open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Seileråsen

**Seileråsen** er en ås nordøst på Nøtterøy i Færder kommune. Den har også gitt navn til et boligområde like sørvest for seg, nordøst for Gipø. Gipøveien går langs den vestlige foten av Seileråsen.

Seileråsens høyeste punkt er på 34 meter over havet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Faktaark hos Kartverket
Burstad

**Burstad** (også kalt Burstadhamn eller Bustadhamn) er et fiskevær i Måsøy kommune i Finnmark. Fiskeværet fikk elektrisk lys 16. mai 1961, men ble fraflyttet i løpet av 1970-årene.

På stedet fantes det både lokal dagligvarehandel, poståpneri , og fiskebruk, samt fast anløp av lokalbåt.

## Litteratur

* Mortensen Nesheim, Beate (2010). «Burstadværinger 1940 - 2010», i: *Ultima Thule, årboken for Måsøy*, nr. 25, 2010.

* Bursta, Beate (2023). *Kofta og jeg. Om å tråkle sammen en sjøsamisk familiehistorie*. Utenfor allfarvei.

## Referanser
Høyspentkabel

En **høyspentkabel** er en elektrisk kabel som er konstruert for drift med høyspenning ( elektrisk spenning over 1&nbsp;kV). Denne typen kabel anvendes blant annet for overføring av høy effekt (opp til mer enn 1&nbsp;GW og spenninger på opp til en størrelsesorden 500&nbsp;kV) i kraftnett for elektrisk strømforsyning, som et Alternativ til luftledninger og gass-isolerte rørledere. Andre anvendelsesområder er for eksempel høyspent likestrømsoverføring (HVDC) og sjøkabler.

Som alle andre kabler kjennetegnes høyspenningskabler ved en isolerende kappe rundt den spenningsførende elektriske lederen. Høyspentkabler har vanligvis bare én leder i hver kabel. For vanlige elektriske energinettverk med tre-faset vekselstrøm er tre individuelle, parallelle, høyspentkabler nødvendig. På grunn av den høyere spenningingen er isolasjonsmaterialet tykkere for å kunne motstå de høye elektriske feltstyrkene, og det inkluderer en ytre avskjerming for å fastlegge den elektrisk feltstyrkegradienten i isolasjonsmaterialet. 

## Oppbygning

Høyspentkabler, særlig kabler for driftsspenninger over 100&nbsp;kV, er oppbygd symmetrisk om aksen, slik at det elektriske feltet får en sylindrisk symmetri, og består i kjernen av bare én elektrisk leder. De er oppbygd i flere lag, slik det er vist i tegningen. 

I midten er den egentlige lederen, som er laget av kobber eller aluminium, med et tverrsnitt på opp til 3500&nbsp;mm2, på bildet merket med med (1). Deretter ligger et svakt elektrisk ledende lag (2), etterfulgt av det egentlige isolasjonsmaterialet (3). Deretter kommer et svakt ledende lag (4), etterfulgt av en ytre elektrisk avskjerming (5) og ytre isolasjon som beskytter mot miljømessige påvirkninger, fuktighet og mekaniske skader.

De svakt ledende lagene på begge sider av isolasjonsmaterialet brukes for å kontrollere det elektriske feltet. De sikrer en jevn og glatt overflate mellom den elektriske lederen og isolasjonen. Uten det svakt ledende laget ville det kunne oppstå lokale feltstyrkespisser i overgangsområdet på grunn av ujevnheter i produksjonen, disse kan utløse delutladninger som kan føre til elektrisk gjennomslag og dermed forårsake termisk ødeleggelse av kabelen. Dessuten tjener de til å unngå luftlommer. 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
USA-mesterskapet i 5 kilometer kappgang 2017

**USA-mesterskapet i 5 kilometer kappgang 2017** (2017 USATF 5 km Race Walk Championships) ble arrangert 4. juni 2017, i Albany i New York i USA. 

## Resultater, senior
### Menn




Emerson Hernandez fra El Salvador vant løpet, men deltok ikke i USA-mesterskapet. 



### Kvinner






## Resultater, junior
### Menn






### Kvinner






## Resultater, lag
### Menn



 



### Kvinner



 



## Referanser


## Eksterne lenker
* USA T&F - 2017 USATF 5 km Race Walk Championships (resultater)
Grenland Skikrets

**Grenland Skikrets** (stiftet 1918) er en tidligere krets i Norges Skiforbund.

Telemark Skikrets ble delt i Øst-Telemark Skikrets, Vest-Telemark Skikrins og Grenland Skikrets i 1918.
De tre kretsene ble slått sammen til Telemark Skikrets igjen i 1986.

## Kretsens ledere
* Hans Fjeld, Urædd (1918–1922)
* Augon Andreassen, Odds Skiklubb (1922–1927)
* Andreas Oredalen, Gjerpen IF (1927–1928)
* John G. Helland, Odds Skiklubb (1928–1929)
* Erling Jensen, Odds Skiklubb (1929–1933)
* Carl Tobiassen, IF Storm (1933–1947)
* Oddmar Jønnevald, Gjerpen IF (1947–1953)
* Aksel Fjeld, IF Pors (1953–1959)
* Yngvar Andersen, Odds Skiklubb (1959–1963)
* Alfred Magnussen, IF Pors (1963–1965)
* Odd Elvethon Johannesen, Herkules (1965–1972)
* Egil Fiane, Ulefoss SF (1972–1974)
* Finn Johnsen, IF Ørn (1974–1975)
* Odd Elvethon Johannesen, Herkules (1975–1979)
* Ernst Rolf Olsen, Hei (1979–1982)
* Alf Selander, Herkules (1982–1986)

## Kilder
* 
* Telemark Skikrets (2003): *Skiidretten ser tilbake. Telemark Skikrets 100 år 1903-2003*, Skien. ISBN 8290526490.
Telemark Skikrets

**Telemark Skikrets** (stiftet 17. november 1903) er en tidligere krets i Norges Skiforbund.

*Telemarkens Skiforbund* ble stiftet i 1903. Skiforbundet skiftet navn til Telemark Skikrets i 1916.
Kretsen ble delt i Øst-Telemark Skikrets, Vest-Telemark Skikrins og Grenland Skikrets i 1918.
De tre kretsene ble slått sammen til Telemark Skikrets igjen i 1986.
Telemark Skikrets og Vestfold Skikrets ble slått sammen til Telemark og Vestfold Skikrets i 2006.

## Kretsens ledere
**Formenn i Telemark Skikrets (1903–1918):**
* Peter Ånensen, Odds Skiklubb (1903–1913)
* Hans Fjeld, Urædd (1913–1915)
* Bjarne Nilssen, IF Rjukan (1915–1918)

**Ledere i Telemark Skikrets (1986–2006):**
* Oddvar Haugland, Skarphedin (1986–1988)
* Tor Nilsen, IF Ørn (1988–1990)
* Maar Stangeland, Gjerpen IF (1990–1992)
* Kjell Ebbesberg, Siljan IL (1992–1994)
* Toralf Grave, Kviteseid IL (1994–1996)
* Roger Holthe, Kragerø IF (1996–2000)
* John Inge Myrvang, Hei (2000–2002)
* Nils Aakre, Kroken IL (2002–2004)
* Berit M. Dalvik (2004–2006)

## Kilder
* 
* Telemark Skikrets (2003): *Skiidretten ser tilbake. Telemark Skikrets 100 år 1903-2003*, Skien. ISBN 8290526490.
John Cody Risch

**John Cody Risch** (født 18. september 1990) er en amerikansk friidrettsutøver som konkurrerer i kappgang. Han ble USA-mester på 5 km kappgang i 2017. 

## Bakgrunn
Risch drev tidligere med terrengløp, og vant flere delstatsmesterskap på high school-nivå, både i terrengløp og friidrett. Under sitt andre år på high school ble han utfordret av sin trener til å prøve kappgang, og da han året etter fikk diagnosen osteoporose byttet han til kappgang permanent. I 2014 vant han kappgang under NAIA-mesterskapet innendørs (National Association of Intercollegiate Athletics).

## Idrettskarriere
### 2015
Risch deltok uttaket til Pan American Race Walking Cup, og kom på fjerdeplass i uttaket, og ble med det ikke tatt ut. Han vant USA-mesterskapet i 5 km kappgang 2015 i mai, og under USA-mesterskapet i friidrett 2015 kom han på fjerdeplass på 20 km kappgang. 

Han var rangert som nr 4 i USA på 20 km kappgang dette året, med tiden sin fra uttaket til Pan Am Cup.

### 2016
I februar kom Risch på andreplass på 1 mile kappgang under innendørsstevnet Millrose Games i New York.

Han deltok i Lag-VM i kappgang 2016 (2016 IAAF World Race Walking Team Championships) i Roma, men fullførte ikke. Under USA-mesterskapet i friidrett 2016 deltok han på 20 km kappgang, og kom på femteplass. Dette mesterskapet var også uttak til OL, men han ble ikke tatt ut.

### 2017
Under uttaket til Pan American Race Walking Cup 2017 kom han på sjetteplass. Han vant USA-mesterskapet i 5 kilometer kappgang 2017 i juni, dette var andre gang han vant denne øvelsen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Offisiell hjemmeside 
* 
*  Profil hos All-Athletics 
*  Profil hos TFRRS
Den australske platen

**Den australske platen** er en tektonisk plate på den sørlige og østlige halvkule. 

Platen var opprinnelig en del av det historiske kontintentet Gondwana, og var knyttet sammen med Den indiske platen og Den antarktiske kontinentalplaten for inntil om lag 100 millioner år siden, da Indiaplaten løsnet og begynte å bevege seg mot nord. Australiaplaten og Antarktisplaten begynte å rifte for 85 millioner år siden, og skilte helt lag for om lag 45 millioner år siden. Australiaplaten smeltet senere sammen med Indiaplaten under Indiahavet, og dannet Den indoaustralske kontinentalplaten. Nylige studier antyder imidlertid at disse to platene igjen kan ha blitt delt fra hverandre for minst 3 millioner år siden.

Den australske platen inkluderer kontinentet Australia med Tasmania, og i tillegg deler av Ny-Guinea, New Zealand og havbunn i Indiahavet.

## Geografi
Den nordøstlige siden er en kompleks, men stort sett konvergerende grense med Stillehavsplaten. Stillehavsplaten subdukterer under Australiaplaten, noe som danner Tongagropen og Kermadecdypet og de parallelle øybuene Tonga- og Kermadecøyene. Subduksjonen har også løftet de østlige delene av New Zealands Nordøy, som hører til Australiaplaten.

Det stort sett undersjøiske kontinentet Zealandia, som strekker seg fra Ny-Caledonia i nord til New Zealands subantarktiske øyer i sør, blir nå revet fra hverandre langs en transformforkasting som kan ses langs Sørøya i New Zealand.

Sør for New Zealand skjer en overgang fra transformforkastning til konvergerende grense, kalt Macquarieriften, hvor Australiaplaten begynner å subduktere under Stillehavsplaten langs Puysegur-gropen. I fortsettelsen sørvestover fra denne gropen ligger Macquarieryggen.

Den sørlige siden av Australiaplaten er en divergerende grense med Den antarktiske kontinentalplaten, kalt Den sørøstlige indiske ryggen.

Den subdukterende grensen gjennom Indonesia er ikke parallell med den biogeografiske Wallacelinjen som skiller den stedegne asiatiske faunaen fra den australske. De østlige øyene i Indonesia ligger ikke på Australiaplaten, men har australasiatisk fauna og flora.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bristol City WFC

**Bristol City Women's Football Club** (grunnlagt 1998) er en kvinnefotballklubb fra byen Bristol sørvest i England.

Den startet som **Bristol Rovers Womens FC** i 1998 i andre divisjon, som kvinnedelen av Bristol Rovers FC, og spilte i samme drakter som herrene (hvit og lyseblå). Fra 2003 til 2011 var de i toppdivisjonen FA Women's Premier League. Nytt navn i 2005 ble **Bristol Academy Womens FC**.  Selv om de havnet sist i 2010 var de i 2011 blant de 8 lagene i den nye toppdivisjonen FA Women's Super League (WSL 1). I 2013 slo de seg sammen med herreklubben Bristol City FC og fikk nye røde drakter. Dessverre rykket det ned til WSL 2 i 2015 og skiftet navn til **Bristol City Womens FC**. Med nytt navn rykket de opp igjen i 2016.

BristolAvBirmingham.jpg | Me lyseblå og hvite drakter fra en kamp mot Birmingham City Ladies FC i 2006
Bristol_Academy_vs_Arsenal_Ladies.jpg | Med røde drakter fra en hjemmekamp på Stoke Gifford i 2013 mot Arsenal LFC


## Meritter
*FA Women's Super League, toppdivisjon fra 2011:  Sølv 2013
*FA Women's Cup (startet 1971). Sølv 2011 og 2013
*FA Women's Premier League Cup (startet 1991).  Semifinaler 2004 
*FA WSL Cup (startet 2011). Semifinale 2012
*Mesterligaen i fotball for kvinner 2011/12: Tap innledende mot russiske FC Energy Voronezh
*Mesterligaen i fotball for kvinner 2014/15: Kvartfinale, tap 0–12 for 1. FFC Frankfurt

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www.bristolcitywfc.co.uk  hjemmeside
Korsnebber

* se inndeling!

**Korsnebber** (*Loxia*) er ei slekt i finkefamilien (Fringillidae) og består av fem arter, som sorterer under tribuset Carduelini i underfamilien Carduelinae. Tre av artene hekker i Norge. Artene særpreges av et kraftig nebb, med et over- og undernebb som krysser når nebbet er lukket. Fuglene er i hovedsak utbredt i barskogbeltet i Holarktis og i sydenforliggende områder med blandingsskog, men én art hekker også i fjellene på Hispaniola.

Noen regner også med en sjette art (*L. sinesciuris*), men dette savner foreløpig generell aksept.

## Inndeling
Inndelingen og rekkefølgen av den følger HBW Alive og er i henhold til Collar, Newton & Bonan (2017). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser i påvente av offisielle navn.

* Passeriformes, spurvefugler
** Passeri, sangfugler
*** Passerida
**** Passeroidea
***** Fringillidae, finkefamilien
****** Fringillinae, (sanne finker)
****** Euphoniinae, (neotropisfinker eller neotropiske finker)
****** Carduelinae, (stillitsfinker)
******* Coccothraustini (kjernebitere)
******* Drepanidini, (hawaiifinker)
******* Carpodacini 
******* Pyrrhulini, (dompaper og nære slektninger)
******* Carduelini, (stillitser og nære slektninger)
******** *[[Haemorhous]]*
******** *[[Rhodospiza]]*
******** *[[Rhynchostruthus]]*
******** *[[Chloris (zoologi)|Chloris]]*
******** *[[Linurgus]]*
******** *[[Crithagra]]*
******** *[[Linaria]]*
******** *[[Acanthis]]*
******** *[[korsnebber|Loxia]]*, korsnebber
********* *[[furukorsnebb|L. pytyopsittacus]]*, furukorsnebb
********* *[[skottekorsnebb|L. scotica]]*, skottekorsnebb
********* *[[grankorsnebb|L. curvirostra]]*, grankorsnebb
********* *[[båndkorsnebb|L. leucoptera]]*, båndkorsnebb
********* *[[hispaniolakorsnebb|L. megaplaga]]*, hispaniolakorsnebb
******** *[[Chrysocorythus]]*
******** *[[stillitser|Carduelis]]*, stillitser
******** *[[Serinus]]*, (irisker)
******** *[[Spinus]]*

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Edward Edwards

**Edward Edwards** (1741–1815) var en britisk marineoffiser. Han er kjent for å ha ført HMS «Pandora» til Sør-Stillehavet i 1791 på leting etter mytteristene på «Bounty».

Edwards kom til Tahiti der 14 mytterister fra «Bounty» ble tatt til fange. Deretter la Edwards og HMS «Pandora» kursen over Sør-Stillehavet for å finne flere mytterister. På ferden kartla Edwards flere øyer: Tureia i Tuamotuøyene, Nukunonu i Tokelau, Rotuma, samt Anuta og Fataka i Salomonøyene. HMS «Pandora» led skipbrudd på Det store barriererevet utenfor nordøstkysten av Queensland.

Edwards overlevde forliset og kom seg hjem til Storbritannia. Han ble frifunnet for ansvar for forliset, men fikk ikke nye oppdrag til sjøs. Han arbeidet som rekrutteringsagent i Argyle og Hull før han trakk seg tilbake. Han ble forfremmet til kontreadmiral i 1799, viseadmiral i 1805 og admiral av  White Squadron i 1814. Dette var alle honorære utnevnelser.

## Referanser
HMS «Pandora»

**HMS «Pandora»** var et orlogsfartøy i britiske Royal Navy sjøsatt i 1779. Den tilhørte Porcupine-klassen av såkalte «post ships» og var bestykket med 20 kanoner, 4 karronader og 12 svingbasser. I 1790 ble skipet sendt til Stillehavet for å lete etter mytteristene på «Bounty». Edward Edwards hadde kommando om bord. 14 av 25 mytterister ble tatt til fange på Tahiti.

Mytteristene ble holdt fanget i et bur på dekk. I jakten på de øvrige mytteristene seilte HMS «Pandora» fra Selskapsøyene til Cookøyene, Tokelau, Samoa og Tonga, og så videre vestover mot Rotuma og Salomonøyene. Ferden endte da HMS «Pandora» havarerte 120&nbsp;km øst av Kapp York i Australia.

Etter å ha gått på grunn på Det store barriererevet ble skuta brakt flott igjen, for så å synke mer eller mindre intakt. Fire av fangene og 31 fra mannskapet omkom i forliset. 89 fra mannskapet og 10 mytterister overlevde. Da skuta forlot Portsmouth hadde det vært 135 mann om bord. Etter noen dager på ei sandøy satte de overlevende kursen for Timor i fire små båter. De nådde Kupang etter 18 dager til sjøs. 78 av mannskapet fra HMS «Pandora» og 10 mytterister kom seg hjem til Storbritannia i juni–august 1792.

Vraket av HMS «Pandora» ble oppdaget i november 1977. I 1979 ble det fredet. Queensland Museum gjennomførte fra 1983 til 1999 ni ekspedisjoner til vraket for å hente opp gjenstander.

## Referanser
NACAC-mesterskapet i friidrett 2015

**NACAC-mesterskapet i friidrett 2015** (det nordamerikanske, sentralamerikanske og karibiske mesterskapet i friidrett) ble arrangert på Estadio Nacional på Costa Rica fra 7. til 9. august 2015. Dette var den andre utgaven av dette mesterskapet. 

## Medaljevinnere
En rapport med resultater ble publisert.
:*For detaljerte resultater, se [[NACAC-mesterskapet i friidrett 2015 – Resultater]]*

### Menn

### Kvinner

## Deltakerland
Ifølge en uoffisiell telling deltok 369 utøvere fra 31 land. 

* (1)
* (4)
* (6)
* (22)
* (14)
* (7)
* (3)
* (6)
* (19)
* (2)
* (22)
* (28)
* (4)
* (7)
* (16)
* (11)
* (1)
* (12)
* (5)
* (34)
* (12)
* (2)
* (1)
* (7)
* (7)
* (6)
* (2)
* (33)
* (1)
* (67)
* (7)

## Referanser


## Kilder
;Resultater
*II NACAC Senior T&F Championships.

## Eksterne lenker
*NACAC - offisiell hjemmeside
Jorunn Lullau

**Jorunn Sofie Lullau** (født 27. mai 1965) er en norsk figurspiller, dukkespiller, dukkemaker og skuespiller.

Per 2018 er hun daglig leder for figurteaterensemblet Kompani13 i Bergen, som hun stiftet i 2013 sammen med Jan Holden og Steinar Thorsen. Hun har også vært tilknyttet Bergen Byspill og Apropos Teater.

Lullau er varamedlem i styret i  Norsk skuespillerforbund og har hatt flere tillitsverv regionalt i frilanskretsen på Vestlandet. Lullau har vært styremedlem i FFUK (Fond for utøvende kunstnere) i 6 år. 4 år som nestleder. I 2016 ble hun valgt inn i UNIMA Norges styre.

Hun har også sittet tre år i komiteen for skuespillere i Statens Kunstnerstipend, hvorav to år som leder av komitéen.

## Kunstnerisk virke
Jorunn Lullau var elev ved Riksteatrets treårige elevskole for dukkespillere og skuespillere i 1989-1991. Hun var medlem av Riksteatrets dukketeaterensemble fra 1992 til 1994.

Hun var tilknyttet Dukkenikkerne i perioden 1994-1995, og var ansatt ved Hordaland Teater fra 1996 til 2003. I 2002 ble hun skuespiller i Bergen Byspill. Fra 2013 er hun daglig leder og dukkespiller i Kompani13.

I januar 2018 hadde stykket *Kerry May for alltid!* urpremiere på Cornerteateret i Bergen, med Jorunn Lullau som en av skuespillerne. Stykket er skrevet av forfatteren , og er Starmanns første verk for scenen. Det ble betegnet som en svart komedie.

## Priser og utmerkelser
I 2013 mottok Lullau Statens ettårige arbeidsstipend for kunstnere. Samme år mottok hun Bergen kommunes kulturstipend.

I 2017 mottok Lullau Statens arbeidsstipend for kunstnere for 2 år. Hun vant Gammleng-prisen i klassen skuespiller i 2021.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Jorunn Lullau på www.sceneweb.no
* Om Jorunn Lullau på www.teaternett.no
* Jorunn Lullaus CV  på nettsidene til Kompani13
VM i rytmisk gymnastikk 1963

**VM i rytmisk gymnastikk 1963** (verdensmesterskapet i rytmisk gymnastikk) ble arrangert i Budapest i Ungarn i 1963.

## Medaljetabell

## Referanser
Dubai Marathon 2018

**Dubai Marathon 2018** ble arrangert 26. januar 2018, i Dubai i De forente arabiske emirater.

Løpet hadde svært gode resultater, og det ble satt flere rekorder, bl.a.:
* Syv mannlige utøvere løp under 2:05 og fire kvinnelite utøvere løp under 2:20
* Det ble satt løyperekord i begge klasser

## Resultater, menn






## Resultater, kvinner






## Resultater, rullestol
### Menn






### Kvinner






## Referanser


## Eksterne lenker
* Standard Chartered Dubai Marathon - RESULTS 2018
Iryna Petrenko

**Iryna Petrenko** (født **Varvynets**) (ukrainsk: Ірина Варвинець, født 4. juli 1992 i Tsjernihiv) er en ukrainsk skiskytter.

Under EM i skiskyting 2015 tok hun først sølvmedalje på jaktstarten, før hun avsluttet mesterskapet med stafettgull, på lag med Julija Dzjyma, Natalija Burdyha og Valentyna Semerenko.

Under EM i skiskyting 2018 tok hun sin første individuelle gullmedalje på seniornivå, da hun vant sprinten foran franske Chloé Chevalier og japanske Fuyuko Tachizaki.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Triodos Bank

**Triodos Bank N.V.** er en etisk bank med hovedkvarter i Zeist i Nederland og avdelinger i Belgia, Tyskland, Storbritannia og Spania. Det er en av de eldste og største aktørene innen etisk bankvirksomhet, med rundt 130 milliarder kroner i forvaltningskapital, knapt 1&nbsp;300 ansatte og nærmere 700&nbsp;000 kunder (per 2016/2017). Triodos Bank ble grunnlagt i 1980 og er medlem i Global Alliance for Banking on Values. Banken ble startet som et antroposofisk initiativ og bygger på filosofen Rudolf Steiners teori om forholdet mellom samfunnets økonomiske, sosiale og kulturelle liv, kalt tregrening; navnet Triodos er gresk for tregrening. Banken har også tatt opp i seg andre idéretninger, blant disse spesielt initiativer med utspring i miljøbevegelsen.

Triodos opererer som en vanlig sparebank og kommersiell bank med konsesjon i flere europeiske land. I tillegg har Triodos ulike programmer som skal støtte samfunnsgavnlige tiltak, herunder et eget mikrofinansprogram for utviklingsland. Triodos tilbyr også etiske fond og risikokapital. I 1980 startet Triodos verdens første «grønne fond», et fond som investerte i miljøvennlige prosjekter og som var notert på Amsterdam-børsen. Triodos fusjonerte med den britiske etiske banken Mercury Provident i 1994. Triodos Bank har i likhet med andre etiske banker som GLS Bank opplevd en kraftig vekst i årene etter finanskrisen fra 2007.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Triodos Bank
VM i rytmisk gymnastikk 1969

**VM i rytmisk gymnastikk 1969** (verdensmesterskapet i rytmisk gymnastikk) ble arrangert i Varna i Bulgaria i 1969.

## Medaljetabell

## Referanser
Liste over formennene for Tyrkias senat

**Formannen for Tyrkias senat** var leder for overhuset i nasjonalforsamlingen.

## Kilder
*''Turkish ministries, etc.'' på Rulers.org
Lona Gyldenkrone

**Abelone «Lona» Birgitte baronesse Gyldenkrone** (født **Gulowsen** 30. januar 1848 i Christiania, død 29. mai 1934 i København) var en norsk operasanger.

## Biografi
Hun var datter av kjøpmann Anders Gulowsen og Nanna Dithlovine Cecilie Gabrielsen. Hun var elev av fru Pauline Viardot, debuterte i 1876 på Kungliga Operan i Stockholm som Mathilde i Rossinis *Wilhelm Tell* og gikk samme høst over til operaen på Christiania Theater, hvor hun hadde hovedpartier i *[[Faust (opera)|Faust]]*, *[[Figaros bryllup]]*, *[[Tannhäuser]]* m.fl. 

I årene 1879–82 var hun ansatt ved hoffoperaen i Schwerin. Videre sang hun i Polen og på tsarens oppfordring, både i Moskva og i St. Petersburg. Etter sitt giftemål med den danske legasjonssekretær baron Emil Gyldenkrone (1838–1902) den 27. august 1882, trådte hun tilbake og bodde siden i Danmark.  

Hun hadde en sterk scenepersonlighet og ble etter sin avgang en høyt skattet pedagog i København. I 1872 ble baronesse Gyldenkrone malt av Peter Nicolai Arbo. 

Hun døde den 29. mai 1934 i København og ble bisatt i Oslo.

## Referanser
MK «Nordsjøen»

**MK «Nordsjøen»** var en kutter som ble benyttet av Shetlandsgjengen. Den tidligere fiskebåten hadde blitt bygget for minelegging og var et av de første fartøyene som var en del av Shetlandsgjengen.

Den 19 oktober 1941 forliste fartøyet i en storm etter et mineleggings-oppdrag i Edøyfjorden hvor det ble lagt ut 42 miner. Samtlige av de syv sjøfolkene ombord overlevde og kom seg tilbake til Shetland etter etter å ha vært strandet i det okkuperte Norge i flere uker. Leif Larsen var en av dem som deltok på oppdraget, og kapret sammen med fire av de andre sjømennene fiskebåten Arthur for å komme seg tilbake til Shetland.

## Kilder
*
Liste over presidentene for Den tsjekkiske republikks senat

**Presidenten for Den tsjekkiske republikks senat** () er leder for overhuset i parlamentet.

## Kilder
*''Parlament České republiky, Poslanecká sněmovna''
Christian Wallenius

**Christian Ludvik Wallenius** (født 13. januar 1885, død 15. august 1927) var en norsk fisker fra Skjøtningberg i Lebesby, som representerte Arbeiderpartiet på Stortinget 1925-26.

Wallenius var sønn av en fisker i Skjøtningberg som var innvandret fra Finland. Selv gikk han inn i faren sitt yrke og drev fiskeri med egen fiskeskøyte fra Skjøtningberg, fra 1909 til han døde. I periodene 1913-19 og 1922-25 var han medlem av herredsstyret i Lebesby og Kjøllefjord. Ellers var han skolestyreformann i herredet i 1914-15 og 1922-24, og dessuten formann i bustadnemnda i herredet 1920-24.

Høsten 1924 ble Wallenius valgt som stortingsrepresentant fra valgkretsen Finnmark. Han representerte fylket og Arbeiderpartiet på Stortinget i 1925 og -26, hvor han var medlem i veikomiteen. I 1927-sesjonen var han sykemeldt, og døde samme sommeren.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Tour des Fjords 2018

**Tour des Fjords 2018** var den sjette utgaven av sykkelrittet Tour des Fjords. Rittet gikk over tre etapper, fra 22. til 24. mai. Det ble etterfulgt av Hammer Stavanger 2018 de tre påfølgende dagene.

Med unntak av starten på den aller første etappen i 2013 var dette første gang at Tour des Fjords ble arrangert på Sørlandet.

## Lagene
I februar ble listen over de 21 lagene, med blant annet 9 WorldTour-lag, offentliggjort.

## Etappene

## Trøyene

## Resultater

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Offisielle tidtakerresultater og målvideo – VotreCourse
Hiram Paulding

**Hiram Paulding** (1797–1878) var en amerikansk marineoffiser. Han tjenestegjorde fra krigen i 1812 til den amerikanske borgerkrigen og endte som kontreadmiral. 

## Tjeneste
Paulding vervet seg som kadett i september 1811. Han deltok året etter i 1812-krigen og i slaget ved Plattsburgh på Champlainsjøen om bord på USS «Ticonderoga». Paulding var så i tjeneste i Middelhavet og kom i kamp med Barbareskstatene. Han tok utdannelse ved militærakademiet i Norwich i Vermont.

I 1824 ble Paulding sendt til Simón Bolívars hovedkvarter i Andesfjellene for å levere meddelelser, en ferd han beskrev i boken *A sketch of Bolivar in his camp* (1834). I 1825–1826 seilte han på USS «Dolphin» i Stillehavet på jakt etter mytteristene på hvalfangstskuta «Globe». Ekspedisjonen ble beskrevet av Paulding i *Journal of a Cruise of the United States Schooner Dolphin, Among the Islands of the Pacific Ocean; and a Visit to the Mulgrave Islands, in Pursuit of the Mutineers of the Whale Ship Globe* utgitt i 1831.

Paulding steg i gradene inntil han i 1844 ble kommandør. I 1855 ble han sjef for Home Squadron, en beordring han hadde til 1858. I denne perioden ledet Paulding i 1857 et tokt til Nicaragua, der William Walker forsøkte å erobre makten. Walker ble arrestert og ført  tilbake til USA. Handlingen var kontroversiell og Paulding tapte sin kommando på grunn av dette.

I den innledende fasen av den amerikanske borgerkrigen fikk Paulding ansvar for personellsaker. I april 1861 ble han sendt for å overta kommandoen ved Gosport Navy Yard og sikre den for unionen. Han forsøkte å ødelegge basen for å hindre at Sørstatene fikk nytte av den, noe som bare delvis var vellykket. I oktober 1861 ble han sjef for Brooklyn Navy Yard. Selv om han formelt ble plassert på pensjonslisten, fortsatte han i tjenesten. I 1862 var han blant de ti som ble forfremmet til den nye graden kontreadmiral. Paulding var sjef ved Brooklyn Navy Yard til han endte sin tjeneste i marinen i 1865. Deretter var han sjef for Philadelphia Naval Asylum fra 1866 til 1869.

## Utgivelser
* Paulding, Hiram: *Journal of a Cruise of the United States Schooner Dolphin, Among the Islands of the Pacific Ocean; and a Visit to the Mulgrave Islands, in Pursuit of the Mutineers of the Whale Ship Globe*, New York: G. & C. & H. Carvill, 1831
* Paulding, Hiram: *A sketch of Bolivar in his camp*, New York: A.T. Goodrich and J. Wiley, 1834

## Referanser
Lucanus wuyishanensis

***Lucanus wuyishanensis*** er en billeart i famillien hjortebiller (*Lucanidae*).

## Kjennetegn
En ganske stor (hannen ca. 35 millimeter), kraftig, brunlig hjortebille. Mandiblene hos hannen er kraftige, lett krummede, men en innoverrettet tann litt utenfor midten forøvrig med noen mindre tenner, kløvede i spissen. Hodet er utvidet bakover og har en skarp kantkjøl. De knebøyde antennene har en fire-leddet vifte. Dekkvingene er brunlige. Beina er brunsvarte.

## Levevis
Arten er funnet ca. 1400 meter over havet.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det sørøstlige Kina.

## Systematisk plassering

* Insekter, Insecta
** Ordenen biller, Coleoptera
*** Underordenen Polyphaga
**** Overfamilien Scarabaeoidea
***** Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
****** Underfamilien Lucaninae Latreille, 1806
******* Stammen Lucanini Latreille, 1806
******** Slekten *[[Lucanus (slekt)|Lucanus]]* Scopoli, 1763
********* ***Lucanus wuyishanensis*** Schenk, 1999

## Kilder
* Lucanidae du Monde - *Lucanus wuyishanensis* http://unmondeencouleurs.piwigo.com/index?/category/1795-wuyishanensis_schenk_1999

## Eksterne lenker
* 
*
USS «Dolphin»

**USS «Dolphin»** var en skonnert i United States Navy. Skipet ble bygget ved Philadelphia Navy Yard og sjøsatt 23. juni 1821. Det var det andre med navnet «Dolphin» i United States Navys tjeneste.

Etter å ha blitt utrustet i New York ble den senere i 1821 en del av den nylig oppsatte Pacific Squadron. «Dolphin» ankom Valparaiso i Chile i februar 1822. Deretter seilte hun ved kysten av Chile, Peru og Ecuador for å beskytte amerikansk handel og hvalfangst i området.

I 1825 ble «Dolphin» satt inn i søk etter mytteristene på hvalfangstskuta «Globe». De to overlevende mytteristene ble funnet på atollen Mili i Marshalløyene. «Dolphin» brakte de to til Callao i Peru. Hiram Paulding tjenestegjorde om bord på denne ekspedisjonen og ga i 1831 ut *Journal of a Cruise of the United States Schooner Dolphin, Among the Islands of the Pacific Ocean; and a Visit to the Mulgrave Islands, in Pursuit of the Mutineers of the Whale Ship Globe*.

Dolphin var i tjeneste i Stillehavet til 1835. Skipet ble da solgt.

I 1992 utga Marshalløyene et frimerke med USS «Dolphin» som motiv.

## Referanser
Skjøtningberg

**Skjøtningberg** er et fraflyttet fiskevær i Lebesby kommune i Finnmark. Det ligger ytterst i Oksfjorden, rundt 10 kilometer nord for kommunesenteret Kjøllefjord.

Skjøtningberg var et større fiskevær tidlig på 1400-tallet, med 200-250 innbyggere. Men folketallet gikk ned, og i 1694 ble det rapportert at det bare bodde 7 mann her. Skjøtningberg kirke var hovedkirke for et prestegjeld frem til 1819, men kirkebygningen var alt på 1700-tallet svært forfalt og ble revet.

Været hadde vært et viktig sted for fiske drevet fra robåter, som en kunne ta på land under uvær. Dette kunne en ikke gjøre med større motorbåter. Storstormer i 1918 og 1932 raserte båtene fra Skjøtningberg, og fiskeværet ble til slutt forlatt.

Skjøtningberg blir i dag brukt som hytte- og fritidsområde. En kan besøke stedet for å se den store stranden som finnes her, samt «Svartholla», ei naturlig kysthule.

Fiskeren og stortingpolitikeren Christian Wallenius var fra Skjøtningberg.

## Referanser
Vsevolod Abramovitsj

**Vsevolod Mikhaylovich Abramovitsj** (Всеволод Михайлович Абрамович) (født 11. august  1890, død 24. april 1913) var en banebrytende flypioner.

## Biografi
Abramovitsj ble født 11. august 1890 i Odessa som sønnesønn av den jødiske forfatteren Mendele Mocher Sforim. Han studerte ved Charlottenburg tekniske høyskole. I 1911 fikk han en pilotlisens. Han begynte å arbeide for brødrene Wrights tyske datterselskap, Flugmaschinen Wright i Johannisthal, og ble deres sjefstestflyver.

I 1912 bygget Abramovitsj sitt eget fly, Abramovich Flyer, basert på hva han hadde lært på Wrightfabrikken. Han fløy det til St. Petersburg for å delta i en militær flykonkurranse.

Det samme året satte han en høyderekord på 2 100 meter og en utholdenhetsrekord for å frakte fire passasjerer i 46 minutter og 57 sekunder. Han ble drept i en luftfartsulykke mens han instruerte en flyelev, Eugenia Mikhailovna Shakhovskaja, på Johannisthal den  24. april 1913.

## Referanser
Georg Waitz

**Georg Waitz** (født 9. oktober 1813 i Flensburg, død 24. mai 1886 i Berlin) var en tysk rettshistoriker og middelalderhistoriker. Han er særlig kjent for sine utgivelser av kildeskrifter til tysk historie.

## Liv
Han studerte ved Universitetet i Kiel, og senere ved Universitetet i Berlin. Under påvirkning av historikere som Barthold Georg Niebuhr og Leopold von Ranke besluttet han å bli historiker. I Berlin studerte han vitenskapelig tekstkritikk under Karl Lachmann og rettshistorie under Friedrich Carl von Savigny, grunnleggeren av den historiske skolen innen rettsvitenskapen, og fikk doktorgraden i 1835. Deretter var han medarbeider hos Georg Heinrich Pertz i arbeidet med *[[Monumenta Germaniae Historica]]*, den store utgaven av kildeskrifter fra tysk middelalder.

Fra 1842 var Waitz professor ved Universitetet i Kiel. I 1848 vekslet han til Universitetet i Göttingen. Fra 1875 oppga han professoratet, flyttet til Berlin og ble president for *Monumenta Germaniae Historica*.

Waitz' mest kjente verk er en tysk forfatningshistorie (*Deutsche Verfassungsgeschichte*, 1844–1878) i åtte bind. Han var gift med en datter av filosofen Friedrich Wilhelm Schelling.

## Referanser


## Litteratur
*
Barthold Hansteen Cranner

**Barthold Hansteen Cranner** (født **Barthold Hansteen** 6. mars 1867 i Kristiania, død  2. februar 1925) var en norsk botaniker og professor ved Norges landbrukshøyskole.

Han var sønn av intstrumentmaker Christian Holberg Gran Olsen og Pauline Juliane Therese Dobbertin. Etter å ha blitt *[[cand. philos.]]* i 1889 studerte han plantefysiologi under Wilhelm Pfeffer i Leipzig fra 1892 til 1893. Fra 1894 var han overlærer i botanikk ved Norges landbrukshøyskole. I 1900 fikk han doktorgraden, og han ble i 1914 utnevnt til professor.

I sin forskning interesserte Cranner seg særlig for fosfatidene, fettlignende stoffer i plantecellene.

## Utmerkelser
Cranner var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1910.

## Litteratur
* Leiv Amundsen: *Det norske Videnskaps-Akademi i Oslo 1857–1957*. Oslo: Aschehoug, 1960
Dam-Kilen

**Dam-Kilen** er en betongdam i Sirdal kommune i Vest-Agder, og er bygd på tvers av elva Siras naturlige løp. Dammen demmer opp den kunstige innsjøen Flothølen, som sammen med innsjøene Valevatn og Gravatn danner et sammenhengende vannmagasin. Vannet brukes i Tjørhom Kraftverk. Byggingen av dammen foregikk mellom 1968-1971.

Det er mulig å kjøre til dammen fra Sirekrok i Øvre Sirdal.
## Referanser
Degdammen

**Degdammen** (eller **Deg Hoveddam**) er en steinfyllingsdam i Sirdal kommune i Vest-Agder. Dammen regulerer elva Deg, og er den største av seks dammer som demmer opp innsjøen og vannmagasinet Valevatn. Den ble bygd i 1970.  

## Referanser
Villa Hammerschmidt

**Villa Hammerschmidt** i Bonn har fra 1950 vært tjenestested for Tysklands president. I 1994 overtok Schloss Bellevue i Berlin rollen som presidentens første tjenestested, mens Villa Hammerschmidt fortsatte som tjenestested i Bonn (Bonner Amtsitz). Villa Hammerschmidt finnes ved Rhinens venstre bredd, sørøst for byens sentrum. Bygningen ligger nord for Palais Schaumburg som inntil 1976 var forbundskanslerens tjenestebolig. 

Da Bonn i 1949 ble valgt som Tysklands (Vest-Tysklands) foreløpige hovedstad, ble det til at også presidenten skulle ha sitt tjenestested der. Etter Tysklands gjenforening i 1990 ble Berlin valgt som hovedstad. I 1994 bestemte daværende president Richard Weizsacker, at presidentens første tjenestested også skulle legges til Berlin. Villa Hammerschmidt ble likevel beholdt som tjenestested i Bonn. Når presidenten oppholder seg i Villa Hammerschmidt blir hans standart heist på taket.

Bygningen ble oppført i 1860 av arkitekt August Dieckhoff, for handelsmannen Albrecht Troost. Troost solgte den i 1868 til Leopold Koenig, far til zoologen Alexander Koenig. Rudolf Hammerschmidt (1853–1922) kjøpte villaen i 1899. 

Etter andre verdenskrig ble eiendommen som var uskadet av krigen, beslaglagt av de allierte okkupasjonsstyrkene. I 1950 ble  den overdratt fra Hammerschmidts arvinger til Forbundsrepublikken Tyskland. Første etasje ble da omgjort til representasjonslokaler, mens andre etasje ble privatleilighet.

Den første presidenten til å ta huset i sin besittelse var Theodor Heuss, hans etterfølgere som også bodde her, var Heinrich Lübke, Gustav Heinemann, Walter Scheel, Karl Carstens, Richard von Weizsäcker og Roman Herzog.
Fil:Villa Hammerschmidt um 1870.jpg|Villaen ca 1870
Fil:Villa Hammerschmidt 003.jpg|Luftfoto i 2017.
Fil:Villa Hammerschmidt Bonn Speisezimmer 20080831.jpg|Spisesal.
Fil:Bundesarchiv B 145 Bild-F015779-0009, Bonn, Staatsbesuch Präsident der USA, Kennedy.jpg|Statsbesøk i Villa Hammerschmidt i 1963: fra venstre president John F. Kennedy, president Heinrich Lübke, forbundskansler Konrad Adenauer, utenriksminister Dean Rusk og utenriksminister Gerhard Schröder.
 

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Svartevassdammen

**Svartevassdammen** (eller **Dam Svartevatn**) er en steinfyllingsdam i Forsand og Sirdal kommuner. Den demmer opp Svartevatn, som er vannmagasin for Duge kraftverk. Dammen er 129 meter høy og har et volum på 5 mill. m³, og den er en av de største fyllingsdammene i Norge. Den sto ferdig i 1976, og sammen med Duge kraftverk utgjorde det 4. byggetrinnet i Sira-Kvina utbyggingen. Sør for dammen ligger Grauthellervatnet og Stavanger Turistforenings hytte Grautheller.

Dammen ble mellom 2011–2014 oppgradert.

## Referanser
Landsem

**Landsem** var en skifabrikk fra Rindal. Den eksisterte fra 1946 til 1987.

Fabrikken ble grunnlagt av Even Landsem, som begynte produksjonen i kjelleren hjemme i eget hus. I 1950–1951 flyttet produksjonen ut i eget verksted, og i 1967 ble det bygget egne fabrikklokaler noe utenfor sentrum av bygda.

Rundt 1960 kom Landsem med ski laget av balsatre, og laget dermed betydelig lettere ski enn konkurrentene. Landsem-ski ble nå brukt av det norske landslaget, og da Magne Myrmo vant VM-gull i 1974 gikk han på Landsem. Treski-epoken var imidlertid på vei til å ta slutt, og heretter overtok glassfiber som materiale. Landsem slet med overgangen, og inngikk derfor et partnerskap med østerrikske Blizzard Ski. Skiene ble da solgt under merkenavnet Landsem/Blizzard.

Landsem skifabrikk ble overtatt av Madshus i 1987, og produksjonen flyttet til Madshus' anlegg på Biri. Landsem solgte de siste årene ca  par ski i året.

## Referanser
Lillomarka naturreservat

**Lillomarka naturreservat** utgjøres av Grytedalen fra Store Gryta i sørvest opp til Nordre Langvann på grensa mellom Oslo og Nittedal kommuner, samt det meste av Slengfehøgda.

Grytedalen er en sprekkedal med relativt bratte dalsider, og sørøst i området er det noen større koller. Vegetasjonen er variert med både gammel granskog på god bonitet og lauvskog med innslag av furu, til dels også edellauvskog.

Berggrunnen er en type syenitt (nordmarkitt).

Formålet med naturreservatet er å verne et stykke sjelden og sårbar natur med særlig verdi for naturmangfoldet.

## Se også
* Verneområder i Akershus
* Verneområder i Oslo

## Referanser
HMS «Dolphin»

**HMS «Dolphin»** var en 24-kanoners fregatt i Storbritannias Royal Navy. Skipet ble bygget ved Woolwich Dockyard i 1751. Det var det niende skipet med navnet «Dolphin» i tjeneste i Royal Navy. HMS «Dolphin» ble sendt på to ekspedisjoner til Stillehavet og ble dermed det første skipet som gjennomførte to verdensomseilinger.

## Tidlig tjeneste
«Dolphin» tjenestegjorde i sjuårskrigen som en del av admiral John Byngs flåte i slaget ved Menorca i 1756.

## Første ferd til Stillehavet

I 1764 seilte «Dolphin» sammen med HMS «Tamar» i en ekspedisjonsflåte under kommando av John Byron. Skipet var hadde forhudning, det vil si at skroget var kledd med kopper som beskyttelse mot pelemark. Målet for ekspedisjonen var å etablere en base i Sør-Atlanterhavet som Storbritannia kunne benytte for å kontrollere skipsfarten til Stillehavet. På denne ferden gjorde Byron i 1765 krav på Falklandsøyene for Storbritannia.

Via Magellanstredet seilte «Dolphin» inn i Stillehavet på leting etter Salomonøyene. Ekspedisjonen var innom Juan Fernández-øyene. Den 10. juni 1765 kom skipet til atollen Takaroa i Tuamotuøyene. Kursen ble satt vestover og «Dolphin» nådde Tokelau. Byron og «Dolphin» regnes som de første europeere som besøkte atollen Atafu.

Søket etter Salomonøyene ble oppgitt og i stedet seilte «Dolphin» til Marianene. Skipet ankom Tinian 30. juli 1765. Hjemturen gikk gjennom Sørkinahavet, og så via Batavia og Kappstaden til «Dolphin» var hjemme i Storbritannia 9. mai 1766.

«Dolphin» ble etter hjemkomsten raskt utrustet for en ny ekspedisjon, noe som var mulig siden kopperplatene hadde gitt skroget god beskyttelse.

## Andre ferd til Stillehavet

Den andre ferden til Stillehavet hadde som mål å lete etter ''Terra Australis Incognita'', et ukjent land i sør. Antakelsen var at et slikt land lå et sted mellom Kapp Horn og New Zealand i et klima som var gunstig for produksjon av handelsvarer. Under kommando av Samuel Wallis la «Dolphin» ut 22. august 1766 sammen med HMS «Swallow» på en ferd til Stillehavet. De to skipene ble skilt etter at de kom til Stillehavet i april 1767.

«Dolphin» fortsatte gjennom Tuamotuøyene til Tahiti dit det ankom som første europeiske skip 18. juni 1767. På Tahiti kunne Wallis og hans mannskap skaffe nye forsyninger. Wallis gjorde krav på Tahiti for Storbritannia og kalte øya Kong Georgs øy.

Etter et seks ukers opphold startet «Dolphin» hjemreisen. Ferden gikk vestover fra Selskapsøyene og til Tinian. Deretter gikk ferden via Batavia og Kappstaden. «Dolphin» vendte hjem til Storbritannia 20. mai 1768.

«Dolphin»s videre tjeneste var som oppmålingsskip. Det ble tatt ut av tjeneste og hugget i 1777.

## Referanser
Estelle Alphand

**Estelle Alphand** (født 1995) er en svensk-fransk alpinist. Hun er datter av alpinist Luc Alphand, og representerer Åre Slalomklubb.

Alphand tok gull i Super-G under Vinter-OL for ungdom 2012 i Innsbruck, og debuterte i verdenscupen i 2013.

Hun gikk over fra det franske landslaget til det svenske landslaget i sommeren 2017, og har siden representert Sverige. Hun har både svensk og fransk statsborgerskap siden hun har fransk far, Luc Alphand og svensk mor.

Hennes beste plassering i verdenscupen er en 5. plass i slalåm i Lienz 28. desember 2017, delt med Petra Vlhová.

Under VM 2021 i Cortina kjørte hun på det svenske laget som tok sølv i lagkonkurransen.

I VM 2025 i Saalbach kjørte hun på det svenske laget som tok bronse i lagkonkurransen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Musikk fra hjertet

***Musikk fra hjertet*** (originaltittel ***Music of the Heart***) er en amerikansk dramafilm fra , regissert av Wes Craven. Manuset ble skrevet av Pamela Gray. Filmen er basert på dokumentarfilmen *[[Small Wonders]]* (1995), som i sin tid ble nominert til Oscar for beste dokumentarfilm.

*Musikk fra hjertet* er basert på en sann historie om Roberta Guaspari (Meryl Streep), som kjempet for finansiering av musikkutdanning i offentlige skoler i New York. Filmen foregår på to tidsplan: den ene i 1981 da Guaspari begynner som fiolinlærer ved Central Park East School i East Harlem, og den andre ti år senere da skolestyret bestemmer seg for å stoppe finansieringen av musikkprogrammet. Aidan Quinn, Gloria Estefan og Angela Bassett har andre roller i filmen.

Filmen ble nominert til to Oscar-priser for beste kvinnelige hovedrolle (Streep) og beste sang («Music of My Heart»).

## Handling
Filmens første halvdel utspiller seg i 1981. Roberta Guaspari (Meryl Streep) er en ensom butikkansatt og tobarnsmor som nettopp har blitt forlatt av ektemannen. Hun bestemmer seg for å dra til East Harlem for å endelig oppfylle drømmen om å bli fiolinlærer. Guaspari har ingen pedagogisk utdanning å skilte med, men overbeviser likevel Central Park East School om å hyre henne. Til å begynne med er både barna, elevene og rektor skeptisk, men etter hvert viser elevene hennes bemerkelsesverdige resultater. Det blir stadig større konkurranse om plassene i Robertas klasserom.

Andre halvdel foregår ti år senere, når skolestyret bestemmer seg for å stoppe finansieringen av Guasparis musikkprogram. Med hjelp fra sine venner og lokalsamfunnet for øvrig, bestemmer Guaspari seg for å skaffe pengene selv ved å holde en fiolinkonsert.

## Medvirkende
*Meryl Streep som Roberta Guaspari
*Aidan Quinn som Brian Turner
*Angela Bassett som Janet Williams
*Gloria Estefan som Isabel Vasquez
*Jane Leeves som Dorothea von Haeften
*Kieran Culkin som Alexi Tzavaras
*Jay O. Sanders som Dan Paxton
*Cloris Leachman som Assunta Vitali Guaspari
*Jean-Luke Figueroa som Ramone Olivas
*Olga Merediz som Ms. Olivas
*Charlie Hofheimer som Nicholas Tzavaras

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bladet

***Bladet*** er ei lokalavis som utgis i Stjørdal og som dekker kommunene Stjørdal, Meråker og Malvik i Trøndelag. Avisa eies av Polaris Media Midt-Norge og ble grunnlagt i 2017 etter at avisene *[[Stjørdalens Blad]]* og *[[Malvik-Bladet]]* ble slått sammen. Første utgave kom ut 14. februar 2017. Den kommer ut på papir tre ganger i uka i tillegg til nettavisa Bladet.no. Linn Yttervik var redaktør fra oppstarten i 2017 til 2024.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Øivind Slora

**Øivind Slora** (født 27. januar 1955) er en norsk politiker (FrP). I perioden 23. november 2017 til og med 29. januar 2018 var han varaordfører i Sørum kommune i Anette Carnarius Elseths permisjonstid.

## Referanser
VM i rytmisk gymnastikk 1979

**VM i rytmisk gymnastikk 1979** (verdensmesterskapet i rytmisk gymnastikk) ble arrangert i London i Storbritannia i 1979.

## Medaljetabell

## Referanser
VM i rytmisk gymnastikk 1981

**VM i rytmisk gymnastikk 1981** (verdensmesterskapet i rytmisk gymnastikk) ble arrangert i München i Vest-Tyskland i 1981.

## Medaljetabell

## Referanser
Robert Habeck

**Robert Habeck** (født 1969) er en tysk forfatter og politiker (Bündnis 90/Die Grünen) som fra 8. mai 2021 til 6. mai 2025 var Tysklands næringsminister og visekansler i Olaf Scholz' regjering. 

Habeck var fra 2012 til 2017 stedfortredende ministerpresident og landbruksminister, og videre til 2018 i tillegg digitaliseringsminister i Schleswig-Holstein. Habeck ble 27. januar 2018 valgt som én av to ledere i sitt parti, sammen med Annalena Baerbock.

Han ble medlem av Forbundsdagen ved valget i 2021.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2017/18 – Verdenscup 5 – 3000 meter kvinner

**[[Verdenscupen på skøyter|Verdenscup]]runde fem av [[Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2017/18|sesongen 2017/18]] i [[hurtigløp på skøyter]] for kvinner på  meter** i Gunda Niemann-Stirnemann Halle i Erfurt, Tyskland ble arrangert søndag den 21. januar 2018.

Distansen ble vunnet av canadiske Ivanie Blondin på 4.04,86 foran nederlandske Antoinette de Jong på andreplass og tsjekkiske Martina Sáblíková på tredjeplass. Gruppe B ble vunnet av polske Katarzyna Bachleda-Curuś foran de to norske løperne Camilla Lund på andreplass og Sofie Karoline Haugen på tredjeplass.

## Medaljevinnere

## Resultater

## Funksjonærer
* Overdommer var Karl Skoog, Sverige.
** Assisterende overdommer var Paul Stangl, USA.
* Starter var Jan Zwier, Nederland for gruppe A og Roland Steenbeck, Tyskland for gruppe B.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Menyside for parsammensetning og resultater på live.isuresults.eu.
** Gruppe A : Parsammensetning, passerings- og rundetider i parrekkefølge og resultater på live.isuresults.eu.
** Gruppe B : Parsammensetning, passerings- og rundetider i parrekkefølge og resultater på live.isuresults.eu.
* Resultater for gruppe A og gruppe B på www.ISU.html.infostradasports.com
* Resultater på www.SpeedSkatingStats.com (engelsk) og på www.SchaatsStatistieken.nl (nederlandsk).
* Resultater for gruppe A og for gruppe B på www.SpeedSkatingNews.info på engelsk.
* Resultater for gruppe A og for gruppe B på SpeedskatingResults.com på engelsk
* Resultater for gruppe A (med ''uavhengig eget poengsystem'') og for gruppe B på www.The-Sports.org på engelsk
;Nyhetssammendrag fra International Skating Union
*