Ealhswith av Mercia

**Ealhswith** eller **Ealswitha** (død 5. desember 902) var hustru av kong Alfred av Wessex. Hennes far var en adelsmann fra kongedømmet Mercia, Æthelred Mucil (eller Mucel), ealdorman av Gaini. Sistnevnte er antatt å være en eldre stammegruppe, eller storfamilie, i Mercia. Hennes mor var Eadburh, et medlem av kongefamilien i Mercia, og i henhold til historikeren Cyril Hart var hun etterkommer av kong Coenwulf av Mercia.

## Liv og virke
Hun ble gift med Alfred i 868. Hans eldre bror Æthelred var konge, og Alfred ble regnet som en kronprins. Danene okkuperte den mercianske byen Nottingham i dette året, og ekteskapet var antagelig en ekteskapsallianse mellom Wessex og Mercia. Alfred ble konge av Wessex ved sin brors død i 871.

Ealhswith er meget uklar i de samtidige kildene. Hun er ikke vitne i noe kjent charter, og Asser av Sherborne, Alfreds biograf, nevner ikke en gang hennes navn. I henhold til skikken i Wessex på 800-tallet ble hun ikke gitt tittelen dronning. I henhold til kong Alfred hadde dette sin årsak i en beryktet hendelse med en tidligere dronning av Wessex ved navn Eadburh, en datter av kong Offa av Mercia, som hadde tilfeldigvis forgiftet sin ektemann.

Alfred etterlot sin hustru i sitt testamente tre viktige symbolske eiendommer; Edington i Wiltshire, stedet for en viktig militær seier av over danene; Lambourn i Berkshire, som lå nær det andre; og Wantage, hennes fødested. Disse var alle deler av hans *bookland* (angelsaksisk: *bocland*), en form for eiendom som var bekreftet med charter. De forble i kongelig eie etter hennes død.

Det var antagelig etter Alfreds død i 899 at Ealhswith grunnla nonneklosteret St Mary's Abbey i Winchester, kjent som Nunnaminster. Hun døde den 5. desember 902, og ble gravlagt i hennes sønns nye benediktinerkloster, New Minster i Winchester. Hun ble minnet i to manuskripter fra tidlig på 900-tallet som «den sanne og kjære frue av de engelske». Den angelsaksiske *[[Nunnaminster-boken]]*, en bønnebok, var sannsynligvis i eie av Ealhswith.

## Barn
Alfred og Ealhswith fikk fem barn som overlevde barndommen.
* Æthelflæd (død 918), frue av mercianerne, gift med Æthelred, herre av mercianerne
* Edvard den eldre (død 924), konge av angelsakserne, etterfølger av Alfred
* Æthelgifu, gjort til abbedisse av hennes grunnleggelse ved Shaftesbury av hennes far
* Ælfthryth, grevinne av Flandern (død 929), gift med grev Balduin II av Flandern
* Æthelweard (død ca. 920)

## Referanser


## Litteratur
* Costambeys, Marios (2004): «Ealhswith (d. 902), consort of Alfred, king of the West Saxons» i: *Oxford Dictionary of National Biography*. Oxford University Press. doi:10.1093/ref:odnb/39226. (abonnement eller tilgang fra britisk bibliotek)
* Hart, Cyril (1973): «Athelstan 'Half King' and his family» i: *Anglo-Saxon England*, Cambridge University Press 2, s. 115–144. doi:10.1017/s0263675100000375. ISBN 0 521 20218 3.
* Keynes, Simon; Lapidge, Michael, red. (1983): *Alfred the Great: Asser's Life of King Alfred & Other Contemporary Sources*. Penguin Classics. ISBN 978-0-14-04440-94.
* Williams, Ann (1991): «Ealhswith wife of King Alfred d. 902» i: Williams, Ann; Smyth, Alfred P.; Kirby, D. P., red.: *A Biographical Dictionary of Dark Age Britain*. Seaby. ISBN 1 85264 0472.

## Eksterne lenker

*Queen Ealswitha  hos Find-A-Grave
*St. Mary's Abbey