open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kaukasushøne

**Kaukasushøne** (*Tetraogallus caucasicus*) er en monotypisk hønsefugl i fasanfamilien og inngår i slekten kongehøns, som består av fem arter. Arten har tilhold i fjellene mellom Svartehavet og Kaspihavet i Kaukasus i Asia. Arten er ifølge BirdLife International *[[livskraftig]]*.

## Biologi
Kaukasushøne blir cirka 52–56 cm lang og har en vingespenn på 80–95 cm. Hannen veier cirka , hunnen cirka . Arten skiller seg fra andre kongehøns gjennom å ha mørk grå underside. Hunnen skiller seg fra hannen gjennom noe dusere farger og tettere flankestriper. Hun mangler også hannens lille spore. Fjærdrakten har ellers et kryptisk mønster i grått, brunt, hvitt og svart, men på avstand kan fuglene se helt grå ut. Vingene har store, hvit felt som andre kongehøns.

Habitatet består av fjellskråninger fra tregrensen omkring  og opp til snølinjen, men hovedsakelig under , noen steder fra  og oppover. Fuglene finnes på skrenter og steinete utspring, ispedd raviner og klipper, men ikke i skog eller kratt; de unngår også store snødekker. Kaukasushøna trekker ned fra de største høydene om vinteren. Arten sies å trekke ned til foten av fjellene i kantsonen mot steppen i Dagestan etter kraftig vintersnøfall; i varmt vær, etter hekkingen trekker de opp i større høyder, til områdene ved den permanente snølinjen.

Arten er endemisk for Store Kaukasus. I Lille Kaukasus og videre sørover overtar den nære slektningen kurdistanhøne. I Kura-dalen i Georgia lever de to artene på henholdsvis nord- og sørsiden av dalen, men utbredelsene overlapper ikke.

Arten er hovedsakelig planteeter som beiter alltid oppover skråningene og direkte på bakken. Dietten er variert og består av ulike plantedeler som blader, frukt, stilker, knoller med mer. Nesten 40 % av totalvekten om våren og sommeren består av gress, som *[[Poa]]* og *[[Festuca]]*. Resten av året er *[[Campanulla]]* og *[[Alchemilla]]* populært. Endring i kosthold gjennom året er begrenset til ulike deler av planten som blir spist; skudd og lignende når det er tilgjengelig; mest tørrstoff om høsten og vinteren.

## Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *m.fl.* (2008, 2017, 2020).

* Galliformes, hønsefugler
** Phasianoidea, fasanfugler
*** Phasianidae, fasanfamilien
**** Pavoninae
***** Coturnicini, (9 slekter, 54 arter)
****** *[[kongehøns|Tetraogallus]]*, kongehøns (5 arter)
******* *[[tibethøne|T. tibetanus]]*, tibethøne
******* *[[altaihøne|T. altaicus]]*, altaihøne (monotypisk)
******* *[[kaukasushøne|T. caucasicus]]*, kaukasushøne (monotypisk)
******* *[[kurdistanhøne|T. caspius]]*, kurdistanhøne
******* *[[himalayahøne|T. himalayensis]]*, himalayahøne

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Kurdistanhøne

**Kurdistanhøne** (*Tetraogallus caspius*) er en hønsefugl i fasanfamilien og inngår i slekten kongehøns, som består av fem arter. Arten har tilhold i fjellene sør for Svartehavet og Kaspihavet i Asia. Arten er ifølge BirdLife International *[[livskraftig]]*, men den er oppført i CITES Appendix I, som omfatter de mest truede artene i verden, og handel med disse er i praksis stort sett forbudt.

## Biologi
Kurdistanhøne blir 55–61 cm lang og hannen blir større enn hunnen. Hannen veier , hunnen . Vingespennet utgjør 95–105 cm. Fjærdrakten har et mønster i grått, brunt, hvitt og svart, men er litt lysere enn hos slektningen kaukasushøne (*T. caucasicus*). Vingene har store, hvite felt som hos andre kongehøns.

Habitatet består av fjellskråninger, for det meste fra  opp til snølinjen, men noen steder ned til  og opp til . Fuglene finnes på skrenter og steinete utspring, av og til også i områder mellom tregrensen og permanente snølagte områder, og til og med nede blant trærne på sensommeren. Det typiske habitatet består av bratte skråninger, som mangler snødekke, og kløfter, fjellknauser og lignende, med snøflekker og noe urte- og gressdekke.

Arten antas å være planteeter, med lignende diett som kaukasushøne, men detaljerte ernæringsstudier eksisterer ikke. I likhet med kaukasushøna, flyr arten nedoverbakke fra hvilesteder i høyfjell tidlig om morgenen, der de lever i skråninger og gradvis beveger seg oppover igjen i løpet av dagen. Fuglene tar pause for å hvile fra spisingen midt på dagen. De opptrer vanligvis i par eller spredte grupper på opptil åtte individer, men om høsten samles de av og til i mye større grupper, på opptil 60 fugler.

Det norske navnet «kurdistanhøne» er misvisende. Det er bare i et lite område rundt Vansjøen at arten forekommer i områder med kurdisk befolkning.

## Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *m.fl.* (2008, 2017, 2020).

* Galliformes, hønsefugler
** Phasianoidea, fasanfugler
*** Phasianidae, fasanfamilien
**** Pavoninae
***** Coturnicini, (9 slekter, 54 arter)
****** *[[kongehøns|Tetraogallus]]*, kongehøns (5 arter)
******* *[[tibethøne|T. tibetanus]]*, tibethøne
******* *[[altaihøne|T. altaicus]]*, altaihøne (monotypisk)
******* *[[kaukasushøne|T. caucasicus]]*, kaukasushøne (monotypisk)
******* *[[kurdistanhøne|T. caspius]]*, kurdistanhøne
******** *T. c. caspius*, nominatformen er utbredt i fjellene i Øst-Tyrkia, Sør-Russland og Vest-Iran
******** *T. c. semenowtianschanskii*, er utbredt i Zagrosfjellene i Sørvest-Iran
******* *[[himalayahøne|T. himalayensis]]*, himalayahøne

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Saltdalelva

**Saltdalelva** er ei elv i Tromsø kommune i Troms. Elva er  lang, og har et nedbørfelt på .

Elva har sitt utspring øverst i Saltdalen, hvor også Lavangselva, Skogneselva og Mellomdalelva springer ut. Den renner først mot nord med moderat fall, før den snur mot vest og faller bratt ned på nordsiden av Rundfjellet, en fjellknaus som ligger midt i dalen. Nedenfor Rundfjellet passeres skoggrensa og elva renner over et flatt og myrlendt parti, før den igjen blir striere på de siste drøye to kilometrene ned til fjorden. Elva munner ut ved Sørbotn innerst i Ramfjorden.

Saltdalelva kraftverk utnytter et fall på 214,5 meter i den nedre delen av elva. Etter at kraftverket ble satt i drift er elva stort sett tørrlagt mellom inntaket og kraftverket, unntatt i flomperioder. Europavei 8 og fylkesvei 294 krysser elva et par hundre meter før munningen.

## Referanser
Gerald Reitlinger

**Gerald Roberts Reitlinger** (født 2. mars 1900 i London, Storbritannia, død 8. mars 1978 i St Leonards-on-Sea) var en britisk kunsthistoriker og senere historiker om skrev om Tyskland og Det tredje riket. Reitlingers hovedverker er *The Final Solution* (1953), *The SS: Alibi of a Nation* (1956) og *The Economics of Taste*.

Gerald Reitlinger estimerte at 4,2-4,5 millioner ble utslettet i konsentrasjonsleirer og ved andre ulovligheter under krigen.

## Referanser
Sameby

En **sameby** er en juridisk enhet innenfor samisk reindrift i Sverige . Samebyene tilsvarer på mange måter de norske reinbeitedistriktene, med noen vesentlige forskjeller. Samebyene bygger på, men er ikke nødvendigvis sammenfallende med den tradisjonelle siidainndelingen i det samiske samfunnet.

Retten til reindrift er i Sverige knyttet til samisk herkomst og medlemskap i en sameby. Om lag 10 % av alle svenske samer er medlem av en sameby. Til forskjell fra de norske reinbeitedistriktene forvalter mange av samebyene også retten til jakt og fiske innenfor sine grenser, og har også rett til ved, bygningsmaterialer og duodjimaterialer til egen bruk.

Samebyene er hjemlet i den svenske *Rennäringslagen* fra 1971, og eldre lover tilbake til den første *renbeteslagen* i 1886. Det er i alt 51 samebyer i Sverige; inndelt i 33 fjellsamebyer, 10 skogsamebyer og 8 koncessionssamebyer i Tornedalen. Pr 2010 var 4&nbsp;686 reineiere medlemmer av samebyene.

## Se også
* Liste over samebyer i Sverige

## Referanser
Brenner - historier fra vårt land

***Brenner - historier fra vårt land*** er en norsk kulturprogram med Hans Olav Brenner som gikk på NRK-TV fra 2011 til 2014. Serien er en form for dokumentarserie og beskrives av NRK som «Brenner reiser rundt i Norge med en Volvo Amazon fra 1966 på jakt etter folk og fenomener som har endret norsk kultur».

Serien ble kåret til beste magasin- eller livsstilsprogram under Gullruten 2013.  I tillegg ble den nominert til samme pris under Gullruten 2014, og Hans Olav Brenner ble nominert til beste mannlige programleder til Gullruten 2012, 2013 og 2014. 

## Sesonger
* Sesong 1: 6 episoder, 07.11.2011 - 12.12.2011
* Sesong 2: 6 episoder, 12.03.2012 - 16.04.2012
* Sesong 3: 6 episoder, 18.06.2012 - 23.07.2012
* Sesong 4: 6 episoder, 07.01.2013 - 11.02.2013 
* Sesong 5: 4 episoder, 15.01.2014 - 05.02.2014

## Eksterne lenker
* ''Brenner - historier fra vårt land'' på NRK nett-TV
*
Vladimir Kononov

**Vladimir Kononov** (født 16. februar 1972) er en russisk funksjonshemmet langrennsløper. Han konkurrerer i klassen for stående, og ble verdensmester på 10 km i 2011 og 20 km i 2013.

Han er gift og har to barn. 

## Karriere
Ved Paralympiske vinterleker 2010 i Vancouver fikk han bronse i 20 km langrenn, fri teknikk. Han deltok også på sprinten, der han kom på 12.-plass, og 10 km klassisk, der hun kom på 13.-plass. 

Kononov deltok ved VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2011 i Khanty-Mansiysk, der han vant 10 km og kom på 3.-plass på sprinten. Han stilte også til start på 20 km, men fullførte ikke løpet. Ved neste VM, VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2013 i Sellefteå, vant han 20 km. På 10 km kom han på 12.-plass, og på sprinten kom han på 17.-plass. 

Han representerte Russland i langrenn under Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji. Der kom han på 2.-plass på 10 km fri teknikk, bak sin landsmann Aleksandr Pronkov. På sprinten (1 km) kom han på 6.-plass, og på 20 km kom han på 8.-plass.

## Eksterne lenker
* Profil hos Paralympics 2014
Paris–Roubaix 2014

** Paris–Roubaix 2014** var den 112. utgaven av sykkelrittet Paris–Roubaix. Rittet gikk over 257&nbsp;km fra Compiègne til Roubaix den 13. april.
 
## Lag
I tillegg til de 18 UCI WorldTour-lagene ble 7 andre lag invitert til å delta:

## Resultater

## Eksterne lenker
* 
* Terpstra kuppet Roubaix - Se LIVE-referatet fra Paris-Roubaix i sin helhet Logg av Procycling.nos live-rapport fra rittet
Nicholas Kollerstrom

**Nicholas Kollerstrom** (født 13. desember 1946) er en britisk vitenskapshistoriker og forfatter. Han var tidligere tilknyttet University College London (UCL) og som vitenskapelig korrespondent for BBC. Kollerstrom er utdannet ved Corpus Christi College, Cambridge. Kollerstrom har også markert seg som politisk aktivist i sammenheng med senkningen av ARA «General Belgrano» under Falklandskrigen i 1982. Han mistet sin stilling ved universitetet da han i 2008 utga materiale som ble ansett for å være Holocaust-benektelse.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Cohen, Nick. "When academics lose their power of reason", *The Observer*, 4 May 2008.
Sandnes Håndballklubb

**Sandnes Håndballklubb** (SHK) er en norsk håndballklubb fra Sandnes. Laget ble stiftet i 1965 da håndballgruppen ble skilt ut fra Sandnes Ulf. Det var grunnlag for å satse på håndball i Sandnes, da byen som den første i fylket fikk sin håndballhall, Giskehallen. I 2014 rykket Sandnes Håndballklubb opp til håndballseriens nest høyeste liga 1. divisjon for menn. Sesongen 2017/18 spilte klubben i Eliteserien i håndball for menn.

## Referanser


## Kilder
*sandnesulf.no : Starten i turnhallen
* idrett.speaker.no: SHK
*Sandnes Håndballklubb website

## Eksterne lenker
* 
*
Fred A. Leuchter jr.

**Frederick «Fred» A. Leuchter jr.** (født 1943) er en amerikansk ekspert på henrettelser og forfatter av en rapport om de tekniske sidene ved nazistenes konsentrasjonsleirer. Den hevdet at gassing ikke kunne ha forekommet slik vanligvis antatt. Han ble kjent da han i 1988 var vitne under rettssakene mot Ernst Zündel. Denne studien ble publisert av Zündel.

I 1999 laget Errol Morris en dokumentar om kontroversen ved navn *[[Mr. Death: The Rise and Fall of Fred A. Leuchter, Jr.]]*

## Se også
* Holocaust-benektelse

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bernhard Hansen

**Bernhard Hansen** (født 1818 i Drammen, død 27. mai  1903 i Haugesund) var en av den norske thranittbevegelsens sentrale ledere, og en nær medarbeider av Marcus Thrane.

Hansen hadde sin oppvekst i Drammen, men begynte rett etter konfirmasjonen i murerlære i Christiania. I 1849 kom han i kontakt med tranittbevegelsen, på et av Thranes arbeidermøter. Samme året stiftet han Pipervigens Arbeiderforening, etter oppfordring fra Thrane selv.

Da Thrane året etter fikk etablert et sentralstyre på 14 mann var Hansen blant dem. Han deltok også på det første landsarbeidermøtet, avholdt på Bygdøy i august samme år. Der representerte han Christiania-arbeiderne. På denne tiden framsto han som en belest og talefør lederskikkelse. I bevegelsens sterke vekstperiode i 1850 reiste Hansen rundt som dens første lønnede agitator. Han stiftet en rekke foreninger, og flere grodde fram på plasser han hadde besøkt. 

I 1851 slo imidlertid øvrigheten til mot bevegelsen. 7. juli ble Hansen arrestert, sammen med blant andre Theodor Abildgaard, Thrane selv og andre ledere. Hansen ble sluppet ut etter kort tid, og redigerte deretter noen nummer av bevegelsens avis, *[[Arbeider-Foreningernes Blad]]*. Han ble imidlertid arrestert igjen i september samme år, og nå varte fengselsoppholdet til sammen seks år.

Da han ble sluppet ut begynte han på nytt innen murerhåndverket. Han livnæret seg ved å reise rundt å ta det arbeid som bød seg. Hansen endte til slutt som fattiglem på gården Førre ved Haugesund. I 1897 tok personer i Rogalands arbeiderbevegelse initiativ for å hjelpe ham, og fra 1900 fikk han en månedlig pensjon fra Arbeiderpartiet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Bernhard Hansen i Norsk biografisk leksikon
Eggesteinen

**Eggesteinen** er en runestein fra 1150-1350, som tidligere stod ved den gamle allfarveien over Eggemoen, på grensen mellom Hadeland og Ringerike. Steinen markerte også grensen mellom gårdene Egge i Haug sogn, Norderhov og Berger i Jevnaker kommune. I 1866 ble steinen utsatt for hærverk. Den ble reparert og forbundet med jernbånd og satt opp igjen, men ble igjen utsatt for hærverk i 1875. Da ble den flyttet til Universitetets Oldsaksamling. På Eggemoen står en kopi, som visstnok er plassert på eller nær det opprinnelige stedet.

## Steinen

De fysiske målene på steinen er 40&nbsp;cm på det bredeste, mellom 15 og 17&nbsp;cm tykk og 149&nbsp;cm høy.

## Datering

Dateringen på steinen er satt til omtrent 1100 tallet.

## Innskriftene
Steinen inneholder fire runeinnskrifter (A, B, C og D), hvorav kun tre er leselige. Innskriftene lyder:

:**þa:ræist:mik:oak:ræisti**
:**amundi:ormstæins:a:sun:a:sotrange**
þa reist mik ok Ámundi Ormsteinsson á Sotrangi 
Oversatt: «Da ristet meg, og reiste (steinen), Åmunde Ormsteinsson på Sætrang» 
 
:**hær:er:ændimrki:or austær:i: langæ:fosn**
Hér er endimerki ór austr í Langaforsinn
Oversatt: «Herfra går grensen øst i Langefossen»
 
:**fura**:
Fura
Oversatt: trenavnet «furu»

Steinen har også en nyere innskrift som oversatt lyder: 
 
«1689 den 24. mars»

## Referanser





## Kilder
*Norges innskrifter med de yngre runer, bind II, side 68-80.

## Eksterne lenker
* Eggesteinen
* Nye funn - Grensesteiner på Bergermoen
Altaihøne

**Altaihøne** (*Tetraogallus altaicus*) er en monotypisk hønsefugl i fasanfamilien og inngår i slekten kongehøns, som består av fem arter. Arten har tilhold i Altaj-, Sajan- og Khangajfjellene i Asia. Arten er ifølge BirdLife International *[[livskraftig]]*.

## Biologi
Altaihøna blir cirka 57–58 cm lang og hannen blir større enn hunnen. Hannen veier cirka , hunnen cirka . Arten er altså omtrent like stor som himalayahøna (*T. himalayensis*).

Fjærdrakten er kryptisk og gir god kamuflasje. Den er delvis hvit på undersiden, men med mørke spetter på overbrystet som mot halsen og hodet går over i grått med lyse spetter. Issen er mørkere grå en kinnene, halsen og nakken. Bakover ryggen er fuglen mørk gråbrun med innslag av lysere grå flekker og noe rødbrunt mot halen. Hodet er som en forlengelse av den kraftige halsen. Nebbet er relativt kort og kraftig. Arten har karakterisk naken gul-oransje hud som renner som en stripe gjennom de mørke øynene. Gumpen har halvlange hvite fjær på undersiden. De nedre ekstremitetene er halvlange og meget kraftige.

Utbredelsen omfatter Altaj-, Sajan- og Khangajfjellene, som ligger i grensestrøkene mellom Russland (Sibir), Kasakhstan, Mongolia og Kina i Asia. Habitatet består av stepper, alpine enger og tundra i ulike fjellkjeder, fra  opp til snøgrensen vanligvis rundt . Arten foretrekker områder med bratte skråninger og ulendt relieff, inkludert kløfter og klipper, men den vil også søk inn i skog for å lete etter mat.

Dietten består av knoller, løker, frø, skudd (for eksempel *[[Betula]]*) og bær, inkludert *[[Berberisslekta|Berberis]]*; opptil 40 plantearter er blitt rapportert å inngå i dietten, inkludert mange skogbaserte arter; noen insekter blir også spist, og det er til og med meldt at smågnagere har blitt tatt.

Altaihøna er monogam og territorial, men hannene flokker seg sammen når hunnene har lagt sine siste egg. Hun legger eggene fra midt i mars, litt avhengig av været, habitatet og hvor gammel hun er. Redet ligger i grus, på en plass hunnen har valgt selv, og er sparsomt fôret med plantemateriale og fjær. Fem forskjellige reder inneholdt henholdsvis på fire, seks, åtte, åtte og 15 egg, men sistnevnte antas å være et resultat av at to hunner har lagt i samme rede; inkubasjonen tar 28 dager og gjennomføres av hunnen alene. Grupper av unger og hunner går sammen etter klekkingen. Ungfuglene hekker neste sesong.

## Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *m.fl.* (2008, 2017, 2020).

* Galliformes, hønsefugler
** Phasianoidea, fasanfugler
*** Phasianidae, fasanfamilien
**** Pavoninae
***** Coturnicini, (9 slekter, 54 arter)
****** *[[kongehøns|Tetraogallus]]*, kongehøns (5 arter)
******* *[[tibethøne|T. tibetanus]]*, tibethøne
******* *[[altaihøne|T. altaicus]]*, altaihøne (monotypisk)
******* *[[kaukasushøne|T. caucasicus]]*, kaukasushøne (monotypisk)
******* *[[kurdistanhøne|T. caspius]]*, kurdistanhøne
******* *[[himalayahøne|T. himalayensis]]*, himalayahøne

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Louise-Michel (film)

***Louise-Michel*** er en fransk svart dramakomedie fra 2008 regissert av Benoît Delépine og Gustave Kervern. Filmen omhandler en flokk kvinnelige medarbeidere som bestemmer seg for å betale en leiemorder, for å slå den sjef ihjel, som nå er ansvarlig for at de står uten arbeide. 

Filmen er dedikert den franske forfatter og anarkist Louise Michel.

Den vant prisen for originalitet under Sundance filmfestival i 2009. 

## Roller
(utvalg)
*Yolande Moreau: *Louise*
*Bouli Lanners: *Michel*
*Benoît Poelvoorde: *Ingeniøren*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lindmo

***Lindmo*** er et norsk talkshow med Anne Sandvik Lindmo som gikk på NRK1 fra 2012 til 2024. Det gikk opprinnelig på lørdagskvelder, men ble flyttet til fredager etter at *[[Skavlan]]* sluttet å sende på NRK.

Programmet vant Gullruten 2017 i klassen beste underholdningsprogram mens Anne Lindmo vant Gullruten som beste kvinnelige programleder for serien under Gullruten 2014 og 2015.

Siste sending var 5. april 2024.

## Sesonger

## Spesial
* 27. oktober 2019 – Alan Walker
* 9. mai 2020 – Stein Torleif Bjella
* 18. desember 2020 – julespesial
* 24. september 2021 – Madrugada
* 15. oktober 2021 – Sigrid
* 28. januar 2022 – Karpe

## Priser og nominasjoner

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cloisoninisme

**Cloisoninisme** (uttales *kloasonaonisme*, fra fransk *cloison*, «skillevegg», på engelsk kalt for *Cloisonnism*)  er et kunsthistorisk begrep som henviser til postimpresjonistisk maleri som utmerker seg med hele, rene fargeflater adskilt med kraftige svarte konturer, typisk sett for fransk maleri på 1890-tallet med Paul Gauguin og Émile Bernard som typiske representanter. Begrepet ble opprettet av kunstkritikeren Edouard Dujardin ved utstillingen til Salon des indépendants i mars 1888.

Kunstnere som Émile Bernard, Louis Anquetin, Paul Gauguin, Paul Sérusier og andre begynte å male i denne stilen på slutten av 1800-tallet. Navnet stammer fra den gamle teknikken *[[cloisonné]]* i glassmaleri hvor tråder (*cloison* eller felt) er tinnloddet til stykkets flate, deretter fylt med pulverisert glass og brent. Mange av de samme malerne beskrev også deres arbeid som syntetisme, en meget beslektet kunstnerisk stilretning.

I *Den gule Kristus* (1889), ofte nevnt som et representativt maleri, reduserte Gauguin bildet til områder av enkeltfarger adskilt av kraftige og klare svarte konturlinjer. I slike arbeider viste han liten oppmerksomhet til klassisk perspektiv og fjernet dristig fargenes jevne og gradvis overganger — to av de mest karakteristiske trekkene til maleri etter renessansen.

Cloisoninismens adskillelse av farger reflekterer en forståelse for diskontinuitet som er karakteristisk for modernisme.

## Gallery

Fil:Émile Bernard 1888 - Self-portrait with Gauguin portrait for Vincent.jpeg|Émile Bernard *Selvportrett med portrett av Gauguin, dedikert til Vincent van Gogh.* Bernard,&nbsp;1888
Fil:Émile Bernard 1888-08 - Breton Women in the Meadow (Le Pardon de Pont-Aven).jpg|Émile Bernard, *Bretonsk kvinne i engen*,&nbsp; august 1888. Bernard utvekslet dette med Gauguin som brakte det til Arles høstenn 1888 da han slo seg sammen med Van Gogh, som ble begeistret for stilen. Van Gogh malte en kopi i akvarell for å fortelle sin bror Theo om den.
Fil:Breton Women.jpg|Vincent van Gogh, *Bretonske kvinner og barn*, november&nbsp;1888 (akvarell etter Bernard).
Fil:Paul Gauguin 137.jpg|Paul Gauguin, *Visjon etter preken*,&nbsp;1888.
Fil:Louis Anquetin.jpg|Louis Anquetin, *Lesende kvinne,* 1890
Fil:Serusier - the talisman.JPG|Paul Sérusier, *Talismanen/Le Talisman,* 1888, Musée d'Orsay, Paris


## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Cloisonnism'' hos ArtFacts
Carl Andersen

**Carl Andersen** er navnet til flere personer:

## Nordmenn
*Carl Albert Andersen (1876-1951), friidrettsutøver og turner
*Carl Oscar Bøe Andersen (f. 1972), ishockeyspiller
 
## Dansker
*Carl Thorvald Andersen  (1835-1916]), arkitekt og tømrermester, kjent som C.T. Andersen
*Carl C. Andersen (1879-1967), turner
*Carl Rudolf Svend Andersen (1899-1983), turner, kjent under navnet Rudolf Andersen
*Carl Aage Andersen Præst (1922-2011), fotballspiller, kjent under navnet Carl Aage Præst
*Carl-Ebbe Andersen (1929-2009), roer

## Se også
* Karl Andersen
Pozzuolibukta

**Pozzuolibukta** (italiensk: *Golfo di Pozzuoli*) er ei bukt i Middelhavet, beliggende vest for Napoli i Italia. Bukta ligger i den nordvestlige delen av Napolibukta. Pozzuoli er største og viktigste kystby langs bukta.
Tunisbukta

**Tunisbukta** (arabisk: خليج تونس‎, *Bahr al-Tunis*) er ei stor bukt i Middelhavet, beliggende i det nordøstlige Tunisia. Tunis, hovedstaden i Tunisia, ligger sør for Kapp Karthago ved den sørlige enden av bukten, i likhet med en rekke andre sterkt bebygde steder som har vært der siden de siste tre årtusenene. 

Bukta er cirka 70 km lang og 60 km bred. Den grenser til Kapp Farina (Ras et Tarf) og den store lagunesjøen Garh el Melh i nordvest, Kapp Bon (Rass Eddar) i nordøst, Middelhavet i nord og byen Hammam-Lif i sør. Fjellet Djebel Ressas stiger opp til 795 meter i en relativ kort avstand av rundt 15 km sør for den sørlige enden av bukta.
Hans Arentz (prest)

**Hans Arentz** (født 24. august 1713 i Stadsbygd i Trondhjems stift, død 26. august 1790 i Øyestad) var en norsk prest. Han var sønn av Hans Petersøn Arentz (1670–1720), sogneprest i Stadsbygd, og Susanne Schreuder (1675–1742). Hans Arentz vokste opp hos sin stefar Michael Stub, som overtok prestekallet etter farens død. Hans bror, Frederik Arentz, var biskop i Bergen. Hans Arentz ble i 1732 dimmittert fra katedralskolen i Bergen til Københavns Universitet der han avla teologisk eksamen i 1735. To år seinere ble han kapellan hos stefaren i Stadsbygd, og i 1737 overtok han prestekallet. I 1743 ble han sogneprest til Jelsø i Christansand Stift og i 1747 prost i Ryfylke. Fra 1767 til 1782 var han sogneprest i Stavanger domkirke. Han avsluttet sin prestegjerning som sogneprest til Øyestad.

## Verk
* *Beskrivelse over Stavanger Amt i Norge. I. Deel* (København, 1779). Utgitt anonymt.

## Referanser
Tibethøne

**Tibethøne** (*Tetraogallus tibetanus*) er en hønsefugl i fasanfamilien og inngår i slekten kongehøns, som består av fem arter. Arten har tilhold i fjellene i det sørsentrale Sentral-Asia. Arten er ifølge BirdLife International *[[livskraftig]]*, men den er oppført i CITES Appendix I, som omfatter de mest truede artene i verden, og handel med disse er i praksis stort sett forbudt.

## Biologi
Tibethøne er stor og kraftig og blir 50–56 cm lang, og er med det en god del mindre enn himalayahøne (*T. himalayensis*). Hannen veier , hunnen . Fjærdrakten har kraftige striper. Arten lever i en høyde på . Om vinteren kan den finnes rundt . Der tibethøne og himalayahøne forekommer i samme område, finnes som regel tibethøne høyere i terrenget.

Tibethøna erstatter himalayahøna i områder med sameksistens med sistnevnte art. Habitatet består av åpne skråninger, vanligvis fra  og opp til den permanente snølinjen. Om sommeren opp til cirka  i Vest-Himalaya, hvor den habiterer på alpine beitemarker og steinete grunn langs rygger over tregrensen som er sparsomt bevokst med gress. Arten er registrert så lavt som  om vinteren.

Lite er kjent om matvanene til denne kongehøna, men man regner med at den er ganske lik himalayahøne. Av gress og urter som den beiter på er arter i slektene *[[Stellaria]]*, *[[Saxifraga]]*, *[[Oxytropis]]*, *[[Potentilla]]* og *[[Primula]]* kjent. Om vinteren kan arten danne flokker på opp til 50 individer, som av og til beiter sammen med glansfasan (*Lophophorus impejanus*) og blåsau (*Pseudois nayaur*).

Tibethøna er trolig monogam, men man vet ikke så alt for mye om hekkingen. Pardannelsen skjer i april, når vinterflokkene begynner å gå i oppløsning. Hekkesesongen varer fra sent i mai til tidlig i juli. Redet er en grunn grop på bakken, vanligvis skjult av stein eller busk og tynt fôret med gress og døde blader. Hunnen legger normalt 4–7 (typisk 4–5) egg, som er leirfargede til blek rødbrune og sparsomt dekket med mørkere rødbrune flekker.

## Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *m.fl.* (2008, 2017, 2020).

* Galliformes, hønsefugler
** Phasianoidea, fasanfugler
*** Phasianidae, fasanfamilien
**** Pavoninae
***** Coturnicini, (9 slekter, 54 arter)
****** *[[kongehøns|Tetraogallus]]*, kongehøns (5 arter)
******* *[[tibethøne|T. tibetanus]]*, tibethøne
******** *T. t. tibetanus*, nominatformen er utbredt fra Pamir til Vest-Tibet og Ladakh
******** *T. t. przewalskii*, er utbredt fra nordøstlige India til det vestlige, sentrale Kina
******** *T. t. aquilonifer*, er utbredt fra det vestlige Nepal til Bhutan
******** *T. t. henrici*, er utbredt fra Øst-Tibet til nordvestre Sichuan
******* *[[altaihøne|T. altaicus]]*, altaihøne (monotypisk)
******* *[[kaukasushøne|T. caucasicus]]*, kaukasushøne (monotypisk)
******* *[[kurdistanhøne|T. caspius]]*, kurdistanhøne
******* *[[himalayahøne|T. himalayensis]]*, himalayahøne

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sarosbukta

**Sarosbukta** (tyrkisk: *Saros Körfezi*) er ei bukt nord i Egeerhavet, beliggende nord for Gallipoli-halvøya i det nordvestlige Tyrkia. Saros-arkipelet ligger i bukta. Det består av tre små øyer: Storøya (Büyükada eller Yunus adası), Lilleøya (Küçükada eller Defne adası) og Miniøya (Minikada eller Böcek adası).  

Bukta er 75 km lang og 35 km bred. Området ligger langt unna industri og trafikk, og er et populært feriested om sommeren med sandstrender, krystallklart vann og kraftige undervannsstrømmer. Apparatdykking, brettseiling og fiske er de vanligste vannsportene her.

Av bosetninger langs bukta finner en Gökçetepe, Mecidiye, Erikli, Danişment, Yayla, Karaincirli, Vakıf, Büyükevren, Sultaniçe, Gülçavuş og Enez, alle i provinsen Edirne. Øyene Gökçeada (Imbros) og Samothraki ligger i Egeerhavet like utenfor Sarosbukta.  

## NATO-hendelsen i 1992
Sarosbukta ble i lang tid benyttet som et sted for NATOs amfibiske militærøvelser. Om våren 1992 ble den tyrkiske jageren TCG «Muavenet» (DM 357) truffet av to Sea Sparrow-missiler skutt fra det amerikanske hangarskipet USS «Saratoga» under NATO-øvelsen *Display Determination* som ble avholdt i bukta. Hendelsen kostet flere tyrkiske offiserer livet, mens mange av de andre personene om bord pådro seg alvorlige skader.

## Se også
*Slaget om Gallipoli

## Referanser
Sogndalstrand Amfi

**Sogndalstrand Amfi** i Sokndal er en arena for utendørskonserter og -teater i Dalane-regionen i Rogaland. Arenaen åpnet i mai 2001 og har en normalkapasitet på 1000 personer. Kapasiteten kan også utvides midlertidig. Om vinteren benyttes amfiet til båtopplag.

## Historikk

Sogndalstrand Amfi sto ferdig i mai 2001, og ble åpnet av daværende kulturminister Ellen Horn. Når amfiet sto ferdig var det i tillegg til å være en utendørsarena med trehusbebyggelse i kulissene, ment å være arena for det lokale spelet, *Klokkene i Vammelsund*. Dette ble spilt i perioden 2001 til 2010. 

## Strandaspelet «Klokkene i Vammelsund»
Strandaspelet var skrevet av egersundstrioen Arnt Olav Klippenberg, Ingvar Hovland og Øystein Ellingsen. Handlingen var lagt til napoleonskrigen, da engelskmennene blokkerte havnene slik at det brøt ut hungersnød i Norge. Blokkaden forhindret tilgang til livsnødvendig korn fra Danmark. Strandaspelet forteller historien om den modige Birgitte Kristine som tok opp kampen mot engelskmennene som prøvde å rane kirkeklokkene når alle mennene var på sjøen i kaperfart for å kapre engelske kryssere. 

Spelet ble i utgangspunktet gjort med lokale krefter, med drahjelp fra profesjonelle aktører innen lyd, lys, regi, og hovedroller. Her var Rogaland Teater en stor bidragsyter

## Konserter
Vamp har avholdt flere konserter i arenaen, og i 2013 satte de sammen med gjesteartist Bjørn Eidsvåg publikumsrekord i med 1700 publikummere. Den gamle rekorden ble satt av Madrugada 2006 da en konsert trakk 1350 mennesker. 

### Andre artister som har hatt konsert i Sogndalstrand Amfi
* Sissel Kyrkjebø
* Melissa Horn
* Timbuktu
* Morten Abel
* Tønes
* Odd Nordstoga
* Ten Tenors (AU)
Muriel Bowser

**Muriel Bowser** (født 2. august 1972 i Washington, D.C.) er en amerikansk politiker. Fra 2007 til 2015 var hun medlem av Council of the District of Columbia valgt inn fra valgdistrikt 4.

I 2014 ble hun valgt til borgermester i byen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Bård Frydenlund

**Bård Frydenlund** (født 1972) er direktør ved Eidsvoll 1814. Han har tidligere vært direktør ved Næs Jernverksmuseum.

Han er historiker og har bakgrunn som forsker og foreleser ved IAKH, Universitetet i Oslo. Hans spesialområder er Norge i 1814, Norden på 1700-tallet og handelseliter i Nord-Europa.

Han har vært leder for Studentparlamentet ved Universitetet i Oslo (1998) og rådgiver for tidligere rektor Kaare R. Norum ved Universitetet i Oslo (2000-2001). Han har arbeidet i Kunnskapsdepartementet (2004), vært redaksjonssekretær i *[[Historisk tidsskrift]]* (2005-2009), og sittet i styret for Universitetet i Oslo (2010-2012). Frydenlund mottok Karl Johan-förbundets forskningspris for 2015. Han har vært styreleder for ABM-media (utgiver av blant annet *[[Museumsnytt]]* og *[[Bok og Bibliotek|Bok & Bibliotek]])* siden 2018.

## Forfatterskap
* 2008: *Christianias handelspatrisiat. En elite i 1700-tallets Norge.* Redigert av John Peter Collett og Bård Frydenlund
* 2009: *1807 og Danmark-Norge. På vei mot atskillelsen.* Redigert av Bård Frydenlund og Rasmus Glenthøj
* 2009: *Stormannen Peder Anker. En biografi.* 
* 2013: *Veivalg for Norden 1809-1813.* Redigert av Bård Frydenlund og Odd Arvid Storsveen
* 2014: *Fangen på Bogstad.* Sammen med Madeleine von Essen og Else Espeland
* 2014: *Spillet om Norge. Det politiske året 1814.*
*2015: *Smak av frihet. 1814-grunnloven – historisk virkning og sosial forankring.* Redigert av Odd Arvid Storsveen, Amund Pedersen og Bård Frydenlund.
*2020: *Grunnlovsfedre på tvers av Atlanteren. Norsk og amerikansk konstitusjonshistorie.* Redigert av Bård Frydenlund, Torleif R. Hamre og André L. Avelin.
*2021: *Transatlantiske forbindelser. Norsk-amerikanske relasjoner gjennom 200 år.* Redigert av Bård Frydenlund, Torleif R. Hamre og André L. Avelin.
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Bård Frydenlunds publikasjonsliste på BIBSYS
*  Bård Frydenlunds forfatterside på Gyldendal
*  Bård Frydenlunds forfatterside  på Aschehoug
Harold Knutson

**Harold Knutson** (født 20. oktober 1880 i Skien, død 21. august 1953 i Wadena, Minnesota) var en norsk-amerikansk politiker og journalist. Han representerte Minnesota i Representantenes hus i USA 1917-1949 som medlem av Det republikanske parti.

## Tidlig liv
Seks år gammel flyttet han sammen med sin familie fra Skien til USA. De slo seg i begynnelsen ned i Chicago i Illinois, men reiste senere til Sherburne County i Minnesota.

## Journalistisk karriere
Knutson var redaktør for *St. Cloud Daily Journal-Press*. Senere var han president for Northern Minnesota Editorial Association.

## Som folkevalgt
Knutson satt som kongressman for Det republikanske parti i de 65., 66., 67., 68., 69., 70., 71., 72., 73., 74., 75., 76., 77, 78., 79. og 80. kongressene. Han stemte mot å erklære krig mot Tyskland 5. april 1917. Knutson var innpisker for majoritetspartiet 1919-1923. I 1947 var han formann for * House Ways and Means Committee*.

## Senere liv
Knutson ble beseiret under et gjenvalg i 1948 og satt som redaktør i *Wadena Pioneer Journal* til sin død i 1953.

## Personlig liv
Knutsen var lutheraner. Han etablerte en leir for «de forsømte, uheldige, berøvede og handikappede barna». Knutsen var også medlem av Frimurerordenen, Benevolent and Protective Order of Elks og Independent Order of Odd Fellows.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Ways and Means-profil
*  Camp Knutson
*  The   Harold Knutsons papirer er tilgjengelig for forskning på Minnesota Historical Society.
Hartvig Sverdrup

**Hartvig Kristian Sverdrup** (1914–1988) var en norsk væreier og sjøoffiser som gjorde tjeneste i Kompani Linge. 

Foreldrene var Sofus Kristian Sverdrup (1875–1950) og Laura Mathilde Sæby (1890–1992). Han var svoger av diplomaten Paul Gruda Koht. Han var nevø av Cato Sverdrup, og de to drev fra 1940 firmaet S. & C. Sverdrup, som drev fiskeværet Reine. 

Etter Lofotraidet i 1941, der Sverdrups fiskevær i Reine var et av hovedmålene, reiste han med familien til England. Han deltok i operasjoner i Norge, blant annet som etterretningsoffiser i det frigjorte Kirkenes. I 1945 organiserte han en ekspedisjon til Lofoten med fiskeskøyte, og klare å få 21 fiskeskøyter til trygt farvann, for dette ble han i 1948 tildelt St.Olavsmedaljen, «For personlig mot og fremragende innsats under hemmelige oppdrag i Lofoten 1945». Etter krigen avanserte han til orlogskaptein i sjøforsvaret.

## Referanser
Phrynetini

* Se Systematisk inndeling

**Phrynetini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, brunlige trebukker. Dekkvingene har markerte "skuldre" og er parallellsidige, gjerne med hvite flekker eller rødlige tegninger.

## Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Phrynetini J. Thomson, 1864
******** Slekten *[[Brachytritus]]* Quedenfeldt, 1882
******** Slekten *[[Calothyrza]]* J. Thomson, 1868
******** Slekten *[[Euryphryneta]]* Breuning, 1955
******** Slekten *[[Eurysops]]* Chevrolat, 1855
******** Slekten *[[Homelix]]* J. Thomson, 1858
******** Slekten *[[Mimocalothyrza]]* Breuning & Téocchi, 1982 - kan også plasseres i Pachystolini
******** Slekten *[[Paraphryneta]]* Breuning, 1937
******** Slekten *[[Paromelix]]* Aurivillius, 1907
******** Slekten *[[Phryneta]]* Dejean, 1835
******** Slekten *[[Phrynetoides]]* Duvivier, 1891
******** Slekten *[[Phrynetopsis]]* Kolbe, 1894
******** Slekten *[[Pseudhomelix]]* Breuning, 1937
******** Slekten *[[Stenophryneta]]* Aurivillius, 1907

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
*
Vladimir Dahl

**Vladimir Ivanovitsj Dahl** (russisk: Владимир Иванович Даль, født 22. november 1801 i Luhansk, død 4. oktober 1872 i Moskva) var en russisk forfatter, folklorist og språkviter. Han virket som forfatter under pseudonymet *Kazak Luganskij* («kosakken fra Lugansk»).

Faren var en språkmektig lege som var innvandret fra Danmark, og moren var en luthersk tysk kvinne. Etter noen års tjeneste ved Svartehavsflåten tok Dahl legeeksamen i Dorpat, deltok i den polske krig i 1831 og i ekspedisjonen til Khiva i 1839. 

Dahl gjennomførte vidstrakte studiereiser i Russland for å gjøre seg kjent med folkeseder og dialekter. Resultatene av dette foreligger i svært rikholdige samlinger av blant annet folkeeventyr og ordstev. Hans ypperste arbeide er den storrussiske ordboken, *Tolkovij slavar j zjivago velikorusskago jazyka* (fire bind, 1863-66; tredje opplag utgitt fra 1903 under redaksjon av Jan Niecisław Baudouin de Courtenay). 

Dahls øvrige skrifter, blant annet *Bilder fra det russiske liv* (1861), *Fortellinger* (1861), har etnografiskt verdi, men er skjønnlitterært ubetydelige. Under sine senere år beskjeftiget han seg med spiritisme og swedenborgianisme og konverterte året før sin død til den russisk-ortodokse kirke. Hans samling russiske ordspråk utkom i 1862 og en samleutgave av hans skrifter 1861 og 1878-84.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Vladimir Ivanovitsj Dahl (russisk)
* Online-Version von Dals Wörterbuch
*
Alfred Bruaas

**Alfred Julius Bruaas** (1871&ndash;1952) var en norsk feiermester, og en av pionerene i trøndersk arbeiderbevegelse.

Bruaas var bosatt i Trondheim og arbeidet dels som fabrikkarbeider, former, ved det mekaniske Værksted i byen. 

Han var imidlertid sønn av en feier, og gikk selv samme vei. I november 1893 tok feiersvennen Bruaas initiativ til opprettelsen av «Trondhjems socialdemokratiske
Forening». I Socialdemokratisk Forening ble han selv første formann..
Foreningens mål var å drive propaganda for Arbeiderpartiet og gjøre partiets program kjent. I første omgang samlet foreningen rundt 30 medlemmer, og Bruaas' forening ble aldri stor. Men agitasjonen hadde sin virkning. Blant talerne de hadde på sine møter var partiledere som Ludvig Meyer, Christian Holtermann Knudsen og Carl Jeppesen.

Bruaas var også en aktiv bidragsyter i byen arbeideravis *[[Ny Tid (1899–1947)|Ny Tid]]*.

## Referanser
Phymasternini

* Se Systematisk inndeling

**Phymasternini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, blanke trebukker, svarte eller svartbrune med hvite til kremfargede flekker. Antennene er markert lengre enn kroppen.

## Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

## Utbredelse
Slekten *Phymasterna* er utbredt på Madagaskar.

## Systematisk inndeling
Gruppen blir noen ganger regnet til Tragocephalini.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Phymasternini Téocchi, 1989
******** Slekten *[[Phymasterna]]* Laporte de Castelnau, 1840 (noen ganger gitt som Breuning, 1980)
********* *[[Phymasterna affinis]]* Breuning, 1980
********* *[[Phymasterna annulata]]* Fairmaire, 1903
********* *[[Phymasterna cyaneoguttata]]* Fairmaire, 1886
********* *[[Phymasterna dendrodromia]]* Gistel, 1857
********* *[[Phymasterna gracilis]]* Breuning, 1957
********* *[[Phymasterna lacteoguttata]]* Laporte de Castelnau, 1840
********* *[[Phymasterna maculifrons]]* Gahan, 1890
********* *[[Phymasterna ornator]]* Gistel, 1857
********* *[[Phymasterna rufocastanea]]* Fairmaire, 1889

## Kilder

* Liste over artene
* Katalog med utbredelsesdata

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av ''Phymasterna lacteoguttata''
BOSNet

**BOSNet** (tysk: *Digitalfunk der Behörden und Organisationen mit Sicherheitsaufgaben*) er et TETRA-basert radionettverk under utbygging i Tyskland. Nettet er beregnet for de tyske nødetatene, og kan få opptil en million brukere. BOSNet tilsvarer det norske Nødnett.

## Referanser
Dave Bing

**David «Dave» Bing** (født 24. november 1943 i Washington, D.C.) er en amerikansk politiker og tidligere basketballstjerne. Bing var borgermester i Detroit fra 2009 til 2013. 

Bing ble kåret til den mest verdifulle spilleren i NBA i 1976, da han spilte for Washington Bullets. Han spilte for Detroit Pistons fra 1966 til 1975, Bullets fra 1975 til 1977 og Boston Celtics fra 1977 til 1978. Han var på NBAs All-Star-lag sju ganger.

Da han var ferdig med basketball startet han selskapet Bing Steel, som senere ble til konglomeratet Bing Group, et av de største stålselskapene i Michigan.

I 2008 stilte han i borgermestervalget i Detroit, og slo fungerende borgermester Kenneth Cockrel i det demokratiske primærvalget. Han ble borgermester i mai 2009, og ble senere samme år gjenvalgt.

På grunn av den økonomiske krisa som særlig rammet Detroit hardt, tok delstaten vekk det meste av borgermesterens makt og ga den til en krisebestyrer utnevnt av guvernøren. På grunn av dette, samt helseproblemer og manglende popularitet i buen, søkte han ikke gjenvalg i 2013.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Hvithodeand

**Hvithodeand** (*Oxyura leucocephala*) er en monotypisk art i gruppen av skarvender (Oxyurinae) og inngår der som én av seks arter i slekten *[[Oxyura]]*. Arten er flekkvis utbredt i Eurasia og det nordligste Nord-Afrika. 

## Biologi

Arten måler cirka  og hannen veier omkring , mens hunnen gjerne veier cirka . Vingespennet utgjør typisk cirka .

Hvithodeand har et eiendommelig nebb som har oppsvulmet base. Nebbet er blått i hekkedrakt. Hannen har et hvitt hode med svart isse, og hunnen har et mørkt hode med hvite striper. Stjerten er stiv og stikker opp på skrått. Arten lever i småvann og laguner med mye vegetasjon; vannet kan være ferskt eller brakt.

Hvithodeand er en standfugl i Spania, Marokko, Algerie, Tunisia, Tyrkia, Aserbajdsjan, Iran og Afghanistan. Fugler som hekker i Russland, Armenia, Kasakhstan, Kirgisistan, Kina og Mongolia trekker til overvintringsområder på Balkan, Kypros, Midtøsten, Turkmenistan, Usbekistan og Pakistan. Arten er utdødd i Ungarn.  

Arten er sjelden og i tilbakegang. I 2003 ble det antatt at det fantes  individer i verden. Tidlig i det 20. århundre var det trolig over  individer. Tilbakegangen skyldes at leveområdene er blitt ødelagt på grunn av drenering, oppfylling og forurensing. En stor trussel er genetisk forurensning fra stivhaleand, en nærstående amerikansk art som er forvillet i Europa.

## Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Carboneras (2018). Norske navn på arter følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017). Eventuelle benevnelser i parentes er kun midlertidige beskrivelser, i påvente av et offisielt navn på arten.

* Anseriformes, andefugler
** Anatidae, andefamilien
*** Dendrocygninae, plystreender
*** Oxyurinae, skarvender (4 slekter, 9 arter)
**** *[[Heteronetta]]* (monotypisk)
***** *[[gjøkand|H. atricapilla]]*, gjøkand
**** *[[Nomonyx]]* (monotypisk)
***** *[[maskeand|N. dominicus]]*, maskeand
**** *[[Oxyura]]* (6 arter)
***** *[[stivhaleand|O. jamaicensis]]*, stivhaleand
***** *[[andesand|O. ferruginea]]*, andesand
***** *[[trommeand|O. vittata]]*, trommeand
***** *[[blånebband|O. australis]]*, blånebband
***** *[[kafferand|O. maccoa]]*, kafferand
***** *[[hvithodeand|O. leucocephala]]*, hvithodeand
**** *[[Biziura]]* (monotypisk)
***** *[[pungand|B. lobata]]*, pungand
*** Anserinae, svaner og gjess
*** Anatinae, ender

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Ant-Man (film)

***Ant-Man*** er en amerikansk superheltfilm fra 2015, basert på Marvel-tegneserien ved samme navn. Filmen er produsert av Marvel Studios og distribuert av Walt Disney Studios Motion Pictures. *Ant-Man* er den tolvte filmen i Marvel Cinematic Universe. Peyton Reed regisserte filmen. Manus er skrevet av Edgar Wright, Joe Cornish, Adam McKay og Paul Rudd. Hovedrollefigurene, Scott Lang og Hank Pym, spilles av henholdsvis Paul Rudd og Michael Douglas. 

*Ant-Man* hadde verdenspremiere 29. juni 2015 i Dolby Theatre i Los Angeles. Den skal ha premiere i Nord-Amerika 17. juli og i Norge 22. juli samme år.

Den ble etterfulgt av *[[Ant-Man and the Wasp]]* (2018).

## Handling
Utstyrt med en superdrakt og evnen til å krympe i størrelse, men øke sin fysiske styrke, må småkriminelle Scott Lang finne sin indre helt og hjelpe mentoren sin, Hank Pym, med å planlegge og utføre et ran som vil redde verden.

## Rolleliste
* Paul Rudd som Scott Lang / Ant-Man
* Michael Douglas som Hank Pym
* Evangeline Lilly som Hope Van Dyne
* Corey Stoll som Darren Cross / Yellowjacket
* Bobby Cannavale som Paxton
* Michael Peña som Luis
* Jordi Mollà som Castillo
* Judy Greer som Maggie
* Abby Ryder Fortson som Cassie Lang
* Tip «T.I.» Harris som Dave
* David Dastmalchian som Kurt
* John Slattery som Howard Stark
* Hayley Atwell som Peggy Carter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
RAKEL

:*For kvinnenavnet, se [[Rakel (fornavn)|Rakel]].*

**RAKEL** (akronym for *RAdioKommunikation för Effektiv Ledning*) er et TETRA-basert radionettverk for sikkerhetsorganisasjonene og nødetatene i Sverige. Myndigheten för samhällsskydd och beredskap har ansvaret for driften av RAKEL, som ble satt i drift mellom 2006 og 2010.

RAKEL tilsvarer det norske Nødnett.  Det jobbes med å integrere Nødnett og RAKEL, slik at norske og svenske TETRA-radioer kan benyttes på tvers av landegrensen. Denne integrasjonen kalles ISI (TETRA Inter-System Interface).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Myndigheten för samhällsskydd och beredskap
* RAKEL-side hos MSB
VIRVE

**VIRVE** (finsk: *VIRanomaisVErkko*, radionett for myndigheter) er et landsdekkende TETRA-basert radionett for myndigheter og nødetater i Finland. Det tilsvarer det norske Nødnett og det svenske RAKEL-nettet. 

VIRVE eies av det finske Innenriksministeriet. Nettet ble bygget mellom 1998 og 2003. Det er over  brukere og ca.  basestasjoner over hele Finland.

## Eksterne lenker
* VIRVE Tuotteet ja Palvelut Ab
* Keskisuomalainen: Hemligt telefonnät stängs ner