open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Leslie Claudius

**Leslie Walter Claudius** (født 25. mars 1927 i Bilaspur i Britisk India, død 20. desember 2012 i Kolkata) var en indisk landhockeyspiller som deltok i flere olympiske leker,  1948 i London, 1952 i Helsingfors, 1956 i Melbourne og 1960 i Roma.
  
Claudius ble olympisk mester i landhockey i OL 1948 i London. Han var med på det indiske laget som vant landhockeyturneringen. Det var tretten lag med i turneringen og India vant sine tre kamper i gruppespillet med sammenlagt 19-1. I semifinalen slo de Nederland med 2-1 og i finalen Storbritannia med 4-0.

Fire år senere, i OL 1952 i Helsingfors, vant han sin andre olympiske gullmedalje i landhockey. India vant semifinalen med 3-1 over Storbritannia og i finalen beseiret de Nederland med 6-1.

Claudius vant sin tredje olympiske gullmedalje i sommer-OL 1956 i Melbourne. Etter å ha vunnet semifinalen med 1-0 over Tyskland vant India finalen over Pakistan med 1-0.

Han ble hedret med den indiske offisielle sivile utmerkelse Padma Shri for sin sportslige innsats 1971.   
## OL-medaljer
* 1948  London -  **Gull** i landhockey  India
* 1952  Helsingfors -  **Gull** i landhockey  India
* 1956  Melbourne -  **Gull** i landhockey  India
* 1960  Roma -  Sølv i landhockey  India

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 4606

**Fylkesvei 4606** går mellom Randaberg og Sande i Randaberg kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 477 (Rogaland).

## Kommuner og knutepunkter

 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Jizera

**Jizera** (tysk: *Iser*, polsk: *Izera*) er en høyre sideelv til Elben som fra grensen mellom Polen og Tsjekkia i nord flyter til Sentral-Böhmen.

Jizeras kilde er i Jizerské hory på den sørøstlige skråningen av fjellet Smrk. Etter noen kilometer kommer Jizerka (Lille Jizera) fra høyre, hvis kilder er i myren Tetřeví louka sørøst for Smědava. Jizerka renner øst for Bukovec inn i Jizera, som deretter passerer gjennom Ještěd-Kozákov-fjellene og etter 164&nbsp;km munner ut i Elben ved Lázně Toušeň.

## Etymologi
Navnet Jizera er av indoeuropeisk opprinnelse som ble tatt opp i keltisk, og som betyr noe slikt som «den rasende, den kraftige, den raske» Ordet er avledet fra det indoeuropeiske ordet **isərós* i betydningen «heftig, rask, energisk», noe som tilsvarer sanskrit *isiráh* med samme definisjon. Tilsvarende betydning finnes for elven Isar i Tyskland og Isère i Frankrike. Også i andre ikke-keltiske områder finnes tilsvarende navn, eksempelvis elvene Istra i Møre og Romsdal og Istra i Russland, så den vanligste hypotesen for tiden er at navnet har en videre indoeuropesk opprinnelse hvor *es-* eller *is-* kan bety «strømmende vann». Se flere elver med samme språkopprinnelse under Eisack.

## Landsbyer langs Jizera
* Semily (Semil)
* Turnov (Turnau)
* Mnichovo Hradiště (Münchengrätz)
* Bakov nad Jizerou (Bakow an der Iser)
* Mladá Boleslav (Jung-Bunzlau)
* Jablonec nad Jizerou (Jablonetz)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Bell Witch

***The Bell Witch*** er den andre EP-en til Mercyful Fate. 

Albumet ble utgitt for å promotere gjenforeningen av bandet og det nye studioalbumet *[[In the Shadows]]*. Albumet ble utgitt i 1994 og har to spor fra gjenforeningsalbumet i tillegg til 4 konsertspor. EP-en ble utgitt på nytt i 2004 på Metal Blade Records.

## Sporliste
# «The Bell Witch» – 4:34
# «Is that You, Melissa» – 4:37
# «Curse of the Pharaohs» – 4:24 |¹
# «Egypt» – 4:53 |¹
# «Come to the Sabbath» – 6:48 |¹
# «Black Funeral» – 3:40 |¹
|¹ Innspilt på konsert 8. oktober 1993 i Los Angeles, California.

## Personell
*King Diamond – Vokal
*Hank Shermann – Gitar
*Michael Denner – Gitar
*Timi «Grabber» Hansen – Bassgitar
*Snowy Shaw – Slagverk

## Eksterne lenker
*
Fra ingenting kommer ingenting

***Fra ingenting kommer ingenting*** er et uttrykk som blant annet benyttes av Lukrets, som skriver «de nihilo quoniam fieri nil posse videmus» («som vi ser, kommer det intet av intet.»)

Det er også et filosofisk sammendrag av en tese fremsatt av Parmenides, som oftest uttrykt på latin: *[[ex nihilo]] nihil fit*. Det blir oftest brukt i fremstillingen av den gamle greske kosmologien, ikke bare slik den ble presentert hos Homer eller Hesiod, men også i praktisk talt alle filosofiske verdensbilder – det finnes intet tidsintervall der verden ikke eksisterer, ettersom ingenting kan skapes *ex nihilo*.

Det må her påpekes at de gamle grekerne også trodde at slik ingenting kunne komme fra ingenting, kunne heller ikke ting bli til intet; det ble bare omformet til noe annet. Vi kan spore denne idéen tilbake til Empedokles' læresetninger. I dag er nevnte læresetninger løst gruppert under prinsippene om at masse og energi er konstant.

Det motsatte filosofiske standpunkt hva gjelder verdens tilblivelse kalles Creatio ex nihilo.

## Referanser
Giuseppe Ferruccio Maurizio Rosà

**Giuseppe Ferruccio Maurizio Rosà** O.F.M. (født 19. november 1888 i Nago i Italia, død 8. august 1961 i Chiampo i Italia) var en katolsk kinamisjonær og erkebiskop i Hankou i Hubei i Kina, han beholdt utnevnelsen også etter at han ble utvist fra Kina og dermet var avskåret for å fungere som overhyrde der.
## Liv og virke
### Prest
Han ble presteviet for fransiskanerordenen den 13. august 1911.
### Erkebiskop av Hanhou
Den 26. juli 1946 ble han utnevnt av pave Pius XII til erkebiskop av Hankou, og ble bispeviet 22. september 1946 i Nanjing av erkebiskop Paul Yü Pin (Yu Bin) av Nanjing; medkonsekrerende var biskop Ruggero Raffaele Cazzanelli O.F.M., apostolisk administrator av Qichun, og biskop Edward John Galvin S.S.C.M.E. av Hanyang.

Den 1. oktober 1949 etablerte det kinesiske kommunistparti Folkerepublikken Kina på fastlands-Kina og begynte raskt religiøs forfølgelse og undertrykkelse av katolisismen. Den 2. oktober 1952 ble erkebiskop Giuseppe Ferruccio Maurizio Rosà og mange andre utenlandske misjonærer utvist fra landet av den kinesiske regjering.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
* Erkebiskop Mario Zanin (1890-1958) *1934
* Kardinal Paul Yü Pin (Yu Bin) (1901-1978) *1936
* Biskop *Giuseppe Ferruccio Maurizio Rosà*

## Referanser
Time (album)

***Time*** er det fjerde studioalbumet til Mercyful Fate. 

Albumet ble utgitt 25. oktober 1994 av Metal Blade Records. 

## Sporliste
# «Nightmare Be Thy Name» – 3:27
# «Angel of Light» – 3:37
# «Witches' Dance» – 4:47
# «The Mad Arab» – 4:42
# «My Demon» – 4:42
# «Time» – 4:22
# «The Preacher» – 3:29
# «Lady in Black» – 3:49
# «Mirror» – 3:19
# «The Afterlife» – 4:32
# «Castillo del Mortes» – 6:14

## Personell
*King Diamond – Vokal, cembalo, keyboard
*Hank Shermann – Gitar
*Michael Denner – Gitar
*Sharlee D'Angelo – Bassgitar
*Snowy Shaw – Slagverk

## Eksterne lenker
*
Lisandro López

**Lisandro López** (født 2. mars 1983) er en argentinsk fotballspiller som spiller for den amerikanske klubben Atlanta United FC. 

Han vokste opp like ved Buenos Aires.

## Klubbkarriere
Han ble oppdaget som 17-åring på en juniorturnering og skrev med en gang kontrakt med den argentinske klubben Racing Club. Han spilte på juniorlaget i to år før han i 2003 debuterte for A-laget i ligasammenheng. Allerede i 2004 utmerket han seg og ble toppscorer i Apertura-sluttspillet med 12 mål på 19 kamper.  Ingen Racing Club-spiller hadde klart dette på 35 år. Senere scoret han seks mål i Clausula-sluttspillet. Racing Club ble ikke mestere, men Lopéz hadde utmerket seg og etter gode sesonger både i 2004 og i 2005 fikk han sin landslagsdebut. Han spilte bra, og etter to gode sesonger i den argentinske toppserien skrev han en fireårs kontrakt med den portugisiske toppklubben FC Porto, som betalte 2,35 millioner euro.

## Landslaget
López debuterte for Argentinas A-landslag i mars 2005 mot .  Kampen endte 1–1 og López spilte bra. Han har siden fått 6 landskamper, men ingen mål.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norman Borrett

**Norman Francis Borrett** (født 1. oktober 1917 i London, død 10. desember 2004 i Colchester) var en britisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London.
  
Borrett vant en olympisk sølvmedalje i landhockey under OL 1948 i London. Han var lagkaptein på det britiske laget som kom på andreplass i landhockeyturneringen. I semifinalen slo de Pakistan med 2-0, men tapte finalen til India med 0-4. Borrett spilte alle fem kampene i OL-turneringen.

## OL-medaljer
* 1948  London -  Sølv i landhockey  Storbritannia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skredkatastrofen i Wellington

**Skredkatastrofen i Wellington** i delstaten Washington, var det verste snøskredet, målt i antall omkomne, i USAs historie.

## Beskrivelse
I ni døgn i slutten av februar 1910 ble den lille byen Wellington i delstaten Washington,utsatt for en fryktelig snøstorm. Wellington var et av Great Northern Railways stoppesteder høyt oppe i Cascade Mountains, på vestsiden av den første Cascade-tunnelen under *Stevens Pass*. Opptil 30 cm snø falt hver time, og det verste døgnet falt det 3,35 meter snø. 

To tog – ett passasjertog og ett posttog i rute fra Spokane til Seattle – ble stående værfaste på stasjonen i Wellington. Snøploger både fra Wellington og andre steder ble sendt for å hjelpe, men de kunne ikke trenge gjennom snømassene og gjentatte skred langs sporet mellom Scenic og Leavenworth.

Den 28. februar gikk snøværet over til regn og mild vind. Like etter klokken 01 natt til 1. mars løsnet de våte snømassene i fjellsiden opp mot Windy Mountain under et kraftig tordenvær. Et 3 meter høyt, 800 meter langt og 400 meter bredt snøflak beveget seg mot byen, og fordi en stor skogbrann nylig hadde rensket bort vegetasjonen i fjellsiden var det lite som kunne bremse skredet.

Raset passerte såvidt *Bailets Hotel* (som også huset byens dagligvarebutikk og postkontor), men traff jernbanedepotet. Mesteparten av passasjerene og mannskapet sov ombord i toget. Sammenstøtet kastet togene 50 meter nedover og inn i Tye River-dalen. 96 personer ble drept, hvorav 35 var passasjerer, 58 var Great Northern-ansatte på toget og tre ansatte på depotet. 23 passasjerer overlevde. De ble trukket ut fra vrakrestene av ansatte som umiddelbart løp fra hotellet og andre bygninger hvor de bodde. Arbeidet måtte snart innstilles, og ikke før 21 uker senere – i slutten av juli – var det mulig å hente ut den siste av de omkomne.

## Tye
Wellington ble diskret omdøpt til *Tye* i oktober 1910 på grunn av ubehagelige assosiasjoner knyttet til det gamle navnet. I samme måned begynte Great Northern Railway byggingen av rasoverbygg i betong for å beskytte skinnegangen. Stasjonen i Tye (Wellington) ble nedlagt da den andre Cascade-tunnelen ble åpnet i 1929. Byen ble forlatt og til slutt brent. 

Den gamle banetraséen og rasoverbyggene er imidlertid fortsatt intakte, og er fredet som en del av parken *Iron Goat Trail* som er kan nås fra US Highway 2 ved *Stevens Pass*.

## Kilder
* Togkatastrofe i Wellington dreper 96 personer den 1. mars 1910. Essay på HistoryLink.org
* Fotografier fra rednings- og oppryddingsarbeidet
* Washington Trails Association: Wellington Ghost Town Besøkt 10. juni 2023

## Eksterne lenker
* Nettstedet The White Cascade (bok om snøskredet)  (arkivert versjon av original ) Besøkt 10. juni 2023
Meldric Daluz

**Meldric St. Clair Daluz** (født 1. februar 1921, død 2. august 2011 i London) var en indisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1952 i Helsingfors.
  
Daluz ble olympisk mester i landhockey under OL 1952 i Helsingfors. Han var med på det indiske laget som vant landhockeyturneringen. Det var tolv lag med i turneringen og India vant kvartfinalen over Østerrike med 4-0 og i semifinalen slo de Storbritannia med 3-1 og i finalen Nederland med 6-1. 
Daluz spilte en kamp i OL-turneringen.

## OL-medaljer
* 1952  Helsingfors -  **Gull** i landhockey  India

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 4664

**Fylkesvei 4664** går mellom Alsvika og Voster i Strand kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 518 (Rogaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
NAL (andre betydninger)

**NAL** er et redskap som brukes til vindusrensing, men er også forkortelse som kan vise til:
* Den norske Amerikalinje
* Norske arkitekters landsforbund
* Norske Avisers Landsforening
Robert Erlacher

**Robert Erlacher** (født 16. september 1963) er en italiensk tidligere alpinist.

Han oppnådde sine sterkeste resultater i storslalåm, der han 8. desember 1984 vant sitt eneste renn i verdenscupen (i Puy-Saint-Vincent). I samme disiplin ble han også italiensk mester i 1985, og tok ytterligere seks pallplasseringer i storslalåm i verdenscupen, i tillegg til to i super-G.

Under OL 1984 i Sarajevo kom Erlacher på tolvteplass i storslalåm. Han deltok to ganger i verdensmesterskap. Under VM 1985 i Bormio ble han nummer seks i storslalåm og nummer 10 i kombinasjonsøvelsen. Ytterligere en sjetteplass, denne gang i super-G, samt en ellevteplass i storslalåm ble det under VM 1987 i Crans-Montana.

## Pallplasseringer i verdenscupen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den unevnelige

***Den unevnelige*** er en roman av Samuel Beckett.  Den ble utgitt i 1953 og er tredje bind i Becketts romantrilogi som starter med *[[Molloy]]* etterfulgt av *[[Malone dør]]*. Den siste romanen ble først utgitt på fransk med tittelen *L'Innommable* og ble senere oversatt til engelsk av forfatteren selv.

*Den unevnelige* består i sin helhet av en oppstykket monolog i første person entall fortalt av en navnløs og ubevegelig hovedperson. Romanen har ikke handling eller miljø, og det er uklart om de andre karakterene kun er fasetter av hovedpersonen selv. Hovedpersonen hevder å være opphavsmann til hovedpersonene i de to foregående romanene i trilogien.
Malone dør

***Malone dør*** er en roman av Samuel Beckett. Den ble utgitt første gang 1951, på fransk, med tittelen *Malone Meurt*. Romanen ble senere oversatt til engelsk av forfatteren selv.

Boken er andre bind i Becketts romantrilogi, som starter med *[[Molloy]]* og slutter med *[[Den unevnelige]]*.
Fylkesvei 552 (Rogaland)

**Fylkesvei 552 (Fv552) i [[Rogaland]]** gikk mellom Idrettsplassen og Neset på Kvitsøy. Veien var 1,0&nbsp;km lang.

2019 ble veien del av fylkesvei 4692.

## Kommuner og knutepunkter

* Idrettsplassen
* Neset

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Molloy

***Molloy*** er en roman av Samuel Beckett. Boken er første bind i Becketts romantrilogi, som også består av *[[Malone dør]]* og *[[Den unevnelige]]*.
Giulio Caccini

**Giulio Caccini** (født 1545/51 – 1618), var en italiensk komponist i overgangen mellom seinrenessansen og tidligbarokken.

Caccini var en medgrunnlegger av operagenren og en innflytelsesrik medskaper av den tidlige barokkstilen.

## Liv
Caccini var født i Roma som sønn av tømmermannen Michelangelo Caccini. En eldre bror var den florentinske billedhuggeren Giovanni Battista Caccini. Caccini var elev av Scipione delle Palle, som ga ham undervisning i luttspill og sang, og han studerte harpe og fiolin.

Cosimo de' Medici var så imponert over Caccinis talent at han i 1564 engasjerte ham som sanger og instrumentalist ved Medici'enes hoff i Firenze, et av de viktigste kultursentra i Europa på den tiden.

Giulios datter Francesca Caccini var en av de mest innflytelsesrike kvinnelige komponister i europeisk musikkhistorie i tidsrommet mellom Hildegard von Bingen og 1800-tallets kvinnelige komponister.

## Monodi og generalbass
Caccini levde i *[[monodi]]ens* og *[[generalbass]]musikkens* tid. Denne måten å akkompagnere på ved hjelp av et klaviatur- eller luttinstrument, gav sangen et fast tonalt støttepunkt, og gjorde at ord og mening ble mer forståelig. Denne musikken ble særlig pleiet og utviklet i hjemmet til adelsmannen Giovanni de' Bardi. I denne hovedsakelig teoretiserende såkalte *bardiske krets* var Giulio Caccini med som utøvende musiker fra begynnelsen, og spilte derved en stor rolle i den florentinske musikkreform. Han komponerte flere verk med akkompagnement av bare ett instrument, og da stort sett en *[[teorbe]]*. I Caccinis hovedverk *Le nuove Musiche* (1601) er flere av hans arier og madrigaler for en sangstemme og generalbass bevart for ettertiden.

## De første operaene
Caccinis navn er framfor alt knyttet til musikkhistoriens første operaer. Caccini skrev enkelte av sangene i Jacopo Peris opera *Euridice* (1600). I tillegg skrev Caccini sin egen opera *Euridice*, men manuskriptet til Caccinis opera er tapt. Heller ikke musikken til hans opera *Dafne* er bevart. Med tanke på utviklingen av operaen på Caccinis tid, og på hans ideer om sangkunsten, regnes han som en av de første som praktiserte ariosostilen. Han regnes derfor også som en av de som skapte forutsetningen for bel cantostilen.

## Verk
**Euridice*, opera (1600), 
**Dafne*, opera (1598), (tapt)
**Le nuove Musiche*, madrigaler og arier for en sangstemme og generalbass (1601)
**Il Rapimento di Cefalo*, Intermezzo, for sangstemme og generalbass (1601)

## Referanser


## Kilder
* 

## Litteratur
* Danielle Roster: *Francesca Caccini (1587–1645?)*. I Clara Mayer (red.): *Annäherung IX – an sieben Komponistinnen*. Furore, Kassel 1998, ISBN 3-927327-43-3, S. 7–20.
* Frederico Ghisi: «Caccini, Giulio» i Friedrich Blume (red.): *[[Die Musik in Geschichte und Gegenwart|Musik in Geschichte und Gegenwart]] (MGG).* Bind. 2, Bärenreiter, Kassel/Basel 1952, sp. 609–612.

## Eksterne lenker
* Sceneverk

*
Ærlige blå øyne

***Ærlige blå øyne*** (orig: *Ärliga blå ögon*) er en svensk krimserie som gikk på SVT i 1977. Serien handler om en ung kvinne som lurer store pengesummer fra bedrestilte menn som selv har blitt rike ved hjelp av tvilsomme metoder. Hovedrollen spilles av Anna Godenius, mens andre sentrale roller spilles av Stig Ossian Ericsson, Isa Quensel, Jan Jönsson og Lars Hansson. Regi og manus er ved Leif Krantz.

Serien gikk som Detektime på NRK i 1978.

## Handling
Serien handler om en 25-årig kvinnelig svindler som har spesialisert seg på å lure millioner fra bedrestilte menn i samfunnet som selv har blitt rike ved hjelp av tvilsomme metoder. Dette klarer hun ved hjelp av sine «ærlige blå øyne», forkledninger og kalde beregninger. Hun har sitt tillholdsted i Uppsala der hun gjemmer pengene i en gammel kakkelovn. Hun jages etterhvert av dem hun har lurt og snart er også politiet på sporet.

Den kan beskrives som en krim-serie med en feministisk vri.

## I rollene
*Anna Godenius – svindler
*Tomas Pontén – Kent
*Lars Hansson – Caj Larsson
*Jan Jönsson – Einar Jonasson
*Isa Quensel – fru Nardin
*Jannik Bonnevie – Ka
*Stig Ossian Ericson – kommissarie Simonsson
*Gösta Bredefeldt – Walter Frisk
*Gunnar Schyman – Berntsson
*Börje Mellvig – Monsieur Leroux
*Lars Green – Douglas Lorenzon
*Berta Hall – Emma Lorenzon
*Birger Åsander – Vilhelm Lorenzon
*Christel Körner – Pia Lorenzon
*Bertil Norström – K-H Stockberg
*Ted Åström – Svante
*Gunnar Hellström – Lysander
*Peter Harryson
*Ingvar Kjellson
*Hans Sundberg

## Referanser


## Eksterne lenker
*
* Åpningsvignett
Fylkesvei 554 (Rogaland)

**Fylkesvei 554 (Fv554) i [[Rogaland]]** gikk mellom Kvitsøy skole og Nordbø på Kvitsøy. Veien var 417 meter lang.

2019 ble veien del av fylkesvei 4692.

## Kommuner og knutepunkter

* Kvitsøy skole
*Endepunkt Nordbø

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Nancy Langat

**Nancy Jebet Langat** (født 1981) er en kenyansk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanse. Langat deltok i junior-VM i 1998 der hun tok sølv på 800 meter. To år etter vant hun junior-VM-gull på samme distanse. Hennes første internasjonale mesterskap som senior ble OL 2004, der hun ikke tok seg til finalen på 1500 meter. Det samme skjedde under VM 2005 i Helsingfors. Langat deltok i OL 2008 i Beijing der hun vant Kenyas andre friidrettsgull noensinne på 1500 meter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norgesrekordhistorikk på 800 m fri

Oversikt over utviklingen av norgesrekorder på 800 m fri svømming for både langbane (50 meter) og kortbane (25 meter).

Verifisert: 24. juli 2013

## Langbane
### Herrer
#### Elektronisk tidtagning

### Damer
#### Elektronisk tidtagning

## Kortbane
### Herrer
#### Elektronisk tidtagning

### Damer
#### Elektronisk tidtagning

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norges svømmeforbund

## Andre norgesrekorder
Almandin

**Almandin**, feilaktig kjent som **almanditt**, er et mineral i granatgruppen, som er rikt på aluminium og jern. Fargespekteret i almandin går fra dypt rød til lilla, men almandin er som regel rødt. Navnet *almandin* er en forvrenging av det greske *albandicus* som var tatt i bruk av Plinius den eldre om en viss type rødlig granat fra Alabanda i Lilleasia. Sett i sterkt lys gjennom et spektroskop, viser almandin tre karakteristiske absobsjonsstriper. Almandin befinner seg i den ene enden av en serie av faste løsninger, hvor pyrop utgjør den motsatte enden.

## Funn i Norge
I Norge er almandin funnet på en rekke lokaliteter, som Andøya, Fauske, Fjaler, Harstad, Iveland, Jotunheimen og Kongsberg.

## Kilder
**Norsk steinbok: norske mineral og bergartar* av Torgeir T. Garmo, Universitetsforlaget, 1995
Duffelcoat

**Duffelcoat** eller **duffeljakke**, på norsk også skrevet **dyffelcoat** og vanligvis uttalt *døffelkåut* som på engelsk, er en varm, kort frakk eller sid ytterjakke som er laget av dyffel eller liknende varme ullmaterialer. Plagget lukkes med pinner laget av horn, bein, tre eller plast og stropper eller hemper. Frakkene er vanligvis utstyrt med hette. Duffelcoater kan bæres som ytterplagg av både menn og kvinner.

## Bakgrunn og bruk

Plagget regnes som typisk britisk og stammer opprinnelig fra 1890 da en engelsk klesfabrikant begynte å markedsføre vintertøy laget av dyffel fra Belgia. Duffelcoater ble særlig populære som yttertøy for britiske marinesoldater under første og andre verdenskrig. Hetta ble laget stor og vid nok til å kunne trekkes over ei matroslue, og pinnene som lukker plagget, ble valgt slik at en kunne håndtere dem også med varme votter på.

Duffelcoater har siden 1960-årene også vært veldig populære i Frankrike.

Dyffel er et glatt eller diagonalvevd ullstoff med halvlang lo. Ordet stammer fra Duffel i Belgia.



File:A Royal Navy officer using a sextant aboard a destroyer on convoy protection duties, 1942. TR92.jpg|Offiser fra den britiske marinen iført duffelcoat om bord i jager 1942.
File:Berenice Abbott by Hank ONeal NYC 1979.jpg|Den amerikanske fotografen Berenice Abbott (1898–1991) i duffelcoat 1979 
File:Duffle coat.jpg|Musikeren Alex Kapranos fra rockegruppa Franz Ferdinand i  kamelfarget duffelcoat sist i 1990-årene.


## Eksterne lenker
* 
*
Hviledagen

**Hviledagen** er den dag i uken som man hviler på og som ikke skal benyttes til arbeid. Den har sitt utspring i skapelses beretningen omtalt i  1 Mosebok kapitel 2 vers 2. «3 Gud velsignet den sjuende dagen og lyste den hellig. For den dagen hvilte Gud etter det verk han hadde gjort da han skapte.» 

I henhold til det fjerde bud (se: 2Mos. 20, 8-11) trenger mennesket en hvile hver syvende dag. Denne dagen faller på ulike tidspunkt innenfor de tre religioner som anerkjenner moseloven. Ukens syvende dag er blitt helliggjort av Gud i henhold til dette budet. Den er til minne om at Gud selv hvilte på skapelsesprosessens syvende dag.

I kristendommen betraktes ukens første dag, søndag, som hviledag ettersom man da feirer Jesu oppstandelse, hver søndag er en påskedag.

I jødedommen og for syvendedagsadventister er hviledagen ukens syvende dag, lørdagen. Den kalles for sabbat, og er for deler av jødedommen meget viktig. På sabbaten får man, i henhold til de ortodokse jødene, ikke arbeide, ikke reise over lengre strekninger, ikke lage mat, og en god del andre forbud. Sabbatsmåltidet er ukens gjenkommende festmåltid.

I islam feires hviledagen på fredagen.

## Er søndag ukens første eller syvende dag?
Den syvende dagen i uken er lørdag, dette bekreftes ennå av kalendere i mange land, blant annet kalenderen for 2019 i Thailand. I Europa ble det en almanakk - forandring slik at i Norge kom kalenderen for 1973 første gang ut med søndag som syvende dag. Dette opprørte noen av prestene. At man holdt søndag som hviledag ble jo begrunnet med at det var den første dag i uken, og at kirken valgte å feire Jesu oppstandelsesdag. **Samuele** R. **Bacchiocchi** (29 January 1938, Rome, Italy – 20 December 2008) ble født like utenfor Vatikanstaten. Som voksen ble han den første protestant som fikk adgang til å studere ved  the Pontifical Gregorian University hvor han hadde adgang til de eldste arkiver med originale kilder. Der skrev han doktoravhandlingen "From **Sabbath to Sunday". Bibelhenvisninger: Apostlenes gjerninger 13, 42 - 44; 15, 21; 16, 13; 17,2; 18, [[Søndag|4]].**
NM i innebandy 2007/08

**NM i innebandy 2007/2008** ble vunnet av Sarpsborg over regjerende NM-mestere Fjerdingby.

NMs toppscorer ble Tomas Stræte med 32 poeng totalt for Slevik. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*http://www.innebandy.no/statistikk/nm-h08.asp
Teorbe

**Teorbe** (italiensk *tiorba*, fransk *théorbe*, engelsk *theorbo*) er en type basslutt som kjennetegnes av en ekstra skruekasse på en forlenget hals. I Italia ble slike instrumenter også kalt *chitarrone*. 

*Teorbe* brukes i utvidet betydning om en rekke ulike basslutter som har det til felles at de er utstyrt med en ekstra skruekasse for bass-strengene, men som ikke er teorber i snevrere forstand. Eksempler er *liuto attiorbato*, *arciliuto* (*[[erkelutt]]*), *chitarrone*, *théorbe des pieces*, *[[barokklutt]]*, angelica/angélique.

## Navn
Etymologien til navnet *teorbe* er ikke avklart. Ifølge Athanasius Kircher var navnet opprinnelig spøkefullt ment, og kom fra en napolitansk betegnelse for det brettet som parfymører og apotekere støtte urter på.

Det eldre synonymet *chitarrone* var i bruk fram til rundt 1650. *Chitarrone* er augmentativ avledning av *chitarra*, en femkorig italiensk lutt. I likhet med gitar kommer navnene fra antikkens kithara.

## Utvikling
Den nye musikken fra rundt 1600 (monodi, den florentinske musikkreform) krevde instrumenter med et dypt bassregister til akkompagnering. Dype tarmstrenger kan man enten gjøre lengre eller tykkere, men svært tykke tarmstrenger har dårlig klang så man forlenget instrumentets hals og satte på en ekstra kasse for strenger og stemmeskruer.

Et ytterligere kjennetegn ved de ulike teorbetypene er størrelsen og det lange gripebrettet som kan variere mellom 76 og 98&nbsp;cm. Man klarte ikke lage så lange tarmstrenger som samtidig ga en høy tone, så man stemte det første og delvis også det andre strengekoret en oktav ned (chitarrone, théorbe des pieces), slik at det tredje koret er høyest stemt.

## Komponister
De viktigste teorbistene i Italia var Johann Hieronymus Kapsberger og Alessandro Piccinini. Så langt kjenner man ikke solomusikk for teorbe fra England, men William Lawes og andre brukte det i kammermusikk. I Frankrike ble teorben brukt i både kammermusikk og i orkestermusikk til etter 1750 (Nicolas Hotman, Robert de Visée). Hofforkestrene i Wien, Bayreuth og Berlin hadde teorbister til langt etter 1750 (Ernst Gottlieb Baron, Francesco Bartolomeo Conti).

Solomusikk for teorbe ble notert både i lutt- og gitartabulatur.

## Litteratur
* Douglas Alton Smith: *On the Origin of the Chitarrone.* I *Journal of the American Musicological Society, Vol. 32, No. 3,* Herbst 1979, S. 440–462
* Robert Spencer: *Chitarrone, Theorbo and Archlute*. I *Early Music, Vol. 4 No. 4,* oktober 1976, s. 408–422  (tilgjengelig hos David van Edwards).

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Lynda Sayce
*  Arto Wikla
Into the Unknown

***Into the Unknown*** er det femte studioalbumet til Mercyful Fate. 

Albumet ble utgitt av Metal Blade Records i 1996. 

## Sporliste
# «Lucifer» – 1:29
# «The Uninvited Guest» – 4:14
# «The Ghost of Change» – 5:41
# «Listen to the Bell» – 3:56
# «Fifteen Men (And a Bottle of Rum)» – 5:04
# «Into the Unknown» – 6:33
# «Under the Spell» – 4:40
# «Deadtime» – 3:13
# «Holy Water» – 4:31
# «Kutulu (The Mad Arab Part Two)» – 5:17

## Personell
*King Diamond – Vokal, keyboard
*Hank Shermann – Gitar
*Michael Denner – Gitar
*Sharlee D'Angelo – Bassgitar
*Bjarne T. Holm – Slagverk

## Eksterne lenker
*
I første krets

***I første krets***  (russisk: В круге первом – *V kruge pervom*) er en roman skrevet av den russiske vinner av Nobelprisen i litteratur, Aleksandr Solzjenitsyn. Den ble publisert første gang i 1968. 

## Handling
Boken handler om de innsatte i spesialfengselet Mavrino, samt deres familie, vaktene og de frie ansatte ved fengselet. De innsatte er hovedsakelig ingeniører, intellektuelle eller mekanikere, og arbeider med utviklingen av kommunikasjons- og overvåkningsutstyr og lignende. Fengslet er lokalisert i Moskva og handlingen er lagt til Stalin-tiden, nærmere bestemt til den siste uken av 1949. Som i resten av sitt forfatterskap, bruker Solzjenitsyn også denne boken til å kritisere det sovjetiske samfunnet generelt og GULag-systemet spesielt. Det at de forskjellige karakterene i romanen har ulik posisjon i og oppfatning av samfunnet (fra de innsatte til fattige studenter, til diplomater og Stalin selv), gir en stor spennvidde i beskrivelsene av det sovjetiske samfunnet i perioden.
Dead Again

:*For albumet til Type O Negative, se: [[Dead Again (Type O Negative-album)]]*

***Dead Again*** er det sjette studioalbumet til Mercyful Fate. 

Albumet ble utgitt av Metal Blade Records 9. juni 1998. Det er det første Mercyful Fate-albumet Michael Denner ikke deltar på.

## Sporliste
# «Torture»(1629)» – 5:03
# «The Night» – 5:51
# «Since Forever» – 4:39
# «The Lady Who Cries» – 4:18
# «Banshee» – 4:47
# «Mandrake» – 6:06
# «Sucking Your Blood» – 4:22
# «Dead Again» – 13:41
# «Fear» – 4:16
# «Crossroads» – 5:42

## Personell
*King Diamond – vokal, keyboard
*Hank Shermann – gitar
*Mike Wead – gitar
*Sharlee D'Angelo – bassgitar
*Bjarne T. Holm – slagverk

## Eksterne lenker
*
9 (album)

***9*** er det syvende studioalbumet til Mercyful Fate. 

Albumet ble utgitt av Metal Blade Records 5. januar 1999. 

## Sporliste
# «Last Rites» – 4:12
# «The Church of Saint Anne» – 4:44
# «Sold My Soul» – 5:04
# «House on the Hill» – 3:43
# «Burn in Hell» – 3:49
# «The Grave» – 4:09
# «Insane» – 3:01
# «Kiss the Demon» – 3:53
# «Buried Alive» – 4:53
# «9» – 4:31
# «S.H.» – 2:21 (Bonusspor på japansk utgave)

## Personell
*King Diamond – Vokal
*Hank Shermann – Gitar
*Mike Wead – Gitar
*Sharlee D'Angelo – Bassgitar
*Bjarne T. Holme – Slagverk

## Eksterne lenker
*
The Best of Mercyful Fate

***The Best of Mercyful Fate*** er et samlealbum fra Mercyful Fate. 

Albumet ble utgitt av Roadrunner Records i 2003. 

## Sporliste
# «Doomed by the Living Dead» – 5:08
# «A Corpse without Soul» – 6:56
# «Nuns Have No Fun» – 4:20
# «Evil» – 4:45
# «Curse of the Pharaohs» – 3:57
# «Into the Coven» – 5:10
# «Black Funeral» – 2:50
# «Satan's Fall» – 11:23
# «A Dangerous Meeting» – 5:11
# «Desecration of Souls» – 4:55
# «Gypsy» – 3:09
# «Come to the Sabbath» – 5:19
# «Burning the Cross» – 8:48
# «Return of the Vampire» – 4:49

## Personell
*King Diamond – Vokal, keyboard
*Hank Shermann – Gitar
*Michael Denner – Gitar
*Timi Hansen – Bassgitar
*Kim Ruzz – Slagverk
*Benny Petersen – Gitar

## Eksterne lenker
*
Santa Fe (andre betydninger)

**Santa Fe** kan vise til:

*Santa Fe – en by og hovedstad i delstaten New Mexico i USA
*Santa Fé – en kommune i delstaten Paraná i Brasil
*Santa Fé (Galápagos) – en øy i Galápagos-arkipelet
*Santa Fe (Granada) – en kommune i Spania
*Santa Fe (provins) – en provins i Argentina
*Santa Fe (Argentina) – en by og hovedstad i provinsen Santa Fe i Argentina
*Santa Fe (Mexico by) – et område i Mexico by
*Atchison, Topeka & Santa Fe Railway  – et tidligere jernbaneselskap i USA
Don LaFontaine

**Donald Leroy LaFontaine** (1940–2008) var en amerikansk voiceover-artist som i løpet av karrieren satte sin stemme til over 5000 filmtrailere.

LaFontaine regnes for å være den moderne filmtrailerens far. Han begynte sin karriere som voiceover-skuespiller på slutten av 1960-tallet. Han utviklet kjapt sin egen melodramatiske stil, som gjorde ham populær blant direktører i filmstudioene, og som skaffet ham kjælenavn som «the trailer guy», «the voice of God» og «thunder throat». Han hadde en kraftfull og grov røst som grep tilskuerne på en særegen måte og ble særlig brukt på action og skrekkfilmer. Han skapte sine egne fraser, og var sentral i utviklingen av traileren som sjanger. Særlig får han æren for at så mange engelskspråklige trailere begynner med frasen «in a world...», og for replikken «One man, one destiny». Stemmen hans regnes å ha hatt stor betydning for filmhistorien.

LaFontaine jobbet blant annet for CBS, NBC, ABC, Fox, UPN, TNT, TBS og Cartoon Network. Han har også gjort titusenvis av jobber for ulike annonsører, deriblant Chevrolet, Pontiac, Ford, Budwesier, McDonald's, Coca-Cola og andre store selskaper. Han har også introdusert prisutdelere og prisvinnere under store prisutdelinger som Oscar. I 2008 var han med i en reklame der han parodierte seg selv, med ordene han har brukt svært mange ganger i trailere: "In a world...". Reklamefilmen var en av de få gangene man både kunne se og høre LaFontaine samtidig.

Komikeren Pablo Francisco gjorde det til sin spesialitet å parodiere LaFontaine. Francisco postet noen ord på sin hjemmeside da det ble kjent at LaFontaine hadde gått bort, blant annet: «Don fortalte meg at han alltid hadde drømt om å bli parodiert. Han sa at dagen hans var reddet da han så meg parodiere han på TV».

LaFontaine døde på Cedars-Sinai-sykehuset i Los Angeles i 2008 som følge av en kollapset lunge. Han ble 68 år gammel.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Intervju på youtube (Don LaFontaine: The Voice)
Matroslue

**Matroslue** er en type lett uniformslue for matroser i marinen. Fargen er gjerne hvit, marineblå eller svart. En vanlig variant har flat, tallerkenrund pull over en stående hodekrans dekorert med et bånd med navnet på båten. Flate matrosluer var populære som sivilt moteplagg for gutter på 1800-tallet og i begynnelsen av 1900-tallet, ofte sammen med matrosdress. Gaster i Sjøforsvaret i Norge bærer i dag hvit «lue, rund, gast».

## Historikk og bruk

Menige i ulike lands mariner har hatt forskjellige enkle, praktiske hodeplagg gjennom historien, deriblant strikkeluer, vaskehatter med høy oppbrett, enkle, skrogformede båtluer (pilotluer) og andre lette hatter og luer. Marinepersonell bærer som regel marineblå uniformer i vintersesongen og hvite uniformer i sommersesongen.

Matrosluer formet som skyggeluer med flat, rund pull, men uten skygge, oppstod på midten av 1800-tallet. Tallerken- eller paiformet matroslue har også blitt kalt *[[pork pie hat]]* på engelsk. Porkpie-hatt betegner vanligvis en filt-eller stråhatt med rund brem og lav, flat pull. 

Til forskjell fra hæren og flyvåpenet, er det i marinen stor forskjell på uniformene for offiserer og for vervet eller vernepliktig personell. Befal i sjøforsvaret bærer derfor ikke matrosluer, men vanligvis ulike typer skyggeluer (skipper- og høyluer). Admiraler bar dessuten snutehatt på 1800-tallet. Admiralhatter er fortsatt i bruk som del av gallauniformen i enkelte lands mariner.


King George V of the United Kingdom as a boy, 1870.jpg| Den seinere britiske kong George V som 5-åring i 1870 iført moteriktig matrosdress med vid, rund stråhatt. Uniformsinspirert matrosdress var lenge populært finantrekk for gutter i den vestlige klesmoten både på 1800- og 1900-tallet.
Kino0.jpg|Plakat til den sovjetrussiske filmen *[[Panserkrysseren Potemkin]]* fra 1925 viser en russisk matroslue fra 1905 med keiserrikets luemerke og nakkebånd
Stoker Drake K11071.jpg|Fyrbøter fra undervannsbåt i Royal Navy under første verdenskrig iført paiformet matroslue, også kalt *[[pork pie hat]]* på engelsk.
Much tattooed sailor aboard the USS New Jersey 1944.gif|Amerikanske marinegaster iført matrosluer i form av lyse vaskehatter med høy oppbrett, på krigsskipet *[[USS New Jersey]]* under andre verdenskrig i 1944. Tatoveringer var fram til 1980-tallet bare vanlig blant sjøfolk.


## Annet

Tegnefilm- og seriefiguren Donald Duck, bærer blå matroslue. Også tegneseriefiguren Skipper'n blir tegnet med ulike typer matros- eller skipperluer.

## Se også
* Matrosdress
* Beret, militær alpelue
* Høylue, uniformspreget skyggelue
* Båtlue, skrogformet tjenestelue
* Admiralhatt
* Uniformer i Sjøforsvaret

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Pietro Borghi

**Pietro Borghi** var en italiensk turner. 

I 1909 deltok han i VM i Luxembourg. Her fikk det italienske laget bronse i lagkonkurransen, bak Frankrike og Tsjekkoslovakia. 

## Referanser
Fylkesvei 563 (Rogaland)

**Fylkesvei 563 (Fv563) i Rogaland** går mellom Vaudl og Askje kai i Rennesøy kommune. Veien er 2,2&nbsp;km lang.

2019 ble veien del av fylkesvei 4612.

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Kommunal vei 568 (Stavanger)

**Kommunal vei 568 (Kv568) i Stavanger** går mellom Vaula og Dysjaland i Stavanger kommune. Veien er 1,4&nbsp;km lang.

Veien har blitt omklassifisert og hadde tidligere betegnelsen fylkesvei 568.

## Kommuner og knutepunkter

*Endepunkt Dysjaland

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
* Vegliste Rogaland
Fylkesvei 568 (andre betydninger)

I Norge finnes **fylkesvei 568** i de følgende fylkene:

*Hordaland (primær fylkesvei)
*Fylkesvei 568 (Rogaland)
Fylkesvei 4622

**Fylkesvei 4622** går mellom Vikevåg og Sel på Rennesøy i Stavanger kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 580 (Rogaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 581 (Rogaland)

**Fylkesvei 581 (Fv581) i Rogaland** gikk mellom Håvastein og Lamhagen i Rennesøy kommune. Veien var 904 meter lang.

2019 ble veien del av fylkesvei 4614.

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Fylkesvei 583 (Rogaland)

**Fylkesvei 583 (Fv583) i [[Rogaland]]** gikk mellom Bø og Galta i Rennesøy kommune. Veien var 1,3&nbsp;km lang.

2019 ble veien arm av fylkesvei 4616.

## Kommuner og knutepunkter

* Bø
*Endepunkt Galta

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Janne Ryynänen

**Janne Ryynänen** (født 1. januar 1988 i Rovaniemi) er en finsk kombinertløper som representerer skiklubben «Ounasvaaran Hiihtoseura». Han har deltatt i verdenscupen siden 2004. I VM 2007 i Sapporo var han med på laget som tok gull på 4 x 5&nbsp;km stafett sammen med Anssi Koivuranta, Jaakko Tallus og Hannu Manninen. Ryynänen hadde lagets lengste skihopp i konkurransen. Hans beste individuelle prestasjoner har vært i sesongen 2008/2009 hvor han kom på andreplass i to renn i Kuusamo. Dette var første gang han var på pallen i verdenscupen. Hans styrke som kombinertløper har vært hoppingen, men etter hvert har han også fått større fart i skisporet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jan Magnussen

**Jan Magnussen** (født 4. juli 1973 i Roskilde) er en dansk racerfører som er fabrikkfører for General Motors.

## Karriere
### Lavere serier
I 1994 hadde Magnussen en dominerende sesong i det britiske formel&nbsp;3-mesterskapet med Paul Stewart Racing. Han vant 14 av de 18 løpene den sesongen og slo dermed rekorden til Ayrton Senna. Magnussen tok sin første F3-seier i april det året på Donington Park, etter og ha startet fra *pole*. Han vant også på Brands Hatch, to ganger på Silverstone Circuit, og på Thruxton Circuit. Han vant seks av de åtte første løpene i sesongen. Han vant igjen på Donington Park og begge løpene på Silverstone i slutten av sesongen.

### Høyere serier
Hans formel 1-debut var et løp for McLaren i , man han returnerte og kjørte to fulle sesonger i  og  for Stewart

Han kvalifiserte seg til 25 formel&nbsp;1-løp, og debuterte den 22. oktober, 1995 i Stillehavets Grand Prix i Aida, som erstatning for Mika Häkkinen som var syk. Han kjørte egentlig bare 24 av løpene, siden bilen hans var skadet i en ulykke under starten av Brasils Grand Prix 1997 og han kunne da ikke starte igjen under omstarten.

I 1996 kjørte han i CART-serien og International Touring Car Championship.

I 1997-1998 fikk han et sete i formel&nbsp;1 igjen med Stewart-Ford teamet, delvis eid av hans tidligere sjef i F3 Paul Stewart. Teamets grunnlegger Jackie Stewart beskrev Magnussen som det beste prosjektet siden Ayrton Senna, så fiasko var pinlig for teamet. Han fikk kun ett poeng i formel&nbsp;1 i hans siste løp, Canadas Grand Prix 1998. Han ble erstattet av Jos Verstappen resten av 1998-sesongen.

I 1998 deltok han i syv CART-løp og et ALMS-løp. I 1999 og 2000 kjørte han ALMS med Panoz. I 2001 kjørte han en Peugeot i det danske Touring&nbsp;Car-mesterskapet (DTC) og åtte løp i ALMS. I 2002 kjørte han også for Peugeot i DTC og 10 ALMS-løp.

Han har deltatt i forskjellige klasser i 24-timersløpet på Le Mans hvert år siden 1999. Hans beste resultat så langt er seier i GTS i 2004 og i GT1-klassen i både 2005 og 2006, hver gang i en Chevrolet Corvette med Oliver Gavin og Olivier Beretta som teamkamerater.

Magnussen har også deltatt i 12-timersløpet på Sebring hvert år siden 1999. Hans beste resultat var seier i GT1-klassen i 2006.

I 2005 kjørte han en Toyota Corolla i den danske Touring&nbsp;Car-serien.

## Nåtid

Magnussen er fortsatt en aktiv fører, og han kjørte nå i den danske danske Touring&nbsp;Car-serien (DTC) og i en av de Pontiac GTO.Rs i der Grand-Am med Paul Edwards som teamkamerater, og selvfølgelig 24-timersløpet på Le Mans. I DTC kjører han en BMW 320si E90 for Team Den Blå Avis Fleggaard Racing. Han har vunnet mesterskapet to ganger.

## Resultater
### Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer **[[pole position]]**, resultater i kursiv indikerer *[[raskeste runde]]*)

## Se også
* Liste over Formel 1-førere
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ålands lagting

**Ålands lagting**, eller bare **lagtinget**, er det selvstyrte Ålands parlament, og har eksistert siden 1920, frem til 1993 under navnet *landstinget*.

## Mandatfordeling

## Talmän
Følgende har vært Ålands lagtings talmän (ordstyrere):

* Julius Sundblom 1922–1945
* Johannes Holmberg 1945
* Hugo Johansson 1946–1954
* Thorvald Eriksson 1955–1971
* Alarik Häggblom 1971–1972
* Folke Woivalin 1972–1978
* Nils Dahlman 1978–1979
* Olof Jansson 1979–1983
* Sune Carlsson 1983–1987
* Olof Jansson 1987–1994
* Roger Jansson 1994–1995
* Ragnar Erlandsson 1995–1999
* Sune Eriksson 1999–2000
* Ragnar Erlandsson 2000–2001
* Viveka Eriksson 2001–2005
* Barbro Sundback 2005–2007
* Gunnar Jansson 2007 (en måned)
* Roger Nordlund 2007–2011
* Britt Lundberg 2011–2015
* Johan Ehn 2015–2017
* Gun-Mari Lindholm 2017–2019
* Roger Nordlund 2019–2020
* Bert Häggblom 2020–2023
* Ingrid Zetterman 2023–2024
* Jörgen Pettersson 2024–

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Lagtingsvalget på Åland 2003

**Lagtingsvalget på Åland 2007** ble avholdt på Åland den 19. oktober 2003, og valgte 30 representanter (med forholdstallsvalg etter kommuner) til Ålands lagting for en 4-årsperiode. Ålands Framtid stilte for første gang, og kom inn med to mandater. Åländsk Center gjorde sitt verste valg noen gang, men beholdt statusen som øyrikets største parti. Partiet med mest tilbakegang var Liberalerna på Åland. Ålands socialdemokrater gikk mest frem (med 913 stemmer, 3 mandater), og kom på en tredjeplass etter Åländsk Center og Liberalerna. Valgdeltagelsen var på 67,6 prosent.

## Valgresultat
Fylkesvei 562 (Rogaland)

**Fylkesvei 562 (Fv562) i [[Rogaland]]** gikk mellom Ballastbrua og Myrvang på Fjøløy i Rennesøy kommune. Veien var 1,3&nbsp;km lang.

2019 ble veien del av fylkesvei 4612.

## Kommuner og knutepunkter

* Ballastbrua
*Kommunal vei fra Myrvang til Fjøløy fyr (0,7&nbsp;km)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Fylkesvei 617 (Rogaland)

**Fylkesvei 617 (Fv617) i [[Rogaland]]** gikk mellom Nesheim og Aubøsund på Bjergøy i Finnøy kommune. Veien var 4,2&nbsp;km lang.

2019 ble veien del av fylkesvei 4688.

## Kommuner og knutepunkter

* Nesheim
* Aubøsund

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Jac Nellemann

**Jacob «Jac» Nellemann** (født 19. april 1944 i København) er en tidligere racerfører fra Danmark som i  deltok i ett formel 1-løp for RAM Racing. Han fikk delta i Sveriges Grand Prix 1976, men han klarte ikke å kvalifisere seg, og fikk dermed ingen poeng.

## Resultater
### Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer **[[pole position]]**, resultater i kursiv indikerer *[[raskeste runde]]*)

## Referanser


## Se også
* Liste over Formel 1-førere
Kommunal vei 4118 (Stavanger)

**Kommunal vei 4118 i Stavanger** går mellom Eik og Skulehaugen på Kyrkjøy i Stavanger kommune. Veien er 0,85&nbsp;km lang.

Strekningen mellom Eik og Eik kai (450 m) var tidligere fylkesvei 616 og har blitt omklassifisert til kommunal vei.

## Kommuner og knutepunkter

*Eik kai

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Ålands socialdemokrater

**Ålands socialdemokrater** (**S**) er det eldste politiske partiet på Åland. Partiet oppstod som en arbeiderforening i Mariehamn den 1. januar 1906, og var frem til 1960-tallet det eneste organiserte politiske partiet på Åland. Partiet hadde 6 mandater i Ålands lagting etter valget i 2011.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ton Richter

**Antonius «Ton» Maria Richter** (1919–2009) var en nederlandsk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1948 i London.

Richter vant en olympisk bronsemedalje i landhockey under OL 1948 i London. Han var med på det nederlandske laget som kom på tredjeplass i landhockeyturneringen bak India og Storbritannia. Nederland tapte semifinalen med 1–2 til India som siden vant finalen og ble olympiske mestere. I bronsefinalen møtte de Pakistan og første kampen endte uavgjort 1–1 og i neste kamp vant Nederland med 4–1. 
Richter spilte alle sju kampene i OL-turneringen.

## OL-medaljer
* 1948  London -  Bronse i landhockey  Nederland

## Eksterne lenker
*
Simons historie

**Simons historie** er et skuespill skrevet av Stig Amdam. Det ble satt opp på Hordaland Teater i 2008 med forfatteren som regissør. Skuespillerne var  Eirik de Barco Soleglad, Ingvill Skjold Thorkildsen, Stine Varvin og Ragnhild Hiorthøy. Det handler om Simon som verver seg til tjeneste i som sanitetssoldat Afghanistan for å tjene penger til å studere medisin når han kommer hjem. Stykket forteller om hans situasjon når tjenesten er slutt og han blir mistenkt for et straffbart forhold som gjør at han må fortelle om opplevelsene fra tiden i Afghanistan.

## Hørespill
Stykket ble i 2012 satt opp på Radioteatret.

## Referanser
Karel Pitl

**Karel Pitl** var en turner fra Böhmen, i dagens Tsjekkia. 

Han deltok i det femte turn-VM som ble arrangert, i 1911, der han var med og vant gull i lagkonkurransen, foran Frankrike og Italia.  

Siden medaljevinnerne som representerte det østerriks-ungarske imperiet kom fra  Böhmen, ble de vunnede medaljene flere år senere overført til Tsjekkoslovakia av FIG. 

## Eksterne lenker
* Sport-komplett.de – VM-deltakere