open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anneau de Vitesse (Grenoble)

**Anneau de Vitesse** i Grenoble, Frankrike er en kunstisbane for hurtigløp på skøyter, 220 moh. Banen ble bygd for de olympiske vinterleker i 1968. Arenaen ligger i Paul Mistral Park.

Under de olympiske lekene i 1968 vant Fred Anton Maier 5000 m på tiden 7.22.4, som da var ny verdensrekord. 

Foruten OL-konkurransene i 1968, har følgende mesterskap blitt avholdt på denne banen:
* Allround-VM for kvinner, 1969: Her satte nederlandske Ans Schut verdensrekord med 4.52,0 på 3000 m. Sammen med Maiers 5000 m-rekord, er dette de eneste senior-verdensrekordene som er satt på banen.
* Allround-EM for menn, 1973
* Sprint-VM for kvinner og menn, 1981: Her vant Frode Rønning, og ble med det den andre, og foreløpig siste, nordmann som har vunnet et sprint-VM sammenlagt.

På grunn av et defekt kjøleanlegg har ikke banen vært i drift siden 1990.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisiell rapport for vinter-OL 1968
*  
*
Damtjern (Aurskog-Høland, Soot)

**Damtjern** er et vann mellom Soot og Ovlien på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, øst for tettstedet Lierfoss.
Karl Martitsch

**Karl Martitsch** (født 19. november 1917 i Ratnitz i Østerrike, død 20. august 2000 i Toronto, Canada) var en østerriksk skiløper. Etter at han avsluttet sin karriere som utøver, utvandret han til Canada og var idrettsleder, hoppbakkekonstruktør og skihoppdommer. Som utøver representerte han SV Faakersee.

Martitsch var aktiv utøver innen skihopping, kombinert, langrenn og alpint. Han ble blant annet østerriksk juniormester i slalåm i 1936, og østerriksk mester i nordiske grener i 1946. I OL i St. Moritz i 1948 ble han nummer 21 i kombinert og nummer 64 (av 83 fullførende deltakere) på 18 km langrenn. I VM i Lake Placid i 1950 deltok han i kombinert og ble nummer 38 av 40 deltakere i spesielt hopp.

Han flyttet til Canada i 1951, og arbeidet som sivilingeniør. Han var involvert i byggingen av 70-metersbakken Hiawatha Park i Sault Ste. Marie i Ontario, og konstruerte senere blant annet hoppbakkene på Intervales Hill i Lake Placid, USA (brukt i OL i 1980), Alberta Ski Jump Area i Calgary (brukt i OL i 1988) og Big Thunder i Thunder Bay (brukt i VM i 1995). Martitsch var også internasjonal hoppdommer, medlem av FIS' hoppkomité og hoppbakkekomité, og medlem av det canadiske skiforbundets styre.

## Referanser


## Kilder
* The Canadian Ski Hall of Fame: Karl Martitsch
* Sports Reference: Karl Martitsch  (besøkt 21. juli 2011)
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, s. 156

## Eksterne lenker
*
Den franske okkupasjonssonen

**Den franske okkupasjonssonen** (tysk: *Französische Besatzungszone*), også kalt **vestsonen**, var en av fire okkupasjonssoner i Tyskland, opprettet ved Berlin-erklæringen i juni 1945. Sonene ble opprettet av den allierte seiersmakten vest for Oder-Neisse-linjen etter Wehrmachts betingelsesløse kapitulasjon i mai 1945, og ble opprettet på grunnlag av de alliertes okkupasjonsrett. Den franske sonen ble dannet ut fra deler av den britiske okkupasjonssonen og den amerikanske okkupasjonssonen.

## Referanser
Den amerikanske okkupasjonssonen

**Den amerikanske okkupasjonssonen** (tysk: *Amerikanische Besatzungszone*), også kalt **sørøstsonen**, var en av fire okkupasjonssoner i Tyskland som ble opprettet etter andre verdenskrig. Det var de allierte okkupasjonsmaktene som under opprettet sonene vest for Oder-Neisse-linjen etter Wehrmachts kapitulasjon i mai 1945. Okkupasjonssonene ble oppløst i 1949, ved dannelsen av Forbundsrepublikken Tyskland. 

Etter opprettelsen av Forbundsrepublikken Tyskland i 1949, ble de alliertes kontroll videreført i okkupasjonsstatuttet. Statuttet ble opphevet ved Parisavtalene i 1955. En liten rest av de fire alliertes myndighet varte likevel helt til 1990, da de i to pluss fire-avtalen, ga sitt samtykke til Tysklands gjenforening.

Opprinnelig ble det under Jaltakonferansen i februar 1945, avtalt å opprette tre okkupasjonssoner i Tyskland: den amerikanske, den britiske og den sovjetrussiske. Senere ble også den franske okkupasjonssonen etablert, ved en fradeling av den amerikanske og den britiske sonen.

Innenfor sin sone gjennomførte den amerikanske okkupasjonsmakten militær straffesak mot mistenkte krigsforbrytere på tysk side. Dachauprosessene (engelsk: *Dachau Trials*) var omfattet 489 saker gjennomført 1945-1948 inne i Dachau som da var gjort om til interneringsleir for mistenkte krigsforbrytere. Sakene ble ført mot blant andre mannskap fra leirene Buchenwald, Flossenburg og Mauthausen i tillegg til Dachau selv. Til forskjell fra Nürnbergprosessen som handlet om rikets toppledere, var de tiltalte i Dachau tjenestemenn på laveste nivå. Domstolen var satt som en amerikansk militærdomstol (dommerne og aktor var offiserer) og ble ført i henhold til amerikanske regler. Den amerikanske aktoren William Denson (32 år gammel) sto alene for 177 av sakene. Av disse ble 132 dømt til døden og dødsstraffen ble fullbyrdet for 97 (ved henging). Ilse Koch var gravid og Denson ba derfor om livstidsdom i stedet for dødsstraff, general Lucius D. Clay omgjorde straffen til fire års fengsel og Koch slapp ut etter to år.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alazani

**Alazani** (georgisk: ალაზანი, aserbajdsjansk: *Qanıx*) er en elv som renner gjennom Kaukasus og er en av de største av sideelvene til Kura i det østlige området av Georgia. Elven har en lengde på 351&nbsp;km og deler av elven danner grensen mellom Georgia og Aserbajdsjan før den møter Kura ved Mingəçevir-reservoaret.

Alazani har sitt utspring i Store Kaukasus der to små elver renner sammen like sør for ryggen. Den renner først gjennom området Akhmeta mot sør før den renner gjennom den frodige Alazanidalen i Kakheti mot sørøst. Alazani er senteret for georgisk vindindustri og i flere hundre år var det fra her perserne invaderte områdene lengre nord.

Alazani tørker som regel helt ut om vinteren, men sent på våren, når snøen smelter i fjellene, blir den svært stor og fører ofte med seg flom. Elven blir hovedsakelig brukt for vanning og drikkevann. Pp 1990-tallet bygde kinesiske investorer et lite vannkraftverk som benytter seg av den sterke strømmen i Alazani. Elven er også populær for rafting blant turister.

Elven er noe forurenset av ubehandlet kloakk fra byer og andre bosettinger og fra jordbruk. I distriktene Kvareli og Lagodekhi er vannkvaliteten dårlig.

Alazani gir også navnet sitt til forskjellige georgiske viner, blant annet de halvtørre vinene *Marani Alazani Valley* og *Old Tbilisi Alazani*.
Kivikgraven

**Kivikgraven** er en stor gravrøys fra bronsealderen, lokalt kalt *Bredarör*, ved Kivik i Simrishamn sørøst i Skåne, Sverige. Graven er helt spesiell i nordisk arkeologisk forskning på grunn av gravhellene med meget særpregede helleristninger. 

Gravrøysa var opprinnelig hele 75 m i diameter og sju til åtte meter høy. Den inneholdt et kammer bygd av ti store, tilhogde steinheller som vegger. Kammeret var 3,25 m langt og en drøy meter bredt. Alle hellene var rikt dekorert med helleristninger på de sidene som vendte inn mot begravelsen.

Graven ble funnet tilfeldig i 1748 da to gårdsarbeidere tok stein fra røysa for å bygge steingjerder. Da ble graven med dens innhold plyndret, og man vet lite om innholdet. Også steinhellene i gravkammeret ble skadd. De ble tatt ut og havnet her og der, men ni av dem ble funnet igjen og ble etter hvert ført tilbake til gravrøysa. På 1800-tallet ble kammeret gjenoppført, med etter en arkeologisk undersøkelse i 1931 ble kammeret restaurert tilbake til antatt opprinnelig stand i 1932. Gravrøysa ble restaurert, men bare til ca. 3,5 m høyde. 

Det gikk ikke lang tid etter oppdagelsen før spekulasjonene begynte å florere. En tidlig tolkning var at ristingene gjenga et romersk triumftog. En annen mente bildene viste kontakt med fønikerne, og at dette var minner om en fønikisk koloni på den skånske østersjøkysten. Men man gikk relativt tidlig bort fra slike vidløftige teorier, og entes om at graven føyer seg inn i nordisk bronsealderkultur. Diskusjonen har imidlertid gått høyt om på hvilken måte, og om ristningenes ideinnhold. Dateringen har også vært uviss, men nyere dateringer viser at den må ha blitt bygd en gang i eldre bronsealder (1700-1100 f.Kr.).

Fire av hellene er dekorert med symboler innenfor en firsidig innramming, og slik var det også antakelig på den forsvunne steinen. Motivene er framstilt parvis; to sirkelfigurer, to skip, to økser og to hester. Dette mønsteret finnes også igjen i depotfunn, der gjenstandene mange ganger er nedlagt parvis. På to av steinene er avbildet rekker av mennesker, kan hende i prosesjon. På en stein er avbildet en tohjulet vogn, antakelig en stridsvogn av mykensk/gresk type. Dette motivet har sterk tilknytning til tilsvarende dekor på metallgjenstander og vaser innenfor gresk kulturkontekst. 

Ristningene fra Kivikgraven er fortsatt omdiskutert, og de har hatt vesentlig betydning for tolkningen av andre skandinaviske helleristninger.

## Kilder
*
Laag

**Laag** (tysk) eller **Laghetti** (italiensk) (sydtirolsk dialekt og ladinsk: *Låg*) er en frazione i kommunen Neumarkt i distriktet Überetsch-Südtiroler Unterland i provinsen Syd-Tirol i Italia. Laag ligger ca. 30 km syd for Bolzano, 6 km syd for kommunesenteret Neumarkt og 5,5 km nord for Salorno. Laag ligger hovedsakelig på den venstre siden (østsiden) av elven Etsch.

Om lag 60 % av befolkningen er tysktalende. De viktigste næringsveiene er landbruk, handel og håndverk. Turisme spiller en relativt beskjeden rolle.

Andre frazioner i samme kommune er Mazon (Mazzon) og Vill (Villa). Neumarkts nabokommuner er Kaltern, Kurtatsch, Kurtinig, Margreid, Tramin, Montan og Salorno.

Laag var en raetisk landsby langs Via Claudia Augusta.

I Laag finnes tre kirker, bl.a. kirken St. Florian fra 1100-tallet samt restene av pilegrimshospitset Klösterle fra 1200-tallet. Laag har to barnehager og to grunnskoler, henholdsvis tysk- og italienskspråklige.

## Referanser


## Litteratur
*Tomasi, David (2001), *Elementi di analisi antropologica attorno alla simbologia dei popoli del'arco alpino*, Accademia di Belle Arti di Verona
*Kühebacher, Egon (1995), Die Ortsnamen Südtirols und ihre Geschichte, vol. 1, Bolzano: Athesia, ISBN 88-7014-634-0, p. 206.
*Pernter, Christian (1996), Das Straßenhospiz St. Florian bei Laag – ein Beitrag zur Geschichte des Bozner Unterlandes, in "Der Schlern", 70, pp. 496-508.
*Tomasi, David (2003), *Klösterle*, Accademia di Belle Arti di Verona
*Tomasi, David (1999), *Identità e analogie nei dialetti dell'arco alpino*, Li.Sci. Trento

## Eksterne lenker
* Neumarkt kommune (tysk)
Skautafélag Reykjavíkur

**Skautafélag Reykjavíkur** er en islandsk ishockeyklubb som ligger i hovedstaden Reykjavík. 

Hjemmestadion har en kapasitet på 1&nbsp;000 seter, men gjennomsnittlig besøk på en kamp er 150 personer. Laget ble stiftet 7. januar 1893.
 
## Eksterne lenker
*
Viberup

**Viberup** er en navnet på en liten gruppe gårder på Amager ved København. 

Navnet er avledet av mannsnavnet Vibe. Viberup har ikke vært en egentlig landsby, da den kun har bestått av et par gårder og hatt felles fogd med den nærliggende landsby Ullerup. På midten av 1800-tallet var det i Viberup to gårder og et par hus. Befolkningstallet lå på ca. 30 personer frem til 1901. Tallene er dog vanskelig å fastsette nøyaktig, da stedet i folketellingen normalt ble talt sammen med Ullerup. 

I Viberup finnes mikrobryggeriet Viberup bryghus.

## Referanser
Skulpturer i Botanisk Have (København)

**Skulpturer i Botanisk Have** er en liste over skulpturer i Botanisk Have i København. Haven er den fjerde botaniske have i den danske hovedstaden og ble slik den fremstår nå anlagt som parkanlegg i perioden 1871–74, i hovedsak et verk av H.A. Flindt. Brygger J.C. Jacobsen donerte penger og var medlem av byggekomitéen for haven, mens sønnen Carl Jacobsen fikk oppstillet flere bronseavstøpninger av antikke statuer.

## Referanser

## Se også
* Skulpturer i København
* Skulpturer i Kongens Have
Ardnamurchan Point

**Ardnamurchan Point** (skotsk-gælisk *Ard na Murchan*, som betyr «åsen ved det store havet») er et isolert nes med et fyr i Highland i Skottland.

Ardnamurchan Point ligger vest på Ardnamurchanhalvøya i Lochaber, 1,1 km nord for Corrachadh Mòr, det vestligste punktet på øya Storbritannia, som er om lag 200 meter vest for neset. Den nærmeste bosetningen er de lille landsbyen Achosnich.

Neset ligger rundt 11 km sør for øya Muck, med Eigg og Rùm noen kilometer lengre nord. Coll ligger 14&nbsp;km mot vest og Mull 8&nbsp;km sørover.

## Fyr
Ardnamurchan fyr er et 36&nbsp;meter høyt tårn av granitt bygget i 1849 av Alan Stevenson. Det er det eneste fyret i Storbritannia som er bygget i egyptisk stil. Fyret ble automatisert i 1988 og blir i dag operert av Northern Lighthouse Board fra Edinburgh. De tidligere fyrvokterboligene og tilhørende bygg eies av Ardnamurchan Lighthouse Trust og er i dag et besøkssenter med museet 'Kingdom of Light' - *Rioghachd na Sorcha*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jayant Narlikar

**Jayant Narlikar** (1938–2025) var en indisk astrofysiker og talsmann for steady state-kosmologi.

Narlikar mottok sin bachelorgrad fra Banaras Hindu University i 1957 før han begynte å studere vitenskap ved University of Cambridge, der han mottok en bachelorgrad i matematikk i 1960. I 1972 begynte Narlikar sitt professorat ved Tata Institute of Fundamental Research (TIFR) i Mumbai i India. Der studerte han teoretisk astrofysikk. Narlikar mottok Maharashtra Bhushan Award i 2010.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Batgirl

**Batgirl** er navnet på flere tegneseriefigurer utgitt av det amerikanske forlaget DC Comics. Hun dukket første gang opp i Batman #139 i 1961, og var da alter egoet til Barbara Gordon, datteren til politisjef James Gordon.

Batgirl blir ofte beskrevet som det kvinnelige motstykket til den mer kjente superhelten Batman. Karakteren ble oppfunnet av Bill Finger og Sheldon Moldoff.

## Referanser
Brotherhood of Evil

**Brotherhood of Evil** er en fiktiv gruppe superskurker kjent fra tegneserier utgitt av det amerikanske forlaget DC Comics. Gruppen opptrer først og fremst i tegneserien *[[Doom Patrol]]* og ble skapt av forfatteren Arnold Drake og tegneren Bruno Premiani i 1964. Gruppen bestod opprinnelig av figurene The Brain, Monsieur Mallah, General Immortus og Madame Rouge.

## Referanser
Vår sista dans

**«Vår sista dans»** er en svensk sang skrevet av Björn Ulvaeus og Benny Andersson. 

Den ble spilt inn på musikkalbumet *Benny Anderssons orkester* av bandet med samme navn med Helen Sjöholm som vokalist. Singlen ble utgitt i 2001, samme år som albumet. «Vår sista dans» lå tredve uker på Svensktoppen.
Jimmy Cox

**Jimmy Cox** (født 28. juli 1882, død i 3. mars 1925) var en amerikansk låtskriver kjent for flere populære hit-låter. Hans mest kjente sang, «Nobody Knows You When You're Down and Out», ble først gjort populær med Bessie Smiths innspilling fra 1929. I nyere tid er Eric Claptons innspilling i 1970 på Derek and the Dominoes' album *[[Layla and Other Assorted Love Songs]]* av de mest kjente, sammen med Claptons versjon på *[[MTV Unplugged]]*-album fra 1992. 

Av andre kjente artister som har spilt inn sangen bør nevnes Peter, Paul and Mary, Otis Redding, John Lennon, Rod Stewart, Janis Joplin, B.B. King, Nina Simone og Sam Cooke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Karl Richter (dirigent)

**Karl Richter** (født 15. oktober 1926 i Plauen, Tyskland, død 15. februar 1981 i München) var en tysk dirigent, organist og cembalist. 

Richter ble medlem av Dresdner Kreuzchor da han studerte i Dresden og senere i Leipzig. I 1951 flyttet han til München hvor han underviste ved konservatoriet og var kantor og organist ved St. Markus kirke. I 1951 ble han dirigent for det som senere ble Münchener Bach-Chor og i 1953 Münchener Bach-Orkester, og han ble en av datidens best kjente Bach-tolkere. På 1960-og 1970-tallet gjennomførte han flere turneer til Japan, USA, Canada, Latin-Amerika, Øst-Europa, inkludert Sovjetunionen. I 1963 oppførte han Johannespasjonen og h-moll-messen i Leningrad og Moskva, og hans innspilling av Brandenburger-konsert nr. 2 var med på den musikalske del av Voyager Golden Record som var et budskap fra menneskeheten på sondene Voyager 1 og Voyager 2 da de forlot vårt solsystem.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ko Lipe

**Ko Lipe** (Thai: เกาะหลีเป๊ะ) er en øy i Adang-Rawi-arkipelet i Thailands Satun-provins.
MF «Tranøy» (1990)

**MF «Tranøy»** er en bilferge bygd i 1990 som **«**Nordkapphorn**»** og levert til Finnmark Fylkesrederi og Ruteselskap samme år for trafikk på sambandet mellom Honningsvåg og Kåfjord på europavei 69.

Fergen ble solgt til Rogaland Trafikkselskap i 1992 og ble omdøpt til «Rennesøy» og gikk fram til 2006 i trafikk på sambandet Mortavika–Arsvågen. Videre solgt til Torghatten Nord i desember 2011 og satt i rute mellom Stangnes i Harstad og Sørrollnes i Ibestad under navnet «Tranøy». 

Ferga ble igjen solgt, og overtatt av Bastø Fosen AS i oktober 2012. Hun ble satt rute mellom Horten og Moss under navnet «Bastø V» i januar 2013. Overført tilbake til Torghatten Nord april 2017, og går i dag som reserveferje på sambandet Bognes–Lødingen.

Ombygd til lukket ferge i 1994.

## Sambands- og rederihistorikk
* 1990–1992: Honningsvåg–Kåfjord (Finnmark Fylkesrederi og Ruteselskap). 
* 1991 Vinter: Kort peride på Flakk–Rørvik  og Molde–Vestnes
* 1993–2006: Mortavika–Arsvågen (Rogaland Trafikkselskap / Boknafjorden Ferjeselskap AS).
* 2007–2010: Stavanger–Tau (Stavangerske og Tide Sjø).
* 2010: Hufthamar–Krokeide.
* 2011: Opplag på Vedholmen.
* Sommersesongene 2011 og 2012: Svolvær–Skutvik via Skrova.
* Desember 2011: Solgt til Torghatten Nord og omdøpt til «Tranøy». 
* 2012: Stangnes–Sørrollnes på fylkesvei 848. 
* januar 2013: Verkstedopphold i Fredrikshavn i Danmark.
* 20. januar 2013: Beregnet oppstart i sambandet Horten–Moss
* 2016: Februar: Omdøpt «Bastø VIII» 
* 2017: April/Mai Overført til Torghatten Nord får tilbake sitt gamle navn «Tranøy»
* 2017 Sommer: Bodø–Moskenes
* Sommer 2018/19/20/21 Sommer: Bodø–Moskenes.
* Vinter 2022/23 og vår 2023: Reserveferje Bognes–Lødingen.


Fil:MF Rennesøy.JPG|Som MF «Rennesøy» i Årsvågen (2007)
Fil:MF Rennesøy Skutvik.jpg|MF «Rennesøy» på vei inn til fergekaia i Skutvik


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Li Jue

** Li Jue** (hanzi: 李傕, pinyin: *Lǐ Jué*; død 198 i Fuping), stilnavn **Zhìrán** (稚然), var en kinesisk offiser og krigsherre under slutten av Han-dynastiet og forspillet til de tre rikers tid i Kinas historie. Han var etterkommer av Li Guang, og tjente under krigsherren Dong Zhuo. Etter Dongs død ble han lederen for Liangzhou-fraksjonen, og han klarte å ta kontrollen over hovedstaden Chang'an og dominerte keiser Xian fra 192 til 196. Selv om han var en dyktig offiser, var han en dårlig politiker, og han kranglet med sine allierte generaler og lot keiseren unnslippe, som førte til at han mistet makt og siden ble beseiret.

## Litteratur
* Chen Shou (3rd century). *[[Sanguo Zhi]]*.
* 
* 
* Fan Ye (5th century). *[[Hou Hanshu]]*.
* Pei Songzhi (5th century). *[[Sanguo Zhi|Sanguozhi zhu]]*.
* Sima Guang (1084). *[[Zizhi Tongjian]]*.
Selfbondage

**Selfbondage** er en type bondage hvor vedkommende binder seg selv og deltar på egenhånd uten at noen andre er innvolvert i leken. Både lekehåndjern, skjerf, lærreimer, tau og lignende kan bli brukt.

## Metoder
En måte å utføre selfbondage er ved bruk av tidsinnstilte mekanismer som løser seg ut etter en viss tid. En annen metode er at tauet/skjerfet, eller noe annet man har rundt hendene, bindes i en løkke slik at man kan putte hendene inn, og stramme ved å ta hendene rundt slik at tauet/skjerfet snurrer seg rundt hendene. Det er også mulig å få andre til å hjelpe en løs når leken er ferdig uten at personen er aktivt med på selveste leken og binder noen.

## Eksterne lenker
* Selfbondage-teknikker
* Side som viser mange metoder for og befri seg på i selfbondage
Guo Si

**Guo Si** (hanzi: 郭汜 pinyin: *Guō Sì*; født 146 i Kina, død 197), også kjent som **Guō Duō** (郭多), var en kinesisk offiser og krigsherre på slutten av Han-dynastiet og forspillet til de tre rikers tid i Kinas historie.

Han tjente under krigsherren Dong Zhuo, som han hjalp i en rekke felttog, og ble satt under Dongs svigersønn etter at Dong hadde flyttet hovedstaden til Chang'an. Senere ble han en av *de facto*-regentene for keiser Xian mens han sammen med blant annet Li Jue okkuperte hovedstaden og hold keiseren og hans hoff som gisler. Hans fall ble forårsaket av hans krangel med Li Jue, og sammen ble de beseiret av Yang Feng og Dong Cheng, som hjalp keiseren i å flykte fra hovedstaden. Guō endte med å bli forrådt og myrdet av en av sine underordnede generaler.

## Referanser
Petersburg (Alaska)

**Petersburg** (tlingit: *Séet Ká*) 
er en by i Petersburg Borough i den sørøstlige delen av den amerikanske delstaten Alaska. Byen ligger på nordkysten av Mitkof Island, om lag 190 kilometer sør for Juneau, og har  innbyggere, hvorav 82 prosent hvite og 7 prosent urinnbyggere (i 2000).

## Historie
Området ble opprinnelig brukt som sommersted for tlingit-folket. Mot slutten av 1890-tallet kom nordmannen Peter Buschmann, som byen har blitt oppkalt etter, til stedet. Frem til 1900 bygde han en hermetikkfabrikk, et sagbruk og en havn. En større del av befolkningen var av skandinavisk herkomst, og stedet går ofte under navnet «Little Norway».

I 1910 hadde stedet vokst til en by med eget styre, og i 1920 bodde det 600 mennesker i Petersburg. Petersburg har vokst til et av Alaskas største fiskesamfunn, og Buschmanns hermetikkfabrikk drives fremdeles med navnet Petersburg Fisheries.

## Næringsliv og infrastruktur
Næringslivet i Petersburg består i hovedsak av fiske, tømmerhogst og turisme. Staten driver et fiskeklekkeri, og der er flere hermetikkfabrikker og pakkerier. Byen har en barne-, en ungdomsskole, en high school og et medisinsk senter.

Petersburg ligger langs en av hovedrutene til Alaska Marine Highway, og har fergeforbindelser til blant annet Juneau, Wrangell og Ketchikan. Sør for bebyggelsen ligger Petersburg James A. Johnson lufthavn.

## Litteratur
* Kathy Lee: *A History of Petersburg Settlers, 1898-1959*, Port Townsend, Washington: Sand Dollar Press 2004.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Petersburg Chamber of Commerce
*
Petersburg James A. Johnson lufthavn

**Petersburg James A. Johnson lufthavn**  er en lufthavn lokalisert 2 kilometer fra byen Petersburg i Alaska.

## Flyselskap
Internasjonale samfunn

Det **Internasjonale samfunn** er en betegnelse brukt i internasjonale forbindelser og sikter til alle mennesker, kulturer og land i verden. Begrepet brukes gjerne for å vise til de felles forpliktelser som de har seg i mellom. I en humanitær krise kan et vanlig uttrykk for eksempel være at «det internasjonale samfunn må handle».

Politikere, politiske aktivister og politiske kommentarer i medier bruker stadig begrepet, gjerne i forbindelse med krav om tiltak for å beskytte menneskerettigheter eller for hjelp i ulike krisesituasjoner.
Extatosoma tiaratum

**Extatosoma tiaratum** også kalt **spøkelsespinnedyr** og **australsk pinnedyr**, er et pinnedyr som er endemisk for Australia. Hannen er mye mindre enn hunnen og har flyvedyktige vinger. Arten lever naturlig øst i Australia. Denne arten kan få unger ved partenogenese, og det er derfor flere kvinnelige extatosoma tiaratum, enn mannlige. Det kan ta mellom 4-12 måneder for et egg til å klekkes. Når et egg klekkes kommer en nymfe ut. Et hunn-spøkelsespinnedyr er fullvoksent når den når L7 (6. hamskifte), mens hannen er fullvoksent når det når L6 (5. hamskifte). Begge kjønn vil være kjønnsmodne et par uker etter siste hamskifte. 

Oppdrettere anbefaler en diett av blant annet bringebær-, bjørnebær-, bøk-, eik- eller eukalyptusblader, den spider også romanosalat. Dette er en av de mest populære pinnedyr-artene å ha som kjæledyr. 
## Eksterne lenker
* 
*
Soleggen

**Soleggen** er en fjellstue nær Lom i Innlandet, i nordenden av Jotunheimen. Den ligger ved tregrensen, 957 moh., omgitt av fjellbjerkeskog, fjell og bekker.

Stedet eies av Rudolf Steinerskolen i Oslo, og benyttes primært som leirskole for elever fra de fleste Steinerskolene i Norge, samt for elever fra Steinerskoler i flere andre land, som Sverige, Danmark og Latvia.

## Eksterne lenker
* Soleggens hjemmeside
Martin Åhlberg

**Martin Åhlberg** (født 11. mars 1969) er en svensk tidligere ishockeytrener og tidligere spiller. Moderklubb var IF Troja-Ljungby, og han har spilt for Bofors, Hanhals, Oskarshamn og fem Sesonger i Storhamar.

Hans to mest produktive sesonger, 93-95, kom i tospann med Erik Kristiansen. I 94-95 satte han klubbrekord med 50 mål totalt. Åhlberg, som ble hentet til klubben av sin far Lennart Åhlberg, reiste hjem til Sverige i 1997 etter noen skadehemmede sesonger.

## Meritter
* Norgesmester 3 ganger
* Seriemester 4 ganger

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Martin Åhlberg hos sil.no 
* Martin Åhlberg hos eurohockey.net
* Martin Åhlberg hos dragons.no
Liangzhou (provins)

**Liangzhou** (kinesisk: 涼州, *Liangzhou*), var en provins i det gamle Kina i Han-dynastiet og de tre rikers tid. Det lå i nordvestre del av Han-dynstiet og senere Wei-riket og dekket mye av den moderne provinsen Gansu.

Den bestod av kommanderiene

*Wuwei武威 
*Jincheng金城  
*Xiping西平  
*Zhangye張掖  
*Jiuquan酒泉  
*Xihai西海  
*Dunhuang敦煌
Richard Shweder

**Richard A. Shweder** (født 1945) er en amerikansk kulturantropolog og en lederskikkelse innenfor kulturpsykologien. Han mottok sin ph.d. i sosialantropologi fra Harvard University i 1972. Siden 1973 har han arbeidet ved University of Chicago hvor han er professor i psykologi.

## Referanser
Nedre Målselv

**Nedre Målselv** er ett av fire statistiske delområder i Målselv kommune i Troms. Området omfatter den nordvestlige delen av kommunen, langs Målselvfjorden og Målselvas nedre del og utløp. Området består per 2025 av 13 grunnkretser og har et areal på 515,1 km².

## Befolkning
Innbyggertallet i delområdet og grunnkretsene siden 2000:

## Referanser
Bakkehaugområdet

**Bakkehaugområdet** er ett av fire statistiske delområder i Målselv kommune i Troms. Området omfatter den midtre og sørvestlige delen av kommunen, langs den midtre delen av Målselva, samt Kjervelvdalen, Iselvdalen og Kirkesdalen. Området har et areal på 640,88 km².  

Delområdet består av følgende fem grunnkretser (innbyggertall 2011): 
*Rognmo (123)
*Istindli (55)
*Rundhaug (339)
*Nordmo (180)
*Kirkesdal (107)

Utvikling i folketallet de senere år:

## Referanser
Franz Strauss

**Franz Strauss** (født 26. februar 1822 i Parkstein, Bayern, død 31. mai 1905 i München) var en tysk musiker og komponist. Han var en anerkjent valthorn-virtuos og spilte dessuten klarinett og gitar. Han var far til den berømte komponisten Richard Strauss.

Franz Strauss ble i 1871 professor ved Hochschule für Musik und Theater München i München.

Han hadde en svært konservativ musikksmak og holdt wienerklassisistene Haydn, Mozart og Beethoven høyt i ære. Han påvirket sin sønn Richards tidlige utvikling ved å få ham til å konsentrere seg om klassikerne og unngå datidens moderne musikk.

Franz Strauss skrev hornkonsertene op. 8 og nr, 2 op. 14 og andre stykker for horn og klaver, hornkvartetter, såkalte «karakterstykker» og underholdningsmusikk for sitt husorkester i München: *Fantasie über den Sehnsuchtswalzer für Horn & Orch.*, *Les Adieux für Horn & Orch. op.2*, *Originalfantasie op.6 für Horn & Orch.*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Biografi på ''International Horn Society''
Franz Karl av Østerrike

**Erkehertug Frans Karl Joseph av Østerrike** (1802–1878) var den andre sønnen til keiser Frans II av Det tysk-romerske rike og hans andre hustru Maria Teresa av Napoli-Sicilia. Han var far til to keisere, Franz Josef I av Østerrike og Maximilian av Mexico.

## Referanser
Josef av Portugal

**Josef I av Portugal** (portugisisk: *José I*; født 6. juni 1714, død 24. februar 1777) var konge av Portugal og Algarve fra 1750 og til sin død i 1777. Han etterfulgte sin far Johan V av Portugal. Han var den tidligere kongens tredje barn med sin hustru, dronning og erkehertuginne Maria Anna av Østerrike. Han hadde en eldre bror Peter, men som døde to år gammel, og tre yngre brødre. Han giftet seg i 1729 med Mariana Victoria av Bourbon, ''infanta'' av Spania. Hans tilnavn var *o Reformador*, reformatoren, grunnet de reformer som skjedde i hans regjeringstid.

Han overtok tronen i 1750 da han var 36 år gammel, og bortimot umiddelbart la han den effektive styringen av landet i hendene på Sebastião José de Carvalho e Melo, bedre kjent som markien av Pombal. Den faktiske historien om Josefs kongedømme er historien om marki Pombal. Hans tid sammenfalt også med det store jordskjelvet i Lisboa den 1. november 1755 som la Portugals hovedstad i grus og drepte kanskje nær opp til 100 000 mennesker. Jordskjelvet gjorde kongen psykisk syk og utviklet en alvorlig form for klaustrofobi og klarte aldri å bo innenfor en bygning igjen. Det kongelige hoff ble flyttet til et komplekst sett av telt i høydene av Ajuda i nærheten av Lisboa.

Ved Josefs død i 1777 gikk tronen til hans eldste datter Maria I av Portugal som ble gift med sin onkel Peter III av Portugal, yngre bror av Josef. Samtidig ble marki Pombals jernstyre avsluttet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ivan V av Russland

**Ivan V av Russland** (på russisk: Иван V Алексеевич Романов) (født 6. september 1666, død 8. februar 1696) var sønn av Aleksej I av Russland og tsar sammen med sin bror Peter den store 1682-1696. 

Hans regjering var kun formell, da han var både fysisk og psykisk handikappet. Han deltok ikke i regjeringsarbeidet, men viet sitt liv til bønn, faste og pilegrimsreiser.

## Referanser
Fjodor II av Russland

**Fjodor II av Russland** (russisk Фёдор II Борисович) (født 1589, død 20. juni 1605) var tsar av Russland fra 13. april til 20. juli 1605. 

Han ble født i Moskva 1589 som sønn av Boris Godunov og Maria Grigorievna Skuratova-Belskaja, en datter av Malyuta Skuratov. Fjodor vokste opp i det som russerne kaller den store urotiden. Kort tid etter farens død, ble Fjodor og hans mor slått ihjel av tronpretendenten Falske Dmitrij I av Russland. Kun hans søster Xenia ble spart. 

Fjodor ligger begravet med sin familie i Godunovs krypt foran katedralen ved Troitse-Sergijeva Lavra i Sergijev Posad.

## Referanser
Adolf Hölzel

**Adolf Hölzel** (født 13. mai 1853 i Olmütz, det nåværende Olomouc i Tsjekkia, død 17. oktober 1934 i Stuttgart) var en tysk maler og kunsthistoriker.

Hölzel var en av representantene for «Neu-Dachau», kunstnerkretsen rundt Fritz von Uhde. Han grunnla en egen kunstskole i 1894 i Dachau sammen med Arthur Langhammer og Ludwig Dill som han drev i noen år.

Siden ble han i 1905 professor ved kunstakademiet i Stuttgart.

Blant hans studenter utviklet den såkalte Höltzel-kretsen seg. Til den hørte blant annet Oskar Schlemmer, Willi Baumeister og Johannes Itten.

Han er kjent som en teoretiker innen kunstfaget. Han var blant annet opptatt av fargelære.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Adolf Hölzel - Stiftung
Simeon Bekbulatovitsj

**Simeon Bekbulatovitsj** (russisk: Симеон Бекбулатович; fødselsår ukjent, død 5. januar 1616) var en tatarisk-russisk fyrste og militær leder. Han var khan av Qasim-tatarene og leder for Qasim-kavaleriet under livlandskrigen. 

Ivan den grusomme gjorde ham til *Storfyrste av hele Russland*, og han innehadde denne tittelen 1574–1576. Senere giftet Ivan ham bort med sin kusine og gjorde ham til fyrste av Tver og Torzhok.

Han ble med tiden sendt i kloster av Falske Dmitrij I.

## Referanser
Toulouse-Blagnac lufthavn

**Toulouse-Blagnac lufthavn**  (fransk **) er en flyplass 6,7 km vest nordvest av Toulouse i Frankrike. I 2009 hadde flyplassen  passasjerer. Flyplassen benyttes av flyfabrikantene Airbus og ATR som har fabrikker for produksjon av fly ved flyplassen.
## Eksterne lenker
*
Rudolf av Østerrike

**Rudolf av Østerrike** (født 21. august 1858, død 30. januar 1889) var erkehertug og kronprins av Østerrike. Han var sønn av keiser Frans Josef I av Østerrike og Elisabeth av Bayern.

## Biografi
Han ble av sin far opplært til å bli soldat under til dels hard trening, men dette opponerte han til slutt mot. Han ble siden kjent som en som drakk og holdt seg med mange elskerinner. 

Han ble 10. mai 1881 gift med Stephanie av Belgia, datteren til Leopold II av Belgia og Marie Henriette av Østerrike. De fikk datteren Elisabeth Marie i 1883. Paret kom dårlig overens. Rudolf smittet sin kone med gonoré, hvilket førte til at hun ble steril. Han fortsatte å ha flere elskerinner. Hun innledet et forhold til en polsk greve.

En av Rudolfs elskerinner var baronessen Maria von Vetsera. I 1889 døde Rudolf og elskerinnen sammen i det såkalte Mayerling-dramaet. 

Den neste tronarvingen ble da keiserens nevø, Franz Ferdinand av Østerrike-Este. Han ble myrdet i 1914 i forbindelse med hendelsen som kalles skuddene i Sarajevo.
## Referanser


## Litteratur
*Brigitte Hamann: *Rudolf. Kronprinz und Rebell.* Amalthea, Wien 1978, ISBN 3-85002-092-4 (Dissertation Universität Wien [1977], unter dem Titel: *Das Leben des Kronprinzen Rudolf von Österreich-Ungarn nach neuen Quellen*, zwei Bände).
::-- revidierte und modernisierte Fassung, als: *Kronprinz Rudolf. Ein Leben.* ebenda 2005, ISBN 3-85002-540-3.
*Brigitte Hamann (utg.:): *Kronprinz Rudolf. Majestät, ich warne Sie … Geheime und private Schriften.* Amalthea, Wien u. a. 1979, ISBN 3-85002-110-6.
Abraham Ortelius

**Abraham Ortelius** eller *Abraham Ortels* (født 14. april 1527 i Antwerpen, død 28. juni 1598 samme sted) var en flamsk-belgisk arkeolog, kartograf og geograf. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Abraham Ortelius var eldste sønn av antikvitetshandleren *Leonard Ortels* . Etter farens død i 1537 flyttet han til sin fars bror *Jakob van Meteren*. Som ung studerte han gresk, latin og matematikk. Senere ble han bokhandler og karthandler og studerte til å bli kartograf.

### Karriere
I 1547 ble han antatt som lærling i Sint-Lucasgilde  for å fargelegge kart . Han kjøpte gamle karter, fargela dem og solgte dem deretter, noe som bidro til familiens forsørgelse.

På denne tid reiste Ortelius mye og besøkte  nåværende Nederland, Belgia, Frankrike, Italia, England, Irland og Tyskland der familien hadde slekt i Augsburg. I 1560 reiste han også rundt med *[[Gerhard Mercator]]* til Trier, Lorrainetrakten og Poitierstrakten. Kontakten med Mercator forsterket hans funderinger på å lage egne kart.

I 1564 publiserte Ortelius sitt første verdenskart på åtte blad  som senere også skulle pryde den første kartboken. Det eneste kjente overlevende eksemplaret forvares i dag i biblioteket i universitetet i Bern i Sveits.

Deretter tegnet han et antall spesialkart over blant annet Egypt, Spania og Asian.

Den 20. mai 1570 utgav Gilles Coppens de Diest Ortelius' kartbok *[[Theatrum Orbis Terrarum]]* som betraktes som verdens første trykte kartbok. Boken inneholdt den første systematiske kartsammenstillingen ut fra datidens geografiske kunnskaper. Den første utgaven omfattet 70 kart i kopperstikk på 53 blad. I bilaget «Catalogus auctorum tabularum geographicarum» nevner Ortelius også alle kartografer som har vært hans kilder, noe som gir et uvurderlig historisk materiale . Kartboken var tilegnet *[[Filip II av Spania]]* som i sin tur utnevnte Ortelius til *Geographus regius* (Kongelig geograf) og han begynte ved det kongelige hoff i 1575 .

I 1572 ble «Civitates orbis terrarum» utgitt; en kartsamling over verdens større byer, med bidrag fra Ortelius. I 1575 utgav Ortelius skriftet «*Deorum, Dearumque Capita e veteribus numismatibus*» som inneholder en rad bilder fra hans arkeologiske samling. I 1587 utgav Ortelius «*Thesaurus geographicus*», et oppslagsverk over geografiske navn .

I 1589 utgav Ortelius så «*[[Maris Pacifici]]*», det første trykte kart over Stillehavet.

Allerede i 1596 i samband med arbeidet med nytrykkingen av «Thesaurus geographicus» framla han en teori om kontinentaldriften.

Til tross for all den ære som ble Ortelius i samtiden, forble han ydmyk og beskjeden. «Til sitt siste var han», som F. Ratzel sier, «en god katolikk og hadde særlig mange venner blant jesuittene». Tro mot sitt motto, «Contemno et orno [mundum], mente, manu», forble Ortelius, ugift og oppriktig, fjern fra den kjekling som ofte forstyrret de lærdes sirkler. 

I 1598 døde Abraham Ortelius 71 år gammel. Han ble begravet i premonstratenserordenens kirke St. Michael i Antwerpen. «Quietis cultor sine lite, uxore, prole» står skrevet på hans gravstein. Denne epitaf ble skrevet av Justus Lipsius.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Om Abraham Ortelius
Nauttjern (Aurskog-Høland, Hedum)

**Nauttjern** (eller Nauttjenn) er et vann ved Hedum nordøst for tettstedet Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Akershus.

## Kilder
*Kommunens kartgrunnlag
Nauttjern (Aurskog-Høland, Soot)

**Nauttjerna** (eller Nauttjenna) er to vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, mellom Ovlien og Soot.

## Kilder
*Kommunens kartgrunnlag
Paddetjenn (Aurskog-Høland, Ovlien sør)

**Paddetjenn** er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, like øst for Piltjern. Vannet er gjengrodd på midten slik at det framstår som to vann av omtrent lik størrelse.

## Referanser
Svartputten

**Svartputten** er et vann nord for Ovlien på Mangenskogen nordøst for tettstedet Lierfoss i Aurskog-Høland kommune.

## Kilder
*Kommunens kartgrunnlag
Steinstjern (Midtfjellmosen)

**Steinstjern** (eller Steinstjennet) er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, like øst for Midtfjellmosen naturreservat.

## Kilder
*Kommunens kartgrunnlag
Jakub Holuša

**Jakub Holuša** (født 1988) er en tsjekkisk mellomdistanseløper og terrengløper. Han er tsjekkisk mester på 800 meter, og har gull på 3000 meter hinder fra junior-EM og sølv på 800 meter fra VM innendørs i 2012. 

## Karriere
Han deltok i ungdoms-VM 2005, der han kom på 7.-plass på 2000 meter hinder. 

I Europacupen i friidrett 2006 deltok Tsjekkia i *first league*, gruppe A. Mesterskapet ble arrangert i Praha, og Holuša kom på 6.-plass på 3000 meter hinder med tiden 9.05,92. 

I 2007 vant han sin medalje i et internasjonalt mesterskap. I Junior-EM i friidrett 2007 i Hengelo vant han gull på 3000 meter hinder, med tiden 8.50,30 – ny personlig rekord. Han slo Alexandru Ghinea med kun 12 hundredels sekund. 

Han deltok på 800 meter både i VM i friidrett innendørs 2008 og sommer-OL 2008 og ble slått ut i kvalifiseringen med tredjeplass i sitt heat i begge disse mesterskapene. I innendørs-VM løp han på 1.51,09, og i OL løp han på 1.48,19. Hans bestenotering i 2008 var 1.46,15. 

I 2009 vant han en ny internasjonal medalje. I U23-EM i friidrett 2009 i Kaunas i Litauen fikk han bronse på 1500 meter, bak Ivan Tukhtatsjev og James Brewer. Tiden hans ble 3.51,46. Han deltok også i Lag-EM i friidrett 2009 i Leiria, der han kom på 8.-plass. 

I 2010 deltok han i VM i friidrett innendørs 2010 i mars, der han kom på 5.-plass. I august deltok han også i EM i friidrett 2010 i Barcelona, der han også kom på 5.-plass. Også i EM i friidrett innendørs 2011 i Paris kom han på 5.-plass.

I innendørs-VM 2012 fikk han sølv på 800 meter, kun slått av etiopiske Mohammed Aman, og i VM i friidrett innendørs 2014 kom han på 5.-plass. Tsjekkia deltok i Super League i Lag-EM i friidrett 2014, og Holuša vant her 1500 meter med ny mesterskapsrekord på 3:37,74. Han deltok også på 3000 meter, der han kom på 2.-plass. Tsjekkia kom på 10.-plass sammenlagt i lagkonkurransen, og rykket ned til First League i Lag-EM i 2015. Han kvalifiserte seg til finalen på 1500 meter i EM i friidrett 2014, men stilte ikke til start i finalen. 

I EM i friidrett innendørs 2015 vant han 1500 meter, med ny tsjekkisk rekord på 3:37,68. Han representerte Tsjekkia i Lag-EM i friidrett 2015, der Tsjekkia konkurrerte i First League, som er nest øverste divisjon. Der kom han på 2.-plass på 1500 meter, bak tyrkiske İlham Tanui Özbilen. Han deltok også i VM i friidrett 2015 og ble slått ut i innledningsheatet på 1500 meter, der han fikk 30. beste tid. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  AllAthletics - Jakub Holuša
Vitenskapsåret 1993

**Vitenskapsåret 1993** er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1993.
## Hendelser
*CERN: Tsjekkia og Slovakia slutter seg til CERN.
### [[Astronomi]] og [[romfart]]
* 13. februar – Asteroiden 7253 Nara blir oppdaget av Fumiaki Uto.
*4. juni – En total måneformørkelse inntreffer.
*29. november – En total måneformørkelse oppstår.
*2. desember – STS-61 skytes opp – dette romfergeoppdraget til Hubble-teleskopet installerte korrigerende optikk i tillegg til oppgraderinger, som ikke bare tillot teleskopet å fokusere skikkelig, men også økte forstørrelsen / klarheter utover den opprinnelige designet. Teleskopet hadde opprinnelig blitt designet med tanke på slike fremtidige oppgraderinger.
### [[Matematikk]]
* 21. juni – Andrew Wiles kunngjør et bevis på Fermats siste teorem ved Isaac Newton Institute. Beviset er ikke fullstendig riktig, men Wiles kunngjør revidert bevis de påfølgende årene.
### [[Medisin]]
*Februar – The *[[New England Journal of Medicine]]* offentliggjør funn som viser at pasienter med peptisk magesår kan få en vellykket behandling med antibiotika, noe som gir troverdig støtte til oppdagelsen av at sykdommen peptisk magesår blir forårsaket av *[[helicobacter pylori]]*.
*August – Formell lansering av Cochrane Collaboration.
### [[Meteorologi]]

### Teknologi
* 22. mars – Selskapet Intel leverer de første Pentium-chipene.
*31. mars – En bug (feil) i et program skrevet av Richard Depew sender an artikkel til 200 nyhetsgrupper på en gang.  Termen spamming (søppelpost) blir funnet på av Joel Furr for å beskrive det som skjedde.
* 22. april – Versjon 1.0 av nettleseren Mosaic blir sluppet.

## Prisvinnere
*Bigsbymedaljen: Julian Anthony Pearce
*Copleymedaljen: James Watson
*Davymedaljen: Jack Baldwin
*Göran Gustafssonpriset:
**Molekylær biologi: Alwyn Jones
**Fysikk: Claes Fransson
**Kjemi: Mathias Uhlén
*Nobelprisen:
**Fysikk: Russell A. Hulse, Joseph Taylor
**Kjemi: Kary Mullis, Michael Smith
**Fysiologi/Medisin: Richard J. Roberts, Phillip A. Sharp
*Steeleprisen: George David Mostow, Walter Rudin og Eugene Dynkin
*Turingprisen: Juris Hartmanis og Richard Stearns
*Wollastonmedaljen: Samuel Epstein

## Dødsfall
*11. februar - Robert W. Holley, amerikansk biokjemiker, nobelprisvinner (født 1922)
*16. august – Ethelwynn Trewavas, britisk biolog (iktyolog) (født 1900)

## Referanser
Steinstjern (Aurskog-Høland og Nes)

**Steinstjern** (eller **Steinstjennet**) er et vann på grensen mellom Aurskog-Høland og Nes kommuner nord for Ovlien på Mangenskogen.

## Kilder
*Kommunens kartgrunnlag
Vasketjern

**Vasketjern** (eller Vasketjennet) er navn på to vann ved Kjølen på Mangenskogen nordøst for tettstedet Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Akershus. Vannene ligger med ca 1000 meter avstand. Vannskillet mellom Haldenvassdraget og Mangenvassdraget ligger mellom de to vannene.

## Kilder
*Kommunens kartgrunnlag
Høltjern (Aurskog-Høland, Kjølen)

**Høltjern** (eller Holtjenn) er et vann ved Kjølen på Mangenskogen nordøst for tettstedet Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Akershus.

Den populære skiløypetraséen mellom Bjønnemyra ved Fv 236 Nordre Mangen vei og Kjøltjernhytta passerer forbi Høltjern.

## Kilder
*Kommunens kartgrunnlag
Høltjern (Aurskog-Høland, Setskog)

**Høltjerna** (eller Høltjenna) er tre vann mellom Bjørkelangen og Setskog i Aurskog-Høland kommune i Akershus.

Søndre Høltjern ligger like ved Fv 170.

## Kilder
*Kommunens kartgrunnlag
Ekfrase (tidsskrift)

***Ekfrase: Nordisk Tidsskrift for Visuell Kultur***  er et vitenskapelig tidsskrift for studier av visuell kultur og estetiske uttrykk i Norden. Tidsskriftet inneholder fagfellevurderte artikler, bokanmeldelser og intervju/debatt-stoff om visuelle og intermediale disipliner innenfor kunst- og mediefeltet i de nordiske landene.

Ekfrase kommer med to hefter per årgang. Det eies av Institutt for informasjons- og medievitenskap ved Universitetet i Bergen.

Målgruppen er forskere, lærere og studenter innenfor estetiske fagdisipliner på nordiske læresteder.

## Eksterne lenker
* Universitetsforlagets presentasjon
* Idunn.no  Alle utgaver i digital utgave (abonnement påkrevd)
Høltjern

**Høltjern** finnes flere steder i Norge:

* Høltjern i Aurskog-Høland ved Kjølen på Mangenskogen.
* Høltjern i Aurskog-Høland, mellom Setskog og Bjørkelangen
Rynjutjern

**Rynjutjern** (eller Rynjutjennet) er et vann ved Kjølen på Mangenskogen nordøst for tettstedet Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Akershus. Vannet ligger like ved grensen til Nes (Akershus) og er det høyest beliggende vannet i Aurskog-Høland.

## Kilder
*Kommunens kartgrunnlag
Sætertjennet (Aurskog-Høland, Midtfjellmosen)

**Sætertjennet** (eller **Sætertjern**) er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, øst for Midtfjellmosen naturreservat.

## Kilder
*Kommunens kartgrunnlag
Sætertjenn (Aurskog-Høland, Kjølen)

**Sætertjenn** (også skrevet *Sætertjern*) er et vann ved Kjølen på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, sør for Bergesæter.

## Referanser
Svarttjern (Aurskog-Høland, Kjølen)

**Svartputta** er to vann, Nordre og Søndre Svarttjenn,  på Mangenskogen nordøst for tettstedet Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Akershus. Vannene ligger sørøst for Kjøltjern.

## Kilder
*Kommunens kartgrunnlag
DJ Ötzi

**DJ Ötzi** (egentlig *Gerhard Friedle*, eller *Gerry Friedle*, født 7. januar 1971 i St. Johann in Tirol), alias *Anton featuring DJ Ötzi* eller *DJ Ötzi Junior*, er en østerriksk entertainer og vokalist. I tysktalende land er han best kjent for låten *Ein Stern (...der deinen Namen trägt)*, mens han i resten av verden er mer kjent for coverversjonen av Bruce Channels «Hey! Baby».

Han er en av de mestselgende artister innen den tyskspråklige verden, med over 16 millionen solgte CD-er.

## Diskografi
**Album**
* 2000 – *Das Album*
* 2001 – *Love, Peace & Vollgas*
* 2001 – *Never Stop the Alpenpop / Never Stop...*
* 2002 – *Today Is the Day*
* 2003 – *Flying to the Sky*
* 2003 – *Greatest Partyhits*
* 2004 – *Ich war immer der Clown*
* 2006 – *I Am the Musicman* (DJ Ötzi Junior)
* 2007 – *Sternstunden*
* 2007 – *DJ Ötzi: The Best*
* 2008 – *Hotel Engel*
* 2010 – *Du und ich*
* 2011 – *Der DJ aus den Bergen*
* 2012 – *Simply the Best* (med The Bellamy Brothers)
* 2013 – *Es ist Zeit*
* 2017 – *Von Herzen*
* 2019 – *20 Jahre DJ Ötzi – Party ohne Ende*
* 2021 – *Sei du selbst – Party 2.0*

**Singler (topp 5 hits i Østerrike)**
* 1999 – «Anton aus Tirol» (som Anton med DJ Ötzi) (#1)
* 2000 – «Hey Baby (Uhh, Aah)» (#4)
* 2005 – «Burger Dance» (#3)
* 2006 – «7 Sünden» (med Marc Pircher) (#2)
* 2006 – «Ein Stern (...der deinen Namen trägt)» (med Nik P.) (#1)
* 2008 – «Noch in 100.000 Jahren» (#4)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Fanside
Johan Oscar Smiths etterlatte brev

***Johan Oscar Smiths etterlatte brev*** er en samling av brev skrevet av Johan Oscar Smith. Boka  ble utgitt på Stiftelsen Skjulte Skatters Forlag i 1949. Flesteparten av de 280 brevene er skrevet til J.O.Smiths bror Aksel Smith eller hans medarbeider Elias Aslaksen. Boka er en sentral publikasjon i Brunstad Christian Church.

Boka er oversatt til engelsk, og gjenutgitt i flere utgaver, sist i 2011; ISBN 978-82-8253-085-9.

## Eksterne lenker
* Johan O. Smiths etterlatte brev hos Aktivkristendom.no (Brunstad Christian Churchs misjonsnettside)