open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sommer-OL 1932

**Sommer-OL 1932** ble arrangert fra 30. juli til 14. august 1932 i Los Angeles i California i USA. 

På grunn av den store depresjonen og store reisekostnader var det flere nasjoner som av økonomiske årsaker hadde redusert deltakelse og andre nasjoner valgte å ikke delta. 37 nasjoner stilte med utøvere i lekene, mot 46 nasjoner i Sommer-OL 1928. En annen årsak til redusert deltakelse fra asiatiske nasjoner, var den politiske uroen etter at Japan hadde invadert og okkupert den kinesiske regionen Mandsjuria og opprettet marionettstaten Mandsjukuo i mars 1932. 

Dette var første gang det ble benyttet seierspaller under medaljeseremoniene i sommerlekene, den aller første gangen de ble benyttet i olympisk sammenheng var i Vinter-OL 1932 i Lake Placid. Dette var også de første olympiske lekene der elektronisk tidtaking ble tatt i bruk i friidrett.

Vertsnasjonen USA ble lekenes beste nasjon med 103 medaljer, hvorav 41 gull.

## Valg av vertsby
Los Angeles var eneste søker og ble valgt valgt ved akklamasjon av den internasjonale olympiske komités 22. sesjon i Roma i Italia 8. april 1923.

## Arenaer

## Idretter
Det ble konkurrert i 117 øvelser i 14 idretter. (Antall øvelser per idrett i parantes)

*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*Svømmesport
**
**
**
*
*
*

### Demonstrasjonsidretter
*  Amerikansk fotball 
*  Lacrosse 

## Deltakelse

### Deltakerland
37 nasjonale olympiske komiteer deltok i lekene. (Antall deltakere per nasjon i parentes)

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  

## Medaljefordeling

 Vertsnasjon ()

## Galleri

Fil:General view of Los Angeles Olympic Stadium on the opening day of the Games of the Xth Olympiad, while contenders from all nations take the Olympic Athlete's Oath.jpg|Los Angeles Memorial Coliseum under åpningsseremonien 30. juli 1932.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Sommer-OL 1932  på sports-reference.com
*  Official Report 1932 hos la84.org
*  1932 Summer Olympics hos olympedia.com
Norges Informasjonsteknologiske Høgskole

**Norges Informasjonsteknologiske Høgskole**, forkortet **NITH**, var en privat høyskole i Oslo som tilbød bachelor- og mastergradsutdannelse innen informasjonsteknologi (IT). NITH var eiet av Anthon B Nilsen AS. Fra 2014 ble skolen en del av Westerdals og fortsatte under navnet Westerdals Oslo ACT.

## Bachelorstudier
Skolen hadde, før 2014, ca. 650 studenter fordelt på hel- og deltidsstudier. Westerdals Oslo ACT tilbyr fortsatt bachelorutdanning i informasjonsteknologi med fordypning innen programmering, spillprogrammering, spilldesign, E-business, interaktivt design, digital markedsføring, 3D Grafikk og mobil apputvikling.

## Masterstudier

NITH samarbeidet med Brunel University i London for å levere masterutdanning på et internasjonalt nivå.
Masterstudiene går over to år på hel- eller deltid og gir gradene Master of Technology eller Master of Science.

Høsten 2011 var det siste året NITH startet opp master i samarbeid med Brunel, fra og med høsten 2012 tilbød NITH egenutviklede masterutdanninger.

Høyskolen tilbyr også deltidsstudier, forkurs, matematikkurs R1 og enkeltemner.

## Historie
NITH skiftet navn fra Den Polytekniske Høgskolen (DPH) i januar 2002. *Den Polytekniske Høgskolen* ble etablert i 1995 etter en sammenslåing av de to høgskolene **NHI Datahøgskolen** og NKI Ingeniørhøgskolen. NKI Ingeniørhøgskolen ble etablert i 1964 og har utdannet mer enn 9&nbsp;000 ingeniører.  NHI Datahøgskolen oppsto som resultat av en sammenslåing av **Norges Høgskole for Informasjonsteknologi** (NHI) og **Datahøgskolen** i 1993. NITH hadde inntil 2007 utdanningstilbud også i Stavanger og Bergen. 

Høyskolen ble i 2014 slått sammen med Nordisk Institutt for Scene og Studio og Westerdals School of Communication, under navnet Westerdals – Oslo School of Art, Communication and Technology. 

## Referanser
Visayas

**Visayas** (**Bisaya** på tagalog og andre filippinske språk) er et av de tre geografiske hovedområder på Filippinene (det nordligste er Luzon, og det sørligste er Mindanao).

## Navnet Visayas
Det er uklart hva ordet *Visayas* kommer fra. Én populær forklaring er at ordet kommer fra *&laquo;Sri Vishaya&raquo;*, navnet på et indisk rike som en gang skal ha kontrollert det sentrale og sørlige Filippinene. Andre mener at det skal være en videreutvikling av et kinesisk ord som betyr "De tre øyene".

Mer nøyaktig hevder første hypotese at navnet er fra 600-tallets thalassokratiske malayiske Srivijaya-riket. På sanskrit betyr *sri* (श्री) «heldig», «velstående» eller «lykkelig» og *vijaya* (विजय) betyr «seierrik» eller «fremragende». På 1100-tallet var Sulu-øyene og Visayas-øygruppen enten understilt eller tributtpliktig dette riket.

## Landsdelens geografi
Med Visayas menes de filippinske øyene som ligger mellom Luzon og Mindanao (med unntak av de øyene som ligger tettest opp mot disse to største øyene i det filippinske arkipelet). De største øyene (over 50&nbsp;km²) i Visayas er, etter størrelse:

## Landsdelens politiske inndeling
Filippinene er inndelt i 18 regioner, inkludert hovedstadsområdet og noen områder med særskilt politisk-rettslig status. Fire av regionene ligger i landsdelen Visayas, og består (pr. november 2004) av 16 provinser. (Se boksen nedenfor).

*Western Visayas (Region VI) – 5 provinser
*Central Visayas (Region VII) – 3 provinser
*Eastern Visayas (Region VIII) – 6 provinser
*Negros Island (Region XVIII) – 2 provinser

## Referanser
Keilhaus topp

**Keilhaus topp** er et fjell i Lom kommune i Innlandet. Det har en høyde på  meter over havet og er blant Norges høyeste topper, men regnes likevel ikke alltid med blant de høyeste ettersom den har en primærfaktor på bare 20 meter. Toppen ligger omtrent 750 meter øst for Galdhøpiggen. Den er oppkalt etter Baltazar Mathias Keilhau.

## Referanser
Helvete (Innlandet)

**Helvete** er et gjel ved sørenden av Espedalsvatnet i Gausdal kommune i Innlandet. Her finner man Norges største samling av store jettegryter.  De største er opptil 50&nbsp;meter dype og 20&ndash;30&nbsp;meter brede.

Navnet «Helvete»  kommer av at gjelet var vanskelig å passere med hest og slede på den tiden det var gruvedrift i Espedalen.

## Eksterne lenker
*  http://www.helvete.info
Silvestro Mazzolini

**Silvestro Mazzolini** (eller **Silvestro Mazzolini da Prierio**, også kalt **Prierias**, (født 1456 i Priero i Piemonte i Italia, død tidlig 1523 i Roma) var en katolsk prest og kontroversteolog. 

## Liv og virke
Prierias (navnet er avledet av fødebyen Priero) trådte inn i dominikanerklosteret i Genova i 1471 og fikk sin teologiske grunnutdannlse og presteordinasjon der. Mellom 1491 og 1501 virket han som professor i dialektikk i Bologna og som professor i metafysikk i Padova. I 1508 ble han valgt til generalvikar for dominikanernes lombardiske ordensprovins for en toårsperiode. Fra sin tid som prior i Bologna (1510-1514) var han medlem av inkvisisjonstribunalet for Brescia og  Milano. I 1514 ble Prierias professor i thomistisk filosofi i Roma, og allerede året etter utnevnte pave Leo X ham til pavelig hoffteolog og boksensor for byen Roma.    

I mars 1518, da den romerske kurie innledet forundersøkelse mot Martin Luther, ble Prierias (som så langt kun hadde forfattet lærde kompendier om thomistisk filosofi, som *Summa silvestrina*, prekensamlinger og en forklaring av messen) gjort til undersøkelselskommisjonens leder, og fikk i oppdrag å avfatte en teologisk vurdering av Martin Luthers 95 teser mot avlatshandelen. 

Resultatet ble et skrift ved tittelen *Dialogus*, og ble basis for den romerske kuries stort sett enveiskontakt med Luther. Luthers avfeiende tilsvar til *Dialogus* kom i august. Det foranlediget et nytt skriv fra Prierias, *Replica* (november 1518), holdt i en forsonlig tone. Dette ble bare møtt av spott fra Luthers side. I 1519 fremla Prierias et ytterligere og mer omfattende skriv, *Errata et argumenta*,  om pavens myndighet og avlaten. Men dette skrivet verdiget ikke Luther noe svar.

Fra 1520 befattet ikke lenger Prierias seg med kontroversen med Luther. 

Prierias var nok ikke blant de mest lysende teologer i sin samtid, men Luthers spottende karakteristikk av ham som en amatør (*Feld- und Wiesensophist*) var heller ikke treffende.

## Bibliografi
Prierias viktigste skrifter var:

**Rosa aurea* (Bologna, 1510) refleksjoner over årets evangelielesninger,
**In theoricas planetarum* (Venezia, 1513), 
**Summa Summarum, quæ Sylvestrina dicitur*, også kalt *Summa silvestrina* (Roma, 1516), kom i 40 opplag, et alfabetisk teologisk oppslagsverk,
**De juridica et irrefragabili veritate Romanæ Ecclesiæ Romanique Pontificis* (Roma, 1520),
**Epitoma responsionis ad Lutherum* (Perugia, 1519), 
**Errata et argumenta M. Lutheri* (Roma, 1520).

## Referanser
Degnepoll

**Degnepoll** eller **Deknepollen** er ei bygd og grunnkrets i Kinn kommune i Vestland fylke. Den ligger på fastlandssiden av Ulvesundet og Måløysundet og på nordsiden av Deknepollen (viken). Måløybrua forbinder bydelen med Måløy sentrum. 

Navnet kommer av degn, et eldre ord for klokker, og poll, en liten fjordarm. Navnet blir ofte uttalt *Deknepoll* og Postens variant av navnet har tatt konsekvensen av det. Dette kan tyde på at navnet har røtter fra før dansketiden da ordet degn var *ðjakn*. Bygden har gitt navn til poststedet Deknepollen (6718). Postkontoret er nå lagt ned, men adressen blir fremdeles brukt.

Fiskeforedling har lenge vært hovednæring i bygda og brorparten av fiskeforedlingen i kommunen går nå for seg her.

## Deknepollen
Området Deknepollen ble sammen med bygda Holvik på Vågsøya bydeler i forbindelse med opprettingen av byen Måløy. Bygdene Kulen, Degnepoll, Skavøypoll, Tennebø, Blålid og Nygård har nærmest vokst sammen på grunn av økning i bosetning. Bygden Degnepoll og området/bydelen Deknepollen er dermed ikke til å forveksle. Deknepollen er navnet på et stadig sammenvoksende område og den østlige delen av byen Måløy. I de senere årene har det vokst fram flere byggevareforretninger og andre handelsforretninger i området.

## Post
Det ble opprettet som poststed den 11. januar 1957. Postkontoret i Deknepollen ble lagt ned 11. mai 1998, men det er opprettet Post i butikk på Kiwi i området. Poststedet omfatter i tillegg til bygda Degnepoll alle bygdene på fastlandet av kommunen inn til Allmenningen.

## Referanser


## Ekstern lenke
Hardangerjøkulen

**Hardangerjøkulen** er den sjette største isbreen på Norges fastland, og ligger i Eidfjord og Ulvik kommuner i Vestland. Arealet er cirka 64&nbsp;km² og det høyeste punktet på breen er 1&nbsp;861 moh. 

Hardangerjøkulen er en typisk platåbre på vannskillet mellom Østlandet og Vestlandet. Breen har flere brearmer, der Blåisen og Midtdalsbreen øst mot Finse og Rembesdalskåka vest mot Simadalen, er mest kjent. Ved Rembesdalskåka ligger DNT Fjellsport Oslos hytte Demmevasshytta.

Hardangerjøkulen inngår i Skaupsjøen/Hardangerjøkulen landskapsvernområde, som ble opprettet den 10. april 1981 og dekker et areal på 553,747&nbsp;km².

Midtdalen ble brukt til innspillingen av Star Wars Episode V: Imperiet slår tilbake som isplaneten Hoth.

## Flystripen under krigen
Under andre verdenskrig arbeidet den tyske okkupasjonsmakten med å anlegge en flystripe oppe på breplatået. Flystripen skulle lages ved å fylle sprekkene med snø og is, over dette skulle det være et lag tjærepapp og til slutt et lag sagflis. Materiellet ble fraktet fra Finse med muskelkraft av soldater og noen norske frivillige, de brukte også et beltegående kjøretøy (en slags traktor). Den menige soldaten Robert Pötzl fotograferte arbeidet og fotografiene er bevart. Arbeidet ble påbegynt i april-mai 1940. Bakgrunnen var de store avstandene og bombeflyenes begrensede rekkevidde ved både kampene i Narvik og mulig angrep på Storbritannia fra Norge. En flyplass i 1800 meters høyde for tanking ville spare mye drivstoff. Generaloberst Hans-Jürgen Stumpff, sjef for dei tyske luftstyrkene i Norge, reiste selv til Finse for å se på prosjektet. Arbeidet med flystripen ble oppgitt i desember 1940 på grunn av de vanskelige forholdene.

## Fotnoter



## Referanser




## Se også
*Liste over norske isbreer

## Eksterne lenker
* NVEs sider om Rembesdalskåka
* Demmevasshytta
* Finse 1222
Gabriel Biel

**Gabriel Biel** (født ca. 1410 i Speyer i Tyskland, død 1495 i Einsiedel ved Tübingen) var en ledende nominalistisk teolog og katolsk prest.

Biel studerte i Heidelberg, Erfurt og Köln og ble i 1460 dompredikant ved katedralen i Mainz. Han trådte inn hos Brødrene av det felles liv i deres stift Marienthal ved Geisenheim (Rheingau), og ble i 1468 prost ved brødrenes hus St. Markus i Butzbach (Hessen). Grev Eberhard im Bart tilkalte ham i 1476 for å være med på den kirkelige reform i Württemberg. Biel grunnla på oppdrag av greven et nytt broderhus i Urach, og ble dets prost i 1479. Fra 1484 underviste han ved universitetet i Tübingen som professor i teologi og filosofi.

Biel var den siste tyske skolastiker av format, og en innflytelsesrik representant for nominalismen i annen halvdel av 1400-tallet. I sin kommentar til Petrus Lombardus' «Sentenser» fremholdt William av Ockhams lære i detalj. Kommentaren ble svært utbredt i undervisningen i nominalistisk teologi. Biels teologiske arbeid hadde stor innflytelse på Martin Luther.

I 1492 trakk Biel seg tilbake til brødrenes hus St. Peter i Einsiedel.

## Verk
* *Epitoma Expositionis sacri canonis Missae*. Konrad Hist, Spira rundt 1500. (Digitalisering)
* *Sacri canonis Missae expositio resolutissima literalis et mystica* («Gründliche wörtliche und mystische Auslegung des heiligen Meßkanons»). Brixen, 1576
* *Epitome expositionis canonis Missae* («Kurzfassung der Auslegung des Meßkanons»). Antwerpen, 1565
* *Sermones* («Predigten»). Brixen, 1585
* *Collectorium sive epitome in magistri sententiarum libros IV* («Samling eller sammendrag av kirkefedrenes lære i fire bind»). Brixen, 1574
* *Tractatus de potestate et utilitate monetarum* («Avhandling om makt og pengenes nytte»). 1516.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Gabriel Biel i *Gesamtkatalog der Wiegendrucke*
* Hendrik Mäkeler: ''Nicolas Oresme und Gabriel Biel. Zur Geldtheorie im späten Mittelalter'', i *Scripta Mercaturae. Zeitschrift für Wirtschafts- und Sozialgeschichte* 37 (2003) 1, s. 56–94.
Sommer-OL 1948

**Sommer-OL 1948** ble arrangert fra 29. juli til 14. august 1948 i London i Storbritannia. Dette var andre gang London var vertsby for de olympiske sommerlekene, da de også arrangerte Sommer-OL 1908.

Den internasjonale olympiske komité (IOK) ønsket å komme i gang igjen med olympisk idrett fortest mulig etter andre verdenskrig. Lekene ble arrangert tre år etter at krigen var over, og det var fremdeles vanskelige økonomiske tider med rasjonering på matvarer, klær og flere andre viktige varer. London ble hardt rammet av Nazi-Tysklands bombinger under krigen, men til tross for dette ble det ikke bygget noen nye anlegg og samtlige øvelser ble arrangert på eksisterende anlegg og arenaer.

Tyskland og Japan ble ikke invitert til lekene av IOK, mens Sovjetunionen ble invitert men valgte å ikke delta.

USA ble beste nasjon, mens Norge vant én gullmedalje.

## Valg av vertsby
Den internasjonale olympiske komité (IOK) foreslo London som arrangørby. Lausanne i Sveits og fire byer i USA meldte også sin interesse for å arrangere lekene, men etter IOKs forslag og votering via post ble London valgt ved akklamasjon. Resultatet av voteringen ble bekreftet av IOKs 40. sesjon i Lausanne i Sveits 4. september 1946.

## Arenaer

### London

### Utenfor London

## Idretter

Det ble konkurrert i 17 idretter med 136 øvelser. (Antall øvelser per idrett i parantes)

*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*Svømmesport
**
**
**
*
*
*

## Deltakelse

### Deltakerland
59 nasjonale olympiske komiteer deltok i lekene. (Antall deltakere per nasjon i parentes)

* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 

## Medaljefordeling

 Vertsnasjon ()

## Referanser


## Se også
*Kunstkonkurranser under Sommer-OL 1948

## Eksterne lenker
* 
*  Official Report 1948 hos la84.org
*  1948 Summer Olympics hos olympedia.com
*  Sommer-OL 1948  på sports-reference.com
Tvillingprimtall

**Tvillingprimtall** er to påfølgende oddetall som begge er primtall. De første 10 parene med primtallstvillinger er
3 og 5, 5 og 7, 11 og 13, 17 og 19, 29 og 31, 41 og 43, 59 og 61, 71 og 73, 101 og 103, 107 og 109.

Når differansen mellom to primtall er 2, kalles de primtallstvillinger. Primtallstvillinger blir stadig sjeldenere når man undersøker større områder. Det er ennå ikke bevist om det eksisterer uendelig mange av dem.
Gottfried von der Goltz

Grev **Gottfried von der Goltz** (født 1. juni 1964 i Würzburg) er en tysk-norsk fiolinist. Etter utdannelse i Hannover, New York og Freiburg ble han medlem av den nordtyske kringkastingens symfoniorkester i Hamburg. Han er nå musikalsk leder og konsertmester for det kjente Freiburger Barockorchester, og er en av de internasjonalt mest fremtredende virtuoser på barokkviolin. Siden 1997 er han dessuten professor i barokkviolin ved Würzburgs musikkhøyskole. Både hans mor, pianisten Kirsti Hjort og hans fars mor er norske, så Gottfried von der Goltz er dermed tre fjerdedeler norsk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20041021212055/http://www.barockorchester.de/ogott.htm
* https://web.archive.org/web/20050218125855/http://www.barockorchester.de/omuvi1.htm
Beothuk (språk)

**Beothuk** er et språk som ble talt av indianerstammen beothukene i Newfoundland. Språket har vært utdødd siden 1829, og det er få skriftlige levninger av det, og svært lite som er kjent om det.

Språket antas å være en del av den algonkiske språkfamilien.
En DNA-studie fra 2007 viste genetiske forbindelser mellom beothukene og det algonkinsk-talende mi'kmaqfolket.

Beothuk er kjent fra kun fire ordlister som ble skrevet ned på 1700- og 1800-tallet. De har over 400 ord, men ingen eksempler på sammenhengende tale. Hypotesen om beothuks forbindelse med algonkinsk er datert tilbake til minst Robert Latham i 1862. Fra 1968 og framover har John Hewson fremmet bevis på lydoverensstemmelse og delt morfologi med ur-algonkinsk. Mangelen på enhver systematisk eller konsistent representasjon av språkomfanget i ordlistene, gjør det tvilsomt å fastslå hvilket lydsystem som beothuk hadde, og ord listet hver for seg på listene kan være det samme ordet transkribert på ulikt vis. Det er også kjent at det eksisterer feil i de nevnte listene. Dette, sammen med mangelen på sammenhengende tale, betyr at det er svært lite å bygge en form for rekonstruksjon av beothukspråket på. Med mangelen på bevis har språkforskere som Ives Goddard og Lyle Campbell uttalt at enhver forbindelse mellom beothuk og algonkinsk er ukjent og vil forbli det.

I 1910 innspilte den amerikanske antropologen Frank Speck inn en 75 år gammel beothuk-kvinne ved navn Santu Toney som sang en sang på beothuk-språket. Innspillingen skjedde på begynnelsen av århundret, og en del kilder har oppgitt året 1929, men datoen 1910 har blitt bekreftet av Specks bok *Beothuk and Micmac*.
Ordene er vanskelige å høre og ikke lette å forstå. Santu fortalte at hun hadde lært sangen av sin far. (Noe som kan være bevis på at minst en beothuk var i live etter at Shanawdithit, den siste kjente levende av stemmen, var død i 1829, gitt at Santu Toney var født en gang rundt 1835.) Samtidige forskere har forsøkt å gjøre en transkripsjon av sangen med håpet at lydinnspillingen kan bli renset med moderne metoder. En del indianergrupper har forsøkt å lære seg sangen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Tekst med ord fra beothukspråket
* Rapport om beothuk på Linguist List 
* Om beothukspråket
Normisjon

**Normisjon** er en evangelisk luthersk misjonsorganisasjon som organiserer over 70 000 personer over hele Norge, inkludert medlemmene i Acta – barn og unge i Normisjon. I de fleste storbyene har Normisjon egne menighetsfellesskap. Normisjon driver også en utstrakt virksomhet på bedehus og i husfellesskap.

Normisjon ble grunnlagt 1. januar 2001 etter at Den norske Santalmisjon og Det norske lutherske Indremisjonsselskap, samt den langt mindre Langesundsfjordens indremisjonsselskap, fusjonerte. Organisasjonen er en selvstendig bevegelse med tett samarbeid med Den norske kirke og andre lutherske kirkesamfunn. Forløperne hadde ulik profil. Santalmisjonen fokuserte i stor grad på humanitært arbeid med kristen profil i utviklingsland. Indremisjonen hadde fokus på Norge, og også en mer konservativ og folkelig og lavkirkelig profil.

Normisjon har virksomhet over hele Norge gjennom 13 regioner samt i India, Bangladesh, Kambodsja, Ecuador, Mali, Aserbajdsjan, Bhutan, Nepal, Cuba, Senegal, Kambodsja og Thailand.

Generalsekretæren i organisasjonen er Kjetil Vestel Haga.

## Historie
Santalmisjonen ble stiftet 1867 av misjonær Lars Olsen Skrefsrud (1840–1910) og Hans Peter Børresen (1825–1901). Det norske lutherske Indremisjonsselskap ble stiftet 1868. De to organisasjonene samt Langesundsfjordens Indremisjonsselskap slo seg sammen i 2001.

## Ledere av landsstyret
* Kurt Hjemdal 2006–2012
* Tormod Kleiven 2012–2018
*Hallgeir Solberg 2018-

## Generalsekretærer
* Anfin Skaaheim 2001 – 2003
* Rolf Kjøde 2003 – 2014
* Anne Birgitta Langmoen Kvelland 2014 – 2020
*Kjetil Vestel Haga 2020 –

## Skoler drevet av Normisjon
* Gå Ut Senteret, Trondheim (Tidligere Hurdal)
* Bibelskolen i Grimstad, Grimstad
* Acta Bibelskole, Stavanger (sammen med IMI Kirken)
*NLA Høgskolen (sammen med en rekke kristne organisasjoner.)
* Gjennestad Gartnerskole, Sandefjord
* Øya videregående skole, Melhus
*Tomb videregående skole, Råde
Normisjons regioner er eier, medeier eller har annen tilknytning til følgende folkehøgskoler: Alta, Bakketun, Bjerkely, Danvik, Sørlandet, Fredly, Grenland, Haugetun, Nordfjord, Nordvestlandet, Risøy, Sagavoll, Solborg og Sunnfjord og Viken. Normisjon er dermed samlet sett verdens største folkehøgskoleeier.

## Utgivelser
Agenda 3:16 er Norges største kristne månedsmagasin. Bladet utgis av Normisjon og har som mål å formidle tro og kristne verdier. Bladet er normalt på 60 sider, trykket på glanset papir, stiftet og gjennomgående fire-farger. Opplag i 2018: ca. 8 500.

Organisasjonen utgir også ni regionale blad fem ganger årlig med fokus på hva som skjer i Normisjon lokalt. Gratismagasinet Ferskvare, som i hovedsak omhandler organisasjonens internasjonale arbeid, utgis fire ganger årlig.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Ressursbase med taler, videoer og bilder
Dødehavet

**Dødehavet** er en innsjø ved Jordanelvens utløp som ligger med om lag like store deler i Jordan, Vestbredden og Israel. Dødehavet er kjent for sitt saltholdige vann, ca. 34&nbsp;%, og som det laveste punkt på kloden. Det høye saltinnholdet gjør at det nesten ikke finnes liv i Dødehavet. Overflaten ligger i dag på 415 muh., mens den historiske normalen er 395 muh.

## Geologi
Geologer mener Jordandalen med Jordanelva, Genesaretsjøen (Galileasjøen/Tiberiasjøen) og Dødehavet ble dannet for 8 millioner år siden som følge av forskyvninger i litosfæren mellom den afrikanske plate og den indoaustralske plate. Forkastningen som er 6&nbsp;000 km lang strekker seg fra Syria i nord, gjennom Rødehavet, Eritrea, Djibouti, Etiopia, Uganda, Kenya, Rwanda, Burundi, Tanzania, Malawi og til Mosambik i sør.

## Miljøtrussel
Etter at vannstanden de siste årene har sunket sterkt består Dødehavet nå av to helt separate deler. Tidligere var det en halvøy ved al-Lisan. Nå er det tørt land hele veien. Bare et lite bekkeløp er igjen og sørger for et lite tilsig til den sørlige delen. I den nordlige delen er dybden opptil 400 meter, mens det i den sørlige bare er 4 meter.

Israel og Jordan søker internasjonal støtte til et prosjekt for å redde området fra total uttørking ved å føre inn havvann ved hjelp av en rørledning fra Rødehavet (Akababukten). Rørledningen vil bli 200 km lang og er kostnadsberegnet til 800 millioner USD.

## Turistmål
Dødehavsområdets egenartede karakter har gjort det til et reisemål for vanlige turister, men også for helsereiser. Det salte vannet kombinert med høy luftfuktighet, lufttemperatur og solstrålingens spesielle påvirkning 400 meter under havoverflaten gir spesielle forutsetninger for behandling av blant annet psoriasis og andre hudlidelser, selv om dokumentasjonen for effekten av en slik behandling er dårlig. 

## Bilder


Fil:Dead sea newspaper.jpg|En turist leser avisen mens han flyter på Dødehavet.
Fil:Dead Sea 1920px.jpg|Satellittbilde av Dødehavet.
Fil:Bitumen.jpg|Naturlig bitumen funnet ved bredden av innsjøen.


## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Den offisiell israelske siden om Dødehavet
Sommer-OL 1952

**Sommer-OL 1952** ble arrangert fra 19. juli til 3. august 1952 i Helsingfors i Finland. Helsingfors er per 2024 den nordligste byen som har arrangert de olympiske sommerlekene.

Helsingfors var søkerby allerede i 1931, da de ønsket å arrangere Sommer-OL 1936. Det var derfor blitt bygget flere idrettsanlegg og arenaer sent på 1920-tallet og tidlig på 1930-tallet. Etter at Tokyo i 1938 måtte trekke seg som vertsby for Sommer-OL 1940 på grunn av den andre kinesisk-japanske krig, var Helsingfors godt forberedt til å arrangere lekene og ble 3. september 1938 valgt som ny vertsby. 23. april 1940 kunngjorde Finlands nasjonale olympiske komité og Den internasjonale olympiske komité (IOK) at lekene i 1940 offisielt var avlyst på grunn av andre verdenskrig. Da byen i 1947 ble valgt som vertsby for Sommer-OL 1952, var derfor de fleste anleggene og arenaene allerede bygget og trengte kun noe oppussing for å være klare for sommerlekene. 

Dette var også de første olympiske lekene med deltakelse fra Sovjetunionen. Det ble bygget en egen olympisk landsby for sovjetiske utøvere og utøvere fra de andre østblokknsajonene Ungarn, Polen, Bulgaria, Romania og Tsjekkoslovakia. Lekene ble til en viss grad preget av politikk med den kalde krigen som bakteppe i møtene mellom utøvere fra Sovjetunionen og USA. Tyskland og Japan var tilbake som olympiske deltakernasjoner, etter at de ikke ble invitert til Sommer-OL 1948.

USA ble beste nasjon på den uoffisielle medaljestatistikken, mens Norge tok tre gullmedaljer.

## Valg av vertsby
Helsingfors ble valgt ved avstemning under den internasjonale olympiske komités 41. sesjon i Stockholm i Sverige 21. juni 1947.

## Arenaer

## Idretter
Det ble konkurrert i 149 øvelser i 17 idretter. (Antall øvelser per idrett i parantes)

*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*Svømmesport
**
**
**
*
*
*

### Demonstrasjonsidretter
*  Håndball 
*  Pesäpallo (finsk variant av baseball)

## Deltakelse

### Deltakerland
69 nasjonale olympiske komiteer deltok i lekene. (Antall deltakere per nasjon i parentes)

* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
*  
*  
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 

## Medaljefordeling

 Vertsnasjon ()

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Official Report 1952 hos la84.org
*  1952 Summer Olympics hos olympedia.com
*  Sommer-OL 1952  på sports-reference.com
Martin-Luther-Universität Halle-Wittenberg

**Martin-Luther-Universität Halle-Wittenberg** (**MLU**) er oppstått fra to universiteter.

Det ene ble grunnlagt i 1502 i Wittenberg, se universitetet i Wittenberg.

Det andre ble grunnlagt i 1694 i Halle. 

Universitetene ble forent i 1817, og fikk sitt nåværende navn 10. november 1933.

## Fakulteter
*Teologi –  Theologische Fakultät
*Jus – Juristische Fakultät
*Økonomi – Wirtschaftswissenschaftliche Fakultät
*Medisin – Medizinische Fakultät
*Landbruk – Landwirtschaftliche Fakultät
*Filosofi – Philosophische Fakultät
*Matematikk, naturvitenskapelig og teknikk – Mathematisch-naturwissenschaftlich-technische Fakultät

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Elbrus

**Elbrus** er en sovende stratovulkan i Kaukasus-fjellene i Russland. 

Elbrus har tre topper, Øst-Elbrus (5&nbsp;621&nbsp;moh.), Vest-Elbrus (5&nbsp;642&nbsp;moh.) og Sørvest-Elbrus (5&nbsp;600&nbsp;moh.). Fjellet er det høyeste punktet i Europa og Russland og inngår i The Seven Summits.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sommer-OL 1964

**Sommer-OL 1964** ble arrangert i Tokyo i Japan fra 10. til 24. oktober 1964. Dette var første gangen olympiske leker ble arrangert i Asia. Tokyo ble opprinnelig tildelt de olympiske sommerleker for 1940, men måtte 16. juli 1938 trekke seg som arrangør av lekene på grunn av den andre kinesisk-japanske krig. Lekene ble så tildelt Helsingfors, men ble senere avlyst på grunn av den andre verdenskrig.

Dette var også første gang olympiske leker ble vist i farger på fjernsyn. Flere av konkurransene ble også filmet av den japanske filmskaperen Kon Ichikawa for dokumentarfilmen *Tokyo Orinpikku* (*Tokyo-olympiaden*).

Sør-Afrika ble utestengt fra deltakelse i olympiske leker av den internasjonale olympiske komité (IOK) på grunn av at landets apartheidlover tilsa at de kun ville sende hvite utøvere. Sør-Afrikas apartheidregime var årsaken til at landet ikke var tilbake som olympisk nasjon før i Sommer-OL 1992. Nord-Korea og Indonesia boikottet lekene på grunn av at flere av deres friidrettsutøvere og skyttere var blitt utestengt av det internasjonale friidrettsforbundet og det internasjonale skyteforbundet.

USA vant flest gullmedaljer med 36, mens Sovjetunionen vant flest medaljer totalt med 96. Ingen av de tjuefire norske utøverne vant medaljer. De deltok i seks idretter, fordelt på fire kvinner og tjue menn.

## Valg av vertsby
Tokyo ble valgt ved avstemning under den internasjonale olympiske komités 56. sesjon i München i Vest-Tyskland 26. mai 1959.

## Arenaer

## Idretter
Det ble konkurrert i 163 øvelser i 19 idretter. (Antall øvelser per idrett i parantes) 

*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*Svømmesport
**
**
**
*
*
*
*

### Demonstrasjonsidretter
* Baseball
* Kendo
* Sumo
* Kyūdō

## Deltakelse

### Deltakerland
93 nasjonale olympiske komiteer deltok i lekene. (Antall deltakere per nasjon i parentes)

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

;Fotnoter

## Medaljefordeling
 Vertsnasjon ()

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*  Official Report 1964, v. 1 hos la84.org
*  Official Report 1964, v. 2 – Results hos la84.org
*  1964 Summer Olympics hos olympedia.com
*  1964 Tokyo Summer Games
Sommer-OL 1940

**Sommer-OL 1940**, de 12. olympiske sommerlekene, skulle opprinnelig vært avholdt i Tokyo, Japan, men ble avlyst på grunn av andre verdenskrig. 16. juli 1938 trakk Tokyo seg som arrangør og 3. september 1938 ble Helsingfors i Finland tildelt lekene av den internasjonale olympiske komités Executive Board. Helsingfors trakk seg som arrangør 23. april 1940 og på grunn av annen verdenskrig ble det umulig å arrangere olympiske leker i 1940. Dermed ble det aldri arrangert sommer-OL i 1940.

## Valg av vertsby
Tokyo ble valgt ved avstemning under den internasjonale olympiske komités 35. sesjon i Berlin i Tyskland 31. juli 1936.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Tokyos organisasjonskomités offisielle rapport til IOK, der de redegjør for sitt arbeide fram til de trakk seg som arrangør hos la84.org
Sommer-OL 1944

**Sommer-OL 1944**, de 13. olympiske sommerleker, skulle avholdes i London, Storbritannia. 1944-lekene ble som 1940-lekene, avlyst på grunn av andre verdenskrig.

## Valg av vertsby
London ble valgt ved avstemning under den internasjonale olympiske komités 39. sesjon i London i Storbritannia 9. juni 1939.

## Referanser
Freiburger Barockorchester

**Freiburger Barockorchester** er et kjent barokkorkester i den sydtyske byen Freiburg i Schwarzwald. Det ble grunnlagt i 1986 av studenter og ga sin første konsert året etter. Orkestret er bl.a. kjent for å bruke autentiske (tidsriktige) instrumenter. Kunstnerisk leder er Gottfried von der Goltz. En fjerdedel av konsertene ledes av gjestedirigenter, som har inkludert René Jacobs, Ivor Bolton, Philippe Herreweghe og Trevor Pinnock.

## Eksterne lenker
* 
*
Metanet

**Metanet** er et desentralisert nettverk, med paralleller til Freenet mht. intensjon, men med en annen tilnærming av utformingen. Metanet gjør det vanskelig å gjenkjenne identitetene til de som er koblet til nettverket, og muliggjør anonym publisering av innhold og IPv4-tjenester.
Sommer-OL 1972

**Sommer-OL 1972** ble arrangert i München i Bayern i Vest-Tyskland fra 26. august til 11. september 1972. 

5. september, omtrent klokken 04:00 på morgenen, klarte åtte medlemmer av den palestinske terrorgruppen Sort September å komme seg inn i den olympiske landsbyen, hvor de tok elleve israelske idrettsutøvere og trenere som gisler. To av gislene ble drept tidlig under gisseltakingen og senere på ettermiddagen ble de resterende ni israelske gislene fraktet av gisseltakerne til flyplassen ved Fürstenfeldbruck. Under en politiaksjon for å befri gislene ble alle de ni israelerne, en tysk politimann og fem av terroristene drept i hendelsen, som er blitt kjent som München-massakren. Det olympiske programmet ble stoppet i 34 timer og gjennomføringen av idrettsøvelsene ble forskjøvet. Finalen i lagkonkurransen i sprangridning og avslutningsseremonien, som opprinnelig skulle arrangeres søndag 10. september, ble flyttet til mandag 11. september. Avery Brundage, presidenten i den internasjonale olympiske komité (IOK), uttalte at *«lekene må fortsette»* (*«The Games must go on»*) under sørgemarkeringen 6. september. 

Rhodesia ble først invitert til å delta i lekene, men etter at flere afrikanske nasjoner truet med boikott av lekene på grunn av dette, trakk IOK invitasjonen to dager før åpningsseremonien.

Mark Spitz fra USA var blant idrettsutøverne som bemerket seg mest, med sju gullmedaljer i svømming.  I turn ble Olga Korbut fra Sovjetunionen den mest omtalte utøveren med tre gull- og én sølvmedalje, mens den finske langdistanseløperen Lasse Virén vant både 5000- og 10 000 meter. På sistnevnte distanse satte han også ny verdensrekord til tross for at han falt omtrent halvveis i løpet. 

Sovjetunionen ble beste nasjon med 50 gullmedaljer og 99 medaljer totalt, mens Norge vant to gullmedaljer, ved Leif Jenssen i vektløfting – lett tungvekt og Knut Knudsen i banesykling – 4000 meter forfølgelsesritt.

## Valg av vertsby
München ble valgt ved avstemning under den internasjonale olympiske komités 65. sesjon i Roma i Italia 25. april 1966.

## Arenaer
### [[Olympiaparken i Munchen|Olympiaparken]]

### Stor-München

### Fotball-arenaer

### Håndball-arenaer

### Andre arenaer

## Idretter
Det ble konkurrert i 195 øvelser i 21 idretter. (Antall øvelser per idrett i parantes) 

*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*Svømmesport
**
**
**
*
*
*
*

### Demonstrasjonsidretter
*  Badminton
*  Vannski

## Deltakelse

### Deltakerland
121 nasjonale olympiske komiteer deltok i lekene. (Antall deltakere per nasjon i parentes)

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 

## Medaljefordeling

 Vertsnasjon ()

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Official Report 1972, v. 1 hos la84.org
*  Official Report 1972, v. 2 hos la84.org
*  Official Report 1972, v. 3 – Results hos la84.org
*  1972 Summer Olympics hos olympedia.com
René Jacobs

**René Jacobs** (født 1946) er en flamsk musiker og dirigent. Han ble kjent som kontratenor, men er i senere år først og fremst aktiv som dirigent innen barokkmusikk og tidlig klassisk opera.

I 1992 ble han invitert av Berlins Staatsoper unter den Linden til å dirigere *Cleopatra e Cesare* av Graun i forbindelse med feiringen av både verkets og Berlin-operaens 250-årsdag.

Som dirigent arbeider han også regelmessig med orkestre og ensembler som Concerto Köln, Freiburg Baroque, Akademie für alte Musik Berlin, Nederlands Kamerkoor og Berlins RIAS-Kammerchor, særlig innen sakral musikk og oratorier, både for konserter og opptak.

I 1991 ble Jacobs også kunstnerisk leder for operaprogrammet ved Festwochen der Alten Musik i Innsbruck. Han underviser også i blant annet barokk sangstil ved Schola Cantorum Basiliensis.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi på bach-cantatas.com
Philippe Herreweghe

**Philippe Herreweghe** (født 2. mai 1947 i Gent) er en belgisk dirigent. Siden 1970 leder han Collegium Vocale Gent, som både har gjort innspillinger av tidligmusikk og Bach-kantater. I årene 2001 - 2004 var han kunstnerisk leder for barokk og klassisk repertoar i Stavanger Symfoniorkester.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  http://www.zeit.de/2003/17/Herreweghe
Trevor Pinnock

**Trevor David Pinnock** (født 16. desember 1946) er en britisk dirigent og cembalist. Han er særlig kjent for sin oppføring av barokkmusikk.

Pinnock ble født i Canterbury hvor han gikk på Cathedral Choir School og studerte orgel og cembalo ved Royal College of Music. Han fikk sin debut i London ved Royal Festival Hall med Galliard Enemble i 1966. I 1973 grunnla han English Concert, et ensemble som spesialiserte seg på framføringer av barokkmusikk med historiske instrumenter. Han dirigerte selv ensemblet fram til 2003 hvor lederskapet gikk videre til fiolinist Andrew Manze.

Med English Concert spilte han inn alle harpsikord-konsertene til Johann Sebastian Bach, hvor han selv var solist, og de fleste av de mest betydningsfulle barokk-repertoarene for orkester, foruten alle symfoniene til Mozart og noen av de større korarbeidene med Choir of the English Concert. Som solist har han gjort en del innspillinger av Bachs seks *partitas* som er høyt ansett, Goldbergs *Varisasjoner*, *Italian Concerto* og *French Overture*, og noen av Scarlattis sonater, og annet arbeid. Han har også innspilt Bachs sonatas for fiolin og harpsikord, og fiolin og continuo med Rachel Podger.

Pinnock gjorde sin New York-debut i 1988 hvor han dirigerte Händels opera *[[Giulio Cesare]]*. Fra 1991 til 1996 var han kunstnerisk leder for National Arts Centre Orchestra i Ottawa i Canada, ble kunstnerisk rådgiver deretter. Han ble hedret med kommandørgraden av Order of the British Empire i 1992.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Sommer-OL 1980

**Sommer-OL 1980** ble arrangert i Moskva i Sovjetunionen fra 19. juli til 3. august 1980. 

Sovjetunionen vant flest gullmedaljer med 80 og de vant 195 medaljer totalt. Norge deltok ikke i lekene, men ble med på en internasjonal boikott i protest mot Sovjetunionens invasjon av Afghanistan.

## Valg av vertsby
Moskva ble valgt ved avstemning under den internasjonale olympiske komités 75. sesjon i Wien i Østerrike 13. oktober 1974.

## Arenaer

### Det sentrale Lenin olympiakompleks

### Olimpijskij sportskompleks

### CSKA-området

### Dinamo stadion-området

### Krylatskoje sportskompleks

### Andre arenaer i Moskva

### Fotball-arenaer

### Arenaer utenfor Moskva

## Idretter
Det ble konkurrert i 203 øvelser i 21 idretter. (Antall øvelser per idrett i parantes) 

*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*Svømmesport
**
**
**
*
*
*
*

## Deltakelse
Til sammen 81 land deltok i de olympiske sommerlekene i Moskva. Utøverne fra Liberia trakk seg etter å ha marsjert inn under åpningsseremonien, så 80 land deltok i konkurranser. På tross av den omfattende boikotten gjorde seks land sin OL-debut i 1980: Angola, Botswana, Jordan, Laos, Mosambik og Seychellene. Kypros var med for første gang i Sommer-OL, men hadde vært med tidligere i Vinter-OL i Lake Placid. Sri Lanka deltok for første gang under nytt navn (tidligere som *Ceylon*). 

USA og 64 andre nasjoner boikottet lekene på grunn av Sovjetunionens invasjon av Afghanistan. I tillegg var det utøvere fra 13 nasjoner, blant andre fra Storbritannia, Frankrike og Italia som konkurrerte under OL-flagget. Utøverne fra de tre nasjonene New Zealand, Spania og Portugal konkurrerte under sine respektive nasjonale olympiske komiteers flagg.

### Deltakerland
81 nasjonale olympiske komiteer deltok i lekene. (Antall deltakere per nasjon i parentes)

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
;Fotnoter

### Boikott

68 nasjonale olympiske komiteer som var invintert til Sommer-OL 1980, pluss Qatar, valgte å boikotte lekene av forskjellige årsaker. Qatars nasjonale olympiske komité ble godkjent i februar 1980, men de valgte å ikke delta. Taiwan nektet å delta etter at de ble pålagt av IOK å benytte navnet «Kinesisk Taipei». Kina forlangte denne løsningen som en forutsetning for at de skulle delta i lekene. Kina valgte til tross for dette å ikke sende utøvere allikevel.

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  Belize
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  Swaziland
* 
*   
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Medaljefordeling
 Vertsnasjon ()

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Official Report 1980, v. 1 hos la84.org
*  Official Report 1980, v. 2 hos la84.org
*  Official Report 1980, v. 3 – Results hos la84.org
*  1980 Summer Olympics hos olympedia.com
*  1980 Moscow Summer Games  på sports-reference.com
Sommer-OL 1988

**Sommer-OL 1988** ble arrangert i Seoul i Sør-Korea i perioden 17. september til 2. oktober 1988. Dette var første gang Sør-Korea arrangerte olympiske leker.

Hodori var den offisielle olympiske maskoten, mens «Hand in Hand» var OL-låta. Til lekene ble det bygd en egen olympiapark i Seoul. 159 nasjoner var representert av 8&nbsp;391 deltakere, 6&nbsp;197 menn og 2&nbsp;194 kvinner. De deltok i tilsammen 237 øvelser. 27&nbsp;221 frivillige hjalp til, mens det hele ble formidlet av 11&nbsp;331 akkrediterte mediaansatte (4&nbsp;978 skrivende og 6&nbsp;353 innenfor kringkasting).

Dette var siste gang de store medaljenasjonene Øst-Tyskland og Sovjetunionen deltok i Sommer-OL, før Tysklands gjenforening i 1990 og oppløsningen av Sovjetunionen i 1991. Lekene unngikk de store boikottene som de tidligere to lekene hadde blitt utsatt for. Nord-Korea, som teknisk sett fremdeles var i krig med Sør-Korea, oppfordret til boikott og fikk følge av noen få av sine allierte; Albania, Cuba, Madagaskar og Seychellene. Av ulike årsaker deltok verken Etiopia eller Nicaragua.

Sovjetunionen ble mestvinnende nasjon med 55 gullmedaljer og 132 medaljer totalt. De norske utøverne Tor Heiestad og Jon Rønningen vant én gullmedalje hver.

## Valg av vertsby
Seoul ble valgt ved avstemning under den internasjonale olympiske komités 84. sesjon i Baden-Baden i Vest-Tyskland 30. september 1981.

## Arenaer

### Seoul sportskompleks

### [[Olympiaparken i Seoul|Olympiaparken]]

### Nye arenaer

### Eksisterende arenaer

### Fotball-arenaer

## Idretter
Det ble konkurrert i 237 øvelser i 23 idretter. (Antall øvelser per idrett i parantes) 

*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*Svømmesport
**
**
**
**
*
*Gymnastikk
**
**
*
*
*

### Demonstrasjonsidretter
*  Baseball
*  Judo (kvinner)
*  Taekwondo

## Deltakelse

### Deltakerland
159 nasjonale olympiske komiteer deltok i lekene. (Antall deltakere per nasjon i parentes)

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Medaljefordeling

 Vertsnasjon ()

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Official Report 1988, v. 1 hos la84.org
*  Official Report 1988, v. 2 hos la84.org
*  1988 Summer Olympics hos olympedia.com
*  1988 Seoul Summer Games  hos sports-reference.com
Sommer-OL 1992

**Sommer-OL 1992** ble arrangert i Barcelona i Spania fra 25. juli til 9. august 1992. Dette var første gang Spania arrangerte olympiske leker.

SUS hadde flest deltagere i sin tropp, og ble best med 45 gullmedaljer og 112 medaljer totalt. Linda Andersen ble den første norske kvinnen som vant gullmedalje i et sommer-OL da hun vant klassen europajolle i seiling. Jon Rønningen vant sin andre olympiske gullmedalje på rad i bryting. Norge vant også fire sølv- og én bronsemedalje. 

## Valg av vertsby
Barcelona ble valgt ved avstemning under den internasjonale olympiske komités 91. sesjon i Lausanne i Sveits 17. oktober 1986.

## Arenaer

### [[Anella Olímpica]]

### [[Avinguda Diagonal|Avinguda Diagonal-området]]

### Vall d'Hebron-området

### Parc de Mar-området

### Andre steder

## Idretter
Det ble konkurrert i 257 øvelser i 25 idretter. (Antall øvelser per idrett i parantes) 

*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*Svømmesport
**
**
**
**
*
*Gymnastikk
**
**
*
*
*

### Demonstrasjonsidretter
*  Basque pelota
*  Rulleskøytehockey 
*  Taekwondo

## Deltakelse

### Deltakerland
169 nasjonale olympiske komiteer og lag deltok i lekene. (Antall deltakere per nasjon/lag i parentes) 

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Medaljefordeling

 Vertsnasjon ()

### Endringer i medaljefordelingen

 Diskvalifiserte utøvere

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Official Report, v. 1 hos la84.org
*  Official Report, v. 2 hos la84.org
*  Official Report, v. 3 hos la84.org
*  Official Report, v. 4 hos la84.org
*  Official Report, v. 5 – Results hos la84.org
*  1992 Summer Olympics hos olympedia.com
*  1992 Barcelona Summer Games  hos sports-reference.com
Bataljon

**Bataljon** (av fransk: *bataillon*, fra italiensk *battaglione*) er en taktisk militær enhet. I Norge er den normalt delt opp i tre til fem kompanier. En norsk infanteribataljon består av ca. 500&ndash;800 personer. Bataljonssjefen er normalt en offiser med oberstløytnants grad.

## Referanser