open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Finlands riksvåpen

**Finlands [[riksvåpen]]** er brukt fra 1581 og har i rødt skjold en opprett, kronet gulløve, på bunn bestrødd med ni sølvroser. Løven holder et gullskjeftet sølvsverd i sin høyre, sølvpansrede forlabb, og står på en gullskjeftet  sølv krumsabel.

## Historie og symbolikk

Løven stammer fra våpenskjoldet til Bjälboætten (Folkungaætten), og er også benyttet i Sveriges riksvåpen.

Sverdet og sabelen ble opprinnelig brukt i Karelens landskapsvåpen, og symboliserer henholdsvis Vesten og Russland, eventuelt Novgorod. Sabelens plassering under løvens føtter har en politisk betydning, og skal vise at Sverige har et overtak i kampen mot Novgorod.

De ni rosene er nå mest dekorative, selv om Finland i en periode var inndelt i ni landskap. Antallet roser har variert.

Den eldste kjente avbildningen av Finlands våpen som fortsatt eksisterer, er på Gustav Vasas gravmonument i Uppsala domkirke. 

I storfyrstedømmetiden (1809–1917) kombinerte riksvåpenet det russiske rikets tohodede ørn med det svenske løvesymbolet, kronet med en storfyrstekrone. Sabelen hadde samme plassering, men ble holdt av løvens fot. Ettersom Finland var knyttet til det russiske riket og den russiske keiseren (tsaren) også var *storfyrste av Finland*, inngikk Finlands riksvåpen en periode i det russiske riksvåpenet.
## Se også
* Finlands løves orden
* Finlands flagg

## Litteratur
* Gustaf von Numers:«Finlands vapensköld»,*[[Heraldisk Tidsskrift]]*, bind 2, side 297-302, København 1965-1969
* Carl-Alexander von Volborth: *Alverdens heraldik i farver*, Politikens Forlag, København 1972 (oversatt av Sven Tito Achen)
* Ottfried Neubecker: *Heraldik. Kilder, brug, betydning*, København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)


Fil:Coat of arms of historical province of Karelia in Finland.png|Den svenske provinsen Karelens våpen 1560
Fil:Landskaps vapen gustav vasas grav Finland.jpg|Finlands våpen på Gustav Vasas gravmonument 1563.
Fil:Suuriruhtinaskunnanvaakuna.png|Storfyrstedømmet Finlands våpen 1809 - 1917
Riskhospitalet

**Riskhospitalet** er en tegneserie utviklet av Frode Øverli som utkom første gang i 1997. Øverli sluttet å produsere serien etter hvert som Pondus vokste i popularitet i 1999. To gamle striper trykkes hver uke i *[[VG Helg]]*.

## Personer

***Dr. Kalinka** – Stort sett dritings og er svært raus med pilleresepter, til seg selv. Liker å drikke konjakk, gjerne fra halvlitersglass.
***Dr Harlem Lester**  Snill og god lege, men er ikke den smarteste siden han tror blindtarmen er en øyesykdom.
***Dr. Deo von Dinky** – Selvopptatt og er seriøst opptatt av søster Bjørklund.
***Søster Bjørklund** – Sykepleier med bein i nesen. Hun er også den eneste på huset som kan kalles normal.
***Søster [[Bimbo]]** – Sykepleier med seriøs interesse for Dr. Dinky og tar aldri en spøk for en spøk.
***Professor Fyse** – Gal professor som lager Kjell Mangle.
***Kjell Mangle** – Person skapt av Professor Fyse og mangler det meste.
***Jordmor Rigmor Kake** – Dette er husets jordmor og fanger ungene like godt som en blind keeper med armproteser.
***Direktør Raptus** – Sykehusets direktør og kontrollerer at alt går bra.

## Bøker
* *Riskhospitalet : Den komplette samlingen* (2004) ISBN 82-509-5141-7
* *Riskhospitalet 20 år* (2017) ISBN 9788242957832

## Eksterne lenker
* Pondus.no &ndash; Offisiell nettside
Bruinen

**Bruinen** eller **Stribrumla** er in elv fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Denne elva dukker først opp i *[[Hobbiten]]* og siden også i *[[Ringenes herre]]*. Bruinen begynte der som to små elver i Tåkefjellene, den ene av dem begynte ved Høypasset hvor senere Ork-tårnet ble bygd.

Elva Bruinen skapte den søndre grensen til kongeriket Arnor og siden til det lille riket Rhudaur, sør for denne elva lå Eregion eller *Hollin*.

Den søndre delen av Bruinen flyter gjennom den dype dalen hvor Elrond grunnla tilfluksstedet Imladris eller Kløvendal. Elrond hadde delvis kontroll over elva.

Bruinen hadde bare et sted hvor den kunne bli krysset, og det var et vadested nær ved Kløvendal. Dette vadestedet, og av og til også elva, ble kalt *Villmarkens kant*.

Da Thorin Eikenskjold og hans kompani gikk for å ta tilbake Erebor passerte de Bruinen etter deres eventyr med trollene, før den lange pausen i Kløvendal.

På begynnelsen av krigen om ringen ble Frodo Lommelun ridd over vadestedet i Bruinen av Glorfindels hest Asfaloth da han ble jaget av Ringskrømtene, etter at Frodo var blitt skadet på Blåstertopp. Da de var fremme ved elva skapte Gandalv og Elrond en stor flom som slukte Ringskrømtene og hesten hestene til Ringskrømtene og ødela deres fysiske form, og dette gjorde at Ringens brorskap fikk litt mer tid.
Det femte Fantomet

**Det femte [[Fantomet (figur)|Fantomet]]** (født 1626, død 1662) var i tegneserien Fantomet den femte personen som svor Hodeskalleeden. Han overtok etter sin far, Det fjerde Fantomet, i 1646. Han døde i 1662 etter en kamp mot en beryktet pirat, Svarthansken.

Det femte Fantomet er det Fantomet som har hatt færrest historier &ndash; kun sju &ndash; skrevet om seg, og det er følgelig mindre informasjon å hente om hans liv enn om andre Fantomer.

## Se også
*Liste over historier med det femte Fantomet

## Kilder
**Det femte Fantomet*, redaktør Hege Høiby. ISBN 82-429-1974-7
*«5. Fantomet», fra Fantomet.org
*«Historia, Den 1:e - 18:e Fantomen», fra Fantomen.com
Gelion

**Gelion** var en fiktiv elv fra J.R.R. Tolkiens verden Midgard. Denne elva rant i Midgard i det første tidevervet, og var den største elva i øst Beleriand.

Gelion hadde to opphav, og det ene startet ved åsen Himring, mens den andre startet i Ered Luin (Blåfjellene). Disse to elvene var **Lille Gelion**, som hadde sitt utspring i Himring, og **Store Gelion**, med utspring i Blåfjellene. Fra det stedet hvor disse elvene møttes rant den mot sør, og skilte Estolad i vest fra Thargelion i øst, og ble deretter krysset av den gamle dvergeveien ved *Sarn Athrad* (*Vadested av stein*). Etter dette fløt den videre inn i Ossiriand, landet av de syv elver, hvor det var mange elver fra Ered Luin som fløt inn i Gelion. Disse elvene var Ascar, Thalos, Legolin, Brilthor, Duilwen og Adurant.

Etter det rant Gelion videre inn i *Tuar-im-Duinath* (*Skogen mellom elvene*) og rant så ut i det store havet Belegaer.
Ascar

**Ascar** eller **Rathlóriel** er en elv fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard i det første tidevervet. Den hadde sitt opphav i Blåfjellene (Ered Luin). Ascar rant inn i den store elva Gelion, som var den største elva i øst Beleriand. Denne elva lå der hvor Lune gulfen senere kom til å ligge, hvor Blåfjellene ble brudt i to. 

Ascar ble regnet som den andre av de syv elvene i Ossiriand. De andre seks elvene i Ossiriand var Gelion, Thalos, Legolin, Brilthor, Duilwen og Adurant.
Harlow

**Harlow** er en by og et administrativt distrikt i Essex, England. Den oppsto ved at landsbyene Harlow, Great Parndon, Latton, Little Parndom og Netteswell ble slått sammen etter andre verdenskrig, styrt av en plan laget av sir Frederick Gibberd i 1947. Distriktet dekker et areal på 30,54 km² og hadde 81&nbsp;944 innbyggere i 2011.

Den er kjent for å ha Englands eldste fotgjengerområde i sentrum, og den første høyblokken i landet, *The Lawn* fra 1951, som nå er regnet som bevaringsverdig (*Grade II*). Mange av bygningene som ble reist i 1950-årene er renovert etter at betongen begynte å slå sprekker, og det har vært betydelig fornyelse i sentrum. 

Det er planer om å utvide byen kraftig ved å bygge innover i det grønne beltet. 
Harlow Town FC spiller i Isthmian Leagues førstedivisjon. 

Det har blitt avdekket steinøkser fra helt tilbake til ca. 6000 f.Kr. ved Parndon. Under Romersk Britannia ble det avdekket et romersk mosaikkgulv i Temple Meads. Navnet Harlow kommer fra saksisk *here* («hær») og *hlaw* («ås»), hvilket tyder på at det var et samlingssted for en saksisk stamme. 

## Vennskapsbyer
*  Stavanger

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Visit Harlow  – et nettsted fra Harlow District Council
* Harlow Enterprise Zone
Teister

:*«Teister» kan også henvise til tilhengere av [[teisme]]*

* beringteist
* brilleteist
* teist

**Teister** er en slekt med mellomstore alkefugler som i hekketiden har en svart fjærdrakt med hvite flekker enten på vingene eller på hodet.
Beina og føttene er derimot lysende røde.
Nebbet er forholdsvis smalt.

Teister legger vanligvis to egg, men kull med bare ett egg forekommer også regelmessig.

I Norge forekommer teisten som hekkefugl.
De to andre artene hekker bare i det nordlige Stillehavet.
## Eksterne lenker
*
Dvergalker

* se inndeling!

**Dvergalker** (*Aethia*) er en liten gruppe med småvokste  alkefugler som tilhører gruppen Aethiinae i alkefamilien (Alcidae). Fuglene hekker i Beringhavet og andre deler av det nordlige Stillehavet. Gruppen består av fire arter, som alle er monotypiske.

Fjærdrakten er sort og hvit eller sort og grå eller sort og hvit- eller gråmarmorert. Et karaktertrekk er at alle fire arter har «glassøyne» (altså øyner med hvit iris) og ei hvit stripe fra bakkant av øynene og skrått nedover halsen. To av artene har lange prydfjær som vokser ut fra pannen. Nebbet er kort hos alle fire artene.

Dvergalker legger ett enkelt egg i små fjell- eller jordhuler, som graves selv i noen av artene.

## Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Nettleship & Bonan (2018). Norske navn følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008) og Syvertsen *et al.* (2017).

* Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
** Lari, måkefugler, 5 familier, 5 underfamilier, 40 slekter, 155 arter
*** Dromadidae, krabbeeterfamilien, 1 slekt, 1 art
*** Glareolidae, brakksvalefamilien, 3 slekter, 17 arter
*** Stercorariidae, jofamilien, 1 slekt, 7 arter
*** Alcidae, alkefamilien, 11 slekter, 25 arter
**** Aethiinae
***** *[[neshornlunde|Cerorhinca]]*, neshornlunde
***** *[[lunder|Fratercula]]*, lunder
***** *[[sotalke|Ptychoramphus]]*, sotalke
***** *[[dvergalker|Aethia]]*, dvergalker
****** *[[papegøyealke|A. psittacula]]*, papegøyealke (monotypisk)
****** *[[flekkdvergalke|A. pusilla]]*, flekkdvergalke (monotypisk)
****** *[[praktdvergalke|A. pygmaea]]*, praktdvergalke (monotypisk)
****** *[[toppdvergalke|A. cristatella]]*, toppdvergalke (monotypisk)
**** Alcinae
***** *[[dvergteister|Brachyramphus]]*, dvergteister
***** *[[teister|Cepphus]]*, teister
***** *[[stariker|Synthliboramphus]]*, stariker
***** *[[alker|Alca]]*, alker
***** *[[geirfugl|Pinguinus]]*, geirfugl (†)
***** *[[alkekonge|Alle]]*, alkekonge
***** *[[lomvier|Uria]]*, lomvier
*** Laridae, måkefamilien, 5 underfamilier, 25 slekter, 105 arter

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Dvergteister

* kortnebbdvergteist
* langnebbdvergteist
* marmordvergteist

**Dvergteister** er de eneste alkefuglene som ikke hekker i umiddelbar nærhet av havet.
De bygger reirene sine rundt 20&nbsp;km (og opptil 70&nbsp;km) fra kysten i fjellområder om lag 400&nbsp;m (og av og til mer enn 1000&nbsp;m) over havet.
Kortnebbdvergteisten hekker i fjellskrenter, mens marmor- og langnebbdvergteist foretrekker trekroner (gjennomsnittlig 60&nbsp;m over bakken) som hekkeplass.
Likevel lever de av fisk og andre marine dyr, slik at de må fly frem og tilbake til havet for å mate den eneste ungen sin.
Utenfor hekkesesongen treffes de utelukkende på havet.

Dvergteistene er små (rundt 25&nbsp;cm), tettbygde fugler med brun/grå-hvit marmorerte fjærdrakter.

## Eksterne lenker
*
Stariker

* japanstarik
* kaliforniastarik
* mexicostarik
* nordstarik

**Stariker** er små (21&ndash;25&nbsp;cm) alkefugler som hekker i det nordlige Stillehavet fra Japan og Baja California i sør til Aleutene i nord.
Fjærdraktene er svarte, grå og hvite.

Starikene legger normalt to egg i fjell- eller jordhuler.

## Eksterne lenker
*
Syntetisk språk

**Syntetiske språk** er i morfologisk typologi språk der syntaktiske forhold i setningen i stor grad uttrykkes gjennom morfologi. I syntetiske språk er ordet en *syntese* ordets betydning og ordets funksjon/rolle i setningen. Ulike former for bøyings- og avledningsmorfemer kan knyttes til en ordstamme, slik at det enkelte ordet kan ha en kompleks oppbygging og inneholde mye informasjon. Et språk som ikke er syntetisk kalles gjerne for analytisk og slike språk uttrykker grammatiske forhold med egne ord (som preposisjoner) og med ordstilling som i mandarin og til dels i engelsk.

I et svakt syntetisk språk som norsk føyes f.eks. bøyningsendelsen *-de* til stammen *lev(e)* for å uttrykke at verbalhandlinga fant sted i fortid. Suffikset *-lig* føyes til stammen *van(e)* for å markere at ordet er et adjektiv.

Syntetiske språk kan rangeres på en skala fra svakt syntetiske (nær analytiske) språk til sterkt syntetiske (polysyntetiske) språk. I et polysyntetisk språk som grønlandsk kan innholdet i en hel setning uttrykkes ved tilføyelser til én enkelt stamme. Blant de amerikanske urbefolkningens språk er det mange polysyntetiske.

Som en grunnregel kan anføres at jo mindre syntetisk et språk er, jo mer avhengig er en av fast ordstilling i setningen. I det svakt syntetiske språket (moderne) norsk er det bare leddrekkefølgen i setningen «Mannen slo kona» som viser hvem som er offer og hvem som er overgriper. I det mer syntetiske norrøne språket er «Maðr sló konu» likeverdig med «Konu sló maðr», fordi bøyningsendelser viser hvilket ledd som er subjekt og hvilket som er objekt i setningen. I moderne norsk er formen av ordet sjelden avhengig av funksjon i setningen og kan stå som forskjellige ledd uten å forandres, mens i norrønt ble ordets funksjon i setningen gjenspeilet i ordets form. Norrønt er derfor et syntetisk språk, mens moderne norsk er svakt syntetisk.

Grønlandsk, tyrkisk og tamil er sterkt syntetiske språk, mens finsk, samisk og ungarsk er noe mindre syntetisk. Vietnamesisk og mandarin er sterkt analytiske språk, engelsk er noe mindre utpreget analytisk. Norsk, urdu, gresk og tysk er midt på skalaen mellom analytisk og syntetisk.

## Referanser
Camel Productions

**Camel Productions** er et amerikansk plateselskap som ble etablert i 1991.

Plateselskapet ble etablert av Andrew Latimer for å sikre fremtiden til det engelske bandet Camel.
I 1990, etter at søksmålene til den tidligere «manageren» av bandet var avsluttet, solgte Latimer og kona Susan Hoover huset i London og flyttet til USA, hvor de etter et musikalsk sabbatsår og et voldsomt press fra fansen, startet opp plateselskapet med midler fra det solgte huset.

Selskapet er bare eid og drevet av og for Camel. Drevet av noen få dedikerte medarbeidere av musikeren Latimer, og med massiv støtte fra venner og fans, så konsentrerer CP seg bare om bandet, og slipper ingen andre grupper inn i selskapet. Dette fordi det ikke ville være rettferdig verken for Camel eller andre band og dele fokuset.
CP ga ut sitt første album, *[[Dust and Dreams]]* i 1991 og har siden gitt ut flere utgivelser i form av mediumene CD-plate, Kassett, VHS, og DVD. Dette samt andre bandartikler finnes på deres offisielle hjemmeside, som også inneholder grundig historie, offisielle bilder, lydsnutter, nettbutikk og nyheter om bandet.

Sommeren 2005 la Andrew Latimer *Camel Productions* på is og flyttet tilbake til England, men nettbutikken og mulighet til å ta kontakt er fortsatt tilstede. I oktober 2005 kom den foreløpige siste utgivelsen i form av en DVD med diverse konsertklipp fra bandets historie.

## Eksterne lenker
* Camel Productions – Den offisielle Camel-nettsiden.
Agglutinerende språk

**Agglutinerende språk** (fra latin: *lime til*) brukes i språktypologien om syntetiske språk der de grammatiske morfene føyes til de semantiske morfene på en slik måte at grensa mellom morfene er noenlunde tydelig. Termen ble introdusert av Wilhelm von Humboldt i 1836 for å klassifisere språk morfologisk.

I agglutinerende språk har hver av de grammatiske morfene en identifiserbar mening, de grammatiske morfene føyes til uten at det skjer en indre bøying i rotmorfemet, og uten at de enkelte morfene blander seg med hverandre eller påvirker hverandre. I tyrkisk står *-ler* for flertall, *-den* er ablativ (frastedskasus), *-im* er eieform i førsteperson entall. Rotmorfemet *ev* («hus») kan da forbindes med disse til *evlerimden*, «fra mine hus». I ungarsk blir hvert grammatikalsk forhold uttrykt ved tilføyelse av et nytt klart adskilt bøyningsledd. For eksempel *mann* er på ungarsk i nominativ *ember* (entall) og *emberek* (flertall), mens akkusativ er *emberet* og *embereket*

Syntetiske språk som ikke er agglutinerende kalles flekterende eller *fusjonerende språk*. Det er ikke et skarpt skille mellom agglutinerende og flekterende språk, men glidende overganger. For eksempel har norsk preg av begge systemer, idet vi både har svake verb med en tempusending tilføyd den uforandra rota, og sterke verb med indre bøying.

## Referanser
Hertsmere

**Hertsmere** er et administrativt distrikt i Hertfordshire, England. Administrasjonssenteret er Borehamwood.

Distriktet var tidligere underlagt Metropolitan Police District, selv om det ligger utenfor Stor-London. Først i 2000 ble det overført til Hertfordshire Constabulary.

Distriktet har et areal på 101,16 km² og hadde 100&nbsp;031 innbyggere i 2011.

## Steder i distriktet
*Borehamwood
*Elmstree
*Potters Bar

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Flekterende språk

**Flekterende språk**, fusjonerende språk eller bøyningsspråk er i språktypologien språk av syntetisk type der grensa mellom de enkelte morfene i orda er uklar fordi den delen av ordet som angir betydning smelter sammen med endelsene.
 De enkelte morfene kan uttrykke flere grammatiske forhold (samlemorfer). Slike språk har ofte indre bøyning av typen avlyd eller omlyd. Norsk regnes som flekterende blant annet fordi en enkelt bøyningsendelse kan uttrykke flere grammatikalske forhold.

Indoeuropeiske språk er flekterende språk, særlig de eldre indoeuropeiske språka og eldre utviklingssteg av moderne språk. Det rekonstruerte indoeuropeiske urspråket har også vært et utpreget flekterende språk. Norsk og mange andre indoeuropeiske språk har imidlertid utvikla seg i agglutinerende retning, ofte beskrevet som «språklig forenkling». Norrønt var et mer utpreget flekterende språk enn moderne norsk. I norrønt hadde hvert ord flere former enn i moderne norsk som er resultat av sterk forenkling siden norrøn tid. I norrønt ble ordets rolle i setningen uttrykt ved ordets form, og skulle være samsvar (kongruens) mellom ord i samme setningsledd og setningsledd som fungerer sammen (samme kasus, samme person, samme tall). Flere verb som i norrønt var sterke er blitt svake i moderne norsk: *flá – fló* → *flå – flådde*. Tendensen ser ut til å fortsette: *skjære – skar* → *skjære – skjærte*. Dansk utviklet seg fra et flekterende språk til et analytisk språk i middelalderen og var omkring 1350 i vesentlig trekk utviklet der det er i dag.

Gresk, latin og arabisk er utpreget flekterende språk, mens tyrkisk og tamil er typisk agglutinerende språk. Vietnamesisk og klassisk kinesisk er språk uten flekterende innslag.

## Referanser
Bukkake

**Bukkake** er en gruppesexlek som går ut på at en rekke menn ejakulerer ut over en annen persons kropp, vanligvis i fjeset, eller ned i gapet. 

Bukkake ble kjent i vesten via japansk pornoindustri på 1990-tallet gjennom filmselskaper som dogma, Shuttle Japan, Soft On Demand (SOD), og Moodyz.
Huset Wallace

**Huset Wallace** var en adelig slekt i Skottland. Dens tradisjonelle område er lavlandet i Skottland rett sør for Glasgow i Ayrshire. Dets motto er «Pro Libertate» – «For frihet». 

Navnet Wallace kommer fra gamle latinske dokumenter som *Wallenis* eller *Walenis*, vanligvis benyttet for å betegne en fra Wales, men i Skottland er det ofte benyttet for å betegne en brite fra Strathclyde, i motsetning til en skotte eller pikter fra samme område. Derfra har navnet blitt anglifisert til Wallace.

Richard Wallace på 1100-tallet fikk store landområder i Ayrshire i det distriktet som nå kjennes som Riccarton. Hans sønn Henry Wallace fikk land i Renfrewshire og hans etterkommer Malcolm Wallace av Elderslie var far til Skottlands største patriot, William Wallace.

Andre grupper av Huset Wallace er de av Craigie, av Cessnock, av Kelly og av Cairnhill som alle nedstammer fra den opprinnelige familien i Riccarton i Ayrshire.

## Eksterne lenker
* Clan Wallace
* Clan Wallace
Bill Dixon

**Bill Dixon** (født 5. oktober 1925 i Nantucket, Massachusetts, død 16. juni 2010) var en amerikansk trompetist, flygelhornist, pianist og komponist. Dixon organiserte og produserte *October Revolution in Jazz* i New York i 1964, var musikkprofessor ved Bennington College i Vermont fra 1968 til 1996 og regnes som en av utviklerne av frijazz.

Han var en av fire musikere som deltok i en kanadisk dokumentar, *Imagine the Sound*, (sammen med Cecil Taylor, Archie Shepp, og Paul Bley) i 1981.

Han har deltatt på innspillinger med Cecil Taylor, Tony Oxley, William Parker, Alan Silva, og mange andre.

## Referanser
Hertfordshire Constabulary

**Hertfordshire Constabulary** er en britisk politistyrke med ansvar for grevskapet Hertfordshire, som er kjent for å være blant de områder som har lavest kriminalitet i Storbritannia.

Styrken har 2100 polititjenestemenn og 1400 administrativt ansatte. Hovedkvarteret ligger i Welwyn Garden City. 

Kontrollorganet for tjenesten er Hertfordshire Police Authority, en komité med 17 medlemmer.

## Eksterne lenker
* 
* Hertfordshire Police Authority
Bart Bryant

**Bart Bryant** (født 18. november 1962 i Gatesville i Texas i USA, død 31. mai 2022) var en amerikansk golfspiller. Han ble profesjonell i 1986, men karrieren hans på PGA-touren har vært preget av skader. Han vant sin første turnering på PGA-touren i Valero Texas Open i 2004, og i en alder av 41 år ble han den eldste førstegangsvinneren på touren på ni år. I 2005 vant han The Memorial Tournament og The Tour Championship.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fornyelse

**Fornyelse** er ord som henviser til det å fornye, som i betydningen restaurering, å utbedre det som var og gjøre det som nytt igjen.

Utover den rent dagligdagse betydning, særlig siden slutten av 1900-tallet, brukes i politisk retorikk sammen med ord som modernisering, og betegner omstruktureringer av statstjenesten og offentlige velferdstilbud. Kritikere hevder at ordet i slike sammenhenger er en eufemisme. I religiøst språk benyttes begrepet «gjenfødelse» for fornyelse av sinnet.

## Referanser
Potters Bar

**Potters Bar** er en by i Hertfordshire, England, 29&nbsp;km nord for London. I 2011 hadde byen 21&nbsp;882 innbyggere.

Byen er datert tilbake til tidlig på 1200-tallet, men har forblitt en liten, hovedsakelig jordbruksbosetning fram til jernbanen kom med Great Northern Railway i 1850. Den er i dag en del av Londons pendlerbelte.

## Etymologi
Opprinnelsen til navneleddet *Potters* er usikker, men det er en utbredt oppfatning at det var enten et romersk pottemakeri i nærheten, eller at det kommer fra familieslekten Pottere som bodde i South Mimms ikke langt unna. *Bar* refererer antagelig til portene mellom sognet South Mimms og sognet Enfield Chase, eller muligens til en form for tollgrense på Great North Road, denne kan ha vært lokalisert der hvor Green Man pub er i dag, eller ved den nåværende inngangen til Morven House. Et lignende navneksempel er Temple Bar som er en port ved St. Pauls katedral i London.

## Historie

Great North Road («Den store veien nordover»), den eldste hovedveien mellom London og Nord-England og derfra videre til Edinburgh i Skottland var hovedgaten (High Street) i Potters Bar. Den het tidligere A1, og fikk så navnet A1000 da A1 ble lagt utenom byen. Potters Bar kan også nås fra kryss 24 på M25.

I 1934 ble byen et eget distrikt i Middlesex. Da Stor-London ble en egen region i 1965 ble det meste av Middlesex en del av den, mens distriktet Potters Bar ble overført til Hertfordshire. I 1974 ble distriktene omorganisert, og byen ble en del av Hertsmere. Tilknytningen til Stor-London er allikevel tilstede, da Londons undergrunnsbane har en stasjon der.

Potters Bar jernbanestasjon er den høyest beliggende på linjen mellom Londons King's Cross stasjon og York. 10. mai 2002 inntraff en alvorlig togulykke der, hvor syv omkom og 76 ble skadet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

* Pottersbar.org, lokalinformasjon
* St Mary the Virgin and All Saints Church, sognekirken i Potters Bar
* The Potters Bar Society
Elderslie

:*For forstaden i [[Sydney]], [[Australia]], se [[Elderslie (New South Wales)]]*

**Elderslie** er en stor landsby i Renfrewshire, Skottland. Den gamle stavemåten for stedet er «Ellerslie». Landsbyen er lokalisert 4 km unna Paisley og ligger midtveis mellom Paisley og Johnstone. Elderslie er kjent for å være det sannsynlige fødestedet for den skotske nasjonalhelten William Wallace.

## Historie

Elderslie er *Ach-na-Feàrna* i skotsk-gælisk, men navnet kommer fra *Alder lea*, eller *elloern* på gammel-engelsk hvor «li» betyr «eng». Landsbyen ble grunnlagt i 1398, selv om det var bosetning i området lenge før den tid, som *Eldersly*. Timothy Ponts kart fra 1596 har merket stedet som *Ellersley*.

William Wallace monumentet ble avduket den 28. september 1912 av Sir Thomas Glen-Coats. Det ble formgitt av J. C. Murrey fra Westminster. Det er rundt 12 meter høyt og dens fundament er 7 meter over bakken. Hver eneste august måned blir «Wallace Day» arrangert med en marsj fra sentrum av Johnston til monumentet.

William Wallace ble født i Elderslie rundt 1271. En lokal legende om eiketreet «Wallace Oak» forteller at Wallace unngikk å bli fanget av engelskmennene ved å gjemme mer enn 100 av sine menn (!) i et gigantisk tre. Treet forfalt grunnet alder og suvernierjegere som fjernet barken. En avlegger fra et 300 år gamle Wallace barlind ble plantet på utsiden av den nye skotske parlamentsbygningen i Edinburgh.

I nærheten av vegen som går til Gleniffer Braes finnes større helleristninger med et antall sirkler og groper som kalles for «kopp-og-ring»-markeringer, ikke ulik tilsvarende som finnes på vestkysten i Norge. De antas å være minst 3000 år gamle og kan være symboler på velstand og mengde.

## Trivia
* Elderslie sognkirke ble åpnet 9. juni 1840.
* En skole oppkalt etter Wallace ble bygget i 1866.
* Elderslies første rådsforsamling ble bygget i 1924.
* Elderslie offentlige bad ble åpnet i juni 1975.
* Den dypeste kullminen i området var kalt for Snodgrass.
* Elderslie Golf Club ble etablert i 1908, med 15 hull for herrer og 9 damer. Klubbens første kaptein var major Alex McRae.
Randall Wallace

**Randall Wallace** (født 1949 i Tennessee) er en amerikansk manusforfatter, produsent, regissør, sanger, komponist, romanforfatter og ungdomsprest i metodistkirken. Han er kjent for sitt samarbeid med Mel Gibson og filmen *[[Braveheart]]*.

Mens Wallace utdannet seg på Duke University, hovedfag i religion 1971, startet han et plateselskap med seg selv som eneste klient. Etter universitet flyttet han til Los Angeles for å skrive. Etter noen måneder var han ansatt hos Stephen Cannell Production som produsent og skribent. Wallace arbeidet med TV-serier som *J.J. Starbuck* (1987–1988) og den kortlivete serien *Sonny Spoon* (1988) og *Broken Badges* (1990–1991).

Under et ferieopphold i Skottland ble han oppmerksom på Skottlands nasjonalhelt William Wallace som gjorde opprør mot Englands okkupasjon og ble henrettet i 1305. Etter noen undersøkelser og etter å ha lest Blind Harrys episke dikt, skrev han manuset til *Braveheart* (1995) som fikk skuespiller Mel Gibsons oppmerksomhet, som både regisserte og selv hadde hovedrollen i filmen. Wallaces filmmanus vant priser fra kritikerne, fikk et entusiastisk publikum og skaffet ham tallrike nominasjoner, men gledet ikke historikerne fordi det hadde grove historiske feil og anakronismer.

Han har uttalt at «før jeg skrev filmen visste jeg ingenting om William Wallace, men hans historie virker så romantisk på meg. Jeg tror han er en stamfar, jeg føler hans blod i mine årer. Jeg kan ikke bevise det, men ingen kan motbevise det.»

Han tok plass bak kamera for gjøre en nyinnspilling av filmen *Mannen bak jernmasken* i 1998 med Leonardo DiCaprio i hovedrollen. Han skrev filmmanuset til storfilmen *Pearl Harbor* (2001), også kjent for grove historiske feil. I 2002 skrev og regisserte han Vietnam-dramaet *We Were Soldiers*, igjen med Mel Gibson i hovedrollen.

Han har sort belte i karate.

## Filmografi
* 2002 – *[[We Were Soldiers]]*
* 2001 – *[[Pearl Harbor (2001)|Pearl Harbor]]*
* 1998 – *[[The Man in the Iron Mask (film)|The Man in the Iron Mask]]*
* 1996 – *[[Dark Angel (movie)|Dark Angel]]*
* 1995 – *[[Braveheart]]*
* 1990 – *[[Broken Badges]]*
* 1988 – *[[Sonny Spoon]]*
* 1987 – *J.J. Starbuck*
* 1986 – *[[Starman (film)|Starman]]*, *[[Stingray (film)|Stingray]]*
* 1984 – *[[Hunter]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Randall Wallace
*
Garrelt Duin

**Garrelt Duin** (født 1968) er en tysk politiker (SPD) og advokat. Han er medlem av det tyske parlamentet og formann for SPD i delstaten Niedersachsen.

## Utdannelse
Han studerte jus og luthersk teologi fra 1987 i Bielefeld og Göttingen, og tok i 1985 den første juridiske statseksamen i Celle.

## Politisk karrière
Han er medlem av SPDs styre siden 1999. Fra 2000 til 2005 var han medlem av det europeiske parlamentet. Han rykket først inn etter at representanten Günter Lüttge døde, og ble fire år senere gjenvalgt. Etter at han i 2005 ble innvalgt i det tyske parlamentet, la han ned sitt mandat i det europeiske parlamentet. Han ble valgt til formann for SPD i Niedersachsen i november 2005.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Anakronisme

**Anakronisme** (fra gresk *ana*, «tilbake», og *chronos,* «tid») vil si at noe forekommer i en annen tid enn det normalt kan eksistere. Anakronismer i litteratur og film kan oppstå enten som resultat av dårlig forundersøkelser eller som et bevisst virkemiddel i kunstnerisk øyemed.

Eksempelvis hvis Julius Cæsar i en film går med armbåndsur, vil uret være en anakronisme ettersom så små klokker ikke var oppfunnet på den romerske hærførerens tid.

Da forfatteren Joseph Heller lot hovedfiguren David i romanen *[[Gud vet]]* (*God knows*) kommentere hendelser etter hans faktiske død, er det en bevisst anakronisme fra forfatterens side. Leseren er da innforstått med at hovedpersonen har både sin egen og forfatterens hukommelse. Innenfor komedier som har handling fra en bestemt tid i fortiden kan benytte bevisste anakronismer som en humoristisk effekt. Komiske anakronismer kan bli benyttet for å hevde et alvorlig poeng om både historiske som moderne samfunn, og således trekke paralleller til politiske eller sosiale konvensjoner.

Forfatteren Walter Scott rettferdiggjorde bruken av anakronismer i historiske romaner ved å hevde at «Det er nødvendig, for den spennende interessen av alle slag, er at emnet antar hva det burde være, som det var, oversatt til oppførselen foruten språket i den tidsalderen som vi lever i.»

I historieskrivningen er den mest vanlige formen for anakronisme å benytte politisk, samfunnsmessig, eller kulturelle tanker, antagelser og forståelse for en tidsalder i tolkningen av hendelser og handlinger. Anakronistisk tilnærmelse av dagens perspektiver i kommenteringen av historisk fortid er for empiriske historikere, som arbeider i tradisjonene etablert av Leopold von Ranke på 1800-tallet, ansett som en stor feil og en felle som må unngås. Anakronisme i akademisk forfatterskap er i beste fall pinlig, som i tidlig 1900-tallets benyttelse av *[[Translatio imperii]]* («overføring av verdensherredømme»), først formulert på 1100-tallet, for å fortolke 900-tallets litteratur. Direkte feil blir vanligvis anerkjent i en påfølgende *[[Errata|erratum]]*.

## Referanser


## Litteratur
* Grafton, Anthony (1990): *Forgers and Critics: creativity and duplicity in Western scholarship*. Princeton: Princeton University Press. .

## Eksterne lenker
* 
* «anachronism», ordbokforklaring hos *Wiktionary*
Philosophisch-theologische Hochschule Sankt Georgen

**Philosophisch-Theologische Hochschule Sankt Georgen** (**PTH Sankt Georgen**) er en høyskole som drives av jesuittordenen i Frankfurt am Main, med et tilknyttet presteseminar.

Den ble grunnlagt i 1926 av biskop Augustinus Kilian av Limburg under navnet *Philosophisch-Theologische Lehranstalt Sankt Georgen*.

Prosjektet ble særlig støttet av den pavelige nuntius til Tyskland Eugenio Pacelli, som tenkte seg et sentrum for skolastisk teologi i det tyskspråklige området. Høyskolen lå av politiske grunner frem til 1942 i Valkenburg i Nederland. Her studerte den kjente pater Alfred Delp S.J.; han ble den 2. februar 1945 henrettet i Plötzenseefengselet. Høyskolen holdt fra 1945 til 1950 til i Büren i Westfalen. Siden 1950 har den ligget i idylliske Frankfurt-Sachsenhausen.

Høyskolen finansieres idag for en stor del av bispedømmene Limburg, Osnabrück, Hildesheim og erkebispedømmet Hamburg, som sender sine prestestudenter til Frankfurt. I sommersemesteret 2005 fantes det ved St. Georgen 426 studenter i filosofi og teologi. 235 studerte for diplom eller på postgradualt nivå, 21 unge menn ville bli prester og 190 var gjestestudenter.

I annen halvdel av 1900-tallet fikk en rekke skandinaver sin prestelige formasjon og utdannelse ved presteseminaret og høyskolen.

## Kjente professorer
* Oswald von Nell-Breuning SJ (1890–1991), sosialetiker
* Alois Grillmeier SJ (1910–1998), dogmatiker og patristiker, kardinal
* Otto Semmelroth SJ (1912–1979), dogmatiker, *peritus* ved Annet Vatikankonsil
* Rupert Lay SJ (f. 1929), filosof
* Friedhelm Hengsbach SJ (f. 1937), samfunnsetiker
* Klaus Schatz SJ (f. 1938), kirkehistoriker
* Medard Kehl SJ (f. 1942), dogmatiker

## Kjente studenter
* Wilhelm Kempf (1906–1982), biskop av Limburg  
* Lothar König (1906-1946), prest og antinazist
* Alfred Delp SJ (1907–1945), prest og antinazist
* Johannes Prassek (1911–1943), prest og antinazist
* Heinrich Pachowiak (1916–2000), hjelpebiskop i Hildesheim  
* Friedrich Wetter (f. 1928), erkebiskop av München og Freising, kardinal
* Ludwig Wiedenmann SJ (1928-2020), prest og missiolog 
* Jorge Bergoglio SJ (f. 1936), ble pave Frans
* Jon Sobrino SJ (f 1938), spansk frigjøringstelog i El Salvador
* Federico Lombardi SJ (f. 1942), Vatikanets pressetalsmann
* Luis Francisco Ladaria Ferrer (f. 1944), spansk kardinal, prefekt for Troskongregasjonen
* Nikolaus Schwerdtfeger (f. 1948), hjelpebiskop i Hildesheim  
* Gregor Maria Hanke OSB (f. 1954), biskop av Eichstätt
* Augustine Ndubueze Echema (f. 1958), biskop av Aba i Nigeria 
* Jean-Claude Hollerich SJ (f. 1958), erkebiskop av Luxembourg, kardinal
* Gustav Wilhelm Johannessen SJ (1958-1993), norsk jesuitt fra Bergen
* Gert Scobel (f. 1959), fjernsynsprogramleder
* Fortunatus Nwachukwu (f. 1960), nigeriansk pavelig diplomast, erkebiskop
* Timothy Yu Gyoung-chon  (f. 1962), hjelpebiskop i Seoul  
* Stephan Ackermann (f. 1963), biskop av Trier

## Referanser


## Eksterne lenker
* Philosophisch-theologische Hochschule Sankt Georgen
Audrey Tautou

**Audrey Tautou** (født 9. august 1976 i Beaumont i Frankrike) er en fransk skuespiller.

Audrey Tautou studerte moderne litteratur, men begynte som skuespiller i 1988. Hun er mest kjent for hovedrollen i den fransk-tyske filmen *[[Den fabelaktige Amélie fra Montmartre]]* (fransk *Le Fabuleux destin d'Amélie Poulain*) fra 2001. Audrey Tautou bor i Paris og har bl.a. engasjert seg mot Jean-Marie Le Pens høyrenasjonalisme. I 2006 medvirket hun i filmen *[[Da Vinci-koden (film)|Da Vinci-koden]]* mot Tom Hanks. I 2010 spilte hun i den franske filmen Coco før Chanel, som omhandler Coco Chanels liv før hun ble verdenskjent.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Den fabelaktige Amélie fra Montmartre

***Den fabelaktige Amélie fra Montmartre*** (originaltittel: *Le fabuleux destin d'Amélie Poulain*) er en fransk romantisk komedie fra 2001 regissert av Jean-Pierre Jeunet. 

Filmen ble avvist av Cannes filmfestival som kunstnerisk uinteressant, men nøt like fullt kommersiell suksess. Handlingen er lagt til Paris.

Filmen ble meget populær og innbrakte nesten $174 millioner på verdensbasis (over 17 ganger mer en produksjonskostnadene), hvorav $44 millioner i Frankrike, $33 millioner i USA, $15 millioner i Tyskland og $1,2 millioner i Norge. Den ble den nest mest sette filmen i Frankrike i 2001.

Den ble meget godt mottatt av anmelderne. Den ble også svært godt mottatt av de norske anmelderne. Blant annet så gav både Aftenposten og Dagbladet den terningkast seks, mens VG og FilmMagasinet gav den fem.

## Handling
Som barn er Amélie isolert fra andre barn på grunn av en feildiagnosert hjertesykdom, og hun opplever at fantasien kan komme til nytte. Hennes mor, en gammel lærerinne, ble drept av en selvmordshopper ved Notre-Dame kirke mens Amélie fremdeles var ung. Hennes far viet deretter sitt liv til å bygge et mausoleum til minne om sin kone. Amélie blir med andre ord overlatt til seg selv og utvikler en usedvanlig rik fantasi. Hun vokser opp og blir servitør i en liten kafé i Montmartre, *Café des Deux Moulins*. Men hennes liv endres den dagen Prinsesse Diana dør i en bilulykke. Amélie finner i denne perioden sin mening med livet, nemlig å hjelpe andre til å oppnå lykke.

## Rolleliste
*Audrey Tautou – *Amélie Poulain*
*Mathieu Kassovitz – *Nino Quincampoix*
*Rufus – *Raphaël Poulain*, Amélies far
*Yolande Moreau – *Madeleine Wallace*
*Arthus de Penguern – *Hipolito*
*Urbain Cancelier – *Collignon*
*Jamel Debbouze – *Lucien*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Bavaria Film

**Bavaria Film** (*Bavaria*: latin for Bayern) er et tradisjonsrikt tysk filmselskap, grunnlagt i 1919. Det er av de største filmselskaper i Europa, har mer enn tyve datterselskaper og er aktivt innen alle segmenter av den audiovisuelle industri. Selskapets studio ligger i Geiselgasteig i utkanten av München, og omfatter omkring 356&nbsp;000 m².

Regissører som Alfred Hitchcock, Billy Wilder, Orson Welles, John Huston, Ingmar Bergman, Stanley Kubrick, Claude Chabrol, Rainer Werner Fassbinder, Wolfgang Petersen og Wim Wenders, og skuespillere som Sophia Loren, Heinz Rühmann og Elizabeth Taylor, har virket ved filmstudioet.

## Eksterne lenker
* 
* Bavaria Studios & Production Services GmbH
* Bavaria Filmstadt
Blod og gull

:*Denne artikkelen handler om spillefilmen fra 1940. For boken i serien En sang om is og ild, se [[Blod og gull (En sang om is og ild)]].*

***Blod og gull*** (tysk originaltittel: *Jud Süss*, «Jøden Süss») er et tysk periodedrama fra 1940 regissert av Veit Harlan. Filmen anses som propaganda. 

## Bakgrunn og handling

Filmen er et både omstridt og kritikerrost kostymedrama som bygger på Lion Feuchtwangers roman *[[Jud Süss]]*.
 Boka og filmen handler om Joseph Süss Oppenheimer, en mektig jødisk finansmann og «hoffjøde» hos hertugen av Württemberg, som ble anklaget for embetsmisbruk og hengt 1738. Oppenheimer fremstilles på en måte som vekker liten sympati, og filmen ble laget som propaganda for nasjonalsosialistenes jødehat. Hovedrolleinnehaveren, den kjente skuespilleren Ferdinand Marian, avviste først rollen, men etter at det nasjonalsosialistiske regimet fremsatte trusler mot hans halvt jødiske stesønn, lot han seg overtale til å spille den.

Filmen fikk den norske tittelen *Blod og gull* da den ble satt opp på kino i Oslo i mai 1941. Filmen ble også vist da Halldis Neegård Østbye, blant annet tidligere propagandaleder i Nasjonal Samling, talte om «Den internasjonale jødedom» i Klingenberg kino 20. februar 1942, drøye to uker etter «Statsakten».

*Jud Süss*, i likhet med den antisemittiske og antibritiske spillefilmen *[[Die Rothschields]]* fra samme år, var en såkalt *Staatsauftragefilm*, en propagandafilm som ble laget på oppdrag og betalt av den tyske staten.

Den svenske skuespilleren Kristina Söderbaum (1912–2001), som var gift med regissøren, spiller rollen som Dorothea. I filmen drukner hun seg etter at den onde jøden har voldtatt henne. Fordi den populære Söderbaum led drukningsdøden i flere filmroller, fikk hun spøkefullt tilnavnet *die Reichswasserleiche* («riksvassliket»).

Feuchtwangers roman om Joseph Süss Oppenheimer er også filmatisert i den britiske, jødevennlige *[[Jew Süss]]* fra 1934, regissert av Lothar Mendes.

## Rolleliste

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Om filmen i German Propaganda Archive (engelsk tekst)
Ferdinand Marian

**Ferdinand Marian** (født 14. august 1902 i Wien, død 7. august 1946 i Freising, Bayern i en bilulykke) var en østerriksk skuespiller, men kjent fra rollen som Jud i den omstridte nazistiske propagandafilmen *[[Jud Süss (film)|Jud Süß]]*.

## Filmografi (utvalg)
* 1934 Peer Gynt 
* 1937 La Habanera
* 1937 Madame Bovary
* 1940 Blod og gull
* 1940 Der Fuchs von Glenarvon
* 1934 Romanse i moll
* 1943 Münchhausen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Ferdinand Marian
* Der deutsche Film von 1929 bis 1945
Fokker

**Fokker** var en nederlandsk flyprodusent som var oppkalt etter grunnleggeren Anthony Fokker. 

## Historie
Selskapet ble etablert i Johannisthal i Berlin som *Fokker Aeroplanbau* 22. februar 1912. Senere ble bedriften flyttet til Schwerin. De tyske myndighetene tvang Fokker til å jobbe med flykonstruktøren Hugo Junkers. Sammen utviklet de en rekke kjente fly for den tyske hæren, deriblant Fokker E.III, Fokker Dr.I og Fokker D.VII. Fokker ble også kjent for å ha utviklet synkroniserende gir som gjorde at man kunne avfyre maskingevær uten å treffe flyets propell.

Etter første verdenskrig flyttet Fokker tilbake til Nederland hvor han 21. juli 1919 etablerte *Nederlandse Vliegtuigenfabriek*.  

Fokker gikk konkurs i 1996.

## Fly utviklet og/eller produsert av Fokker
* Fokker F.VII – Fokker Tri Motor
* Fokker 50
* Fokker 70
* Fokker 100
* Fokker B-8
* Fokker C.V
* Fokker C.X
* Fokker D.VII
* Fokker D.VIII
* Fokker D.XXI
* Fokker Dr.I
* Fokker E.III
* Fokker E.V
* Fokker F.VII
* Fokker F-27 «Friendship»
* Fokker F-28 «Fellowship»
* Fokker G.1
* Fokker XA-7

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Johann Wolfgang Goethe-Universität

**Johann Wolfgang Goethe-Universität** i Frankfurt am Main ble etablert i 1912 og åpnet 1914 av Frankfurts velstående og aktive liberale borgerskap. Universitetet er det eneste borgeruniversitet grunnlagt i Tyskland. Det fikk sitt navn i 1932 etter den store tyske dikteren Johann Wolfgang von Goethe. Universitetet har idag omkring 38&nbsp;000 studenter og er et av Tysklands største.

## Berømte professorer
* Theodor W. Adorno – professor i sosiologi og filosofi
* Theodor Baums – professor i siviløkonomi
* Gertrud Beck – professor i pedagogikk
* Helmut Coing – professor i rettshistorie og privatrett 
* Ernst-Otto Czempiel – professor i internasjonal politikk
* Iring Fetscher – professor i statsvitenskap og filosofi
* Jürgen Habermas – professor i filosofi
* Hermann Heller – professor i offentlig rett
* Dieter Hoelzer – professor i hematologi og onkologi
* Karl Otto Hondrich – professor i sosiologi
* Axel Honneth – professor i sosialfilosofi
* Max Horkheimer – professor i sosialfilosofi
* Friedrich Kübler – professor i rettsvitenskap
* Ulrich Loewenheim – professor i offentlig rett
* Werner Martienssen – professor i fysikk
* Harald Müller – professor i internasjonale forbindelser
* Klaus E. Müller – professor i etnologi
* Wolfgang Naucke – professor i strafferett, straffeprosessrett, kriminologi og rettsfilosofi
* Franz Oppenheimer – professor i sosiologi og teoretisk sosialøkonomi
* Dieter Prokop – professor i mediesosiologi
* Paul Riebel – professor i siviløkonomi
* Joachim Rückert – professor i nyere rettshistorie
* Horst Stöcker – professor i teoretisk fysikk og astrofysikk
* Michael Stolleis – professor i europeisk rettshistorie
* Mark Wahrenburg – professor i bankøkonomi
* Manfred Wolf – professor i borgerlig rett

## Referanser


## Eksterne lenker
* Johann Wolfgang Goethe-Universität
* Max-Planck-Institut für europäische Rechtsgeschichte
Mariazell

**Mariazell** er et vintersportssted i Obersteiermark ved den nederøsterrikske grensen. Det ligger billedskjønt til i Salzadalen ved de steiermarkske alper. Byen ligger 870 meter over havet.

Mariazell er også det viktigste katolske valfartssted i Østerrike. Det er av stor betydning for katolikker fra ikke bare dagens Østerrike, men også mye av det øvrige gamle Østerrike-Ungarn. Pave Benedikt XVI besøkte Mariazell den 8. september i jubileumsåret 2007.

## Se også
* Mariazellerbahn
* Missa Cellensis in honorem Beatissimae Virginis Mariae 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Føderalisme

**Føderalisme** (av latin *foedus*, *foedera*, «forbund») er et organisjonsprinsipp og en politisk filosofi. Som organisasjonsprinsipp innebærer føderalisme at enheter, selv om de bevarer en viss grad av selvbestemmelse, er bundet sammen med en felles ledelse eller regjering. Utøvende og lovgivende makt er delt mellom en sentral regjering og delstater, og denne delingen av suverenitet er gjerne nedfelt i grunnloven. I land med en føderal styringsmodell, som ofte kalles forbundsstater, er det som regel de sentrale myndigheten som har enerett til å inngå internasjonale avtaler og til å slutte seg til internasjonale organisasjoner. Over en tredjedel av verdens mennesker bor i en stat med en form for føderalt styre. USA, Sveits, Belgia, Canada og Australia er stater organisert etter en klassisk form for føderalisme, mens mange andre stater har en organisering som er basert på føderalisme, for eksempel Brasil, Pakistan, India, Mexico, Nigeria og Malaysia.

Føderalisme som politisk filosofi er spesielt påvirket av politisk katolisisme, og har som mål både å fremme lokalt demokrati og internasjonalt samarbeid.

## Kjennetegn ved føderale systemer
De aller fleste føderale systemer er kjennetegnet ved at de har det følgende til felles:
* To relativt autonome myndighetsnivåer – føderalt nivå (sentralmakt) og delstater har hver sine ansvarsområder, og et nivå kan ikke gripe inn i virksomheten til det andre.
* En (skrevet) konstitusjon (grunnlov) som klargjør de to nivåenes ansvarsområder og makt.
* En høyesterett som tolker grunnloven og megler mellom nivåene hvis det oppstår tvister.
* Institusjoner som forbinder de to nivåene for å øke forståelse og samarbeid, som regel i form av et tokammersystem, der det ene kammeret representerer delstatenes interesser.

## Se også
* Enhetsstat
* Konføderasjon

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arkitektoniske former

**Arkitektoniske former** eller **bygningstyper** er en betegnelse på en bygning definert i en byggeoppgave.

Betegnelsen kan også omfatte arkitekturmotiv som har blitt brukt i flere arkitektoniske perioder som f.eks. klassisk tempelmotiv og triumfbue.

Arkitekturhistorien har en rekke formale løsninger som er preget av forskjellige byggeoppgaver. Byggeoppgaven løses ved en arkitektonisk form. Eksempler på en arkitektoniske former er kirke og tempel der bygningen har en funksjon som er definert i byggeoppgaven og denne er gitt en bestemt form. Det er mulig å forstå hva slags bygning en ser ut fra den formen arkitekten har gitt den.

## Se også
*Liste over bygningstyper

## Referanser


## Litteratur
* Hvinden-Haug, Lars Jacob; *Den eldre barokken i Norge Bygningenes former og rommenes fordeling 1660-1733*, Akademisk doktorgradsavhandling avgitt ved Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo 2008, ISBN 9788254702161
* Nordberg-Schulz, Christian; *Intensjoner i arkitekturen*, Universitetsforlaget, Oslo 1967
* Pevsner, Nikolaus; *A history of buildings types*, Washington D.C. 1976 ISBN 0-691-01829-4
Rudy Claes

**Rudy Claes** (født 1966) er en norsk skuespiller og danser.

Hun er utdannet danser fra Statens balletthøgskole og Broadway Arts Center og har jobbet som danser og skuespiller ved ulike teater. Hun spilte rollen som Eva Rosenkrantz i såpeserien *[[Hotel Cæsar]]* på TV 2 fra 2004 til 2017. I 2020 spilte hun en av hovedrollene i Jan Vardøens dramfilm *[[Oslo – København]]*.

Rudy Claes er kusine til professor Dag Harald Claes.

## Filmografi
* 2004-2017: *[[Hotel Cæsar]]* (TV-serie)
* 2009: *[[Hora (film)|Hora]]*
* 2015: *[[Maniac (TV-serie)|Maniac]]* (TV-serie, 1 episode)
* 2020: *[[Oslo – København]]*
* 2021: Wisting

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dorset Police

**Dorset Police** er en britisk politistyrke med ansvar for grevskapet Dorset. 

Styrken er delt inn i fire divisjoner: Det meste av grevskapet er dekket av Eastern og Western Divisions, mens byene Poole og Bournemouth er utskilt som egen divisjoner. Hovedkvarteret ligger i Dorchester. 

## Eksterne lenker

* Dorset Police