Blackwood (Caerphilly)

**Blackwood** (walisisk: *Coed Duon* eller *Coed-duon*) er en liten by i , et samfunn og en valgkrets ved Sirhowy-elven i grevskapet Caerphilly i Wales. Den ligger i det historiske grevskapet Monmouthshire. Den var tidligere en gruve- og jernverksby, men etter andre verdenskrig har begge disse industriene forsvunnet. På 2020-tallet har byen  et økende antall lettindustri- og høyteknologiske firmaer. I henhold til folketellingen i 2021 har byen 8 099 innbyggere, svak estimert økning på 8135 for 2024.

Den er kjent som hjembyen til bandet Manic Street Preachers. Et figurativt veggmaleri i 2024, som tok ni timer å fullføre, ble malt for å hedre bandet, av et kunstprosjekt kalt Valley Street Art .

## Historie

Blackwood ble grunnlagt tidlig på 1800-tallet av den lokale gruveeieren John Hodder Moggridge 1771-1834) , som bodde på det nærliggende Woodfield Park Estate. De første husene i Blackwood ble bygget av Moggridge i et forsøk på å bygge en modelllandsby.

Eldre arbeidsforhold under den industrielle revolusjonen førte imidlertid til at Blackwood ble et sentrum for chartistbevegelsen på 1830-tallet. Det var en arbeiderklassebevegelse for sosial og politisk reform i Storbritannia. Chartistlederne fra Sør-Wales, John Frost, Zephaniah Williams (en mann fra Blackwood) og William Jones, møttes regelmessig på puben «Coach and Horses» i Blackwood, som ble revet i 1958, men har sin tidligere plassering markert med en plakett. Marsjen deres mot Newport, i det som ble kjent som Newport-opprøret i 1839, var ment å sammenfalle med en britisk «revolusjon» mot regjeringen, adelen og etablissementet, og hadde krav om demokrati og retten til å stemme med hemmelig avstemning.

Da opprøret brøt ut i november, samlet en stor kontingent opprørere seg i Blackwood. Da de møtte kameratene sine fra den øvre Sirhowy-dalen, bevæpnet opprørerne seg med provisoriske våpen og marsjerte sørover til Newport for å kreve at *People's Charter* (folkepakten) ble vedtatt og at den religiøse lederen Henry Vincent, aktiv i dannelsen av tidlige arbeiderforeninger i Storbritannia, ble løslatt fra Monmouth County fengsel. Imidlertid var South Wales Movement de eneste som marsjerte, og det nasjonale opprøret mislyktes, og lederne ble dømt til døden (senere omgjort til deportasjon til Tasmania).

I 1912 ble det store passasjerskipet «Titanic»s nødsignaler plukket opp av amatørradioentusiast Artie Moore som bodde på Old Mill i Gelligroes, like utenfor byen. Moore fortsatte å jobbe som seniorforsker for Marconi og var involvert i oppfinnelsen av transistoren for telekommunikasjon.

Det tidligere Penllwyn House i utkanten av byen var opprinnelig en del av eiendommen til adelsfamilien baron Tredegar, og antas å være det opprinnelige hjemmet til familien til Henry Morgan (ca. 1635–1688), en kaper og guvernør på Jamaica. Bygningen er nå en pub. Byen huser Maes Manor Hotel, som ligger i et storslått gammelt herregård kjent som Maesrudded. Huset var tidligere hjemmet til Lord Lieutenant av Monmouthshire.

Evan James (walisisk navn: *Ieuan ap Iago*, 1809–1893) var vever og ullhandler av yrke og eier av Ancient Druid Inn i Hollybush, i sognet Bedwellty, Monmouthshire. Han flyttet til Pontypridd da sønnen James (*Iago ap Ieuan*, 1833–1902) var en ung gutt. Evan James og sønnen James får æren for å ha komponert den walisiske nasjonalsangen «Hen Wlad fy Nhadau» («Mine fedres land») i 1856. Evan var poet, og det antas at han skrev teksten mens sønnen James komponerte melodien. Sangen ble utgitt i boken *Gems of Welsh Melody* (1860) og ble snart ekstremt populær. Det er ikke sikkert når sangen først ble tatt i bruk som den walisiske nasjonalsangen.  Et minnesmerke, designet av W. Goscombe John, ble reist til ære for Evan og James James i Ynysangharad Park, Pontypridd, i 1930.

Nedgangen i kullgruveindustrien gjennom den siste delen av 1900-tallet påvirket Sør-Wales, den viktigste kilden til arbeidsplasser gikk tapt, og landskapet etterlot seg daglige påminnelser om det som hadde vært. Statsstøttede planer og prosjekter har bidratt til å forynge det bredere Blackwood-området, også avlastningsveien og diverse lette industriområder.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Blackwood Remembered, gamle bilder fra byen
*Monumentale inskripsjoner forLibanus Baptist Chapel
*Nettstedet for Welsh Coal – alle de walisiske gropene, inkludert lokale