open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stefan Zünd

**Stefan Zünd** (født 1969) er en sveitsisk tidligere skihopper.

Han debuterte i verdenscupen 7. februar 1990 i St. Moritz. Allerede 18. februar oppnådde han sin første pallplassering, en tredjeplass i Val di Fiemme, og ble nr. 21 sammenlagt i verdenscupen denne sesongen.

De to neste sesongene ble Zünds beste i karrieren. Sesongen 1990/91 ble han nummer to, og i 1991/92 nummer fem i verdenscupsammendraget.

Han vant fire verdenscuprenn i løpet av karrieren:
* 23. februar 1991 i Bad Mitterndorf (skiflyging) 
* 6. mars 1991 i Bollnäs 
* 30. mars 1991 i Štrbské Pleso 
* 3. desember 1992 i Ruhpolding

De følgende årene sank prestasjonsnivået, den eneste topplasseringen var en sjetteplass under VM i skiflyging i 1994.

Zünd innså tidlig at lav kroppsvekt kombinert med V-stilen hadde fordeler. Han gjennomgikk en radikal diett og led av anoreksi. På et tidspunkt veide han bare 61 kilo og var 1,81 meter høy, og levde kun på mineralvann. I desember 1992 fikk Zünd et helsesammenbrudd. Etter at han gikk av, snakket han offentlig om dette problemet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norgesmesterskapet på ski 2006

**[[Norgesmesterskapet på ski]] 2006** var norgesmesterskap i de nordiske grenene skihopping, langrenn og kombinert. Norgesmesterskapet på ski 2006 ble arrangert i Kongsberg 19. – 22. januar 2006 med hopprenn i Holmenkollen i Oslo arrangert av Idrettslaget Skrim (del 1) og i Vadsø 31. mars – 2. april 2006 (del 2).

## Hopp
### Kvinner
#### Stor bakke

Det var bare tre som deltok storbakken.
**Dato:**  25. januar
**Sted:**  Holmenkollen, Oslo

#### Normalbakke

Det var bare sju deltakere med i normalbakken.
**Dato:**  25. februar
**Sted:**  Tveitanbakken, Heddal

### Menn
#### Stor bakke

Resultatreferanse.
**Dato:**  25. januar
**Sted:**  Holmenkollen, Oslo

#### Normalbakke

**Dato:**  25. februar
**Sted:**  Tveitanbakken, Heddal

#### Lagkonkurranse

Resultatreferanse.
**Dato:**  24. februar
**Sted:**  Tveitanbakken, Heddal

## Langrenn

### Kvinner
#### 10 km klassisk stil

**Dato:**  19. januar
**Sted:**  Kongsberg 

#### Sprint fristil

**Dato:**  20. januar
**Sted:**  Kongsberg 

#### 15 km skiatlon

**Dato:**  21. januar
**Sted:**  Kongsberg 

#### Stafett 3 x 5 km

Dato: 22. januar
Sted: Kongsberg 

#### Langdistanse (30 km)

#### Lagsprint klassisk stil

Dato : 31. mars
Sted: Vadsø 

### Menn

#### 15 km klassisk stil

**Dato:**  19. januar
**Sted:**  Kongsberg 

#### Sprint fristil

**Dato:**  20. januar
**Sted:**  Kongsberg 

#### 30 km skiatlon

**Dato:**  21. januar
**Sted:**  Kongsberg 

#### Stafett 3 x 10 km

Dato : 22. januar
Sted: Kongsberg 

#### Langdistanse (50 km)

#### Lagsprint klassisk stil

Dato : 31. mars
Sted: Vadsø 

## Kombinert
### Normal (Gundersen)

### Sprint

## Referanser


## Kilder
* Tore Johansen, Egil Svendsby (red.) *Sportsboken 2006*, s. 219–25. Schibsted. ISBN 978-82-516-2265-3.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside – del 1
Fimlene

***Fimlene*** (org: *Fimbles*) er en britisk fantasyserie som gikk på BBC fra 2002 til 2004, beregnet på førskole-barn. Fimlene var figurene Fimbo, Florrie og Lille Pom og de lignet litt på hårete flodhester. De bodde i et magisk eventyrland, der de fant forskjellige ting som de ikke helt vet hva er. De fikk hjelp av andre figurer i eventyrlandet til å finne ut hva det er de hadde funnet.

Fimlene spilles av skuespillere som er inne i «fimle-drakter», på samme måte som Geir Børresen er «inne i» Labbetuss.

Episodene følger en fast formel, der vi først får se at fimlene leker og snakker med de andre figurene i serien. Frosken Sprett har mange rare kommentarer og finner på mye rart. Så følger en sekvens der en av fimlene får «den fimlende følelsen», hvorpå ørene, nesen og fingrene begynner å vibrere. Dette er tegnet på at noe nytt har dukket opp, og som fimlene må finne og finne ut av hva er. Den hjelpen de får av de andre figurene er av litt ymse kvalitet. Noen forslag er gode og logiske, men feil. Andre forslag er mer surrealistiske og morsomme. Det er som regel den rosa fuglen som forteller fimlene hva det egentlig er. Når de har funnet ut hva det er, kommer det en sekvens der det er tid for bok. En moldvarp-lignende figur inviterer alle med på å høre en fortelling, som er en animert film-snutt. Til slutt skal fimlene synge og danse litt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Prasat Kravan

**Prasat Kravan** (khmer: ប្រាសាទក្រវ៉ាន់) er et tempel i Angkor, Kambodsja. Tempelet, som ble innviet i 921, ligger vest for Angkor Vat, og sør for Banteay Kdei. Restene, som ble rekonstruert i det 19. århundre av franskmennene, består av fem mursteinstårn på en hevet plattform. På utsiden skiller ikke tempelet seg spesielt ut fra andre i regionen er, men innvendig har det noen uvanlige mursteinsrelieffer. Det sentrale tårnet har relieffer av Vishnu i sin form som Vamana, samt guden overskrevs på sin ørn, Garuda. 

## Eksterne lenker
*
Alvar Hägglund

**Alvar Hägglund** (født 13. mai 1913, død 21. oktober 1996) var en svensk langrennsløper som konkurrerte i 1930-årene. Han gikk startetappen for det svenske laget som tok sølv på 4&nbsp;x&nbsp;10&nbsp;km stafett under VM 1939 i Zakopane. De andre på laget var Selm Stenvall, John Westbergh og Carl Pahlin. I det samme mesterskapet ble han også nummer 6 på femmila.

## Referanser


## Kilder
* Slektsside med fødsels- og dødsår

## Eksterne lenker
*
Firmaattest

Med **firmaattest** menes en standardisert utskrift fra Foretaksregisterets database om et bestemt foretak identifisert ved organisasjonsnummer. Firmaattesten skal minst inneholde opplysninger om følgende forhold dersom det i registeret er registrert slike opplysninger:

*Attestens utstedelsesdato  
*Organisasjonsform  
*Organisasjonsnummer  
*Foretaksnavn  
*Forretningsadresse
*Navn på foretakets styremedlemmer, varamedlemmer og daglig leder. For EØFG navn på forretningsfører(e) og den eller de personer som skal forestå gruppens avvikling.  
*Navn på deltakerne i ansvarlig selskap og EØFG
*Navn på komplementar i kommandittselskap
*Navn på innehaver av enkeltpersonforetak
*Hva slags næringsvirksomhet som enkeltpersonforetak og EØFG driver
*Signaturbestemmelser
*Prokurabestemmelser
*Registreringsdato for EØFG og eventuelt gruppens varighet
*Forslag om å flytte en EØFGs adresse til annen medlemsstat
*Opplysning om at foretaket er under konkurs- eller akkordbehandling eller er under oppløsning 
*Navn på den person som er oppnevnt som bostyrer etter konkurslovens § 77 og § 83 eller leder av avviklingsstyret etter aksjeloven § 13-6
*Opplysning om at foretakets revisor er fratrådt

## Eksterne lenker
* Hva er en firmaattest – Altinn/Hjelp til regelverk 
* Hent kopi av firmaattesten gratis via Altinn
Karo Pharma

**Karo Pharma AS** er et norsk legemiddelfirma med hovedkontor i Oslo. Bedriften sysselsetter rundt 25 personer  i forskning og utvikling, markedsføring, salg, administrasjon og økonomi.

## Historikk
Weiders Farmasøytiske ⅍ ble grunnlagt i 1940 av cand.pharm. Olaf Weider. Formålet var «fabrikasjon og forhandling av apotekvarer, næringspreparater og andre artikler, samt agenturvirksomhet».

I august 2014 ble Weifa AS kjøpt av Aqualis, og notert på Oslo børs under navnet Weifa ASA. Juni 2015 splittet Weifa selskapet i to, og solgte ut B2B-forretningsområdet sammen med produksjonsanleggene i Kragerø til Vistin Pharma AS. 

Weifa er Norges tolvte største legemiddelleverandør etter omsetting (2013). Produktene omfatter merkevarer som Paracet, Ibux, Paralgin Forte, Pyrisept, Nazaren og Tussin. I tillegg markedsfører Weifa produkter som Weifa-Kalsium, Weifa-C Nypeekstrakt og c-vitaminer, kosttilskuddserien Complete og varmesalven Tiger Balsam. 

Ca. en tredjedel av Weifas salg er eksport til utlandet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gro Espeseth

**Gro Espeseth** (født 30. oktober 1972, Stord) er en norsk tidligere fotballspiller. Espeseth har vunnet EM, VM og OL, og er en av kvinnefotballens største profiler.

## På landslag
Gro Espeseth var kjent i sin spilletid som en kompromissløs forsvarsspiller med tilsammen 13 gule kort i landslagssammenheng. I en legendarisk hendelse under OL i Atlanta i 1996 hadde Espeseth fått en hjernerystelse og skader på hodet i en innledende kamp mot Brasil, men hun nektet landslagslegen å ta henne av banen, og fullførte kampen. Det er også som landslagsspiller hun hentet sine største triumfer. i 1991 var hun med på å vinne EM-sølv, i 1993 vant hun EM-gull, i 1995 var hun med på gullaget i VM, i 1996 fikk hun OL-bronse, og i 2000 vant hun OL-gull. Gro Espeseth er dermed blant de mest dekorerte fotballspillerne i Norge. I 1995 ble Espeseth kåret til mesterskapets nest beste spiller etter Hege Riise.

## På klubblag
På klubblagene ble fangsten noe mer beskjeden. Espeseth spilte for Sandviken fra 1991 til 1998. Espeseth var med på klubbens sportslige opptur, med andreplass og tredjeplass i serien og gull i cupen i 1995. Espeseth ble tilbudt kontrakt med Suzuyo Shimizu F.C. Lovely Ladies, men besto ikke legetesten, og dro tilbake til Sandviken. Etter 1998-sesongen byttet Espeseth klubb til Trondheims-Ørn, og ble der i to sesonger. Hun rakk å vinne cupen en gang, og bli seriemester for første og siste gang i 2000 før hun ble fristet av proffspill i proffligaen WUSA i USA. Imidlertid hadde Espeseth fått problemer med en korsbåndskade, og legen til Espeseth skal ha gitt henne valget mellom å droppe landslaget og å droppe proffspill. Espeseth valgte en ettårskontrakt i med New York Power. Etter dette året, der hun hjalp laget til semifinale, la Espeseth opp som spiller.

## Som trener
I 2007 var Gro Espeseth assistenttrener for Sandviken. Hun hadde en gjesteopptreden i én kamp da laget var redusert i et oppgjør mot Røa.

## Meritter
**[[Norges kvinnelandslag i fotball|Landslaget]]**
* OL: Gull 2000, bronse 1996
* VM: Gull 1995
* EM: Gull 1993, sølv 1991

**[[Idrettslaget Sandviken|Sandviken]]**
* Cupgull 1995

**[[Trondheims-Ørn]]**
* Cupgull 2000

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Per Ottesen

**Per Ottesen** (født 23. desember 1945 i Nord-Fron, død 1. november 2016 på Vinstra i Nord-Fron) var en skribent, lokalhistoriker, og journalist i *[[Dølen (Vinstra)|Dølen]]*. Han var også medredaktør i *[[Fronsbygdin]]*, lokalhistorisk årbok for Nord-Fron og Sør-Fron.

Ottesen tok artium (nørrønlinje) på Gudbrandsdalens gymnas i 1964. Han har hatt en rekke politiske verv, bl.a. vært medlem av kommunestyret i Nord-Fron fra 1984, i en periode også som varaordfører (Ap). Han har vært aktiv i Norsk pendlerforbund i 1981–1983 både som leder og redaktør for *Pendleren*. I UFO-Norge var han medlem av Landsstyret/Komitéen 1976–2000, tidvis også (på midten av 1980-tallet) som redaktør av tidsskriftet *UFO*.

I tillegg til sitt faglitterære forfatterskap har han også skrevet en roman og to hørespill som er blitt sendt i lokalradioen.

## Bibliografi
* *Spøkelser* , illustrert av Odd Arild Nordlien. – Oslo : Grøndahl Dreyer 1998 ISBN 82-504-2516-2 
* *Skottegullet*. – Vinstra : Krøkla forl. 2000 ISBN 82-995486-1-6
* *[[Per Gynt]] : mannen og segnene*. Illustrasjoner av Odd Arild Nordlien – Vinstra : Krøkla forl. [2000] ISBN 82-995486-0-8. Også utgitt på engelsk: *Per Gynt : the man and the legends* ISBN 82-995486-2-4 
* *[[Pål Kluften]] : lokalpatriot og verdensmann*.  Vinstra : Krøkla forl. 2002 ISBN 82-995486-3-2 
* *Sødorp kyrkje 1752–2002 * [Sødorp?] : Sødorp sokneråd [2002] 
* *Hågå : Per Gyntgården * – [Vinstra] : Per Gyntgården drift AS 2004 ISBN 82-303-0204-9 
* Kluften, Pål, *Gudbrandsdalsbilde 2 : bilde frå Pål Kluften si samling 1912-1940*  Tekster og layout ved Per Ottesen; fotografi ved Pål Kluften.  Vinstra : Krøkla forl. og media-service, 2004 ISBN 82-995486-5-9 
* *[[Hulder|Huldra]] : sagn og tradisjoner om de underjordiske*. tegninger av Tor Morisse. – Oslo: Orion, 2005 ISBN 82-458-0733-8 
* *Dølar på kvalfangst*. – Vinstra : Krøkla forl. 2005 ISBN 82-995486-6-7
* Nikola Tesla (1856–1943), ekstrahefte av *Tidskriftet UFO* 1989, ISSN 0800-1758
* *Spøkelser Fra vår egen tid*, Vinstra: Krøkla forlag 2012 ISBN 978-82-995486-7-0

## Referanser
The Hottie and the Nottie

***The Hottie And The Nottie*** er en filmkomedie fra 2008, med Paris Hilton, Joel Moore, Christine Lakin og Greg Wilson i hovedrollene. Filmmanuset ble skrevet av Heidi Ferrer, som også skrev manus til TV-serien *[[Dawson's Creek]]*, og dette er den første helaftens spillefilmen regissert av Tom Putnam. Innspillingen av filmen ble påbegynt i januar 2007, og premieredatoen var 8. februar 2008. Den første dagen spilte filmen inn 9&nbsp;000 USD, noe som økte til nesten 28&nbsp;000 dollar i løpet av åpningshelgen.

## Handling
Nate Cooper (Joel Moore) har problemer med å finne seg kjæreste. Han kan imidlertid ikke komme over sin første forelskelse, Cristabel Abbott (Paris Hilton), som han gikk sammen med i første klasse på barneskolen. Han reiser til California for å finne henne, og møter der sin nerdete venn Arno (Greg Wilson). Arnos mor (Marianne Muellerleile) har unaturlig store kunnskaper om Cristabel, og hjelper Nate i jakten på henne.

Cristabel jogger på stranden hver dag, og det er en rekke menn der som forsøker å få kontakt med henne. Hun er singel, og det er en grunn: Cristabel er fortsatt bestevenn med den samme stygge lille jenta Nate kjente i første klasse, June Phigg (Christine Lakin).

Nate reintroduserer seg til Cristabel, og de blir overraskende nok gode venner. Cristabel nekter imidlertid å gå på date med Nate med mindre June også har en date. Nate forsøker å finne en date til June, men guttene trekker seg i det de ser henne. På piren på Santa Monica, møter de tannlegen Johann (Johann Urb), som sier seg villig til å gjøre en makeover på June. Etter hvert som Nate og June blir venner, oppdager Nate sakte med sikkert at det egentlig er June som er drømmejenta hans.

## Rolleliste

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Dåpsattest

En **dåpsattest** er en attest som gis ved dåp.

## Innhold
* Slektsnavn, fornavn og ev. mellomnavn
* Fødselsdato og fødselssted
* Dåpsdato og dåpssted
* Foreldres slektsnavn, fornavn og ev. mellomnavn

## Eksterne lenker
* Velkommen til dåp
George J. Mitchell

**George John Mitchell** (født 20. august 1933 i Waterville i Maine i USA) er en amerikansk politiker og jurist. Han var demokratenes leder i USAs senat 1989–1995. Ettersom demokratene var i majoritet hele denne perioden, var han majoritetsleder like lenge som han ledet den demokratiske gruppen.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Faren, som også het George John Mitchell, var arbeider, og moren Mary Saad var en innvandrer fra Libanon. Mitchell avla i 1954 grunneksamen ved Bowdoin College. Han avla så i 1961 juristeksamen ved Georgetown University Law Center.

### Politikk
Mitchell var demokratenes kandidat i guvernørvalget i 1974 i Maine. Han tapte valget mot James B. Longley; for første gang i delstatens historie fikk Maine dermed en partipolitisk ubundet guvernør.

Mitchell var dommer i en føderal domstol 1979–1980. Han tiltrådte den 17. mai 1980 som senator for Maine, etter at Edmund Muskie var blitt USAs utenriksminister. Mitchell ble i 1982 valgt til en hel mandatperiode, ble gjenvalgt 1988, men stilte ikke til gjenvalg i 1994.

USAs president Bill Clinton tilbød ham i 1994 en utnevnelse til USAs høyesterett, men Mitchell takket nei. Følgende år takket han ja til å bli USAs særskilte utsending for Nord-Irland. Mitchell ledet forhandlingene som ledet til Langfredagsavtalen mellom Storbritannias og Irlands regjeringer og for partier i Nordirland.

Mitchell ble også utnevnt av Clinton til å lede gruppen som utarbeidet rapporten om konflikten mellom Israel og Palestina i begynnelsen av Andre intifada. Rapporten ble fremlagt 30. april 2001 og fikk navnet Mitchellrapporten.

Den 22. januar 2009 ble han av den nyvalgte president Barack Obama utpekt som spesialrådgiver for Midtøsten. Han var så med på å forberede de gjenopptatte fredssamtaler i september 2010. Han ledet også den amerikanske delegasjon til Palestine Investment Conference i juni 2010. President Obama kunngjorde den 13. mai 2011 Mitchells fratreden fra vervet fra 20. mai 2011.

I 2015 utgav han sine memoarer, *The Negotiator*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Division 1 i fotball for menn (Sverige)

**Division 1** er det tredje nivået i svensk herrefotball. Ligaen består av to avdelinger, norra og södra.

## Division 1 sesongene 1924/1925-1986
Division 1 var sesongene 1924/1925&ndash;1986 svensk herrefotballs øverste divisjon. Det offisielle navnet var imidlertid Allsvenskan. Før 1987-sesongen ble det foretatt en serieomlegging der nivået tilsvarende andredivisjon byttet navn til 'Division 1', og et nytt serienivå, kalt 'Division 2' ble opprettet.

## Division 1 sesongene 1987-2000
Division 1 var svensk herrefotballs andredivisjon mellom 1987 og 1999.

Divisjonen var sammensatt av to grupper; Nordre og Søndre med 14 lag i hver gruppe. Et unntak fra dette var sesongene 1991 og 1992 da 'Division 1' besto av 4 grupper (Nordre, Søndre, Vestre og Østre). I 2000 ble 'Division 1' gjort om til Superettan.

## Division 1 sesongene 2000-2005
Division 1 var i sesongene 2000-2005 synonymt med Superettan, og et uoffisielt navn på denne serien. 

## Division 1 fra og med sesong 2006
Division 1 er i dag (fra 2006-sesongen) en  geografisk todelt serie. Til tross for navnet er dette nå tredje høyeste nivå i det svenske seriesystemet, under  Superettan og Allsvenskan samt over de seks Division 2-ligaene. Ligaen er delt inn i en søndre- og en nordre-del hver med 14 lag. De offisielle navnene som Sveriges fotballforbund benytter er "Div. 1 södra" respektive "Div. 1 norra".

Division 1 fungerer fra og med 2006 på følgende måte:

* De to lagene som vinner sin avdeling flyttes opp til Superettan
* De to lagene som kommer på andreplass i sin avdeling må spille kvalifisering mot lagene på 13.- og 14.-plass i Superettan
* De tre lagene som kommer på plassene 12-14 i 'Division 1' flyttes ned i 'Division 2' og erstattes med avdelingsvinnerne der.

For 2007-sesongen ble de to første lagene i 'Division 1' flyttet direkte opp til Superettan og kun to lag fra hver 'Division 1'-avdeling ble flyttet ned. Dette på grunn av endringer i seriesystemet.

### Bakgrunn
I sesongene 2000-2005 måtte vinnerne i 'Division 2' spille kvalifisering mot hverandre for å få avgjort hvilket lag som skulle rykke opp til Superettan. Dette ble sett på som uheldig da mange mente at avdelingsvinnerne i prinsippet burde rykke opp. I forbindelse med serieomleggingen i 2006 ble dette gjort om og håpet er at med dette blir steget opp til Superettan blir mindre for klubbene.

## Serievinnere
### 1987&ndash;1990

### 1991&ndash;1992
#### Vårserier

#### Høstserier

### 1993&ndash;1999

### 2006&ndash;

## Eksterne lenker
*
Frivillighet Norge

**Frivillighet Norge** er et samarbeidsforum for frivillige organisasjoner i Norge. Sammenslutningen har mer enn 370 medlemsorganisasjoner fra alle deler av frivillig sektor, som representerer mer enn  lokale lag og foreninger. Organisasjonen ble stiftet 19. september 2005. Frivillighet Norge arbeider for å sikre frivillighetspolitikken i Norge for at organisasjonene skal ha tilgang til langsiktige, etisk forsvarlige inntektskilder. Sammenslutningen arbeider også for et best mulig samspill mellom frivillige virksomheter i saker av felles interesse.

Medlemskap i Frivillighet Norge er åpent for alle som driver frivillig virke på ikke-kommersiell/ikke-offentlig basis i Norge.

Frivillighet Norge deler hvert år ut den nasjonale Frivillighetsprisen til en person, lokal forening eller en gruppe som har gjort en bemerkelsesverdig frivillig innsats. Prisen deles ut på  5. desember, FNs internasjonale dag for frivillighet.

Frivillighet Norge drifter rekrutteringsportalen Frivillig.no, en nasjonal oppslagstavle for frivillige oppdrag, og Ungfritid.no, en portal for fritidsaktiviteter for barn og unge hovedsakelig i regi av frivillige organisasjoner.

I 2022 hadde Frivillighet Norge sekretariatet for Norges første Frivillighetens år.

Generalsekretær er Stian Slotterøy Johnsen og styreleder er Trond Enger (2024 –).

## Styreledere
* Sven Mollekleiv (2005–2010)
* Petter Eide (2010–1011)
* Helen Bjørnøy (2011–2013)
* Sturla Stålsett (2013–2017)
* Heiki Eidsvoll Holmås (2017–2020)
* Kjell Erik Ullmann Øie (2020 –2024)
* Trond Enger (2024 –)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Bakar

**Bakar** er en by i Kroatia beliggende ved Adriaterhavet. Byen hadde .

Byen er kjent for en malmhavn der skip med inntil 150 000 tonns lasteevne kan anløpe. Nærmeste større by er Rijeka, 12 kilometer i vestlig retning.

Grunnet det nære naboskapet til Rijeka, er samferdselsforholdene gode. En nyere riksveg som går langs den kroatiske kysten, går og gjennom Bakar. Flyplasser finnes like ved, og gjennom Rijeka er det fergesamband over Adriaterhavet.  

Naturen rundt Bakar må ses på som vakker, med en hel rekke av åser som omkranser den bukten byen ligger innerst ved. Her er mye frodig og grønn buskvegetasjon. Bebyggelsen består av mange gamle og godt bevarte bygg, og her er lite av moderne arkitektur, ingen skyskrapere eller andre høghus. 

Klimaet må anses å være middelhavs, der varme somre og milde vintre er det toneangivende. År om annet ligger temperaturen mellom 20 og 30 grader sommerstid mens den vinterstid kan være mellom 5 og 15 grader.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Remiks (Tromsø)

**Remiks** er et avfallsselskap basert i Tromsø. Det er organisert som et aksjeselskap eid av Tromsø og Karlsøy kommune. Selskapet håndterer all innsamling og behandling av husholdningsavfall i de to kommunene, og tilbyr også avfallsløsninger for næringslivet.

Selskapet har sin bakgrunn i renovasjonsseksjonen i Tromsø kommune. Remiks ble etablert i 2010 som en sammenslåing av Renovasjonen Tromsø kommune, Avfallsbehandling Tromsø KF og Miljøxpert Tromsø KF. Remiks er lokalisert med hovedkontor, retur- og sorteringssstasjoner nordøst på Tromsøya. Her er det også er lokalisert Kvitebjørn Varmes anlegg for fjernvarme basert på forbrenning av restavfall fra Remiks.

## Referanser
Kirsten Gillibrand

**Kirsten Elizabeth Rutnik Gillibrand**  (født 9. desember 1966 i Albany i New York i USA) er en demokratisk politiker som da hun ble valgt inn var den yngste senator i USAs senat. 

Den 7. november 2006 ble hun valgt som kongressrepresentant for New Yorks 20. distrikt i USAs kongress. Hun er den første demokrat som representerer dette distriktet etter Edward W. Pattison i 1978.

Den 23. januar 2009 ble Gillibrand utnevnt av New Yorks guvernør David Paterson for å overta i senatet etter statens tidligere juniorsenator Hillary Rodham Clinton, som hadde måttet fratre fordi hun ble utenriksminister i Barack Obamas regjering. Gillibrand var 42 år ved utnevnelsen, og var dermed USAs yngste senator.

Den 15. januar 2019 kunngjorde hun at hun ville stille som kandidat ved presidentvalget i USA 2020. Hun trakk seg 28. august samme år.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Carolyn B. Maloney

**Carolyn Bosher Maloney** (født 19. februar 1948 i Greensboro i Nord-Carolina i USA) er en amerikansk demokratisk kongressrepresentant for staten New Yorks 19. distrikt. Distriktet omfatter deler av Manhattan og Queens.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Utviklingsselskapet for næringsliv på Vestlandet

**Utviklingsselskapet for næringsliv på Vestlandet** ble etablert i 1969 på basis av Vestlandsutvalget, ledet av stortingsrepresentant Ingvald Ulveseth. Med base på Chr. Michelsens Institutt skulle selskapet være et bindeledd mellom forskning, næringsliv og myndigheter. Det tok initiativ til en rekke utviklingsprosjekter, blant annet Norges første opplæringsprogram for etablerere.  For sin bedriftsveiledning hadde selskapet som motto å «vite hvem som vet hva».

## Eksterne lenker
* Vestlandskomitéen på Allkunne
Rikspartidag for fred

**Rikspartidag for fred** (på tysk *Reichspartietag des Friedens*) var det tyske nasiztpartiet NSDAPs 11. rikspartidag (partikongress). Arrangementet skulle foregå fra 2. til 11. september 1939 i Nürnberg, men ble avlyst én dag før det skulle begynne på grunn av det tyske angrepet på Polen og utbruddet av andre verdenskrig. Navnet på arrangementet skulle symbolisere det nazistiske Tysklands vilje til fred. 

## Se også
* Rikspartidagene

## Eksterne lenker
*
Christian Orlainsky

**Christian Orlainsky** (født 17. februar 1962 i Tschagguns, Vorarlberg) er en tidligere østerriksk alpinist.

Allerede 17 år gammel debuterte han i verdenscupen. Den første pallplasseringen fikk han i et slalåmrenn i Chamonix (Frankrike).

Orlainsky sikret seg sin første og eneste verdenscupseier i en alder av 19 år, i et storslalåmrenn 4. januar 1981 i Ebnat-Kappel i Sveits. I årene som fulgte dalte prestasjonskurven. Han oppnådde sin siste pallplasering 12. februar 1983 i Markstein (Frankrike), der han ble nummer tre.

Deretter måtte han hovedsakelig ta til takke med å kjøre europacuprenn. mellom 1986 og 1988 startet han i noen enkeltrenn, men oppnådde ingen topplasseringer. Han la opp da han var 26 år. Totalt i verdenscupen hadde han en seier, åtte pallplaseringer og 35 plasseringer blant de 10 beste.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Savage Amusement

***Savage Amusement*** er det tiende studioalbumet fra det tyske hardrock-bandet Scorpions, utgitt i april 1988. Albumet kom på en femteplass på listene i USA hvor den fikk platina i juni 1988. Dette er også den siste platen hvor Dieter Dierks er produsent. Albumet var en oppfølger til suksessalbumet *[[Love at First Sting]]* og hadde noen musikalske forskjeller når den blir sammenlignet med sin forgjenger. Den totale følelsen av albumet viser at gruppa ville eksperimentere med forskjellige sjangre og gikk over til en mer radiovennlig stil og til å innlemme mer syntheserte lyder. Mens det ennå er noen rene hardrock-låter slik som «Don't Stop at The Top» og «Media Overkill», er det også noen progressive låter slik som «Walking on the Edge» og «Passion Rules the Game»
## Sporliste
#«Don't Stop at the Top» &nbsp;(musikk Schenker / tekst Meine-Rarebell) &nbsp; – 4:03
#«Rhythm of Love» &nbsp;(Schenker / Meine) &nbsp; – 3:47
#«Passion Rules the Game» &nbsp;(Rarebell / Meine) &nbsp; – 3:58
#«Media Overkill» &nbsp;(Schenker / Meine) &nbsp; – 3:32
#«Walking on the Edge» &nbsp;(Schenker / Meine) &nbsp; – 5:05
#«We Let It Rock...You Let It Roll» &nbsp;(Schenker / Meine) &nbsp; – 3:38
#«Every Minute Every Day» &nbsp;(Schenker / Meine) &nbsp; – 4:21
#«Love on the Run» &nbsp;(Schenker / Meine-Rarebell) &nbsp; – 3:35
#«Believe in Love» &nbsp;(Schenker / Meine) &nbsp; – 5:20 

## Personell
*Klaus Meine – vokal
*Matthias Jabs – gitar, støttevokalist
*Rudolf Schenker – gitar, støttevokalist
*Francis Buchholz – bass, støttevokalist
*Herman Rarebell – trommer, støttevokalist

## Eksterne lenker
*
Hundekjøring (fagblad)

***Hundekjøring*** er et fagblad som ble etablert av Norges Hundekjørerforbund i 1997. Bladet eies og drives av Monica Celius (redaktør). 

*Hundekjøring* er et blad for sledehundkjøring, nordisk stil og friluftsliv med hund. Bladet utgis seks ganger i året, og distribueres i abonnement og løssalg.

I tillegg har magasinet også en nettside som oppdateres regelmessig med nyheter om hundekjøring fra inn-  og utland.

## Se også
*Hundeavisen

## Eksterne lenker
*
Raphaël Burtin

**Raphaël Burtin** (født 9. februar 1977 i Bonneville) er en fransk alpinist.

Burtin har kjørt for det franske landslaget siden 1997. I verdenscupen kjører han utelukkende storslalåm. Hittil har han en plassering blant de 10 fremste: I februar 2000 ble han nummer 9 i Yongpyong i Sør-Korea.

I 1999 deltok han i verdensmesterskapet i Vail og kom på tiendeplass. Under OL 2006 i Torino ble han nummer 21 i storslalåm.

Raphaëls eldre bror Nicolas var også medlem av det franske alpinlandslaget.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Adrien Théaux

**Adrien Théaux** (født 18. september 1984 i Tarbes) er en fransk alpinist. Han er spesialist i øvelsene utfor og Super-G.

I begynnelsen av karrieren kjørte han hovedsakelig slalåm og storslalåm, men i løpet av karrieren begynte han også å delta i fartsdisiplinene. Han fikk sin debut i verdenscupen i er storslalåmrenn i Kranjska Gora 28. februar 2004.

Han tok sine første verdenscuppoeng da han ble nummer 19 i superkombinasjonen i Val-d’Isère 11. desember 2005. Hans første seier kom i utforrennet i Lenzerheide 16. mars 2011.

## Mesterskap
(per 30. desember 2008)

**Verdensmesterskap**
* Åre 2007: 23.-plass i superkombinasjonen, nr. 26 i super-G

**Junior-VM**
* Serre Chevalier 2003: Nr. 13 i super-G, nr. 48 i utfor
* Maribor 2004: 6.-plass i kombinasjonen, 11.-plass i utfor, 10.-plass i storslalåm, 11.-plass i slalåm, 38.-plass i super-G

## Pallplasseringer i verdenscupen

## Eksterne lenker
* 
*
Scorpions’ diskografi

**[[Scorpions]]** er et tysk hardrock-band som ble stiftet i Hannover, Tyskland i 1965. Siden 1979, og den til da største salgssuksessen *[[Crazy World]]*, har det kommersielt sett vært et av de mest suksessfulle bandene i tysk heavy metal. Med over 10 millioner solgte album i USA (ifølge RIAA-tall) og tilnærmet det samme i resten av verden, er det totale antallet solgte album rundt 75 millioner (2007). Scorpions har utgitt 16 studioalbum, 5 livealbum, 14 samlealbum, 61 singler, 10 videoalbum og 20 musikkvideoer siden stiftelsen i 1969.

Etter å ha bygget opp en lojal fanbase gjennom sin rolle i utviklingen av tysk heavy metal på 1970-tallet, fikk de et merkbart bredere publikum tidlig på 1980-tallet da de begynte å spille en moderne form for heavy metal og hardrock. Deres kommersielle gullalder ville fortsette til 1990, etter utgivelsen av *Crazy World*. Til tross for at de siste albumene har solgt godt, mente deler av fanbasen at Scorpions hadde distansert seg for langt fra sine heavy metal- og hardrock-røtter.

I 1999 ble det 14-ene studioalbumet, *[[Eye II Eye]]*, utgitt. Det var en samling av de mest elektronika- og pop-baserte låtene og musikken som de hadde skrevet noen gang. Albumet fikk negativ kritikk og fikk et dårlig salgstall sammenliknet med tidligere album. Oppfølgeren *[[Unbreakable (album)|Unbreakable]]* ble utgitt i 2004 og blir sett av mange som Scorpions' tilbakegang til sine musikkrøtter.

28. august 2007 ble det 16. studioalbumet deres, **, utgitt verden over. Den påfølgende turnéen ble ifølge vokalisten Klaus Meine en stor suksessen. Albumet fikk god kritikk av fans og kritikere. Albumet var også det første studioalbumet som fikk listeplassering i USA siden *Eye II Eye* (1999)''.

## Diskografi
### Studioalbum

### Livealbum

### Samlealbum

### Singler

## Videografi
### Videoalbum

### Musikkvideoer

## Referanser


## Eksterne lenker
* Scorpions' offisielle hjemmeside
Jens P. Heyerdahl (1910–2002)

**Jens Paludan Heyerdahl** (1910–2002) var en norsk høyesterettsadvokat.

Etter juridisk embedseksamen og studieopphold i England og Frankrike begynte Heyerdahl i advokatfirmaet Thommessen Krefting Greve Lund, der han etterfulgte sin far Jens P. Heyerdahl og sine besteforeldre Nils R. Heyerdahl og Chr. C. Platou, alle høyesterettsadvokater. I 1947 fikk han bevilling som høyesterettsadvokat.

Han la grunnlaget for sin formue i gjennom selskapet Oslo Konsortiet.

Heyerdahls spesialfelt var forretningsjus, spesielt rettsproblemer knyttet til fast eiendom. Han hadde også en rekke styreverv, blant annet i Bergens Privatbank, Brage Fram, M. Peterson & Søn, Greåker Cellulosefabrik og Simonsen Radiofabrikk.

Heyerdahl var far til Jens P. Heyerdahl.

## Referanser
Nicolas Burtin

**Nicolas Burtin** (født 15. januar 1972 i Bonneville) er en tidligere, fransk alpinist.

Burtin kjørte på det franske landslaget fra 1992, og deltok i løpet av karrieren i 98 verdenscupen, derav 84 i utfor, 13 i Super-G pluss ett storslalåmrenn. Karrierens eneste seier kom i mars 1988, da han gikk til topps i utforløypa i Kvitfjell Alpinanlegg. Han hadde i tillegg tre andreplasser.

Under OL-utforen i Kvitfjell i 1994 kom han på sjetteplass. Han kjørte sitt siste renn i januar 2006.

Nicolas' yngre bror, Raphaël, er også fransk landslagsalpinist.

## Verdenscupseire

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Torfinn Bjørnaas

**Torfinn Johan Bjørnaas** (1914–2009) var en norsk soldat i Kompani Linge under andre verdenskrig. Han ble tildelt Krigskorset med sverd, Norges fremste utmerkelse.

## Biografi
Bjørnaas vokste opp på Løkken Verk. I 1936 avtjente han verneplikten i Hans Majestet Kongens Garde. Han gikk teknisk skole i Trondheim.

Ved utbruddet av andre verdenskrig studerte Bjørnaas ved Technische Hochschule Köthen i Tyskland. Han var hjemme på Løkken da overfallet på Norge kom 9. april 1940 og meldte seg til tjeneste for å kjempe mot invasjonsstyrkene. Bjørnaas deltok i kampene i Nåverdalen. Han forsøkte deretter å komme seg til Nord-Norge for å kjempe videre, men ble på turen via Sverige arrestert og internert. Etter Norges kapitulasjon vendte han tilbake til Løkken.

Våren 1941 tok han seg over til Storbritannia etter en fem måneders reise via Sverige, Finland, Sovjetunionen og Iran til India og derfra til Storbritannia med skip. I Storbritannia sluttet Bjørnaas seg til Norwegian Independent Company No. 1, etter krigen kjent som Kompani Linge. Bjørnaas ble sendt over til det okkuperte Norge og opererte i Sør-Trøndelag. Han var blant annet sentral i flere sabotasjeaksjoner mot Thamshavnbanen. Den 31. oktober 1943 sprengte han et lokomotiv på Løkken stasjon, for å hindre utførsel av kobber- og svovelkis til Tyskland.

Han deltok også i aksjoner i Sulitjelma og ved Terningmoen ved Elverum. Under frigjøringen var han i oppdrag i Trondheim.

Etter andre verdenskrig arbeidet Bjørnaas i Orkla Grube-Aktiebolag, det senere Orkla Industrier.

Bjørnaas var med i filmen *[[Det grodde fram]]* (1947) der han spilte seg selv.

Bjørnaas gjorde seg også bemerket som baneskytter.

## Utmerkelser og ettermæle
I statsråd 25. august 1944 ble sersjant Bjørnaas tildelt Krigskorset med sverd for sin innsats i operasjon i Norge i oktober 1943, der Bjørnaas ifølge innstillingen alene hadde æren for at tre av seks objekter ble ødelagt. Diplomet fikk påskriften «For fremrakende personlig krigsinnsats for Norges sak.»

Bjørnaas fikk også St. Olavsmedaljen med ekegren, Deltagermedaljen med rosett, Haakon VIIs 70-årsmedalje, Distinguished Conduct Medal, 1939–1945 Star, Defence Medal og War Medal. Som skytter var han tildelt Det frivillige Skyttervesens dugleiksmedalje og Den norske skyttermedalje (DFS Organisasjonsmedaljen).

Bjørnaas fikk i 1990-årene en plass på Løkken oppkalt etter seg, Torfinn Bjørnaas' plass, området ved den gamle jernbanestasjonen og jernbaneverkstedet hvor han utførte en av aksjonene. Han var medlem i Rotary og mottok Paul Harris Fellow Recognition.

;Merknader:

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Grønt eikefly

**Grønt eikefly** (*Dichonia aprilina*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Denne vakre arten finnes i de fleste områder der det vokser eik i Norge.

## Utseende
Et middelsstort (vingespenn 43 – 48 mm), kraftig nattfly. Hodet, forkroppen og forvingene er lysgrønne med svarte og hvite tegninger, arten kan ikke forveksles med noe annet norsk nattfly. **Forvingen** har mange svarte tegninger av ulik form, ring- og nyremerkene er tydelige, men ikke påfallende. **Bakvingen** er mørk grå med tre kileformede, hvite flekker nær bakhjørnet, og hvite frynser langs kanten. Larven er naken, gråbrun eller rødbrun med lyse tegninger.

## Levevis
Arten forekommer i eikeskog og blandingsskog med innslag av eik. Larvene utvikler seg på eik (*Quercus* spp.) om våren og forsommeren, først på knopper, så på blomster og til slutt på de unge bladene. De voksne sommerfuglene flyr i august – oktober. Forvingenes farge og mønster ligner lav som vokser på greiner, og gir dermed god kamuflasje.

## Utbredelse
Grønt eikefly er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord, i Lilleasia og østover til Kaukasus og Iran. I Norge følger den stort sett eikas utbredelse. Den er ganske vanlig på Sørlandet og det sørligste Østlandet, på Vestlandet forekommer den nord til Bergens-området.

## Kilder
* Norges sommerfugler – Grønt eikefly http://www.toyen.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/aprilina.html
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/d/dichonia_aprilina.html
* *Dichonia aprilina* på UK moths: https://web.archive.org/web/20071024141252/http://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=2247
## Eksterne lenker
*
Tertiærfarge

**Tertiærfarge** er en farge laget ved å blande en primærfarge med en sekundærfarge, i et fargerom slik som RGB eller RYB.

## Referanser
Grått eikefly

**Grått eikefly** (*Dryobotodes eremita*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Denne arten finnes i det sørligste Norge.

## Utseende
Et middelsstort (vingespenn 33 – 37 mm), kraftig nattfly, fargen er ganske variabel, lysgrå til mørkt sjokoladebrun, også ofte grønnlig. Den kan ligne flere andre nattfly og har ingen spesielt slående kjennetegn. Forvingen virker spraglete og er mer eller mindre kontrastrikt farget – mørke eksemplarer har ofte påfallende, lyse flekker. Nyre- og ringmerkene er tydelige, under disse er det en svart lengdestrek (tappmerke) som er gaffeldelt innerst og framoverbøyd ytterst. Bakvingen er grå.

## Levevis
Grått eikefly er knyttet til eik (*Quercus* spp.) og finnes der denne vokser. Larvene utvikler seg i april – juni, først på eikas knopper og siden på de unge bladene. De voksne sommerfuglene flyr i august – oktober, arten overvintrer som egg.

## Utbredelse
Den er utbredt i Nord-Afrika, Europa, Lilleasia og Iran. I Norge finnes den nord til Oslo på Østlandet og til Bergen på Vestlandet.

## Referanser




## Kilder
* Norges sommerfugler – Grått eikefly
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: Dryobotodes eremita
* *[http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=2248 Dryobotodes eremita]* på UK moths
## Eksterne lenker
*
Chifly

**Chifly** (*Antitype chi*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er nokså vanlig i Sør-Norge.

## Utseende

Et middelsstort (vingespenn 32 – 40 mm), kraftig, grått nattfly. Kroppen og forvingene er gråhvite til mørkegrå (vanligvis nokså lyse) uten antydning til grønnlig, brunlig eller gulaktig skjær. Forvingen har mørkgrå tegninger, man kan finne tre doble, delvis oppbrutte, siksak-tverrlinjer (mellomlinjer og bølgelinje) på tvers av vingen. Nyre- og ringmerkene er markerte, men ikke særlig påfallende. Bak disse er den et svart merke (tappmerke) som ser ut som den greske bokstaven X (chi), derav det latinske artsnavnet og også det norske navnet på arten. Langs ytterkanten er det en rad av V-formede flekker med spissen vendt innover. Bakvingen er hvit hos hannen, grå hos hunnen, hos begge er den midterste delen av ytterkanten svart.

## Levevis
Chifly kan finnes både i åpne områder og i åpen skog. Larvene utvikler seg på ulike busker og urter i mai – juli. De voksne sommerfuglene flyr om natten i august – september og kommer gjerne til lys. Arten overvintrer som egg.

## Utbredelse
Chiflyet er utbredt i Europa og Lilleasia, og i det nordlige Asia østover til Stillehavet. I Norge er den nokså vanlig nord til Nord-Trøndelag, det finnes også et funn fra indre Troms.

## Kilder
* Norges sommerfugler – Chifly
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Antitype chi på nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri
* ''Antitype chi'' på UK moths
## Eksterne lenker
*
Pudderfly

**Pudderfly** (*Ammoconia caecimacula*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er nokså vanlig på Sørlandet og det sørlige Østlandet i Norge.

## Utseende
Et middelsstort (vingespenn 37 – 46 mm), kraftig, grått nattfly. Kroppen og forvingen er lyst grå, forvingen med spredte, mørkere skjell. **Forvingen** er trekantet med markerte hjørner, nyre- og ringmerkene er store og lyse. Vingen har to, noe uregelmessige, brune tverrlinjer (mellomlinjer) og to smale, svarte tverrflekker nær roten. **Bakvingen** er gråhvit med mørk ytterkant hos hannen, mørkgrå hos hunnen.

## Levevis
Arten kan finnes både i åpne områder og i skog, som dog ikke bør være for tett. Larvene utvikler seg på forskjellige urter i april – juni. De voksne sommerfuglene flyr fra slutten av august til oktober. Pudderflyet ovevintrer som egg.

## Utbredelse
Arten finnes i Europa, bortsett fra de vestligste og nordligste områdene, og videre østover til det sentrale Sibir. I Norge forekommer den bare i de sørligste delene, nordover til Stavanger på Vestlandet og til Numedal og det sørlige Hedmark på Østlandet.

## Kilder
* Norges sommerfugler – Pudderfly http://www.toyen.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/caecimacula.html
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/a/ammoconia_caecimacula.html
## Eksterne lenker
*
Fagerlærfly

**Fagerlærfly** (*Polymixis polymita*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er ganske sjelden i Norge og finnes bare langs kysten av Østlandet og Sørlandet.

## Utseende
Et middelsstort (vingespenn 39 – 43 mm), kraftig nattfly. Kroppen og forvingene er brun-grønne med lyse tegninger. Forkroppen (thorax) har en X-formet flekk midt på ryggen og lyse flekker på sidene. **Forvingen** har tre lyse siksak-tverrlinjer, de to innerste (mellomlinjene) konvergerer mot bakkanten og møtes nesten der. Nyre- og ringmerkene er lyse og tydelige, delvis kantet med svart. Langs ytterkanten har den en rad av trekantede, svarte flekker, og vingefrynsene er vekselvis hvite og brune. **Bakvingen** har mørk ytterkant, hos hannen er den gråhvit, hos hunnen gråbrun, lysere ved roten.

## Levevis
Fagerlærflyet forekommer i frodig løvskog og i hager. Larvene lever på ulike urter og klekkes i september – oktober. De overvintrer og fullfører utviklingen sin i juli neste år. De voksne sommerfuglene flyr i august – oktober.

## Utbredelse
Denne arten lever bare i Europa, og mangler i de nordligste og vestligste delene. Østover går den til den europeiske delen av Russland. I Norge er den lokal og sjelden, og finnes bare langs kysten fra Oslofjorden til Kristiansand.

## Kilder
* Norges sommerfugler – Fagerlærfly http://www.toyen.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/polymita.html
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/p/polymixis_polymita.html
## Eksterne lenker
*
Solveig Christov

**Solveig Christophersen**, fra 1949 med forfatternavnet **Solveig Christov**, (født *Fredriksen*; 1918–1984) var en norsk forfatter.

Hun debuterte i 1949 med *Det blomstrer langs blindveien*, og skrev i alt 16 bøker. De fleste bøkene var romaner, tre var skuespill, to var novellesamlinger og hennes siste bok – *Reisen for lenge siden* (1979) – var en reiseskildring. 

Som flere andre forfattere fra etterkrigsgenerasjonen var hun opptatt av spørsmål om skyld, ansvar og valg, knyttet til krigens erfaringer og i forhold til den kalde krigen. Et annet sentralt motiv i forfatterskapet er menneskenes kjærlighetsevne og kjærlighetslengsel. Flere av hennes bøker kan karakteriseres som «grupperomaner», hvor en gruppe personer er plassert i samme miljø: En cafe i *Den blomstrer langs blindveien*, et pensjonat i Paris i *Under vintermånen* (1954), i en bygård i *På veiene til og fra* (1951) eller på en gård en sommer i *Korsvei i jungelen* (1959). 

Hun var i sitt andre ekteskap gift med Gyldendals direktør Harald Grieg. 

Bokklubben skapte fornyet interesse for hennes forfatterskap ved gjenutgivelsen av *Syv dager og netter* i 1991 og *Korsvei i jungelen* i 1994. Per Thomas Andersen har skrevet et essay om *Korsvei i jungelen*; og det er skrevet fire hovedoppgaver ved Universitetet i Oslo om hennes forfatterskap.

## Hørespill
* *Valgets brodd* (1957, ikke bevart)
* *To gitarer* (produsert 1956, reprise 1957)
* *Før landing* (produsert 1958, reprise 1959)
  
## Referanser
World Wide Live

***World Wide Live*** er et konsertalbum fra det tyske hard rock-bandet Scorpions, utgitt i juni 1985. Albumet inneholder opptak fra bandets konserter i:
* Bercy, Paris i Frankrike – 29. februar 1984
* The Forum, Los Angeles i USA – 24. og 25. april 1984 
* Sports Arena, San Diego i USA – 26. april 1984
* Pacific Amphitheatre, Costa Mesa i USA – 28. april 1984
* Sporthalle, Köln i Tyskland – 17. november 1984

## Sporliste
# «Countdown» (Instrumental) (Meine/Jabs)  – 0:31
# «Coming Home» (Schenker/Meine)  – 3:15
# «Blackout» (Schenker/Meine/Rarebell/Kittelsen)  – 3:40
# «Bad Boys Running Wild» (Schenker/Meine/Rarebell)  – 3:47
# «Loving You Sunday Morning» (Schenker/Meine/Rarebell)  – 4:36
# «Make It Real» (Schenker/Rarebell)  – 3:27
# «Big City Nights» (Schenker/Meine)  – 4:49
# «Coast to Coast» (Schenker)  – 4:40
# «Holiday» (Schenker/Meine)  – 3:12
# «Still Loving You» (Schenker/Meine)  – 5:44
# «Rock You Like a Hurricane» (Schenker/Meine/Rarebell)  – 4:04
# «Can't Live Without You» (Schenker/Meine)  – 5:28
# «Another Piece of Meat» (Rarebell/Schenker)  – 3:36
# «The Zoo» (Schenker/Meine)  – 5:46
# «No One Like You» (Schenker/Meine)  – 4:07
# «Dynamite» (Schenker/Meine/Rarebell)  – 7:05
# «Can't Get Enough, Pt. 1» (Schenker/Meine)  – 1:59
# «Six String Sting» (Jabs)  – 5:18
# «Can't Get Enough, Pt. 2» (Schenker/Meine)  – 1:52

## Personell
* Klaus Meine – vokal
* Matthias Jabs – gitar, støttevokal
* Rudolf Schenker – gitar, støttevokal
* Francis Buchholz – bass, støttevokal 
* Herman Rarebell – trommer, perkusjon, støttevokal

## Eksterne lenker
*
Crazy World

***Crazy World*** er det ellevte studioalbumet fra det tyske hard rock-bandet Scorpions, utgitt i november 1990. *Crazy World* er bandets mest solgte album og inneholder deres største hit «Wind of Change».

## Sporliste
# «Tease Me Please Me» (Matthias Jabs, Jim Vallance, Klaus Meine, Herman Rarebell) – 4:44
# «Don't Believe Her» (Rudolf Schenker, Vallance, Rarebell, Meine) – 4:55
# «To Be with You in Heaven» (Schenker, Meine) – 4:48
# «Wind of Change» (Meine) – 5:10
# «Restless Nights» (Schenker, Meine, Rarebell, Vallance) – 5:44
# «Lust or Love» (Meine, Rarebell, Vallance) – 4:22
# «Kicks After Six» (Francis Buchholz, Vallance, Rarebell, Meine) – 3:49
# «Hit Between the Eyes» (Schenker,Rarebell, Meine, Vallance) – 4:33
# «Money and Fame» (Jabs, Rarebell) – 5:06
# «Crazy World» (Schenker, Meine, Rarebell, Vallance) – 5:08
# «Send Me an Angel» (Schenker, Meine) – 4:34

## Personell
* Klaus Meine – vokal
* Matthias Jabs – gitar, støttevokalist
* Rudolf Schenker – gitar, støttevokalist
* Francis Buchholz – bass, støttevokalist
* Herman Rarebell – trommer, perkusjon, støttevokalist

## Eksterne lenker
*