open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Giacomo della Porta

**Giacomo della Porta** (født ca. 1533 i Genova, død 1602 i Roma) var en italiensk arkitekt og billedhugger som arbeidet i Roma ved overgangen mellom manierismen og barokken.

Giacomo della Porta var en av de fremste arkitektene i den romerske ungbarokken. Han ble tidlig en av Michelangelos medhjelpere. På slutten av 1580-tallet dreide Giacomo della Porta Peterskirkens kuppel etter Michelangelos tegninger. Men han ga den en noe spissere form enn hva den døde mesteren hadde tenkt seg. Han fullbyrdet også Michelangelos påbegynte prosjekt på Kapitolhøyden med den åpne plassen *[[Piazza del Campidoglio]]*, og *Palazzo del Senatorio* som ligger ved den samme plassen.

I 1571 utlystes en konkurranse om designen for jesuittenes moderkirke Il Gesù i Roma. Della Porta seiret, og hans innovative formspråk ble stildannende. Særlig karakteristisk for den imponerende fasaden med tydelige søyler og dype nisjer og at de to etasjene som bindes sammen av store voluter. I 1580 tegnet han den harmoniske fasaden til kirken Madonna dei Monti, med *Il Gesù* som forbilde. Della Porta formga også flere av Romas fontener, blant andre *[[Fontana delle Tartarughe]]* (*Skillpaddefontenen*).

Utenfor Roma, i Frascati i Albanerfjellene, anla Giacomo della Porta *Villa Aldobrandini* (også kalt *Belvedere*) (1598-1603) for kardinal Pietro Aldobrandini. Ved utformningen av denne praktfulle villaen har della Porta tatt hensyn til naturens beskaffenhet og utnyttet dette ved konstruksjonen.

## Verk (utvalg)
* Oratorio del Santissimo Crocifisso (1562-1568)
* Chiesa del Gesù (1571-1575)
* Fontener ved Palazzo Borghese (1573)
* Fontener i Piazza Colonna (1574)
* Små fontener ved Piazza Navona (1574)
* En fontene ved Piazza della Rotonda
* Palazzo Senatorio ved Kapitolhøyden (1573-1602)
* Palazzo della Sapienza (1578-1602)
* Palazzo Capizucchi (1580)
* Santa Maria dei Monti (1580)
* Sant'Atanasio dei Greci (1581)
* *[[Santa Maria Scala Coeli]]* (1582)
* Fasaden til San Luigi dei Francesi (1589)
* Fontana delle Tartarughe (1584)
* Palazzo Marescotti (1585)
* Palazzo Serlupi (1585)
* SS. Trinità de' Monti (1586)
* Fontana di Piazza alli Monti (1589)
* *[[San Luigi dei Francesi]]* (1589; fasaden)
* Kuppelen til Peterskriken (1588-90)
* Fontener ved Piazza di Santa Maria in Campitelli (1589)
* Fontener på motsatt side av SS. Venanzio e Ansovino (1589)
* Fontana della Terrina (1590)
* Skulptur " Kristus gir himmelens nøkler til St. Peter " (1594), alter ved St. Peter kappelet, Santa Pudenziana kirken
* Palazzo Fani (1598)
* San Paolo alle Tre Fontane (1599)
* San Nicolò in Carcere (1599)
* Palazzo Albertoni Spinola (1600)
* Villa Aldobrandini (1600-02) i Frascati
* Cappella Aldobrandini (1600-02) i Santa Maria sopra Minerva

## Referanser
John Russell Savige

**John Russell Savige** (født 25. juli 1908 i Moe i Victoria, Australia, død 21. november 1977 i Moe) var en australsk offiser og krigsfange under den andre verdenskrig og i mellomkrigstiden var han en ledende skikkelse innen speiding i den australske delstaten Victoria.

Saviges foreldre var Albert (Bert) Savige og hans kone Alice Long. Hans bestefar John Savige ankom Australia som en fri nybygger i 1852 fra Towcester, Northampton, England. I 1856 giftet han seg i Bendigo med Emma Russell, opprinnelig fra Wales og de fikk sønnen Albert sammen. John Russell Savige var fetter av generalløytnant Stanley Savige.

Savige vervet i andre AIF (1. australske imperiestyrke) og fra 1939 til 1945 tjenestegjorde han bl.a. som kaptein i en australsk bataljon som var utstasjonert i Nord-Afrika hvor han ble tildelt medaljen Military Cross for mot og tapperhet. Fra Libya ble han beordret videre til Hellas og deretter videre til Kreta, hvor han ble tatt til fange av tyske soldater. Han ble sammen med de andre allierte krigsfangene sluppet fri fra fangenskap da tyskerne tapte verdenskrigen.

Etter den andre verdenskrig ble Savagae dimittert fra det australske militæret, og han flyttet tilbake til hjemstedet Moe i Gippsland der han gjenoppbygde gården som foreldrene hans tidligere hadde eid. I etterkrigstiden var han involvert i mange lokale organisasjoner, inkludert den anglikanske kirken, Legacy, Rotary. Han var også medlem av Melbourne Cricket Club.
Ida Marie Bakkerud

**Ida Marie Bakkerud** (født 13. desember 1979) er en norsk skuespiller.

Under oppveksten på Kolbotn drev hun med boksing og fotball. Hun er utdannet som skuespiller ved Nordisk Institutt for Scene og Studio i Oslo, og gikk på teaterlinjen ved Gausdal Folkehøgskole. 

Hun har deltatt i flere teateroppsetninger, reklamefilmer og har hatt stemme i flere tegnefilmer. Hun har jobbet på Torshovteatret i Oslo og Brageteatret i Drammen. I 2004 debuterte hun i novellefilmen Lies Inc., og spillefilmdebuten var med Fritt vilt III som kom i 2010. Hun har også spilt rollen som Sophie i TV-serien Borettslaget.

## Filmografi
* 2004: *[[Lies Inc.]]* – Isan Epel (novellefilm)
* 2007: *[[Torpedo (TV-serie)|Torpedo]]* (mini-TV-serie) 
* 2010: *[[Fritt vilt III]]* – Hedda (spillefilm)

## Eksterne lenker
*
James Rowland

**James Anthony Rowland** (født 1. november 1922 i Armidale i New South Wales i Australia, død 27. mai 1999) var en høytstående offiser i det australske flyvåpenet (Royal Australian Air Force).

Rowland ble utdannet ved Cranbrook School og senere studerte han ved University of Sydney. Han forlot universitetet i 1942 for å verve seg til Royal Australian Air Force som pilot.

Han tjenestegjorde som personalsjef for det australske flyvåpenet fra mars 1975 til mars 1979. Han ble senere utnevnt til guvernør i delstaten New South Wales og han satt i dette embetet fra 20. januar 1981 til 20. januar 1989 og deretter ble han kansler for University of Sydney 1990-1991. Han ble tatt til fange av Gestapo og satt en tid som krigsfange i Nazi-Tyskland. Han ble reddet av to tyske Luftwaffe-offiserer som hadde blitt informert om at en fiendtlig offiser fra flyvåpenet ikke ble behandlet som en fange i samsvar med vilkårene den gjeldende Genève-konvensjonen.

De tyske offiserene tok Rowland med til en annen tysk fangeleir som var under kontroll av det tyske Luftwaffe. I denne fangeleiren var behandlingen av krigsfangene mye bedre, og der ble han sittende frem til frigjøringen. Den 16. februar 1945, ble Rowland tildelt Distinguished Flying Cross (DFC) for sine operasjoner under den andre verdenskrigen. Den 1. januar 1955 ble han tildelt Air Force Cross (AFC).

Etter at verdenskrigen var over dro han tilbake til universitetet som professor og senere steg han i gradene i flyvåpenet til Air Marshal og i 1975 ble han gjort til sjef for hele personalet i flyvåpenet. Denne stillingen hadde han til han pensjonerte seg fra militæret. Den 11. juni 1977 ble han utnevnt til kommandør (KBE) av den britiske Order of the British Empire. 

Den 20. januar 1981 ble Rowland utnevnt av dronning Elizabeth II til guvernør i den australske delstaten New South Wales, der han erstattet Roden Cutler. Hans utnevnelse ble anbefalt av den daværende australske regjeringen og han satt som guvernør for denne delstaten frem til 1989. Den 26. januar 1987, ble Rowland utnevnt til *companion* av Order of Australia. Etter at han var ferdig som guvernør satt Rowland som president for organisasjonen Royal Humane Society før han ble kansler ved University of Sydney 1990-1991. Han døde i mai 1999 i en alder av 76 år.

## Referanser
Ghost (sang)

**«Ghost»** er popgruppen Montée sin første singel fra albumet *[[Rendition of You]]*. Sangen lå i hele 25 uker på NRK P3s spillelister. «Ghost» fikk gode kritikker, og havnet på fjerdeplass i VGs kåring av de beste norske låtene i 2010 VG.

## Sporliste

# «Ghost» (3:36)

## Referanser
Adrian Lamo

**Adrian Lamo** (født 20. februar 1981 i Boston, død 14. mars 2018 i Wichita) var en amerikansk informatiker som ble arrestert i 2004 for å ha ulovlig å ha brutt seg inn i datasystemene til *[[The New York Times]]*, Yahoo og Microsoft.

I 2010 meldte han fra til USAs myndigheter om at Chelsea Manning hadde lekket flere hundre tusen graderte dokumenter tilhørende USA.

Lamo døde 14. mars 2018 i Wichita i Sedgwick County, Kansas.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Arkitekturåret 1533

**Arkitekturåret 1533** er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1533.

__TOC__

## Bygninger
* 1533 →1540: Arbeidet begynner på La Fortaleza i Puerto Rico.
* Byggingen av l'hôtel de Bernuy i Toulouse av Louis Privat.
* 1533 →1551: Bygging av l’Hôtel de ville de Paris av Boccador pågår.

## Festningsverk
* Antonio da Sangallo den yngre tegnet Fortezza da Basso i Firenze, en modell for framtidige stjernefestninger.

## Hendelser
* Visekongen av Napoli Pedro de Tolède utferdiger to dekreter som beordrer riving av skur og boder som roter til gatene i Napoli. Han gir arkitekten Ferdinando Maglio ansvaret for å utvikle byen.

## Fødsler
* ca. 1533 - Giacomo della Porta, italiensk arkitekt og billedhugger (død 1602)

## Dødsfall
…

## Referanser
Idrettsklubben Start i 1991

I 1991 ble det bronse for 6. gang. Start åpnet svakt med tre strake tap, men syv seire på de åtte neste gjorde at laget var med i kampen om gullet og lå like bak Viking ved halvspilt serie. Før siste kamp var sølvmedaljene innen rekkevidde, men uavgjort mot seriemester Viking gjorde at Rosenborg gikk forbi. Start ble med dette den eneste klubben utenom  i 1967 som har tatt medalje etter 0 poeng på de tre første kampene.

Start hadde en av tidenes mest talentfulle spillerstaller denne sesongen. Dette viste seg bl.a. i dobbelkampen mot  5. juni, der totalt åtte spillere var med. I den legendariske 2-1 seieren spilte Tore André Dahlum (1 mål) og Pål Lydersen, mens hele seks spillere var tatt ut på U-landslaget som vant 6-0: Claus Eftevaag (2 mål), Tommy Svindal Larsen (1), Frank Strandli (1), Erik Mykland, Morten Pettersen og Frank Våge Skårdal.

To minneverdige seriekamper ble spilt på Kristiansand stadion, først 5-0 mot tittelforsvarer og sølvvinner Rosenborg 24. juni i det som må ha vært en av Starts beste kamper noensinne, og 4-1 mot årets seriemester Viking to uker senere, der over 14.000 tilskuere måtte kjøles ned med vannspredere i tropevarmen.

Pål Lydersen mottok Kniksenprisen for Årets forsvarsspiller, mens juniorene spilte seg fram til NM-finale der det ble 0-3 mot .

## [[Tippeligaen 1991|Eliteserien]]

### Tabell

### Seriekamper

### Norgesmesterskapet i fotball
*Utdypende artikkel: [[Norgesmesterskapet i fotball for menn 1991|Norgesmesterskapet 1991]]*

## Spillerstatistikk

## Målscorere

## Overganger
### Inn

### Ut

## Start 2
### Tabell
Start 2 spilte i 1991 i 2. divisjon (nivå 3). Laget endte på 4.-plass i avdeling C og spiller i 2. divisjon også i 1992.

### Seriekamper

## Juniorlag
Start nådde finalen i sesongens junior-NM, hvor de måtte se seg slått av . I semifinalen ble Sarpsborg beseiret med 3-1 på Kristiansand stadion etter mål av Geir Foss, Frank Strandli og Tommy Svindal Larsen.

## Referanser


## Se også
* Kampreferater

## Kilder
Manyarasjøen nasjonalpark

**Manyarasjøen nasjonalpark** ligger ved Manyarasjøen, på grensen mellom de to regionene Arusha og Manyara nord i Tanzania, omkring 120 km vest av Arusha (nærmeste større by). Vannspeilet på den saline alkalisjøen (pH cirka 9,5, men den varierer med årstidene) ligger cirka 954 moh. og utgjør brorparten av nasjonalparken.

Nasjonalparken utgjør totalt et areal på 320 km², og av dette omfattes 220 km² Manyarasjøen. Sjøen ligger i nasjonalparkens østre del, den vestre grensen dannes av høye bergtopper. I den søndre delen finnes det varme kilder som på swahili kalles *Maji Moto*.

I parken finnes de vanligste afrikanske villdyr som elefanter, sebraer, flodhester, løver og kafferbøffel. Parken er blant annet kjent for sine løver, som klatrer i trærne. På innsjøen hekker det dessuten flamingoer.

For besøkende i parken finnes tre campingplasser, et hotell og flere rastplasser.

## Eksterne lenker
* 
* Lake Manyara nationalpark
Idrettsklubben Start i 1990

Tore André Dahlum ble med 20 mål toppscorer i Eliteserien, det første året den øverste divisjonen gikk under dette navnet. Han var den andre som oppnådde dette for Start etter Arve Seland i . Dahlum ble også kåret til årets angriper under utdelingen av de årlige Kniksenprisene.

Erik Mykland debuterte på landslaget med 11 min som innbytter i 3-1 seieren borte mot  7. november i Drillos andre kamp som trener.

For første gang fikk klubbene i Eliteserien la sine andrelag delta i seriesystemet. Start 2 vant avdeling G i 4. divisjon (nivå 4) og kvalifiserte seg med det for spill i 2. divisjon (nivå 3) i 1991.

## [[Tippeligaen 1990|Eliteserien]]

### Tabell

### Seriekamper

### Norgesmesterskapet i fotball
*Utdypende artikkel: [[Norgesmesterskapet i fotball for menn 1990|Norgesmesterskapet 1990]]*

### Treningskamper

## Spillerstatistikk

## Målscorere

## Overganger

## Start 2
Start 2 spilte i 1990 i 4. divisjon (nivå 4). Laget vant avdeling G og kvalifiserte seg med det for spill i 2. divisjon (nivå 3) i 1991.



## Spillere på landslag
Kun landskamper spilt mens klubbsesongen pågikk er medregnet.
 

 

 Norge G17

 Norge G16




## Referanser


## Kilder

*
Osoriinae

* Eleusinini
* Leptochirini
* Osoriini
* Thoracophorini

**Osoriinae** er en gruppe av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). Denne underfamilien er representert med 37 arter i Mellom- og Sørvest-Europa, nordligst i Tyskland og Polen.

## Utseende
Små (2-5 millimeter), langstrakte, jevnbrede kortvinger, som oftest mørkt fargede. Ellers kan de varierer en del i utseende og ligner ofte på andre underfamilier, særlig tannkortvinger (Oxytelinae). Noen arter er påfallende flate. Et god kjennetegn er at bakkroppen ikke har markerte sidekanter. Hodet er forholdsvis stort og bredt med nokså små fasettøyne. Noen arter har hornlignende utvekster i pannen. Hos en del arter har kroppen markerte lengderibber. Pronotum er forholdsvis smalt og kan være sylindrisk eller mer eller mindre hjerteformet. Dekkvingene er temmelig korte, bakkroppen lang og smal, sylindrisk til avflatet. Beina er temmelig korte.

## Levevis
I alle fall noen arter lever under barken på døde trær.
Andre lever på sandete elvebredder, i død ved eller i løvstrø. Noen holder til i trekroner, og en del ser ut til å være knyttet til maur og termitter.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien **Osoriinae** Erichson, 1839
****** Stammen Eleusinini Sharp, 1887 – ikke i Europa
****** Stammen Leptochirini Sharp, 1887 – ikke i Europa
****** Stammen Osoriini Erichson, 1839
******* Slekten *[[Bacillopsis]]* Normand, 1920
******* Slekten *[[Cylindropsis]]* Fauvel, 1885
******* Slekten *[[Leptotyphlopsis]]* Scheerpeltz, 1931
******* Slekten *[[Lusitanopsis]]* Coiffait, 1961
******* Slekten *[[Oligotyphlopsis]]* Scheerpeltz, 1951
******* Slekten *[[Osorius]]* Latreille, 1829 – ikke i Europa
******* Slekten *[[Typhloiulopsis]]* Scheerpeltz, 1931
******* Slekten *[[Typhlosorius]]* Coiffait, 1958
****** Stammen Thoracophorini Reitter, 1909
******* Slekten *[[Geomitopsis]]* Scheerpeltz, 1931
******* Slekten *[[Nacaeus]]* Blackwelder, 1942
******* Slekten *[[Thoracophorus]]* Motschulsky, 1837

## Kilder
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/ 

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av nordamerikanske arter: http://bugguide.net/node/view/47909/bgimage
Stiftelsen Natteravnene

**Stiftelsen Natteravnene** er en frivillig, norsk organisasjon, etablert i 2005 av forsikringsselskapet TrygVesta (nå Tryg) i samarbeid med Natteravnrådet. Formålet er å støtte natteravn-bevegelsen som organiserer voksne, edru og uniformerte mennesker til å vandre i by- og bydelsgater hovedsakelig på kvelds- og nattetid i helgene. Natteravner er ikke et borgervern eller reservepoliti, og de blander seg ikke inn i uroligheter, men kontakter hjelp om nødvendig. Deres tilstedeværelse er ofte nok til å roe ned situasjonen.

Stiftelsen samarbeider med Tryg og Natteravnrådet i å støtte natteravngrupper og å bistå i etablering av nye. Slik bidrar Stiftelsen Natteravnene i et landsdekkende nettverk av natteravngrupper med Natteravnrådet, etablert 1996, og landsmøtet som øverste rådgivende organ for de lokale uavhengige natteravngrupper.

Natteravnene i Oslo sentrum (NiO) var en av 10-15 natteravngrupper som inngikk Hovedsamarbeidavtale med Tryg allerede i 1995-1996, men Natteravnene i Oslo sentrum ble ekskludert fra natteravn-fellesskapet med Tryg da Årsmøtet noen år senere mente Natteravnene i Oslo sentrum drev innsamlingsarbeid som brøt med bevegelsens etiske retningslinjer. Dessuten godtok ikke de øvrige natteravngruppene at Natteravnene i Oslo sentrum skulle ha eierskap til natteravnarbeidet i landet ved at de hadde mønsterbeskyttet navn og logo i eget navn. 

Natteravngrupper ble startet opp av Politiet flere steder i landet fra 1990. Politiet gikk da bort fra et konsept kalt Utepatruljen.  Andre natteravngrupper som ble startet omtrent samtidig med Natteravnene i Oslo sentrum var for eksempel Kirkens Bymisjon i Stavanger sin gruppe i Stavanger sentrum og Kristiansand kommune sin gruppe i Kristiansand sentrum. I Stavanger, Tromsø og Trondheim drives sentrumsgruppa av Kirkens Bymisjon. I Stavanger og Trondheim er sentrums-gruppene sentral koordinator for foreldredrevne grupper i bydelene, gjerne knyttet til ungdomsskoler. De fleste av de foreldredrevne bydelsgruppene har sin egen Hovedsamarbeidsavtale med Tryg, selv om noen kan være uten. 

Det at Tryg etablerte et omfattende samarbeid med natteravn-bevegelsen fra 1995 betydde en kraftig oppskalering av natteravn-etablering rundt i landet. Den tilrettelegging sekretariatet gjorde for de som ville starte ny natteravngruppe økte etableringstakten av nye grupper og suksessen til de som var igang. 

Siden har Stiftelsen Natteravnene sammen med Tryg samarbeid med natteravngrupper over hele Norge. mens Natteravnenes i Oslo sentrum samarbeider med grupper særlig i Oslo og Akershus, men også andre steder i landet som i Bergen sentrum. 

Leder av Natteravnrådet er fra 2017 Arne Steinvik. Natteravnrådets leder har plass i styret til Stiftelsen Natteravnene sammen med blant andre skadedirektør Karsten Kristiansen fra forsikringsselskapet Tryg. Kristiansen er leder i stiftelsens styre. 

I 2005 ble aktiviteten utvidet også til dagtid, da dagravner ble introdusert i Sandnes.

Til tross for at stiftelsen tar navnet sitt fra fuglen natteravn, er de tre fuglene avbildet med utstrakt vingespenn i deres logo kråkefugler. 

 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vulkankrater

Et **vulkankrater** er en skål- eller traktformet senkning (kjegle) i jordoverflaten, forårsaket av vulkansk aktivitet. Under vulkanutbrudd strømmer lava, vanndamp, vulkansk aske og andre vulkanske utslipp ut gjennom krateret, som utgjør den siste delen av vulkanrøret som fører fra det underjordiske magmakammeret til overflaten. Krateret er vanligvis sirkelformet og kan variere i størrelse fra noen få meter til flere kilometer. Under enkelte typer store og voldsomme utbrudd kan vulkanens magmakammer tømmes tilstrekkelig til at jordoverflaten over det synker inn og danner en kaldera, som på overflaten kan forveksles med et vulkankrater. 

På de fleste typiske vulkaner befinner krateret seg på toppen av fjellet som er blitt dannet av lava og annet materiale fra tidligere utbrudd i vulkanens historie. Dette kalles et «toppkrater» og vulkaner av denne typen har vanligvis en konisk form. Vulkankratere kan også finnes på vulkanens sider, og et slikt krater kalles vanligvis «flankekrater». Noen vulkankratere kan via nedbør eller smeltet snø og is bli helt eller delvis fylt av vann og danne en kratersjø.

Brutte kratere har en mye lavere kant på den en siden. Et krater kan bli brutt av eksplosjoner eller av lava under et utbrudd, eller det kan bli brutt gjennom senere erosjon.

Enkelte vulkaner, så som maarer, består bare av krateret, uten noe tilhørende fjell. Disse vulkanske eksplosjonskraterne blir dannet når magma stiger gjennom vannmettede bergarter og forårsaker et freatisk utbrudd. 

Ikke alle vulkaner danner kratere.

## Se også
*Vulkan
*Caldera

## Eksterne lenker
*
Eberstadt

**Eberstadt** er en småby i landskretsen Heilbronn, Baden-Württemberg, Tyskland. Det er kjent for vindyrking og sin internasjonale høydehoppkonkurranse Internationales Hochsprung-Meeting Eberstadt).

## Galleri

File:Eberstadt 20060716.jpg|Eberstadt sett fra Weinsberg
File:Eberstadt Wuerttemberg April 2006.jpg|Eberstadt sett fra nord


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Website of the high jump meeting in German
Edward Francis Lynch

**Edward Francis Lynch** (født 1898 i Bathurst i New South Wales i Australia, død 12. september 1980) var en menig soldat i First Australian Imperial Force (AIF) under den første verdenskrigen.

Lynch vervet seg militæret den 5. april 1916 i en alder av 18 år. Under første verdenskrig var han utstasjonert i Frankrike, der han blant annet deltok i slaget ved Somme og i Flandern. Han deltok også i kamphandlingene i skyttergravene på vestfronten mellom 1916 og 1919. Lynch ble såret av granatsplinter i to separate hendelser, men holdt seg likevel ved frontlinjen selv om han var skadet. Den 1. oktober 1917 ble Lynch så hardt skadet han han pådro seg flere beinskader. Han ble derfor sendt til medisinsk rehabilitering i Storbritannia, der han oppholdt seg de neste seks måneder.

Lynch var tilbake i Frankrike i mars 1918 akkurat i tide til å bli sendt til Somme for å møte den tyske Våroffensiven, som ble gjennomført våren 1918. Den siste militære aktiviteten Lynch og hans bataljon var med på, var slaget ved Épehy den 18. september 1918. Han sto i første linje i slaget ved St. Quentin Canal den 29. september 1918.

Lynch kom tilbake til i Australia igjen i juli 1919. Etter han kom tilbake til Australia skrev han en bok om sine mange krigsopplevelser under den første verdenskrigen.
Oshikahalvøya

**Oshikahalvøya** (牡鹿半島 *Oshika-hantō*, også uttalt *Ojika*) er en halvøy som strekker seg sørvestover ut i Stillehavet fra kysten av prefekturet Miyagi i det nordvestre Honshū, hovedøya i Japan.

Halvøya er innfallsport til den hellige øya Kinkasan, som kan nås med ferjer fra Ayukawa og Onagawa.
William McKell

**William McKell** (født 26. september 1891 i Pambula, New South Wales, død 11. januar 1985 i Sydney) var en australsk politiker, førsteminister i delstaten New South Wales mellom 1941 og 1947, og han var den tolvte generalguvernøren for Australia. McKell var sønn av en slakter og han ble utdannet i Sydney på Bourke Street Public School. Han var delstatssekretær i Boilermakers' Union fra 1915. 

I 1920 giftet han seg med Mary Pye og samme året ble han parlamentsmedlem for valgkretsen Botany, en posisjon han hadde frem til 1927. Han ble valgt inn i den lovgivende forsamlingen for New South Wales som medlem The Labour Party for distriktet Redfern i 1917 og han beholdt dette setet frem til han i 1947 måtte gå av fordi han skulle bli generalguvernør i for hele Australia fra 11. mars 1947 og frem til 8. mai 1953. I løpet av 1930-tallet ble McKell valgt til leder for det australske Labour Party og i 1941 ble han dette partiet til en overbevisende seier under delstatsvalget. 

Han ble tildelt Order of Saint Michael and Saint George, den 13. november 1951. Han fikk medaljen fra Kong George VI, som personlig hadde invitert McKell til Buckingham Palace, mens McKell var på et offisielt besøk i Storbritannia. Hans personlige sekretær som generalguvernør var Leighton Bracegirdle som selv var en fremstående australsk politiker. McKell var den eneste australske generalguvernøren som ble adlet i løpet av sin periode som generalguvernør. McKell ble etterfulgt av Murray Tyrrell som generalguvernør i 1953.

McKell var også medlem av en kommisjon som var hovedansvarlig for utkastet til grunnloven til Malayaføderasjonen (nå Malaysia). 

McKell døde i januar 1985, i en alder av 94 år. Hans enke, Mary McKell, døde i juli samme år, bare seks måneder etter ektemannen.

## Referanser
Boplass

**Boplass** er den arkeologiske betegnelsen for et sted der en finner spor etter menneskelig bosetning i kortere eller lenger tid. Ofte nyttes den mer nøytrale betegnelsen **lokalitet**.

Slike boplasser kan være så mangt, fra spor etter et kortvarig opphold på mindre enn ett døgn, til jordbruksboplasser som har vært i bruk gjennom generasjoner. Slike steder kan også, ved siden av gjenstandsmateriale, gi spor etter strukturer av varierende sort, som ildsteder, kokegroper, og spor etter hytter eller mer permanente bygninger.
 
Man bruker oftest betegnelsen om spor etter bosetning fra steinalderen. I begynnelsen av eldre steinalder var befolkningen mobile jeger-sankere, som for det meste levde i små grupper som oppholdt seg relativt kort tid på hvert sted. Slike boplasser er gjerne små, ofte ikke mer enn 10–30 m². Her er sjelden spor etter hus eller telt; boplassen manifesterer seg oftest ved flint- og bergartsavslag etter produksjon eller reparasjon av våpen og redskaper. Noen ganger finnes imidlertid *teltringer*; teltduken, som har vært laget av skinn har vært festet mot bakken av store stein. Da teltet ble tatt ned, ble steinene liggende igjen.

Mot slutten av eldre steinalder øker befolkningen, og bosetningen blir mer sedentær, dvs. av fastere karakter innenfor mer definerte revirer. Boplassene blir større og det blir vanligere med funn av faste strukturer i tillegg til steingjenstander og -avfall. Men fortsatt er det ikke uvanlig å finne mindre boplasser etter enkeltopphold på fangstturer og lignende.

Vanligvis, og særlig i Sør-Norge, er det lite å se av en steinalderboplass. Som oftest må de lokaliseres ved prøvestikking. Et unntak er de senmesolitiske groptuftene som foreløpig bare finnes i Hedmark og Østfold. I Nord-Norge er det derimot kjent over fire tusen hustufter fra denne perioden. De kan være runde eller avlange, opp til 40 m² store. Noen ganger er de samlet i større grupper, som ved Gropbakkengen i Varanger, der 89 slike tufter ligger samlet. Det er imidlertid ikke gitt at alle har vært i bruk samtidig, men likevel må det ha vært ganske mange mennesker samlet her i noe som kunne minne om en slags landsby.

Man ser altfor ofte forestillingen om at steinalderens mennesker bodde i huler. Dette kan gå tilbake på en av de aller første profesjonelle steinalderutgravningene i Norge, ved Svarthola på Viste i Randaberg utenfor Stavanger. Dette er en heller med omtrent fire meter inn fra tørrfallet. Funnene herfra, bl.a. med et nesten komplett menneskeskjelett, vakte stor oppmerksomhet, og bidro nok til å feste inntrykket at dette var regelen. Nå, over hundre år senere, vet vi at bosetning i huler og hellere snarere er unntaket. De langt fleste boplassene ligger åpent.

## Litteratur
Bjerck, Hein B.: Artikkel «Boplass» i Hedeager & Østmo (red.): *Norsk Arkeologisk leksikon*, Pax, Oslo 2005. ISBN 82-530-2611-0
Fosen Yard

**Fosen Yard**, også kjent som **Fosen Mekaniske Verksted** er et skipsverft i Rissa i Trøndelag. Skipsverftet er en hjørnesteinsbedrift i Rissa kommune.

Selskapet ble begjært konkurs i januar 2024. Stralsund 2024

## Historie
Fosen Mekaniske Verksteder AS på Kvithylla i Rissa ble etablert i 1972. Før denne tiden het bedriften Frengen Slip og Motorverksted AS, dens lokalitet var da ved Frengen i Fevåg.

Jens P. Bye kjøpte Frengen Slip og Motorverksted AS i 1962.

Bedriften hadde om lag 350 fast ansatte og ble en del av Bergen Group i 2008.

I 2014 solgte Bergen Group verftet til ukrainske Calexco S.a.r.l., først ble 70 % solgt, deretter de resterende 30 %. Bedriften skiftet navn fra Bergen Group Fosen til Noryards Fosen uten at dette fikk umiddelbar praktisk betydning for de ansatte på verftet i Rissa.

14. oktober 2015 meldte Noryards Fosen at firmaet ville melde oppbud. Tre uker senere var Fosen Yard etablert som nytt driftsselskap, og det ble kjent at verftet hadde vunnet en internasjonal anbudskonkurranse om ombygging av fem hurtigruteskip.

Leilighetskipet MS «The World» ble overlevert i mars 2002.

Fosen Yard hadde per 2024 132 ansatte.

## Skip bygget ved Fosen Mekaniske Verksted

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Piestinae

* 

**Piestinae** er en gruppe av biller som hører til familien kortvinger (Staphylinidae). Denne underfamilien er representert med to arter i Mellom- og Sørvest-Europa.

## Utseende
Smale, flate, jevnbrede kortvinger, hodet er stort og bredt, noen har skarpe "horn" i pannen. Antennene er lange og tynne. Kjevene (mandiblene) stikker fram foran hodet. Pronotum er bredest nær forkanten, med rundede sider. Dekkvingene er forholdsvis lange, bakkroppen smal.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien **Piestinae** Erichson, 1839
****** Slekten †*[[Eopiestus]]* Cai & Lü, 2017 (fossil)
****** Slekten *[[Eupiestus]]* Kraatz, 1859 - 22 arter, Asia
****** Slekten *[[Hypotelus]]* Erichson, 1839 - 13 arter, Neotropisk
****** Slekten †*[[Paleosiagonium]]* Yue, Gu, Yang, Wang & Ren, 2016 (fossil)
****** Slekten *[[Parasiagonum]]* Steel, 1950 - én art, New Zealand
****** Slekten *[[Piestoneus]]* Sharp, 1889 - 4 arter, Japan
****** Slekten *[[Piestus]]* Gravenhorst, 1806 - 46 arter, Neotropisk
****** Slekten *[[Prognathoides]]* Steel, 1950 - én art, Australia
****** Slekten †*[[Propiestus]]* Yamamoto, Caron & Bortoluzzi, 2018 (fossil)
****** Slekten *[[Siagonium]]* Kirby & Spence, 1815 - 25 arter, Holarktisk
******* *[[Siagonium humerale]]* Germar, 1836
******* *[[Siagonium quadricorne]]* Kirby & Spence, 1815

## Kilder
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 (2011) Utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/ 

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av nordamerikanske arter (*Piestus* og *Siagonium*): http://bugguide.net/node/view/167989
Julia Julia

***Julia Julia*** er en norsk spillefilm fra 1981, regissert av Wam & Vennerød. Filmen handler om den livsglade Julia og hennes menn.

## Handling
Julia (Gunilla Olsson) arbeider som vaskedame og vasker på tog. En dag på jobb møter hun den gifte Karl-Henrik (Knut Husebø). Han er ansatt som justisministerens sekretær. Hun forelsker seg og involverer snart Karl-Henrik i kriminelle handlinger som å sprenge et pengeskap. De blir tatt og Karl-Henrik, som er ansatt i departementer, må bruke all mulig kløkt og overtalelse for å sette de andre fri. Han vil gå tilbake til ekteskapet sitt, men igjen blir han lurt ut på tur i en stjålet bil. Etter å ha skutt en ku, blir de stanset av politiet og tatt med promille. Han havner i fengsel med utvidet tiltale og kan vinke farvel til sin gode jobb i departementet. Julia kommer til unnsetning og de to vandrer avsted hånd i hånd mot en fremtid som virker ganske så usikker.

## Mottakelse
Arbeiderbladet ga filmen terningkast 2, mens Dagbladet og VG ga den 3. Aftenposten ga filmen terningkast 4.

## I rollene
* Gunilla Olsson – Julia 
* Knut Husebø – Karl Henrik 
* Audun Meling – Fred 
* Thomas Robsahm – Dag 
* Per Sunderland – Petter 
* Mari Bjørgan – Else 
* Vibeke Falk – Fru Nilsen 
* Wenche Foss – Fru Åstrøm 
* Sverre Gran – Bonden 
* Svein Sturla Hungnes   
* Viggo Jønsberg – Skau 
* Jorunn Kjellsby – Siv 
* Are Lund – Sjåfør 
* Svein Tindberg – Evensen

## Eksterne lenker
* 
* *[http://www.filmweb.no/film/article252319.ece Julia Julia]* hos Filmweb
Thomas Price

**Thomas Caradoc Rose Price**, ofte kjent som **Colonel Tom Price**, (født 21. oktober 1842 i Hobart i Tasmania i Australia, død 3. juli 1911) var en australsk offiser og fungerende kommandant for de australske militære styrkene i 1902. Han var stasjonert i delstaten Victoria på dette tidspunktet.

Price fikk noe grunnutdannelse på hjemstedet Hobart og fra 1854 fikk han sin utdannelse ved Scotch College i Melbourne. I desember 1859 fikk han sin militære utdannelse ved East India Military College i Addiscombe i England før han i 1861 ble stasjonert sammen med Madras Infantry i India. Price begynte på sin tyve års militære tjeneste i India med forskjellige regimenter. Han pensjonerte seg fra hæren i 1883 og returnerte til Australia igjen kort tid senere. 

Fra 1900 var Price utstasjonert i Sør-Afrika under andre boerkrig, som tok slutt i 1902. Han ble utnevnt til *companion* (CB) av Order of the Bath i 1900. I 1902 ble han gitt kommando over de militære styrkene som var stasjonert i Queensland. Denne posisjonen hadde han frem til han pensjonerte seg, da han ble vurdert som medisinsk uskikket, i 1904. 

Han var gift to ganger, først med Maria, datter av Thomas Baillie, og dernest med Emeline Shadforth, datter av R.D. Reid. Price hadde tre sønner og en datter fra første ekteskap. 

Price trakk seg etter pensjoneringen tilbake til Warrnambool i Victoria der han bodde frem til sin død i juli 1911, i en alder av 69 år. Han ble gravlagt med militære æresbevisninger på Melbourne General Cemetery.

## Referanser
Hénin-Beaumont

**Hénin-Beaumont** er en kommune i departementet Pas-de-Calais i regionen Hauts-de-France nord i Frankrike.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Hénin-Beaumont***

## Referanser
* Kommunedata fra INSEE


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Idrettsklubben Start i 1989

To av Starts største profiler markerte seg denne sommeren i 1. divisjon, det siste året den øverste divisjonen gikk under dette navnet. 18 år gamle Erik Mykland debuterte mot  23. juli etter å ha blitt kjøpt fra  for 60.000. Og i hjemmekampen mot  13. august var det duket for et etterlengtet comeback når den 19 år eldre Svein Mathisen fikk 13 minutter som innbytter, i en kamp som samtidig ble Myggens store gjennombrudd. "Lille Mykland kan bli stor om dette fortsetter" skrev Aftenposten, og fikk vel rett i det. 

Matta scoret senere sitt mål nr. 106 i Eliteserien mot Lillestrøm og la opp for godt etter sesongslutt. Han spilte totalt 327 seriekamper på øverste nivå, noe som var rekord i Norge til han ble passert av Ola By Rise - selv om Matta selv ikke telte med folk som spiller fotball med vanter.

På grunn av skadeproblemer i troppen gjorde også Stein Thunberg et kort comeback med et innhopp på 13 minutter mot  18. juni, sju år etter at han spilte sin siste kamp på toppnivå.

Utenom Myggen var det en annen junior som også viste seg fram da 17 år gamle Frank Strandli ble klubbens toppscorer, noe han skulle komme til å gjenta i  og . Mykland og Strandli deltok også i Norway Cup for Start dette året og var med på å spille seg fram til juniorfinalen.

Start lå på nedrykks- eller kvalikplass fra runde fem til runde 21, men berget seg opp på trygg plass med ett poeng mot  i siste runde. Og juniorene spilte seg fram til sin tredje NM-finale, men måtte se seg slått av  med 2-0.

## [[1. divisjon fotball for menn 1989|1. divisjon]]

### Tabell

### Seriekamper

## Cupkamper
*Utdypende artikkel: [[Norgesmesterskapet i fotball for menn 1989|Norgesmesterskapet 1989]]*

## Målscorere

## Se også
* Kampreferater

## Referanser


## Kilder
Miyagi (prefektur)

**Miyagi** (japansk: 宮城県 &ndash; *Miyagi-ken*) er et prefektur som ligger i Tohoku-området på øya Honshu i Japan. Residensbyen er Sendai.

Pr 1. desember 2010 hadde prefekturet et folketall på 2.337.513, hvorav nær halvparten i Sendai.

## Administrativ inndeling

Prefekturet var i 2006 inndelt i tolv byer (*shi*), ti distrikt (*gun*) og en by med spesiell status (Sendai, *serei shitei toshi*). Distriktene har ingen egentlig administrativ funksjon men fungerer i hovedsak som postnummerområder. De 10 distriktene er inndelte i sammenlagt 23 mindre administrative enheter som kalles *cho*, *machi* eller *mura*.

**Byer**:
* Higashimatsushima, Ishinomaki, Iwanuma, Kakuda, Kesennuma, Kurihara, Natori, Osaki, Sendai, Shiogama, Shiroishi, Tagajo, Tome 

**Distrikter**:
* Igu, Kami, Katta, Kurokawa, Miyagi, Motoyoshi, Oshika, Shibata, Toda, Watari

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arkitekturåret 1530

**Arkitekturåret 1530** er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1530.

__TOC__
## Bygninger
* ca. 1530: Byggingen av Palazzo Pompei i Verona av Michele Sanmicheli påbegynnes.

## Fødsler
* Francesco Camilliani, italiensk billedhugger og arkitekt (død 1576)
* Bernardino Contin, sveitsisk billedhugger og arkitekt (død 1596)
* Giambattista Fornovo, italiensk arkitekt (død 1585)
* Simone Genga, italiensk arkitekt (død 1596)
* Juan de Herrera, spansk arkitekt og matematikk (død 1593/1597)
* Santi Gucci, italiensk billedhugger og arkitekt (død 1600)
* ca. 1533 - Giacomo della Porta, italiensk arkitekt og billedhugger (død 1602)

## Dødsfall
*Giovanni Francesco Mormando, italiensk arkitekt og organaro (født 1449)
*Bramantino, italiensk maler og arkitekt (født ca. 1465)
José Tamés

**José Taméss** (født 24. august 1956) er en meksikansk bobkjører. Han deltok i toerbob for Mexico under Vinter-OL 1988. Brødrene til José, Roberto Tamés, Jorge Tamés og Luis Adrián Tamés har alle også tidligere vært aktive bobkjørere med deltakelse i OL.

## Meritter
### OL plasseringer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carlos Casar

**Luis Adrián Tamés** (født den 8. august 1960) er en meksikansk bobkjører. Han deltok i toerbob og firerbob for Mexico under Vinter-OL 1992 i Albertville.

## Meritter
### OL plasseringer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Forfølgelsen

***Forfølgelsen*** er en norsk spillefilm fra 1981, regissert av Anja Breien. Den handler om en ung kvinne på 1600-tallet som flytter til en fjellbygd og tar seg arbeid der. Hun viser seg å være en sterk og driftig kvinne, noe som gjør at hun får bygda mot seg. De mistenker henne nemlig for å stå i ledtog med djevelen.

## Handling
En gang på 1600-tallet kommer en ung kvinne til en fjellbygd på Vestlandet. Hun heter Eli Laupstad (Lil Terselius) og hun slår seg ned på en liten husmannsplass. Så tar hun seg arbeid på en storgård i bygda. Eli forelsker seg snart i den unge mannen, Aslak Gimra (Bjørn Skagestad), og han får hennes kjærlighet og gunst. Hun viser seg å være en sterk, driftig kvinne og snart begynner ryktene å gå i bygda. Bygda synes nemlig det blir for mye nytt og fremmed for dem, det er uvant for bygda å se en kvinne som er så sterk og selvstendig. De mistenker snart Eli for å stå i ledtog med djevelen for de tror at hun har overnaturlige evner. Aslak begynner på sin side også å tro at hun har brukt magi for å tiltrekkes ham. Nå begynner bygda å forfølge Eli Laupstad og det med øvrighetens velvillighet og hjelp.

## Mottakelse
Filmen fikk terningkast 3 i VG, terningkast 4 i Arbeiderbladet og 5 i Aftenposten.

## I rollene
* Lil Terselius – Eli Laupstad  
* Bjørn Skagestad – Aslak Gimra  
* Anita Björk – Ingeborg Eriksdotter Jaatun  
* Erik Mørk – Henrik Ravn  
* Ella Hval – Guri, den gamle kvinnen  
* Mona Jacobsen – Maren, den stumme  
* Espen Skjønberg – Kristoffer Klomber  
* Eilif Armand – Rasmus Knag, presten  
* Jan Hårstad – Njell Asserson, lensmann  
* Lars Andreas Larssen – Glaser  
* Cay Kristiansen – Bolle, kammertjener  
* Jens Okking – Blomme, myntmester  
* Jorunn Kjellsby – Dordi, tjenestejente  
* Hæge Juve – Sigrid, tjenestejente  
* Lothar Lindtner – Asser, gårdskar 
* Oddbjørn Hesjevoll – Torkel, gårdskar 
* Kjell Hårstad – Njell Asserson

## Eksterne lenker
* 
* *[http://www.filmweb.no/film/article244877.ece Forfølgelsen]* hos Filmweb
Arkitekturåret 1455

**Arkitekturåret 1455** er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1455.

__TOC__

## Bygninger
* 1455→1471: Byggingen av Palazzo Bardo (Palazzo Venezia) starter i Roma

## Hendelser
* Innvielsen av tempelet på toppen av den store azteker pyramiden (Templo Mayor) i Tenochtitlan

## Fødsler
* ca. 1455: Tullio Lombardo, italiensk billedhugger og arkitekt (død 1532)
* ca. 1453: Antonio da Sangallo den eldre, italiensk arkitekt (død 1534)

## Dødsfall
…
Zeppelin (1981)

***Zeppelin*** er en norsk drama- og familiefilm fra 1981 regissert av Lasse Glomm. Manus bygger på Tormod Haugens roman med samme navn fra 1976. Hovedrollene spilles av Silvia Myhre og Preben Skjønsberg. Filmen handler om et møte mellom to barn, en gutt og en jente, som begge har problemer med sine foreldre. Jentas foreldre er overbeskyttende, mens guttens foreldre er likegyldig.

## Handling
Nina har reist på sommerferie med foreldrene. De drar på hytta. Når de kommer dit ser de at det har vært innbrudd der. Nina ser en skikkelse ute i hagen og finner etterhvert ut at innbruddet er gjort av en ung gutt som har rømt hjemmefra og som nå har gjemt seg i et tre der ute i hagen. En natt lister Nina seg ut til treet for å få kontakt med gutten. 

De får snart kontakt med hverandre og lager et kodeord, Zeppelin. Hver natt etter dette sitter de sammen i treet og snakker om forskjellige ting. Nina vil ikke at foreldrene skal oppdage dette, og snart glir de to inn i en slags fantasiverden hvor de voksne ikke har adgang. Men en dag er gutten borte, og Nina må ut i skogen for å finne etter ham.

## Om filmen
*Zeppelin* fikk terningkast 4 i både *[[Dagbladet]]* og *[[VG]]*, mens *[[Aftenposten]]* ga den terningkast 3.

Filmen vant en av tre gullpriser under barnefilmfestivalen i Salerno, Italia i 1981.

Den ble innspilt ved et sommerhus Gran kommune på Hadeland sommeren 1980.

## I rollene
* Silvia Myhre (f. 1970) – Nina 
* Preben Skjønsberg (f. 1968, d. 2000) – Gutten i treet
* Roy Hansen – Far til Nina 
* Vibeke Lundquist – Mor til Nina 
* Kai Remlov – Far til gutt
* Kari Sanengen – Mor til gutt 
* Helge Stenersen – Lensmann

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Shaolin Soccer

***Shaolin Soccer*** er en hongkongkinesisk sports-komedie fra 2001. Filmen er skrevet, regissert og har Stephen Chow i hovedrollen.

*Shaolin Soccer* ble den mest innbringende filmen i Hongkong i 2001. Den ble også populær utenfor Hongkong.

Den ble tildelt syv priser under Hong Kong Film Awards, deriblant beste film, beste regissør og beste skuespiller.

## Historien
Stephen Chow spiller Shaolin-munken Sing, som har overlegne ferdigheter i kampsport. I dagens moderne Kina er det dårlig med penger for munkene, så han bestemmer seg for å prøve en ny karriere. Det viser seg at Sings tilværelse heller ikke da blir noe særlig bedre. Men når "Golden Leg" Fung (Man Tat Ng) oppdager Sings talent, begynner ting å skje. Sing gjenforenes med sine gamle kampsportsbrødre, som også har forlatt kampsporten for tradisjonelle yrker. De blir påmeldt til en turnering med en million dollar i premie. Med sin suverene kroppskontroll og nye interesse for fotball blir de snart et lag å regne med. Veien mot ære og berømmelse blir imidlertid lang og smertefull, ettersom Fungs rival Hung (Yin Tse) ikke har tenk å la dem vinne uten kamp.

## Rolleliste

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Hubert Murray

**John Hubert Plunkett Murray**, ofte kjent som **Hubert Murray**, (født 29. desember 1861 i Sydney i Australia, død 27. februar 1940) var en australsk dommer, koloniadministrator for Storbritannia og viseguvernør i Papua fra 1908 og frem til sin død i Samarai i 1861. Murray studerte ved Sydney Grammar School der han vant flere sportslige premier. Murray flyttet deretter til England i 1878 der han studerte ved Brighton College (som utviste ham etter at han slo ned en annen elev) og han studerte til en bachelorgrad ved Oxford University i 1886. 

Murray var cirka 190 cm høy som spilte rugby for klubben Harlequins. Murray vant også den engelske amatørtittelen innen tungvektsboksing. Murray ble etterfulgt som koloni-administrator av hans nevø, Hubert Leonard Murray (1886–1963). I 1904, ble Murray utnevnt som dommer i Ny-Guinea som på denne tiden fremdeles var en britisk koloni. Murray ble konstituert som britisk koloni- administrator i 1907 og han ble viseguvernør i 1908, en posisjon som han holdt frem til sin død i Samarai i 1940. Da Murray ankom Papua for første gang var det 64 hvite innbyggere der. Området var 230 000 kvadratmeter stort territorium, mye av dette var uutforsket jungel, med mange innfødte stammer hvorav enkelte av dem var kannibaler og hodejegere.

## Referanser
Miguel Elizondo

**Miguel Elizondo Navarrete** (født den 10. juli 1968) er en meksikansk friidrettsutøver og bobkjører. Han deltok i 4x100 meter stafett for Mexico under Sommer-OL 1988 i Seoul og toerbob for Mexico under Vinter-OL 1992 i Albertville.

## Meritter
### OL plasseringer

## Eksterne lenker
*
Eyrehalvøya

**Eyrehalvøya** (engelsk: *Eyre Peninsula*) er ei trekantet halvøy i Sør-Australia. Den ligger mellom Spencergulfen i øst og Australbukta i vest. I nord grenser den mot fjellområdet Gawler Ranges. Den er oppkalt etter oppdageren Edward John Eyre.

De største byene på selve halvøya er havnebyen Port Lincoln lengst i sør og Whyalla i nordøst. Helt i ytterkanten av halvøya ligger Port Augusta og Ceduna, i henholdsvis nordøst og nordvest.

På Eyre-halvøya ligger en rekke nasjonalparker, herunder Lincoln nasjonalpark, Coffin Bay nasjonalpark og Gawler Ranges nasjonalpark, samt flere naturreservater og andre verneområder.

## Historie
Kysten ble først utforsket av Matthew Flinders i 1801-02, mens vestkysten ble besøkt av Nicolas Baudin omtrent på samme tid. Edward John Eyre, som halvøya er oppkalt etter, utforsket deler av den i årene 1839-1841. Halvøya ble til slutt utforsket i 1844 av en gruppe ledet av John Charles Darke, som ble drept av lokale urinnvånere da han returnerte til Port Lincoln.

I januar 2005 var Eyrehalvøya åsted for en av de verste skogbrannene i Australia de siste tjue år, hvor ni mennesker mistet livet.

## Økonomi
Den viktigste næringsveien på halvøya er jordbruk. I de tørrere områdene i nord drives det korndyrking samt sau- og kvegfarmer, mens det i de fuktigere områdene lenger sør drives melkeproduksjon og dyrkes vindruer. Port Lincoln har vært et senter for Australias fiske etter tunfisk, og i buktene langs kysten drives fiskeoppdrett. Det er også en del gruvedrift på halvøya. Ved Cowell ligger en jadegruve, men det ved Iron Knob utvinnes jernmalm.

## Transport
Hovedveiene på halvøya er Eyre Highway, som krysser halvøya lengst i nord,, mens Flinders Highway går langs vestkysten og Lincoln Highway langs østkysten. Den smalsporede og isolerte jernbanen Eyre Peninsula Railway, med et nettverk på rundt 600 kilometer, benyttes hovedsakelig til transport av hvete og gips til havnene ved kysten. Det er lufthavner med forbindelser til Adelaide i Port Lincoln, Whyalla, Port Augusta og Ceduna.

## Eksterne lenker
* 
*  
* Kart over Eyrehalvøya, med veier, byer, campingplasser og parker (pdf-fil, 2,73 MB)
* SouthAustralia.com Informasjon om Eyrehalvøya  fra southaustralia.com
Kurihara

**Kurihara** (japansk: 栗原市 – *Kurihara-shi*) er en by i prefekturet Miyagi i Japan. Tidligere var Kurihara et distrikt som besto av ni byer og en landsby, men 1. april 2005 ble disse slått sammen for å danne en ny by. Det nye rådhuset ligger i Tsukidate. Selv om Kurihara defineres som en by, fungerer den mer som et fylke som består av ti separate byer.

## Geografi

Kurihara dekker hele det nordvestre hjørnet av prefekturet Miyagi. Det er for det meste dyrket mark, stort sett rismarker, og små fjellkjeder gjennom hele området. Den største ligger rundt Kurikoma-san, det høyeste fjellet i Kurihara lengst nordvest i Miyagi.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Louis Harant

**Louis Joseph Harant** (født 20. november 1895 i Baltimore i Maryland, død 2. juli 1986 i Vero Beach i Florida) var en amerikansk pistolskytter som konkurrerte under Sommer-OL 1920 i Antwerpen.

Harant ble olympisk mester i skyting under OL 1920 i Antwerpen. Han var med på det amerikanske laget som vant lagkonkurransen på 30 meter militærpistol foran Hellas og Sveits. De andre på laget var Karl Frederick, Michael Kelly, Alfred Lane og James Snook.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen &ndash; **Gull** i skyting, 30 meter militærpistol lagskyting  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*