open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hanno (elefant)

**Hanno**, på italiensk kalt *Annone*, var en hvite elefant som ble gitt av kong Manuel I av Portugal til Giovanni de' Medici i forbindelse med hans innsettelse som pave Leo X den 11. mars 1513. Hanno var en indisk elefant som ble fraktet til Roma i 1514 med den portugisiske ambassadør Tristão da Cunha. Elefanten ble raskt pavens favorittdyr. Den ble født en gang rundt 1510 og døde den 8. juni 1516 av komplikasjoner ved behandlingen av forstoppelse med avføringsmiddel tilsatt gullstøv.

## Bakgrunn
Kong Manuel hadde enten fått elefanten som en gave fra kongen i Cochin (dagens havneby Kochi i India), eller hadde bedt Afonso de Albuquerque, hans visekonge i India, om skaffe ham den. Det ble sagt at Hanno var hvit i fargen, og kom rundt fire år gammel med skip fra Lisboa til Roma i 1514. I begynnelsen ble han oppbevart i et avlukke på gårdsplassen til en belvederebygning, deretter flyttet til en særskilt konstruert bygning mellom Peterskirken og Vatikanpalasset, ikke langt fra Borgo Sant'Angelo, en vei i rione (bydel) Borgo. Elefantens ankomst ble feiret av poeter og billedkunstnere. Hanno ble en favoritt ved det pavelige hoff og ble vist fram i prosesjoner. To år etter at han kom til Roma ble han brått syk, ble gitt avføringsmiddel, men døde den 8. juni 1516 med paven ved sin side. Elefanten ble gravlagt i Cortile del Belvedere i Vatikanpalasset.

## Kunstneriske omtaler
Kunstneren Raffaello Santi (Rafael) framstilte en minnefresko og paven selv skrev dens epitaf. Freskoen har siden gått tapt.

Elefanten var også emne for en satirisk pamflett av Pietro Aretino kalt for «Den siste vilje og testamente til elefanten Hanno». Det fiktive testamentet gjorde åpenbart narr av de ledende politiske og religiøse figurene i Roma på denne tiden, inkludert pave Leo X selv. Pamfletten ble en slik suksess at den ga et løft til Aretinos karriere og etablerte ham som en kjent satiriker, til sist ble han kjent som «fyrstenes svøpe».

Det finnes en rekke tegninger av elefanten Hanno, blant annet fire skisser tegnet med rødkritt, og som nå er i samlingene til Ashmolean Museum, universitetetsmuseet i Oxford.

Historien om Hanno er detaljert gjenfortalt i boken *The Pope's Elephant* (1998) av den amerikanske historikeren Silvio Bedini.

## Referanser


## Litteratur
*Bedini, Silvio (1997):*The Pope's Elephant*, Carcanet Press, ISBN 1-85754-277-0
*Greene, Robert (1998): *The 48 Laws of Power*, Viking Penguin, ISBN 0-14-028019-7
* Gschwend, Annemarie Jordan (2010): *The Story of Süleyman. Celebrity Elephants and other exotica in Renaissance Portugal*, , Zürich, Sveits, ISBN 978-1-61658-821-2. Omtale

## Eksterne lenker
Christian av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Ærø

**Christian av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Ærø** (født 26. november 1570, død 14. juni 1633) var en av de mange avdelte sønderborgske hertuger. Han var første og siste hertug av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Ærø fra 1622 til 1633.

## Biografi
Christian ble født som barn nummer to og eldste sønn av hertug Hans den yngre av Sønderborg – bror til kong Frederik II av Danmark og Norge – og Elisabeth av Braunschweig-Grubenhagen.

Fire år gammel ble han nevnt som koadjutor i bispedømmet Kurland, en sak som trakk ut i flere år men aldri ble til noe. På begynnelsen av 1600-tallet fikk han en stilling som dekanatsstattholder for det mellom katolikker og protestanter delte domkapittel i Straßburg. 

## Hertug av Ærø
Etter farens død, fikk Christian som sin del Ærø med hovedgårdene *Søbygård*, *Gravensteen* (*Gråsten*) og *Gottesgabe* (Gudsgave). Da det ikke fantes et passende herresete, fikk han også 5000 riksdaler til oppførelsen av sådan et. Han tok dog til takke med den beskjedne boligen på hovedgården Gravensteen og et hus i Ærøskøbing. Han synes dog å ha levet selskapelig med sine naboer, både på Fyn og i hertugdømmet.  

Hertugen forble ugift men hadde en husholderske – Catharine Griebel – som fikk datteren Sophie Hedvig. For å sikre fremtiden for mor og datter, overførte han til dem et hus han hadde bygget i Ærøskøbing samt *Dejrø* hvor Christian hadde holdt kaniner.

## Død og arvedeling
Hertug Christian døde den 14. juni 1633 og ble av broren hertug Frederik på Nordborg overført og bisatt i Egen kirkes gravkapell. Herfra ble han i 1813 flyttet til Norborg kirkes kapell. Hans etterlatte arv ble delt i fire deler mellom brødrene ved *Forliket i Egernførde* den 6. februar 1634.

## Referanser
Éric Chahi

**Éric Chahi** (født 21. oktober 1967) er en fransk videospilldesigner, best kjent for å ha skapt *[[Another World (videospill)|Another World]]*.

## Spill
* 1983 *[[Frog]]* (Oric 1)
* 1983 *[[Carnaval]]* (Oric 1)
* 1984 *[[Le Sceptre d’Anubis]]* (Oric 1; Micro Programmes 5)
* 1984 *[[Doggy]]* (Oric 1)
* 1985 *[[Infernal Runner]]* (Amstrad CPC, C64; Loriciels), han ble ikke kreditert i C64-versjonen.
* 1986 *[[Le Pacte]]* (Loriciels)
* 1987 *[[Danger Street]]* (Amstrad CPC)
* 1988 *[[Journey to the Center of the Earth]]*
* 1989 *[[Joan of Arc: Siege and the Sword]]*
* 1989 *[[Future Wars]]* (*Les voyageurs du temps*, Interplay)
* 1991 *[[Another World (videospill)|Another World]]* (Interplay)
* 1998 *[[Heart of Darkness]]* (Interplay)
* 2004 *[[Amiga Classix 4]]* (Magnussoft)
* 2011 *[[From Dust]]* (Ubisoft)
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sveinung Leirvik

**Peter Sveinung Leirvik** (1920–2012) var en norsk gårdbruker, lokalhistoriker og politiker (Sp).

Han ble født i Namsos, der faren, Peter Jæger-Leirvik, var redaktør i bondepressen. I 1926 flyttet familien til Foldereid, hvor faren ble gårdbruker og ordfører. Sveinung Leirvik stiftet egen familie og drev slektsgården Nedre Leirvik i Foldereid.

Leirvik var Foldereids ordfører fra 1960 til 1963, hvoretter kommunen ble delt mellom Nærøy og Høylandet.

Sammen med broren Kåre Leirvik etterlot han seg betydelig lokalhistorisk dokumentasjon fra Ytre Namdal, og ble utnevnt æresmedlem av Namdal historielag.

Leirvik ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv i 1993.

## Referanser
Rue de la Chaise

**Rue de la Chaise** er en gate i quartier Saint-Thomas-d'Aquin i 7. arrondissement i Paris.

Dette er en av de aller eldste gater i byen. Den finnes på kart fra før år 1529 under navnene *rue de la Maladrerie* eller *Malladerye*. Senere het den *rue des Teigneux*. Det nåværende navn er fra 1588.

Under en forfølgelse i august 1981 skjøt og såret Inge Viett fra den tyske kommunistiske militante Rote Armee Fraktion den franske politimannen Francis Violleau, som havnet i rullestol for resten av livet og som i 2000 døde av konsekvenser av skadene.

## Referanser
Amandaprisen 2016

**Amandaprisen 2016** var den 32. utdelingen av Amandaprisen. Utdelingen fant sted 26. august 2016 i forbindelse med den 44. utgaven av Den norske filmfestivalen i Haugesund. Prisen gjaldt norske filmproduksjoner i perioden 1. juli 2015 til 30. juni 2016.

*[[Bølgen (2015)|Bølgen]]* vant prisen for beste norske kinofilm, mens *[[Louder Than Bombs (film)|Louder than Bombs]]* ble den mestvinnende filmen med fire priser. Liv Bernhoft Osa vant beste kvinnelige skuespiller for *[[Pyromanen]]* og Anders Baasmo Christiansen vant beste mannlige skuespiller for *[[Welcome to Norway (film)|Welcome to Norway]]*. Amandakomiteens ærespris gikk til Anne Marit Jacobsen. Kategoriinndelingen var uendret fra de foregående årene, og det ble delt ut priser i 20 kategorier.

De nominerte ble annonsert 15. juni 2016 på Filmens Hus i Oslo av juryleder Ellen Horn. *Louder Than Bombs* mottok flest nominasjoner med sine åtte, mens *Bølgen* mottok nest flest nominasjoner med seks. Totalt ble 25 langfilmer vurdert til nominasjonene, hvorav tre var dokumentarer. Alle filmene ble nominert til den innledende runden av publikumsavstemningen for å kåre Folkets Amanda i regi av Dagbladet. Av disse gikk fem videre til finaleavstemning.

Prisutdelingen ble delt i to deler. Den første delen ble arrangert på dagtid i Haugesund rådhus hvor de tekniske prisene ble delt ut, og den andre på kveldstid i Scandic Maritim Hall. Andre del av utdelingen ble ledet av Jakob Oftebro og ble overført på TV 2. TV-sendingen ble produsert av Rubicon TV og hadde 322.000 seere.

## Vinnere og nominerte
Vinnere står først i tabellen og er merket med **fet skrift**.

### Filmer med flere nominasjoner

## Referanser


## Kilder
* 
* 
*
Leidulf Gloppestad

**Leidulf Gloppestad** (født 17. juni 1976) er en norsk politiker som representerer Senterpartiet. Han var ordfører i Gloppen kommune fra 2015 til 2023. 

Gloppestad er bonde og tidligere generalsekretær i Senterungdommen og har også vært produksjonsarbeider på båtbyggeriet Brødrene Aa i Gloppen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Yong Se-ra

**Yong Se-ra** er en sørkoreansk håndballspiller, som var målvakt på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball under Håndball-VM 2011.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gunnar Jan Gjerland kraftverk

**Gunnar Jan Gjerland kraftverk** er et vannkraftverk i Haukedalen i Sunnfjord kommune i Vestland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 70 meter i Isaelva. Vannet går direkte til inntaket for Bakkefossen kraftverk.

Installert effekt er 180 kW fra en vertikal peltonturbin. Årsproduksjon er 0,8 GWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
Yoo Hyun-ji

**Yoo Hyun-ji** (født 16. juli 1984) er en sørkoreansk håndballspiller. Hun er linjespiller på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball og deltok under Håndball-VM 2013 og Håndball-VM 2015.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Song Mi-young

**Song Mi-young** (født 16. januar 1975) er en sørkoreansk håndballspiller. Hun spilte målvakt på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball under Håndball-VM 2013.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Boulevard des Invalides

**Boulevard des Invalides** er en gate i 7. arrondissement i Paris. Den har sitt navn etter Hôtel des Invalides. Forut for byggingen av Hôtel des Invalides var gaten kalt *boulevard du Midi*.
Vereinigte Flugtechnische Werke

**Vereinigte Flugtechnische Werke (VFW)** var en tysk flyprodusent som oppstod i 1964 gjennom fusjonen av Focke-Wulf og Weser Flugzeugbau GmbH (Weserflug). Grunnleggelsen av VFW var et naturlig resultat av rakett-teknologi-utvikling-alliansen - Entwicklungsring Nord (ERNO)-gruppen - som ble skapt i 1961 mellom de to fusjonerende selskapene samt Hamburger Flugzeugbau (HFB).

VFW-Fokker GmbH var et joint venture mellom nederlandske Fokker og VFW som startet i 1969, men som ble avsluttet i 1980.

I 1981 ble VFW tatt over av Messerschmitt-Bölkow-Blohm (MBB), som igjen ble tatt over i 1989 av DASA. I juli 2000 fusjonerte DASA med Aerospatiale-Matra og CASA for å lage EADS.

I ettertid var etterkommerne av ERNO/VFW aktive som romfart-infrastruktur-divisjonen til Astrium. Her bidro man med deler til det europeiske Ariane *space booster system* og International Space Station. I juni 2003 ble denne enheten en del av EADS SPACE Transportation.

## Produkter
*SG-1262 Schwebegestell
*VFW VAK 191B
*VFW-614
*VFW H-3
*Transall C-160

## Eksterne lenker
* From ERNO to Astrium (''på tysk'')
*Pfalz-Flugzeugwerke (PFW)
Han Mi-seul

**Han Mi-seul** (født 1993) er en sørkoreansk håndballspiller. Hun var venstre bakspiller på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball under Håndball-VM 2015.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Weser Flugzeugbau

**Weser Flugzeugbau [[GmbH]]**, kjent som Weserflug og forkortet WFB, var en tysk flyprodusent. Selskapet ble grunnlagt som et datterselskap til Deutsche Schiff- und Maschinenbau (DeSchiMAG) i 1933, og begynte å lage flydeler, og senere hele fly i forskjellige steder i Tyskland, blant annet i det tidligere skipsverftet Frierichswerft AG. I 1936 ble Weserflug splittet fra DeSchiMAG, og ble et eget firma. Firmaet ble den fjerde største flyprodusenten i Tyskland under andre verdenskrig, men bygde kun fly under lisens fra andre firmaer, som Dornier og Junkers Flugzeug und Motorenwerke.

I 1964 fusjonerte selskapet med Focke-Wulf og lagde Vereinigte Flugtechnische Werke.
Oh Yong-ran

**Oh Yong-ran** (født 6. september 1972) er en sørkoreansk håndballspiller, som har deltatt i fem olympiske leker som målvakt på Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball.

Hun tok sølv i Atlanta 1996, endte på 4.-plass i Sydney 2000, tok nytt sølv i Athen 2004 og fikk bronse i Beijing 2008. Som 43-åring gjorde hun comeback på landslaget under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro.

## Meritter landslag
* OL 1996 – Sølv
* OL 2004 – Sølv
* OL 2008 – Bronse

## Eksterne lenker
*
Song Hai-rim

**Song Hai-rim** (født 12. januar 1985) er en sørkoreansk håndballspiller som tok bronse med Sør-Koreas kvinnelandslag i håndball under Sommer-OL 2008 i Beijing, og deltok på nytt under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
EuroEyes Cyclassics 2016

**EuroEyes Cyclassics 2016** var den 21. utgaven av sykkelrittet Cyclassics Hamburg. 

Nacer Bouhanni var først i mål, men ble disket.

## Lag

## Resultater

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Offisiell nettside ('''de''') 
* Resultater på ProCyclingStats
Musée Rodin

**Musée Rodin** er et museum i Paris med adresse til 77 Rue de Varenne.

Museet, som består av bygningen Hôtel Biron og dens park, inneholder mer en 6.600 skulpturer av kunstneren Auguste Rodin, blant dem *[[Tenkeren]]* og *Kysset*.

## Noen skulpturer

Fil:Rodin le_penseur.JPG|*[[Le Penseur]]* (Tenkeren)
File:LePenseur.JPG|
Fil:Baiser de Rodin.JPG|*[[Le Baiser (Rodin)|Le Baiser]]* (Kysset)
Fil:Rodin le Lorrain.JPG|Le peintre Le Lorrain
Fil:Rodin Porte enfer.jpg|*La Porte de l'enfer*
Fil:Claudel-2014-05.jpg|Camille Claudel, "L'Âge mûr"
Fil:Musée Rodin - Monument Victor Hugo.jpg|Monument en hommage à Victor Hugo
Fil:Toilette de Venus, Rodin.JPG|Toilette de Vénus


## Litteratur
* Catherine Chevillot, Hélène Marraud, Hélène Pinet: *Rodin: The Laboratory of Creation*. Translation by John Adamson. Dijon: Éditions Faton (2014). ISBN 9782878442007
* Julia Droste-Hennings, Thorsten Droste: *Paris.* DuMont Verlag, 2003, ISBN 3-7701-6090-8, S. 245–248
* Heinfried Wischermann: *Architekturführer Paris.* Gerd Hatje Verlag, Ostfildern 1997, ISBN 3-7757-0606-2, S. 73

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Musée Rodin Offisiell nettside (franak, engelsk)
Michèle Morgan

**Michèle Morgan** (eg. *Simone Renée Roussel*, født 29. februar 1920 i Neuilly-sur-Seine nær Paris i Frankrike, død 20. desember 2016 i Meudon) var en fransk skuespillerinne.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Michèle Morgan flyttet hjemmefra som 15-årig fast besluttet på å bli skuespillerinne. Hun tok undervisning i drama ved Cours Simon-skolen i Paris under René Simon samtidig med at hun medvirket som statist i diverse filmer.

### Karriere
Hennes vakre ytre ble oppdaget av filminstruktøren Marc Allégret som gav henne en hovedrolle i filmen *[[Livet går videre]]* fra 1937, der hun spilte mot Raimu. Deretter spilte hun den kvinnelige hovedrolle i *[[Tåkekaien]]* av Marcel Carné i 1938, mot den kjente franske skuespiller Jean Gabin, og senere medvirket hun i *[[S.O.S. bergingsbåt]]* fra 1941, også mot Jean Gabin. Disse to filmer gjorde henne til en av de førende skuespillerinner i fransk film.

Under andre verdenskrig spilte hun inn noen filmer i Hollywood. Der fikk hun kontrakt med RKO Pictures. Hennes karriere i Hollywood var imidlertid skuffende. Hun rakk imidlertid å spille med i *[[I skyggen av katedralen]]* mot Paul Henreid i 1942, og i *[[Ta det som du vil]]* mot Frank Sinatra i 1943. Hun ble prøvefilmet og overveiet for den kvinnelige hovedrolle i *[[Casablanca (film)|Casablanca]]*, men RKO ville ikke frigi henne fra sin kontrakt for det beløp som Warner Bros. tilbød, og rollen gikk i stedet til Ingrid Bergman. Morgan fikk imidlertid roller for Warner i *Passage to Marseille* overfor Humphrey Bogart i 1944. Hun fikk imidlertid ikke de store roller under oppholdet i USA.

Etter krigens slutt vendte Morgan hjem til Frankrike og genopptok sin europeiske karriere i 1946 med *[[Pastoralesymfonien]]* av Jean Delannoy, som hun ble belønnet med prisen som beste skuespillerinne for ved Filmfestivalen i Cannes. Andre nevneverdige roller var Carol Reeds *Øyenvitnet* (1948), *Fabiola* (1949) og *[[Brennende dager]]* (1953) av Yves Allégret,*[[Kjærlighets-manøvrer]]* (1955) av René Clair og *Marie-Antoinette reine de France* (1956).

Michèle Morgan fortsatte som filmskuespiller opp gjennom 1960-årene, hvorav den mest kjente film er *Den tapte kommando* fra 1966 med blant andre Anthony Quinn, Alain Delon, George Segal og Claudia Cardinale. I 1970-årene var hun mindre aktiv, men medvirket i enkelte filmer og opptrådte i tv-filmer og serier og på teateret.

I 1992 ble hun tildelt en æres-César for sin lange karriere i den franske filmindustrien. Hun har en stjerne på Hollywood Walk of Fame på adressen 1645 Vine Street. Hun skrev i 1965 selvbiografien *Mes yeux ont vu.*

## Filmografi i utvalg

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Hans Brattrud

**Hans Brattrud** (født 25. september 1933 på Dokka, død 16. mars 2017) var en norsk designer og arkitekt. Han er utdanna møbeldesigner fra Statens håndverk- og kunstindustriskole i perioden 1952-1957.

Han har formgitt flere kjente møbler. Mens kjent er stolen Scandia Jr. I 1967 fikk han Merket for god design for denne stolen og i 2008 fikk han tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.

## Referanser
Musée d’Ennery

**Musée d'Ennery** er et nasjonalmuseum for asiatisk kunst i 16. arrondissement i Paris, med adresse til 59 avenue Foch.

Museet er vokst ut fra en privat samling som ble begynt i annen halvdel av 1800-tallet av Clémence d'Ennery, konen til skuespillforfatteren Adolphe Philippe d'Ennery (1811–1899). I 1875 bygde hun dagens herregård, og i 1892 begynte hun å omgjøre den til et museum for almenheten, med hjelp fra Georges Clemenceau og Emile Deshayes, kurator ved Musée Guimet. Huset ble åpnet som offentlig museum i 1908.

Museet har nesten 7000 artefakter innkjøpt fra antikvitetshandlerne Bing, Burty og Sichel, så vel som fra Au Bon Marché og mindre butikker. De illustrerer dagligliv i Kina og Japan fra det 12. til det 19. århundre. De er utstilt i store trekabinetter med innlagt perlemor. Her er Kyotokeramikk, nambankunst fra kontaktene mellom japanerne og portugiserne 1543-1640, over 300 netsuke fra Tokugawaperioden (1603–1837), porselen fra forskjellige Ostindia-kompanier, dukker og småfigurer, utskjæringer i halvedelstener, elfenbenskunst og bronser, møbler,  lakkarbeider, med mange fine utskjæringer av dyre- og menneskeformer.

## Eksterne lenker

* Offisiell nettside
* Paris Tourisme - Musée d'Ennery
* Paris.org description
* CityZeum description
Rue de Richelieu

**Rue de Richelieu** er en lang gate i Paris som starter i sør i 1. arrondissement og løper til 2. arrondissement.

## Historie
I første halvdel av 1800-tallet, før Baron Haussmann omdefinerte Paris med store boulevarder, var dette en av byens mest fasjonable gater:

::*The Rue de Richelieu is called the Bond-street of Paris. Parallel with it, is the [[Rue Vivienne]]. They are both pleasant streets; especially the former, which is much longer, and is rendered more striking by containing some of the finest hotels in Paris. Hosiers, artificial flower makers, clock-makers, and jewellers, are the principal tradesmen in the Rue de Richelieu; but it has no similarity with Bond-street. The houses are of stone, and generally very lofty—while the [[Academie de Musique]] and the [[Bibliotheque du Roi]] are public buildings of such consequence and capacity (especially the former) that it is absurd to name the street in which they are situated with our own. The Rue Vivienne is comparatively short; but it is pleasing, from the number of flowers, shrubs, and fruits, brought thither from the public markets for sale. No doubt the [[Place Vendôme|Place Vendome]] and the [[Rue de la Paix]] claim precedence, on the score of magnificence and comfort, to either of these, or to any other streets; but to my taste there is nothing (next to the Boulevards) which is so thoroughly gratifying as the Rue de Richelieu. Is it because some few hundred thousand printed volumes are deposited therein?

Den er nå mer kjent for mynthandlere og valutavekslere, forretninger som er vokst frem her ettersom gaten ligger parallelt med og ganske nær Børsen.

Gatenavnet er etter [[kardinal de Richelieu]], som var statsminister for kong [[Ludvig XIII av Frankrike]].

Opprinnelig het gaten *Rue Royale*, og så *rue de Richelieu*—men så ble navnet endret til *Rue de la Loi* under [[den franske revolusjon]]; det nåværende navn ble gitt tilbake i 1806.

==Noen bygninger==
* [[Palais Royal]], en av Richelieus residenser (*Monument historique*)
* [[Bibliothèque nationale de France]], en historisk bygning (*site Richelieu*) (*Monument historique'')
* Comédie-Française, hovedhallen (salle Richelieu)
* Den gamle Fauré Le Page-forretning, til 8 rue de Richelieu, på hjørnet mellom rue de Richelieu og rue de Montpensier. Herfra ble det utdelt våpen til folk i 1789 og i 1830.
* Det tidligere Royal Palace hôtel som åpnet i 1909 ble åpnet i samme bygning som Fauré Le Page lå i.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Palais Royal - Ministry of Culture database}
*Bibliothèque nationale - Ministry of Culture database}
Friidrett under Sommer-OL 2016 – Maraton menn

**Herrenes maraton** fant sted den 21. august 2016 i Rio de Janeiro på Sambódromo.
## Resultater

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arvingene

***Arvingene*** (orig: *Arvingerne*) er en dansk dramaserie som har gått på DR1 siden 2014. Manus er ved Maya Ilsøe.

## Handling
Historien begynner på den legendariske herregården Grønnegaard som ligger på Sør-Fyn, hvor den internasjonalt anerkjente kunstneren Veronika Grønnegaard har levd et eksentrisk og fargerikt liv helt siden det ville 1960-tallet. Veronikas fire nå voksne barn levde en fri og kaotisk barndom på Grønnegaard, noe som satte stort preg på dem på vidt forskjellige måter senere i livet. Men når Veronika uventet dør, blir de fire barna hennes tvunget til å samles for å selge morens eiendom.

Men kort tid før hun døde, hadde Veronika overlatt herregården til datteren sin Signe, som hun tidligere hadde gitt bort for adopsjon. Signe bor i midlertid sammen med partneren sin, og har aldri kjent sannheten om hennes virkelige opphav. Men hemmeligheter og løgner kommer snart frem i lyset, noe som snur opp ned på livene til alle søsknene. Alt dette tvinger søsknene til å se på både hverandre, og dem selv, med nye øyne.

## Rolleliste
* Kirsten Olesen som Veronika Grønnegaard
* Mikkel Boe Følsgaard som Emil Grønnegaard
* Trine Dyrholm som Gro Grønnegaard
* Carsten Bjørnlund som Frederik Grønnegaard
* Jesper Christensen som Thomas Konrad
* Marie Bach Hansen som Signe "Sunshine" Larsen
* Lene Maria Christensen som Solveig Riis Grønnegaard
* Trond Espen Seim som Robert Eliassen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jan Bø

**Jan Bø** (født 1967) er en norsk tidligere fotballspiller og bror til Lars Gaute Bø.

Han har spilt 173 kamper og scoret 17 mål for .

Han har spilt 258 kamper for Varhaug Idrettslag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hill Street Blues

***Hill Street Blues*** er en amerikansk krim- og dramaserie som ble sendt på NBC fra 1981 til 1987. Serien omhandlet livet ved den fiktive politistasjonen i Hill Street i en ikke-navngitt storby i USA.

Serien ble aldri noe mer enn en moderat seersuksess, men ble svært godt mottatt av kritikerne og vant hele fire Emmy-priser for beste dramaserie. (Forøvrig en rekord de deler med *[[Mad Men]]*, *[[Lov og rett i L.A.]]*, og ''Presidenten''). I tillegg vant den Golden Globe to ganger for beste dramaserie.

Serien fikk liten oppmerksomhet i Norge, men ble sendt på TVNorge fra 1989.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rue de Patay

**Rue de Patay** er en gate i 13. arrondissement i Paris. Opprinnelsen til navnet er Jeanne d'Arcs  seier over engelsmennene i slaget ved Patay.

Gaten begynner fra boulevard Masséna på høyde med porte de Vitry, og løper til rue de Domrémy, litt før Place Jeanne-d'Arc.

## Referanser
Slaget ved Patay

**Slaget ved Patay** ble utkjempet 18. juni 1429 under Hundreårskrigen. Frankrike beseiret England. Slaget var blodig, flere tusen døde og sårede, særlig på den engelske siden. Franskmennene ble ledet av blant andre Jeanne d'Arc. 

Gaten Rue de Patay i 13. arrondissement i Paris i nærheten av Place Jeanne-d'Arc er oppkalt etter slaget. 

## Litteratur
* Devries, Kelly. *Joan of Arc: A Military Leader* (Glaucestershire: Sutton Publishing, 1999). ISBN 0-7509-1805-5
* Richey, Stephen W. *Joan of Arc: The Warrior Saint*. (Westport, Connecticut: Praeger, 2003). ISBN 0-275-98103-7
* Allmand, C. *The Hundred Years War: England and France at War c. 1300–1450*. (Cambridge: Cambridge University Press, 1988). ISBN 0-521-31923-4
* Stephen Cooper, *The Real Falstaff, Sir John Fastolf and the Hundred Years War* (Pen & Sword, 2010)
Ulster University

**Ulster University** er et universitet i Nord-Irland. Det ble grunnlagt i 1968 som følge av en fusjon av flere mindre universiteter høgskoler. Det har røtter tilbake til 1845 da Magee College ble grunnlagt i Derry.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mark Mothersbaugh

**Mark Allen Mothersbaugh** (født 18. mai 1950 i Akron i Ohio i USA) er en amerikansk sanger, låtskriver, komponist, multiinstrumentalist, plateprodusent, forfatter og kunstner.

Mothersbaughs karriere har vart i over 40 år. Han ble først kjent i slutten av 1970-årene som medstifter av samt hovedvokalist og keyboardist i new wave-bandet Devo, som nådde en 14.-plass på listene i USA i 1980 med singelen «Whip it».

Utover Devo har Mothersbaugh laget musikk til fjernsynsserier, filmer og videospill gjennom sitt produksjonsselskap Mutato Muzika. Best kjent er han som komponist for animasjonsserien *[[Rugrats]]*, som gikk på skjermen i 13 år. Han har produsert musikk til videospillene *[[Crash Bandicoot]]* og *[[The Sims 2]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Rue des Plantes

**Rue des Plantes** er en gate i 14. arrondissement i Paris.

I senmiddelalderen var det her vingårder, med beplantning av vin. Rue des Plantes begynner ved 176 avenue du Maine og endre opp ved 135 boulevard Brune.

I gatens nr. 68 er hovedinngangen til sykehuset Notre-Dame-de-Bon-Secours.

## Eksterne lenker
* Rue des Plantes  (mairie de Paris)
Rue Raymond-Losserand

**Rue Raymond-Losserand** er en gate i 14. arrondissement i Paris.

## Beskrivelse
Rue Raymond-Losserand er orientert i sørvestlig/nordøstlig retning. Tidligere var den kjent som *rue de Vanves*. Den begynner ved 106 avenue du Maine, ikke langt fra cimetière du Montparnasse, og ender opp 1640 etter meter ved boulevard Brune, ved gare Montparnasse og porte de Vanves.

Foruten av de nevnte gater krysses den av en lang rekke gater, fra nord til sør:
* Ved nr. 10-12 : rue Lebouis ;
* Ved nr. 21-23 : rue Maison-Dieu og rue Édouard-Jacques ;
* Ved nr. 16-18 : rue Jules-Guesde ;
* Ved nr. 22-24 : rue du Texel ;
* Ved nr. 31-33 : passage des Arts ;
* Ved nr. 36-38 og 43-45 : rue du Château ;
* Ved nr. 56-58 : rue Niepce ;
* Ved nr. 69-71 : allée du Château-Ouvrier ;
* Ved nr. 66-72 og 75-77 : rue Pernety ;
* Ved nr. 83-85 : rue de Plaisance ;
* Ved nr. 87-89 : rue des Thermopyles ;
* Ved nr. 82-84 : rue Francis-de-Pressensé ;
* Ved nr. 93-95 : rue Boyer-Barret ;
* Ved nr. 92-94 og 107-109 : rue de Gergovie ;
* Ved nr. 115-118 : avenue Villemain ;
* Ved nr. 110-112 : rue du Moulin-de-la-Vierge ;
* Ved nr. 124-126 ogt 133-135 : rue d'Alésia ;
* Ved nr. 153-157 : rue Pauly ;
* Ved nr. 150-152 : rue de Ridder ;
* Ved nr. 161-163 : rue Pierre-Larousse ;
* Ved nr. 158-166 : rue Maurice-Rouvier ;
* Ved nr. 162-164 : rue des Jonquilles ;
* Ved nr. 190-192 : cité Blanche ;
* Ved nr. 197-199 : rue des Camélias ;
* Ved nr. 198-198 bis : rue Alfred-Durand-Claye og rue Paturle ;
* Ved nr. 203-205 : rue des Arbustes ;
* Ved nr. 205-207 : square Auguste-Renoir ;
* Ved nr. 221-223 : rue de la Briqueterie.

I nordsøst, på motsatt side av avenue du Maine fortsetter rue Raymond-Losserand som rue Auguste-Mie.

Med sine |1,6 kms lengde er den enn av de lengste gater i 14. arrondissement. Bare gatene Vercingétorix og Alésia, avenue du Maine og boulevard Raspail er lengre (og for de sistnevntes tilfelle er det fordi de fortsetter inn i andre arrondissementer).

## Historie
Dene arterie nevnes første gang i 1210. Den heter *chaussée de Vanves* på Paris-kartet til Albert Jouvin de Rochefort av 1672. Den var ferdselsåre ut til de gamle kommunene  Vaugirard, Montrouge og Vanves, og ble i 1860 delvis liggende innen Paris' utvidede bygreiser, som *rue de Vanves*.

Den 11. juli 1945 ble den oppkalt etter Raymond Losserand (1903-1942), en byråd fra kommunistpartiet som var morstandsmann og ble arrestert av tyskerne i mai 1942, torturert og så skutt 21. oktober samme år.
## Billedgalleri

File:P1260632 Paris XIV Allee du chateau-ouvrier rwk.jpg|69-71 : allée du Château-Ouvrier
File:P1260625 Paris XIV rue Raymond-Losserand n89 rwk.jpg|N°89 : façade d'immeuble
File:P1260602 Paris XV hopital St-Joseph rwk.jpg|hôpital Saint-Joseph
File:P1260589 Paris XV eglise ND-du-Rosaire bw rwk.jpg|N°194 : église Notre-Dame-du-Rosaire


## Referanser


## Eksterne lenker
* Rue Raymond-Losserand  (mairie de Paris)
Mohammad Tawfiq Bakhshi

**Mohammad Tawfiq Bakhshi** (født 1986) er en afghansk judoka, som konkurrerer i vektklassen -100 kilo. 

## Idrttskarriere
Bakhshi deltok ved Asian Martial Arts Games 2009, der han ble slått ut i kvartfinalen, der han tapte for Krisna Bayu. Ved judo-VM 2013 ble han slått ut i første runde av David Alarza. 

Han ble tatt ut til å representere Afghanistan under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble slått ut i første runde, etter tap mot Jorge Fonseca fra Portugal.

Han var flaggbærer under åpningsseremonien for Sommer-OL 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Rios 2016 - Mohammad Tawfiq Bakhshi
Ford Taunus

**Ford Taunus** er en familiebil fra Ford. Den ble produsert som to- og firedørs kupé og sedan, og tre- og femdørs stasjonsvogn. Navnet kommer fra fjellkjeden Taunus.

G93A (1939–1942) og G73A (1948–1952) ble laget i rundt 75 000 eksemplarer. **Taunus Transit** (1953–65) var en liten buss/varebil.

**M-serien** (1952–71) kom først som 12M (1952) med 1,2-liters sideventilert motor og 15M (1955) med 1,5-liters toppventilert motor, som var en konkurrent med Opel Rekord. Større modeller var 17M (1957) med 1,7-liters motor, 20M (1964) med 2-liters V6 og 26M (1969) med 2,6-liters V6. Produksjonsseriene ble merket som P1, P2, P7.2.

**TC-serien** (1970–82) var nesten identisk med engelske Ford Cortina. I 1976 kom nytt utseende betegnet TC2. I 1982 ble Taunus erstattet med Ford Sierra.

Fra 1974 laget man Taunus i Argentina til 1982, hvorpå utstyret ble solgt til Tyrkia der det var i produksjon til 1994.

## Bilder

Buckel1939.jpg|1939-modell
Ford FK 1000 Spielvogel 2014 2.jpg|Taunus Transit
Ford 12 M, Bauzeit 1959 - 1962.jpg|12M P1
1958 Ford Taunus 17 M P2TL.jpg|17M P2
2007-09-08 Ford 17M, Bj. 1963 (ret).jpg|17M P3
Ford Taunus 12 M.jpg|12M P4
Ford 17 M dutch licence registration AL-31-50 pic3.JPG|17M P5
Ford Taunus 15M P6 - Flickr - Joost J. Bakker IJmuiden (1).jpg|15M P6
1967 Ford 20 MTS pic2.JPG|20M P7.1
Ford 26m.jpg|26M P7.2
Ford Taunus (4612129624).jpg|TC1
Ford Taunus TC 2-door at Schaffen-Diest in 2015.JPG|TC2
Ford Taunus TC3 at Schaffen-Diest in 2015.JPG|TC3


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ford Cortina

**Ford Cortina** (1962–82) er en familiebil fra Ford. Navnet kom av det italienske fjell-feriestedet Cortina d'Ampezzo som like før hadde arrangert Vinter-OL 1956.

Den er en engelsk bil, men ble også produsert i New Zealand.

**Mark I** (1962–66) var bakhjulsdrevet med firesylindrede rekke-motorer på 1.2 og 1.5 liter, og valgfritt ratt- eller gulvgir. Den var de to første årene solgt som **Consul Cortina** i 2- og 4-dørs utgave, og fra 1963 som 5-dørs stasjonsvogn. 
:*Merk at [[Ford Consul]] var en annen samtidig modell
Utstyrsvalg var Deluxe, Super og GT. Bagasjerommet var 590 liter og vekten var 810 kilo.  Salgsmessig konkurrerte Ford Cortina med den tyske [[Ford Taunus]] 12M, noe den gjorde med glans. Cortina Mk1 ble produsert i et antall på 1,010,090, mens 12M, som både var tyngre og tregere, solgte under 700,000. Fra 1963 kunne man få *'Lotus Cortina** med en modifisert 1.5 liters motor med doble overliggende kamaksler fra [[Lotus Cars]]. Etter bare 50 produserte biler ble boringen økt slik at motorvolumet ble på 1.6-liter.

**Mark II** (1966–70) hadde nytt utseende, men samme motor og utstyrsvalg, samt den sportslige **1600E**.

**Mark III** (1970–76) var bygd over samme lest som den tyske [[Ford Taunus]].  Utstyrsnivåene var L (Luxury), XL (Xtra Luxury), GT (Grand Touring) og GXL (Grand Xtra Luxury).  **Mark IV** (1976–79) var lik tyske [[Ford Taunus]] og **Mark V''' (1979–82) brakte kun små endringer.

Ford Cortina Mark I 1964 prefacelift front.JPG | Mk I (1962–66)
1964 Ford Cortina Mk I GT sedan (7708061954).jpg | MK I GT
1968 Ford Cortina (6787933620).jpg | Mk II (1966–70)
1970 Ford Lotus Cortina Mk II (6051276360).jpg | Mk II Lotus Cortina
1972 Ford Cortina 1600 (19344523195).jpg | Mk III
1979 Ford Cortina 2.0 Ghia Estate (16893114460).jpg | MK IV
1981 Ford Cortina 2.0 Ghia Saloon (6978625577).jpg | Mk V


## Referanser
TM Racing

**TM Racing** er et italiensk motorsykkelmerke som lager go-kart-motorer og motorsykler. TM produserer supermoto, enduro og motorcrossykler. TM produserer fem forskjellige modeller, men modellene kommer med mange forskjellige sylindervolumer. Modellene består av SMR, SMX, SMM, EN og MX.
MX står for motorcrossmodellene, EN er enduromodellene og SMR, SMX og SMM er supermotardmodellene. 
TM er kjent for å produsere motorsykler i toppsjiktet når det gjelder kvalitet og ytelse.

## Historie
Historien om TM begynner i 1976 da to venner fra Italia startet et motorsykkelselskap. De to vennene er kjent som "Mr.Engine" og "Mr.Frame".
Grunderne av TM, Claudio Flenghi  og Francesco Batistelli hadde drevet med biler og motorsykler siden de var tolv år gamle. Navnet TM kommer fra sønnene deres som heter Thomas og Mirko.
TM har hatt stor suksess innenfor motorsport, men størst suksess har kommet fra Supermoto hvor de har vunnet flere store mesterskap.

## TM i Norge
TM produserer ikke mange sykler vært år, og ikke mange av dem finner veien til Norge. De fleste TM syklene som kommer til Norge er de såkalte MX modellene som brukes til supercross. Det finnes også en håndfull sykler med norske skilter. De fleste ligger i 125- klassen som er populært siden man kan kjøre dem på Lett-Mc sertifikat. Disse syklene kommer med svært høy effekt i forhold til vekt, derfor strupes de fleste syklene ned for å redusere ytelsene slik at de blir lovlig i Norge.

## Kilder
*
*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Koichi Yamazaki

er en japansk videospillkomponist. Han har blant annet komponert musikk til *[[Ico]]* og *[[Beatmania]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sascha Mockenhaupt

**Sascha Mockenhaupt** (født 10. september 1991 i Kirchen, Tyskland) er en tysk fotballspiller som spilte forsvar for norske FK Bodø/Glimt i 2016-sesongen. Mockenhaupt var på lån hos Bodø/Glimt fra 1. FC Kaiserslautern. Han ble hentet til klubben i overgangsvinduet midt i sesongen for å erstatte midtstopper Brede Moe som ble skadet ut sesongen. Mockenhaupt fikk sin debut for Bodø/Glimt i 1-1-kampen borte mot Vålerenga 19. august 2016. Han har også spilt for VfR Aalen og Wehen Wiesbaden.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Agnes Hedvig av Anhalt

**Agnes Hedvig av Anhalt** (1573–1616) var en tysk prinsesse som var kurfyrstinne av Sachsen i 1586 og hertuginne av Sønderborg fra 1588 til 1616. 

Agnes Hedvig var datter av fyrst Joachim Ernst av Anhalt (1536–1586) i hans annet ekteskap med Eleonora av Württemberg (1552–1618). 

## Kurfyrstinne
Hun ble allerede som 8 år gammel abbedisse i Gernrode, men forlot klostertilværelsen for som 12 år gammel å bli viet til kurfyrst August av Sachsen (1526–1586) den 3. januar 1586. Han var blitt enkemann tre måneder tidligere. På bryllupsnatten skal Agnes Hedvig ha bedt om å få frigitt den reformerte *Casper Peucer* som under innflytelse av August første hustru Anna av Danmark  var blitt fengslet som kalvinist. Kurfyrsten døde få uker senere, og etterlot Agnes Hedvig som enke ennå ikke 13 år gammel. Hun mottok slottet Lichtenberg som enkesete, men kom aldri til å bo der.

## Hertuginne
To år senere. den 14. februar 1588 giftet hun seg med sin avdøde manns første kones bror, hertug Hans den yngre av Sønderborg. Også denne gang ble hun hustru nummer to. Blant gjestene var kong Frederik II og en mengde danske adelige. Hun brakte en medgift på 30.000 riksdaler med i ekteskapet, hvorav kun de 15.000 kunne arves. Som 15-årig har det formentlig vært en beklemmende følelse å flytte inn på Sønderborg slott og skulle være stemor for Hans den yngres 14 barn. Hun fant dog moderlig trøst hos den avdøde hertug Adolfs enke Christina.

Sammen fikk hertugparet 9 barn. Agnes Hedvig døde den 3. november 1616 i Sønderborg. Hun ble begravet i Dronning Dorotheas Gravkapel på Sønderborg slott.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Doubs (elv)

**Doubs** (fransk: *Le Doubs*, tysk: *Dub*) er en 453 kilometer lang elv i det vestlige Sveits og østlige Frankrike. Den er en venstre sideelv til Saône.

Elvas kilde ligger i kommunen Mouthe i Vest-Jurafjellene. Doubs flyter først i nordøstlig retning ved Jurafjellene og danner grensen mellom Sveits og Frankrike i 40 kilometer. I nærheten av Montbéliard snur retningen mot sørvest til den munner ut i Saône ved Verdun-sur-le-Doubs om lag 20 kilometer nordøst for Chalon-sur-Saône.

Navnet Doubs stammer fra det latinske *Dubius* («tvilsom»), antagelig gitt på grunn av elvas uberegnelighet. Løpet går delvis gjennom kalksteinsjuv, og fossefallet *Saut du Doubs* ligger på den fransk-sveitsiske grensen. Elva har også roligere, meandrerende strekninger i slettelandskap. Sjøene Lac de Saint-Point, Lac des Brenets og Lac de Moron er noen av innsjøene i vassdraget. Doubs er seilbar i 190 kilometer, stort sett oppstrøms fra munningen.


File:Source du Doubs.jpg|Elva springer ut fra karstfjell.
File:Saut du Doubs 01.jpg|Saut du Doubs.
File:Gorges du Doubs 02.jpg|Fra strekningen med kalksteinsjuv.
File:Verdun-sur-le-Doubs- confluent du Doubset de la Saône.JPG|Munningen. Doubs (høyre) og Saône (venstre).


## Referanser

## Eksterne lenker
*
Farmakologisk institutt

**Farmakologisk institutt** ved Universitetet i Oslo ble stiftet i 1895 av Norges første farmakolog Poul Edvard Poulsson (professor i farmakologi 1895-1928).

## Norsk selskap for farmakologi og toksikologi (NSFT), Nordisk farmakologmøte, vår-, høst- og vintermøtene

**Norsk selskap for farmakologi og toksikologi** (**NSFT**) er en organisasjon som har som formål å fremme utvikling og interesse for farmakologi og toksikologi i Norge. NSFT arrangerer faglige seminarer og møter og har ca 500 medlemmer inklusive et tyvetalls bedriftsmedlemmer. Organisasjonen ble stiftet i 1936.

### Historie
Historien til selskapet forteller en del om historien til farmakologi i Norge etter 1936.

### Poul Edvard Poulsson-forelesningene
Opprettet med ønske om å hedre minnet om Norges første farmakolog, som stiftet Farmakologisk institutt og var professor der mellom 1895 og 1928, etter et behov om identitetsskaping for faget.
#### P.E. Poulssons minnemedalje
Ble utdelt for første gang på den første *Poul Edvard Poulsson-forelesningene* under 75-årsjubileet for stiftelsen av *Farmakologisk institutt* i 1970 til den som holdt Poul Edvard Poulsson-forelesningen.

Norsk selskap for farmakologi og toksikologi som deler ut medaljen, inviterer forskere som har bidrat noe det er verdt å hedre minnet om *P.E. Poulsson* med.  P.E. Poulsson var mot ordensutdelinger og det var kun etter bifall fra P.E.Poulssons sønn at en medalje ble laget til P.E. Poulsson-forelesningen. Det har først og fremst vært meningen å invitere internasjonale og aktuelle bidrag til P.E. Poulsson-forelesningen, men mange norske og lokale har holdt forelesningen. En medalje skulle gis som takk til den som holdt Poulssonforelesning. Senere har medaljen flere ganger vært omtalt som en tildeling og forelesningen kom etter medaljen.

**Poulsson-minnemedaljen** er en forskningspris som siden 1970 har vært uttdelt av Norsk selskap for farmakologi og toksikologi.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Norsk selskap for farmakologi og toksikologi nettsted
* Norsk selskap for farmakologi og toksikologi  nettsted
Nasjonalt senter for erfaringskompetanse innen psykisk helse

**Nasjonalt senter for erfaringskompetanse innen psykisk helse** er et kompetansesenter. Senteret jobber på oppdrag fra Helsedirektoratet for å fremme bruker- og pårørendekunnskapen innen psykisk helse- og rusfeltet. Senteret het tidligere **Mental Helse Kompetanse**.

Senteret ble opprettet som et prosjekt i 2006, og senterets oppgaver har siden oppstart både endret seg og fått flere ansatte.

I 2016 har senteret 10-årsjubileum, noe som vil markeres med utgivelsen av en bok.

Senteret er lokalisert på Frogner hovedgård i Skien.

## Referanser
Skyting under Sommer-OL 2016 – Trap menn

**[[Olympisk trap]] for menn** under Sommer-OL 2016 ble arrangert 7. og 8. august 2016 i Centro Olímpico de Tiro.

## Konkurranseformat
Øvelsen bestod av to runder; én kvalifiseringsrunde og én finalerunde. I kvalifiseringsrunden, skyter hver utøver 5 runder med 25 mål trap, der 10 mål kastes mot venstre, 10 mot høyre og 5 rett fram. Det er tillatt med 2 skudd per mål. 

De 6 beste skytterne i kvalifiseringsrunden gikk til finalerunden. Der skjøt de én runde med 15 mål, med kun ett skudd per mål. Total score på disse 15 målene avgjorde sluttstillingen. Uavgjorte resultater avgjøres ved shoot-off, der de skyter på ett mål hver inntil det ikke er uavgjort lenger. 

## Rekorder
Før denne konkurransen var eksisterende verdensrekord og olympisk rekord som følger:

## Kvalifiseringsrunde

## Semifinale

## Finale (medaljekamper)

## Referanser


## Eksterne lenker
Avdeling for farmakologi

**Avdeling for farmakologi**, er en overordnet avdeling ved ***OUS*** *(Oslo universitetssykehus)*.

## Bakgrunn
Avdelingen er en overordnet enhet ved *Oslo universitetssykehus* .

## Seksjoner
# Klinisk farmakologi Driftsseksjon 
# Klinisk farmakologi Seksjon for utvikling 
# Klinisk farmakologi Medisinskfaglig seksjon 
# Klinisk forskningspost 
# Legemiddelkomite og -sikkerhet 
# Farmakologisk institutt med FoU 
# RELIS 
# Norges laboratorium for dopinganalyse 

## Referanser



## Litteratur

* 
*
Tyler Futrell

**Tyler Futrell** (født 1983) er en Oslo-basert komponist, opprinnelig fra Nord-California. Han har studert under Bent Sørensen ved Det Kongelige Danske Musikkonservatorium, med Lee Hyla ved New England Conservatory og Michael Jarrell ved Universität für Musik und darstellende Kunst Wien.

Futrell har vært basert i Oslo siden 2010, og har samarbeidet med ensembler og festivaler som Ultimafestivalen, Borealis, ILIOS-festivalen, Only Connect, BIT20 Ensemble, Det Norske Solistkor, Alpaca Ensemble, Telemark Kammerorkester, Karin Hellqvist, Silje Aker Johnsen, Ensemble 96, SISU, Aksiom Ensemble, Trondheim Sinfonietta og filmskaperen Margarida Paiva.

Futrells verker har også blitt fremført internasjonalt av ensembler som Athelas Sinfonietta (DK), Esbjerg Ensemble (DK), Curious Chamber Players (SE), Dinosaur Annex (US), og strykevartettene Zapolski (DK), Sonar (DE), Chartreuse (US), og Bozzini (CA) i konsertlokaler som Jordan Hall (Boston), Tivolis Koncertsal (København), King’s Place (London), St. Paul’s Hall (Huddersfield), Weimar Spring Days Festival (Weimar), og Institute del Teatre (Barcelona). Han ble nominert til Norsk Komponistforenings pris årets verk for 2023 for *Stabat Mater*, til Spellemannprisen 2024 i klassen TONOs komponistpris for *Stabat Mater*/*Brittle Fluid*/*Vuggesang*, til Musikkforleggerprisen 2025 i klassen årets opphaver – klassisk-/samtidsmusikk, til Edvard-prisen 2025 i klassen samtid for *Rest – Requiem for Strings and Voices* og til Musikkforleggerprisen 2026 i klassen årets verk – lite ensemble for *Chorale for Lily*.

Futrell er medlem i nyMusikks Komponistgruppe samt Norsk Komponistforening.

## Produksjon

### Verkliste (utvalg)
* *Pas de deux : for violinist and performer* (2015)
* *Brittle Fluid* (2014)
* *Man is Exhaled Breath : Concerto for violin, ensemble & singers* (2012)
* *Messier 5 : For spatialized alto saxophone quintet* (2001/2013)
* *Partita for unaccompanied violin* (2011)
* *String Trio for Bill No. 1* (2002)

### Diskografi
* *Brittle Fluid* (2016)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Verkliste fra NB noter
* Tyler Futrell hjemmeside
* Tyler Futrell, medlemsside Norsk Komponistforening
Knud Carl Krogh

**Knud Carl Krogh** (født 21. november 1773 i Davik, død 22. januar 1841 i Skien) ) var en norsk embedsmann og stortingsrepresentant. Han var prokurator i Akershus amt, sorenskriver i Nordre Sunnmøre fra 1818 og i Bamble i 1835. Krogh var bror av Johan Caspar Krogh.

Krogh var 1. representant fra Akershus amt til stortinget i 1818. I 1824 var han 3. suppleant fra Romsdals amt og 4. i 1833. 

I 1818 var han visesekretær i Odelstinget og medlem av ni komiteer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ola Teigen (1973)

**Ola Teigen** (født 1973 i Florø) er en norsk lokalpolitiker som representerer Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Kinn kommune fra 2019 til 2023. Fra 2015 til 2019 var han ordfører i Flora. Han var medlem av Flora bystyre fra 2011.

Teigen er håndverker av yrke. 

## Referanser


## Se også
* Ordførarar i Flora - Allkunne, levande leksikon
Kulåsparken

**Kulåsparken** er et naturparkanlegg i Sarpsborg sentrum i Østfold fylke. Parken består av lekeplasser, scene, tribune og fontene. Den benyttes til kulturarrangementer, konserter og feiring av Grunnlovsdagen 17. mai.

Kulåsparken ble anlagt i 1897 og utviklet seg til folkepark med amfi og scene.

I Kulåsparken er det også et godt bevart gravfelt med 40 større og mindre gravhauger fra ca. 200-300 evt. Inne i Sarpsborg rådhus finnes en monter med arkeologiske gjenstander som ble funnet i forbindelse med utgravingen av tomta for bygging av huset.

Under andre verdenskrig arrangerte Nasjonal Samling, Quislings tyskvennlige fascistparti, sitt parti- og propagandastevne «Borgartinget» her 20.–21. juni 1942 og 7.–8. august 1943.

Parken gikk gjennom en renovering sommeren 2015 som ble ferdig i april 2016. Amfiets første store arrangement etter renoveringen var Sarpsborgfestivalen 2. september 2016.

Parken fikk i 2020 utmerkelsen *[[Årets grønne park]]*, sammen med Kirkeparken, som ligger nær Kulåsparken.

## Artister som har spilt i parken

### 2012
* Bryan Adams

## Eksterne lenker
*
Norvald Hestad kraftverk

**Norvald Hestad kraftverk** er et vannkraftverk ved Hestadfjorden i Sunnfjord kommune i Vestland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på ca 110 meter i en bekk.

Installert effekt er 24 kW fra en vertikal peltonturbin. Årsproduksjon er 0,1 GWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase