open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oddvar Hansen

**Oddvar Ingolf Hansen** (født 11. april 1921, død 31. mars 2011) var en norsk fotballspiller (back) og trener.

Hansen spilte for SK Brann, og fikk til sammen 238 kamper i perioden 1940–56. Han var tapende finalist i norgesmesterskapet i 1950. Han debuterte for landslaget i 1948, og fikk til sammen 19 A-landskamper mellom 1948 og 1954, blant annet under OL i 1952.

Som trener overtok han etter briten George Ainsley i 1955.  Han fikk tre perioder:  1955–57, 1960–63 og 1965–68.  Det var i den lange perioden 1960–63 at Hansen trente Brann til gull i Hovedserien 1961–62 og 1. divisjon fotball for herrer 1963.  Selv var han, for samme klubb, norgesmester i bordtennis for single menn (1947).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Oddvar Hansen på Eu-Football.info
*  Oddvar Hansen på worldfootball.net
Club sandwich

En **club sandwich**, også kalt **clubhouse sandwich**, er en sandwich med to lag pålegg mellom tre brødskiver. De skjæres vanligvis ut i trekanter, som halvdeler eller fjerdedeler av skivene, og holdes sammen med hjelp av en pinne. Pommes frites, chips, coleslaw eller potetsalat kan plasseres på eller ved siden av sandwichen. Ingredienser for en tradisjonell club sandwich er kylling, bacon, salat, og tomater. Ost og/eller majones er vanlige tillegg til disse. Sandwichen blir oftest servert på ristet brød, men uristet brød kan også anvendes, avhengig av hva kunden og restauranten foretrekker. Bacon erstattes iblant med skinke. En bit sylteagurk og/eller garnityr som persille forekommer ofte.

## Eksterne lenker
*
Liste over Færøyenes visestatsministre

**Visestatsministeren** (færøysk: *varaløgmaðurin*) er statsministerens faste stedfortreder i Færøyenes regjering.

## Referanser


## Se også
*Liste over Færøyenes statsministre
*Liste over Færøyenes lagmenn, historiske lagmenn i perioden 1000–1816
Sentrum–høyre

**Sentrum–høyre** betegner bevegelser som ligger mellom det som tradisjonelt regnes som sentrum og høyresiden i politikken. Sentrum–høyre brukes også som et begrep når det er snakk om et kompromiss eller samarbeid mellom partier eller organisasjoner i sentrum og høyre.

## Norge
I Norge ligger Høyre, deler av Venstre og Kristelig Folkeparti nært sentrum–høyre.

## Politisk ståsted og ideologi
Fordi sentrum–høyre alltid vil variere med hvilke parter som deltar, vil også politikkens innhold variere. Sentrum–høyre fører som regel en politikk som verner om den private eiendomsretten og  en økonomisk modell etter markedsøkonomien der staten tar en mindre aktiv del i næringslivet. Sentrum–høyre skiller seg fra den mer ytterliggående høyresiden ved at den likevel vil verne om noen offentlige velferdsløsninger og regulere markedet til en viss grad, spesielt gjelder dette grunnleggende velferdstjenester og at det skal eksistere et offentlig tilbud av disse. Sentrum–høyre-partier er noen ganger verdikonservative og mot ekstrem sekularisering og andre store forandringer av samfunnet. Ideologiske retninger som ligger sentrum–høyre nært er sosialliberalismen, kristendemokrati og liberalkonservatismen.

## Se også
* Sentrum–venstre
* Høyresiden
* Sentrum
* Markedsøkonomi
* Liberalisme
* Konservatisme

## Referanser
Narewka

**Narewka** er en by i nordøstre Polen i Podlasie voivodskap, nær grensa til Belarus. 


Memorial_Danuta_Siedzik_Narewka.JPG|Memorial for Danuta Siedzikówna


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Universitetet i Bamako

**Universitetet i Bamako** var et offentlig universitet i Bamako, hovedstaden i Mali. Så lenge landet bare hadde ett offentlig universitet ble det også kalt Universitetet i Mali. 

Universitetet ble etablert ved Lov 93-060 i september 1993, men åpnet først i november 1996, og først i 2000 kom den første campus på plass. Det bestod av ni campuser i byen. Professor Ginette B. Siby var *recteur*. rektor på universitetet. I 2000 var det 19714 studenter og 538 lærere. Det tallet var steget til 60&nbsp;000 studenter og over 600 lærere i 2007.

## Fra ett til fire universiteter
I 2011 besluttet myndighetene i Mali at landet skulle ha fire sideordnede universiteter, kalt med en samlebetegnelse «Universités de Bamako». Per 2017 er dette Malis statsdrevne universiteter:
* Université de Bamako
* Université des sciences juridiques et politiques de Bamako (USJPB)
* Université des sciences sociales et de gestion de Bamako (USGB)
* Université des sciences, des techniques et des technologies de Bamako (USTTB)

## Historikk
I 2007 hadde Malis første universitet fem fakulteter og to institutter:
*Realfag – *Faculté des Sciences et Techniques*, forkortet FAST
*Medisin (*Faculté de Medecine, de Pharmacie et d’Odento-Stamologie* forkortet FMPOS)
*Humanistisk (*Faculté des Lettres, Langues, Arts et Sciences Humaines* forkortet FLASH)
*Juridisk og politisk (*Faculté des Sciences Juridiques et Politiques* FSJP)
*Økonomi (*Faculté des Sciences Economiques et de Gestion* forkortet FSEG)
*Institutt for ledelse (*Institut Universitaire de Management* forkortet IUG)
*Institutt for anvendt forskning (*Institut Supérieur de Formation et de Recherche Appliqué* forkortet ISFRA)

## Samarbeid
Malis første statsdrevne universitet utviklet et pedagogisk nettverk med universiteter i andre land, særlig de som holder til i frankofone land. Et eksempel er samarbeidsprosjektet med Universitetet i Paris VIII om Open University på fem kontinenter i 2005.

## Nettadresse
Universitetet i Bamako hadde domenenavnet *um.edu.ml*

## Andre universiteter i Mali
Siden 2000 har den katolske kirke drevet et pan-afrikansk universitet kalt *l’Université catholique de l’Afrique de l’ouest (UCAO)*, som har syv undervisningssteder i Vest-Afrika. Et av landene der det katolske universitetet har campus er Mali. De øvrige er Elfenbenskysten, Niger, Senegal, Togo.

## Referanser


## Eksterne lenker
* geekcorps universite de bamako initiatives plan, 2005.
* Fransk dokument om strukturen innen høyere utdanning i Mali (Forum Curie).
* TOKTEN (Transfer of Knowledge Through Expatriate Nationals): Historien til Universitetet i Bamako/Mali.

* Universitetets hjemmeside
* ''Regards Croises: France-Mali''. En årlig akademisk konferanse i Bamako, arrangert med støtte av fakultetene på Université de Bamako siden 2002.
* l'Université ouverte des 5 Continents à Tombouctou.
* Recherches Africaines. Online versjon av den akademiske journalen til *Faculté des sciences et techniques*, Université de Bamako.
* Ministry of Education: Mali
Linus i Svingen

***Linus i Svingen*** er en norsk barneserie på seks episoder som fikk premiere på NRK1 i 2004. Serien var skrevet av Kjetil Indregard, og Odd Nordstoga sto for musikken. Den gikk opprinnelig på lørdager på NRK Barne-TV. 

Serien ble meget populær, og NRK ble så fornøyd at de bestemte seg for å lage en julekalender på 24 episoder med de samme figurene. Denne kalenderen fikk tittelen *[[Jul i Svingen]],* og ble også en stor suksess da den kom i 2006. 

*Linus i Svingen* ble i snitt sett av  barn i alderen fra tre til elleve år, i tillegg til  personer over tolv år.

## Rolleliste

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lanugo

**Lanugo** er korte, bløte ullhår som hos mennesker dekker store deler av kroppen fra 5. til 8.-9. fostermåned. Denne fosterpelsen forsvinner like før fødselen. Fosterpels hos mennesker kan kun forklares med evolusjon som en levning fra et hårete, felles opphav vi deler med resten av apefamilien. Hos sjimpanser vokser lanugo til voksenpels etter fødselen. Hårene dannes ved at celler i epidermis vokser ned i den underliggende dermis. Epidermisnedveksten omdannes til hårsekker hvor lanugohår vokser ut fra. For tidlig fødte barn har lanugohår ved fødselen.

## Referanser
Ragnar Kårhus

**Ragnar Kårhus** (født 31. juli 1963) er en norsk næringslivsleder. Han var leder for Group Industrial-program i Telenor-konsernet, da han 1. august 2014 tok over som SVP & CEO for Telenor Broadcast Holding & CEO for Canal Digital AS. Fra 2019 er han finansdirektør i Schibsted. 

Selskapet har en samlet omsetning på ca 6 milliarder kroner, med virksomhet i Norden, England og Belgia. 

Fra november 2007 til september 2011  var Kårhus administrerende direktør i Telenor Norge. Telenor Norge er Telenor-konsernets største datterselskap med en totalomsetning på ca
26 milliarder kroner.

Kårhus har jobbet i Telenor-konsernet siden 2000, frem til 2007 som økonomidirektør i ulike forretningsområder i Norge og Norden. Fra 2006 var Kårhus også nestleder for Telenors nordiske forretningsområde. 

Før han kom til Telenor var han blant annet økonomidirektør ved Oslo universitetssykehus, konsernregnskapssjef og assisterende økonomidirektør i Elkem AS og finans- og senere administrerende direktør for Waterfront Shipping AS. 

Siden 2008 har Kårhus vært styremedlem og siden 2013 styreleder i Abelia, NHOs forening for kunnskaps- og teknologibedrifter.

Ragnar Kårhus er utdannet siviløkonom fra Handelshøyskolen BI, og har høyere revisoreksamen fra Norges Handelshøyskole.

## Referanser
Jhelum (elv)

**Jhelum** (hindi: झेलम, kasjmiri: Vyeth, punjabi: ਜੇਹਲਮ, urdu: دریاۓ جہلم) er en elv i Pakistan og India. Elven er den største og vestligste blant de fem elvene som er å finne i Punjab. Det er en av de fem elvene som har gitt Punjab dets navn. Den er ca. 774&nbsp;km lang og renner gjennom Jhelum-distriktet i Pakistan. Jhelum er en sideelv til Chenab. I Rigvedaen er elven kjent som *Vitastā* og grekerne fra antikken kalte den *Hydaspes*.

## Beskrivelse
Jhelum dannes fra en kilde på Verinag, lokalisert helt nederst i Pir Panjal-fjellkjeden som strekker seg i den sørøstre delen av Kashmir. Pir Panjal-fjellkjeden er en del av Himalaya. Elven renner gjennom Kashmirdalen, forbi Srinagar Srinagar og Wular-innsjøen før den går over til Pakistan fra den indisk-kontrollerte Kashmir gjennom en dyp og smal fjellkløft. Kishenganga Neelum-elven, som er den største sideelven til Jhelum, løper sammen med Jhelum ved Muzaffarabad. Det samme gjør den nest største sideelven, Kunhar. Kunhar forbinder pakistansk-kontrollerte Kashmir med resten av Pakistan ved hjelp av Kohalabroen øst for Bakote-sirkelen. Denne elven løper deretter sammen med Poonch-elven, og renner til slutt ut i reservoaret til Mangla-demningen i Mirpur-distriktet. Jhelum går inn i Punjab fra Jhelum-distriktet. Videre renner elven gjennom den flatstrakte, pakistanske Punjab, og deler regionen lokalt i to. Elven munner ut i Chenab ved Trimmu, som ligger i Jhang-distriktet. Chenab løper sammen med Sutlej og danner Panjnad-elven, som til slutt løper sammen med Indus ved Mithankot.

## Utbygging
En rekke konstruksjoner har blitt bygd i løpet av de siste 100 årene, blant annet for å kontrollere vannmengden og strømmen i elven. Dette har skjedd og skjer gjennom det såkalte Indus Basin-prosjektet, som er et samarbeidsprosjekt mellom India og Pakistan. Mangla-demningen ble gjort ferdig i 1967, og er blant verdens største demninger. I tillegg har det blitt bygget en del demninger i elven, blant annet for å gjøre elven dypere og for å skille ferskvann fra saltvann. Rasul-demningen og Trimmu-demningen, bygget henholdsvis i 1967 og 1939, er to eksempler på slike demninger. Gjennom Rasul-demningen strømmer det 24,000 m³ vann per sekund. Trimmu-demningen har en strøm på 18,000 m³ per sekund. Sistnevnte demning tar også imot vann fra Chenab.

I tillegg til Indus Basin-prosjektet, har det også blitt bygd noen uavhengige kanaler fra og/eller til Jhelum. Øvre Jhelumkanal går fra Mangla til Chenab-elven. Rasul-Qadirabadkanalen går fra Rasul-demningen til Chenab. Chashma-Jhelumkanalen går fra Chashma-demningen i Indus til Jhelum-elven nedenfor Rasul-demningen. Elven nyttes først og fremst til irrigasjonsformål og kraftproduksjon.

Vannet fra Jhelum er allokert til Pakistan under betingelsene av Indus vannavtale fra 1960 India arbeider med et vannkraftprosjekt på en sideelv fra Jhelum for å etablere førstebruksrett på elvevannet over Pakistan i henhold til nevnte vannavtale.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Pictures of the Hydaspes , Livius.org
* Veth Jhelum Vitasta
Child in Time

«**Child in Time**» er en sang av det engelske hard rock-bandet Deep Purple. Sangen ble innspilt i 1969 og ble utgitt på bandets album *[[Deep Purple in Rock]]* i juni 1970. Sangen er skrevet av Ian Gillan, Ritchie Blackmore, Roger Glover, Jon Lord og Ian Paice og varer i 10 minutter og 18 sekunder.

Sangens tekst er inspirert av den kalde krigen.

Tidsskriftet *[[Rolling Stone]]* rangerte i 2012 Ian Gillans vokal på låten blant de beste i prestasjonene i rockens historie.

## Historien bak
Sangen ble skrevet av bandet i 1969, og de innrømmer at sangen er kraftig inspirert av bandet It's a Beautiful Day sin sang «Bombay Calling». Riffet ble på den sangen spilt på fiolin og i et hurtigere tempo.

Gitarist Ritchie Blackmore benytter en Gibson ES-335 på denne sangen, i motsetning til Fender Stratocaster som senere ble Blackmores favorittgitar og varemerke. Et forslag om hva sangen handler om er fra et notat på originalcoveret til albumet *Deep Purple in Rock*: «Child in Time ... *The story of a loser -- it could be you*» (norsk: «*Historien om en taper -- kanskje er det deg*»)

## Struktur
«Child in Time» er som komposisjon, enkelt oppbygd med et tema/riff på tre akkorder spilt på hammondorgel. Sangen starter forsiktig og bygger seg opp med første verset som fører inn i et «refreng» som består av temaet/riffet der vokalist Ian Gillan synger riffet tre ganger med påfølgende modulering slik at den siste repetisjonen blir sunget i meget høyt stemmeleie, lik et primalskrik. En to minutter lang gitarsolo sammen med orgelet bygger opp til et crescendo. Brått er sangen tilbake til starten, og syklusen repeteres. 

## Konsertfremføringer
«Child in Time» ble spilt på nærmest samtlige av Deep Purples konserter i perioden fra utgivelsen i 1970 frem til Ian Gillan sluttet første gang i 1973. Sangen kom tilbake på spillelisten etter gjenforeningen i 1984 og ble igjen en av de faste sangene under konserter frem til Gillan sluttet for annen gang i 1988. Etter at Gillan kom tilbake til bandet i 1992 ble den igjen ofte spilt. Gillans sangstemme har, blant annet på grunn av hans alder, kommet i et lavere stemmeleie, og derfor har ikke sangen blitt fremført siden 2002.

Utvalg av konsertalbum med opptak av «Child in Time»:
**[[Made in Japan]]*
**[[Nobody's Perfect]]*
**Live in Japan*
**[[Come Hell or High Water]]*

## Personell
På originalinnspillingen fra 1970 medvirker:
*Ian Gillan: vokal
*Ritchie Blackmore: elektrisk gitar
*Roger Glover: bass
*Jon Lord: hammondorgel
*Ian Paice: trommer

## Referanser
Liste over oppdagere

Med **oppdager** eller **oppdagelsesreisende** forstås vanligvis lederen samt andre fremtredende deltakere på en oppdagelsesreise. 

Denne listen over oppdagere (eller oppdagelsesreisende) er sortert etter etternavn. 

## A

## B

## C

## D

## E

## F

## G

## H

## I

## J

## K

## L

## M

## N

## O

## P

## Q

## R

## S

## T

## U

## V

## W

## Y

## Z

## Se også
* Oppdagelsesreise
* Oppdagelsestiden
* Liste over oppdagelsesreiser i Norge
* Bandeirantes
* Conquistador
* Radhanitter
* Silkeveien
* Krydderhandelen
* Transsaharisk handel

## Referanser


## Eksterne lenker
* Digital bokkopi av 'De store oppdagere : fra oldtid til romalder'' (Schibsted, 1991)
Østersjørådet

**Østersjørådet** er et regionalt samarbeidsråd for landene rundt Østersjøen. Det ble grunnlagt i 1992 for å behandle ulike spørsmål som økonomi, menneske&shy;rettigheter og spørsmål om sikkerhet med hensyn til kjerne&shy;fysisk stråling.

Østersjørådet har elleve medlemmer: Danmark, Estland, Finland, Tyskland, Island, Latvia, Litauen, Norge, Polen, Sverige og Europakommisjonen.

Syv land har observatørstatus: Frankrike, Italia, Nederland, Slovakia, Ukraina, Storbritannia og USA.

Det høyeste nivå innenfor Østersjørådet er samling av utenriks&shy;ministre, det skjer hvert andre år. Rådets presidentskap roterer mellom de elleve medlems&shy;statene på årlig basis. Hvert presidentskap fastsetter et sett med spesifikke prioriteringer for å veilede rådets arbeid for presidentskapets år og varer i ett år fra 1. juli til 30. juni.

I 1998 ble det etablert et permanent sekretariat i Stockholm, i 2009 hadde sekretariatet om lag 15 fast ansatte.

Russland var medlem frem til 2022, da landet ble suspendert av de andre medlemmene som følge av Russlands invasjon av Ukraina 2022. Russland trakk seg deretter fra rådet. Mellom 2013 og 2022 ble det heller ikke holdt regulære møter i Østersjørådet på utenriksministernivå på grunn av Russlands overtakelse av ukrainsk territorium.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Østersjørådets offisielle nettsted (engelsk)
* Regjeringen.no om Østersjørådet
BaltNet

**BaltNet** er et radarnettverk for luftkontroll som drives av forsvaret i de tre baltiske landene Estland, Latvia og Litauen. Nettverket ble bestemt opprettet i 1994 og har kostet over 100 millioner USD, i stor grad bekostet av USA og Norge.

Den sentrale operasjonssentralen for BaltNet, Regional Airspace Surveillance Co-ordination Centre (RASCC), er plassert i Vilnius i Litauen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Estlands forsvar om BaltNet (engelsk)
* Estlands forsvarsdepartement om utviklingen av BaltNet (engelsk)
* Artikkel i ''Time'', 17. november 2002 om BaltNet (engelsk)
Welsh springer spaniel

**Welsh springer spaniel** har siden 1700-tallet eksistert på De britiske øyer, men ble først godkjent som egen rase i 1902. Opprinnelig ble rasen brukt kun som støtende jakthund, men er senere anerkjent som apporterende fuglehund. 

Welsh springer spaniel er noe mindre enn engelsk springer spaniel, men er større enn cocker spaniel. En welsh springer spaniel skal være dyp rød og hvit av farge.

Welsh springer spaniel er en mellomstor hund, hvor idealstørrelse for hannhunder er 48 cm og tisper 46 cm. Vekten ligger på ca. 20 kg. Gjennomsnittlig levealder er 12-13 år, og rasen betegnes å ha god helse med få arvelige sykdommer. Utenlands er det fortsatt nokså vanlig å se Welsh Springer Spaniel med kupert hale.

## Eksterne lenker
* Link til NKK´s rasestandard for Welsh Springer Spaniel
Highway Star

«**Highway Star**» er en sang fra det engelske hard rock-bandet Deep Purple, innspilt i 1971 og utgitt i 1972 på bandets album *[[Machine Head]]*. Sangen er skrevet av Ian Gillan, Ritchie Blackmore, Roger Glover, Jon Lord og Ian Paice, og den er 6 minutter og 5 sekunder lang.

## Historien bak
Sangen ble skrevet i 1971 under en busstur til Portsmouth, der bandet skulle spille konsert. En journalist spurte hvordan bandet skrev sine sanger. For å vise tok Ritchie Blackmore frem gitaren sin og spilte en enkelt note som han repeterte monotont. Ian Gillan sang en improvisert tekst, og bandet finpusset straks sangen. Deep Purple fremførte den under konserten samme kveld. I september 1971 ble sangen fremført på tysk TV. Denne versjonen er inkludert på DVD-en *History, Hits & Highlights '68–'76* (2009).

## Struktur
Sangen starter med en G-akkord som repeteres av gitaren og orgelet, med pulserende bass og trommer. Intensiteten bygges opp og Ian Gillan avslutter åpningssekvensen med et primalskrik. Den monotone rytmen og melodien til instrumentene holdes hele verset, mens Gillan sørger for melodien i sangen. Etter to vers spilles en orgelsolo, og gitarsoloen kommer etter det tredje verset. Det fjerde og siste verset er en repetisjon av vers nummer en, og sangen ender brått med et «krasj».

## Alternative versjoner
På 25 års-jubileumsutgivelsen fra 1997 finnes det en remix-versjon som er 6 minutter og 39 sekunder lang. Man hører først lydteknikeren Martin Birch si "two", andre tagning. Denne versjonen har en lengre intro som starter med en bassgitar akkord spilt av Roger Glover. Ritchie lager motor-lydeffeker med gitaren under soloen.

## Personell
*Ritchie Blackmore: elektrisk gitar
*Ian Gillan: vokal
*Roger Glover: bass
*Jon Lord: hammondorgel
*Ian Paice: trommer

## Konsertfremføringer
«Highway Star» har blitt fremført på nærmest samtlige av bandets konserter siden utgivelsen i 1972, og var åpningsnummer under alle *Mark II*-konserter (1972, 1973, 1984-1988 og 1993). «Highway Star» ble også spilt av *Mark III*, men de konsertene åpnet med «Burn».

Utvalg av konsertalbum med opptak av «Highway Star»:
**[[Made in Japan]]* / *Live in Japan*
**Mk III: The Final Concerts*
**[[Nobody's Perfect]]*
**[[Come Hell or High Water]]*
**[[Live at the Olympia '96]]*
**[[Total Abandon: Australia '99]]*

## Referanser
Gian Francesco Malipiero

**Gian Francesco Malipiero** (født 18. mars 1882 i Venezia, død 1. august 1973 i Treviso) var en italiensk komponist, musikkhistoriker og musikkpedagog.

Han var barnebarn av komponisten Francesco Malipiero, og studerte med Marco Enrico Bossi. Studiene ble avbrutt og Malipiero fortsatte med studier av Claudio Monteverdi og Girolamo Frescobaldi på egen hånd. I 1904 gjenopptok han studiene med Bossi, og ble etter eksamen assistent for den blinde komponisten Antonio Smareglia. Han var professor ved konservatoriet i Parma 1921-1924. Fra 1932 var han professor ved Venice Liceo Musicale, som han ledet fra 1939 til 1952. Fra 1926 til 1942 arbeidet han med samlet utgave av Monteverdis verker. Etter 1952 arbeidet han med å utgi Vivaldis konserter.

Selv regnet han disse verkene som sine viktigste:

* *Pause del Silenzio*, for orkester, 1917
* *Rispetti e Strambotti*, for kammerensemble, 1920
* *L'Orfeide* for scenen, 1918-1922, uroppført 1924
* *La Passione*, et mysteriespill, 1935
* 11 symfonier, fra 1933 til 1969

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Hundre års ensomhet

***Hundre års ensomhet*** (originaltittel: *Cien años de soledad*) er en roman av den colombianske forfatteren Gabriel García Márquez.  Den ble først utgitt på spansk i 1967. Den ble en umiddelbar suksess og ble oversatt til mer enn 27 språk. Boken bidro til fremveksten og anerkjennelsen av latinamerikansk litteratur og sjangeren magisk realisme. Den ble også den mestselgende romanen på spansk i moderne historie, etter Don Quixote. Boken regnes som García Márquez' magnum opus.

Romanen forteller historien om familien Buendía og den colombianske landsbyen Macondo. Selv om tittelen antyder at fortellingen strekker seg i tid over ett hundre år, er det uklart hvor lang tid den egentlig dekker. Romanens tid og rytme er ikke entydig, og handlingen bærer preg av at tiden hopper, endrer hastighet og stopper opp i ulike deler av historien, og at alle hendelsene på et vis finner sted samtidig. Som mange andre av forfatterens romaner er *Hundre års ensomhet* sjangeroverskridende, med elementer av romantisk litteratur, historie og fantasy.

## Referanser


## Se også
*Århundrets 100 bøker ifølge Le Monde
Den internasjonale bank for gjenoppbygging og utvikling

**Den internasjonale bank for gjenoppbygging og utvikling** (engelsk: *International Bank for Reconstruction and Development*, *IBRD*) er en av flere institusjoner som tilhører Verdensbanken. IBRD er en internasjonal institusjon hvis opprinnelige formål var å finansiere gjenoppbyggingen av nasjoner som var herjet av andre verdenskrig. Banken ble offisielt opprettet 27. desember 1945, etter vedtak som ble fattet på den såkalte Bretton Woods-konferansen i juli 1944.

IBRD gir lån til regjeringer og offentlige virksomheter, etter offentlige garantier om tilbakebetaling. 

## Eksterne lenker
*
Karsten Skadberg

**Karsten Skadberg** (født 30. april 1916, død 22. april 1982) var en norsk forfatter.

## Biografi
Karsten Skadberg vokste opp i Stavanger, og hans foreldre hadde tilknytning til haugianerne. Hans kristne livssyn drev ham til utstrakt frivillig innsats i de kristne miljøene i byen, og han er mest kjent som leder for gutteklubben *Sydkorset*. Han var også rektor på Auglend skole i mange år.

Gjennom sitt læreryrke kom Skadberg i kontakt med litteraturavdelingen i Det Norske Misjonsselskap, og dette inspirerte ham til selv å skrive bøker. Hans kristne tro og var den største premissgiver for bøkene han skrev. I tillegg kommer hans sterke tilknytning til byen Stavanger betydelig tilsyne i mange av hans bøker. De fleste av hans bøker er utgitt av Misjonsforlaget. I tillegg til egne utgivelser oversatte han også mange bøker til norsk.

Skadberg ble i 2007 kåret til årets forfatter av *Foreningen Stavangerbokens Venner*.

## Bokutgivelser
* 1947 – *Under regnbuen*
* 1948 – *Mot mål*
* 1949 – *Ove tjuvstarter*
* 1950 – *Ove i innspurten*
* 1951 – *Rivaler: Guttefortellinger*
* 1952 – *Bethania Waisenhus: 75 år i den reddende kjærlighets tjeneste*
* 1953 – *Ansikt til ansikt: Historisk fortelling*
* 1958 – *Rivaler gjør opp*
* 1963 – *Mot mål – Ove!*
* 1975 – *Stavanger – vår egen by 1125-1975*

## Eksterne lenker
* Karsten Skadberg Årets forfatter 2007
Det internasjonale finansieringsinstituttet

**Det internasjonale finansieringsinstituttet** (forkortet **IFC**, *International Finance Corporation*) er en del av den internasjonale gruppen Verdensbanken og ledes for tiden (2009) av den svenske forretningsmannen Lars H. Thunell.

## Eksterne lenker
*
Christina Ramsøy

**Christina Nilsson Ramsøy** (født 4. november 1986 i Ogndal) er en norsk jurist og politiker (Sp).

Hun var leder i Senterungdommen i Steinkjer 2002–2004, leder i Senterungdommen i Nord-Trøndelag 2003–2012, medlem av Senterungdommens sentralstyre 2006–2009 og leder 2007–2009. Ramsøy var medlem av Steinkjer kommunestyre 2007–2008 og Nord-Trøndelag fylkesting 2007–2009. Hun var Senterpartiet 1. vararepresentant til Stortinget fra Nord-Trøndelag 2009–2013 og møtte fast for statsråd Lars Peder Brekk 2009–2012. Ramsøy satt i Stortingets familie- og kulturkomité.

Etter Steinkjer videregående skole studerte hun politisk økonomi ved NTNU, og PR og kommunikasjon ved BI i Trondheim. Hun er master i rettsvitenskap fra Universitetet i Oslo fra 2016 og er saksbehandler ved NAV i Trondheim.

Christina Ramsøy er søster av Senterparti-politiker Nils Ramsøy.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Colobathristidae

* Colobathristinae
* Dayakiellinae

**Colobathristidae** er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Det er kjent 83 arter fordelt på 23 slekter. Gruppen mangler i Europa. 
 
## Utseende
Middelsstore til store (6 – 20 mm), langstrakte og slanke teger. Kroppen er dypt punktert og kraftig bestøvet. Hodet er trekantet, har fasettøyne "på stilk" og punktøyne (*ocelli*). Antennene og sugesnabelen består av fire ledd. Scutellum er langt og smalt, noen ganger med pigger. Forvingenes ytterkant er litt innsvinget, corium har vanligvis et trekantet felt ytterst. Vingens membranøse del er uten eller med sterkt reduserte årer.

## Levevis
De er planteetere som for det meste lever på gras. Noen arter kan gjøre skade i landbruket, særlig i sukkerrør-dyrking.

## Systematisk inndeling

Et latinsk familienavn ender med *...idae*, og et navn på en overfamilie på  *...oidea*. 

* **[[Ekte insekter]]** (Ectognatha)
** **[[Vingede insekter]]** (Pterygota)
*** **Neoptera** («nyvinger»)
**** Nebbmunner (Hemiptera)
***** delgruppe **[[plantesugere]]** (Homoptera) (parafyletisk)
***** delgruppe **[[teger]]** (Heteroptera) 
****** gruppe **[[Trichophora]]** 
******* overfamilien **[[Lygaeoidea]]**
******** familien Colobathristidae
********* underfamilien Colobathristinae – 81 arter i 22 slekter
********** slekten *[[Colobathristes]]*
********** slekten *[[Phaenacantha]]* – artsrikeste slekt
********* underfamilien Dayakiellinae – 2 arter i én slekt, Indonesia
********** slekten *[[Dayakiella]]* Horváth
*********** *[[Dayakiella brevicornis]]* Horváth
*********** *[[Dayakiella sumatrensis]]* Štys

## Kilder
* Australian Faunal Directory – Colobathristidae (2002) http://www.environment.gov.au/biodiversity/abrs/online-resources/fauna/afd/taxa/COLOBATHRISTIDAE

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
* Bilde av *Colobathristes pectoralis*: http://www2.nrm.se/en/het_nrm/p/colobathristes_pectoralis.html
Blissidae

* Blissinae

**Blissidae** er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. De ble tidligere regnet som en undergruppe av familien Lygaeidae. Det er kjent over 400 arter fordelt på 50 slekter. De er en hovedsakelig tropisk gruppe og bare 10 arter forekommer i Europa. Ingen av artene er funnet i Norge, men et par arter i våre naboland. De er kjent som "chinch bugs" på engelsk.

## Utseende
Denne gruppen varierer sterkt i kroppsform og størrelse. Mange er avlange og parallellsidige, ofte med reduserte vinger. Antennene er gjerne litt kølleformede. Et fellestrekk er at kroppen er kledt med mikroskopiske pigger som gjør at overflaten blir matt.

## Levevis
Blissidae er knyttet til enfrøbladete planter, de fleste artene til grasfamilien (Poaceae) men noen til halvgrasfamilien (Cyperaceae) og Restionaceae, og enkelte til andre enfrøbladete familier. Ulikt de fleste andre Lygaeoidea lever de ikke på frø men suger på plantens vegetative deler. Ofte lever de skjult nede i bladslirene. Noen er problematiske skadedyr.

## Systematisk inndeling
Blissidae ble tidligere regnet som en underfamilie av Lygaeidae.
Et latinsk familienavn ender med *...idae*, og et navn på en overfamilie på  *...oidea*. 

* Klasse **[[Insekter]]** (Insecta)
** **[[Vingede insekter]]** (Pterygota)
*** **Neoptera** («nyvinger»)
**** Orden nebbmunner (Hemiptera)
***** Underorden **[[plantesugere]]** (Homoptera) (parafyletisk)
***** Underorden **[[teger]]** (Heteroptera)  
****** gruppe **[[Trichophora]]** 
******* overfamilien **[[Lygaeoidea]]**
******** familien **Blissidae** – 435 beskrevne arter fordelt på 50 slekter. I Europa:
********* slekten *[[Blissus]]* Burmeister, 1835 – mange arter, men bare én i Europa
********** *[[Blissus putoni]]* Jakovlev, 1875 – Hellas
********* slekten *[[Dimorphopterus]]* Stål, 1872 – fire arter i Europa
********** *[[Dimorphopterus blissoides]]* (Baerensprung, 1859)
********** *[[Dimorphopterus brachypterus]]* (Rambur, 1839)
********** *[[Dimorphopterus doriae]]* (Ferrari, 1874)
********** *[[Dimorphopterus spinolae]]* (Signoret, 1857)
********* slekten *[[Ischnodemus]]* Fieber, 1837 – fem arter i Europa
********** *[[Ischnodemus caspius]]* Jakovlev, 1871
********** *[[Ischnodemus genei]]* (Spinola, 1837)
********** *[[Ischnodemus quadratus]]* Fieber, 1837
********** *[[Ischnodemus sabuleti]]* (Fallén, 1826)
********** *[[Ischnodemus suturalis]]* Horváth, 1883

## Kilder
* Coulianos, C.-C. 1998. *Annotated Catalogue of the *Hemiptera-Heteroptera* of Norway*. Fauna Norv. Ser.B 45 (1-2), side 11-39
* Australian Faunal Directory – Blissidae (2002) http://www.environment.gov.au/biodiversity/abrs/online-resources/fauna/afd/taxa/BLISSIDAE

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
* Fauna Europaea  - Europas fauna, arter og utbredelseskart.
* Bildegalleri over nordamerikanske arter: http://bugguide.net/node/view/44396
Tajmyrøya

**Tajmyrøya** (russisk Остров Таймыр, *Ostrov Tajmyr*) er ei stor øy langs kysten av Karahavet i Russland. Øya er 33 km lang og i snitt om lag 10 km bred. Øya ligger vest for Tajmyrbukta i et område med mange skjær vest for Tajmyrhalvøya. Det smale sundet mellom Tajmyrøya og kysten av Sibir heter **Proliv Tajmyrskij** og er om lag 3 km bredt. 
 
Kysten av Tajmyrøya og noen av de større naboøyene, som Nansenøya som Bonevi og Pilota Makhotkina er forrevne med mange viker. Sundet mellom Tajmyrøya og naboøyene er også noe labyrintaktig. Geologisk er alle disse kystøyene en forlengelse av Nordenskiöldøyene som ligger lengre nord. 

Havet omkring Tajmyrøya er dekket av pakkis gjennom den lange og bitre vinteren og det er  isflak i farvannet selv om sommeren. 

Tajmyrøya hører til Krasnojarsk kraj og er en del av Det store arktiske statlige naturreservatet, det største naturreservat i Russland og Europa. 

## Historie
I oktober 1900, under den skjebnesvangre siste ekspedisjonen til Baron Eduard von Toll,  ble det opprettet vinterkvarter for skipet hans «Zarja» på Nabljudenijøya og det ble bygget en forskingsstasjon her. Dette er ei lita granittøy som ligger sørvest for Tajmyrøya i bukta som Baron Toll kalte for **Bukhta Kolin Artsjera** (Colin Archer-bukta), etter skipsverftet der «Zarja» ble bygget. 

På mange kart står Tajmyrøya bare oppført som **Tajmyra**. Øya må ikke forveksles med øya Malyj Tajmyr, som ligger i Laptevhavet utenfor sørøstkysten av Severnaja Zemlja.

## Eksterne lenker
*
Cryptorhamphidae

* *[[Cryptorhamphus]]*
* *[[Gonystus]]*

**Cryptorhamphidae** er en familie av insekter som tilhører tegene, en gruppe av nebbmunner. Det er kjent bare fire arter fordelt på to slekter. Alle fire artene forekommer i tempererte områder av Australia, én forekommer dessuten på Fiji. 

## Utseende
Avlange, slanke teger. Kroppen er tydelig punktert. Hodet er firkantet med punktøyne som er skilt med furer. Antennene og sugesnabelen består av fire ledd. Den membranøse delen av forvingen har 4–6 enkle lengdeårer.

## Levevis
Disse tegene lever oppe i vegetasjonen av frø, men ellers er lite kjent om biologien. De later ikke til å være særlig spesialiserte, og er funnet på et vidt spenn av ulike plantefamilier.

## Systematisk inndeling

Et latinsk familienavn ender med *...idae*, og et navn på en overfamilie på  *...oidea*. 

* **[[Ekte insekter]]** (Ectognatha)
** **[[Vingede insekter]]** (Pterygota)
*** **Neoptera** («nyvinger»)
**** Nebbmunner (Hemiptera)
***** delgruppe **[[plantesugere]]** (Homoptera) (parafyletisk)
***** delgruppe **[[teger]]** (Heteroptera) 
****** gruppe **[[Trichophora]]** 
******* overfamilien **[[Lygaeoidea]]**
******** familien Cryptorhamphidae
********* slekten *[[Cryptorhamphus]]* Stål, 1860
********** *[[Cryptorhamphus orbus]]* Stål, 1860
********** *[[Cryptorhamphus slateri]]* Hamid, 1971
********* slekten *[[Gonystus]]* Stål, 1874
********** *[[Gonystus grossi]]* Hamid, 1971
********** *[[Gonystus nasutus]]* Stål, 1874 – finnes på Fiji i tillegg til Australia

## Kilder
* Australian Faunal Directory – Cryptorhamphidae (2002) http://www.environment.gov.au/biodiversity/abrs/online-resources/fauna/afd/taxa/CRYPTORHAMPHIDAE

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Nils Ferlin-Sällskapet

**Nils Ferlin-Sällskapet** ble grunnlagt i , ett år etter Nils Ferlins bortgang, av noen av hans venner. Initiativtaker til Nils-Ferlin-selskapets opprettelse var Carl-Emil Englund og Ingegerd Granlund. Hensikten med selskapet var å innstifte et stipend til «verdige svenskspråklige lyrikere». Det første Ferlin-stipendet, som senere byttet navn till Ferlinprisen, ble delt ut i . Fra og med  har Nils Ferlin-Selskapet også årlig delt ut en trubadurpris .

Medlemsavisen *Poste Restante* har utkommet siden  med to nummer/år og behandler artikler om Ferlin og presenterer prisvinnerne.

## Ferlinprisen

## Trubadurprisen

## Referanser

## Eksterne lenker
* Nils Ferlin-Sällskapet
Rising (Rainbow-album)

***Rising*** (også kjent som ***Rainbow Rising***) er det andre albumet fra hard rock-bandet Rainbow, utgitt i mai 1976.

*Rising* er betegnet som Rainbows mest progressive album, samt at det blant flere kritikere og lyttere regnes som bandets beste. Før innspillingen hadde Ritchie Blackmore sagt opp alle medlemmene fra det forrige albumet, *[[Ritchie Blackmore's Rainbow]]*, med ett unntak – vokalist og tekstforfatter Ronnie James Dio. 

Musikkstilene på dette albumet varierer fra hard rock og heavy metal til ballader og progressiv rock. På flere av sangene blander bandet disse sjangrene, og Ronnie James Dio fortsetter sin «legende»-stil når det gjelder tekstene.

Albumet inneholder den episke komposisjonen «Stargazer», som med sine 8 minutter og 26 sekunder er albumets lengste sang. På denne sangen medvirker også München Philharmonic Orchestra. På grunn av sangenes kompleksitet ble de sjelden spilt på bandets konserter. Bare nevnte «Stargazer» og den mer rock 'n roll-inspirerte «Do You Close Your Eyes» var fast på spillelisten på den påfølgende turneen.

I 2011 ble *Rising* utgitt i en 2-CD deluxe-utgave, der CD 1 består av de to forskjellige miksene av albumet, og CD 2 består av tidlige lydmikser, kalt *Rough Mix*. «Stargazer» (Rough Mix) starter med en 64 sekunders keyboardintro.

## Sporliste
Alle sangene er skrevet av Ritchie Blackmore og Ronnie James Dio
;Side én
# «Tarot Woman» – 5:58
# «Run with the Wolf» – 3:48
# «Starstruck» – 4:06
# «Do You Close Your Eyes» – 2:58
;Side to
# «Stargazer» – 8:26
# «A Light in the Black» – 8:12

### 2011 Deluxe utgave
;Disk én
:**Rising (New York Mix)**:
# «Tarot Woman» - 6:01
# «Run With The Wolf» - 3:41
# «Starstruck» - 4:06
# «Do You Close Your Eyes» - 3:00
# «Stargazer» - (8:26)
# «A Light In The Black» - 8:12
:**Rising (Los Angeles Mix)**:
#"Tarot Woman» - 6:05
# «Run With The Wolf» - 3:45
# «Starstruck» - 4:05
# «Do You Close Your Eyes» - 2:58
# «Stargazer» - 8:22
# «A Light In The Black» - 8:11

;Disk to
:**Bonusspor**:
# «Tarot Woman» (Rough Mix) - 6:06
# «Run With The Wolf» (Rough Mix) - 3:49
# «Starstruck» (Rough Mix) - 4:04
# «Do You Close Your Eyes» (Rough Mix) - 3:04
# «Stargazer»  (Rough Mix) - 9:08
# «A Light In The Black» (Rough Mix) - 8:12
# «Stargazer» (Pirate Sound Tour Rehearsal) - 8:34

## Besetning
;Rainbow
*Ritchie Blackmore – elektrisk gitar
*Ronnie James Dio – vokal
*Tony Carey – keyboard
*Jimmy Bain – bass
*Cozy Powell – trommer

;Øvrige medvirkende
*München Philharmonic Orchestra
*Fritz Sonnleitner – Konsertmester
*Rainer Pietsch – Dirigent

## Eksterne lenker
*
Wilhelm Færden

**Wilhelm Hansen Færden** (født 2. desember 1852 i Christiania, død 14. oktober 1923 samme sted) var en norsk offiser og politiker.

Færden ble uteksaminert fra Krigsskolen i 1872. Etter en tid som sekondløytnant i infanteriet gikk han over til artilleriet i 1876, der han fikk kapteins grad i 1889. Etter videreutdanning ved Det Kongelige Frederiks Universitet ble han direktør for Statens krudtverk, før han ble batterisjef i 1897. Fra 1911 til han gikk av med pensjon i 1917 var han oberst og sjef for Feltartilleriregiment nr. 1. Han var samtidig sjef for feltartilleriets skyteskole.

Færden satt i Aker formannskap fra 1895 til 1901, de fem siste år som ordfører. Han var også vararepresentant på Stortinget for Akershus amt i perioden 1895–1897. Han representerte Høyre.

Færden var ridder av første klasse av St. Olavs Orden, ridder av Sverdordenen, ridder av Karl XIIIs orden og offiser av Den oppadstigende sols orden. Han var Ordførende Mester i St. Andreaslogen Oscar til den flammende Stjerne og senere stormester i Den Norske Frimurerorden.

## Referanser
Giovanni Artusi

**Giovanni Maria Artusi** (ca. 1540–1613) var en italiensk musikkteoretiker, forfatter og renessansekomponist. 

Ved å angripe innovative musikere som rundt år 1600 bidro til innledningen av barokkmusikken, har Artusi har fått et herostratisk ry som en av musikkhistoriens mest reaksjonære kommentatorer.

## Liv og virke
Artusi var en lærd geistlig innen kongregasjonen *San Salvatore* i Bologna, som student og seminariet, og tilslutt som kannik. Han var en dyktig kontrapunktiker, men var musikalsk tilbakeskuende og hele livet trofast mot de musikalske ideene til sin lærer Gioseffo Zarlino, en av de ledende musikkteoretikerne på slutten av 1500-tallet. Vincenzo Galilei angrep Zarlino i verket *Dialogo della musica antica e della moderna* fra 1581, og Artusi rykket da ut og forsvarte læreren og musikkstilen hans.

Den mest kjente episoden i Artusis liv, og en av de mest berømte i musikk-kritikkens historie, utspilte seg mellom 1600 og 1603, da han angrep en ikke-navngitt komponist – som uten tvil var Claudio Monteverdi. I forordet til sin femte madrigalsamling svarte Monteverdi på angrepet med å foreslå at musikken ble delt i to retninger: den gamle renessansestilen som han kalte *prima prattica*, og den nye barokkstilen, *seconda prattica*. Prima prattica beskrev han som forgjengernes polyfone ideal fra 1500-tallet karakterisert av streng kontrapunktikk, forberedte dissonanser og jevnbyrdighet mellom stemmene. Seconda prattica var den nye monodiske stilen som vektla sopran- og bass-stemmene og dessuten representerte begynnelsen på en bevisst funksjonell tonalitet.

Det er bare bevart få komposisjoner etter Artusi: en bok med canzonetter for fire stemmer (Venezia, 1598) og en *Cantate Domino* for åtte stemmer (1599), alle holdt i en konservativ stil.

## Referanser


## Kilder
* 

## Litteratur
* Claude Palisca: *Giovanni Artusi.* I *The New Grove Dictionary of Music and Musicians.* ed. Stanley Sadie.  20 vol.  London, Macmillan Publishers Ltd., 1980,  ISBN 1-56159-174-2
* Gustave Reese: *Music in the Renaissance*.  New York, W.W. Norton & Co., 1954.  ISBN 0-393-09530-4
* Manfred Bukofzer: *Music in the Baroque Era*.  New York, W.W. Norton & Co., 1947.  ISBN 0-393-09745-5
* Giovanni Artusi: *L'Artusi, ovvero Delle imperfezioni della moderna musica*, tr. Oliver Strunk, i Source Readings in Music History.  New York, W.W. Norton & Co., 1950.

## Eksterne lenker
* ''Artusi Giovanni Maria'', musicologie.org. Verk, kilder, bibliografi og annet
Skåla (Stryn)

**Skåla** er et fjell ved Loen i Stryn kommune, Sogn og Fjordane. Skåla ligger på  meter over havet, mens den nærliggende *Stryneskåla* er  Skålas topp ligger kun 6,4 kilometer fra fjorden.

På toppen står Skålatårnet (Kloumanstårnet), et tårn murt i stein med 22 sengeplasser, som ble oppført i 1891 av doktor Hans Henrik Gerhard Klouman. En utbredt myte hevder at tårnet var ment å være et tiltak for tuberkulosesyke. Det er uenighet mellom muntlige gjenfortellinger og skriftlige kilder om dette.  

Hvert år blir motbakkeløpet *[[Skåla 1848 meter rett opp]]* arrangert. Det går fra dalbunnen og opp og er på  høydemeter. Bakkene fra Tjugen til Skålatårnet er en av Norges lengste sammenhengende motbakke.

## Kloumanstårnet
Dr. Klouman var ifølge myten av den oppfatning at den tynne luften ville gjøre folk friske og de kunne oppholde seg i Kloumanstårnet. Frisk høyfjellsluft skulle angivelig være helsebringende for tuberkulosen som var en stor folkesykdom på slutten av 1800-tallet. Det hevdes etter myten at dette argumenterte doktor Hans Henrik Gerhard Klouman i Innvik med da han klarte å skape interesse for å få bygd et tårn på Skåla, 1848 moh. Samtidig så man at dette kunne være interessant for et økende antall turister. De to hotellene i Loen støttet med 100 kr hver og i alt ble det samlet inn 1100 kr. Det ble bestemt at det skulle lages en en-meter bred ridevei opp, sånn at folk kunne fraktes på hesteryggen. Grunneierne avstod fri grunn og fikk som kompensasjon enerett til føringen. Tårnet har over metertykke vegger og er på to etasjer. I andre etasje er det tre køyer over hverandre, i en halvsirkel, med plass til i alt syv i hver seng. Tårnet blir drevet som selvbetjent turistforeningshytte av Bergen Turlag.

I oktober 2016 åpnet Skålabu, som ny hovedhytte på Skåla. 

## Litteratur

**Opptur – 267 fotturar i Sogn og Fjordane* av Anne Rudsengen

## Referanser




## Eksterne lenker
* Bergen Turlag om Skålatårnet
* Bergen og Hordaland turlag om Skålabu
Ragnhild A. Lothe

**Ragnhild Adelheid Lothe** (født 23. august 1958 i Bergen) er en prisbelønt norsk kreftforsker.

Hun er oppvokst på Gjøvik.
Etter cand.mag. fra Universitetet i Bergen tok hun cand.scient. i mikrobiologi 1983 ved Universitetet i Oslo på et arbeide ved Statens Institutt for Folkehelse, og dr.philos. i kreftgenetikk samme sted 1992 på avhandlingen *Suppressor genes involved in tumorigenesis of colon and testis. A molecular and cytogenetic study*, der hun påviser hvilke gener som beskytter mot kreft i tykktarm og testikler. Spesielt gjelder det gener som har betydning for utvikling av kreft i tykktarm og i testikkel.
Hun etablerte og er fremdeles leder for Avdeling for kreftforebygging ved Institutt for kreftforskning ved Oslo universitetssykehus, samt er professor II ved Universitetet i Oslo.

## Verv og utmerkelser
* Ragnar Mørks pris 2003
* Kong Olav Vs Kreftforskningspris 2007 på 750 000 kroner
* Det Norske Videnskaps-Akademi innvalgt 2007
* Kreftforeningen, forskningsleder
* Medinnovaprisen 2007
* Norsk Senter for molekylærmedisin ved UiO, styreleder
* Den rettsmedisinske kommisjon, medlem
* *Critical Reviews in Oncogenesis* (amerikansk fagtidsskrift), redaktør

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Meromiktisk innsjø

En **meromiktisk innsjø** har vannlag som ikke blander seg med hverandre. Meromiktiske innsjøer er relativt sjeldne, og forekommer gjerne i nærheten av hverandre. De fleste innsjøer er holomiktiske eller dimiktiske, det vil si at det er en viss sirkulasjon av vannmassene. Det finnes også andre vannmasser med meromiktiske egenskaper (for eksempel Svartehavet og noen fjordarmer), men begrepet «meromiktisk» brukes først og fremst om innsjøer.

## Beskrivelse
Vannet i en meromiktisk innsjø kan deles i to soner. Nederst er *monimolimnion*, som ikke sirkulerer, inneholder lite oksygen og mange oppløste salter. Det øverste laget kalles *miksolimnion* og har de samme egenskapene som en vanlig, holomiktisk innsjø. Grensen mellom lagene kalles *[[kjemoklin]]en*. 

Nesten ingen organismer kan leve i monimolimnion, men purpursvovelbakterier trives i toppen av sonen hvis det er nok lys. De bruker hydrogensulfid som elektrondonor under fotosyntesen i stedet for vann, slik at oksygen ikke blir frigjort.

For at en innsjø skal bli meromiktisk må den være ganske dyp i forhold til arealet, og bunnvannet må være ekstra tungt på grunn av oppløste mineralsalter (hydrogenkarbonater av kalsium, magnesium, jern og mangan). Saltene kan ha kommet dit enten via biogeokjemiske prosesser (da blir innsjøene kalt *biogent meromiktiske*) eller tilførsel av tungt dypvann fra mineralholdige kilder (da blir de betegnet *krenogent meromiktisk*).

Hvis forholdene tilrettelegges for at sirkulasjonen raskt kommer i gang, f.eks. veisalting, vil dette frigjøre karbondioksid og andre gasser. Slike limniske utbrudd kan være katastrofale, et utslipp i Nyossjøen i Kamerun drepte 1700 mennesker i 1986. Man frykter en enda større katastrofe dersom mye karbondioksid frigjøres på kort tid fra Kivusjøen, som ligger i et tett befolket område på grensen mellom Den demokratiske republikken Kongo og Rwanda.

Innsnevrete havområder kan også være meromiktiske. Langs norskekysten er det mange meromiktiske poller. Landhevningen gjør at de ofte utvikler seg til innsjøer. De aller største meromiktiske vannforekomstene er Det kaspiske hav, Østersjøen og Svartehavet.

## Meromiktiske innsjøer i Norge
Dette er utvalgte eksempler, og listen er ikke uttømmende.
*Blankvann (Oslo)
*Botnvatnet
*Kilevann
*Rørholtfjorden (en del av innsjøen Toke)
*Rørhopvatnet
*Salvatnet
*Strandvatnet
*Svinesjøen
*Tronstadvann

## Litteratur
*Færøvig, Per J., Berit Kaasa og Johannes Kjensmo (2001). Svinesjøen. En undersøkelse av hvordan stans i veisalting vinteren 2000/01 virker inn på sirkulasjonsforholdene i vannmassene, Avdeling for Limnologi, Biologisk Institutt, Universitetet i Oslo.
*Hakala, Anu (2005). Paleoenvironmental and paleoclimatic studies on the sediments of Lake Vähä-Pitkusta and observations of meromixis, University of Helsinki doktorgradsavhandling.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Žitava

**Žitava** er en elv sør i Slovakia. Den er en sideelv til Nitra fra venstre. Tidligere fulgte elven et annet elvefar som rant direkte ut i Donau ved Martovce. Žitava har en lengde på 99,3 km. Elven har et nedbørfelt på  og en middelvannføring på .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Canzonetta

**Canzonetta** (pl. canzonette eller canzonetti, på norsk canzonetter) var en populær, verdslig vokal komposisjonsform i den italienske renessansen.

De første canzonettene ble skrevet rundt år 1560. De tidlige versjonene ligner madrigaler, men er en tanke lettere. På 1700-tallet ble begrepet brukt om et lett, verdslig vokalstykke med instrumentalakkompagnement.

Den tyske komponisten Hans Leo Hassler (1564–1612), som studerte i Italia, introduserte canzonettaen nord for Alpene.

## Noen representative canzonetta-komponister

* Claudio Monteverdi
* Lodovico Grossi da Viadana
* Felice Anerio
* Adriano Banchieri
* Luca Marenzio
* Pietro Cerone
* Orazio Vecchi
* Giovanni Artusi
* Hans Leo Hassler
* Giovanni Maria Nanino
* Francesca Caccini
* Salomone Rossi
* Joseph Haydn

## Se også
*Canzone