Donald Rumsfeld

**Donald Henry Rumsfeld** (1932–2021) var en amerikansk republikansk politiker. Han var USAs forsvarsminister fra 1975 til 1977 og igjen fra 2001 til 2006.

## Liv og virke
### Bakgrunn

Rumsfeld ble født den 9. juli 1932 i Chicago som sønn av George Donald Rumsfeld og Jeannette Huster. Hans oldefar Johann Heinrich Rumsfeld emigrerte fra Weyhe nær Bremen i Nord-Tyskland i 1876. Rumsfeld vokste opp i Winnetka i Illinois.

Han studerte ved Princeton-universitetet i New Jersey og tok eksamen i statsvitenskap der.

### Tidlig karriere

Rumsfeld tjenestegjorde i United States Navy og var marineflyger i perioden 1954&ndash;1957. Senere, etter at han var slått inn på sin politiske karrierevei i 1960-årene, fulgte han seminarer ved University of Chicago, og ble en begeistret tilhenger av den innflytelsesrike økonomen Milton Friedman, som utviklet den såkalte Chicagoskolen. Mange tiår etter skulle Rumsfeld ytre seg med ærefrykt om sin tidligere mentor.

Han ble i 1958 assistent og valgkampmanager for kongressmedlemmene David S. Dennison og Robert P. Griffin og året etter medlem av Robert Griffins stab. Rumsfeld var deretter i noen år børsmegler.

### Politisk karriere

Han ble deretter innvalgt i Representantenes hus.

Rumsfeld trådte ut av Kongressen i 1969 — etter fire valgperioder – for å arbeide for Nixon-administrasjonen som direktør for Office of Economic Opportunity, assistent for presidenten og medlem av presidentens kabinett (1969–1970). Han ble utnevnt til rådgiver for presidenten i desember 1970, ble leder for det økonomiske stabiliseringsprogrammet og medlem av presidentens kabinett (1971–72).

Han var USAs NATO-ambassadør fra 1973 til 1974.

I 1974 ble han stabssjef i Det hvite hus og året etter USAs yngste forsvarsminister så langt (43 år gammel), under president Gerald Ford. Rumsfeld engasjerte seg sterkt for amerikansk opprustning, og pekte på at Sovjetunionen bedrev en massiv opprustning som måtte holdes i sjakk. Kort tid hans periode som forsvarsminister var over, den 13.&nbsp;januar 1977, forordnet Rumsfeld produksjonen av Mk12A-sprenghoder for landets Minuteman-interkontinentalraketter.

I 1977 mottok han Presidentens frihetsmedalje av president Jimmy Carter.

Rumsfeld ble igjen forsvarsminister under George W. Bush i 2001. Han var da USAs så langt eldste forsvarsminister, 74 år gammel da han tiltrådte. Etter få måneder ble landet i september angrepet av al-Qaida med kaprede passasjerfly. I desember 2001 svarte USA og det amerikanske forsvar under Rumsfeld med å gå til krig i Afghanistan. Rumsfeld var kjent som en av de såkalte haukene i den amerikanske administrasjon og var blant annet en proponent for krigen mot Irak i 2003. Rumsfeld gjorde seg kjent for sin harde linje i USAs krig mot terrorismen. Utfordringen med storinnsats på to krigsskueplasser samtidig var ham med på å løse ved tiltak som kunne holde antallet styrker på bakken lavere enn det som ellers ville ha vært forordnet. Grepene ble uformelt kalt Rumsfelddoktrinen.

Etter torturavsløringene vedrørende Abu Ghraib-fengselet i Bagdad krevde flere i USA hans avgang, og han tilbød også sin avskjedssøknad til president Bush i 2004. Bush bad ham imidlertid om å forbli i regjeringen.

Den 8. november 2006 ble det kunngjort at han trakk seg som forsvarsminister som følge av det dårlige resultatet for Det republikanske parti ved Kongressvalget. Frustrasjon over forholdene i Irak ble sett på som en medvirkende grunn til den dårlige valgoppslutningen. Han ble etterfulgt av den tidligere CIA-direktøren Robert Gates.

Rumsfeld ble den til da eneste person som hadde innehatt vervet som USAs forsvarsminister i to ikke-sammenhengende perioder. Rumsfeld var også den forsvarsminister med nest lengst tid i embetet, etter Robert McNamara.

## Verker
*  Speech given March 3, 1998, in Washington, D.C.
* 
* 
* 

## Se også
* Ukjente ukjente, et utsagn popularisert av Rumsfeld i 2002

## Referanser


## Litteratur
* Wolfgang Büsing: *Familie Rumsfeld vor 100 Jahren nach Amerika ausgewandert. Vorfahren des ehem. amerikanischen Verteidigungsministers wohnten in Ofen.* I: Wolfgang Büsing: *Glück, Heil und Segen angewünschet. Familiengeschichtliche und heimatkundliche Beiträge aus dem Oldenburgischen.* Heinz Holzberg, Oldenburg 1988, ISBN 3-87358-305-4, s. 34–37 (Rezension von Gerold Schmidt in: *Oldenburgische Familienkunde.* Jahrgang 30, Heft 4, 1988, , d. 766–767).
* Bradley Graham: *By His Own Rules: The Ambitions, Successes, and Ultimate Failures of Donald Rumsfeld.* PublicAffairs, Perseus Books Group, Juni 2006.
* Andrew Cockburn: *Rumsfeld: His Rise, Fall, and Catastrophic Legacy.* Thorndike Press, Waterville ME 2007, ISBN 978-0-7862-9704-7.

## Eksterne lenker
* 
*