open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Wettingen-Mehrerau

**Wettingen-Mehrerau** er et cistercienserkloster i Bregenz i den østerrikske delstaten Vorarlberg. Som territorialabbedi er den ikke underlagt noen biskop, men står direkte under paven. Abbeden er derfor medlem av Østerrikes bispekonferanse på lik linje med landets ni biskoper. Hans offisielle tittel er «abbed av Wettingen og prior av Mehrerau», og han er ansvarlig for de cisterciensiske kvinneklostrene i Sveits.

## Historie
Dagens kloster ble åpnet i 1854 av cisterciensere fra **Wettingen kloster** på stedet der **Mehrerau kloster** hadde ligget tidligere. Disse to klostrene hadde inntil da hatt uavhengige historier.

*Mehrerau* kloster ble grunnlagt av grev Ulrik X av Bregenz rundt 1097 og var et benediktinerkloster. Det ble sekularisert av Østerrike i 1806.

*Wettingen* kloster ble stiftet av friherr Henrik II av Rapperswil i 1227 i den sveitsiske byen Wettingen (Aargau). Klosteret lå inntil 1803 under riksabbediet Salem. Kantonen Aargau, som var den nye eieren, sekulariserte klosteret i 1841.

Etter noen år på vandring fikk Wettingens cisterciensermunker lov av keiser Frans Josef I av Østerrike til å slå seg ned i det tidligere klosteret Mehrerau. Det nye klosteret Wettingen-Mehrerau har etter dette spilt en viktig rolle for Cistercienserordenens utbredelse, og bl.a. stått for nye klostergrunnleggelser i Polen og Slovenia.
## Eksterne lenker
*
Leoben bispedømme

**Leoben bispedømme** var et katolsk bispedømme i Østerrike, som eksisterte fra 1786 til 1858. Det ble skilt ut fra Salzburg erkebispedømme og omfattet den nordvestlige halvparten av Steiermark, men ble etter mindre enn 70 år slått til Seckau bispedømme. Bispedømmet hadde bare én biskop, grev Alexander Franz Joseph von Engel. Etter hans død i 1800 ble bispedømmet forvaltet av domkapitelet (frem til 1808) og etter dette av biskopene av Graz-Seckau.

Stiftskirken til Göss kloster i Leoben fungerte som Leoben bispedømmes domkirke.
Anjouan

**Anjouan** (også kjent som **Ndzuwani** og **Nzwani**) er en øy og en autonom region i Komorene, som ligger i Mosambikkanalen i Indiahavet. Øya har 327&nbsp;382 innbyggere (2017) og et areal på 424 km². Hovedstaden er Mutsamudu.

## Bilder

Flag of Anjouan (official).svg|Anjouans flagg
Indian Ocean Sunset (9983308503).jpg|Solnedgang på en strand i Anjouan
Anjouan - Islands of Comoros.jpg|Utsikt over byen Domoni
Lac dzialandze.JPG|Lac Dzialandzé i Mont Ntringui nasjonalpark


## Se også
* Invasjonen av Anjouan 2008

## Eksterne lenker
* 
* Comoros geography, ECDD Comoros Project
* Anjouan.net (På engelsk og fransk)
Feldkirch bispedømme

**Feldkirch bispedømme** er et av Østerrikes ni katolske bispedømmer. Det omfatter delstaten Vorarlberg med unntak av territorialabbediet Wettingen-Mehrerau, som utgjør en enklave i bispedømmet, og har sitt sete i Feldkirch.

Bispedømmet ble opprettet i 1968, da Innsbruck-Feldkirch bispedømme ble delt i Feldkirch og Innsbruck bispedømme. Historisk var Vorarlberg delt mellom de tre bispedømmene Augsburg (i nordøst), Chur (i syd) og Konstanz (i nordvest). Fra 1819 hørte Vorarlberg til Brixen bispedømme, men med status som et eget generalvikariat. Først i 1964 ble Vorarlberg og Tirol skilt fra Brixen bispedømme.

## Eksterne lenker
*
Der schwarze Kanal

***Der schwarze Kanal*** («den svarte kanalen») var et politisk-agitatorisk fjernsynsprogram som ble sendt av DDRs fjernsyn under den kalde krigen. Programmet var en reaksjon på at befolkningen i DDR så på vestfjernsyn, dvs. vesttysk fjernsyn, som det var mulig å motta i det meste av DDR. Ettersom kommunistregimet i DDR ikke kunne forhindre på noen særlig effektiv måte at befolkningen i DDR så på vesttysk fjernsyn, sendte det statskontrollerte fjernsynsselskapet i DDR et program som kommenterte vesttyske nyheter på en agitatorisk måte.

*Der schwarze Kanal* ble første gang sendt 21. mars 1960. Programmet ble avviklet 30. oktober 1989 som følge av omveltningene i DDR.

## Tittel
Programmets tittel var et ordspill. På tysk brukes *sort kanal* om en kloakk. Navnet og konseptet var opprinnelig en reaksjon på det vesttyske programmet *Die rote Optik*, der Thilo Koch analyserte forholdene i DDR. Dette programmet gikk mellom 1958 og 1960.

## Vignett
Programmets vignett viste en tysk riksørn, med en trikolor i sort, hvit og rød, det gamle flagget fra keisertidens Tyskland, som slo seg ned på tv-antenner. At *Der schwarze Kanal* brukte disse farvene i stedet for Vest-Tysklands farver; sort, rød og gull (som også var DDRs farver), skulle antyde at Vest-Tyskland ble styrt av «fascister og militarister», som det ofte ble hevdet i DDRs propaganda.

## Programmets oppbygning
Programmet ble sendt hver mandag og viste klipp fra «vestfjernsynet», kommentert av SED-hardlineren Karl-Eduard von Schnitzler. Schnitzlers giftige språkbruk gjorde at han fikk tilnavnet Sudel-Ede, «Fæle-Eddie». Noen ganger opptrådte også Heinz Grote som kommentator; han holdt seg med en noe mindre aggressiv språkbruk.

Programmet rettet seg spesielt mot offiserer i Nationale Volksarmee (som ikke hadde lov å se på «vestfjernsyn»), lærere, journalister og andre som hadde påvirkningskraft overfor deler av befolkningen. Dets formål var å presentere vestlige nyheter med en ideologisk-kommunistisk tolkning. Det sterkt propagandistiske programmet fremstilte dermed vesttyske nyheter som «propaganda for klassefienden». Klippene fra vesttyske nyheter ble ofte forkortet og stokket om på en manipulerende måte, i tillegg til at de ble ideologisk kommentert.

## Programmets oppslutning
I en del mer eller mindre offisielle sammenhenger var det nærmest en plikt å se *Der schwarze Kanal*, f.eks. i undervisningen i Nationale Volksarmee og grensestyrkene. Av befolkningen i DDR ble programmet overveiende oppfattet som propaganda.

I Dresden-distriktet, hvor det ikke var mulig å få inn vesttysk fjernsyn og som derfor gjerne ble kalt *[[Tal der Ahnungslosen]]*. Programmet forutsatte gjerne at seerne allerede hadde sett nyhetene i originalform på vesttysk fjernsyn. Selv om programmet først og fremst var ment for østtyske seere håpet programskaperne, i hvert fall i begynnelsen, at også de seere i vest som kunne motta østtyske signaler, ville se på.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Utdrag fra siste utgave av Der schwarze Kanal 30. oktober 1989
Weingarten

**Weingarten** er navnet på flere tyske steder:

* kommunen Weingarten (Baden)
* kommunen Weingarten (Pfalz)
* kommunen Weingarten (Thüringen)
* byen Weingarten (Württemberg)
* Weingarten kloster i sistnevnte by
Oslos geologi

**Oslos geologi** tilhører Oslofeltet som strekker seg fra Langesund i sør til Brumunddal i nord. Oslo utgjør en sentral del av dette feltet.

Bergartene i Osloregionen kan lett studeres på Akershus slott og festning som er bygget av lokale byggesteiner. Den eldste delen av festningen består av ortocerkalk, mens ved utbedringsarbeider er det også brukt mange andre lokale bergarter og tegl i de indre festningsdeler.

Oslo representerer en viktig del av norsk bergindustrihistorie. De første spor av metallutvinning i Norge finnes i Oslofeltet der det sannsynligvis ble skjerpet på sølv og jern fra 1200- til 1500-tallet. Gruvedrift har vært sentral virksomhet i området gjennom hele historien. Akersberg gruve var i drift fra 1500-tallet, og fra 1737 til 1815 ble det brutt ut alunskifer ved Alunverket fra Ekebergskrenten. I dag brytes groruditt på Grorud til bygningsstein.

## Se også
*Oslofeltet

## Referanser
Weingarten kloster

**Weingarten kloster** er et benediktinerabbedi i den baden-württembergiske kommunen Weingarten ikke langt fra Ravensburg i det sørlige Tyskland. Det var welfenes huskloster og fra 1274 til 1803 et velstående rikskloster.

Klosteret ble stiftet i 1056 av hertug Welf I av Bayern og tjente i flere generasjoner som gravkirke for welfene. I middelalderen var munkene fra Weingarten videns kjent for deres kunstferdige bokmaleri.

Weingarten, som fra 1247 var riksumiddelbar, var et av Sør-Tysklands rikeste klostre. Dens besittelser strekte seg fra Allgäu til Bodensee og omfattet bl.a. mange vingårder (*Wein-garten* = «vin-hage»). Totalt hersket abbeden av Weingarten over et areal på 306&nbsp;km² og med til dels over 10&nbsp;000 innbyggere.

De romanske kirkebygningene fra 1100-tallet ble revet i 1715 og på 1720-tallet erstattet med en stor kirke i barokkstil. Denne er med 102&nbsp;m Tysklands lengste barokkirke. 1956 fikk kirken lov av paven til å bruke æresbetegnelsen *[[basilika]]*.

Klosteret ble sekularisert i 1803 og tilfalt først fyrstehuset Nassau og fra 1806 Württemberg, som bl.a. brukte bygningene som kaserner. 1922 ble klosteret gjenåpnet gjennom benediktinermunker fra Beuron erkeabbedi.
Oberinntal

**Oberinntal** («Øvre Inndalen») er den tyrolske delen av dalen til Inn mellom den sveitsiske grensen og Innsbruck. Inn krysser grensen mellom Engadin og Tirol ved Finstermünzgjelet. Derfra renner Inn først nordover gjennom en dal som heter *Oberes Gericht*. Fra Landeck renner Inn østover og passerer underveis bl.a. byene Imst, Telfs og Zirl.

Selve Innsbruck regnes ikke med til Oberinntal. Dalen nedstrøms for Innsbruck heter Unterinntal. Sammen med Oberinntals sidedaler omtales denne delen av Tirol som (Tiroler) **Oberland**. De aktuelle sidedalene er Kauner-, Pitz- og Ötztal i sør samt Paznaun og Stanzer Tal i vest. På Oberinntals nordside fins det bare én liten sidedal (Gurgltal).

Leutaschdalen og Seefeld-platået regnes til Oberland, selv om de ikke drenerer til Inn, men til Isar. Landskapet Ausserfern i nordvest, som drenerer til Lech, regnes derimot ikke til Oberland.
Finstermünz

**Finstermünz** (uttales «finsta-munts») er et juv av Inndalen ved grensen mellom Østerrike og Sveits. Her lå siden middelalderen en viktig toll- og grensestasjon mellom det tirolske landskapet Vinschgau og Engadin i Graubünden. Finstermünz hører til kommunen Nauders og ligger knappe ti&nbsp;kilometer nord for Reschenpasset.

Gjennom nesten to årtusener var Finstermünz det eneste stedet der man kunne krysse Innjuvet på den viktige nord&ndash;syd-forbindelsen over Reschenpasset. Stedet ble gjort passerbar av romerne i 46&nbsp;e.Kr., da de bygget veien Via Claudia Augusta over Reschenpasset til Augsburg. Først i 1854 ble det bygget en alternativ forbindelse, der dagens vei til og fra Reschenpasset passerer Inn.

*Altfinstermünz* (*alt* = «gammel») betegner i dag stedet der den gamle brua ligger. Den er en trebru med tretak som passerer et treetasjers vakttårn som samtidig fungerer som brupilar. Anlegget stammer i denne form fra 1472 (bygget under erkehertug og fyrstegreve Sigmund av Tirol). Godt bevart er også det femetasjers vakttårnet over veien, som ble bygget under keiser Maximilian I av Det tysk-romerske rike, og kapellet som stammer fra 1605. Videre er rester etter en eldre festning, et jaktslott, staller og andre bygninger bevart. Tollstasjonen i Finstermünz ble opphevet i 1779 og flyttet lenger syd (til Martinsbruck). Etter at en ny vei ble bygget i 1854, mistet Altfinstermünz sin betydning. I&nbsp;dag er stedet bare tilgjengelig via en opplevelsesrik fot- eller sykkeltur.

*Hochfinstermünz* (*hoch* = «høy») betegner veien som ble anlagt i 1854. Her, i en svimlende høyde over Innjuvet, ligger et lite hotell, som hadde sin glanstid tidlig på 1900-tallet, men som fremdeles tar imot gjester. Litt lenger mot syd langs samme vei ligger festningen Nauders, som ble bygget mellom 1836 og 1840, og som skulle tjene som vern mot eventuelle invasjoner fra vest (franskmenn via Sveits) og syd (italienere via Syd-Tirol). Det ble imidlertid aldri nødvendig å ta festningen i bruk.

Stedets *navn* har i tidens løp blitt forvansket til *Finstermünz* på tysk, der leddene betyr «mørk» (*finster*) og «mynt» (*Münze*). Opphavet til navnet er imidlertid et helt annet: Det kommer mest sannsynlig av den latinske betegnelsen *Venustae munitio*, dvs. «Vinschgaus festning». På retoromansk ble navnet derimot forvansket til *Fines tra munt* («grensen innenfor fjellene»).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Verein Altfinstermünz
* Alexander Zanesso: Altfinstermünz. Bodenarcgäologische Untersuchungen
Jakob Andreæ

**Jakob Andreæ** (født 25. mars 1528 i Waiblingen i Tyskland, død 7. januar 1590 i Tübingen) var en evangelisk-luthersk teolog som var med på utformingen av Konkordieboken.

## Liv og virke
Jakob Andreæ studerte ved Universitetet i Tübingen fra 1541.  Han ble professor i teologi ved det samme universitetet i 1562. Andreæ var en aktiv protestant på den lutherske siden.

I 1577 var han med og undertegnet Konkordieformelen, og han var – sammen med Martin Chemnitz – forfatter av Konkordieboken i 1580. I den siste delen av livet reiste han rundt i Tyskland for å befeste reformasjonen. Han har skrevet mer enn 150 bøker, omtrent alle er polemiske, og for det meste rettet mot kalvinismen.

## Biografier
*Studium Excitare: Biography of Jakob Andreae av Benjamin A. Foxen.

## Referanser


## Kilder
*Kolb, Robert. *Andreae and the Formula of Concord*, 1977
*Jungkuntz, Theodore R. *Formulators of the Formula of Concord*, 1977

## Eksterne lenker
* Artikkel om Jakob Andreæ i ''Stadium Exitare''
* Artikkel om Jakob Andreæ i ''Concordia Cyclopedia''
* Artikkel om Jakob Andreæ i ''Christian Cyclopedia''
Einsiedeln

**Einsiedeln** (uttales «ain-zi:dln») er en kommune i den sveitsiske kantonen Schwyz. Kommunen er samtidig et distrikt og har 13&nbsp;500 innbyggere og et areal på 110&nbsp;km². Hovedstedet (882&nbsp;moh.) heter også *Einsiedeln* og oppstod rundt Einsiedeln kloster. Kommunens areal tilsvarer omtrent grensene som ble fastsatt for klosteret i en fredsavtale mellom dets abbed og kantonen i 1350. De andre landsbyene i kommunen heter *Bennau*, *Egg*, *Euthal*, *Gross*, *Trachslau* og *Willerzell*.

Einsiedeln er Paracelsus’ fødested. Ulrich Zwingli startet sin reformatoriske virksomhet ved Einsiedeln kloster.

## Eksterne lenker
*
Kjempegurami

**Kjempegurami** er en art i gruppen *[[Osphronemus]]*. 
Det er en tropisk ferskvannsfisk som bygger rede med plantemateriale. Hunnen har tykkere lepper enn hannen.

Den lever i sakteflytende vann, som i sumper, innsjøer og store elver. Den er i stand til å puste fuktig luft, og kan dermed overleve ute av vannet i lange perioder. 
Kjempeguramien er mye større enn de fleste andre guramier, og kan bli opptil 70 cm lang. 
Fargen er blekgul til gyllengul, med sølvaktige, blekblå loddrette striper langs kroppen.
Hannens ryggfinne er spiss i bakerst, og kroppen er mørkere. 

Kjempeguramien er en betydelig matfisk, og har blitt innført flere steder. I noen deler av India tørkes den før den spises. I noen av de sørøstasiatiske landene hvor den lever naturlig, finnes det hjelpeprogrammer for å starte akvakultur med disse fiskene, mens den i sine naturlige habitater blir fisket som en vanlig matkilde.
Arten har også blitt brukt til å kontrollere plantevekst, da de kan være glupske planteetere.

## Akvaristikk
Kjempeguramien er også tilgjengelig i akvariehandelen. Den kan holdes i akvarier fra 500 liter og opp, men siden den kan vokse til en halv meter lengde på fire år, vil det snart kunne bli behov for mer plass. Bunnen bør være mørk, og kantene tett beplantet, med mye åpent rom i midten. Kjempeguramien trives best i selskap av andre fisk med lignende størrelse og temperament.

Den foretrekker algebasert fôr, men tar også kjøttholdig. 

Kjempegurami legger egg, og hannen bygger skumrede før leken. Den blir også mørkere på farge.
Vanndybden i akvariet bør senkes til ca. 20 cm, og temperaturen holdes ved ca. 28 °C. Etter at eggene er lagt, bør hunnen flyttes til et annet akvarium. Hannen vokter nøye over eggene og kan bli aggressiv ovenfor hunnen hvis hun ikke flyttes.
Eggene klekkes etter 24 timer.

## Eksterne lenker
* 
*
Einsiedeln kloster

**Einsiedeln kloster** er et benediktinerabbedi i den sveitsiske kantonen Schwyz. Som territorialabbedi er den ikke underlagt noen biskop, men står direkte under paven. Abbeden er derfor medlem av Sveits' bispekonferanse på lik linje med landets seks biskoper. Han er samtidig abbed over Einsiedelns to datterprostier: kvinneklosteret Fahr ved Zürich og herreklosteret St. Gerold i Vorarlberg.

Einsiedeln kloster er et kjent valfartssted og var i middelalderen et av Sveits' mektigste klostre. Spesielt den svarte madonnastatuen tiltrekker seg pilegrimer fra mange land. Den nåværende klosterkirken (ferdigstilt 1735) er Sveits' største barokkbygning. Også klosterets omfattende bibliotek ligger i en barokk praktbygning (ferdigstilt 1740). Bøkene overlevde klosterets mange branner siden biblioteket tidligere lå i kjelleren. Det inneholder derfor en rekke verdifulle håndskrifter helt tilbake til 700-tallet. Takmaleriene ble utført av Asambrødrene i perioden 1724–1726.

## Historie

Klosterets navn (*Einsiedelei* = «eremittbolig») kommer av at dets historie begynner med eremitten Meinrad. Han trakk seg i 835 tilbake fra Reichenau kloster til en eneboertilværelse ved dagens Einsiedeln. Flere munker fulgte hans forbilde, og eremittsamfunnet ble i 934 sammenfattet til et kloster. Allerede få år senere (947) gjorde den tysk-romerske keiseren Otto&nbsp;I klosteret riksumiddelbart. Senest fra 1200-tallet hadde det status som fyrsteabbedi, dvs. klosterets abbed var samtidig tysk-romersk riksfyrste.

Klosterets fogder var hertugene av Schwaben, herrene av Nellenburg, Uster og Rapperswil, habsburgene og til slutt schwyzerne. Klosteret ervervet store besittelser i bl.a. Aargau, Bern, Breisgau, Elsass, St. Gallen, Thurgau, Vorarlberg og Zürich. Klosteret var svært velstående og drev og driver bl.a. med hesteavl (rasen Cavalli della Madonna), vinproduksjon og skogbruk.

Reformatoren Ulrich Zwingli startet sin virksomhet i Einsiedeln rundt 1518. Senere var imidlertid Einsiedeln kloster et av motreformasjonens sentre. 1798 flyktet klosterets beboere fra franske tropper, men kunne returnere til klosteret i 1803. 

På det kirkelige plan lå Einsiedeln først under Konstanz bispedømme. Klosteret var immediat, dvs. lagt direkte under paven, fra 1452 til 1467, fra 1512 til 1819 og igjen fra 1907. På 1800-tallet hørte klosteret til Chur bispedømme.
## Eksterne lenker
*
Fariseere

**Fariseere** (gjennom gresk, fra hebraisk «avsondret»; på Jesu tid: jøde som holdt strengt på Moseloven og den muntlige lovtradisjonen) var en filosofisk gren av jødedommen. Jødedommen delte seg i flere filosofiske grener eller retninger; blant disse var fariseere, sadukeere, seloter og esseere. På norsk har begrepet i dens utvidelse fått tilleggbetydning som «selvrettferdig, skinnhellig person».

Fariseerne var skriftlærde. Det som skilte fariseerne fra de andre gruppene var at fariserene trodde på, og levde etter, «fedrenes overleveringer», altså den muntlige loven som stammet fra Moses.

## Etymologi
Fariseere er kommet til norsk (som i andre vesteuropeiske språk) fra senlatin, *Pharisæus*, som igjen har det fra gresk, Φαρισαῖος, *Pharisaios*, som har det fra arameisk *Pərīšā* () flertall *Pərīšayyā* (), i betydningen «sette fra hverandre, adskille, avsondret», beslektet med hebraiske *pārûš* (), flertall *pĕrûšîm* (), i *qal* (innenfor lingvistikk den enkle paradigmet av verbet) passiv partisipp av verbet *pāraš* ().

## Kristen betydning
Den antikke jødiske sekten fariseerne skilte seg ut ved sin strenge eller ekstreme overholdelse av lovene, men ble oppfattet som pretensiøse og selvrettferdige, i det minste av Jesus som advarte mot «de skriftlærde og fariseerne». Den generelle betydningen «selvrettferdige, formalist, hykler» er dokumentert på engelsk fra 1580-tallet.

Jesus var ikke motstander av den muntlige loven, men mente at den (loven) ikke var en mulig frelsesvei for mennesket. Bare Guds kjærlighet kan frelse, og derfor mente han at fariseerne heller burde legge vekt på kjærlighet til Gud og kjærlighet til mennesker, altså nestekjærlighet. Den muntlige loven sa en god del om renhet, noe som fariseerne tok alvorlig, og dette var til hinder for dem for å vise nestekjærlighet. For eksempel var det å hjelpe spedalske, kvinner eller andre «urene» ikke aktuelt for fariseerne.

Paulus (forfatteren bak flere av Paulus-brevene) var fra tidlig av fariseer før han fikk kall fra Gud og forkynte kristendommen for å få mennesker til å tro på Gud.

Ordet «fariseer» er i dag brukt om en som er en hykler. Dette kommer av at Jesus mente fariseerne var mer opptatt av ytre renhet enn av kjærlighet til Gud og mennesker – det som virkelig var viktig, ifølge Jesu ord.

## Referanser


## Litteratur
* Sødal, Helje Kringlebotn; Sandnes, Karl Olav; Eidhamar, Levi Geir (2004): *Kristendommen 1, Bibelen*. Høyskoleforlaget. ISBN 9788276345438

## Eksterne lenker
* «Pharisees», *Jewish Encyclopedia*
Unterinntal

**Unterinntal** («Nedre Inndalen») er den tyrolske delen av dalen til Inn mellom Innsbruck og den tyske grensen. Dalen strekker seg østover fra Innsbruck og bøyer nordover ved Kufstein, før Inn krysser grensen til Bayern. De viktigste byene i Unterinntal mellom Innsbruck og Kufstein er Hall in Tirol, Schwaz, Jenbach, Rattenberg og Wörgl.

Innsbruck regnes av noen til Unterinntal, mens byen i andres øyne ligger *mellom* Ober- og Unterinntal. Sammen med Unterinntals sidedaler og de østlige delene av Nord-Tirol omtales dette landskapet som (Tiroler) **Unterland**. De aktuelle sidedalene er Zillertal, Alpbachtal og Wildschönau i sør samt de noe mindre Achen-, Brandenberger og Thierseetal i nord og Brixental og Sölland i øst. Også Leukental (med bl.a. Kitzbühel og St. Johann in Tirol) regnes til *Unterland*, selv om den ikke drenener mot Inn, men mot Chiemsee.

Lingvister opererer med en annen grense for *Tiroler Unterland*: De sydbairiske dialektene vest for Zillertal gjør bl.a. utstrakt bruk av «sj»-lyden, der standardtysk, mellombairisk samt dialektene øst for Zillertal bruker vanlig «s». (Eksempel: norsk&nbsp;*har&nbsp;[du]* = standardtysk&nbsp;*hast&nbsp;[du]* = unterländlersk&nbsp;*håst* = oberländlersk&nbsp;*håscht*.) Dermed ligger f.eks. byen Schwaz i Unter*inntal*, men *språklig* sett *ikke* i Unter*land*.

## Eksterne lenker
*
Volleyball under Sommer-OL 1984

**Volleyball under Sommer-OL 1984**. Volleyball var med på det olympiske programmet for sjette gang under OL-1984 i Los Angeles. Det var to volleyballturneringer, en for kvinner og en for menn. Ti herrelag og åtte damelag deltok. USA vant herrefinalen over Brasil og Kina beseiret USA i damefinalen.   

## Medaljer

## Menn
### Semifinaler

### Finaler

### Plassering

### Medaljevinnerne

## Kvinner
### Semifinaler

### Finaler

### Plassering

### Medaljevinnerne
Disentis/Mustér

**Disentis/Mustér** er en landsby og kommune i Surselva (dvs. den fremre Rhinens dal) i den sveitsiske kantonen Graubünden. Tettstedet ligger på 1130&nbsp;moh. og er i dag et kjent vintersports- og kursted. Historisk er stedet betydningsfull på grunn av klosteret som ble grunnlagt her på 700-tallet. Gjennom hele middelalderen var Disentis et kulturelt og politisk midtpunkt i Graubünden. Stedet regnes også som det retoromanske språkets sentrum. Av kommunens 2100 innbyggere snakker 75&nbsp;% retoromansk (*sursilvan*-dialekten) og 20&nbsp;% tysk.

Disentis/Mustér ligger ved foten av to viktige fjellpass: I&nbsp;vest fører Oberalppasset til Urseren (og videre mot Lausanne). I&nbsp;sør går Lucmagnpasset til Ticino (og videre mot Italia).

Kommunens offisielle betegnelse siden 1963 er en dobbelform bestående av stedets tyske (*Disentis*) og retoromanske navn (*Mustér*).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Disentis kloster

**Disentis kloster** er et benediktinerabbedi i Disentis/Mustér i Graubünden. Klosteret er Sveits' eldste bestående kloster.

Abbediet oppstod i den første halvparten av 700-tallet rundt en tidligere eremittbolig. Det utviklet seg raskt til et viktig kulturelt sentrum. Siden klosteret bevoktet overgangen over det viktige Lucmagnpasset sørover mot Italia, fikk det også storpolitisk betydning: De tysk-romerske keiserne Otto&nbsp;I og Fredrik Barbarossa utstyrte klosteret med en del privilegier. Blant annet ble Disentis et riksabbedi som var verdslig hersker over et 720&nbsp;km² stort område i bl.a. Surselva, Urseren og Lombardia. Fyrsteabbeden av Disentis var en av grunnleggerne av Grauer Bund i 1395.

Dagens klosteranlegg ble bygget i barokkstil mellom 1683 og 1704. Franske tropper ødela klosteret i 1799. Selv om klosteret unngikk sekulariseringen, var dens eksistens truet gjennom hele 1800-tallet. I&nbsp;dag er klosteret bebodd av ca. 30 munker, driver et gymnasium og inneholder flere museer.

## Eksterne lenker
* Klosterets hjemmeside
Willie Thorne

**William Joseph «Willie» Thorne** (født 4. mars 1954 i Leicester, død 17. juni 2020) var en britisk profesjonell snookerspiller som senere jobbet som ekspertkommentator for BBC.

Thorne fikk sin eneste seier i en rankingturnering i Classic i 1985, da han slo Cliff Thorburn 13&ndash;8. Samme år kom han til finalen i UK Championship, hvor han møtte Steve Davis. Thorne lå an til å vinne, men bommet en enkel ball i siste parti og gav dermed Davis muligheten til å vinne tittelen. I verdensmesterskapet i snooker var hans beste resultater kvartfinale i 1982 og 1986. Den beste verdensrangeringen han oppnådde var en syvendeplass i sesongen 1986/1987.

Han jobbet som ekspertkommentator for BBC og var i 2007 med i *[[Strictly Come Dancing]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cor Scorpii

***Cor Scorpii*** er et norsk black metal-band startet av Windirs tidligere keyboardist Gaute Refsnes, han fikk også med to  tidligere medlemmer i samme band; Stian Bakketeig og Jørn Holen. Etter at bandet hadde spilt inn demoen, valgte Jørn Holen å forlate bandet fordi han ville fokusere på Vreid. Ole «Vargon» Nordsve ble den nye trommeslageren. De har hittil gitt ut to plater, en demo (Attergangar) og en full-lengde cd (Monument). Cor Scorpii betyr «Skorpionens hjerte».

## Diskografi
**Attergangar* (demo – 2005)
**[[Monument (album)|Monument]]* (2008)
*Ruin (2018)

## Medlemmer
### Nåværende medlemmer
*Gaute Refsnes &ndash; keyboard
*Rune Sjøthun &ndash; rytmegitar
*Erlend Eide Nybø &ndash; gitar
*Thomas S. Øvstedal &ndash; vokal
*Inge Jonny Lomheim &ndash; bass
*Ole "Vargon" Nordsve &ndash; trommer

### Tidligere medlemmer
*Jørn Holen &ndash; trommer
*Stian Bakketeig &ndash; gitar
## Eksterne lenker
*
Metropolitt

**Metropolitt** er en geistlig tittel som forekommer i flere kristne kirker. Den nøyaktige betydningen varierer noe mellom de ulike kirkene:

## Den romersk-katolske kirke
I den romersk-katolske kirke er *metropolitt* betegnelsen for lederen av en kirkeprovins. Bispedømmet hans kalles **metropolitanbispedømme** og er vanligvis et erkebispedømme. De resterende bispedømmene i kirkeprovinsen kalles suffraganbispedømmer. Metropolitten er på enkelte områder overordnet biskopene i suffraganbispedømmene. Den høyere rangen gjelder først og fremst i administrative og rettslige spørsmål; i åndelig forstand er biskoper og metropolitter sidestilt. I tillegg er den administrative og rettslige overhøyhet til en katolsk metropolitt i dag stort sett begrenset til ettersyn og en biskop er fortsatt suveren i sitt bispedømme.

Det mest vanlige er at en kirkeprovins består av ett erkebispedømme &ndash; som samtidig er provinsens metropolitanbispedømme &ndash; og flere suffraganbispedømmer. Metropolitten er altså en erkebiskop. Det fins imidlertid en rekke unntak fra regelen:
* Ikke alle «vanlige» bispedømmer er suffraganbispedømmer. Disse kalles *[[eksempsjon|eksempte]]* eller *[[eksempsjon|immediate]]*, og de er direkte underlagt paven (for eksempel samtlige bispedømmer i Sveits og Oslo katolske bispedømme).
* Ikke alle erkebispedømmer er metropolitanbispedømmer:
** Noen erkebispedømmer er suffraganbispedømmer (f.eks. Capua erkebispedømme)
** Noen erkebispedømmer er immediate (f.eks. Strasbourg erkebispedømme)
* Ikke alle metropolitanbispedømmer er erkebispedømmer (f.eks. Roma bispedømme).
* Ikke alle metropolitanbispedømmer har suffraganbispedømmer (f.eks. Udine erkebispedømme).

Metropolitten er berettiget til å bære pallium mens hans oppholder seg i sin kirkeprovins.

## Den russisk-ortodokse kirke
I den russisk-ortodokse kirken er *metropolitt* betegnelsen for en «overbiskop», som står i rang mellom biskop og patriark. Denne ordningen er nesten uforandret siden oldkirken (se under).

## Den gresk-ortodokske kirke
I den gresk-ortodokse kirken er *metropolitt* per i dag ensbetydende med biskop.

## Historie
I oldkirken fantes en biskop i hver by. Biskopene i provinshovedstedene (gresk μητρόπολις [*metropolis*]) var samtidig ledere for kirkeprovinsen, som den gang var sammenfallende med de administrative romerske provinsene. Betegnelsen *metropolitt* kom altså av at de holdt til i «metropolen». De var overordnet de resterende biskopene i provinsen og hadde domsmyndighet som gikk utover suffraganbiskopenes.

## Referanser
Kayser-Fleischer ring

__NOTOC__

**Kayser-Fleischer ringer** er mørke ringer i ytterkant av regnbuehinnen i øyet.

## Utseende

Ringene som består av kobber avsetninger 

 
i overgangen, Limbus corneae, der cornea møter sclera i Descemets membran. De manifesterer seg først som en halvmåne i overkant av cornea, deretter ytterligere en månesigd i underkant for til slutt å danne en hel sirkel.

På et sent stadium kan ringene observeres uten hjelpemidler. I tidlig stadium kan en spaltelampe være nødvendig for å avdekke forekomsten av de gyldenbrune eller grønn-gule månesigdene.
## Lignende tilstander

Kayser-Fleischer rings er tegn på Wilsons sykdom som på grunn av abnormal funksjon i leveren, resulterer i en opphopning av kobber i kroppen og karakteriseres ved cerebral degenerative endringer, lever cirrhose (skrumplever), splenomegali (forstørret milt), ukontrollerte bevegelser, muskelstivhet, psykiske forstyrrelser, dystoni (muskelspenningsforstyrrelser], og dysphagia (svelgevanskeligheter). 

Kayser-Fleischer ringer opptrer også ved kronisk kobberforgiftning som kan forekomme dersom barn får melk oppvarmet i en kobber eller messingkopp eller fra drikkevann som kan inneholde oppløst kobber.

Vedvarende kobberforgiftning fremkaller symptomer som ligner på Wilsons sykdom, så som anemi og lever og nyreskader. Symptomer på kobberforgiftning kan manifestere seg ved forekomst av oppkast, kvalme og brekninger og diare og kan være dødelig.

Det forekommer sammenblanding av begrepene «Fleischer ringer» og «Kayser-Fleischer ringer». Kayser-Fleischer ringer skyldes altså kobberavsetninger, og er indikasjon på Wilsons sykdom, mens Fleischer ringer skyldes jernavsetninger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bilde fra chemgapedia.de
* Bilde (snitt)  fra Digital reference on Ophthalmology, Columbia University (New York City)
* Bilder på Wilson's Disease Association International
* Større bilde
Aggro Berlin

**Aggro Berlin** var et selvstendig tysk hiphop-plateselskap fra Berlin. Aggro Berlin består av rapperne: Sido, B-Tight, Fler, Tony D, og Kitty Kat.

## Historie
Plateselskapet ble grunnlagt i 2001, og de første artistene i Aggro Berlin var Sido og B-Tight, kort etter ble også Bushido medlem, som senere skiftet til Universal og etter det til Sony BMG.

Aggro Berlin er kjent for å lage musikk med ekstremt aggressive tekster. Tekstene blir kritisert for å være kvinnefiendtlig og homofiendtlig, og tekstene handler mye om sex, dop, våpen og om livet i MV (Märkisches Viertel) som er en bydel i Berlin, og blir av tyske hiphop-artister beskrevet som en ghetto.

I 2004 ble Sido's debutalbum *Maske* solgt over 100.000 ganger på få måneder og nådde Gullstatus i Tyskland, og i september i 2004 fikk Sido Comet-prisen i kategorien for beste nykommer. Siden det er Aggro Berlin et av de mest kjente plateselskapen i Tyskland.

Det tidligere Aggro Berlin medlemmet Bushido (også Sonny Black) forlot Aggro Berlin i juni 2004, og etter det har Bushido laget en rekke "Disstracks" mot Aggro Berlin, spesielt Fler, og også mot de artistene som senere har samarbeidet med Aggro Berlin. Aggro Berlin har også laget mange "Disstracks" mot Bushido og medlemmene av Ersguterjunge.

Plateselskapet ble nedlagt i 2009.

## Aggro
Ordet Aggro er tysk slang og betegner en person som har en aggressiv innstilling.

## Referanser
Operasjon Outland

:*For den norske butikkjeden, se [[Outland (butikk)]], for tegneseriestripen, se [[Outland]]*

***Operasjon Outland*** (originaltittel: *Outland*) er en britisk science fiction-thriller fra 1981 regissert av Peter Hyams. Hovedrollen spilles av Sean Connery. Handlingen utspilles på en romstasjon i verdensrommet der en politietterforsker må hanskes med narkotikasmuglere. Han møter hard motstand fra den som organiserer ulovlighetene.

Filmen har blitt omtalt som en «Rom-western». 

## Handling
O'Neil er Marshal på en romstasjon og oppdager at et alarmerende stort antall av arbeiderne har alvorlige psykiske problemer, og etterhvert oppstår det også mystiske dødsfall. Etter en del undersøkelser får han greie på at romstasjonens gruvesjef selger narkotika til de ansatte. Når stasjonssjefen får greie på at O'Neil er på sporet sørger han for å få fløyet inn noen leiemordere.

## Om filmen
*Operasjon Outland* ble en beskjeden kommersiell suksess og spilte inn ca. $17 millioner da den gikk på kino i USA. Den fikk blandet mottakelse av anmelderne og har fått 58 % på Rotten Tomatoes.

Den ble nominert til en Oscar i klassen beste lyd.

## I rollene
* Sean Connery: William T. O'Niel
* Peter Boyle: Mark B. Sheppard, gruvesjef
* Frances Sternhagen: Dr. Marian Lazarus
* James Sikking: Montone
* Kika Markham: Carol O'Niel
* Steven Berkoff: Sagan
* John Ratzenberger: Tarlow
* Clarke Peters: Ballard
*Angelique Rockas: vedlikeholdskvinne

## Referanser
 

## Eksterne lenker
* 
* Filmtrailer (YouTube)
Territorialabbedi

Et **territorialabbedi** er et abbedi som overtar enkelte funksjoner som ellers er forbeholdt bispedømmer. Territorialabbeder har f.eks. samme domsmyndighet som biskoper, men har ikke myndighet til å prestevie. De er heller ikke underlagt noen biskoper, men er immediate, dvs. står direkte under paven. Mens det før fantes et stort antall territorialabbedier med til dels store geografiske utstrekninger, har både deres antall og de gjenværende territorialabbedienes størrelse blitt sterkt redusert etter andre Vatikankonsil. 

Per i dag (2008) eksisterer fremdeles elleve territorialabbedier:
* Territorialabbedier i Italia
** Cava de' Tirreni, benediktinere
** Monte Oliveto Maggiore, benediktinere
** Montecassino, benediktinere
** Montevergine, benediktinere
** Santa Maria di Grottaferrata, basilianere
** Subiaco, benediktinere
* Territorialabbedier i Sveits
** Einsiedeln, benediktinere
** Saint-Maurice, augustinere
* Territorialabbedi i Korea 
** Tokwon, benediktinere (i Nord-Korea, eksisterer kirkerettslig, men er ikke operativt på grunn av forholdene i landet)
* Territorialabbedi i Ungarn
** Pannonhalma, benediktinere
* Territorialabbedi i Østerrike
** Wettingen-Mehrerau, cisterciensere
Eksempsjon

**Eksempsjon** betegner en rettslig fristilling fra bestemte byrder eller plikter.

I den katolske kirke innebærer eksempsjon at en institusjon eller en person blir løst (*eksemptert*) fra biskopens eller metropolittens kirkerettslige overhøyhet. De kan i så fall stilles under en spesielt utpekt embedsmann eller (vanligvis) direkte under paven. I det siste tilfellet kalles institusjonen immediat («umiddelbar»).

Institusjoner som kan bli eksempterte, er bispedømmer, klostre og ordener. Eksempler på immediate bispedømmer er Oslo katolske bispedømme og samtlige bispedømmer i Sveits. Immediate klostre kalles territorialabbedier, f.eks. Einsiedeln kloster.
## Referanser
Passer (andre betydninger)

**Passer** har flere betydninger:
* *[[Passer (slekt)|Passer]]*, ei slekt i spurvefamilien
* Passer, ei elv i Syd-Tirol
* Passer, et måleverktøy
Leppegurami

**Leppegurami** er en art i gruppen *[[Trichogaster]]*. Det er en liten ferskvannsfisk som i likhet med andre medlemmer i gruppen er i stand til å puste luft. Den blir opptil 9&nbsp;cm lang. Hunnen er sølvfarget, mens hannen har tynne røde og blå striper på sidene. 
Den er populær som akvariefisk.
Den har blitt introdusert i Colombia.

Leppeguramien er stort sett fredelige, enkle å holde og vel tilpasset et tropisk selskapsakvarium. Den foretrekker planter å gjemme seg under når den føler seg truet. Den eter et utvalg av fôr, som flakfôr, mygglarver og *[[Artemia]]*. Det anbefales ikke å holde leppegurami sammen med barber og andre finnenappere som kan redusere de trådaktige bukfinnene til stumper.

Som andre guramier, bygger hannen et skumrede hvor eggene plasseres. Hannen hos leppegurami er mindre pågående enn hos andre guramier hvis hunnen ikke er klar for lek.
Han vokter eggene, men ignorerer yngelen.

## Eksterne lenker
*
Konstanz bispedømme

**Konstanz bispedømme** var et romersk-katolsk bispedømme som eksisterte fra 500-tallet til 1821. Det omfattet store deler av Schwaben og den tyskspråklige Sveits. Med en utstrekning fra Stuttgart i nord til Uri i syd og Rhinen i vest til Iller i øst var det til tider det største bispedømme i Det hellige romerske rike av den tyske nasjon. Det omfattet bl.a. 17&nbsp;000 prester. Bispedømmets 64 dekanater var sammenfattet til de ti erkedekanatene Aargau, Allgäu, Breisgau, Burgund, Illergau, Klettgau, Rauhe Alb, Schwarzwald, Thurgau og Zürichgau. Blant bispedømmets 350 klostre var betydningsfulle (riks)abbedier som Gengenbach, Petershausen, Reichenau, Salem, Schuttern og Tauberbischofsheim.

Bispedømmet ble grunnlagt rundt 585 for å kristne alemannerne. Det er usikkert om det var en nygrunnleggelse, eller om det bygget på et tidligere bispedømme i Vindonissa (dagens *Windisch* i Aargau). Konstanz lå opprinnelig under Besançon erkebispedømme, men kom i 780 til Mainz' kirkeprovins.

Fra 1100-tallet var biskopen av Konstanz en fyrstbiskop og dermed samtidig riksfyrste av Det tysk-romerske rike og verdslig hersker over et høystift. Høystiftet var imidlertid vesentlig mindre enn bispedømmets kirkelige utstrekning. Dens usammenhengende besittelser lå på begge sider av Bodensjøen og Oberrhein. Grunnen til at fyrstbiskopen ikke lyktes med å danne et større høystift var at territoriet kom i klem mellom det ekspanderende sveitsiske edsforbundet og de habsburgske besittelsene i Vorderösterreich.

Fra 1414 til 1418 var Konstanz skueplass for Konstanz-konsilet. Da den frie riksbyen Konstanz ble reformert i 1526, ble bispesetet flyttet fra Konstanz til Meersburg. Domkapitelet returnerte til Konstanz i 1548, etter at byen hadde blitt innlemmet i Vorderösterreich og gjenkatolisert av habsburgerne. Da Det tysk-romerske rikets geistlige områder ble sekularisert i 1803, falt høystiftet Konstanz til Baden.

Konstanz bispedømme ble opphevet gjennom paven i 1821. En av grunnene skal ha vært at han mislikte den liberale Ignaz Heinrich von Wessenberg, som domkapitelet hadde utpekt som etterfølgeren til den siste biskopen, Karl Theodor von Dalberg, som hadde dødd i 1817. Bispedømmets tyske andeler ble delt opp mellom de nyoppretta Freiburg erkebispedømme og Rottenburg bispedømme. Noen mindre, bayerske områder ble slått til Augsburg bispedømme. De sveitsiske områdene tilfalt hovedsakelig Chur bispedømme. Bare Thurgau kom til Basel bispedømme. Konstanz' andeler av Vorarlberg ble lagt under Brixen bispedømme.
Volleyball under Sommer-OL 1988

**Volleyball under Sommer-OL 1988**. Volleyball var med på det olympiske programmet for sjuende gang under OL-1988 i Seoul. Det var to volleyballturneringer, en for kvinner og en for menn. Tolv herrelag og åtte damelag deltok. USA vant herrefinalen over Sovjetunionen og Sovjetunionen beseiret Peru i damefinalen .   

## Medaljer

## Menn
### Semifinaler

### Finaler

### Plassering

### Medaljevinnerne

## Kvinner
### Semifinaler

### Finaler

### Plassering

### Medaljevinnerne
André Ulla

**André Ulla** (født 1973) er en norsk tidligere fotballspiller. Ulla har stått i mål for fotballklubbene IL Valder, Aalesund FK, HamKam, Sogndal, Eik-Tønsberg, Skeid, Kongsvinger og Brumunddal. Han er utdannet fengselsbetjent.

I tenårene var Ulla ansett som en av Norges største keepertalenter og han fikk en rekke landskamper for aldersbestemte lag, til og med det norske U-21 landslaget.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Fozzum.com – Ullas spillerprofil hos Kongsvinger
* HamKam.no – Ullas spillerprofil hos Hamarkameratene
Afte

**After** eller **aftøs stomatitt** (aftøse sår), også kjent som **munnskåld **(«munn-brannsår») eller bare **skåll,** er små sår i munnslimhinnen oftest på innsiden av kinnet der det er i kontakt med tennene, men kan forekomme på hele den bevegelige munnslimhinnen og på tungen. Det er et hvit til gulaktig lite felt uten slimhinne 1-3 mm i diameter oftest med en rød slimhinne like utenfor. Det er oftest ett enkelt sår, men i sjeldne tilfeller kan det sees flere after i munnen samtidig. Såret forsvinner vanligvis etter et par uker, og etterlater oftest ikke arr. Hos enkelte pasienter kan sårene komme igjen en eller flere ganger i løpet av livet, men forekommer som oftest hos barn og unge voksne. 

Det er ingen sikker kjent årsak til after. Omtrent 15-20% av befolkningen vil oppleve å få after en eller flere ganger i livet.

After må skilles fra munnsår av andre årsaker som herpes og andre munnsår.

## Behandling
After har ofte mildere plager som ikke krever behandling. Om det er ønskelig å lindre plagene, er det antatt at munnskyllevann med klorheksidin, bedøvende oppløsning og steroidholdig salve kan lindre plagene. After kan oppleves som vondere om man spiser sterkt krydret mat, eller drikker syreinnholdig drikke som fruktsaft og brus når man har en afte.

Ofte går after bort av seg selv etter en uke, men det anbefales å oppsøke lege om det tar mer enn en uke før de gror. 

## Referanser
Kolgujev

**Kolgujev** (russisk: Колгуев, nenetsisk: Холӈгов) er ei øy i det sørøstlige Barentshavet, 75 km fra nærmeste punkt på fastlandet,  på Kaninhalvøya, og tilhører det autonome distriktet Nenetsk.

Øya er 3&nbsp;496 km² stor, nesten rund med en diameter på omkring 80 km. Hovedinntrykket er et vidstrakt tundralandskap, som her og der er utfylt med lave morener. Høyeste punkt er *Gora Paarkov-Sarlopy*, 166&nbsp;moh.

Vegetasjonen er arktisk, over et lag av permafrost. Selv i de varmeste somrene blir bakken bare opptint i den øverste meteren.

Faunaen består foruten reinsdyrene av rødrev, fjellrev og sjøfugl. På flere steder langs kysten finnes det guano i  flere meters tykkelse.

Første koloniseringsforsøk av øya skjedde i 1767 av en gruppe russere, som omkom vesentlig av skjørbuk. Omkring 1840 ble øya befolket av nenetser, som tok opp reindrift som hovednæring.

Den eneste landsbyen heter Bugrino, og befinner seg på sørøstkysten med 200 innbyggere. Ved Bugrino ble det åpnet en småflyplass i 2002.

Det er påvist forekomster av olje og gass.

## Referanser
Volleyball under Sommer-OL 1996

**Volleyball under Sommer-OL 1996**. Volleyball var med på det olympiske programmet for niende gang under OL-1996 i Atlanta, og sandvolleyball var med for første gang. Det var fire volleyballturneringer, to for kvinner og to for menn. Tolv herrelag og åtte damelag deltok i innendørsturneringen, mens det i sandvolleyballturneringen deltok 24 herrelag og 18 damelag. I innendørsturneringen var det Nederland som vant herrefinalen over Italia og Cuba beseiret Kina i damefinalen. I sandvolleyballturneringen vant USA herrefinalen og Brasil vant damefinalen.  

## Medaljer

## Innendørs, Herrer
### Semifinaler

### Finaler

### Plassering

## Innendørs, Damer
### Semifinaler

### Finaler

### Plassering

## Sandvolleyball, Herrer

## Sandvolleyball, Damer
Cathy Freeman

**Catherine Astrid Salome Freeman** (født 16. februar 1973) er en australsk tidligere friidrettsutøver.  

Freeman spesialiserte seg på 400 meter, og ble olympisk mester på distansen under Sommer-OL 2000 i Sydney. Hun ble verdensmester to ganger på 400 meter, da hun vant distansen både i VM i friidrett 1997 i Athen og VM i friidrett 1999 i Sevilla.

## Se også
* Liste over personer som har tent den olympiske ild

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Jeppe Kofod

**Jeppe Sebastian Kofod** (født 1974) er en dansk politiker, som representerer Socialdemokratiet.

Han var medlem av Folketinget for Bornholm fra 1998 til 2014, og har spesielt arbeidet med utenriks- og sikkerhetspolitikk, utviklingshjelp og forholdet til EU.

I 2014 ble han innvalgt i Europaparlamentet, der han er tilsluttet gruppen S&D.

Han var Danmarks utenriksminister fra 2019 til 2022. 

## Familiebakgrunn og utdannelse
Han har studentereksamen fra Bornholms amtsgymnasium i Rønne fra 1994, bachelorgrad i samfunnsvitenskap fra Roskilde Universitetscenter fra 2004 og Master of Public Administration fra John F. Kennedy School of Government ved Harvard University fra 2007. Han har studert med Marshalls minnestipend og Fulbright-stipend. Kofod var lærer ved Nexø ungdomsskole 1993–1994 og Svaneke skole 1995–1996 samt kursleder ved Krogerup højskole i 2007.

## Politisk arbeid
Han var styremedlem i den sosialdemokratisk orienterte Danmarks Elev Organisation 1990–1992 og Danske Gymnasieelevers Sammenslutning 1992–1994 og medlem av forretningsutvalget i Operation Dagsværk 1992–1994. Han var formann i elevrådet ved Svaneke skole 1987–1989 og Bornholms amtsgymnasium 1991–1993.

I 1995 ble han nominert til Folketinget fra Aakirkeby og Rønne kretser i Bornholms amtkrets, 21 år gammel. Han var formann i DSU på Bornholm 1990–1994 og medlem av DSUs forretningsutvalg 1996–1998. I samme tidsrom var han ansatt som prosjektkoordinator i Socialdemokraternes internasjonale avdeling. Siden 1998 har han vært valgt til Folketinget fra Bornholms amtkrets, fra 2007 kalt Bornholms storkrets. 

Kofod har vært Socialdemokraternes utenrikspolitiske ordfører i Folketinget siden 2001. Han var også nestformann i Folketingets utenrikspolitiske utvalg 2001–2008. Han måtte trekke seg fra postene i mars 2008, fordi han hadde hatt seksuell omgang med en 15 år gammel jente etter et kurs i DSU. I august ble han rehabilitert, renominert til Folketinget og gjeninnsatt som utenrikspolitisk ordfører. I 2011 oppnådde han landets høyeste personlige stemmetall, relativt sett, med 6&nbsp;811 personlige stemmer. Dette tilsvarte hver sjette velger på Bornholm. Etter valget ble han formann i Folketingets utenrikspolitiske utvalg.

Foruten en rekke andre utvalgsposter har han vært nestformann i Socialdemokraternes folketingsgruppe 2003–2005 og nestformann i Folketingets delegasjon til NATOs parlamentariske forsamling. Kofod har vært tillitsvalgt i en rekke internasjonale organisasjoner av parlamentarikere.

## Bibliografi
**Medforfatter av**
*  – *Demokrati på dansk*.
*  – *Dansk udenrigspolitik – socialdemokratiske pejlemærker*.

**Bidragsyter til**
*  – *Nye vinde, nye veje*.
*  – *Atlantiske afstande*.

## Referanser
 
 
 

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*
Falangistpartiet (Libanon)

**Katai'b**, **Kataeb** (arabisk: ), mest kjent som **Falangistpartiet**, er et libanesisk parti som ble grunnlagt av Pierre Gemayel i 1936. Det var opprinnelig en maronittisk ungdomsbevegelse som fikk sitt navn fra det spanske fascistiske partiet med samme navn. Partiet var med i den kristne-dominerte høyre-koalisjonen *Lebanese Front* som var aktiv mellom 1976 og 1986. Partiet støttes først og fremst av kristne maronitter.

Partiets militære gren stod bak massakrene i de palestinske flyktningleirene Sabra og Shatila 16. til 18. september 1982. De sto også bak en rekke massakrer og terrorhandlinger under den libanesiske borgerkrigen i 1975&ndash;1990.

## Se også
*Massakrene i Sabra og Shatila

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Retriever Norge

**Retriever Norge** er et medieovervåkning- og analyseselskap som tilbyr medieovervåking, medieanalyse og mediearkiv av redaksjonelle og sosiale medier. Retriever er eid av NTB og Tidningarnas Telegrambyrå. Selskapet tilbyr arkivsøk i norske aviser og tidsskrifter, de fleste fra omkring 2007/2010 og framover. Arkivet er også kjent under navnet **Atekst**, som opprinnelig var Aftenpostens digitale artikkelarkiv. 

Den eldste kilden i mediearkivet er VG, som er tilgjengelig tilbake til avisens start 23. juni 1945. Ettersom nettavisene ofte publiserer kortversjoner av papiravisene eller andre nyhetssaker, er Retriever en mer komplett kilde til det norske mediebildet.

## De eldste kildene i Atekst

## Retriever-konsernet
Morselskapet er Retriever AB som eier 100 % av Retriever Norge AS. 
Retriever Norge AS eier 100 % i Mediearkivet NO AS

Retriever AB eier også selskapene Retriever Sverige AB, Mediearkivet AB og Retriever Information AB. Retriever AB er i sin tur eid av NTB og Tidningarnas Telegrambyrå med henholdsvis 34 % og 66 %

## Referanser


## Eksterne lenker
*