open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
St. Georges (Bermuda)

**St. Georges** (formelt navn **St. George's Town**) er en by på Bermuda, den første permanente engelske bosetning på øya og den eldste idag i Amerika. Den historiske byen er godt bevart og står på UNESCOs liste over verdensarvsteder.

## Etableringen av byen
St. Georges ble først bosatt i 1612, tre år etter at de første engelske settlerne landet på øya. De hadde vært på vei til Virginia, men skipet det var med, «Sea Venture», sprang lekk i en storm og ble strandsatt av kapteinen, admiral sir George Somers. De overlevende etter forliset bygget to nye fartøy og de fleste seilte etterhvert videre til Virginia, men noen ble igjen og Virginia Company gjorde krav på øya.

Selskapet sendte 60 menn som etablerte bosetningen på St. Georges. Beliggenheten var gunstig for skip da bosetningen lå ved et sund som skjermet for dårlig vær. Den lille byen har en betydelig historisk innflytelse, den var sentral i utviklingen av Bermuda og var hovedstad inntil 1815. St. Georges hadde også en stor innflytelse på de engelske koloniene i Nord-Amerika, under den amerikanske uavhengighetskrigen stjal de lokale krutt fra fort rundt byen og smuglet det til George Washington. Innbyggerne i St. Georges bidro også til å forlenge den amerikanske borgerkrigen ved sin smuggling av forsyninger og ammunisjon til de opprørske sørstatene.

## Dagens St. Georges

Dagens St. Georges er for det meste uberørt av den økonomiske utvikling som har preget hovedstaden Hamilton. De fleste bygningene i byen er fra 1600-tallet og frem til 1800-tallet. De lokale myndighetene har gjort sitt for å bevare de gamle bygningene og skjule endringer, kabler for strøm og telefon er for eksempel gravd ned og gatebelysningen er tilpasset bebyggelsen. Trange gater som Barber's Alley og Aunt Peggy's Lane er som de var for flere hundre år siden.

St. Georges er imidlertid intet sterilt museum, det er en levende by og de historiske bygningene har sine funksjoner som bolighus, restauranter, butikker og puber. Byens senter er Kings Square, hvor det blant annet var plassert gapestokker.

## Litteratur
* Michael Jarvis, Bermuda's Architectural Heritage: St. George's (Bermuda National Trust, Hamilton, 1998)

## Eksterne lenker
* 
* Town of St. George  Detaljert informasjon fra Bermuda-Island.net (engelsk)
* Bermuda 4U – En omfattende og uavhengig guide til Bermuda (engelsk)
* Bermuda onlines side om St. Georges (engelsk)
* Bermuda Maritime Operations Centre - beliggende ved fort George, over byen (engelsk)
Elizabeth de Burgh, 4. grevinne av Ulster

**Elizabeth de Burgh, 4. grevinne av Ulster** (født 1332, død 1363) var hertuginne av Clarence gjennom ekteskap og *[[Iure uxoris|suo iure]]* grevinne av Ulster.

Hun var eneste barn av William Donn de Burgh, 3. jarl av Ulster, og den siste av den direkte linjen etter William de Burgh. Da hennes far ble myrdet i juni 1333 ble hun enearving til de Burgh-slektens eiendommer i Irland. Tre slektninger &ndash; Edmond de Burgh av Clanwilliam, Edmond Albanach Bourke (Mac William Iochtar) og Ulick Burke av Annaghkeen (Mac William Uachtar) ble de facto overhoder for slekten og holdt eiendommene under Burkekrigen 1333&ndash;1338.

Elizabeth vokste opp i England, og giftet seg i 1352 med Lionel av Antwerpen, 1. hertug av Clarence. Han var andre sønn av Edvard III og Philippa Hainault.

Paret fikk bare ett barn, Philippa Plantagenet, som ble født i 1355. Hun giftet seg i 1368 med Edmund Mortimer, 3. jarl av March.

Elizabeth de Burgh døde i Dublin i 1363 mens hennes mann var Irlands guvernør.

## Referanser
Marenspillet

**Marenspillet** er et historisk spill som handler om Maren Johanne Olsdotter Jektvik, som i 1849 ble dømt til døden ved halshogging etter en påstand om at hun hadde forgiftet sin ektemann.

Spillet som går under tittelen «Maren – dømt til døden» ble første gang fremført i 1982 av en lokal ungdomsskole, og fra 1986 oppført i omarbeidet utgave som amatørteater på stedet. Det spilles annethvert år i Dolm kirke på Dolmøya, Hitra. Spillet handler om hvor lett mennesker har for å dømme andre.

Bak spillet står Kystmuseet i Sør-Trøndelag, Hitra kommune, Hitra Næringsforening og Hitra Teaterlag. Blant dem som har regissert oppsetningen er den profesjonelle skuespilleren Anne Krigsvoll.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Marenspillet
Arne Andersson (friidrettsutøver)

**Arne Valdemar Andersson** (født 27. oktober 1917 i Trollhättan, død 1. april 2009 i Vänersborg) var en svensk friidrettsutøver.

Han er best kjent for den mangeårige knivingen med Gunder Hägg i kampen om verdensrekordene på mellomdistansene i første halvdel av 1940-årene.

## Meritter
* Andersson debuterte på Sveriges friidrettslandslag i 1939, med seier på 1500 meter, og senket samtidig den svenske rekorden med to sekunder. 
* I 1942 tangerte han Gunder Häggs verdensrekord på en engelsk mile (1609,4 m) med tiden 4.06,2.
* 1. juli 1943 forbedet han Häggs verdensrekord på en engelsk mile til 4.02,6 på Slottsskogsvallen i Göteborg. 17. august samme år satte han ny verdensrekord på 1500 meter med 3.45,0, i pausen under en fotballkamp mellom Örgryte IS og Skeid. For denne prestasjonen ble han tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje.
* 17. juli 1944 forbedret han sin egen verdensrekord på en engelsk mile med tiden 4.01,6 i Malmö.

## Utestengelse på livstid
I oktober 1945 ble Arne Andersson og løperkollegaen Gunder Hägg utestengt fordi de hadde mottatt betaling for å konkurrere, og dermed brutt amatørbestemmelsene. Straffen, utestengelse fra all idrett på livstid, ble kunngjort i mars året etter. Dermed hadde Arne Andersson løpt sin siste konkurranse i Visby helgen 7.-8. oktober 1945.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1973

**Norgesmesterskapet i fotball for menn 1973** ble vunnet av Strømsgodset etter seier over Rosenborg med 1&ndash;0 den 21. oktober. Målscorer for Strømsgodset var Steinar Pettersen som scoret i det 78. minutt på straffe. Rosenborgs Odd Iversen ble utvist i det 90. minutt.
     
23&nbsp;209 tilskuere overvar kampen som ble spilt på Ullevaal Stadion i Oslo. Dommer var Svein Inge Thime. Dette var tredje gangen Strømsgodset vant et Norgesmesterskap.
 
**Strømsgodsets vinnerlag:** Inge Thun, Per Rune Wølner, Johnny Vidar Pedersen, 
Tor Alsaker-Nøstdahl, Svein Dahl Andersen, Odd Arild Amundsen, Finn Aksel Olsen, Bjørn Odmar Andersen, 
Thorodd Presberg, Steinar Pettersen, Ingar Pettersen, Bjørn Erik Halvorsen, Helge Widemann Karlsen og Runar Larsen.

**Rosenborg**: Geir Karlsen, Erling Meirik, Kåre Rønnes, Bjørn Rime, Knut Jenssen, Jan Christiansen, Anders Farstad, Erling Næss, Harald Sunde, Kjell Myrenget, Eivind Garberg. Bjørn Wirkola kom inn for Sunde i det 77. minutt, og Odd Iversen for Myrenget i det 86. minutt.

## 1. runde

## 2. runde

## 3. runde

## 4. runde

## Kvartfinaler
*  – ***' 0-1
* ***' –  3-0
* ***' –  1-0
* ***' –  1-0

## Semifinaler
*  – ***' 0-2
* ***' –  1-0

## Finale
* **** –  1-0

## Kilder
* www.rsssf.no
* Einar Munthe-Kaas (red). *Sportsboken 1973*.
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1991

**Norgesmesterskapet i fotball for menn 1991** ble vunnet av Strømsgodset etter at de vant over Rosenborg med  3&ndash;2 20. oktober. Målscorere for Strømsgodset var Odd Johnsen som scoret i det 14., og i det 28. minutt og  Trond Nordeide som scoret i det 70. minutt. For Rosenborg scoret Karl-Petter Løken i det 3. minutt og  Gøran Sørloth i det 71. minutt.  27&nbsp;240 tilskuere overvar kampen som ble spilt på Ullevaal Stadion i Oslo. Dommer var Roy Helge Olsen.
 
Dette var fjerde gangen Strømsgodset vant et Norgesmesterskap.

**Strømsgodsets vinnerlag:** Frode Olsen, Vegard Hansen, Arne Gustavsen, Frode Johannessen,
Arne Erlandsen, Jan Wendelborg, Robert Pedersen, Glenn Knutsen, 
Trond Nordeide, Geir Andersen, Halvor Storskogen, Odd Johnsen, Juro Kuvicek og Kenneth Nysæther.

**Rosenborgs lag**: Ola By Rise, Øivind Husby, Bjørn Otto Bragstad, Rune Tangen, Trond Børge Henriksen, Kåre Ingebrigtsen, Stig-Are Enlid, Bent Skammelsrud, Karl-Petter Løken, Gøran Sørloth og Roar Strand.

## 1. runde

## 2. runde

## 3. runde

## 4. runde

## Kvartfinaler
* &ndash; ***' 2-2, 2-4 e.e.o.
****' &ndash;  2-1
****' &ndash;  3-2
****' &ndash;  2-1

## Semifinaler
****' &ndash;  3-1 e.e.o.
****' &ndash;  2-0

## Finale

## Kilder
* www.rsssf.no
* Aftenposten
* Arvid Eriksen (red). *Sportsboken 91-92*. Verdens Gang. ISBN 82-90773-05-6.
Friidrett under Sommer-OL 1976

**Friidrett under Sommer-OL 1976**. Det ble konkurrert i 37 grener, 23 for menn og 14 for damer, i friidrett under Sommer-OL 1976 i Montréal.   
  
## Medaljer

## Menn

### 100 m







### 200 m






### 400 m






### 800 m






### 1500 m






### 5000 m






### 10000 m






### Maraton






### 110 m hekk






### 400 m hekk






### 3000 m hinder






### 4 x 100 m






### 4 x 400 m






### 20 km kappgang







### Høydehopp







### Stavsprang






### Lengdehopp






### Tresteg






### Kulestøt






### Diskos






### Sleggekast






### Spydkast






### Tikamp






## Damer
### 100 meter






### 200 m






### 400 m






### 800 m






### 1500 m






### 100 m hekk







### 4 x 100 m






### 4 x 400 m






### Høydehopp






### Lengdehopp






### Kulestøt






### Diskos






### Spydkast






### Femkamp






## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Birkhall

**Birkhall** er en herregård i Royal Deeside i Aberdeenshire i Skottland, ikke langt fra Balmoral Castle. Den store eiendommen ligger ved elven Muick, sørvest for Ballater. 

Eiendommen ble kjøpt fra Gordon-slekten av Albert av Sachsen-Coburg-Gotha. Den ble senere residens for Elizabeth Bowes-Lyon, og deretter for Charles, Prince of Wales. Prinsen tilbrakte sin andre bryllupsreise der i 2005. 

## Referanser
Litjsundbrua

**Litjsundbrua** er ei fritt frambygg-bru på fylkesvei 680 i Aure kommune i Møre og Romsdal. Brua krysser Litjsundet mellom Jørnøya og Ertvågsøya. Sammen med Imarsundbrua forbinder den øyene Tustna og Stabblandet med Ertvågsøya, og erstattet fergestrekningen mellom Aukan og Vinsternes. Litjsundbrua er 300 meter lang og har 3 spenn, det lengste på 160 meter. Imarsundprosjektet ble åpnet 15. januar 2007.

## Se også
*Imarsundbrua

*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde

## Eksterne lenker
* Statens vegvesen: Litjsundbrua
* Statens vegvesen: Imarsundprosjektet
* Tidens Krav: Litjsundbrua landfast
Friidrett under Sommer-OL 1988

**Friidrett i Sommer-OL 1988**. Det ble konkurrert i 42 grener, 24 for menn og 18 for damer, i friidrett i Sommer-OL 1988 i Seoul.
 
## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Gatcombe Park

**Gatcombe Park** er en av Storbritannias kongelige residenser. Den er Anne, Princess Royals private eiendom, og ligger i mellom Minchinhampton og Avening i Gloucestershire. 

Huset og landbrukseiendommen ble kjøpt av Elizabeth II i 1976 til prinsesse Anne og Mark Philips. Den tilhørte da Lord Butler av Saffron Walden, en tidligere innenriksminister som hadde arvet det fra sin svigerfar, Samuel Cortauld. Han hadde i sin tur kjøpt det fra Ricardo-familien, som eide det fra 1814 til 1940. 

Huset ble bygget i årene 1771&ndash;1774 for den lokale tekstilprodusenten Edward Sheppard. Det ble endret av George Basevi for økonomen David Ricardo omkring 1820. Prinsesse Anne og Mark Philips renoverte det, og flyttet inn i november 1977. Året etter kjøpte de naboeiendommen Aston Farm, og eiendommen er nå på omkring 292 hektar, hvorav omkring 80 hektar er skog. 

Prinsessen bor pr. 2007 der sammen med sin andre ektemann, kontreadmiral Timothy Laurence, mens Mark Philips bor på Aston Farm sammen med sin nye hustru.

I mai og oktober hvert år holdes det en håndverksmesse på eiendommen, med omkring 160 utstillere.
Slottsskogsvallen

**Slottsskogsvallen** er et friidretts- og fotballanlegg i Slottsskogen i Göteborg i Sverige.

Slottskogsvallen ble innviet i 1923 som en del av jubileumsutstillingen. Her satte den svenske løperen Gunder Hägg verdensrekord på en engelsk mil 1. juli 1942 med tiden 4.06,2, den første av Häggs mange verdensrekorder. 

Slottsskogsvallen ble for første gang tatt i bruk som konsertarena sommeren 2003 da den svenske sangeren Per Gessle opptrådte for et publikum på 22&nbsp;000 personer. 

Slottsskogsvallen brukes i dag primært til friidrett, men var frem til oktober 2006 hjemmebane for fotballklubben Kopparbergs/Göteborg FC i Damallsvenskan (denne klubbene har senere flyttet til Valhalla IP).

## Referanser
Mudderflate

**Mudderflater** eller **tidvannsletter** er en form for flatt område med våtmark langs kysten og nær havet som oppstår der gjørme og mudder blir avsatt av strøm, tidevann, elver eller sjø ved flo (når havet er på sitt høyeste). De finnes ofte i lukket område som bukter, laguner og estuar. De finnes der strømmen ikke er for sterk, som i innsjøer, elvemunninger, viker, bukter og laguner.

En global analyse publisert i 2019 antydet at økosystemer for tidevannsflater er like omfattende globalt som mangrovetre, og dekker minst 127 921 km2 av jordens overflate.

Mudderflatene er viktig områder for dyreliv. Selv om artsantallet ikke er høyt, forekommer ofte hver art i enorme mengder. Langs norskekysten er mudderflatene viktig rasteplasser for vadefugler som trekker mellom Arktis og sørlige strøk.

Mudderflater er viktige område for dyrelivet og har ofte store bestander, selv om mangfoldet ikke alltid er like stort. Ofte er slike område særlig viktige for trekkfugler som stopper opp her.

Det er viktig å verne om mudderflatene for å unngå kysterosjon. Mudderflatene er derimot truet over hele verda på grunn av varsel om økt havnivå i tiden som kommer, område som blir utbygd, oppmudring på grunn av skipstrafikk og kjemisk forurensning.

## Store mudderflater
*Vadehavet: Nederland, Tyskland, Danmark
*Bridgwater Bay og Morecambe Bay: Storbritannia
*Chongming Dongtan naturreservat i Shanghai i Kina
*Banc d’Arguin nasjonalpark i Mauritania
*Lindisfarne i England
*San Francisco-bukta i USA
*Port of Tacoma i USA
*Cape Cod Bay i USA
*Minas Basin i Nova Scotia i Canada
*Gulehavet: Kina, Korea

## Se også
*Våtmark
*Tidevannssone
*Estuar
*Fjære

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*Tidal Flats
*Tidal Flats Field Sites
*Intertidal Change Explorer
Friidrett under Sommer-OL 1992

**Friidrett under Sommer-OL 1992**. Det ble konkurrert i 43 grener, 24 for menn og 19 for damer, i friidrett under Sommer-OL 1992 i Barcelona.
 
## Medaljer

## Herrer

### 100 m

### 200 m

### 400 m

### 800 m

### 1500 m

### 5000 m

### 10000 m

### Maraton

### 110 m hekk

### 400 m hekk

### 3000 m hinder

### 4x100 m stafett

### 4x400 m stafett

### 20 km kappgang

### 50 km kappgang

### Høydehopp

### Stavsprang

### Lengde

### Tresteg

### Kule

### Diskos

### Slegge

### Spyd

### Tikamp

## Damer

### 100 m

### 200 m

### 400 m

### 800 m

### 1500 m

### 3000 m

### 10000 m

### Maraton

### 100 m hekk

### 400 m hekk

### 4x100 m stafett

### 4x400 m stafett

### 10 km kappgang

### Høydehopp

### Lengde

### Kule

### Diskos

### Spyd

### Sjukamp

## Eksterne lenker
* Resultater  på sports-reference.com
Ør

**Ør** har flere betydninger:

* Synonymt adjektiv til svimmel, en opplevelse av på være forvirret, surrete, eller fortumlet.
* Øyr (østnorsk ør) er en avsetning av grus og sand langs ei elv.
* Adverb, forsterkende, som svært, men da mot noe som er lite, som ørfin (hårfin), ørliten (bitteliten)
Doły-kirkegården

**Doły-kirkegården** (polsk *Cmentarz Doły*) er en av de største og viktigste nekropoliser i Łódź. Den ligger i den østlige del av bydelen Bałuty, på begge sider av Smutna-gaten. Doły-kirkegården er hvilestedet til mange fortjenstfulle borgere fra Łódź.

Kirkegården ble grunnlagt i 1896 som begravelsesplass for lutheranere og katolikker. Senere ble den også åpnet for baptister, ortodokse, muslimer og mariavitter. I dag er kirkegården delt opp i syv deler:

*St. Vincent romersk-katolske kirkegård
*Den kommunale kirkegård
*St. Georg militærkirkegård
*St. Aleksander Nevskij ortodokse kirkegård
*Pinsevennenes kirkegård
*Baptistenes kirkegård
*Mariavittenes kirkegård

På kirkegården finnes også fire nasjonale minnesmerker:

*Krigsgraven (en fellesgrav til krigere fra årene 1905&ndash;1907)
*Monumentet over de tyske konsentrasjonsleires ofre
*Monumentet over Hitlers ofre
*Monumentet over motstandsbevegelsens unge
Glaceon

**Glaceon** er en fiktiv figur fra den fjerde generasjonen av Pokémon-serien og er en av åtte pokémon i «stage 1» som utvikles fra «basic»-pokémon Eevee.

Glaceon er av typen ice og har nummer 471 i National Pokédex. Det finnes ingen videreutvikling av denne pokémon. Eevee utvikles til glaceon ved at man lar den gå opp en level foran «ice rock» i spillene *[[Pokémon Diamond og Pearl]]*.
## Eksterne lenker
* Glaceon på Pokémon Wiki
* på Bulbapedia
Gedit

**gedit** er en fri programvare, UTF-8-kompatibel tekstredigerer for skrivebordsmiljøet GNOME. Den er skrevet for å ha et rent, enkelt brukergrensesnitt inspirert av idealene til GNOME-prosjektet.

## Egenskaper
Gedit inkluderer syntaksmerking og faner for å redigere flere filer i samme vindu. Det kan redigere filer over nettverk (takket være GNOME VFS-bibliotekene). Det støtter et fullstendig «angre»- og «gjør om»-system så vel som søk og erstatt.

Noen avanserte egenskaper inkluderer flerspråklig stavekontroll og et fleksibelt utvidelsesystem for å tillate å dynamisk kunne legge til nye egenskaper, for eksempel Snippets og integrering med eksterne applikasjoner.

Mindre egenskaper inkluderer nummerering, brakett-matching, seksjoner, merking av valgte linjer og automatisk sikkerhetslagring av filer.

## Arkitektur
Skrevet for vindussystemet X og bruker GTK+ 3.0 og GNOME 3.0 programvarebibliotek. Gedit har en komplett GNOME integrasjon med støtte for dra og slipp mellom gedit og Nautilus (filutforskeren), og gjør bruk av GNOME sitt  hjelpesystem, virtuelle filsystem og skriver-rammeverk.

## Galleri

Image:Gedit screenshot (en).png|engelsk
Image:Gedit fr screenshot.png|fransk


## Se også
* Tekstbehandling
* GNOME

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Friidrett under Sommer-OL 2004

**Friidrett i Sommer-OL 2004**. Det ble konkurrert i 46 grener, 24 for menn og 22 for kvinner, i friidrett i Sommer-OL 2004 i Athen.

## Medaljevinnere

### Menn

 Utøvere som bare deltok i forsøksheat mottok medaljer.

### Kvinner

 Utøvere som bare deltok i forsøksheat mottok medaljer.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater  på sports-reference.com
Eide (Gloppen)

**Eide** er en tidligere storgård i Gloppen kommune, beliggende på platået ovenfor kommunesenteret Sandane til øst. Gården har Gloppefjorden til vest og Breimsvatnet i øst, derav navnet Eide av eid.

Gården er senere delt i flere gårder, men hovedsakelig er det gårdene Eide og Evebø som dekker området. Sandane og boligfeltet Åsen ligger trolig også innenfor det som tilhørte Eidegården.

Husene lå i 1890 i et klyngetun som i sin tid var et av de største på Vestlandet.

## Arkeologiske funn
Gården har gitt viktige arkeologiske funn fra eldre jernalder. Mest sentralt er funnet av Eidehøvdingen i en gravhaug som ligger på kanten av platået gården ligger på. I graven fant arkeologene fra Universitetet i Bergen funn som tilsier at Eide var en storgård, og trolig en sentral gård på nordvestlandet i gammel tid. Graven er datert til slutten av 400-tallet etter Kristus.

I grava fant de også en gjenstand skåret av ett stykke bjørk som kan trekkes ut i ulike geometriske mønster og figurer. Det er ikke funnet lignende gjenstander andre steder i Norge, og de eneste lignende treringer som er kjent er en funnet Iran og en annen fra Afghanistan. Gjenstanden har fått navnet «tankeringen», selv om det er ukjent hva den ble brukt til. I Gloppen kommune er det laget en forstørret utgave av tankeringen som er plassert som skulptur på kommunens tusenårssted, Heradsplassen, i Sandane sentrum.

## Kjente personer med opphav fra gården Eide
*Eidehøvdingen (400-tallet), storbonde
*Ove Eide (f. 1950), forfatter og pedagog

## Referanser


## Kilder
* nordfjordhistorie.no om funn fra eldre jernalder i Gloppen
* arkikon.no om Evebø-/(Eide-)gården
Command & Conquer: Red Alert

***Command & Conquer: Red Alert*** er et sanntidsstrategispill lansert i 1996 av Westwood Studios. Handlingen i *Red Alert* foregår i en alternativ virkelighet der andre verdenskrig aldri brøt ut. I stedet forsøker Sovjetunionen å erobre hele Europa, mens de allierte forsøker å beseire Sovjetunionen. Spillet kom først ut for PC (MS-DOS & Windows 95), noe senere kom spillet ut for PlayStation, og ble lagt ut på PlayStation Network, for salg til PSP og PS3.

## Handling
*Red Alert* foregår på 1950-tallet, og tar plass i en alternativ virkelighet. Albert Einstein har laget en tidsmaskin han kaller "The Chronosphere". Med denne tidsmaskinen reiser han i 1946 fra åstedet for Trinityprøvesprengningen i New Mexico til Landsberg i Tyskland i 1926. Der oppsøker han fengselet der Adolf Hitler akkurat blir løslatt etter soningen for det mislykkede ølkjellerkuppet i 1923. Einstein dreper Hitler for å forhindre andre verdenskrig, og returnerer deretter til 1946. Planen lykkes, og  andre verdenskrig bryter ikke ut. I stedet vokser Sovjetunionen under Josef Stalin seg mye sterkere, og griper sjansen til å forsøke å ta over Europa. Landene i Europa allierer seg mot den nye trusselen, og krigen er snart et faktum.

## Tilknytning til Tiberian-serien
Planen til den opprinnelige utvikleren av Command & Conquer (Westwood Studios) var at Red Alert skulle være foregå før Tiberianuniverset i tid. Rollefiguren Kane var Stalins rådgiver i Red Alert, og viser seg en rekke ganger i spillet. De alliertes slutt i Red Alert skulle opprinnelig lede inn i Command & Conquer (kjent som Tiberian Dawn). Da Electronic Arts (som hadde kjøpt opp Westwood Studios) ga ut en samle-boks med Command & Conquer i 2006, var de tre spillene ment å skulle foregå i tre helt separate univers.

## Balansering
I Red Alert er det ikke en klassisk "stein-, saks- og papirbalansering" som det oftest er i sanntidsstrategispill, men en balansering der spilleren må velge ulike strategier avhengig av om det er Sovjetunionen eller de allierte som kontrolleres. For eksempel har de allierte raske stridsvogner som høy skuddtakt, mens Sovjet har langsommere stridsvogner med lavere skuddtakt, men med tykkere panser og kraftigere kanoner enn de alliertes.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
NOU 1983:27, Tempoutvalget

**NOU 1983: 27 «Petroleumsvirksomhetens framtid»** er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalg som ble oppnevnt av regjeringen 5. mars 1982 for å utrede «alle forhold som er av særlig betydning for vurderingen av den framtidige utviklingen av petroleumsvirksomheten.» Utvalget overrakte utredningen til Olje- og energidepartementet 20. april 1983. Utvalget ble ledet av Hermod Skånland og ble referert til som både **«Utvalget for petroleumsvirksomhetens framtid»** og **«Tempoutvalget»**

Kimene til mange av de styrende prinsippene for langsiktig norsk makroøkonomisk politikk og formuesforvaltning &ndash; slik som opprettelsen av et petroleumsfond, at dette bør bestå av en veldiversifisert internasjonal portefølje, og behovet for en handlingsregel for finanspolitikken &ndash; kan bli funnet igjen i denne utredningen.

Utvalget la vekt på at produksjon av olje og gass ikke var produksjon i tradisjonell forstand, men for en stor del omplassering av formue.  Et nært relatert og sentralt begrep var «frikobling» mellom inntekt og inntektsanvendelse.

Argumentene som «Tempoutvalget» fremførte, var viktige for at Statens petroleumsfond ble opprettet ved lovvedtak i 1990.  Men tanken om et oljefond ble av utvalget karakterisert som helt urealistisk:  «Ut fra de holdninger vi kjenner både i det politiske miljø og generelt i befolkningen, er det vanskelig å tenke seg at hundretalls av milliarder blir plassert som fordringer i utlandet, samtidig som en står overfor udekkede behov innenlands, og kanskje også sviktende sysselsetting som nære og påtrengende problemer».

Utvalget drøftet også en handlingsregel basert på at bruken av petroleumsinntekter over statsbudsjettet tilsvarer realavkastningen av Petroleumsfondet.

Utvalget foreslo en langsom uttømming av petroleumsformuen. Begrunnelsen var at man ikke tiltenkte de politiske myndighetene evnen til å spare. Ble penger tjent, ville de bli brukt. Den realistiske måten å spare oljepenger og fordele formuen mellom generasjoner var ikke å tappe oljen ut av Nordsjøen. Så langt har historien vist at det kan gå annerledes. Stikk i strid med anbefalingene og vurderingene fra Tempoutvalget har petroleumsreservene blitt tappet ut i høyt tempo samtidig som det politiske systemet har klart å sette til side betydelige beløp til de neste generasjonene gjennom Petroleumsfonds-mekanismen.

## Se også
* NOU 1988: 21 «Steigum-utvalget»

## Referanser
Stanisław Moniuszkos gate i Łódź

**[[Stanisław Moniuszko]]s gate** (polsk *Ulica Stanisława Moniuszki*, tidligere kjent som **Meyers passasje** (polsk *Pasaż Meyera*)) er med sine mange neorenessansevillaer etter tegninger av Hilary Majewski en av de vakreste gatene i Łódź. Den går ut fra Piotrkowska-gaten.

Meyers passasje oppstod som Łódź’ eneste private gate, og var i sin tid stengt for offentligheten. Impulsen om å bygge passasjen var ryktet om at guberniaens hovedstad skulle flyttes fra Piotrków Trybunalski til Łódź. Ludwik Meyer bestemte seg for å bygge villaer som skulle bli sete for tsarmyndighetene. Byen ble imidlertid ikke opphøyd til hovedstad, men gaten oppstod likevel. 

Passasjen var bebodd av datidens elite i Łódź. Her bodde blant annet ordføreren Władysław Pieńkowski, advokaten Henryk Elzenberg og Ludwik Meyer selv. Også fotografen Bronisław Wilkoszewski hadde sine lokaler ved gaten. 

Meyer bodde i en villa omgitt av en stor hage. Her fantes i årene 1888–1892 også trykkeriet og redaksjonen til byens eldste polske avis *[[Dziennik Łódzki]]*. På 1930-tallet ble palasset med hagen imidlertid erstattet av det modernistiske setet til *Polska [[YMCA]]*. 

Passasjen var den første gaten i Łódź som fikk elektrisk belysning. I 1920 ble passasjens navn forandret til «Stanisław Moniuszkos gate». Under andre verdenskrig forandret tyskerne navnet til «Dietrich-Eckart-Straße».
Pokémon Stadium 2

***Pokémon Stadium 2*** (ポケモンスタジアム金銀 *Pokemon Sutajiamu Kin Gin*) er et rollespill utviklet av HAL Laboratory og utgitt av Nintendo til Nintendo 64.

Dette er oppfølgeren til *[[Pokémon Stadium]]*, og inneholder alle de 251 Pokémonene fra den første og andre generasjonen. Spillet ble utgitt i Japan 14. desember 2000, i Nord-Amerika 26. mars 2001, i Australia i 2001, og i Europa 6. oktober 2001.

## Handling
Pokémon Stadium 2 har ingen fast historie. Fremgang kan oppnås ved å vinne forskjellige trofeer ved en stadion, en turneringsmodus som består av fire "konkurranser" eller å gjennomføre Gym Leader Castle, hvor spilleren tjener merker ved å beseire treningssentre som spesialiserer seg på forskjellige Pokémon-typer. Når alle stadion-troféer er vunnet og Gym Leader Castle er fullført, skal spillerens rival ønske å konkurrere. Å beseire rivalen vil låse opp runde 2, hvor spilleren må utfordre stadion, gymleder-borgen, og rivalen på et høyere vanskelighetsnivå.

Stadionet ligger i en ny by som heter White City, og er hjemmet til Poké Cup, Prime Cup, Challenge Cup og Little Cup, som hver har deres egne muligheter og regelverk. Med unntak av Challenge Cup, samler spilleren først et team på seks forskjellige Pokémon. Men i Challenge Cup blir teamet til spilleren og motstanderne valgt helt tilfeldig. I Gym Leader Castle blir spilleren utfordret til å samle Gym-merker ved å beseire trenere fra de åtte forskjellige Johto League Gyms.

Hvert enkelt treningsstudio er kjent for å bare bruke en bestemt type Pokémon. Men treningsstudioet kan også bruke Pokémon av en annen type. Spilleren kan også konkurrere seg gjennom Elite Four, etter å ha samlet alle de åtte merkene - og etter motstandernes nederlag blir en rivaliserende kamp låst opp. Å beseire denne konkurrenten låser også opp Kanto Gym Leaders, og deretter motstandere i Pokémon Champion Red.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Gösta Frändfors

**Gösta Valdemar Frändfors**, opprinnelig *Jönsson* (født 25. november 1915 i Stockholm, død 8. august 1973 i Huddinge) var en svensk bryter. 
 
Frändfors ble verdensmester i bryting i gresk-romersk stil i 1947 og han vant olympisk sølv i fristil under Sommer-OL 1948 i London. 
Han ble tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje i 1947.

## OL-medaljer
* **[[Sommer-OL 1948|1948]]  [[London]]:**
** sølv i bryting fristil.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Claes Egnell

**Claes Egnell** (1916–2012) var en svensk utøver av moderne femkamp. Han deltok under OL 1952 i Helsingfors, og tok sølv i lagøvelsen sammen med Lars Hall (som tok gull individuelt) og Thorsten Lindqvist.

I løpet av karrieren ble Egnell svensk mester syv ganger. I 1945 ble han tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje.

## OL-medaljer
* 1952  Helsingfors -  sølv i moderne femkamp, lag  Sverige

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Grohmans tønner

**Grohmans tønner** (polsk *Beczki Grohmana* eller *Beczki Grohmanowskie*) er navnet på inngangsporten til Henryk Grohmans fabrikk ved Targowa-gaten i Łódź. 

Porten ble reist i 1896 etter tegninger av byarkitekten Franciszek Chełmiński. Den er bygd i rød ugipset murstein, og knytter an i sin form til gotisk arkitektur. Den neogotiske buen hviler på to søyler formet som trådspoler. Noen forvekslet de to søylene med vanntønner, og slik oppstod portens navn. 

Over portens høye arkade finnes en takket topp som er inspirert av middelaldersk fortifikasjonsarkitektur. Portinngangen som fører til veveriet er rektangulær og dekorativ, utformet i tre. På sidene til porten finnes symmetrisk anlagte vinduer med dekorative gitter i art nouveau. 

Grohmans tønner er en av Łódź’ mest kjente severdigheter, og enkelte mener at denne porten har samme betydning for byen som for eksempel Eiffeltårnet har for Paris.
Haparandabladet

***Haparandabladet***, finsk: ***Haaparannanlehti***, er Sveriges eneste trespråklige avis. Hovedspråket, som utgjør ca. 70&ndash;75 prosent av det redaksjonelle innholdet, er svensk. De andre språkene som brukes i avisen er finsk og i mer begrenset omfang meänkieli. 

*Haparandabladet* er den dominerende dagsavisen i nedre Tornedalen og har Haparanda, Övertorneå og Pajala som hovedbyer. Avisen har ca. 15&nbsp;000 lesere per utgave. Hovedredaksjonen ligger i Haparanda, og lokalredaksjoner fines i Hedenäset og Pajala.

## Eksterne lenker
* Haparandabladet
Highgrove House

**Highgrove House** er en av Storbritannias kongelige residenser. Det ble i 1980 kjøpt av hertugdømmet Cornwall, og brukes som landsted av Kong Charles. Det ligger i Doughton nær Tetbury i Gloucestershire. 

Herregården ble reist i årene 1796&ndash;1798 av hugenotten John Paul Paul. Huset antas å ha blitt designet av Anthony Keck. I 1850 fant en tragedie sted der da Mary Elizabeth Paul omkom da klærne hennes tok fyr under en tilstelning for hennes bror i ballsalen. Huset ble solgt ut av Paul-slekten i 1860, og i 1864 ble det igjen solgt, til advokaten William Yatman. Det ble restaurert i 1894 etter at en brann hadde ødelagt interiøret og skadet vestfronten. Huset har fire mottagelsesrom, en barnefløy og tjenerrom. Hertugdømmet kjøpte det fra parlamentsmedlemmet Maurice Macmillan, sønn av tidligere statsminister Harold Macmillan. Kjøpet bidro til økt spekulasjon om hvorvidt prinsen planla å gifte seg.

Etter kjøpet i 1980 ble interiøret renovert av Dudley Poplak, som også hadde designet prinsens leilighet i Kensington Palace. Prinsen og prinsessen av Wales tok i bruk Highgrove i 1981. I 1988 ble eksteriøret endret med en ny balustrade, gavl og klassiske pilastre etter prinsens egen design. Det ble også bygget et anneks til staben. 

Kong Charles har lagt mye arbeid i å planlegge og designe hagen, noe som er en kjær hobby for ham. Han har anlagt en naturhage, en formell hage og en kjøkkenhage omgitt av en mur. Kongen har også plantet mange trær på eiendommen, og han har satt opp en byste av Alan McGlashan. 

Eiendommen består av et parkområde med skog i utkanten, flere gårdsbygninger og omkring 364 hektar dyrkbar mark, *Home Farm*, som drives av hertugdømmet. Det holdes både storfe og småfe på gården.  

I 1985 ble tre soner tatt i bruk til et forsøk med økologisk landbruk. Forsøkte ble utvidet, og siden 1996 har hele gården blitt drevet økologisk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Moderne femkamp under Sommer-OL 1964

**Moderne femkamp under Sommer-OL 1964**. 

Moderne femkamp var med som olympisk øvelse under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Det var én individuell- og én lagkonkurranse, begge for menn.  

## Medaljefordeling

## Resultater
### Individuelt

### Lag
*Poengene til hver nasjons tre beste utøvere i den individuelle øvelsen ble justert og lagt sammen.

## Eksterne lenker
* Modern Pentathlon at the 1964 Summer Olympics hos olympedia.org
* Resultater og profilside  hos sports-reference.com
Øvelser under Sommer-OL 2004

**Øvelser under Sommer-OL 2004**

*  Badminton (5)
*  Baseball (1)
*  Basketball (2)
*  Boksing (11)
*  Bordtennis (4)
*  Bryting (18)
*  Bueskyting (4)
*  Fekting (10)
*  Fotball (2)
*  Friidrett (46)
*  Hestesport (6)
*  Håndball (2) 
*  Judo (14)
*  Landhockey (2)
*  Moderne femkamp (2)
*  Padling (16)
*  Roing (14)
*  Seiling (11)
*  Skyting (17)
*  Softball (1)
*  Stuping (8)
*  Sykling (18)
*  Svømming (32)
*  Synkronsvømming (2)
*  Taekwondo (8)
*  Tennis (4)
*  Triatlon (2)
*  Turn (18)
*  Vannpolo (2)
*  Vektløfting (15)
*  Volleyball (4)
Messerschmitt KR200

**Messerschmitt KR200**, på tysk kalt «Kabinenroller», var en trehjulet mikrobil bygget i Tyskland mellom 1955 og 1964. Modellen var designet av flyingeniøren Fritz Fend, etter at Messerschmitt etter den 2. verdenskrig måtte finne andre forretningsområder enn flyproduksjon.

KR200 erstattet modellen KR175 og var helt nydesignet, selv om det opprinnelige konseptet var beholdt. Det mest karakteristiske kjennetegnet for KR200 er bobletaket, som var produsert i gjennomsiktig plexiglass. Bilen hadde tre hjul, lav bakkeklaring og to runde hovedlykter, hadde setene plassert etter hverandre, og var svært lett gjenkjennelige i trafikken. KR200 var utstyrt med en luftkjølt totaktsmotor, med én sylinder fra Sachs plassert foran bakhjulet. Motoren var utstyrt med fire gir, som også kunne brukes som revers ved at motoren ble stoppet og startet motsatt vei. Dermed er den god for over 100 km/t både forover og bakover.

I tillegg til den vanlige «bubble-top»-modellen, som var med fast plast-tak, ble det også produsert en «cabriolet», som hadde et nedfellbart stofftak. I tillegg ble en modell kalt «Roadster KR201» produsert i et lite antall, med kun en lav frontrute og avtagbare sideruter, samt en modell kalt «sport», som det også ble produsert svært få av, utstyrt med et fast tak i stoff. I 1958 fikk Messerschmitt lov til å produsere fly igjen, og da var denne produksjonen ikke lenger like interessant, Konseptet ble solgt til de som laget hjuloppheng og bremsene: FMR. De fikk ikke lov å bruke logoen til Messerschmitt, men fikk beholde selve navnet Messerschmitt KR200.

Etterhvert som økonomien i Europa ble stadig bedre sank etterspørselen. Produksjonen opphørte i 1964. Det ble ikke solgt mange av disse bilene nye i Norge, og de er i dag svært ettertraktet som samleobjekt over hele verden. 


Fil:KR200_1959.jpg|1959 FMR KR200 Conv
Fil:Kr200 59.jpg|1959 FMR KR200 Conv
Fil:KR200_1956.jpg|1956 KR200 

Bilens lave vekt (240kg) og lave luftmotstand gjorde at den fikk en toppfart på over 100km/t. Lavt tyngdepunkt og hjulenes plassering gjorde også at den fikk gode kjøreegenskaper. Motoren er en Fichel & Sachs 200cm luftavkjølt totakt som er spesielt modifisert for MS. Den hadde to sett stifter, og dynastart slik at motoren kunne startes begge veier.
Ved å trykke inn tenningsnøkkelen hardt gikk bilen i revers. Motoren må derfor stoppes hver gang bilen skal skifte retning. Instrumenter, ratt og kontroller viser tydelig slektskapet med flyprouksjonen. Bensinforbruket var under 0,3 l/mil.  Bilen er i motsetning til KR175 utstyrt med vanlige pedaler som en bil.
Bremsene er mekaniske og håndbrekket virker på alle hjul. Styringen betjenes ved å skyve heller enn å vri, og er meget direkte. Giret er av typen trekk/trykk med egen hendel for frikopling.

Idag finnes det entusiatklubber for denne biltypen i flere land,og de sørger for reproduksjon av nødvendige reservedeler 

## Se også
*Messerschmitt KR175
*FMR TG500
*BMW Isetta

## Eksterne lenker
* www.mikrobiler.no 
* www.microcarmuseum.com
Kredittselskapet i Łódź

**Kredittselskapet i [[Łódź]]** (polsk *Towarzystwo Kredytowe Miejskie*) var det andre selskapet av denne typen i Polen etter Warszawa. Det ble grunnlagt av fabrikantene i Łódź, og ideen var å gi lån til byggeformål. Virksomheten til selskapet bidrog i stor grad til å gi Łódź storbybebyggelse. 

Selskapets representative bygning ble reist ved Średnia-gaten (i dag Pomorska-gaten) i årene 1878&ndash;1881 etter tegninger av Hilary Majewski, tydelig preget av italiensk renessanse. Den var i sin tid ved siden av Rådhuset og kirkene den mest representative bygningen i byen. Bygningens front kranses av en trekantformet fronton, som er utfylt med en relieff med selskapets devise «VIRIBUS UNITIS» («Med felles kraft»). 

Etter frigjørelsen av Łódź i 1945 ble bygningen overgitt til Det medisinske akademi. År med feilbruk (bygningen huset Tannlegeinstituttet) og mangel på større restaurering omgjorde bygningen til en ruin. Den undergår nå en renovasjon som begynte i fjerde kvartal 2008.
San Francisco Bay Area

**San Francisco Bay Area**, også kjent som **Bay Area**, er et metropolområde som omringer San Francisco-bukta i Nord-California. San Francisco Bay Area strekker seg over et større område og er hjemsted til nesten  amerikanere. De største byene i området er San Jose, San Francisco og Oakland.

Området betjenes av tunnelbanesystemet BART, som er blitt gradvis utbygd siden første parsell ble åpnet i 1972.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sixten Jernberg-prisen

**Sixten Jernberg-prisen** i langrenn ble innstiftet i 1964. Den deles ut årlig til «*den skidlöpare som i stora SM-veckan visat prov på något av den sinnets och kroppens hårdhet, envishet, kampglöd och segervilja som präglade [[Sixten Jernberg]]s skidlöpargestalt och förde honom fram till de största segrarna»*.

Juryen som utpeker vinneren, består av en representant fra Svenska Skidförbundet, en representant fra SM-arrangøren og en journalist.

## Prisvinnere
*1965 &ndash; Ove Lestander, Bergnäsets AIK
*1966 &ndash; Jan Halvarsson, Föllinge IK
*1967 &ndash; Per-Erik Eriksson, Åsarna IK
*1968 &ndash; Lars-Göran Åslund, Åsarna IK
*1969 &ndash; Gunnar Larsson, Hulans IF
*1970 &ndash; Lars-Arne Bölling, IFK Mora
*1971 &ndash; Sven-Åke Lundbäck, Bergnäsets AIK
*1972 &ndash; Thomas Magnuson, Delsbo IF
*1973 &ndash; Esbjörn Ulvenwall, IFK Mora
*1974 &ndash; Tommy Limby, Orsa IF
*1975 &ndash; Christer Johansson, MoDo AIK
*1976 &ndash; Erik Wäppling, IFK Umeå
*1977 &ndash; Thomas Wassberg, Åsarna IK
*1978 &ndash; Björn Risby, IFK Umeå
*1979 &ndash; Erik Gustavsson, Malungs IF
*1980 &ndash; Stig Jäder, Jäderfors SK
*1981 &ndash; Thomas Eriksson, Domnarvets GoIF
*1982 &ndash; Anders Larsson, Bondsjöhöjdens IK
*1983 &ndash; Jan Ottosson, Åsarna IK
*1984 &ndash; Gunde Svan, Dala-Järna IK
*1985 &ndash; Torgny Mogren, Åsarna IK
*1986 &ndash; Lars Håland, IFK Lidingö
*1987 &ndash; Tony Pölder, Landsbro IF
*1988 &ndash; Larry Poromaa, Hakkas GoIF
*1989 &ndash; Henrik Forsberg, Bergeforsens SK
*1990 &ndash; Christer Majbäck, Jukkasjärvi IF
*1991 &ndash; Stefan Grahn, Landsbro IF
*1992 &ndash; Niklas Johansson, Landsbro IF
*1993 &ndash; Staffan Larsson, IFK Mora
*1994 &ndash; Niklas Jonsson, Piteå SGIF
*1995 &ndash; Mathias Fredriksson, Häggenås SK
*1996 &ndash; Daniel Gideonsson, Åsarna IK
*1997 &ndash; Anders Bergström, Domnarvets GoIF
*1998 &ndash; Per Elofsson, IFK Umeå
*1999 &ndash; Jörgen Brink, Piteå SGIF
*2000 &ndash; Urban Lindgren, Piteå SGIF
*2001 &ndash; Morgan Göransson, Åsarna IK
*2002 &ndash; Anders Södergren, Stockviks SF
*2003 &ndash; Thobias Fredriksson, Östersunds SK
*2004 &ndash; Mats Larsson, Åsarna IK
*2005 &ndash; Emelie Öhrstig, Piteå Elit
*2006 &ndash; Maria Rydqvist, Östersunds SK
*2007 &ndash; Charlotte Kalla, IFK Tärendö
*2008 &ndash; Johan Olsson, Åsarna IK
*2009 &ndash; Britta Norgren, Sollefteå SK
*2010 &ndash; Marcus Hellner, Gellivare Skidallians
*2011 &ndash; Daniel Rickardsson, Hudiksvalls IF
*2012 &ndash; Hanna Brodin, Åsarna IK
*2013 – Emma Wikén, Åsarna IK
*2014 – Sofia Bleckur, IFK Mora SK
*2015 – Stina Nilsson, IFK Mora SK
*2016 – Sofia Henriksson, Piteå Elit SK
*2017 – Anders Svanebo, Stockviks SF 
*2018 – Jonna Sundling, IFK Umeå
*2019 – Ebba Andersson, Sollefteå Skidor IF
*2020 – *ikke utdelt*
*2021 – Jens Burman
*2022 – Edvin Anger
*2023 – Anna Dyvik
*2024 – Linn Svahn

## Referanser


## Kilder
*Informasjon om prisen med vinnerliste hos Svenska Skidförbundets nettsted
Tokke kraftverk

**Tokke kraftverk** er et vannkraftverk i Tokke kommune i Telemark fylke.

Kraftverket ble satt i drift i 1961 og utvidet i 1962, og utnytter et fall på  377 meter fra Vinjevatn til Dalen ved Bandak. Overføringstunnelen mellom Vinjevatn og kraftverket er på 17&nbsp;km.

Det er installert fire  francisturbiner på totalt 430 MW. Normal årsproduksjon er på 2&nbsp;140 GWh.

Magasinet Vinjevatn reguleres mellom 466 og 462 moh. Til Vinjevatn overføres det vann via Vinje kraftverk.

Statsreguleringen av Tokke-Vinjevassdraget ble vedtatt i kronprinsregentens resolusjon av 8. februar 1957.
Byggingen av kraftverket ble delfinansiert med lån i Verdensbanken. Kraftverket eies og driftes av Statkraft.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Statkraft: Tokke
Hillsborough Castle

**Hillsborough Castle** er en herregård og kongelig residens i Down i Nord-Irland. Den brukes til daglig av monarkens offisielle representant i provinsen, ministeren for Nord-Irland, av medlemmer av kongefamilien når de besøker Nord-Irland, og av prominente internasjonale gjester. Fra 1922 til 1972 var herregården offisiell bolig for Nord-Irlands guvernør, et embete som ble avskaffet i 1973.

## Tidlig historie
Til tross for navnet er ikke Hillsborough Castle et slott. Det er en georgiansk herregård, som ble reist i det 18. århundre for markien av Downshires slekt. Den sjette markien solgte det i 1922 til den britiske regjeringen. Dette løste et praktisk problem for regjeringen: Gjennom *[[Government of Ireland Act 1920]]* hadde Nord-Irland blitt opprettet, med Irlands stattholder som utøvende myndighet for både Nord-Irland og Sør-Irland. Da Den anglo-irske traktat av 1921 i praksis avskaffet papirstaten Sør-Irland og i stedet opprettet Den irske fristat forsvant denne felles myndigheten, og guvernørembetet ble opprettet i stedet. Visekongens residens i Dublin var ikke lenger mulig å bruke av både praktiske og politiske årsaker, og man trengte derfor å raskt finne en passende residens. Selv om Hillsborough ligger utenfor hovedstaden Belfast var det passende, og etter renovasjon kunne den første guvernøren, James Albert Edward Hamilton, 3. hertug av Abercorn flytte inn i 1925.

## Statssekretærens bolig
Da Stormontparlamentet ble oppløst i 1971 ble også alle regjeringsposter i Nord-Irland avskaffet. Guvernør- og statsministerembetene ble kombinert i den nye ministerposten for Nord-Irland, og Hillsborough ble ministerens offisielle residens. Juniorministre fikk også leiligheter der, samt at det finnes leiligheter for kongefamilien og gjester. 

Elizabeth II og Philip, hertug av Edinburgh bodde på Hillsborough under dronningens gulljubileumsreise i 2002.

## Fredsprosessen

Den anglo-irske avtale ble undertegnet på Hillsborough i 1985. Dette skulle vise seg å være kontroversielt; mens den irske statsministeren Garret FitzGerald hadde trodd at valget av sted ville tilfredsstille unionistene, var det i stedet mange som ble fornærmet over at tronrommet ble brukt til å undertegne det de så som en forrædersk avtale. 

Senere ble mange av samtalene som førte frem til Belfastavtalen i 1998 ført på Hillsborough. Selve undertegningen skjedde på Stormont. 

Statsråden Mo Mowlam var den første ministeren for Nord-Irland som åpnet eiendommen for publikum. Tidligere ministre hadde ikke kunnet gjøre dette av frykt for angrep fra IRA. Sikkerhetstiltakene er fortsatt strenge, med blant annet skuddsikkert glass i plastkarmer i alle vinduer på de sidene publikum har adgang til.

## Referanser
Gertrude Ederle

**Gertrude Caroline Ederle** (1905–2003) var en amerikansk svømmer. I 1926 ble hun den første kvinnen som svømte over Den engelske kanal.

Under OL 1924 i Paris var hun med på å vinne gull på 4 &times; 100 m frisvømming. I tillegg vant hun to individuelle bronsemedaljer på 100 meter og 400 meter fri.

Da hun som første kvinne svømte over Den engelske kanal, startet hun fra Cap Gris-Nez i Frankrike klokken 07.05 om morgenen 6. august 1926. 14 timer og 30 minutter senere kom hun i land ved Kingsdown i England. Rekorden ble stående til Florence Chadwick svømte over kanalen på 13 timer og 20 minutter i 1950.

Bare fem menn hadde greid å svømme over kanalen før Ederle. Den beste tiden hadde vært 16 timer og 33 minutter

Da Ederle kom tilbake til USA, ble hun hilst velkommen av en jublende folkemengde i New York.

I 2003 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.

## OL-medaljer
* 1924  Paris -  **Gull**  i svømming, 4 x 100 meter fri damer (USA) 
* 1924  Paris -  Bronse  i svømming, 100 meter fri damer
* 1924  Paris -  Bronse  i svømming, 400 meter fri damer

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Skoens hus i Łódź

**Skoens hus i [[Łódź]]** (polsk *Dom Buta*) ligger på hjørnet av Piotrkowska-gaten 98 og Julian Tuwims gate. Bygningen huset opprinnelig klesmagasinet til Emil Schmechel, som på begynnelsen av 1900-tallet reiste fra Zgierz til Łódź for å åpne sin forretning der.

Bygningen, som har et modernistisk preg, ble utbygd i 1906 og senere i 1911. På hjørnetårnet står innskriften «1892» som henviser til datoen til grunnleggelsen av Schmechels firma. Etter andre verdenskrig hadde den elegante skobutikken «Skoens hus» sine lokaler her, og navnet brukes frem til i dag. 

I 1990 ble bygningen sterkt skadet i en stor brann. Renoveringen begynte i andre halvdel av 90-tallet. Bygningen fikk da et helt nytt indre og fikk dessuten påbygd nye etasjer dekket av en moderne glasskonstruksjon, i harmoni med den gamle bebyggelsen.  

Skoens hus står rett ved siden av det tidligere kontorhuset til Siemens i Łódź.
ESRB

**ESRB** kan være:
*Det europeiske råd for systemrisiko (European Systemic Risk Board)
*Entertainment Software Rating Board
Great Basin

**Great Basin** (norsk: «Store basseng») er en stor, tørr region som ligger vest i USA. Det er også en geografisk subregion. Dens grenser er variabelt definert, avhengig av den aktuelle definisjonen som brukes. Det mest vanlige er å betrakte *Great Basin* som de store, sammenhengende tilsigsfeltene som i hovedsak ligger mellom Wasatch Range i Utah og Sierra Nevada, og som ikke har noe naturlig utløp i sjøen.
Q1

**Q1** kan blant annet vise til:

* Q1 (skyskraper) en skyskraper i Australia.
* Første kvartal, et tidsbegrep.
Hovedpostkontoret i Łódź

**Hovedpostkontoret i [[Łódź]]** (polsk *Poczta Główna*) ligger på hjørnet av Julian Tuwims gate og Jan Kilińskis gate. 

Posten i Łódź funksjonerer siden 1820-tallet. Hovedpostkontorets sete befant seg opprinnelig i utleide lokaler på hjørnet av Południowa- og Wschodnia-gaten. Senere ble det overført til en bygning ved Piotrkowska-gaten, og i 1886 til en ny bygning på hjørnet av Meyers passasje og Dzika-gaten (i dag Stanisław Moniuszkos gate og Henryk Sienkiewicz’ gate). 

Mot slutten av 1890-tallet begynte oppføringen av en ny bygning som skulle huse hovedpostkontorets lokaler. Den ble reist i årene 1901–1903 etter tegninger av Mikhail Botsjarov fra St. Petersburg og Dawid Lande fra Łódź. Byggearbeidet ble utført av firmaet Olszer i Szczeciński. Hovedpostkontoret ble åpnet den 2. juli 1903.

Bygningen har tre etasjer og er utsmykket med nyrenessansemotiver. Den består av to vinger som står vinkelrett på hverandre. Elevasjonen til første og andre etasje er oppdelt av symmetrisk anlagte pilastrer. Hovedinngangen, som fører til en stor hall, befinner seg i det avskårede hjørnet som forbinder bygningens to deler og som kranses av en åttekantet kuppel.