open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
All Killer No Filler

***All Killer No Filler*** er det andre studioalbumet til Sum 41, utgitt 8. mai 2001. Albumet ble en kommersiell suksess, og ble Sum 41s gjennombrudd internasjonalt. Albumet har solgt over 3 millioner eksemplarer på verdensbasis. Blant annet solgte det til platina i Canada, Storbritannia og USA. Sangtekstene tar opp ulike temaer om samfunnet, kjærlighetsforhold og egen tålmodighet. Albumtittelen refererer til Jerry Lee Lewis' album *All Killer, No Filler: The Anthology*.

## Sporliste

Sangene «Summer» og «Makes No Difference» var opprinnelig fra *[[Half Hour of Power]]*.

## Priser og plasseringer
Nettstedet Top40.com har rangert albumet som det niende beste Pop-Punk-albumet noen sinne.

## Singler
*«Makes No Difference» – 2000
*«Fat Lip» – 2001
*«In Too Deep» – 2001
*«Motivation» – 2002
*«Handle This» – 2002

## Personell

**Sum 41**
* Deryck Whibley – ledende vokalist, rytmegitarist, pianist, trommer på «Pain for Pleasure»
* Steve Jocz – trommer, vokalist på «Pain for Pleasure», backup-vokalist på «Fat Lip» 
* Cone McCaslin – bass, backupvokalist
* Dave Baksh – sologitar, backupvokal, backup-vokalist på «Fat Lip»

**Produksjon**
* Greig Nori – Management, backup-vokal på «Motivation», gitar på «Handle This» og «Pain for Pleasure»
* Jerry Finn – Produsent

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dykkerutdanningen ved Høgskolen på Vestlandet

**Dykkerutdanningen ved Høgskolen på Vestlandet** er en videreføring av **Statens dykkerskole**, en skole for yrkesdykkere etablert i 1980. I 2005 ble skolen underlagt Høgskolen i Bergen. Da Høgskolen i Bergen fusjonerte med Høgskolen i Sogn og Fjordane og Høgskolen Stord/Haugesund i 2017, ble dykkerutdanningen en del av Høgskolen på Vestlandet.

Etter en del år i leide lokaler flyttet skolen inn i et eget bygg i Skålevik ved årsskiftet 1990-91. Skålevik ligger ca. 15 km fra Bergen sentrum, nær andre viktige dykkerinstitusjoner som NUTEC og Marinebasen Haakonsvern. Skolen er den eneste statlige skolen som driver med utdanning av dykkere og dykkerpersonell, mens Norsk Yrkesdykkerskole på Nesodden utenfor Oslo er en privat dykkerskole som tilbyr tilsvarende utdanning. 

Tidligere sto Direktoratet for arbeidstilsynet for utstedelsen av yrkesdykkersertifikater. Fra juli 2003 overtok Statens dykkerskole dette arbeidet på vegne av direktoratet. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* hib.no: ''Dykkerutdanningen'' 
*https://nyd.no
University of Nevada

**University of Nevada** er et delstatseid land-grant-universitet i Reno og med campus også i Las Vegas i delstaten Nevada, USA.

Det ble opprettet i 1874 og er særlig kjent for studiene i journalistikk samt i ørkenforskning og gruverelaterte naturfagsstudier, ikke minst studietilbudet i seismikk. University of Nevada School of Medicine fokuserer spesielt på familiemedisin.

Ved universitetet var det 44&nbsp;596 studenter og 2&nbsp;665 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene i snitt om lag US$ 3&nbsp;700 for studenter folkeregistrert i Nevada. Studiene gis opp til doktorgradsnivå ved begge campuser.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bergen ingeniørhøgskole

**Bergen ingeniørhøgskole** var en høgskole for ingeniørutdanning; etablert i Bergen i 1875 som *Bergen tekniske skole*. Den ble i 1994 en del av Høgskolen i Bergen.

Skolen var først eid av fylket; fra 1977 overtok staten eierskapet, hvorved skolen fikk høgskolestatus og det nye navnet *Bergen ingeniørhøgskole*.

## Litteratur
* *Profesjonsutdanninger i Bergen*. Redaktør: Egil Ertresvaag. Bergen, 2007. ISBN 978-82-77-09091-7
* Egil Ertresvaag. *Veien til Kronstad : høgskolebygninger i Bergen*. Bergen, 2001. ISBN 82-7709-042-0
* *I støpeskjeen : ingeniørutdanning i Bergen 1975-2000*. Av Egil Ertresvaag, Peter Haugan, Leif Eskedal. Bergen, 2000
* Carl O. Gram Gjesdal. *Med teknikken på timeplanen : Bergen tekniske skole 1875-1975*. Bergen, 1975. ISBN 82-7129-003-7
* Leif Eskedal. *BTS-matrikkelen : ingeniører uteksaminert ved Bergen tekniske skole 1875-1975*.  ISBN 82-7129-002-9
* Bernt Lorentzen. *En skole og dens verden*. Bergen, 1963
Alicia Keys

**Alicia Augello Cook**, kjent under artistnavnet **Alicia Keys**, (født 1981) er en amerikansk R&B- og soulartist, musiker, pianist og skuespiller.

## Familieliv
Hun ble oppdratt av en enslig mor i Hell's Kitchen-området av Manhattan i New York. I en alder av sju år begynte Keys å spille klassisk musikk på piano. Hun gikk på «Professional Performing Arts School» og fullførte. Senere gikk hun på Columbia University, før hun startet på sin musikkarriere. Keys ga ut sitt debutalbum med J Records, og har hatt tidligere avtaler med Columbia, og deretter Arista Records. I oktober 2010 fødte hun sitt første barn, Egypt Daoud Dean, sammen med ektemannen Swizz Beatz. De giftet seg i juli 2010.

## Karriere
**Musikk:** Keys' debutalbum, *Songs in A Minor*, ble en kommersiell suksess, og solgte over 12 millioner eksemplarer verden over. Hun ble den mest solgte nye artist og bestselgende R & B-artist i 2001. Hennes andre studioalbum, *The Diary of Alicia Keys*, ble utgitt i 2003, og var også en suksess verden over. Den solgte åtte millioner eksemplarer. Albumet ga henne ytterligere fire Grammy Awards i 2005. Senere samme år ga hun ut sitt første konsertalbum, *[[Unplugged]]*, som debuterte som nummer én i USA.

**Film og TV:** Keys har hatt gjesteopptredener i flere TV-serier. Den første var Charmed. 
Hun fikk sin filmdebut i Smokin 'Aces, og dukket deretter opp i The Nanny Diaries i 2007. Hennes tredje studioalbum, As I Am, ble utgitt i samme år, og solgte seks millioner eksemplarer verden over. Året etter dukket hun opp i The Secret Life of Bees, som gav henne en nominasjon i NAACP Image Awards. Hun ga ut sitt fjerde album, The Element of Freedom, i desember 2009. Det ble Keys' første album som nådde listetoppen i Storbritannia. Gjennom sin karriere har Keys vunnet en rekke priser, blant annet Grammy Awards, flere Billboard Music Awards og tre American Music Awards. Hun har solgt over 30 millioner album verden over Hun sang med Rihanna «i am a none» i 2012. Hun opptrådte i Norge i 2015.

## Album
* *[[Songs In A Minor]]* (2001)
* *[[The Diary Of Alicia Keys]]* (2003)
* *[[Unplugged]]* (2005)
* *[[As I Am]]* (2007)
* *[[The Element of Freedom]]* (2009)
* *[[Girl on Fire]]* (2012)
* *[[VH1 Storytellers]]* (2013)
* *[[Here]]* (2016)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
«Ra»

**«Ra»** var et fartøy av papyrus som ble brukt av Thor Heyerdahl og hans mannskap i et forsøk på å krysse Atlanterhavet. Farkosten som var oppkalt etter den gammelegyptiske solguden Ra, ble senere også omtalt som «Ra I». Ra (eller rā) er også ordet for sol på mange polynesiske språk som snakkes av polynesierne i Polynesia.

## Byggingen
Heyerdahl hadde studert malerier fra oldtidens Egypt for å lære om skipskonstruksjoner fra eldre tider. Han fikk hjelp av båtbyggere fra Tsjadsjøen, hvor det fortsatt ble bygget sivbåter, da «Ra» skulle bygges, og det ble kjøpt inn 12 tonn papyrus fra Tanasjøen som byggemateriale. Den 45 fot lange kopien av et gammelt egyptisk skip ble bygget ved foten av pyramidene i Egypt og fraktet derfra til Safi i Marokko.

## Seilasen
25. mai 1969 la «Ra» ut fra den gamle fønikerhavnen i Safi med kurs for Barbados. Etter få uker ble det klart at båten tok inn vann. Fartøyet kom også ut for dårlig vær, noe som førte til at flere av repene som holdt flåten sammen røk, og båten begynte å miste papyrus.. Kombinert med et feilkonstruert akterparti førte dette til at båten fikk slagside med akterenden under vann. Mannskapet forlot «Ra» 18. juli, etter å ha tilbakelagt ca. 5000&nbsp;km på 54 dager. Målet var da bare noen få hundre kilometer unna.

## Mannskapet
Mannskapet på syv var alle fra forskjellige land. Heyerdahl valgte bevisst å sette sammen et mannskap bestående av mennesker av forskjellige raser og nasjonaliteter med ulike politiske og religiøse ståsteder for å vise at mennesker kunne samarbeide på tvers av slike grenser.

Besetningen bestod, foruten Heyerdahl selv, av:
* Jurij Senkevitj, Sovjetunionen (skipslege)
* Norman Baker, USA (navigatør)
* Santiago Genovés, Mexico (forrådsforvalter)
* Georges Sourial, Egypt (undervannsekspert)
* Abdullah Djibrine, Tsjad (papyrusekspert)
* Carlo Mauri, Italia (filmfotograf)

Med på båten hadde de også en ape, et bur med høns og en and.

## Se også
* «Ra II»
* Sivbåt

## Referanser


## Eksterne lenker
*  The Ra Expeditions (1972) av The Kon-Tiki Museum på YouTube
*  The Kon-Tiki Museum introductory films to the reed ship expeditions Ra and Tigris av The Kon-Tiki Museum på YouTube
Mamma søker kjæreste

***Mamma søker kjæreste*** er en norsk realityserie som gikk på TV3. Programmet ble vist i 2008. 

Her skulle tre single mødre, Christine Hvidtsten (22), Lena Furuberg (26) og Mette Winther (38), velge blant menn som hadde vist sin interesse etter at jentene hadde vist seg på TV. I den siste episoden hadde jentene to gutter hver. Lena valgte å beholde begge guttene som venner, men ikke noe utover det. Christine hadde planer om å velge Andreas, men han trakk seg rett før valget. Mette var den eneste som endte opp med en kjæreste.

Programmet ble ingen seersuksess og ble i snitt fulgt av 111 000.

Programmet bygde på det svenske *Ensam mamma söker*. Det ble en stor suksess i Sverige i 2007, men møtte også en del kritikk for måten det var lagt opp.

## Referanser
Røyslimoen

**Røyslimoen** er en bydel øst i Lillehammer. Sammen med Vårsetergrenda er Røyslimoen den største bydelen i Lillehammer. Røyslimoen var tidligere en del av Fåberg Kommune. I Røyslimoen ligger Røyslimoen senter, Røyslimoen skole og kunstgressbanen KIWI Røyslimoen stadion (ferdigstilt sommeren 2007).
Statens lærerskole i heimkunnskap

**Statens lærerskole i heimkunnskap** var en skole for lærerutdanning i heimkunnskap, etablert i Bergen i 1950 under navnet *Statens lærerinneskole i husstell* eller *Moldegård offentlige lærerinneskole i husstell*. Skolen ga ett års etterutdanning for lærere.

Skolen fikk navnet *Statens lærarskole i husstell, Os* fra 1963 og *Statens lærerskole i heimkunnskap* fra 1966. Skolen ble i 1973 fusjonert inn som en avdeling av Bergen lærerskole.
## Se også
* Statens husstellærerhøgskole, på Stabekk

## Referanser
Yngve Raustein

**Yngve Køhler Raustein** (født 17. oktober 1970, drept 18. september 1992) var en norsk student ved Massachusetts Institute of Technology (MIT) i Cambridge (Massachusetts), hvor han studerte romfartsteknologi. I 1992 ble han og en kamerat overfalt og ranet av tre lokale ungdommer, og Raustein ble stukket med kniv og drept. Drapet på Raustein var det første drapet på en MIT-student på over et tiår, og førte til fornyet debatt om forholdet mellom studenter og ansatte ved prestisjeuniversitetene i Cambridge (MIT og Harvard University) og den vesentlig fattigere lokalbefolkningen i byen.

I 1993 innstiftet MIT prisen *Yngve Raustein Award for scholarship, teamwork and community*, som har blitt regelmessig utdelt siden. Det er også et minnesmerke i *Garden of Peace* i Boston.

## Referanser
Luke Vibert

**Luke Vibert** (født 26. januar 1973 i Redruth, Cornwall) er en engelsk musiker kjent for sine mange bidrag innen elektronisk musikk.

Han begynte sin karriere i Hate Brothers i 1987, men begynte etterhvert for seg selv. Han er mest kjent for sine utgivelser under artistnavnene **Wagon Christ** og **Plug**.

## Historie
Vibert ble involvert i elektronisk musikk gjennom sin hiphop-interesse, og hans første utgivelse kom i 1993 med sin venn Jermey Simmonds på Rephlex. Industrial techno-albumet *Weirs* fattet interesse hos Caspar Pounds plateselskap Rising High, som grunnet ambientsjangerens popularitet på 90-tallet ville ha et ambient-album fra Vibert. Resultatet ble det godt mottatte  *Phat Lab Nightmare* i 1994, for første gang under sitt alias Wagon Christ. 

Senere har det kommet en rekke utgivelser som Wagon Christ, i tillegg til drum and bass-utgivelser som **Plug** og flere andre aliaser, alle varierende i sjanger.
*Big Soup* i 1997 var hans første album under sitt virkelige navn, der han utforsker sine hiphop-røtter.

I 2000 samarbeidet han med pedal steelgitar-artisten BJ Cole.

## Albumutgivelser
### Som Vibert/Simmonds
* 1993 Weirs

### Som Wagon Christ
* 1994 Phat Lab Nightmare
* 1995 Throbbing Pouch
* 1998 Tally Ho!
* 2001 Musipal
* 2004 Sorry I Make You Lush

### Som Plug
* 1996 Drum 'n' Bass for Papa

### Som Luke Vibert
* 1997 Big Soup
* 2000 Stop the Panic (Med BJ Cole)
* 2003 YosepH
* 2005 Lover's Acid
* 2007 Chicago, Detroit, Redruth
* 2007 Moog Acid (Med Jean-Jacques Perrey)

### Som Kerrier District
* 2004 Kerrier District

### Som Amen Andrews og Spac Hand Luke
* 2006 Amen Andrews vs Spac Hand Luke

### Som The Ace of Clubs
* 2007 Benefist

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
«Tigris»

**«Tigris»** var en sivbåt som Thor Heyerdahl og hans mannskap brukte på en reise i Orienten i 1977 og 1978. Hensikten med reisen var å bevise at sumererne i det gamle Mesopotamia var i stand til å nå frem til India og Afrika med sivbåter. Båten var 18 meter lang og seks meter bred.

Ferden startet på elven Shatt al-Arab i Sør-Irak den 23. november 1977, og endte brått i Djibouti den 3. april 1978. De hadde da tilbakelagt 3000 nautiske mil.

Båten besøkte flere steder, og reiste gjennom Persiabukta og det arabiske hav for å nå det endelige målet, Massawa i Eritrea. Men på grunn av krigstilstanden på Afrikas horn var Djibouti det eneste stedet båten fikk legge til. Som en protest valgte han og mannskapet å brenne båten. Heyerdahl sendte også et telegram til FNs generalsekretær med protester mot den hensynsløse krigføringen på Afrikas horn.

En åre står utstilt på Kon-Tiki Museet.

## Mannskap
* Thor Heyerdahl (Norge)
*  (USA)
*  (Norge)
*  (USA)
*  (Mexico)
*  (Danmark)
*  (Italia)
*  (Irak)
*  (Sovjetunionen)
*  (Japan)
*  (Tyskland)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  The Kon-Tiki Museum introductory films to the reed ship expeditions Ra and Tigris av The Kon-Tiki Museum på YouTube
Kongsberg ingeniørhøgskole

**Kongsberg ingeniørhøgskole** var en høgskole for ingeniørutdanning. Skolen ble etablert i Kongsberg i 1970 som Kongsberg tekniske fagskole. Den ble i 1994 en del av Høgskolen i Buskerud.

Skolen var først eid av fylket; fra 1977 overtok staten eierskapet, hvorved skolen fikk høgskolestatus og det nye navnet Kongsberg ingeniørhøgskole.
Åsgardfonna

**Åsgardfonna** er en isbre på Spitsbergen på Svalbard. Den er om lag 60 km lang nord-sør, og ligger oppå fjella i Ny-Friesland, på østsiden av Wijdefjorden. Den fortsetter mot nordøst som Valhallfonna, og denne delen tilhører Nordaust-Svalbard naturreservat.

Breen er oppkalt etter Åsgard, gudenes hjemsted i norrøn mytologi.

## Referanser
Horten ingeniørhøgskole

**Horten ingeniørhøgskole** var en høgskole for ingeniørutdanning. Skolen ble etablert i Horten i Vestfold i 1855 som Horten Tekniske skole. Den ble i 1991 en del av Høgskolesenteret i Vestfold, og derfra i 1994 en del av Høgskolen i Vestfold.

Skolen var fram til 1870 landets eneste tekniske skole. Den var eid og drevet av staten fram til 1964 da den ble overtatt av Vestfold fylke. I 1974 kom det en stortingsmelding om organiseringen av teknisk utdannelse som la opp til at staten skulle overta ansvaret for undervisningen på ingeniørnivå; fra 1977 overtok staten eierskapet, hvorved skolen fikk høgskolestatus og det nye navnet Horten ingeniørhøgskole.

Høgskolen ble i 1991 slått sammen med Tønsberg Maritime Høgskole til Høgskolesenteret i Vestfold.

## Litteratur
* Kjell Arne Bratli. *Drivende Krefter – teknisk utdanning i Horten 1855-2005. Horten 2005.*
*Rolf Baggethun. *Horten ingeniørhøgskole – Horten tekniske skole : en beretning om landets eldste tekniske skole gjennom 125 år*. Horten, 1980
* *100 års biografisk jubileumsfestskrift : Horten tekniske skole : 1855-1955*. 1955.

## Eksterne lenker
* hive.no: ''Historikk: Horten Ingeniørhøgskole''
Sya

**Sya** er et tettsted i Mjölby kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 306 innbyggere.

## Referanser
Høgskolesenteret i Nordland

**Høgskolesenteret i Nordland** (HSN) var en regional høgskole i Bodø mellom 1985 og 1994.

Nordland distriktshøgskole åpnet i Bodø i 1971 med utdanninger innen fiskerifag, økonomi og administrasjon, og det ble tidlig også klart at landsdelen trengte flere sosialfaglig utdannede.

Siviløkonomutdanningen i Bodø kom i gang i 1985. Distriktshøgskolen, siviløkonomutdanningen og stiftelsen Nordlandsforskning flyttet inn i nye lokaler på Mørkved samme år. Siviløkonomutdanningen ble innordnet distriktshøgskolen, som fikk navnet Høgskolesenteret i Nordland. I 1992 hadde Høgskolesenteret i Nordland 1&nbsp;600 fulltidsstudenter på Mørkved.

I 1994 fusjonerte Høgskolesenteret i Nordland, Nordland sykepleierhøgskole og Bodø lærerhøgskole til Høgskolen i Bodø.

## Referanser
The Sins of Thy Beloved

**The Sins of Thy Beloved** var et Goth metal-band fra Bryne, Norge dannet i november 1996 av Stig Johansen (trommer), Glenn Morten Nordbo (vokal) og Arild Christensen (gitar). 

Bandet ble kort tid etter komplettert med Ola Aarrestad (bass), Anita Auglend (vokal) og Ingfrid Stensland (keyboard). På denne tiden gikk bandet under navnet Purgatory. I februar 1997 gikk bandet i studio og gjorde en demo, produsert av Gulleiv Wee. 

De skiftet også navn til The Sins Of Thy Beloved og spilte inn minialbumet All Alone i september samme år. Bandet ble raskt svært populært, og de turnerte flittig i de påfølgende årene. For enkelte medlemmer ble det for mye reising, noe som bl.a. medførte at Auglend takket for seg. Det var liten aktivitet rundt bandet etter 2002. 

Bandet har ikke vært aktivt siden flere medlemmer forlot bandet. Pete Johansen har siden sluttet for å spille fiolin på flere Tristania- og Sirenia-albumer. Det var rykter i 2007 om at Anita Auglend hadde returnert til bandet, men disse ryktene ble aldri bekreftet. 

Til tross for rykter om en gjenforening, har Pete Johansen offisielt sagt at bandet splittet opp i 2013. Samme året startet bandmedlemmene Anders Thue og Stig Johansen bandet Savn med Midnattsol-vokalisten Carmen Elise Espenæs.  

Arild Christensen starter bandet RAINAREA i 2016 med Nelly Khosrovyan. 

## Diskografi
* *All Alone* (Nocturnal Music, 1998) 
* *Lake Of Sorrow* (Napalm, 1998) 
* *Perpetual Desolation* (Napalm, 2000) 

## Medlemmer
### Nåværende medlemmer
* Glenn Morten Nordbo – Sangtekster, gitar, growl vokal 
* Arild Christensen –  gitar, growl vokal
* Ola Aarrestad – Bass
* Stig Johansen – Trommer
* Maiken Olaisen – Keyboard
* Anita Auglend- Vokal

### Tidligere medlemmer

* Mona Wallin – Vokal 
* Hege Mary Aanby – Vokal
* Anders Thue – Keyboard
* Ingfrid Stensland – Keyboard
* Pete Johansen – Fiolin

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Astrid Søgnen

**Astrid Olaug Søgnen** (født 8. november 1951 i Gaular i Sogn og Fjordane) er en norsk litteraturviter og skoleleder. Hun har vært direktør for utdanningsetaten i Oslo fra 2000 til desember 2018.

Søgnen er utdannet cand.philol. ved Universitetet i Oslo, og arbeidet som lektor ved Lillestrøm videregående skole fra 1983 til 1987. I årene 1990–1995 var hun assisterende utdanningsdirektør i Akershus fylkeskommune. Fra 1995 til 1997 var hun statssekretær i Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet (KUF) under Gudmund Hernes. Her hadde hun blant annet ansvarsområde innen omstillings- og reformarbeid knyttet til Reform 94 og Reform 97. I 2000 ble Søgnen hentet fra stillingen som assisterende utdanningsdirektør i Akershus fylkeskommune, til Oslo som direktør for utdanningsetaten i kommunen. 

Som leder av Utdanningsetaten hadde hun ansvar for Norges største kommunale etat med 15 000 ansatte, 90 000 elever og et budsjett på 14 milliarder kroner i 2018.

Hun ledet Kvalitetsutvalget fra 2002 til 2004, et utvalg som la grunnlaget for skolereformen Kunnskapsløftet, også kalt *Søgnen-utvalget*.

I september 2018 ble hun bedt av det rødgrønne byrådet i Oslo om å forlate stillingen ved 67-års alder den 8. november. Hun gikk over til ny stilling i kommunen etter avtale med byrådet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
HMS «Sverige» (1915)

**HMS «Sverige»** var et svensk panserskip. HMS «Sverige» var det første av tre panserskip i klassen av samme navn, de to andre var HMS «Drottning Victoria» og HMS «Gustav V».

## Beskrivelse

Hovedbestykningen bestod av to elektro-hydrauliske tårn med to Bofors 11" M12 kanoner i hvert tårn. Disse hadde en rekkevidde på opptil 19&nbsp;500 m og kunne skyte opptil fire skudd per minutt. Den sekundære bestukningen bestod av åtte 6" kanoner, to i et elektro-hydraulisk tårn og seks i seks manuelle tårn. 6" kanonene hadde en rekkevidde på opptil 16&nbsp;000 m. Skipet hadde også to 18" torpedorør under vannlinjen og seks 3" kanoner, men torpedorørene ble fjernet på 20-tallet.

I 1927 fikk HMS «Sverige» et Hazemeyer våpenkontrollsystem og forbedret ammunisjon økte rekkevidden for 11" kanonene til 25&nbsp;000 m og 19&nbsp;000 m for 6" kanonene. Under den andre verdenskrig ble 3" kanonene fjernet og skipet fikk to 2&times;45 mm, to 2&times;25 mm kanoner og tre 20 mm kanoner. To av de enkle 6" tårnene ble også byttet ut med to 2&times;40 mm kanoner og ytterligere en 2&times;40 mm kanon ble lagt til.

## Operativ historie

HMS «Sverige» gav ildstøtte og landsatte finske tropper da Sovjetunionen forsøkte å okkupere Åland i februar 1918, men trakk seg av diplomatiske årsaker da tyske tropper ankom øyen i mars. Under den andre verdenskrig gjorde hun tjeneste som nøytralitetsvakt. I 1947 ble hun tatt ut av vanlig tjeneste og 30. januar 1953 ble hun strøket og solgt for opphogging.

## Litteratur

*
Pjatigorsk

**Pjatigorsk** (russisk: Пятиго́рск) er en by i Stavropol kraj i Russland. Den ligger ved elva Podkumok, rundt 150&nbsp;km sørøst for Stavropol. Innbyggertall: 140&nbsp;559 (folketelling 2002), 129&nbsp;500 (folketelling 1989).

Navnet Pjatigorsk betyr «fem fjell» på russisk, og har navnet fra de fem toppene i Besjtau (som også betyr «fem fjell» på de tyrkiske språkene i Kaukasus. Byen ble grunnlagt i 1780, og har vært en kurbadby med mineralvannskilder siden 1803. 

## Historie
Den første gang mineralkildene blir nevnt i historiske kilder er i opptegnelsene til den arabiske oppdagelsesreisende fra 1300-tallet, Ibn Battuta. Vitenskapelig interesse for dem ble først vist av tsar Peter I, men informasjonen som ble innsamlet på hans ekspedisjon har siden gått tapt. Interessen ble vekket igjen på sluttet av 1700-tallet, da den første russiske bosetningen ble grunnlagt &ndash; festningen Konstantinogorskaja, som ble bygget ved Masjukfjellet i 1780.

De verdifulle kaukasiske mineralkildene førte til at det ble bygget et feriested her i 1803, og de første studiene av vannets medisinske egenskaper begynte etter dette. Den 24. april undertegnet Aleksander I et dekret som gjorde mineralvannskildene til statlig eiendom. Mange bosetninger ble dannet ved kildene. Den første bosetningen var Gorjatsjevodsk (nå en del av Pjatigorsk) ved foten av Masjukfjellet, deretter Kislovodsk, Jessentuki og Zjeleznovodsk.

## Økonomi og næringsliv
Næringslivet i Pjatigorsk er hovedsakelig orientert mot mineralvannskildene og kurbadene ved dem. Det finnes også en næringsmiddelindustri (et slakteri, et vintapperi, et meieri og et bryggeri), tekstilindustri, en skofabrikk og en teppefabrikk, maskinindustri og metallarbeid, en kjemisk fabrikk og en keramikkfabrikk (TEMP Ceramics) som har spesialisert seg på  porselen og keramiske gaveartikler som samovarer, figuriner, vaser og dekorative keramiske veggpaneler.

## Eksterne lenker
* 
* Informasjonsnettsted om Pjatigorsk (russisk)
* Om Pjatigorsk (engelsk)
Plombering (våpen)

__NOTOC__
**Plombering** (deaktivering) av et skytevåpen er noe man gjør for å sette et skytevåpen ute av stand til å fungere. Det er forskjellige regler fra land til land om hvordan dette skal utføres. Noen land skal ha et sertifikat med hvert våpen, mens i andre land må man ha samlertillatelse for å eie plomberte våpen. 

Å deaktivere et skytevåpen vil si å gjøre det varig ubrukbart slik at det ikke kan skytes med. Det betyr også at det ikke kan reaktiveres eller repareres slik at det kan skytes med.  

## Plombering i Norge
Hva som kreves for at et våpen skal godkjennes som deaktivert, er fastsatt i **EU-tilleggsdirektiv (EU) 2018/337** datert 5. Mars 2018.

Det er kun godkjente børsemakere som kan deaktivere våpenet i Norge. Det deaktiverte våpenet sendes til Kripos for kontroll og godkjenning. Det er børsemakeren som deaktiverer våpenet som sender det inn for godkjenning. Dette kan ikke gjøres av privatpersoner.

Når våpenet leveres til børsemaker, så fyller børsemakeren ut skjemaet "*melding om deaktivering*". Skjemaet finnes på politiets nettsted. Dette skjemaet sammen med våpenet sender børsemakeren inn til Kripos.

Alle deaktiveringstiltak gjennomført av børsemaker må kunne inspiseres ved kontroll hos Kripos. For enkelte våpentyper innebærer dette at våpenet må sendes inn til foreløpig kontroll av deaktiveringstiltak, før sammensveising og innsending til endelig kontroll/godkjenning.

Det er opp til hver enkelt børsemaker å vurdere om deaktiveringstiltakene kan inspiseres dersom våpenet sendes inn sammensveiset til første kontroll. Våpen der det ikke er mulig å inspisere gjennomførte deaktiveringstiltak på grunn av slik sammensveising, vil ikke kunne godkjennes.

Når våpenet er godkjent som deaktivert, blir det påført en merking og det utstedes et deaktiveringssertifikat som alltid skal følge med våpenet.

## Våpen deaktivert før 1. oktober 2020
Våpen som er deaktivert etter regler som gjaldt før 1. oktober 2020, anses fortsatt som deaktivert med mindre våpenet skifter eier eller føres ut av norsk tollområde. Slike våpen kan også beholdes av nåværende eier uten å registreres i nasjonalt våpenregister. Ved eierskifte eller utførsel fra norsk tollområde, må våpenet imidlertid bringes opp til gjeldende krav og godkjennes og registreres. 

## Våpenet må registreres i nasjonalt våpenregister
Det kreves ikke tillatelse fra politiet for å erverve, eie eller inneha et deaktivert våpen, men våpenet må registreres i nasjonalt våpenregister. Dette gjelder både når våpenet deaktiveres første gang, og dersom det selges eller på annen måte overdras til en annen eier. Børsemakeren som deaktiverer våpenet vil sørge for melding til politiet slik at våpenet blir registrert på riktig eier.

Ved salg eller overdragelse av våpenet, må selger og kjøper fylle ut "*skjema for melding om salg/eierskifte av våpen*" Skjemaet finnes på politiets nettsted og skal sendes til politiet på selgerens hjemsted.

 
## Kilder
* https://www.politiet.no/tjenester/vapen/deaktivere-skytevapen/
Høgskolesenteret i Vestfold

**Høgskolesenteret i Vestfold** ble opprettet i Horten i 1991 ved sammenslåing av Tønsberg Maritime Høgskole og Horten ingeniørhøgskole. 

Senteret inngikk i 1994 i Høgskolen i Vestfold; en fusjon mellom Høgskolesenteret, Vestfold sykepleierhøgskole og Eik lærerhøgskole.

## Se også
* Campus Vestfold
Vilhelm av Norwich

**Sankt Vilhelm av Norwich** (engelsk: *William of Norwich*; født 1132?, død 22. mars 1144) var en engelsk gutt som ble brutalt drept, angivelig av hele det jødiske samfunnet i Norwich. Selv om det hadde vært flere lignende påståtte ritualdrap foretatt av jøder gjennom hele den europeisk historie, var dette den første middelalderske anklagen om ritualdrap rettet mot jøder.

Det angivelige ritualdrapet ble det viktigste utgangspunktet for ritualmordlegenden som stadig vekk gjorde seg gjeldende i Europa, det vil si, en forestilling om kristenfiendtlige jøder som dreper kristne barn på vis som gir assosiasjoner til Jesu skjebne.

## Forsvinning, funn, rettssak
Vilhelm var som en 12 år gammel gutt, en lærlingsgarver som regelmessig kom i kontakt med jøder og besøkte dem hjemme som en del av handelen. Han ble sist sett da han gikk inn til en lokal jødisk familie, før han forsvant helt til den lemlestede kroppen ble funnet. 

Jødiske mistenkte ble anklaget til en storjury. Sherrifen grep inn på grunnlag av at storjuryen ikke tiltale de beskyldte siden de var direkte underkastet Kongen. De beskyldte ble løslatt, og saken ble ikke oppklart. Etter hvert ble Vilhelm æret martyrstatus og ble et symbol på vanlige menneskers frihet mot jødisk kristendomsfiendskap og adelig gjerrighet. Han ble rett etter sett på som en lokal helgen i Norwich etter at mirakler ble tilegnet han. 

## Beretningen
Beretningen er nedskrevet i *De Vita et passione sci Willelmi martiris norwic* («St. Vilhelm an Norwichs liv og mirakler»), et latinsk verk påbegynt kort etter hendelsen, og skrevet av munken Thomas av Monmouth. Syvende og siste bind kom i 1173 - hovedpåstandene fremgår allerede i første bind. 

Ifølge denne fremstillingen ble buntmakerlærlingen Vilhelm i all hemmelighet drept på rituelt vis den 22. mars 1144, ved en korsfestelse, som var den annen dag av den jødiske pessachfest. Liket ble, skriver han, gjemt unna på langfredag 1144 i Thorpe Wood, en skog nær Norwich. Etter at liket ble funnet påskeaften, falt mistanken på Norwichs jøder - kronikøren Thomas av Monmouth sier om et «drømmeåsyn» som fremstod for Vilhelms mor.

Forfatteren av bereningen, Thomas, var en munk i benediktinerklosteret i Norwich som er blitt beskrevet som «en umåtelig godtroende person»  av historikere som har skrevet verk som har blitt grunnlaget til talløse beretninger og fortellinger. 

Dr. Jessopp av Norwich, en av redaktørene i Thomas sitt verk, mener av Thomas tilhører de som «bedrar og blir bedratt».

## Referanser
Bestorp

**Bestorp** er et tettsted i Linköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 475 innbyggere. Bestorp ligger cirka 22 kilometer sør for Linköping.

## Referanser
Statens lærerhøgskole i handels- og kontorfag

**Statens lærerhøgskole i handels- og kontorfag** var en høgskole for lærerutdanning innen handels- og kontorfag. Skolen ble opprettet i Oslo i 1967 under navnet Statens lærerskole i handels- og kontorfag, Oslo. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Buskerud.

Skolen ble opprettet som spesialisert skole samtidig med at den mer generelle Statens yrkeslærerskole ble omdannet til Statens yrkespedagogiske høgskole. Skolen flyttet fra Oslo til Hosle i Bærum i 1970, og derfra til Hønefoss i 1985. Skolen skiftet navn til Statens lærerhøgskole i handels- og kontorfag i 1983. Skolen utdannet faglærere til videregående skole. Mange av studentene fikk arbeid i det private næringsliv, og studiet hadde i så måte samme rolle som andre, generelle studier i økonomi og administrasjon.
## Referanser
Fruktose-intoleranse

**Fruktose-intoleranse** kan bety:
* Fruktosemalabsorpsjon – Kroppen har problemer å ta opp fruktose fra tynntarmen. Problemet ligger i transportfunksjonen i tarmepitelcellen, relativt hyppig i Europa. 
* Hereditær fruktoseintoleranse – En arvelig feil der leveren ikke danner enzymene for å bryte ned fruktose.
Even

**Even** er en norsk form av mannsnavnet *[[Eyvind]]*, som har opprinnelse i de norrøne *auja*, «hell, gave», og urnordiske *winduR*, «vinner».

## Utbredelse
Navnet *Even* var vanlig i Norge på 1700-tallet og begynnelsen av 1800-tallet, og igjen fra 1980-årene og hadde en popularitetstopp med 0,7 % i 2006.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Even Kvisgaard Fougner (1933–2002), norsk biskop
* Even Lange (f. 1946) norsk professor i moderne historie
* Even Ruud (f. 1947), norsk professor i musikkterapi
* Even Pellerud (f. 1953), norsk fotballtrener
* Even Johansen (f. 1970), norsk musiker
* Tor Even Svanes (f. 1978), norsk forfatter
* Even Westerveld (f. 1980), norsk politiker
* Even Wetten, (f. 1982), norsk skøyteløper
* Even Aleksander Hagen, (f. 1988), norsk politiker
* Even Johansen (f. 1988), norsk skøyteløper
* Even Hovland (f. 1989), norsk fotballspiller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nordfjord prosti

**Nordfjord prosti** er et tjenestedistrikt  i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke. Prostiet omfatter kommunene Bremanger, Eid, Gloppen, Hornindal, Selje, Stryn og Vågsøy.

Prosten har sete på Nordfjordeid hvor Eid kirke er prostikirke.
						
Prostiet er inndelt i sogn, som er den minste og grunnleggende enheten i Den Norske kirke. Tidligere var det også inndelt i prestegjeld, men disse ble faset ut på begynnelsen av 2000-tallet. De ansatte i kirken er enten ansatt av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller i prostiet. De fleste prestene er ansatte i prostiet, og har tjenesten sin knyttet til et eller flere sogn.			
		
## [[Kirkesogn|Sogn]] og [[kirke]]r i Nordfjord prosti

*[[Bremanger kommune]]:*
* Berle sogn
** Berle kirke
* Bremanger sogn 
** Bremanger kirke
* Davik sogn 
** Davik kirke
* Frøya sogn 
** Frøya kirke
* Midtgulen sogn 
** Midtgulen kirke
** Svelgen kapell
* Rugsund sogn 
** Rugsund kirke
* Ålfoten sogn 
** Ålfoten kirke

*[[Gloppen kommune]]:*
* Breim sogn 
** Breim kirke
* Gloppen sogn 
** Gimmestad kirke
** Gimmestad gamle kirke
** Vereide kirke
** Sandane kirke
* Hyen sogn 
** Hyen kirke

*[[Kinn kommune]]:*
* Vågsøy sogn
** Nord-Vågsøy kirke
** Totland kirke
** Sør-Vågsøy kirke

*[[Stad kommune]]:*
* Eid prostisogn
** Eid kirke
** Heggjabygda kirke
* Ervik sogn
** Ervik kirke
* Kjølsdalen sogn
** Kjølsdalen kirke
* Leikanger sogn 
** Leikanger kirke
* Selje sogn 
** Selje kirke
* Stårheim sogn
** Stårheim kirke

*[[Stryn kommune]]:*
* Innvik sogn 
** Innvik kirke
* Loen sogn 
** Loen kirke
* Nedstryn sogn 
** Nedstryn kirke
* Nordsida sogn
** Nordsida kirke
* Olden sogn 
** Olden kirke
** Olden gamle kirke
* Oppstryn sogn 
** Oppstryn kirke
* Randabygd sogn
** Randabygd kirke
* Utvik sogn 
** Utvik kirke

## Liste over proster i Nordfjord prosti

## Referanser


## Eksterne lenker
* Prosti, fellesråd og sokn i Bjørgvin – frå 1. januar 2020
* Nordfjord prosti  på Kirken.no
Norges kommunal- og sosialhøgskole

**Norges kommunal- og sosialhøgskole** var en høgskole for kommuneadministrativ og sosialfaglig utdanning, etablert i Oslo i 1950 under navnet Norges kommunal- og sosialskole. Skolen utdannet *kommunalkandidater*, sosionomer og barnevernspedagoger.

Skolen fikk navnet Norges kommunal- og sosialhøgskole i 1981. Sosialhøgskolen, Bærum ble innlemmet i skolen i 1984, da skolen tok over lokalene til den da nedlagte Apalløkka skole på Ammerud i Oslo. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Oslo, som senere ble til Oslomet – storbyuniversitetet.

Steinar Stjernø var rektor 1987–1991.

## Referanser
Grovfjord Idrettslag

**Grovfjord Idrettslag** (etablert 22. januar 1939) holder til på Grov i Skånland kommune i Troms.

Laget ble startet under navnet Idrettslaget Midnattsol i indre Grovfjord, og med langrenn som aktivitet. Etter andre verdenskrig skiftet navnet til Grovfjord Idrettslag, og man slo seg sammen med Grov Idrettslag (etablert 1950 i ytre Grovfjord), som drev langrenn, slalåm, skihopp, skøyteløp og lengde uten tilløp (innendørs). De  etablerte fotballaktivitet (1966) med det av kommunen forærte anlegget Sletta stadion.

## Ski
I ski-NM har laget hatt flere gode plasseringer i stafett (8 i 1971, 4 i 1973).

## Fotball
Debut i 6. divisjon fotball for herrer (1967), med opprykk (1968, 69, 71) slik at man fikk et par sesonger i 3. divisjon fotball for herrer der de for det meste har spilt (også i 2008), bortsett fra en god periode i 2. divisjon fotball for herrer (nivå 3), der de fikk 3.-plass i 1991 og 2.-plass fire år på rad i 1992–95. Midtbanegeneralen Roar Christensen spilte her i denne perioden (frem til 1996). Klubben har også fostret Agnar Christensen, som har jobbet som trener i Medkila IL og Tromsø IL.

Klubben etablerte damelag (1984), og er del av Hålogaland Fotballkrets.

## Eksterne lenker
* 
** Grovfjord IL: Kort historikk 
* Norges Fotballforbund: Grovfjord IL
Idioten (roman)

:*Se også [[Idioten (andre betydninger)]].*
***Idioten*** (russisk tittel: Идиот – *Idiot*) er en roman skrevet av den russiske forfatteren Fjodor Dostojevskij og første gang publisert i 1868.

Dostojevskij vurderte å kalle verket *Fyrst Mysjkin.*

## Handling
Prins Mysjkin, en ung mann i midten av tjue-årene og etterkommer av en av de eldste russiske adelsfamilien, sitter på et tog til St. Petersburg en kald november-morgen. Han vender tilbake til Russland etter å ha tilbrakt de siste fire årene ved en sveitsisk klinikk for behandling etter en alvorlig epileptisk tilstand. I løpet av reisen møter Mysjkin en ung handelsmann, Parfjon Semjonovitsj Rogozjin, som er besatt av en ung vakker kvinne, Nastasja Filippovna Barasjkova. Rogozjin har nettopp arvet en veldig stor formue etter farens død.

Hensikten med Mysjkins reise er å bli kjent med sin fjerne slektning Lizaveta Prokofjevna, som er kone til general Jepantsjin, en velstående og respektert mann. Mysjkin blir også kjent med Lizaveta Prokofjevna og hennes tre døtre, Aleksandra, Adelaida og Aglaja. Han engasjerer seg lett med dem og snakker med enestående åpenhet om et bredt spekter av emner, inkludert sin egen sykdom, sitt inntrykk av Sveits, kunst og filosofi, kjærlighet,  dødsstraff, og en rekke andre emner.

Mysjkin blir fremstilt som en slags Kristus, som tilgir alt og alle uansett hva slags handlinger de begår. Han har medlidenhet og tillit til de svakere i samfunnet. Han har stor tro på det gode i menneskets hjerte. Derfor oppfattes prins Mysjkin som en idiot blant resten av samfunnet. Prinsen blir tatt imot blant den russiske overklassen til tross for sin fattigslige fremtreden. På grunn av sin troskyldighet blir han innviet i renkespill og løgner som florerer blant den velstående eliten, hvor penger, makt og innflytelse er det eneste alle streber etter.

## Referanser
Gloppen prestegjeld

**Gloppen prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Nordfjord prosti. Det omfattet sogn i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane fylke, og hovedkirken var Vereide kirke.

Gloppens kirkesogn er nå en del av Gloppen kirkelige fellesråd, og underlagt Nordfjord prosti i Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk
*Vinrœiði sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Gloppen prestegjeld går tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden, og besto fra denne tiden av hovedsognet Vereide med Breim og Gimmestad annekssogn.

Gloppen prestegjeld dannet grunnlaget for Gloppen formannskapsdistrikt, som ble opprettet i 1837.

Hyen kirke ble vigslet 14. juni 1876, og Hyen sogn ble utskilt fra Gimmesdtad i 1881. 

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
* Vereide
* Breim
* Gimmestad
* Hyen

## Sogneprester

* 2008: Olaf Sigurd Gundersen (dekker sognene Vereide og Hyen), Harald Forland (dekker sognene Breim og Gimmestad)
* 1982&ndash;2008: Olaf Sigurd Gundersen (f. 1946)
* 1976&ndash;1982 Asbjørn Gjengedal
* ca. 1955&ndash; 1976: Johnny Bakke (1908&ndash;1979)
* 1925&ndash;1945: Olav Kvaale
* ca. 1842&ndash; ca. 1866: Jørgen Meier Heffermehl (1805&ndash;1879)

## Referanser
Leopold av Baden

**Leopold** (født 29. august 1790, død 24. april 1852) var storhertug av Baden 1830–1852. Han var sønn av Karl Fredrik av Baden og Luise Karoline van Geyersberg. Han giftet seg 25. juli 1819 med sin halvbror Karl Ludvig av Badens barnebarn Sophie Vasa.

Leopold etterfulgte sin halvbror Ludwig I av Baden i 1830.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Leopold – biografi på tysk
Birger

**Birger** er et mannsnavn som kan ha opprinnelse i norrøne *bjǫrg*, «hjelp, redning», norrøne *bjarga*, «å berge», eller gammelhøytyske *burg*, «hjelp, redning, beskyttelse». *Bergr* og *Birgir* er norrøne, *Birghir*, *Biærgh*, *Byrghir* og *Bærgh* er gammelsvenske og *Biergh* er en gammeldansk form av navnet.

## Utbredelse
*BirgiR* er kjent brukt i kun én runeinnskrift fra vikingtiden, så navnet var kjent, men antakelig lite brukt i Norden på den tiden. *Birger* og *Berge* var vanlige navn i Norge i middelalderen. Over 60 forskjellige personer med navnene er nevnt i Regesta Norvegica. *Birger* var et populært navn på norske guttebarn fra 1890-tallet til 1930-tallet.

Navnet er i dag mest utbredt på Island, i formen *Birgir*.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Birger jarl (ca. 1210–1266), svensk jarl
* Birger Ruud (1911–1998), norsk skihopper og alpinist
* Birger Strømsheim (1911&ndash;2012), norsk deltaker i Tungtvannsaksjonen
* Birger Stuevold Lassen (1927–2011), norsk professor emeritus i rettsvitenskap
* Birger Larsen (f. 1945), norsk bildekunstner og grafiker
* Birger Svihus (f. 1966), norsk ernæringsprofessor

## Referanser


## Eksterne lenker
*
John Field

**John Field** (i Russland: Джон Филд; født  i Dublin i Irland, død i Moskva) var en irsk pianist og komponist. 

Field er mest kjent som skaper av formen nokturner for klaver, men det er ikke usannsynlig at utmerkelsen ble gitt i ettertid.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Field kom fra en musikalsk familie: bestefaren var organist i Dublin og faren var fiolinist. Bestefaren gav Field den første undervisningen, seinere slo familien seg ned i London der Field ble Muzio Clementis yndlingselev. 

### Musiker
Clementi ledsaget Field til Paris og i 1802 på en stor konsertreise gjennom Frankrike, Tyskland og Russland. Field slo seg deretter ned i Moskva. Fra 1831 var han i fire år på reise i England, Frankrike, Tyskland og Italia før han returnerte til Russland, der han bodde til sin død. 

I sin samtid ble Field holdt høyt som pianist og komponist og han påvirket kjente komponister som Frédéric Chopin, Johannes Brahms, Robert Schumann og Franz Liszt. I Russland fikk han varig betydning ved at han som pianist og lærer utviklet den nasjonale pianoskolen. Ignaz Moscheles, som hørte Field i 1831, fortalte at spillestilen hans var sart og elegant, karakterisert av et vakkert anslag og en fortryllende legato.

Som komponist var Field, helt i tråd med sin spillestil, best i de små former. Nokturnene hans preges av kjenslevare og drømmelignende stemninger og en kontinuerlig strøm av vakre melodier. Chopins nokturner er helt klart formet etter forbilde av Fields. I de store musikkformene var Fields derimot ingen mester, og hans sju pianokonserter og pianokvartetter med strykere er stort sett glemt.

Blant hans studenter var den prøyssiske pianisten og komponisten Charles Mayer, den fransk-russiske komponisten Alexandre Dubuque og den polske pianisten og komponisten Antoine de Kontski.

## Referanser


## Kilder
* Claire Corkery: ''«The amazing life of forgotten composer John Field – Ireland’s answer to Mozart»'' , *The Irish Post*, 19. mai 2016
* «FIELD, JOHN (1782–1837)», *1911 Encyclopædia Britannica, Volume 10*

## Litteratur
* Patrick Piggott: *The life and music of John Field. 1782–1837. Creator of the nocturne*, Faber & Faber, London 1973, ISBN 0-571-10145-3.

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*
Anders Farstad

**Anders Farstad** (født 1951) er en norsk tidligere fotballspiller (midtbane). Han spilte i hjembyens Rollon og Aalesunds Fotballklubb og fikk kamper for U-landslaget. Deretter spilte han 1. divisjon fotball for herrer for Rosenborg Ballklub (1972–76, 97 kamper og åtte scoringer) der han fikk annenplass i Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1972. Han gikk videre i Bodø/Glimt (1977–82, 85 kamper, tre scoringer i 1. divisjon) der han var kaptein (1981–82), samt sølv i Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1977 og fikk annenplass i 1. divisjon fotball for herrer 1977.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil hos Rosenborg Ballklub
Lone Lindorff

**Lone Lindorff** (født 23. juli 1937 i København), er en dansk skuespillerinne, manusforfatter, barnebokforfatter og billedkunster.

## Biografi

Lone Lindorff gjennomførte en husholdningsutdannelse før hun ble utdannet på The Bristol Old Vic Theatre School i England 1957-59. Hun debuterte som 21-årig i *Ung Vrede* i Århus, instruert av hennes mor skuespillerinnen Bodil Lindorff.

I løpet av 1960-tallet og 1970-tallet fikk hun mange spendende roller på en lang rekke scener i Danmark – i revyer og på Riddersalen over engelske komedier til ny dansk dramatikk blant annet Ulla Ryums *Myterne*.

Lone Lindorff var på 1970-tallet sterkt engasjert i politisk teater og tilhørte 1969 til 1974 Fiolteatrets faste ensemble, hvor hun spilte kvinnesaks-, debatt- og bruksteater, blant annet. "Vi er alle i samme båd". Hun medvirket i forestillingen "Frændeløs" på Gladsaxe Teater.

Lindorff hadde dessuten roller i TV-teaterforestillinger som "Bernardas Hus" og i flere spillefilmer. Hun ble prisbelønt for tollen sin i filmen Man sku' være noget ved musikken. Til andre vesentlige roller i filmkarriere hennes hører dessuten *[[Den Forsvundne Fuldmægtig]]*, *[[Zappa]]*, *[[Tro, Håb og Kærlighed]]* og *[[Åndenes hus]]* fra 1993.

Siden har hun kastet seg over utfordringer som billedkunstner og stilt ut collager, akryl- og oljemalerier i Cobra-rummet ved Sofienholm, likesom hun har vært en aktiv barnebokforfatter. Dessuten driver hun forretningen *Center for Teater og Dramatik*, hvorfra hun selger sin ekspertise som foredragsholder, dramatiker og instruktør. Hun har også skrevet filmmanuskripter og var i en periode redaktør av bladet *Skuespilleren*. Hun satt i redaksjonen, da LOs mediepulje i 1994 sponset en rekke TV-eksperimenter på Kanal Danmark, og i en årrekke har hun instruert revyen i Carlsbergs Teaterforening.

## Filmologi (utvalg)
### Skuespiller 2000-tallet

### Skuespiller 1990-tallet

### Skuespiller 1980-tallet

### Skuespiller 1970-tallet

### Skuespiller 1960-tallet

### Filmmusikk

## Priser
* 1973 – Bodilprisen for beste kvinnelige birolle i filmen Man sku' være noget ved musikken

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Cocktailparty-effekten

**Cocktailparty-effekten** er et populærnavn på et persepsjonspsykologisk fenomen som gjør oss i stand til å følge en selvvalgt konversasjon i et rom hvor flere konversasjoner er i gang samtidig. 

De fleste mennesker har egenskapen og muligheten til å utføre dette. Den går i korte trekk ut på at om man er i et rom hvor det er flere grupper med mennesker som snakker, kan man selv velge hvilken samtale man vil følge med på, kun ved å konsentrere seg om den ønskede samtalen. De andre samtalene vil da fade ut og den en ønsker å høre på vil oppleves å bli sterkere. Dette tilsvarer for hørselen det en for synet kaller fokusering.

Evnen til å fokusere sansninger er ikke jevnt fordelt, og for individer vil den også variere med dagsform og tildels alder. Ved en moderat hørselssvekkelse vil cocktailparty-effekten langt på vei være slik, at personen må bruke både syn og hørsel for å få med seg det som blir sagt.

En interessant utnyttelse av effekten ble tatt i bruk under den kalde krigen, da romavlytting ble kjent som spionmetode. Viktige samtaler kunne da finne sted, mens tre – fire personer med liknende stemmekvaliteter som de som førte samtalen leste høyt fra hver sin avis.
Sør-Koreas sentralbank

**Sør-Koreas sentralbank** (**Bank of Korea**, **BOK**) er sentralbanken i Sør-Korea. Banken ble etablert 12. juni 1950 i hovedstaden Seoul.

Banken ble etablert med utgangspunkt i en egen lov, som sa at bankens primære mål var å sørge for stabile priser. Banken satte et mål hvert år etter samtaler med regjeringen og la etter dette opp en plan for sin pengepolitikk.

Banken er i dag en typisk sentralbank, som sørger for å produsere pengesedler og mynter, samt planlegger og gjennomfører pengepolitikken, er bankenes bank og myndighetenes bank. Banken er også administrator for betalingssystemer, samt at den håndterer landets valutareserver. Banken har også enkelte tilsynsoppgaver, som er definert i loven.

Bankens styre består av sju medlemmer, som representerer ulike grupper i det koreanske samfunnet. De pekes ut av landets president for fire år av gangen, bortsett fra nestlederen som har en tre års periode. medlemmene er styremedlemmer på heltid.

Nåværende sentralbanksjef (*governor*) er Lee Ju-yeol. Han overtok etter Kim Choong-soo, og er utnevnt for perioden 1. april 2014 til 31. mars 2018. Bankens hovedkontor ligger ved Namdaemungata, Jung-gu, Seoul.

## Se også
*Sørkoreansk won
*Liste over verdens sentralbanker

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*