open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kongedømmet Napoli

**Kongedømmet Napoli** var på det sørlige området av Appenninerhalvøya og besto av områder som hadde ligget under kongedømmet Sicilia da dette ble delt mellom en fastlandsdel og øya Sicilia som følge av den sicilianske vesper i 1282. 

I sin samtid ble det omtalt som *kongedømmet Sicilia* da kongehuset her var en videreføring av kongehuset på Sicilia etter at troppene til Peter III av Aragón hadde jaget Karl av Anjou fra øya, men han klarte å beholde sine landområder på fastlandet. Men dette ble etter hvert også kalt kongedømmet Napoli etter hovedstaden for skille det fra Det aragonske Sicilia på øya under huset Barcelona.

Karl og hans etterfølgere fra Anjou opprettholdt fram til 1373 kravet på øya mot de aragonesiske makthaverne og brukte av den grunn ikke navnet Napoli på sitt kongedømme fram til dette. Dette året sa dronning Johanna I av Napoli formelt fra seg kravet på Sicilia.

Gjennom hele kongedømmet Napolis eksistens var dette et omstridt område mellom Frankrike og Aragon/Spania. I 1494 ble Appenninerhalvøya invadert av Karl VIII av Frankrike under de italienske kriger og han gjorde også krav på Napoli gjennom huset Anjou. Året etter ble også kongedømmet Napoli invadert av Karl VIII som avsatte Alfonso II av Napoli som konge. De franske styrkene ble drevet ut da Ferdinand II av Aragón sendte støtte og innsatte Alfonso IIs sønn Ferdinand II av Napoli, senere kjent som *Ferrandino*. Den fransk/spanske rivaliseringen over området fortsatte i de følgende tiårene, og Frankrike frafalt ikke sine krav før i 1559.

Som følge av den spanske arvefølgekrigen ble imidlertid kongedømmet i 1714 overført til Karl VI av Det tysk-romerske rike som også tok kontroll over Sicilia. Men allerede under den polske tronfølgekrig ble det østerrikske styret avløst av et nytt spansk styre i 1734 under Carlo I, en yngre sønn av Filip V av Spania.

I 1806 ble kongedømmet Napoli et napoleonsk lydrike. Napoleon innsatte sin bror Joseph Bonaparte som nominell konge, og to år senere, i 1808, sin svoger, bondesønnen Joachim Murat. Murat ble styrtet i 1815 og flyktet.

I 1816 ble det igjen slått sammen med kongeriket på øya Sicilia under navnet kongedømmet de to sicilier.

## Se også
Liste over Napolis monarker

## Referanser
Edda (navn)

**Edda** er et kvinnenavn med flere mulige opprinnelser. Det kan være:
* et islandsk kvinnenavn med opprinnelse i det norrøne ordet *[[edda]]* som betyr «oldemor»
* en italiensk form av det norske navnet *[[Hedda]]*, som er en kortform av *[[Hedvig]]* og har opprinnelse i gammelhøytyske *Haduwig* som betyr «strid»
* et nederlandsk navn som betyr «poetisk»

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Edda Kathleen van Heemstra Hepburn-Ruston (1929–1993), britisk skuespiller, bedre kjent som Audrey Hepburn
* Edda Holmesland Snaprud (f 1938), norsk bildekunstner
* Edda Heiðrún Backman (f. 1957), islandsk skuespiller
* Edda Trandum Grjotheim (f 1982), norsk skuespiller
* Edda Pétursdóttir (f 1991), islandsk modell

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ludo Dierckxsens

**Ludo Dierckxsens** (1964–2025) var en belgisk syklist. Karrierens høydepunkt kom i 1999, da han vant 11. etappe av Tour de France, samt det nasjonale belgiske mesterskapet. Da han la opp i oktober 2005, etter 11 år som profesjonell syklist, var han den eldste profesjonelle landeveissyklisten. I 1999 ble han utestengt fra resten av Tour de France etter å ha vært åpen om sin bruk av kortison for en kneskade.

## Høydepunkter i karrieren
* 1998: Vinner av Paris-Bourges 
* 1999: Vinner av 11. etappe av Tour de France
* 1999: Vinner av det nasjonale mesterskapet i Belgia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jan Petter Sissener

**Jan Petter Wilhelm Courvoisier Sissener** (født 14. mars 1955 i Genève, Sveits) er en norsk aksjemegler. Han har bygget opp flere meglerhus i Norge.

## Bakgrunn og virke
Faren kommer fra Sveits, men Sisseners norske mor reiste tilbake til Norge med sønnen da han var to år gammel. De bosatte seg på Gjettum i Bærum. Ti år senere flyttet Sissener til Slemdal i Oslo hvor han har bodd siden.

Sissener begynte på studier i jus i Sveits, men etter en tid fant han ut at det ikke passet, og begynte å studere på Bedriftsøkonomisk Institutt.

På begynnelsen av 1980-årene begynte han som aksjemegler, og i 1982 ble Jan Petter Sissener ansatt i Alfred Berg Kapitalforvaltning. I 1986 begynte han i Carnegie International i London og bygde opp en avdeling fra 1989 i Norge. I 1993 etablerte han sitt eget selskap, Sirius Securities, som ble kjøpt opp av Orkla Finans året etter. I 2001 begynte han igjen i Alfred Berg.

I 2005 kom Sissener i konflikt med den nederlandske storeieren ABN AMRO i Alfred Berg, og han gikk over til Kaupthing som sjef for deres nye, norske meglervirksomhet. Han sluttet brått i Kaupthing i februar 2008.

Jan Petter Sissener var som arving i Sissener-familien part i en opprivende rettssak som har versert i 20 år. Einar W. Sissener kjøpte ut de andre arvingene fra familiebedriften Apothekernes Laboratorium, men ble i ettertid uenig om delingen mellom søsknene.

## Referanser
Svartflekkstjertspinner

**Svartflekkstjertspinner** (*Clostera anachoreta*) er en sommerfugl som tilhører familien tannspinnere (Notodontidae). Den ligner rødflekkstjertspinner (*Clostera curtula*), men flekken i vingespissen er ikke rødaktig. I Norge er denne arten bare funnet noen få ganger, i Østfold, Akershus og Hedmark. Noen eller alle av disse funnene kan representere innfløyne individer.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 31 – 39&nbsp;mm), askegrå spinner. Hodet er ganske stort og bredt, antennene fjærformede hos begge kjønn, litt bredere hos hannen. Kroppen ner grå, brystet med en mørk lengdestrek midt langs ryggen. Bakkroppen ender i en dusk av lange hår som hos hannen er todelt. Forvingen er avrundet trekantet, askegrå, med tre mer eller mindre tydelige, smale, lyse tverrstriper. Vingespissen er mørkere grå, men uten rødlig farge. I forvingens bakre del nær ytterkanten er det to små, diffuse svarte flekker som noen ganger er grodd sammen til én. Bakvingen er ensfarget lys grå. Larven er svartbrun, langs ryggen med svarte og hvite lengdestriper og rustrøde tverrbånd. Den har dusker av lange, hvitlige hår over hele kroppen.

## Levevis
Svartflekkstjertspinner er en nordlig art som finnes særleg i eldre blandingsskoger med innslag av grove osper og seljer. De voksne sommerfuglene flyr om natten i mai – juni, i varme somre kan noen eksemplarer av neste generasjon klekkes om høsten og fly da. Hannene, men ikke hunnene, kommer gjerne til lys. Paringen varer opptil 20 timer, hannen henger da dinglende under hunnen som holder seg fast i vegetasjonen, og de to sommerfuglene til sammen ligner et vissent løv.etter paringen legger hunnen 120 – 200 egg i grupper på opptil 50 på undersiden av blader på vertsplantene. Denne artens larver lever mest på osp (*Populus tremula*) og selje (*Salix caprea*), men kan også finnes på andre arter i pilefamilien (Salicaceae). Larvene holder seg mest oppe i trekronene og er aktive om natten, i alle fall når de er store.

## Utbredelse
Arten finnes i det meste av Europa, videre østover gjennom Russland til Kina, Taiwan, Korea og Japan. I Norge er den bare funnet et titalls ganger lengst i sørøst.

## Referanser




## Kilder
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norvegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider.
* Hydén, N., Jilg, K. & Östman, T. 2006. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. *Fjärilar: Ädelspinnare-tofsspinnare. Lepidoptera: Lasiocampidae-Lymantriidae.* ArtDatabanken, SLU, Uppsala. ISBN 91-88506-59-2
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/c/clostera_anachoreta.html
* Nettsiden *Norges sommerfugler*: http://www.nhm.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/notodontidae/anachoreta.html

## Eksterne lenker
*
Eyewitness

***Eyewitness*** kan sikte til:

* *[[Eyewitness (album)]]*, et album med Royal Hunt
* *[[Eyewitness (film)]]*, en film fra 1981
* *[[Eyewitness (TV-serie)]]*, en TV-serie fra 2016
Ashanti

**Ashanti** er en folkegruppe i Vest-Afrika som holder til i Ashanti-regionen i Ghana, hvis kjerneområde er en av landets administrative regioner. Folkegruppen er del av den etniske gruppen Akan, og finnes også i tilgrensende områder i Togo og Elfenbenskysten. Ashanti har en lang historie og var en av de få folkegruppene som over lengre tid klarte å motstå de europeiske kolonialmakters press. De taler språket ashanti, som også kalles twi.

## Eksterne lenker
*
Rostislav Dimitrov

**Rostislav Dimitrov** (bulgarsk: Ростислав Димитров; født 26. desember, 1974 i Rousse, Bulgaria) er en tidligere tresteghopper fra Bulgaria, best kjent for å ha vunnet sølvmedalje under VM 1999. Samme året vant han opprinnelig Innendørs-VM, men ble diskvalifisert for bruk av efedrin. Dimitrov har en personlig rekord på 17.49 meter satt under VM 1999.

## Høydepunkter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ivar Iversen

**Ivar Iversen** (født 29. oktober 1926 i Harstad) er siviløkonom og disponent i Harstad Tidende fra 1953 til 1999. I denne perioden hadde avisen en imponerende utvikling og er i dag blitt et betydelig aviskonsern. 

## Liv
Ivar Iversen er født og oppvokst i Harstad. Etter examen artium i 1945 dro han til Sverige og fikk befalsutdannelse der. Etter kort tid i Forsvaret gikk han på handelsgymnasium i Trondheim og handelshøyskole i København. Rett etter utdanningen fikk han jobb som disponent i Harstad Tidende. 

Ivar Iversen begynte i avisen i som 27-åring, i 1953, mens hans bror Johan A. Iversen både disponent og redaktør. Sammen utgjorde disse to bedriftens lederteam i 40 år. Harstad Tiende var raskt ute med ny teknologi. Avisen innførte blant annet klisjemaskin i 1953, lenge før de fleste andre aviser. Offsetteknologien som kom på 1960-tallet og dataalderen litt senere førte til at Harstad Tiende startet et samarbeid med nærliggende trykkerier og bygde et stort trykkeri i Harstad. Denne perioden ble kalt «Iversen-perioden»

Iversen trakk seg fra stillingen i 1999, 73 år gammel. I hans tid gjennomgikk avisen en utvikling fra 11 ansatte og et opplag på 6500, til seks ganger så mange ansatte og et opplag på 15&nbsp;000. 

## Kilder
* Reppen, Gunnar: Trykkerier og aviser i Harstad. Harstad 2007.
Vitnet som snakket for mye

***Vitnet som snakket for mye*** (originaltittel: *Eyewitness*) er en amerikansk thriller fra 1981 med William Hurt og Sigourney Weaver i hovedrollene. Regi er ved Peter Yates.

## Handling
Nattevakten Daryll er forelsket i den jødiske kvinnelig fjernsynsreporteren Tony Sokolow. En dag begås et mord i kontorbygningen der Daryll arbeider. Han blir derfor intervjuet av kvinnen han beundrer og gir inntrykk av å vite noe om mordet for å forlenge samværet med henne. Men dermed fatter også morderne interesse, noe som skaper en vanskelig situasjon for ham. Enda mer innviklet blir det da mordet ser ut til å være begått av en jødisk organisasjon som hjelper jøder til å reise ut av Sovjet.

## I rollene
(utvalg)
*William Hurt som  Daryll Deever 
*Sigourney Weaver som  Tony Sokolow 
*Christopher Plummer som  Joseph 
*James Woods som  Aldo Mercer 
*Irene Worth som  Mrs. Sokolow 
*Morgan Freeman som  Politietterforsker Black 
*Steven Hill som  Politietterforsker Jacobs
*Kenneth McMillan som  Mr. Deever 
*Pamela Reed som  Linda Mercer 
*Albert Paulsen som  Mr. Sokolow

## Eksterne lenker
*
LLH Troms

**LLH Troms** er Landsforeningen for lesbiske, homofile, bifile og transpersoners fylkeslag i Troms. Fylkeslaget har per februar 2008 et styre på 7 personer, med Tonje Brox som leder. Fylkesstyret sitter i Tromsø, og det er i tillegg et lokallag i Harstad.

LLH Troms har flere undergrupper, blant andre volleyballgruppen Rassmus, Skeive & Barn, Foreldrenettverket og Temagruppa, og arrangerer den årlige festivalen Homsø.

LLH Troms jobber aktivt sammen med Tromsø kommune for å få opprettet en LHBT-plan.

## Eksterne lenker
* LLH Troms' nettsider
Johan A. Iversen

**Johan Angell Iversen** (1921&ndash;2013) var en norsk pressemann. Han var redaktør i *[[Harstad Tidende]]* i 39 år og hadde hele sitt yrkesaktive liv knyttet til avisen.

## Liv og virke

Iversen var avisselger, visergutt, journalist, forretningsfører, styremedlem og til sist fast redaktør gjennom nesten 40 år i *Harstad Tidende*. Han overtok som bladets forretningsfører (disponent) da Nils J. Hunstad ble arrestert for motstandsarbeid mot den tyske okkupasjonsmakten i 1942. Iversen var samtidig journalist og innimellom midlertidig redaktør til han fikk redaktørjobben fast i april 1951. Han beholdt denne stillingen til han gikk av med pensjon og overlot den til Odd Rikard Olsen 31. desember 1990. Som redaktør var han også en tid medlem og nestformann i avisstyret. 

Johan A. Iversen var engasjert i presseorganisasjoner både regionalt og sentralt, blant annet i Norsk redaktørforenings hovedstyre og styreformann i Norsk pressebyrå. Etter at *Harstad Tidende* kjøpte ''Dagbladet Tromsø'', var han styreformann der og styreformann i Winge Reisebureau i Harstad. Han engasjerte seg i arbeidet med det nye sykehuset i Harstad og bygging av Tjeldsundbrua, der han var styremedlem i bruselskapet. Videre var han en av stifterne av den første Lions-klubben i byen og var i 16 år leder av byens frimurerlosje. 

I hans tid som *Harstad Tidende*-redaktør hadde avisen en blomstrende utvikling, både redaksjonelt og økonomisk. Avisen erobret ikke bare lokalmarkedet i Harstad-regionen, men utviklet seg til et betydelig aviskonsern som ble lagt merke til over hele landet. Æren for denne prestasjonen delte han med sin bror Ivar Iversen, som var bedriftens disponent fra 1953 til 1999.

Johan A. Iversen var tildelt Harstad bys fortjenstmedalje og var æresmedlem i Den Konservative Presses Forening. I tillegg hadde han et rekke kommunale tillitsverv å se tilbake på. Blant disse kan nevnes: Skolestyret, formannskapet, bystyret, Vågsfjord kraftselskap, Harstad E-verk, Sør-Troms Elforsyning og Harstad sparebank.

## Referanser


## Litteratur
* Reppen, Gunnar (2007): *Trykkerier og aviser i Harstad*. Harstad.

## Eksterne lenker
*
Pentti Uotinen

**Pentti Armas Uotinen** (1931&ndash;2010) var en finsk skihopper, som konkurrerte fra 1951 til 1957.

Under OL 1952 i Oslo kom han på 8.-plass i storbakkerennet. Karrierens høydepunkt var imidlertid sammenlagtseieren i hoppuka 1956/57, da han vant med bare 0,7 poeng foran landsmannen Eino Kirjonen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pieris

**Pieris** kan referere til:
* Pieris (sommerfugler), en gruppe sommerfugler
* Pieris (planter), en gruppe planter i lyngfamilien
The Wild Geese

***The Wild Geese*** er et britisk krigsdrama fra 1978 regissert av Andrew V. McLaglen. Filmen handler om en gruppe britiske leiesoldater som blir sendt til et afrikansk land for å befri en tilfangetatt president. Når oppdragsgiveren svikter dem må de ta seg ut av landet på egen hånd. Hovedrollene spilles av Richard Burton, Roger Moore, Richard Harris og Hardy Krüger.

Filmen ble meget populær i Storbritannia.

I 1985 kom en oppfølger.

## Handling
En engelsk finansmann og lord med store interesser i Afrika ber leiesoldaten oberst Faulkner om å befri en afrikansk president ved navn Limbani. Faulkner påtar seg oppdraget og kontakter to av sine gamle våpenbrødre Shawn Fynn og Rafer Janders. Sammen bygger disse opp en stridsenhet av tidligere fallskjermjegere og leiesoldater. Etter steinhard trening i Swaziland luftlandsettes «The Wild Geese» (som er deres kodenavn) i det land der president Limbani sitter fengslet for å befri ham. Befrielsesaksjonen går etter planen, men flukten ut viser seg å være langt vanskeligere da oppdragsgiveren svikter dem. Samtidig må de frakte på president Limbani som er blitt meget svekket etter fengselsoppholdet.

## Om filmen

### Popularitet og økonomi
*The Wild Geese* ble meget populær i Storbritannia.

Produksjonskostnadene var på $11,6 millioner.

### Anmelderne
Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 1 av 4 stjerner, mens amerikanske Leonard Maltin gav den 2,5 av 4 stjerner.

### Innspilling
Opptakene ble gjort i England og Sør-Afrika i 1977.

### Historisk bakgrunn
Filmen er basert på en upubliserte roman som ble kalt *The Thin White Line*, skrevet av Daniel Carney. Filmen ble lansert under tittelen *The Wild Geese*, oppkalt etter en irsk hær av leiesoldater fra 1600-tallet (se Flight of the Wild Geese). Også boka ble omsider utgitt under denne tittelen. Den var forøvrig basert på spekulasjonene rundt en mystiske landing av et fly i Rhodesia som fant sted i 1968. Flyet skal ha inneholdt en stor gruppe leiesoldater og en døende president for et afrikansk land som mange antar var Moise Tshombe.

## I rollene
* Richard Burton ...oberst Allen Faulkner
* Roger Moore ...Lieutenant Shaun Fynn
* Richard Harris ...Captain Rafer Janders
* Hardy Krüger ...Lieutenant Pieter Coetzee
* Stewart Granger ...Sir Edward Matherson 
* Winston Ntshona ...Julius Limbani 
*Barry Foster ...Thomas Balfour
* John Kani ...Sergeant Jesse Blake 
* Jack Watson ...RSM Sandy Young 
* Frank Finlay ...Geoghagen, presten
* Kenneth Griffith ....Arthur Witty 
* Ronald Fraser ...Jock McTaggart 
* Ian Yule ...Tosh Donaldson 
* Patrick Allen ...Rushton
* Percy Herbert ...Keith
* Rosalind Lloyd ...Heather
* Jane Hylton ...Mrs. Young

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Valerio Fiori

**Valerio Fiori** (født 27. april 1969 i Roma) er en italiensk tidligere fotballspiller. Han var målvakt for blant andre Serie A-klubben AC Milan.

Fiori var i sine siste sesonger tredjevalg bak Dida og Željko Kalac. Han fikk kun to offisielle kamper for AC Milan i løpet av de åtte sesongene han var der: et 4-2 tap i Serie A mot Piacenza, og en 1-0-seier i Coppa Italia over Sampdoria, der han kom inn for Christian Abbiati, som ble skadet.

Før han kom til Milan, spilte han for Lodigiani (1 sesong), Lazio (6 sesonger), Cagliari (3 sesonger), Cesena, Fiorentina og Piacenza (1 sesong). Det var på grunn av hans imponerende prestasjoner i Piacenza at Milan bestemte til å tegne kontrakt med ham, selv om de allerede hadde Sebastiano Rossi og Abbiati som førstevalg. Selv om han hadde fått fire kamper for Italias U21-landslag, ble Fiori aldri kalt opp for flere kamper med flagget på brystet.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Wild Geese II

***Wild Geese II*** er en britisk action-thriller fra 1985 regissert av Peter Hunt. Hovedrollene spilles av Scott Glenn, Barbara Carrera, Edward Fox og Laurence Olivier.

## Handling
På oppdrag fra et fjernsynsselskap skal en gruppe leiesoldater kidnappe den gamle nazisten Rudolf Hess som sitter i det ekstremt godt bevoktede Spandau-fengselet i Berlin, Øst-Tyskland.

## I rollene
(utvalg)
* Scott Glenn –  John Haddad 
* Barbara Carrera –  Kathy Lukas 
* Edward Fox –  Alex Faulkner 
* Laurence Olivier –  Rudolf Hess 
* Robert Webber –  Robert McCann 
* Robert Freitag –  Stroebling 
* Kenneth Haigh –  oberst Reed-Henry 
* Stratford Johns –  Mustapha El Ali

## Eksterne lenker
*
Viscount

**Viscount** kan vise til:

* Vickers Viscount, en passasjerflytype
* Vicomte, en adelstittel
* Viscount (Saskatchewan), en bygd i Canada
* HMS «Viscount» (D92), en britisk jager
Sigurd Nergaard

**Sigurd Nergaard** (1873–1932) var folkeminnesamler, forfatter, skoledirektør og lærer i Elverum. 

Han tok eksamen ved Hamar Seminar 1893 og var lærer ved ulike folkeskoler i Elverum. I 1922 ble han ansatt som lærer i norsk og historie ved Elverum lærerskole, 1927–30 var han sjef for Statens filmkontroll i Oslo, til han i 1931 ble utnevnt til skoledirektør på Hamar. Han var med i heradsstyre, formannskap og skolestyre og hadde en rekke styreverv, bl.a. i Det Norske Samlaget.

Han var svigerfar til museumsmannen Håvard Skirbekk og morfar til Sigurd Skirbekk (født 1934, professor i sosiologi) og Gunnar Skirbekk (født 1937, professor i filosofi). Han er dermed også oldefar til blant andre Tarjei Skirbekk, Helge Skirbekk, Gaute Skirbekk og Vegard Skirbekk.

Nergaard gav ut 5 samlinger av muntlig tradisjonsmateriale fra Østerdalen i Norsk Folkeminnelags skriftserie.
* Nergaard, Sigurd, *Gard og grend*, Kristiania 1921
* Nergaard, Sigurd, *Ufredstider*, Kristiania 1922 
* Nergaard, Sigurd, *Eventyr*, 1923
* Nergaard, Sigurd, *Hulder og trollskap*, Oslo 1925
* Nergaard, Sigurd, *Skikk og bruk*, Oslo 1927 

## Litteratur
* 

## Referanser
Hønefoss kraftstasjon I

**Hønefoss kraftstasjon I** (Hønefoss I) er ett av to vannkraftverk som utnytter fallet i Hønefossen. Det andre er Hønefoss kraftstasjon II. Begge kraftverkene eies av Ringerikskraft.

Hønefoss kraftstasjon I ligger fysisk i **Arnemannsveien 3**, på den tidligere Øya i fossen, i praksis ved sørvestenden av Hønefoss bru i Hønefoss. Området ligger i bydel Sørsiden og har tilkomst går via Øyabakken i Arnemannsveien.

Hønefoss kraftstasjon I er i drift når vannføringen i Ådalselva er stor nok til å drifte både Hønefoss kraftstasjon I og Hønefoss kraftstasjon II, samt under vedlikehold av Hønefoss kraftstasjon II eller i perioder da vannføringen er for liten til å drifte den mer vannkrevende kaplanturbinen ved Hønefoss .

## Historikk
Hønefoss kraftstasjon I ble offisielt innviet den 13. desember i 1922, etter at den nye kraftverksbygningen i rød tegl sto ferdig og det første aggregatet på &nbsp;hk ble satt i drift den 1. desember i 1920. Et andre aggregatet (som var like stort som det første) ble satt i drift fra 1923, og i 1947 ble kraftstasjonen utvidet med et tredje aggregat på .

I tillegg til Hønefoss kraftstasjon I eide også verket den gamle kraftstasjonen fra 1909 etter Edward Lloyd Limited, som i 1893 hadde kjøpt opp gamle Hønefoss Træsliberi og derav kommet til rettighetene til vannkraften i fossen. Denne kraftstasjonen hadde et aggregat på  og sørget i en tid for at Hønefoss fikk gatebelysning i 1896, som den tredje byen i Norge (etter Hammerfest i 1891 og Kristiania i 1892). Den første strømmen til gatebelysning kom fra generator i C-sliperiet som ble bygd i 1893

Hønefoss og Norderhov kommuner kom i hende kraftstasjonen og rettighetene til fossefallet etter at de kjøpte opp Hønefoss Brug i 1918. Dette bruket var altså eid av Edward Lloyd Limited, som i 1909 bygde ut de karakteristiske teglbygningene som i en periode utgjorde Ringerike Stormarked (nedlagt) og lå langs med bybrua. Bygningsmassen besto i tillegg til den lille kraftstasjonen blant annet av et tresliperi, sagbruk og snekkerfabrikk. Kjøpesummen var på  norske kroner.

I den første tiden gikk kraftverket under navnet *Hønefoss Brug med Kraftanlegg*. I 1937 byttet det navn til *Hønefoss og Norderhov Kraftverk*. Etter den store kommunesammenslåingen fra 1. januar 1964 ble navnet Ringerike Kraftverk, etter hvert kalt Ringeriks-Kraft og nå i dag Ringerikskraft.

Kraftverket hadde opprinnelig fire turbiner. I dag har det to francisturbiner på 3 MW hver. Disse ble installert i henholdsvis 1948 og 1958. Midlere årsproduksjon er 10 GWh (tilsvarende behovet til 600 boliger).

## «Ringerikspiken»

Ved siden av bygningsmassen til den gamle kraftstasjonen fra 1920 står det en skulptur i bronse som har fått navnet «Ringerikspiken». Skulpturen ble gjort av Ståle Kyllingstad i 1951 og var en gave til byen i forbindelse med åpningen av nye Hønefoss bru i 1952. Skulpturen er forsynt med vannfontene og kan sees fra bruhodet på Sørsiden.

## Se også
* Hønefoss kraftstasjon II
* Hønefossen
* Hønefoss bru
* Tippen

## Referanser


## Kilder
* Ringerikskraft: Kraftstasjonene våre
*Ringeriks-Kraft: Lokal kraft i over 100 år
*Ringerikes Blad: Planer for utbygging av Øya
David Roe

**David Roe** (født 11. september 1965) er en engelsk tidligere profesjonell snookerspiller og nåværende snookertrener.

Roe har fire ganger vært i kvartfinaler i rankingturneringer, men har aldri kommet videre. Han har vært sammenhengende i topp 64 på verdensrankingen siden sesongen 1988/1989, med en trettendeplass som beste plassering. Mellom sesongen 1993/1994 og sesongen 1995/1996 holdt han seg innen topp seksten i verden. Før sesongen sesongen 1996/1997 var han rangert utenfor topp 32, og han spilte seg ikke opp igjen etter dette.

Etter sesongen 2009/2010 og 24 år som profesjonell spiller la han opp. Han flyttet til Iran, konverterte til Islam og ble trener for det Iranske landslaget i snooker.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arado Ar 95

**Arado Ar 95** var et tysk to-seters patruljefly / lett bombefly utstyrt med flottører som sjøfly.

To prototyper ble bygget, den første fløy første gang i 1937 utstyrt med en BMW 132De stjernemotor med en ytelse på 880 hk. Den andre var utstyrt med en Junkers Jumo 210 omvendt V12 med en ytelse på 690 hk. Den BMW-utstyrte varianten ble valgt for produksjon, men fant ikke umiddelbart interesse hos Luftwaffe. Ar 95 ble i stedet markedsført for eksport, og fikk order fra Tyrkia for varianten **Ar 95W**, og fra Chile for **Ar 95L**. De chilenske flyene ble levert, men de tyrkiske ble overført til Luftwaffe som **Ar 95A**.

Seks Ar 95 ble sendt til Spania for evaluering under den spanske borgerkrigen, og flytypen ble brukt som rekognoseringsfly og i en rekke forskjellige operasjoner under den andre verdenskrig.

Den første prototypen ble i august 1937 sendt til Horten for evaluering av marinens flyvevåben i håp om å selge flytypen til Norge, men lyktes ikke.

## Spesifikasjoner

 
## Litteratur
* Smith, J.R; Kay, Antony L (1972). German Aircraft of the Second World War. London: Putnam. ISBN 0-85177-836-4. 
* Donald, David (Editor) (1994). Warplanes of the Luftwaffe. London: Aerospace Publishing. ISBN 1-874023-56-5. 
* Taylor, Michael J. H. (Editor) (1989). Jane's Encyclopedia of Aviation. London: Jane's Publishing. ISBN 1-85170-324-1. 

## Eksterne lenker
* Arado Ar 95
Øyenvitnet

***Øyenvitnet*** (originaltittel: *Body Double*) er en amerikansk erotisk thriller fra 1984 regissert av Brian De Palma. Filmen handler om en arbeidsløs skuespiller i Los Angeles som blir dratt inn i et komplott etter å ha vært vitne til drapet på en vakker kvinne. I tillegg sliter han med klaustrofobi. Hovedrollen spilles av Craig Wasson, mens sentrale biroller spilles av Gregg Henry, Melanie Griffith og Deborah Shelton. 

Flere regner filmen som en slags nyinnspilling av Hitchcocks ''Vinduet mot bakgården''. Den har også en del likhetstrekk med ''Vertigo''. Mer kritiske røster har omtalt den som en Hitchcock-plagiat. 

## Handling
Jake Scully er en arbeidsløs skuespiller i Los Angeles som sliter med å få jobboppdrag på grunn av sin klaustrofobi. Livet hans tar en drastisk retning når han får låne en ultramoderne luksusleilighet til en bekjent innen filmmiljøet som er på en utenlandsreise. Leiligheten er utstyrt med et teleskop og via dette blir han vitne til et brutalt overfall på en vakker kvinne i en naboleilighet. Han setter avgårde for å stanse overfallsmannen, men kommer for sent. Deretter kontakter han politiet, men de mener at han burde kontaktet dem på et tidligere tidspunkt og at hans valg om selv å gripe inn trolig kostet henne livet. I tillegg mistenker de ham for å være innblandet i drapet. Jake liggende søvnløs og se på erotiske filmer for å døyve den uhyggelige opplevelsen. Underveis blir han oppmerksom på en reklamefilm med en pornofilmskuespillerinne kalt Holly. Han legger spesielt merke til at hun danser på nøyaktig samme vis som det kvinnen i naboleiligheten gjorde før hun ble angrepet. Noen dager etter oppsøker han Holly for å finne ut mer om det merkelige sammentreffet. Han klarer å få kontakt med henne på settet til en sexfilm-innspilling. Etterpå tar henne med til leiligheten og forsøker. Der påstår han at noen har forsøkt å gjøre henne delaktig i et mordkomplott. Hun blir imidlertid redd og flykter fra ham. Jake innser at han selv må spore opp morderen. Under denne jakten trekkes han dypere og dypere inn i et spill hvor det etterhvert blir vanskelig å skille mellom virkelighet og illusjon. 

## Om filmen

### Økonomi og popularitet
*Øyenvitnet* ble ingen publikumssuksess i USA hvor den kun innbrakte $8,8 millioner.

Produksjonskostnadene er estimert til $10 millioner.

### Anmelderne
Den ble godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 78 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den 3,5 av 4 stjerner, mens Leonard Maltin bare har gitt den 1,5 av 4 stjerner.

De norske anmelderne var mer lunkne. *[[Dagsavisen]]* gav den terningkast tre, mens *[[VG]]* og *[[Dagbladet]]* gav den to. ''Den store film- og videoguiden'' har gitt den 4 av 5 stjerner.
## I rollene

* Craig Wasson: Jake Scully
* Melanie Griffith: Holly Body
* Gregg Henry: Sam Bouchard
* Deborah Shelton: Gloria Revelle
* Guy Boyd: Detective Jim McLean
* Dennis Franz: Rubin
* David Haskell: Will
* Lane Davies: Billy
* Barbara Crampton: Carol

## Referanser
 

## Eksterne lenker
*
Ultima Thule Records

**Ultima Thule Records** er et svensk plateselskap som gir ut vikingarock. De har blant annet gitt ut plater med Ultima Thule, Eddie Meduza og Glittertind.
Elise

**Elise** er en kortform av kvinnenavnet *[[Elisabet]]*, som er en gresk form av det hebraiske navnet *Elischeba*, dannet av *eli*, «min Gud», og *scheba*, «syv» i betydningen «fullkommen».

## Utbredelse
Navnet *Elise* var vanlig i Norge fra 1850- til 1910-årene og hadde en popularitetstopp med 1 % i 1881. Navnet ble igjen populært fra 1980-årene.

*Elise* er i dag et vanlig kvinnenavn blant annet i Den demokratiske republikken Kongo, Kamerun og Belgia.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Elise Storsveen (f. 1969), norsk bildekunstner
* Elise Båtnes (f. 1971), norsk fiolinist 
* Ida Elise Broch (f. 1987), norsk skuespiller

## Navnedag
*Elise* har navnedag i flere land, oftest 19. november. Den norske navnedagen er .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vikingarock

**Vikingarock** er en form for rockemusikk der tekstene og markedsføringen knytter an til vikingtiden og annen nordisk eller urnordisk tematikk. 

Vikingarockens musikalske uttrykk er som regel en blanding av åttitallets punkrock og tradisjonell svensk folkemusikk og populærmusikk. De fleste kjente vikingarockebandene kommer fra Sverige, der bandet Ultima Thule blir regnet som grunnleggerne av genren. I Norge har vikingarocken vært praktisk talt ikke-eksisterende, med unntak av bandet Glittertind som i 2002 debuterte hos Ultima Thule Records, men som i senere tid har vært  kategorisert som Folk metal og utgitt på Napalm Records. 

Parallelt med fremveksten av svenske vikingrock band tidlig på 90-tallet, ble bruken av det norrøne og nasjonalromantiske interessant nok mer toneangivende også i Norge gjennom norsk metall. Dette kan man se hos som band som blant annet Einherjer og Enslaved. I boken Innfødte skrik av Håvard Rem postulerer han en teori om at denne identitære søkenen til det norrøne skyldes en opprørstrang hos barna av 68'er-generasjonen. Ifølge Håvard Rem representerer 68'erne verdier som selvrealisering, kulturelt mangfold, snillisme og harmoni, noe som står i sterk kontrast til dyrking av det norrøne, kollektiv metalluniformering, kirkebranner og voldsforherligelse. 

Vikingarock har blitt benyttet av enkelte undergrunnsband for å promotere nasjonalisme ved å blande romantiske vikingtemaer med nasjonalisme i tekstene. Tidlig på 1990-tallet debuterte de svenske vikingrockebandene Völund Smed og Odins Änglar med plateutgivelser hos Ragnarock Records (drevet av ny-nazisten Erik Blücher).

## Kjente band assosiert med betegnelsen
*Ultima Thule
*Glittertind
*Hel
*Runa
*Heidrun

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vikingarock.se Radio – Webradio som spiller vikingarock
* Vikingarock.se
Kobbhus

**Kobbhus** er en form for loftsutbygg med vindu som er plassert inne på takflaten og kan både ha krumt tak, pulttak eller saltak. 

## Referanser


## Se også
*Ark (tak)
*Kvist (tak)
Arado SD I

**Arado Ar SD I** var et tysk jagerfly.

SD I var Arados første jagerfly som ble bygget. Flytypen var også det første jagerflyet som ble bygget mot en kontrakt fra det tyske Reichswehr, og produksjon og evaluering foregikk i hemmelighet.

Evalueringen av SD I avslørte strukturelle svakheter og dårlige flyegenskaper, og flytypen ble derfor kansellert til fordel for etterfølgeren SD II.

## Spesifikasjoner

 

## Eksterne lenker
* German Aircraft  between 1919 - 1945 Arado SD I.
Spassk-Dalnij

**Spassk-Dalnij** (russisk: Спасск-Да́льний), noen ganger kalt **Spassk**, er en by i Primorskij kraj i Russland. Byen ligger på slettelandet øst for Khankasjøen, rundt 180&nbsp;km nord for Vladivostok (avstand med bil 250&nbsp;km). Innbyggertall: 51&nbsp;691 (folketelling 2002), 60&nbsp;060 (folketelling 1989).

## Historie
De første nybyggerne fra Russlands vestlige deler kom til området rundt dagens Spassk-Dalnij i 1886. De grunnla landsbyen *Spasskoje* (fra russisk *spas* som betyr «frelser»). Med opprettelsen i 1906 av jernbanestasjonen Jevgenjevka på Ussuribanen like ved, vokste bosetningens betydning, og i 1917 fikk den innvilget byrettigheter under navnet *Spassk*. 

Under den russiske borgerkrigen var det harde kamper mellom de hvite og røde armeene ved byen.

I 1926 ble byen slått sammen med Jevgenjevka, og i 1929 fikk byen sitt nåværende navn, Spassk-Dalnij (russisk *dalni* som betyr «fjern», som henviser til beliggenheten i Russlands fjerne østen, til forskjell fra Spassk i Penza oblast og Spassk-Rjazanskij i Rjazan oblast).

## Økonomi og næringsliv
Historisk sett ble Spassk-Dalnij dannet som et senter for bygningsindustrien i Primorje, på grunn av reservene av kalkstein, leire og byggesand i nærheten. Den største virksomheten er for tiden selskapet *Spassktsement*, som har vært i drift siden 1907 og som kan produsere opp til 3,5&nbsp;millioner tonn sement pr år. Sementfabrikken er representert på Spassk-Dalnijs byvåpen. 

Andre næringsgrener er maskinbygging, lys- og næringsmiddelindustri. Området rundt Spassk-Dalnij er også et av de viktigste landbruksområdene i Primorskij kraj.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nettsted for byens administrasjon  (russisk)
Ester (navn)

**Ester** og **Esther** er kvinnenavn med usikker opprinnelse. Det kan være dannet av et persisk ord som betyr «stjerne», eller som en hebraisk form av *Ishtar*, navnet på en persisk gudinne. *Hester* var en engelsk middelalderform av navnet.

## Etymologi
*Ester* er nevnt i 46 vers i Bibelen, og er dermed det oftest nevnte kvinnenavnet i Bibelen.

*Esther* er en latinsk skrivemåte av det greske navnet *Esther* (gresk: Εσθηρ). Navnet har usikker opprinnelse. Det kan være:
#en gresk form av det persiske navnet *Sitareh* (persisk: ستاره) som er dannet av persiske *setâre/sitâre* (persisk: ستاره) , «stjerne».
#en gresk form av det hebraiske navnet *Hadassa*, (hebraisk: הֲדַסָּה), som betyr  «myrt».
#en gresk skrivemåte av den hebraiske formen av det akkadiske navnet *Ishtar*. Dette var den babylonske og assyriske gudinnen for kjærlighet og krig. Navnet har en ukjent betydning.
 
*Esther* kan også være en latinisert form av det skandinaviske navnet *Estrid*, dannet av gammelsvenske *Æstridh* og norrøne *Ǣstríðr*, som var en variant av *Ástríðr* og *Ásfríðr*. Disse var igjen dannet av urnordiske **Ansu-friþioR*, og var sammensatt av leddene *áss*, «gud», og *fríðr*, «vakker».

*Ester* er en nordisk, spansk, portugisisk og tsjekkisk skrivemåte av *Esther*.

*Ester* har finsk og samisk navnedag 16. mai, norsk og færøysk navnedag 24. mai og svensk navnedag 31. mai. *Esther* har dansk navnedag 24. mai.

## Utbredelse
*Esther* var et populært navn i USA fra 1800-tallet og fram til 1910-årene.

I England var *Esther* et populært navn på midten av 1800-tallet.
	

Både *Esther* og *Ester* var vanlig i Norge fra 1890- til 1930-årene. *Esther* hadde en popularitetstopp med 0,6 % i 1908, mens *Ester* toppet med 0,8 % i 1916.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Ester i Esters bok i Bibelen
* Ester Berger (f. 1929), norsk førskolelærer og frivillighetsarbeider
* Esben Esther Pirelli Benestad (f. 1949), norsk lege og sexolog 
* Esther Dyson (f. 1951), sveitsisk journalist og filantrop
* Esther Maria Bjørneboe (f. 1971), norsk bildekunstner
* Ester Stølen (f. 1975), norsk skøyteløper
* Ester Rada (f. 1975), israelsk skuespiller og sanger
* Ester Marie Stornes Espeset, norsk psykolog og forsker

## Navnedag
*Ester* har navnedag i flere land, oftest 16. mai. Den norske navnedagen er .

*Esther* har navnedag i flere land, oftest 24. mai, men har ikke noen norsk navnedag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oklokrati

**Oklokrati** eller **oklarki** (fra gresk *ὀχλοκρατία*, av *ὄχλος* (*okhlos*), «folk, flokk, pøbel») betyr «pøbelvelde» , en styreform der herskerne er en gruppe (mobb), folkemasse eller pøbel. Oklokrati kan være en form for amatørstyre, der makten kan være ervervet på illegalt vis. Den kan også være lovlig og institusjonalisert. 

Oklokrati benyttes gjerne som en betegnelse på et demokrati (av gresk *demos*, «folk» og *kratos*, «makt») som i praksis er ikkefungerende som følge av demagogisk påvirkning, «flertallstyranni», og at avgjørelser blir tatt på grunnlag av følelser og fordommer fremfor fornuft. Oklokrati var ikke en egen styreform i den greske antikken, men et skjellsord på et demokrati som gikk for langt i å la massene bestemme i staten.

Endelsen *krati* betyr «styre», mens *arki* betyr «herske». Oklokrati kan således bety både styre av vanlige folk og at pøbel hersker, mens oklarki kun betyr at pøbel hersker. Oklarki kan utøves av en person, en oklark eller oklarkist, det vil si en mobber, eller av flere oklarker/oklarkister.

Oklokrati kan også brukes til å betegne et styre der en populistisk leder, gjerne demokratisk valgt, oppildner flertallet til å undergrave politiske motstandere og institusjoner, og undergrave ytringsfriheten til kritikere. En ideologisk presse eller falske nyheter kan få flertallet av en uinteressert befolkning til å føle frykt eller sinne så de legger skylden på stråmenn som andre stater, eller på minoriteter i eget land. 

## Historiske pøbelvelder
Polybios skal ha vært førstemann til å omtale pøbelvelde i sin bok Historier. Platon omtaler dårlige demokratier, og Polybios kaller disse oklokratier. Han sier at monarkier korrumperer til tyrannier, aristokratier til oligarkier og demokratier til pøbelvelder. 

I London i 1381 angrep en stor folkemengde Lambeth Palace, hjemmet til erkebiskopen av Canterbury, samt flere andre bygninger til rikfolk og ødela alt som ble ansett som luksus. Da Charles II kom tilbake fra eksil og ble gjeninnsatt som konge angrep "lojale" folkemengder de fredelige kvekernes forsamlingshus fordi de hadde forbindelse til Richard Cromwell som kongen tok makten fra. 

Hekseprosessen i Salem (Massachusetts) førte til at flertallet tilsidesatte loven og drepte 19 personer. 

Stormingen av Bastillen startet den franske revolusjonen og var et resultat av propaganda som fremstilte fengselet som et symbol på despotisme, selv om de syv fengslede var vanlige kriminelle. 

Krystallnatten i 1938, der "horder av bøller deltok i en orgie av ødeleggelse"  førte til at 91 jøder ble drept, 267 synagoger ble rasert eller nedbrent, og rundt 7 500 jødisk-eide butikker ble rasert. 

## Se også
*Flertallstyranni (flertallsdiktatur), beslutning eller styreform der representanter for et flertall tilsidesetter en minoritets rettigheter
*Proletariatets diktatur, styreform etter en sosialistisk revolusjon og før en statsløs kommunistisk samfunnsform
*Populisme, politisk ideologi som ønsker å gi «grasrota i folket» større innflytelse i offentlige styrings- og beslutningsprosesser

## Referanser
Vasja Bajc

**Vasja Bajc** (født 1962) er en tidligere skihopper som representerte Jugoslavia.

Hans beste resultat i verdenscupen var en femteplass fra Planica i 1980.

Under VM i laghopping 1984 i Engelberg deltok han på det jugoslaviske laget som kom på femteplass, plassen foran Norges lag. De tre andre på Jugoslavias lag var Thomas Dolar, Miran Tepeš og Primoz Ulaga.

Etter endt karriere som aktiv ble han trener, og blant annet trent Nederland, Sverige, Tsjekkia og Slovenia. Han er nå trener for det tyrkiske hopplandslaget.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ashley Crow

**Ashley Diane Crow** (født 1960) er en amerikansk skuespillerinne. Hun spilte rollen som Sandra Bennet i den amerikanske serien *[[Heroes (TV-serie)|Heroes]]*.

## Skuespillerkarriere
Ashley Crow har flere fjernsyns- og teaterroller bak seg. Hun har spilt på scenen ved New York Shakespeare Festival produksjonen av *Coriolanus* sammen med Christopher Walken, i *Prelude to a Kiss*, samme med John Dossett, og i Christopher Kyles *Plunge* ved Playwrights Horizon.

Crows gjesteroller inkluderer *Probe*, *Law & Order*, *Champs*, *[[Alle elsker Raymond]]*, *[[Nip/Tuck]]* og  *Dragnet*, før hun fikk en rolle i superheltserien *[[Heroes (TV-serie)|Heroes]]*.

## Filmografi
* 2006–2007 – *[[Heroes (TV-serie)|Heroes]]*, TV-serie
* 2004 – *[[Nip/Tuck]]*, TV-serie 1 episode
* 2003 – *Dragnet*, TV-serie 1 episode
* 2002 – *[[Minority Report]]*, film 
* 2000 – *[[Party of Five]]*, TV-serie 2 episoder
* 1999 – *[[Alle elsker Raymond]]*, TV-serie 1 episode
* 1999 – *Turks*, TV-serie ukjent antall episoder
* 1996 – *Champs*, TV-serie 12 episoder
* 1991 – *Law & Order*, TV-serie 1 episode
* 1988 – *Probe*, TV-serie 7 episoder
* 1986–1987 – *As the World Turns*, TV-serie

## Eksterne lenker
*
Slevdalsvannet

**Slevdalsvannet** er et vann som er gjengrodd med takrørskog om lag to kilometer nord for Lista fyr i Farsund kommune. Vannet er omgitt av dyrket mark og småskog. 

Vannet er sentralt i et sumpfylt våtmarksområde som i 2005 ble vernet som naturreservat etter at man hadde arbeidet for det helt siden 1938. Det ligger inne på området til den nedlagte Lista flystasjon og har et yrende fugleliv. 

## Fugleliv
Det er registrert 230 fuglearter og 11 underarter her. Det er også trekkområde og overvintringslokalitet for vannrikse og myrrikse, som er sårbare arter i norsk fuglebestand. Slevedalsvannet er kjent for at her finner man svært sjeldne fugler. I området hekker skjeggmeis. Her kan man også møte mange sangere, for eksempel kjerrsanger, rørsanger, sivsanger, myrsanger og gresshoppesanger. 

## Kilder
* http://www.birdlife.no/innhold/bilder/2015/05/11/3270/rapport_om_hekkefugl_i.pdf
* Omtale i Fædrelandsvennen mandag 4. februar side 9: *230 fuglearter i naturreservatet*
* Omtale på forening.no
Nådeløse menn

***Nådeløse menn*** (originaltittel: *Unforgiven*) er en amerikansk westernfilm fra 1992 regissert av Clint Eastwood og skrevet av David Webb Peoples. 

I hovedrollene finner vi Clint Eastwood, Gene Hackman, Morgan Freeman, Richard Harris, Jaimz Woolvett, Saul Rubinek og Frances Fisher. 

Eastwood dediserte filmen til sine tidligere regissører og mentorer Don Siegel og Sergio Leone. *Nådeløse menn* ble tatt med i  USAs *National Film Registry* i 2004.

## Handlingsreferat
Filmen åpner i 1881 i den lille byen Big Whisky, Wyoming. Quick Mike and "Davey-Boy" Bunting angriper en prostituert, Delilah Fitzgerald, med en kniv. Som straff pålegger en lokal sheriff "Little Bill" Daggett at de skal ta med flere hester som kompensasjon til bordell-eier Skinny Dubois. De andre prostituerte blir opprørte over den lave straffen, og tilbyr en belønning på 1 000 dollar til alle som dreper de to cowboyene.

I Hodgeman County, Kansas, besøker en skrytende ung mann som kaller seg "Schofield Kid" gården til William Munny, for å rekruttere ham til å drepe Quick Mike og Bunting og kreve belønningen. I sin ungdom var Munny en beryktet lovløs morder, men han er nå en angrende enkemann som forsøker å oppdra to barn. Munny nekter først å hjelpe og innser at gården hans er på vei mot konkurs - noe som kan sette hans barns fremtid i fare. Munny rekrutterer en nær venn Ned Logan, en annen tidligere fredløs, og de tar igjen "Schofield Kid"

I Wyoming ønsker en annen cowboy "English Bob" den samme belønningen. Han ankommer Big Whisky sammen med en biograf W. W. Beauchamp, som naivt tror på alle Bobs overdrevne fortellinger om alle hans tidligere prestasjoner. Noen få dager senere blir Bunting tatt i bakhold av Munny, Logan, og The Kid, og "the Kid" tar hånd om Quick Mike. Senere får Munny øye på Logans lik i en kiste utenfor salongen med et skilt som advarer om at dette er hva som skjer med alle leiemordere som kommer til byen Big Whisky, Wyoming.

## Priser og nominasjoner

## Skuespillere

* Clint Eastwood som William "Will" Munny.
* Gene Hackman som "Little" Bill Daggett.
* Morgan Freeman som Ned Logan.
* Richard Harris som English Bob.
* Jaimz Woolvett som The Schofield Kid
* Saul Rubinek som W. W. Beauchamp.
* Frances Fisher som Strawberry Alice.
* Anna Thomson som Delilah Fitzgerald.
* David Mucci som Quick Mike.
* Rob Campbell som Davey Bunting.
* Anthony James som Skinny Dubois.
* Tara Dawn Frederick som Little Sue.
* Beverley Elliott som Silky.
* Liisa Repo-Martell som Faith.
* Josie Smith som Crow Creek Kate.
* Shane Meier som William Munny Jr.
* Ron White som Clyde Ledbetter.
* Jeremy Ratchford som assisterende sheriff Andy Russell.
* John Pyper-Ferguson som Charley Hecker.
* Jefferson Mappin som Fatty Rossiter.
* Frank C. Turner som Fuzzy.
* Lochlyn Munro som Texas Slim
* Philip Hayes som Lippy MacGregor,

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

* 
* ''Nådeløse menn'' hos Arts & Faith Top100 Spiritually Significant Films-liste
Kongedømmet Lombardia-Venetia

**Kongedømmet Lombardia-Venetia** (italiensk: Regno Lombardo-Veneto; tysk: Lombardo-Venezianisches Königreich) var en politisk enhet som ble etablert i Nord-Italia etter Napoleons nederlag, ifølge Wienerkongressen 1815. Kongedømmet ble avviklet da samlingen av Italia var et faktum i 1866.

Wienerkongressen slo sammen områdene Lombardia (som hadde blitt styrt av Habsburgerne siden 1500-tallet) og Venetia (under Østerrikes styre siden 1797) til en enhet, styrt av Østerrikske habsburgerne. 

Administrativt sett bestod staten av to selvstendige myndigheter: Lombardia som besto av provinsene Milano, Como, Brescia, Bergamo, Pavia, Cremona, Mantova, Lodi e Crema og Sondrio. Venetias del bestod av Venezia, Verona, Padova, Vicenza, Treviso, Rovigo, Belluno og Udine.

Kongedømmet ble først styrt av Frans II av Det tysk-romerske rike, som regjerte fra 1815 til sin død i 1835. Ferdinand I av Østerrike regjerte fra 1835 til 1848.

## Kongedømmets konger
*Frans I av Lombardia-Venetia (1815–1835)
*Ferdinand I av Lombardia-Venetia (1835–1848)
*Frans Josef I av Lombardia-Venetia (1848–1866)

## Litteratur
* S. Marinelli, G. Mazzariol, F. Mazzocca (utg.): *Il veneto e l'Austria*. Milano 1989.
* Brigitte Mazohl-Wallnig: *Österreichischer Verwaltungsstaat und administrative Eliten im Königreich Lombardo-Venetien 1815–1859.* Zabern, Mainz 1993, ISBN 3-8053-1238-5.
* Brigitte Mazohl-Wallnig: *Verfassungsfrage und Nationalitätenproblem. Das Beispiel Lombardo-Venetien.* In: *Schriften zur europäischen Rechts- und Verfassungsgeschichte* 38 (2001) Duncker & Humblot, S. 366–387.
* Franz Pesendorfer: *Eiserne Krone und Doppeladler. Lombardo-Venetien 1814–1866.* Deuticke, Wien 1992, ISBN 3-216-07949-X.
* Eugen Semrau: *Österreichs Spuren in Venedig.* Mit Beiträgen von Antonio A. Rizzoli und Miguel Herz-Kestranek. Wien/Graz/Klagenfurt 2010, ISBN 978-3-222-13309-1.
* Simonatta Soldani: *Annäherung an Europa im Namen der Nation. Die italienische Revolution 1846–1849.* In: Dieter Dowe, Heinz-Gerhardt Haupt, Dieter Langewiesche (Hrsg.): *Europa 1848. Revolution und Reform.* Dietz, Bonn 1988, ISBN 3-8012-4086-X.
* Alvise Zorzi: *Österreichs Venedig. Das letzte Kapitel der Fremdherrschaft 1798 bis 1866.* Aus dem Ital. v. Heinz-Georg Held und Claudia Piras. Düsseldorf/Hildesheim 1990, ISBN 3-546-49970-0, (Original unter dem Titel *Venezia Austriaca*. Rom/Bari 1985).
historiske monografier:
* Ignaz de Luca: *Lombardie.* In: *Geographisches Handbuch von dem Oestreichischen Staate.* 5. Band  *Galicien, und Lodomerien, nebst der Bukowine.* Verlag Joseph V. Degen, Wien 1791, S. 581–588  ().

## Eksterne lenker
*
Even Hvaal

**Even Hvaal** (født 6. juni 1967) er en norsk rallycrossfører fra Larvik. Han ble norgesmester i Klasse 1 i rallycross i en Peugeot 106 i 2007. Hvaal ble også norgesmester i 2008 og 2009 i klasse RC supernasjonal kl 1. Han kjørte tidligere for NMK Larvik, men er i dag styremedlem i NMK Grenland.

## Referanser