open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Olav Sigurd Alstad

**Olav Sigurd Alstad** (født 1946) er en norsk lokalpolitiker (Arbeiderpartiet). Han var ordfører i Narvik fra 2000 til 2007. Alstad var medlem i Arbeiderpartiet og før han ble ordfører var han lærer.

I forbindelse med den dårlige kommuneøkonomien på begynnelsen av 2000-tallet, og kutt kommunen måtte gjøre for å unngå å havne på Robek-listen, ble Alstad kjent for å komme med en uttalelse om at han ønsket at Narvik skulle søke om å bli meldt inn i Sverige.

## Referanser
Brenning på bål

**Brenning på bål** er en henrettelsesmetode som særlig har vært knyttet til religiøst motiverte henrettelser, både brenning av kjettere og av hekser. Bakgrunnen for dette er oppfatningen om ilden som renselsesmiddel. Metoden har også vært brukt i sekulære saker, blant annet var brenning på bål i England lenge den vanligste henrettelsesmetoden for kvinner, uansett forbrytelse, fordi man anså det som uanstendig å henge kvinner ettersom tilskuerne da kunne se under skjørtene deres. I Norge er metoden særlig knyttet til hekseprosessene fra 1600-tallet og senere. 

Brenning på bål var i tidlig moderne tid også straffen for praktisering av homoseksualitet.

## Metoder
Det er to hovedformer av metoden: Levende brenning eller brenning etter forutgående henrettelse utført på annen måte. En vanlig ordning var at de som tilstod ble henrettet først. Dette skjedde på forskjellige måter avhengig av lokale skikker; for eksempel med garotte i Spania og ved halshugging i Sverige. De som nektet å tilstå ble gjerne brent levende, men det finnes mange eksempler på at bøddelen enten av medlidenhet eller etter å ha blitt bestukket enten kvalte den dømte eller hengte en kruttpose om den dømtes hals. 

Den dømte ble normalt bundet til en stige. Det variererte fra sted til sted om denne ble plassert på et utent bål eller om den ble kastet på et allerede brennende bål. Førstnevnte metode er mer langvarig og smertefull, ettersom det tar tid før det er nok røyk og varme til at dem dømte mister bevisstheten. Når man kastet den dømte inn i et allerede brennende bål ville bevisstløshet normalt inntreffe raskt på grunn av sjokk og oksygenmangel. 

Ved levende brenning ville døden normalt inntreffe på grunn av kvelning fra røyken. Det var vanlig å legge en del våte kvister eller løv på bålet for å få en del røyk, slik at den dømte mistet bevisstheten raskere. Ved et røykfattig bål kunne døden inntreffe på grunn av overoppheting og massive brannskader; normalt mistet den dømte bevisstheten en tid før døden inntraff.

## Reddet av regn?
Den legendariske Tekla av Ikonium (100-tallet) skal ha blitt reddet fra å bli brent av en mirakuløs regnskyld. På Island var det en Lassi Didriksson, som var dømt til brenning for trolldom i 1675, slukket ilden tre ganger. Foxes *Book of Martyrs*, først utgitt i 1563, nevner minst tre tilfeller hvor sterk vind blåste ut ilden, eller fra ofret. I alle tilfeller ble ilden tent på nytt inntil henrettelsen var gjennomført.

## Referanser


## Se også
* Autodafé, inkvisisjonens seremonielle domsavsigelser mot kjettere og offentlig straffeutførelser fra 1400- fram til 1800-tallet.

## Eksterne lenker
*
Fjære skole

**Fjære skole** var en grunnskole med elever fra 1. til 10. trinn i Grimstad kommune. Skolen ble opprettet fra 1. august 2005 ved at Vik skole og Fjære ungdomsskole ble slått sammen.

I tidligere Fjære kommune lå det også en skole som het Fjære skole.

Skolen er nå igjen delt, i Fjære undomsskole og Fjære barneskole.

## Referanser
Fiskefjorden (Vesterålen)

:*For fjorden med samme navn i Tjeldsund kommune, se [[Fiskefjorden (Tjeldsund)]].*

**Fiskefjorden** (også skrevet **Fiskfjorden**, uttales *Feskfjorden*) er en fjord på vestsiden av Hinnøya i Vesterålen, på grensa mellom Hadsel og Sortland kommune i Nordland.

I dalen innenfor fjorden ligger Fiskefjord kraftverk, som er eid av Trollfjord Kraft AS (tidligere Hadsel Energiverk AS). Kraftstasjonen ble bygd i 1937. Den ble automatisert i 1978, og fjernstyres nå fra Stokmarknes.

Vannene i Fiskfjorddalen er populære som fiskevann.

I dalen har det også vært drevet drevet gruvedrift på jern i tidligere tider.

Riksvei 822 mellom Langvassdalen og Kaljord går gjennom Fiskfjorden.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Møysalturer
Oslo-Pressen

***Oslo-Pressen*** var en fellesavis som ble utgitt i Oslo i de fem første frigjøringsdagene i mai 1945.

Etter anmodning fra Hjemmefrontens ledelse ble det de første fredsdagene etter andre verdenskrig utgitt en fellesavis i Oslo, der medarbeidere fra både stansede aviser og ikke-stansede aviser deltok. Hjemmefronten ville hindre at ikke-stansede aviser skulle få dra nytte av å ha intakt produksjonsutstyr på bekostning av avisene som var blitt stanset.

Første utgave ble produsert i all hemmelighet i Aftenpostens lokaler natt til 8. mai. Avisen kom ut to ganger daglig. Første avis ble trykket i 453&nbsp;100 eksemplarer, med hovedoverskrift: «Vår kamp er kronet med seier». Kveldsutgaven 8. mai ble trykket i 324&nbsp;200 eksemplarer. Opplaget holdt seg like høyt i dagene som kom.

Oslo-Pressen ble utgitt frem til 12. mai. De ordinære avisene kunne gjenoppta normal drift og utgi sine vanlige aviser fra 14. mai.

Det ble lagt særlig vekt på hovedstaden og forholdene der, men også mange andre steder fikk sine fellesaviser fra 8. mai og noen dager utover, så som *Askim-Pressen, Fellesavisen (Lillehammer), Fellesavisen (Harstad), Fredrikstad-Pressen, Den frie Rørospresse, Fritt Norge (Drammen), [[Halden-Pressen]], Hamar Frie Presse, [[Haugesunds-Pressen]], Mosjøpressen, Romsdalspressen (Molde), Sarpsborg-pressen og [[Trondheims-Pressen]].*

## Se også
* Fellesaviser
Granmatriske

**Granmatrisken** (*Lactarius deterrimus*) er en riske som er rødoransje med grønt mønster på hatten som kan bli opp til 12&nbsp;cm i diameter. Den vokser gjerne under grantrær.

Den er en matsopp, som imidlertid blir regnet for å ikke ha så høy kvalitet som forvekslingsarten furumatriske (*Lactarius deliciosus*). Granmatrisken er bitrere på smak, og forvelles derfor helst.

Begge gir i fra seg en oransje melkesaft når hatten brekkes, men granmatriskens saft  blir vinrød etter 15 til 20 minutter, og over mye lengre tid blir den irrgrønn. Granmatrisken er den som utvikler grønne mønstre på hatten når den eldes, mens furumatrisken holder seg i hatten.

 

Denne forskjellen gjelder også i det engelske navnet, der granmatrisken heter *false saffron cap*, mens furumatrisken kalles *saffron cap* (etter hattens safranfarge).  Videre er det latinske navnet på furumatrisken *delicioso* (deilig) mens granmatrisken heter *deterrimus* (den simple, annenrangs).

Det sprø kjøttet og den karakteristiske melkesaften er viktige kjennetegn som hindrer forveksling med andre sopper, for eksempel den svært giftige spiss giftslørsopp.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Furumatriske

**Furumatriske** tilhører riskene. Den er rødlig, gjerne med grønne flekker og regnes som den mest delikate av matriskene. Denne vokser under furu. Granmatriske, en annen god matsopp, kan forveksles med furumatriske. Den vokser som navnet tilsier under gran. Et viktig kjennetegn for å skille disse to soppene fra andre risker er at de avgir en gulrotfarget melkesaft i bruddflater.

Det sprø kjøttet og den karakteristiske melkesaften er viktige kjennetegn som hindrer forveksling med andre sopper, for eksempel den svært giftige spiss giftslørsopp.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Mobile Army Surgical Hospital

**Mobile Army Surgical Hospital** (**MASH**), *mobilt armé-kirurgisk sykehus*, er betegnelsen på et selvstendig kirurgisk feltsykehus i den amerikanske armeen, fullt utstyrt og bemannet til å utføre kirurgiske inngrep og gi postoperativ behandling rett bak frontlinjene i en krig. Avdelingene ble etablert for første gang i august 1945 og deployert under Koreakrigen og senere konflikter.

MASH-enhetene ble unnfanget av den berømte kirurgen og forskeren Michael E. DeBakey og andre konsulenter som et alternativ til det komplekse systemet av transportable kirurgiske sykehus, feltsykehus og allmenne militærsykehus fra andre verdenskrig. Avdelingene ble konstruert til å plassere erfarne, høyt utdannede leger nærmere frontlinjen slik at sårede soldater ble behandlet raskere og med bedre resultat. Dette viste seg å ha stor suksess; under koreakrigen hadde en alvorlig såret soldat 97% sjanse til å overleve hvis han kom seg raskt til en MASH-enhet og fikk behandling.

MASH-enhetene fant sin vei til populærkulturen gjennom romanen *[[M*A*S*H]]* av Richard Hooker, spillefilmen basert på romanen og TV-serien basert på filmen.

Sykehusene fortsatte å tjenestegjøre under flere konflikter, inkludert vietnamkrigen. I 1991 var 159th&nbsp;MASH i Irak og støttet 3rd Armored Division under gulfkrigen. Dette er foreløpig siste gang en MASH har vært aktiv i krig, og enhetene har etterhvert blitt erstattet av den nye enheten *Combat Support Hospital* (CSH). I 2005 ble den siste aktive MASH-enheten, 212th&nbsp;MASH, deployert til Pakistan etter jordskjelvkatastrofen, og etter fullført tjeneste ble også denne enheten deaktivert og alt det medisinske utstyret overlatt til pakistanerne.

## Se også
* NORMASH
* Michael E. DeBakey

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Credits roll on last US army MASH – BBC News
Nordisk ministerråd

**Nordisk ministerråd** er et nordisk, politisk samarbeidsråd som ble etablert i 1971. 

I motsetning til Nordisk råd, som er for parlamentarikere (medlemmer av nasjonalforsamlingene), er Nordisk ministerråd et forum for representanter for de nordiske regjeringene. Her drøftes tema som er av felles, nordisk interesse. Ministerrådet kan, ved enstemmighet, legge fram forslag for Nordisk råd, og kan i noen tilfeller også fatte vedtak selv. Disse vedtakene er bindende for de enkelte regjeringene. Det overordnede ansvaret for Nordisk ministerråd ligger hos statsministrene, men ansvaret er delegert til den som er nordisk samarbeidsminister i de enkelte land (ofte forkortet MR-SAM – Ministerrådet for de nordiske samarbeidsministrene), samt Den nordiske samarbeidskomiteen (NSK). 

Til tross for at dette er et nordisk forum behandler Nordisk ministerråd også saker som dreier seg om europeiske forhold, herunder EU. To av medlemslandene, Sverige og Finland ble EU-medlemmer i 1995, mens Danmark har vært EU-medlem siden 1973. (To områder av Riksfellesskapet har fått unntak fra dette medlemskapet: Færøyene og Grønland) 

Formannsskapet i rådet går på omgang mellom de fem medlemslandene, Finland har i 2016 formannskapet i Nordisk ministerråd. De viktigste temaene i det finske formannskapet er vann, natur og mennesker.

Nordisk ministerråd har også en representant i Østersjøkonferansen (BSPC).
## Medlemmer

## Generalsekretærer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sortland kirke

**Sortland kirke** ligger på Sortland i Nordland. Kirka er ei lang korskirke i tre i nygotisk stil. Byggingen begynte i 1899 og kirka ble innviet 26. juli 1901. Den har 840 plasser. Arkitekt for kirka var Carl Julius Bergstrøm, og byggmester var O. Scheistrøm.

Den gamle kirka på stedet ble revet i 1902. Den var trolig bygd i 1776. Tårnet fra den gamle kirka er bevart, og står i dag ved inngangen til minnelunden på den gamle kirketomta på Sortland. Klokka i tårnet har en innskrift fra 1476.

Sortland kirke er først nevnt i skriftlige kilder i 1370. En kilde i 1408 forteller at kirka på Sortland var tilegnet helgnene St. Mikhael og St. Dionysos. Trondhjems Reformats 1589 forteller at Sortland kirke var annekskirke under Hadsel og at den ble betjent av presten som bodde på Hadsel. (Kilde: Lofoten og Vesterålens historie.)

## Andre kirker i Sortland
*Indre Eidsfjord kirke
*Sigerfjord kirke

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Arkitekturguide for Nord-Norge og Svalbard
* 
*
Matlaging

**Matlaging** er å tilberede næringsmidler til mat. Det omfavner en rekke forskjellige metoder, redskaper og kombinasjoner av ingredienser for å forbedre smaken og/eller fordøyeligheten til maten. Matlaging innebærer vanligvis utvelgelse, utmåling og blanding av ingredienser i en bestemt rekkefølge for å oppnå det ønskede resultatet

Matlaging er ofte en del av nasjonal og kulturell identitet; se også :Kategori:Mat etter område.

Når det gjelder kulturplanter har enkelte begreper forskjellig betydning i botanikk og i matlaging. Dette gjelder begrepene «frukt», «bær» og «nøtt». Begrepet «grønnsak» benyttes innen matlaging, men har ingen botanisk betydning.
Sigerfjord kirke

**Sigerfjord kirke** ligger i Sigerfjord i Sortland kommune i Nordland. Kirka er ei langkirke i tre. Den har 280 plasser, og ble innviet 17. mai 1933. Arkitekt for kirka var Harald Sund.

Sigerfjord kirke har en St. Olavsfigur fra 1400-tallet.

Den ene av de to kirkeklokkene ble gitt av Hedly Ridderseth i 1933. Kirkeklokka har inskripsjonen "Kaller på Eder alle". Biskop Eivind Berggrav i Hålogaland brukte disse ordene som utgangspunkt for innvielsesprekenen sin. 

Ved kirka står en bauta over falne i andre verdenskrig, reist i 1947 av Sigerfjord Sjømannsforening.

## Andre kirker i Sortland
*Indre Eidsfjord kirke
*Sortland kirke

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Serech myrene

**Serechmyrene** er en rekke med myrer i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Disse myrene lå i *Sirions pass* hvor mange av Beleriands slag ble utkjempet.

Serech myrene lå der hvor elvene Sirion og Rivil møttes, og myrene var *fanget* i en klemme skapt mellom fjellene Ered Wethrin og Dorthonions høyland.

I løpet av slaget Dagor-nuin-Giliath ble Morgoths orker fanget i disse myrene i ti dager, og der ble de drept av Fëanors sønner.

I slaget Dagor Bragollach var det Finrod Felagund som ble fanget i myrene, og hadde det ikke vært for den modige Barahir ville Finrod ha møtt døden der.

I slaget Nirnaeth Arnoediad, skapte Huor og Húrin sammen med resten av de gjenlevende mennene fra Dor-lómin en levende vegg over Serechmyrene for å beskytte  kong Turgon av Gondolins tilbaketrekning. Turgon tok med seg de fleste av de gjenlevende noldoene med seg. Der ble de alle drept, ved unntak av Húrin som klarte å rømme.

Akkurat som resten av Beleriand forsvant også Serechmyrene i havet i Vredens krig på slutten av det første tidevervet.
Ulf Aas

**Ulf Aas** (1919&ndash;2011) var en norsk tegner og illustratør. Han var særlig kjent som avistegner i Aftenposten. 

## Biografi

Ulf Aas ble født 14. september 1919 i daværende Aker kommune. Han var sønn av fotballspilleren Macken W. Aas (1891–1960) og Gudrun Aagot «Dudu» Aas (1888–1979), datter av maleren Jens Wang. 

Han ble utdannet ved SHKS der han gikk ett år i bokkunstklassen. Aas ble ansatt som reklametegner i A/S Høydahl Ohme reklamebyrå i 1939, men begynte å arbeide som avistegner for Aftenposten fra 1. januar 1948. Han leverte bidrag til avisa helt fram til sin død, blant annet til Per Arne Dahls søndags-betraktninger «Under en åpen himmel». 

Ulf Aas har skildret natur i lyriske stemninger, tegnet teater, ballett og veddeløp, ofte med fokus på bevegelse, reiseskisser og treffsikre, følsomme portretter i en lett og elegant stil gjerne utført med penn og blekk. Han har ellers illustrert over 200 bøker, og teatertegningene omfatter over 2000 forestillinger. Han har hatt sju separatutstillinger og deltatt på en rekke kollektivutstillinger

Ulf Aas ble innjøpt av Nasjonalgalleriet i Oslo da han var 31 år. Han er også innkjøpt av Bergen Billedgalleri, Riksgalleriet og Norsk kulturråd. Aas døde den 16. desember 2011 i en alder av 92 år.

## Priser
Han mottok Kirke- og undervisningsdepartements pris for barnebokillustrasjoner i 1965. Han har fått Oslo bys kunstnerpris og er kommandør av Tegnerforbundets orden. I 1999 ble han utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden. Han har også Deltagermedaljen med rosett for deltagelse i andre verdenskrig.

## Referanser


## Kilder
* Sturle Scholz Nærø: *Håper stadig å få det til* Aftenposten Kultur 14. september 2009 side 8
* *Ulf Aas 90 år* Fødselsdagsomtale i Aftenposten Kultur 14. september 2009 side 11

## Eksterne lenker
Trondheims-Pressen

**Trondheims-Pressen** var en fellesavis utgitt i Trondheim i perioden 8. mai 1945 til 12. mai 1945, av Arbeider-Avisa, Nidaros og Adresseavisen.

Fellesavisa kom i stand etter mildt press fra Hjemmefrontens ledelse, med Londonregjeringens velsignelse. De avisene som var blitt stanset av den tyske okkupasjonsmyndigheten og NS-styret skulle få tid og anledning til å stable på beina sin egen organisasjon. De skulle imens få benytte utstyret hos avisene som hadde fått komme ut. For ingen av avisene som hadde intakt produksjonsutstyr skulle få dra nytte av dette på bekostning av avisene som ble stanset. I Trondheim var to av de tre gjenværende avisene stanset under krigen. Aviser som frivillig hadde latt seg nazifisere ble stanset, og dermed var det over og ut for Dagsposten. Situasjonen var ikke ulik i andre deler av landet.

Hjemmefronten bestemte at de stansede avisene i størst mulig utstrekning skulle være fellesaviser med nøytrale navn og redaksjoner godkjent av Hjemmefronten for å møte det enorme behovet informasjon i fredsdagene.

Redaktørene ble informert av Hjemmefronten om beslutningen allerede i april og hadde god til på å planlegge den nye tiden.

Overgangsordningen sikret at pressefolk både i stansede aviser og i aviser som hadde fortsatt å komme ut, kunne komme sammen og lage avis, samtidig som en kunne forberede sine egne aviser. Det var avisene som hadde kommet ut under krigen som «måtte» stille utstyr til rådighet. Hjemmefronten hadde tvangsmidlene klare om noen nektet. Det skjedde imidlertid ikke.

Det ble lagt særlig vekt på hovedstaden og forholdene der, og Oslo-Pressen utkom som fellesavis i Oslo. Men også mange andre steder fikk sine fellesaviser fra 8. mai og noen dager utover, så som *Askim-Pressen, Fellesavisen (Lillehammer), Fellesavisen (Harstad), Fredrikstad-Pressen, Den frie Rørospresse, Fritt Norge (Drammen), [[Halden-Pressen]], Hamar Frie Presse, [[Haugesunds-Pressen]], Mosjøpressen, Romsdalspressen (Molde) og Sarpsborg-pressen.*

## Se også
* Fellesaviser
Barad Nimras

**Barad Nimras** (**Hvite horns tårn**) var et tårn i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard i det første tidevervet. Dette tårnet ble bygd av Finrod, i Falas på en odde mellom havnene Brithombar, nordvest for tårnet, og Eglarest, sørøst for tårnet. Tårnet var bygd for å holde vakt, i tilfelle Morgoth skulle prøve å angripe dem fra havet.
Indre Eidsfjord kirke

**Indre Eidsfjord kirke** ligger på Holmstad i Sortland kommune i Nordland. Kirka er ei arbeidskirke i tre. Den har 250 plasser og ble innviet 14. juni 1970. Arkitekt for kirka var Rolf Harlew Jensen.

Utenfor kirka står en bauta til minne om de som omkom da D/S Havskaaren forliste utenfor Kvalnes i Lofoten 19. desember 1946.

## Andre kirker i Sortland
*Sigerfjord kirke
*Sortland kirke

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Angband

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard var **Angband** (Sindarin for **Jernfengsel**) navnet på fortet til den onde valaen Morgoth. Angband ble skapt før begynnelsen av det første tidevervet, og lå i Jernfjellene (også kalt Ered Engrin) nord i Beleriand. Morgoth bygde denne festningen for å beskytte seg selv mot et mulig angrep av Valaene, og satte sin tjener Sauron til å styre det. Til tross for dette angrep valaene Angband, og de  greide å fange Morgoth og ødela hans andre festning, Utumno. Etter tre år i fangenskap vendte Morgoth tilbake til Midgard og Angband, og skapte nå vulkanen Thangorodrim over fortet for å beskytte det. Han regjerte der helt til slutten av det første tidevervet, da Angband ble knust i Vredens krig, og Morgoth ble tatt til fange igjen og forvist ut i det *store intet*.

I den tidligere versjonen av Tolkiens mytologi (se: *[[The History of Middle-earth]]*) er Angband kalt for **Angamandi**.
Sverre Klingenberg

**Sverre Sverressøn Klingenberg** (1882–1958) var en norsk gårdbruker, bygningsingeniør og politiker (H).

## Liv og virke
Han var av en trondhjemsk embedsmannsslekt av dansk opphav. Foreldrene var overrettssakfører og ordfører Sverre Olafssøn Klingenberg og hustru Hilda Klingenberg, som var søskenbarn. Blant hans søsken var høyesterettsadvokatene og ordførerne Odd og Olaf Klingenberg, og topografen Kaare Klingenberg. Han giftet seg i 1906 med Ingeborg Kulseth.

Han frekventerte Trondhjems tekniske læreanstalt og reiste til Amerika før han bosatte seg i Strinda herred som teknisk konsulent i 1905. Han tilhørte det første kullet som ble uteksaminert fra NTH, hvorved han var utdannet bygningsingeniør i 1914. Klingenberg var byggeleder for blant annet Trøndelagsutstillingen i 1930, Trøndelag travbane, Reitgjerdet asyl og Trondheim sykehus. Han var bestyrer for Strinden torvstrøfabrikk fra 1918, i tillegg til å drive som byggentreprenør.

Han overtok i 1912 gården Persaunet i Strinda, som faren hadde kjøpt i 1874. Allerede i 1917 solgte han gården videre til Strinda herred, som bygde aldershjem og sykehus på stedet. Fra 1916 var han gårdbruker på Øvre Steinan (eller Søndre Steinan) ved Moholt i Strinda. Han var involvert i bondesamvirket som styreformann i Bøndernes salgslag i Trondheim, formann i Trøndelag melkesentral, styremedlem i Norske melkeprodusenters landsforbund og formann i Trondheims meierier.

Klingenberg var medlem av Strinda herredsstyre og formannskap, skolestyre og fattigstyre, 1919–1922 som varaordfører. Han var Høyres 1. vara til Stortinget fra Sør-Trøndelag 1931–1933, og møtte et par uker våren 1932. Han var formann i Sør-Trøndelag Høyre 1925–1934 og 1945–1949.

Under den tyske okkupasjonen av Norge flyktet han til Sverige i 1944.

## Utmerkelser
Sverre Klingenberg ble i 1948 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sin innsats i landbrukets organisasjoner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Nargothrond

**Nargothrond** var en underjordisk festning i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Den lå under elvebredden av elva Narog i Beleriand, og ble bygd av alven Finrod Felagund. Den lå nedenfor åsrekken Taur-en-Faroth, men også landene mot nord (Talath Dirnen) ble styrt fra dette fortet.

inspirert av Menegroth i Doriath, og på leting etter et trykt sted å lage en festning gjemt for Morgoth, skapte Finrod Nargothrond allerede på begynnelsen av det første tidevervet. Festningen lå i Narogs hulrom under de skogklette åsene Taur-en-Faroth på den vestre elvebredden av elva Narog. Finrod fikk hjelp til dette av dverger fra Ered Luin (Blåfjellene), som også lagde Nauglamír til ham, *dvergenes halskjede*.

Men Finrod var ikke den første som brukte disse hulene: de hadde vært bebodd av Lurvedvergene før de var blitt jaget ut derfra.

Slik som hulene var fra begynnelsen av kunne de bare bli nådd ved hjelp av en smal sti langs den vestre elvebredden, men senere ble det også bygd en bro over Narog.

Finrod regjerte over Nargothrond helt til han sluttet seg til Beren og hans jakt etter en silmarill, og da gav han herredømmet over festningen til Orodreth. Men Fëanors sønner, Celegorm og Curufin bodde i Nargothrond på den tida og de var mektigere enn Orodreth, helt til Finrods død ble meldt, og da ble de forvist.

Túrin Turambar kom senere til Nargothrond og ble den fremste krigeren der, men han overtalte også folket der til å kjempe openlyst mot Morgoth (det var på den tiden broa ble bygd), noe som til slutt førte til at dragen Glaurung og hans hær plyndret Narogthrond.
Tol Galen

**Tol Galen** er en øy i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Denne øya var svært grønn, og lå mellom de to armene av elva Adurant hvor den delte seg og så fant sammen igjen. Den lå helt sør i Ossiriand. Det var her at Beren og Lúthien Tinúviel levde deres dødelige liv til endes. 

Øya forsvant i havet på slutten av det første tidevervet, under Vredens krig.
Baker Street

**Baker Street** er en gate i Marylebone i City of Westminster, London. Den er mest kjent som boligadressen til den fiktive detektiven Sherlock Holmes, som bodde i Baker Street 221B. Dette er en ikke-eksisterende adresse; nr. 221 er ikke delt i A og B. 

Gaten har navn etter William Baker (1705–1771), som anla gaten. Opprinnelig var det bolighus i høyere prisklasse langs gaten, men det er nå for det meste næringsbygninger der. 

Den er en travel gjennomfartsvei, som går sørover fra Regent's Park, krysser Park Street og Marylebone Road, York Street, Portman Square og Wigmore Street. I sistnevnte kryss går den over i Orchard Street, som så ender når den møter Oxford Street.

Undergrunnsstasjonen Baker Street ligger ved gaten; stasjonen var verdens første undergrunnsstasjon. Fra 1933 til 2019 lå Transport for Londons hittegodssentral ved siden av undergrunnsstasjonen. 

## Referanser
Tol Brandir

**Tol Brandir** eller **Tindpigg** er en øy i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Denne øya har aldri blitt satt fot på av verken menneske, alv eller dverg. Denne øya har en svært høy tind, og ligger midt i den lange sjøen ved navn Nen Hithoel. Den ligger mellom åsene Amon Hen og Amon Lhaw og så ut over Raurosfallene.
Tol-in-Gaurhoth

**Tol-in-Gaurhoth** eller **Varulvenes øy** var i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard et fort som var holdt av Sauron i det første tidevervet.

Tol-in-Gaurhoth begynte som Minas Tirith, tårnet bygd av Finrod Felagund, og ble holdt av Orodreth, Fingons nevø, for å vokte *Sirions pass*. Men Orodreth var maktesløs ovenfor Sauron og kunne ikke hindre ham i å ta øya, og flyktet sørover. Sauron begynte å bringe store ulver til øya og han sendte onde ånder inn i dem, og skapte dem om til varulver.

Beren Erchamion var på jakt etter en av silmarillene fra Morgoths jernkrone, sammen med Finrod, men de ble fanget da de passerte øya, og følget deres ble drept en etter en. Finrod reddet Berens liv, men ble selv drept.

Lúthien og hunden Huan kom til unnsetning for Berens, og mens Huan drepte varulvene tok Lúthien kontrollen over øyas magi fra Sauron. Øya ble ødelagt, og restene ble renset etterpå, og det ble bygget et nytt tårn på øya.
Brazzaville

**Brazzaville** er hovedstaden og den største byen i Republikken Kongo, og ligger ved elven Kongo. Byen har 1 370 612 innbyggere (2009).  

## Historie

Byen ble grunnlagt i 1880 på stedet der landsbyen Ntamo lå, av den italienske oppdageren Pierre Savorgnan de Brazza, som byen er oppkalt etter. 

I 1944 var Brazzaville vertskap for et møte mellom de frie franske styrkene og representanter for Frankrikes afrikanske kolonier. Dette munnet ut i Brazzaville-erklæringen, som hadde som formål å omdefinere forholdet mellom Frankrike og landets afrikanske kolonier etter andre verdenskrig.

Brazzaville har vært arena for regionale konflikter, inkludert konflikter mellom opprørere og regjeringsstyrker, og mellom styrker fra Republikken Kongo, Den demokratiske republikken Kongo og Angola.

## Geografi
Brazzaville ligger på 4°16' sør, 15°17' øst (-4.26667, 15.28333). https://web.archive.org/web/20120504031911/http://earth-info.nga.mil/gns/html/cntry_files.html For å skille mellom de to afrikanske landene med «Kongo»  i navnet, blir Republikken Kongo iblant kalt Kongo-Brazzaville, mens Den demokratiske republikken Kongo (i perioden 1971&ndash;1996 kalt «Zaire») blir kalt Kongo-Kinshasa (etter hovedstaden Kinshasa). Kinshasa ligger på den sørlige bredden av elven Kongo, overfor Brazzaville.

## Transport
Den internasjonale flyplassen Maya-Maya internasjonale lufthavn ligger i Brazzaville. Det går ferjer fra Brazzaville til byene Kinshasa som er hovedstaden i Den demokratiske republikken Kongo og til Bangui som er hovedstaden i Den sentralafrikanske republikk via elven Kongo. Ferjen som går til Bangui går innom byen Impfondo på veien. Taxier er lett tilgjengelige i byen siden så mye som 20% av alle kjøretøyene i byen er taxier.

## Vennskapsbyer
* Dresden, Tyskland
* Olathe, USA
* Weihai, Kina
* Kinshasa, Den demokratiske republikken Kongo
## Eksterne lenker
*
Kor (arkitektur)

**Kor** (av norrønt *kórr*, via latin *chorus*, fra gresk: *khoros*, som opprinnelig hadde betydningen «ringdans med sang», et uttrykk som er hentet fra greske skuespill), eller **sanghus**, er avslutningen av kirkerommet opprinnelig mot øst der alteret står. I middelalderen ble koret utvidet for å gi plass til flere geistlige. Koret er også ofte reservert prester og sangere. I enkelte kirker finnes også en korskranke eller ikonostasis i den ortodokse kirken.

## Referanser


## Litteratur
* Ahlstrand, Jan Torsten (1976): *Arkitekturtermer*. Lund: Studentlitteratur, ISBN 91-44-02852-0
Kryss (arkitektur)

**Kryss** er skjæringspunktet mellom midtskip med sideskip og transept i en kirke.

## Litteratur
* Ahlstrand, Jan Torsten: *Arkitekturtermer*. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0

## Eksterne lenker
*
Narthex

**Narthex** er en enetasjes forhall ofte i hele kirkens bredde som fører inn i en tidlig kristen eller bysantinsk kirke. Ligger narthex inne i selve bygningen kalles det *esonarthex* og ligger det foran fasaden kalles det *exonarthex*.

## Litteratur
* Ahlstrand, Jan Torsten: *Arkitekturtermer*. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0
Omgang

En **omgang** eller **ambulatorium** av (fra latin *ambulo*, *vandre*) er en lang og smal gangsone som går rundt en bygning. Uttrykket er ofte brukt om den sonen som går rundt koret, koromgangen, og som ble brukt av pilegrimer på vei til en helgengrav eller et annet hellig sted i kirken. 

## Litteratur
*Gunnarsjaa, Arne (1999) *[[Arkitekturleksikon (1999)|Arkitekturleksikon]]*. Oslo : Abstrakt forlag. ISBN 82-7935-007-1 (e-bok fra bokhylla.no)
Sideskip

**Sideskip** i en kirke eller basilika er rommet mellom skipets søyler eller pilarer og sidemurene.

## Litteratur
* Ahlstrand, Jan Torsten: *Arkitekturtermer*. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0
Transept

**Transept** kommer fra latin, *trans* (på den andre siden) og *sept* (skranke), og brukes om den delen av en kirkebygning som danner tverrarmene i den korsformede grunnplanen. På norsk brukes uttrykket **tverrskip**.

## Referanser


## Litteratur
*Ahlstrand, Jan Torsten (1976): *Arkitekturtermer*. Lund: Studentlitteratur, ISBN 91-44-02852-0

## Eksterne lenker
*
Taur-en-Faroth

**Taur-en-Faroth** er navnet på noen åser i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Disse skogklette åsene lå i Beleriand, på den vestre siden av elva Narog. Disse åsene var de som lå over Finrods festning Nargothrond.

Åsene forsvant i havet på slutten av det første tidevervet, under Vredens krig.
Portal

En **portal** (fra middelalderlatin *portale*, «byport, forhall», av latin *porta*, «dør, port») er en forseggjort eller framstående og rikt utsmykket inngang til en kirke, et slott eller en annen monumental bygning.

Dører, porter eller fallgitter i åpningen kan bli benyttet for kontrollere ankomst eller utgang. Overflaten rundt åpningen kunne være laget av enkle bygningsmaterialer eller dekorert med utsmykning. Spesielt i renessansen og barokken kunne slike portaler være rikelig utsmykket. Betegnelsen i seg selv indikerer et byggverk som bærer noe over seg, for eksempel en arkivolt og/eller et tak. Portaler er ofte, men ikke alltid, utformet med dekor, for eksempel skulpturelle innslag. Spesielt var dette vanlig i romansk arkitektur, gotikk og i stavkirker. Moderne portaler kan ha dekor hentet fra for eksempel postmodernismen. 

Eksempler på åpne portaler (portaler uten dører) i arkitekturen er portaler inn mot gamle åpne stadionanlegg og lignende byggverk. Eksempler på lukkede portaler er portaler i kirkebygg, kjøpesentra med videre.


Fil:Stavanger Domkirke - 05.jpg|Portalen i Stavanger domkirke med doble dører.
Fil:Puertaestadionacional.jpg|Puerta del Estadio Nacional har en dekor av massiv stein.
Fil:Rossiberlin.jpg|Postmoderne portal fra 1997 Tegnet av Aldo Rossi, en nytolkning av renessansen.
Fil:PorcheCentralNordCathedraleChartre041130-.jpg|Portalen i katedralen i Chartres.
Fil:Porto - Sant Martí de Cedofeita - Façana principal.JPG|Kirken São Martinho de Cedofeita ved Porto i Portugal.
Fil:Hronsky Benadik-Hlavny portal klastorneho kostola.jpg|Portalen i kirken Hronský Beňadik, Ungarn
Fil:Baroque portal in Brescia.jpg|Barokkportal i et privat palass i Brescia, Italia
Fil:6400 Peterhof Tür 1.jpg|Barokkportal.
Fil:Soest-St-Petri-IMG 0775.JPG|Romansk portal.


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Strebebue

En **strebebue** er en bue som leder trykket i et hvelv bort fra muren og over i en pilar. Strebebuesystemet ble for det meste utviklet og brukt i gotikken, men det finnes også eksempler i romansk arkitektur.

## Litteratur
* Ahlstrand, Jan Torsten: *Arkitekturtermer*. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0
A Nod and a Wink

***A Nod and a Wink*** er et progrockalbum utgitt i 2002 fra bandet Camel.

Etterfulgt av en suksessfull turné i 2000, leverte Andrew Latimer, kona Susan Hoover og den canadiske keyboardisten Guy Le Blanc et sett med komposisjoner som fulgte røttene til Camel og reflekterte over dem. Resultatet er et muntert, flytende og gledesrikt album, som refererer til progrockmusikk fra det tidlige 1970-tallet og musikk fra Camel selv. Mange av sangene gir klare relasjoner til andre progrockstorheter som Genesis, Yes og Peter Gabriel. I motsetning til albumet *[[Rajaz]]* (1999), som var sterkt gitarorientert, byr denne utgivelsen på mye fløyte og keyboard.

Mens noen låter er opplagt humoristisk og morsom, er albumets siste låt, den ti minutter lange verket «For Today», en relasjon til terrorangrepet 11. september 2001 og konkluderer albumet med et sensitivt og emosjonelt klimaks.

Albumet er dedikert til Peter Bardens (1945–2002), og er foreløpig den siste studioutgivelsen fra Camel.

## Sporliste
#«A Nod and a Wink» (11.16) – Hoover, Latimer, LeBlanc
#«Simple Pleasures» (5.31) – Hoover, Latimer
#«A Boy's Life» (7.20) – Hoover, Latimer
#«Fox Hill» (9.19) – Hoover, Latimer
#«The Miller's Tale» (3.34) – Hoover, Latimer
#«Squigely Fair» (8.02) – Latimer
#«For Today» (10.40) – Hoover, Latimer, LeBlanc

## Musikere
* Andrew Latimer – Gitar, Fløyte, Keyboard, Vokal 
* Colin Bass – Bass, bakgrunnsvokal 
* Guy Le Blanc – Keyboard, bakgrunnsvokal 
* Denis Clement – Trommer
* Terry Carelton – Trommer (spor 2 og 6), perkusjon og bakgrunnsvokal (spor 7) 
* JR Johnston – Bakgrunnsvokal (spor 7) 

## Eksterne lenker
*
Travé

.

**Travé** er området mellom to vertikale støtter - som søyler eller pilarer. 

Det kan også være områder i et hvelv, for eksempel et krysshvelv, eller en del av et tønnehvelv mellom to forsterkningsbuer.

Travé kan være en form for arkitekturbegrepet fag, men fag et mer generelt begrep som omfatter forskjellige typer mellomrom og konstruksjoner i bygninger. Travé er mer spesifikt knyttet til området mellom bærende elementer og mellom hvelvkonstruksjoner.

## Referanser
Olaf Krohn

**Olaf Krohn** (født 4. juni 1863 i Oslo, død 1933) var en norsk tegner. Han hadde utdannelse som maler, men arbeidet først og fremst som karikaturtegner, særlig i vittighetsbladet *[[Vikingen (tidsskrift)|Vikingen]]*. Her presenterte han karikaturer av kjente nordmenn samlet under tittelen *Vore mænd*. Han utgav *[[Theaterkatten]]* fra 1897 til 1929 og flere humoristiske samlinger, f.eks. *[[Joujou; aarsrevue med vers]]* (1886), *[[Razzia gjennem Chr.a og ude paa landsbygden]]* (1902 og 1909) og *[[Oslo-short-stories]]* (1929). Nasjonalgalleriet i Oslo har to tegninger av ham.

Olaf Krohn var sønnen til skuespilleren Georg Herman Krohn (1831–1870) og broren til ingeniør Georg Monrad Krohn (1865–1934) og skuespillerne Lully Krohn (1862–1947) og Michael Krohn (1867–1918).

## Galleri


Fil:Olaf Krohn Folkelivsmotiv OB.01399.jpg|« Folkelivsmotiv fra Skarpsno i Oslo», olje på lerret, 41,3 x 60,4 cm
Fil:Hos Taarnvægteren.png|«Hos Taarnvægteren». Tegning av Krohn til en tekst i *[[Verdens Gang]]* om tårnet på *Vor Frelsers kirke*, dagens Oslo domkirke (1882).


## Referanser


## Eksterne lenker
Nasjonalbladet

***Nasjonalbladet*** var en avis utgitt i Trondheim fra 1922 til 1942.

Avisen ble egentlig startet i 1891 som det moderate venstreorganet *Folketidende*, men ble etter økonomiske vansker reetablert i 1922 under navnet *Nasjonalbladet*, som et organ for Norges Bondelag og Bondepartiet.

I 1928 var avisen nær ved å bli nedlagt, men etter initiativ fra *[[Adresseavisen]]* så etablerte *Nasjonalbladet* et samarbeid med denne. *Adresseavisen* hadde året før byttet navn fra *Trondhjems Adresseavis* og fått *[[Aftenposten]]*s Harald Torp som ny redaktør. Samarbeidet betydde at *Nasjonalbladet* ikke lenger kom ut som egen avis, men fikk i stedet daglig en side i *Adresseavisen* som fritt ble redigert av en egen redaktør. Jacob Skylstad ble ansatt som redaktør for denne siden.

For *Adresseavisen* var dette samarbeidet svært verdifullt, for på denne måten fikk avisen også et fotfeste utenfor byen, noe som *Nasjonalbladet* og aviskonkurrenten *[[Nidaros (avis)|Nidaros]]* på denne tiden var alene om.
  
*Nasjonalbladet* kom med sin siste side i *Adresseavisen* fredag den 3. januar 1942. Pressedirektoratet hadde i november 1941 innsatt NS-medlemmet og redaktøren i *Nasjonalbladet*, Jacob Skylstad, som redaktør også av *Adresseavisen*. To måneder senere mente han at det ikke var praktisk mulig å gi ut *Nasjonalbladet* lenger. Bak dette lå dels politiske årsaker, men papirrasjoneringen veide nok også tungt.

Mandag 5. januar 1942 kom *Adresseavisen* ut med undertittelen «og Nasjonalbladet».

## Referanser
Camel

Ordet **Camel** har forskjellige betydninger:

# Camel (band)
# Camel (album), av bandet ved samme navn
# Sopwith Camel, britisk kampfly under 2. verdenskrig.
#Camel (sigarettmerke)
#Customised Applications for Mobile networks Enhanced Logic, et sett mobiltelefonstandarder
Bibliotek 2.0

**Bibliotek 2.0** betyr at bibliotekene vil levere sine tjenester til brukerne på nye måter. Forandringene vil først og fremst gjelde de digitale tjenestene. Det som tidligere ble kalte for *katalogen* (brukergrensesnittet til bibliotekenes samlinger) vil bli langt rikere og bedre tilpasset brukernes konkrete behov. Brukerne får adgang til langt flere og mer varierte nettbaserte tjenester. 

Den største endringen gjelder imidlertid samspillet med brukerne. Bibliotek 2.0 innebærer at brukerne får nye roller som partnere og medspillere. De blir like mye produsenter som forbrukere av alle de informasjonstjenestene som organiseres gjennom biblioteket.

Begrepet Bibliotek 2.0 er avledet av Web 2.0, og springer ut av den samme tankegangen. Forkjemperne for Bibliotek 2.0 regner med at de nye interaktive tjenestene etter hvert vil erstatte de gamle tilbudene som bare gikk en vei: fra biblioteket og til brukerne.

## Bakgrunn
Det ser ut til at den amerikanske bibliotekaren Michael Casey var den første som løftet fram begrepet, på bloggen LibraryCrunch . Bloggen ble startet i 
september 2005. Her antydet Casey at bibliotekene – og spesielt folkebibliotekene – nå står ved et veiskille. Den økte datakraften – med bredbånd, trådløse forbindelser, raske prosessorer og nesten ubegrenset lagringskapasitet – gir grunnlag for en ny fase i nettets utvikling. 

En strøm av nye og mer sosiale IKT-anvendelser er på vei inn. Brukerne blir selv produsenter og organiserer selv sine ressurser på nettet. Bibliotek 2.0 beskriver bibliotek som tar i bruk de nye verktøyene – og som dessuten aksepterer tankegangen bak. Verktøyene er digitale, men tankegangen gjelder også de fysiske tjenestene. Bibliotek 2.0 er en bibliotekmodell som legger mindre vekt på hierarki og kontroll, og mer på nettverk, prosjekter og brukermedvirkning.

## Eksterne lenker
* Miller, P., (2005), Web 2.0: Building the New Library, Ariadne No.45 October 2005. 
* Boog, J. (2005), Library 2.0 Movement Sees Benefits in Collaboration with Patrons, Publish, November 2005.
* Chad, K. og Miller, P. (2005), Do libraries matter? The rise of Library 2.0
Innbygda

**Innbygda** kan vise til:

*Innbygda (Trysil) – et tettsted i Trysil kommune i Hedmark
*Innbygda (Selbu) – ei bygd i Selbu kommune i Sør-Trøndelag
Raurosfallene

**Raurosfallene** eller bare **Rauros** er en stor foss i J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Fallene ligger i den store elva Anduin, like under den lange sjøen Nen Hithoel, hvor elva falt fra Emyn Muil ned til våtmarken Nindalf.

Da Ringens brorskap ble brutt opp, padlet Frodo Lommelun og Samvis Gamgod fra den vestre siden av sjøen til den østre like ovenfor Raurosfallene slik at de måtte bruke all sin styrke for ikke å bli dratt ned i fossfallet av strømningen i vannet. Kort tid etter dette ble Boromirs døde kropp lagt i en annen av alvebåtene, som følget hadde fått i Lórien, av Aragorn, Legolas og Gimli og sent mot fossen, men det virker som om båten overlevde dette fallet, for kort etter ble både båten og Boromirs kropp sett av Faramir ved den lavere elvebredden av Anduin nedenfor fossen. Faramir følte det som i en drøm, men han våknet aldri, og han tok Boromirs kløvene horn fra båten, og hornet var ekte nok og ingen drøm.
Serj Tankian

**Serj Tankian** (født 21. august 1967 i Beirut, Libanon) er en armensk/amerikansk sanger, sangskriver, poet og aktivist. Han spiller også mange forskjellige instrumenter, deriblant; bass, gitar og piano. 

Tankian er mest kjent som vokalist i bandet System of a Down, der han også spiller keyboard og gitar på enkelte sanger. Han startet bandet sammen med Daron Malakian etter at Soil ble splittet. Shavo Odadjian, som var manager fra tiden i Soil ble med som bassist da Malakian og Tankian bestemte seg for å lage et nytt band med navnet «Victims of a Down», etter et dikt Malakian hadde skrevet, men Odadjian syntes at *System* var et mye sterkere ord, og bandet ble derfor kalt System of a Down. Ontronik «Andy» Khachaturian ble med på trommer. Etter tre år ble Khachaturian byttet ut med John Dolmayan, fordi Khachaturian hadde skadet hånden. Tankian har gitt ut fem album sammen med System of a Down og fem soloalbum.

I 2001 etablerte Tankian sitt eget lille plateselskap, Serjical Strike. Et av prosjektene der startet han sammen med Arto Tuncboyaciyan. Tankian har sammen med Audioslave-gitarist Tom Morello dannet organisasjonen Axis of Justice som skal motivere unge til å følge med i politikken. I 2003 ledet de en demonstrasjon der de delte ut matpakker til fattige.

Tankian er vegeterianer og liker poesi. Han har gitt ut to poesibøker. *Cool Gardens* (ISBN 978-0-7434-5741-5) i 2001 og *Glaring Through Oblivion* (ISBN 978-0-06-201205-0) i 2011.

## Diskografi
### System of a Down

* : *[[System of a Down (album)|System of a Down]]*
* : *[[Toxicity]]*
* : *[[Steal This Album!]]*
* : *[[Mezmerize]]*
* : *[[Hypnotize]]*

### Soloalbum
* : *Elect the Dead*
* : *Imperfect Harmonies*
* : *Harakiri*
* : *Orca Symphony No. 1*
* : *Jazz-Iz-Christ*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Offisielt nettsted for Serjical Strike Records
*  Offisielt nettsted for System of a Down
Ahlmannfonna

**Ahlmannfonna** er en isbre på Nordaustlandet på Svalbard. Breen er omtrent 6 kilometer i diameter og ligger på den sørlige delen av Prins Oscars Land.

Breen har navn etter Hans Wilhelmsson Ahlmann (1889&ndash;1974). Se også Ahlmannfjellet.

## Referanser
Amenfonna

**Amenfonna** er en isbre på Nordaustlandet, Svalbard. Breen er en del av Vestfonna og ligger i den sørøstlige delen av Gustav V Land. Navnet skal være hentet fra Amendalen, men det har ikke vært mulig å finne ut hvor Amendalen ligger.

## Referanser
Aurkollfonna

**Aurkollfonna** er en isbre på Spitsbergen, Svalbard.  Breen er omtrent 3,5&nbsp;km lang og ligger sørvest i Friherrefjella, mellom Armfjellet og Aurkollen, nordøst på Wedel Jarlsberg Land.

Breen har navn etter fjellet Aurkollen, som betyr «grusåsen»

## Referanser
Austfonna

**Austfonna** er den største isbreen på Svalbard og den nest største i Europa etter Iskappen på Severnyjøya på Novaja Semlja i Russland. Den utgjør den østre halvdelen av øya Nordaustlandet.

Austfonna inkluderer Palanderisen, i det sentrale området, og Vegafonna i vest. Arealet er 8&nbsp;492&nbsp;km² (inkludert Vegafonna). En utløper av Austfonna som munner ut i havet lengst nordøst på Nordaustlandet er Leighbreen.

## Referanser
Barlaupfonna

**Barlaupfonna** er en isbre på Spitsbergen, Svalbard. Breen ligger øst og sør for Barlaupen ved Doktorbreen, mellom Nathorst Land og Torell Land. Breen ligger på .

## Eksterne lenker
*
Bergfonna

**Bergfonna** er en isbre på Edgeøya på Svalbard. Den ligger øst for Atndalen, og rundt 10 kilometer sør for Walter Thymensbukta.

## Kilder
. Besøkt 11. mars 2013
Deutscher Dom

**Deutscher Dom** (*den tyske domen*) er en kirke i bydelen Mitte i Berlin. Den omkranser sammen med Französischer Dom og Schauspielhaus plassen Gendarmenmarkt.

Deutscher Dom består av en protestantisk kirke kalt Neue Kirche eller Deutsche Kirche, som ble bygget mellom 1701 og 1708 etter planer av Martin Grünberg i barokkstil, samt av et kuppeltårn bygget mellom 1780 og 1785. Tårnet er vesentlig større enn kirken, men har ingen sakral funksjon. Det ble oppført to nærmest identiske tårn etter planer av Carl von Gontard, et foran den franske og et foran den tyske kirken, i forbindelse med en ombyggelse av plassen som den prøyssiske konge Fredrik den store lot utføre etter forbilde av Piazza del Popolo i Roma. Mellom 1881 og 1882 ble kirken på grunn av dårlig bygningsmessig forfatning i stor grad demontert og gjenoppbygget i nybarokk.

Etter marsrevolusjonen i 1848 ble 183 revolusjonsofre begravet fra kirken. Etter en protestantisk gudstjeneste ble det holdt prekener av en protestantisk, en katolsk og en jødisk geistlig, før kistene under stor folkelig deltagelse ble ført til Friedhof der Märzgefallenen og bisatt.

I 1943 ble kirken ødelagt av brann. Den ble restaurert mellom 1982 og 1996.

## Eksterne lenker
* 
* «Deutscher Dom am Gendarmenmarkt» (turistinformasjon)
Harald Victor Hove

**Harald Victor Hove** (født 1983) er en norsk politiker (H). Han er fra 2019 leder i Høyres bystyregruppe i Bergen. Han har vært medlem av bystyret siden 2003.

Han var formann i Bergens Unge Høyre 2001–2003, formann i Hordaland Unge Høyre 2003–2004 og 2. nestleder i Unge Høyres sentralstyre 2004–2006. Han var også fylkesleder i Hordaland Europeisk Ungdom tidlig i 2000-årene.

I 2003 ble han valgt inn i Bergen bystyre. Han var ansatt som gruppesekretær og politisk rådgiver for ordfører Herman Friele 2005–2007 og som politisk rådgiver for byrådsleder Monica Mæland 2007–2009. Hove var byråd for finans, konkurranse og eierskap 2009–2010, byråd for kultur, kirke, idrett og eierskap 2010–2011 og byråd for barnehage og skole 2011–2014. Han har også vært leder i Bergen Høyre og vararepresentant til Stortinget fra Hordaland.

Han gikk Bergen Handelsgymnasium og utdannet seg til markedsøkonom ved BI i Bergen. Han har vært daglig leder i interesseselskapet Hardangerviddatunnelene AS 2015–2017 og i stiftelsen Maritime Bergen 2017–2019.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Balderfonna

**Balderfonna** er en isbre på Spitsbergen, Svalbard. Breen ligger sør for Lomfjorden, vest for Hinlopenstretet på Ny-Friesland.

Balderfonna har navn etter den norrøne guden Balder. Det er et av mange stedsnavn rundt Hinlopenstretet som har fått navn hentet fra norrøn mytologi av Gerard De Geer.

## Referanser
Gerard De Geer

Baron **Gerard Jacob De Geer** (født 1858, død 1943) var en svensk geolog som kom med verdifulle bidrag innen særlig geomorfologi og geokronologi.

## Referanser
De fire store i norsk rock

**De fire store i norsk rock** er et uttrykk som blir brukt om 4 norske musikkgrupper. Gruppene er Jokke & Valentinerne, deLillos, DumDum Boys og Raga Rockers, som var særlig store med sin norskspråklige musikk på 1980-tallet. Navnet spiller på uttrykket «de fire store», som blir brukt i norsk litteratur om Jonas Lie, Bjørnstjerne Bjørnson, Alexander Kielland og Henrik Ibsen.

Uttrykket ble introdusert i Arbeiderbladet i 1994 i et intervju med Joachim Nielsen.

Noen av medlemmene i fire av bandene spilte for første gang sammen på samme scene på Sentrum Scene i Oslo den 31. august 2013 til støtte for Miljøpartiet De Grønne, som for første gang hadde mulighet til å komme inn på Stortinget.

## Referanser