open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Chondrosteginae

* *[[Chondrostega]]*
* *[[Chondrostegoides]]*

**Chondrosteginae** er en artsfattig gruppe av sommerfugler som tilhører familien ekte spinnere (Lasiocampidae). De fleste av artene lever i Afrika, men to forekommer i Sør-Europa. De er ganske små, tettbygde spinnere. I alle fall hos noen arter er hunnene vingeløse og sekkformede. Larvene, som lever blant annet på ulike slags gress, er tett kledt med lange hår.
## Systematisk inndeling / europeiske arter

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Overfamilien Lasiocampoidea
************ Familien ekte spinnere, Lasiocampidae
************* Underfamilien Chondrosteginae – finnes i Europa, men ikke i nord
************** Slekten *[[Chondrostega]]* Lederer, 1858 – 25? arter. i Europa:
*************** *[[Chondrostega pastrana]]* Lederer, 1858 – Kypros
*************** *[[Chondrostega vandalicica]]* (Milliére, 1865) – Spania
*************** *[[Chondrostega hyrcana]]* Staudinger, 1871
*************** *[[Chondrostega constantina]]* Aurivillius, 1894
*************** *[[Chondrostega longespinata]]* Aurivillius, 1894
*************** *[[Chondrostega osthelderi]]* Püngeler, 1925
*************** *[[Chondrostega palaestrana]]* (Staudinger, 1891)
*************** *[[Chondrostega tingitana]]* Powell, 1916
************** Slekten *[[Chondrostegoides]]* – Sørlige Afrika
*************** *[[Chondrostegoides capensis]]* Aurivillius, 1905
*************** *[[Chondrostegoides jamaka]]* Zolotuhin, 2007
*************** *[[Chondrostegoides magna]]* Zolotuhin, 2007
*************** *[[Chondrostegoides nobilorum]]* Zolotuhin, 2007
*************** *[[Chondrostegoides ruficornis]]* Aurivillius, 1921

## Kilder

* Mazzei, P., Reggianti, D. og Pimpinelli, I.: Moths and Butterflies of Europe and North Africa. http://www.leps.it/indexjs.htm?SpeciesPages/ChondVanda.htm
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr: http://www.faunaeur.org 

## Eksterne lenker
*
Yangzibroen i Nanjing

**Yangzibroen i Nanjing** (kinesisk: 南京长江大桥; pinyin: *Nánjīng Chàng Jiāng Dàquiáo*) er en av Folkerepublikken Kinas lengste broer. Den krysser elven Yangtze ved Nanjing. Broen ble åpnet den 23. desember 1968. Den er i to etasjer med en 4500 lang firefelts veibane på toppen og jernbanelinje under. Ved brohodene er det noen dramatiske kommunistiske «sosialrealistiske» skulpturer.

Broen var tegnet og bygd av kineserne etter at de russiske rådgivere og ingeniører ble trukket ut i 1960. 

Før broen var ferdig, var det ingen gjennomgående toglinje hele veien fra Nanjing til Beijing; man måtte ta togferge over elven til byen Pukou (nå en bydel i Nanjing), hvorfra sporene strakk seg nordover. Nå fører Jinghubanen (mellom Shanghai og Beijing) gjennom Nanjing og over broen.
Rickshaw

En **rickshaw** er en lett personvogn med to hjul som trekkes av en person til fots. Varianten «sykkelrickshaw», der føreren driver vognen med pedalkraft, er egentlig en passasjersykkel og kalles vanligvis  sykkeltaxi eller pedicab.

Både rickshawer og sykkelrickshawer har tradisjonelt vært særlig utbredt i Øst-Asia, der det har vært vanlig for kulier og andre å livnære seg av slik persontransport. I dag har rickshawer i stor grad blitt erstattet av biler og busser, og dermed ikke den samme betydningen for infrastrukturen som de hadde tidligere.  I enkelete byer i Vesten blir rickshawer særlig brukt for å transportere turister.

Selve ordet rickshaw stammer opprinnelig fra det japanske *jinrikisha,* som er sammensatt av *jin* (menneske), *riki* (kraft) og *sha* (kjøretøy). Flertallsformen på norsk er *rickshawer*.

## Historiske og moderne rickshawer

Fil:Rickshaw_01.jpg|Rickshaw på Toyotamuseet i Aichi i Japan. Foto: Gnsin
Fil:JapaneseRickshaw.jpg|To japanske rickshawer
Fil:NonomiyaRickshaw0289.jpg|Rickshaw ved en helligdom i Kyoto i Japan. 


Fil:Calcutta_rickshaw.jpg|Rickshaw i Calcutta i India
Fil:Human.rickshaw.kolkata.india.JPG|Rickshaw i India
Fil:Indonesia bike46.jpg|En indonesisk sykkelrickshaw, kalt en *Bajaj* Foto: Jonathan McIntosh,
Fil:Bangladeshi style Rickshaw.jpg|En rickshaw i indisk stil fotografert i Stockholm


## Se også
* Sykkeltaxi
* Drakjerre
* Bærestol
* Tuk-tuk

## Kilder
*Powerhouse Museum Sydney, Beskrivelse af museets gjenstand  H626, Japansk rickshaw . En del informasjon om rickshaws historisk sett.
*Kolkata's rickshaw pullers take to the streets, protest ban move, WebIndia123.com, August 25, 2005.
*Joanna Kirkpatrick, Transports of Delight. The Ricksha Arts of Bangladesh, Indiana University press, 2003.
*https://web.archive.org/web/20170712183046/http://www.ricksha.org/ Rickshawkunst i Bangladesh.
*Rob Gallagher, The Rickshaws of Bangladesh. Dhaka: University Press, Ltd., 1992.
Bethesda

**Bethesda** (uttales ) er en større forstad til Washington D.C., delvis med storskala høyhusbebyggelse, og en befolkning på  i . Forstaden, som ligger i Montgomery County i Maryland, er et ikke-inkorporert område, hva som blant annet innebærer at det ikke finnes noen definitiv bygrense.

Bethesda tok sitt navn etter kirken *Bethesda Presbyterian Church*, bygd 1820 og gjenoppbygd i 1850. Kirken tok i sin tur sitt navn etter de arameiske ordene *Beth Hesda* som betyr «barmhjertighetens hus».

National Institutes of Health (NIH) har sitt hovedkontor i Bethesda.

Bethesda er en velstående forstad med et høyt gjennomsnittlig inntekts- og utdannelsesnivå. Mange er høyere statstjenestefolk i Washington, D.C.

## Bildegalleri

Fil:Bethesda_downtown_panorama.jpg|Panorama over Bethesdas sentrum
Fil:NIH Clinical Center south entrance.jpg|National Clinical Center i Bethesda, Maryland er et av sentrene som er underlagt den føderale etaten National Institutes of Health. 
Fil:Photo building 50.jpg|National Institutes of Healths bygning nr 50


## Referanser
Kunquoperamuseet i Suzhou

** Kunquoperamuseet** er et museum i Suzhou i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina. Det er et anlegg med et gammelt operahus fra Ming-dynastiet, med operascenen, gamle musikkinstrumenter, håndskrevne bøker, noter, drakter og fotoer av berømte operasangere. Det forteller om stilarten kunquopera som står sterkt i denne delen i Kina og som var en av de mest dominerende formene for kinesisk opera før beijingoperaen ble den rangen stridig på 1800-tallet.

Teateret benyttes ofte for operaforestillinger, og i dets tehus er det oppvisninger daglig.
Lille Nøtteaften

***Lille nøtteaften*** er et norsk humorprogram som ble sendt på TV 2 lille julaften 2006 til 2008. Programmet var et alternativ til Kvelden før kvelden på NRK men fungerte også som oppstarten på julens TV 2-nøtter. Kristian Ødegård er programleder de to første årene, mens Atle Antonsen ledet det siste. Programmet besto av diverse nøtter som skulle løses og gjestene var i stor grad de samme karakterene som opptrådte i TV 2-nøttene. Det ble produsert av Seefood TV.

Programmet hadde  seere i 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hoisinsaus

**Hoisinsaus** (eller *haixian*saus, *Hǎixiānjiàng*, også kalt *spegrissaus*) er en tyktflytende mørk saus som benyttes i det kinesiske kjøkken.  

## Navn
Ordet "hoisin" kommer fra hvordan man i Guangdong uttaler "海鮮". Oversatt betyr det *fisk* eller *sjømat*. Men selv om *hoisin* (, kantonesisk: *hoi2 sin1* mandarin: *hǎixiān*) er kinesisk for sjømat, har sausen ingen ingredienser knyttet til sjøen - navnevalget handler om at den anses som å passe særlig godt til sjømat.

## Utbredelse og bruk
Sausen stammer opprinnelig fra det kantonesiske kjøkken. Bruken av hoisinsaus har også spredt seg til Vietnam, der denne sausen blir brukt i utstrakt grad. 

Hoisinsausen er kraftig og søtlig. Den benyttes særlig til kjøttretter, og som dypp også til andre retter.

## Ingredienser
Hovedingrediensene er gjærede røde soyabønner, sukker, hvetemel, hvitløk, eddik og chilipepper. I tillegg inneholder sausen salt og sesamolje. I den tradisjonelle hoisinsausen er det også søtpoteter. 

## Referanser
Oliver Sundberg

**Oliver Sundberg** (født 16. februar 1982) er en dansk tidligere skøyteløper, som har sin bakgrunn fra rulleskøyter.

I likhet med Cathrine Grage startet han med trening på lengdeløpsskøyter i 2005, og slo raskt de 40 år gamle danske rekordene på 500 og  meter. Sist gang det stilte en dansk løper i en stor internasjonal konkurranse var Kurt Stille som deltok i sitt siste i allround-VM i 1964.

I 2007 deltok Sundberg i skøyte-EM med en 26.-plass, noe som var 6 plasseringer bedre enn året før under EM på Hamar.

## Personlige rekorder

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*  Bilder av Oliver Sundberg på DESGphoto.com/SpeedSkatingPhotos.info
Louis des Balbes de Berton de Crillon

**Louis des Balbes de Berton de Crillon** (født ca. 1541/1543 i Murs  i Provence i Frankrike, død 2. desember 1615 i Avignon) var en fransk soldat, kalt «den fryktløse» og av Henrik IV «den tapre av de tapre».

Han ble undervist i Avignon og senere under  Guise av Lorraine, og ble offiser i 1557. Han utmerket seg ved sitt mot under beleiringen av Calais og erobringen av Guînes. Han undertrykte Amboisekonspirasjonen i 1560 og kjempet mot hugenottene og utmerket seg under slaget ved Dreux, slaget ved Saint-Denis, slaget ved Jarnac og  slaget ved Moncontour.

Etter freden i St. Germain (1570) kjempet han som  malteserridder under Johannes av Østerrike mot tyrkerne og deltok under slaget ved Lepanto. Han fordømte blodbryllupet i Paris og kjempet under Beleiringen av La Rochelle. Henrik III, som han ledsaget til Polen, utnevnte ham til guvernør av Lyon.

I krigen mot den katolske liga tvang han La Fère til å overgi seg og ble gjort til kaptein ved et garderegiment, medlem av det kongelige råd og generalløytnant i infantrer, og erobret Provence i 1586. Han talte mot Henrik IIIs plan om å snikmyrde Guise. Senere var han den svekkede  Henrik IIIs eneste støtte, og ble venn og rådgiver for Henrik IV, under hvem han deltok under  slaget ved Ivry og beleiringen av Paris.  Krigen mot  Spania utmerket han seg atter, og førte kommandoen over en hær i Savoia. Etter fredsslutningen trakk han seg tilbake til  Avignon, der han døde.
Landsbyen Crillon-le-Brave i Vaucluse i Provence er oppkalt etter ham.

## Referanser
Diomedesøyene

**Diomedesøyene** er to øyer som ligger i Beringstredet, mellom Sibir og Alaska. Øyene ligger midt i sundets smaleste stred og har tre kilometers avstand mellom hverandre.  

Den største øya, Ostrov Ratmanova (Big Diomede), ligger i vest og tilhører Russland og Tsjukotka. Little Diomede ligger i øst og tilhører USA (Alaska). 

I 1867 ble  Alaska solgt av Russland til USA. Grensen ble satt til gå midt mellom øyene fordi det dermed ble lett å definere grenseløpet. 

Mellom øyene løper Den internasjonale datolinjen, noe som gjør at Big Diomede ligger 21 timer foran Little Diomede tidsmessig. Øyene har lenge vært bebodd av inuitter. De ble oppdaget av europeere i 1728. Etter andre verdenskrig ble befolkningen på Ostrov Ratmanova sendt til fastlandet, ettersom de pleiet kontakt med amerikanerne. Enkelte inuitter har vendt tilbake. En egen overenskomst gir inuittene i området permanent visum for grensepasseringer.

Ofte fryser sundet mellom øyene om vinteren. Da kan man gå mellom Russland og USA. På første nyttårsdag (i Russland) å «spasere tilbake til fjoråret» (i USA), en mulighet som kun finnes ved Diomedesøyene. 

## Eksterne lenker
*
Huaxi

**Huaxi** (kinesisk: 花溪区, pinyin: *Huāxī Qū*) er et distrikt i byprefekturet Guiyang i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. 

Den er et naturskjønt område som tiltrekker seg mange besøkende, og er også et senter for kinesiske nasjonale minoriteter.

Huaxi har et areal på 957,6&nbsp;km² og en befolkning på 328&nbsp;700 (2006).

Distriktet er oppkalt etter Huaxi-elven som bukter seg gjennom byen og er omgitt av høyder og innsjøer. To campuser av Guizhou-universitetet ligger her.
Yunyan

** Yunyan** (kinesisk: 云岩区, pinyin: *Yúnyán Qū*) er et distrikt i byprefekturet Guiyang i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. 

Det har et areal på 67,5&nbsp;km² og teller ca. 549&nbsp;500&nbsp;innbyggere (2003).

## Eksterne lenker
* Informasjonsside
Nanming

**Nanming** kinesisk: 南明区, pinyin: *Nánmíng Qū*) er et distrikt i byprefekturet Guiyang i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. Den er i sentrum av Guiyang, hovedstaden i Guizhou. Arealet er på 89,18 km² og folketallet 829.948 innbyggere (2010).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Infoside
Julu

:*For Julu-fylket under [[Han-dynastiet]], se [[Julu fylke (Han-dynastiet)]]*
**Julu** (kinesisk: 巨鹿县; pinyin: *Jùlù Xiàn*) er et fylke i byprefekturet Xingtai i provinsen Hebei i  Kina. Befolkningen er på 351.420 (1999).

Før Sui-dynastiets til var Julu kjent som Nanyi fylke (南亦县).  Navnet ble endret og ble til Julu. Ju ble skrevet enten som 巨 eller 钜.  Først i 1980 ble navnet standardisert som 巨鹿.

## Eksterne lenker
* Offisielle nettsider
* Infoside
Pingxiang

Med **Pingxiang** kan det menes:

*byprefekturet Pingxiang  i Jiangxi i Kina
*byfylket Pingxiang i Guangxi i Kina
*fylket Pingxiang  i Hebei i Kina
Masseproduksjon

**Masseproduksjon**, eller **serieproduksjon**, er tilvirkning av store mengder standardiserte produkter, oftest på en fabrikk og gjerne på samlebånd.

Masseproduksjon involverer gjerne bruk av samlebånd for å bevege delvis sammensatte produkter til arbeidere, som gjennom repetitive oppgaver setter sammen store mengder produkter på relativt kort tid, og dermed til lavere kostnader enn ved annen type produksjon.

«Masseproduksjon» som begrep ble popularisert i en artikkel fra 1926 i et tillegg til *[[Encyclopædia Britannica]]* som ble skrevet basert på brevveksling med Ford Motor Co. Henry Ford drev tidlig 1920-årene masseproduksjon av biler, særlig Ford Model T («T-Ford»). Avisen *[[The New York Times]]* benyttet dog begrepet i tittelen av en artikkel som kom på trykk noe før artikkelen i *Britannica*.

## Se også
* Fabrikk
* Den industrielle revolusjonen
* Industrisamfunn

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Baiyun

Med **Baiyun** kan være ment:

* Baiyun, distrikt i provinsen Guangdong i Kina
* Baiyun, distrikt i provinsen Guizhou i Kina
* Guangzhou Baiyun internasjonale lufthavn, hovedflyplassen for Guangzhou i Kina
* Baiyun internasjonale lufthavn, tidligere hovedflyplass for Guangzhou i Kina
Pingxiang (Xingtai)

**Pingxiang** (kinesisk: 平乡县; pinyin: *Píngxiāng Xiàn*) er et fylke i Xingtai-prefekturet i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Befolkningen er på 270.066  (1999). 

På Han-dynastiets tid var det kjent som Julu fylke (钜鹿县), fødested til Zhang Jiao, Zhang Bao og Zhang Liang.

## Eksterne lenker
* Infoside
Guangzong

**Guangzong** (kinesisk: 广宗; pinyin: *Guǎngzōng Xiàn*) er et fylke i byprefekturet Xingtai i Hebei i Folkerepublikken Kina.

Befolkningen er på 264&nbsp;604  (1999).
Qingzhen

**Qingzhen** kinesisk: (清镇市; pinyin: *Qīngzhèn Shì*) er et by på fylkesnivå i byprefekturet Guiyang i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. 

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Samferdsel
Kinas riksvei 320 (G320) går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.

Kinas riksvei 321 slår følge med G320 gjennom dette området. Den fører fra Guangzhou i provinsen Guangdong via blant annet Wenzhou og Guilin til Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.

## Referanser
Liuzhi (Liupanshui)

**Liuzhi ** (kinesisk: 六枝特区, pinyin: *Liùzhī Tèqū*)  er et spesielt distrikt i byprefekturet Liupanshui i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. 

## Administrative enheter
**Storkommuner:**
*Pingzhai 平寨镇; Langdai 郎岱镇; Yanjiao 岩脚镇; Mugang 木岗镇; Dayong 大用镇.

**Kommuner:**
*Xinyao 新窑乡; Luobie for bouyei- og yi-folkene 落别布依族彝族乡; Zhexi for yi-folket 折溪彝族乡; Niuchang for miao- og yi-folkene 牛场苗族彝族乡; Xinchang 新场乡; Zhongzhai for miao, yi- og bouyei-folkene 中寨苗族彝族布依族乡; Duoque 堕却乡; Qingkou for yi-, gelao og bouyei-folkene 箐口彝族仡佬族布依族乡; Sazhi for yi-, miao- og bouyei-folkene 洒志彝族布依族苗族乡; Maokou for bouyei- og miao-folkene 毛口布依族苗族乡; Longchang 龙场乡; Xinhua 新华乡; Suoga for miao- og yi-folkene 梭嘎苗族彝族乡; Longjiao for bouyei-folket 陇脚布依族乡.

## Eksterne lenker
* Offisielle sider  
* Infoside
Ragne Solås

**Ragne Solås** (psevdonym for **Olga Gjeterud**, født 10. oktober 1904, død 12. oktober  1997) var en norsk forfatter og lærer fra Grue i Solør. 

Hun debuterte i 1946 med *På dette skal du leve*, og skrev i alt fem bøker. Tre romaner 1946-49, en ungdomsbok i 1973 og en roman *Skritt i trappa* (1994). Hennes bøker er ifølge Willy Dahl «angrep på bedehuskristendommen og den hyklerske puritanisme i barneoppdragelsen».

Hun fikk Kirke- og undervisningsdepartementets pris for *Om Jonna og Emil* (1973).

Hun var datter av Petter Christiansen Gjeterud og Henriette Christine Halvorsdatter Vollsnes, og vokste opp på småbruket Gjeterud i Solør i en søskenflokk på 11 barn. Hun var søster av forfatteren Marit Nordby.

## Bibliografi
* *På dette skal du leve* (1946)
* *- og slik ble ditt liv* (1947)
* *Den vonde vegen* (1949)
* *«Jeg sverger...»* (1960)
* *Om Jonna og Emil* (1973) – barnebok med tegninger av Borghild Rud
* *Skritt i trappa* (1994)

## Oversettelser til andre språk
* *På detta skall du leva* – svensk utgave (1947)

## Litteratur
* Willy Dahl. *Nytt norsk forfatterleksikon*. Gyldendal, 1971.
Honghuagang

**Honghuagang** (kinesisk: 红花岗区, pinyin: *Hónghuāgǎng Qū *)  er et distrikt i byprefekturet Zunyi i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 595 km² og teller 500.000 innbyggere.
Shuicheng

**Shuicheng** (kinesisk: 水城县; pinyin: * Shuǐchéng Xiàn*) er et fylke i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. Det ligger innen byprefekturet Liupanshui.

I 1999 hadde fylket et folketall på  innbyggere.

I fylket ligger Suicheng kullkraftverk.

## Referanser
Næringslivets sikkerhetsråd

**Næringslivets sikkerhetsråd** (**NSR**) ble etablert den 21. november 1977 som Industriens Sikkerhetsutvalg (ISU). 

Sikkerhetsutvalget skulle bestå av representanter for Norges Industriforbund, Norsk Arbeidsgiverforening og Industrivernet, med Industrivernet (senere endret til Næringslivets sikkerhetsorganisasjon) som sekretariat. En representant for Forsvarets overkommando/Sikkerhetsstaben skulle ved behov delta i utvalget på konsultativ basis. Administrerende direktør i Norges Industriforbund Jan Didriksen ble valgt som formann i det nyopprettede utvalget. Utvalget skulle begrense sin virksomhet til informasjon og veiledning overfor industribedrifter om beskyttelsestiltak mot industrispionasje.

Opprettelsen av Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO) førte til at Industriens Sikkerhetsutvalg endret navn til Næringslivets sikkerhetsråd i 1989.

Inntil 2004 var NSR integrert i NSO hvoretter NSR ble en selvstendig medlemsforening stiftet av NHO, Virke Finansnæringens Hovedorganisasjon (FNH), Sparebankforeningen, Arbeidsgiverforeningen Spekter, Den Norske Krigsforsikring for Skib og Rederiforbundet. Året etter meldte Bedriftsforbundet seg som stifterorganisasjon. Siden 2010 er FNH og Sparebankforeningen representert av Finans Norge.

NSRs formål er å forebygge kriminalitet i og mot næringslivet. Dette gjøres gjennom et formalisert og aktivt nettverk mot politi og offentlige sikkerhetsmyndigheter, og mot næringslivet. I NSRs konsultative råd sitter representanter for:
* Politidirektoratet, inklusive Kripos og Økokrim
* Politiets sikkerhetstjeneste
* Nasjonal sikkerhetsmyndighet
* Tolldirektoratet
* Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap
* Landsorganisasjonen i Norge
* Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund
* Næringslivsrepresentanter

NSRs motto er «Mot kriminalitet – for næringsliv og samfunn».

Bladet *Kvartalsbrevet* kom i 1985, senere (1994) avløst av bladet *[[Sikkerhet]]* som i dag er et felles blad for NSR og NSO.

## Referanser
Zhongshan (Liupanshui)

**Zhongshan ** (kinesisk: 钟山区, pinyin: *Zhōngshān Qū*)  er et distrikt i byprefekturet Liupanshui i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. 

## Samferdsel
Kinas riksvei 323 løper gjennom området. Den begynner i Ruijin i provinsen Jiangxi og fører gjennom Guangdong og Guangxi og ender opp i Lincang i Yunnan, på grensen mot Burma.
Mansaf

**Mansaf** (arab.,**منسف**) er Jordans nasjonalrett. De viktigste ingrediensene er lam, ris og et tørket yoghurtlignende produkt kalt jameed. Populære varianter har *karaki jameed* som ingrediens. Mansaf består av et tynt lag av brød kalt *shrak* eller markook som er underst på anretningsfatet. Risen er over brødet, og lammet ovenpå der igjen. Så helles yoghurtsausen i store mengder over det hele. Tradisjonelt skal lammehodet ligge øverst. Mansaf kan  garneres med mandler og pinjenøtter. Man kan også ta med oppskåret løk eller vårløk. 

Tradisjonelt forsyner alle seg direkte fra det felles anretningsfatet, og man bruker høyre hånd – ikke bestikk av noe slag. Venstre hånd legges på ryggen. Nå for tiden er det akseptabelt å spise med skje fra hver sin mindre tallerken.

## Litteratur
* *The Jordan Heritage Encyclopedia*/ vol. 1–5: Rox Bin Za’id Al-Uzaizi.
* *Cultural history of Jordan during the Mamluk period 1250–1517*. Professor Yousef Ghawanmeh. *1979, Workers Cooperative Society presses. Amman, Jordan.* *1982, [[Yarmouk University]]. Irbid, Jordan.* *1986, Ministry of Culture and Youth. Amman, Jordan.* *1992, [[University of Jordan]]. Amman, Jordan.*

## Eksterne lenker
*
Arthur William Hummel sr.

**Arthur William Hummel sr.** (1884–1975) var en kristen misjonær i Kina, ledende sinolog og far til Arthur W. Hummel jr. (en karrierediplomat som ble USAs ambassadør i Kina).

Senere arbeidet han fra 1928 til 1954 ved Library of Congress som første leder for dets *Orientalia*avdeling.http://www.loc.gov/rr/asian/guide/guide-chinese.html

Han ble utdannet ved Morgan Park Academy (eksamen 1905), og senere ved University of Chicago.

## Bibliografi
* Hummel, Arthur W.: *[[Eminent Chinese of the Ch’ing Period]] (1644–1912)*, 1943

## Referanser


## Litteratur
* Gu Jiegang: *The Autobiography of a Chinese Historian Being the Preface to a Symposium on Ancient Chinese History (Ku Shih Pien),* Arthur W. Hummel, editor, translator, Issued also as thesis, Leyden, of the editor and translator E.J. Brill ltd., 1931).
* E.G. Beal: «Arthur W. Hummel and the Chinese Collection at the Library of Congress», i *Journal of East Asian Libraries *74.1 (1984): 7–15. https://web.archive.org/web/20131016020935/https://journals.lib.byu.edu/spc/index.php/JEAL/article/viewFile/7791/7440
* Edwin G. Beal and Janet F. Beal: «Obituary: Arthur W. Hummel (1884–1975)», i *The Journal of Asian Studies *35.2 (1976): 265–276.

## Eksterne lenker
*
Renhuai

** Renhuai ** (kinesisk: 仁怀市, pinyin: *Rénhuái Shì*) er en by på fylkesnivå i byprefekturet Zunyi i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. 

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Durralikøren Maotai stammer fra fylket, nærmere bestemt fra storkommunen av samme navn.

## Administrative enheter
Byfylket består av ett subdistrikt, tolv storkommuner og seks kommuner, hvoran en nasjonalitetskommune: 

*Subdistriktet Zhongshu 中枢街道

*Storkommunen Maotai 茅台镇
*Storkommunen Yunchang 坛厂镇
*Storkommunen Changgang 长岗镇
*Storkommunen Luban 鲁班镇
*Storkommunen Wuma 五马镇
*Storkommunen Maoba 茅坝镇
*Storkommunen Jiucang 九仓镇
*Storkommunen Xitou 喜头镇
*Storkommunen Daba 大坝镇
*Storkommunen Sanhe 三合镇
*Storkommunen Hema 合马镇
*Storkommunen Erhe 二合镇

*Kommunen Longjing 龙井乡
*Nasjonalitetskommunen Houshan for folkene miao og bouyei 后山苗族布依族乡
*Kommunen Xuekong 学孔乡
*Kommunen Gaodaping 高大坪乡
*Kommunen Huoshigang 火石岗乡
*Kommunen Shatan 沙滩乡

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens hjemmesider
Galinha à Portuguesa

**Galinha à Portuguesa** (kinesisk: 葡國雞, *Púguó Jī*) er en rett som til tross for sitt navn ikke stammer fra Portugal; den stammer fra Macao. Retten fikk tilnavnet «portugisisk» for å øke dens status.'

*Galinha à Portuguesa* serveres som biter av kylling, poteter og somme tider med kokt  ris, med en mild, kokosnøttbasert currylignende saus, bakt til den er gyllen og med en distinkt aroma.  

## Referanser
Longyao

**Longyao** (kinesisk: 隆尧县; pinyin: *Longyao Xian*) er et fylke i byprefekturet  Xingtai i Hebei i Folkerepublikken Kina. 

Befolkningen er på 464.921 (1999).

## Kulturminner
Tang-mausoleet i Longyao (*Longyao Tang zu ling*, 隆尧唐祖陵) ble i 2006 i Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Administrative enheter
Fylket består av seks storkommuner og seks kommuner:

*Storkommunen Longyao (隆尧镇)
*Storkommunen Weijiazhuang (魏家庄镇)
*Storkommunen Yincun (尹村镇)
*Storkommunen Shankou (山口镇)
*Storkommunen Lianzi (莲子镇)
*Storkommunen Gucheng (固城镇)

*Kommunen Beilou (北楼乡)
*Kommunen Dongliang (东良乡)
*Kommunen Shuangbei (双碑乡)
*Kommunen Niujiaqiao (牛家桥乡)
*Kommunen Qianhuying (千户营乡)
*Kommunen Dazhangzhuang (大张庄乡)

## Eksterne lenker
* 
* Da Tang zu ling
* The Mausoleums of Tang Dynasty
Ren

**Ren**  (kinesisk: 任县 pinyin: *Rén Xiàn*) er et fylke omkring 40 km fra Xingtai i Hebei i Folkerepublikken Kina. 

Befolkningen er på 295 909 (1999).
Nangang (Harbin)

**Nangang** (kinesisk: 南岗区, pinyin: *Nángàng Qū*) er det største og folkerikeste distriktet i Harbin i  Folkerepublikken Kina. Her er de viktigste regjeringsbyggene for provinsen Heilongjiang. Her er Harbins jernbanestasjon, den underjordiske handlegaten Guomao, Konfuciustempelet og Jile-tempelet. Et undergrunnsbanesystem er under utbygging. 

En rekke ledende læresteder er også her.
Kantonsystemet

**Kantonsystemet** (1760–1842) var den metodikk som Kina benyttet seg av for å kontrollere sin utenrikshandel ved handelshus på eget territorium. Ordningen var knyttet til havnebyen Kanton i Sørkina.

Kineserne forsøkte å lokalisere handelen med europeere til Macao, men etterhvert este handelsforbindelsene ut til andre områder av kinakysten. Kineserne merket også at handelen inngikk i særlig britisk imperiebygging, noe man ville ha seg frabedt. Kantonsystemet som ble etablert påla britiske handelsfolk om å holde seg til Kanton. Der var de dessuten forbudt direkte kontakt med vanlige kinesiske borgere. De måtte yrke all handel gjennom særlige lokale kinesiske handelsforetak kalt hong, etablert særlig for å være mellommenn i denne handelen.

Etterhvert ble det utenlandske utvidet også til andre nasjonaliteter, og de ble geografisk henvist til et lite område som ble kalt for faktoriene i Kanton.

Til å begynne med var porselen en ledende handelsvare, ved siden av den lukrative handelen med kinesisk te. Ettersom kineserne kun ville godta betaling i sølv (de vestlige handelsvarer interesserte dem lite), førte dette til en etterhvert stor ubalanse i handelen. Britene la imidlertid merke til at en del kinesere var glade i opium, og begynte å handle med denne varen som ble den eneste som kinesiske forretningsmenn fant å godta foruten sølvet.

Storbritannia var ikke fornøyd med Kantonsystemet, men opplegget holdt seg til første opiumskrig. Da gjennomtvang landet ved Tianjintraktaten, og etter på en rekke andre land, at kineserne åpnet *[[traktathavner]]*.

## Litteratur
* 

* 

* 

* 

*

*

*

*

* 

*
* Louis Dermigny, *La Chine et l'Occident: le commerce à Canton au XVIIIe siècle, 1719–1833*. Paris: SEVPEN, 1964.
* Liu Yong, *The Dutch East India Company's Tea Trade with China, 1757–1781*. Leiden and Boston: Brill, 2007. ISBN 90-04-15599-6
* Hoh-cheung Mui and H. Lorna Mui, *The Management of Monopoly: A Study of the East India Company's Conduct of Its Tea Trade, 1784–1833*. Vancouver: University of British Columbia Press, 1984. ISBN 0-7748-0198-0
* Paul Arthur Van Dyke. *The Canton Trade: Life and Enterprise on the China Coast, 1700–1845*. Hong Kong University Press,  2005.   ISBN  962-209-749-9.
* Paul Arthur Van Dyke. *Merchants of Canton and Macao: Politics and Strategies in Eighteenth-Century Chinese Trade*. Hong Kong University Press.2011.    ISBN  978-988-8028-91-7
* Zhuang Guotu, *Tea, Silver, Opium and War: The International Tea Trade and Western Commercial Expansion into China in 1740–1840*. Xiamen: Xiamen University Press, 1993.
Kola (elv)

**Kola** (russisk: Кола) er ei elv på Kolahalvøya i Murmansk oblast i Russland. Den er 83 kilometer lang og har et nedbørfelt på . Elva starter ved innsjøen Kolozero, den renner derfra nordover og munner ut i Kolabukta ved Barentshavet, rundt 10&nbsp;km sør for Murmansk, hvor naboelva Tuloma også har sin munning en kilometer lengre vest. Middelvannføringen er på , men med store variasjoner mellom årstidene. De største sideelvene er fra høyre: Kitsa og Orlovka, og fra venstre: Tukhta og Medvezja. 

Byer og bosetninger langs elva er Kola, Molotsjnyj, Vykhodnoj, Sjonguj, Magnetity, Kildinstroj, Loparskaja, Kitsa, Tajbola og Pulozero.

## Referanser
Grønn te

**Grønn te** er en «ekte» te (*[[te|Camellia sinensis]]*) som kun har vært utsatt for meget lite oksidasjon i forbindelse med fremstillingen. Grønn te er særlig populær i Kina og Japan og er også blitt populær i Vesten, der man ellers tradisjonelt har holdt seg til sort te, som består av teblader som har vært utsatt for mer oksidasjon.

Grønn te er lysere enn svart te. Finere typer av grønn te skal trekke ved temperaturer ned mot 60 grader (eventuelt i kaldt vann!) over lengre tid.

Salg av årets første teavling er alltid en begivenhet i Japan, der en kilo grønn te kan selges for omregnet 9800 amerikanske dollar.

## Se også
* Baimao Hou
* Hōjicha

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Guide til grønn te
Van Veeteren – Tilfellet G

***Tilfellet G*** (originaltittel: *Fallet G*) er en svensk kriminal-thriller fra 2005 regissert av Rickard Petrelius. Filmen er basert på Håkan Nessers kriminalroman *[[Tilfelle G]]*. Hovedrollen spilles av Sven Wollter.

*Tilfellet G* er den sjette og siste filmen om Van Veeteren med Sven Wollter i tittelrollen.

Den gikk rett på DVD den 12 juli 2006. Den ble vist på TV i 2007.

## Handlingen
I tidligere førstebetjent Van Veeterens lange karriere finnes det én eneste uoppklart sak. Denne kommer til overflaten igjen når datteren til en privatdetektiv dukker opp på dørens hans. En voldelig konedrapsmann som gikk under jorden for mange år siden, har nå kommet tilbake med ny identitet og er innblandet i et nytt mord. Van Veeteren har både personlige og profesjonelle grunner til å slå kloa i ham denne gangen.

## Skuespillere (utvalg)
*Sven Wollter – Van Veeteren
*Eva Rexed – Eva Moreno
*Thomas Hanzon – Münster
*Dag Malmberg – Jan G. Hennon / Haans Kellerman 
*Nadja Weiss – Ellike Kellerman 
*Chatarina Larsson – Ulrike Fremdli 
*Josef Säterhagen – Erich Van Veeteren
*Frida Westerdahl – Marlene 
*Ulf Friberg – DeKlerkk 
*Sven Angleflod – Krause
*Birgit Carlstén – Lippmann 
*Lo Kauppi – Bella Vargas 
*Monica Stenbeck – Amelia Trotta 
*Jan-Erik Emretsson – Maarten Verlangen 
*Stig Engström – Leitner
*Niklas Falk – Keymer 
*Maria Langhammer – Geraldine 
*Mellika Melouani – Sylvia Maagerboas (kreditert som Mellika Melani) 
*Juan Rodríguez – Jakob 
*Pierre Tafvelin – Renberg

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Folkerepublikken Kinas spesielle økonomiske soner

** Folkerepublikken Kinas spesielle økonomiske soner ** er spesielle økonomiske soner ( 经济特区 Pinyin: *Jīngjì Tèqǖ*) i Fastlands-Kina. Regjeringen av Folkerepublikken Kina innrømmer disse sonene en egen økonomisk politikk og større fleksibilitet styringsmessig. Dermed kan sonene benytte seg av økonomiske styringstiltak som fremmer investeringer i større grad enn den politikk som kan føres annetsteds i resten av Fastlands-Kina.

## Historie
Siden sent i 1970-årene har det kinesiske kommunistparti arbeidet med nye økonomiske virkemidler. Utviklingen gikk gjennom flere stadier. Men tidlig i 1980-årene ble det opprettet  spesielle økonomiske soner i flere kystområder.

I provinsen Guangdong:
* Mesteparten av Shenzhen,
*Deler av Zhuhai 
*Deler av Shantou

I provinsen Fujian:
* Deler av Xiamen

I 1984 åpnet Folkerepublikken Kina ytterligere 14 kystbyer for utenlandske investeringer under lignende vilkår, men som «åpne kystsoner» som ikke helt hadde samme gode vilkår :

*Dalian
*Qinhuangdao
*Tianjin
*Yantai og Qingdao
*Lianyungang og Nantong
*Shanghai
*Ningbo og Wenzhou
*Fuzhou
*Guangzhou og Zhanjiang
*Beihai

Fra 1988 kom nye områder til. Det året ble hele øyprovinsen Hainan en spesiell økonomisk sone, og de fire opprinnelige økonomiske sonene ble samtidig utvidet i størrelse.

Kort etter ble de åpne kystsonene også utvidet om omfattet fra da av:

*Større deler av Yangtzeelvens deltaområde
*Perleflodens delta
*Xiamen-Zhangzhou-Quanzhou-triangelet i det sørlige Fujian
*Shandonghalvøya
*Liaodonghalvøya (i provinsen Liaoning)
*Hebei, og
*Guangxi.

I juni 1990 åpnet Folkerepublikkens regjering «Pudong New Area» i Shanghai for oversjøiske investeringer, og inkluderte nye byer i Yangtses nedre løp med Pudong New Area som hele sonens «dragehode».

Fra 1992 åpnet regjeringen også en rekke grensebyer og dessuten alle hovedstedene for alle provinser og autonome regioner.

I tillegg ble 15 frihandelssoner, 32 økonomiske og teknologiske utviklingssoner på statsnivå og 53 nye og *high-tech* indristruelle utviklingssoner i store og mellomstore byer. Disse sonene har andre modeller for preferensielle økonomiske vilkår enn de øvrige.

## Økonomiske særvilkår i de spesielle økonomiske soner
#Særlige skattemessige incentiver for utenlandske investorer. 
#Større selvstendighet hva gjelder internasjonal handelsvirksomhet. 
#Økonomiske karakteristika omtalt som  «de fire prinsipper»:
##Konstruksjon avhenger primært av utenlandsk kapital
##De primære økonomiske modeller kinesisk-utenlandske joint ventures og partnerskap, så vel som utenlandsk heleide foretak
##Produksjonen er primært eksportorientert
##Økonomisk virksomhet styres primært av markedskreftene

De spesielle økonomiske soner er behandlet som separate enheter i nasjonale økonomisk og finansiell planlegging, og utøver provinsnivåmyndighet over sin økonomiske administrasjon. Sonenes lokale partikongresser og regjeringer har lovgivende myndighet.
Taco

**Taco** er en tradisjonell meksikansk matrett som består av en rullet og foldet mais-tortilla fylt med krydret kjøtt og diverse grønnsaker, og retten kan også lages vegetarisk.

## Etymologi
Ifølge Real Academia Española betyr ordet *taco* en plugg (rullet papir brukt for å tette et hull).

## Meksikansk taco
En taco er normalt servert på en flat tortilla (*maislefse*) som har blitt varmet opp på en såkalt *comalovn*; siden tortillaen fremdeles er myk, kan den foldes eller rulles for å gjøre det lettere å spise den. En annen tradisjonell variant er *taco dorado* (fritert taco), hvor en fylt tortilla blir rullet sammen og fritert til den er sprø.

## Utenfor Mexico
Taco har blitt en populær matrett utenfor Mexico. En av de mest kjente variantene er i skjell, noe som ikke er vanlig i Mexico.

### Taco i Norge

Taco-varer som enchiladas, kryddersaus og skjell var å se i Norge fra rundt 1965, og var opprinnelig importert av kjøpmannen Allert Middelthon, i håp om å tilfredsstille amerikanere som besøkte Stavanger for å lete etter olje i Nordsjøen. Den «norske» tacoen er hovedsakelig basert på tex-mex-tacoen som ble introdusert her, og fortsetter å være mest populær, selv om mer autentiske oppskrifter og matvarer er introdusert siden. 

Ifølge Haugen-gruppen, som distribuerer Old El Paso i Norge, er Norge er landet som spiser mest meksikansk mat per innbygger etter Mexico. Opplysningskontoret for frukt og grønt hevdet i 2021 at over halvparten av alle nordmenn spiser taco minst en gang i måneden. Ifølge Ipsos i 2018 spiste 12,6% av nordmenn taco hver fredag, en aktivitet som er omtalt som «fredagstaco». Begrepet «fredagstaco» blir også brukt i markedsføring av dagligvarekjeder.

## Se også
*Meksikansk mat
*Guacamole

## Referanser
Nangang

**Nangang** kan være 
* Distriktet Nangang i Harbin i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina
* Distriktet Nangang i Taipei i Republikken Kina (Taiwan)
Daoli

**Daoli** (kinesisk: 道里区; pinyin: *Dàolǐ Qū*) er et av de eldste distriktene  i byprefekturet Harbin i provinsen Heilongjiang i Folkerepublikken Kina. Der ligger ved elven Songhua. 

Dette distriktet var sterkt preget av harbinrusserne som lenge dominerte i Harbin.

Daoli er også kjent for gaten Zhong Yang (også kjent ved sitt gamle russiske navn *Kitaiskaja*), som er en av Harbins viktigste forretningsgater. Denne gaten gjenspeiler den internasjonale handelsvirksomhet som har preget byen på 1900-tallet. Den 1,4 km lange gaten er et veritabelt museum for europeiske arkitektoniske stilarter: Fasader i barokk og bysantinsk stil, små russiske bakerier, franske motehus, amerikanske spisesteder og japanske restauranter.

Her ligger også den tidligere russisk-ortodokse Sofiakatedralen.

## Kulturminner
Sofiakatedralen,bygd av russisk-ortodokse harbinrussere i 1907, ble i 1996 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. Kirken er nå (2010) arkitekturmuseum.

## Eksterne lenker
* Infoside
Wonton

**Wonton** (**Wan Tan** eller **Huntun**, kantonesisk: *wɐn4tɐn1*, pinyin: *húntun* 馄饨) er en deig av risnudler, formet som en pakke. Inne i deigen er det et fyll som for det meste består av svinekjøtt. Likheten til jiaozi er tydelig, og en gang i tiden var dette nok det samme. Men varianten *wonton* ble populær i det sørlige Kina og utviklet en distinkt stil. Siden Tang-tiden begynte folk å skjelne mellom jiaozi og wonton.

Tilberedelsen avsluttes med dampkoking i små kurver. Det er vanlig å servere wonton i en suppe, kalt *wontonsuppe*. 

Det hender også at wontonpakkene bakes i varm olje. I europeiske varianter av denne kinesiske retten serveres de da ofte med sursøt saus.

## Legende
Det fortelles følgende legende om rettens tilberedelse: 

Herskeren Hun Dun (på kantonesisk Won Ton) fikk en dag besøk av Sørhavets herre Shu og av Nordhavets herre Hu. Begge hadde planer om å styrte Hun Dun, og hadde pønsket ut en plan. De trådte for hans trone og sa: ''«Alle mennesker har syv kroppsåpninger, for å se, høre, spise og puste, men den store Hun Dun har ikke en eneste åpning. Derfor vil vi gi ham noen.» Så boret de en ny åpning i ham hver dag, og på den syvende dag døde han. Da ble verden kastet ut i kaos. Dette kaoset symboliseres av suppen. 

## Referanser
Maotai

:**''[[Maotai (Renhuai)|Maotai]]** er også navnet på storkommunen i Guizhou som drikken har sitt navn fra.*
*'Maotai** ([[kinesisk]]: 茅台酒, [[pinyin]]: ''Maotai jiu''), eller **Moutai*', som produsenten transkriberer navnet, er trolig Kinas mest kjente brennevinsmerke. Drikken lages av [[durra]] i den sørvestkinesiske provinsen [[Guizhou]]. Maotai, klassifisert som «sausduftende» (酱香, *jiangxiang'') kommer i dag i flere forskjellige styrker og versjoner fra den tradisjonelle med 53 % ned til en på bare 35 %.

## Historie
Maotai tar sitt navn etter det sted i fylket Renhuai i Guizhouprovinsen som den opprinnelig kom fra. Stedet har en lang historie med vindyrking, men spriten som den møter oss i dag kom til under Qing-dynastiet. Maotai vant første gang berømmelse utenfor Kina ved den internasjonale Panamautstillingen i 1915 har er siden da vunnet over hundre internasjonale anerkjennelser. Enda mer kjent er da Mao Zedong skålte med Maotai med Richard Nixon under ved hans historiske Kinabesøk i 1972. Odvar Nordli var ikke så fornøyd da han fikk servert drikken under et besøk i Kina og utbrøt: «Denne har døm itte vøri heldig med!»

Maotai er nå en av Kinas offisielle statsbankettsviner og selskapet som produserer det sier selv at det er ett av verdens tre mest kjende brennevinssorter (sammen med skotsk whisky og fransk konjakk). I Kina var Maotai, som idag (2006) har en årsproduksjon på nærmere 4&nbsp;000 tonn, lenge svært eksklusivt, og ble produsert i betydelig mindre kvantitet enn den store mengde uekte vare som fremdeles plager selskapet og de kinesiske konsumentene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* China Kweichow Moutai Distillery (Group) Co., Ltd
* Kweichow Moutai Distillery (Group) Co., Ltd
Haifinnesuppe

**Haifinnesuppe** (鱼翅; kantonesisk (jyutping): *jyu4 ci3*; pinyin: *Yú Chì*) er en opprinnelig kantonesisk regionalrett som etterhvert er blitt felleseie i det kinesiske kjøkken.

Den skattes i Kina mindre for sin smak enn for sin gelatinaktige konsistens som får den til å minne om svaleredesuppe, og fordi den i folkemedisinen anses for å styrke livskraft og indre organer. Haifinnebruskens konsistens er slik at den meget lett tar opp i seg smaken fra andre ingredienser. Den er etterhvert så kostbar at den mest spises av prestisjegrunner, som ved festbanketter og bryllup.

Grunnlaget for suppen er den egentlig temmelig smaksfattige bruskaktige substans som haiens finner er bygd opp av. Denne kokes i kyllingkraft til den oppløses i flise- og flakaktige bestanddeler, som kan minne om tynne glassnudler eller av mungobønnestivelse. Det er forøvrig et langt billigere grunnlag som den uekte haifinnesuppen som regel lages av.

Tørkede og blekede haifinnefliser kan kjøpes i kinesiske matvareforretninger, og regnes som én av «havets fire skatter», ved siden av abalone, sjøpølse og noen fiskearters svømmeblære. 

Haifinnefliser selges også på kinesiske apotek, idet de inngår i kinesisk medisins vide repertoar. 

Finner fra visse haiarter et over århundrene blitt identifisert som særlig smakelige. Mange mener at de aller beste kommer fra fisker som strengt tatt ikke er haier, som hairokker og sagfisker. Et FAO-dokument fra 2009 identifiserer de følgende haiartene som de mest ettertraktede på markedet: Tigerhai, makrellhai, sandbankhai, oksehodehai, hammerhai, *[[Carcharhinus limbatus]]*, håbrann, blåhai og *[[Alopias pelagicus]]*. 

En stor del, ca. 40 %, av Kinas egen produksjon av tørkede haifinner skjer i Dongping i kystfylket Yangdong i provinsen Guangdong. Selv om det er først og fremst er Sørkinahavet og andre deler av Stillehavet som forsyner det kinesiske marked med haifinner, er det også en import fra europeiske land. Det gjelder da først og fremst Spania, men også Norge eksporterer noe haifinne til Orienten. 

## Kritikk

Enkelte miljøvernorganisasjoner kritiserer bruken av haifinner. Fangstmetodene er tildels slik at finnene skjæres av de fangede haifiskene, som så slippes ut i havet igjen, der de lider en langsom og kvalfylt død enten av blodtapet eller av kvelning idet haien må svømme for å kunne ta opp i seg og bearbeide oksygenholdig vann.

Et annet aspekt er at haien, som er høyest i næringskjeden, akkumulerer særdeles store mengder av miljøgifter som kvikksølv.

## Se også
* Buddha hopper over muren: en variant av haifinnesuppe i Fujiankjøkkenet.

## Referanser
Andy Lau

**Andy Lau** (født 1961) er en kinesisk skuespiller og sanger innen sjangeren Cantopop. Hans kinesiske navn er **Lau Tak Wah** (på kantonesisk) eller **Liú Dé Huá** (på mandarin). Han har deltatt i minst hundre filmer og har sunget et betraktelig antall popmelodier. Han har også produsert filmer.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sunset Boulevard (andre betydninger)

**Sunset Boulevard** kan referere til:

*Sunset Boulevard, gate som går gjennom Beverly Hills, West Hollywood og Los Angeles (Hollywood).
*Sunset Boulevard (film), film fra 1950 av Billy Wilder
*Sunset Boulevard (musikal), Andrew Lloyd Webber-musikal
*Sunset Boulevard (sang), sang av Scott Grimes
Hepburn

**Hepburn** er et romaniseringssystem  (ヘボン式ローマ字, **Hebon-shiki Rōmaji** oppkalt etter  James Curtis Hepburn, som utviklet det for å gjengi lydene fra japansk  i det latinske alfabet i den tredje utgave i hans japansk–engelske ordbok av 1887. Systemet ble opprinnelig anbefalt av **The Society for the Romanization of the Japanese Alphabet** http://www.roomazi.org  (羅馬字会 *Rōmajikai*) i 1885.  Hepburnsystemet ble senere modifisert og kalt **Shūsei Hebon-shiki Rōmaji** (修正ヘボン式ローマ字). Denne versjonen ble tidligere omtalt som **Hyōjun-shiki Rōmaji** (標準式ローマ字) (standard stil). 

Den opprinnelige og de reviderte varianter av Hepburn er forblitt det aller mest brukte for transkripsjon av japansk. Det er basert på engelsk fonologi, og det betyr at noen med engelsktalende bakgrunn som er ukjent med japansk i regelen vil uttale ordene mer korrekt enn dersom transkripsjonen hadde vært foretatt med et av de konkurrerende romaniseringssystemet  Kunrei-shiki Rōmaji eller Nihon-shiki Rōmaji. Også japanere som er kjent med det romerske alfabet etter å ha studert engelsk vil finne Hepburn lettere i en engelsk kontekst enn Kunrei.

Den eneste nevneverdige ulempen med Hepburn er at den til tider kan virke lite grammatisk. Regelmessige verb kan bl.a. bli bøyd uregelmessig, og virker derfor litt forvirrende og ulogisk.
Charles Nesbitt Wilson

**Charles Nesbitt Wilson** (født 1. juni 1933 i Trinity i Texas, død 10. februar 2010) var en amerikansk marineoffiser og kongressrepresentant for Det demokratiske parti. Han ble kjent for å ha fått Representantenes hus med på den store CIA-dekkoperasjonen som utstyrte afghanske mujahedin med våpen under Den afghansk-sovjetiske krig.

Hans arbeid bak kulissene er filmatisert i filmen *[[Charlie Wilson's War]]* fra 2007.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Freguesia de São Lourenço

**Freguesia de São Lourenço** er en bydel i den sørøstlige delen av Macaohalvøya i  Macao.

* Areal: 0.9 km² (13,4% av halvøya)
* Befolkning: 45.600 
* Folketetthet: 50.904 personer per km²

Den er omgitt av vann på alle kanter unntatt mot nord, der den grenser til Freguesia da Sé. Penhahøyden (西望洋山) og Barrahøyden (媽閣山) er sør i bydelen. I dette området bodde den portugisiske guvernøren, i et område med herskapsvillaer. 

## Eksterne lenker
* Freguesias da RAEM
Maonan (folk)

**Maonan** (kinesisk: 毛南族, foreldet og på grunn av en diskriminerende mulig sidetolkning erstattet med 毛难族, pinyin (for begge): *Máonánzú*) er ett av de 55 offentlig anerkjente minoritetsfolkene i Folkerepublikken Kina. Ifølge folketellingen i 2000 var det 107.166 av dem i Kina, for det meste i Guangxi. 

Over 80 prosent av alle i folkegruppen har slektsnavnet *Tan*.

## Eksterne lenker
* The Maonan ethnic minority (kinesisk regjeringsside)
Acta Apostolicae Sedis

***Acta Apostolicae Sedis*** (AAS) er den offisielle tidende for Den hellige stol og Vatikanstaten.

Den utkommer med månedsnummer, selv om utgivelsene ikke utkommer med regulære intervaller. AAS inneholder viktige dokumenter gitt av paven og de forskjellige avdelinger innen den romerske kurie. Den oppfører også utnevnelser av forskjellig slag. 

Da tidsskriftet begynte i 1865, bar det navnet *[[Acta Sanctae Sedis]]*. Dette ble endret til det nåværende navn under pave Pius X den 23. mai 1904, slik at årsnummereringen tar utgangspunkt i år 1904. 

## Kilder
*
Kjell Lejon

**Kjell Lejon** (født 1. februar 1958 i Horda) er professor i religionsvitenskap med innretning mot historisk teologi ved Linköpings universitet, prest i Svenska kyrkan, og forfatter.

Lejon var tidigere domkirkekapellan i *Uppsala domkyrkoförsamling* i Uppsala. 

Han var biskopskandidat for bispedømmet Göteborgs stift i 2003. 

## Bibliografi (utvalg)
* 2020 - *Från Truman till Trump* - om religionens roll i Vita huset.
* 2019 - *Tankar om lycka* (red.)
* 2019 - *Musik och teologi* (red.)
* 2018 - *Perspektiv på "den andre"* (red.)
* 2018 - *Confessio Augustana.* *Augsburska bekännelsen. Nyöversatt och kommenterad* (medredaktør)
* 2017 - *Föreställningar om döden* (red.)
* 2017 - *Tillbaka till friheten* (sammen med Tomas Nygren))
* 2014 - *George H. W. Bush. Faith, Presidency, and Public Theology*
* 2012 - *Linköping - An Introduction to the Diocesan History*
* 2010 - *Tyckandets tyranni. Om modern svensk intolerans i toleransens namn*
* 2007 - *Askeby kloster - om klostertid och klosterlin. Diocesis Lincopencis III*
* 2005 – *Diocesis Lincopensis II – medeltida internationella influenser*
* 2005 – *Diocesis Lincopensis – historik över Linköpings stift*
* 2004 – *Bush och det tysta kriget: abortfrågan från Richard Nixon till George W. Bush*
* 2002 – *Till kristendomens försvar: om John Gresham Machen och hans kamp mot liberalteologin*
* 2000 – *På liv och död: presidenterna och abortfrågan 1973-2000*
* 1998 – *Helgon: historik och kalendarium i svensk-evangelisk tradition*
* 1997 – *Gravhällarna i Uppsala domkyrka – och människorna under dem*
* 1994 – *"God bless America!": president George Bushs religio-politiska budskap*
* 1998 – *Reagan, Religion and Politics – The revitalization of "a Nation under God" during the 80s*

## Referanser