Litani (elv)

**Litani** eller **Leontesfloden** (arabisk: نهر الليطاني, *Nahr al-Līṭānī*) er en viktig elv i det sørlige Libanon. Den har sine kilder vest for Baalbek i den fruktbare Bekaadalen og munner ut i Middelhavet 8 kilometer nord for Tyr, en av Libanons største byer. Den er ca. 170&nbsp;km lang, og er den lengste og viktigste elva som har hele sitt løp innen Libanons grenser. Elva har en årlig vannføring på omkring 900 millioner m3, hvorav tre femtedeler i perioden januar - april. Halvparten av vannføring utnyttes, hovedsakelig til irrigasjon. Kraftverk i elva stod før siste krig for omkring 40 % av Libanons totale strømproduksjon.
 
Etter å ha rent sørover parallelt med grensa mot Syria i retning det nordlige Israel og Golanhøyden, gjør elven en krapp sving vestover. Nær denne svingen er Litani kun fem kilometer fra elva Hasbani i Jordanelvas vannsystem, og fire kilometer fra grensa til Israel. 

Den delen av elva som renner vestover til havet kalles også **Qasimiyeh**. Her danner elven grensen mellom Jabal Amel i sør og det sørlig utløpet av Libanonfjellene i nord. Qasmieh-Ras-el-Aïn-området rundt elvens utløp er et av Libanons største irrigerte områder med mange kanaler med vann fra Litani. Området er på 3264 hektar, og dyrkingsområde særlig for sitrusfrukt og banan. Litani er en viktig kilde til vannforsyning, vanning og vannkraft både i Sør-Libanon og for landet som helhet.

Den kunstige Qaraounsjøen ble i 1959 demmet opp sør i Bekaadalen av en 60 meter høy steinfylt betongdam.  Reservoaret brukes til strømproduksjon ved tre kraftverk ved Markaba, Awali og Jun med en samlet kapasitet på 190 MW produserer 600 GWh, og irrigerer et område på 275 kvadratkilometer.

## Etymologi
Litani ble oppkalt etter den semittiske sjøslangen Ltn (rekonstruert uttale *līyitānu*), et sjømonster med sju hoder og tjener for havguden Yam/Yammu. Guddommen har blitt forstått som den personifiserte elven, som slynger seg og krøller seg som en slange gjennom Bekaadalen. Den eldste referansen til Litani, og referansen til navnet, finnes i *Papyrus Anastasi I 21.1*, hvor den staves *Nṯn* (British Museum 10247).

## Historie
### Antikken og middelalderen

I antikken markerte elven territoriale grenser mellom forskjellige sivilisasjoner, herunder fønikere og senere hellenistiske og romerske myndigheter. Den var kjent som Leontes-elven i greske og latinske kilder. Regionen rundt elven var viktig for handel og jordbruk, spesielt i romertiden da vanningssystemer ble utviklet.

### Siden 1950

Fra tidlig på 1950-tallet ble potensialet til Litani anerkjent som en grunnleggende del av Libanons teknologiske infrastruktur. Egen myndighet for elven, Litani River Authority (LRA), ble opprettet i 1954, og Selim Lahoud ble utnevnt til president. Finansieringen av prosjektet ble gitt av USA. Det første forsøket på å bygge demningen var mislykket på grunn av tekniske problemer. Under Fouad Chehabs presidentskap ble toppledelsen i LRA byttet ut. Henry Naccache ble utnevnt til president i juni 1960, og Salah Halwani til generaldirektør.

Under Naccaches ledelse rettet LRA opp demningsprosjektet og fullførte det i etapper fra 1962 til 1966. Demningen ble kalt «Albert Naccache-demningen» etter Henry Naccaches far, og innsjøen fikk navnet Qaraoun-sjøen. Det første forsøket på å bore Awwali-tunnelen i 1958 mislyktes på grunn av den ekstremt vanskelige jordsammensetningen, så LRA startet opp igjen og fullførte arbeidet med nødvendig hjelp fra franske eksperter. Tunnelen er 16 km lang. I løpet av denne perioden fullførte LRA også vannkraftverkene Abd El Al og Arcache. Tidlig i 1967 startet arbeidet med Joun-anlegget.

Naccache trakk seg fra stillingen sin fem ganger, plaget av alle slags administrative og politiske hindringer og ute av stand til å overvinne motstanden mot de viktige vanningsprosjektene. Bare den femte ble akseptert i 1967. Elven har også vært sentral i geopolitiske diskusjoner på grunn av sin nærhet til Israel og sin strategiske betydning i vannpolitikken.

I mars 2026, under Israels krig i Libanon i 2026, uttalte den israelske finansministeren Bezalel Smotrich at Israel, etter krigen, burde annektere territorier opp til Litani-elven. Den israelske forsvarsministeren Israel Katz uttalte at det israelske militæret vil kontrollere en «sikkerhetssone» opp til Litani-elven i Sør-Libanon, tilsvarende åtte prosent av landets areal, inntil trusselen fra Hizbollah er fjernet.

## Jordbruk
Et avgjørende aspekt ved Litani-elvens betydning ligger i dens rolle som en livslinje for landbruket. Den vanner tusenvis av hektar jordbruksland, og bidrar betydelig til Libanons matsikkerhet. Omtrent 31 % av inntekten i nedslagsfeltet stammer fra jordbruk, noe som forsørger en betydelig del av befolkningen.

## Forurensning
Litani-elven er berørt av forurensningsproblemer, som påvirker både selve elven og Qaraaoun-reservoaret. Tallrike studier, herunder mikrobiologiske og kjemiske analyser, har avdekket forurensning som overstiger standardnivåer. De underliggende årsakene er blant annet ukontrollert kloakkhåndtering og vilkårlig bruk av gjødsel i landbruket, noe som truer både vannkvaliteten og elvens generelle helse.

## Referanser


## Litteratur
* Amery, H.A. (1993). The Litani River of Lebanon, *Geographical Review* **83** (3), s. 229-237.
* Price, Robert M. (2018): ''Bart Ehrman Interpreted'', Durham, NC: Pitchstone Publishing. ISBN 978-1-63431-159-5.
* Raad, Daoud (2004): «Localized irrigation in Qasmieh-Ras-el-Aïn: a technique to be encouraged» (PDF), *Mrea-jo.org*.

## Eksterne lenker
* 
* Der den vestlige delen av Litani munner ut i Middelhavet, *Wikimapia*, detaljert kartverk