open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aeriton Aircraft

**Aeriton Aircraft** er et norsk selskap som i 2004/5 gikk ut i media og erklærte at de ville produsere et fly i Norge. Selskapet var frontet av Johannes Wårseth-Junge og Pål Arne Reinhardtsen. Wårseth-Junge begynte arbeidet med flyet i 2002 og 2 år senere kom Reinhardtsen med på laget. I 2005 inngikk de et samarbeid med Østfold innovasjon, men samme år ble bedriften flyttet til flymiljøet rundt Sola i Stavanger. Målet var at den norske flyfabrikken etter fem års drift skulle produsere 60 fly i året og at 250 arbeidsplasser skulle bli lokalisert til Sola.

Selskapet må imidlertid først igjennom en lang prosess med å få godkjent den nye konstruksjonen hos alle relevante myndigheter i Europa og USA,  en tidkrevende og kostbar prosess. Det kan bli nødvendig med investeringene opp i ca. 700 millioner kroner. Pengene skulle skaffes til veie gjennom tilsammen fem emisjoner.

I  2005 ble det meldt at selskapet hadde intensjonsavtale med Lufttransport AS i Tromsø, Skandinavias største operatør av luftambulansetjenester, om leveranse av det første flyet. Avtalen skulle undertegnes i mai samme år. I 2008 meldte Rogalands avis at Saab hadde inngått en avtale med Aeriton Aircraft, trolig om strukturtesting hos SAAB Aerostructures. Aeriton har samarbeid med Devold AMT ( Hexagon Composites ASA ) om materialer. 

I 2005 var leveringsstart før 2010, men en avis artikkel i 2008 flyttet denne til 2013.

## Flyet
Turboprop-fly med to motorer fra Pratt & Whitney CA. Flyet blir bygget i karbonfiber, lettere og hardere enn aluminium, samtidig som det blir lettere, raskere og billigere å produsere sammenlignet med tilsvarende fly i aluminium. Maksvekt 5.760 kilo. Kort produksjonstid, støpes i to deler, og støpetiden blir et døgn.

Avionikksystemer leveres av Rockwell Collins i USA.

Bruksområde: mindre cargotransport, ambulansetjeneste og charter i utkantstrøk. Mulighet for ni passasjerer og en besetning på to. Mulighet for konvertering fra ambulansefly til passasjer- eller transportfly på 15 minutter. 

En fullskala modell av Aeriton Aircrafts MT13MPA ble presentert på utstillingen EBACE 2006 i Genève den 3. til 7. mai 2006.

## Eksterne lenker
* "Vil produsere fly" i Sa.no 
* "Norsk flydrøm" i Teknisk Ukeblad
* "Saabs mann i Stavanger" i rogalandsavis.no  
* Selskapets hjemmeside
Torodd Kvaale

**Torodd Kvaale** (født 16. mars 1927 i Lom, død 28. februar 1995) var en norsk kulturjournalist, kjent fra 80-tallet som leder av NTBs kulturavdeling

Han var sønn av læreren og forfatteren Olav Kvaale.
I 1946 begynte han i Dølabladet for så å være i Norsk Tidend en tid, to år for
Utenriksdepartementet sin pressetjeneste, før han i 1956 fikk hyre av NTB som
språkekspert og viktig medlem av språkomiteen der. Kvaale gjorde seg sterkt gjeldende
i nasjonale media  fra 1985 til 1994,
som aktiv journalist i den kulturavdelingen  han hadde etablert i NTB. Hans siste artikkel var
om Fjernsynsteatret.
Som ung ledet han ungdomsgruppen av interessenter for Venner av Det Norske Teatret (1951).
Han var også ungdomsvenn av Tor Jonsson og vertskap for denne, da han i 1950 flyttet til Oslo det siste halvåret før han døde.
## Utgivelser
* 
* 
* 

## Referanser
Elongasjon

**Elongasjon** er i astronomien en planets tilsynelatende vinkelavstand fra solen, sett fra jorden.

Når en planet som går i bane innenfor jordens bane er på det synligste etter solnedgang er den nær sin største østlige elongasjon, og når den er på det synligste før soloppgang er den nær sin største vestlige elongasjon. Den største elongasjonen (vestlig eller østlig) er for Merkur mellom 18° og 28°, og for Venus mellom 45° og 47°. Denne verdien varierer hovedsakelig fordi planetenes baner er ellipser og ikke sirkler. Merkurs bane avviker vesentlig mer fra sirkelformen enn Venus' bane, og derfor er variasjonen i Merkurs største elongasjon også større.

Planetene som har en bane som ligger utenfor jordens bane, kan ha en elongasjon på opptil 180°, da de står i opposisjon.

Elongasjon kan også være den tilsynelatende vinkelavstanden mellom en planets måne og dens moderplanet, igjen sett fra jorden.
Mystique

**Mystique** kan vise til 

* Mercury Mystique, en sedan produsert av Ford Motor Company. 
* Mystique (tegneserie), en karakter som dukker opp i tegneserier publisert av Marvel Comics.
* Mystique (rasino), en kombinert bane for veddeløpshunder og et kasino (rasino) i Dubuque i Iowa.
* Mis-Teeq, en britisk R&B gruppe, aktiv fra 1999 til 2005
Sundgotmarka

**Sundgotmarka** er et byggefelt sør for Ulsteinvik i Ulstein kommune, på Dimnøya. Det ligger cirka 10 minutters reise med bil fra sentrum. Bussforbindelsen kjører rundt Dimnøya på 15 minutter.

Fotballaget Hasundgot IL holder til like ved. Lenger sør ligger Kjerringnesmyra byggefelt med Kjerringnesvatnet. Dette er et vann som er islagt vinterstid og benyttes til å gå på skøyter. En kjerring gikk seg gjennom isen, derav navnet Kjerringnesvatnet.

## Eksterne lenker
* Sundgotmarka byggefelt, Ulstein Kommune nettsted

*Kart på Finn.no
Sundgot

**Sundgot** er et tettsted 4-5 kilometer sør for Ulsteinvik i Ulstein kommune. I tettstedet er det  innbyggere (). I grunnkretsen Sundgot, som består av de indre delene av Dimnøya, bor det 999 innbyggere (2018). Butikken SPAR Straumane holder til rett over broen til Dimnøya. Like ved ligger Hasund skule, som er skole for grunnkretsene Dimna, Sundgot og Hasund. På Sundgot ligger også Sundgotmarka barnehage og Hasundgot Stadion, som er hjemmebane for Hasundgot IL.

## Referanser
NHJ litra A

Norsk Hoved-Jernbanes (NHJ) damplokomotiver nummer 1–5, 11–12 og 22–23 med akselrekkefølge 1B-3 ble bygget av Robert Stephenson and Company mellom 1851 og 1870. I 1900 ble nummer 1–5 og 12 gitt betegnelsen **NHJ litra A**. Nummer 22 og 23 som var av en undertype ble samtidig gitt betegnelsen **NHJ litra A<sub>1</sub>**, og ble fra 1923 sammen med lokomotivene av litra B<sub>1</sub> og B<sub>2</sub> benevnt **NHJ litra J**. Disse to siste lokomotivene ble formelt overtatt av NSB sammen med resten av materiellet på Hovedbanen i 1926, men ble ikke gitt nytt typenummer og i stedet utrangert etter kort tid.

Lokene var såkalte «long boilere» fordi kjelen strakte seg over hjulenes plassering på maskinen. Løpeakselen foran var fast i rammen, og ikke dreibar slik det for nyere lokomotivtyper er vanlig.

## Historie
De tre første lokene (1–3) ble levert allerede på høsten 1851 og ble derfor brukt under anlegget av Hovedbanen. De to neste, 4 og 5, ble også levert før banen åpnet i september 1854. Lokene var opprinnelig utstyrt med kun en liten skjerm foran «kjøkkenet» (førerplassen), slik bildet i rammen viser. Dette var vanlig utstyr på den tiden, men etter hvert ble disse lokene, og andre med tilsvarende spartansk utstyrt arbeidsmiljø, utstyrt med tre vegger og tak. Noen bakvegg kom imidlertid aldri, for fyrbøteren måtte ha tilgang til kullet som lå på tenderen bak.

I 1861 ble det bygget to lok til, nr. 11 og 12, og i 1870 ytterlig to (22 og 23). Nr. 3 ble utrangert allerede i 1903, mens nr. 22 først 18. november 1927, og ble dermed formelt et NSB-lok, siden NSB overtok Hovedbanen den 4. mars 1926. Selv om et par av lokene kom under NSB, ble de likevel aldri innlemmet i NSBs typesystem for lokomotiver.

## Se også
* Liste over damplokomotiver hos Norsk Hoved-Jernbane

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* NHJ A  – NJK Materielldatabasen
* NHJ A – Jernbane.net
Museo Soumaya

**Museo Soumaya** er et privat kunstmuseum i Mexico by. Det eies av Carlos Slim og inneholder hans private samling, som består av over 66&nbsp;000 verker. Museet har gratis inngang.

Museet åpnet dørene i 1994, og er oppkalt etter Slims avdøde kone Soumaya. Den befinner seg ved Plaza Carso i Polanco. Bygninga har en moderne bølgeform og er dekka av aluminium. Den er tegna av arkitekten Fernando Romero, Slims svigersønn.

## Eksterne lenker
*
Nederlandsk mesterskap på skøyter allround menn

**Nederlandsk mesterskap på skøyter allround menn** (ofte forkortet til **NK allround menn**) er et årlig sammenlagtmesterskap på skøyter i Nederland over distansene (500 m,  m,  m og  m). Mesterskapet ble første gang arrangert i 1901 (men da bare over distansene 500 m,  m og  m) i Leeuwarden og ble vunnet av Eeko Banning, foran Sytze Bouma. Sesongene 1903 til og med 1922 var distansene 500 m,  m,  m og  m, men da med finale-løp eller omløp på 500 m og veldig ofte det samme på  m. Fra sesongen 1929 var det bare de klassiske distansene som gås nå i stor firkamp.

## Medaljevinnere sammenlagt
Listen viser alle medaljevinnerne siden 1901, som er offisielt anerkjent av KNSB

## Medaljefordeling

## Kilder
*  Uitslagen NK Allround Heren  fra Schaatsen.nl 
*  Broer, Dirk med Martin van der Bij, Jeroen Heijmans, Michiel Jansen, Marnix Koolhaas, Robert Koorneef, Huub Snoep, Gerrit Stevens og Nol Terwindt. *Nederlands Kampioenschappen Hardrijden Langebaan: Complete Uitslagen, 1887-2003*. Hoogland: KNSB, 2003.

## Eksterne lenker
*  Podiumplaatsen NK Allround mannen på SchaatsStatistieken.nl
Reidar Storaas

**Reidar Storaas** (1931–2024) var en lokalhistoriker og kulturjournalist fra Bergen. 

Storaas arbeidet i *[[Bergens Tidende]]* fra 1960 til han gikk av med pensjon i 1996. Han hadde tidligere jobbet i *[[Dagen]]* 1952-56 (og samtidig studert ved Journalistakademiet 1953-54) og i *[[Morgenbladet]]* 1957-60.

Han skrev flere bøker om Bergens og regionens kulturliv og næringsliv. Han skrev to biografier om sin venn, komponist Geirr Tveitt. I den siste fra 2008 er han arg på religionshistoriker Terje Emberland, som i sin doktoravhandling feilaktig skrev at Tveitt jobbet for NRK under den andre verdenskrig.

I 1977 var han leder av Bergen Presseforening. På hjemplassen arrangerte han Hardingtonar 1991-2006. 

## Bokutgivelser
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Referanser
Heerlen

**Heerlen** (limburgsk: *Heële*) er en by og en kommune i den sørøstlige delen av Nederland. Kommunen er den nest største i provinsen Limburg. Den danner deler av Parkstad Limburg, (tidligere kjent som "Oostelijke Mijnstreek"), et område med omtrent 220&nbsp;000 innbyggere.

## Historie
I nærheten av Heerlen har det blitt påvist en bosetning fra den neolittiske Michelsberg-kulturen. Byen på dagens lokalisasjon ble grunnlagt av romerne som Castrum under navnet *Coriovallum*. Den markerte krysningen mellom de to viktige Romerske veier: Boulogne-sur-Mer – Köln og Xanten – Aachen – Trier. Rester av et romersk bad i bysentret tyder på at byen hadde en viss betydning på denne tiden. Byen ble sannsynligvis forlatt på 300- eller 400-tallet.

Heerlen ble først nevnt 1085 og fikk en fremhevet status under hertugene av Brabant i 1388. I krigene etter reformasjonen kom byen under Nederland i 1661. I de følgende århundrene var den fjernt fra de store sentrene i Nederland, mens grensen til den spansk-habsburgiske delen av Nederlandene var nær. Under den belgiske revolusjonen i 1830 gikk byen sammen med resten av Limburg over til Belgia, men ble ført tilbake til Nederland i 1839.

Området kom sent i gang med industrialisering. Utvinningen av kull, som startet rundt 1900 forandret den økonomiske situasjonen i området betraktelig og gjorde Herleen til en storby. Nedgangen i kullutvinningen etter 1960 førte til en økonomisk krise, og ombyggingen til en service- og administrasjonsby startet. Blant annet ble det statlige statistikkbyrået *Centraal Bureau voor de Statistiek* lagt til Herleen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Karveskurd

**Karveskurd** er treskurd av dekor med geometriske motiver der sirkel og rutemønster kan trekkes opp med passer og linjal. Dekoren er utført med et karvesnitt – skjæring der snittet har skrå sider som møtes i en spiss i bunnen. Sidene kan være rette slik at snittet danner en v-form eller svakt buet slik at snittett blir lik tverrsnittet på en båt. 

Karveskurd er en enkel teknikk som verken krever store ferdigheter eller komplisert verktøy. Karveskurd kan skjæres med tollekniv; mest vanlig er å bruke en kniv med kort blad. Stemjern er også verktøy som kan brukes.

En variasjon er å farge treet først. Dermed fremheves mønsteret i trehvitt mot farget overflate. Det er stor spennvidde i dekor, og produktene varierer fra arbeider med gode kunstneriske kvaliteter til enkel amatørmessig dekor.

Karveskurd er ikke en særegen norsk folkekunst, og på 1700-tallet ble det importert mangletre med karveskud til Norge. Karveskurd har vært og er stadig populær i folkelig ornamentikk i mange land. Selv om stilen og materialet varierer, så er teknikken og dekoren universell. 

I Norge har karveskurd vært bruk i folkekunsten over hele landet, og den har vært særlig populær på Vestlandet.  Karveskurd har vært mye brukt som dekor på øskjer, tiner, og mangletrær, men også på en rekke andre gjenstandstyper.
 
## Referanser


## Litteratur
* Anker, Peter M. (2004): Norsk folkekunst. Kunsthåndverk og byggeskikk i det gamle bondesamfunnet. Oslo. ISBN 82-02-23839-0
* Magerøy, Ellen Marie (1983): Norsk treskurd. Oslo. ISBN 82-521-2341-4
* Molaug, Svein (1954: Hest og mangletre. (By og bygd IX. Norsk Folkemuseums årbok 1954. s. 19-48) Oslo

## Eksterne lenker
* Se gjenstander med karveskurd i DigitaltMuseum
* Eksempler på kunstverk med karveskurd
Fougères

**Fougères** er en kommune i departementet Ille-et-Vilaine i regionen Bretagne nordvest i Frankrike.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Fougères***

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Ole Jacob Bull

**Ole Jacob Bull** (født 11. mars 1948) er norsk forlagsmann og direktør for Norsk kulturråd 1996–2010.

Bull er oppvokst i Tønsberg. Han har studert statsvitenskap, historie og nordisk litteratur mellomfag (cand.mag. 1974). Han har gjennomført studier i historie ved Sorbonne og i litteratur med Creative Writing ved New York City College (Master of Arts).

Bull var konsulent i Gyldendals informasjonsavdeling 1977–79, han ledet Norsk Forfattersentrum 1980–82, var forlagsredaktør  i Pax forlag 1984, informasjonssjef, forlagsredaktør og redaksjonssjef i Aschehoug 1984–96 og direktør i Norsk kulturråd 1997–2010. I årene 2011–2012 var han seniorrådgiver i Kulturdepartementet og fra 2012 har han vært daglig leder i Bergesenstiftelsen. Han er dessuten oversetter av romaner og skuespill fra engelsk, svensk og dansk.

## Referanser
Ny Tøjhusgrunden

**Ny Tøjhusgrunden** ligger på Islands Brygge på den nordvestlige delen av Amager, men sør for Christianshavn. Plassen avgrenses av veiene Amager Boulevard, Artillerivej, Myggenæsgade/Klaksvigsgade og Thorshavnsgade. Langs den sørlige delen gikk tidligere Amagerbanen. Det danske forsvaret holdt tidligere til her, men siden 1998 har området vært sted for omfattende utbyggingsvirksomhet, så stedet er nå bebygd med boliger og bedrifter.

## Historie

Inntil 1888 lå området under vann. Vannet gikk helt til stedet hvor Artillerivej ligger i dag. I 1888 var Christian IVs arsenalbygning, Tøyhuset, på Slotsholmen, for lite til å huse den danske hærens materiell, da hæren hadde behov for mere plass etter den voldsomme utbyggingen av Københavns landforsvar på 1880-tallet. Det ble derfor igangsatt en oppfylling av området vest for Artillerivej. Hærens Geværfabrik sto ferdig i 1891. Mellom 1891 og 1953 ble det oppført en rekke bygninger til hæren. Under Tysklands okkupasjon av Danmark falt fabrikken for tyske hender i 1943.

I 1975 ble riving av hærens bygninger påbegynt. De gjenværende militære bygningene huset Teknisk Skole inntil 1990, og medborgerhuset Gimle inntil 2000.

Området ble i 1998 overført til Freja ejendomme, som er et dansk statlig selskap som står for salg av statlig eiendom og bygningsmasse. Etter dette har området vært gjennom en omfattende utvikling, med betydelig nybygging.

## Eksisterende bygninger
I første rekke mot Amager Boulevard regnet fra vest: SimCorp's hovedkvarter (ikke ferdigstilt per 2008), KLs hovedkontor, HKs hovedkontor, Deloitte, Radisson Blu Hotel Scandinavia.

I annen rekke regnet fra vest: Nicolineparken, Kommandantens Gaard, Admiralens Gaard, Ny Tøjhus I og II, Ny Tøjhus Have, en kontorbygning som huser bl.a. kontorer for HK og Socialdemokraterne i København.

## Eksterne lenker
* Ny Tøjhusgrunden på Copenhagen X
Xanten

**Xanten** er en by i det vestlige Tyskland i Kreis Wesel som ligger i delstaten Nordrhein-Westfalen. Byen har litt mer enn 20&nbsp;000 innbyggere og er en del av storbyområdet *Rheinschiene*. Den ligger ved Rhinen. 

## Historie

Xanten ble grunnlagt i romertiden og er dermed omtrent 2000 år gammel. Plassen begynte som romersk lagerplass *[[Castrum]]* under navnet Vetera Castra. Den utviklet seg til andre viktigste by i den romerske provinsen Germania Inferior og ble oppgradert til en colonia under keiser Trajan: *Colonia Ulpia Traiana*. Under et angrep av Frankere i 275 ble byen nærmest fullstendig ødelagt. En mindre festningsby under navnet *Tricensimae* ble bygget på samme plass. Siste romerske mynt som er funnet på stedet er fra 426. 

Byen ble sannsynligvis ikke forlatt i folkevandringstiden og har hatt en viss betydning hele tiden. Bysentret ble likevel flyttet til det romerske gravfeltet der en tidlig kristen kirke befant seg. Byen ble nevnt av Gregorius av Tours i 590. Et kloster til ære for en lokal martyr og helgen, *Viktor av Xanten* ble kjernen av dagens by og opprinnelig kalt *ad sanctos*, derav Xanten. Det betydelige Viktorklosteret *Viktorstift* ble gjentatte ganger overfalt av normannere på 900-tallet. En biskopsborg for erkebiskopen av Köln og rikelige funn av mynter slått i Xanten fra tidlig middelalder, bekrefter stedets betydning. 

I 1228 fikk Xanten byrettigheter og i 1263 startet byggingen av Xantens domkirke. Flere klostergrunnlegginger i Viktorstiftets by utover middelalderen satte sitt preg på byen så som kvinnelige Fransiskanere (1402), et Birgittakloster [1460), Jesuitter 1609 og Karteusere i 1628. Økonomisk mistet byen mye av sin betydning, også på grunn av at Rhinen forflyttet seg noe østover. 

Til tross for store ødeleggelser under andre verdenskrig ble betydelige deler av det gamle Xanten gjenoppbygget. Rester av romerbyen som ligger i utkanten av Xanten har blitt rekonstruert, til dels ganske fritt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hjemmeside for Archäologischer Park Xanten
Robert Jan Verbelen

**Robert Jan Verbelen** (født  1911 i Herent i Belgia, død 1990) var en belgisk samarbeidspartner med den tyske okkupasjonsmakten under den andre verdenskrig.

Etter at den andre verdenskrig var avsluttet og Belgia var frigjort, flyktet Verbelen gjennom Tyskland til Østerrike, der han i de neste åtte årene arbeidet for avdelingen Counter Intelligence Corps som var en del av den amerikanske hæren, samtidig som han allerede var dømt som en krigsforbryter i hjemlandet. Han ble tildelt et østerriksk statsborgerskap i 1959. Verbalen ble anklaget for å ha begått minst fem drap i en krigsforbryterrettssak som ble avholdt i Østerrike i 1965, men han ble frikjent for alle anklagene om krigsforbrytelser under krigen.

I løpet av de siste årene av krigen, var Verbelen leder for De Vlag Veiligheidscorps, en sikkerhetsstyrke i Belgia som var en del av det nazistiske SS. I denne funksjonen skal Verbalen blant annet ha myrdet Alexandre Galopin, som var direktør for Société Générale de Belgique, i tillegg til at han skal ha prøvd å myrde flere høytstående belgiske politikere. Han ble dømt til dødsstraff av en belgisk domstol i 1947, som fastslo at Verbalen hadde hovedansvaret for drapene på minst 101 belgiske motstandsfolk under den andre verdenskrig.

## Referanser


## Litteratur
* Gerald Steinacher, *Nazis auf der Flucht. Wie Kriegsverbrecher über Italien nach Übersee entkamen*. Studienverlag Wien-Innsbruck-München 2008 ISBN 978-3-7065-4026-1

## Eksterne lenker
* Robert Jan Verbelen and the United States Government: A Report to the Assistant Attorney General, Criminal Division
Sjusja

**Sjusja** (aserbajdsjansk: *Şuşa*; armensk: Շուշի, *Sjusji*) er en by  i Nagorno-Karabakh i Aserbajdsjan. Den ligger i  Karabakhs fjelltrakter  på rundt 1350 meters høyde 37 kilometer sørvest for Agdam.

## Historie
Byen ble grunnlagt i år 1751 av Panah Ali Khan som en borg for å forsvare Karabakh. Grunnet sin strategiske plassering på en høyde med bare én vei som fører til og fra  holdt den stand lenge, men måtte til sist kapitulere og ble innlemmet i det russiske  imperium i  1805. 
Ved en folketelling i 1823 bodde det ca.  aserbajdsjanske  (cirka 68%) og 474 armenske (cirka 31%) familier i byen. Byens  befolkning vokste raskt, spesielt den armenske delen og rett før første verdenskrig var den armenske befolkningens andel 70%. Før 1920 fantes det 22 aviser i Sjusja  (ikke alle samtidig), av disse var 20 på armensk, 2 på russisk og ingen på aserbajdsjansk.
I  1918 ble Sjusja en del av den uavhengige republikken Aserbajdsjan, som oppsto i kjølvannet av oktoberrevolusjonen. I 1920 startet en dels etnisk betinget krig, som av mange forskere regnes som en del av det  armenske  folkmordet. Denne gjorde det lett for den Røde  armé å gjenerobre hele regionen og byen ble en del av Sovjetunionen. 
Krigen mellom Armenia og Aserbajdsjan om Nagorno-Karabakh på 1990-tallet kan sees på som et forsøk på revansje for hendelsene på begynnelsen av 1920-tallet. Den 9. mai 1992 inntok armenske styrker Sjusja. Byen har hatt en dramatisk tilbakegang siden 1917, da den hadde  innbyggere. I  1989 var innbyggertallet sunket til , og i 2015 var det bare rundt  igjen. Sjusja er per i dag sete for Karabachs bispedømme i den armenske apostoliske kirke.

## Eksterne lenker
*
Mikkel Søgaard

**Mikkel Søgaard** (født 31. desember 1992) er en norsk tidligere ishockeyspiller som spilte back for Sparta Warriors fram til 2019. Han har også spilt for klubben Manglerud Star U17, U19 Og A-laget Manglerud Star samt aldersbestemte landskamper for Norge.

Han er sønn av Kim Søgaard.

Serie og norgesmester med Storhamar Hockey i 2017-2018.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* http://www.sa.no/sport/article3421240.ece?service=print
Jonas Djupvik Løvlie

**Jonas Djupvik Løvlie** (født: 14. oktober 1990 i Oslo) er en norsk ishockeyspiller.

I sesongen 2020/2021 spiller han i løper-posisjon for Storhamar Hockey. I oppveksten tilhørte han klubben Manglerud Star. Som tenåring spilte han på det norske aldersbestemte landslaget.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Magnus Selvaag

**Magnus Selvaag** (født 18. april 1980 i Lørenskog) er en norsk tidligere ishockeyspiller som spilte løper for blant annet Moderklubben Lørenskog Ishockeyklubb og han har også spilt for Stjernen Hockey, Sparta og på aldersbestemte landslag for Norge.

Selvaag spilte 72 kamper for moderklubben Lørenskog Ishockeyklubb fra 1997-2001 og 5 kamper for Norges U20. Han er mest kjent for å ha spilt i Stjernen. Etter ni sesonger i Stjernen gikk Selvaag til Sparta, som han vant «The Double» med.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sander Skogli

**Sander Skogli** (født (4. mai 1993 i Sarpsborg) er en norsk ishockeymålvakt som spiller for Sparta Warriors, som også er hans moderklubb. Han har også spilt aldersbestemte landslagkamper for Norge.

## Utmerkelser og prestasjoner
* GET-ligaen 2010/11 – gullmedalje med Sparta Warriors
* Sluttspillet 2010/11 – gullmedalje med Sparta Warriors

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Spillerprofil på Sparta Warriors nettsted
SimCorp

**SimCorp** er et dansk IT-firma, som utvikler løsninger for større finansielle institusjoner. Det dreier seg om bl.a. banker, sentralbanker, pensjonsfond, fondsforvaltere og forsikringsselskap. Bedriftens viktigste produkt er *[[SimCorp Dimension]]*.

SimCorp ble grunnlagt i 1971 og har hovedkontor i København, og datterselskap i en rekke land, bl.a. i Norge, USA, Storbritannia, Tyskland og Hongkong. Hovedkontoret ble flyttet til nye lokaler på Nye Tøyhusgrund i november 2008.

SimCorp har ca.  ansatte, hvorav nesten halvparten i København. I november 2023 fullførte Deutsche Börse Group oppkjøpet av SimCorp, og SimCorp er nå et datterselskap av konsernet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* SimCorp Dimension
Patrick André Bovim

**Patrick André Bovim** (født 24. april 1988, i Oslo) er en norsk ishockeyspiller.

Etter et skadeavbrekk i 2019/2020-sesongen for Frisk Asker, har Patrick Andre Bovim påbegynt sin karriere som profesjonell *[[Call of Duty]]*-spiller.

Fra 2010 til 2018 spilte han back for Sparta Warriors. Per april 2020 spilte han i Frisk Asker IHK. Moderklubben hans er Vålerenga Ishockey, og han har tidligere spilt for Vålerenga, Frisk Asker, svenske HV 71 J-20, og på A-laget til HV 71 og Mariestads BoIS.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* http://www.sparta.no/?ItemID=2687
Kenny Dorham

**Kenny Dorham** (født 30. august 1924 i Fairfield i Texas, død 5. desember 1972 i New York City) var en trompetist, komponist og sanger fra USA. Musikkstilen hans blir tilregnet bebop, og han har spilt sammen med Charlie Parker, Art Blakey, Thelonious Monk, Sonny Rollins, Max Roach, Jackie McLean, Joe Henderson, Tony Williams, Tadd Dameron, Benny Golson, Andrew Hill og andre.

## Diskografi (utvalg)
* *Afro-Cuban*, Blue Note, 1955
* *Jazz Contrasts*, Riverside, 1957
* *Kenny Dorham Quintet*, Victor, 1957
* *2 Horns, 2 Rhythms*, Riverside, 1957
* *Kenny Dorham Sings and Plays: This Is the Moment!*, Riverside, 1958 
* *Whistle Stop*, Blue Note, 1961
* *Una Mas*, Blue Note, 1963

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Zr. Ms. «Tromp» (F803)

**Zr. Ms. «Tromp»** er en fregatt tilhørende den nederlandske Koninklijke Marine. Det er det andre skipet i De Zeven Provinciën-klassen, og er optimalisert for anti-luft-krigføring og som kommandofartøy.

Zr. Ms. «Tromp» er oppkalt etter Maarten Tromp (1598–1653) og Cornelis Tromp (1629–1691).

Skipet ble bygget ved Schelde-verftet i Vlissingen i perioden 1999-2003. Hr- Ms. «Tromp» har et deplasement på 6050 tonn (fullastet), og et mannskap på 202 (inkl. kommandopersonell).

## Oppdrag

### Operasjon Atalanta
Zr. Ms. «Tromp» var i første halvdel av 2010 en del av Operasjon Atalanta i Indiahavet.

14. mars 2010 svarte Zr. Ms. «Tromp» på en nødmelding fra transportskipet  MV «Lübeck» som var under angrep fra to piratbåter. Et helikopter fra «Tromp» fant moderskipet til piratene. Skipet ble bordet og senere senket.

17. mars 2010 var Zr. Ms. «Tromp» involvert i en ny episode der to piratbåter og et moderskip ble pågrepet. Piratbåtene ble ødelagt, mens moderskipet ble frigitt da man ikke fant våpen ombord.

5. april 2010 bordet mannskaper fra Zr. Ms. «Tromp» containerskipet MV «Taipan» og reddet mannskapet samtidig som de arresterte 10 pirater.

### Besøk i Norge

1. juni 2010 var Zr. Ms. «Tromp» på besøk i Norge i forbindelse med Dronning Beatrix sitt statsbesøk.

9. Mai 2025 legger Zr. Ms. "Tromp" til kai ved pir 2 ved utløpet av Nidelven i Trondheim, på et såkalt rutinemessig besøk.

## Referanser




## Kilder
*

## Eksterne lenker
* naval-technology.com om «De Zeven Provinciën»
Føroya kvæði

***Føroya kvæði: Corpus Carminum Færoensium*** (forkortet til CCF) er den vitenskapelige utgaven av de Færøyske middelalderballadene. 

Visene ble samlet av Svend Grundtvig og Jørgen Bloch, og utgitt av Napoleon Djurhuus og Christian Matras fra 1941 til 1972. Utgaven er på 6 bind som omfatter 236 visetyper.  

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
* Marnersdóttir, Malan, mfl. *Ballads : new approaches = kvæði - nýggj sjónarmið*. Tórshavn: Fróðaskapur & H. N. Jacobsens Bókahandil, 2018. ISBN 9789991865843

## Eksterne lenker
*
Niklas Roest

**Niklas Roest** (født 3. august 1986) er en norsk tidligere profesjonell ishockeyspiller. Han startet karrieren i moderklubben Manglerud Star, men kom til , hvor han tilbrakte resten av karrieren med unntak av én sesong for BIK Karlskoga i Hockeyallsvenskan. Han ble norgesmester med Sparta i 2011 og seriemester i 2009 og 2011. Han var Spartas lagkaptein fra 2014 til 2024.

Internasjonalt representerte Røst det norske landslaget på U20- og seniornivå. Han debuterte på seniornivå ved ishockey-VM 2013 og spilte 54 offisielle landskamper på A-landslaget. Han deltok i sju VM-turneringer og to OL-turneringer (2014, 2018).

## Meritter
### Klubb
; Norge
*  Norgesmester med Sparta Sarpsborg (1): 2011
* Seriemester med Sparta Sarpsborg (2): 2008/09, 2010/11

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Spillerinfo på Spartas hjemmesider
Da Vinci

**da Vinci** har flere betydninger:

***[[Leonardo da Vinci]]**
*Da Vinci-koden roman av Dan Brown.
*Da Vinci-koden (film) film basert på romanen.
*Da Vinci (heavyband) norsk heavyband.
*Da Vinci-broen
Michael Stenersen

**Michael Stenersen** (født 9. mars 1992 i Fredrikstad) er en norsk ishockeyspiller som spilte løper for Stjernen til og med 2019. Moderklubben hans er Sparta Warriors.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Spillerprofil på Sparta Warriors
Jan Erik Knarbakk

**Jan Erik Knarbakk** (født 31. mai 1952) er en norsk redaktør og medieleder.  

Knarbakk har bred journalistisk bakgrunn fra dags- og ukepressen, og har blant annet vært redaktør i avisene *[[Vårt Land]]*, *[[Dagens Næringsliv]]* og *[[VG]]*, og i ukebladene *[[Hjemmet (ukeblad)|Hjemmet]]* og *[[Familien (ukeblad)|Familien]]*. Fra 1996 til 2009 var Knarbakk konserndirektør og medlem av toppledelsen i Schibsted Media Group, Norges største medieselskap - med ansvar for konsernets eierskap og virksomhet innen TV, film og bokforleggeri, og for stabsfunksjonene utgiverspørsmål og samfunnskontakt. Han var administrerende direktør for Schibsted Forlag og rådgiver for konsernsjefen fra 2009 til 2012, da han ble pensjonert fra Schibsted-konsernet.

Jan Erik Knarbakk er styreleder for Oslo Nye Teater og Nordland Musikkfestuke i Bodø. Han er nestleder i styret for Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design og styremedlem i Språkrådet.

Tidligere har han tolv års fartstid fra styret i TV 2, fem av dem som styreleder. Han har vært styreleder i et ti-tall selskaper i Norge, Sverige og Danmark med virksomhet innen film- og TV-produksjon, filmdistribusjon og kinodrift. Knarbakk har også vært styreleder i Mediehuset Fædrelandsvennen i Kristiansand og styremedlem i svenske TV4.  

Han er gift med riksrevisor og tidligere Høyre-politiker Per-Kristian Foss.
## Referanser
Mala Zimetbaum

**Malka «Mala» Zimetbaum** (født 26. januar 1922 i Brzesko i Polen, død 15. september 1944 i den tyske konsentrasjonsleiren Auschwitz) var en ung belgisk kvinne som var av polsk-jødisk avstamming, kjent for hennes dramatiske flukt fra konsentrasjonsleiren Auschwitz-Birkenau.

Mala Zimetbaum ble født i Polen, som den yngste av fem barn. Når hun var 10 år flyttet hele familien hennes til Belgia. På skolen utmerket hun seg innen matematikk og innenfor en rekke andre språk. Hun ble sammen med mange andre belgiske motstandsfolk tatt til fange under et raid begått av tyskere om natten mellom 11. og 12. september 1942. Hun var tjue år gammel da hun ble arrestert, og etter to år i fangenskap ble hun henrettet på grunn av et mislykket fluktforsøk.

Den 15. september 1942 ble Zimetbaum satt ombord på et belgisk godstog som kjørte henne og andre fanger til Auschwitz konsentrasjonsleir. Senere ble hun sendt videre til leiren Birkenau som var en kvinneleir. Hennes registreringsnummer var 19880. Hun satt i fangenskap i nesten to år i Auschwitz-Birkenau. På grunn av hennes kompetanse når det gjaldt språk, hun snakket både fransk, nederlandsk, tysk, polsk og italiensk brukbart, ble hun tildelt arbeid som tolk og budtjeneste i fangeleiren.

Samtidig som Zimetbaum hadde en relativt privilegert posisjon, viet hun seg til å hjelpe de andre innsatte. En annen innsatt som var forelsket i Mala, planla å flykte fra leiren sammen med vennen Wieslaw Kielar, som overlevde Auschwitz og som senere skrev en selvbiografisk roman om hans 5 års fangenskap i tysk fangenskap.

Mala ønsket også å rømme slik at hun kunne informere de allierte stykene om hva som foregikk i Auschwitz, slik at de kunne komme og befri dem og dermed redde flere liv. Rømningsplanen ble igangsatt i juni 1944, og paret klarte å flykte til en nærliggende by. Etter å ha unnsluppet leiren, gjemte Edek seg i nærheten mens Mala skulle gå inn i en butikk for å prøve å kjøpe noen brød for litt gull som hun og Edek hadde stjålet mens de satt i fangenskap. På vei inn i butikken passerte hun en tysk patrulje som ble mistenksomme og arresterte Mala. Edek fikk på avstand se at Mala ble arrestert. Edek valgte å melde seg og bli satt i fangenskap igjen fordi han ikke ville skille seg fra kjæresten. Mala og Edek ble tatt med tilbake til Auschwitz igjen, der de umiddelbart ble plassert i separate celler.

Edek og Mala ble deretter tatt med ut for å bli henrettet på samme tid. Mala brukte et barberblad som hun hadde gjemt i håret sitt og kuttet over blodårene på innsiden av albuene. Det finnes mange versjoner av hvordan Mala ble henrettet. Noen sier at hun ble brent levende i krematoriet og andre sier at hun ble skutt eller forgiftet. Den berømte greske komponisten Nikos Karvelas ble inspirert av historien om Mala og han komponerte en sang til minne om henne.

## Referanser
Carl Engdahl

**Carl Gustaf Teodor Engdahl Olson** (født 17. april 1864 i Jakobs församling i Stockholm, død 20. september 1939 i Maria Magdalena församling i Stockholm) var en svensk skuespiller og regissør. 
 
## Filmografi
### Regissør
* 1910 – *[[Värmlänningarne]]*
* 1910 – *[[Fänrik Ståls sägner (film, 1910)|Fänrik Ståls sägner]]*
* 1910 – *[[Bröllopet på Ulfåsa I|Bröllopet på Ulfåsa]]*

### Skuespiller
* 1928 – Gustaf Wasa II
* 1926 – *[[Mordbrännerskan]]*
* 1910 – *[[Värmlänningarne]]*
* 1910 – *[[Fänrik Ståls sägner (film, 1910)|Fänrik Ståls sägner]]*
* 1910 – *[[Bröllopet på Ulfåsa I|Bröllopet på Ulfåsa]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Martial van Schelle

**Martial van Schelle** (født 6. juli 1899, død 15. mars 1943) var en belgisk kjører av bobsleigh, svømmer, flyger og forretningsmann som deltok både under sommer- og vinter-OL der han representerte Belgia fra tidlig på 1920-tallet til slutten av 1930-tallet.

Martial van Schelle ble tatt til fange av nazistene under den andre verdenskrig og han ble henrettet i en tysk konsentrasjonsleir.

## Tidlige liv
Martial van Schelle bodde mye av den tidlige delen av hans liv i USA. Han var sammen med familien sin bosatt Chicago i Illinois fra 1904 til 1918. Han mistet sin mor Annie da hun ble drept ombord på skipet RMS Lusitania da det ble senket i 1915 av en tysk ubåt. Nesten 2000 mennesker døde i dette angrepet.

Det tyske ubåtangrepet på RMS Lusitania resulterte i at van Schelle meldte seg til aktiv militærtjeneste og han var for en kortere periode utstasjonert i Frankrike. Da den første verdenskrigen var avsluttet bosatte Schelle seg i Belgia for å hjelpe nasjonen å bli gjenoppbygget som følge av de kraftige bombeangrepene mot landet under den første verdenskrig.

## Idrettsmannen
Martial van Schelle deltok i 3 sommer-OL. Hans beste plassering var 10.-plassen i svømming under Sommer-OL i 1924 i Paris i grenen 4 ganger 200 meter fristil. Han deltok også i ballong 2 ganger i Coupe Aéronautique Gordon Bennett hvor han i 1933 kom på 5.-plass og i 1938 på 7. Under Vinter-OL i Garmisch-Partenkirchen i 1936 deltok van Schelle i bobsleigh. Han kom på 5.-plass i firer menn og 9.-plass i toer menn.

## Forretningsmannen
Van Schelle eide sin egen sportsbutikk i Brussel i mellomkrigstiden og han tok et patent på en tennisracket i 1935. Han ble eier av to skøytebaner i Brussel mellom 1933 og 1935, og han forble eier inntil han ble arrestert av nazistene den 15. januar 1943.

## Dødsfall
Van Schelle ble overført til Breendonk konsentrasjonsleir, hvor han ble henrettet ved skyting den 15. mars 1943.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Axel de la Motte

**Axel Bertram de la Motte** (født 11. august 1879 i Kristianstad, død 13. november 1937 i Kristianstad) var en svensk skuespiller og møbeltapetserer.

## Filmografi
* 1910 – *[[Värmlänningarne]]*
* 1910 – *[[Regina von Emmeritz och Konung Gustaf II Adolf]]*
* 1910 – *[[Fänrik Ståls sägner (film, 1910)|Fänrik Ståls sägner]]*

## Eksterne lenker
*
Slaget om Wadi Saluki

**Slaget om Wadi Saluki** var en del av Litani-offensiven på slutten av Libanon-krigen 2006, og var et av krigens siste slag.

## Slaget
Israelsk infanteri og to kompanier av Merkava-stridsvogner ble sendt oppover åsen for å angripe Hizbollahs posisjoner på toppen. De israelske troppene hadde ingen støtte fra verken artilleri eller helikoptre. Hizbollah skjøt panservernmissiler mot de israelske stridsvognene. Elleve stridsvogner ble truffet, og det ble rapportert at soldater inne i enkelte stridsvogner ble drept. Krav om artilleristøtte ble avslått på grunn av at det var så mange infanteritropper tilstede. Israelske tropper lyktes i å kjempe seg opp til toppen av åsen, og tok kontroll over området. Like etterpå trådte FNs våpenhvile i kraft, og de israelske troppene trakk seg deretter gradvis tilbake. 12 israelske soldater var da blitt drept og 2 stridsvogner satt ut av spill. Det israelske forsvaret hevdet på sin side å ha drept rundt 80 Hizbollah-krigere i løpet av slaget.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Jerusalem Post: «Wadi Saluki battle - microcosm of war's mistakes» Publisert 29. august 2006, besøkt 4. april 2011
* Jerusalem Post: «A battalion commander's anger» Publisert 23. august 2006, besøkt 4. april 2011
Sørsemittiske språk

**Sørsemittiske språk** er etter mange språkforskeres klassifisering en gruppe av semittiske språk som omfatter sørarabiske språk og etiopiske språk, i tillegg til de utdødde språkene i gruppen gamle sørarabiske språk. Sørsemittisk utgjør i større sammenheng en gren av den større afroasiatiske språkfamilien, som finnes i nordlige og østlige Afrika og Vest-Asia.

Disse språkenes opprinnelsessted («hjemland») har vært gjenstand for mange diskusjoner. Mange språkforskere har tenkt seg at de kan ha vært talt av en gruppe mennesker i helt sør på Den arabiske halvøy som flyttet inn i Afrika, men i dag ser man på det som usikkert. For øvrig har det også blitt teoretisert at semittiske språk i sin helhet oppstod i Etiopia. Men dette regnes også i dag for usikkert.

En forskningsstudie fra 2009 basert på en bayesiansk modell for å beregne språkendring konkluderte med at synspunkt sørlige Arabia er mer sannsynlig. Denne statistiske analysen kunne ikke estimere når eller hvor det opprinnelige opphavet til alle semittiske språk divergerte (spriket) fra afroasiatisk, men den antydet at divergensen mellom øst-, sentral- og sørsemittiske grener skjedde i Levanten. Ifølge en teori som har fått en del oppslutning, stammer semittisk fra en avlegger av et enda tidligere språk i Nord-Afrika, og ørkenspredning fikk noen av talerne til å migrere i løpet av 3000-tallet f.Kr. inn i det som nå er Etiopia, andre nordvestover til Vest-Asia.

## Referanser
Sankt Petri kirke (Klippan)

**Sankt Petri kirke** er en kirkebygning i Klippan, Skåne bygget i brutalistisk stil.

## Bygningen
Sankt Petri er tegnet av Sigurd Lewerentz og ble oppført i årene 1962-66. Sammen med Markuskirken i Björkhagen,  Stockholm, også tegnet av Lewerentz, regnes den som et høydepunkt innen svensk 1900-talls arkitektur.

Murene består av hårdt, brent maskin- og håndlavet tegl fra Helsingborg. Vinduene er montert utenpå med klemmer, hvilket innenfra gir inntrykk av at vinduer mangler. Kirkens stoler kommer fra Danmark, og stammer opprinnelig fra Grundtvigs Kirke i København. I kirkens lave klokketårn henger det fire klokker.

## Registrering av tegninger
Fra 2001 til 2004 arbeidet den sveitsiske arkitekten Raphael Zuber og den svenske arkitekten Helena Brobäck med den sakrale bygningen. Stein for stein tegnet de Lewerentz' kirke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
* Bilder og grunnplan
Nesnaøyene

**Nesnaøyene** er samlebetegnelse for de tre største øyene i Nesna kommune i Nordland. Betegnelsen utgjør øyene Handnesøya, Hugla og Tomma, med dertilhørende holmer og skjær. Betegnelsen omfatter ikke Nesnahalvøya. Det er ferjeforbindelse mellom øyene tilsluttet tettstedet Nesna. Skipsleia går også gjennom området, mellom Tomma og Handnesøya. Tidligere var også Løkta en del av øyene da øya tilhørte Nesna kommune.     

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nesna kommune
Xaviera Hollander

**Xaviera Hollander** (født **Xaviera de Vries** 15. juni 1943 i Surabaya i Nederlandsk Østindia, i dagens Indonesia) er en tidligere belgisk prostituert og horehuseier.

Xaviera Hollander er best kjent for sin bestselgende selvbiografi *The Happy Hooker: My Own Story* som ble publisert i 1971, og hun har senere utgitt en rekke andre bøker. Hollander hadde en nederlandsk-jødisk far og en fransk-tysk mor. Hun tilbrakte de første to årene av sitt liv i en japansk fangeleir. Da hun var i 20-årsalderen, forlot hun Nederland til fordel for Johannesburg i Sør-Afrika, hvor hennes ste-søster bodde på denne tiden. 

Der møtte Xaviera og ble forlovet med Carl Gordon, en amerikansk økonom. Senere forlot hun Sør-Afrika og flyttet til New York i USA. I 1968 forlot hun sitt arbeid som sekretær ved det nederlandske konsulatet på Manhattan for å begynne som en prostituert. Som prostituert klarte hun å tjene 1000 dollar per natt. Et år senere åpnet hun sitt eget bordell og snart ble hun New York Citys ledende horehuseier. I 1971 ble hun arrestert for prostitusjon av New York-politiet og hun ble tvunget til å forlate USA. I januar 2007 giftet hun seg med en nederlandsk mann, Philip de Haan, som var 10 år yngre enn henne. Dette giftermålet fant sted i Amsterdam.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Stokkatinden

**Stokkatinden** er et fjell på Handnesøya i Nesna kommune i Nordland. Det har en høyde på 599 meter over havet og er det høyeste punktet på Handnesøya.

## Referanser
Sauraholmen

**Sauraholmen** er en holme i Nesna kommune i Nordland. Holmen ligger utenfor Saura på Handnesøya, derav navnet. Holmen er flat og gresskledd. Like nord for holmen er Sauragrunnen fyrlykt plassert.

I dag er ikke holmen bebodd og benyttes til utplassering av sauer. Tidligere har holmen tidvis vært bebodd, da holmen var husmannsplass underlagt storgården Saura på Handnesøya.

## Referanser
Villa Dammann

**Villa Dammann** er en bolig i Havna allé 15 i Oslo, tegnet av Arne Korsmo og Sverre Aasland, og oppført i 1932 for grosserer Axel Dammann. Villaen ble tildelt Houens fonds premie for god arkitektur i 1937 og eies i dag av Erling Kagge.

## Bakgrunn

Bygget fikk i 1937 Houens fonds premie for god arkitektur. Bygget og hagen blir regnet som et av de norske hovedverk innen funksjonalismen og ble fredet i 1997. Riksantikvaren begrunner fredningen med:

:«Formålet med fredningen er å bevare et av modernismens hovedverk i Norge gjennom å bevare anlegget med hus, have, garasje, pergola og gjerde som et helhetlig uttrykk med tydelige stilhistoriske fellestrekk tuftet på den funksjonalistiske idé og utført av samtidens mest særpregede arkitekter innenfor 1930-tallets moderne arkitektur.» 

Arkitekt Sverre Fehn bodde i huset i årene 1981 til 1999, og forlegger og tidligere polfarer Erling Kagge har siden bodd i eiendommen.

## Kulturminne
Villa Dammann er et kulturminne og har nummer 86193 i Riksantikvarens kulturminnebase.

## Referanser


## Litteratur
* Apall-Olsen, Linken: *[https://web.archive.org/web/20150924062232/http://www.oslomuseum.no/images/stories/PDFer/Byminner/Byminner%20nr%204-%202012%20-%20web.pdf Grønn funksjonalisme i Oslo - epokegjørende, men anonym].* I Byminner nr.4-2012, s.34-47

## Eksterne lenker
* Riksantivaren om fredningen
*
Vallaholmene

**Vallaholmene** er to holmer i Nesna kommune i Nordland. Holmene ligger utenfor gården Valla på nordsiden av Handnesøya, derav navnet.

Holmene ligger nært land (220 m) og det er mulig å ta seg tørrskodd ut dit ved lavvann. Vallafjæra kalles området mellom holmene og Vallastranda på Handnesøya. Utefor holmene ligger Vallaskjæran  og Valgrunna der det er 7,4 meter dypt på det grunneste. 

På Valgrunna ble det fisket småsei og "klompsei" med trover og dorg. 

Holmene er flate og gresskledde, og tidligere brukt til beite.

## Referanser
Storvatnet (Nesna)

**Storvatnet** er et fjellvann på Handnesøya i Nesna kommune. Vannet er det største i kommunen. Vannet er særegent med en rekke holmer og skjær i vannet. Av fisk er det en begrenset populasjon av ørret i vannet. Utmarkslaget på Handnesøya har oppført en gamme for overnatting ved vannet og det er oppført et naust med båt i tilknytning til vannet. Fra vannet renner Handsteinelva ned mot Handstein.

Like nord for vannet ligger klebesteinsformasjonen Esjebergan. 

## Referanser
Esjebergan

**Esjebergan** er et klebersteinsområde på fjellet på Handnesøya. Her er det inngravert mange årstall og initialer av mange besøkende gjennom årene. Klebesteinen er såpass myk at der lar seg gjøre å gravere i den med vanlig stein.

## Eksterne lenker
* Turbeskrivelse til Esjebergan
Norsk nettverk for klima og helse

**Norsk nettverk for klima og helse** er en frivillig organisasjon som informerer om helsekonsekvensene som vil følge av klimaendringene og hvordan disse best kan forebygges og håndteres. I tillegg har nettverket også som mål å engasjere til miljømessig ansvar og handling, og ta initiativ for å stimulere individer, organisasjoner og institusjoner, spesielt innen helsesektoren, til å redusere klimautslipp. Nettverket ble opprettet i 2010 og gir også ut tidsskriftet *Bærekraftig helse*. 

Koordinatorgruppa i Norsk nettverk for klima og helse består av:
**Lars Thore Fadnes *(Senter for Internasjonal helse, Universitetet i Bergen)
**Gunnar Kvåle *(professor ved Senter for Internasjonal helse, Universitetet i Bergen)
**Usman Mushtaq *(Norsk medisinstudentforening)
**Britt Randem *(overlege ved Oslo universitetssykehus, Avdeling for miljø- og yrkesmedisin, Ullevål)
**Guro Steine Letting *(kommuneoverlege i Fredrikstad kommune)

Norsk nettverk for klima og helse er tilknyttet Norsk klimanettverk og det britiske Climate Health Council. 

## Referanser
Saura

**Saura** er en gård og poststed på sørsida av Handnesøya i Nesna kommune i Nordland. Stedet har kai og butikk. Tidligere har det vært handelshus med gjestgiveri og jektefart på stedet. Før fergeforbindelsen til Handnesøya var Saura kommunikasjonspunkt med lokalbåtanløp.

Saura var et av de mange handelshus som vokste frem på Nordlandskysten. Klæbo-dynastiet bygde opp handelshuset fra 1500-tallet og preget driften helt frem til midten av 1800-tallet. Dynastiet fikk sin slutt da siste handelsmann, Ebbe Moss Klæbo, ikke fikk livsarvinger og slekten døde ut. Dette resulterte i salg av gården til Alexander Holst i 1856. Holst var jurist og hadde nylig tiltrådt som sorenskriver. Dermed ble Saura sorenskrivergård for Nord-Helgeland, først som privat sorenskrivergård, senere i statens eie.

Da det gamle hovedhuset på Saura gikk med i den store brannen på begynnelsen av 1880-tallet, ble et nytt hovedhus bygget på statens bekostning i 1886. Hovedbygningen er i stil og utforming lik hovedbygningen på Tjøttagodsetbygget i 1870 og hovedbygningen på Lauvøyagård i Dønna. Det nye hovedhuset var svært moderne og hadde blant annet en stor rettssal i andre etasje. Da sorenskriverembetet for Nord-Helgeland ble flyttet til Mo i Rana i 1904, mistet Saura status som sorenskrivergård. Gården ble solgt videre til familien Qvale som drev Saura som et mønsterbruk og startet moderne landhandel. Første moderne butikk på Saura åpnet i 1909. Gården ble drevet av samme familie frem til 1970-årene. I 1980-årene ble gården fraskilt fra hovedhuset. Dagens Saura gård drives i dag som et av Handnesøyas største bruk, mens det gamle hovedhuset er fraskilt som egen tomt.

Det er fortsatt butikkdrift på Saura, Vika Handel SA. Dette er et andelslag som består av Handnesøyas beboere og hytte eiere.

Handnesøya kapell finnes også på Saura.

Postnummeret er 8724 Saura.

## Referanser
Øbø

**Øbø** er en nedlagt gård på Handnesøya i Nesna kommune. 

Tidligere har det vært butikk og kai med dampskipsekspedisjon på stedet. Det gamle hovedhuset står fortsatt. Før fergeforbindelsen til Handnesøya var Øbø kommunikasjonspunkt med lokalbåtanløp.

Butikken var i drift frem til 1967. Da butikklokalet skulle rives i 1980 ble butikkinteriøret demontert og gitt til Nesna Museum. I dag utgjør interiøret en del av den faste utstillingen til Nesna museum.

Gården er i dag en privat bopel.

## Eksterne lenker
* Informasjon om butikkinteriøret
* Nesna Museum