open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aconodes

* Se Systematisk inndeling

***Aconodes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Nokså små, kraftige, gråaktige trebukker. De ligner mye på artene i gruppen Dorcadionini.
Dekkvingene er ofte noe knudrete.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia, med flest arter i India, men også i Nepal, Bhutan, Myanmar og Vest-Malaysia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Morimopsini Lacordaire, 1869
******** Slekten *Aconodes* Pascoe, 1857
********* *[[Aconodes affinis]]* (Breuning, 1940)
********* *[[Aconodes bilobatus]]* (Breuning, 1939)
********* *[[Aconodes breuningi]]* Gouverneur, 2015
********* *[[Aconodes bulbosus]]* Breuning, 1956
********* *[[Aconodes costatus]]* (Guérin-Méneville, 1843)
********* *[[Aconodes euphorbiae]]* Holzschuh, 2003
********* *[[Aconodes guerardi]]* Gouverneur, 2015
********* *[[Aconodes latefasciatus]]* Holzschuh, 1984   
********* *[[Aconodes lima]]* Holzschuh, 1989
********* *[[Aconodes montanus]]* Pascoe, 1857
********* *[[Aconodes multituberculatus]]* (Breuning, 1947)
********* *[[Aconodes nepalensis]]* Heyrovský, 1976
********* *[[Aconodes obliquatus]]* (Breuning, 1939)
********* *[[Aconodes pedongensis]]* Breuning, 1956
********* *[[Aconodes persimilis]]* (Breuning, 1939)
********* *[[Aconodes piniphilus]]* Holzschuh, 2003
********* *[[Aconodes sikkimensis]]* (Breuning, 1940)
********* *[[Aconodes subaequalis]]* (Aurivillius, 1922)
********* *[[Aconodes submontanus]]* (Breuning, 1949)
********* *[[Aconodes truncatus]]* (Breuning, 1939)
********* *[[Aconodes tuberculatus]]* (Breuning, 1940)

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av arter i slekten ''Aconodes''
Andreas Grøntvedt Gjertsen

**Andreas Grøntvedt Gjertsen** (født 11. oktober 1981 i Trondheim) er en norsk sivilarkitekt. Han var en av stifterne av det trondheimsbaserte arkitektkontoret TYIN tegnestue Arkitekter, som ble nedlagt i 2019. Han drev kontoret fra starten sammen med Yashar Hanstad. De har fått mye positiv omtale i norske og internasjonale tidsskrifter og vunnet flere priser for sine arbeider. 

Gjertsen er utdannet ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU), der han fikk sin mastergrad i arkitektur i 2010, med oppgaven *Head, hearts & hands on : studying the architecture of the proces, a collection of experiences from the village of Ibanda in western Uganda*. Før arkitektstudiet tok han et toårig kunststudium ved Kunstskolen i Bergen.

TYIN tegnestue begynte som et humanitært prosjekt (2008–2010) mens Gjertsen og Hanstad ennå var studenter. Deres arkitektur er omtalt som en «nødvendighetens arkitektur», som i tillegg til å være funksjonell, enkel og konstruktivt forståelig, skulle være bærekraftig, både når det gjaldt materialvalg, byggeprosess og samfunnet den inngår i.

Fra 2011 arbeidet TYIN i hovedsak i Norge. I tillegg til å drive TYIN tegnestue, ble både Hanstad og Gjertsen fra samme år ansatt som universitetslektorer ved Fakultet for arkitektur og billedkunst, NTNU. I 2016 fikk begge stilling som førsteamanuensis ved fakultetets Institutt for byggekunst, form og farge. Da Tyin ble nedlagt i 2019, etablerte Gjertsen et nytt arkitektkontor, Fur arkitekter, sammen med Ørjan Nyheim.

## Referanser


## Kilder
Bøkene og artiklene i listen (pr. 2016) omhandler i hovedsak TYIN tegnestue Arkitekter:
* 
*
* 
* 

## Eksterne lenker
*TYIN tegnestue Arkitekters offisielle nettsted (engelsk)
Hypselomus

* Se Systematisk inndeling

***Hypselomus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor, gulbrun trebukk. Arten kjennes lett på at den ved roten av dekkvingene er et par buede, opphøyde kjøler som til sammen danner en hestesko (åpning bakover), disse har åtte-ti svarte knøler på hver side. Dekkvingenes "skuldre" står fram som butte tenner.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det sørøstlige Brasil, Bolivia og Paraguay.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Onciderini J. Thomson, 1860
******** Slekten *Hypselomus* Perty, 1832
********* *[[Hypselomus cristatus]]* Perty, 1832

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bilder av arten 
*
Redbone

**Redbone** er et rockband som ble startet Los Angeles, California, USA av brødrene Pat og Lolly Vegas i 1969, henholdsvis bassist og gitarist. De fikk med seg rytmegitarist Tony Bellamy og trommeslager Pete DePoe. Alle fire var av innfødt amerikansk avstamning, og bandet profilerte seg med denne bakgrunnen. Betegnelsen «Redbone» er historisk brukt i sørstatene for å angi en person med blandet etnisk bakgrunn.

Bandet fikk sin første hit med singelen «Maggie» fra albumet *Potlatch* i 1970 og sin beste plassering i USA med «Come and Get Your Love», som var på salgslistene i 24 uker, toppet på femteplass, solgte i over en halv million eksemplarer og ble sertifisert som gullplate. «Witch Queen of New Orleans» lå fire uker på VG-lista i starten av 1972, og albumet den var hentet fra, *Message from a Drum*, tre uker.

## Studioalbum
**Redbone* (1970)
**Potlatch* (1970)
**Message from a Drum* (1971)
**Already Here* (1972)
**Wovoka* (1973)
**Beaded Dreams Through Turquoise Eyes* (1974)
**Cycles* (1977)
**One World* (2005)
**Peace Pipe*, ny versjon av *One World* (2009)

## Konsertalbum
**Redbone Live* (1994, innspilt 1977)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Fort Saint-Frédéric

**Fort Saint-Frédéric** var et fransk fort bygget ved Champlainsjøen for å beskytte regionen mot britisk kolonisering og kontrollere innsjøen. Det lå i det moderne New York State like over innsjøen Vermont i byen Crown Point, New York. Fortet som ble påbegynt bygget i 1734 ble aldri utsatt for angrep, og det ble revet i 1759 før ankomsten av en større britisk armé (mer enn 10&nbsp;000 mann) fra Storbritannia under ledelse av general Jeffery Amherst. Britene bygde et mye større fort, Fort Crown Point like ved Saint-Frédéric's ruiner som heller aldri ble angrepet. Dets lille garnison ble tatt i 1775 i begynnelsen av Den amerikanske uavhengighetskrigen, da også Fort Crown Point falt i ruiner. Begge stedene på Crown Point er nå bevart som *Crown Point State Historic Site* i 1910, og begge ruinene er «National Historic Landmark»s

## Historie

Byggingen ble påbegynt i 1734 av Gaspard-Joseph Chaussegros de Léry. Da det ferdig var Fort Saint-Frédéric's vegger fire meter tykke (12 fot) og fire etasjer høye mad kanoner i hver etasje. Det var bemannet med over hundre offiserer og soldater, primært fra *Les Compagnies Franches de la Marine*.

Fortet sikret franskmennene kontrol over grensen mellom New France og de britiske koloniene i syd. Som den eneste permanente festning i innyil byggingen av Fort Carillon i Ticonderoga ble påbegynt i1755, startet mange franske raid herfra og den var målet for britiske operasjoner i Den franske og indianske krig. Bygget på pungen av en strategisk viktig halvøy hvor innsjøen var smal og trang, sikret kannonrne på Fort Saint-Frédéric og det senere British Fort Crown Point istand til å bremse på nord-syd trafikken på innsjøen.

I 1759 da britiske styrker masjerte mot Fort Saint-Frédéric under krigen ødela og raserte de gjenværende franske styrker fortet før de trakk seg tilbake. Den britiske arméen og militsen fra provinsen bygde så Fort Crown Point, en enorm festning like sydvest for ruinene av det franske fortet. Byggearbeidene begynte høsten 1759. Samtidig bygde de en flåte for å få militær kontroll over Lake Champlain og den 100 km lange Crown Point Road tvers over Green Mountains for å få forbindelse med Connecticut-elven.

## Stedet i dag
Siden 1910 er ruinene av begge fort på, Crown Point-halvøya en del av *Crown Point State Historic Site*. Begge er også et Amerikansk historisk landemerke. Fort Saint-Frédéric ble registrert som et historisk landemerke i 1962.

## Se også
* Military of New France
* Paul Bécart de Granville
* François-Antoine Pécaudy de Contrecœur

## Referanser


## Litteratur
*Folwell, Elizabeth, og Amy Godine:, *Adirondack Odysseys*, The Adirondack Museum, Blue Mountain Lake, New York, 1997, ISBN 0-936399-78-3
Ida Rothmann

**Ida Rothmann** (også stavet *Rotmann* og *Rottmann*), gift **Ida Gorvitz**, (født 1916 i Kristiania, død 1. desember 1942 i Auschwitz) var en norsk skuespiller og forfatter.

Hun var elev ved Nasjonalteateret fra 1934 til 1937, og medvirket også i flere norske filmer, blant andre ''Fant'' (1937) og ''Det drønner gjennom dalen'' (1938). I sistnevnte spilte hun mot den senere lederen for noen av de første norske styrkene i Storbritannia under krigen, Martin Linge (1894–1941).

I 1939 ga hun ut boken *Største kunsten – dog på egne ben å stå* på eget forlag. Boken er en sosialrealistisk novellesamling med sterke selvbiografiske trekk. Jødisk Museum i Oslo har et eksemplar av boken i sine samlinger.

8. august 1942 giftet hun seg med Elias Gorvitz (1911–1943). Paret bosatte seg hos hans familie på Bekkelagshøgda i Oslo. I november samme år ble de begge deportert med skipet DS «Donau» til Stettin og derfra til utryddelsesleiren Auschwitz. Ida var gravid i sjette måned da hun ble sendt i gasskammer og drept 1. desember 1942.

En snublestein med hennes navn er satt ned ved adressen Arups gate 2 i Oslo.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Onocephala

* Se Systematisk inndeling

***Onocephala*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er omtrent så lange som kroppen hos hunnene, mye lengre hos hannene. De innerste leddene er kraftige og tett hårete. Pronotum er nærmest sylindrisk uten pigger på sidene, omtrent så bredt som langt. Dekkvingene har markerte "skuldre" og gjerne lyse striper.

## Utbredelse
Slekten har en ganske begrenset utbredelse i de østlige og sørøstlige Brasil.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Onocephalini J. Thomson, 1860
******** Slekten *Onocephala* Sturm, 1843
********* *[[Onocephala aulica]]* Lucas in Laporte, 1859
********* *[[Onocpehala chicomendes]]* Monné, Monné, Botero & Carelli, 2016
********* *[[Onocephala diophthalma]]* (Perty, 1830)
********* *[[Onocephala lacordairei]]* Dillon & Dillon, 1946
********* *[[Onocephala lineola]]* Dillon & Dillon, 1946
********* *[[Onocephala obliquata]]* Lacordaire, 1872
********* *[[Onocephala rugicollis]]* Thomson, 1857
********* *[[Onocephala suturalis]]* (Bates, 1887)
********* *[[Onocephala tepahi]]* Dillon & Dillon, 1946
********* *[[Onocephala thomsoni]]* Dillon & Dillon, 1946
********* *[[Onocephala vittipennis]]* (Breuning, 1940)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata

## Eksterne lenker
* 
* Bildegalleri over ''Onocephala''-artene
Living Colour

**Living Colour** er et rockeband som ble dannet i New York, USA i 1984. Gitaristen Vernon Reid hadde tidligere spilt i Defunkt og deltatt i en del andre prosjekter innen jazz, funk og rock. De øvrige bandmedlemmene var sanger Corey Glover, bassist Muzz Skillings og trommeslager Will Calhoun. Mick Jagger hjalp dem med å få platekontrakt, som resulterte i debuten *Vivid* i 1988, og plasserte dem blant bandene som ble klassifisert som funk metal sammen med Red Hot Chili Peppers, Jane's Addiction og Faith No More.

*Vivid* forble deres største suksess, med 6.-plass på Billboards liste i USA, selv om senere album også kom inn på listene. I Norge gjorde oppfølgeren *Time's Up* fra 1990 det bedre enn debuten, med 13. som topplassering versus 15. for *Vivid* på VG-lista.

Living Colour ble oppløst i 1995, men kom sammen igjen i 2000.

## Album
**Vivid* (1988)
**Time's Up* (1990)
**Stain* (1993)
**Collideøscope* (2003)
**The Chair in the Doorway* (2009)
**Shade* (2016)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Christian Kern

**Christian Kern** (født 4. januar 1966 i Wien) er en østerriksk jernbanedirektør og politiker for Sozialdemokratische Partei Österreichs (SPÖ). Han ble 17. mai 2016 utnevnt til kansler i Østerrike.  Kern ble etter Nasjonalrådsvalget i Østerrike i 2017, avløst som kansler av Sebastian Kurz. Kern var siden opposisjonens leder Nasjonalrådet. I oktober 2018 trakk han seg helt ut av politikken.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Christian Kerns mor var sekretær og hans far elektroingeniør. Kern studerte kommunikasjonsvitenskap ved universitetet i Wien og tok senere lederutdannelse i St. Gallen i Sveits.  

Kern har arbeidet som journalist i næringslivsorganet *Option*, og ved kanslerkontoret under den sosialdemokratiske kansler Franz Vranitzky. Han var pressetalsmann for den sosialdemokratiske gruppeleder i Østerrikes parlament.  

Hans karriere i næringslivet begynte da han i 1997 gikk til den østerrikske energiprodusenten Verbund AG, og til sist ble innvalgt i styret. Kern ble 7. juni 2010 valgt som leder av styret i det østerrikske jernbaneselskapet ÖBB-Holding AG. Han ble i 2014 også styreleder i Det europeiske jernbaneforbundet, en forening for jernbaneselskaper og jernbaneinfrastrukturselskaper.

### Forbundskansler
Christian Kern ble 12. mai 2016 lansert som ny østerriksk forbundskansler etter den avgåtte Werner Faymann. Kern ble 17. mai 2016 tatt i ed som ny kansler. 

Kern har tre sønner med sin første hustru Karin Wessely, og en datter med sin andre og nåværende hustru Evelyn Steinberger-Kern. 

## Referanser
Java 3D

**Java 3D** er et scenegraf-basert 3D API for Javaplattformen. Den har tidligere vært basert på OpenGL eller Direct3D frem til versjon 1.6.0 som er basert på Java OpenGL. Siden versjon 1.2 har Java 3D blitt utviklet under Java Community Process. En Java 3D scenegraf er en rettet asyklisk graf.
Granular Linux

**Granular Linux** er en tidligere indisk LiveDistro Linuxdistribusjon som var ment for vanlige brukere. Den var et derivat av PCLinuxOS, som igjen var basert på Mandriva Linux.

Første versjon ble lansert 30. desember 2006. Fra versjon 0.25 støttet den to skrivebordsmiljøer &ndash; KDE og Enlightenment. Versjon 1.0 ble lansert 20. januar 2009, og var siste versjon.

## Eksterne lenker
* Granular Linux ved DistroWatch
Vatnorm Dagsson

**Vatnorm Dagsson**, eller **Orm Dagsson**, var en lendmann i borgerkrigstiden i Norge. Han var sønn av den grenlandske høvdingen Dag Eilivsson på Bratsberg og bror av den kjente lendmannen Gregorius Dagsson. 

Vatnorm omtales både i Snorres Haraldssønnenes saga, i Fagerskinna og i Morkinskinna som leder for kong Inge Krokryggs lendmenn i Tønsberg. Da danske kong Erik Emune kom til Viken i 1137, forteller sagaskriverne at han prøvde å legge til i Tønsberg, uten å lykkes, fordi Vatnorm og flere av kong Inges lendmenn forsvarte byen.
Litt senere omtales Vatnorm igjen, da han skulle forsvare Viken mot tronpretendenten Sigurd Slembe. Ved Portør greide Sigurd å ta skipet Vatnorm hadde styringen over. Både Snorre og forfatteren av Morkinskinna gjengir et kvad om denne hendelsen:


*Vel verget seg ikke*
*Vatnorm i Portør.*


Kanskje ble Vatnorm drept i dette slaget, for vi hører ikke mer om ham i sagaene. Broren Gregorius ble kort tid etter lendmann for kong Inge.

## Referanser


## Litteratur
**Fagerskinna*, oversatt av Edvard Eikill. Saga bok, Stavanger 2007
**Morkinskinna*, oversatt av Kåre Flokenes. Dreyer bok, Stavanger 2004
*Snorre: *Norges Kongesagaer*, oversatt av Anne Holtsmark. Gyldendal, Oslo 1979
Jean Baden Dubois

**Jean Baden Dubois** er en haitisk økonom og ingeniør, som siden desember 2015 har vært sentralbanksjef i Haitis sentralbank. 

## Utdanning
Dubois har en Bachelor of science-grad innen anlegg (*Civil Engineering*) fra Université d'État d'Haïti i Port-au-Prince, og en Master of Science-grad innen industrifag (*Industrial Engineering*) 

## Yrkeserfaring
Fra 1989 til 1990 jobbet han for Estee Bedding Co i Chicago som konsulent. Deretter begynte han å jobbe i Citibank NA i Port-au-Prince på Haïti, som assisterende leder (*Assistant Manager*) fra 1990 til 1995. Han ble ansatt i Haitis sentralbank i 1995, som administativ direktør. Der hadde han bl.a. ansvar for personalpolitikk (HR), IT-avdelingen, informasjon og samfunnskontakt (PR) og regnskap, og han ledet sentralbankens overgang fra manuelle rutiner til automatiserte rutiner og IT-systemer. Fra 1999 til 2001 var han fortsatt ansatt i sentralbanken, men jobbet han sammen med Haitis økonomi- og finansminister, med anskaffelse av et nytt datasystem, samt utvikling av en teknologiinvesteringsplan for de neste fem årene. 

Fra 2001 til 2012 var han direktør for informasjon og teknologi i sentralbanken, og fra 2011 til 2015 var han sentralbankens administrerende direktør. Ved siden av hans stillinger i sentralbanken var han også professor ved University of Notre Dame i Port-au-Prince fra 2009 til 2011. 

Da Charles Castel gikk av som sentralbanksjef i november 2015 ble Dubois utnevnt til ny sentralbanksjef, og overtok stillingen i desember 2015.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Presentasjon på sentralbankens hjemmeside
Johannes IV

**Johannes IV** (født i Salona i Dalmatia, død 12. oktober 642 i Roma) var pave fra den 24. desember 640 til sin død nesten to år senere, den 12. oktober 642.

## Liv og virke
### Bakgrunn, pavevalg
Johannes var født i Dalmatia, og var sønn av en *scholasticus* ved navn Venantius. Da Johannes ble valgt til pave var han erkediakon i den romerske kirke. Hans valg fulgte etter en fire måneder lang periode med sedisvakans.

### Pave
Han ble konsekrert etter forholdsvis kort tid etter utnevnelsen, og dette pleier å bli tatt som belegg for at eksarken av Ravenna hadde overtatt retten som Det bysantinske rikes keiser utøvet til godkjennelse av pavevalgene.

Lite er kjent om hendelsene under hans pontifikat; til forskjell fra tiden før og etter var da også disse årene uvanlig fredelige for romerne.

Under Johannes pontifikat invaderte slaverne hans hjemland Dalmatia og Istria, og han forsøkte å gjøre hva han kunne for å berge det som kunne berges. Han sendte en stor sum penger med en abbed ved navn Martin for å frikjøpe krigsfanger, og lot hente dalmatinske helgenrelikvier til Roma der han oppførte et fortsatt bevart oratorium for dem. Oratoriet lot han utsmykke med mosaikker, som blant annet forestiller ham selv med modellen av oratoriet i sine hender, og som fortsatt kan beskues. Han var tross alt innstilt på å kristne slaverne, og det er mulig at han lot sende kristne lærere til den kroatiske prinsen Porga, noe som antydes av keiser Konstantin VII Porfyrogennetos.

I et brev tilretteviste Johannes, allerede før han var innsatt i det pavelige embede, de kristne i den nordlige del av Irland og i Skottland for tidspunktet de feiret påsken på, og oppfordret dem til å være på vakt mot pelagianismen.

På en synode i 640 fordømte han monoteletismen. Også hans umiddelvare forgjenger, pave Severinus, hadde fordømt denne lære. Straks etter synoden tok keiser Heraklius avstand fra det monoteletittiske dokument kjent som «Ecthesis». Til Heraclius' sønn, keiser Konstantin III, rettet Johannes et forsvar av pave Honorius I. Der avviste han forsøkene på å knytte pave Honorius' navn med monoteletismen. Honorius, fremholdt han, hadde da han talte om at Jesus var av én vilje, bare ment at det ikke var i Ham to viljer i motsetningsforhold til hverandre.

Johannes er begravet i Peterskirken.

## Referanser


## Litteratur
*Sereno Detoni: *Giovanni IV. Papa dalmata*, Libreria Editrice Vaticana, 2006 ISBN 978-88-209-7889-1
*Luciano Rota: *I Papi Caio e Giovanni IV*, in *Istria e Dalmazia. Uomini e tempi*, II, *Dalmazia*, Udine, Del Bianco 1992

## Kilder
*Artikkelen bygger delvis på oversatt materiale fra Catholic Encyclopedia, Volume VIII (1910)

## Eksterne lenker
*
Jaouad Achab

**Jaouad Achab** (født 1992) er en belgisk taekwondoutøver. Hans største internasjonale tittel er en verdensmestertittel fra 2015, samt gull fra EM i taekwondo 2014 og EM i taekwondo 2016.

Under Sommer-OL 2020 i Tokyo ble han utslått i åttendedelsfinalen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Transatlantic (film)

***Transatlantic*** er et amerikansk maritimt krimdrama fra 1931 regissert av William K. Howard. I rollene ses blant andre Edmund Lowe, Greta Nissen og John Halliday.

## Innspillingsfakta
Filmen ble spilt inn fra 14. april til slutten av mai 1931.

## Fakta om filmen
Arbeidstitlene til denne filmen var *Leviathan,* *Europa,* og *Majestic.*

Ifølge en uidentifisert kilde ved M-G-Ms klipparkiv i AFI Mayer Library var den basert på Guy Boltons upubliserte og ikke-opphavsrettsbeskyttede fortelling *Leviathan.*

Ifølge opplysninger, som befinner seg i *Twentieth Century-Fox Records of the Legal Department* ved UCLA Theater Arts Library, ble Fox Film Corporation anklaget av Universal Pictures for å ha plagiert deres fortelling *Leviathan.* Guy Bolton besvarte anklagen i desember 1931 med å hevde at produksjonsmannen Sol M. Wurtzel ved Fox Film Corporation hadde gitt ham idéen til fortellingen. Bolton forklarte også at han hadde brukt forskjellige tildragelser fra to av sine egne skuespill *Red and Black* og *The Tree of Aphrodite* som inspirasjonskilder. De hadde begge blitt opphavsrettsbeskyttet tre eller fire år tidligere. 

Et tidlig utkast av filmmanuset hadde tittelen *Majestic.* 

I utkastet ble det foreslått Virginia Valli- eller Eileen Pringle-typer i rollen som Kay Graham samt Warner Baxter-, Ronald Colman- eller Edmund Lowe-typer i rollen som Max Gulliver (et tidligere navn på rollefiguren Monty Greer). Det ble Myrna Loy som fikk rollen som Kay Graham, mens Edmund Lowe fikk rollen som Monty Greer.

John Halliday og Jean Hersholt ble utlånt fra Metro-Goldwyn-Mayer.

*Variety* refererte til filmen som *«et akvatisk [[Grand Hotel (film)|Grand Hotel]]»* og skrev at det opprinnelig var meningen at Seymour Felix skulle regissere den.

Jonathan Rosenbaum i *Chicago Observer* skrev at *Transatlantic* ble filmet av James Wong Howe i en pre-Citizen Kane-stil med dypfokus, vide kameravinkler og klaustrofobiske sett med tak.

Ifølge nyere kilder kranglet ofte sjefsfotograf James Wong Howe og scenograf Gordon Wiles under filminnspillingen om slike ting som størrelsen på settene og lysteknikkene.

## I rollene
(Kun krediterte skuespillere)

*Edmund Lowe – [Monty Greer] – gambleren
*Greta Nissen – [Sigrid Carline] – danserinnen
*John Halliday – [Henry D. Graham] – bankieren
*Myrna Loy – [Kay Graham] – hans hustru
*Jean Hersholt – [Rudolph Kramer] – linsesliper
*Lois Moran – [Judy Kramer] – hans datter
*Earle Foxe – Handsome
*Billy Bevan – Hodgkins
*Henry Sedley – gambler
*Louis Natheaux – gambler
*Goodee Montgomery – Peters
*Ruth Donnelly – Burbank

## Utmerkelser
Gordon Wiles vant en Oscar for beste scenografi.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Saúl Gutiérrez

**Saúl Gutiérrez** (født 28. desember 1992) er en meksikansk taekwondoutøver. Hans beste resultat i verdensmesterskapet i taekwondo er en bronsemedalje i 2015. I 2015 ble han også mester i de panamerikanske leker.

## Eksterne lenker
*
Filip Grgić

**Filip Grgić** (født 25. oktober 1989) er en kroatisk taekwondoutøver. Han vant gull under VM i taekwondo 2007 i Beijing, og har i tillegg til det, to sølvmedaljer fra EM.

## Eksterne lenker
*
Maxemillion Kassman

**Maxemillion Kassman** er en papuansk taekwondoutøver. Han har ingen større internasjonale titler, men har en 3.-plass fra Stillehavslekene 2015.

## Eksterne lenker
*
Faisal Jeylani Aweys

**Faisal Jeylani Aweys** (født 1. oktober 1987) er en somalisk taekwondoutøver. Han har ingen større internasjonale titler og hans beste resultat i verdensmesterskapet i taekwondo er en 32-delsfinale.

## Eksterne lenker
*
Karol Robak

**Karol Robak** (født 1997) er en polsk taekwondoutøver. Han har blant annet sølv fra Europalekene 2015.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Slaget ved Quebec i 1690

**Slaget ved Quebec** ble utkjempet i oktober 1690 mellom koloniene til Ny-Frankrike og Massachusetts Bay, som da var styrt av  henholdsvis Frankrike og England. Det var første gang Quebec ble angrepet.

Etter erobringen av Port Royal i Acadia under Kong Vilhelm-krigen, håpet de nye-engelskmennene på å erobre Montreal og Quebec i tillegg, hovedstaden i Ny-Frankrike. Tapet av det akadiske fortet sjokkerte kanadierne, og generalguvernør Louis de Buade de Frontenac ga 
ordre om å forberede byen på en beleiring.

Da sendebudet leverte overgivingsvilkårene erklærte generalguvernøren at han bare ville svare dem ved munningen til kanonene sine.. Major John Walley ledet invasjonsarméen, som gikk i land ved Beauport i Basin of Quebec. Militsen på land ble angrepet av den kanadiske militsen og drevet tilbake, mens skipene til engelskmennene, kommandert av sir William Phips, nesten ble ødelagt av kanonilden fra byen.

Begge sidene tok lærdom av slaget. Franskmennene utbedret forsvarsverkene i byen, mens ny-engelskmennene forsto at de trengte mer artilleri og bedre støtte fra England om de skulle forsøke å gjøre et nytt angrep.

## Kilder
* René Chartrand: *French Fortresses in North America 1535–1763*: Quebec, Montreal, Louisbourg and New Orleans (Fortress 27); Osprey Publishing,. mars 20, 2005. ISBN 978-1-84176-714-7
* 
## Referanser
Ghofran Zaki

**Ghofran Zaki** (født 30. september 1992) er en egyptisk taekwondoutøver. Han har ingen større internasjonale titler, men har blant annet sølv fra det afrikanske mesterskapet i 2014.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ahmad Abughaush

**Ahmad Abu-Ghaush** (født 1. februar 1996) er en jordansk taekwondoutøver. 

Han ble juniorverdensmester i 2012 og tok gull i Sommer-OL 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rickie Fowler

**Rick Yutaka Fowler** (født 1988) er en amerikansk golfspiller som spiller på PGA-touren. Som amatør var han rangert som nr. en i verden i 37 uker i 2007 og 2008. Den 24. januar 2016 nådde han karrierens hittil høyeste rangering, da han var rangert som nr. fire på «the Official World Golf Ranking» etter å ha vunnet Abu Dhabi HSBC Golf Championship.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Slaget ved Rheinberg

**Slaget ved Rheinberg** fant sted den 12. juni 1758 i Rheinberg i Tyskland under Syvårskrigen. En fransk styrke kommandert av Comte de Clermont og en engelsk-tysk styrke under hertug Ferdinand av Braunschweig kjempet mot hverandre og ingen av dem klarte å avgjøre slaget. Det var en forgjenger til det mer avgjørende slaget ved Krefeld ni dager senere.

## Referanser


## Litteratur
*McLynn, Frank: ''The Year Britain Became Master of the World'. Pimlico, 2005.
Slaget ved Cuddalore i 1758

**Slaget ved Cuddalore** var et sjøslag som fant sted 29. april 1758 under Syvårskrigen nær Cuddalore utenfor kysten  av Karnetaka i India. Slaget endte uavgjort mellom en britisk skvadron under viseadmiral George Pocock og en fransk skvadron under Comte d'Aché. Britene tapte 29 mann og 89 ble skadet, mens franskmennene fikk nesten 600 drepte.

De to skvadronene møttes igjen den 3. august i Slaget ved Negapatam og igjen den 10. september i Slaget ved Pondicherry.

## Involverte skip

### Storbritannia (George Pocock)
*«Yarmouth» 64 (flaggskip)
*«Cumberland»
*«Elizabeth»
*«Newcastl
*«Protector»
*«Queenborough»
*«Salisbury»
*«Tiger»
*«Weymouth»

### Frankrike(d'Ache)
**Zodiaque* (flaggskip)
åtte andre linjeskip
**?* 36 fregatter
William Phips

**William Phips** (1651–1695) var en skipsbygger, skipskaptein, skattejeger, offiser og den første kongelig utpekte guvernøren i provinsen Massachusetts Bay. 

Han kom fra fattige kår, hadde liten utdannelse og ble skipsbygger i Boston før han la ut på flere skattejakter i Vestindia. Han ble kjent i London da han oppdaget en stor skatt fra en sunken spansk gallion, noe som gjorde at han ble rik og så slått til ridder. I 1690, under Kong Vilhelm-krigen, ledet han et vellykked raid mot Port Royal i Acadia. Under den samme krigen mislyktes han derimot i forsøket på å erobre Quebec samme året.

Tross i dette gjorde forbindelse hans til London og den innvirkningsrike Mather-familien at han ble utnevnt til guvernør i Massachusetts.  Han var ikke politisk sofistikert og ble innviklet i flere kontroversielle hendelser, blant annet slåstkampar med andre embetsmenn, og han ble kalt tilbake til England for å besvare anklagene. Han døde i London før anklagene mot ham ble hørt. 

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Aleksandr Petsjerskij

**Aleksandr «Sasja» Petsjerskij** (født 22. februar 1909  Krementsjuk i keiserdømmet Russland, død 19. januar 1990 i Rostov-na-Donu i RSFSR i Sovjetunionen) var en sovjetisk jødisk fange og offiser som organiserte fangeopprøret i den nazistiske konsentrasjonsleiren Sobibor i 1943.

## Liv og virke
Petsjerskij ble født i Krementsjuk i ukrainsk del av Russland og hadde studert musikk og Litteratur.

I 1941 ble han kalt inn til tjeneste i Den røde armé som underoffiser.

Han ble samme året tatt til fange av tyske soldater. Etter et mislykket fluktforsøk ble det oppdaget at han var av jødisk ætt, og da ble han sendt til en SS-drevet arbeidsleir i Minsk. Siden, i september 1943, ble han overført til Sobibor. Ettersom han hadde krigserfaring, var det han som organiserte fangeopprøret og den berømte flukten fra Sobibor.

Etter at han hadde kommet seg unna Sobibor, sluttet han seg igjen til den sovjetiske hæren, til en alvorlig skade i foten førte til at han fikk medalje for modig opptreden og ble permittert. Men på grunn av Stalin-regimet ble han beskyldt for å ha latt seg bli tatt til fange av fienden uten tilstrekkelig grunn og han ble en tid sperret inne i en Gulagleir. Han ble satt fri etter protester på grunn av hans rolle i opprøret i Sobibor.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Revolt i Sobibor'' (1989/2011) - Holland-russisk prisbelønnet  dokumentar 
* Yad Vashems artikkel
Kaja Gunnufsen

**Kaja Gunnufsen** (født 1988) er en norsk sanger og låtskriver.

Hennes gjennombrudd kom i 2013 med hennes andre singel, «Desp», som ble nominert til årets hit av musikkmagasinet GAFFA. Debutalbumet *Faen Kaja* ble utgitt i 2014 på plateselskapet Brilliance. Hun ble med dette albumet hyllet av enkelte anmeldere som en stemme som presist og humoristisk beskrev nåtidens ungdoms, i ordlag som «ungdommens naive stemme blir ikke skarpere enn dette», mens hun av andre anmeldere ble beskyldt for å være platt og uniteressant. Med dette albumet ble hun nominert til Spellemannprisen 2014 og P3 Gull 2014, begge i klassen årets nykommer.

Hun ga ut sin andre album *Ikke tenk på det* i 2016 og ble nominert i klassen tekstforfatter under Spellemannprisen 2016. 

Musikkvideon til hennes singel «Au», laget av Kenneth Karlstad ble også nominert til “Årets film - Åpen kort” under kortfilmfestivalen Kort i 2015.

I 2015 var hun med på NRK P3s radiodokumentar, med tittelen «Fra pop til pupp».

## Diskografi

* Faen Kaja (2014)
* Ikke tenk på det (2016)
* Interiør og død (2023)
* Herper alt (2026)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Musikkvideoen til «Au» på Vimeo
Slaget ved Montjuïc i 1705

**Slaget ved Montjuïc** fant sted mellom 13. og 17. september 1705 under den spanske arvefølgekrigen.

En multinasjonal styrke kommandert av Lord Peterborough gikk i land på kysten av Catalonia i august for å erobre Barcelona, men måtte først ta Montjuïc slott som ble bevoktet av Francisco de Velasco.

Sent på kvelden den 13. nærmet en styrke kommandert av George Darmstadt seg  i tre separate kolonner. En, kommandert av James Stanhope, fungerte som avledning for å trekke oppmerksomheten  og ilden til forsvarerne bort fra de andre to angripende kolonnene som gikk til angrep bakfra. De ble i starten drevet tilbake, men gikk til nytt angrep og klarte å ta det ytre forsvaret av borgen. 

Kampene varte i flere dager før borgen til slutt tilfalt de allierte den 16. Peterborough opprettet et artilleribatteri i borgen, som hadde en kommandostilling over byen Barcelona - og bombarderte byen til den overgav seg en måned senere under Beleiringen av Barcelona i 1705.
Den røde vogn

***Den røde vogn*** (britisk tittel: **) er et britisk sirkusdrama fra 1933 regissert av Paul L. Stein. Manuset bygde på Lady Eleanor Smiths roman *Red Wagon* fra 1930. Rollen som Zara spilles av norskfødte Greta Nissen.

## Rolleliste
*Charles Bickford - Joe Prince
*Anthony Bushell - Toby Griffiths
*Greta Nissen -  Zara
*Raquel Torres - Sheba Prince / Starlina
*Don Alvarado - Davey Heron
*Nancy Brown - Lamentina
*Paul Graetz - Max Schultze
*Amy Veness -  Petal Schultze
*Jimmy Hanley - Joe Prince som ung
*Frank Pettingell - McGinty
*Alexander Field - Harry Cronk
*Francis L. Sullivan - Cranley
*Percy Parsons - Cowboy Joe
*Aubrey Mather - Blewett
*Stella Bonheur - Ella
*Sybil Grove - Mrs. Cronk
*Charles Farrell - Milligan

## Mottakelse
Anmelderen i *[[Smaalenenes Social-Demokrat]]* skrev dette om Greta Nissen: *«I filmen har Greta Nissen endelig fått en rolle som kler henne. Hennes spill er fritt og naturlig og hun virker nu adskillig mer frigjort enn tidligere. Det er tydelig at hun endelig har fått en instruktør som forstår henne.»*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fredens råskap

***Fredens råskap*** (originaltittel: *The Savage Peace*) er en britisk TV-dokumentarfilm fra 2015 laget av Peter Molloy for BBC. Filmen handler om den gjengjeldelsen som vilkårlig rammet tyskere etter andre verdenskrig i Øst-Europa. Dokumentaren viser både det store omfanget og råskapen som i liten grad var kjente på tross av de 70 år som hadde gått siden krigens slutt. 

Dokumentaren ble sendt på NRK2 9. mai 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
William Bentinck, 1. jarl av Portland

**William Bentinck** var en nederlandsk og engelsk adelsmann som tidlig ble en av favorittene til Vilhelm av Oranien, stattholder i Nederlandene og den fremtidige kongen av England. Han var standhaftig, fornuftig, smålåten og uvanlig rolig. Vennskapet og samarbeidet stoppet opp i 1699. Han reiste flere ganger til England på Vilhelms vegne, blant annet for å fri til Maria, datter til James, hertugen av York og den fremtidige kongen av England, for Vilhelm. Da Vilhelm ble konge av England, ble Bentinck overkammerherre og geheimråd. I april 1689 ble han baron av Cirencester, vicomte Woodstock og jarl av Portland. Han kommanderte et kavaleri i slaget ved Boyne i 1690, var til stede i slaget ved Landen, hvor han ble skadet og i Beleiringen av Namur i 1695.

Han var med på å få i stand freden i Rijswijk i 1697. I 1698 var han ambassadør i Paris for seks måneder. 

## Kilder
* Encyclopædia Britannica et leksikon som i dag er *[[offentlig eiendom]]*
* Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

## Referanser
Kjersti Paulsen

**Kjersti Paulsen** (født 1959) er en norsk filmregissør og castingdirector (rollebesetter). Hun har hatt regi på mange kortfilmer, vært producer i NRK TV og produsert filmer. I tillegg har hun hatt lederansvar i mange ulike deler av film- og tv-bransjen.

Paulsen driver eget castingbyrå. Hun har bidratt til over 30 produksjoner som castingdirector og ble tildelt Amandakomiteens Gullklapper i 2011 og Amandaprisen 1986 for beste barnefilm, *Herfra til Tøyen,* som også vant førstepris i Chicago og Gøteborg.

Hun har bedrevet både casting av og coaching for barne- og ungdomsroller i en årrekke, sist for *[[De uskyldige]]* av Eskil Vogt og *[[Verdens verste menneske]]* av Joachim Trier. Begge filmene ble vist i Cannes 2021.

## Annet
Paulsen har sittet i:

* den internasjonale Emmy-juryen
* fagjuryen for Kortfilmfestivalen
* Den norske Oscar-komiteen 
* Amandakomiteen
* Tekstutvalget i Norsk Kulturråd
* styret for Den norske filmskolen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hilde Malme

**Hilde Malme** (født 17. juni 1960) er en norsk filmfotograf og kameraoperatør fra Oslo. Hun har bak seg en rekke norske film- og TV-produksjoner,  dokumentar, novelle og spillefilm og dramadokumentar og kunstfilm, som *Travelling fields*  av Inger Lise Hansen. 

Malme har sittet i fagjuryen for Amandaprisen i 2009 og i hovedjuryen under Kortfilmfestivalen 2008 

## Referanser
Låker, Janicke: Novellefilm,  http://www.nfi.no/92123/når-du-leser-dette

Netland, Tore Severin og Terje Ranes; Dramadokumentar, http://www.nytid.no/helt-eller-forraeder-det-er-sporsmalet/

Wift ;  https://www.regjeringen.no/contentassets/b5852f5a25c445e7b2db1398874bfa48/06-wift-m-vedlegg4.pdf

Amandaprisen 2009 , Amandakomiten, Fagjury 2009; http://www.filmforumet.no/artikkel/1997/vinnerne-av-amanda-2009.html#.Vz2HaGN5wRA

Grünfeld, Nina , Dokumentarfilm, http://www.novare.no/kff/dagsplan/filmer/nd/filmer/EKSPORT-20060526133246-1140.html

Undervisning, http://www.kit.ntnu.no/nb/node/2016 

Hansen, Inger Lise ; kunstfilm; Proximity, http://www.animateprojects.org/films/by_date/2005_06/prox/sh?offset=6

Myskja, Tone; kunstfilmer, http://osloopen.no/nb/kunstnere/693
Ragnhild Lund (dramatiker)

**Ragnhild Lund** (født 1973) er en norsk sceneinstruktør og dramatiker. Hun vokste opp på Nesodden, men bosatte seg senere i Vang i Valdres. Hun er dramatiker og kunstnerisk leder for Valdresspelet.

Hun har vært gründer, eier og kunstnerisk leder av Humor Losjen (skiftet navn fra Christiania Teater i 2006); The International Ibsen Stage og  Henrik Ibsen as. Det å gjøre Ibsens tekster tilgjengelige på en humoristisk og underholdende måte går som en rød tråd gjennom hennes dramatiske virke.

Ragnhild Lund har også opprettet LocationVang som tilrettelegger for film og tv-produksjoner i Valdres.

Ragnhild Lund har utviklet en skuespillerteknikk som går under navnet «Din Metode». Teknikken går i hovedsak ut på å bevisstgjøre skuespilleren på sitt eget følelsesregister, og hva som hindrer skuespilleren i å være troverdig.

Ragnhild Lund er eldste datter av skuespiller Rolf Arly Lund og regissør Aud Bente Lavik Lund. Hennes yngre søster er skuespiller Anne Marthe Lund Engnes.

## Dramatikk
* *Kvinnene på Kvie og Gydas nei* (2021/22)
* *Kongsemnene, The Real Game of Thrones* (2020)
* *SFO - Synergised Fucking Overtake* (2017)
* *Slaget på Akersborg* (2015)
* *En meningsløs gardist* (2013)
* *Liv og Ingmar* (2012)
* *Gyntiania* (2012)
* *Kjærlighet* (2011)
* *Redningsskøyta Elias*, - medforfatter Alf Knutsen (2010)
* *Forlovelse* (2009)
* *Charlottet og Murket* (2008)
* *Ibsens Engler*, - medforfatter Linda Mathisen (2007)
* *Norgeshistorien på 1 time!* - medforfatter Linda Mathisen (2006)
* *Peer Gynt - Eventyret!* (1989, 2005, 2017)

## Oversettelser
* *Fault Line* (engelsk)
* *Love* (engelsk)
* *Little Eyolf* (engelsk)
* *Hedda Gabler* (engelsk)

## Regissør
* *En meningsløs gardist* (2013)
* *Gyntiania* (2012)
* *Kjærlighet* (2011)
* *Charlottet og Murket* (2008)
* *Forlovelse* (2009)
* *Winter av Jon Fosse* (2010)
* *Litle Eyolf av Henrik Ibsen* (2009)
* *Redningsøyta Elias* (2010) 
* *Lykken er kort* (2012)
* *Hedda Gabler* (2012) 
* *Monolog Bonanza* (2013)
* *Slaget på Akersborg* (2015)
* *Ibsen Montage* (2014)
* *Peer Gynt - Eventyret!* (2017)
* *Jeg er timen* (2018)
* *Kongsemnene - The Real Game of Thrones* (2021)

## Film
* *Liv og Ingmar* 2012  
* *Børning* 2014  

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Valdresspelet
*  Mø i Valdres - Avisa Valdres
* LinkedIn
Ingebjørg Torgersen

**Ingebjørg Torgersen** (født i 1963) er en norsk filmskaper, regissør, manusforfatter, billedkunstner og skogeier. Hun driver sitt eget selskap Film, Teater & Trær. Hun ble utdannet ved Den Danske Filmskole.

Hun driver sin film- og teatervirksomhet fra gården Hafstein. Ingebjørg Torgersen leder den norske avdelingen av Women in Film and Television, WIFT-Norge.

I 1993 ble Torgersen tilsatt for tre år som den første norske kortfilmkonsulenten og overtok derved oppgavene til den det tidligere Statens kortfilmutvalg. I 1995 ble hun kortfilmkonsulent i NRK.

Hun har produsert og regissert en rekke kortfilmer. I tillegg hadde hun regien på kapittelet om Venstre i den politiske komedien *[[Folk flest bor i Kina]]* (2002). I 2001 var *Laila og lille-Laila*, som hun regisserte for NRK Drama, en av de tre nominerte til Amandaprisen i kategorien «årets dramatiske fjernsynsproduksjon».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Ingebjørg Torgersen hos Dramatikerforbundet
*  Ingebjørg Torgersen hos Nordic Women in Film
*  Ingebjørg Torgersen hos Dramatikkens hus
* 
*
Ingrid Dokka

**Ingrid Kristin Dokka** (født 11. mars 1961 i Kongsberg) er en norsk skribent, filmhistoriker og regissør. 

Dokka er utdannet ved UiO, med hovedfag i medier og kommunikasjon (1993). Hun har arbeidet med film og filmdistribusjon ved Norsk filminstitutt og som filmkonsulent ved Nordnorsk filmsenter. I 2020 gikk Dokka fra Nordnorsk filmsenter i Tromsø, til Kristiansand, hvor hun ble leder for Sørnorsk filmsenter. Hun er æresmedlem av Norsk filmkritikerlag og har bl.a. skrevet for Klassekampen og Filmtidsskriftet Z. Hun satt i juryen ved utdeling av den internasjonale filmprisen *[[Human Rights Human Wrongs]]* under HUMAN internasjonale dokumentarfilmfestival i 2019. 

Dokka debuterte som regissør med dokumentarfilmen *Line D.Pedersen - portrett av en kvinne* (1986/7). Deretter laget hun dokumentarfilmene *Ingen rød løper* (1989) i samarbeid med Jan Åsmund Jakobsen og *Olaf Storø: Isbjørn i magen – ild i hjertet* (2009). I 2015 kom filmen *Hjerte i jazzen,* som hun laget sammen med Jørn Stenersen og Hans Morten Wærp.

## Filmografi
* 1986: *Line D.Pedersen-portrett av en kvinne*
* 1988: *Ingen rød løper*
* 2009: *Isbjørn i magen-ild i hjertet*
* 2015: *Hjerte i jazzen*

## Publikasjoner
* 2001 Jeg ser alt i bilder. Norsk filminstitutt.
* 2014 Signatur. Akademisk fagforlag.
* 2015 Visions of Sápmi. Arthub Publisher.
* 2015 100 kvinner. Museumsforlaget.
* 2015 Ta det som en mann, da frue. Emila forlag.

## Referanser
Barbara Dex Award

**Barbara Dex Award**, eller **Barbara Dex-prisen**, var en årlig fanpris som ble tildelt «det mest slående antrekket» i Eurovision Song Contest. Prisen var oppkalt etter Barbara Dex, som representerte Belgia i Eurovision Song Contest i 1993 og kom på sisteplass i en selvdesignet kjole. Prisvinnerne ble stemt frem av fans og besøkende på det belgiske nettstedet songfestival.be. Prisen ble første gang delt i 1997, og frem til 2016 var det fansiden *House of Eurovision* delte ut prisen. I 2017 ble kriteriene endret fra «verste kostyme» til «det mest slående antrekket». 

I 2022 kunngjorde songfestival.be at de la prisen på is på grunn av økende kritikk og påstander om at prisen kunne oppfattes som mobbing. I stedet ble den fra 2022 erstattet av den nye You're a Vision Award.

## Vinnere
Prisen ble delt ut fra 1997 til 2021. Dette er alle vinnerne:

## Galleri

Fil:TATU in Riga 2003.png|t.A.T.u. (Russland) – vinner av Barbara Dex Award i 2003
Fil:Ukraineeurovision2007.jpg|Verka Serduchka (Ukraina) – vinner av Barbara Dex Award i 2007
Fil:Flickr - proteusbcn - "CASANOVA" - Gisela - Andorra 2008 (10).jpg|Gisela (Andorra) – vinner av Barbara Dex Award i 2008
Fil:ESC2013 - Serbia 10 (crop 2).jpg|Moje 3 (Serbia) – vinner av Barbara Dex Award i 2013
Fil:ESC2014 - Lithuania 01.jpg|Vilija Matačiūnaitė (Litauen) – vinner av Barbara Dex Award i 2014
Fil:20150518 ESC 2015 Trijntje Oosterhuis 1793.jpg|Trijntje Oosterhuis (Nederland) – vinner av Barbara Dex Award i 2015
Fil:ESC2016 - Croatia 23 (zoom).jpg|Nina Kraljić (Kroatia) – vinner av Barbara Dex Award i 2016
Fil:Slavko Kalezić Rehearsal Kyiv 2017.jpg|Slavko Kalezić (Montenegro) – vinner av Barbara Dex Award i 2017
Fil:ESC2018 - Macedonia 01.jpg|Eye Cue (Nord-Makedonia) – vinner av Barbara Dex Award i 2018
Fil:ESC2019-Portugal.jpg|Conan Osíris (Portugal) – vinner av Barbara Dex Award i 2019
Fil:ESC 2021 Rotterdam 1st Semi Jury Show Norway2.jpg|alt=|TIX på scenen under Eurovision Song Contest 2021. Han var den eneste norske deltakeren som mottak prisen.


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  House of Eurovision
*  Barbara Dex Award
Gunhild Enger

**Gunhild Enger** (født 7. mars 1980 i Lier) og er norsk manusforfatter, regissør og kunstner. 

Enger bor og arbeider i Oslo. Hun er utdannet ved Edinburgh College of Art og Gøteborg Filmhøyskole (Akademin Varland). Som trettenåring hadde hun en liten rolle som Beate i Berit Nesheims spillefilm *[[Høyere enn himmelen]]* (1993). Enger regisserer først og fremst kortfilmer, som *Et enklere liv* (2013) og *Prematur* (2013), som begge ble nominert til Amandaprisen for beste kortfilm. Kortfilmen *Play Schengen* (2020) hadde verdenspremiere på den prestisjetunge A-festivalen Locarno Film Festival, der den var valgt ut til det internasjonale konkurranseprogrammet. Også kortfilmen *The Committee* (2016), som var et fellesprosjekt med den finske regissøren Jenni Toivoniemi, konkurrerte på filmfestivalen i Locarno, og den ble også vist som forfilm under åpnings­forestillingen til New Nordic Films i Haugesund, før den vant prisen for beste kortfilm på BIFF. 

## Filmografi
* 2005: *Bargin* (kortfilm)
* 2008: *Pasjon*
* 2010: *Back-to-work*
* 2012: *Prematur* (kortfilm)
* 2013: *Ett enklare liv* (kortfilm)  
* 2013: *INBOX*
* 2014: *Subtotal* (kortfilm) 
* 2016: *The Committee* (kortfilm) 
* 2016: *CZ06*
*2020: *Play Schengen* (kortfilm)
*2020: *[[Knutsen & Ludvigsen 2 – Det store dyret]]* (helaftens animasjonsfilm) – regi

## Nominasjoner
* 2005: Nominert til BAFTA (Skottland) for *Bargin*
* 2012: Nominert til Amandaprisen 2012 i kategorien «Beste kortfilm» for *Prematur*
* 2013: Nominert til Amandaprisen 2013 i kategorien «Beste kortfilm» for *Et enklere liv*

## Priser
* 2012: Tildelt Grand Prix på Encounters Short Film Festival for *Prematur*
* 2012: Tildelt Prix Europeen på Brest Short Film Festival for *Prematur*
* 2012: Tildelt prisen Best European Short på Leuven International Short Film Festival for *Prematur*

## Referanser


## Eksterne lenker
*  på IMDb