open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bernard Panafieu

**Bernard Panafieu** (1931– 2017) var en fransk katolsk erkebiskop av Marseille og kardinal.

## Liv og virke
### Prest
Panafieu ble presteutdannet ved presteseminarer i Albi og Issy-les-Moulineaux, og ble presteviet i 1956 for erkebispedømmet Albi. Han ble i 1962 sogneprest i Saint-Sauveur-de-Mazamet og kapellan for gymnaset La Pérouse i Albi. Han ble kapellan for universitetssognet og ansvarlig for kapellanene for offentlig utdannelse. Han var kapellan for studentene i Toulouse fra 1967 til 1970, curé-doyen av Brassac (1971–74) og generalsekretær for presterådet (1973–74).

### Biskop av Annecy
I 1974 ble han hjelpebiskop i Annecy, et bispedømme i Alpene. 
### Erkebiskop av Aix
I 1978 ble han promovert til erkebiskop av  Aix i Provençe.
### Koadjutorerkebiskop, så erkebiskop, av Marseille
I 1994 ble han koadjutor-erkebiskop av den store sørfranske havnebyen Marseille, og overtok som ordinær erkebiskop der den 22. april 1995.

### Kardinal
Pave Johannes Paul II kreerte Panafieu til kardinal den 21. oktober 2003. Frem til sin pensjonering var han medlem av Det pavelige råd for interreligiøs dialog og Det pavelige råd Justitia et Pax.

Da kardinal Panafieu den 26. januar 2006 fylte 75 år, som er den alder som kirkeretten ber biskoper om å tilby paven sin avskjed, sendte han sin avskjedssøknad til pave Benedikt XVI (2005-13). Søknaden ble innvilget den 12. mai samme år. 

Hans etterfølger i Marseille ble i 2006 Georges Paul Pontier.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
* Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
* Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
* Biskop Marie-Prosper-Adolphe de Bonfils (1841-1912) *1898
* Kardinal Louis-Ernest Dubois (1856-1929) *1901
* Kardinal Pierre-Marie Gerlier (1880-1965) *1929
* Erkebiskop Claude Marie Joseph Dupuy (1901-1989) *1955
* Kardinal *Bernard Panafieu* (1931-2017) *1974

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Diamantina

**Diamantina** er en by og kommune i delstaten Minas Gerais i sørøstregionen av Brasil. Byen ble etablert i koloniperioden og har sammen med Ouro Preto og Mariana mange eksempler på barokk arkitektur. Byens står på UNESCOs liste over verdensarv.

## Galleri

Fil:|
Fil:Diamantina MG.jpg|


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* http://www.ufvjm.edu.br
* http://www.idasbrasil.com.br/idasbrasil/cidades/Diamantina/port/apresent.asp
Heidi Sørensen

**Heidi Sørensen** (født 1970) er en norsk politiker (SV). Hun har siden 2017 vært direktør i klimaetaten i Oslo kommune.  

Hun har studiekompetanse fra Levanger videregående skole fra 1989 og er cand.mag. i historie og statsvitenskap fra Universitetet i Oslo fra 1992. Hun har også en mastergrad i ledelse fra BI (2016).

Hun har sin bakgrunn fra miljøvernorganisasjoner, og var leder i Natur og Ungdom 1993–1994, leder i Norges Naturvernforbund 1995–1998, styremedlem i Friends of the Earth I begynnelsen av 1990-årene hadde hun også sentrale verv i Nei til EU. Hun har også vært medlem av flere offentlige utvalg, deriblant Forbrukerrådet 1997–2001, Teknologirådet 1999–2003, medlem av hovedstyret i Norges forskningsråd 2000–2001 og har også vært medlem av styre for Norges Idrettshøgskole.

Sørensen var innvalgt på Stortinget fra Oslo 2001–2005. Hun var 1. vararepresentant fra 2005 og møtte fast for statsråd Kristin Halvorsen 2005–2007 og 2012–2013. Sørensen var statssekretær i Miljøverndepartementet 2007–2012.

Hun ble tildelt Ole Vig-prisen i 1995.

Hun har vært gift med tidligere stortingsrepresentant Olav Gunnar Ballo.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Tirich Mir

**Tirich Mir** er et fjellmassiv med en tvillingtopp, og det høyeste fjell i Hindu Kush-regionen i nordre Pakistan. Massivet dekker ca. 250 km² og inkluderer ca. 15 andre topper over 6000 meter. 

Nærmeste by er Chitral, hvorfra begge toppene er synlige. Befolkningen der brukte opprinnelig navnet Tirich Mir bare på Østtoppen, mens Vesttoppens egentlige navn er Laghshor. Dette ble ikke kjent for Arne Næss før i januar 1964. Derfor kan en si at 1950-ekspedisjonen egentlig besteg feil fjelltopp. 1950-ekspedisjonen regnes likevel som førstegangbestigningen av Tirich Mir. Den gangen i 1950 var det den fjerde høyeste bestigning noensinne – Annapurna i Nepal ble besteget bare få dager i forveien (8&nbsp;091 meter). 

Per Kvernberg var den første personen i 1950-ekspedisjonen som tok seg opp den siste etappen mot Vesttoppen den 22. juli 1950, etter å ha klatret alene uten bærerstøtte det siste døgnet. Arne Næss, Tony Streather og Henry Berg nådde toppen dagen etter.

Brødrene Sven og Jon Gangdal klatret i 1991 den ubestegne Sydøstryggen til sydøsttoppen på Tirich Mir. 

## Se også
* Liste over verdens høyeste fjell
Øvre Fjellstul

**Øvre Fjellstul** er en seter som nå fungerer som ubetjent turisthytte som leies og drives av Kongsberg og Omegns Turistforening, et lokallag av Den Norske Turistforening (DNT). Øvre Fjellstul ligger i Tinn kommune i Telemark, mellom Blefjell og Rivsfjell.

Frem til 1967 var det seterdrift på Øvre Fjellstul. Sommeren 1971 var det dugnad for å få gjort seteren i stand slik at den kunne brukes som turisthytte.

Øvre Fjellstul ligger ca. 815&nbsp;moh.

## Eksterne lenker
* KOTs side om Øvre Fjellstul
Fylkesvei 723

**Fylkesvei 723** (**Fv723**) går mellom Stoksund og Åfjord sentrum.

Den tar av fra fylkesvei 715 ved Åfjord kirke, går over til Skråfjorden, følger dennes nordside og så videre langs kysten til Revsnes. Derfra går den videre over Kjerkholmen og Stokkøybrua til Stokkneset på Stokkøya.

## Historikk
Veien mellom Åfjord og Revsnes ble åpnet i 1955. I desember 2000 ble fergeforbindelsen mellom Revsnes og Stokkøya erstattet av Stokkøybrua.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Efter Fosen Vind ble vedtatt, ønsker Statkraft og kommunen å lage ny del av 723, og 3 alternativer overveies. Det er turbinene til Kvenndalsfjellet og Harbakfjellet som forventes fraktet på 723. Fylkespolitikerne vedtok enstemmig alternativ A1 i september 2016, med bru over Ryssdalen.

Den 27 august 2019 raste en del av veien ved Gartnesodden ned i sjøen, og veien ble stengt. En midlertidig omkjøringsvei ble bygget og åpnet 11 september. Under mellomtiden gikk en ferje mellom Linesøya og Dybfest.

25. oktober 2019 ble den nye traséen mellom Vassbotnet og Ryssdalen åpnet.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 6324

**Fylkesvei 6324 (Fv6324)** går mellom Langstrand og Vassnes i Åfjord sentrum. Veien er 15,4&nbsp;km lang.

Den tar av fra fylkesvei 723 ved Vassnes i Åfjord, går vekselvis langs Åfjorden og Skråfjorden til Langstrand.

1980 var hele strekningen samt veien til Prestnaustet skiltet riksvei 722.

Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 50 (Sør-Trøndelag).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 710

**Fylkesvei 710** (**Fv710**) går mellom Krinsvatnet i Indre Fosen og Råbygda i Orkland. Veien (unntatt fergestrekningen) var 91,2&nbsp;km lang før 2. oktober 2015.

Den tar av fra europavei 39 i Orkland og følger vestsiden av Orkdalsfjorden og Trondheimsfjorden til Valset. Derfra går det ferge til Brekstad i Ørland hvor veien går videre forbi Opphaug og Bjugn (tettsted) til den møter fylkesvei 715 ved Krinsvatnet i Indre Fosen.

## Historikk
Da betegnelsa riksvei ble innført i Norge, fikk veien fra RV50 på Stjørdalshalsen til Kopperå stasjon i Meråker nr. RV710. Den nye mellomriksveien som ble åpna i 1958 og gikk helt til riksgrensa på Storlien fikk deretter samme nr. Den vegstrekninga fikk nr. E75 i 1965. Fra 1965 ble veien Krinsvatnet– Orkanger betegnet Rv710.

1980 gikk veien i Ørland ikke fra Brekstad, men fra Beian, i Agdenes ikke fra Valset, men fra Mølnbukt.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

2. oktober 2015 ble strekningen mellom Gjølme og Orkanger del av E39.

27. desember 2018 ble Brekstad nye fergekai tatt i bruk.

## Planer
Det foreslås en tunnel under Trondheimsfjorden og Stjørnfjorden ved Agdenes. Den må være 500-600 meter dyp (verdensrekord). Alternativt foreslås en flytebru på 5 km.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

 
 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
* 
* 
* Fergeinfo Valset-Brekstad
Fylkesvei 721

**Fylkesvei 721** (**Fv721**) er en ringvei i Ørland som begynner og ender i Botngård. Veiens lengde er 36,3&nbsp;km.

Den tar av fra fylkesvei 710 i Botngård og går nordover til Vallersundhalvøya, østover til Teksdal og sørover til Botngård igjen, der den møter sin egen trasé.

## Historikk
1980 fortsatte Rv721 fra Teksdal via Brenna og Hellesvikskardet til Tiltrem. Den østlige strekningen mellom Teksdal og Botngård var den gang ikke del av veien.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

*Ryvatnet

 

*Teksdal kraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
* 
*
Fylkesvei 718

**Fylkesvei 718** (**Fv718**) går mellom Rødsjø og Leira i Indre Fosen.

Den tar av fra fylkesvei 720 i Leira og går vestover til Sund, videre nordover langs Trondheimsfjorden og Stjørnfjorden til Mælan og videre til Rødsjø.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 717

**Fylkesvei 717** (**Fv717**) går mellom Sund og Rørvik i Indre Fosen.

Den tar av fra Fv715 ved Rørvik fergeleie og går vestover langs Trondheimsfjorden til Sund.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 720

**Fylkesvei 720** (**Fv720**) går mellom Strømnes i Steinkjer og Keiserås i Indre Fosen. Veiens lengde er 107,3 km.

Den tar av fra fylkesvei 715 ved Keiserås og går mot nordvest til Leira. Derfra går den i rett linje mot nordøst gjennom Skaugdalen via Olsøy der den krysser Fv715, videre langs Verrasundet, Beitstadfjorden og Beitstadsundet til Strømnes der den møter fylkesvei 17.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Veistrekningen mellom Olsøy og Keiserås var opprinnelig del av fylkesvei 715, den ble overført til Fv720 etter at siste del av den nye traséen på Fv715 ble åpnet 19. november 2015. Veistrekningen mellom Strømnes og Malm er en ny vei som ble åpnet 2. april 2020 da Strømnestunnelen og Beitstadsundbrua på Fv17 ble åpnet og er bygget i densamme prosjekt som dem. Før det gikk Fv720 fra Hjellosen på vestsida av Hjellbotn.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
* Nord-Trøndelag - vegliste fylkes- og kommunale veger 1. oktober 2016
* Sør-Trøndelag - vegliste fylkes- og kommunale veger 1. oktober 2016
*
Produksjonsavgift

**Produksjonsavgift** er en mye brukt avgiftstype i regimer for petroleumsbeskatning. Innebærer at  oljeselskapet som deltar i produksjon av petroleum betaler inn en andel av brutto produsert petroleum til staten, uavhengig av drifts- og investeringskostnader. 

Avgiften avtales ofte spesielt pr. felt. Man kan si at risiko overføres til oljeselskapene i større grad enn ved andre avgifts- eller avtaleordninger. Og følgelig gir denne avgiften forholdsvis redusert risiko for staten. Staten vil få tidlige inntekter, men avgiftsformen oppmuntrer ikke til at feltene blir optimalt utviklet og oppmuntrer ikke til å produsere siste rest fra reservoarene.

## Se også
* Oljeregimet_i_Norge
Entreprenørkontrakt

**Entreprenørkontrakt** (eng. *buy back contract*) er en kontraktsform mellom myndigheter og et oljeselskap  for en utbygging av et gitt olje- eller gassfelt. I hovedsak fungerer den slik at oljeselskapet først betaler alle investeringer uansett endelig størrelse på kostnadene. Deretter kan oljeselskapet få tilbakebetalt kostnadene *opptil et på forhånd avtalt tak*. Tilbakebetalingen skjer over en på forhånd avtalt periode, og starter ved produksjonsstart med utgangspunkt i for eksempel 70 % av produksjonen. I tillegg får oljeselskapet et godtgjørelseselement i form av en på forhånd avtalt prosentandel av det avtalte investeringsbudsjett. 

Mulighetene for gevinst for oljeselskapet ved denne type avtale ligger i at selskapet forhandler seg til et høyt nok invensteringsbudsjett (kostnadstak) og et høyt nok godtgjørelseselement. Risikoen er at budsjettet sprekker, da må selskapet alene dekke alle kostnader over budsjettet. Selskapet får ikke del av gevinster i form av økende oljepris eller økt utnyttelse av feltressursene. Oljeselskapet overleverer feltet til myndighetene, eller til statsoljeselskapet i landet når feltutbyggingen er avsluttet. Selskapet deltar ikke i produksjonsfasen. Avtaleformen er vanlig i Iran der statsoljeselskapet er operatør i driftsfasen. Eksempel på en slik avtale er Statoils kontrakt for utbyggingen av fase 6, 7 og 8 av  South Pars feltet i Persiabukten. 

## Se også

* Oljeregimet i Norge
Produksjonsdelingsavtale

En **produksjonsdelingsavtale** (engelsk: *Production Sharing Agreement (PSA)* ) er en avtaleform innen et regime for petroleumsbeskatning som innebærer at oljeselskapene betaler alle utgifter for leting, utbygging, produksjon og drift og får betalt i form av en gitt andel av produsert  volum petroleum  til å dekke utgiftene. Etter at kostnadene er dekket fordeles resten av produksjonen mellom staten og selskapene etter et avtalt delingsforhold. Gjelder utnyttelse av et eller flere funn i et område.

I enkelte avtaler belastes alle kostnader oljeselskapene, deretter nedbetales kostnadene av 100% av produksjonen fra første fat produsert,  inntil investeringer og andre kostnader er nedbetalt. Så fordeles inntektene av den resterende produksjon mellom landets myndigheter og oljeselskapene. I andre avtaler kan det være at bare 50 % av produksjonen kan brukes til å dekke kostnader, mens 50 % skal fordeles mellom myndigheter og deltakere fra første fat. Innholdet og gunstigheten for myndighetene vil altså variere fra avtale til avtale. Der det er usikkerhet om størrelsene på ressursene i funnet vil dette kunne være en ugunstig avtale for oljeselskapene.  Avtaleformen er vanlig i Aserbajdsjan.

## Se også
* Oljeregimet i Norge
Kammerherre

**Kammerherre** er en tittel ved et hoff, opprinnelig for fremstående embedsmenn (gjerne medlemmer av adelen) som går en fyrste til hånde. I dag tildeles den hovedsakelig som ærestittel. Tittelen er ikke i bruk ved Det kongelige hoff i Norge.  Den sist utnevnte var Kaare Langlete (1931–2009) som fikk tittelen av kong Olav V i 1990. I eksempelvis Danmark og Sverige er tittelen fremdeles aktivt i bruk. I Danmark tildeles også den kvinnelige variant, *kammerdame*. 

## Se også
*Geheimekammerherre
*Camerlengo

## Referanser
Desmond Connell

**Desmond Connell** (1926–2017) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og erkebiskop av Dublin og primas for Irland.

## Liv og virke
Han fikk sin presteutdannelse ved *Holy Cross College* i Clonliffe og *St. Patrick's College* i Maynooth. Etter prestevielsen i 1951 fortsatte han med høyere teologistudier ved det katolske universitetet i Leuven i Belgia, der han tok doktorgrad i 1953. Vel tilbake i Irland begynte han å undervise ved det metafysiske fakultet ved *Dublin University College*, ble professor i metafysikk i 1972 og ble dekanus for fakultetet for filosofi og sosiologi i 1983.

I 1988 ble han utnevnt til erkebiskop av Dublin. Pave Johannes Paul II kreerte ham dessuten til kardinal i 2001, med *[[San Silvestro in Capite]]* som tittelkirke.

I en alder av 78 år fratrådte han som erkebiskop av Dublin i april 2004.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1777
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Filippo de Angelis (1792-1877) *1826
* Kardinal Amilcare Malagola (1840-1895) *1876
* Kardinal Giovanni Tacci (Porcelli) (1863-1928) *1895
* Kardinal Fernando Cento (1883-1973) *1922
* Erkebiskop Gaetano Alibrandi (1914-2003) *1961
* Kardinal *Desmond Connell* (1926-2017) *1988

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Emmanuel Wamala

**Emmanuel Wamala** (født 1926) var en katolsk kardinal og erkebiskop av Kampala inntil han gikk av i september 2006.
## Liv og virke
### Prest
Emmanuel Wamala studerte teologi, filosofi og sosialvitenskaper i Katigondo og Roma, og ble presteviet den 21. desember 1957 av erkebiskop Pietro Sigismondi,  sekretær for *[[Congregatio de Propaganda Fide]]*, i Collegio Urbanas kapell i Roma. Deretter fulgte fordypningsstudier i Roma, Kampala og ved *[[Notre Dame University]]* i South Bend i USA. Fra 1960 til 1981 virket han i bispedømmet Masaka i menigheter og skoler og til sist som generalvikar.

### Biskop av Kiyinda-Mityana
I 1981 ble han utnevnt av pave Johannes Paul II til biskop av Kiyinda-Mityana. Han ble bispeviet i *Saint Noa Mawaggali Church* i Mityana den 22. november 1981 av kardinal Emmanuel Kiwanuka Nsubuga av Kampala; medkonsekrerende var biskop Adrian Kivumbi Ddungu av Masaka, og biskop Josef Stimpfle av Augsburg i Vest-Tyskland.

### Koadjutorerkebiskop av Kampala
Den 21. juni 1983 ble han utnevnt til koadjutor-erkebiskop av Kampala.

I 1986 ble han valgt til president for Ugandas bispekonferanse, etterfølgende Barnabas Rugwizangonga Halem 'Imana, biskop av Kabale. Etter å ha fullført sin fireårsperiode ble han gjenvalgt i 1990, og tjenestegjorde til 1994 da han ble etterfulgt av Paul Lokiru Kalanda, biskop av Fort Portal.

### Erkebiskop av Kampala
Den 8. februar 1990 rykket han opp til erkebiskop av Kampala.

### Kardinal
Den 8. februar 1994 ble han kreert til kardinal av Johannes Paul II, med *[[Sant'Ugo (Roma)|Sant'Ugo]]* som tittelkirke.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744–1820) *1767
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770–1837) *1819
* Kardinal Giacomo Filippo Fransoni (1775–1856) *1822
* Kardinal Carlo Sacconi (1808–1889) *1851
* Kardinal Edward Henry Howard of Norfolk (1829–1892) *1872
* Kardinal Mariano Rampolla del Tindaro (1843–1913) *1882
* Kardinal Rafael Merry del Val y Zulueta (1865–1930) *1900
* Kardinal Arthur Hinsley (1865–1943) *1926
* Erkebiskop David James Mathew (1902-1975) *1938
* Kardinal Laurean Rugambwa (1912–1997) *1952
* Kardinal Emmanuel Kiwanuka Nsubuga (1914-1991) *1966
* Kardinal *Emmanuel Wamala* (1926- ) *1981

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fyldige kardinalsbigrafier på norsk – katolsk.no
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Sande (Bremanger)

**Sande** er et boligfelt i Svelgen i Bremanger kommune. Tidligere var det bare én gård på Sande, men området har i lang tid vært et populært nybyggerfelt i Svelgen. I dag er det få ledige tomter igjen på Sande. Området omfatter vikene og husene etter Sandetunnelen ovenfor «verket». Første spor etter mennesker i Svelgen ble funnet i form av en steinøks på Sande.
Sergio Sebastiani

** Sergio Sebastiani** (født 11. april 1931 i Montemonaco i provinsen Ascoli Piceno i Italia, død 16. januar 2024 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var president for Den hellige stols Prefektur for økonomiske anliggender.

## Liv og virke
### Prest
Sergio Sebastiani studerte filosofi og katolsk teologi og ble presteviet i 1956. Han promoverte til doktor i kirkerett ved Lateranuniversitetet i Roma og ble deretter kalt til tjeneste i pavestolens diplomatiske tjeneste.

Han tjenestegjorde som pavelig diplomat i Peru, Brasil og Chile, og deretter arbeidet han i Statssekretariatet i Vatikanet.

### Erkebiskop, nuntius av Madagaskar og Mauritius
Pave Paul VI utnevnte ham den 27. september 1976 til titulærerkebiskop av *Caesarea in Mauretania* og til apostolisk pro-nuntius i Madagaskar og Mauritius og til pavelig delegat til Réunion og til Komorene. Bispevielsen ble foretatt av kardinal Jean-Marie Villot den 30. oktober samme år. Medkonsekratorer var kurieerkebiskop Duraisamy Simon Lourdusamy og erkebiskop av Fermo Cleto Bellucci.

### Nuntius til Tyrkia
Deretter ble han nuntius til Tyrkia den 8. januar 1985. 

### Senere oppgaver i Vatikanet
I 1994 ble han generalsekretær for Sentralkomiteen for forberedelsen av Det hellige år 2000. 

I 1997 ble han president for Den Hellige Stols prefektur for økonomiske anliggender. Han innehadde dette verv til sin fratreden den 12. april 2008. Pave Benedikt XVI utnevnte Velasio De Paolis som Sebastianis etterfølger.

### Kardinal
Han ble kreert til kardinal i 2001, med *[[Sant'Eustachio (Roma)|Sant'Eustachio]]* som titulus.

Sebastiani døde den 16. januar 2024, i en alder av 92 år.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720-1803) *1760
* Kardinal Carlo Rezzonico den yngre (1724-1799) *1773
* Kardinal Antonio Dugnani (1748-1818) *1785
* Erkebiskop Jean-Charles de Coucy (1746-1824) *1790
* Kardinal Gustave-Maximilien-Juste de Croÿ-Solre (1773-1844) *1820
* Biskop Charles-Auguste-Marie-Joseph Forbin-Janson (1785-1844) *1824
* Kardinal François-Auguste-Ferdinand Donnet (1795-1882) *1835
* Biskop Charles-Emile Freppel (1827-1891) *1870
* Kardinal Louis-Henri-Joseph Luçon (1842-1930) *1888
* Kardinal Charles-Henri-Joseph Binet (1869-1936) *1920
* Kardinal Maurice Feltin (1883-1975) *1928
* Kardinal Jean Villot (1905-1979) *1954
* Kardinal *Sergio Sebastiani*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
William Wakefield Baum

**William Wakefield Baum** (født 21. november 1926 i Dallas i USA, død 23. juli 2015 i Washington D.C.) var kardinal i den katolske kirke, tidligere erkebiskop av Washington, og tidligere pavelig storpønitentiar.

## Liv og virke
### Prest
Han ble presteviet i 1951, og deltok som rådgiver (*peritus*) ved det Annet Vatikankonsil i 1961, og ble utnevnt til æresprelat i 1968. Han ble bispeviet av kardinal John Joseph Carberry av Saint Louis; medkonsekrerende var biskop Charles Herman Helmsing av Kansas City-Saint Joseph, og biskop Joseph Vincent Sullivan, hjelpebiskop i Kansas City-Saint Joseph.

### Biskop av Springfield-Cape Girardeau
I 1970 ble han biskop av Springfield-Cape Girardeau.

### Erkebiskop av Washington DC
I 1973 ble han erkebiskop av Washington. 
### Kardinal
Tre år senere, den 24. mai 1976 ble han kreert til kardinalprest av pave Paul VI, med *[[Santa Croce in via Flaminia]]* som tittelkirke.

Han deltok på begge konklavene i 1978 og ved konklavet i 2005. Ved konklavet i 2005 var han ved siden av kardinal Ratzinger, den valgte paven, den eneste kardinal ved pavevalget som ikke var utnevnt av pave Johannes Paul II, og som tidligere hadde deltatt på et konklave.

Han har innehatt en rekke posisjoner ved kurien siden 1980.

Kardinal Baum døde i juli 2015 etter lengre sykdom. Ved sin død var han ved siden av Paulo Evaristo Arns og den tidligere kardinal og pave Benedikt XVI en av kun tre fortsatt levende kardinaler som var blitt kreert av pave Paul VI.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) *1670
* Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) *1685
* Kardinal Francesco Barberini den yngre (1662-1738) *1721
* Kardinal Annibale Albani (1682-1751) *1730
* Kardinal Federico Marcello Lante Montefeltro Della Rovere (1695-1773) *1732
* Biskop Charles Walmesley (1722-1797) *1756
* Erkebiskop John Carroll (1735-1815) *1790
* Biskop Jean-Louis Anne Madelain Lefebvre de Cheverus (1768-1836) *1810
*Erkebiskop Ambrose Maréchal (1768-1828) *1817
* Biskop John Dubois (1764-1842) *1826
* Biskop John Joseph Hughes (1797-1864) *1838
* Kardinal John McCloskey (1810-1885) *1844
* Erkebiskop Michael Augustine Corrigan (1839-1902) *1873
* Biskop Charles Edward McDonnell (1854 -1921) *1892
* Biskop Thomas Edmund Molloy (1884-1956) *1920
* Biskop Raymond Augustine Kearney (1902-1956) *1935
* Kardinal John Joseph Carberry (1904-1998) *1956
* Kardinal *William Wakefield Baum* (1926-2015) *1970

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
* katolsk.no
Sørlig pudu

Den **sørlige puduen** (*Pudu pudu*) er det minste nålevende medlemmet av hjortedyrene (Cervidae), og er nå regnet som en utrydningstruet art etter flere år med sterk jakt, konkurranse og miljøødeleggelser. Det spesifikke nummeret på ville dyr er ukjent, fordi den er meget sky. Puduen veier kun 6&ndash;8&nbsp;kg, og har en mankehøyde på omtrent 35&nbsp;cm.

## Atferd
Puduen er et meget lite dyr som man sjelden ser stort av. Om dagen gjemmer den seg under den tette regnskogen for å unngå å bli oppdaget av rovdyr. En fullvoksen pudu har tykk, rødbrun pels som lett kan motstå de varierende klimaforholdene den opplever i dets utbredelsesområde. Puduen lever det meste av sitt liv alene, men i paringstiden danner den ofte par eller hele familiegrupper. Puduen er også meget varsom, og pleier å bevege seg sakte igjennom tett vegetasjon og stopper opp til tider for å se om det er farer rundt den.

## Føde
Puduen spiser frukt, blader og kvister. Puduen er relativt intelligent, og kan reise seg på bakbeina, bøye ned planter for å nå sin favorittmat. Puduen drikker svært sjelden, da den får i seg det meste av vannet den trenger igjennom føden.

## Forplantning
Paringstiden varer fra april til juni. Hannen feller det lille geviret sitt straks etter, i juli, og så vokser det ut et nytt ett innen november. Hunnen er drektig i omtrent sju måneder, og føder vanligvis kun én kalv. Hannen får sitt første gevir når han er tre måneder gammel, og er kjønnsmoden vanligvis innen ett år.

## Tilstand og utbredelse
Den sørlige puduen finnes kun i det sørlige Chile og i Sørvest-Argentina. Det blir drevet jakt på puduen ved å slippe hunder ut som jager puduen ut i et vann, hvor jegerne venter i båter. Etter at man satte ut hjort i Argentina i 1920-årene, og senere også rådyr og dåhjort har pudu-bestanden gått sterkt tilbake, etter sterk konkurranse om føden.

Puduens leveområde er i Andes-fjellene, helt fra nede ved kysten til langt over 2000 meter over havet. Den lever i tempererte skoger, hvor det er milde og nedbørsrike vintere. Likevel er det vanlig at puduen vandrer nedover hvis vinteren er kald.

## Eksterne lenker
*
Målmannen

***Målmannen*** er et målpolitisk tidsskrift som redigeres på høgnorsk. Utgiver er Samorganet Målmannen, og redaktør er Olav Torheim.

## Formål
De som står bak *Målmannen* mener bladet sikter seg inn mot mennesker som søker etter nye tilnærminger til målsaken, og at bladet har en særgjerning i å sette søkelys på språklige emner med følger for den norske målreisningen. Etter deres syn er det behov for ordskifte og en større bevisstgjøring om de grunnleggende spørsmålene i målsaken. De mener også at det er viktig å vise det høgnorske målet i bruk, i artikler og innlegg av mer allment slag.

Den tradisjonelle nynorsken fra 1917 er ikke så mye brukt, og *Målmannen* mener det bør gjøres en innsats for å holde oppe en levende høgnorsk skrifttradisjon. *Målmannen* er ment å være «ei rettleiding for deim som ynskjer å odla skriftmålet sitt i norsk leid.»

## Redaksjonell profil
27. januar 2006 ble to av redaksjonsmedlemmene intervjuet i radioprogrammet Sånn er livet. Her slår de fast at de anser det som viktig å fremme nynorsk på nye felt, og at målreisningen er like mye en praktisk oppgave som et spørsmål om ideologi og politikk. Redaksjonens holdninger gjenspeiles i bladets profil, som de siste årene har tatt for seg både historiske, politiske, litterære og naturvitenskapelige emner, selv om norsk målreisning fortsatt er den røde tråden i bladet.

## Historie
*Målmannen* ble opprettet i kjølvannet av en intern konflikt i Vestmannalaget i 2002. Opptaksmennene var tidligere medarbeidere i bladet *[[Vestmannen]]*. Etter deres syn beveget ledelsen i Vestmannalaget seg bort fra lagsformålet, arbeid og strid for høgnorsk mål, og dette manifesterte seg i en omlegging av bladet *Vestmannen* der den sittende redaktøren ble kastet og utgivelsesruta redusert fra ti til seks nummer i året.

Redaktør for *Målmannen* var Olav Torheim i 2002, deretter Klaus Johan Myrvoll i 2003, 2004 og nummer 1/2005, og fra nummer 2/2005 var Torheim tilbake som redaktør.

## Se også
* Vestmannen

## Eksterne lenker
*
Jostedalsrypa

**Jostedalsrypa** er navnet på ei jente som ifølge sagnet var den eneste i Jostedalen som overlevde svartedauden, den store pesten som herjet Norge på 1300-tallet.

## Sagn
Historien om Jostedalsrypa sier at hun var datter i en stormannsfamilie fra Sogn, som sammen med flere av de rikeste familiene i Sogn bosatte seg i Jostedalen for å slippe unna svartedauden.

De nye innbyggerne i Jostedalen skal ha isolert seg fullstendig fra omverdenen for å unnslippe pesten, men den nådde til slutt fram til de små gårdene i den lille dalen.

Etter at pesten hadde herjet seg ferdig, sier sagnet at noen mennesker tok seg opp til Jostedalen for å se om folket der hadde overlevd. Da de kom til dalen røyk det ikke fra noen piper, og samtlige innbyggere var døde. Ved en av de mest avsidesliggende gårdene i dalen fant de fotspor i snøen. Da de fulgte sporene fant de ei lita jente som var i live. De forsøkte å fange henne, men hun prøvde å rømme unna, og da de fanget henne klarte de bare å få ut av henne tre ord – «Mor, vetle rjupa», derav navnet «Jostedalsrypa». I tillegg sies det at jentas mor hadde lagt henne i ei seng av fjær like før hun døde, og at det hadde vokst ut fjær på ryggen hennes.

Jenta ble tatt med disse menneskene tilbake til sivilisasjonen, og noen påstår at hun gifta seg med en dansk rikmann og flytta til Danmark, mens andre påstår at hun ble gift på gården Bjørkahaug, og andre igjen mener at hun ble gårdkone på Røneid i Gaupne i Luster kommune . Slekten til jenta ble kalt Rypeslekten.

## Virkelighet
Nyere undersøkelser viser at Jostedalen ikke var så utdødd som sagnet forteller. Det har vært drevet jordbruk og vært bosetting i dalen uten avbrekk både under og etter svartedauden. Sagnet kan likevel godt for eksempel bære i seg et minne om utflyttingen fra Jostedalen i forbindelse med folketapet under pestens ødeleggelser.

Jostedal historielag har på sitt nettsted en grundig gjennomgang av sagnet og har også gjort det mulig å lese en mengde varianter av sagnet. En skulptur i granitt av Jostedalsrypa utenfor Breheimsenteret ble i august 2016 avduket av ordføreren i Luster kommune. Skulpturen er hugget av billedkunstneren Stig Eikaas.

## Se også
*Trollsyn, norsk film basert på sagnet.

## Referanser
Andrew Lloyd Webber

**Andrew Lloyd Webber**, baron Lloyd-Webber, (født 22. mars 1948) er en britisk musikalkomponist.  

Gjennom karrieren har han produsert flere musikaler samt arrangert musikk til to filmer (*[[Gumshoe]]* og *[[The Odessa File]]*) og et rekviem (en latinsk sjelemesse). Per 2017 hadde Lloyd Webber vunnet syv Tony Awards, tre Grammy Awards (samt Grammy Legend Award), én Oscar, fjorten Ivor Novello Awards, syv Oliver Awards, én Golden Globe og én BRIT Award. Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame. Lloyd Webber er antageligvis det siste århundrets mest populære teaterkomponist, og flere av hans musikaler har vært satt opp i flere tiår, både på Broadway i New York og West End i London.

I 2009 komponerte han Storbritannias bidrag til Eurovision Song Contest, *[[It's My Time]]*, fremført av Jade Ewen. Andrew Lloyd Webber deltok som pianist. Bidraget endte på femteplass. 

Han er eier av sju teatre i London, blant annet Theatre Royal Drury Lane og London Palladium. 

## Oppsetninger/musikaler
* *[[Joseph and the Amazing Technicolor Dreamcoat]]* (1968) (Tim Rice)
* *[[Jesus Christ Superstar]]* (1972) (Tim Rice)
* *[[By Jeeves]]* (1975) (Alan Ayckbourn)
* *[[Evita (musikal)|Evita]]* (1976) (Tim Rice)
* *[[Cats]]* (1981) (basert på T.S. Eliots bok fra 1939)
* *[[Song and Dance]]* (1982) (Don Black)
* *[[Starlight Express]]* (1984) (Richard Stilgoe)
* *[[The Phantom of the Opera (musikal)|The Phantom of the Opera]]* (1986) (Richard Stilgoe / Charles Hart) (basert på Gaston Leroux' bok fra 1911)
* *[[Aspects of Love]]* (1989) (Don Black / Charles Hart)
* *[[Sunset Boulevard (musikal)|Sunset Boulevard]]* (1993) (Don Black / Christopher Hampton)
* *[[Whistle Down the Wind]]* (1997) (Jim Steinman)
* *[[The Beautiful Game]]* (2000) (Ben Elton)
* *[[Tell Me on a Sunday]]* (2003) (Don Black / Jackie Clune)
* *[[The Woman in White]]* (2004) (David Zippel)
* *[[Love Never Dies]]* (2010) (Glenn Slater)
* *[[Stephen Ward (musikal)|Stephen Ward]]* (2013) (Don Black / Christopher Hampton

(Tekstforfatter er satt i parentes.)

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*
Heilefjellet

**Heilefjellet** (også kalt **Hellefjellet**) er et fjell som går langs sørsiden av Førdefjorden. Fjellet er delt mellom kommunene Askvoll og Sunnfjord. Heilefjellet går stupbratt rett opp fra Førdefjorden til det høyeste punktet Blægja (1&nbsp;304 meter over havet). Videre øst finner man Heilestaurane. Midt på fjellet ligger isbreen Blåfonna, også kalt Trollfonna. Heilefjellet ligger plassert på Askvollhalvøya. Det er det høyeste fjellet mellom Sognefjorden og Førdefjorden.

## Referanser
Skjold (Vindafjord)

:*Denne artikkelen er om tettstedet. For den tidligere kommunen, se [[Skjold (Rogaland)]].*

**Skjold** er et tettsted i Vindafjord kommune i Rogaland. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger omtrent 19 kilometer sørvest for kommunesenteret Ølen. Skjold var inntil 1964 administrativt senter i en egen kommune med samme navn.

Skjold kyrkje ligger i Skjold.

## Referanser
Sumphjort

**Sumphjort** (*Blastocerus dichotomus*) er det største søramerikanske hjortedyret og er godt tilpasset livet i sumpene her. I mellom hovene har den elastisk vev som forhindrer at den synker ned i gjørma på dens foretrukne beitested. Den har rødaktig pels som blir mer mørk utover vinteren. Halen dens er omtrent ti cm lang, og er rødlig og buskete. Arten er blant annet utbredt i Brasil, Paraguay, Uruguay og Argentina, og den er blant annet vanlig i det enorme våtmarkssystemet Esteros del Iberá.

## Eksterne lenker
*
William Henry Keeler

**William Henry Keeler** (født 4. mars 1931 i San Antonio i Texas i USA, død 23. mars 2017 i Catonsville i Maryland i USA) var kardinal i Den katolske kirke. Han var erkebiskop av Baltimore fra 1989 til 2007.
## Liv og virke
### Prest
Keeler studerte til katolsk prest for bispedømmet Harrisburg (Pennsylvania) i Philadelphia (St. Charles Borromeo Seminary) og ved Det pavelige universitet Gregoriana i Roma og ble presteviet i Roma av kardinal Luigi Traglia. Ved Gregoriana tok han doktorgraden i kirkerett. Han deltok som sakkyndig under Det annet Vatikankonsil.
### Biskop
Han var kansellist for bispedømmet Harrisburg da han i 1979 ble utnevnt til hjelpebiskop samme sted. I 1983 ble han biskop av Harrisburg. 
### Erkebiskop, kardinal
I 1989 ble han promovert til erkebiskop av Baltimore, og ble kreert til kardinal i 1994, med *[[Santa Maria degli Angeli e dei Martiri]]* som tittelkirke. Den 12. juli 2007 gikk han av i en alder av 76 år, og samme dag utnevnte paven hans etterfølger, erkebiskop Edwin F. O'Brien (inntil da leder av det amerikanske militærordinariatet).

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
* Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
* Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
* Kardinal John Joseph Krol (1910-1996) *1953 
* Biskop Joseph Thomas Daley (1915-1983) *1964
* Kardinal *William Henry Keeler* (1931-2017) *1979

## Referanser




## Eksterne lenker
* Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Bedford (bilmerke)

**Bedford** var et britisk bilmerke eid av **Bedford Vehicles**, et datterselskap til Vauxhall Motors, som igjen var et datterselskap av General Motors. Bedford ble etablert i 1930, og produserte nyttekjøretøyer.

I 1986 ble Bedford-fabrikken i Luton, England omorganisert i et samarbeid med Isuzu. Det nye selskapet IBC Vehicles produserte en europeisk versjon av Isuzu MU Wizard kalt Vauxhall Frontera, samt en rekke Renault-designede varebiler som ble solgt under GMs merkenavn Vauxhall og Opel. Bedford-navnet forsvant på varebiler i 1990 til fordel for *Vauxhall*.

Bedford-fabrikken ble solgt til David Brown Ltd. i 1987, og det nye selskapet fikk navnet AWD Trucks. AWD Trucks gikk konkurs i 1992, og ble kjøpt av Marshall of Cambridge.

I 1998 kjøpte General Motors ut Isuzu av IBC-partnerskapet, og flyttet produksjonen av Vauxhall Frontera til en annen fabrikk i Ellesmere Port.

## Liste over Bedfords biler
### Bedford-modeller
* Bedford Chevanne
* Bedford HA
* Bedford Beagle
* Bedford Astramax
* Bedford Midi
* Bedford Rascal
* Bedford Brava
* Bedford CA http://www.dormobile.org.uk/Bedford_CA.htm https://web.archive.org/web/20070621175054/http://www.btinternet.com/~ianswvan/ca1.htm
* Bedford CF http://www.bedford-cf.co.uk/main.htmhttps://web.archive.org/web/20070621175054/http://www.btinternet.com/~ianswvan/cf1.htm
* Bedford MW
* Bedford W series
* Bedford K series
* Bedford M series
* Bedford O series
* Bedford A series
* Bedford D series
* Bedford S series
* Bedford ML (buss)
* Bedford OB (buss)
* Bedford J (buss og lastebil)
* Bedford SB (buss)
* Bedford VAS (buss)
* Bedford TJ
* Bedford TL
* Bedford TK
* Bedford MK
* Bedford KM
* Bedford VAL (buss)
* Bedford VAM (buss)
* Bedford Y series (busser)
* Bedford TM

### Opel (Vauxhall)-modeller
* Vauxhall Midi
* Opel Astra
* Opel Campo
* Vauxhall Rascal
* Opel Frontera
* Opel Vivaro

### Renault-modeller
* Renault Trafic

## Eksterne lenker
* 
* Bedford World
* Victor and Bedford Owners Club
Henri Schwery

**Henri Schwery** (1932–2021) var en av sveitsisk katolsk kardinal og biskop av Sion.

## Biografi
### Bakgrunn
Henri Schwery studerte matematikk, teoretisk fysikk, katolsk teologi og filosofi i Sion, Roma og i Fribourg. 
### Prest
Den 7. juli 1957 mottok han prestevielsens sakrament. Etter fordypningsstudier arbeidet han fra 1961 til 1977 som sjelesørger i bispedømmet Sion. Fra 1958 til 1966 var han studentprest for  studenter tilknyttet Den katolske aksjon, og fra 1961 til 1977 tilhørte han det teologiske fakultet i Sion, de siste fem årene som rektor.
### Biskop av Sion
Pave Paul VI utnevnte i 1977 til biskop av Sion. Han ble bispeviet den 17. september 1977 av biskop François-Nestor Adam C.R.B., emeritus av Sion. Medkonsekrerende var biskop Pierre Mamie av Lausanne, Genève og Fribourg, og biskop Otmar Mäder av Sankt Gallen. 
### Kardinal
Pave Johannes Paul II opptok ham i 1991 i kardinalskollegiet.

I 1995 fratrådte han som biskop av Sion.

Han var storprior for Sveitsergarden, som i stor grad rekrutterer fra hans tidligere bispedømme i kantonen Wallis.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577)
* Kardinal Giulio Antonio Santori  (1532-1602)
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611)
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622)
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632)
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642)
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679)
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698)
* Pave Benedikt XIII (1649-1730)
* Pave Benedikt XIV (1675-1758)
* Pave Klemens XIII (1693-1769)
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793)
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802)
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830)
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841)
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876)
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915)
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918)
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960)
* Erkebiskop Filippo Bernardini (1884-1954) 
* Biskop François-Nestor Adam, C.R.B. (1903-1990) 
* Kardinal *Henri Schwery* (1932-2021) *1927

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Diana

**Diana** kan sikte til:

* Diana (album)
* Diana (Bryan Adams-sang)
* Diana (film)
* Diana (gudinne)
* Diana (navn)
* Diana, prinsesse av Wales
* Diana (sang)
Mountbatten-Windsor

**Mountbatten-Windsor** er det personlige etternavnet til noen etterkommere av prins Philip, hertug av Edinburgh og dronning Elisabeth II av Storbritannia. Det skiller seg fra navnet på den britiske kongefamilien, som er Windsor. 

Etternavnet Mountbatten-Windsor og bestemmelser om bruken av det ble fastsatt ved kongelig forordning 8. februar 1960. Forordningen fastsetter at navnet er til bruk for etterkommere av dronning Elisabeth II som ikke har kongelige titler av prins eller prinsesse eller som ikke tiltales som kongelig høyhet. Det har likevel forekommet at etternavnet også er benyttet for  medlemmer av kongefamilien som har slike titler, ofte uformelt, men også i enkelte offisielle sammenhenger.

Elisabeth tilhører huset Sachsen-Coburg-Gotha. Den britiske linjen av Sachsen-Coburg-Gotha har brukt navnet Windsor siden 1917. Prins Philip og hans agnatiske etterkommere tilhører slekten Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg, som er det dansk-norske og tidligere greske kongehuset.

Mountbatten er en oversettelse av Battenberg, som egentlig er en linje av fyrstehuset i Hessen-Darmstadt (huset Hessen). Medlemmer av Battenberg-familien i Storbritannia oversatte sitt tyske navn i 1917. Prins Filippos av Hellas og Danmark tilhører ikke selv denne slekten, men nedstammer fra Battenberg-familien gjennom sin mor, Alice av Battenberg. Da han giftet seg med Elisabeth i 1947 tok han etternavnet Mountbatten.

## Eksterne lenker
* Kongelig forordning av 8. februar 1960 , *The London Gazette*
Harry (andre betydninger)

**Harry** har flere betydninger:

*Harry, et mannsnavn
*Harry (slang), slangbetegnelse for usofistikert, vulgær.
Mountbatten

**Mountbatten** er familienavnet som ble tatt av en gren av den fyrstelige tyske Battenberg-familien, en morganatisk linje av huset Hessen, i 1917. Familien var i nær slekt med det britiske kongehuset og flere medlemmer av Battenberg-familien bodde i Storbritannia. Det britiske kongehuset og deres tyske slektninger i Storbritannia endret sine familienavn og titler fra tyske til engelske i forbindelse med første verdenskrig. Navnet er en direkte oversettelse av Battenberg, som er en småby i Hessen.

Den tidligere prins Filippos av Hellas og Danmark, som tilhører huset Glücksburg, nedstammer gjennom sin mor Alice av Battenberg kognatisk fra Battenberg-familien og tok etternavnet Mountbatten da han giftet seg med daværende kronprinsesse Elisabeth. Noen av hans etterkommere har navnet Mountbatten-Windsor.

## Se også
* Battenberg
* Mountbatten-Windsor
Harry av Sussex

**Prins Henry, hertug av Sussex** (født **Henry Charles Albert David**; 1984), ofte kalt **prins Harry**, er en britisk prins og medlem av den britiske kongefamilien. Han er sønnesønn av dronning Elizabeth II av Storbritannia og sønn av kong Charles og Diana, prinsesse av Wales. Han er nummer fem i arvefølgen til den britiske tronen.

## Militær karriere
28. februar 2008 ble det kjent at Prins Henry hadde deltatt i rene kamphandlinger mot Taliban i Afghanistan under et ti uker lang oppdrag i Helmand-provinsen. Han fulgte dermed i sin onkels fotspor, Prins Andrew som var med i kampene under Falklandskrigen. Han har oppgitt å ha drept 25 personer i løpet av tjenesten sin.  Etter at det ble avslørt av amerikanske Drudge Report at Harry var aktiv i Afghanistan, ble han evakuert til Storbritannia, grunnet hans og hans medsoldaters sikkerhet. Etter sin retur uttalte han at han «ikke så på seg selv som en helt», men at de virkelige heltene var de sårede som var på flyet sammen med ham. Ifølge flere meldinger var Harry svært tilfreds med å være i Afghanistan, da han slapp unna forfølgelsen av media og paparazzier.

## Privat
19. mai 2018 giftet han seg med den amerikanske tidligere skuespilleren Meghan Markle i Windsor Castle. Sammen har de to barn; Archie og Lilibet Mountbatten-Windsor. Før ekteskapet ble han utnevnt til hertug av Sussex. hans titler ble således *Hans Kongelige Høyhet, hertug av Sussex, jarl av Dumbarton og baron Kilkeel*;

I januar 2020 gav han og Meghan opp deres kongelige plikter og trakk seg tilbake fra det britiske kongehuset. Prins Harry dro til Vancouver i Canada for å bo sammen med Meghan og barna. I den forbindelse kunngjorde kongefamilien at de ikke lenger skulle bruke tittelen som *[deres] Kongelige Høyhet*.

I juli 2021 ble det kjent at han skulle utgi selvbiografien *Spare*.

## Stamtavle

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  BBC News: Profile: Prince Harry
*  BBC News: In pictures: Prince Harry in Afghanistan