open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Real Madrid Castilla

**Real Madrid Castilla **er et spansk fotballag som er reservelaget til Real Madrid og er derfor en del av Real Madrids ungdomsakademi, La Fábrica. De spiller hjemmekampene sine på Estadio Alfredo Di Stéfano.

I motsetning til det engelske fotballigasystemet, spiller spanske reservelag i samme ligasystem som sine seniorlag, i stedet for i en separat liga. Likevel kan ikke reservelag spille i samme divisjon som sine respektive seniorlag. Det betyr at Real Madrid B ikke kan rykke opp til Spanias toppdivisjon, La Liga. I tillegg kan ikke reservelag lenger delta i den spanske cupen. Reglene sier også at bare U-23, eller U-25 spillere med profesjonell kontrakt, kan bytte mellom senior- og reservelag.

## Historie
### AD Plus Ultra
I 1948 gikk et lokalt amatørlag, Agrupación Deportiva Plus Ultra, som da spilte i Tercera División, med på å bli et spiller-forsynende lag for Real Madrid. Laget ble opprinnelig grunnlagt i 1930, og tok navnet sitt fra det nasjonale mottoet til Spania. Real Madrid ga AD Plus Ultra finansiell støtte i bytte mot at de selv fikk førsterett på klubbens beste spillere. Innen 1949 greide Ultra å ta seg til Segunda División for første gang, og i 1952 ble de Real Madrids offisielle reservelag. De greide i 1959 å ta seg til kvartfinalen i Copa del Rey, hvor de tapte 7-2 sammenlagt mot Granada, som til slutt kom seg hele veien til finalen.

I løpet av 1950- og 1960-årene tilbrakte fremtidige spillere på Real Madrids førstelag tid i klubben. José María Zárraga, Enrique Mateos, Ramón Marsal, Pedro Casado, Juan Manuel Villa, José María Vidal, Fernando Serena og Ramón Grosso er alle eksempler på dette. Luis Aragonés spilte for Plus Ultra en liten stund, og  Miguel Muñoz startet trenerkarrieren sin i klubben. I 1972 gikk Plus Ultra konkurs som følge av at hovedsponsoren deres, med samme navn, forsvant. Plassen deres i Tercera División ble overtatt av Castilla Club de Fútbol, det nye reservelaget til Real Madrid. 

## Spillerstall
Oppdatert 7. mai 2024.

### Utlånte spillere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Brendan Doran

**Brendan Doran** (født 17. mars 1979 i Long Beach) er en amerikansk tidligere skihopper som representerte Steamboat Springs Winter Sports Club. Han ble nasjonal mester i normalbakke i 2000.

Doran flyttet med familien fra California til Steamboat Springs, Colorado i 1990. Fra 1994 til 2002 var han på USAs hopplandslag. I junior-VM i Gällivare 1995 fikk han 7.-plass i lagkonkurransen og 54.-plass i det individuelle rennet. Året etter ble det 9.-plass i lagkonkurransen og 15.-plass individuelt i junior-VM i Gallio.

Han ble nummer 50 i normalbakken og 55 i storbakken i senior-VM i Thunder Bay 1995, og tok 11. og sisteplass i lagkonkurransen. I VM i 1999 fikk han 46.-plass i storbakken i Bischofshofen og 59.-plass i normalbakken i Ramsau. Doran deltok i OL i 1998, der det ble 52.-plass i normalbakken og 58.-plass i storbakken i Hakuba. I OL i 2002 ble han nummer 44 i normalbakken. Han greide ikke å kvalifisere seg til rennet i storbakken, og under lagkonkurransen var han syk og kunne ikke delta.

Kun én gang greide han å ta poeng i verdenscupen, da han ble nummer 26 i Iron Mountain 26. februar 2000. Det ga 5 poeng og 75.-plass sammenlagt i verdenscupen 1999/2000. Samme sesong ble han nummer 71 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka.

Bare 23 år gammel la Brendan Doran opp som skihopper etter sesongen 2001/02, blant annet fordi han ikke lenger orket å pine seg ned i vekt for å kunne hevde seg. Han ble tatt opp i The American Ski Jumping Hall of Fame i 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Brurskanken samiske kvinneforening

**Brurskanken samiske kvinneforening** på Helgeland ble stiftet 5. desember 1910 på initiativ fra Elsa Laula Renberg (1877–1931). Foreningen var en av de tidligste samiske organisasjonene i Norge, og den sto som ansvarlig for Samemøtet i 1917. 

Navnet på foreningen var tilsynelatende *Helgeland samiske kvindeforening* da de annonserte en fest i desember 1910, og *Brurskankens samiske kvindeforening* da de annonserte fester i 1911 og 1921.

Foreningen var knyttet til det daværende Brurskanken reinbeitedistrikt, som igjen har navn etter fjellet Brurskanken i Vefsn. Formålsparagrafen sa at «Foreningens oppgave og formaal er aa arbeide for aa faa i stand en eventuel skole paa Nordland for samiske barn, samt for øvrig sprede oplysning blant det samiske folk.» Foreningen kan oppfattes som en reaksjon på Sameskolen i Havika som var opprettet av indremisjonen tidligere samme år, hvor det ikke var tillatt for barna å snakka samisk. 

Foreningen fikk ikke noe langt liv, den fungerte kun i Elsa Laulas levetid.

## Referanser
Randy Weber

**Randy Weber** er navnet til flere personer:

*Randy Weber (politiker) (1953&ndash;), amerikansk politiker
*Randy Weber (skihopper) (1977&ndash;), amerikansk skihopper
Ronnie Hazlehurst

**Ronald «Ronnie» Hazlehurst** (født 13. mars 1928 i England, død 1. oktober 2007 på Guernsey) var en britisk musiker, komponist og dirigent. Han ble ansatt i BBC i 1961 og ble senere musikksjef for kringkasterens avdeling for lettere underholdning. Han står bak en rekke vignettsanger til en rekke velkjente britiske spørreprogrammer og komedieserier, blant annet ''Javel, herr statsråd'' og *Are You Being Served?* Hazlehurst dirigerte også Storbritannias bidrag i Eurovision Song Contest en rekke ganger på 1970- og 1980-tallet. Han var også fagdommer i norske Melodi Grand Prix 1985.

## Bakgrunn
Ronald Hazlehurst ble født i 1928 i Dukinfield, en by i Stor-Manchester i England. Faren var jernbanearbeider, mens moren var pianolærer. Han fikk tidlig en sterk interesse for musikk og avtjente blant annet førstegangstjenesten som musiker i 4./7. Royal Dragoon Guards fra 1947 til 1949. På siden spilte han i et band som senere gjorde flere opptredener i radiokanalen BBC Light Programme. Utover 1950-tallet hadde han en rekke strøjobber som frilansmusiker på ulike nattklubber og i produksjonsselskapet Granada Productions. 

## BBC-karriere
I 1961 ble Hazlehurst ansatt i BBC og jobbet seg oppover, inntil han ble musikksjef for BBCs underholdningsavdeling i 1968. I løpet av BBC-karrieren komponerte Hazlehurst kjenningsmelodien til en rekke komedieserier som ''Født på solsiden'', *[[Javel, herr statsråd]]* *og [[Javel, herr statsråd|Javel, statsminister]]* – samt *[[Three Up, Two Down]], *Are You Being Served?* og *Last of the Summer Wine''. Han arrangerte også kjenningsmelodiene til en rekke andre serier og spørreprogrammer på BBC.

## Eurovision Song Contest
For norske seere var nok Ronnie Hazlehurst kjent som dirigent for Storbritannia i Eurovision Song Contest. Han var musikalsk ansvarlig da konkurransen ble arrangert i Storbritannia i 1974, 1977 og 1982. I tillegg dirigerte han det britiske bidraget i 1977, 1982, 1987, 1988, 1989, 1991 og 1992. For å underbygge den engelske koreografien i det britiske bidraget i 1977, byttet Hazlehurst ut taktstokken med en paraply. På hodet hadde han en bowlerhatt. 

Hazlehurst hadde også en rolle i norske Melodi Grand Prix 1985, da som fagdommer i avstemningen. I likhet med de andre fagdommerne hadde Hazlehurst Anita Skorgans «Karma» som favoritt, mens distriktjuryene gikk for «La det swinge». Da programleder Rita Westvik spurte Ronnie Hazlehurst om han ikke trodde «La det swinge» kunne vinne Eurovision, svarte han: «I'm afraid not». En måned senere vant «La det swinge» Eurovision Song Contest 1985, Norges første seier i konkurransen.

## Annet
Hazlehurst flyttet fra Nord-London til Guernsey på slutten av 1990-tallet. Han fortsatte å jobbe med musikk helt inntil han fikk hjerneslag 27. september 2007. Han gjenvant aldri bevisstheten og døde 1. oktober i St Martin på Guernsey. Han var gift to ganger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Australian Open 2017 – Singel menn

**Singelturneringen for menn** under Australian Open 2017 ble spilt fra 16. til 29. januar 2017.

## Resultater

### Finaler

### Øvre halvdel

#### Seksjon 1

#### Seksjon 2

#### Seksjon 3

#### Seksjon 4

### Nedre halvdel

#### Seksjon 5

#### Seksjon 6

#### Seksjon 7

#### Seksjon 8
Hovlandsnuten Opp 2014

**Hovlandsnuten Opp 2014** ble arrangert 14. juni 2014, og var 8. gang dette motbakkeløpet i Sauda ble arrangert. Arrangør var Sauda IL. 

NM i motbakkeløp 2014 var en del av Hovlandsnuten Opp 2014. 

Stian Hovind-Angermund satte ny løyperekord for herrer, med 37:38,1, og slo med det John Sompols rekord fra 2010. 

## Resultater menn senior






## Resultater kvinner senior






## Resultater menn junior






## Resultater kvinner junior






## Referanser


## Kilder
* Hovlandssnuten Opp - Resultatliste PDF
EM på skøyter 2017 – Allround menn

**[[EM på skøyter 2017]] – Allround menn** var det 111. allround-europamesterskapet i hurtigløp på skøyter for menn og ble avholdt lørdag 7. og lørdag 8. januar 2017 i skøytehallen Thialf Ijsstadion i Heerenveen, Nederland. Mesterskapet ble avholdt samtidig med det aller 1. offisielle sprint-europamesterskapet, slik at løperne måtte velge om de ville konkurrere i allround eller sprint, en kombinasjon med begge konkurranser ville bli et tøft løpsprogram.

Mesterskapet var først tildelt Warszawa i Polen med vertsarenaen Tor Stegny, men en periode var Zakopane i Polen og med vertsarenaen Tor Cos satt opp som arrangementssted. Dessverre kunne verken Warszawa eller Zakopane ta på seg å gjennomføre mesterskapet som planlagt slik at mesterskapet ble endelig flyttet til Thialf Ijsstadion i Heerenveen, Nederland.

Det var Sverre Lunde Pedersen og Sindre Henriksen begge fra Fana Idrettslag og Simen Spieler Nilsen fra Arendal Skøiteklub som representerte Norge i allround-EM i hurtigløp på skøyter 2017, og Fredrik van der Horst fra Tønsbergs Turnforening var norsk reserve. Sist en nordmann vant EM på skøyter for menn, var da Johann Olav Koss ble europamester i 1991.

## Sammenlagtmedaljører

## Distansemedaljører

## Sammenlagt

## Aktuelle rekorder
; Verdensrekorder på skøyter

; Europamesterskapsrekorder på skøyter for menn

### Nye mesterskapsrekorder
Det ble totalt en ny forbedring av europamesterskapsrekordene under arrangementet og det var som følgende:

## Funksjonærer
* Overdommer var Daniel Cabelduc, Sverige for herrer.
** Startere var Andrè de Vries, Nederland og Julia Mitrofanova, Russland for herrer.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Allround : Menyside for parsammensetning og resultater på live.isuresults.eu.
Sybrand van Haersma Buma

**Sybrand van Haersma Buma** (født 30. juli 1965 i Workum, Frisland) er en nederlandsk politiker (CDA). Buman ble medlem av Tweede Kamer i 2002, og leder av sitt parti i 2012.

## Referanser
Hemoptyse

**Hemoptyse** eller **blodhoste** er opphosting av blod eller blodfargen spytt (*sputum*) fra bronkiene, strupehodet, luftrøret eller lungene. Blodhoste kan være et symptom for eksempel hjerte- og karsykdommer, tuberkulose eller andre luftveisinfeksjoner.
Edele Jernskæg

**Edele Jernskæg** (død 1512) var en dansk adels- og hoffdame, elskerinne til kong Hans.

## Kongelig maitresse
Edele var datter av lensmann på Roskildebispens borg Ellinge (Løvenborg) og fru Margrethe Andersdatter av Særslev, og ble født fattig og uten jordegods. Omkring 1496 ble hun hoffdame hos dronning Christine og vant snart kong Hans kjærlighet. I 1499 fulgte hun kongen og dronningen til Stockholm, og det ble lagt merke til at hun stadig kjørte i kongens slede. I 1501 fulgte hun igjen kongeparet til Stockholm. Her ble dronningen etterlatt, mens Edele Jernskæg reiste tilbake sammen med kongen.

## Ekteskap
Om høsten samme år giftet hun seg med Torben som i 1503 ble lensmann på Abrahamstrup og senere også på Vordingborg. Av kongen kjøpte han Poul Laxmands etterlatte gård Sandholt og Arreskov på Fyn. På disse steder var kongen en hyppig gjest helt frem til Edeles død i 1512. Kongens forbindelse til Jernskæg bidrog formodentlig til at kongeparet levde hver for seg de 10 siste år av kongens liv.

Edele Jernskæg døde på Abrahamstrup, Sjælland i 1512. Paret hadde fått to barn, den ene død som spe og den andre, Edel Torbernsdatter Bille (d. 1527) ble gift med Jacob Hardenberg, til Hvedholm og Arreskov (d.1542).

## Referanser
Jessheim kirke

**Jessheim kirke** er en kirke i Ullensaker kommune, Akershus fylke. Den erstatter en kirke som ble revet i 2016, og ble vigslet 7. mars 2017.

Alterpartiet er utsmykket av brødrene Eimund og Vebjørn Sand.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hovin menighet
* Menighetsblad for Ullensaker om utbyggingen
* Byggeindustrien om kirkebygget
* Riktig design  om alterutsmykningen
Pierre-Joseph Desault

**Pierre-Joseph Desault** (født 6. februar 1738 – 1. juni 1795 i Paris) var en fransk kirurg.

Han var ment for en karriere i Kirken, men hans egen tilbøyelighet gikk i retning av å studere medisin, og etter å lært noe fra en barberer-kirurg i sin landsby, begynte han som lærling på det militære sykehuset i Belfort hvor han ervervet seg noe kunnskap i anatomi og operasjoner. Han reiste til Paris og ble der i tjue år, og han åpnet senere en skole i anatomi i løpet av vinteren 1766. Den ble vellykket, men ble møtt med sjalusi av de etablerte lærerne og professorene som prøvde å få ham til å gi opp sine forelesninger. I 1776 ble han opptatt som medlem av Corps of Surgeons og i 1782 ble han utnevnt til overlege i kirurgi ved Hospital of Charity. 

I løpet av få år ble han anerkjent som en av de ledende kirurgene i Frankrike. Den kliniske skolen i kirurgi som han innstiftet på Hôtel-Dieu, tiltrakk seg et stort antall studenter, ikke bare fra alle deler av Frankrike (Pierre Bouchet fra Lyon for eksempel), men også fra andre land. Han hadde ofte et publikum på om lag 100 personer på sine forelesninger. Han introduserte mange forbedringer i kirurgisk praksis, samt fremstilling av kirurgiske instrumenter. I 1791 opprettet han *Journal de Chirurgerie*, redigert av hans elever, som var en oversikt over de mest interessante sakene som hadde funnet sted i den kliniske skolen, med de merknader som han hadde laget på dem i løpet av sine forelesninger.

Midt i sitt arbeid kom han på kant med de revolusjonære myndighetene, og han fikk noen fjollete tiltaler, anklaget av regjeringen. Etter å ha blitt forhørt to ganger, ble han arrestert 28. mai 1793, midt i en forelesning, ført bort fra sitt auditorium og fengslet i Palais du Luxembourg i tre dager, men han slapp ut og fikk lov til å gjenoppta sitt arbeid. Den 31. mai 1795 ble han innkalt til den unge Ludvig XVII av en fra garden på grunn av kongens alvorlige sykdom. Desault døde neste dag og rakk aldri å besøke kongen. Ryktene om at hans død var forårsaket av forgiftning på grunn av denne innkallingen, ble avkreftet ved obduksjon utført av hans elev Marie François Xavier Bichat. Hans enke fikk pensjon fra Republikken.

## Verker
Sammen med François Chopart (1743-1795), publiserte han *Traité des maladies chirurgicales* (1779), og Bichat publiserte et sammendrag av hans kirurgiske læresetninger i *Oeuvres chirurgicales* *de Desault* (1798).

## Referanser
50PLUS

**50PLUS** er et nederlandsk politisk parti, stiftet i 2011. Partiet konsentrerer seg om behovene til personer over 50 år, da de mener denne gruppen ikke er tilstrekkelig ivaretatt i samfunnet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Alexander Pechtold

**Alexander Pechtold** (født 16. desember 1965 i Delft) er en nederlandsk historiker og politiker (D66). Han har vært medlem av Tweede Kamer siden 2006. Han var fra 2005 til 2006 medlem av regjeringen, som minister for reform og forholdet til statsoverhodet. Fra 2003 til 2005 var han ordfører i Wageningen.

## Referanser
Randy Weber (skihopper)

**Raymond «Randy» Weber** (født 22. mai 1977 i Steamboat Springs) er en amerikansk tidligere skihopper. Han ble fem ganger nasjonal mester i skihopping - i normalbakke i 1994, 1995, 1996 og 1998, og i stor bakke i 1996.

Weber konkurrerte internasjonalt i årene 1991-1998. I junior-VM i Harrachov i 1993 ble det 13.-plass i lagkonkurranse og 24.-plass individuelt, i junior-VM i Gällivare i 1995 fikk han 7.-plass i lagkonkurransen og 25.-plass i det individuelle rennet. OL på Lillehammer i 1994 ga 44.-plass i normalbakken og 53.-plass i storbakken, samt 11.-plass i lagkonkurransen. I OL i Hakuba (Nagano) 1998 ble det 49.-plass i normalbakken, 50.-plass i storbakken og 12.-plass i lagkonkurransen.

Hans eneste senior-VM var i Thunder Bay i 1995, der han ble nummer 33 i normalbakken og 46 i storbakken, og fikk 11.-plass (sist) i lagkonkurransen. I VM i skiflyging i Bad Mitterndorf 1996 ble det 47.-plass.

I verdenscupen sammenlagt fikk han henholdsvis 81.-plass i 1993/94, 52.-plass i 1995/96 og 90.-plass i 1997/98. Hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 6.-plass i normalbakken i Predazzo 12. desember 1995. Han ble nummer 52 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka 1993/94 og nummer 58 i 1995/96. I 1997/98 greide han ikke å kvalifisere seg til de to hoppukerennene han stilte opp i.

Randy Weber ble tatt opp i The American Ski Jumping Hall of Fame i 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kei Ichinoseki

er en japansk manganka. Hun har studert oljemaling ved Tokyo University of the Arts. En av mangaene hun har tegnet, *Ranpu no yuu*, vant den 14. *[[Big Comic]]*-prisen. En annen manga hun har tegnet, *Hanagami Sharaku*, vant den 20. Osamu Tezuka-kulturprisen.

## Referanser
Den utrolige og sørgelige historien om den troskyldige Eréndira og hennes hjerteløse bestemor

***Den utrolige og sørgelige historien om den troskyldige Eréndira og hennes hjerteløse bestemor*** (spansk: *La increible y triste historia de la cándida Eréndira y  de su abuela desalmada: siete cuentos*) er en novellesamling fra 1972 av den colombianske nobelprisvinneren Gabriel García Márquez.

Novellsamlingen ble utgitt på norsk i 1979 i Kjell Risviks oversettelse.

Samlingen består av følgende syv noveller (året de ble skrevet er angitt i parentes slik de er oppgitt i den norske oversettelsen fra 1979:
* *En eldgammel herre med kjempevinger* (1968)
* *Den svunne tids hav* (1961)
* *Den vakreste druknede mann i verden* (1968)
* *Død som varer ut over kjærligheten* (1970)
* *Spøkelsesskipets siste reis* (1968)
* *Blacamán den gode, mirakelselger* (1968)
* *Den utrolige og sørgelige historien om den troskyldige Eréndira og hennes hjerteløse bestemor* (1972)

## Referanser
Ingen skriver til obersten

***Ingen skriver til obersten*** (spansk: *El coronel no tiene quien le escriba*) er en kortroman fra 1961 av den colombianske nobelprisvinneren Gabriel García Márquez.

Romanen ble utgitt på norsk i 1996 i Kjell Risviks oversettelse.

Boken har også blitt dramatisert for teaterscenen, og har blant annet blitt oppført på Det norske teatret med Pål Sverre Valdheim Hagen i rollen som hane.

## Handling
Romanen, skrevet i 1956 og 1957 mens han bodde ved et hotell, ble først publisert i 1961. Historien handler om en fattig, pensjonert oberst, venter fremdeles på å få en pensjon han ble lovet rundt femten år tidligere. Obersten bor sammen med sin kone som har astma, i en liten landsby. 

Handlingen åpner med at obersten forbereder seg på å gå i begravelsen til en musiker, hvis død er bemerkelsesverdig fordi han var den første som døde av naturlige årsaker i byen på mange år. Romanen er satt til årene med La Violencia i Colombia, hvor strenge lover og omfattende sensur råder. 

## Referanser
Casey Colby

**Casey Colby** (født 3. november 1974 i Lake Placid) er en amerikansk tidligere skihopper. Han ble nasjonal mester i stor bakke i 1997.

Colby konkurrerte internasjonalt i årene 1993-2002. Hans eneste internasjonale mesterskap var OL i Hakuba (Nagano), der han ble nummer 42 i normalbakken, 30 i storbakken og 12 i lagkonkurransen. Størstedelen av karrieren konkurrerte han i kontinentalcupen. Kun to ganger klarte han å ta poeng i verdenscupen. 27.-plass i Sapporo 5. februar 1998 og 22.-plass i Falun 11. mars samme år ga ham 75.-plass sammenlagt i verdenscupen 1997/98. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka 1997/98, men greide ikke å kvalifisere seg til de to rennene han stilte opp i.

Etter at han la opp som skihopper var Casey Colby i mange år trener. Han har blant annet vært hovedtrener for USAs kvinnelandslag, trent USAs B-landslag for menn og vært trener for regionale New York Ski Educational Foundation Ski Jumping and Nordic Combined. Han sa opp jobben i USAs skihoppforbund våren 2013.

Casey Colby ble tatt opp i The American Ski Jumping Hall of Fame i 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Patriarkens høst

***Patriarkens høst*** (spansk: *El otoño del patriarca*) er en roman fra 1975 av den colombianske nobelprisvinneren Gabriel García Márquez.

Romanen er en skildring av en aldrende diktator i et ikke navngitt land. Forfatteren lot seg inspirere av flere skikkelser fra det virkelige liv i beskrivelsen av hovedpersonens ensomhet, desperasjon og hensynsløse framferd for å holde på makten. Den er skrevet på et komplekst språk med lange setninger og en oppstykket kronologi.

Romanen ble utgitt på norsk i 1977 i Kjell Risviks oversettelse.

## Referanser
Rally Dakar 2017

**Rally Dakar 2017** ble arrangert i Bolivia, Argentina og Paraguay fra 2. – 14. januar 2017 .

## Vinnere
*Sam Sunderland
*Sergey Karyakin
*Stéphane Peterhansel
*Eduard Nikolaev
*Leandro Torres

## Referanser
Miguel Littíns hemmelige oppdrag i Chile

***Miguel Littíns hemmelige oppdrag i Chile*** (spansk: *La aventura de Miguel Littín clandestino en Chile)*) er en bok fra 1986 av den colombianske nobelprisvinneren Gabriel García Márquez.

Boken er basert på historien til den chilenske filmregissøren Miguel Ernesto Cucumides Littín (født i 1942), som fra sin landflyktighet i Spania tok seg inn i Chile for å lage en dokumentarfilm om forholdet i landet under diktatoren Augusto Pinochet.

Gabriel García Márquez skriver i forordet til sin bok at den bygger på samtaler mellom ham selv og Littín, men at han har endret på en del personnavn og andre opplysninger for å beskytte de involverte i hendelsene som beskrives.

Boken ble første gang utgitt på norsk i 1987, i Kjell Risviks oversettelse.

## Handling
Etter 10 år med diktatur under Augusto Pinochet får en rekke personer, som hadde levd i eksil, endelig vende tilbake til Chile. Miguel Littín var ikke inkludert på denne listen. I stedet fant han navnet sitt på en annen liste, over de som hadde blitt utestengt fra å besøke Chile. Littín bestemmer seg likevel for å returnere til sitt elskede hjemland uansett, ved å bruke et falskt pass. Han finner også på en falsk bakgrunn, med karriere, årsaken til at han ønsker å besøke Chile, og til og med en falsk kone.

Under sitt besøk regisserer Miguel, forkledd som en forretningsmann fra Uruguay, en dokumentar om det chilenske livet under diktaturet. Han gjennomfører intervjuer med vanlige chilenere, og aktivister fra organiserte motstandsbevegelser som slåss mot Pinochet. Han får også et intervju med en motstandsleder, og blir ført med bind for øynene til et hemmelig sykehus hvor denne lederen havnet etter å ha blitt reddet fra et attentat gjennomført av Pinochets hemmelige politi.

Han lykkes med oppdraget og forlater Chile, samtidig som chilenske myndigheter oppdager Littíns tilstedeværelse i landet. Avsløringene i dokumentaren hans, Acta General de Chile, er ment å gjøre diktaturet flaue ved å vise dets brutalitet, Samt offentliggjøre det underjordiske nettverket av unge mennesker som arbeider for å styrte diktaturet - en gang for alle.

## Referanser
Tolv vandrehistorier

***Tolv vandrehistorier*** (spansk: *Doce cuentos peregrinos*) er en novellesamling fra 1992 av den colombianske nobelprisvinneren Gabriel García Márquez.

Novellesamlingen ble første gang utgitt på norsk i 1992, i Kjell Risviks oversettelse.

Samlingen inneholder forfatterens forord samt følgende noveller:
* *God tur, president*
* *Hun var en helgen*
* *Flyet med den sovende skjønnhet*
* *Drømmer til leie*
* *«Jeg skulle bare låne telefonen»*
* *Det spøker i august*
* *Maria dos Prazeres*
* *Sytten forgiftede engelskmenn*
* *Nordavind*
* *Fru Forbes' lykkelige sommer*
* *Lyset er som vannet*
* *Blodspor i snøen*

## Referanser
Secolul 21

***Secolul 21*** («det 21. århundre») er et rumensk kulturmagasin som har verdensitteraturen og kunst som hovedtemaer. Det ble publisert mellom 1961 og 2001 (med en pause mellom 1992 og 1995) under navnet *Secolul 20*, og kommer ut fire ganger i året. Siden 2001 har det nåværende navn. Inntil 1994 ble det utgitt av Romanias forfatterforening, men siden 1994 er det en stiftelse satt opp av Romanias forfatterforening som tar seg av det, med økonomisk hjelp fra De Forente Nasjoners utviklingsprogram.

I november 1987, i Paris, fikk *Secolul 20* premien for «beste litteratur- og kunstmagasin i verden» i forbindelse med UNESCO-bienalen organisert ved Pompidou-senteret.

Magasinets første sjefredaktør var Marcel Breslașu (1961-1963), men den som forbindes oftest med det er Dan Hăulică, som var sjefredaktør mellom 1963 og 1990. Per 2017 er Livia Szász sjefredaktør. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisiell hjemmeside
Middelveien

**Middelveien** eller **middelstien** (singalesisk skrift: මජ්ජ්හිමාපṭඉපඩා; pāli: *majjhimāpaṭipadā*; devanagari: मद्यमाप्रटिपड्; sanskrit: *madhyamāpratipad*; tibetansk: དབུ་མའི་ལམ།; THL: *umélam*;  kinesisk: 中道; pinyin: *zhōng dào* ; vietnamesisk: *trung đạo*; thai: มัชฌิมาปฏิปทา) er et teknisk begrep i buddhismen. Ifølge pālikanonen var det et begrep som Gautama Buddha brukte etter sin «oppvåkning» eller «opplysning» til å beskrive den edle åttedelte veien som en mellomting mellom de to ytterpunktene sensuell nytelse og selvmedlidenhet. Pālikanonen bruker også begrepet til å betegne et standpunkt mellom to ytterpunkter i indisk filosofi. Disse ytterpunktene er filosofien om den «permanente eksistens» *(atthitaa)* på den ene siden og den ateistiske, materialistiske og nihilistiske filosofien til cārvākaene på den andre. Den førstnevnte filosofien finner vi i de tidlige upanishadene.

Den indiske mahāyānaskolen madhyamaka, som ble grunnlagt av Nāgārjuna (ca 150–250 e.kr.), la vekt på den sistnevnte tolkningen, som finnes i *[[kaccānagotta sutta]]*. Ifølge madhyamaka er personer, fenomener og ting ikke absolutt virkelige, men relative. De er «tomme» (*[[śūnyatā]]*) fordi de mangler «egen eksistens» (svabhāva). De oppstår og forgår gjennom *[[pratītyasamutpāda]]* eller «gjensidig avhengig opprinnelse». Skolen madhyamaka eller «de midterste» blir noen ganger feilaktig brukt som synonym med middelveien som buddhistisk begrep.

I kinesisk buddhisme gjennomgikk begrepet sin egen utvikling.

## Pālikanonen
I pālikanonen til Theravādaskolen blir begrepet brukt i *[[dhammacakkappavattana sutta]]* eller «sūtraen om å sette dharmas hjul i bevegelse». Der beskrives det som et begrep som Gautama Buddha brukte etter sin «oppvåkning» eller «opplysning», for å beskrive den edle åttedelte veien som en mellomting mellom de to ytterpunktene sensuell nytelse og selvmedlidenhet.

## Referanser


## Litteratur
*Kohn, Michael H. (trans.) (1991). The Shambhala Dictionary of Buddhism and Zen. Boston: Shambhala. ISBN 0-87773-520-4.

## Eksterne lenker
*Dhammacakkappavattana Sutta: Setting the Wheel of Dhamma in Motion
Kjærlighet i koleraens tid

***Kjærlighet i koleraens tid*** (spansk: *El amor en los tiempos del cólera*) er en roman fra 1985 av den colombianske nobelprisvinneren Gabriel García Márquez.

Romanen ble første gang utgitt på norsk i 1986, i Kjell Risviks oversettelse.

## Handling
Hovedpersonene i romanen er Florentino Ariza og Fermina Daza, som forelsker seg. Et hemmelig forhold blomstrer mellom de to, ved hjelp av Ferminas tante Escolástica. De utveksler en rekke kjærlighetsbrev. Men når Ferminas far, Lorenzo Daza, oppdager dette, tvinger han datteren til å slutte å møte Florentino umiddelbart. Når hun nekter, flytter han og datteren inn hos hans avdøde kones familie i en annen by. Men Fermina og Florentino fortsetter å kommunisere via telegrafi. Men når hun endelig kommer tilbake, innser Fermina at forholdet hennes til Florentino ikke var annet enn en drøm. Hun avbryter forlovelsen med Florentino, og returnerer alle brevene hans.

En ung nasjonalhelt, Dr. Juvenal Urbino, møter Fermina og liker henne umiddelbart. Til tross for at hun først misliker Urbino, gir Fermina etter for farens overtalelse og tryggheten og rikdommen som Urbino kan tilby. Selv etter Ferminas forlovelse og ekteskap, sverger Florentino å være trofast og vente på henne. Men promiskuiteten hans tar overhånd, og innleder forhold med en rekke kvinner. Han sørger hele tiden han for at Fermina aldri skal finne ut av forholdene hans. I mellomtiden blir Fermina og Urbino gamle sammen, går gjennom lykkelige og ulykkelige år og opplever ekteskapets virkelighet.

Som en eldre mann forsøker Urbino å få kjæledyr-papegøyen sin ut av et tre. Men han faller ned fra stigen han sto på, og dør av skadene. Etter begravelsen forkynner Florentino sin kjærlighet til Fermina nok en gang, og forteller henne at han har vært trofast mot henne i alle disse årene. Til å begynne med nølende fordi hun nylig er blitt enke, kommer Fermina til å gjenkjenne Florentinos visdom og modenhet. Hun gir ham til slutt en ny mulighet, og kjærligheten deres får lov til å blomstre i alderdommen. Men de må forsøke å leve et liv sammen, etter å ha levd to liv hver for seg i over fem tiår. 

## Referanser
Thomas Jameson Torrie

**Thomas Jameson Torrie** (død 7. august 1858 i Roslin i Skottland) var en britisk advokat, geolog, botaniker og forfatter. Han var en dyktig tegner og tegnet botaniske tegninger.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Thomas Jameson Torrie var sønn av Patrick Torrie (1763-1810) og Janet Jameson (1776-1853), søster av  naturalisten og mineralogen Robert Jameson, som hadde en sterk innflytelse på Thomas.

Han ble utdannet som advokat ved University of Edinburgh og fikk advokatbevilling  i 1830. 

Han giftet seg med Catherine Paton (1820-1867) i 1846. De fikk tre sønner og en tatter; Janet Torrie, Robert Torrie, Lawrence Jameson Torrie (født 1852), og Thomas Torrie som ble Scotland international rugby union-spiller.

### Vitenskapelig virke
Hans primære interesser lå ikke i jussen, men i vitenskapelige undersøkelser. I 1827 var han president i Plinian Society i Edinburgh, en gruppe av likesinnede tenkere og forskere. I 1832  arvet han 10&nbsp;000 pund, en enorm sum i de dager, som gjorde  ham istand til å forfølge sine vitenskapelige interesser på fritiden.

Han ble valgt til medlem av Royal Society of Edinburgh i 1834, foreslått av John Robison På denne tiden bodde han i Royal Circus i Edinburgh, i et georgiansk hus. Han var også  medlem av Committee of the British Association for the Advancement of Science.

Han besøkte Vesuv under et utbrudd og rapporterte sine observasjoner tilbake til flere vitenskapelige selskaper.

Han døde i Roslin i Midlothian den 7. august 1858.

Han er gravlagt i Warriston Cemetery nær Edinborough.

## Referanser
Radisson Blu Royal Hotel (Stavanger)

**Radisson Blu Royal Hotel** er et hotell som ligger på Løkkeveien 26 i Stavanger. Hotellet åpnet 21.05.1987, med offisiell åpning 05.05.1987. Hotellet het SAS Royal Hotel, Stavanger når det åpnet og har også hatt navn som Radisson SAS Hotel Stavanger, som ble endret til Radisson SAS Royal Hotel, Stavanger når Atlantic Hotel ble en del av Radisson Hotels kjeden i 1996.

Hotellet var ett av de første atrium hoteller i Norge og var det første med etasjer i forskjellige stilarter i hver etasje. 1 etasje var i Skandinavisk stil, 2 etasje var i japansk stil, 3 etasje i amerikansk stil, 4 etasje i italiensk stil, 5 og 6 etasje var Royal Club (Business Class). Hotellet var også det andre hotellet i verden som hadde såkalte satellitter som resepsjons-disker, det vil si mindre runde stasjoner hvor det sto en resepsjonist og hvor gjesten nærmest sto sammen med resepsjonistene ved inn-sjekk og ut-sjekk.

Chicago Bar og Restaurant var navnet på restauranten og baren på hotellet. Dette var den første restauranten i Norge som ikke hadde en meny. Her lå råvarene i en kjøledisk og sammen med restaurantsjef kom man fram til hva hver enkelt gjest hadde lyst på og kombinerte en meny ut ifra dette. Her kunne man velge mellom flere kjøtt og fiskeslag, forskjellige grønnsaker, poteter og sauser eller kryddersmør i forskjellige varianter.
Daniel Ellis

**Daniel Ellis** (1772–1841) var en britisk lege, aerologist, botaniker og forfatter. Han var en viktig bidragsyter til Encyclopaedia Britannica (6. utgave). Han var president i Royal Medical Society i 1806.

Han var også en dyktig mezzotintkunstner.

## Liv
Han ble født i Minsterworth i Gloucestershire.

Han studerte medisin i London, inkludert anatomi under Astley Cooper.

Han tjenestegjorde i Essex Cavalry som militærlege rundt 1796, men trolig ikke utenlands, bare i Irland og Skottland. Regimentet flyttet til vest i Skottland for å håndtere et problem med den lokale militsen og ble derfra sendt til Irland for å kvele det irske opprøret i 1798. Regimentet ble oppløst på sin retur til England, og Ellis returnerte til Skottland i 1801 for å studere videre, delvis under professor James Jeffray. Han be utdannet lege ved Glasgow University i 1804.

Etter å ha mislyktes med å få stiling på sitt foretrukne reisemål, Cheltenham, flyttet han i stedet til Edinburgh. Men hans interesser her flyttet seg raskt fra medisin til botanikk. Han ble venn med Edinburgh-botaniker Patrick O'Neill.

Han ble valgt til medlem av Royal Society of Edinburgh i 1812, en av forslagsstillerne var John Playfair.

Hans lokale venner inkluderte John Gordon (hvis memoarer han skrev), dr John Murray, Alexander Cowan og ingeniøren James Jardine.

Han døde i huset sitt på 13 Inverleith Road i Edinburgh 17. januar 1841 etter 10 dagers sykdom, og er gravlagt på St. John's Episcopal kirkegård, rett sørvest for kirken.

## Referanser
Mimatimura

* Se Systematisk inndeling

***Mimatimura*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, mørkbrune trebukker, spissen av dekkvingene kan være gulbrun. Antennene er tynne og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, lengre enn bredt, dekkvingene jevnbrede.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra det sørlige Kina og Sumatra.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Apomecynini J. Thomson, 1860
******** Slekten *Mimatimura* Breuning, 1939
********* *[[Mimatimura rufescens]]* Breuning, 1939
********* *[[Mimatimura subferruginea]]* (Gressitt, 1951)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog over amerikanske slekter

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Falsamblymora

* Se Systematisk inndeling

***Falsamblymora*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Levevis
Larvene lever inne i død ved, gjerne små kvister av løvtrær. De kan også finnes inne i store urter, for eksempel arter av vortemelk-slekten. Disse artene er ikke spesialiserte og en art kan ofte utnytte flere ulike vertsplanter.

## Utbredelse
Arten lever på Molukkene.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872 eller Desmiphorini
******** Slekten *Falsamblymora* Breuning, 1959
********* *[[Falsamblymora tidorensis]]* Breuning, 1959

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over slektene (Desmiphorini)
* Cermabycidae.org - Apodasyini

## Eksterne lenker
* Bilder av artene
* 
*
Murupeaca

* Se Systematisk inndeling

***Murupeaca*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, lyst rødbrune eller gulbrune trebukker med hvite flekker. Antennene er tynne og betydelig lengre enn kroppen, pronotum tønneformet uten tenner på sidene, dekkvingene jevnbrede.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, (Fransk Guyana, Brasil og Bolivia).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Hemilophini J. Thomson, 1868
******** Slekten *Murupeaca* Martins & Galileo, 1992
*********  *[[Murupeaca mocoia]]* Martins & Galileo, 1993
*********  *[[Murupeaca pinimatinga]]* Martins & Galileo, 1992
*********  *[[Murupeaca tavakiliani]]* Galileo & Martins, 2004

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Paraphemone

* Se Systematisk inndeling

***Paraphemone*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor, avlang, mørkbrun trebukk med lyse legdestriper på hode og pronotum og tallrike små, hvite flekker på dekkvingene. Pronotum er rektangulært sett ovenfra, dekkvingene jevnbrede.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved.

## Utbredelse
Artene er utbredt i Thailand.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Pteropliini Thomson, 1860 
******** Slekten *Paraphemone* Gressitt, 1935
********* *[[Paraphemone multimaculata]]* Gressitt, 1935

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog over gruppen

## Eksterne lenker
* 
*
Romanias forfatterforening

**Romanias forfatterforening** (rumensk: *Uniunea Scriitorilor din România*) er en forening for rumenske forfattere. Den har 15 lokalavdelinger (inkluderer en avdeling i Moldova).

Den rumenske forfatterforening er en fortsettelse av *Societatea Scriitorilor Români* («Rumenske forfatteres forbund») som ble stiftet i 1908 eller 1909 etter modell av Frankrikes *Société des Gens de Lettres*, og som skiftet navn i 1949 da det fusjonerte med *Societatea Autorilor Dramatici* («Skuespillforfatterforbundet») og med *Uniunea Scriitorilor Maghiari din România* («Ungarske forfatteres forening i Romania»)*.*   

Det rumenske forfatterforbundet hadde ved stiftelsen i 1909 47 forfattere som medlemmer. Første formann var Mihail Sadoveanu, og viseformann var Dimitrie Anghel. Andre formenn var, senere, Emil Gârleanu, Mihail Dragomirescu og Liviu Rebreanu.

I mars 1949, ved fusjonen med *Skuespillforfatterforbundet*, ble det nye navnet *Uniunea Scriitorilor din Republica Populară Romînă*, senere (da Romania skiftet navn fra «folkerepublikk» til «sosialistisk republikk») *Uniunea Scriitorilor din Republica Socialistă România*, og i 1990 fikk den sitt nåværende navn.

Mellom 1949 og 1989 var den juridisk sett underordnet staten og fikk finansiering derfra. 

Forfatterforeningen etablerte i 1969 det såkalte Litterærfondet, et organ som ivaretok forfatternes opphavsrett og ga dem økonomisk hjelp hvis det var nødvendig.

Etter den rumenske revolusjonen i 1989, ble foreningen uavhengig av staten. 

Mellom 1982 og 1989 ble ingen nye medlemmer tatt opp. 

Foreningen gir ut flere tidsskrifter og gir ut premier hvert år for forskjellige kategorier.  

## Formenn/ledere
* Zaharia Stancu (1949 - 1956)
* Mihail Sadoveanu (1956 - 1961)
* Mihai Beniuc (1962 - 1964)
* Demostene Botez (1964 - 1966)
* Zaharia Stancu (1966 - 1974)
* Virgil Teodorescu (1974 - 1978)
* George Macovescu (1978 - 1982)
* Dumitru Radu Popescu (1982 - 1990)
* Mircea Dinescu (1990 - 1996)
* Laurențiu Ulici (1996 - 2000)
* Eugen Uricaru (2000 - 2005)
* Nicolae Manolescu 2005 - 

### Ærespresidenter
* Mihail Sadoveanu (1949 - 1956)
* Tudor Arghezi (1962 - 1967)
* Victor Eftimiu - 1972
* Ștefan Augustin Doinaș - 1990

## Referanser


## Eksterne lenker
*
AeroLogic

**AeroLogic** er et tysk fraktflyselskap basert i Schkeuditz i nærheten Leipzig. Det er et joint-venture mellom DHL Express og Lufthansa Cargo som driver internasjonale og langdistanse fraktruter fra sine to hubs, Leipzig/Halle Airport og Frankfurt Lufthavn.

## Historie
Selskapet ble grunnlagt av DHL Express og Lufthansa Cargo 12. september 2007. Flyvirksomheten startet 29. juni 2009, etter levering av det første flyet 12. mai samme året, en Boeing 777 fraktfly, noe som gjør AeroLogic til den første tyske operatøren av denne typen.

## Destinasjoner
AeroLogic's virksomhet kan grovt deles i to. Fra mandag til fredag flyr det hovedsakelig til Asia for DHL Express nettverk. I helgene flyr det i hovedsak til USA for Lufthansa Cargo. AeroLogic opererer på flere destinasjoner:
## Flåte

AeroLogic flåte består av følgende fly  (Pr. august 2016):

## Referanser
Maya Island Air

**Maya Island Air** (også kjent som **Maya Airways**) er et flyselskap med hovedkontor på Belize City Municipal Airport i Belize City i Belize. Det driver vanlige ruteflyvninger til 11 destinasjoner i Belize og chartrerflyvninger til Mexico, Guatemala og Honduras. Hovedbasen ligger på Philip S. W. Goldson Internasjonal Airport.

## Historie
Flyselskapet ble etablert og startet sin virksomhet i 1962 som Maya Airways. Det ble etablert som en etterfølger av det statseide British Honduras Airways, et datterselskap av BWIA som opphørte drift i 1961. I desember 1997 ble Maya Airways og Island Air slått sammen for å danne Maya Island Air. I november 2007 mistet alle flyselskaper fra Belize sin tillatelse til å lande i Guatemala på grunn av Guatemala ble oppgradert til kategori 1. Senere ble  Maya Island Air istand til å fly på Guatemala. Fra 8. juli 2009 til mai 2011 fløy det også til Belize City-Cancun.

## Destinasjoner
Maya Island Air opererer følgende flyvninger (november 2007):

*Belize
**Belize City (Philip S. W. Goldson International Airport og Belize City Municipal Airport)
**Caye Caulker
**Caye Chapel
**Corozal
**Dangriga
**Placencia
**Punta Gorda
**San Pedro Town
**Savannah Station (Stann Creek District)
*Guatemala
**Guatemala by (La Aurora International Airport)
*Mexico
**Cancun (Cancun International Airport)
*Honduras
**San Pedro Sula (Ramón Villeda Morales International Airport)

## Flåten

Maya Island Air flåte består av følgende fly ():
* 3 Britten-Norman BN2A Islander
* 1 Cessna 182S
* 7 Cessna 208B Caravan
* 1 ATR 72

## Ulykker og hendelser
* Den 4. desember 2007 var en Maya Island Air Cessna 208B Caravan V3-HFS i ferd med å ta av fra Corozal Airport for å fly til San Pedro Airport, da pilotene måtte avbryte avgangen, men var ikke i stand til å stoppe flyet på den gjenværende rullebanen. Flyet kjøre inn et piggtrådgjerde og inn i flere appelsintrær før det stoppet 520 meter utenfor rullebanen. Understellet ble revet av og fly påført betydelig skader. Ingen av de 12 passasjerer og mannskap omkom eller ble skadet i ulykken.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Maya Island Air
Joe Holland

**Joseph Johnston «Joe» Holland** (født 11. desember 1964 i Hanover) er en amerikansk tidligere kombinertløper. Han ble nasjonal mester i 1988, 1989 og 1991.

Holland ble nummer 9 i junior-VM i 1985. I OL i Calgary i 1988 fikk han 19.-plass i det individuelle rennet og 10.-plass i lagkonkurransen. I OL i Albertville i 1992 fullførte han ikke den individuelle konkurransen, men fikk 8.-plass i lagkonkurransen. To ganger kom han blant de 15 beste som fikk poeng i verdenscupen. 11.-plass i Falun i mars 1991 og i Schonach i januar 1992 ga 28. og 33.-plass sammenlagt i sesongene 1990/91 og 1991/92.

Joe Holland er bror av skihopperne Mike Holland og Jim Holland.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Adam Kwieciński: Joe Holland (spesialhoppresultater)
Rarotonga Steam Railway

**Rarotonga Steam Railway** er en kort turistjernbane på Rarotonga i Cook Islands.

Den har et damplokomotiv, sporvidde 750 mm, polsk 0-8-0. Det ble bygget i 1951 av Pierwsza Fabryka Lokomotyw w Polsce Fablok i Chrzanów, Polen med serienummer 2126.

## Referanser
Jim Holland

**James H. «Jim» Holland** (født 1967) er en amerikansk tidligere skihopper.

Holland konkurrerte internasjonalt i årene 1984-1995. I 1987 skadet han ryggen i et fall, men han kom tilbake og kunne fortsette karrieren. Hans første internasjonale mesterskap var VM i skiflyging i Vikersund 1990, der han endte på 56.- og sisteplass. I skiflygings-VM i Harrachov 1992 ble det 34.-plass, nest sist av de som deltok. VM i Val di Fiemme (Predazzo) i 1991 ga 52.-plass i storbakken, 29.-plass i normalbakken og 13.-plass i lagkonkurransen. I VM i Falun i 1993 ble han nummer 48 i både storbakken og normalbakken.

Jim Hollands beste plasseringer i et internasjonalt mesterskap kom i OL i 1992. I normalbakken i Courchevel fikk han 13.-plass, og fulgte opp med 12.-plass i storbakken. Lagkonkurransen ble en magrere affære for de amerikanske hopperne, som endte på 12.-plass. OL på Lillehammer i 1994 ble mindre vellykket for Jim Holland, han kom på 46.-plass i storbakken og 48.-plass i normalbakken.

Til og med 1992/93-sesongen fikk bare de 15 beste i hvert renn poeng i verdenscupen. Sesongen 1991/92 ble Jim Hollands eneste med verdenscuppoeng; han endte på 20.-plass sammenlagt. Hans beste plassering i enkeltrenn var 2.-plass i storbakken i Thunder Bay 2. desember 1991. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i årene 1989-93, med 1991/92 som høydepunkt, da han ble nummer 10 sammenlagt.

Sammenlagtplasseringer i Hoppuka:

Han ble seks ganger nasjonal mester - i normalbakke i 1990, 1991 (delt med Mark Konopacke) og 1992, og i stor bakke i 1990, 1992 og 1993.

Jim Holland er bror av skihopperen Mike Holland og kombinertløperen Joe Holland. Jim ble tatt opp i The American Ski Jumping Hall of Fame i 2008.

Etter at han la opp som skihopper, flyttet Jim Holland fra Vermont til Utah, der han etablerte seg som forretningsmann. Han startet et internettfirma før han i 1996 sammen med en kompanjong grunnla fritidsutstyrsfirmaet Backcountry.com.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Moala

* Se Systematisk inndeling

***Ovalaua*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, tettbygde, brune trebukker. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er avrundet, sekskantet, med en butt pigg på hver side langt bak midten. Dekkvingene er avsmalnende bakover.

## Levevis
Larvene lever i død ved.

## Utbredelse
Slekten er endemisk for Fiji.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
******** Slekten  *Ovalaua* Christensen & Samuelson, 2019 
********* *[[Ovalaua crassus]]* (Dillon & Dillon, 1952)
********* *[[Ovalaua flavovittatus]]* (Dillon & Dillon, 1952)

## Referanser


## Kilder
 
* Liste over artene 
* Bildegalleri 

## Eksterne lenker
*
Nora Bergslags Veteran-Jernväg

**Nora Bergslags Veteran-Jernväg** (**NBVJ**) er en museumsjernbane med sentrum i Nora i Sverige. Her finnes blant annet en normalsporet museumsbane med damplokomotiv, skinnebusser og skiftetaktorer. Banens totale lengde er 25 km og sporvidden er normalsporet, 1&nbsp;435 mm. Her finnes et av Sveriges mest unike jernbanemiljø med blant annet en av landets første stasjonsbygninger i Järle, bygget i 1854. Den første var i Fryksta, bygget i 1852.  

Nora Bergslags Veteran-Jernväg og stiftelsen Nora Jernbanemuseum og Veteranjärnväg forvalter felles den svenske normalsporede jernbanens vugge. Så tidlig som 5. mars 1856 åpnet strekningen Nora–Ervalla for trafikk og ble dermed Sveriges første normalsporede jernbane. I forbindelse med den svenske jernbanenes 150-årsjubileum i Nora kom kong Carl XVI Gustaf på besøk til Nora den 5. jun 2006,
på dagen 150 år etter banens høytidelige åpning.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Nora Bergslags  Veteran-Jernvägs nettsted
* Trafikkverkets Förstudie Nora–Ørebro