J.D. Salinger

**Jerome David Salinger** (1919–2010) var en amerikansk forfatter, kjent for sin roman fra 1951, *[[The Catcher in the Rye]]*, og at han levde et meget tilbaketrukket liv. Hans sist utgitte verk var i 1965 og han ga sitt siste intervju i 1980.

Etter å ha vokst opp i Manhattan begynte Salinger å skrive noveller mens han fortsatt gikk på videregående, og han fikk utgitt flere fortellinger tidlig på 1940-tallet før han tjenestegjorde i de amerikanske styrkene under den andre verdenskrig. I 1948 utga han den kritikerroste fortellingen «A Perfect Day for Bananafish» i tidsskriftet *[[The New Yorker]]*. Her kom han til å få utgitt flere noveller.

## ''The Catcher in the Rye''
I 1951 utga Salinger sin berømte roman *The Catcher in the Rye* som ble en øyeblikkelig suksess. Hans beskrivelse av en tenårings fremmedgjøring og tap av uskyld i hovedperson Holden Caulfield var innflytelsesrik, særlig blant unge lesere. Romanen forble godt lest og stødig solgt, i USA rundt 250 000 kopier i året, men den var samtidig kontroversiell. Den lille romanen har fått en sentral plass i populærkulturen, på godt og vondt. Blant annet har Mark David Chapman, mannen som skjøt og drepte John Lennon, uttalt at han «gjorde det for å få flere til å lese Salinger».

### Norske oversettelser
Den første norske oversettelsen kom i 1952 ved Åke Fen, med tittelen *Hver tar sin – så får vi andre ingen*, og ble belønnet med Bastianprisen samme år. Den kom ut på nytt i 1994.

Hovedpersonens særegne ungdomsslang hadde likevel behov for en oppdatering og i 2005 sto Torleif Sjøgren-Erichsen for en ny oversettelse under også en ny tittel, *[[Redderen i rugen]]*.

## Tilbaketrekning fra offentligheten
Suksessen med *Catcher in the Rye* førte til offentlig oppmerksomhet og ønske hos flere om å komme nærmere forfatteren. Salinger reagerte på oppmerksomheten ved å trekke seg tilbake og avsondret seg helt foruten at han utga bøker langt mer sjeldent. *Catcher in the Rye* ble fulgt opp med en novellesamling, *Nine Stories* (1953), deretter en samling som besto av to lengre noveller, *Franny and Zooey* (1961), tilsvarende med *Raise High the Roof Beam, Carpenters and Seymour: An Introduction* (1963). Han siste publiserte skrift var en lengre novelle kalt «Hapworth 16, 1924». Den ble trykket i *The New Yorker* den 19. juni 1965.

I tiden etter kjempet Salinger mot uønsket oppmerksomhet, inkludert rettssak på 1980-tallet med sin biograf Ian Hamilton og utgivelsen av memoarer på slutten av 1990-tallet, skrevet av to mennesker som sto ham nær, Joyce Maynard, en tidligere venninne, og Margaret Salinger, hans datter.

I 1996 annonserte et lite forlag en avtale om å utgi «Hapworth 16, 1924» i bokform, men midt i denne prosessen ble utgivelsen utsatt på ubestemt tid. I juni 2009 var Salinger tilbake i overskriftene da han saksøkte en annen forfatter for brudd på opphavsrettigheter etter at denne hadde benyttet seg av en av Salingers figurer fra hans berømte roman *Catcher in the Rye*.

Salinger døde av naturlige årsaker den 27. januar 2010 i sitt hjem i den lille landsbyen Cornish i New Hampshire.

## Norske utgivelser
*The Catcher in the Rye* er oversatt til norsk to ganger:
* 1952 &ndash; *Hver tar sin &ndash; så får vi andre ingen*, oversatt av Åke Fen
* 2005 &ndash; *Redderen i rugen*, oversatt av Torleif Sjøgren-Erichsen, ISBN 978-82-02-23829-2

## I andre media
*Salinger blir fremstilt av Chris Cooper i filmen *Coming Through the Rye* fra 2015.
*Salinger blir fremstilt av Nicholas Hoult filmen ** fra 2017.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  «Catcher» blir «redder», Aftenposten
*  Nekrolog i Time Magazine