studere. Han begynte imidlertid å publisere artikler i *Cambridge Mathematical Journal,* og Gregory fikk ham til å interessere seg for algebra.

1849 tiltrådte han en stilling som *Professor of Mathematics* ved Queen's College i Cork. Han ble værende ved Queen's College resten av livet. Totalt skrev Boole ca. 20 artikler i *Cambridge Mathematical Journal* og omtrent like mange i andre matematiske og filosofiske tidsskrifter. I 1859 publiserte han *Treatise on Differential Equations* og året deretter *Treatise on the Calculus of Finite Differences*.

I 1854 publiserte han *An investigation into the Laws of Thought, on Which are founded the Matematical Theories of Logic and Probabilities*. I denne artikkelen behandlet Boole logikk på en ny måte, ved å redusere logikken til enkel algebra. Logiske setninger kunne nå beskrives med symbolsk notasjon og manipuleres ifølge regler som på en måte som lignet på normal matematikk. Dette var starten på det vi i dag kaller boolsk algebra.

I 1855 giftet han seg med Mary Everest, datteren til Sir George Everest, som verdens høyeste fjell er oppkalt etter. 

Selv om Booles førte et forholdsvis enkelt liv og aldri oppnådde noen akademiske eller yrkesmessige posisjoner som tilsvarte hans bidrag til matematikken, fikk han høy grad av anerkjennelse og flere utmerkelser for sitt arbeid. For en artikkel om «a general method in analysis» publisert i 1844 i *Philosophical Transactions* fikk han en medalje fra *the Royal Society*.

Han døde av lungebetennelse i 1864, 49 år gammel. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www-groups.dcs.st-and.ac.uk/~history/Mathematicians/Boole.html
* Roger Parsons artikkel om Boole
Trollfjordslaget

**Trollfjordslaget** var en hendelse 6. mars 1890, der robåtfiskerne gikk til aksjon mot dampbåtene som forsøkte å stenge dem ute fra fisket i deler av Trollfjorden. Dette var på mange måter en kulminasjon av de konfliktene som allerede hadde foregått mellom større, dampdrevne notbåter og det tradisjonelle fiskeriet fra mindre, åpne båter. 

Rederen og handelsmannen Ole J. Kaarbø hadde organisert fiske med not fra dampbåter, og stengte dermed ute fiskere med konvensjonelle redskaper fra den innerste delen av fjorden, der det var svært mye torsk. Fiskerne mente utestengelsen brøt med allemannsretten, og etter et håndgemeng fikk fiskerne brutt opp sperringen.

## Utløsende årsak

Kvelden i forveien (5. mars) hadde representanter for småbåtfiskerne bedt dampbåtene hjelpe til med å brekke opp isen som Trollfjorden var belagt med slik at fiskerne kunne komme til dagen etter. Dampbåtene gjorde dette, men i stedet for å åpne opp for fiskerne, stengte de den innerste delen av fjorden med not. De forlangte så betaling fra fiskerne for at de skulle slippe dem inn. Dette ville ikke fiskerne akseptere og det kom etterhvert til håndgemeng mellom småbåtfiskerne og dampbåtmannskapene. Blant annet ble fiskerne spylt med skoldhett vann fra dampkjelene ombord i notbåtene. 

## Ettervirkninger

Slaget i Trollfjorden ble i ettertid viden kjent og engasjerte store deler av kystbefolkningen. Også Stortinget tok etterhvert affære og fremskyndet arbeidet med en ny Lofotlov.
I mars 1891 vedtok Stortinget endringer i Lofotloven som bl.a. forbød bruk av not under lofotfiske.

Johan Bojer skildret slaget i romanen *[[Den siste viking]]*.

Den som trolig skrev først om Trollfjordslaget i norske media, var journalist Sivert Digernes (f.1866 i Ørsta, d. 1900 i Kristiania). Våren 1890 var han i Lofoten som utsendt medarbeider fra *[[Verdens Gang (1868–1923)|Verdens Gang]]* og i to artikler i avisen, 9. mars 1890 og 17.mars 1890, skrev han en utførlig beretning om ”Sjøslaget i Troldfjorden”. Artiklene kan leses på Det digitale Nasjonalbiblioteket (www.nb.no) der Verdens Gang er tilgjengelig i digital form for året 1890 m.fl. En kan merke seg at Digernes avsluttet den siste artikkelen med en innsiktsfull vurdering av årsakene til konflikten og han pekte på at det var behov for en bedre lovgiving omkring Lofotfisket. Kanskje hadde artikkelen en viss innvirking når Stortinget faktisk framskyndet arbeidet med en ny Lofotlov (se ovenfor).

## Kilder

* «Trollfjordslaget» , fra Nordland fylkeskommunes fylkesleksikon

## Eksterne lenker
* Tid & rom: 1890 – Trollfjordslaget
Friidrett under Sommer-OL 2008 – Sjukamp kvinner

Øvelsen **[[Sjukamp]] damer** ved **[[Sommer-OL 2008]]** fant sted 15. og 16. august på Beijing National Stadium.

Kvalifikasjonskravene var 6&nbsp;000 poeng (A-krav) og 5&nbsp;800 poeng (B-krav).

Ida Marcussen representerte Norge og kom på 21.-plass etter de sju øvelsene.

## Sluttstilling

## [[Friidrett under Sommer-OL 2008 - 100 meter hekk sjukamp damer|100 m hekk]]

## Høydehopp
### Gruppe A

### Gruppe B

## Kulestøt
### Gruppe A

### Gruppe B

## 200m
### Heat 1

### Heat 2

### Heat 3

### Heat 4

### Heat 5

## Lengde
### Gruppe A

### Gruppe B

## Spydkast
### Gruppe A

### Gruppe B

## 800m
### Heat 1

### Heat 2

### Heat 3

### Heat 4

### Heat 5

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisielle resultater
* Offisielt program
Elizabeth Harwood

**Elizabeth Harwood** (født 27. mai 1938 i Barton Seagrave i Kettering, død 22. juni 1990 i Ingatestone) var en britisk operasangerinne (lyrisk sopran).

Harwood studerte ved det daværende Royal Manchester College of Music. Blant hennes første roller var Micaela i *[[Carmen]]* og andre gutt i *[[Tryllefløyten]]*, før hun i 1963 fikk sitt definitive gjennombrudd som grevinne Adele i Rossinis *[[Le comte Ory]]*.

Harwood fikk *[[Kathleen Ferrier Award]]* i 1960, og vant Verdi-konkurransen i Busseto i Italia i 1965. På 1970-tallet arbeidet hun med Herbert von Karajan under den årlige musikkfestivalen i Salzburg, og sang blant annet i *[[Die Entführung aus dem Serail]]*, *[[Così fan tutte]]* og *[[Figaros bryllup]]*. 

Det gikk nedover med helsen til Harwood fra slutten av syttitallet. Hennes siste offentlige opptreden var ved Bath-festivalen i 1989, før hun døde av kreft året etter. Harwood var gift og fikk én sønn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Biografi
*  Nekrolog i ''New York Times''
Glenn T. Seaborg

**Glenn Theodore Seaborg** (født 19. april 1912 i Ishpeming i Michigan i USA, død 25. februar 1999 i Lafayette i Contra Costa County i California) var en amerikansk kjemiker og kjernefysiker.

## Liv og virke
Seaborg, som var av svensk opprinnelse, studerte kjemi ved UCLA (University of California in Los Angeles) og ved Berkeley. I 1946 ble han professor i kjemi ved Berkely-universitetet og egnet seg hovedsakelig til undersøkelser av egenskapene til ulike grunnstoffer. Han oppdaget mer enn 100 ulike isotoper og greide i samarbeid med andre forskere å isolere og identifisere de såkalte transurane grunnstoffene, nemlig grunnstoff nr. 94&nbsp;*[[plutonium]]*, 95&nbsp;*[[americium]]*, 96&nbsp;*[[curium]]*, 97&nbsp;*[[berkelium]]*, 98&nbsp;*[[californium]]*, 99&nbsp;*[[einsteinium]]*, 100&nbsp;*[[fermium]]*, 101&nbsp;*[[mendelevium]]* og 102&nbsp;*[[nobelium]]*.

Sammen med fysikeren Edwin M. McMillan ble Seaborg i 1951 tildelt nobelprisen i kjemi for oppdagelser angående de transurane grunnstoffenes kjemi.

## Seaborgium
I 1997 ble grunnstoff 106 gitt navnet *[[seaborgium]]* til ære for ham.

## Priser og utmerkelser (utvalg)
* 1957 – Perkinmedaljen
* 1951 – Nobelprisen i kjemi
* 1947 – ACS Award in pure chemistry

## Referanser


## Eksterne lenker
Silke Renk

**Silke Renk** (født 1967) er en tidligere spydkaster fra Tyskland. Hun representerte DDR under OL 1988 i Seoul, hvor hun kom på femteplass, og under EM 1990, hvor hun ble nummer fire.

Hun opplevde sitt høydepunkt i karrieren da hun vant OL-gullet under OL 1992 i Barcelona. Renk vant med et kast på 68,34 foran Natalja Sjikolenko og landsvenninnen Karen Forkel.

Året etter ble hun nummer seks under VM 1993, hun trakk seg fra EM 1994 pga. en kneskade, og nådde aldri en internasjonal finale igjen, selv om hun stilte opp både under VM 1995 og under OL 1996.

Hennes personlige rekord var på 71,00 meter med den gamle spydtypen, og den ble oppnådd i 1988 under et stevne i Rostock. Dette plasserer henne på en tredjeplass blant tyske spydkastere, kun bak Petra Felke (som holdt verdensrekorden) og Antje Kempe.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Drep ikke en sangfugl

:*For filmen fra 1962, se [[Drep ikke en sangfugl (film)]]

***Drep ikke en sangfugl*** (originaltittel ***To Kill a Mockingbird**'') er en roman fra 1960 skrevet av Harper Lee. Romanen vant Pulitzerprisen i 1961, og den ble filmatisert i 1962 og fikk tre Oscar-priser, blant annet for beste mannlige hovedrolle med Gregory Peck. Romanen regnes som en moderne amerikansk klassiker. Handlingen og romanfigurene er løst basert på forfatterens familie og naboer, samt en hendelse som skjedde i nærheten av hennes hjemby da hun var i tiårsalderen.

Fortelleren er Scout Finch, datter til advokaten Atticus Finch. Når handlingen begynner er hun seks år, og når den slutter er hun ni. Hennes mor er død, og hun bor sammen med sin eldre bror Jem og deres far i en småby i Alabama. Atticus Finch får i oppdrag å forsvare Tom Robinson, en svart mann som er anklaget for å ha voldtatt en hvit kvinne. På 1930-tallet var en slik anklagelse det samme som dødsstraff, og stedet er i lynsjestemning. Handlingen finner sted i den lille søvnige sørstatsbyen Maycomb i Alabama, og forfatter Harper Lee har medgitt at Maycomb er inspirert av hennes hjemby, Monroeville.

## Handling
Handlingen utspiller seg i en periode på tre år (1933–1935) under den store depresjonen i den fiktive sørstatsbyen Maycomb i Alabama. Romanen handler om seks år gamle Jean Louise Finch (kalt «Scout»), som bor med sin storebror Jeremy (kalt «Jem») og sin far Atticus Finch, en dyktig advokat. Jem og Scout blir venner med en gutt som heter Dill, som besøker Maycomb hver sommer for å bo med sin tante. De tre barna er både livredde og fascinerte av Arthur «Boo» Radley, deres tilbaketrukne nabo. Innbyggerne i Maycomb snakker sjeldent om Boo, og de færreste har sett ham. Det finnes flere rykter om han, og barna har mange ideer til hvordan de kan få ham ut av huset. Scout og Jem oppdager etter hvert at noen har gitt dem små gaver i et kvisthull ved Radleys hus.

Dommer Taylor tilbyr Atticus en ny sak. Han må forsvare Tom Robinson, en mørkhudet mann som har blitt beskyldt for å voldta en ung, hvit kvinne, Mayella Ewell. Selv om flere av Maycombs innbyggere legger sitt hat for Tom, velger Atticus å påta seg saken. Elevene på skolen til Scout og Jem erter dem og kaller Atticus en «negerelsker». Scout blir provosert og havner i en slåsskamp med en medelev, selv om Atticus har frarådet henne å ty til vold.

## Stil
Harper Lee kombinerer et barns (Scouts) samtidige opplevelser med en kvinne som ser tilbake på sitt liv. 

## Filmatisering

Boken er blitt filmatisert med Gregory Peck i hovedrollen som Atticus Finch, regi av Robert Mulligan.

## Se også
*Tidenes 100 beste kriminalromaner

## Referanser
Tessa Sanderson

**Theresa Ione Sanderson** (født 14. mars 1956) er en tidligere britisk spydkaster og sjukjemper. Sanderson ble født i St. Elizabeth på Jamaica av ghanesisk herkomst; hun emigrerte senere til Wolverhampton i England. Hun var Storbritannias ledende spydkaster fra midt på 1970-tallet; hun vant sølv i EM i 1978 og gull i samveldelekene tre ganger i (1978, 1986 og 1990, men var tidlig på 1980-tallet satt i skyggen av den fremadstormende Fatima Whitbread.

Da Sanderson vant gullmedaljen i spydkast under OL 1984, ble hun den første svarte britiske kvinne noensinne til å vinne et olympisk gull; hennes seier var ganske uventet. Karrieren hennes varte lenger enn Whitbreads, og hun konkurrerte på seniornivå internasjonalt frem til 1996. Hun tjente som visestyreleder for engelsk idrett fra 1999 til 2005.

I 1988 gjorde hun en framtreden i Bullseye. I 2005 var hun med i det spesielle *Strictly African Dancing* som en del av den afrikanske sesongen på BBC. I 1985 ble hun utnevnt til medlem av Order of the British Empire, forfremmet til offiser i 1998 for sitt veldedighetsarbeid, og til kommandør i 2004 for sin innsats i engelsk idrett.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Heinemann

**Heinemann** er et britisk forlagshus som ble etablert av William Heinemann i Covent Garden, London i 1890. Da William Heinemann døde i 1920, ble aksjemajoriteten kjøpt av det amerikanske forlaget Doubleday.. Heinemann var forelegger for blant andre Chinua Achebe, W. Somerset Maugham, J. B. Priestley og H. G. Wells.
Heli Rantanen

**Heli Orvokki Rantanen** (født 26. februar 1970 i Lammi) er finsk spydkaster som vant gullmedaljen under OL 1996 i Atlanta, USA. Hun vant med et kast på 67,94, mer enn to meter foran sølvvinneren Louise McPaul fra Australia.

Rantanen ble den første nordiske kvinnen som vant et OL-gull i friidrett.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Karen Forkel

**Karen Forkel** (født 24. september 1970 i Wolfen) er en tidligere tysk friidrettsutøver og olympisk medaljør. På 1990-tallet var hun blant verdens beste spydkastere. Hennes største suksess kom under OL 1992 i Barcelona hvor hun tok bronsen med et kast på 66,86. 

Hennes personlige rekord var på 65,17 og den ble oppnådd i juli 1999 under et stevne i Erfurt. Dette gir henne fjerdeplassen på listen over tyske spydkastere, etter Christina Obergföll, Tanja Damaske og Steffi Nerius. Med den gamle spydtypen satte hun personlig rekord på 70,20 under et stevne i Halle i 1991, og er på femteplass blant tyske spydkastere med den gamle spydtypen, etter Petra Felke (som holdt verdensrekorden), Antje Kempe, Silke Renk og Beate Koch.

Forkel representerte SV Chemie Halle. Etter den tyske samlingen skiftet klubben navn til SV Halle. I karrieren var hun 1,72 høy og veide 63 kg.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Robert Kotsjarjan

**Robert Sedraki Kotsjarjan** (armensk Ռոբերտ Սեդրակի Քոչարյան), født 31. august 1954 i Stepanakert i Nagorno-Karabakh) er en armensk politiker. Han var Armenias president fra 4. februar 1998 til 9. april 2008.

Kotsjarjan var en av lederne for bevegelsen i Nagorno-Karabakh som gikk inn for løsriving fra Aserbajdsjan. Da Nagorno-Karabakh erklærte seg selvstendig i 1992, ble Kotsjarjan den første presidenten i utbryterrepublikken, som har nær tilknytning til Armenia.

I 1997 forlot han denne posten da han ble statsminister i Armenia. I 1998 ble han valgt til president, etter at forgjengeren ble presset til å gå av. I 2003 ble Kotsjarjan gjenvalgt for en ny periode. Ved begge presidentvalgene har det kommet anklager om uregelmessigheter.

Ifølge grunnloven hadde ikke Kotsjarjan anledning til å stille til valg for en tredje periode. Ved presidentvalget 19. februar 2008 støttet han kandidaturet til sin statsminister, Serzj Sargsian, som vant valget.

## Referanser


|
Aleksandr Koltsjak

**Aleksandr Vasiljevitsj Koltsjak** (russisk: Александр Васильевич Колчак, født , død 7. februar 1920) var en polarutforsker og russisk admiral som gjorde seg mest kjent for sin rolle i den russiske borgerkrigen. Etter å ha kjempet i den japansk-russiske krig og den første verdenskrig etablerte Koltsjak en antikommunistisk regjering i Sibir - senere den provisoriske helrussiske regjering - og ble anerkjent som den «øverstkommanderende for de russiske land- og sjøstyrker» av de andre lederne i den hvite armé fra 1918 til 1920.  Hans regjering var basert i Omsk, sørvest i Sibir.

I ett og ett halvt år var Koltsjak det internasjonalt anerkjente russiske statsoverhode. Han forsøkte å beseire bolsjevikene gjennom et diktatur, men hans regjering viste seg å være svak og lite effektiv. For eksempel mistet hans regjering oversikten over de keiserlige gullreservene, og mye av det forsvant. Han mislykkes også å forene de mange, men splittede, antibolsjevikstyrker. Han nektet også å vurdere selvstendighet eller selvstyre for etniske minoriteter, og nektet å samarbeide med den ikkebolsjevikiske venstresiden, samt var han sterkt avhengig av støtte fra utlandet. Mens hans hvite styrker kollapset ble han forrådt og fanget av selvstendige enheter, som videre ga han til lokale bolsjeviker. I deres fangenskap ble han henrettet.

## Biografi
Koltsjak ble født i St. Petersburg, og ble utdannet til en karriere i marinen, i likhet med sin far. Han deltok i den russisk-japanske krig i 1904-05. Han spilte også en rolle i første verdenskrig, og ble viseadmiral i august 1916. De revolusjonen kom i 1917, mistet Koltsjak tittelen, og flyktet til USA.

### Den russiske borgerkrig
I denne krigen var Aleksandr Koltsjak en av de fremste lederne for de hvite. Han oppholdt seg lenge i Omsk, før han endte sitt liv i Irkutsk i 1920. I dag står en statue av ham der.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
VM i turn 1922

Det åttende **[[verdensmesterskapet i turn]]** ble arrangert i perioden 11. til 12. august 1922, i Ljubljana, Jugoslavia (i dagens Slovenia).

## Resulter

### Herrer

#### Lagkonkurranse

#### Individuell mangekamp

#### Bøylehest

#### Ringer

#### Skranke

#### Svingstang

## Medaljeoversikt

## Referanser
Emma Kristine Skjerstad

**Emma Kristine Skjerstad** (født 3. juli 1990) er en norsk syklist. Hun konkurrerer for IK Hero og er elev ved Norges Toppidrettsgymnas i Bærum.

## Meritter
*2008: Leder junior-norgescupen
*2008: Gull junior-NM tempo 10 km
*2008: Sølv Youth-tour tempo og fellesstart
*2008: Trettendeplass junior-EM 16 km
*2007: Gull junior-NM tempo 10 km
*2007: Sølv Jeugdtour Assen
*2007: Norgesrekord for K-junior på tempo 10 km med tiden 14,24
*2006: UM-gull tempo 10 km
*2006: UM-sølv fellesstart

## Referanser
Jerry Wexler

**Gerald «Jerry» Wexler** (født 10. januar 1917 i New York City, død 15. august 2008 Sarasota, Florida) var en musikkjournalist som etter hvert ble musikkprodusent. Han var ansett som innflytelsesfull innenfor plateindustrien for musikken fra 1950-tallet til 1980-tallet. Wexler lanserte frasen *[[rhythm and blues]]*, og var elementær i signering av platekontrakt og produksjon for mange av de største artistene i siste halvdel av 1900-tallet, inkludert Ray Charles, Aretha Franklin, Led Zeppelin, Wilson Pickett, Dusty Springfield og Bob Dylan. Wexler ble beæret med en plass i Rock and Roll Hall of Fame i 1987. I 2006 ble Wexler valgt inn i Blues Hall of Fame. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  AllMusic.com
*  NYTimes obit
Dusty Springfield

**Mary Isobel Catherine Bernadette O'Brien** (1939–1999), kjent under artistnavnet **Dusty Springfield**, var en engelsk soulsanger. Hun blir ansett for å være en del av Den britiske bølgen.

Med sin distinkte stemme, kom Springfield til å bli et av de største navnene innen soul, også beundret og verdsatt av svarte soulstjerner. Karakteristisk var også hennes image, med det blonde, tuperte håret, livkjole og sminken, og denne gjorde henne også til et ikon for Swinging London-tiden. 

På sitt høydepunkt, var hun den mest suksessfulle kvinnelige vokalisten, med 18 singler på Billboard hot 100-listen i årene 1964 til 1970, blant andre «I Only Want to Be with You» (1963), «You Don't Have to Say You Love Me» (1966) og «Son of a Preacher Man» (1968) som også ble en del av musikken til Quentin Tarantinos film *[[Pulp Fiction]]*

Gjennom sitt samarbeid med Pet Shop Boys vendte hun tilbake til de amerikanske og britiske Top 20-listene med sangene «What Have I Done to Deserve This?», «Nothing Has Been Proved» og «In Private». 

Hun fikk diagnosen brystkreft i 1995 og døde fire år senere.

## Diskografi
;Studioalbum
* *A Girl Called Dusty* (1964)
* *Stay Awhile/I Only Want to Be with You* (USA) (1964)
* *Dusty* (USA) (1964)
* *Ooooooweeee* (USA) (1965)
* *Ev'rythings Coming Up Dusty* (1965)
* *You don't have to say you love me* (1966)
* *Where Am I Going?* (1967)
* *The Look of Love* (USA) (1967)
* *Dusty ... Definitely* (1968) 
* *Dusty in Memphis* (1969)
* *From Dusty with Love* (1970) 
* *See All Her Faces* (1972) 
* *Cameo* (1973) 
* *It Begins Again* (1978) 
* *Living Without Your Love* (1979) 
* *White Heat* (1982)
* *Reputation* (1990) 
* *A Very Fine Love* (1995)
* *Reputation and Rarities* (1997)
* *Live at the Royal Albert Hall* (2005)
* *Faithful* (2015)

;Livealbum
* *Live at the Royal Albert Hall* (2005)

;Samlealbum
* *Dusty Springfield's Golden Hits* (1966)
* *Dusty Springfield Gold* (1980)
* *Dusty Springfield & Petula Clark* (1982)
* *Dusty - The Silver Collection* (1988)
* *The Dusty Springfield Collection* (1990)
* *Goin' Back – The Very Best Of* (1994)
* *The Very Best of Dusty Springfield* (1998)
* *Simply Dusty* (2000)
* *At Her Very Best* (2006)
* *Gold* (2008)
* *Just Dusty* (2009)
* *The Opus Collection* (2014)

## Hitsingler
Singler som kom på Topp-10-listen i Storbritannia:
* "I Only Want to Be with You" (1963). Nr 4
* "I Just Don't Know What to Do with Myself" (1964). Nr 3
* "In The Middle of Nowhere" (1965). Nr 8
* "Some of Your Lovin'" (1965). Nr 8
* "You Don't Have to Say You Love Me" (1966). Nr 1
* "Goin' Back" (1966). Nr	10
* "All I See Is You" (1966). Nr 9 	
* "I Close My Eyes and Count to Ten" (1968). Nr 4
* "Son of a Preacher Man" (1969). Nr 9
* "What Have I Done to Deserve This?" (sammen med Pet Shop Boys) (1987). Nr 2

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Stax Records

**Stax Records** var et amerikansk plateselskap og musikkstudio som holdt til i Memphis, Tennessee.

Stax ble grunnlagt i 1957 og stengt (konkurs) i 1976. Plateselskabet ble startet av søskenparet Estelle Axton og Jim Steward.

Stax fikk ikke den store suksessen i starten, men da en lokal radio-DJ, Rufus Thomas, fikk en mindre hit i 1962, fikk Stax en landsdekkende distribusjonsavtale med Atlantic Records, en avtale som senere viste seg å være skjebnesvanger, da Atlantic hadde alle rettighetene til sangene.

Nye artister som Wilson Pickett, Sam and Dave, Booker T. & the M.G.'s og Otis Redding fikk stor suksess på Stax opp gjennom 1960-årene, ofte med sanger skrevet i samarbeid med Steve Cropper.

Musikken fra Stax Records fikk et oppsving da filmen *[[The Blues Brothers]]* kom ut i 1980.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over ordførere i Sandøy

Dette er en liste over ordførere på Sandøy.

## Referanser
2. Kommunens eget register/ liste over ordførere

*
Theosis

**Theosis** (fra gresk: Θέωσις), er en teologisk tanke om at mennesket skal bli guddommeliggjort av Gud. Tanken er fremtredende i den ortodokse kirke, men man finner også tanken igjen i teologi i de katolske, lutherske, og hos Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige (også kjent som «mormonerne»).

Ireneus hevdet at Gud ble menneske for at mennesket skulle bli Gud, og det er i denne konteksten man tenker seg theosis. Man tenker at siden mennesket ble skapt i Guds bilde, for så å få gudebilledligheten ødelagt i syndefallet, er det som skjer gjennom inkarnasjonen og Jesu gjerning, at mennesket igjen får gjenopprettet guddommeligheten, og kan forenes med Gud. Fordi Gud er hellig, kan ikke syndefalne menneskelige vesener forenes med ham, som må derfor bli helliget for å kunne.

Viktige teologer i utformingen av theosislæren har blant andre vært Ireneus, Athanasius, Gregor av Nazianz, Maximus bekjenneren, Gregor av Nyssa og den moderne teologen Vladimir Lossky, samt «mormonernes» stifter Joseph Smith.

## Bibelsk grunnlag for theosislæren
Man finner det bibelske grunnlaget for theosislæren først i skapelsesfortellingene i 1. Mosebok, der det står at mennesket ble skapt i Guds bilde. Salme 82,6 sier at vi er «guder», og Jesus siterte selve dette vers til fariséerne (Joh. Ev. 10,34) for å støtte doktrinet. I Det nye testamentet finner man blant annet støtte for tanken i Matteusevangeliet, (5,45) hvor det står at man kan bli Guds barn, 2. Petersbrev (1,4), hvor det står at de troende skal få del i guddommelig natur, og 1. Johannesbrev (3,2) hvor det står at dem som kaller seg Guds barn skal være like Gud. Også Johannes Åpenbaring 3,21 kan tolkes til å bety at mennesket kan arve Jesu natur bokstavelig, likedan han mottok Faderens. Siste Dagers Hellige hevder at Guddommet (Treenigheten) utgjøres av tre distinkte individer, at Kristus ble slikt fullkomment udødelig vesen som Faderen når han oppstod fra døden, og har også opprettet adgang til dette ved hans forsoning for alle som mottar vilkårene for det.

## Litteratur
**Deltakere i guddommelig natur. Den ortodokse kirkes lære om frelsen*, Arkimandritt Chr. Stavropoulos, Hl Trifon forlan, Hurdal, 2001.
Johann Rasmus Brandt

**Johann Rasmus Brandt** (født 27. januar 1943) er professor emeritus i klassisk arkeologi  ved Universitetet i Oslo. Hans kompetanseområder er gresk og romersk topografi, arkitektur, keramikk og ikonografi. Han var bestyrer for Det norske institutt i Roma fra 1996 til 2002. Fram til 2013 underviste Brandt ved Institutt for arkeologi, konservering og historie (IAKH).

Brandt tok den filosofiske doktorgrad i arkeologi i 1994 med avhandlingen *Ficana; studi su una comunità dell' età del ferro nel latium; (VIII-VI sec. a.c.)*.

I 2005 ble Brandt utnevnt til ridder av Republikken Italias fortjenstorden.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Bioside ved UiO