open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Torunn Ystaas

**Torunn Ystaas** (født 1943) forfatter og sceneinstruktør, bosatt på Voss og i Granvin, Hordaland. 

Ystaas er cand.philol. med hovedfag i nordisk språk og litteratur fra 1976. Hun debuterte som dramatiker og sceneinstruktør ved Den Nationale Scene i Bergen i 1979. Etter registudier ved New York University 1984, arbeidet hun for Bergen Kammer-Opera, Sogn og Fjordane teater og andre frigrupper. Hun har skrevet romaner, skuespill, en barnebok, og musikkdramatiske verk for kirker og har også  arbeidet som produsent. Hun er engasjert i miljø og bygningsvern på gården Ystås, fra 1600-tallet, i Granvin.

Ystaas ble utnevnt til statsstipendiat i 2002. Hun mottok Emmausprisen i 2000 og Amalie Skram-prisen i 2006. 

## Bibliografi
* *Mannsrolle og kvinnesyn hjå [[Agnar Mykle]] : ein studie i personlegdomsforming i Lasso rundt fru Luna og Sangen om den røde rubin*. Gyldendal, 1977. ISBN 82-05-09381-4
* *Når eg kan gå*. barnebok. Samlaget,1981
* *Ut med deg, skitne madam! : [[Amalie Skram]] – sett gjennom hennes brev* skuespill. Oppført Den Nationale Scene, 1979. Utgitt: Pax, 1981. ISBN 82-530-1117-2
* *Holberg 300 år : i kvinners lag*. Sogn og Fjordane Teater, 1984. *Redigert kavalkade fra [[Holberg]]s skuespill
* *Skip i fjellet*. [[Black Box Teater]], 1988
* *Krossring*. roman. Samlaget1993.  ISBN 82-521-4168-4
* *Så tok Han eit barn og sette midt mellom dei*. musikkdramatisk verk. Kampen kirke, 1993
* *Liv Engebretsdotter : soga om Fange-Liv : eit lagnadsdrama frå 1700-talet*. drama. Aschehoug,1994. ISBN 82-03-17420-5
** Oppført som *FangeLiv* av *Hallingdal teaterverksted* i [[Hol (Buskerud)|Hol]] 1993, 1994 og på [[Gol]] 1996
* *Fedrane : ei forteljing frå Hardanger på 1800-talet*. roman i 3 bind. Aschehoug 1996-2000. *Begeret*; *Børa* og *Blånane*. ISBN 82-03-17701-8
* *Kveikjaren*. musikkdramatisk verk. Voss kyrkje, 2000
* *Livstid*. roman. Aschehoug 2003. ISBN 82-03-18721-8
* *Heilagbrotet - eit lagnadsdrama om Ragna Asolfsdotter* - drama for Utandørsteater i Simadal, Eidfjord 2009
* *Det er ein krig der ute*, roman, Bokvennen, 2014

== Priser ==
* [[Amalie Skram-prisen]] [[2006]]
* [[Emmausprisen]] [[2000]], for *Blånane''
* Aschehougs reisestipend 2000

## Referanser


## Eksterne lenker
*Presentasjon av Torunn Ystaas i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
* hardingpuls.no portrett- og bokfoto
* dagbladet.no forfatterpresentasjon
* bt.no Om Skram-prisen
L. Rødne & Sønner

**L. Rødne & Sønner**, ofte kalt **Rødne**, er et av Norges største rederier innen hurtigbåttransport. Rederiet har hovedkontor på Sjernarøy i Rogaland.

Selskapet ble etablert i 1956 for å utføre lokal skoleskyss. Selskapet har med årene ekspandert og driver i dag rutetrafikk for Rogaland fylkeskommune og Hordaland fylkeskommune, ambulansebåter for Helse Stavanger, Helse Fonna og Helse Bergen. I tillegg leverer selskapet transporttjenester til Norled. Selskapet driver også med omfattende charter og turistvirksomhet på Lysefjorden. I tillegg har selskapet  konsepter for teambuilding og firmaturer.

Ved Rødnes hovedkontor på Sjernarøy ligger også verkstedet som ivaretar vedlikeholdet av båtene. Selskapet har salgskontor i Stavanger og i Bergen – Rødne Fjord Cruise. Salgskontorene står for salg og markedsføring av båt- og opplevelsesturer i Stavanger og i Bergen. Rødne eier også restauranten Lysefjord-Helleren i Lysefjorden. Denne brukes til firmaturer, jubileum, dåp og bryllup.

Den lokale bussruten på Sjernarøy utføres også av selskapet.

Siden 1. januar 2021 har Rødne driftet det nye Ryfylkeferjesambandet fra Nedstrand. De drifter dette med ferjen M/F «Rygerfjell» fram til sommeren 2022.

## Flåte
Selskapets flåte består av en rekke båter som listes her.
*«Rygerprins»
*«Rygertroll»
*«Rygervakt»
*«Rygerfonn»
*«Rygerkongen»
*«Rygerdronningen»
*Rygerelektra
*«Rygerprinsessen»
*«Rygercruise»
*«Rygerfjord»
*«Rygerkatt»
*«Rygerdoktoren»
*Rygermedic
*«Rygerbuen»
*«Rygerfjell» (Også kalt Ryfylkets Svane)

## Referanser


## Eksterne lenker
* L. Rødne & Sønner/
Vivi Krogh

**Vivi Krogh** (født 18. oktober 1919, død 23. mai 2014) var en norsk innvandringsmotstander som var leder av Organisasjon mot skadelig innvandring i Norge, som hun grunnla i 1978. 

Krogh ble i 1981 dømt for rasistiske ytringer og er en av fire personer i Norge som er dømt for brudd på Almindelig borgerlig Straffelovs §&nbsp;135a, den såkalte Antidiskrimineringsparagrafen. Bakgrunnen var at hun hadde produsert og distribuert løpesedler som inneholdt hets mot muslimske innvandrere i Norge, og for å ha fremsatt sterke angrep på islamske skikker og på norsk innvandringspolitikk. For dette ble Krogh først dømt til 120 dagers betinget fengsel i herredsretten, en dom som senere ble redusert til 60 dagers betinget fengsel i Høyesterett. 

## Referanser
Tasmansk djevel

**Tasmansk djevel** eller **pungdjevel** (*Sarcophilus harrisii*) er et rovpungdyr som nå bare finnes på den australske øya Tasmania. Tidligere fantes den også på det australske fastlandet, men der er den nå utryddet. Pungdjevelen er det største nålevende pungrovdyret, såfremt ikke pungulver fortsatt finnes.

## Biologi
Kroppen blir opptil 80 cm lang, og vekten ligger på omkring 4–12 kg. I tillegg kommer halen, som måler i underkant av 30 cm. Forbena er lengre enn bakbena, noe som er uvanlig blant pungdyr. Den er kraftig bygd og har kraftige kjever og velutviklede tenner som kan knuse knokler på dyr den spiser.

I dag finnes arten naturlig kun på Tasmania, men tidligere fantes den også i Australia. Nå har imidlertid australske myndigheter reintrodusert arten til fastlandet. 15 individer ble sluppet i Barrington Tops National Park i mars 2020, omkring 210 km nord for Sydney. Deretter ble ytterligere 11 individer sluppet på senhøsten. Området er predatorfritt og dyra er sjekket for den smittsomme kreftsykdommen DFTD (*Devil Facial Tumor Disease*).

Pungdjevelen er kjent for sitt hissige temperament. Når den blir skremt, skriker, freser og bjeffer den. Pungdjevelen har et formidabelt bitt. Om man sammenligner bittet med andre rovdyrs bitt kilo for kilo (såkalt BFQ eller bitestyrkekvotient), er bittet uten sammenligning det kraftigste av alle nålevende rovdyrs. I en vitenskapelig studie der 39 ulike nålevende og utdødde rovdyr inngikk, ble pungdjevelens BFQ målt til 181 . Nærmest av de kjente rovdyrene var bittet til afrikansk villhund, som hadde en BFQ på 142 , mens for eksempel vanlig gråulv hadde en BFQ på 136 , rødrev 92 , flekkhyene 117 (773 kg/cm²) og tiger 127 .

Pungdjevelen bor i ganger eller mellom steiner og røtter. Den er hovedsakelig nattaktiv og spiser alt fra insekter til pungekorn, wallabyer og åtsler. Den fortærer så å si alt på dyret, inkludert skinn, ben og innvoller. Mennesker i Tasmania setter derfor pris på dette dyret, som fungerer som en effektiv renovatør i faunaen.

Hunnen går drektig i rundt 3–4 uker og føder 20–30 unger på størrelse med et riskorn, men bare 2–4 av dem overlever.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Mathias Blumenthal

**Mathias Blumenthal** (født ca. 1719, død november 1763 i Bergen) var en norsk maler. 

## Liv og arbeid

Mathias Blumenthal  var sønn av kirurgen Georg Henrik Blumenthal (født i 1687 i Rosche i Lüneburg, Tyskland, begravet på Kongsberg 5. januar 1742). 

Blumenthal regnes for å være en av Skandinavias viktige kunstnere på 1700-tallet og den som avløste barokken og innførte rokokkoen i norsk kunst.   

Han kom fra en dansk-tysk slekt, og fikk antakelig sin kunstutdannelse i Riga. Hans tyske far var først skipskirurg i Grønlandsfart, slo seg ned i København i 1710, og ble overkirurg ved flåten i 1715. I 1736 ble han bergmedikus på Kongsberg, der han døde ved nyttårsskiftet 1741-1742. Mathias Blumenthal skal ha kommet til Norge fra København på 1740-tallet, og ble fast bosatt i Bergen fra 1749. 

I 1747 malte han et portrett i Fredrikshald (nå Halden) av *«den Gudfrygtige og Dydige Jomfrue Maria Epeyubs Daatter, som Ao 1746 med Missionarius Hr Sylo Reyste fra Grønland til Kjøbenhavn»*. Dette maleriet er det første vi kjenner til at Blumenthal har malt i Norge. Blumenthal selv malte for øvrig en kopi av portrettet i 1753, og dette senere bildet  tilhører den etnografiske samlingen i København.  I 1748 malte han en rekke byprospekter av Fredrikshald med Fredriksten festning. 

Tidlig i 1749 slo Mathias Blumenthal seg ned i Bergen, etter å ha mottatt en invitasjon fra Bergens magistrat og «eligerede mænd» om å designe en æresportal i anledning et forestående besøk av kong Fredrik V. Det foreligger en kontrakt for oppdraget, datert 17. april 1749. I henhold til kontrakten skulle «Konstskieldrer Blumenthal» levere 21 emblemer og ornamenter, mot en betaling på 600 riksdaler. Kontraktssummen skulle dekke arbeidet, maling (pigmenter og olje) og gull, mens byen skulle betale ekstra for lerret, spiker og blindramme. 

Gjennom sitt virke i Norge malte han blant annet dekorasjoner, portretter og byprospekter. Han har etterlatt seg flere storslagne malerier av figurer og landskap, særlig i Bergen, men også i Halden. Et iøynefallende arbeid er det gjennomdekorerte «Blumenthal-rommet», opprinnelig utført ca. 1756 i spisestuen til den bergenske kjøpmannen og hollandske konsulen Hendrich Jansen Fasmer (1698 - 1779). Bildene har en mytisk-allegorisk karakter, hvor for eksempel byen Bergen er avbildet som en lærd kvinne med laurbærkrans, og gjenspeiler samtidens borgerlige dyder og tidens økonomiske virksomhet. Blumenthal-rommet har siden 1916 vært en del av Rasmus Meyers samlinger.

Salmonsens konversationsleksikon beskriver ham slik: *Uden at eje megen malerisk Charme, er hans Arbejder dog ganske festlige og virkningsfulde*.

## Litteratur
* Johannesen, Ole Rønning; *Mathias Blumenthal: østfoldbyenes skildrer – portrettmaler i Bergen* 2002

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kort biografi i Weilbachs danske kunstnerleksikon
* Monumentalmaleri med forklaringer av Blumenthal
* Dekorasjonsmaleri av Blumenthal
* kunsthistorie.com Blumenthal-rommet 
* Blumenthal-oppgave i Universitetsbiblioteket i Bergen
Abruptum

**Abruptum** var et black metal-band fra Sverige, stiftet i 1990 av «IT», «All» og «Ext». 

Etter en stund fikk «Ext» sparken, og han ble erstattet av «Evil». Abruptum skrev platekontrakt med *[[Deathlike Silence Productions]]*,  som ble drevet av Euronymous fra norske Mayhem. Senere fikk de sitt eget plateselskap, *[[Blooddawn Productions]]*. Abruptum bidro med åpningslåten på albumet *[[Nordic Metal: A Tribute to Euronymous]]* som ble gitt ut etter at Euronymous ble drept.

Abruptum ble lagt ned i 2005.

## Medlemmer
;Siste kjente oppstilling
* Morgan Steinmeyer Håkansson («Evil») – Trommer, gitar og piano (1991–2005)

;Tidligere medlemmer
* Tony Särkkä («IT») – Gitar, bass, trommer, fiolin og vokal (1990–1996)
* Jim Berger («All») – Vokal (1990–1991)
* «Ext» – Bass (1990)

## Utgivelser

## Eksterne lenker
*
Urban Dictionary

**Urban Dictionary** er en nettdugnad-drevet ordbok på nett for slangord og uttrykk, som drives under mottoet «Definer din egen verden». 
 Nettsiden ble startet i 1999 av Aaron Peckham. Opprinnelig var Urban Dictionary ment som en ordbok for slang og kulturelle ord eller uttrykk, som man typisk ikke finner i vanlige ordbøker, men nå blir ordboken brukt for å definere et hvilket som helst ord, hendelse eller frase. Ord eller fraser på Urban Dictionary kan ha flere definisjoner, eksempler på bruk og merkelapper. Per 2014 hadde ordboken over 7 millioner oppslagsord, mens 2000 nye oppslagsord ble lagt til daglig.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Siri Senje

**Siri Senje** (født 13. april 1957 i Oslo) er en norsk dramatiker, regissør og dramaturg. 

Hun er utdannet Master of Fine Arts i sceneregi fra USA. Han har arbeidet sceneregissør, dramaturg, pedagog og forfatter, og har vært tilknyttet både Rogaland Teater og Den Nationale Scene som instruktør. Hun har vært regissør ved flere norske teatre, hovedsakelig innen samtidsdramatikk.

I 1985 var hun med på å stifte Norsk Dramatikkfestival, og hun ledet og utviklet denne i over ti år. Innen film har hun arbeidet som manuskonsulent ved Norsk filminstitutt. Hun har holdt en rekke kurs i klassisk dramaturgi og underviste i ti år ved Statens Teaterhøgskole i rollefag og manusutvikling. 

Siri Senje har regissert rundt 40 teaterforestillinger, mange på de største scenene i Norge, og skrevet for teater, film og TV, blant annet spillefilmen *Det største i verden* i 2001 og TV-serien *En udødelig mand* i 2005. Hun har også undervist i rollefag og dramaturgi i Norge og utlandet. I 2006 gav hun ut ungdomsboka *De unge hos Ibsen*. Høsten 2006 til 2009 arbeidet hun som manuskriptkonsulent hos Norsk filmutvikling, senere Norsk filminstitutt.

Fra høsten 2009 går hun på stipendiatprogrammet i kunstnerisk utviklingsarbeid ved Den norske filmskolen.

## Produksjon som dramatiker

* *Days of Winter* (2006), spillefilm
* *[[En udødelig mann]]* (2006), TV-serie, NRK
* *[[Det største i verden]]* (2001), spillefilm
* *Den magiske timen* (1992), sommerteater Frognerparken
* *Prestekrageland* (1987) Rogaland Teater, og senere NRK barne-TV som serie

## Referanser


## Eksterne lenker
* Siri Senje  hos Norske Dramatikeres Forbund
* 
* Anmeldelse av Senjes ungdomsbok
Kjempemaursluker

**Kjempemaurslukeren** (*Myrmecophaga tridactyla*) er eneste art i slekten ***Myrmecophaga***, som er én av to slekter som inngår i maurslukerfamilien (Myrmecophagidae). Arten den fysisk største av maurslukerne (Vermilingua). Tre underarter blir normalt anerkjent.

## Biologi
Kjempemaursluker lever i Mellom- og Sør-Amerika, der den blant annet trives på cerradoen.

Kjempemaurslukeren har en lang, rørformet snute som utvider seg til et lit ansikt med bitte små ører og øyne. De kraftige forbeina og mindre bakbeina gir den en luntende gange, og den beskytter de store klørne på forbeina mot slitasje ved å gå på knokene. 

Kjempemaurslukeren er aktiv både dag og natt, og vandrer hjemområdet, som kan dekke opptil 25 km², avhengig av mattilgangen. Kjempemaurslukeren sover i en grop eller i ly av en busk, med halen over hodet og kroppen. 

Kjempemaurslukeren er truet av jakt og biotopødeleggelser.

## Inndeling

* Pilosa, (dovendyr og maurslukere)
** Folivora, dovendyr
** Vermilingua, maurslukere
*** Cyclopedidae, dvergmaurslukerfamilien
**** *[[dvergmaurslukere|Cyclopes]]*, dvergmaurslukere
***** *[[Cyclopes didactylus|C. didactylus]]*, (ikke navngitt)
***** *[[Cyclopes catellus|C. catellus]]*, (ikke navngitt)
***** *[[Cyclopes dorsalis|C. dorsalis]]*, (ikke navngitt)
***** *[[Cyclopes ida|C. ida]]*, (ikke navngitt)
***** *[[Cyclopes thomasi|C. thomasi]]*, (ikke navngitt)
***** *[[Cyclopes rufus|C. rufus]]*, (ikke navngitt)
***** *[[Cyclopes xinguensis|C. xinguensis]]*, (ikke navngitt)
*** Myrmecophagidae, maurslukerfamilien
**** *[[Protamandua]]* †
**** *[[kjempemaursluker|Myrmecophaga]]*
***** *[[kjempemaursluker|M. tridactyla]]*, kjempemaursluker
****** *M. t. tridactyla*, nominatformen er utbredt fra Venezuela og Guyanas til det nordlige Argentina
****** *M. t. centralis*, er utbredt i Mellom-Amerika, det nordvestre Colombia og nordlige Ecuador
****** *M. t. artata*, er utbredt i det nordøstre Colombia og nordvestre Venezuela
**** *[[Neotamandua]]* †
**** *[[Tamandua]]*, tremaurslukere
***** *[[nordtremaursluker|T. mexicana]]*, nordtremaursluker
***** *[[sørtremaursluker|T. tetradactyla]]*, sørtremaursluker

## Fylogeni
Fylogeni etter Delsuc *et al.* (2012).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sørkapp

**Sørkapp**, eller **Sydkapp**, er det sørligste punktet på Sørkappøya, som ligger 4 nautiske mil sør for Spitsbergen og er 7 km lang. Sørkapp regnes som det sydligste punktet på Svalbard, med unntak av Bjørnøya som ligger for seg selv 230 km lenger syd, men Sørneset 10 km lenger nord er det sydligste punktet på selve Spitsbergen. Sørkapp ligger mot tre hav – Grønlandshavet mot vest, Norskehavet mot sør og Barentshavet mot øst.

Sørkapp er sammen med Sørkappøya og de øvrige øyene, holmene og skjærene sørvest for Øyrlandet på Sørkapp Land vernet som fuglefredningsområde under Sørkapp fuglereservat. Reservatet ble opprettet ved kongelig resolusjon 1. juni 1973 og omfatter et areal på 35&nbsp;986 dekar. Området er et viktig hekkeområde for hvitkinngås og ærfugl. Sørkapp fuglereservat ligger innenfor Sør-Spitsbergen nasjonalpark.

All ferdsel, inkludert ferdsel på sjøen og landing med luftfartøyer er forbudt i perioden 15. mai – 15. august.

## Eksterne lenker
*
Kristiansandsfjorden

**Kristiansandsfjorden**, eller **Byfjorden**, er fjorden utenfor Kristiansand i Agder. Det er vel 5,5 nautiske mil (10 km) fra Vestre havn til åpent hav i Skagerrak sør av Oksø og Grønningen fyr. Otra, Norges åttende lengste elv renner ut i Kristiansandsfjorden.

Fjorden er opptil 260 meter dyp og det dypeste området midt i leia er tidligere brukt til ammunisjonsdumping. På fjordbunnen, spesielt i de indre områdene, er det mye forurensing fra tidligere tiders virksomheter langs strendene. Mye av fjordbunnen er de senere årene blitt dekket til med fyllinger av stein og sand. 

Fjorden har to innløp, Østergapet (gabet på dialekt) mellom Oksøy og Grønningen og Vestergapet mellom Flekkerøy og Møvik/Kroodden. Før sa man at Vestergapet lå mellom Indre og Ytre Flekkerøy og i sundet mellom øya og fastlandet var den viktigste havnen langs Skagerrakkysten fra omkring 1550.

Topdalsfjorden er en sidearm av fjorden som går fra Topdalselvens munning til Gleodden/Marvika. Fra elveoset ved Kjevik og Hamresanden og videre innover brukes navnet Ålefjærfjorden. Fra Ålefjær til Gleodden er det 5 nautiske mil. 

I området ved Torsviga og Kongsgårdbukta på Lund mellom Marvika og Ringvoldåsen/Ringknuten i Topdalsfjorden bygges for tiden (2006) et nytt havneanlegg for Kristiansand.

## Referanser
Johan Arnt Elverum

**Johan Arnt Elverum** (1938–2017) var en norsk politiker og næringslivsleder. Han var ordfører i Stjørdal kommune fra 1999 til 2013. Han representerte Senterpartiet.

## Familie og yrke
Han vokste opp på slektsgården Øvre Elvran (Litj-Elvrin) i Elvran i Lånke som sønn av gårdbruker John Elverum og hustru Dorthea Sætnan. Han gikk Mære landbruksskole og Hamar katedralskole og studerte så økonomi ved Norges landbrukshøgskole. Han studerte også ved Bedriftsøkonomisk institutt.

Elverum var fylkessekretær i Akershus bondelag 1966–1968, sekretær og konsulent ved utbyggingsavdelingen ved Sør-Trøndelag fylkesmannsembede 1968–1972, økonomikonsulent og fast sekretær for generalplanutvalget i Stjørdal kommune 1972–1975, filialsjef i Forretningsbanken i Stjørdal 1976–1987, økonomidirektør i Felleskjøpet Trondheim (nå Felleskjøpet Agri) 1987–1992 og økonomidirektør i Trøndelag Meieri/TINE Midt-Norge 1992–1999. Han hadde en rekke styreverv, blant annet i Nobø Electro, Gjensidige Stjørdal Brannkasse og Stjørdal Tomteselskap.

## Politisk arbeid
Han var første gang medlem av Stjørdal kommunestyre og formannskap 1984–1995. Ved valget i 1999 ble Elverum på nytt valgt inn i kommunestyret. Gjennom et samarbeid mellom Senterpartiet, Høyre, Fremskrittspartiet, Venstre og Kristelig Folkeparti ble Elverum valgt til ordfører. Dette samarbeidet fortsatte etter valgene i 2003, 2007 og 2011, med Elverum som ordfører, og Einar Fløttum, Ole Myrbekk og Ole Hermod Sandvik fra Høyre som varaordførere. Senterpartiet oppnådde sin største oppslutning i 2007 med 25&nbsp;% av stemmene.

De fremste politiske spørsmålene i kommunen i Elverums ordførertid handlet om å håndtere en betydelig befolkningsvekst; i denne perioden vokste folketallet fra rundt 18&nbsp;200 til 22&nbsp;500. Med Elverum var Stjørdal landets største kommune i folketall med ordfører fra Senterpartiet. Elverum var også en pådriver for byggingen av Kimen kulturhus.

I juni 2013 ba Elverum seg fritatt fra ordførervervet av helsemessige årsaker. Samme måned ble Ivar Vigdenes valgt til ny ordfører.

## Referanser
Fôrvikke

**Fôrvikke** (*Vicia sativa*) er en plante i slekten vikker i erteblomstfamilien.

Den vokser ikke naturlig i Norge, men som navnet antyder dyrkes den som dyrefôr, og fins sparsomt ved kysten av Sør-Norge.

Planta blir 30-80 cm høy og er svakt klatrende. Stilken er kantete og mer eller mindre hårete, enkel eller noe grenet. Småbladene sitter sammensatt av 5-7 par og er smalt omvendt eggrunde. 

Blomstene er 16-26 mm lange og sitter parvis eller alene, med et kort skaft i bladhjørnene. Seilet, det store kronbladet, er lyst fiolett, vingene og kjølen er purpurrøde. 

Belgen blir omkring 5 cm lang og inneholder ett stort antall grå eller brune frø.

## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 6944

**Fylkesvei 6944 (Fv6944)** går mellom Gangstad og Heggstad i Inderøy kommune.

Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 235 (Nord-Trøndelag).

## Kommuner og knutepunkter

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Hagebønne

**Hagebønne** (*Phaseolus vulgaris*) er en art i planteslekten bønner. Den er opprinnelig fra Amerika og begynte trolig å dyrkes uavhengig av hverandre i både Mesoamerika og Andes. Bønnen dyrkes nå over hele verden, til og med bladene brukes iblant som føde.

Hagebønne forekommer i mange ulike varianter, som kan være fra 20&nbsp;cm til 3 meter høye. Alle varieteter har grønne eller purpurfargede blad som er delt i tre ovale småblad, 6–15&nbsp;cm lange og 3–11&nbsp;cm brede. De har ca. 1&nbsp;cm lange hvite, rosa eller purpurfargede blomster. Belgene er 8–20&nbsp;cm lange, 1-1,5&nbsp;cm brede som er grønn, gul, svart og purpur i farge, hvor hver inneholder 4-6 bønner. Bønnene er glatte, nyreformet og opptil 1,5&nbsp;cm lange. Bønnene varierer sterkt i farge og er ofte spettet i to eller flere farger.

Hagebønner må kokes i det minste 10 minutter før de kan spises, siden de inneholder et lektin, fytohemagglutinin, som kan skape magebesvær. Dette lektinet fins i de fleste av varietetene.


Fil:Phaseolus vulgaris MHNT.BOT.2016.24.73.jpg
Fil:Phaseolus vulgaris white beans, witte boon.jpg
Fil:Black Turtle Bean.jpg
Fil:Kidney beans.jpg


## Eksterne lenker
*
Rundbelg

**Rundbelg** eller **rundskolm** (*Anthyllis vulneraria*) er en plante i slekten *Anthyllis* i erteblomstfamilien. 

Planten han en har en nedstigende til oppstigene vekstform og har grovt takkede elliptiske blad. Bladene er helrandede og grågrønne på begge sider. De gule eller oransjerøde blomstene er samlet i kuleformete hoder som sitter på enden av stenglene. Frøene spirer villig på egnede voksesteder.

Rundbelg hører hjemme overalt i Europa, Lilleasia og Nord-Afrika, der det er solrikt og tørr kalkholdig jord. 

Rundbelg har en rekke underarter, som er knyttet til forskjellige deler av den utbredelsesområder.

Tre av disse  vokser i Norge: Vanlig rundbelg  (*Anthyllis vulneraria* ssp. *vulneraria*), fjellrundbelg (*Anthyllis vulneraria* ssp. *lapponica*) og fôrrundbelg (*Anthyllis vulneraria* ssp. *carpatica*).

## Eksterne lenker
*
Legesteinkløver

**Legesteinkløver** (*Melilotus officinalis*) er en ett- til toårig plante i slekten steinkløvere i erteblomstfamilien. 

Planta blir 30 til 150 cm høy og blomstrer fra juli til september med gule små blomster i lange smale klaser som ut fra bladhjørnene. Stenglene er høye, kantige og forgrenet. Bladene er sme og tretallige og tannete. Frøbelgen er gulbrun og blir tre til fem mm tjukk

Legesteinkløver er ganske sjelden i Norden, men trives på åpen næringsrik grusmark som f. eks ved veikanter.

Legesteinkløver brukes som medisin for å øke gjennomstrømningen av blod og lymfe. Dette lindrer blant annet åreknuter, hemoroider og nattkramper i beina. Urten er også betennelseshemmende og smertestillende.

## Referanser




## Litteratur
** 

## Eksterne lenker
*
Gullkløver

**Gullkløver** (*Trifolium aureum*) er en art i slekten kløvere i erteblomstfamilien. Arten kommer opprinnelig fra Europa og Lilleasia, den er innført i Nord-Amerika. I Norge forekommer på Øst- og Sørlandet, med noen få andre lokaliteter eller i Norge nord til Nordland, hvor den vokser i tørre enger, lier og veikanter.

Gullkløver blir mellom 10 og 30 cm høy, og er toårig og vanligvis opprett. Akkurat som alle andre kløvere er bladene delt i tre småblad. Hvert småblad er mellom 15 og 25 mm langt og 6-9 mm bredt. 

Planten har gule blomster, etter blomstringen blir blomsterhodet brunt.

Den likner mye på krabbekløver *(Trifolium campestre)*, men gullkløver er kortere, mer spredt tuevoksende og har mindre blader og blomster.

## Eksterne lenker
*
Gyvel

**Gyvel** (*Cytisus scoparius*) er ei dvergbusk i erteblomstfamilien som er frostømfintlig og kan i harde vintere fryse bort. Busken er næringsrik vinterføde for harer, som ofte kan gnage busken helt ned.

## Beskrivelse
Gyvel er en busk som kan bli opptil tre meter høy, og blomstrer fra mai til juni med store gule blomster. Blomstene sitter enten enslig eller parvis på en ca. 2&nbsp;cm lang stilk fra stengelen.

Planta kan forveksles med gulltorn og fargeginst. Men den tornlignende kvasten som er på enden av hver grein er et sikkert kjennetegn for å skille de fra hverandre.

## Utbredelse
Gyvel er ganske vanlig i det meste av Europa og trives på tørr, mager sandjord. Den kan påtreffes i veiskråninger, jernbanevoller, sandheier og brakkmark. I Norge er den forvillet fra Grimstad til Bergen. Gyvel betraktes som forholdsvis sjelden i Norge, da den er sårbar for kulde. Den er den eneste busken i erteblomstfamilien som er viltvoksende i Norge. Gyvel har blitt introdusert til andre steder, blant annet Nord-Amerika og New Zealand. Arten har en aggressiv spredning, og i Danmark er den et stort problem. Rotsystemet er omfattende og den er vanskelig å bli kvitt. Dette er en plante man bør prøve å bekjempe i norsk natur. 

## Galleri

Fil:Cytisus scoparius1.jpg|Nærbilde av blomstene
Fil:Cytisus scoparius2.jpg|Gyvelbusk
Fil:XN Cytisus scoparius 00.jpg|Ei li med gyvelbusker


## Referanser




## Eksterne lenker
*
Weddellhavet

**Weddellhavet** er ei stor bukt i Sørishavet, mellom Dronning Maud Land og Antarktishalvøya. Den sørligste delen av bukta (fra 75 til 78°S) er dekket av Filchner-Ronne isbrem. Weddellhavet ligger dels i britisk, dels i argentinsk sektor av Antarktis. Det har et areal på omkring 2,8 millioner km².

Weddellhavet er oppkalt etter den britiske kapteinen James Weddell, som i 1823 seilte så langt sør som 74° sørlig bredde.

## Eksterne lenker
*
Antarktishalvøya

**Antarktishalvøya** ei landtunge av det antarktiske kontinent som strekker seg nordover mot sørspissen av Sør-Amerika, til ca. 63°S. Antarktishalvøya har en oppreven kystlinje med mange fjorder, sund og øyer, men denne er for det meste dekket av isbremmer, slik at iskanten danner avslutning mot Sørishavet. Særlig er dette tilfelle på østsida mot Weddellhavet, der Larsen isbrem går nesten til nordspissen av halvøya. Det nordligste punktet er Prime Head på 63º13'S.

Opprinnelig ble halvøya kalt **Graham Land** av Storbritannia og **Palmer Peninsula** av USA. Etter en overenskomst i 1964 betegner nå Graham Land den nordlige delen av Antarktishalvøya og Palmer Land den sørlige delen. De spansktalende landene benytter navnet *Península Antártica*. Chile benytter navnet **Tierra de O'Higgins** parallelt etter politikeren Bernardo O'Higgins, mens Argentina av og til benytter **Tierra de San Martín** etter frigjøringshelten José de San Martín.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Republikanergarden

**Republikanergarden** har flere betydninger:

* Republikanergarden (Albania)
* Republikanergarden (Egypt)
* Republikanergarden (Frankrike)
* Republikanergarden (Irak)
* Guarda Nacional Republicana
Fylkesvei 5306

**Fylkesvei 5306** går mellom Støbotn og Hesthaugen i Bergen kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 240 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Gjerdevikke

* nordlig gjerdevikke

**Gjerdevikke** (*Vicia sepium*) er en flerårig urt i erteblomstfamilien. Planten blir 30-60 cm høy, og er bestanddannende med vekst i tuer som bare i liten grad fortrenger andre arter. Gjerdevikke vokser ofte på relativt mager gressmark og i hekker hvor den slynger seg på annen vegetasjon. Den trives også i veikanter, eng og åker, og i solfylte gressbakker og mellom andre arter.

## Beskrivelse
Bladene er sammensatt i par med 4 til 8 småblad med en slyngtråd lengst ut. Hvert småblad har en tydelig midtnerve. Arten blomstrer fra juli til august. Den har 2 til 5 blomster som er mellom 12 og 15 mm store og som forekommer i varierende fargetoner mellom hvit-lilla, skittenrosa, rosalilla og blålilla. Den blir mørkere med årstiden. 

Frukten er en 20 til 30 mm lang belg som inneholder 3 til 10 frø. Den er først glatt og grønn, men når den modnes blir den glinsende sort. 

Gjerdevikke kan være vanskelig å skille fra fuglevikke. Artene skiller seg fra hverandre ved at fuglevikke har mindre, smalere og mørkere småblad og flere småblad per bladskaft. Dessuten har gjerdevikke færre blomster og ofte en noe rødere farge.

## Bruk
I Norges sopp- og nyttevekstforbunds nyttevekstleksikon oppgis planten som «spiselig». Frøene, eller «ertene» benyttes som en eksperimentell matkilde, men ubehandlet er de giftige. De har i nødstider vært foreslått som mat og kaffesurrogat. Barn har i tidligere tider plukket og spist frø av fuglevikke og nærtstående arter flere steder i landet. Inntak kan føre til vicisme, en form for forgiftning forbundet med ukjente giftstoffer hos arter i vikkeslekta. I forbindelse med faren for at barn skulle spise deler av hageplanten gullregn har det blitt gitt nokså sterke advarsler mot å la dem spise noen frø av belgplanter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Tone Groven Holmboe

**Tone Groven Holmboe** (1930–2020) var en norsk komponist og lærer. 

Holmboe skrev klaverstykker, kammermusikk og korsanger. Hun laget også sanger og viser med tekster av nordiske diktere som Henrik Wergeland, Bjørnstjerne Bjørnson, Jørgen Moe, Zacharias Topelius, H.C. Andersen og Ingeborg Refling Hagen. Hennes musikk er representert på LP-en «Det går så god en vei», der Birgitte Grimstad og Erik Bye synger sanger med tekst av Arne Paasche Aasen. Holmboe ga ut CD-en «Tonebilder» i 2000, med pianostykker, kammermusikk og romanser. Et av sporene ble brukt som filmmusikk i filmen *[[Elling (film)|Elling]]*. 

Holmboe var utdannet lærer, og arbeidet i barneskolen. Hun har laget sanger av flere av Wergelands barnedikt, og alle tekstene i Elsa Beskows *Blomsterfesten*.

Hun arbeidet også med musikalsk barnehage og har laget sammensatte forestillinger med barn der ord og toner har fått utfylle hverandre. Etter at hun ble pensjonist skapte hun sine egne forestillinger som hun kalte 'litterære solokabareter', med tekster av H.C. Andesen. Prøysen. André Bjerke, Henrik Wergeland, Barbra Ring, osv. 

Holmboe var datter av komponisten Eivind Groven, søster til Aslaug Groven Michaelsen, Dagne Groven Myhren og Gudmund Groven, hun var søskenbarn på farssida til munnspillvirtuosen Sigmund Groven, og mor til Ragnhild Groven, Kristin Groven Holmboe og Thorolf Adler Groven Holmboe. 

## Referanser

## Eksterne lenker
* tonebilder.no Tone Groven Holmboes hjemmeside
* Noter til verker av Tone Groven Holmboe
Brundtlandkommisjonen

I 1983 opprettet FN ***Verdenskommisjonen for miljø og utvikling***, vanligvis omtalt som **Brundtlandkommisjonen**. Kommisjonen ble oppnevnt 1983, med den tidligere norske statsministeren Gro Harlem Brundtland som leder. Kommisjonen skulle se både på miljøproblemene og fattigdomsproblemene, og foreslå utviklingsstrategier som kunne bidra til å løse dem i sammenheng. 

## Bærekraftig utvikling

I 1987 ble kommisjonens sluttrapport *Vår felles framtid* (*Our Common Future*) lagt fram som et underlag for handlingsprogrammet Agenda 21. Rapporten fikk avgjørende betydning for offentlig politikk i miljøspørsmål i store deler av verden. Bærekraftig utvikling (Sustainable development) var det nye begrepet i denne rapporten, som betegnet hvordan miljø, økonomi og sosial utvikling var tett knyttet sammen. 

Hovedbudskapet var at verdenssamfunnet må innrette seg og gjøre det som kreves for å sikre at behovene til dagens mennesker blir dekket uten at dette svekker grunnlaget for framtidige generasjoner til å få dekket behovene sine.

## Referanser


## Litteratur
*
The Last Waltz

:*For [[Engelbert Humperdinck (sanger)|Engelbert Humperdinck]]s hit, se [[The Last Waltz (sang)]]*

***The Last Waltz*** er The Bands avskjedskonsert, Martin Scorseses konsertfilm og albumet fra konserten.

The Band, som besto av Levon Helm på trommer, mandolin og vokal, Rick Danko på bass og vokal, Garth Hudson på orgel, Richard Manuel på keyboard, perkusjon og vokal og Robbie Robertson på gitar og viktigste komponist, hadde opptrådt i 16 år da de bestemte seg for å avslutte samarbeidet med The Band.

De holdt sin siste konsert på Winterland Ballroom i San Francisco og laget rockehistorie ved å samle noen av den tids aller fremste artister og musikere på en og samme konsert. Stedet ble valgt siden det var det første stedet gruppen hadde opptrådt sammen under navnet The Band. Konserten var ikke bare en avskjedskonsert, men også en feiring av dem selv og deres beste venner og inspirasjonskilder.

Konserten ble holdt på Thanksgiving, 25. november 1976, og publikum spiste først kalkunmiddag og hadde «ballroomdans» før konserten. Bill Graham var konferansier.

Artister som opptrådte med The Band:
*Ronnie Hawkins
*Dr. John
*Bobby Charles
*Neil Young
*Neil Diamond
*Joni Mitchell
*Paul Butterfield
*Muddy Waters
*Eric Clapton
*Emmylou Harris
*Van Morrison
*Bob Dylan
*Ringo Starr
*Ron Wood
*Stephen Stills
*Carl Radle

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rosshavet

Rosshavet er ei stor bukt fra Sørishavet inn i det antarktiske kontinentet, mellom Victoria Land og Marie Byrd Land (150°V – 170°Ø). Bukta har fått navn etter James Clark Ross, som oppdaga området i 1841. Den innerste delen av bukta, ut til 73°S, er dekket med en isbrem (Rossbarrieren).

Roald Amundsen begynte sin sørpolferd i Hvalbukta ved Rossbarrieren i 1911.
Aki Karvonen

**Aki Karvonen** (født 31. august 1957 i Valtimo i Finland) er en finsk tidligere langrennsløper.

I løpet av sin internasjonale karriere vant han seks medaljer i VM og OL. I 1985 innrømmet Karvonen å ha benyttet seg av bloddoping.

## VM-medaljer
* 1987 i Oberstdorf – sølv (30&nbsp;km klassisk)
* 1989 i Lahtis – sølv (4 x 10&nbsp;km stafett)
* 1982 i Oslo – bronse (4 x 10&nbsp;km stafett)

## OL-medaljer
* 1984 i Sarajevo – sølv (15&nbsp;km)
* 1984 i Sarajevo – bronse (50&nbsp;km)
* 1984 i Sarajevo – bronse (4 x 10&nbsp;km stafett)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Irredentisme

**Irredentisme** er et politisk og idehistorisk fenomen som innebærer et sterkt ønske om å gjenerobre eller gjenopprette et lands eller en nasjons forhenværende territorier eller besittelser. Begrepet kommer av det italienske ordet *irredento* («uforløst»).

Et omstridt område kan tilsvarende bli kalt et ***irredenta***, men ikke alle irredenta trenger å være gjenstand for irredentisme.

## Opprinnelse
Den italienske irredentismen var en politisk bevegelse som ville samle alle områder med italiensktalende befolkning i en stor italiensk stat. Den begynte på 1870-tallet under slagordet *Italia irredenta* (det ikke-frigjorte Italia) og var på dette tidspunktet var den først og fremst rettet mot Østerrike-Ungarn, som omfattet flere italienskspråklige områder (i Tirol og Küstenland). I tillegg ble også gjort krav på deler av Sveits (Ticino og Graubünden).

Første verdenskrig gjorde det mulig for Italia å kunne innlemme disse områdene, og landet sluttet en hemmelig avtale med Storbritannia og Frankrike om å få oppfylt sine territorielle krav som motytelse for en deltakelse i krigen. Italia sa derfor i 1915 opp forsvarsavtalen som landet hadde inngått med Tyskland og Østerrike-Ungarn (trippelalliansen), og erklærte samtidig Østerrike-Ungarn krig. Selv om Østerrike-Ungarn i alpekrigen under første verdenskrig klarte å forsvare sin sydlige grense, holdt seiersmaktene ord, og Italia ble i St.-Germain-traktaten tildelt store deler av Tirol samt Görz, Trieste og Istria.

Siden Italia hadde forespeilet Storbritannia og Frankrike at den italienske språkgrensen fulgte alpenes hovedvannskille, fikk Italia imidlertid store områder som aldri hadde vært italiensktalende, spesielt det tysk- og ladinskspråklige Syd-Tirol. Disse områdene ble utsatt for en aggressiv italienisering fra italienske myndigheter, både under fascistene og etter andre verdenskrig, helt frem til 1970-tallet.

Sveits ble forskånet for irredentismen, men følte seg lenge truet i sin statlige integritet. Faktisk var irredentismen den direkte foranledningen for at Sveits anerkjente retoromansk som sitt fjerde offisielle språk, som et svar på at Italia hadde definert retoromansk som en italiensk dialekt og dermed forsøkt å rettferdiggjøre et territorielt krav på kantonen Graubünden.

## Noen andre tilfeller av irredentisme
### Europa
* Norgesveldet
* Stor-Serbia
* Den stortyske løsning
* Stor-Albania
* Stor-Finland
* Gibraltar
* Krim
* Nord-Irland
* Makedonia
* Olivenza, mellom Portugal og Spania
* Stor-Ungarn

### Asia
* Kina
* Stor-India
* Indonesia
* Stor-Bangladesh
* Stor-Syria
* Stor-Jemen
* Hongkong og Macao
* Kurilene

### Afrika
* Ceuta og Melilla
* Ogaden

### Amerika
* Falklandsøyene

## Referanser
Ronnie Van Zant

**Ronald Wayne «Ronnie» Van Zant** (født 15. januar 1948 i Jacksonville, Florida, død i flyulykke 20. oktober 1977) var vokalist, tekstforfatter og grunnlegger av Southern rock-bandet Lynyrd Skynyrd. Han var den eldste broren til Donnie Van Zant i gruppen 38 Special og dagens vokalist i Lynyrd Skynyrd Johnny Van Zant.

## Liv og virke
### Bakgrunn, musikkinteresse
Van Zant vokste opp i Jacksonville og dannet bandet sommeren 1964 med skolekameratene Allen Collins (gitar), Gary Rossington (gitar), Larry Junstrom (bass), og Bob Burns (trommer). Navnet Lynyrd Skynyrd er inspirert av gymlæreren guttene hadde på skolen, Leonard Skinner, som mislikte ungdommer med langt hår.

### Musiker
Bandet ble kjent i USA i 1973 da de ga ut sitt debutalbum, *Pronounced Leh-Nerd Skin-Nerd*, som inneholder den kjente sangen, «Free Bird» som han tilegnet den avdøde vennen Duane Allman fra The Allman Brothers Band.

Lynyrd Skynyrds største hit, selv om «Free Bird» var nær ved å selge like mye, er «Sweet Home Alabama» som var et svar til Neil Youngs «Alabama» og «Southern Man». Antakelsen om at Van Zant og Young var rivaler og motstandere er feil &mdash; de hadde den største respekt for hverandre, er ofte avbildet og opptrådte med t-skjorter av hverandre og opptrådte på hverandres konserter, ofte uanmeldt for publikum. 

Den 20. oktober 1977 falt flyet som fraktet bandmedlemmene mellom konserter i Greenville i Sør-Carolina til Baton Rouge i Louisiana ned utenfor Gillsburg i Mississippi. Flyulykken drepte Van Zant og bandmedlemmene Steve Gaines og Cassie Gaines, samt road manager Dean Kilpatrick, piloten Walter McCreary og co-piloten William Gray. De andre bandmedlemmene overlevde, men alle var alvorlig skadet. 

Van Zants yngre bror Johnny overtok som vokalist da bandet ble samlet igjen i 1987. 

Van Zant ble gravlagt i *Orange Park*, Florida i 1977, men ble flyttet til et ukjent sted etter at hans og bandmedlemmet Steve Gaines gravsted ble utsatt for hærverk 29. juni 2000. Deres mausoleum er fortsatt åpent for publikum.

En park er oppkalt etter ham – *The Ronnie Van Zant Memorial Park* syd for Jacksonville, åpnet i 1996. Parken ble bygget med støtte fra Lynyrd Skynyrd-fans og Freebird Foundation. Parken er på 360 mål og inneholder blant annet tennis-, basket- og fotballbaner.

Van Zant var gift to ganger og etterlot seg to døtre.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Official Lynyrd Skynyrd History site 
* Ronnie Van Zant Picture
Fylkesvei 5400

**Fylkesvei 5400** går mellom Dale i Vaksdal og Bulken i Voss kommune i Hordaland.

Veien var del av riksvei 13 før traséen ble flyttet østover til dagens strekning 1992.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 314.

## Kommuner og knutepunkter

 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Mittewald

**Mittewald** (tysk «midt i skogen») er navnet på flere landsbyer:
* Mittewald/Mezzaselva (Syd-Tirol)
* Mezzaselva/Mittebald/Mittewald (Veneto)
* Mittewald (Øst-Tirol)
* se også Mitte'''n'''wald (Bayern)
* se også Mezzaselva
Mezzaselva

**Mezzaselva** (italiensk «midt i skogen») er navnet på flere landsbyer:
* Mezzaselva (Graubünden)
* Mittewald/Mezzaselva (Syd-Tirol)
* Mezzaselva/Mittebald (Veneto)
* se også Mittewald
Tide Buss Haugesund

**Tide Buss Haugesund AS** er et tidligere norsk busselskap i Tide-konsernet. Selskapet ble opprettet 8. mars 2005 som **Haugaland Buss AS** da HSD Buss og Gaia Buss sammen vant anbud om busskjøringen på Haugalandet med oppstart 1. januar 2006. 1. november 2006 ble de to morselskapene fusjonert til Tide Buss, og da fikk også Haugaland Buss sine busser Tide-logoen. Navnendringen skjedde først sommeren 2007. Før anbudet var busskjøringen på Haugalandet fordelt mellom Nettbuss Vest på Karmøy, HSD Buss i Haugesund, Tysvær, Vindafjord og Ølen og Suldal Billag i Sauda og ved Sand- og Saudafjorden. Man må ikke forveksle Haugaland Buss med det tidligere Haugaland Billag, som hadde busskjøringen i Haugesund, Tysvær og deler av Vindafjord før de ble kjøpt opp av HSD Buss.

1. januar 2011 overtok morselskapet Tide Buss trafikken til Tide Buss Haugesund i et nytt anbud, og overtok dermed hele virksomheten. Selskapet ble innfusjonert i Tide Buss noen måneder senere og opphørte som eget selskap.

## Referanser
Mittewald (Syd-Tirol)

**Mittewald** (tysk) eller **Mezza Selva** (italiensk) er en landsby nederst i Wipptal i Syd-Tirol.
Den tilhører kommunen Franzensfeste.

Navnet *Mezza Selva* ble, som de fleste andre italienske stedsnavn i Syd-Tirol, funnet opp av fascistene på 1920-tallet ved å oversette ledd for ledd til italiensk (*Mitte* = *mezza* = «midt/mellom», *Wald* = *selva* = «skog»).
Tide Buss

**Tide Buss AS** er Tides datterselskap for busskjøring i Norge. Selskapet kjører ruter på anbudskontrakt i Hordaland (Skyss), Møre og Romsdal (Fram), Rogaland (Kolumbus - kun Sør-Rogaland; tidligere i Haugalandet, men siden 2022 i kontrakt med Vy), Sogn og Fjordane (Kringom), Trøndelag (AtB) og Tromsø og midt Troms i tillegg til ekspressbussrutene Fjordekspressen (i samarbeid med Firda Billag Buss og Vy Buss), Haukeliekspressen (i samarbeid med Telemark Bilruter) og Kystbussen (i samarbeid med Boreal Travel) under NOR-WAY Bussekspress, Flybussen i Bergen og Haugesund og turbussaktivitet flere steder i landet.

## Historie
Selskapet ble etalbert 1. november 2006 i forbindelse med fusjonen mellom Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap og Gaia Trafikk, da Gaia Buss ble fusjonert inn i HSD Buss, som senere samme måned byttet navn til Tide Buss AS. Fra starten hadde selskapet datterselskapene Haugaland Buss AS, som etter hvert byttet navn til Tide Buss Haugesund, og Tide Verksted AS, som ble omgjort til søsterselskap 1. juli 2008. 1. januar 2007 ble all turbussaktivitet og driften av Kystbussen som tidligere hadde vært utført av HSD Buss overført til søsterselskapet Tide Reiser, og fra 16. august 2008 også Haukeliekspressen.

I 2008 ble det danske datterselskapet Tide Bus Danmark etablert, og tok 29. juni over bybussene i Odense etter å ha vunnet anbudet. Samme år ble også datterselskapet Tide Bane AS med nederlandske HTM Personenvervoer som teknisk samarbeidspartner etablert for å delta i anbudskonkurransen om å drifte Bybanen i Bergen, men nådde ikke opp. 1. mai 2009 ble all virksomhet i Tide Reiser overført til Tide Buss, og fortsatte som et forretningsområde under samme navn, mens selskapet ble innfusjonert i mars året etter. 1. januar 2011 overtok Tide Buss all aktiviteten i Tide Buss Haugesund i forbindelse med oppstart av ny anbudsperiode. 3. mai 2012 ble datterselskapet Tide Bus Danmark gjort om til et søsterselskap, mens søsterselskapet Tide Verksted ble gjort om til et datterselskap igjen. Tide har de siste årene blitt et stort selskap, såpass stort at de nå er Norges nest største busselskap. Siden 2011 har de vært store i blant annet Hordaland, Vestfold og Troms. I 2014 vant Tide anbudet for busskjøring i Vestfold syd, som består av Sandefjord, Larvik og Horten kommuner fra VKT. I 2019 vant dem kjøring i Tromsø og kommuner i nærheten og i 2020 nesten all busstrafikk i Bergen. I 2024 mistet de Vestfoldskontrakten til Setesdal Bilruter, denne kontrakten er midlertidig og varer i to år. Tide tar over i 2026 igjen. 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Erik Östlund

**Erik Agne Östlund** (født 23. september 1962) er en tidligere svensk langrennsløper. 

Han vant to medaljer i VM, en gull og en bronse, begge i stafett, i løpet av sin internasjonale karriere. Han ble ofte brukt som startmann på Sveriges stafettlandslag, blant annet da de vant VM-gullet i 1987.
 
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eppan

**Eppan an der [[Syd-tyrolske Weinstrasse|Weinstraße]]** (tysk) eller **Appiano sulla Strada del Vino** (italiensk) er en kommune og et tettsted i det sydtyrolske vindistriktet i Nord-Italia.
Eppan ligger i Etschdalen.

Av kommunens 13&nbsp;3000 innbyggere (2004) er 87 % tysk- og 12 % italiensktalende. Selv om kommunens italiensktalende befolkning ikke flyttet hit før italieniseringspolitikken på 1920-tallet oppmuntret til dette, har byens italienske navn, *Appiano*, eksistert før fascistene fant opp de fleste andre italienske stedsnavn i Syd-Tirol. I Appianos tilfelle hadde betegnelsen sitt opphav i det latinske navnet (*Appius*) på et romersk gods som hadde ligget på kommunens område.

Eppan, nærmere bestemt borgen *Hocheppan*, var sete for grevene av Eppan.
Dette grevehuset måtte imidlertid overlate sine besittelser til grevene av Tirol på 1200-tallet.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Schlanders

**Schlanders** (italiensk *Silandro*) er hovedtettstedet i Vinschgau i Syd-Tirol.
Av kommunens 5900 innbyggere (2004) er 94 prosent tysktalende.
Navnet *Silandro* ble, som de fleste andre italienske stedsnavn i Syd-Tirol, funnet opp av fascistene under italieniseringen på 1920-tallet.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Chur

**Chur** er hovedstaden i den sveitsiske kantonen Graubünden.
Byen ligger på 593&nbsp;moh. i Alpenrhein-dalen på høyre bredde av Rhinen som her renner østover og dreier mot nord og Bodensee.  Byen har en strategisk posisjon med hensyn til flere fjelloverganger (bl.a. Oberalp-, Bernardino-, Splügen-, Julier- og Albulapasset).
Churs 32&nbsp;400 innbyggere (2005) er hovedsakelig tyskspråklige (81&nbsp;%). Mange snakker i tillegg retoromansk og italiensk snakkes av ca. 5&nbsp;%.

Chur regnes som Sveits' eldste by og det aller første bispesetet på Alpenes nordside.
Chur (den gang kalt *Curia*) ble 15 f.Kr. hovedstaden av den av romerske provinsen *[[Raetia|Raetia prima]]*.
Bispesetet ble for første gang nevnt i 451 e.Kr., men er sannsynligvis eldre.
Chur bispedømme eide store områder ikke bare i byens næromgivelser, men også i Engadin og Tirol (Vinschgau).

## Samferdsel
Jernbanestasjonen i Chur er et viktig knutepunkt. Her ender den normalsporede banen fra St. Margrethen ved Bodensee og som trafikkeres av Schweizerischen Bundesbahnen (SBB) og man kan stige om til meterspornettet til Rhätische Bahn som har sitt hovedkontor her. Dette selskapet har det største smalsporede jernbanenettet i Sveits og som blant annet betjener byer som Davos og St. Moritz. Selskapet driver også Bernina-ekspressen til Tirano i Italia og Glacier-ekspressen fra St. Moritz til Andermatt.
Autobahn 13 (E43) fra St. Margrethen til Bellinzona i kantonen Tessin som er en av de to viktigste nord-sør forbindelser gjennom Sveits, passerer Chur og gir helårs vegforbindelse over Alpene gjennom San Bernardino-tunnelen som ligger på ca. 1600 moh. Sommerstid kan man også kjøre den gamle veien som har sitt høyeste punkt på 2063 moh.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
*