open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Croix de guerre des Théâtres d’opérations extérieures

**Croix de guerre des Théâtres d'opérations extérieures** også kalt **Croix de guerre T.O.E.** (norsk: *Krigskorset for eksterne operasjoner*) er en fransk militær dekorasjon, innstiftet den 30. april 1921 til belønning av utmerket innsats på slagmarken under kriger utenfor Europa. Den ble tildelt soldater så vel som avdelinger, og kunne også tildeles sivile. Tildeling ble innstilt i 1999. Utmerkelsen er en etterfølger etter Croix de guerre 1914–1918, som ble innstiftet for innsats i første verdenskrig. For innsats i andre verdenskrig finnes Croix de guerre 1939–1945.

## Utforming
Croix de guerre des Théâtres d'opérations extérieures er i utforming lik Croix de guerre 1914–1918 og Croix de guerre 1939–1945, bortsett fra at innskriften på revers og medaljebåndet er forskjellig.

Utmerkelsen består av et bronsekors med utbøyde armer. Korset er lagt på krysslagte sverd. Midtmedaljongen bærer en avbildning av republikkens kvinnefigur, en høyrevendt byste der figuren er iført frygisk lue og laurbærkrans. Medaljongen er omgitt av en bord med innskriften «RÉPUBLIQUE FRANÇAISE». På revers står innskriften «THÉÂTRES D'OPÉRATIONS EXTÉRIEURES» (*eksterne krigsskueplasser*). Utmerkelsen er basert på modellen utformet av billedhoggeren Paul-Albert Bartholomé.

Medaljen er opphengt i et rødt bånd med en bred lyseblå midtstripe.

Medaljebåndet kan utstyres med tilleggsutmerkelser. Anførsel på hærens dagsordre er markert med en palmegren i bronse, fem slike med en palmegren i sølv. Stjerner i bronse indikerer anførsel på dagsordren til regiment eller brigade, i sølv på dagsordren til divisjoner og forgylt på dagsordren til armékorps. Avdelingsutmerkelse markeres med snor på båndet.

## Tildeling
Croix de guerre des Théâtres d'opérations extérieures er tildelt militære, så vel som sivile, for innsats i krig utenfor selve moderlandet, i hovedsak utenfor Europa. Innsats fra første verdenskrigs slutt omfattes av utmerkelsen. Medaljen er tildelt for innsats i kriger som dem i Indokina, Koreakrigen og på i konflikt på Madagaskar, og ved operasjoner som den ved Suezkrisen. Etter et opphold ble medaljen igjen tildelt for innsats under Gulfkrigen. Også innsats i krigen i Kosovo er hedret med Croix de guerre des Théâtres d'opérations extérieures. Det er bestemt at medaljen ikke lenger skal tildeles.

## Referanser


## Kilder
*Battini, Jean og Witold Zaniewicki: *Guide pratique des décorations françaises actuelles*, Panazol: Lavauzelle, 2006, s. 69–71
**Décorations officielles françaises*, Paris: Administration des monnaies et médailles, 1956, s. 59 og 181
*Hieronymussen, Poul Ohm og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966, s. 136
Mississippikompaniet

**Mississippikompaniet** (På fransk *Compagnie du Mississippi*, på engelsk *The Mississippi Company*) er betegnelsen på et fransk handelsselskap for utvikling av de franske koloniene i Nord-Amerika, som ble kjent for sin tilknytning til en finansboble. Det opprinnelige kompaniet, etablert i 1684, ble i 1717 overtatt av Banque Générale Privée og ble basis for en spekulasjonsbølge som kulminerte høsten 1720, hvor investorene fikk store tap.

## Bakgrunn

Frankrike etablerte i løpet av 1600-tallet kolonier i den sørlige delen av hva som i dag er USA. En vanlig fremgangsmåte for å bygge ut europeiske koloniers økonomi var å etablere handelsselskaper, som engelskmennene gjorde med Østindia kompaniet. I 1684 etablerte Frankrike derfor Mississippikompaniet for å utvikle økonomien til de franske bosetningene langs og ved munningen av elven Mississippi.

## Banque Royale

I mai 1716 etablerte den skotske økonomen John Law banken Banque Générale Privée med støtte fra den franske regenten, banken var en pioner i utstedelsen av papirpenger og ble i realiteten raskt Frankrikes nasjonalbank. Banken var formelt privat, men tre fjerdedeler av kapitalen besto av statlige verdipapirer. I august 1717 kjøpte banken, under Laws ledelse opp Mississippikompaniet for å hjelpe Fransk Louisiana hvis økonomi ikke var god. Selskapet ble gitt monopol på handelen med de franske koloniene, til gjengjeld overtok banken den franske statens gjeld i selskapet.

I 1718 endret banken navn til Banque Royale (den kongelige banken) hvilket betød at bankens sedler ble garantert av den franske kongen, Ludvig XV. Mississippikompaniet tok etterhvert over flere tilsvarende franske handelsselskapet (Compagnie des Indes Orientales, Compagnie de Chine og andre konkurrenter) og endret den 23. mai 1719 navn til Compagnie Perpetuelle des Indes med monopol på handel på alle hav. Banken begynte samtidig å utstede mer sedler enn hva den hadde dekning for, det førte etterhvert til en bankpanikk når verdien av papirpengene ble halvert.

## Finansboblen

John Law overdrev de franske kolonienes rikdom i en effektiv markedsføringskampanje, det ledet i løpet av 1719 til stor spekulasjon i aksjene i selskapet. Etterspørselen etter selskapets aksjer førte til at Banque Royale trykket flere sedler og når aksjene gav avkastning ble den utbetalt med disse. I 1720 ble Banque Royale og Mississippikompaniet slått sammen og Law fikk en ledende stilling for å tiltrekke ytterligere kapital. 

Spekulasjonsbølgen falt sammen da den franske staten ble tvunget til å innrømme at sedlene Banque Royale utstedte ikke hadde dekning i realverdier. Boblen brast mot slutten av 1720 da mengder av investorer forsøkte å veksle sedler mot mynt, John Law ble oppsagt og flyktet til Belgia.

## Se også
* South Sea Company
* Tulipankrakket

## Eksterne lenker
* Artikkel om Mississippikompaniet (engelsk)
Jane Goodall

**Jane Morris Goodall** (1934–2025) var en britisk antropolog og primatolog. Goodall regnes for å være verdens fremste ekspert på sjimpanser og er særlig kjent for sin 45 år lange studie av sosiale relasjoner innenfor sjimpansefamilier.

## Bakgrunn
Jane Goodall ble født i London. Hun var gift to ganger. Den 28. mars 1964 giftet hun seg med den nederlandske adelsmannen og naturfotografen Baron Hugo van Lawick. Bryllupet fant sted på Chelsea Old Church i London. Paret fikk en sønn, Hugo Eric Louis, som ble født i 1967. Paret ble skilt i 1974. I 1975 giftet Goddall seg for andre gang, med Derek Bryceson (medlem av parlamentet i Tanzania og direktør for landets nasjonalparker). Bryceson døde av kreft i oktober 1980. Goodall var vegetarianer og talsmann for vegetarisme av etiske, miljømessige og helsemessige årsaker. 

Hun døde 1. oktober 2025 i Los Angeles mens hun var på foredragsturne. 

## Virke
Goodall regnes for å være verdens fremste ekspert på sjimpanser og er mest kjent for sin 45 år lange studie av sosiale interaksjoner innenfor de forskjellige familiene av ville sjimpanser som bor i en nasjonalpark i Tanzania. Goodall var grunnleggeren av Jane Goodall Institute og har jobbet mye med ville dyrs bevaring og velferd. I 1977 etablerte Goodall Jane Goodall Institute (JGI), som driver med forskning, hvor hun på internasjonal basis leder an i arbeidet med å beskytte sjimpanser og deres naturlige leveområder. Med nitten kontorer rundt om i verden er JGI anerkjent for sine innovative bevaringsmetoder og utviklingsprogrammer flere steder i Afrika. Organisasjonen har nå over 10 000 grupper i over 100 forskjellige land.

Goodall var medlem av det rådgivende styret i BBC Wildlife Magazine. 

## Utmerkelser
Goodall ble utnevnt til Order of the British Empire i en seremoni som ble avholdt i Buckingham Palace i 2004. Hennes mange æresbevisninger inkluderer blant annet en Tyler Prize for Environmental Achievement, den franske Æreslegionen, Medal of Tanzania, Japans prestisjefylte utmerkelse Kyoto Prize, og i 2003 mottok hun utmerkelsen Fyrsten av Asturias' pris for naturvitenskap og teknologi.

Hun mottok mange hyllester, æresbevisninger og utmerkelser fra lokale myndigheter, skoler, institusjoner og veldedige organisasjoner verden rundt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Manuel Ballester

**Manuel Ballester** (født 27. juni 1919 i Barcelona, død 5. april 2005) var en kjemiker fra Spania.

Ballester fikk sin kjemiske utdannelse ved universitetet i Barcelona og han studerte til en doktorgrad ved universitetet i Madrid, og han avsluttet sin utdannelse ved Harvard University i USA. Ballester sine mange arbeider har i stor grad vært innenfor temaer som kinetikk og organisk kjemi.

I 1982 mottok Ballester den spanske utmerkelsen Fyrsten av Asturias' pris for naturvitenskap og teknologi.

## Referanser
MIA (nett-konsept)

**MIA** er navnet på et konsept NRK Super har kjørt på sine nettsider, og til dels på TV. Serien  er satt sammen av de tre venninnene Marie, Iben og Alexandra (MIA) sin blogg, der de skriver innlegg og poster webcam-videoer om det de har på hjertet, og videoer om hva som ellers foregår i livene deres.

Serien startet 1. februar 2010 og femte og siste sesong ble avsluttet i juni 2012). Da serien startet var jentene i ferd med å starte andre halvår i sjette klasse på en ny skole, og serien har senere fulgt dem videre gjennom alt de opplever i livene sine. Ved slutten av femte og siste sesong er de nesten ferdige med åttende klasse. Serien foregikk i normal tid, det vil si at dersom en video for eksempel foregikk på nyttårsaften, ble den postet på nyttårsaften, og foregikk en video mens jentene er på skolen, ville den som oftest bli postet mellom ca. klokka 09.00 og 14.00 på en hverdag. Serien "modnet" også samtidig som jentene, og etterhvert som de ble eldre ble nye, mer alderstilpassede temaer tatt opp i serien.

MIA-jentene gikk i samme klasse som guttene i konseptet *BIFF*. Det foregikk på samme måte som, og parallelt med MIA-konseptet, men var guttene Pelle, Daniel og Adils vinkling av historien. BIFF-serien ble avsluttet etter andre sesong i desember 2010 da serien aldri helt slo ann hos målgruppen. På ungdomsskolen gikk ikke MIA-jentene lenger i samme klasse som BIFF-guttene, men i parallellklassen deres.

NRK Super lagde det aller første nettkonseptet for norske barn, «Sara», som ble avsluttet høsten 2009, som da senere ble overtatt av MIA. Sara fulgte hovedpersonen med samme navn gjennom de siste årene på barneskolen, og serien endte da hun sluttet i syvende klasse. Karakteren Sara kom tilbake for en kort stund da hun hadde en gjesterolle i MIA i sesong 3. MIA-jentene har reist litt rundt i landet for å være med på filmpremierer der alle kunne komme og møte jentene.

Serien MIA er nå avsluttet, og har nå blitt fulgt opp av en ny serie, "Jenter", som følger en sjetteklassing som heter Maya og de tre bestevennene hennes, Tora, Shirin og Emilie. "Jenter" foregår på samme måte som MIA, som vil si at denne også hovedsakelig er en nettserie som også av og til sendes på TV. Som forgjengerne foregår også "Jenter" i normal tid.

## Eksterne lenker
* MIA på NRK Super
* BIFF på NRK Super
* Sara på NRK Super
* Jenter på NRK Super
Jens Klok

**Jens Christian Jensen Klok** (født 25. januar 1889 i Vinderslev, død 16. juni 1974 i Varde) var en dansk arkitekt. Som ansatt ved Søværnets Bygningsvæsen og fra 1935 leder av Marinens arkitekturseksjon har han preget Søværnets bygningsmasse med en rekke bygninger i funkis.  

Klok har tegnet Luftmarinestasjonen i Avnsø (1937) og på Holmen i København var han arkitekt for Luftmarinestasjonen (1939, senere utvidet av Holger Sørensen), Søværnets Officersskole og kontorbygningen for bygningstjenesten (1940, sammen med Holger Sørensen) og motortorpedoverkstedet (1953, også det sammen med Sørensen). 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Antti Ore

**Antti Ore** (født 1979) er en finsk ishockeyspiller fra Joutseno. Frem til sesongen 2010/2011 spilte Ore i den norske GET-ligaen for klubben Stavanger Oilers.

Ore representerte på juniornivå Lake Saimaa Lappeenranta, Imatra Agile II divisjonsserien, og Finland og SK Gislaveds å Division II i Sverige, før han flyttet i 2006 til Mestis

Ore spilte for klubben KooKoota River Boys fra 2006 til 2009, mens han spilte på River Pojissa Mestis vant han sølvmedalje. Sesongen 2008-2009 var han torjuntaprosenttinsa Mestis syvende best 91.88, og 2009 serien det fjerde beste, 93.69, og slutten av sesongen, ble han valgt til den beste keeperen kit.

I 2009 ble Ore hentet til den norske GET-ligaen og Stavanger Oilers, der han våren 2010 var med å ta gull i sluttspillet. I sesongen 2009-2010 spilte han 41 kamper med en redningsprosent på 91,5 prosent. Redningsprosenten i sluttspillet 2010 var på 91,9 prosent.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nordskogbygda

Nordskogbygda er en bygd i den nordøstre delen av Elverum. Bygda har sin egen kirke, Nordskogbygda kirke, og også sin egen skole og barnehage som ligger like ved kirka – Kirkeby oppvekstsenter.

## Litteratur
*
Kirkeby oppvekstsenter

**Kirkeby Oppvekstsenter** er en nedlagt skole som holdt til i Nordskogbygda nordøst i Elverum.

Skolen var flere ganger truet med nedleggelse, blant annet på grunn av lavt elevtall. Da skolen ble utvidet til å inkludere barnehage-barn også, og ble et oppvekstsenter, så fremtiden noe lysere ut. Skolen ble imidlertid lagt ned fra høsten 2020.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Elverum kommune om Kirkeby oppvekstsenter
Erik Follestad

**Erik Follestad Johansen** (født 1989) er tidligere ishockeyspiller og landslagsspiller, som i perioden 2007–2012 spilte på Frisk Asker Ishockey, som også er moderklubben hans. Han spilte fra sesongen 2012–2013 for Vålerenga Ishockey, fram til han la opp i 2016 på profesjonelt nivå.

Han var i 2024 programleder i *[[Sinnasnekker'n]]* på TV Norge, der han har erstattet Otto Robsahm.

## Spillerkarriere
Erik Follestad Johansen ble født i Tromsø og vokste opp i Asker. Han begynte å trene og spille ishockey for ishockeyklubben Frisk Asker som tiåring. Som tenåring fikk han plass på laget til Frisk Asker2/NTG i 1. divisjon, og spilte deretter fem sesonger på A-laget til Frisk Asker. Han ble tatt ut på landslaget foran Ishockey-VM i 2011. I 2012 hadde han begynt som lærling i tømrerfaget, men fikk permisjon fra læretiden for å spille hockey for Vålerenga Hockey på heltid. Han har siden fullført utdanningen med svennebrev som tømrer. Han var lenge assisterende kaptein hos Vålerenga, og tok kapteinsbindet da Brede Csiszar ble skadet.

De to siste sesongene som han spilte i Vålerenga medvirket han også i dokumentarserien *[[Iskrigerne]]* på TV&nbsp;2. Etter at han la opp som spiller ble han hockeyekspert på TV 2.

## Klubber
* 2006–2012 Frisk Asker
* 2012–2016 Vålerenga
* 2016–2017 Bergen Ishockeyklubb

## Meritter som ishockeyspiller
* Seriemester i GET-ligaen: Et med Frisk Asker 2007/08 og to med Vålerenga 2012/13 og 2013/14.
* Sølv i NM i ishockey 2008, NM i ishockey 2013 og NM i ishockey 2014.
* Deltok i Ishockey-VM 2011
* Spilt 25 offisielle kamper for Norges herrelandslag i ishockey.
* Kaptein på U18- og U20-landslaget.
* Kaptein: Hos Frisk Asker sesong 2011/12.

## Underholdningsbransjen
Erik Follestad Johansen deltok i *[[Iskrigerne]] *og *[[Skal vi danse (TV-program)|Skal vi danse]]* i 2017. Per 2020 er fast medlem av panelet i *[[Spårtsklubben]]* på VGTV, sammen med programleder Jon Martin Henriksen, Ida Fladen og Mads Hansen. Follestad var også ishockeyekspert for TV&nbsp;2 frem til 2020.

I november 2018 publiserte Follestad og Linni Meister sangen «Juletragedien». Sangen toppet Spotify Norge topp 50 etter kun en dag.

I 2020 deltok han i kjendisversjonen av *[[71° nord – Norges tøffeste kjendis|71° nord]]* på TVNorge, der kom han på 4. plass.

I 2021 var han deltager i sesong 3 av *[[Kongen befaler (TV-program)|Kongen befaler]]* på TV Norge.

I løpet av 2024 vil han overta etter Otto Robsahm som programleder i programmet Sinnasnekker'n som vil gjenoppstå på TV Norge.

I 2023 debuterte Follestad som skuespiller i den nye Netflix-julefilmen *Så Var Det Jul Igjen*, regissert av Petter Holmsen. Filmen hadde premiere julen 2023.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Henrik Ødegaard (ishockeyspiller)

**Henrik Ødegaard** (født i 1988) er en norsk tidligere ishockeyspiller som har spilte back for Frisk Asker i Get-ligaen fram til 2019. Ødegaard har venstre fatning.

Han debuterte for moderklubben Frisk Asker i 2006 og spilte der til han gikk til Sparta i 2011. 2. oktober 2013 signerte han en kontrakt i med Chicago Wolves i AHL i USA, hvor han spilte én kamp for klubben i sesongen 2013/2014. Han ble overført til Missouri Mavericks i Central Hockey League for resten av sesongen og spilte totalt 58 kamper for Mavericks. Fra 2014 til 2016 spilte han for Lørenskog IK, før han gikk tilbake til Frisk Asker i 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Olaf Schmidth

**Olaf Schmidth** (født 18. juni 1857 i Odense, død 20. mai 1927 i København) var en dansk arkitekt. Han var Holmens og Nyboders arkitekt i perioden 1899–1921. Han etterfulgte C.T. Andersen i denne stillingen. 

Som byggmester og senere bygningsinspektør ved Orlogsværftets Bygningsvæsen var Schmidth den egentlige lederen av denne institusjonens arbeide fra 1878 og 30-40 år fremover.

Schmidth var dessuten korrespondent for *Société francaise des habitations à bon marché* samt medlem av det permanente internasjonale utvalg for bolighygiene.

På en tid hvor det å forme arbeiderboliger arkitektonisk ble betraktet som *et kildent Punkt* ble Schmidth den første som tok denne oppgaven konsekvent opp i Danmark.  Han deltok i internasjonale kongresser, holdt foredrag og skrev artikler i tidsskrifter, bl.a. *Den tekniske Forenings Tidsskrift*, XIV, 1890-91, 1891, 83-94. 

Sammen med Gotfred Tvede bygget han Frederiksberg Gasværksarbejderes Byggeforenings hus, kjent som Den hvide by på Frederiksberg ved Peter Bangsvej 27-45, Jyllandsvej 23-25, 24-38, Kronprinsensvej 53-61, 48-54, Folkets Alle 1-43, 2-42, Frihedsvej 1-7, 2-4, Lighedsvej 1-13, 2-8 og Broderskabsvej 1-31, 2-18 (1900). Det arkitektoniske preget er her oppnådd ved å bygge alle husene som dobbelthus for å gi dem en viss fylde, dessuten er de benyttede motivene  preget av tidens palestil. 

## Verk
### Ved Orlogsværftets Bygningstjeneste
* Nye (eller Grå) Stokke i Nyboder: Haregade, Gernersgade, Rævegade, Sankt Pauls Gade og Olfert Fischers Gade 1886–1893, sammen med Rasmus Rue, fredet i 2006
* Søminevæsenets kontorbygning, Nyholm (1888)
* Radiostasjonen OXA på Frederiksholm 1908-09, utvidet 1915, flyttet til Nyholm
* Nytt maskinverksted, Philip de Langes Allé på Frederiksholm, nå Kunstakademiets Arkitektskoles Bibliotek, 1916-18, sammen med ingeniørene Christiani & Nielsen
* Brovægtsbod på Frederiksholm 1919, revet

### Øvrige verk
* Hornbæk sanatorium, 1897
* Frederiksberg Gasværks Arbejderboliger/Frederiksberg Arbejderes Byggeforening (Den hvide by på Frederiksberg): Peter Bangsvej 27-45/Jyllandsvej 23-25, 24-38/Kronprinsensvej 53-61, 48-54/Folkets Allé 1-43, 2-42/Frihedsvej 1-7, 2-4/Lighedsvej 1-13, 2-8/Broderskabsvej 1-31, 2-18, 1899-1900, sammen med Gotfred Tvede
* Arbeiderboliger ved Rørdal sementfabrikk, 1899-1901 sammen med Gotfred Tvede, revet
* Utvidelse av Prinsesse Maries Hjem for gamle sømænd og sømandsenker, Christianshavn

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Per Ferdinand Stensund

**Per Ferdinand Stensund** (født 1987) er en norsk tømrer og tidligere ishockeyspiller som fra 2006 til 2012 spilte for Frisk Asker Ishockey, som også er moderklubben hans. Han avsluttet karrieren i Eiksmarka Ishockeyklubb i 2016. Stensund har venstre fatning. 

Stensund har yrke som BIM rådgiver.

## Referanser


 

## Eksterne lenker
*
Sebastian Skaar

**Sebastian Skaar** (født 1985) er en norsk ishockeyspiller. Han har spilt for VIF, Frisk Asker Ishockey,
Tønsberg Vikings og Grüner Ishockey.

## Referanser


 

## Eksterne lenker
*
DS «Livingstone» (1906)

**DS «Livingstone»** var et lasteskip bygget av Stavanger Støberi & Dok i 1906 med byggenummer 49. Skipet ble overlevert til skipsreder C. Mathisen i Bergen i januar 1906. Gikk en periode på kontrakt for United Fruit Company. Skipet hadde flere eiere og ble 57 år gammelt før hun tilslutt ble hugget i Italia i 1963.

## Historie
* 1906  – Januar, levert som «Livingstone» til C. Mathisen, Bergen
* 1917  – 1. mars, Oppbrakt nær Shetland av tysk undervannsbåt U-66 og ført til tysk havn
* 1917  – Satt i fart som «Livingstone» for Deutches Reich, Reichskommisar.
* 1921  – Solgt til Emil R. Retzlaff, Stettin, Tyskland
* 1922  – Omdøpt «Siegrune»
* 1926  – Solgt til A/S Magna (M. Clausen), Haugesund og omdøpt til «Magna»
* 1928  – Solgt til A/S Lyngstad (B. Grimstvedt), Haugsund og omdøpt til «Lyngstad»
* 1933  – Solgt til Michele Bottiglieri, Torre del Greco, Italia og omdøpt til «Giovanni»
* 1939  – Omdøpt til «Giovanni Bottiglieri» 
* 1943  – September, tatt som tysk prise ved Italias kapitulasjon
* 1943  – 19. oktober, bombet og senket i Civitavecchia
* 1944  – Hevet og reparert
* 1948  – Satt i fart som «Maria Christina» for Mario Mazzola, Genova, Italia
* 1951  – Solgt til Raffaele Romano og omdøpt til «Mar Cheto», Napoli, Italia
* 1952  – Omdøpt til «Apunia»
* 1960  – Solgt til G. di Cosola & O. Panariello, Napoli Italia
* 1963  – Opphugget i Italia

## Kilder
*Erling Jensen: *Stavanger Støberi & Dok* 2008 ISBN 9788292309568

## Eksterne lenker
* 
* www.skipshistorie.net«Livingstone»
* Stavanger Støberi & Dok 
* www.ellisisland.org«Livingstone»
Budstikken (Kragerø)

***Budstikken*** var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig. Den ble utgitt i Kragerø.

*Budstikken* begynte å komme ut i august 1941, som en av de første radioavisene i landet. Avisen gjenga nyhetene i sendingene fra London, etter at de tyske okkupantene hadde inndratt radioapparatene og gjort det ulovlig å lytte til sendinger fra alliert side. Avisen kom relativt regelmessig med et par nummer hver uke, vanligvis på to sider. I perioden fram til mars 1943 hadde det kommet ut mer en hundre nummer. Bak avisen sto disponent Nils Heldal på Neslandsvatn. Avisen var stensilert.

Redaksjonelt var avisen preget av en ubøyelig optimisme, preget av både humor og dyp alvor. Alt i januar 1942 begynte man å utgi avisene med dateringen: «*Den X. dag i det året [[Hitler]] lider endelig nederlag*». Det tok som kjent litt lenger tid, så avisen måtte slutte med denne formen for datering ved neste årsskifte.

*Budstikken* ble den første tiden i stor grad spredt i posten, til abonnenter man mer eller mindre kjente. Etter hvert som postsensuren ble strammet inn ble det imidlertid vanskeligere. De illegale avisene ble spredt fra hånd til hånd, og *Budstikken* understreket etter hvert poenget ved trykke parolen «*Avisen er ikke din!*» ved headingen.

Navnet «Budstikken» ble også brukt på andre illegale publikasjoner under krigen. I 1941 ble det gjort forsøk på å lede og samordne de illegale avisene. Det ble da laget en publikasjon rettet mot avisene, maskinskrevet med gjennomslag. Den kom under navnet *Budstikken*. En periode i 1942 utkom også avisen Bulletinen under dette navnet. I Arendal ble det utgitt en avis kalt *Budstikken* en kort periode tidlig i 1945. Bak denne sto Kjell Riis Cristensen og Macca Grimsgaard. I tillegg benyttet andre, ukjente utgivere navnet på sine illegale skrifter.
  
## Referanser
Fredrik Rålm

**Fredrik Rålm** (1989) er en norsk tidligere ishockeyspiller som spilte løper for Frisk Asker Ishockey. Han har også spilt for Hasle/Løren, M/S, Appleby College i USA.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sitka

**Sitka** er den største byen i bykommunen Sitka i den amerikanske delstaten Alaska. Byen ligger ved Sitka-sundet, på vestkysten av øya Baranof, om lag 150 kilometer sørvest for Juneau. 

Bykommunen, som omfatter store landområder rundt byen, har  innbyggere (2013), hvorav 68,5 prosent hvite og 18,6 prosent urinnbyggere (i 2000). 

## Historie

*Shee Atika* var opprinnelig bebodd av tlingit-folk, og ble oppdaget av den russiske Vitus Bering-ekspedisjonen i 1741. I 1799 ble Old Sitka, som ligger 8,7 kilometer nord for Sitka, grunnlagt av guvernøren for det det russiske Amerika, Alexandr Baranov. I landsbyen ble det ble etterhvert bygd opp en handelspost og et fort. I 1802 ble de fleste av de russiske innbyggerne drept av en gruppe tlingit-indiandere, og fortet ble brent. Baranov ble pålagt å betale en løsesum på 10&nbsp;000 rubler for fritt leide for seg og de overlevende av nybyggerne.

I 1804 returnerte Baranof med krigsskipet «Neva» og en gruppe russere og aleuter. Skipet bombaderete de innfødtes landsbyer og tvang tlingitene til retrett inn i de omkringliggende skogene. Russerne vant slaget ved Sitka, og etablerte seg med en permanent bosetning og bygde opp fortet *Novo-Arkhangels*, eller *New Archangel*, ved stedet der Sitka ligger i dag.

Sitka ble hovedstad i det russiske Alaska rundt 1808, og deretter i det amerikanske territoriet Alaska frem til 1906. På midten av 1800-tallet var Sitka en av de viktigste havnebyene langs Stillehavets nordkyst. Under andre verdenskrig var byen beleiret, og det ble bygd en flybase på øya Japonski. Byen fikk eget styre i 1913, og i 1971 ble byen og omlandet slått sammen og fikk felles administrasjon.

## Næringsliv og infrastruktur
Næringslivet i Sitka består i hovedsak av fiske, prosessering av fisk, turisme, administrasjon, transport, handel og helsetjenestetilbud. 

På Japonski, som er knyttet til «fastlandet» med O'Connell-broen, ligger Sitka Rocky Gutierrez-lufthavnen. Det er veiforbindelser i nord- og sørlig retning fra byen, og det er fergeforbindelser til blant annet Juneau, Wrangell og Ketchikan.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Sitka
Erik Russwurm

**Erik Russwurm** (født 10. november 1984) er en norsk tidligere ishockeyspiller som spilte back for Frisk Asker Ishockey fram til 2012. Han har spllt for Vålerenga Ishockey, Manglerud Star, og Lillehammer Ishockeyklubb. Russwurm debuterte i eliteserien i 2003.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Erik Waaler

**Erik Waaler** (1903–1997) var en norsk lege. Erik Waaler var professor i patologi ved Universitetet i Bergen 1948–1971 og rektor ved universitetet 1954–1960. Han ble verdensberømt da han oppdaget en spesiell faktor i blodet til revmatikere, som var grunnlaget for en test som har fått stor diagnostisk utbredelse.

## Biografi
Han vokste opp på Hamar og tok medisinsk embetseksamen i Oslo 1927. Han arbeidet på sykehus i både Hamar og i Oslo, før han ble privatpraktiserende lege i Hamar i 1929. Fra 1930 ble han assistentlege ved Hærens bakteriologiske laboratorier i Oslo frem til 1933. Etter å ha jobbet ved flere sykehus tok han doktorgrad i medisin i 1935 på avhandlingen *Studies on the Dissociation of the Dysentery Bacilli*. Han reiste så på et 11 måneders stipendopphold i 1936–1937 ved Department of Pathology, Columbia University i New York. Etter å ha jobbet en stund ved ved patologisk-anatomisk avdeling på Ullevål sykehus 1937–38 og var prosektor ved den tilsvarende avdeling på Rikshospitalet 1938–1940. I 1941 ble han ansatt ved dr.med. F. G. Gades Pathologisk Anatomiske Laboratorier i Bergen og ble værende i Bergen resten av livet, hvor han arbeidet med patologi og rettsmedisin.

I 1939 gjorde Waaler sin kjente oppdagelse i blodet til revmatikere. Dette klarte han ut fra arbeidet han gjorde med antistoff. Etter andre verdenskrig var Waaler aktivt med i forberedelsene til å opprette medisinsk studium ved universitetet i Bergen. I 1947 ble han professor i patologisk anatomi og rettsmedisin og var i to år dekanus for det nye medisinske fakultetet. Fra 1954 til 1959, det vil si i to perioder, var han rektor ved universitet. Broren Rolf Waaler var på samme tid (1957–1963) rektor ved Norges Handelshøyskole som før 1963 holdt til på Nygårdshøyden i samme strøk som Universitetet.

Waaler var delaktig i å opprette tannlegeutdannelsen i Bergen, samt at Universitetet i Tromsø fikk medisinstudium i 1968.

Han var bror av Georg Waaler og Rolf Waaler, og sønn av Fredrikke Waaler. Presten og komponisten Alf Fasmer Dahl var hans svigerfar.

## Utmerkelser
Erik Waaler var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1947 og av Selskapet til Vitenskapenes Fremme fra 1952 samt æresmedlem i flere medisinske organisasjoner. Han mottok Fridtjof Nansens belønnelse fra Det Norske Videnskaps-Akademi i 1964 og ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1959 og til kommandør i 1973.

## Referanser
Petter Kristiansen

:*For artisten med samme navn, se [[Katastrofe (sanger)]]*

**Petter Kristiansen** (født 13. mai 1985 i Asker) er en norsk tidligere ishockeyspiller som fra 2004 spilte løper hele sin aktive karriere for hele 700 kamper for Frisk Asker Ishockey, som også er moderklubben hans. Kristiansen har venstre fatning. Han passerte 500 obligatoriske kamper for Frisk seks kamper inn i sesongen 2015/16. Kaptein siden 2013. Har spilt VM for U-20 og har spilt 4 kamper på A-landslaget. Han har spilt totalt 799 obligatoriske kamper for frisk Asker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Plaek Pibulsonggram

**Feltmarskalk Plaek Pibulsonggram** (thai: แปลก พิบูลสงคราม; IPA: ; (født 14. juli 1897 i Nonthaburi, Thailand, død 11. juli 1964 i Sagamihara, Kanagawa, Japan), ofte kjent som **Phibun Songkhram** eller bare **Phibun**, født **Plaek Khittasangkha**, var en thailandsk (etnisk kantonesiskkinesisk-thai) offiser og politiker som tjente som tjente som landets statsminister, eller kanskje mer nøyaktig militærdiktator, fra 1938 til 1944 og fra 1948 til 1957, inkludert mesteparten av tiden da Thailand var involvert i Stillehavskrigen under andre verdenskrig på Japans side.

I 1938 tok Phibun over som leder av Khana Ratsadons militære faksjon, samtidig som han ble Statsminister etter Phraya Phahonphonphayuhasena. Etter utbrudet av andre verdenskrig lyktes han, med Japans innblanding, å få Frankrike til å gi fra seg noen områder som Thailand gjorde krav på. Følgene av dette var at han signerte en pakt med Japan som ga japanerne adgang til å bygge ut baser i Thailand.

I 1949 omdøpte han landet fra Siam til Thailand. Landet ble kalt Thailand også under krigen, men da Pridi Banomyong, lederen av motstandsbevegelsen mot japanerne, fortrengte Phibun, ble navnet forandret tilbake til Siam.

## Referanser


## Litteratur
*
Tom Pus

**Tom Pus** (originaltittel *Tom Poes*) er en nederlandsk tegneserie skapt av Marten Toonder. Det angis gjerne at serien debuterte den 16. mars 1941, ettersom den da begynte i den nederlandske avisen *[[De Telegraaf]]*. Faktum er imidlertid at serien begynte i Argentina allerede i 1938. Først da *De Telegraaf* måtte skrinlegge publiseringen av den amerikanske stripeserien *[[Mikke Mus]]*, som følge av andre verdenskrig, fattet den interesse for Tom Pus.

## Handling
*Tom Pus* utspiller seg hovedsakelig i byen Bumblestone (etter engelsk oversettelse), som er befolket av flere antropomorfiske dyr i klassisk fabel-stil. Tom Pus er en hvit katt, liten av vekst, som tross sin unge alder er kjapptenkt og intelligent. Tom Pus er venn med bjørnen Oliver B. Bumble, som iblant regnes for å være seriens egentlige hovedperson. Bumble kommer fra en velstående familie, og er i utgangspunktet godhjertet og velmenende, men samtidig håpløst naiv og lettpåvirkelig. Det er som regel Tom Pus som til slutt må redde Bumble fra katastrofene som jevnlig påføres bestevennen.

## Popularitet og anerkjennelse
Da Tom Pus debuterte rettet den seg mot et barnepublikum, men ble utover 1950-årene en mer avansert serie med svært gjennomtenkte intriger, som ofte inneholdt innslag av satire. Toonder anvendte seg ikke av snakkebobler, men satte på tradisjonelt vis tekst under bilderutene. Seriens litterære kvaliteter gjorde at den ble svært anerkjent blant intellektuelle kretser i Nederland, samtidig som den barnevennlige tegnestilen gjorde Tom Pus uhyre populær i kommersielle sammenhenger. Tom Pus ble i økende grad et studioprodukt, hvilket Toonder ikke likte, og i 1965 bosatte han seg derfor i Irland, for helt og holdent å kunne konsentrere seg om tegneserien. Følgelig er det gjerne 1960- og 70-tallet som kreativt sett regnes for å være seriens gullalder. Toonder la ned serien i 1986, etter å ha skrevet og tegnet serien i nesten femti år.

## Tom Pus i Norge

Tom Pus ble publisert i *[[Norsk Ukeblad]]*, med to avisstriper per uke, i årene 1949-61 (samt 1964), der serien gikk under tittelen *Tom og Teddy*. Et årlig *Tom Pus*-julehefte ble dessuten utgitt 1949-1953. Et langt større publikum hadde serien imidlertid i Sverige; den gikk daglig i avisen *[[Dagens Nyheter]]* fra februar 1946 helt fram til 2001, og ble utgitt i albumformat i flere omganger.

## Referanser
Budstikken (illegal avis)

***Budstikken*** var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig. Den kom i beskjedent opplag, og var ment som et informasjonsorgan for andre illegale aviser og kontakter.

*Budstikken* ble etablert av Einar Diesen, som i det daglige arbeidet i Aftenposten. Han var sentral i det illegale motstandsarbeidet, og fikk i 1941 oppgaven med å formidle penger til de illegale avisene. Han måtte ta over denne funksjonen da forgjengeren Torolv Kandahl måtte flykte. Når Diesen først hadde kontakt med de ulike avisene var det en nærliggende tanke at han også kunne formidle stoff til dem. Med dette utgangspunktet ble *Budstikken* etablert, som en avis retta mot avisene.

Diesen laget avisen med skrivemaskin og gjennomslag. Han kamuflerte tiltaket slik at det skulle se ut som en tilfeldig avskrift av en vilkårlig illegal avis. Hadde det sett ut som et skrift fra et illegalt nyhetsbyrå ville situasjonen vært desto alvorligere om tiltaket ble rullet opp. Etter hvert fikk han bistand fra en av *Aftenposten*s journalistlærlinger, Wibeke Haffner, senere Wibeke Knagenhjelm (1918–2003).

Til slutt troppet Statspolitiet opp i leilighetene hans, og satt seg til å vente for å arrestere ham. Han ble imidlertid advart og kom seg unna. Ved sin snarrådighet klarte også kona hans å advare en av de andre kontaktene, da denne møtte opp på døra. Diesen måtte flykte, og Haffner fikk ansvar for *Budstikken*. Hun fikk en lapp med 17 abonnenter, en skrivemaskin, noen tusen kroner og en del kontakter som skaffet henne stoff. Hun laget nå avisen med skrivemaskin og gjennomslag i et opplag på 30 eksemplarer, og sendte til aviskontaktene. Blant «abonnentene» var Johannes Seland i Farsund, Reidar Stavseth i Tønsberg, Kirsten Smith på Gjøvik og Sven Føyn på Kongsberg.

*Budstikken* ble innstilt i september 1942. Da var Haffner blitt arrestert. Hun ble imidlertid tatt for et langt mindre alvorlig forhold; et privat brev med NS-fiendtlig innhold var beslaglagt i en postkontroll. Hun ble aldri mistenkt for kontakt med *Budstikken*, og slapp ut noe senere.

Hun giftet seg og flyttet til Vestlandet, og adressen med kontaktene ble overlatt til Dagny Galtung i den illegale avisen *[[Avantgarden]]*.

Navnet «Budstikken» ble også brukt på andre illegale publikasjoner under krigen. En betydelig avis var *[[Budstikken (illegal avis, Kragerø)|Budstikken]]* som utkom i Kragerø. I Arendal ble det utgitt en avis kalt *Budstikken* en kort periode tidlig i 1945. Bak denne sto Kjell Riis Cristensen og Macca Grimsgaard. En periode i 1942 utkom også avisen *[[Bulletinen]]* under dette navnet. I tillegg benyttet andre, ukjente utgivere navnet på sine illegale skrifter.

## Referanser
Kantonesere

**Kantonesere** (forenklet kinesisk: 广东人; tradisjonell kinesisk: 廣東人; jyutping: *Gwong2 Dung1 Jan4*; hanyu pinyin: *Guǎngdōng rén*) er en undergruppe av hankinesere fra Guangdong-provinsen i det sørlige Kina, hvor de i dag er den største gruppen blant de 94,4 millioner innbyggerne (den andre store gruppen er hakkaer). I tillegg til Guangdong utgjør kantonesere også et flertall i Hongkong og Macao, og utgjør også en betydelig del av kineseren utenfor Kina. Kantonesere kjennetegnes ved bruken av yuekinesisk, som er den bredere lingvistiske bruken av *kantonesisk*, den tredje største kinesiske dialekten med omtrent 70 millioner brukere. Også på andre områder har kantonesere kulturelle særtrekk som skiller dem fra andre kinesiske grupper. 

Som en etnisk gruppe er *kantonesere* et synonym med *bun2 dei6/punti* (本地), også kjent som *Gwong Fu Jan* (廣府人). I Malaysia er gruppen kjent som *kongfu*, i Indonesia som *konghu* og i Vietnam som *hoa*.
Huang Feihong

**Huang Feihong** (tradisjonell kinesisk: 黃飛鴻; forenklet kinesisk: 黄飞鸿; jyutping: *Wong4 Fei1 Hung4*; hanyu pinyin: *Huáng Fēihóng*; født 9. juli 1847, Xiqiaoshan, Foshan, Guangdong, Qing-dynastiet, død 24. mai 1924, Guangzhou i Guangdong i Republikken Kina)) , født **Huáng Xixiáng** (黃錫祥), stilnavn **Dáyún** (達雲), var en kinesisk kampsportutøver, tradisjonell lege, akupunkturist og revolusjonær som ble folkehelt i en tid da Kina under Qing-dynastiet og begynnelsen av Republikken Kina var sterkt svekket og presset fra fremmede land, og som siden har blitt framstilt i en rekke tv-serier og filmer. Huáng var en ekspert i hung gastilen innenfor nanquan-gongfu, og den mest berømte utøveren av denne stilen i nyere tid. Derfor har hans familiebakgrunn også blitt nøye studert. 

Som lege trente og utøvet Huáng akupunktur og andre former for tradisjonell kinesisk medisin ved Po-chi-lam (寶芝林), hans private medisinklinikk i Foshan, hvor også et museum dedikert til Huáng har blitt bygd. Huángs mest berømte studenter inkluderte Wong Hon-hei (hans sønn), Lam Sai-wing, Leung Foon, Tang Fung, Wong Sai-wing og Ling Wan-kai. Sammen med andre kampsportmestre ble han også kjent som "tigger So," en av *[[Kantons ti tigere]]*.

## Referanser
Liste over Landkreise i Tyskland

Tyskland er delt inn i 413 regioner, hvorav 301 kretser. Disse kalles på tysk *Landkreis*, bortsett fra i Nordrhein-Westfalen og Schleswig-Holstein hvor det brukes betegnelsen *Kreis*. 

De øvrige distriktene er 112 kretsfrie byer, i Baden-Württemberg kalt *Stadtkreis.* Dette er byer som utgjør egne kretser.

Antallet landkreiser fordeler seg slik på delstatene: 

* Baden-Württemberg: **35**
* Bayern: **71**
* Brandenburg: **14**
* Hessen: **21**
* Mecklenburg-Vorpommern: **12**
* Niedersachsen: **38** (inklusive Hannoverregionen)
* Nordrhein-Westfalen: **31** (inklusiv byregion Aachen)
* Rheinland-Pfalz: **24**
* Saarland: **6** (inklusive regionalforbundet Saarbrücken)
* Sachsen: **10**
* Sachsen-Anhalt: **11**
* Schleswig-Holstein: **11**
* Thüringen: **17**

## Se også
* Tyskland
* Tysklands lokalforvaltning
* Tysklands delstater
* Landkreise
* Kreisfreie Stadt

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Kreisnavigator'' <small>(tysk)</small> 
* https://web.archive.org/web/20110716123040/http://www.arbeitsagentur.de/nn_27794/zentraler-Content/A01-Allgemein-Info/A015-Oeffentlichkeitsarbeit/Allgemein/Organisation.html (178 sysselsettingsbyråer og 610 kontorer) (Et kart over etater og kontorer)
Toner fra Romsdal

***Toner fra Romsdal*** er et musikkalbum fra 1993 av Ingeborg Hungnes (vokal) og Terje Venaas (bass), begge fra Molde. Jon Christensen (trommer), Stian Carstensen (trekkspill) og Bendik Hofseth (saksofon) medvirker også på plata. Albumet er satt sammen av folketoner innsamlet i Romsdal, i noe modernisert drakt.

NRK TV sendte 2. januar 1994 et program med samme tittel.

## Sporliste

#«Vakne alle seterjenta» (1.29)
#«Grusomme skjebne» (1.26)
#«Jeg gaar i tusind tanker» (3.04)
#«Hulde pige» (1.21)
#«Se solens skjønne lys og prakt» (3.13)
#«Skjønn jomfru hun stander (De tre grever)» (1.25)
#«I himmelen» (3.21)
#«Voggetone» (3.58)
#«Springar fra Romsdal» (1.51)
#«Jeg råde vil alle i ungdommens dage» (3.40)
#«O, gid jeg havde vinger» (3.06)
#«Gammel visetone fra Romsdal» (2.42)
#«Skal vi ustridig hist» (1.28)
#«Græt du, barnet» (2.36)
#«Kutrall fra Eikesdal» (0.57)
#«Da Jakob sin reise til Kaanan påtog» (1.30)
#«Springar fra Romsdal» (1.22)
#«Barnebøn» (2.10)
#«Mari-Sigrid låta» (1.27)
#«Ak, er her ingen som inderlig lenges» (2.29)
#«Jeg råde vil alle» (1.07)

## Referanser


## Eksterne lenker
* musikkonline: ''Toner fra Romsdal''
Tamara Rojo

**Tamara Rojo** (født 17. mai 1974 i Montréal, Canada) er en spansk prima ballerina, og er i dag førstedanser ved det anerkjente Royal Ballet i London. 

Rojo ble født i Canada av spanske foreldre som flyttet tilbake til Spania da hun var fire måneder gammel. Rojo begynte å ta dansetimer i en alder av fem år. Før hun nådde 11 år, var hun fulltidsstudent ved Royal Conservatory of Madrid, der hun studerte under Victor Ullate og Karemia Moreno. Selv om foreldrene var begeistret for dansetalentet hennes, insisterte de helhjertet på at datteren også skulle fullføre sin akademiske utdannelse. Tamara begynte å danse i en alder av ti år ved Víctor Ullate Dance Centre i Madrid på 1980-tallet, og hun fullførte sin danseopplæring i 1991 under ledelse av David Howard og Renato Baron. Rojo fortsatte å arbeide med Ullate Dance Company mellom 1991 og 1996. I en alder av tjue år ble Rojo tilbudt en kontrakt med Scottish Ballet, av Galina Samsova.

Rojo ble overflyttet til English National Ballet i juni 1997 og der ble hun forfremmet til førstedanser i januar 1998. Rojo ble offisielt gjort til medlem av Royal Ballet som førstedanser i begynnelsen av 2000/2001-sesongen.

Rojo ble tildelt utmerkelsen Fyrsten av Asturias' pris for kunst i 2005. Kongen av Spania presenterte henne også med den høythengende utmerkelsen Royal Gold Medal of Fine Arts som er en prestisjefylt ære som kun få mennesker i verden kan si at de har oppnådd å bli tildelt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Still Cruisin’

***Still Cruisin***' er det 26. studioalbumet fra The Beach Boys, utgitt i juli 1989. Albumet inneholder en blanding av nye sanger og gamle hitlåter. Etter at bandet noe uventet fikk en hit med sangen «Kokomo» sommeren 1988, besluttet bandet å sette sammen et nytt album. Seks av sangene på albumet var blitt brukt i filmer i løpet av 1980-tallet. Brian Wilsons eneste bidrag var «In My Car».

Singelen «Kokomo» ble brukt i filmen *[[Cocktail (film)|Cocktail]]* i 1988, og ble bandets første singel på 1.-plass på Billboard Hot 100 i USA siden «Good Vibrations» i 1966. Den kom på 25.-plass på UK Singles Chart i Storbritannia. Albumet kom på 46.-plass på Billboard 200, og ble i 2003 sertifisert til platinaplate i USA. 

## Sporliste
#«Still Cruisin'» (fra *[[Dødelig våpen II]]* ) (Mike Love, Terry Melcher) 
#«Somewhere Near Japan» (Bruce Johnston, M. Love, T. Melcher, John Phillips)
#«Island Girl» (Al Jardine)
#«In My Car» (Brian Wilson, Eugene E. Landy, Alexandra Morgan)
#«Kokomo» (fra *[[Cocktail (film)|Cocktail]]*) (M. Love, Scott McKenzie, T. Melcher, J. Phillips)  
#«Wipe Out» (Bob Berryhill, Pat Connolly, Jim Fuller, Ron Wilson) 
#«Make It Big» (fra *Troop Beverly Hills*) (M. Love, Bob House, T. Melcher)
#«I Get Around» (fra *Good Morning Vietnam*) (B. Wilson, M. Love)
#«Wouldn't It Be Nice» (fra *The Big Chill*) (B. Wilson, Tony Asher)
#«California Girls» (fra *Soul Man*) (B. Wilson, M. Love)

## Personell
*Brian Wilson – keyboard, synthesizer, vokal
*Carl Wilson – akustisk gitar, vokal
*Mike Love – vokal
*Al Jardine – akustisk gitar, vokal
*Bruce Johnston – vokal
**Andre medvirkende**
*Joey Brasler – gitarer
*Vinnie Colaiuta – trommer
*Jeffrey Foskett – bakgrunnsvokal
*Adam Jardine – bakgrunnsvokal
*Matt Jardine – bakgrunnsvokal
:*Medlemmer av The Wrecking Crew og andre studiomusikere på «I Get Around», «Wouldn't It Be Nice» og «California Girls»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ernst von Dobschütz

**Ernst von Dobschütz** (født 9. oktober 1870 i Halle i kongedømmet Preussen i keiserdømmet Tyskland, død 20. mai 1934 i Halle) var en tysk teolog, litteraturkritiker, forfatter av flere bøker og professor ved universitetene i Halle, Breslau og i Strasbourg. Han har også holdt flere foredrag i mange andre land, blant annet i USA og Sverige.

Dobschütz ble født inn i en adelsfamilie i Schlesien. Han var sønn av den prøyssiske obersten Adalbert von Dobschütz de Basse-Schlesien og hans andre kone Anna, baronesse von Seckendorff. Hans eldre halvbror (fra farens første ekteskap) var den prøyssiske generalen Carl von Seckendorff. I 1888 begynte Dobschütz på sine teologiske studier ved Universitetet i Leipzig under ledelse av professorene Franz Delitzsch og Christoph Ernst Luthardt. I 1910 ble Dobschütz utnevnt til professor ved Universitetet i Breslau og i 1913 aksepterte han en invitasjon til å forelese ved universitetet i Halle, hvor han underviste frem til sin død i 1934, med unntak av årene 1913 og 1914, da han underviste ved Harvard University i Massachusetts, USA. Dobschütz var medlem av det tyske politiske partiet National People's Party fra 1919 og frem til dette partiets oppløsning i 1933.

Dobschütz ble utnevnt til æresdoktor ved Uppsala universitet i 1932. 

## Referanser
Spesialhopprenn i Zakopane

Dette er en liste over **spesialhopprenn i [[Zakopane]]**. Listen inneholder alle verdenscuprenn, VM i 1929, 1939 og 1962, junior-VM 2008, samt kontinentalcuprenn for kvinner til og med 2010/11-sesongen.

Storbakken Wielka Krokiew ble innviet i 1925. Siste mindre ombygging ble gjort i 2017. Bakken hadde første gang renn i mennenes verdenscup i 1979/80, verdenscupens første sesong. Średnia Krokiew, med normalbakke og flere mindre bakker, ble bygd i 1950. Også det anlegget ble modernisert i 2004. Średnia Krokiew skal igjen moderniseres innen 2015.

## Stor bakke (Wielka Krokiew)
### Menn

## Normalbakke (Średnia Krokiew)
### Menn

### Kvinner

## Kilder
*Skisprungschanzen-Archiv: Zakopane (Wielka Krokiew)
*Skisprungschanzen-Archiv: Zakopane (Średnia Krokiew)
*FIS: Resultater (inneholder noen småfeil)
DS «Belize»

**DS «Belize»** var et lasteskip bygget ved Stavanger Støberi & Dok i 1904 som byggenummer 45. Hun ble levert til reder C. Mathisen i Bergen  6. januar 1904. Fra ny gikk hun inn på kontrakt med United Fruit Company, en kontrakt som varte til 1915. Videresolgt til H. Ditlev-Simonsen & Co 30. juli 1915, og omdøpt DS «Vanja». Allerede i mai året etter ble skipet solgt, denne gang til Jacob Rabe i Tønsberg. Skipet fikk da navnet DS «Verjø».

## «Belize»
* 1904: 6. januar: Levert som til C. Mathisen i Bergen, som «Belize»
* 1904–1915 På kontrakt med United Fruit Company

## «Vanja»
* 1915: 30. juli: Solgt til A/S Vestheim ved H. Ditlev-Simonsen & Co. Kristiania, Omdøpt til «Vanja»

## «Verjø»
* 1916: mai: Solgt til A/S Jacob Rabes D/S (Jacob Rabe), Tønsberg. Omdøpt til «Verjø»
* 1917: 27. april: Torpedert av den tyske undervannsbåten UC-36 og forliste

## Krigsforlis
DS «Verjø» forlot Newport, Wales lastet med råjern i konvoi på reise til Nantes, Frankrike. 27. april 1917 ble konvoien angrepet av den tyske ubåten UC-36 og «Verjø» ble torpedert. Ti av mannskapet omkom og skipet sank 16 kilometer nord for den franske øya Île d'Ouessant.

## Kilder
*Erling Jensen: *Stavanger Støberi & Dok* 2008 ISBN 9788292309568
*Norske skipsforlis i 1917 hos Skipet.no

## Eksterne lenker
* Stavanger Støberi & Dok 
* The Ships List
* «Verjø» på Uboat.net
Ashoka International

**Ashoka International** er en nonprofit-organisasjon som støtter sosialt entreprenørskap. Den internasjonale organisasjonen kaller seg også for *Ashoka: Innovators for the Public*.

Ashoka ble grunnlag av Bill Drayton i 1981 for å støtte ledende sosiale entreprenører gjennom sosial venture kapital, med det målet å heve sivilsamfunnet til å kunne konkurrere med forretningssektor. 

Organisasjonen Ashoka opererer i over 70 land, og støtter per i dag arbeidet til over 2000 sosiale entreprenører, også kalt Ashoka Fellows.

## Eksterne lenker
*
Kate Greenaway

**Kate Greenaway** (egentlig **Catherine Greenaway**) (født 17. mars 1846, død 6. november 1901) var en engelsk barnebokforfatter og -illustratør. På 1880- og 1890-tallet var hun blant de mest innflytelsesrike engelske bokillustratørene sammen med kollegaene og konkurrentene Walter Crane og Randolph Caldecott. 

Allerede den første boka hennes, *Under the Window* (1879), ei samling enkle, idylliske vers om barn, ble en bestselger. Kate Greenaway var aktiv i Arts and crafts-bevegelsen, og barnefigurene i illustrasjonene hennes, «Kate Greenaway-barn», ble tegnet med romantiserte og nostalgiske barneklær fra tidlig på 1800-tallet, det vil si empireinspirerte kjoler med høyt liv, forklekjoler og kysehatter for jentene, *[[skeleton suit]]* (todelt guttedrakt av overdel kneppet sammen med bukser med høyt liv) og kittel (serk) for guttene. Tegningene hennes var ellers utført i samtidas detaljerte og dekorative stil. Greenaways illustrasjoner ble reprodusert som fargexylografier, altså som fine, håndskårne tresnitt.

Kate Greenaway-medaljen er en britisk litteraturpris som er oppkalt etter henne. Den ble etablert i 1955 og deles hvert år ut til en prisverdig barnebokillustratør.

## Se også
* Kate Greenaway-medaljen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Søkbar samling av Kate Greenaways bokillustrasjoner
* Annen amerikansk samling av bøkene hennes