open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sosialkanalen

***Sosialkanalen*** er et norsk debatt- og informasjonsprogram som gikk på NRK fra 1984 til 1995. Programmet tok for seg sosiale tema. Programtittelen innledende "SOS" henspillet på den type problem som programmet tok opp, altså et rop om hjelp. Tema kunne spenne fra alt om arbeidsledighet til sex og angst.

Den initielle redaksjon bestod av Olav Øverland, Inger Sandberg, Kirsti Haugen, Sten Rune Sterner og Solveig Solbakken. Første episode ble vist den 21. november 1984 og het «Hvor fattig får en kommune bli?», der Olav Øverland og Solveig Solbakken tok opp helsetjenestene i Tana kommune. Anmelderen i Aftenposten mente formen med «lange tildels kjedelige intervjuer» var uegnet. Den påfølgende telefonstorm til avis og NRK mente han viste programmets viktighet. Lignende erfaringer fikk man i etterkant av Oddgeir Bruaset sin episode om omsorgsvikt ved Kristiansund sykehjem.  I en av de siste episodene fra høsten 1995 tok Veslemøy Kjensli opp opplæring av hjerneskadde barn. Andre ofte brukte journalistar som arbeidet i programmet var Dagmar Loe og Else Myklebust.

Ifølge prosjektleder Inger Sandberg var den tenkt å gå ett år, men tiden ble forlenget til to år. Serien ble til sist lagt ned i 1995 (samtidig med *Dokument 2*) og erstattet med graveserien Brennpunkt (NRK).

Flere av episodene ble simultant oversatt til tegnspråk. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den lille øya

***Den lille øya*** (originaltittel *The little Island*) er en tredveminutters kortfilm fra 1958. Dette er animasjonslegenden Richard Williams, som har stått bak *[[Hvem lurte Roger Rabbit]]* sitt animasjonsregi og spillefilmen *[[The thief and the cobbler]]* sitt første verk. Han fikk mange priser for den.

## Handling
Filmen handler om tre menn som har hver sin drøm. Den ene har «Sannhet», den andre har «Skjønnhet» og den tredje har «Godhet».

## Om produksjonen
Richard Williams dro til London for å lage denne filmen.  Richard Williams animerte, redigerte, regisserte og produserte filmen. Han brukte cirka et år på den og måtte lage mange reklamefilmer for å få råd til å lage filmen. The sinofonia of London spilte musikken som var komponert av Tristram Cary.
Han skulle egentlig bare være i London for å lage «den ene» filmen, men når den ble en suksess ble han og startet et animasjonsstudio kalt «Richard Williams animation».

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Love Me, Love Me, Love Me

***Love me, love me, love me*** er en canadisk tegnet kortfilm fra 1962. Dette er en av de første animasjonsfilmene som er produsert av canadiske Richard Williams.

Filmen handler om den avskydde mannen Thermus Fortitude som kun blir elsket av sin utstoppede alligator Charlie. 

## Om produksjonen
Richard Williams lånte en venn sitt kamera for å lage filmen. Han lagde den egentlig bare som en personlig spøk og brukte derfor ikke så mye tid eller penger på den. Men filmen kom allikevel ut i verden og ble en suksess for Richard Williams.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Love Me Love Me Love Me'', youtube.com
Yasemin Can

**Yasemin Can** (født **Vivian Jemutai** 11. desember 1996 i Kenya) er en friidrettsutøver som representerer Tyrkia. Hun konkurrerer først og fremst i langdistanseløp. Hennes fremste internasjonale meritt er gull på 10&nbsp;000 meter i EM i friidrett 2016. 

Hun konkurrerte for Kenya fram til 25. mai 2015, og fikk godkjenning for å representere Tyrkia internasjonalt 13. mars 2016.

## Idrettskarriere
Can fikk bronse i juniorklassen i EM i fjelløp 2009 i Østerrike, og hun vant juniorklassen i VM i fjelløp 2010 i Slvenia. I EM i fjelløp 2011 fikk hun sølv i juniorklassen, bak Denisa Ionela Dragomir, men Tyrkia vant lagkonkurransen i juniorklassen. 

I Sommeruniversiaden 2015 deltok hun på Tyrkias lag som fikk bronse i lagkonkurransen i halvmaraton. 

Hun vant gull på 10&nbsp;000 meter i EM i friidrett 2016 i Amsterdam, foran Dulce Félix og Karoline Bjerkeli Grøvdal. Can satte her personlig rekord og europeisk U23-rekord på denne distansen, med 31:12,86. 

Hun fikk sølv på 3000 meter i EM i friidrett innendørs 2017, bak britiske Laura Muir. I juli vant hun 10&nbsp;000 meter i U23-EM i friidrett 2017, med ny mesterskapsrekord på 31:39,80. Hun vant også 5000 meter, også her med ny mesterskapsrekord, på 15:01,67.

I 2021 representerte hun Tyrkia på øvelsen meter i Sommer-OL 2020 arrangert i Tokyo, og kom på 11. plass.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The animators survival kit

***The animators survival kit*** er en animasjonslærebok skrevet av animasjonslegenden Richard Williams. Boken ble opprinnelig skrevet i 1957, men ble utsolgt så den ble skrevet på nytt i 2001. Boken tar for seg animasjonsteknikker og dyre og menneskeanatomi i animasjon. I boke lærer man om håndtegnet\tradisjonell animasjon, CGI-animasjon, flash-animasjon og delvis stop motion-animasjon.
Richard Williams sier at dette er en utvidet versjon av How to make animated cartoons og at han måtte jobbe hardt med den gyldne alder i animasjons mestere for å kunne oppnå det han ville med animasjon. Han trykt alt arbeidet ned i 382 sider. Han har skrevet boken med støtte fra sin kone Imogen Sutton.

## The animators survival kit (animated)/The animators survival kit
The animators survival kit (animated) er en kolleksjon med 16 DVD-er. Filmene er en kombinasjon av Richard Williams Animation masterclass i Blue sky studios og hans animerte versjoner av det som står i boken hans. Filmene er redigert på Aardman animation. I Animation masterclass på Blue sky studios formidler Williams gamle animasjonsteknikker for de som utøver CGI.

## The animators survival kit (animated) app
The animators survival kit animated er en app basert på boken "The animators survival kit". I appen kan du se på animerte eksempler(samt lære om dem) samtidig som du kan se på eksemplene bilde for bilde og studere hvordan de fungerer. Richard Williams har også inkludert filmen Circus Drawings og filmen silent film, som er en film til stumfilmfestivalen.
Adam’s Bridge

**Adam's Bridge** (tamil: *ātām pālam*), også kjent som **Rama's Bridge** eller **Rama Setoer** (Tamil: *Irāmar pālam*, Sanskrit: *rāmasetu*), er en kjede med kalksteinssandbanker mellom Pamban-øya, også kjent som Rameshwaram-øya på den sørøstlige kysten av Tamil Nadu i India, og Mannar-øya utenfor nordvestkysten av Sri Lanka. Geologiske bevis tyder på at denne broen var en tidligere landfast forbindelse mellom India og Sri Lanka.

Broen er 50 km lang og danner skille mellom Gulf of Mannar (i sørvest) og Palk Strait (i nordøst). Noen av sandbankene er tørre og havet i området er svært grunt, bare 1 til 10 meter dypt på enkelte steder. Dette er til hindrer sjøfarten. Den var angivelig farbar til fots opp til det 15. århundre før stormer skapte kanalen: - beskrivelser av templene tyder på at Adam's Bridge lå helt over havet før en syklon i 1480 raserte området.

## Navnet
Broen ble først nevnt i det gamle indiske sanskrit eposet *[[Ramayana]]* av Valmiki. navnet *Rama's Bridge* eller *Rama Setoer* (Sanskrit; *setoer*: bridge). 

Ifølge hinduistisk teologi var broen bygget av noen («Vansara») apemenn i Ramas hær med hjelp fra Nala,. Han brukte den for å nå Lanka og redde sin kone Sita fra Rakshasa-kongen, Ravana.

## Beliggenhet

Adam's Bridge starter som en kjede av øyer fra Dhanushkodi-spissen på Indias Pamban-øya og ender på Sri Lanka ved Mannar-øya. Pamban-øya er delvis forbundet med det Indiske fastlandet ved en 20 km lang bro, Pamban Bridge. Mannar-øya er forbundet til fastlandet Sri Lanka med en lang sandbanke.

## Transport og navigasjon

Pamban-øya (Tamil Nadu, India) med den lille havnebyen Rameshwaram ligger ca. 20 km fra det indiske fastlandet. Pamban-broen som krysser Pamban-kanalen forbinder Pamban-øya med India. Den viser til både til veibroen og en cantilever-jernbanebro. Små båter traffikerer den 2&nbsp;065 meter lange kanalen mellom veibronen og jernbanebroen.

Seiling med større fartøyer er ikke mulig fordi store skip kan ikke ferdes  i det grunne farvannet i Pamban-kanalen. Mudring i denne kanalen ville koste mer enn mudring av en kanal i Rama Setoer-området, der vannet er relativt dyp og mindre mudring måtte til. Derfor godkjente den indiske regjering i 2005 et multi-million dollar-prosjekt i Sethusamudram som har som mål å skape et skipskanal. Ulike organisasjoner har innvendinger til prosjektet basert på religiøse, økonomiske og miljømessige årsaker, og har bedt om at alternative løsninger blir vurdert.

En fergeforbindelse knytter Dhanushkodi i India med Talaimannar i Sri Lanka.

## Se også
* Rameshwaram
* Pamban kanal
* Ramayana
* Rama Setoer (Ramayana)
* Rama
* Kumari Kandam
* Sandbanke

## Referanser
Jakob Arvola

**Jakob Arvola** (født 1967) er en norsk journalist og forfatter, bosatt i Oslo. Arvola ble født i Mehamn i Gamvik kommune i Finnmark, og vokste opp både i Bjørnevatn i Sør-Varanger og i Trondheim. 

Han jobbet i NRK Finnmark i Vadsø fra 1989 til 2010. Han arbeidet deretter som frilanser i Stockholm, og var mellom januar 2012 og januar 2017 ansatt som nyhetsanker og reporter i Radio Norges morgensending *Morgenklubben med Loven & Co*. Han arbeidet fra januar 2017 til november 2020 som morgenprogramleder i kanalen NRK Klassisk i Oslo. Fra november 2020 er Arvola medprogramleder i radioprogrammet Studio 2 på NRK P2. 

Han debuterte med novellesamlingen *Det går ikke over* i 2014, og den ble nominert til Havmannprisen i 2015 for beste nordnorske skjønnlitterære utgivelse. I 2016 ble en av tekstene fra denne boken brukt av Utdanningsdirektoratet som oppgave i avgangseksamen i norsk hovedmål for videregående skole. Januar 2017 kom han ut med sin andre bok, *Jeg vet hva du driver med*, en samling på ni noveller.

## Bibliografi
* *Det går ikke over*, noveller, ISBN 978-82-419-1060-9, Vigmostad & Bjørke (2014)
* *Jeg vet hva du driver med*, noveller, ISBN 978-82-419-1309-9, Vigmostad & Bjørke (2017)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Forfatterens hjemmeside
*  Bokomtale hos forlaget
CBRNE

**CBRNE** er en fellesbetegnelse som omfatter kjemiske stoffer (C), biologiske agens (B), radioaktive stoffer (R), nukleært materiale (N) og eksplosiver (E) med høyt farepotensiale, som kan forårsake tap av liv og/eller skade på helse, miljø, materielle verdier og andre samfunnsinteresser ved naturskapte hendelser, ulykker eller tilsiktede handlinger, herunder terror.

## Se også
* CBRNE-senteret

## Litteratur
* DSB m.fl: *Beskrivelse og analyse av dagens status for beredskap mot CBRNE-hendelser* 2015 ISBN 978-82-7768-371-3
Andrea Rønning

**Andrea Rønning** (født 30. januar 1995 i Skien) er en norsk håndballspiller, som spiller både håndball og beachhåndball. 

Hun spiller for Larvik Håndballklubb, som spiller i Eliteserien i håndball for kvinner 2023/24.

## Karriere Håndball
Ved junior-NM 2013 spilte Gjerpen finale mot Tertnes, og vant 22-16. Gjerpen endte på 8. plass i 1. divisjon håndball for kvinner 2013/14. 

Gjerpen ble slått ut i semifinalen av Oppsal ved junior-NM i håndball 2014 (U20), der Rønning scoret 6 mål. I serien kom Gjerpen på 7. plass i 1. divisjon 2014/15. 

Ved NM i håndball 2015 ble Gjerpen slått ut av Larvik Håndballklubb, etter at de tapte 21-33. I serien endte de på 7. plass i 1.divisjon 2014/15, med 10 seire og 12 tap. 

Gjerpen kom på 3. plass i 1. divisjon sesongen 2015/16, og Rønning ble lagets toppscorer i serieavslutningen der de slo Volda Handball 31-21 borte. Rønning scoret 8 mål i denne kampen. De spilte dermed kvalifiseringskamper mot Molde Håndballklubb om spill i Eliteserien 2015/16. Gjerpen vant hjemmekampen 31-24, der Rønning scoret 6 mål, og lagene spilte uavgjort i Molde, og Gjerpen rykket dermed opp til Eliteserien.

;Beachhåndball
Rønning deltok ved ungdoms-EM i beachhåndball 2012 (U18) i Georgia. Norge slo der Ukraina i kvartfinalen, men tapte for Tyrkia i semifinalen, og tapte til slutt 0-2 for Russland i bronsefinalen. 

Hun deltok også ved junior-EM i beachhåndball 2013 (U20). Norge kom der på 6. plass av 7 lag, etter at de kom på 5. plass i round robin, og måtte spille plasseringskamper mot Sveits og Spania.

Hun deltok på det norske laget som spilte ved VM i beachhåndball 2014 i Recife i Brasil i juli 2014. Det norske laget spilte seg fram til semifinalen, der de tapte 1-2 mot Brasil, og måtte spille bronsefinale. I bronsefinalen slo de Ukraina 2-1, og vant med det bronse i VM. Rønning scoret to mål for Norge i bronsefinalen. 

Gjerpen J16 tapte finalen ved NM i beachhåndball i juni 2015, mot Tyristubben. Ved EM i beachhåndball 2015 deltok hun igjen på det norske landslaget. Norge spilte seg fram til finalen med kun ett tap - mot Russland i hovedrunden. I finalen møtte de EM-favoritt Ungarn, og tapte 1-2 på shootout, og endte dermed med sølv i dette mesterskapet. Norge kvalifiserte seg gjennom denne plasseringen også til VM i beachhåndball 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Presentasjon hos Norsk Topphåndball
Clyzomedus

* Se Systematisk inndeling

***Clyzomedus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, kraftige, brunspraglete fargede trebukker. Kroppsformen er kort og plump, beina nokså korte og kraftige. Antennene hos hannene er noe lengre enn kroppen.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia, fra India i vest til Papua Ny-Guinea i øst.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Mesosini Thomson, 1860
******** Slekten *Clyzomedus* Pascoe, 1866 - 9 arter
********* *[[Clyzomedus annularis]]* Pascoe, 1866
********* *[[Clyzomedus borneensis]]* Breuning, 1936
********* *[[Clyzomedus fastidiosus]]* (Boisduval, 1835)
********* *[[Clyzomedus indicus]]* Breuning, 1935
********* *[[Clyzomedus javanicus]]* Breuning, 1963
********* *[[Clyzomedus laosensis]]* Breuning, 1965
********* *[[Clyzomedus laosicus]]* Breuning, 1963
********* *[[Clyzomedus transversefasciatus]]* Breuning, 1938
********* *[[Clyzomedus vittaticollis]]* Breuning, 1938

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over artene

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Elasmotena

* Se Systematisk inndeling

***Elasmotena*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
Dorcadiini er små til middelsstore, tettbygde trebukker, vanligvis mørke på farge. Antennene er kraftige og omtrent så lange som kroppen. Dekkvingene er nærmest spindelformede uten markerte skuldre. Beina er korte og kraftige.

## Levevis
Ulikt de fleste andre trebukker lever disse artene på bakken, de voksne kan ikke fly. Larvene lever underjordisk på røtter.

## Utbredelse
Arten lever i Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Dorcadiini Latreille, 1825
******** Slekten *Elasmotena* McKeown, 1945
********* *[[Elasmotena insulana]]* (Olliff, 1890)

## Kilder
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* 
*
Johann Scheibe

**Johann Scheibe** (ca. 1675 – 1748) var en tysk orgelbygger.

Scheibe virket som orgelbygger og instrumentmaker i Leipzig fra 1705. På oppdrag fra Universitetet i Leipzig arbeidet han som «Universitäts-Orgelmacher».

Han var gift med Anna Rosine Heß. Sønnen, komponisten og musikkskribenten Johann Adolf Scheibe, var hovedsakelig aktiv i Danmark.

## Verk
* 1711/16: Orgelet i  Paulinerkirche i Leipzig
* 1742/43: Orgelet i Johanniskirche i Leipzig
* 1745/46: Orgelet i Zschortau

## Litteratur
* Ulrich Dähnert: *Historische Orgeln in Sachsen. Ein Orgelinventar.* Deutscher Verlag für Musik, Leipzig 1983

## Referanser
Athemistus

* Se Systematisk inndeling

***Athemistus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Ganske små, brunlige trebukker. Antennene er vanligvis omtrent så lange som kroppen. Dekkvingene er ovale uten markerte "skuldre". Beina er forholdsvis korte og kraftige.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Parmenini Mulsant, 1839
******** Slekten *Athemistus* Pascoe, 1859
********* Underslekten *Athemistus*
********** *[[Athemistus aberrans]]* Carter, 1932
********** *[[Athemistus aborigine]]* Carter, 1926
********** *[[Athemistus aethiops]]* Pascoe, 1867
********** *[[Athemistus approximates]]* Carter, 1926
********** *[[Athemistus armitagei]]* Pascoe, 1866
********** *[[Athemistus barretti]]* Carter, 1926 
********** *[[Athemistus bituberculatus]]* Pascoe, 1867
********** *[[Athemistus cristatus]]* Blackburn, 1894
********** *[[Athemistus dawsoni]]* Breuning, 1970
********** *[[Athemistus funereus]]* Pascoe, 1866
********** *[[Athemistus harrisoni]]* Carter, 1926
********** *[[Athemistus howitti]]* Pascoe, 1876
********** *[[Athemistus laevicollis]]* Carter, 1926
********** *[[Athemistus luciae]]* Carter, 1926
********** *[[Athemistus macleayi]]* Carter, 1926
********** *[[Athemistus maculatus]]* Carter, 1926
********** *[[Athemistus mastersi]]* Carter, 1926
********** *[[Athemistus monticola]]* Blackburn, 1894
********** *[[Athemistus nodosus]]* Carter, 1928
********** *[[Athemistus orbicollis]]* Carter, 1937
********** *[[Athemistus pubescens]]* Pascoe, 1862
********** *[[Athemistus puncticollis]]* Pascoe, 1867
********** *[[Athemistus punctipennis]]* Carter, 1926
********** *[[Athemistus rugulosus]]* (Guérin-Méneville, 1831)
********** *[[Athemistus torridus]]* Blackburn, 1894
********** *[[Athemistus tricolor]]* Carter, 1926
********* Underslekten *Hoplathemistus*
********** *[[Athemistus albofasciatus]]* Aurivillius, 1917
********** *[[Athemistus assimilis]]* Breuning, 1939
********** *[[Athemistus conifer]]* Aurivillius, 1917

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Palkstredet

**Palkstredet** (tamil: பாக்கு சலசந்தி / பாக்கு நீரிணை) er stredet mellom Tamil Nadu i India og Mannar-distriktet i den nordlige provinsen av Sri Lanka. Det knytter Bengalbukta i nordøst med Palk Bay og med Gulf of Mannar i sørvest.. Stredet er 53 til 80 km bredt. Flere elver renner inn i stredet, inklusive Vaigai River i Tamil Nadu. Sundet er oppkalt etter Robert Palk som var guvernør i Madras  (1755-1763) i Raj perioden.

## Geografi
Stredet består av en lang kjede av lave øyer, rev og sandbanker som med et felles begrep kalles Adam's Bridge, kjent i hinduistisk mytologi som "Ram Setoer" dvs. Ramas bro. Denne kjeden strekker seg mellom Dhanushkodi på Pamban-øya (også kjent som Rameshwaram-øya) i Tamil Nadu og Mannar-øya i Sri Lanka. Ramneshwaram-øya er forbundet med det Indiske fastlandet med Pamban-broen.

## Historie
Fra 1914 gikk det vanlig tog fra Madras, nå Chennai til Dhanushkodi, så en ferge til Talaimannar på Mannar-øya, og videre tog til Colombo. I 1964 raserte en syklon Dhanushkodi med jernbane-broen og forårsaket store ødeleggelser langs kysten av Palk-stredet. Dhanushkodi ble ikke gjenoppbygget og jernbanen fra Talaimannar til Mahawilachchiya i Sri Lanka ble oppgitt. Det gikk en ferge mellom små brygger i Ramneshwaram og Talaimannar, men dette ble da avviklet og ikke gjenopptatt før 30 år senere.

### Foreslått kanal

Det grunne vannet og de mange skjær i den snevre kanalen gjør det vanskelig for store skip å passere gjennom, selv om fiskebåter og små fartøyer (bæreür) kystbåter har navigert i sundet i mange hundre år.

## Referanser
* 


## Eksterne lenker
* Foto essay på Palk Stredet.
Pamban-broen

**Pamban-broen** er en jernbanebro over Palkstredet som forbinder byen Rameswaram på Pamban-øya med Indias fastland. Broen er en kombinert vei- og jernbanebro, men benyttes mest som jernbanebro. Den ble åpnet  24. februar 1914, den var da Indias første bro over vann, og var den lengste bro i India frem til åpningen av Bandra-Worli Sea Link i 2010. Jernbanebroen er en konvensjonell bro som hviler på betongfundamenter, men er delt på midten og kan heises opp, slik at lasteprammer og lektere kan passere gjennom.

## Historie

Jernbanebroen er 2&nbsp;065 meter lang. Den ble åpnet 24. februar 1914 etter at byggingen startet i 1911. Imidlertid hadde planer om en bro eksistert siden 1870 da den britiske administrasjonen hadde lett etter måter på å øke handelen med Ceylon. Det var foreslått en klaffebro slik at skip kunne passere gjennom.

Jernbanebroen ble først bygget med meterspor, men Indian Railways oppgraderte broen til bredspor som en del av sitt Prosjektet Unigauge (1&nbsp;676 mm sporvidde), et arbeid som ble fullført 12. august 2007.. Inntil nylig ble de to vingene av broen åpnet manuelt ved hjelp av spaker. Rundt 10 skip — lektere, kystvaktskip, fiskefartøyer og oljetankere — passerer under broen hver måned. Ytterligere arbeider med forsterkninger ble utført på broen i 2009 for å gjøre det mulig å frakte tyngre gods med tog.

Etter ferdigstillelse av broen ble meter-sporet fjernet fra Mandapam til Pamban-jernbanestasjon. Herfra deler linjen seg, en linje mot Rameshwaram om lag 6,25 km og en annen linje på 15&nbsp;km til Dhanushkodi. Seksjonen ble åpnet for trafikk i 1914. Ministry of Indian Railways bevilget Rs. 25 crore (250 millioner Rupee) for å erstatte den eksisterende 65.23 meter lange svingbroen som kunne svinges tilside slik at lange lektere kunne passere broen.

Post- og passasjertog kjørte på dette sporet mellom 1915 og 1964 fra Madras til Dhanushkodi hvor passasjerene ble fraktet til Talaimannar og videre til Ceylon. Linjen med meterspor fra Pamban til Dhanushkodi ble nedlagt etter at den ble ødelagt i 1964 av Dhanushkodi-syklonen.

Broen ble senere restaurert til operativ stand i løpet av bare 46 dager. Den 13. januar 2013 fikk broen mindre skader da en lekter drev inn i den. Slepebåten skulle taue en lekter fra Kolkata til Karwar i nærheten av Mumbai, men grunnstøtte i dårlig vær og traff noen steiner den 10. januar. Den 220 tonn tunge lekter drev så mot broen, fikk den til å vippe litt, og måtte reparareres. I 2013 det ble rapportert at De indiske jernbaner hadde søkt til UNESCO om at brua skal plasseres på listen over verdensarvsteder.

## Beliggenhet
Broen strekker seg over et 2 km langt sund mellom fastlandet og øya, og er den eneste mulig landveis forbindelse mellom India og Sri Lanka. Fastlandet ved enden av broen ligger på .

## Se også
* Bandra-Worli Sea Link
* Liste over broer i verden etter lengde

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mannarbukta

**Mannarbukta** (tamilsk: மண்ணார் வளைகுடா) er en stor grunn bukt med en gjennomsnittlig dybde på 5 meter som utgjør en del av Lakkadivhavet i Indiahavet. Den ligger mellom den sørøstlige spissen av India og vestkysten av Sri Lanka i regionen ved Koromandelkysten.

Den består av kjede av lave øyer og skjær kjent som Ramsethu, også kalt Adam's Bridge, som omfatter øya Mannar Island, den deler Mannarbukta fra bukten Palk Bay, som ligger nord for denne mellom India og Sri Lanka. Elvemunningene til Thamirabarani og Vaippar i Sør-India og Malvathu Oya (den nest lengste elven på Sri Lanka) renner alle ut i Mannarbukta.

## Maritime aktiviteter

Mannarbukta er kjent for fangst etter perler langs bredden av atlantisk perle-østers (*Pinctada radiata*) og akoya perleøsters (*Pinctada fucata*) som har pågått  i minst to tusen år. Den romerske skribenten Plinius den eldre (23-79 e.Kr.) synes å ha omtalte perlefiskeriet i bukten som den mest produktive i verden. Selv om dykking etter og utvinning av naturlige perler er ansett som ikke lønnsomt i henhold til kost-nytte-vurderinger i de fleste deler av verden, blir det fortsatt utført i bukten.

De viktigste havnene i Mannarbukta er Thoothukudi (også kjent som Tuticorin) i India og Colombo på Sri Lanka. Mens disse havnene har plass til dypgående fartøyer, kan kun små fartøyer passere det grunne Palkstredet. I juli 2005 tok den indiske regjeringen foreløpige skritt for å gå videre med skipskanalprosjektet Sethusamudram, som ville skape en dyp kanal som forbinder Mannarbukta med Bengalbukta. De som fremmer prosjektet understreker fordelene med en direkte fraktrute som forbinder Indias øst- og vestkyst uten den lange turen rundt Sri Lanka. Miljøvernere har derimot advart mot den alvorlige skaden et slikt prosjekt kan forårsake på sjølivet og fiskeriene i Palkstredet og i bukten.

## Bevaring

### Marin nasjonalplan
Bukten ligger på den sørøstlige spissen av det indiske subkontinent. Mannarbukta er kjent for å være arnestedet for 3&nbsp;600 arter flora og fauna.

### Biosfærereservat
Den delen som er Mannars biosfærereservat dekker et område på 10,500 km² hav, øyer og den tilstøtende kysten. Holmer og kysten med en buffersone som omfatter strender, elver, og tropisk tørr urskog, mens de marine miljøer omfatter tang, sjøgress, korallrev, salt-strender og mangroveskog.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ecteneolus

* Se Systematisk inndeling

***Ecteneolus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
Pogonocherini er stort sett små, grå- eller brunspraglete trebukker. Disse artene er gjerne kamuflasjefargede. Antennene er nokså kraftige, gjerne lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg på den rundede sidekanten. Dekkvingene ender gjerne i en pigg bak.

## Levevis
Larvene inne i små greiner og kvister.

## Utbredelse
Arten lever i det sentrale Mexico.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Pogonocherini Mulsant, 1839
******** Slekten *Ecteneolus* Bates, 1885
********* *[[Ecteneolus flohri]]* Bates, 1885

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
*
Oplosia

* Se Systematisk inndeling

**Apodasyini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore (gjerne 9-13 millimeter), grå- eller brunlige trebukker. Oversiden er kledt med ganske korte hår, kraftig og tett punktert, også med mønstre av fine, gulaktige skjell. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet, med en kort tann midt på. Dekkvingene er jevnbrede med markerte "skuldre". Beina er forholdsvis korte.

## Levevis
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i den palearktiske sone, og i det østlige Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872, Desmiphorini eller Acanthoderini
******** Slekten *Oplosia* Mulsant, 1863 - 3 arter, i Norge forekommer:
********* lindebukk, *[[Oplosia cinerea]]* (Mulsant, 1839) 
********* *[[Oplosia nubila]]* (LeConte, 1862)
********* *[[Oplosia suvorovi]]* Pic, 1914 

## Kilder
* Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. https://web.archive.org/web/20070704023736/http://www.uochb.cas.cz/~natur/cerambyx/list_europe.htm
* Liste over slektene (Desmiphorini)
* Cermabycidae.org - Apodasyini
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Bildegalleri over gruppen, arter som forekommer i Russland
* Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. ''Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region''. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.
Amniscus

* Se Systematisk inndeling

***Amniscus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker. Antennene er ofte svært lange, særlig hos hannene. Pronotum er nærmest tønneformet med en liten pigg litt bakenfor midten av siden.

## Levevis
Larvene lever i død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mexico og Vestindia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
******** Slekten  *Amniscus* Dejean, 1835
********* *[[Amniscus assimilis]]* (Gahan, 1895)
********* *[[Amniscus praemorsus]]* (Fabricius, 1792)
********* *[[Amniscus similis]]* (Gahan, 1895)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Circus Drawings

***Circus Drawings*** er en ni minutters kortfilm fra 2010 av den kanadiske animatøren Richard Williams (1933–2019). Den er basert på Williams' mange sirkustegninger fra da han bodde i Spania i 1953.

Williams er mest kjent for å ha regissert *[[The thief and the cobbler]]* (1994) og *[[A Christmas Carol (1971)|A Christmas Carol]]* (1971) og for å ha regissert animasjonen på *[[Hvem lurte Roger Rabbit?]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Reed Bank

**Reed Bank**, også kjent som **Reed Tablemount**, **Recto Bank** og en rekke andre navn, er en stor guyot i Sør-Kina-havet, som omfatter et område på 8,866&nbsp;km² og har dybder på mellom 9 og 45 meter. Det omfatter *Nares Bank* og *Marie Louise Bank*.

Det kan enten regnes som knyttet til den geografiske formasjon Spratlyøyene, eller som del av Dangerous Ground.

Aelv om det ligger godt innenfor DFilippinenes eksklusive økonomiske sone (*Philippine EEZ*), er de økonomiske rettigheter omtvistet ved at Folkerepublikken Kina hevder overhøyhet.

Banken er i den nordøstre kvadrant av Filippinenes Kalayaan-krav, som også omfatter de nordlige og vestlige deler av Spratlyøyene. Området er utenfor vestkysten av den avlange øya Palawan, nord for *Iroquis reef* og *Southern reefs*, og øst for den nordlige dek av Spratlyøyene. De nærmeste bebodde deler av Spratlyøyene er Flat Island, Nanshan Island og Second Thomas Shoal (med filippinsk bebyggelse), og Mischief Reef (med kinesere).

Etter at Folkerepublikken Kina reiste krav om Mischief Reef ble et filippinsk landingsfartøy fra annen verdenskrig, (LST 57 - ''Sierra Madre''), med vilje kjørt opp gå grunnen ved Second Thomas Shoal i 1999 for å tjene som en filippinsk marineutpost i området; det bemannes av runt et dusin filippinske *marines*.

Seismiske undersøkelser viser at Reed Bank har olje- og gass-ressurser, men de er bare såvidt blitt utnyttet på grunn av overhøyhetstvistene.

## Referanser
Guyot

**Guyot** er et undervannsfjell med en flat topp. Disse formene for undervannsfjell ble første gang oppdaget av amerikanske marinefartøy i Stillehavet under den andre verdenskrig, og senere oppkalt etter den sveitsiske geografen og geologen Arnold Guyot (1807-1884). Begrepet er således er et relativt nyord, dokumentert fra 1946.

Undervannsfjell er typisk dannet av utdødde vulkaner som stiger brått og som vanligvis blir funnet stigende fra havbunnen til 1 000–4 000 meter i høyden, karakteristisk med konisk form og mer enn 200 meter under havflaten. Diametrene til disse flate toppene kan overstige 10 km. Guyoter er oftest funnet i Stillehavet, men de har blitt identifisert i alle hav unntatt i Nordishavet. De er analoge med platåberg, det vil si  fjell med flat overflate og bratte sider  (som mesaer) på land.

Fra den flate havbunnen, ofte på rundt 3000 til 4000 meters dyp, rager de opp som isolerte, avkuttede kjegler. Toppflaten synes å ha blitt dannet ved bølgeabrasjon, men kan likevel ligge på ca 1000 meters dybde. Guyoter har med andre ord ofte sunket ned etter at de ble dannet. 

## Historie
Guyoter ble først gjenkjent i 1945 av Harry Hammond Hess (1906–1969). Han var en amerikansk geolog og samtidig offiser i USAs marine og som samlet inn data ved hjelp av ekkoloddutstyr på et skip han ledet under andre verdenskrig. Dataene hans viste at noen undervannsfjell hadde flate topper. Hess kalte disse undersjøiske fjellene «guyoter», etter geografen fra 1800-tallet, Arnold Henry Guyot. Hess postulerte at de en gang var vulkanske øyer som hadde fått toppen erodert bort av bølgeslag, men som siden hadde havnet dypt under havoverflaten. Denne ideen ble brukt for å styrke teorien om platetektonikk.

Funnet av guyotene førte, sammen med andre submarine observasjoner, til hypotesen om havbunnsspredning: bunnen av verdenshavene sprer seg eller glir bort fra midthavsryggene i retning inn mot kontinentene i samband med platetektonikk. Vulkanene følger med underlaget, som gradvis synker mens det beveger seg mot kontinentene. Dette stemmer med at de guyotene som ligger nær kontinentet, har sunket mer enn dem som ligge midt ute i verdenshavene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «What is a guyot?», *NOAA*
Arnold Guyot

**Arnold Henry Guyot** (født 28. september 1807 i Boudevilliers nær Neuchâtel i Sveits, død 8. februar 1884 i Princeton i New Jersey i USA) var en sveitsisk-amerikansk geograf og geolog. Han var den første til å påpeke og granske visse viktige trekk ved isbreers bevegelse og struktur.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Allerede i ungdommen samlet Arnold Guyot på planter og insekter. Han fikk tidlig utdannelse i La Chaux-de-Fonds og så ved kollegiet i Neuchâtel. Der studerte han teologi og så naturhistorie. I 1825 fortsatte han studiene i Karlsruhe. Her bodde han hos en familie Braun, der han ble kjent med Louis Agassiz (1807–1873). Fra Karlsruhe flyttet han til Stuttgart for ytterligere studier. Han returnerte til Neuchâtel i 1827.

Guyot dro så til Berlin fast bestemt på å forberede seg på et geistlig embede. I Berlin bestemte han seg etterhvert til å legge teologien til side og heller konsentrere seg om naturvitenskapene. Han hørte forelesninger av Alexander von Humboldt og Carl Ritter. 

I 1835 avsluttet han studiene med et doktorarbeide om den naturlige klassifikasjon av innsjøer.

### Forskning
Guyot dro til Paris og ble huslærer for sønnene til comte de Pourtalès, en adelsmann med tilknytning til Neuchâtel. Denne stillingen gav han muligheten til vidstrakte reiser rundt om i Europa. 

Guyot ble i 1839 professor i historie og fysisk geografi ved universitetet i Neuchâtel og satte med Louis Agassiz og Édouard Desor i gang med undersøkelser vedrørende Alpene (*Système glacière*, 1848). I 1848 besøkte han Agassiz ved universitetet i Cambridge i Massachusetts og holdt vinteren 1848-49 i Boston en serie forelesninger om forholdet mellom den fysiske geografi og historien. Forelesningene ble i 1849 utgitt under tittelen *Earth and Man*.

I 1855 ble han professor i geologi og fysisk geografi ved College of New Jersey. I 1856 innrettet han av sine samlinger et museum som skulle bli til det senere Princeton Museum of Natural History.

For Smithsonian Institution anla han meteorologiske stasjoner (og instruerte virksomheten) og oppsatte meteorologiske og fysiske tabeller samt undersøkte Appalachenes geologiske oppbygning (avhandlinger 1861 og 1880).

## Øvrige skrifter i utvalg
* *Physical Geography* (1872)
* *Johnson's Universal Cyclopædia* (sammen med Frederick Augustus Porter Barnard, 1872)
* *Creation, or Biblical Cosmogony in the Light of Modern Science* (1884)

## Referanser


## Kilder
*
Historisk befolkningsregister

**Historisk befolkningsregister (HBR)** er et prosjekt for registrering og sammenstilling av personopplysninger fra forskjellige kilder. Det er en infrastruktur for forskning som er under oppbygging gjennom to prosjekter støttet av Norges forskningsråd, Historical Population Register (2014–2018) og Historical Registers (2022–2029). Intensjonen med prosjektene er å utvide dagens folkeregister, Folkeregisteret som startet i 1964 med informasjon om personer som har levd i Norge bakover i tid til 1800. 

Informasjonen i HBR bygger på opplysinger fra offisielle kilder som kirkebøker og folketellinger som er avlevert til Arkivverket, digitalisert og publisert i Digitalarkivet. Det bygges opp personprofiler for hver person ved å lenke sammen informasjon om hendelser fra personens liv. Listen over hendelsene samles i en livsløpstabell. De fleste kildene er fra før 1923, men opplysninger om dødsfall finnes fram til 2014. Familierelasjoner vises ved at hver personprofil også inneholder lenker til personprofilene til foreldre og søsken samt partnere og barn.

Den åpne delen av HBR er fritt tilgjengelig for alle på nettstedet histreg.no der en kan søke fram og studere enkeltpersoner med deres livsløp og familierelasjoner. Det er også en lukket del som knyttes sammen med Folkeregisteret. Denne delen er bare tilgjengelig for profesjonelle forskere etter godkjenning. 

Oppbygging av personprofiler blir i hovedsak gjort på to måter: Maskinelt og manuelt. I de tilfeller kildene inneholder opplysninger som gjør det mulig å si sikkert at det omhandler samme person, har det blitt laget algoritmer som leter opp slike hendelser og automatisk oppretter personprofiler. Manuell lenking utføres av frivillige bidragsytere, og disse er også aktive med å kvalitetssikre og rette feil. Historisk befolkningsregister søker etter flere frivillige bidragsytere. 

### Ressurs for slektsforskere
Historisk befolkningsregister har potensiale til å bli en viktig ressurs for alle som søker å dokumentere slektsrelasjoner for personer som har levd i Norge. Kvaliteten blir veldig god siden personprofilene i histreg.no bygger direkte på opplysninger fra primærkildene og inneholder lenker til både transkriberte og skannede versjoner av kildene. Det er et personregister og det er livsløpet til en person og personens familierelasjonene som blir dokumentert. 

En erfaren sleksforsker som lærer seg å bruke historisk befolkningsregister, vil kunne arbeide effektivt ved at et søk i histreg.no er et felles søk mot alle kildene i Digitalarkivet. Det vil også spare mye tid at alle henvisninger til kildene automatisk blir en del av livsløpstabellene. 

En personprofil i histreg.no blir tilgjenglig for andre så snart den har blitt laget. Slektsforskningen blir dermed automatisk koordinert og dobbeltarbeid blir eliminert. 

## Eksterne lenker
* 
*  Arkivverkets diskusjonsforum
*  Facebook-gruppe for Historisk befolkningsregister
Mozartkule

En **mozartkule** (ty.: *Mozartkugel*) er en sjokoladekonfekt, opprinnelig tilberedt av konditoren Paul Fürst fra Salzburg i Østerrike i 1890. Den ble oppkalt etter Wolfgang Amadeus Mozart som var født i Salzburg. Sjokoladekonfektens opprinnelige navn var *Mozart bonbon*.

## Den opprinnelige mozartkulen
I 1884 kom konditormester Paul Fürst til Salzburg, hvor han åpnet et konditori  i Brodgasse nr. 13.

## Navnet
I 1890 ble mozartkulene raskt kopiert av andre konditorer i byen. Konditoriet Holzermayer und Schatz solgte rundt år 1900 konfektkuler under navnet *Mozartkugeln*, dette navnet ble hengende ved konfektkulene.

## Produsenter av Mozartkuler
Den gamle håndverksmessige produksjon skjer i  flere konditorier i Salzburg, som Konditorei Dallmann i St. Gilgen ved Wolfgangssee som også produserer kuler håndlaget etter den opprinnelige oppskriften.

Det finnes en rekke industrielle produsenter av konfekten som ikke alle følger nøyaktig den opprinnelige oppskriften, men produserer forskjellige varianter. Selskapet Mirabell produserer grønne marsipankuler omgitt av både lys og mørk nougat. Hos andre produsenter er nougatkjernen på innsiden, og marsipanen utenpå varianter med både lys og mørk overtrekkssjokolade. 

De to ledende, industrielle produsentene er Paul Reber GmbH og Co. KG fra Bad Reichenhall i Bayern i Tyskland og Mirabell i Grödig i Salzburg, som er et datterselskap av Kraft Foods. I Wien finnes produsentene *Hofbauer* (eid av det sveitsiske selskapet Lindt & Sprüngli), samt Manner som produserer *Austria Mozartkugeln Victor Schmidt.*

## Mozartkuler i kulturen
I TV-programmet *[[Absolutt norsk]]* ble det delt ut Mozartkuler som ekstrapoeng for sjarm.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Konditori Fürst i Salzburg
* Mirabell-Mozartkuler
* Reber-Mozartkuler
* Mozartkulens historie
Prologue

***Prologue*** er en britisk kortfilm av Richard Williams. Filmen inneholder animasjon som aldri er gjort før. Filmen er basert på Lysistrata av Aristophanes, der kvinnene går i seksuell streik for å ende en krig.

## Om produksjonen
Richard Williams fikk ideen til filmen som femtenåring og ville lage film ut av det, men han lurte på om han ville bli god nok til å lage den. I 2013 følte han seg klar til å begynne på den. Han har fullført seks minutter alene og gitt det ut som en kortfilm. Han håper på å lage filmen om til en langfilm.

## Referanser
Humboldtstrømmen

**Humboldtstrømmen**, eller **Perustrømmen**, er et stort økosystem i Stillehavet langs Sør-Amerikas vestkyst. Den strekker seg fra Chiles søndre ende til nordlige Peru og er blant de aller største av strømmene som fører opp næringsrikt vann til havoverflaten og dermed øker den organiske produksjonen. 

Humboldtstrømmen transporterer kaldt vann med lavt saltinnhold fra det sørlige Stillehavet mot ekvator. Her produserer fotosyntesen mer enn 300 gram kull i organisk materiale per kvadratmeter i løpet av ett år. Dette betyr at dette område er det mest produktive økosystemet i verden. Strømmen gir dermed også et stort bidrag til fiskerinæringen. Knapt en femtedel av verdens fiskefangster har sitt opphav i Humboldtstrømmen. Det dreier særlig som om fiskearter som jurel, chilesardin og anchoveta.  

Humboldtstrømmen er oppkalt etter den prøyssiske naturforskeren Alexander von Humboldt.

De lave temperaturer i antarktiske farvann hvorfra Humboldtstrømmen fører, gjør at den gjennomsnittlige temperaturen i vannet langs Sør-Amerikas vestkyst er inntil 7–8&nbsp;°C lavere enn temperaturen lenger ute på det åpne hav på de samme geografiske breddegrader. En annen virkning er at vannspeilet (havoverflaten) her er inntil 50 cm lavere enn vest ved Indonesia og Ny-Guinea.

Det kalde vannet nedkjøler luften. Kystområdene ved Humboldtstrømmen får lite nedbør og danner derfor ørkenområder, som for eksempel Atacamaørkenen i Chile.

I årene med værfenomenet El Niño avsvekkes den kalde Humboldtstrømmen; den kan da tidvis helt bortfalle.

## Litteratur
* Aaron Sachs: *The Humboldt Current: Nineteenth-Century Exploration and the Roots of American Environmentalism*. Penguin, New York City 2007, .

## Eksterne lenker
* NOAA-artikel om Humboldtstrømmen
* NOAA Copyright policy
Sonic the Hedgehog (1991)

(japansk:* ソニック・ザ・ヘッジホッグ *, *Sonikku za Hejjihoggu*) er et plattformspill utviklet av Sonic Team og gitt ut av Sega for Sega Genesis-konsollen. Spillet ble først gitt ut i Nord-Amerika, Europa og Australia 23. juni 1991, og i Japan 26. juli samme år. I spillet prøver Sonic, et antropomorft pinnsvin, å bekjempe Dr. Robotnik, en vitenskapsmann som har fengslet dyr i roboter og stjålet de magiske «Chaos Emeralds» (engelsk, «kaossmaragdene»). I spillet er målet å samle inn ringer, fungerer som en form for liv, og å nå slutten av hver bane, for så å til slutt nå Dr. Robotnik. Spillets kontroller krever lite, siden hopping og angrep gjøres med en og samme knapp.

Spillet er det første spillet i *[[Sonic the Hedgehog]]*-serien, og ble lansert på nytt flere ganger, blant annet som en del av *[[Sonic Jam]]* (1997, Sega Saturn) og *[[Sonic Mega Collection]]* (2002, GameCube, senere andre konsoller).

## Utvikling
Spillets utvikling begynte i 1990, da Sega fikk AM8, et av dets utviklingsdivisjoner, til lage et spill med en maskot for selskapet. Etter å ha vurdert en rekke forslag, bestemte utviklerne seg for å bruke et blått pinnsvin med pigger langs hodet og ryggen. AM8 omdøpte også selv selv til «Sonic Team» etter dette. *Sonic the Hedgehog* ble designet for rask spilling, og var påvirket av spill som *Super Mario*-serien og dens skaper Shigeru Miyamoto. *Sonic the Hedgehog* brukte en ny teknikk som gjorde det mulig for Sonics sprite å rulle langs buet landskap, som først dukket opp i en techdemo lagd av spillets programmerer, Yuji Naka.

## Mottagelse
Spillet ble godt mottatt av kritikerne, som roste det visuelle i spillet, musikken og farten i spillet. Spillet var også kommersielt vellykket, og klarte å etablere Sega Genesis som en viktig konsoll i 16-bit-æraen, som kunne konkurrere med Nintendo og deres Super NES-konsoll. Spilet har inspirert flere kloner, i tillegg til å ha startet en serie og flere tilpasninger til andre media.
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Ungarn under EM i friidrett 2016

**[[Ungarn]]** deltok under EM i friidrett 2016 som blir arrangert 6.&ndash;19. juli 2016 i Amsterdam.

## Medaljevinnere

## Referanser
Bulgaria under EM i friidrett 2016

**[[Bulgaria]]** deltok under EM i friidrett 2016 som blir arrangert 6.&ndash;19. juli 2016 i Amsterdam.

## Medaljevinnere

## Resultater

;Menn

;Bane- og landeveisøvelser

;Tekniske øvelser

;Kvinner

;Bane- og landeveisøvelser

;Tekniske øvelser

## Referanser
Shariff Kabunsuan

**Shariff Kabunsuan** var årene 2006-2008 en provins på øya Mindanao i Filippinene. Den lå i regionen muslimsk Mindanao og hadde om lag 440&nbsp;000 innbyggere i 2006.

Shariff Kabunsuan og provinsen Maguindanao, som Shariff Kabunsuan var del av frem til slutten av 2006, har totalt 4&nbsp;900&nbsp;km².

Provinsen var innelt i 11 kommuner. Administrativ hovedstad var Datu Odin Sinsuat.

## Kilder
* National Statistical Coordination Board, Filippinene