open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Iman Meskini

**Iman Meskini** (født 1997) er en norsk skuespiller. Hun spilte rollen som Sana Bakkoush i dramaserien *[[Skam (TV-serie)|Skam]]* på NRK, og hadde hovedrollen i fjerde og siste sesong av serien. For TV-serien ble hun nominert til publikumsprisen under Gullruten 2018.

I 2019 var Meskini med i *[[71° nord – Norges tøffeste kjendis]]*, hvor hun kom på annenplass.

Meskini har studert arabisk og midtøstenstudier ved Universitetet i Oslo. Hennes mor er fra Norge og faren hennes er fra Tunisia.

## Film og TV
* 2015–2017: ''Skam'' (TV-serie)
* 2021: ''Pørni'' (TV-serie)
* 2023: *[[Den første julen i Skomakergata]]* (spillefilm)
* 2025: *[[Det andre offeret]]* (spillefilm)

## Bibliografi
* 2018 *#minhistorieminmening* 

## Priser og utmerkelser

* Jenteprisen (2024) – for sitt arbeid med å skape et tryggere samfunn for minoritetskvinner

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Iman Meskini hos Cappelen Damm
Moss bueskyttere

**[[Moss bueskyttere]]** er et særidrettslag for bueskyting som ble startet i 1966. Æresmedlemmene John Måleng, Jan Erik «Elling» Ellingsen og Trond Amundsen har vært drivkraften i klubben som eier og disponerer det eneste faste bueskytterhuset i Norge med 18 meters bane (Ørejordet). Klubben disponerer også en utendørsbane øst for Mosseporten og E6 (Nordødegården). Det var også klubben til bueskytteren Trond Kvitnes.
Prestholt holdeplass

**Prestholt holdeplass** var en holdeplass på Sørlandsbanen i Sauherad i Telemark. Den lå mellom Akkerhaugen og Gvarv. Holdeplassen åpnet den 20. mai 1931, og navnet ble skrevet *Prestholdt* helt i begynnelsen. I 1944 ble holdeplassen nedlagt for så å bli gjenopprettet i 1945 og nedlagt i 1990.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
Akkerhaugen stasjon

**Akkerhaugen stasjon** var en jernbanestasjon på Sørlandsbanen i Sauherad i Telemark. Stasjonen åpnet som Akkerhaugene den 18. desember 1922 da banen ble forlenget fra Nordagutu til Gvarv. Navnet ble endret til Akkerhaugen fra 26. juli 1924. Fra 1928 til 1952 var statusen stoppested. Den 29. mars 1968 ble kryssingssporet fjernet, og fra 25. november samme år var statusen offisielt nedgradert til stoppested. Fra 1970 var Akkerhaugen holdeplass, og denne ble nedlagt i 1990. Holdeplassen ble gjenopprettet i 1992, men mistet trafikken igjen i 2002.

Stasjonsbygningen ble tegnet av Gudmund Hoel og Jens Flor ved NSB Arkitektkontor og oppført i 1920. Bygningen er solgt til private.

## Galleri


Fil:Akkerhaugen stasjon.jpg|Stasjonsbygningen i 2015
File:Stasjonsbygningen på Akkerhaugen.jpg|Stasjonsbygningen på Akkerhaugen, november 2024
File:Stasjonsbygningen, Akkerhaugen.jpg|Akkerhaugen stasjonsbygning, 2024


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
Tyri stoppested

**Tyri stoppested** på Sørlandsbanen er i Nome kommune i Telemark. Stoppestedet
åpnet den 2. desember 1927 idet banen ble forlenget fra Lunde til Neslandsvatn og Kragerø. Det ble nedgradert til holdeplass i 1969, og den ble nedlagt ved nyttår 1989.

Stasjonsbygningen ble tegnet av Gudmund Hoel og Bjarne Friis Baastad ved NSB Arkitektkontor og er i utgangspunktet av samme type som ved Veggli stasjon. Bygningen er solgt til private.

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
Erich Wolfgang Korngold

**Erich Wolfgang Korngold** (født 29. mai 1897 i Brünn i Østerrike-Ungarn, Brno i det nåværende Tsjekkia, død 29. november 1957 i Los Angeles i USA) var en amerikansk
komponist og dirigent. Han ble en av de viktigste og mest innflytelsesrike komponistene i Hollywoods historie. Han komponerte både klassisk musikk og filmmusikk. Korngold var den første komponisten fra utlandet som komponerte lydspor til Hollywood-filmer.

Da han var 11 år gammel ble ballettstykket hans *Der Schneemann* en sensasjon i Wien. Han skrev et pianostykke til Artur Schnabel da han var 13 år. Korngold skrev også operaene *[[Violanta]]* og *[[Der Ring des Polykrates]]*, som hadde premiere i München i 1916. Han fikk mye oppmerksomhet for operaen *[[Die tote Stadt]]*, og i 1921 var han dirigent for operahuset i Hamburg. I 1920-årene bearbeidet han operettene til Johann Strauss II for teateret. Fra 1931 underviste han ved Universität für Musik und darstellende Kunst Wien.

På forespørsel av Max Reinhardt dro Korngold til USA i 1934 for å komponere filmmusikk. Han fikk god kritikk for arbeidet på hans første film, *[[En midtsommernattsdrøm (1935)|En midtsommernattsdrøm]]* (1935). Korngold vant Oscar for beste originalmusikk to ganger for arbeidet i filmene *[[Anthony Adverse]]* (1936) og *[[Robin Hoods eventyr (film)|Robin Hoods eventyr]]* (1938). Han skrev lydsporet til 16 Hollywood-filmer og ble nominert til Oscar for to andre filmer. Korngolds filmmusikk i *Robin Hoods eventyr* ble kåret til tidenes 11. beste filmlydspor fra USA av det amerikanske filminstituttet.

## Filmografi (utvalg)
* 1945 – *[[San Antonio (film)|San Antonio]]* (komponist)
* 1943 – *[[Evig uskyld]]* (komponist)
* 1942 – *[[Ringer på vannet]]* (komponist)
* 1941 – *[[Ulf Larsen]]* (komponist)
* 1940 – *[[Havørnen]]* (komponist)
* 1939 – *[[Dronningens elsker]]* (komponist)
* 1939 – *[[Juarez (film)|Juarez]]* (komponist)
* 1938 – *[[Robin Hoods eventyr (film)|Robin Hoods eventyr]]* (komponist)
* 1936 – *[[Anthony Adverse]]* (komponist)
* 1935 – *[[Kaptein Blood]]* (komponist)

## [[Oscar for beste originalmusikk]]
### Vant
* 1938  – *[[Robin Hoods eventyr (film)|Robin Hoods eventyr]]*
* 1936  – *[[Anthony Adverse]]* (musikkavdelingen ved Warner Bros. ble tildelt statuetten)

### Kun nominert
* 1940  – *[[Havørnen]]*
* 1939  – *[[Dronningens elsker]]*
* 1935  – *[[Kaptein Blood]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Odd Rogne

**Odd Reidar Rogne** (1942–2024) var en norsk siviløkonom, direktør ved Norsk Polarinstitutt og foregangsmann for vitenskapelig samarbeid i Arktis.

Rogne var siviløkonom fra Norges Handelshøyskole (NHH) i Bergen (1967) og var også utdannet ved Sjøkrigsskolen. Han begynte sin karriere ved NHH og arbeidet deretter ved Norsk Polarinstitutt, først som underdirektør og deretter som direktør fra 1983 til 1991 etter Tore Gjelsvik. Han var en av initiativtakerne til opprettelsen av International Arctic Science Committee (IASC), hvor han var generalsekretær fra 1991 til 2006. Han har forfattet en rekke faglige artikler og publikasjoner.

Rogne mottok flere internasjonale utmerkelser. Han ble i 1988 utnevnt til ridder av den franske nasjonale fortjenstorden (*Ordre national du Mérite*) for sitt arbeid for å styrke fransk-norsk forskningssamarbeid i Arktis og ble i 2015 tildelt IASCs utmerkelse for sin sentrale rolle i forbindelse med etableringen av IASC som en ledende vitenskapelig organisasjon for Arktis.

Odd Rogne var medlem av Framkomitéen – styret for Frammuseet i Oslo – i 30 år, fra 1984-2014.

## Referanser


## Kilder
* 75 års omtale i *[[Aftenposten]]* 26. juni 2017
Eggevåg stoppested

**Eggevåg stoppested** på Sørlandsbanen er i Drangedal kommune i Telemark. Stoppestedet åpnet den 2. desember 1927 idet banen ble forlenget fra Lunde til Neslandsvatn og Kragerø. Det ble nedgradert til holdeplass i 1960. Persontrafikken ble nedlagt en periode i 1999 og så endelig nedlagt i 2000.

Stasjonsbygningen (av Veggli-typen) ble tegnet av Gudmund Hoel og Bjarne Friis Baastad ved NSB Arkitektkontor. Den er solgt til private.

## Eksterne lenker

## Kilder
* 
*
Svenseid stasjon

**Svenseid stasjon** var en jernbanestasjon på Sørlandsbanen i Nome kommune i Telemark. Svenseid åpnet som stoppested den 15. desember 1925 idet banen ble forlenget fra Bø til Lunde. Statusen ble oppgradert til stasjon den 1. november 1951 og nedgradert til holdeplass den 1. april 1969, etter at kryssingssporet var fjernet i april 1968. Persontrafikken ble nedlagt i 1999.

Stasjonsbygningen og godshuset ble oppført i henholdsvis 1922 og 1923. Begge er tegnet av Gudmund Hoel og Ragnvald Utne ved NSB Arkitektkontor. Bygningene er solgt til private.

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
Grytinggrend stoppested

**Grytinggrend stoppested** på Sørlandsbanen (i Gjerstad kommune i Agder) åpnet den 10. november 1935 idet banen ble forlenget fra Neslandsvatn til Nelaug og Arendal. 
Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass i 1949. Den mistet persontrafikken i 1988 og ble nedlagt 1. januar 1989.

Grytinggrend hadde et venteskur med varerom som er revet.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
Kjosen stasjon

**Kjosen stasjon** var en jernbanestasjon på Sørlandsbanen i Drangedal kommune i Telemark. Den åpnet som stoppested den 2. desember 1927 idet banen ble forlenget fra Lunde til Neslandsvatn og Kragerø. Stoppestedet ble oppgradert til stasjon i 1935. Siden har det fulgt en serie med ned- og oppgraderinger inntil Kjosen ble nedgradert til holdeplass i 1960 og mistet persontrafikken i 2000. Holdeplassen er nedlagt.

Stasjonsbygningen ble tegnet av Gudmund Hoel og Bjarne Friis Baastad ved NSB Arkitektkontor. Den ble oppført i 1924 og revet i 1987.

## Galleri

Lasterampe.jpg|Lasterampe for tømmer
Plattform på Kjosen.jpg|Rester av plattformen, april 2025


## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
Bjorvatn stoppested

**Bjorvatn stoppested** på Sørlandsbanen er i Vegårshei kommune i Agder. Stoppestedet åpnet den 10. november 1935 samtidig med at banen ble forlenget fra  Neslandsvatn til Nelaug (og Arendal). Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass i 1952, og denne ble nedlagt i 1986.

Stasjonsbygningen ble tegnet av Gudmund Hoel og Bjarne Friis Baastad. Den er av samme type som ved Espelandsmyr og Gauslå. Bygningen er solgt til private.

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
Codonocera pusilla

***Codonocera pusilla*** er en art i slekten *[[Codonocera]]*. Den slekten er en av tretten slekter i familien Cypridinidae. Den igjen er en av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.

Gruppen Cypridinidae har arter med mykt skall *(carapax)* på overkroppen *(thorax)* og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.

## Taksonomisk plassering av gruppen
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på  morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger *[[Catalogue of Life]]*: - og detaljene gis etter *WoRMS*-databasen.

* Rekke: krepsdyr (Crustacea) -  arter Brünnich, 1772
** **Klasse [[muslingkreps]] ([[Ostracoda]])** - 4 ordener,  arter Latreille, 1802
*** Familie Leguminocythereididae - 2 arter
**** *Slekt [[Leguminocythereis]]*
*** Orden Palaeocopida - 1 art
**** Familie Punciidae
***** *Slekt [[Puncia]]* N. de B. Hornibrook, 1949
*** **Underklasse [[Myodocopa]]**  Sars, 1866
**** Orden Myodocopida - 3 overfamilier, 5 familier, 228 arter Sars, 1866
***** Underorden Myodocopina Sars, 1866
****** Overfamilie Cypridinoidea Baird, 1850
******* Familie Cypridinidae - 27 arter Baird, 1850
******** *Slekt [[Codonocera]]* Brady, 1902
********* *[[Codonocera cruenta]]* Brady, 1902 
********* *[[Codonocera crueta]]* Brady, 1902 
********* *[[Codonocera cuspidata]]* Kornicker, 1986
********* *[[Codonocera elongata]]* Poulsen, 1962
********* *[[Codonocera goniacantha]]* Mueller, 1906 
********* *[[Codonocera mortenseni]]* Poulsen, 1962
********* *[[Codonocera penicillum]]* Mueller, 1906
********* *[[Codonocera phoenix]]* Kornicker, 1992 
********* *[[Codonocera polygonia]]* Mueller, 1906
********* **Codonocera pusilla** Mueller, 1906
********* *[[Codonocera stellifera]]* Claus, 1873
********* *[[Codonocera suensoni]]* Poulsen, 1962
********* *[[Codonocera weberi]]* Mueller, 1906

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sannidal stasjon

**Sannidal stasjon** var en jernbanestasjon på Kragerøbanen i Kragerø kommune i Telemark. Den åpnet den 2. desember 1927 idet strekningen fra Lunde til Kragerø åpnet. Stasjonen ble nedgradert til holdeplass i 1971, og trafikken på strekningen ble nedlagt fra nyttår 1989.

Stasjonsbygningen ble tegnet av Gudmund Hoel og Bjarne Friis Baastad ved NSB Arkitektkontor. Den ble oppført i 1926 og huser i dag næringslokaler. Skinnegangen forbi stasjonen er revet opp.

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
Espelandsmyr stoppested

**Espelandsmyr stoppested** på Sørlandsbanen er i Vegårshei kommune i Agder. Stoppestedet åpnet den 10. november 1935, nedgradert til holdeplass i 1958 og nedlagt den 1. januar 1989.

Stasjonsbygningen ble tegnet av Gudmund Hoel og Bjarne Friis Baastad. Den var av samme type som ved Bjorvatn og Gauslå og fikk så tilbygget et godshus i 1937. Bygningen ble revet i 1987.

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
Grå kjempekenguru

**Grå kjempekenguru** (*Macropus giganteus*) er en pungdyrart i kengurufamilien. Den er den nest største kenguruarten, etter rød kjempekenguru.

## Beskrivelse

Den grå kjempekenguruen er hovedsakelig grå eller gråbrun i fargen. Den kan bli så lang som mellom 150 og 210 cm.
Halen er 70–100 cm, og hjelper kenguruen med å holde balansen når den går sakte og brukes som styrestang når den hopper. Hannen veier mellom 50 og 66 kg, hunnen mellom 17 og 40 kg. Noen grå kjempekenguruer er kraftigere bygd enn rød kjempekenguru, og kan veie mer enn normalt. En av disse som ble skutt i Tasmania veide 82 kg og hadde en lengde på 264 cm. Den største man vet om ble funnet av Richard Lydekker og veide 91 kg og hadde en lengde på 292 cm.

## Utbredelse og habitat

Grå kjempekenguru er utbredt i østlige og sørøstlige Australia og på Tasmania. Den er dessuten introdusert på Maria Island. Den finnes i ulike habitat, den lever blant annet på sletter, gjerne med innslag av busker som kan brukes som gjemmested, krattskog, skogsområder og kystområder.

## Atferd
Den grå kjempekenguruen er mest aktiv på kvelden, natten og morgenen. Om dagen sover den i skyggen av trær og klipper.

Grå kjempekenguruer lever i flokker på mellom 10 og 31 individer. I flokkene finnes flere hunner og hanner, samt ungene deres. Gruppene blir ofte utskiftet, da hannen ofte sloss om en bedre plass i hierarkiet og retten til å pare seg. Halen kan ofte brukes som et våpen under slåsskampene.

### Reproduksjon
Kenguruhunnene går drektige i ca 36 dager og ungen fødes som regel under våren eller tidlig på sommeren, når tilgangen på føde er bra.Kenguruhunnens pung er velutviklet med fire spener. Ungen blir i pungen lenge, etter omtrent 280 dager forlater den pungen for første gang. Etter omtrent 320 dager forlater den pungen for alltid. Kenguruungen slutter å die etter 18 måneder. Etter 17 måneder blir hunnungene kjønnsmoden, hannungene etter 20 måneder. Kenguruene blir som regel mellom sju og ti år, men noen individer kan bli tjue år eller eldre.

### Føde
Grå kjempekenguru er en planteeter som først og fremst eter busker, løv, gress og urter. Med sine store, uvanlige tenner river den løs store plantedeler. Kenguruenes nedre framtenner er lange og kvasse og peker framover. Dette gjør det lett å rive løs eucalyptusblader og akasiebusker.

## Se også
*Rød kjempekenguru
*Mørk kjempekenguru
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gauslå stoppested

**Gauslå stoppested** på Sørlandsbanen åpnet den 22. juni 1938 idet banen ble forlenget fra Nelaug til Grovane (og dermed også Kristiansand). Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass i 1947, og holdeplassen ble nedlagt i 1989.

Stasjonsbygningen ble tegnet av Gudmund Hoel og Bjarne Friis Baastad. Den var av samme type som ved Espelandsmyr og Bjorvatn. Stasjonsbygningen og andre bygninger på stedet ble revet i 1983.

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
Vatnestrøm stoppested

**Vatnestrøm stoppested** i Iveland kommune i Agder var eneste sted med togstopp i denne kommunen på Sørlandsbanen. Stoppestedet åpnet den 22. juni 1938 samtidig med at banen ble forlenget fra Nelaug til Grovane (og videre til Kristiansand). Før 1985 ble navnet skrevet Vatnstraum. Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass i 1958 og  nedlagt i 1989.

Stasjonsbygningen ble tegnet av Gudmund Hoel og Bjarne Friis Baastad og var av samme type som ved Selåsvatn og Helldalsmo. Den var solgt til private og ble revet i 2017 da det ble anlagt sidespor til Voss Water. Sidesporet (ved 329,85 km) åpnet offisielt den 15. juni 2017.

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
Strai stoppested

**Strai stoppested** var en jernbanestasjon på Sørlandsbanen og Setesdalsbanen i Kristiansand kommune i Agder. Stoppestedet åpnet med navnet Kvernvolden ved posisjon 357,67 den 26. november 1895, samtidig med nedre del av Setesdalsbanen. Navnet ble endret til Strai i 1921, og i 1928/29 ble statusen nedgradert til holdeplass. I 1938 ble holdeplassen liggende ved Sørlandsbanen, og i 1958 ble holdeplassen flyttet til 357,67 km for så å bli nedlagt den 28. mai 1967.

Et uværsskur ble tegnet av Paul Due og oppført til åpningen i 1895. Det er senere flyttet til Grovane.

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
Journal of European Social Policy

***Journal of European Social Policy*** er et internasjonalt statsvitenskapelig akademisk tidsskrift som utgis av SAGE Publications. Det har fokus på sosialpolitikk/samfunnspolitikk i bred forstand i Europa, herunder politikkutforming i Den europeiske union og på nasjonalstatsnivå. Tidsskriftet ble etablert i 1991 og utkommer med fem numre i året.

Tidsskriftet blir indeksert av Scopus og Social Sciences Citation Index. Ifølge *[[Journal Citation Reports]]* har det en *[[impact factor]]* i 2020 på 3,063.

## Referanser
Mørk kjempekenguru

**Mørk kjempekenguru** (*Macropus fuliginosus*) er et pungdyr i kengurufamilien.

## Beskrivelse
Den mørke kjempekenguruen er hovedsakelig gråbrun eller mørkebrun. Buken og føttene er lysere. Hannene er 105-140 cm lange, hunnene 85-120 cm. Halen hos hannene er 95-100 cm, hos hunnene er den ca 75 cm lang. Vekten ligger på rundt 28 kg, men den kan veie opptil 54 kg. 

## Utbredelse og habitat
Mørk kjempekenguru er utbredt i sørlige Australia, i Vest-Australia, Sør-Australia, New South Wales, Victoria og Queensland. Den lever i skoger, gressletter og i krattskog, helst med innslag av trær og busker slik at den kan skaffe seg mat.

## Atferd
### Reproduksjon
Hunnene kan pare seg hele året, men føder som regel under våren eller sommeren. Hunnen går drektig i omtrent 30 dager. Når ungen er blitt født klatrer den selv opp i morens pung og suger seg fast i en spene.
Etter ca 280 dager forlater ungen morens pung for førstegang, og etter et år forlater den pungen permanent. Ungen dies til den er 17 måneder gammel og blir kjønnsmoden etter ca to år. Hos enkelte hunner derimot kan det ta tre år før de er kjønnsmodne, og hos noen hanner hel seks år.

### Føde
Den mørke kjempekenguruen er en planteeter. Den livnærer seg av hovedsakelig av gress, løv, busker, bark, urter og andre planter.

## Se også
*Rød kjempekenguru
*Grå kjempekenguru

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tony-prisen for beste regi

**[[Tony Award|Tony-prisen]] for beste regi** (engelsk: **) var en amerikansk teaterpris som hedret regissører av skuespill og musikaler som ble satt opp på Broadway, enten det var en ny produksjon eller en nypremiere. Prisen ble delt ut fra 1947 til 1959, men de nominerte som ikke vant ble ikke offentliggjort før i 1956. Fra 1960 ble det delt ut to priser for beste regi, en for beste regi av et skuespill og en for beste regi av en musikal.

## Vinnere og nominerte

### 1940-årene

### 1950-årene

## Regissører med flere priser
; 3 priser
* Elia Kazan
* Joshua Logan

## Regissører med flere nominasjoner
; 5 nominasjoner
* Elia Kazan

; 3 nominasjoner
* Joshua Logan

; 2 nominasjoner
* Joseph Anthony
* Harold Clurman
* Peter Glenville
* Tyrone Guthrie

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Tony Awards på BroadwayWorld.com
Torbjørnsbu stoppested

**Torbjørnsbu stoppested** på Arendalslinjen åpnet 1. mai 1911. Stoppestedet ble nedgradert til holdeplass i 1939 og ble nedlagt den 8. juni 1997.

En ekspedisjonsbygning ble oppført på Torbjørnsbu til åpningen i 1911, og ble revet i 1970.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Kolsrud stoppested

**Kolsrud stoppested** var et stoppested på Bergensbanen i Flå kommune i Hallingdal, et stykke vest for Flå tettsted. Stoppestedet åpnet i 1914, og statusen ble nedgradert til holdeplass den 1. august 1953. Fra 1963 hadde holdeplassen lastespor. I 1982 mistet holdeplassen persontrafikken, for så å bli nedlagt den 3. juni 1984.

Kolsrud hadde en stasjonsbygning som var tegnet av Harald Kaas, av samme type som ved Rallerud, Ørgenvika, Bergheim og Liodden. Den er revet, og sporvekslene ved holdeplassen er fjernet.

Posisjonen var 198,61 km fra Oslo V over Drammen (163,97 km fra Oslo S over Roa).

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker

* Terra Buskerud om stasjonsbygninger på Bergensbanen
Codonocera weberi

***Codonocera weberi*** er en art i slekten *[[Codonocera]]*. Den slekten er en av tretten slekter i familien Cypridinidae. Den igjen er en av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.

Gruppen Cypridinidae har arter med mykt skall *(carapax)* på overkroppen *(thorax)* og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.

## Taksonomisk plassering av gruppen
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på  morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger *[[Catalogue of Life]]*: - og detaljene gis etter *WoRMS*-databasen.

* Rekke: krepsdyr (Crustacea) -  arter Brünnich, 1772
** **Klasse [[muslingkreps]] ([[Ostracoda]])** - 4 ordener,  arter Latreille, 1802
*** Familie Leguminocythereididae - 2 arter
**** *Slekt [[Leguminocythereis]]*
*** Orden Palaeocopida - 1 art
**** Familie Punciidae
***** *Slekt [[Puncia]]* N. de B. Hornibrook, 1949
*** **Underklasse [[Myodocopa]]**  Sars, 1866
**** Orden Myodocopida - 3 overfamilier, 5 familier, 228 arter Sars, 1866
***** Underorden Myodocopina Sars, 1866
****** Overfamilie Cypridinoidea Baird, 1850
******* Familie Cypridinidae - 27 arter Baird, 1850
******** *Slekt [[Codonocera]]* Brady, 1902
********* *[[Codonocera cruenta]]* Brady, 1902 
********* *[[Codonocera crueta]]* Brady, 1902 
********* *[[Codonocera cuspidata]]* Kornicker, 1986
********* *[[Codonocera elongata]]* Poulsen, 1962
********* *[[Codonocera goniacantha]]* Mueller, 1906 
********* *[[Codonocera mortenseni]]* Poulsen, 1962
********* *[[Codonocera penicillum]]* Mueller, 1906
********* *[[Codonocera phoenix]]* Kornicker, 1992 
********* *[[Codonocera polygonia]]* Mueller, 1906
********* *[[Codonocera pusilla]]* Mueller, 1906
********* *[[Codonocera stellifera]]* Claus, 1873
********* *[[Codonocera suensoni]]* Poulsen, 1962
********* **Codonocera weberi** Mueller, 1906

## Referanser


## Eksterne lenker
*
U21-EM i fotball for menn 2017

**U21-EM i fotball for menn 2017** var det 21. europamesterskapet i fotball for U-21 og ble arrangert fra 16. til 30. juni 2017 i Polen. Mesterskapet ble vunnet av Tyskland etter at Herthaspilleren Mitchell Weiser scoret finalens eneste mål i 1–0-seieren mot Spania.

## Gruppespill
### Gruppe A

### Gruppe B

### Gruppe C

### Rangering av lag på andreplass
Det beste laget som endte på andreplass i gruppespillet, vil gå videre til sluttspillet sammen med de tre gruppevinnerne.

## Sluttspill

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Borre stasjon

**Borre stasjon** var en jernbanestasjon på Hortenlinjen i Horten kommune i Vestfold. Den åpnet den 7. desember 1881 med linjen. Stasjonen ble nedgradert til stoppested i 1923 og oppgradert til stasjon igjen i 1938, så nedgradert til stoppested i 1962 og holdeplass i 1964. Persontrafikken  på strekningen ble nedlagt den 28. mai 1967 og godstrafikken den 2. januar 2002. Skinnegangen ble revet opp i 2008.

Borre stasjon fikk en stasjonsbygning for mellomstasjon av 3. klasse, i likhet med Eidanger, Lauve og Nykirke. Bygningen står fortsatt.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Ask stasjon

**Ask stasjon** var en jernbanestasjon på Randsfjordbanen i Ringerike kommune i Buskerud (tidl. Buskerud). Stasjonen åpnet den 13. oktober 1868. Ved nyttår 1971 ble den nedgradert til holdeplass. Holdeplassen mistet persontrafikken i 1989 og ble nedlagt i 2003.

Stasjonsbygningen ble tegnet av Georg Andreas Bull og oppført til åpningen. Den ble revet i 1987. Det er i dag ikke noe kryssingsspor på stedet.

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
Sieranevada

***Sieranevada*** er en rumensk film fra 2016 av Cristi Puiu. Filmen følger nevrologen Lary under en minnedag i morens hus for faren som døde året før. Mens familiemedlemmene venter på presten som skal lyse velsignelse over farens minne, krangler de om løst og fast deriblant om verdenssituasjonen. Filmen deltok i hovedkonkurransen i Filmfestivalen i Cannes, 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lesjaskog stasjon

**Lesjaskog stasjon** var en jernbanestasjon på Raumabanen. Stasjonen åpnet i 1921, mistet persontrafikken i 1988 og ble formelt nedlagt i 1990. Stasjonsbygningen ble revet i 1989. 

## Trafikale forhold
Lesjaskog var stasjon inntil Raumabanen sto ferdig til Åndalsnes i 1924, men ble deretter degradert til stoppested. Betjeningen ble inndratt i 1964, og Lesjaskog var deretter ubetjent stoppested inntil 1983. Frem til nedleggelsen var Lesjaskog holdeplass med behovsstopp. 

### Kryssingsspor og sløyfespor
Lesjaskog hadde fra åpningen et 250 meter langt kryssingsspor og et 75 meter langt sløyfespor med godsrampe. Kryssingssporet ble fjernet før 1960 og sløyfesporet etter 1980. Til tross for at stasjonen var ubemannet, var det mulig å sende vognlaster til og fra Lesjaskog til ut på 1980-tallet.

### Betjening
Lesjaskog var et lite stoppested som aldri fikk stasjonsmester, men var betjent med ekspeditriser og bestyrere:
* Signe Marie Koppang, f. 1904, ekspeditrise fra 30.11.1924 til 14.10.1927 
* Arvid Syversen, f. 1898, bestyrer fra 13.2.1928 til 10.5.1929 
* Leif Alf Østby, f. 1895, bestyrer fra 10.5.1929

## Stasjonsbygningen
Lesjaskog hadde en stasjonsbygning av "type for Raumabanen", tegnet av Jernbanens arkitektkontor ved Gudmund Hoel og Bjarne Friis Baastad. Bygningen ble satt opp mellom 1918 og 1921, krevde  arbeidstimer og kostet  kroner, mens hele stasjonsanlegget kostet  kroner.  

Lesjaskog var lik flere andre stasjoner langs banen som for eksempel Bottheim, Verma og Marstein. Den var reist i laftet tømmer og kledd med liggende trepanel og stående vekselpanel i gavlene. Venteromsdøren og gavlvinduene var rammet inn av ornamenter i nyrokokko. Bygningen hadde saltak tekt med skifer. I første etasje var det ekspedisjonsrom, telegrafistkontor og venterom. I andre etasje var det tjenestebolig med tre rom og kjøkken og inngang fra baksiden. I kjelleren var det boder for lagring av mat og brensel, og et bryggerhus for klesvask. Foran ekspedisjonsrommet var et karnapp mot plattformen med plass for innvendig stillverk. Godshuset var i en enetasjes sidefløy med port ut til plattformen. Stasjonen fikk innvendige toaletter i 1960.

På stasjonsområdet fantes også en privétbygning, et vedskjul og en hvilebu. NSB bygningsregistrering i 1981 omtalte stasjonsbygningen som i god stand og av middels verneverdi, men med glisne vinduer.

### Riving
På grunn av veibygging ble bygningene på stasjonen revet i 1989. Romsdalsvegen, Europaveg 136, går nå over størstedelen av det tidligere stasjonsområdet.  

## Lesjaskog poståpneri
Stasjonen var poståpneri fra 1928. Etter at stasjonen ble ubemannet i 1964 overtok Postverket ekspedisjonsrommet som postkontor. Omkring 1980 ble venterommet innredet som hvilerom for baneavdelingen, mens passasjerene fikk nytt venterom i det tidligare godshuset. 

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
Granli stasjon

**Granli stasjon** var en jernbanestasjon på Kongsvingerbanen i Kongsvinger kommune i Innlandet. Granli åpnet som stoppested i 1898 og ble oppgradert til stasjon i 1919. Stasjonen ble nedgradert via stoppested til holdeplass i 1967, og den ble nedlagt i 1986.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Kutjern stasjon

**Kutjern stasjon** er en nedlagt jernbanestasjon på Gjøvikbanen. Den ligger ved banens høyeste punkt, i Gran kommune.

Kutjern hadde status som militært kryssingsspor ved åpningen av Gjøvikbanen i 1902, men dette ble ikke tatt i bruk før i 1908, da det ble opprettet togmeldingsstasjon. Det skal ha vært lasteplass på stedet fra 25. juni 1907. Stortinget besluttet i 1908 å opprette stoppested på visse vilkår. Disse ble imidlertid ikke oppfylt, og stoppestedstatus ble oppnådd først i 1924. Stoppestedet ble oppgradert til stasjon før 1930. Stasjonen ble nedgradert til ubemannet holdeplass i 1966, og holdeplassen ble nedlagt i 1989.

Stasjonsbygningen ble oppført til 1908. Den er siden solgt og er i privat eie. Den brukes som fritidsbolig.

## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*  Arkivnett Oppland
Bruflat holdeplass

**Bruflat holdeplass** er en nedlagt holdeplass på Gjøvikbanen, mellom Eina og Reinsvoll i Vestre Toten kommune.

Holdeplassen åpnet i 1929 og ble nedlagt 2. juni 1985. Posisjonen var først 103,58 km, men ble fra 18. august 1963 endret til 103,70 km.

## Kilder
* 
*
Hygge

**Hygge** er en tilstand av velvære, avslappethet og god stemning knyttet til hverdagslige omgivelser i samvær med venner. Som (særlig refleksivt) verb er det synonymt med å kose seg. 

Selv om det er et norsk og dansk ord har det fra 2010-tallet også blitt låneord i engelsk språk etter inspirasjon fra særlig dansk. I 2016 kom det på Oxford dictionaries liste over årets (ny-)ord i engelsk.

I en avstemning igangsatt av det danske Kulturministeriet i 2016, ble hygge kåret til en av de ti viktigste verdiene som har formet Danmark.

## Etymologi
Ordet kommer fra norrønt *hyggja*, «tenke». Hygge er avledet av *hugr* «tanke, sinn», som også er roten til ordet «hukommelse», eller svenske *komma i håg*, «huske»

## Lignende ord på andre språk
* Nederlandsk *gezelligheid* 
* Tysk *Gemütlichkeit*, en tilstand av vennlighet og tilhørighet 
* Svensk *mysig* 

## Litteratur
* Meik Wiking *The Little Book of Hygge - The Danish Way to Live Well*, 2016 ISBN 9780241283912
* Marie Tourell Søderberg *Hygge - The Danish Art of Happiness*, 2016 ISBN 9780718185336

## Referanser
Codonocera stellifera

***Codonocera stellifera*** er en art i slekten *[[Codonocera]]*. Den slekten er en av tretten slekter i familien Cypridinidae. Den igjen er en av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.

Gruppen Cypridinidae har arter med mykt skall *(carapax)* på overkroppen *(thorax)* og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.

## Taksonomisk plassering av gruppen
Taksonomien til muslingkrepsene er omstridt og inneholder vanskelig systamiserte grupper. Det er generelt omstridt å fin-inndele organismer taksonomisk. Skillene mellom de ulike gruppene av muslingkreps er usikre, og stort sett basert på  morfologi snarere enn molekylær analyse. En vanlig oppdeling anerkjenner muslingkreps som en av seks ulike klasser av krepsdyr. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin and Davis, som følgende oversikt følger ned til nivået orden, mens lavere nivåer i enkelte tilfeller følger *[[Catalogue of Life]]*: - og detaljene gis etter *WoRMS*-databasen.

* Rekke: krepsdyr (Crustacea) -  arter Brünnich, 1772
** **Klasse [[muslingkreps]] ([[Ostracoda]])** - 4 ordener,  arter Latreille, 1802
*** Familie Leguminocythereididae - 2 arter
**** *Slekt [[Leguminocythereis]]*
*** Orden Palaeocopida - 1 art
**** Familie Punciidae
***** *Slekt [[Puncia]]* N. de B. Hornibrook, 1949
*** **Underklasse [[Myodocopa]]**  Sars, 1866
**** Orden Myodocopida - 3 overfamilier, 5 familier, 228 arter Sars, 1866
***** Underorden Myodocopina Sars, 1866
****** Overfamilie Cypridinoidea Baird, 1850
******* Familie Cypridinidae - 27 arter Baird, 1850
******** *Slekt [[Codonocera]]* Brady, 1902
********* *[[Codonocera cruenta]]* Brady, 1902 
********* *[[Codonocera crueta]]* Brady, 1902 
********* *[[Codonocera cuspidata]]* Kornicker, 1986
********* *[[Codonocera elongata]]* Poulsen, 1962
********* *[[Codonocera goniacantha]]* Mueller, 1906 
********* *[[Codonocera mortenseni]]* Poulsen, 1962
********* *[[Codonocera penicillum]]* Mueller, 1906
********* *[[Codonocera phoenix]]* Kornicker, 1992 
********* *[[Codonocera polygonia]]* Mueller, 1906
********* *[[Codonocera pusilla]]* Mueller, 1906
********* **Codonocera stellifera** Claus, 1873
********* *[[Codonocera suensoni]]* Poulsen, 1962
********* *[[Codonocera weberi]]* Mueller, 1906

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kolonien holdeplass

**Kolonien holdeplass** er en nedlagt holdeplass på Gjøvikbanen, i Gjøvik kommune.

Holdeplassen åpnet 20. juni 1929 og ble nedlagt 2. juni 1985.

## Kilder
* 
*
Svartakselelva

**Svartakselelva** er ei elv i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den renner fra Svartakselvannet og munner ut i Bøkfjorden rundt tre kilometer øst for Kirkenes. Vassdraget har utspring i en liten dal 1,5 kilometer nordøst for grensestasjonen Storskog, hvor en liten bekk renner ned til Pikevatnet, som igjen har utløp til Svartakselvannet. Vassdragets totale lengde er 9,4 kilometer, hvorav selve Svartakselelva utgjør 0,7 kilometer.

## Referanser
Svartakselvannet

**Svartakselvannet** (nordsamisk: *Vuolit Nieidajávri*) er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den ligger like øst for, og går parallelt med Bøkfjorden.

## Referanser
Trekenguruer

Se liste!

**Trekenguruer** (*Dendrolagus*) er en slekt pungdyr tilhørende kengurufamilien.

## Utbredelse og habitat
Trekenguruene er utbredt på øya Ny-Guinea, samt øyene rundt og i Queensland i Australia. Den lever i trær i tropiske regnskoger. De fleste artene finnes i fjellområder, men noen arter lever i lavlandet. Mange arter er utrydningstruet grunnet jakt og tap av habitatet.

## Arter
*Lumhomtz's trekenguru (*Dendrolagus lumhomtzi*)
*Bennett's trekenguru (*Dendrolagus bennettianus*)
*Doria's trekenguru (*Dendrolagus dorianus*)
*Seri's trekenguru (*Dendrolagus stellarum*)
*Goodfellows trekenguru (*Dendrolagus goodfellowi*)
*Dingiso (*Dendrolagus mbaiso*)
*Huontrekenguru (*Dendrolagus matschiei*)
*Tenkile (*Dendrolagus scottae*)
**[[Dendrolagus ursinus]]*
**[[Dendrolagus inustus]]*
**[[Dendrolagus pulcherrimus]]*
**[[Dendrolagus spadix]]*
I tillegg er flere underarter også av og til regnet som egne arter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pikevatnet

**Pikevatnet** (kvensk: *Neitijärvi*, nordsamisk: *Nieidajávri*, russisk: Нейтиярви – *Nejtijarvi*) er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark og Murmansk oblast i Russland. Den ligger rundt 10 kilometer sørøst for Kirkenes. Grenseovergangen Storskog ligger ved nordøstbredden av vatnet. Rundt tre fjerdedeler av innsjøen ligger på russisk side, mens den nordlige delen, hvor utløpet ligger, samt ei lita vik noen få hundre meter mot vest, ligger på norsk side.

## Referanser
Geri Allen

**Geri Allen** (født 12. juni 1957 i Pontiac i Michigan i USA, død 27. juni 2017 i Philadelphia i Pennsylvania) var en amerikansk jazzpianist.

Hun vokste opp i Detroit, tok en bachelor i jazz ved Howard University i Washington, DC i 1979, og tok en mastergrad i etnomusikologi ved University of Pittsburgh.

I 1984 utga hun sitt første album og besøkte Malla i Oslo med Anthony Cox bass, Andrew Cyrille trommer og James Newton på fløyte. To år efter kom hun på førsteplass i Down Beats talentkategori.  I 1993 underholdt hun på Sardinen i Bergen med Betty Carter (vokal), Dave Holland (bass) og Jack DeJohnette (trommer). I 1996 ble hun den første kvinnelige vinner av den danske Jazzpar Prize.  I 2013 spilte hun på Oslo Jazzfestival i trioen ASC med Esperanza Spalding på bass og Terry Lyne Carrington på trommer.

Den dansk-norske jazzpianist Maria Kannegaard hadde Allen som forbilde.

Allen var gift med trompeteren Wallace Roney.
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Liste over byer på New Zealand

**Liste over byer på New Zealand** er en oversikt over alle byene (*cities*) på New Zealand.

## Byer etter folketall
Working Title Films

**Working Title Films** er et filmselskap i Storbritannia som ble grunnlagt i 1983 av Tim Bevan og Sarah Radclyffe. Selskapet produserer spillefilmer og fjernsynsproduksjoner.

I 1992 forlot Radcliffe selskapet og Eric Fellner tok over. Working Title Films produserte en rekke filmer for PolyGrams London-baserte produksjonsselskap PolyGram Filmed Entertainment, blant annet medvirket Working Title i produksjonen av *[[Fire bryllup og en gravferd|Fire bryllup og en begravelse]]*, *[[Dead Man Walking]]* og *[[Fargo (spillefilm)|Fargo]]*.

I dag arbeider Working Title hovedsakelig sammen med Universal Pictures og StudioCanal. Flere av de mest kjente britiske filmene fra de senere år kommer fra Working Title Films.

## Eksterne lenker
*
InterCity

**InterCity** (IC) er et uttrykk som brukes om togtrafikk mellom byer i store deler av Europa. IC skiller seg fra annen trafikk ved at de stopper på færre stasjoner og kommer derfor fortere fram.

## Galleri

InterCity.svg|InterCity-logo for Deutsche Bahn
Intercidades.svg|InterCity-logo for Comboios de Portugal
InterCity Austria.svg|InterCity-logo for Österreichische Bundesbahnen
InterCity Finland.png|Finsk InterCity-logo
Logo pkp ic.svg|InterCity-logo for Polskie Koleje Państwowe
Railway signs at Midt- og Vestjyllands Jernbanemuseum 03.jpg|Dansk Intercity-skilt
Arth-Goldau split-flap display 040909.jpg|Informasjonstavle med InterCity-logo


## Se også
* InterCity (prosjekt) – jernbaneprosjekt på Østlandet
* InterCityExpress – tysk høyhastighetsnett
* InterCityLyn
Cypridina acuminata

***Cypridina acuminata*** er en art i slekten Cypridina. Den er en av tretten slekter i familien Cypridinidae. Den igjen er en av fem familier innenfor ordenen Myodocopida, under klassen av muslingkreps som er små krepsdyr. Mye av den tidlige forskningen, inklusive beskrivelsen av Myodocopida-gruppen, er gjort av den norske marinbiologen og havforskeren Georg Ossian Sars.

Gruppen Cypridinidae har arter med mykt skall *(carapax)* på overkroppen *(thorax)* og lang ytter-gren (i stedet for lang inner-gren) på andre antenne-par. Det særegne for artene er at antennen sitter på et feste med en nebb-liknende utvekst (rostrum). Individene er små.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Steinsopper

* steinsopp

***Boletus*** (steinsopper) er den mest tallrike av slektene i rørsoppfamilien (Boletaceae) og teller trolig omkring 300 arter. Slekten sorterer i underfamilien Boletoideae.

## Taksonomi
Wu et al. (2014) avdekket sju store klader i rørsoppfamilien, hvorav fire nye (Austroboletoideae, Chalciporoideae, Leccinoideae, og Zangioideae). Disse og to til (Boletoideae og Xerocomoideae) er inkludert i familien som underfamilier. Den sjuende kladen er imidlertid mer komplisert og uavklart, men kalles gjerne Porcini og inngår typisk som et sensu stricto tribus i slekten *Boletus*. Porcini gjør imidlertid *Boletus* til ei polyfyletisk gruppe, så man må påregne endringer.

## Biologi
Artene i rørsoppfamilien kjennetegnes ved å ha et svampet lag bestående av fine, loddrette rør på undersiden av hatten. De regnes som relativt trygge å spise for voksne mennesker, selv om mange ikke regnes som spisbare av smaksmessige årsaker. Gallerørsopp (*Tylopilus felleus*) er et eksempel på en sånn art. Mange regnes imidlertid som delikatesser og tilhører de mest ettertraktede matsoppene i verden. Den ettertraktede steinsoppen (*Boletus edulis*) er en av disse.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Daniel Günther

**Daniel Günther** (født 24. juli 1973 i Kiel) er en tysk politiker (CDU). Etter valget i Schleswig-Holstein 2017 ble han 28. juni 2017 valgt til ministerpresident i delstatens regjering. Regjeringen støtter seg på en koalisjon av CDU, Bündnis 90/Die Grünen og FDP. Günther har vært medlem av Schleswig-Holsteins landdag siden 2009 og ble i november 2016 leder av CDU Schleswig-Holstein.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fløyelsrørsopp

**Fløyelsrørsopp** (*Xerocomus ferrugineus*) er en sopp i fløyeøsrørsoppfamilien (xerocomus). Fløyelsrørsoppen er en rørsopp, og har dermed et mykt, svampaktig lag under hatten. Arten ble førs vitenskapelig beskrevet av Jacob Christian Schäffer i 1762, men er blitt flyttet fra *boletus* (steinsopp) til en egen kategori, xerocomus siden. 

## Kjennetegn
Fløyelsrørsoppen er en middels stor rørsopp med en gulbrun, fløyelsaktig hattoverflate. Hatten er typisk 5-12 cm bred. Yngre fløyelsrørsopper er gjerne halvkuleformede, men blir senere hvelvede. Overflaten er tørr og matt. Undersiden av hatten er smørgul da rørmunningene har denne fargen. Rørene er som oftest lysende gule, men blir grønnlig eller brunlig gule ettersom soppen blir eldre. Det er lite misfarge på rørmunningene om man presser dem, men de kan bli svakt blågrønne i noen tilfeller.

Stilken er 5-10 cm høy og 1-2 cm tykk, noe tykkere nedentil. Fargen er gjerne gulbrun til rødbrunn. Den kan ha ribber som minner om årenett, men det er ikke vanlig. Soppkjøttet er blekgult, men kan som rørmunningene bli blågrønne ved overskjæring. Lukten er fruktliknende.

Ruterørsopp er en forvekslingssopp med fløyelsrørsopp. Forskjellen er i hovedsak i at ruterørsopp har rød farge under hattehuden, mens fløyelsopp ikke har noe rødt på seg. Gammel ruterørsopp har ofte sprekker i hattehuden med klare røde sprekker. Begge soppene er spiselige uten spesialbehandling.

## Utbredelse
Fløyeøsrørsoppen er som oftest å finne i løv- og barskog. Den er observert særlig rundt Oslofjorden, i Stavanger, i Romsdal og i Trondheim, men også så langt nord som Kirkenes og langsmed grensen til Russland. 

## Spiselig?
Fløyelsrørsopp er spiselig, og krever ikke spesiell varmebehandling før konsumering.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Brandbu stasjon

**Brandbu stasjon** var en jernbanestasjon på Røykenvikbanen, i Gran kommune. Den åpnet som stoppested da Nordbanen ble åpnet frem til Røykenvik i 1900. Opprinnelig hadde Brandbu en svært beskjeden bygning på vestsiden av sporet og lite anlegg generelt. I 1904 ble stoppestedet oppgradert til stasjon, men først i 1912 fikk stasjonen ny ekspedisjonsbygning. Denne ble tegnet av Harald Kaas og plassert på østsiden av sporet. Det gamle ekspedisjonsskuret ble flyttet til Viul i 1916. Den 1. april 1932 ble statusen nedgradert til stoppested igjen som et kostnadsbesparende tiltak i forkant av at banen mistet det meste av sin persontrafikk.

Stasjonsbygningen ble revet i 1984, men godshuset er bygget om og står fortsatt. Skinnegangen mellom Brandbu og Røykenvik ble revet opp fra 1960, og mellom Brandbu og Andfossen noe senere. På den tidligere jernbanetraseen går nå fylkesvei 34.

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
Roksvoll holdeplass

**Roksvoll holdeplass** var en holdeplass på Gjøvikbanen, mellom Reinsvoll og Raufoss i Vestre Toten kommune.

Holdeplassen åpnet i 1929 og ble nedlagt i 1985.

## Kilder
*
Fiskevollen holdeplass

**Fiskevollen holdeplass** var en holdeplass på Gjøvikbanen, mellom Eina og Reinsvoll i Vestre Toten kommune.

Holdeplassen åpnet rundt 1940 og ble nedlagt allerede den 20. mai 1942.

## Kilder
*
Petter Dahlgren

**Petter Dahlgren** (født 8. april 1975 i Kragerø i Telemark) er en norsk musiker, vokalist, produsent og låtskriver.

Dahlgren er utdannet ved NISS i Oslo og LIPA (Liverpool Institute for Performing Arts). Fra 2002 til 2007 jobbet han som sessionmusiker først og fremst i England, der han spilte med band og artister som Bucks Fizz, Powerhouse, Stella 66, Kaya, Rod Layman, Out Now Music (Tyskland) og Parklane Music (Tyskland). Han har base i Kragerø, hvor han også driver Kragerø Kaffebrenneri.
 
Dahlgren er inspirert av 60- og 70-tallshelter som Pink Floyd, Jimi Hendrix, Deep Purple og David Bowie. I 2011 ga han ut sitt første soloalbum, *Waves*. 

Petter Dahlgren er medlem i Sweet Lover & the Moneymakers.

## Diskografi
* *En dag* (Biip Music 2021) - Singel
* *B* (Biip Music 2012) - EP
* *Waves* (Biip Music 2011)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Hønen holdeplass

**Hønen holdeplass** var en holdeplass på Roa–Hønefosslinjen. Den lå like øst for Hønengata et stykke nord i Hønefoss by. Holdeplassen åpnet i 1932 og ble nedlagt i 1989. Fra Hønen gikk i sin tid et sidespor (ved 88,21 km).

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
Gunstad holdeplass

**Gunstad holdeplass** var en holdeplass på Roa–Hønefosslinjen. Den lå i skråningene over og øst for Sløvika, nordøst for Jevnaker tettsted. Holdeplassen åpnet i 1930 og ble nedlagt i 1989. Likevel skal den ha hatt uoffisiell togstopp inntil NSB innstilte lokaltogtrafikken i 2002.

## Referanser


## Kilder
* 
*
Botnelva (Sør-Varanger)

**Botnelva** er ei elv i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Elva renner fra Langvatn til Jarfjorden og er 2,5 kilometer lang, eller 15,5 kilometer regnet fra fjerneste kilde. Rundt to tredjedeler av nedbørfeltet, inkludert vassdragets største innsjø, Vatskherjarvi (12,6 moh.) ligger i Russland.

Elvas øverste kilder ligger på norsk side, ved Stuorguoloaivi, rundt 6 kilometer øst-sørøst for Storskog og bare en halv kilometer nord for russegrensa. Herfra renner elva mot sørøst, passerer gjennom Hamborgvatnet og krysser riksgrensa sør for Klovsteinfjell. På russisk side snur elva mot sørvest og renner ned til Vatskherjarvi, som også mottar mindre tilløp fra sør og vest. Vatskherjarvi har utløp mot nord til Langvatn, som er utspring for den norske delen av vassdraget. Fra Langvatn renner Botnelva mot nordøst til munningen ved Tofte, helt innerst i Jarfjorden.

## Referanser
Kistefoss stoppested

**Kistefoss stoppested** var en jernbanestasjon på Roa–Hønefosslinjen, i Ringerike kommune. Stoppestedet ble opprettet i 1917, nedgradert til holdeplass i 1952 og nedlagt i 1989.

Stasjonsbygningen ble oppført til åpningen i 1917. Den er revet.

## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
Viul stoppested

**Viul stoppested** var en jernbanestasjon på Roa–Hønefosslinjen, i Ringerike kommune. Stoppestedet ble opprettet i 1915, nedgradert til holdeplass i 1972 og nedlagt i 1989.

Ekspedisjonsbygningen ble flyttet hit i 1916 fra Brandbu stasjon, som hadde fått ny og større stasjonsbygning få år tidligere. Den ble revet i 1987. Godshuset har derimot blitt brukt til produksjon av papiremballasje. Siste produsent som holdt til i bygget var Huhtamaki, som avsluttet produksjonen i 2013.

## Galleri

Viul, stasjonsområde.jpg|Viul, stasjonsområde, mai 2024
Viul stasjonsområde.jpg|Viul stasjonsområde og lagerbygg


## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker