Momentmagnitude

**Momentmagnitude**-skalaen, *Moment Magnitude Scale*, **MMS**, **M<sub>W</sub>**, er en skala som brukes av seismologer for å sammenligne størrelse på jordskjelv. Denne målemetoden ble utviklet i 1979 av vitenskapsmennene Thomas C. Hanks og Hiroo Kanamori, og erstattet Richters skala.

## Styrke på jordskjelv
Styrken er et tall som forteller om den relative størrelsen av et jordskjelv. Styrken måles ved maksimalutslag på en seismograf.
Forskjellige skalaer er definert, men de mest vanlige er:
# Lokal-magnitude-skalaen (*local magnitude*, ML) allment kjent som Richters skala eller *styrke på [[Richters skala]]*. Brukbar opp til 7,5 ML.
# Overflate-bølge-skalaen (*surface-wave magnitude*, MS) 
# Rom-bølge-skalaen (*body-wave magnitude*, Mb) Brukbar opp til 6,0 – 6,5 Mb.
# Moment-magnitude-skalaen (*moment magnitude*, MW) 
De tre første har begrenset måleområde og gir ikke rett styrke til de største jordskjelvene. Moment-magnitude-skalaen (MW) som er basert på *seismisk moment* er allment akseptert som det beste, fordi det fastslår styrken til alle jordskjelv. Den er vanskeligere å beregne enn de andre. Målestasjoner kan beregne styrken automatisk til jordskjelv over hele verden opp til MW=8. For kraftigere jordskjelv må styrken fastsettes av de nærmeste målestasjonene.
Alle skalaene gir tilnærmet lik verdi for alle jordskjelv. Det er derfor ikke direkte feil å henvise til Richters skala som er mer kjent enn Momentmagnitudeskalaen. Denne tabellen sammenligner Richters skala og Momentmagnitudeskalaen.

## Måling av styrke

## Formler
Momentmagnituden M_\mathrm{w} er et dimensjonsløst tall definert av:

:M_W = {2 \over 3}(\log_{10} M_{0,\mathrm{SI}} - 9,1) = {2 \over 3}\log_{10} M_{0,\mathrm{SI}} - 6,06
der M_0 er seismisk moment.

Jordskjelvet i Bam i Iran i desember 2003 målte m_2 = 6,4, mens jordskjelvet ved Tōhoku 2011 målte m_1 = 9,0. Altså en forskjell på f_{\Delta E} = 2,6. 

:f_{\Delta E} = \frac{10^{(\frac{3}{2}(m_1 + 9,1))}}{10^{(\frac{3}{2}(m_2 + 9,1))}} = 10^{\frac{3}{2}(m_1 - m_2)} = 10^{\frac{3}{2}(2,6)} = 10^{3,9} = 7943,28.

Det betyr at det siste skjelvet var nesten  ganger sterkere.

Energiutløsningen ved jordskjelv dobles for hver annen desimal (intervall på 0,2): f_{\Delta E} = 10^{\frac{3}{2}(0,2)} = 10^{0,3} = 1,995 = 2

Magnitudeskalaer er logaritmiske, hvilket betyr at en økning på en enhet på skalaen tilsvarer ca. 32 ganger større endring i energien som frigis av jordskjelvet og 10 ganger større endring i jordbevegelsen (se definisjon på Richters skala).

## Forekomst

Tabellen under viser omtrent hvor ofte jordskjelv av ulike styrker forekommer og typiske kjennetegn for de forskjellige styrkene nær episenteret. Tabellen må brukes veldig forsiktig, da det ikke er en absolutt sammenheng mellom et jordskjelvs energi og dets ødeleggende styrke.

Store jordskjelv forekommer gjennomsnittlig en gang i året. Største registrerte jordskjelv var Valdiviajordskjelvet i Chile den 22. mai 1960 som hadde en styrke (M_\mathrm{w}) på 9.5.

## Hvor mye energi blir utløst av et jordskjelv
For å få et begrep om hvor mye energi som blir utløst i et jordskjelv, er det mulig å regne om til antall Hiroshimaatombomber.
Når du kjenner energien i *[[Joule]]*, kan det sammenlignes med den eksplosive energien i TNT. Ett tonn TNT har en energi på 4,2 * 109 *[[Joule]]*. Hiroshimaatombomben var på 12,5 kilotonn TNT.

## Se også
*Richters skala

## Referanser


## Eksterne lenker
* NORSAR: Størrelse