open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Grethe Værnø

**Grethe Kathrine Værnø** (født 1938) er tidligere stortingsrepresentant (H), historiker og  fagforfatter og har gjennom mange år vært aktiv innen norsk og internasjonal kvinnepolitikk. 

Av utdannelse er Værnø cand. philol. fra Universitetet i Oslo (1969) og har gjennomført Forsvarets høgskole 1979-1980.

## Politisk karriere

Værnø var vararepresentant til Stortinget 1973-1977 og stortingsrepresentant fra Oslo for Høyre 1981-1985. Hun var medlem av Stortingets utenriks- og konstitusjonskomite, Stortingets utvidede utenrikskomite og Lagtinget. Hun har også hatt en rekke verv i Høyre blant annet som medlem av Høyres første likestillingsutvalg og en rekke andre utvalg.

## Tillitsverv
Væernø har vært leder for Norske Kvinners Nasjonalråd 1979-1981, visepresident i FNs kvinnekommisjon, leder for Kvinners Frivillige Beredskap (KFB) 1984-1988, leder for  Nasjonalkomiteen for UNESCO 1985-1988 og leder for Forsvarets høyskoleforenings studieutvalg. Værnø var også hovedstyremedlem i «Ja til EF» 1971-1973.

Værnø har utgitt en rekke bøker og studier om utenriks-, sikkerhets- og forsvarspolitikk.

Værnø var gift med ambassadør Oscar Værnø (1930-1993).

## Bibliografi
I tillegg til et betydelig antall artikler, monografier og studier, har Værnø gitt ut:

* «Norway and the Atlantic Alliance 1948-49», Atlantic Review, 1977
* «Atomvåpenfrie soner - blindgate eller vei til varig fred», Universitetsforlaget 1981
* «Dialog Norge Sverige» red. Wennergren, Cappelen 1990
* «Kvinnenes forsvarshistorie» med Elisabeth Sveri, KFB 1990
* «Lille Norden, hva nå», Cappelen/Europaprogrammet 1993
* «Kvinnenes forsvarshistorie Bind II», KFB 2011
* «Blåstrømpe. Mitt kvinnepolitiske liv», Emilia Forlag 2017

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jakob Aano

**Jakob Aano** (født 10. april&nbsp;1920 i Sauda, død 10. februar&nbsp;2016) var en norsk politiker (KrF), lektor og misjonær fra Stavanger. Han var stortingsrepresentant for Rogaland i fem perioder 1965-1985.

## Liv og virke
Aano vokste opp i Sauda. Han ble utdannet lektor, og var rektor ved Sand realskule 1949-1958. Fra 1959 til 1963 var han misjonær i Tanzania for Det Norske Misjonsselskap. Han var lektor ved St. Svithun videregående skole i Stavanger 1964-1965. 

Da han og familien kom hjem fra Afrika, ble han nominert på den ledige plassen etter Kjell Bondevik på lista til Rogaland KrF, og han ble valgt inn på Stortinget fra Rogaland i 1965. Han var medlem av Stortinget i fem perioder, til sammen 20 år. Misjonsbakgrunnen preget hans engasjement på Stortinget. Som politiker arbeidet han først og fremst med utenrikspolitikk samt kirke- og undervisningspolitikk. Mellom 1983 og 1985 ledet Aano utenrikskomiteen.

Under EF-debatten tidlig på 1970-tallet var han tilhenger av norsk medlemskap i Fellesmarkedet, i motsetning til flertallet i eget parti og blant egne velgere. Han var første viseformann i Kristelig Folkeparti i perioden 1983&ndash;1985 og var æresmedlem i KrF. Han var varamedlem av Den Norske Nobelkomite fra 1. januar 1995 til 31. desember 1999.

Som pensjonist brukte han mye tid på kulturarbeid. Blant annet arbeidet han med mye av det stoffet hans venn, forfatteren Alfred Hauge, etterlot seg, og han har redigert flere bøker med dette stoffet.

Han var far til den tidligere generalsekretæren i Det Norske Misjonsselskap Kjetil Aano og til journalisten og redaktøren Tarald Aano, og svigerfar til Ap-politikeren Odd Kristian Reme.

* 1981&ndash;1985 formann i utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1981&ndash;1985 formann i den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1981&ndash;1985 medlem i forsvarskomitéen
* 1981&ndash;1985 medlem i den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1981&ndash;1985 varamedlem i valgkomitéen
* 1977&ndash;1981 medlem i utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1977&ndash;1981 medlem i den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1973&ndash;1977 medlem i kirke- og undervisningskomitéen
* 1973&ndash;1977 medlem i den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1969&ndash;1973 medlem i kirke- og undervisningskomitéen
* 1969&ndash;1973 varamedlem i den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1965&ndash;1969 medlem i kirke- og undervisningskomitéen
* 1965&ndash;1969 varamedlem i den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen

## Forfatterskap
* 
* 
*  Redigert av Aano
* 
* 
*  Redigert av Aano
*  Selvbiografi
*  Redigert av Aano
*  Redigert av Aano
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Claus Egil Feyling

**Claus Egil Feyling** (født 9. desember 1916 i Egersund, død 2. mars 1989 i Sokndal) var en norsk bygningsingeniør og politiker (H).

Han var ordfører i Sokndal kommune 1972–1975, medlem av Rogaland fylkesting 1972–1977 og stortingsrepresentant for Rogaland 1977–1985. Han var medlem av Stortingets industrikomité 1977–1981 og Stortingets energi- og industrikomité 1981–1985. I sin siste periode var han også andre visepresident i Lagtinget.

Han var utdannet bygningsingeniør fra Stockholms tekniska institut fra 1948, og begynte deretter å arbeide for bergverksselskapet Titania i Hauge i Dalane. I 1952 ble han sjef for Titanias bygnings- og transportavdeling.

Han var sønn av telegrafbestyrer Anders Feyling og telegrafistinne Anna Tønseth. Han var oldebarn (sønnedatters sønn) av stortingsmann og ordfører Diderik Iversen Tønseth fra Røros. Farsslekten Feyling kom til Egersund i 1776 med hans tippoldefar, tømrer og snekker Ludvig Feyling, som var født i Tyskland.

Claus Egil Feyling var virksom som både lokalhistoriker og slektsgransker.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hjertesvikt A/S

**Hjertesvikt A/S** var et punkband fra Bodø i Nordland som ble startet i august 1979. De gav ut en syvtommers EP og er med på flere samlealbum.

## Historie
Hjertesvikt A/S var det første punkbandet fra Bodø. Bandet ble startet av Bjørn Jervås i 1979, og fikk en sentral plass i et raskt-voksende, vitalt, alternativt musikkmiljø i byen. Dette miljøet produserte blant annet fanziner, «gjør det selv»-utgivelser og konsertvirksomhet. Hjertesvikts vinyldebut *Diagnose: hjertesvikt* ble utgitt på Tor Olav Andreassens plateselskap B. Rock i oktober 1981. 

Vokalisten Finn Aurdal ble etter hvert erstattet av Geir Petter «Dyret» Jensen. Med ham som vokalist spilte bandet inn bidragene til samlekassettene *Maraton rock 82* og *Null problem* våren 1982. Deretter dro bandet på en norgesturné i juli 1982, og spilte blant annet på Club 7 i Oslo. Dagen etter spilte de på Afrika i Oslo, med Raga Rockers som oppvarming. I 1984 spilte bandet sin siste konsert; ikke lenge etter ble Hjertesvikt oppløst.

Bandet hadde svært mange ulike besetninger; bare Jervås og H. Aurdal var med hele tiden. Etter at «Dyret» sluttet, overtok Jervås hovedvokalen for resten av perioden. Etter at Petter Pogo sluttet i 1980, overtok Torbjørn Nordgård på gitar. Etter at Brattøy forsvant, var det Thor Erik Høiskar som spilte bass resten av bandets levetid.

Bjørn Jervås startet senere reggae-bandene Irie Darlings og Manna. Petter Pogo ble med i Ny gate og Jokke og Valentinerne. «Dyret» ble med i Life… But How To Live It? og 2:20. Thor Erik Høiskar spilte i bandet Ny Gate sammen med Pogo, før han la musikken på hylla for å satse på en karriere innen jus.  

## Medlemmer
* Petter Pogo – gitar
* Thor Erik Høiskar – bassgitar
* Bjørn Jervås – gitar
* Finn Aurdal jr. – vokal
* Alf Brattøy – bassgitar
* Håkon Aurdal – trommer
* Lars Henrik Myklebust – trommer
* Torbjørn Nordgård

## Diskografi
* Splitt med The Gate: *Punk Rock in Rønvik skole* MC (PPM 1980). Albumet ble innspilt live i Rønvik barneskole den 21. februar 1980 med unntak av låt nr. 1 på Side A som er en coverversjon av Black Sabbath's "Embryo"
* *Diagnose: hjertesvikt* 7" EP med tre spor (B.Rock/egenutgitt 1981)
* *Splitt 7"* EP (Requiem 1999)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Knut Haus

**Knut Haus** (1915-2006) var en norsk sivilagronom og KrF-politiker fra Klepp som satt på Stortinget fra Rogaland i tre perioder fra 1973 til 1985. Han var vararepresentant i de tre periodene 1961–1973, og møtte fast i august-september 1963 mens Kjell Bondevik var sosialminister i John Lyngs regjering.

Haus var varaordfører i Klepp i perioden 1971–1973, og leder av Rogaland Kristelig Folkeparti 1964-1969. Han var utdannet sivilagronom fra NLH 1941, og arbeidet ved Statens frøkontroll, og som driftsleder ved Rogaland stamsædgård i Klepp 1953-1979.
 

* 1981–1985 medlem i Den forberedende fullmaktskomitéen
* 1981–1985 formann i Landbrukskomitéen
* 1981–1985 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1977–1981 medlem i Den forberedende fullmaktskomitéen
* 1977–1981 medlem i Landbrukskomitéen
* 1977–1981 varamedlem i Valgkomitéen
* 1973–1977 varamedlem i Den forberedende fullmaktskomitéen
* 1973–1977 medlem i Landbrukskomitéen
* 1973–1977 varamedlem i Valgkomitéen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Per J. Husabø

**Per J. Husabø** (født 6. mai 1928 i Leikanger, død 3. mars 2012) var en norsk sivilagronom og politiker (KrF) fra Leikanger. Han satt på Stortinget fra Sogn og Fjordane i to perioder 1977–1985. 

Han tok eksamen ved NLH i 1957, og arbeidet ved Institutt for fruktdyrking, NLH 1960–65, og ved Statens forskningsstasjon Njøs 1965–92.
Han var vararepresentant til Stortinget i perioden 1973&ndash;1977.

* 1981 &ndash; 1985 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1981 &ndash; 1985 nestformann i Sjøfarts- og fiskerikomitéen
* 1977 &ndash; 1981 medlem i Landbrukskomitéen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ambjørg Sælthun

**Ambjørg Sælthun** (født **Ødelien**; 1922–2012) var en bonde og norsk politiker (Sp), kjent som den første kvinnelige stortingsrepresentant fra Sogn og Fjordane. 

Etter realskole i Bergen 1938 og Sjåstad husmorskole i Lier 1940 studerte hun sykepleie ved  Ullevål sykehus før hun i 1945 giftet seg med  O. Sælthun. Hun bosatte seg i Lærdal og var i kommunestyret 1971–1975. Etter å ha vært vararepresentant til Stortinget fra Sogn og Fjordane 1969–1973, møtte hun fast 1972–1973 for John Austrheim som måtte være samferdselsminister. Da hun i 1973 ble fast innvalgt, var hun fylkets første faste kvinnelige stortingsrepresentant og forble møtende frem til 1985. I tiden 1981–1985 også vararepresentant til Stortingets presidentskap. Ellers hadde hun mange verv. 
Hun og Ragnhild Queseth Haarstad stod bak en større  tverrpolitisk kvinneaksjonen mot pornografi på slutten av 1970-tallet der over 30 organisasjoner deltok.

Hun var flere ganger vinner ved Landskappleiken, og var mor til blant andre Ragnhild Sælthun Fjørtoft (født 1947).

## Verv og utmerkelser

* Lærdal skolestyremedlem 1959-1971
* Lærdal kommunestyremedlem 1971-1975
* Sogn og Fjordane Bondekvinnelag, styremedlem fra 1965 og leder 1969-1971
* Norges Bondekvinnelag, medlem av landsstyret fra 1965, leder 1971-74, æresmedlem 1982
* Norges Bondelag styremedlem 1971-1974
* Norske Kvinners Nasjonalråd, sentralstyremedlem 1971-1974
* Nordens lands kvinner, leder 1973-1974.
* styremedlem i Det Norske Samlaget 1979-83, Det norske teatrets målråd, Riksteatret 1985-93
* Senterkvinnene leder 1976-82
* Senterpartiet, , æresmedlem 1988
* utsending til FNs generalforsamling 1977 og 1981, 
* møtt i Europarådet 1983-85
* Nordisk råd representant 1981-83
* Det Kongelige Selskap for Norges Vel, i ledelsen 1982-89, første kvinnelige visepreses 1984
* Kongens fortjenstmedalje i gull i 2008

## Stortingets presidentskap
* 8. oktober&nbsp;1981 &ndash; 30. september&nbsp;1985  Andre varapresident i Stortinget

## Stortingskomitéer
* 1981 &ndash; 1985 medlem i Forsvarskomitéen
* 1981 &ndash; 1985 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1981 &ndash; 1985 varamedlem i Valgkomitéen
* 1977 &ndash; 1981 medlem i Sosialkomitéen
* 1977 &ndash; 1981 medlem i Fullmaktskomitéen
* 1973 &ndash; 1977 medlem i Kirke- og undervisningskomitéen
* 1969 &ndash; 1973 medlem i Kirke- og undervisningskomitéen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Villarreal CF

**Villarreal CF** (*Villarreal Club de Fútbol*) er en spansk fotballklubb med tilhold i Villarreal, en liten by nær Castellón de la Plana, i den autonome regionen Valencia. Klubben spiller i Primera División og hjemmebanen er Estadio El Madrigal. Villareal vant Europaligaen i fotball for menn 2020/21.

Villarreal Club de Fútbol B, grunnlagt i 1999, er reservelaget til Villarreal CF og spiller i Segunda División. Reservelaget spiller hjemmekampene sine på Ciudad Deportiva Villarreal CF, et stadion med 5000-seters kapasitet.

## Historie
Klubben ble grunnlagt i 1923 og spilte den første tiden i regionale divisjoner. Den frekventerte så mellom 3. divisjon og regionaldivisjoner, så 2. divisjon og 3. divisjon, før den nådde toppserien i 1998. Etter ett år i Primera división bar det ned igjen, men bare for en sesong. Klubben har vært fast inventar i toppdivisjonen fra 2000/2001-sesongen, og har på den korte tiden vunnet UEFAs Intertoto Cup to ganger - (2003 og 2004).

I 2003/2004-sesongen nådde Villarreal helt til semifinalen i UEFA-cupen, men tapte for naborivalene Valencia CF (Valencia vant cupen det året). I 2005 skrev Villarreal klubbhistorie med ikke bare å kvalifisere seg til Mesterligaen, men også med å vinne sin gruppe foran storheter som Manchester United, Lille OSC og Benfica. Laget tok seg så videre til kvartfinale ved å slå den skotske klubben Rangers.

Villarreals hjemmedrakter består av gule trøyer, shorts og sokker, derav kallenavnet «Submarino amarillo» (Den gule ubåten). Klubbmaskoten, Groguet, er en figur med ubåthode.

## Spillerstall
Oppdatert 12. november 2024.

### Utlånte spillere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hartvig Nissen

**Ole Hartvig Nissen** (1815–1874) var en norsk filolog, skolemann og -reformator. Han grunnla Nissens Pikeskole i 1849.

## Bakgrunn
Hartvig Nissen var sønn av sogneprest Peder Schjelderup Nissen og Bolette Margrethe Musæus. Han tilhørte en familie av dansk opprinnelse, Nissen fra Fredericia; oldefaren Niels Hansen Nissen flyttet fra fødebyen Fredericia i Danmark til Trondheim i Norge, der han ble en velstående kjøpmann. Navnet Nissen er et patronym som betyr «sønn av Nis»; Nis er en variant av Niels som brukes i den sydlige delen av Jylland. Kartografen Per Schjelderup Nissen (1844–1930) og arkitekt Henrik Nissen (1848–1915) var hans sønner.

## Karriere

Nissen grunnla i 1843 sammen med Ole Jacob Broch Nissens Latin- og Realskole i Christiania. Denne skolen ble senere forbilde for omorganiseringen av de høyere skolene i Norge. I 1849 grunnla han Nissens pikeskole på Frogner i Oslo (idag Hartvig Nissens skole). Nissen var første gang ansatt som skolebyråkrat i 1850, før han etter et opphold ble ekspedisjonssjef for skolevesenet fra 1865 til 1872. Som følge av at han viet sin tid til arbeidet i departementet tok han i 1865 J.C. Keyser og Einar Lyche som medbestyrere av Nissens pikeskole, men fortsatt formelt som bestyrer til 1872 da han ble etterfulgt av B.C. Pauss.

I 1873 ble han utnevnt til rektor ved Oslo katedralskole. Nissen hadde stor betydning for utviklingen av norsk skole, og arbeidet blant annet for å redusere latinens plass til fordel for nyere språk.

Nissen ble i 1850 sakkyndig konsulent i skolesaker, som på den tiden lå under Kirkedepartementet. To år senere hadde han fått utvidet sin myndighet, og hadde i realiteten en ekspedisjonssjefs fullmakter. Nissen forlot imidlertid stillingen etter å ha kommet på kant med statsråd Hans Riddervold.

Nissen fortsatte sin reformkamp også etter at han forlot departementet, og utarbeidet «Grundtræk af en plan for Omdannelsen af Almueskolevæsenet paa Landet». Nissen sendte sitt forslag til ny skolelov direkte til Stortinget som alternativ til statsrådens forslag, og det var Nissens forslag som vant frem til slutt.

Nissens pedagogiske intensjon var å forene to ulike dannelsesretninger. Den ene hadde som hovedformål «folkets høyere dannelse», mens den andre satte «landets materielle utvikling» høyest. 

Det var etter å ha fremlagt en plan for «høyere skolevæsen», gjennom *[[Morgenbladet]]* at Nissen ble utnevnt til ekspedisjonssjef i Kirkedepartementet i 1865. Fra denne posisjon kunne Nissen føre sitt reformarbeid videre, blant annet som formann for kommisjonen som forberedte «loven om den høyere almenskolen» av 1869, og «loven om lærerembedseksamen» fra 1871.

Han tok initiativ til stiftelsen av Selskabet for folkeoplysningens fremme i 1851 og ble selskapets formann.

## Se også
* Hartvig Nissens skole

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hannibal Hammer

**Hannibal Hammer** (1708–1777) var sogneprest på Gran i Oppland på 1700-tallet. Han donerte en utstyrskiste til Grinaker, den står i Tingelstad hovedkirke og bærer hans navn og året 1752. Han er kjent for sine innberetninger om fornminner på Hadeland.

## Referanser
Tilstandstetthet

**Tilstandstetthet** er i fysikken et mål for hvor mange tilstander som finnes i et gitt energi-intervall. Det er dermed ikke snakk om tetthet i det vanlige, fysiske rommet, men tetthet i det abstrakte faserommet. Størrelsen er spesielt viktig i kvantemekanikk, statistisk fysikk, mesoskopisk fysikk og halvlederfysikk. Mange fysiske egenskaper kan bestemmes ut fra tilstandstettheten, f.eks. 
* Elektriske egenskaper til et stoff, dvs. om det er en leder, halvleder eller isolator.
* Dimensjonaliteten til systemet.
* Bindinger i et system. 
Tilstandstetthet er også en standardstørrelse for utregninger i statistisk fysikk.

Tilstandstettet i fysikken er en komprimert representasjon for båndstrukturer som er viktige i fysikk og molekylær kjemi.

## Matematisk formulering
Tilstandstettheten kan defineres som
:D(E) = \sum_s~\delta(E-E_s)\,
hvor summen går over alle tilstander *s* og \delta er Diracs deltafunksjon. Denne formelen sier at en bare skal plukke ut de tilstandene som har energi *E*. Hvis tilstandene ikke avhenger av posisjon i rommet er det konvensjonelt å dele tilstandstettheten med romlig volum.

Formlen over fungerer både hvis tilstandene ligger tett i faserommet (klassisk og semiklassisk) og hvis avstanden mellom tilstandene er liten (kvantemekanikk). Hvis tilstandene ligger tett går summen over til å bli et integral
:\sum_s\rightarrow \int\frac{d^np~d^nq}{(2\pi\hslash)^n}\,
hvor *q* er koordinat, *p* er impuls, \hslash er Plancks konstant og *2n* er dimensjonen til faserommet. Vil ser at Plancks konstant gir et minste «volum» i faserommet (se også Heisenbergs uskarphetsrelasjon).

### Ideell gass
En ideell gass har energitilstander gitt ved 
:E(p)=\frac{p^2}{2m}
hvor *p* er impuls og *m* er effektiv masse. Som regel vil man ved utregning av tilstandstetthet ikke ta for seg en fysisk, ideell gass, men en ideell elektrongass. Resultatet avhenger sterkt av dimensjon

I én dimensjon 
:D_1(E)=2\frac{\sqrt{2m}}{2\pi\hslash}\frac{1}{\sqrt{E}}

I to dimensjoner 
:D_2(E)=2\frac{m}{2\pi\hslash^2}

I tre dimensjoner
:D_3(E)=2\frac{(2m)^{3/2}}{4\pi^2\hslash^3}\sqrt{E}
Her er *m* effektiv masse og faktoren to kommer fra de to spinntilstandene (antar fermioner). Det viktige med disse størrelsen er at de avhenger av Plancks konstant \hslash dvs. de hører hjemme i kvantemekanikken og at tilstandstettheten som funksjon av energi avhenger sterkt av dimensjon.

## Eksempel: Tilstandstetthet i en halvleder
Elektroner er Fermioner og vil følgelig ved T=0 pga. pauliprinsippet kontinuerlig okkupere alle tilstander opp til en gitt energi. Denne energien kalles Ferminivået. Hvis tilstandstettheten er null
ved Ferminivået vil det ikke være noen tilstander lett tilgjengelig for elektroner som vil bevege seg rundt. Stoffet er dermed en isolator eller halvleder. Hvis det derimot finnes tilstander ved ferminivået
er stoffet et metall og en elektrisk leder.
Annie Leibovitz

**Annie Leibovitz** (født 2. oktober 1949 i Waterbury i Connecticut) er en amerikansk fotograf. 

Leibovitz er mest kjent for sine portrettfotografier av kjente mennesker, og hun er selv en av USAs mest kjente fotografer. Stilen hennes kjennetegnes av en nærhet mellom fotografen og modellen. Hun «utsetter sine modeller for situasjoner hun skaper - som et iscenesatt tablå hvor f. eks. Clint Eastwood står bastet og bundet – i en støvsky i en westernfilmby. [...] og hun viser at også de suksessrike menneskene står hjelpeløse innfor de samme ting alle mennesker må slite med som følelsen av ufrihet, forlatthet og angst». 

Hun utdannet seg innen kunst ved San Francisco Art Institute. Fra 1970 til 1983 jobbet hun som fotograf for musikkmagasinet *[[Rolling Stone]]*; fra 1973 som sjefsfotograf. Flere av hennes fotografier av rockestjerner har blitt stående som symboler. Et eksempel er bildet av en naken John Lennon som ligger på en seng og holder rundt en påkledd Yoko Ono. Bildet ble tatt om morgenen den dagen Lennon ble skutt ned og drept, og det ble først publisert på forsiden av *Rolling Stone*. I 1975 var hun med som fotograf på en turne med rockegruppa Rolling Stones, og siden 1983 har hun jobbet som portrettfotograf for magasinet *[[Vanity Fair]]*. Leibovitz har jobbet med både magasiner, mote og reklame. 

Leibovitz har gitt ut flere bøker med fotografier: *Photographs*, *Photographs 1970-1990*, *American Olympians*, *Women*, *American Music* og *A Photographer's Life*. Hun har også stilt ut i flere kunstmuseer. Hennes livspartner fra 1988 var den seksten år eldre amerikanske forfatteren Susan Sontag frem til Sontag døde i 2004. Sontag og Leibovitz samarbeideet om boken *Women* (1999) som er en hyllest til amerikanske kvinner, og inneholder 250 portretter av både kjente og ukjente kvinner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Finn Kristensen

**Finn Kristensen** (født 24. juli&nbsp;1936 i Brevik, Telemark) er en norsk politiker (Ap). Han var industriminister i 1981 og fra 1986 til 1988 da departementet ble omorganisert og var næringsminister til 1989. Han var olje- og energiminister fra 1990 til 1992 til departementet ble slått sammen med Næringsdepartementet og var nærings- og energiminister til 1993. 

Han ble innvalgt på Stortinget for Telemark fra 1969 til 1985, og var vararepresentant fra 1965 til 1969.

Kristensen var direktør i Statoil 1989&ndash;1994 og drev deretter eget rådgivningsfirma mot næringslivet. Han ble utnevnt til æresmedlem i Arbeiderpartiet i 2019. 

Kristensen er bosatt i Kragerø. 
 
## Regjering
* 1. januar&nbsp;1993 &ndash; 7. oktober&nbsp;1993 statsråd i Nærings- og energidepartementet
* 3. november&nbsp;1990 &ndash; 1. januar&nbsp;1993 statsråd i Olje- og energidepartementet
* 1. januar&nbsp;1988 &ndash; 16. oktober&nbsp;1989 statsråd i Næringsdepartementet
* 9. mai&nbsp;1986 &ndash; 1. januar&nbsp;1988 statsråd i Industridepartementet
* 4. februar&nbsp;1981 &ndash; 14. oktober&nbsp;1981 statsråd i Industridepartementet

## Stortingskomiteer
* 1981 &ndash; 1985 nestformann i Energi- og industrikomiteen
* 1977 &ndash; 1981 formann i Industrikomiteen
* 1977 &ndash; 1981 medlem i Industrikomiteen
* 1973 &ndash; 1977 medlem i Industrikomiteen
* 1969 &ndash; 1973 medlem i Forsvarskomiteen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liv Andersen

**Liv Marie Andersen** (1919–1997) var en norsk politiker (Ap) fra Gjøvik. Hun ble innvalgt på Stortinget fra Oppland i 1969, og satt på Tinget i fire perioder fram til 1985.
Hun var vararepresentant i perioden 1965–1969. Hun var fylkesleder i Oppland Arbeiderparti 1967–1970. 

I det sivile liv var hun kontordame/stenograf fra 1935. Hun ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull i 1985.

* 9. oktober&nbsp;1973–30. september&nbsp;1977 Sekretær i Stortinget
* 11. oktober&nbsp;1977–30. september&nbsp;1981 Varapresident i Stortinget 
* 8. oktober&nbsp;1981–30. september&nbsp;1985 Visepresident i Lagtinget

* 1981–1985 varamedlem i Kontrollkomitéen
* 1981–1985 medlem i Forbruker- og administrasjonskomitéen
* 1981–1985 medlem i Valgkomitéen
* 1977–1981 medlem i Finanskomitéen
* 1977–1981 medlem i Valgkomitéen
* 1973–1977 medlem i Finanskomitéen
* 1973–1977 medlem i Kirke- og undervisningskomitéen
* 1973–1977 medlem i Valgkomitéen
* 1969–1973 medlem i Kirke- og undervisningskomitéen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sven T. Falck

**Sven Trygve Falck** (1943–2019) var en norsk industrimann og politiker (H). Han var stortingsrepresentant for Telemark 1981–1985.

Han vokste opp i Tønsberg som sønn av bokhandler og boktrykker Trygve Falck og hustru Inger Erikson. Carl Falcks bok- og papirhandel med trykkeri ble etablert av hans farfar i 1890. Faren satt også i Tønsberg bystyre.

Sven T. Falck tok examen artium i 1962 og eksamen som sivilingeniør ved kjemiavdelingen ved Norges tekniske høgskole i 1967. I studietiden var han redaktør i *[[Under Dusken]]* i vårsemesteret 1964. Etter studiene var han først utenlands som driftsingeniør og prosjektingeniør for Dow Chemical Company i Texas og Vest-Tyskland 1967–1971. Deretter bosatte han seg på Grenland og begynte å arbeide for Norsk Hydro. Han var miljøverningeniør, driftsingeniør på Rafnes og overingeniør på Herøya.

Falck var medlem av Porsgrunn bystyre 1977–1979, medlem av Telemark fylkesting og fylkesutvalg 1980–1983 og viseformann i fylkesskolestyret. Han var innvalgt på Stortinget fra Telemark 1981–1985, og satt i Stortingets energi- og industrikomité. Falck var Høyres listetopp i Telemark ved valget i 1981, men frabad seg renominasjon etter én periode.

I 1985 vente han tilbake til næringslivet som rådgivende ingeniør. Han var også direktør i Grenland industriutvikling 1990–1994, daglig leder ved Hydro Agri på Menstad 1994–1997 og teknisk gruppeleder i Hydro Agri Europe 1997–2001. Fra 2001 til han avgikk med pensjon, var han igjen rådgivende ingeniør. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jørgen Sønstebø

**Jørgen Sønstebø** (født 13. februar&nbsp;1922, død 29. juni 2013 i Bø, Telemark) var en norsk politiker (KrF). Han ble innvalgt på Stortinget fra Telemark i 1973, og satt på Stortinget til 1985. I det sivile liv var han lensmann. Han var sønn av tidligere ordfører i Bø Hans J. Sønstebø.

## Stortingskomitéer
* 1981 &ndash; 1985 medlem i Den forberedende fullmaktskomitéen
* 1981 &ndash; 1985 medlem i Kontrollkomitéen
* 1981 &ndash; 1985 nestformann i Justiskomitéen
* 1981 &ndash; 1985 medlem i Fullmaktskomitéen
* 1977 &ndash; 1981 medlem i Justiskomitéen
* 1977 &ndash; 1981 varamedlem i Valgkomitéen
* 1977 &ndash; 1981 medlem i Fullmaktskomitéen
* 1973 &ndash; 1977 medlem i Justiskomitéen
* 1973 &ndash; 1977 varamedlem i Valgkomitéen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Zano

**Zano** (eller **Tzazon**) (død 15. desember 533) var broren til den vandalske kongen Gelimer.

Da Godas, støttet av den østromerske keiser Justinian den store, erklærte øya Sardinia uavhengig fra Karthago sendte kong Gelimer sin bror Zano dit for å håndtere opprøret. Dette førte til at vandalenes forsvarsstyrke var sterkt redusert da den østromerske generalen Belisarius invaderte Afrika, sommeren 533.

Zano klarte å gjenvinne Sardinia, men samtidih miste Gelimer Afrika og Karthago. Da Zano hørte nyheten om tapet av hovedstaden dro han straks tilbake til Afrika for å hjelpe sin bror. Sammen gjorde de et forsøk på å samle vandalene for å kaste de romerske okkupantene på sjøen. Men slaget ved Tricameron skulle vise seg å bli skjebnesvangert for brødrene. Zano falt på slagmarken og de resterende vandalene enten flyktet eller overga seg.

## Navnet
Omtalen som «Zano» kommer fra Edward Gibbons verk «The Decline and Fall of the Roman Empire».

Navnet «Tzazon» blir nevnt i Procopius' krigshistorie.
Hermund Eian

**Hermund Løden Eian** (født 3. desember 1927 i Roan i Sør-Trøndelag, død 26. januar 1983) var en norsk gårdbruker og politiker (H). Han var stortingsrepresentant for Sør-Trøndelag fra 1969 til sin død i 1983.

Han vokste opp i en fiskerbondefamilie der «maten kom fra gården, og pengene fra havet» som sønn av Halvdan Eian og Lena Nilssen. Han giftet seg i 1950 med Benny Ivarna Wilmann. De fikk fire barn; en av deres døtre giftet seg med høyskolerektor Steinar Nebb. Eian gikk landbruksskole, Hærens sambandsskole og kurs i navigasjon og handel, og arbeidet på gård, drog til sjøs, og drev som handelsreisende i noen år. Han overtok som gårdbruker på Eian i 1959 og moderniserte driften med traktor, nydyrking og nye driftsbygninger. Eian var formann i Roan bondelag og styremedlem i Sør-Trøndelag bondelag.

Hermund Eian ble vervet til Høyre i 1959, og var formann i Roan Høyre, styremedlem Sør-Trøndelag Høyre og medlem av kommunal- og distriktspolitiske utvalg i Høyre i 1960- og 1970-årene. Han ble stortingsrepresentant i 1969 og satt sin første periode i Stortingets landbrukskomité, deretter i Stortingets sjøfarts- og fiskerikomité; fra 1973 til 1981 som nestformann, deretter som komitéformann. Han var også medlem av Roan kommunestyre og formannskap fra 1972 til 1975 og medlem av Høyres sentralstyre fra 1981 til sin død. Da Eian døde i 1983, rykket Harald Ellefsen opp til fast representant.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Harestuvatnet

**Harestuvatnet** er et vann ved Harestua sør i Lunner kommune i Akershus. Vannet ligger 234 moh. Det er ca. 4&nbsp;300&nbsp;m langt og 950&nbsp;m bredt. Det har en snittdybde på ca. 6 meter og er ca. 15 meter på det dypeste. Arealet er ca. 1,9&nbsp;km². Vannet har en bestand av abbor, lake, sik, gjedde og ørret samt kreps.

Harestuvatnet er en del av Nordmarka. 

I nordenden av vannet kommer Myllselva fra nordvest og Sveselva fra nord, og danner et fint elvedelta. Her er det mangfoldig vegetasjon, med blant annet stor forekomst av pors.

I 2024 ble det åpnet en tursti, universielt utformet og belyst, langs bredden av Harestuvatnet, fra Harestua senturm til badeplassen Bøhrentangen. I forbindelse med bygging av turstien ble det også opparbeidet ny sandstrand, grillplass og ballplass langs strekningen. 

Sommeren 2012 ble det gjennomført en overvåkningsundersøkelse av Harestuvannet, i forbindelse med etablering av nytt renseanlegg for Harestua og Grua. Renseanlegget har utslipp på 9 meters dyp i vannet. Målingene viste at vannet fortsatt er i god til meget god økologisk tilstand. Bakteriemengden er innenfor kravet til badevann, og mengden næringssalter ligger godt innenfor resipientkapasiteten. Dessuten er oksygensituasjonen under vinterisen god.

På vinterstid brøytes det flere kilometer med skøytebane og gangvei på isen. Arbeidet utføres på dugnad av stiftelsen *Harestua skøyteglede*. 

Harestuvatnet renner inn i Strykenvatnet ved Stryken i sør og videre inn i tjernet Strekan og derfra ut i Hakadalselva. 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Bård Jørgen Elden

**Bård Jørgen Elden** (født 1968) er en norsk tidligere kombinertløper som representerte Namdalseid IL.

I VM 1989 var han med på laget som vant gull i lagkonkurransen. Elden deltok i vinter-OL for Norge i 1992 i Albertville med 19.-plass i den individuelle konkurransen. Han hadde sin styrke i langrennsløypa og hadde svært ofte beste langrennstid. Etter at den aktive karrieren var slutt, ble han hopptrener (fra 1998) og sportssjef (2003–2006) for det amerikanske kombinertlandslaget. Han trente blant annet Johnny Spillane til VM-tittel i 2003. Våren 2006 overtok han som sportssjef for den norske kombinertlandslaget, og hadde stillinga til 2008. Fra 2009 til 2012 var han trener for Østerrikes kombinertlandslag. Tilsammen i trenerkarrieren var Elden med på 9 medaljer - hvorav 4 gull i VM og OL.

Han er bror av tidligere kombinert- og langrennsløper Trond Einar Elden og tremenning av faren til langrennsløperne Marte Elden og Mari Elden.

Elden ble rangert som nummer 308 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa *Nidaros* sin kåring i 2022.

## Verdenscupseire

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Gunvor Schnitler

**Gunvor Margaret Schnitler** (født 1930) er en norsk tidligere politiker (H) og lærer fra Trondheim. Hun var stortingsrepresentant for Sør-Trøndelag fra 1977 til 1985.

## Liv og virke
Hun ble født på slektsgården Moan i Leksvik, men vokste opp på Lilleby i Trondheim. Foreldrene var lagerarbeider og kranfører Ingvald Moe fra Trondheim og husmor Martha Lucie Moan fra Leksvik. Moren var søster av motstandsmennene Jon, Kristoffer og Johan Moan.

Hun tok artium i 1949. Hun arbeidet i noen år som lærervikar og kontorassistent.

Hun giftet seg i 1951 med daværende murerlærling, senere murmester Johan Schnitler (1926–1996) fra Trondheim, som også var formann i Trøndelag Unge Høyre. De fikk to barn.

Gunvor Schnitler var styremedlem i Trondheim Unge Høyre fra 1951 til 1953.

Hun tok eksamen ved Trondheim lærerhøgskole i 1966 og senere videreutdannelse i sosialpedagogikk. Etter endt utdannelse var hun lærer i Trondheim og øvingslærer ved lærerhøgskolen.

Gunvor Schnitler ble valgt inn i Trondheim bystyre ved «kvinnekuppet» under kommunevalget i 1971, da nesten hele Høyres bystyregruppe ble skiftet ut etter organisert kumulasjon. Schnitler ble leder for Høyres representanter i skolestyret. Ved det neste kommunevalget ble Schnitler forhåndskumulert, og etter valget ble hun medlem av formannskapet. Hun var også viseformann i Trondheim Høyre.

Hun var innvalgt på Stortinget fra Sør-Trøndelag fra 1977 til 1985. Hun satt de første årene i Stortingets forsvarskomité, og i 1982 ble hun sekretær i Stortingets sosialkomité. Hun satt også i Stortingets kontrollkomité.

Etter tiden på Stortinget gikk hun tilbake til skoleverket. Hun var konsulent for skolesjefen, spesialpedagog ved skoleavdelingen ved en av de psykiatriske institusjonene i Trondheim, og til sist spesialpedagog ved Heimdal videregående skole. Hun gikk av med pensjon i 1997.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Torstein Tynning

**Torstein Tynning** (født 4. juni 1932 på Eidanger i Telemark, død 18. november 2000 samme sted) var en norsk gårdbruker og politiker (H). Han var formann i Unge Høyre 1963–1965 og stortingsrepresentant for Telemark 1965–1985.

Han var sønn av gårdbruker og gartner Lasse Tynning og lærerinne Aashild Haugland, begge fra Brekke i Sogn. Han vokste opp med to søsken på gården Søndre Valler som foreldrene hadde kjøpt i 1929 på Eidanger. Der drev faren også planteskole. Faren satt også i Eidanger kommunestyre for Bondepartiet.

Torstein Tynning gikk Telemark landbruksskole, og drev deretter Søndre Valler sammen med sin bror.

Tynning var formann i Telemark Unge Høyre 1956–1958 og medlem av Unge Høyres sentralstyre 1958–1965, herav 2. viseformann 1961–1963 og formann 1963–1965. Han var medlem av Eidanger kommunestyre fra 1960 og frem til kommunesammenslåingen i 1964, deretter medlem av Porsgrunn bystyre og formannskap frem til 1971.

Fra 1965 var han stortingsrepresentant, i en uvanlig ung alder på den tiden, og satt to perioder i Stortingets landbrukskomité og tre perioder i Stortingets kommunal- og miljøvernkomité, og i sin siste periode også i Stortingets utenriks- og konstitusjonskomité. I kommunalkomiteen kom han til å arbeide mye med boligpolitikken, som ble et sentralt felt for Willoch-regjeringen. Tynning ble også medlem av Høyres sentralstyre, formann i Høyres programkomité og styremedlem i Europabevegelsen i Norge i 1960- og 1970-årene. I 1985 søkte han ikke renominasjon til Stortinget.

Torstein Tynning var gift med Solveig Prøis fra Porsgrunn. De fikk tre døtre, deriblant journalist Signe Tynning. Torstein Tynning ble således morfar til Signes sønn, stortingsrepresentant Christian Tynning Bjørnø.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Hans Petter Laberg

**Hans Petter Laberg** (født 14. juli 1966 i Nittedal) er en norsk ungdomsbokforfatter og bibliotekar. Laberg er oppvokst i Nittedal, og arbeider som bibliotekar i Gjerdrum.

Han har tidligere slått trommer i bl. a SuperUnknown, The Saurus og Klamsnabel, og slår nå trommer i Versting.

I boka "Bambusskudd i mørket" (2011) av Bjørn Ingvaldsen dukker det opp en skurk, iført Mikke Mus-maske, ved navn Hans Petter Laberg.

## Bøker
* *Biter av en historie* &ndash; ungdomsroman (1996)
* *Stemmen* &ndash; ungdomsroman (1998)
* *Mannen på bakken* &ndash; ungdomsroman (1999)
* *Fordi det er sånn* &ndash; ungdomsroman (2001)
* *Katrine har noe hun gjerne vil ha sagt* &ndash; ungdomsroman (2002)
* *Den store mannen* &ndash; barnebok (2004)
* *Holde hardt og aldri slippe* &ndash; ungdomsroman (2005)
* *HoneyBunny* &ndash; ungdomsroman (2008)
* *Etter festen* &ndash; ungdomsroman (2010)
* *Øynene på veien, hendene på rattet* - ungdomsroman (2013)
* *Ingenting blir som før* &ndash; ungdomsroman (2017)

### Tekster på andre språk
* *Mannen med vita skor* (i *Bonniers Litterära Magasin*, Nr. 4, 1997, oversatt av Ola Larsmo)
* *Der Mann mit den weißen Schuhen* (i *Muschelhaufen. Jahresschrift für Literatur und Grafik*, Nr. 39/40, Viersen 2000, oversatt av Moritz Schramm)
### Tekster i antologier
* *Gode, gamle skauen* (*I drømmen kan allting skje**, Cappelen forlag, 2000)*
* *Det perfekte stedet* (*Det er bare å lukke øya**, Cappelen forlag, 2006*)
**Veggpryd (Mot, Cappelen Damm, 2011)*
**Ikke gjør det (Samtidsdramatikk 2013**, Transit forlag, 2013)*
**Aldri her (Mine drømme har en anden virkelighed : Charlotte Inuk og hendes forfatterskab**, Syddansk Universitetsforlag, 2015)*
**Jeg som synger (Volum, Cappelen Damm, 2015)*
**En lykkelig slutt* og *Fokus på kjernevirksomheten (Samtidsdramatikk 2017**, Transit forlag, 2018)*
## Priser
* 1. pris i Cappelens konkurranse om beste kjærlighetsroman for ungdom i 1996 med *Biter av en historie*
* Nominert til Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris 2018 for *Ingenting blir som før*

## Referanser


## Kilder
*Presentasjon av Hans Petter Laberg i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker
*
Trond-Arne Bredesen

**Trond-Arne Bredesen** (født 4. februar 1967 på Gran, Oppland) er en norsk tidligere kombinertløper som representerte Gran IL på Hadeland.

Under VM 1987 vant han sølv på normaldistansen. Dette var opprinnelig en bronsemedalje, men sølvvinneren, amerikanske Kerry Lynch, ble disket på grunn av doping. I VM 1989 var han med på laget som tok gull i lagkonkurransen, og han tok  bronse på normaldistansen. Bredesen har fire verdenscupseire og vant verdenscupen sammenlagt i 1989.

## Verdenscupseire

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cappelen

**J.W. Cappelens Forlag**, oftest bare kalt **Cappelen**, var et norsk forlag fra 1829 til 2007. Det ble grunnlagt av Jørgen Wright Cappelen og var et av Norges eldste forlag. Per 2007 bestod forlaget av flere virksomhetsområder, deriblant Cappelen Undervisning, Cappelen Litteratur, Cappelens Bokklubber, Map Solutions AS og Sentraldistribusjon ANS. Ifølge forlagets egne opplysninger utgav det omkring tusen titler årlig, hvorav 600&ndash;700 er lærebøker, resten skjønn- og faglitteratur av annen art.

I 2007 slo Cappelen seg sammen med N.W. Damm & Søn og dannet det nye forlaget Cappelen Damm AS. Det ledes av Tom Harald Jenssen, som tidligere var administrerende direktør i Damm forlag. Fusjonen ble formelt gjennomført 1. november 2007. Forlagene ble samlokalisert i løpet av 2009. 

## Historie

Cappelen forlag ble stiftet i 1829 av Jørgen Wright Cappelen. Det var eid av privatpersoner frem til 1987, da forlaget ble overtatt av Bonnier Books AB. Navnet Cappelen kommer trolig fra det lille stedet Cappeln og ble tatt som slektsnavn av grunnleggerens familie (slekten Cappelen).

### Administrerende direktører
Administrerende direktører etter annen verdenskrig:
*1947&ndash;1973 Henrik Groth (prokurist siden 1936)
*1973&ndash;1988 Sigmund Strømme (forlagsredaktør siden 1955) og Jan Wiese
*1988&ndash;2007 Sindre Guldvog

## Se også
* Cappelenprisen
* Cappelen (slekt)

## Eksterne lenker
*
Johan Syrstad

**Johan Syrstad** (1924–2019) var en norsk politiker (Sp). Han ble innvalgt på Stortinget fra Sør-Trøndelag i 1977

Han var vararepresentant i periodene 1961–1965, 1965–1969, 1969–1973 og 1973–1977, og møtte fast 1968–1971 mens Per Borten var statsminister og 1972–1973 mens Einar Moxnes var landbruksminister.

Syrstad fikk i 2003 Meldal kommunes kulturpris, og i 2010 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv.

* 1981–1985 medlem i Den forberedende fullmaktskomitéen
* 1981–1985 nestformann i Landbrukskomitéen
* 1981–1985 medlem i Kontrollkomitéen
* 1981–1985 medlem i Fullmaktskomitéen
* 1977–1981 medlem i Den forberedende fullmaktskomitéen
* 1977–1981 medlem i Kirke- og undervisningskomitéen
* 1969–1973 varamedlem i Valgkomitéen
* 1969–1973 medlem i Justiskomitéen
* 1969–1973 medlem i Justiskomitéen
* 1969–1973 varamedlem i Valgkomitéen
* 1965–1969 medlem i Justiskomitéen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Takanori Kono

**Takanori Kono** (født 7. mars 1969) er en tidligere japansk kombinertløper.

To ganger var han med på vinne olympisk gull i lagkonkurransen i kombinert, under OL 1992 i Albertville og OL 1994 på Lillehammer.

Han har én enkeltseier i verdenscupen, fra Oslo i 1993. I tillegg tok han åtte andreplasser og tre tredjeplasser i løpet av karrieren. De beste sammenlagtplasseringene er en tredjeplass fra sesongen 1992/93 og en andreplass sesongen 1993/94.

Han la opp i 1995.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Jens P. Flå

**Jens Pedersen Flå** (født 13. februar 1923 i Rennebu, død 31. januar 2002 samme sted) var en norsk gårdbruker og politiker (KrF). 

Han var utdannet ved Tomb jordbruksskole og ble i 1952 gårdbruker på Såggåstad i Rennebu. I 1968 tok han over slektsgården Flå (Bortstuggu) etter sin avdøde bror. Han ble for første gang valgt inn i kommunestyret i Rennebu i 1948, og var ordfører i periodene 1959–1965 og 1967–1973. Han var dessuten medlem av fylkesutvalget, fylkeslandbruksstyret, fylkesskogrådet og fylkeslønnsutvalget i Sør-Trøndelag. Flå var formann i Rennebu KrF 1948–1951 og varaformann i Sør-Trøndelag KrF 1970–1971.

Han var stortingsrepresentant fra Sør-Trøndelag i tre perioder, og satt på Stortinget fra 1973 til 1985. Han var vararepresentant i perioden 1969–1973. Flå var en markert EF-motstander, og fikk fast plass på Stortinget etter at Sør-Trøndelag KrF kastet sin sittende stortingsrepresentant, ja-mannen Kristoffer Rein, i en dramatisk nominasjonsprosess i 1973. På Stortinget satt Flå i Finanskomiteen, Valgkomiteen og Kommunal- og miljøvernkomiteen.

Flå var sterkt engasjert innenfor kirke og misjon, og var formann i både Rennebu menighetsråd og Rennebu indremisjonsforening. Han var medredaktør av bøkene *Ein såmann gjekk ut* og *Misjonshistorie for Rennebu for dei siste 150 år*, og var også medarbeider i Rennebu Radio.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Karen Sogn

**Karen Sogn** (født 28. april&nbsp;1931 i Oslo, død 21. oktober 2013 i Lardal, Vestfold) var en norsk politiker (H). Hun representerte Vestfold på Stortinget fra 1977 til 1985.

## Liv og virke
Karen Sogn var datter av sagbrukssjef og disponent Hans Thaugland (1896-1972) og husmor Bertha Østby (1891-1972). Hun arbeidet etter examen artium og sekretærkurs i en familiebedrift, før hun flyttet til Lardal i begynnelsen av 1960-årene. Hun var gift med bonde Gunnar Sogn og arbeidet i mange år som bondekvinne på deres gårdsbruk i Lardal.

Sogn var varaordfører i Lardal i perioden 1975&ndash;1977 og var innvalgt i Lardals kommunestyre i tre perioder (fra 1967 til 1979). Hun var vararepresentant for Høyre på Stortinget i perioden 1973&ndash;1977, og deretter fast representant til 1985.

Etter tiden på Stortingen var hun blant annet nestleder i Voksenopplæringsrådet, styremedlem i Norges landsbruksvitenskapelige forskningsråd og Fylkeslandbruksstyret i Vestfold, og var menighetstsrådsleder i Svarstad og leder for Kirkelig fellesråd i Lardal.
 
## Stortingskomitéer
* 1981 &ndash; 1985 medlem i Landbrukskomitéen
* 1981 &ndash; 1985 medlem i Kirke- og undervisningskomitéen
* 1981 &ndash; 1985 varamedlem i Valgkomitéen
* 1977 &ndash; 1981 medlem i Kirke- og undervisningskomitéen

## Delegasjoner
* 1983 &ndash; 1985 Vararepresentant i FNs Generalforsamling
* 1981 &ndash; 1985 Medlem i Stortingets delegasjon til Europarådets parlamentariske forsamling

## Andre offentlige verv
* Medlem, Ungdoms-  og idrettsnemnda, Lardal (1967&ndash;1979)
* Varaformann, Kulturstyret, Lardal (1975&ndash;1977)
* Medlem, Menighetsrådet, Lardal (1975&ndash;1977) (formannskapets representant)
* Medlem, Forliksrådet, Lardal (1976&ndash;1979)
* Medlem, Utvalg til å vurdere problemer med skolens innhold (1979&ndash;1982)
* Medlem, Styret for Norsk voksenpedagogisk institutt (1984&ndash;1991)
* Nestleder, Voksenopplæringsrådet (1985&ndash;1991)
* Medlem, Styret for Norges landbruksvitenskapelige forskningsråd (1986&ndash;1992)
* Varamedlem, Rådet for Distriktenes utbyggingsfond (1986&ndash;1991)
* Leder, Hovedutvalget for kultur, Lardal (1987&ndash;1991)
* Nestleder, Fylkeslandbruksstyret i Vestfold (1991&ndash;1995)
* Leder, Svarstad menighetsråd (1993&ndash;2005)
* Leder, Kirkelig Fellesråd, Lardal (1997&ndash;2005)

## Tillitsverv i partier
* Medlem, Styret for Lardal Høyre (1967&ndash;1991)
* Medlem, Styret for Vestfold Høyre (1974&ndash;1985)
* Formann, Vestfold Høyrekvinner (1974&ndash;1977)
* Medlem, Vestfold Høyres politiske utvalg (1974&ndash;1985)
* Gruppefører, Høyres kommunestyregruppe i Lardal (1975&ndash;1977)

## Tillitsverv i organisasjoner
* Medlem,  Styret i Svarstad bondekvinnelag (1965&ndash;1973)
* Medlem,  Styret i Vestfold husflidslag (1972&ndash;1976)

## Andre administrative verv
* Medlem, Styret for Sparebanken NOR, region Vestfold (1986&ndash;1998)
* Medlem, Representantskapet for Samuel Montagu A/S (1990&ndash;1992)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alf Martin Bjørnø

**Alf Martin Bjørnø** (født 10. november&nbsp;1923 i Brunlanes, Vestfold, død 2. august&nbsp;1991) var en norsk politiker (Ap). Han ble innvalgt på Stortinget fra Vestfold i 1973.

## Stortingskomitéer
* 1981 &ndash; 1985 sekretær i Sjøfarts- og fiskerikomitéen
* 1981 &ndash; 1985 medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1977 &ndash; 1981 medlem i Sjøfarts- og fiskerikomitéen
* 1977 &ndash; 1981 varamedlem i Valgkomitéen
* 1973 &ndash; 1977 medlem i Landbrukskomitéen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ingvar Bakken

**Ingvar Henry Bakken** (1920&ndash;1982) var en norsk politiker (Ap) fra Øymark/Marker i Østfold. Han var stortingsrepresentant fra 1958 fram til sin død.

Bakken var skogsarbeider av yrke, og ble en av Norges yngste ordførere da han overtok vervet i Øymark kommune i 1947. Han var Øymarks ordfører fram til kommunen ble del av den nye storkommunen Marker i 1964, og Bakken ble etter sammenslåingen ordfører i den nye kommunen.

Bakken ble først varamann til Stortinget i 1955, og fast representant fra 1958. Han var i mange år formann i landbrukskomiteen, og satt også i Arbeiderpartiets sentralstyre og i stortingsgruppas styre. Ved sin død i 1982 var han den sittende stortingsrepresentanten med lengst ansiennitet.

* 6. oktober&nbsp;1961&ndash;30. september&nbsp;1965 Varasekretær i Lagtinget

* 1981&ndash;1985 formann i Kontrollkomitéen
* 1981&ndash;1985 medlem i Justiskomitéen
* 1981&ndash;1985 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1981&ndash;1985 medlem i Valgkomitéen
* 1981&ndash;1985 medlem i Fullmaktskomitéen
* 1977&ndash;1981 formann i Den forberedende fullmaktskomitéen
* 1977&ndash;1981 formann i Landbrukskomitéen
* 1977&ndash;1981 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1977&ndash;1981 medlem i Valgkomitéen
* 1977&ndash;1981 formann i Fullmaktskomitéen
* 1973&ndash;1977 formann i Den forberedende fullmaktskomitéen
* 1973&ndash;1977 sekretær i Landbrukskomitéen
* 1973&ndash;1977 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1973&ndash;1977 medlem i Valgkomitéen
* 1973&ndash;1977 formann i Fullmaktskomitéen
* 1969&ndash;1973 varamedlem i Den forberedende fullmaktskomitéen
* 1969&ndash;1973 nestformann i Landbrukskomitéen
* 1969&ndash;1973 medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1969&ndash;1973 sekretær i Landbrukskomitéen
* 1969&ndash;1973 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1969&ndash;1973 medlem i Valgkomitéen
* 1965&ndash;1969 medlem i Samferdselskomitéen
* 1961&ndash;1965 medlem i Kommunalkomitéen
* 1958&ndash;1961 medlem i Skog-, vassdrags- og industrikomitéen

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Stryken

**Stryken** er en gard og ei grend ved sørenden av Harestuvatnet i Lunner kommune i Akershus fylke. Tettstedet ligger ved riksvei 4 og er et stoppested på Gjøvikbanen. Det er utgangspunkt for turer i Nordmarka og Romeriksåsene både om sommeren og vinteren.

Det var harde kamper ved Stryken gård under det tyske felttoget i april 1940.

## Referanser