open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Årets fotballspiller i Asia

Årets fotballspiller i Asia blir utdelt til den beste Fotballspilleren fra Asia. Offisielt er prisen delt ut siden 1994. Det offisielle navnet er «Asian Football Confederation's Sanyo Player of the Year Award». Før 1994 ble prisen utdelt på uoffisiell basis. Vinnerne fra 1988 til 1991 ble utdelt av IFFHS (International Federation of Football History & Statistics). 

## Vinnere
Games Convention

**Games Convention (GC)** er den europeiske motsvarigheten til E³-messen som holder til i Los Angeles. Games Convention blir arrangert i den tyske byen Leipzig. Arrangementet blir avholdt på Leipziger Messe, som er en stor messehall som ligger litt uten for sentrumskjernen i Leipzig.

Games Convention i 2007 ble arrangert i Leipzig fra 22. – 26. august. Man ønsket at messen skulle være tilgjengelig for besøkende i alle aldre, i motsetning til E³-messen hvor man ikke tillater personer under 18 år. Man innførte et «båndsystem», som fungerte slik at de besøkende ble delt inn i ulike aldergrupper:
* "Ab 12" (Fra 12 år) -- Grønne bånd
* "Ab 16" (Fra 16 år) -- Blå bånd
* "Ab 18" (Fra 18 år) -- Røde bånd

**Asiatisk ekspansjon**
En asiatisk versjon av Games Convention ble avholdt i Singapore i september 2007.

## Messestatistikk

## Andre spillmesser
*E³
*Penny Arcade Expo
*Tokyo Game Show

## Eksterne lenker
*
Norsk Tidend

: *Se også [[Norsk Tidend (1940–1945)]] ([[Johan Nygaardsvolds regjering|Londonregjeringas]] informasjonsavis)*

***Norsk Tidend*** er ei avis som blir utgitt av Noregs Mållag. Avisa har kontor i Oslo. Avisa er en fortsettelse av avisene *[[Fedraheimen]]* og *[[Den 17de Mai]]*.

*Norsk Tidend* startet som dagsavis i 1935, det samme året som *Den 17de Mai* ble lagt ned. Første redaktør var Olav Rytter. Etter hvert ble avisa en ren medlemsavis for Noregs Mållag, og kommer ut fem ganger i året.

Ansvarlig redaktør er Vemund Norekvål Knudsen (08.08.2022 - d.d.).

## Historie
### ''Fedraheimen''
*[[Fedraheimen]] ─ «eit Vikeblad aat det norske Folket»* ble startet av Arne Garborg høsten 1877. Bladet ble nedlagt i 1891. Fedraheimen var det første nynorske riksorganet som var noe mer enn et énmannsforetak (slik Vinjes *[[Dølen (Oslo)|Dølen]]* hadde vært). I 1894 startet Rasmus Steinsvik *Den 17de Mai*, en avis med et radikalt, nasjonalt ståsted, kombinert med et vidt internasjonalt utsyn. Dette skal ha vært en videreføring av *Fedraheimen*. Undertittelen lød i alle fall navnet «Fedraheimen».

### ''Den 17de Mai''

*Den 17de Mai* var som tittelen antyder en norsk avis i tiden 1894 til 1935 – avisa eller «bladet» hadde naturligvis sitt navn etter den norske grunnlovsdagen 17. mai. Den hadde undertittelen *Norskt Folkeblad*. I 1935 skiftet avisa navn til *Norsk Tidend*. Landsmål var hovedmål i avisa, avisa er derfor blitt kalt en «målavis» eller «norskdomsblad».

9. januar 1894 kom første utgave av *Den 17de Mai*. Arne Garborg og Rasmus Steinsvik gjorde forberedelsene til utgivelsen, mens Hulda Garborg døpte bladet. De samme personene var også knyttet til en annen målavis, *[[Fedraheimen]]*.

Avisa hadde fra starten av tre ukentlige utgivelser («tirsdag, thorsdag og laurdag») og kostet 1,10 kroner pr. kvartal («fjordungaaret»), 6,10 kroner til Amerika, «send 1 gong um vika».

I 1910 ble avisa regnet blant de med mest betydningsfulle i hele landet. Fra 1914 kom bladet ut daglig, for første gang fikk man et daglig nynorsk riksorgan. Da Rasmus Steinsvik døde i 1913, hadde avisa et opplag på 15&nbsp;000 – like mye som *[[Arbeiderbladet]]* og fire ganger *[[Dagbladet]]*s opplagstall.

Redaktører var:
* Rasmus Olai Steinsvik fra 1893 til han døde i 1913.
* Andreas Haavoll fra 1913 til 1917

## Litteratur
* Dalhaug, Ole (1997): *Den 17de mai : Rasmus Steinsvik 1863–1913*.
* Gausemel, Steffen (1937): Rasmus Steinsvik, hovudoppgåve i norsk. Universitetet i Oslo.

## Eksterne lenker
* Norsk Tidend
* Rasmus Olai Steinsvik målmann, journalist, forfatter, redaktør
* Om ''Norsk Tidend'' på allkunne.no
Kaninhopping

**Kaninhopping** er en sport der føreren leder en kanin gjennom en oppmerket bane med hinder. 

Kaninhopping startet i Sverige på 1970-tallet og består av fire offisielle grener: rett bane, kroket bane, lengde og høyde. Innen grenene rett og kroket bane finnes det igjen fire klasser; Lett, middels, vanskelig og elite. 

## Forbund i Norge
I Norge finnes det to forbund, NKHLF (Norges Kaninhopperes Landsforbund) og NKHF (Norges kaninhoppeforening). 

## Norgesmesterskap
NKHLF arrangerer NM én gang i året. Da er alle grener i klassen elite representert, i tillegg til veteran-klassen. I NKHF arrangeres norgesmesterskap i kaninhopping to ganger i året; Kroket bane og høyde om våren, og rett bane og lengde om høsten. 

### Grener
* **Rett bane**: består av en bane med 8-12 hinder stående rett etter hverandre på linje, kaninene med færrest feil og minst mulig tid vinner klassen
* **Kroket bane**: består av en bane på 8-12 hinder slik som i rett bane, men her er hindrene stilt opp i en bane med logiske høyre- og venstresvinger. Her er det også sånn at teamet med færrest feil på minst mulig tid vinner. Kroket bane ligner på en sprangbane til hest.
* **Lengde**: samme hinder hoppes over gjentatte ganger hvor lengden økes for hver runde, kaninene har tre forsøk på å klarere hinderet før den er "ute". Kaninen med lengst hopp vinner.
* **Høyde**: samme hinder hoppes over gjentatte ganger hvor høyden økes for hver runde, kaninen har også her tre forsøk på å klarere hinderet før den er "ute". Kaninen med høyest hopp vinner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norges Kaninhopperes Landsforbund
*Norges Kaninhoppforening 
*Norges Kaninhoppforening
*Informasjon om Norges Kaninhoppforening på nettsidene til Norges Kaninavlsforbund
Årets afrikanske fotballspiller

**Årets afrikanske fotballspiller** gis til den beste afrikanske fotball-spilleren, og har blitt delt ut av Confédération africaine de football (CAF) siden 1992. En annen tidligere pris for Årets fotballspiller i Afrika ble delt ut mellom 1970 og 1994 av magasinet France Football.

## Vinnere presentert av CAF

## Vinnere presentert av France Football

## Vinnere etter nasjonalitet

## Referanser


## Eksterne lenker
* RSSSF.com – African Player of the Year
Kun for dine øyne

***Kun for dine øyne*** (orig: *For Your Eyes Only*) er en britisk action- og eventyrfilm fra 1981 om den britiske agenten James Bond. Dette er den tolvte Bond-filmen og den femte med Roger Moore i tittelrollen. Bond må denne gangen finne et kontrollsystem for atomdrevne ubåter som har gått tapt i forbindelse med et britisk skipsforlis i et havområde utenfor Hellas. Men det er flere som ønsker å komme i besittelse av dette kontrollsystemet.  

Store deler av filmen er innspilt på den greske øya Korfu.

## Handling
Når et britisk skip synker i Det joniske hav, starter en febrilsk kamp for å finne lasten: et vestlig kontrollsystem for atomdrevne ubåter kalt ATAC. James Bond blir sendt på søket, som først er utført av den britiske havforskeren Sir Timothy Havelock og hans greske kone Iona. På grunn av sine kunnskaper blir begge drept, mens datteren Melina overlever. Besatt av tanken på hevn er hun på sporet av morderen, og det er under en slik utflukt at hun krysser James Bonds spor. Via en tilsynelatende britiskvennlig mann ved navn Aristotle Kristatos, får Bond tips om at den kriminelle Milos Columbo kan stå bak forsøket på å skaffe ATAC-en for russerne. Topol klarer imidlertid å overbevise Bond om at det er Kristatos som er den virkelige skurken, og sammen med Topols menn forsøker Bond å komme seg inn i Kristatos skjulested, høyt på toppen av et fjell i Hellas. Imens er russerne og general Gogol på vei for å hente ATAC-en som nå er i Kristatos besittelse.

## Mottakelse

*Kun for dine øyne* ble en betydelig suksess som tjente 195,5 millioner dollar verden over, hvorav 54 milioner i USA. Inntektene bidro til å redde filmselskapet United Artists fra konkurs etter den katastrofale *[[Himmelporten]]* fra 1980. Dette var den siste James Bond-filmen som ble distribuert eksklusivt av United Artists, før de ble slått sammen med MGM. 

Filmen ble forholdsvis godt mottatt av anmelderne og har fått 73 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den to av fire stjerner. Anmelderne i ''VG'' og ''Arbeiderbladet'' gav den terningkast fire, mens ''Dagbladet'' gav den tre.

## Medvirkende
* Roger Moore – James Bond
* Carole Bouquet – Melina Havelock
* Julian Glover – Aristotle Kristatos
* Chaim Topol – Milos Columbo
* Desmond Llewelyn – Q
* Lois Maxwell – Miss Moneypenny
* Michael Gothard – Emile Leopold Locque (den belgiske leiemorderen)
* Walter Gotell – General Gogol: Sjefen for KGB
* Cassandra Harris – Lisl von Schlaf (Columbos elskerinne)
* Lynn-Holly Johnson – Bibi Dahl (kunstløperske)
* Geoffrey Keen – Forsvarsministeren
* John Wyman – Erich Kriegler (Den østtyske atleten)
* Jill Bennett – Brink (Bibis skøytetrener)
* John Moreno – Luigi Ferrara (MI6s kontakt i Italia)
* Stefan Kalipha - Hector Gonzales (en cubansk leiemorder)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dr. No

**Dr. No** kan sikte til:

*Dr. No (film), James Bond-film produsert av EON Productions.
*Dr. No (roman), roman av Ian Fleming.
*Dr. No (figur), en fiktiv skurk skapt av Ian Fleming.
*Dr. No (band).
M*A*S*H sesong 6

Episodene fra sesong 6 (1977–1978) av **[[M*A*S*H (TV-serie)|TV-serien M*A*S*H]]**

## Sesong 6: [[1977]]–[[1978]]

## Eksterne lenker
* ''M*A*S*H'' episode liste fra ''TV Tome''
* ''M*A*S*H'' episode guide fra ''TV Tome'': Sesong 6, 
* M*A*S*H trivia fra episodene fra Funtrivia.com
James Bond i Japan

***James Bond i Japan*** (orig.: ***You Only Live Twice***) er den femte James Bond-filmen. Den ble laget i 1967 med Sean Connery i hovedrollen som James Bond, agent 007. Denne filmen varer i 117 minutter, og ble produsert av Eon Productions.

Dette var den aller første James Bond-filmen som ble produsert av Lewis Gilbert, som senere var med på å produsere The Spy Who Loved Me fra 1977, og Moonraker fra 1979 med Roger Moore i hovedrollen. 

Manus til "You Only Live Twice" ble skrevet av Roald Dahl, og var løst basert på Ian Fleming's roman fra 1964 med det samme navnet. 

## Handling
Agent 007 blir sendt til Japan for å avverge at noen mystiske rakettoppskytinger utløser atomkrig mellom Sovjet og USA. I tillegg til vanlig Bond-action og Bond-"romantikk", har filmen en rekke innslag fra japansk kultur og natur.

## Skuespillere

* Sean Connery som britisk hemmelig MI6-agent James Bond,
* Akiko Wakabayashi som Aki. En agent hos det japanske SIS som hjelper James Bond.
* Mie Hama som Kissy Suzuki, som gifter seg James Bond som en del av et undercover-oppdrag.
* Tetsurō Tamba som Tiger Tanaka. Direktør for japanske etterretningstjenester.
* Teru Shimada som Mr. Osato. En japansk industri-eier som i hemmelighet samarbeider med SPECTRE
* Karin Dor som Helga Brandt. Leiemorder som får ordre fra SPECTRE
* Donald Pleasence som Ernst Stavro Blofeld. Den stormannsgale sjefen for SPECTRE
* Bernard Lee som M, øverste sjef for det britiske MI6
* Lois Maxwell som Miss Moneypenny. Sekretær for M
* Desmond Llewelyn som Q. Ansvarlig for teknisk utstyr og våpen for MI6
* Charles Gray som Dikko Henderson. En britisk kontakt som bor i Japan.
* Tsai Chin som Ling. Undercover MI6-agent.
* Peter Fanene Maivia som en av Osato's håndlangere.
* Burt Kwouk som Spectre Number 3. En av Blofeld's håndlangere.
* Michael Chow som Spectre 4. En av Blofeld's håndlangere, og Mr. Osato's sekretær.
* Ronald Rich som Blofeld's livvakt, Hans.
* David Toguri som en leiemorder, og Osato's håndlanger.
* John Stone som en ubåt-kaptein.
* Norman Jones som en astronaut
* Alexander Knox som USAs President

## Eksterne lenker
*
M*A*S*H sesong 10

Dette er en liste over episoder fra sesong 10 (1981–1982) av TV-serien **[[M*A*S*H (TV-serie)|M*A*S*H]]**.

## Sesong 10: [[1981]]–[[1982]]

## Eksterne lenker
* ''M*A*S*H'' episode liste fra ''TV Tome''
* ''M*A*S*H'' episode guide fra ''TV Tome'': Sesong 10, 
* M*A*S*H trivia fra episodene fra Funtrivia.com
Sala Palmer-Walker

**Sala Palmer-Walker** (engelsk: Diana Palmer) er en fiktiv person fra Lee Falks tegneserie *[[Fantomet]]* (*The Phantom*), det nåværende Fantomets (det tjueførste) kone, og Kit og Heloises mor. Sala jobber til daglig i FNs hovedkontor i New York. Hun er også tidligere olympisk mester i stup.

Figuren heter originalt Diana til fornavn, men fikk navnet sitt endret på norsk på grunn av en misforståelse hos den første norske oversetteren.

## Referanser
Selskapsrett

**Selskapsrett** er rettsregler som omhandler selskapets rettsstilling, regler om selskapets formue, gjeld, organisasjon, selskapsmedlemmenes rettsstilling, eierskifte, endring og opphør av selskapsforholdet.

## Se også
*Aksjeloven
*Selskapsformer i Norge
*Regnskap
*Næringsvirksomhet
*Virksomhet

## Eksterne lenker
### Norsk lovverk
* Aksjeloven
* Allmennaksjeloven
* Selskapsloven
* Stiftelsesloven
* EU-direktiver innen selskapsretten som implementeres i norsk lov .
Tore Bråthen

**Tore Bråthen** (født 12. september 1954) er en norsk professor i forretningsjus og instituttleder ved Institutt for rettsvitenskap og styring på Handelshøyskolen BI og professor II på Det juridiske fakultet Universitetet i Tromsø.

Bråthen ble cand. jur. ved Universitetet i Oslo i 1985 og dr. juris på avhandlingen *Personklausuler i aksjeselskaper* i 1998. Han er norsk redaktør for Nordisk Tidsskrift for Selskabsret. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

* Hjemmeside ved BI
Delaware-effekt

**Delaware-effekt** er et uformelt begrep innen selskapsretten som beskriver at selskaper søker å etablere seg i de stater som har gunstigst lovverk for bedrifter. Uttrykket henspiller på staten Delaware som på tross av bare å ha 0,3 prosent av USAs befolkning, har registrert halvparten av USAs allmennaksjeselskap. På grunn harmonisering av EUs selskapsrett har mange sett for seg en Delaware-effekt også innen Europa, for eksempel i Storbritannia, der minimum aksjekapital er 1 pund, ikke 30&nbsp;000 kr. som i Norge.
Guldbollen

**Guldbollen** er en pris som blir utdelt av den svenske avisen *[[Aftonbladet]]* og det svenske fotballforbundet til den beste mannlige svenske fotballspilleren. Prisen blir utdelt årlig. Den kvinnelige prisen blir kalt Diamantbollen.

Zlatan Ibrahimović har vunnet prisen tolv ganger (2005, 2007–2016, 2020). Han er den eneste som har vunnet Guldbollen mer enn to ganger. Følgende spillere har vunnet Guldbollen to ganger: Bo Larsson, Ralf Edström, Ronnie Hellström, Patrik Andersson, Glenn Hysén, Tomas Brolin, Henrik Larsson, Fredrik Ljungberg og Victor Lindelöf.

Guldbollen er designet av sølvsmeden Bengt Liljedahl.

## Vinnere
### 1940-tallet
* 1946 – Gunnar Gren
* 1947 – Gunnar Nordahl
* 1948 – Bertil Nordahl
* 1949 – Knut Nordahl

### 1950-tallet
* 1950 – Erik Nilsson
* 1951 – Olle Åhlund
* 1952 – Kalle Svensson
* 1953 – Bengt Gustavsson
* 1954 – Sven-Ove Svensson
* 1955 – Gösta Löfgren
* 1956 – Gösta Sandberg
* 1957 – Åke «Bajdoff» Johansson
* 1958 – Orvar Bergmark
* 1959 – Agne Simonsson

### 1960-tallet
*1960 – Torbjörn Jonsson
*1961 – Bengt Nyholm
*1962 – Prawitz Öberg
*1963 – Harry Bild
*1964 – Hans Mild
*1965 – Bo Larsson
*1966 – Ove Kindvall
*1967 – Ingvar Svahn
*1968 – Björn Nordqvist
*1969 – Tommy Svensson

### 1970-tallet
* 1970 – Jan Olsson
* 1971 – Ronnie Hellström
* 1972 – Ralf Edström
* 1973 – Bo Larsson
* 1974 – Ralf Edström
* 1975 – Kent Karlsson
* 1976 – Anders Linderoth
* 1977 – Roy Andersson
* 1978 – Ronnie Hellström
* 1979 – Jan Möller

### 1980-tallet
* 1980 – Rolf Zetterlund
* 1981 – Thomas Ravelli
* 1982 – Torbjörn Nilsson
* 1983 – Glenn Hysén
* 1984 – Sven Dahlkvist
* 1985 – Glenn Strömberg
* 1986 – Robert Prytz
* 1987 – Peter Larsson
* 1988 – Glenn Hysén
* 1989 – Jonas Thern

### 1990-tallet
* 1990 – Tomas Brolin
* 1991 – Anders Limpar
* 1992 – Jan Eriksson
* 1993 – Martin Dahlin
* 1994 – Tomas Brolin
* 1995 – Patrik Andersson
* 1996 – Roland Nilsson
* 1997 – Pär Zetterberg
* 1998 – Henrik Larsson
* 1999 – Stefan Schwarz

### 2000-tallet
* 2000 – Magnus Hedman
* 2001 – Patrik Andersson
* 2002 – Fredrik Ljungberg
* 2003 – Olof Mellberg
* 2004 – Henrik Larsson
* 2005 – Zlatan Ibrahimović
* 2006 – Fredrik Ljungberg
* 2007 – Zlatan Ibrahimović
* 2008 – Zlatan Ibrahimović
* 2009 – Zlatan Ibrahimović

### 2010-tallet
* 2010 - Zlatan Ibrahimović
* 2011 - Zlatan Ibrahimović
* 2012 - Zlatan Ibrahimović
* 2013 - Zlatan Ibrahimović
* 2014 - Zlatan Ibrahimović
* 2015 - Zlatan Ibrahimović
* 2016 - Zlatan Ibrahimović
* 2017 - Andreas Granqvist
* 2018 - Victor Lindelöf
* 2019 - Victor Lindelöf

### 2020-tallet
* 2020 - Zlatan Ibrahimović
* 2021 - Emil Forsberg
* 2022 - Dejan Kulusevski
* 2023 - Dejan Kulusevski
* 2024 - Viktor Gyökeres

## Referanser


## Se også
*Diamantbollen

## Eksterne lenker
*
Beti-pahuin-folk

**Beti-pahuin-folk** er en stor etnisk, bantu-talende gruppe afrikanere som er lokalisert i regnskogregionene i Kamerun, Kongo-Brazzaville, Ekvatorial-Guinea, Gabon og São Tomé og Príncipe. Selv om de adskiller seg i en rekke enkeltstående klaner, stammer og folk, har de alle en felles opprinnelse, historie og kultur. Det er to hovedgrupperinger, beti og fang, som fordeler seg i henholdsvis nord og sør av det samme folket. Det er vanskelig beregne befolkningstall grunnet nasjonale grenser og ulike kilder.
De er forsøksvis estimert til mellom 5 000 000 til 8 320 000 individer tidlig på 2000-tallet, og er den største etniske folkegruppe i Kamerun, Gabon og Ekvatorial-Guinea. Deres felles språk, som er et nigerkongo-språk, en undergruppen av bantuspråk, er innbyrdes forståelige. En del lingvister karakteriserer språket som beti-språk.

Beti-pahuin-folkene består av over 20 ulike klaner eller stammer, og er spredt over et område bestående av skoger og høydedrag som strekker seg fra Sanagaelven i nord til Ekvatorial-Guinea og de nordlige halvdelene av Gabon og Kongo i sør, og fra Atlanterhavet i vest til Djaelven i øst. Opprinnelig synes det som om beti- og fang-folkene utvandret fra øst for Sanagaelven som godt bevæpnete jordbruksfamilier til vestlige Kamerun og Gabon. Denne migreringen begynte kanskje på 1600- eller 1700-tallet. De ble presset av angrep fra fulanifolket tidlig på 1800-tallet og forflyttet seg til områder med lavere befolkningstetthet.

Blant de første europeere som kom i kontakt med beti-pahuin-folket var den fransk-amerikanske Paul Du Chaillu, som var reisende i 1856, og som deretter utga boken *Voyages et aventures dans l'Afrique équatoriale* i 1863. Han beskrev blant annet rykter om kannibalisme som han fikk høre om ved kysten, og disse ryktene ble opprettholdt av andre europeiske reisende som Mary Kingsley fra hennes reise i 1893-1895. Den første virkelige etnografiske redegjørelsen ble først utgitt i 1912 av Father Trilles, og som lærte seg å snakke beti-språket.

Tradisjonelt har beti-pahuin-samfunnene vært formet rundt landsbyen. Hver landsby var en befestet utpost i deres samfunn. Hver landsby er både avhengige av andre samtidig som de har en uavhengighet. Sosial organisering var basert på slektsforhold, hvor arv gikk fra far til sønn. Hver landsby er styrt av en høvding som nedstammet fra den fremste slekten i landsbyen.

## Referanser


## Litteratur
* Neba, Aaron (1999): *Modern Geography of the Republic of Cameroon,* 3. utg. Bamenda: Neba Publishers.
* Ngoh, Victor Julius (1996): *History of Cameroon Since 1800.* Limbé: Presbook.
* Shoup III, John A. (2011): *Ethnic Groups of Africa and the Middle East: An Encyclopedia*, ABC-CLIO.
* Quinn, Frederick (2006): *In search of salt : changes in Beti (Cameroon) society, 1880-1960*, New York, Oxford, Berghahn Books, ISBN 978-1-8454-5006-9.
Teoderik IV

**Teoderik IV** (fransk: *Thierry*) var frankernes konge fra 721 til han døde i 737. Han var sønn til kong Dagobert III.

Under hans styre ble riket kontrollert av rikshovmesteren Karl Martell.

Etter hans død stod den frankiske tronen tom i syv år før Pipin den yngre sørget for at Childerik III, den siste merovingerkongen, etterfulgte ham.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Oxfords merovingerside (engelsk)
Fisjon (finans)

**Fisjon** betyr i økonomisk og juridisk forstand å dele et selskap opp i to eller flere enheter. De fleste fisjoner skjer med aksjeselskaper (ev. allmennaksjeselskaper), og aksjelovene inneholder detaljerte regler om dette. For fisjon av andre selskapsformer (f.eks. ansvarlig selskap eller kommandittselskap) finnes ikke særskilte regler. For slike selskaper må man i utgangspunktet gå frem ved å oppløse selskapet, for så å stifte på nytt de nye selskapene.

Fisjon i aksjeselskap skjer enten ved at det eksisterende selskapet (*det overdragende selskap*) overfører alle sine eiendeler til to eller flere nye enheter (*de overtakende selskap*), slik at det opprinnelige selskapet opphører å eksistere, eller at det overdragende selskapet beholder en del av verdiene selv, mens andre deler overføres til en eller flere andre enheter. I begge tilfeller vil godtgjørelsen til aksjonærene i det overdragende selskap måtte bestå i aksjer i et eller flere av de overtakende selskap, ev. med tillegg av en tilleggsgodtgjørelse.

Fisjon krever vedtektsendring, noe som i utgangspunktet medfører at 2/3 av både stemmene og aksjekapitalen på generalforsamlingen i selskapet som skal fisjoneres må være for vedtaket, med mindre annet er bestemt i vedtektene til det overdragende selskapet.

## Se også
*Fusjon
Årets fotballspiller i Tyskland

Tittelen **Årets fotballspiller i Tyskland** (Fußballer des Jahres) har blitt utdelt siden 1960. Avstemningen foregår blant utvalgte tyske fotballjournalister, der alle må være med i foreningen for sportsjournalister (Verband der Deutschen Sportjournalisten). Fotballbladet Kicker står for utdelingen. Prisen kan bli utdelt til tyske fotballspillere i utlandet, samt alle som spiller i Tyskland. I 2005 gikk prisen til Ailton, som ble den første utenlandske spilleren til å motta denne hederstittelen. Franz Beckenbauer har vunnet prisen flest ganger, med fire. Det er tre spillere som har vunnet tittelen tre ganger: Sepp Maier, Uwe Seeler og Michael Ballack. Ti spillere har vunnet prisen to ganger. 22 ganger er det spillere fra FC Bayern München som har vunnet.

## Årets fotballspiller i Tyskland

## Årets fotballspiller i Øst-Tyskland

Tittelen ble utdelt mellom 1963 og 1991 under navnet *Die Neue Fussballwoche*.

## Referanser
Football Writers’ Association Footballer of the Year

**Football Writers' Association Footballer of the Year** er en pris som blir utdelt årlig til den beste fotballspiller i England basert på en avstemning blant fotballjournalistene. 

Dette er en av de to mest prestisjefylte prisene som en fotballspiller i England kan motta. Den andre er PFA Player of the Year. Prisen har vært utdelt siden 1948 da Stanley Matthews fra Blackpool FC vant den. Ni spillere har vunnet prisen mer enn én gang, hvorav den seneste spilleren er Mohamed Salah, som vant sist i sesongen 2021/22. Vinneren av prisen blir valgt gjennom et stemmesystem blant medlemmer av Football Writers' Association (FWA), som består av rundt 400 fotballjournalister hjemmehørende overalt i England.

## Tidligere vinnere

## Statistikk
### Vinnere etter nasjonalitet

### Vinnere etter klubb

## Se også
* PFA Player of the Year
* PFA Young Player of the Year

## Referanser


## Eksterne lenker
* Footballwriters.co.uk
Aleksander With

**Aleksander Denstad With** (født 1987) er en norsk musiker som vant *[[Idol (TV-program)|Idol]]* i Norge 2006. 

## Bakgrunn
Før han vant *Idol* gikk Aleksander With på musikklinjen ved Heimdal videregående skole i Trondheim, der også Vivian Sørmeland (3.-plass i *Idol* 2006), Margaret Berger (2.-plass i *Idol* 2004) og Rebecca Ludvigsen (4.-plass i *Idol* 2003) har vært elever. Før Idol-deltagelsen var With og Sørmeland vokalister i bandet Wimpylime.

## Idol 2006
Aleksander With gikk videre fra semifinalen i *Idol* med sangen «Chariot» av Gavin DeGraw. I finalen 19. mai 2006 møtte han Jonas Thomassen. With vant konkurransen etter att 55&nbsp;% av publikumsstemmene gikk i hans favør.

### Sangnumre i konkurransen
Deltagerne i *Idol* sang cover-versjoner av andre musikeres originalmusikk. With valgte å fremføre flere sanger som den amerikanske musikeren Gavin DeGraw er kjent for.
* Audition: Gavin DeGraw – *Dancing Shoes*
* Semifinale: Gavin DeGraw – *Chariot*
* Første finalerunde: Coldplay – *Trouble*
* Andre finalerunde: *American Woman*
* Tredje finalerunde: Blair – *Have Fun go Mad*
* Fjerde finalerunde: Espen Lind – *Unloved*
* Femte finalerunde: Gavin DeGraw – *I Don't Wanna Be*
* Sjette finalrunde: Michael Jackson – *The Way You Make Me Feel*
* Sjuende finalerunde: Andreas Johnson – *Glorious*
* Åttende finalerunde: Michael Bublé – *Spiderman Theme*
* Niende finalerunde: R.E.M. – *Everybody Hurts* og Mary J. Blige feat U2 – *One*
* Tiende finalerunde: A-ha – *I've Been Losing You* og Seal – *Kiss From a Rose*
* Finale: Andreas Johnson – *Glorious*, Seal – *Kiss From A Rose* og vinnerlåten *A Little Too Perfect*

Vinnerlåten «A Little Too Perfect» ble utgitt som singel den 26. mai 2006, og solgte raskt over 11&nbsp;000 eksemplarer, som kvalifiserer til platinaplate. Da Gavin DeGraw hadde konsert på Sentrum Scene den 10. august 2006, fikk With komme opp på scenen og synge med sitt store idol under sangen «Just friends».

## Senere musikerkarriere
I etterkant av Idol dro han på turné i Japan, hvor han lå på listetoppen i flere uker, og hvor en av sangene han selv hadde skrevet ble kåret til «Verdens beste låt». Han vant senere en pris i Sverige som beste låtskriver til Melodifestivalen (den svenske varianten av «Melodi Grand Prix»), og har skrevet materiale for flere andre kjente artister.

I 2014 var han dommer i TV 2s talentkonkurranse Idol Junior, og i 2023 kom han på tredjeplass i *[[Stjernekamp]]*.

## Album
*  *[[Coming Home]]* 2006
*  *[[Still Awake]]* 2010
*  *[[Aleksander With (album)|Aleksander With]]* 2011
*  *[[The Butterfly Effect (album)|The Butterfly Effect]]* 2015

## Familie
Aleksander With er sønn av Odd Anders With og sønnesønn av Odd With, begge politikere for Kristelig Folkeparti.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
PFA Player of the Year

**PFA Player of the Year** er en engelsk fotballpris som deles ut på slutten av hver sesong i engelsk fotball. Prisen deles ut av spillerunionen Professional Footballers' Association og går til den fotballspilleren medlemmene i unionen synes ha vært den beste gjennom hele inneværende sesong. Spillerne selv avgjør hvem som vinner, og derfor er prisen den mest prestisjefylte i engelsk fotball. Den første prisen ble utdelt i 1974.

## Vinnere

## Statistikk
### Vinnere etter nasjonalitet

### Vinnere etter klubb

## Se også
* PFA Young Player of the Year
* Football Writers' Association Footballer of the Year

## Referanser


## Eksterne lenker
* Thepfa.com – offisielle nettsider
Catch-Gamer

**Catch-Gamer** (**CG**)  var en norsk ungdomsportal med fokus på videospill og et eget nettsamfunn. Portalen var tidligere kjent som Norges største av sitt slag, men hadde de siste årene stadig synkende aktivitet. Etter en periode uten aktivitet og ingen aktiv ledelse, opphørte spillportalen i mai 2012.

## Historie
Catch-Gamer ble opprettet i september 2003, opprinnelig som en videospillportal rettet mot Catch Communications' privatkunder.

Den 1. september 2005 valgte Catch Communications ASA å trekke seg ut av Catch-Gamer. Som følge av denne beslutningen valgte de som driftet portalen å kjøpe den for å kunne drive den videre.

## Team Catch-Gamer
Catch-Gamer hadde tidligere et *[[Counter-Strike]]*-lag, Team Catch-Gamer, som oppnådde følgende plasseringer:

### Nasjonale turneringer, 2005 og 2006
* 1.-plass: Digilab – Porsgrunn, mars
* 2.-plass: WCG Norge – Oslo, september
* 1.-plass: warpzone 16 – Stavanger, oktober
* 2.-plass: Digilab – Porsgrunn, februar

### Internasjonale turneringer, 2005 og 2006
* 9.-plass: Optihack – Göteborg, Sverige, januar
* 1.-plass: CPL World Tour – Istanbul, Tyrkia, februar
* 7.-plass: CPL World Tour – Barcelona, Spania, april
* 2.-plass: World E-sport Games (VM) – Seoul, Korea, juli
* 3.-plass: CPL World Tour – Sheffield, England, september
* 3.-plass: CPL World Tour – Santiago, Chile, oktober
* 7.-plass: CPL Winter Championship – Dallas, USA, desember
* 4.-plass: WEG Masters (VM) – Hangzhou, Kina, april
* 7.-plass: WSVG Dreamhack – Jönköping, Sverige, juni
* 17.-plass: Intel Summer Championships – Dallas, USA, juli

## Tjenere
Catch-Gamer hadde mot slutten spilltjenere for følgende spill:

* *[[Counter-Strike]]*
* *[[QuakeWorld]]*
* *[[Quake 4]]*
* *[[Trackmania Nations Forever]]*
* World of Warcraft

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Catch-Gamers offisielle nettsted – på web.archive.org før den ble lagt ned.
*  Historien om Team Catch-Gamer – Artikkel om Catch-Gamers *Counter-Strike*-lag hos Gamermag.no
*  Catch the Future'' – Video om Team Catch-Gamer på YouTube
Egalmoth

**Egalmoth** (2626-2743 T.T.) er i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard den 18. regjerende riksforstanderen av landet Gondor.

Egalmoth etterfulgte sin fetter Ecthelion I ved hans død i år 2698 i det tredje tidevervet. Han var barnebarnet til Morwen, datter av Belecthor I som tidligere hadde vært riksforstander selv.

Selv om ingen detaljer er oppgitt  så må angrepet fra Umbars korsarer ha funnet sted mens han styrte landet. Egalmoth ble etterfulgt av sin sønn Beren ved sin død i år 2743.

Det fantes også en tidligere **Egalmoth**, som levde i det første tidevervet, og var en Noldosk alv fra Gondolin, og lederen for folket av *de himmelske bue*. Han overlevde Gondolins fall, og flyktet til Sirions munninger, men døde senere der under et angrep av Fëanors sønner, rundt år 530 F.T..
Emeldir

**Emeldir** *den mannhjertede* er en figur fra J.R.R. Tolkiens litterære verden Midgard.

Hun var kona til Barahir av Bëors hus og mor til Beren. Hun var selv datter av en mann ved navn Beren av Bëors hus, og var barnebarn av Belemir og Adanel, og var dermed selv etterkommer av Bëor den gamle. Emeldir fikk tilnavnet *den mannhjertede* da hun ledet kvinnene og barna av Bëors hus sørover fra Dorthonion til Brethil etter ødeleggelsene i slaget Dagor Bragollach.
Vilhelm III av England

**Vilhelm III** (nederlandsk *Willem*, engelsk *William*) (født 4. november 1650 i Den Haag i Nederlandene, død 8. mars 1702 i Kensington Palace i London), også kjent som *Vilhelm av Oranien* (*Willem van Oranje-Nassau*), stattholder i Nederland fra 28. juni 1672, konge av England, Skottland og Irland fra 1689 til sin død. Han regjerte sammen med sin kone Maria II av England til hennes død i 1694. Fra da av var han enehersker. Ekteskapet var barnløst.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Vilhelm III ble født i Haag som prins av Oranien og nevø av Karl II og Jakob II. Fra sin fødsel til 1667, og igjen fra 1672, var han Nederlands stattholder i strid med landets overklasse. 

### Stattholder i Nederland
Ved Frankrikes invasjon 1672 fikk han endelig ledelsen av Nederland og forble livet igjennom en skarp motstander av Ludvig 14. og den franske stormaktspolitikken. Fra 1677 var han gift med, og regjerte senere i England sammen med Jakob IIs datter Maria. Han var protestant, og ble av den engelske opposisjon oppfordret til å overta makten fra den katolske Jakob II.

### Konge av England, Skottland og Irland
Han gikk i land i England ved Brixham i Devon den 5. november 1688 med en nederlandsk hær, men Jakob flyktet uten kamp. Før de overtok regjeringen måtte Vilhelm og Maria underskrive en historisk avtale om rettigheter; *Bill of Rights* som sikret parlamentets makt. Vilhelm overholdt stort sett løftene, men hadde likevel til tider betydelig innflytelse over utenrikspolitiske spørsmål. Foruten nederlandske rådgivere støttet han seg på en krets av relativt lojale engelske adelige, blant annet hertugen av Marlborough, Lord Shrewsbury og Lord Godolphin. Uten å bli spesielt populær i England oppnådde han respekt ved sin faste protestantiske holdning.

I sin kongetid støttet Vilhelm helhjertet kampen mot Frankrike og førte krig i Irland 1690 for å avverge eks-kong Jakobs invasjonsforsøk. I 1702 organiserte han med Parlamentets aksept en koalisjon mot Frankrike som førte til den spanske arvefølgekrig. Under en ridetur i Hyde Park snublet hesten hans i et muldvarphull, og kongen døde en uke senere av skadene han pådro seg ved fallet. 

Det hevdes at jakobittene i mange år utbrakte en hemmelig skål for *the little gentleman in black velvet*; muldvarpen som hadde gravd hullet hesten snublet i. På rytterstatuen av William som står på St James’s Square i London, er den lille oppgravde haugen lett å få øye på, foran hestens venstre bakbein.

Den oransje fargen i det irske flagget symboliserer Vilhelm og den protestantiske bevegelsen som støttet ham.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vilhelm 3 av Oranien hos Store norske leksikon
Aerin

**Aerin** er en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Hun levde i det første tidevervet.

Aerin var en kvinne som var i nær slekt med Húrin *Thalion*, og var datteren av en mann ved navn Indor, og er ikke omtalt på noen annen måte. 

Hun ble tatt til kone av austringen Brodda mot sin vilje, da han ble herre av Hithlum. Hun hjalp i all hemmelighet Húrins kone Morwen, etter slaget Nirnaeth Arnoediad, og ble slått av Brodda for dette.

Da Túrin, sønn av Húrin, kom tilbake til Dor-lómin, ble han tilbudt husly i hennes hus. Det var der han møtte sin gamle venn Sador *Labadal* igjen og fikk vite av Aerin at hans mor, Morwen, og hans søster hadde dratt til Thingols rike.

Ikke lenge etter dette drepte han Brodda og andre Austringer, men dermed beseglet han også Aelins skjebne: hennes liv var kanskje hardt, men at hans overilte handlinger kom til å volde henne død, som hun forklarte han. Túrin foreslo at han skulle ta henne med seg til Doriath, men hun avslo, og sa at hun ville dø i villmarken like sikkert som hun ville dø hvis hun ble igjen.
World Soccer Awards

Siden 1982 har magasinet World Soccer sine lesere kåret vinnere innen kategoriene årets spiller, årets manager og årets lag. Alle fotballspillere, lag og managere i verden er kandidater. Dette er en meget prestisjefylt pris. 

## Årets spiller
*2009 -  Lionel Messi
*2008 -  Cristiano Ronaldo
*2007 -  Kaká
*2006 -  Fabio Cannavaro
*2005 -  Ronaldinho
*2004 -  Ronaldinho
*2003 -  Pavel Nedvěd
*2002 -  Ronaldo
*2001 -  Michael Owen
*2000 -  Luis Figo
*1999 -  Rivaldo
*1998 -  Zinedine Zidane
*1997 -  Ronaldo
*1996 -  Ronaldo
*1995 -  Gianluca Vialli
*1994 -  Paolo Maldini
*1993 -  Roberto Baggio
*1992 -  Marco van Basten
*1991 -  Jean-Pierre Papin
*1990 -  Lothar Matthäus
*1989 -  Ruud Gullit
*1988 -  Marco van Basten
*1987 -  Ruud Gullit
*1986 -  Diego Maradona
*1985 -  Michel Platini
*1984 -  Michel Platini
*1983 -  Zico
*1982 -  Paolo Rossi

## Årets manager
*2008 -  Roy Hodgson, Fulham
*2007 -  Alex Ferguson, Manchester United
*2006 -  Marcello Lippi, 
*2005 -  José Mourinho, Chelsea FC
*2004 -  José Mourinho, FC Porto og Chelsea FC
*2003 -  Carlo Ancelotti, AC Milan
*2002 -  Guus Hiddink, Sør-Korea og PSV
*2001 -  Gérard Houllier, Liverpool FC
*2000 -  Dino Zoff, 
*1999 -  Alex Ferguson, Manchester United
*1998 -  Arsène Wenger, Arsenal FC
*1997 -  Ottmar Hitzfeld, Borussia Dortmund
*1996 -  Berti Vogts, 
*1995 -  Louis van Gaal, Ajax Amsterdam
*1994 -  Carlos Alberto Parreira, 
*1993 -  Alex Ferguson, Manchester United
*1992 -  Richard Møller-Nielsen, 
*1991 -  Michel Platini, 
*1990 -  Franz Beckenbauer,  og Olympique Marseille
*1989 -  Arrigo Sacchi, AC Milan
*1988 -  Rinus Michels,  og Bayer Leverkusen
*1987 -  Johan Cruijff, Ajax Amsterdam
*1986 -  Guy Thys, 
*1985 -  Terry Venables, FC Barcelona
*1984 -  Michel Hidalgo, 
*1983 -  Sepp Piontek, 
*1982 -  Enzo Bearzot, 

## Årets lag
*2007 -  
*2006 -  Barcelona FC
*2005 -  Liverpool FC
*2004 -  
*2003 -  AC Milan
*2002 -  
*2001 -  Liverpool FC
*2000 -  
*1999 -  Manchester United FC
*1998 -  
*1997 -  Borussia Dortmund
*1996 -   (Det olympiske laget)
*1995 -  Ajax Amsterdam
*1994 -  AC Milan
*1993 -  Parma AC
*1992 -  
*1991 -  
*1990 -  
*1989 -  AC Milan
*1988 -  
*1987 -  FC Porto
*1986 -  
*1985 -  Everton FC
*1984 -  
*1983 -  Hamburger SV
*1982 -  

## Årets unge spiller
*2007 -  Lionel Messi
*2006 -  Lionel Messi
*2005 -  Robinho

## Eksterne lenker
* World Soccer Awards
Olaf Benneche

**Olaf Benneche** (født i Kristiansand 18. september 1883, død 17. desember 1931) var en norsk forfatter. Han nevnes ofte som en av de fire «sørlandsforfatterne», sammen med Thomas Krag, Vilhelm Krag og Gabriel Scott.

Han debuterte i 1904 med fortellingen *Marie Louise Reventlow*, som var sterkt påvirket av Vilhelm Krag. I denne boken skildret han livet i norske byer omkring 1800. I boken *Agder-forfattere gjennom tidene* nevnes trilogien om Rygnestadgutten Aasmund der handlingen er lagt til 1500-tallet, som Benneches viktigste verk. Bøkene er skrevet på setesdalsdialekt og handler om bønder i Setesdal i dansketiden. Benneche dramatiserte selv et avsitt fra romanene; det ble til dramaet *Uaar*, som Torgeir Bjørnaraa oversatte til nynorsk før oppførelsen som blant annet fant sted på Det Norske Teatret. 

Benneche skrev en bok under psevdonymet Olav Gustavsen i 1908; boken fikk en meget dårlig kritkk av Gustav Heiberg i *[[Social-Demokraten]]*. Han mente at «(b)oken er saa mislykket at den ikke burde ha set dagens lys».

## Verker
* 1904: *Marie Louise Reventlow*
* 1905: *Villenskov*
* 1905: *Erik Rathlau*
* 1907: *Udvaar fyr*
* 1908: *Odelsmænd* – utgitt under psevdonymet «Olav Gustavsen»
* 1908: *Henning Balg og hans datter : blade af en slægts historie*
* 1910: *Diderik Flemming og hans hus : Christiania-interiører fra forrige aarhundrede*
* 1911: *Rygnestadgutten*
* 1912: *Marie Louise Reventlow : af Kaptein Schmettows Papirer*
* 1912: *Knekten Mundius*
* 1913: *De bønder av Raabygdelag* – fortsettelse av *Knegten Mundius*
* 1914: *Sjørøverskuten* (guttebok)
* 1915: *Kristen Støles gjenvordigheter*
* 1919: *Sørlandet i tekst og billeder* (sakprosa)
* 1923: *Stjernene flimrer* (noveller)
* 1924: *Det kalder et horn*
* 1924: *Menneskenes gud* (skuespill)
* 1925: *Jægernes bok : skildringer fra fjeld og skog og sjø*
* 1925: *Og nye leirbaal tændtes*
* 1925: *Setesdal* (sakprosa)
* 1926: *Den dyre muld*
* 1928: *Juvet* 
* 1929: *Tordenskjold* (guttebok; «gjenfortalt efter P.P.s historiske roman»)

## Litteratur
* Beek, Dag Johan: Olaf Benneche – en forfatter i grenselandet mellom saga og virkelighet. Kristiansand, 2024. Nasjonalbiblioteket og Kristiansand Folkebibliotek.
* Hemmer, Bjørn: *Sørlandet og litteraturen*. Kristiansand, Høyskoleforl. 1995.  – Les i fulltekst
* Terland, Ingrid: «Benneche, Olaf» i ''ADH-serien. 1 : Agder-forfattere gjennom tidene'', s. 167ff. på bokhylla.no. Inneholder også en bibliografi med oversikt over tidsskriftartikler med mer.

## Referanser


## Eksterne lenker

*
* Digitaliserte bøker av Benneche hos Nasjonalbiblioteket
Luna 2

**Luna 2** var en sovjetisk romsonde som krasjlandet på månens overflate 13. september 1959, like øst for Mare Serenitatis. Dette var den første «landingen» av et menneskeskapt romfartøy på et annet himmellegeme.

Luna 2 var et 387 kg tungt romfartøy, som ble skutt opp fra den sovjetrussiske basen Bajkonur kosmodrom.

Romsonden bekreftet at Månen ikke hadde noe særlig til magnetfelt, og fant heller ikke noe bevis for strålingsfelter på Månen.
Eärnur

**Eärnur** (1928-2050 T.T.) er en fiktiv person fra J.R.R. Tolkiens litterære verden Midgard. Han var den 33. og siste kongen Gondor. Han tok tronen etter sin fars, Eärnil IIs, død i 2043 i det tredje tidevervet, og etter hans forsvinning var det Riksforstanderne av Gondor som regjerte landet i mange generasjoner.

Eärnur var en stor general og hans største seier var i slaget ved Fornost mot Angmar i år 1975, hvor han klarte å ødelegge Angmar. Etter at han ble konge ble han utfordret to ganger av Heksekongen av Angmar, som var leder for Ringskrømtene, som nå hadde tatt tilhold i Minas Morgul. Den første utfordringen svarte Eärnur ikke på, men i 2050 T.T. kom det enda en utfordring og denne svarte han på. Etter at han gikk inn gjennom portene til Minas Morgul, ble han aldri sette eller hørt fra igjen.

Det ble ikke valgt noen ny konge som skulle styre, og derfor gikk Gondors styre over til riksforstanderne, og begynte med Mardil Voronwë, som hadde prøvd å holde Eärnur fra å dra til Minas Morgul. Riksforstanderne skulle styre *fram til kongen returnere*, for det var i begynnelsen ikke sikkert om Eärnur hadde blitt drept eller ikke. I tillegg hadde ikke Eärnur etterlatt seg noen arving. Selv om mange andre i Gondor hadde et slags krav på tronen, hadde de fleste av disse kravene noen tvil ved seg, og ingen ønsket å risikere enda an borgerkrig som Ættefeiden, som hadde påført Gondor store ødeleggelser.
Maior domus

**Maior domus** eller **rikshovmester** var en tittel og et embete i tidlig middelalder som hovedsakelig ble brukt i de frankiske kongedømmene på 600- og 700-tallet. Det kan sammenlignes med pfalzgreve.

I løpet av 600-tallet utviklet embetet maior domus seg til den virkelige makten bak tronen i Austrasia, den nordøstlige delen av frankernes kongedømme under merovingerdynastiet. Rikshovmesteren hadde den reelle makten, mens kongene bare hadde en seremoniell funksjon. Som følge av slaget ved Tertry i 687, ble merovingerkongene redusert til maktesløshet, og fikk siden tilnavnet *rois fainéants* («gjøre-ingenting-konger»).

Embetet ble arvelig i familien til pipinidene fra begynnelsen av det 7. århundret av, og under den pipinidiske rikshovmestern Karl Martell ble all makt overført til rikshovmesterens embete. Denne maktoverføringen falt sammen med merovingerkongen Chilperik IIs død rundt 720. De siste merovingerkongene Teoderik IV og Childerik III fungerte som rikshovmesterens marionetter. Da Karl Martell døde i 741, ble hans sønn Pipin den yngre rikshovmester i Neustria. Karloman, en annen av Karl Martells sønner, ble rikshovmester i Austrasia, men han trakk seg i 747 tilbake til det italienske klosteret på Monte Cassino, og etterlot dermed all makt i Pipin den ngre sine hender. 

I 751 døde Childerik III, den siste merovingerkongen, og Pipin den yngre lot seg samme året krone til frankisk konge med pave Sakarias' velsignelse. Tre år senere, i 754, reiste pave Stefan II fra Roma til Paris og anerkjente Pipin den yngre som konge av frankerne ved å salve Pipin og hans familie med krisma (hellig olje). Karolingerdynastiet var dermed etablert. Pipin den yngres sønn Karl den store ervervet seg enda mer makt da han ble kronet til tysk-romersk keiser i 800, og ble en av de viktigste personene i europeisk historie. Ved etableringen av det karolingiske dynastiet, tjente ikke lenger rikshovmesterembetet noe formål, og svinnet hen.

## Referanser


## Se også
*Liste over frankiske rikshovmestre
Christen Tidemand

**Christen Tidemand** (født 24. januar 1779 i Mandal, død 27. april 1838 i Mandal) var tollinspektør i Mandal. Han arvet embedet etter sin far. Han er mest kjent som far til maleren Adolph Tidemand, og var stortingsrepresentant høsten 1814.
Som ung mann ble Tidemand sendt til København for å studere. Han tok juridisk eksamen ved Københavns Universitet. Han ble privatsekretær for kronprins Frederik og fikk tittelen kammerråd. Han ble gift i Danmark med Johanne Henriette Haste. Ved sin fars død i 1805 ble han bare 26 år gammel utnevnt til tollinspektør i Mandal. Han virket i denne stilling frem til sin død i 1838, kun avbrutt av to reiser til København og representasjon på Stortinget i 1814 hvor han møtte som første representant for Mandals amt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pfalzgreve

**Pfalzgreve** var en høy embedsmann, tilsvarende lensfyrste, i de frankiske og tyske kongenes tjeneste. Han var kongens stedfortreder og forvalter av en *[[pfalz]]* (latin *palatium*, palass), det vil si en kongsgård der kongene allerede fra karolingisk tid oppholdt seg og utøvet sine funksjoner som dommere.

Tittelen «pfalzgreve» tilkom senere medlemmer av fyrsteslekten i pfalzgrevskapet ved Rhinen. 

## Referanser
Europeisk selskap

**Europeisk selskap**, av latinsk **societas Europaea** (**SE**), er Den europeiske unions selskapsform av allmennaksjeselskapstypen. Selskapsformen ble etablert fra og med 8. oktober 2004. Rettsgrunnlaget er forordning 2157/2001.

Per 1. oktober 2020 er seks slike selskaper registrert i Norge. Dette omfatter inkassoselskapet Axactor, videospillutvikleren Funcom og offshore- og shippingselskapene Gadus, I.M. Skaugen (avviklet), Odfjell og Prosafe.

## Se også
* Europeisk samvirkeforetak

## Referanser
Kommandittselskap

**Kommandittselskap** (KS) er en selskapsform der én deltaker hefter med ubegrenset ansvar *(komplementaren)*, og en eller flere deltakere hefter med begrenset ansvar *(kommandittister)*. Komplementaren er som regel et aksjeselskap, slik at risikoen blir begrenset. Selskapsformen er derfor en mellomting mellom et aksjeselskap og et ansvarlig selskap. 

Selskapsformen var av skattemessige årsaker svært populær på 1980-tallet, men etter innskjerpelser i lovgivningen forsvant de fleste fordeler. Selskapsformen er imidlertid fortsatt hyppig brukt innen boligeierselskaper. 

## Stiftelse
Hver kommandittists kapitalinnskudd skal minimum utgjøre 20&nbsp;000 kr, hvorav 20 prosent må være innbetalt før selskapet registreres i Foretaksregisteret. Det er også et krav om innbetaling av ytterligere 20 prosent innen to år etter stiftelsen. Komplementaren må minimum skyte inn 10 prosent av den samlede kapitalen.

## Økonomi
Utbytte av overskudd i et kommandittselskap fordeles i forhold til andelene av selskapskapitalen, med mindre annet er blitt avtalt. Skattlegging av deltakerne i et kommandittselskap følger samme prinsipper som for deltakere i et ansvarlig selskap. Det er en begrenset adgang for kommandittister til å kreve fradrag for andel av underskudd i selskapet. Et kommandittselskap er regnskapspliktig og som hovedregel revisjonspliktig, uavhengig av hvor stor omsetningen i selskapet er. 

## Ledelse
Organiseringen av et kommandittselskap følger som utgangspunkt de samme regler som i et ansvarlig selskap. Komplementaren har ifølge loven den myndighet som i et ansvarlig selskap tilligger selskapsmøtet.
Pokémon Colosseum

***Pokémon Colosseum*** er det første rollespillet i Pokémon-serien til Nintendo GameCube. Poenget er å «snage» Pokémon fra andre trenere. Det går bare an å snage Pokémon fra Johto- og Hoenn-regionene, men ikke Kanto. Selve spillet er satt i Orre-regionen. Oppfølgeren til *Pokémon Colosseum* er *[[Pokémon XD: Gale of Darkness]]*.

Handlingen er lagt til Orre-regionen, et øde område av spillet. Spilleren får kontroll over en karakter kalt West, og møter snart en annen figur, Rui som skal følge med på reisen. Team Snagem, en kriminell organisasjon er antagonist i spillet. Wes må forsøke å infiltrere og ødelegge skjulestedet til Team Snagem. Etter hvert som spillet utvikler seg, blir Wes også mål for en kraftig organisasjon kjent som Team Cipher. Deres neste stopp er Agate Village, en skog-kledd landsby  i fjellet. Rui introduserer Wes for bestefaren Eagun, og får vite om Relic Stone - en spesiell helligdom beskyttet av Celebi - som er under angrep.

Pokémon Colosseum (samt oppfølgeren Pokémon XD: Gale of Darkness) er planlagt for å bli gjort tilgjengelig i Nintendo Classics tjenesten, eksklusivt på Nintendo Switch 2.

## Referanser

## Eksterne lenker
*