Johannes Olav Fallize

**Johannes Olav Fallize**, opprinnelig **Jean-Baptiste Fallize**, (1844–1933) var overhode for Den katolske kirke i Norge 1887–1922.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Jean-Baptiste Fallize ble født i landsbyen Bettelange i Villers-la-Bonne-Eau i Belgia til luxembourgske foreldre. Han var sønn av garveren Jean Fallize og hans hustru Thérèse Peffer. Foreldrene hans var opprinnelig fra Storhertugdømmet Luxembourg og returnerte til sitt land ikke lenge etter hans fødsel, og slo seg ned i Arsdorf. I 1850 startet de et garveri i Harlingen.

Han fullførte sine prestestudier ved seminaret Germanicum i Roma 1866&ndash;1872. Hans bror Michel Fallize ble også prest.
### Prest
Jean-Baptiste ble presteviet i Laterankirken den 8. april 1871. Hans første oppdrag var som viserektor ved presteseminaret i Luxembourg. Biskop Nicolas Adames av Luxembourg  sendte ham snart ut i første linje for å forfekte katolske prinsipper inn i pressen og den allmene offentlighet. 

Han var politisk engasjert, og var en av redaktørene for «Luxemburger Volksblatt» fra 1874. For å kunne få enda smidigere våpen for de kirkelige interesser i den politiske dagskamp, delte han dette bladet i to, hvorav det ene, «Luxemburger Sonntagsblatt» (som han redigerte fra 1876), ble viet det rent oppbyggelige, mens det annet, «Luxemburger Volksblatt», ble mer politisk, og grep inn i de daglige stridsspørsmål med åpent visir på Kirkens side.

Etter noen tid ble han i 1876 forflyttet (vel egentlig flyttet vekk?) fra der i landet der ting skjedde og til sognestilling i Pintch En velvillig ment nekrolog fra 1933 uttrykker dette videre slik:  

::*«Hans uimotstridelige dyktighet skaffet ham mange motstandere, hvis motstand imidlertid ofte bundet mer i smålig misundelse mot den fremragende begavelse enn i virkelig meningsforskjell — men ikke desto mindre lykkedes det disse motstandere å få manøvrert frem en «deportasjon» av den allerede kjente journalist i form av hans utnevnelse til sogneprest i [[Pintsch]], et stort, men noget forsømt kall, som efter deres beregning vilde kreve den samvittighetsfulle prests hele arbeidskraft, så man slapp å se hans overlegne gode artikler, som alltid vakte opsikt og interesserte.
::*Man hadde imidlertid ikke regnet med hans evne til å vinne medarbeidere hvor han kom. Det lykkedes ham hurtig å danne en kreds av brukbare og dyktige hjelpere, og snart var Pintsch et mønstersogn og blev ved å være det de fem år han virket der — mens Fallize selv kunde ofre sig for sin skribentvirksomhet med uforminsket styrke, til og med være redaktør for et av landets innflytelsesrikeste blade.»*

I 1881 ble han valgt inn i [[Luxembourgs riksdag]], og flyttet til hovedstaden. Av hensyn til hans politiske embete ble han *economus* (ansvarlig for økonomi og logistikk) i bispedømmet Luxembourg i 1884. Året etter grunnla han St. Pauls trykkeri. 

Årene 1884-1887 redigerte han [[Luxemburger Wort]].

===Apostolisk prefekt for Norge===
Den 6. februar 1887 utnevnte [[pave]] [[Leo XIII]] ham til [[apostolisk prefekt]] for Norge, og han ankom [[Oslo]] den 18. mai samme år for å ta [[apostolisk prefektur|prefekturet]] i besittelse. Den 22. april 1891 ble han norsk [[statsborgerskap|statsborger]].

===Apostolisk vikar for Norge, biskop===
Norge ble oppgradert til [[apostolisk vikariat]] 11. mars 1892, og Fallize ble dermed forfremmet til [[apostolisk vikar]]. Mens en prefekt normalt ikke er [[biskop]], skal en vikar være det, og han ble derfor [[ordinasjon|konsekrert]] som titulærbiskop av *Elusa* den 19. mars 1892. Konsekrasjonen ble foretatt i Roma på  [[Pontificium Collegium Germanicum et Hungaricum de Urbe]] av kardinal [[Paul Ludolf Melchers]]; medkonsekrerende var [[Victor-Jean-Joseph-Marie van den Branden de Reeth]] som var hjelpebiskop i [[Mechelen]], og titulærerkebiskop [[Tancredo Fausti]].

Den 18. mai 1912 ble han utnevnt til kommandør av [[St. Olavs Orden]], og den 31. i samme måned ble han pavelig tronassistent og [[romersk greve]]. 

Den 21. juni 1922 fikk han innvilget avskjed på grunn av alder og sykdom. Han ble den 9. oktober utnevnt til [[titulærerkebiskop]] av [[Khalkis]], og bosatte seg i [[Bergen]] fram til april 1923, da han vendte hjem til Luxembourg. 

Han døde i St. Zithaklosteret i hovedstaden den 23. oktober 1933, og ble begravet fra [[katedral]]en i Luxembourg.

== Episkopalgenealogi ==
Hans [[episkopalgenealogi]] er:
* Kardinal [[Scipione Rebiba]] (1504-1577) 
* Kardinal [[Giulio Antonio Santori]] (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal [[Girolamo Bernerio]] (1540-1611) *1586
* Erkebiskop [[Galeazzo Sanvitale (erkebiskop)|Galeazzo Sanvitale]] (1566-1622) *1604
* Kardinal [[Ludovico Ludovisi]]  (1595-1632) *1621
* Kardinal [[Luigi Caetani]] (1595-1642) *1622
* Kardinal [[Ulderico Carpegna]] (1595-1679) *1630
* Kardinal [[Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni]] (1623-1698) *1666
* Pave [[Benedikt XIII]] (1649-1730) *1675
* Pave [[Benedikt XIV]] (1675-1758) *1724
* Kardinal [[Giovanni Carlo Boschi]] (1715-1788) *1760
* Kardinal [[Bartolomeo Pacca den eldre|Bartolomeo Pacca]] (1756-1844) *1786
* Kardinal [[Francesco Serra Cassano]] (1783-1850) *1817
* Erkebiskop [[Joseph Maria Johann Nepomuk von Fraunberg]] (1768-1842) *1819
* Kardinal [[Johannes von Geissel]] (1796-1864) *1837
* Biskop [[Eduard Jakob Wedekin]] (1796-1870) *1849
* Kardinal [[Paul Ludolf Melchers]] (1813-1895) *1858
* Biskop * Johannes Olav Fallize'' (1844-1933) *1892

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hans biografi på katolsk.no
*