open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aksum

**Aksum** eller *Axum* er en by i Tigrayprovinsen nord i Etiopia. Den  ligger ved Adoua-fjella. Byen var senter for kongeriket Aksum som oppstod rundt år 1. Riket var på sitt høydepunkt på 300-tallet, men gikk i oppløsning på 1100-tallet. Riket var den største maktfaktoren mellom østromerriket og Persia, og det ødela Meroë, som hadde vært et mektig rike i lang tid. Riket ble tidlig kristnet. Riket hadde kontrollen i området rundt Rødehavet frem til 900-tallet. Selv lenge etter at Aksum mistet sin rolle som faktisk politisk maktsentrum ble stedet brukt som gravplass for etiopiske keisere.

Byen er kjent for sine mange bygninger med storslåtte utsmykninger. Store obelisker, steler, kongegraver og ruiner av palass.

Dronningen av Saba skal ifølge legendene ha hersket i dette området.

Aksum har flyplass som ligger 5 km fra sentrum. Det er daglige flyforbindelser fra Addis Abeba.

## Eksterne lenker
* 
* The Metropolitan Museum of Art: ''Timeline of art history''
* Dagens Nyheter: Reisebrev fra Aksum
Symfoni nr. 36 (Mozart)

**Symfoni nr. 36** i C-dur, KV 425, (kjent som *Linz-symfonien*) er en av Wolfgang Amadeus Mozarts mest spilte symfonier. Verket ble skrevet sent i 1783. 

Denne symfonien er skrevet for et mindre orkester. 1 og 2 fiolin, bratsj, cello, kontrabass, trompet, obo, fagott og pauker. Denne symfonien blir kalt "Linz" fordi Mozart og hans hustru, Constanse, skulle ut og reise fra Vien til Salzburg. På veien besøkte de en baron i Linz. Baronen var en stor beundrer av Mozart, han spurte derfor om Mozart kunne skrive et stykke for orkesteret hans, og denne konserten skulle fremføres om 5 dager. Mozart sa at dette var greit, men han kunne ikke ha med fløyter, fordi de ikke hadde fløyter i orkesteret i Linz. Derfor skrev han for trompet i stedet. Denne symfonien ble skrevet på 4 dager og fremført dag 5! Symfonien varer i 30 min og består at 4 satser.

## Struktur
Symfonien er skrevet for 2 oboer, 2 fagotter, 2 valthorn, 2 trompeter, pauke og strykere. Den  er bygget opp på klassisk vis slik:

# *[[Tempo#Italian_tempo_markings|Adagio]]&mdash;[[Tempo#Italian_tempo_markings|Allegro]] spiritoso
# *Andante*
# *Menuetto*
# *Finale (Presto)''

Første og siste sats er på formen sonate. 

Mozarts neste symfoni er Symfoni nr. 38. Verket kjent som Symfoni nr. 37 er faktisk for en stor del komponert av Michael Haydn.

## Eksterne lenker
* 
*
Austad (bydel)

**Austad** er en del av bydelen Austad/Fjell i Drammen. Austad befinner seg langs åssiden oppover mot friområder og Strømsåsen sørøst ved Strømsø byområde i Drammen. Bydelen består av varierende husbebyggelse med stort sett eneboliger og privatboliger. 

Austad har klubbhus og fotballbane for idrettsklubben Drafn. 

Navnet kommer av den historiske Austad gård og gårdens hovedhus og eies av Drammen museum som i 1963 mottok Austad som gave.  

## Referanser
Tord Larsen

**Tord Larsen** (født 26. januar 1945) er en norsk sosialantropolog og professor emeritus ved Sosialantropologisk institutt ved NTNU.

## Karriere og faglig arbeid

Larsen har en B.A. med fordypning i filosofi fra Dartmouth College i USA (1967) og han tok magistergraden ved Universitetet i Oslo i 1977 med avhandlingen *Negotiating identity: ethnic incorporation among the Nova Scotia Micmacs*. Han arbeidet ved Universitetet i Oslo (1977–1983) og ved Universitetet i Bergen (1983–1990) før han kom til NTNU i 1991. Der var han førsteamanuensis og siden professor. Han er nå professor emeritus ved Institutt for sosialantropologi, NTNU..

Han har særlig har arbeidet med de idehistoriske og kritiske aspektene ved eget fagområde.

## Utmerkelser
Han fikk Universitetsforlagets pris Årets tidsskriftartikkel i 2005 for artikkelen «Om historisering av forskjeller».

## Utvalgte publikasjoner
* *Den globale samtalen. Om dialogens muligheter.* Scandinavian Academic Press, 2009.  ISBN 9788230400500
* «Acts of Entification. On the Emergence of Thinghood in Social Life», i: Rapport, Nigel (ed): *Human Nature as Capacity. An Ethnographic Approach*, Berghahn, 2008.
* «Melankoli og retorisk heroisme. Om former for antropologisk gjenstandsdannelse», *Rhetorica Scandinavica*, nr. 40, 2006.
* «Om historisering av forskjeller», *Norsk Antropologisk Tidsskrift*, 2005.
* «Synd og tilblivelse», i: Siri Meyer og Gressgård, Randi: *Fanden går i kloster. Elleve tekster om det andre*, Spartacus, 2002.
* «Antropologienes kulturbegrep», i: Melby, Kari, Pål Repstad og Siri Gerrard (red.): *Kulturforståelser i fagene*, Høyskoleforlaget, 1999.
* «Den globale samtalen. Modernisering, representasjon og subjektkontruksjon», i: Eriksen, Thomas Hylland og Oscar Hemer (red): *Fundamentalisme og ambivalens. Seks Essays om kulturens globalisering*, Spartacus, 1999.
* «I begynnelsen var Amerika. Den amerikanske indianer, kontraktteorien og den industrielle revolusjon», i: Bagge, Sverre (red): *Det europeiske menneske. Individoppfatninger fra middelalderen til i dag*, Ad Notam, Gyldendal, 1998.
* «Action, Morality and Cultural Translation», i *Journal of Anthropological Research*, 1987.
* «Negotiating Identity: The Micmac of Nova Scotia», i: Tanner, Adrian (ed): *The Politics of Indianness*, ISER, St. John’s, 1983.

## Referanser


## Eksterne lenker
Martin Thomassen

**Hans Martin Thomassen** (født 1958) er en norsk sosialantropolog som er førsteamanuensis ved NTNU. Han har gjort forskning på jordbrukssamfunn i Nord-Norge og i Øst-Afrika, noe som kommer til uttrykk i hans «Mwethya. selvhjelpsgrupper hos kambafolket i Kenya: en studie av sosial endring» fra 1992. Thomassen har også arbeidet omfattende med mer teoretiske problemstillinger som tangerer hovedstrøms sosialantropologi, slik som fargeteori, Jean Baudrillards forfatterskap, Gregory Bateson, kjønnsproblematikk (inkludert seksuell trakassering) og evolusjonslære.

Thomassen disputerte i 2008 til graden ph.d. i sosialantropologi. 

Thomassen var 2009–2013 instituttstyrer ved Sosialantropologisk institutt (NTNU).

## Referanser
Fjæreheia

**Fjæreheia** er et amfi i et gammelt steinbrudd hvor den karakteristiske røde fjæregranitten ble brutt. Siden 1993 har Fjæreheia vært skueplass for både Ibsens dramatikk og moderne rockemusikaler. 

Agder teater (nå Kilden) kjøpte steinbruddet i 1995, og sommeren 1999 sto et nytt tribuneanlegg med 1000 sitteplasser ferdig. I 2023 tok Grimstad kommune over og etablerte et heleid aksjeselskap til å utvikle anlegget. Steinbruddet er en utendørs scene med god akustikk, og ligger omlag to kilometer fra Fjære kirke.

Siden åpningen i 1999 har det vært flere typer arrangementer i Fjæreheia. Alt fra musikaler som Jesus Christ Superstar til filmfremvisning av den gamle stumfilmen Terje Vigen og rockekonsert med blant andre A-ha, Vamp og Highasakite.

## Teateroppsetninger
* 1993 – Catilina
* 1994 – Catilina
* 1996 – Når vi døde vågner
* 1998 – Peer Gynt
* 1999 – Peer Gynt
* 2000 – Peer Gynt
* 2001 – Jesus Christ Superstar
* 2002 – Jesus Christ Superstar
* 2004 – Antigone
* 2005 – Emma
* 2006 – Brand
* 2008 – Hamlet
* 2009 – Blomster & Blod
* 2011 – Verdensballett
* 2013 – Carmen
* 2014 – PULS, a tribute to Pink Floyd
* 2015 – Skyfri Himmel
* 2016 – Nasareeren
* 2017 – Terje Vigen

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bruddet Fjæreheia
* Gammel nettside: Fjæreheia
* Steinbrudduka
Fornes kirke

**Fornes kirke** ligger på Fornes på Hinnøy-delen av Andøy kommune i Nordland og hører til Dverberg sogn i Vesterålen prosti.

Kirken er ei langkirke i tre. Den ble innviet i august 1965 og har 120 sitteplasser.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* Lokalt om Fornes kapell
*
Herwa

**Herwa Plast AS** var  blant de aller første plastbåtprodusentene i Norge, stiftet i Grimstad, 1. april 1956. Ingeniør Herbert Waarum, som sto bak firmaet hadde 3 år tidligere laget Norges første plastbåt, mens han jobbet i firmaet Nordisk Formstoff i Lillestrøm.

Nordisk Formstoff AS og Ancas Træskipsbyggeri på Tromøy inngikk et samarbeid om et produksjonsopplegg av plastbåter med Herbert Waarum som produksjonsleder. Dette resulterte i Norges aller første båt laget av plast. Waarum fortsatte i Nordisk Formstoff frem til 1. januar 1954, da han tok ansettelse i Ancas for å begynne plastbåtproduksjon der. Her jobbet han til Herwa ble opprettet 1. april 1956. Denne nye bedriften ble pådriveren for den raskt voksende plastbåtindustrien på Sørlandet. I 1970 ble Herwa Plast solgt til Fjord plast AS. I løpet av Herwas 13 år ble det lansert 23 modeller og bygget totalt 5052 båter.

## Herwa Plast modeller

* Kanadisk kano, lansert 1956
* Herwa 9 "Katamaran", lansert 1965
* Herwa 10 "Perla", lansert 1956
* Herwa 12 "Landstedsbåten" lansert 1961
* Herwa 12 *½*  "Quick", lansert 1968
* Herwa 13 "Standard", lansert 1956
* Herwa 13 "Deluxe" m/ tredekk, lansert 1959
*Herwa 13 "Deluxe" m/plastdekk, lansert 1964
* Herwa 14 "Trim", lansert 1967
* Herwa 15 "Deluxe", lansert 1957
* Herwa 15 "Familiebåt", lansert 1963
* Herwa 15 "Speed", lansert 1968
* Herwa 15 "Star", lansert 1962
* Herwa 16 "Familiebåt", lansert 1968
* Herwa 17 "Deluxe", lansert 1961
*Herwa 17 "Cabin", lansert 1961
* Herwa 18 "Grimsø", lansert 1966
*Herwa 18 Hardtopp lansert 1966
*Herwa 19 "Terje Vigen", lansert 1960
* Herwa 20 "Sørlandssnekka", lansert 1967
*Herwa 22 "Grimsholm", lansert 1965
* Herwa 23 "Grimsfjord", lansert 1963
* Herwa 27 "Cabincruiser", lansert 1968

## Eksterne lenker
* Herwa plast i bilder
* Herwa modeller
* Den norske fjordklubben, eget forum for Herwa
Gordon Cooper

**Leroy Gordon Cooper** (født 6. mars 1927 i Shawnee i Oklahoma, død 4. oktober 2004) var en amerikansk testpilot og astronaut. Han var en av de opprinnelige «Mercury Seven» utvalgt i 1959 til det amerikanske Mercury-programmet.

Cooper var med på tre ulike NASA-prosjekter, henholdsvis Mercury-programmet, Gemini-programmet og Apollo-programmet. Han fløy imidlertid kun i Mercury og Gemini, men var backup for Gemini 12 og Apollo 10. Han pensjonerte seg fra NASA i 1974.

## Romferder
*  Mercury 9 – Den siste og lengste ferden i Mercury-programmet.
*  Gemini 5 – ny rekord for opphold i verdensrommet.

Schirra var backup for Mercury-Atlas 8 i Mercury-programmet.

## Bilder

Project Mercury Astronauts - GPN-2000-000651.jpg|De 7 opprinnelige Mercury-astronautene
Cooper and Conrad on Deck - GPN-2000-001494.jpg|Conrad og Cooper etter landing med Gemini 5.


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Store Saltsjø

**Store Saltsjø** (engelsk: ******, shoshoni: ******) er en endorheisk innsjø i Utah. Den dekker ca. 4&nbsp;400&nbsp;km², men vannstanden varierer fra år til år. I 1963 var vannstanden på sitt laveste, og sjøen dekket da bare ca. 1&nbsp;529&nbsp;km². I 1987 dekket sjøen derimot hele 5&nbsp;311&nbsp;km², og dette var en ny rekord. Innsjøen har ikke utløp slik at vannstanden bare reguleres av fordamping fra overflaten, fordampingen skjer hovedsakelig om sommeren. Fordi den ikke har utløp og fordampingen etterlater salt har den fått kallenavnet «America's Dead Sea» (Amerikas dødehav). 

Innsjøen er svært grunn, det dypeste stedet er vanligvis omkring 10 meter (34 fot) og største dybde har siden mormonene ankom i 1843 variert mellom 7 meter (24 fot) og 14 meter (45 fot). Saltinnholdet har ved lav vannstand vært opp i 20 %, men ved sterk tilførsel av ferskvann har tynnet vannet ut til 6 % salt sør for jernbanefyllingen (vanlig havvann har omkring 3,5 % salt). I løpet av de siste 8&nbsp;000 årene har innsjøen to ganger steget til 1&nbsp;289 moh. (4&nbsp;230 fot). Salt Lake City flyplass ligger på 1&nbsp;287 moh. I historisk tid har innsjøen bare nådd 1&nbsp;284 moh. (4&nbsp;212 fot) i 1873. Brigham Young foreslo da å pumpe vannet ut i ørkenen for å holde vannstanden nede. På slutten av 1600-tallet nådde den 1&nbsp;285 moh. (4&nbsp;217 fot) og oversvømte saltflatene der dagens Bonneville Speedway ligger.

I 1959 anla Southern Pacific jernbane på en fylling tvers over innsjøen. Ved dette inngrepet ble tilsiget av ferskvann fra elvene Bear, Weber og Jordan utestengt fra innsjøens nordlige ende. Den nordlige delen blir på denne måten saltere mens den sørlige blir mindre salt. Tidlig i 1980-årene steg vannstanden så mye at jernbanen og motorveien på sørlig bredde (Interstate 80) ble oversvømt og måtte heves. Ved høy vannstand kommer vannet også inn i noen gater i Salt Lake city.

Fra saltet i sjøen utvinnes store mengder magnesium og kaliumsulfat.

## Bakgrunn
Store Saltsjø var en gang i tiden en del av Bonnevillesjøen, som var på størrelse med Michigansjøen og mye dypere. Bonnevillesjøen var rundt 10 ganger større og rundt 305&nbsp;meter dyp. Den dekket store deler av dagens Utah og små deler i Idaho og Nevada i istiden for mellom 32&nbsp;000 og 14&nbsp;000 år siden. Da klimaet forandret seg begynte den store Bonnevillesjøen å tørke opp, og det eneste som ble igjen etter den enorme sjøen var Store Saltsjø, Utahsjøen, Seviersjøen, Rushsjøen og Lille Saltsjø. Forhistoriske strandlinjer er synlige i fjellsiden rett bak Salt Lake City.

## Øyer
Antelope Island er den største øya i Store Saltsjø og er en egen nasjonalpark.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gjenbruk

**Gjenbruk** angir bruk mer enn én gang. Konseptet er sterkt knyttet til miljøvern som det andre nivået i avfallshierarkiet, men gir utvidet mening i alle situasjoner der en eksisterende gjenstand eller et konsept brukes på nytt, etter å først ha blitt brukt i den tiltenkte hovedanvendelsen. Den nye anvendelsen kan være den samme som første gang eller brukt som noe annet (jf. oppsirkulering), i motsetning til gjenvinning der gjenstanden blir plukket fra hverandre til råvarer for ny anvendelse. 

Gjenbruk er et energiøkonomisk og ressursbesparende element i beste miljøpraksis.

Eksempel på gjenbruk omfatter også bruktsalg, oppussing og gjenbruk av kode i høynivåprogrammering.

Hensynet til ressursknapphet er hovedgrunnene til å bruke gjenstander og konsepter på nytt, men i svært mange tilfeller er det også økonomisk lønnsomhet i å gjenbruke gjenstander eller konsepter.

I Miljødirektoratets omtale av sirkulær økonomi er begrepet gjenbruk blitt delt i tre:
* **[[Ombruk]]**, ny bruk til samme formål som før
* materialgjenvinning, avfall omdannes til nye produkter
* energiutnyttelse, avfall som brennes for varme

## Se også
*Returtjeneste

## Referanser


## Eksterne lenker
Bjørnskinn kirke

**Bjørnskinn kirke** ligger på Bjørnskinn i Andøy kommune i Nordland og er sognekirke for Bjørnskinn sogn i Vesterålen prosti.

Kirka er ei langkirke i tre. Den ble innviet 29. april 1885 og har 250 plasser. Arkitekt for kirka var Johan Kunig.

Dagens kirke erstattet ei tidligere kirke på stedet, som var blitt for lita. Den ble bygd rundt 1740. Den gamle kirka ble revet for å gi plass til den nye kirka. Tidligere sto ei enda eldre kirke nærmere fjellet. Den ble tatt av et snøras på 1700-tallet.

Orgelet i Bjørnskinn kirke er bygd i 1860 og har stått i kirka siden 1936.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalt om Bjørnskinn kirke
* Om prestene i Dverberg sokn
* Om den gamle kirkegården ved kirken
* 
*
Pete Conrad

**Charles «Pete» Conrad jr.** (1930–1999) var en amerikansk testpilot og astronaut. Han var den tredje personen til å gå på månen under Apollo-programmet.

## Karrière
Conrad var med på tre ulike NASA-prosjekter, henholdsvis Gemini-programmet, Apollo-programmet og Skylab-programmet. Han pensjonerte seg fra NASA i 1973.

### Romferder
*  Gemini 5 &ndash; Ny rekord for opphold i verdensrommet
*  Gemini 11 &ndash; Rekordhøyde over Jorden med bruk av Agena
*  Apollo 12 &ndash; Andre månelanding, gjennomførte to månevandringer på til sammen 7 t 45 min 18 s
*  Skylab 2 &ndash; Første besetning ombord på den første amerikanske romstasjonen Skylab

Conrad var reserve for Gemini 8.

### Romvandringer
 Apollo 12 – To månevandringer.
* 19. nov 1969: 3 timer, 56 minutter, 3 sekund
* 20. nov 1969: 3 timer, 49 minutter, 15 sekund.
 Skylab 2 – 2 romvandringer.
* 7. juni 1973: 3 timer, 25 minutter.
* 19. juni 1973: 1 time, 36 minutter.

## Død
Conrad døde 8. juli 1999 på sykehus i Ojai i California av skadene han pådro seg i en motorsykkelulykke. Han var på vei til byen Monterey, sammen med sin kone og noen venner, da han mistet kontrollen i en sving og ble kastet av Harley-Davidsonen. Han ble fraktet til sykehus men døde fem timer senere. Han ble 69 år gammel.

Lyndon B. Johnson Space Center i Houston i Texas har en lund med trær plantet for å hedre minnet om astronautene som har dødd. NASA plantet et tre til minne om Conrad etter hans død. Under seremonien fortalte Conrads kollega Alan Bean at Conrad ønsket at treet hans skulle bli pyntet med fargerike lys hver jul istedenfor hvite. Dette i tråd med mottoet hans, «when you can't be good, be colorful.» NASA har hver jul siden pyntet alle trærne i lunden med hvite lys, unntatt Conrads som får røde.

## Bilder

Cooper and Conrad on Deck - GPN-2000-001494.jpg|Conrad og Gordon Cooper etter landing med Gemini 5
Gemini 11 prime crew (Gordon and Conrad).jpg|Richard F. Gordon og Conrad, mannskapet på Gemini 11
Apollo 12 crew.jpg|Apollo 12-mannskapet
Apollo12Visor.jpg|Apollo 12 - Conrad på Månens overflate
Skylab 2 crew.jpg|Skylab 2-mannskapet


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Pete Conrads røde tre i Johnson Space Centers minnelund
Svein Halvard Jørgensen

**Svein Halvard Jørgensen** (født 8. april 1965 i Mosjøen) er en norsk sosialantropolog og musikkviter som forsker i grenselandet mellom musikk, kulturkunnskap og improvisasjon. Han er dr.art. fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet i 2004 på avhandlingen «På sporet av improvisasjonens potensial» under veiledning av filosofen Stein Erik Johansen. Dette var del av et større prosjekt med Bjørn Alterhaug, John Pål Inderberg og andre rundt samhandling og improvisasjon.

Jørgensen arbeider som professor i sosiologi ved Nord universitet. Tidligere var han professor ved Høgskolen i Nord-Trøndelag og Høgskolen i Nesna. Han har også vært instituttleder samme sted.

## Artikler
* *World Music og den Globale Diskurs* i *Studia Musicologica Norvegica*, Årgang 2004, Nr 30
* "*Energiflyt i organisasjoner*" (2004)

Kan nedlastes:
https://web.archive.org/web/20070929132107/http://www.e-guiden.no/getfile.php/106723.69/KUNNE%20Energi%20nedtegning.pdf
Hydrogenbinding

En **hydrogenbinding** er en svak kjemisk binding mellom et hydrogenatom bundet i et molekyl sammen med et elektronegativt atom, og et annet elektronegativt atom i et annet molekyl.

En hydrogenbinding er en spesiell form for dipolar binding. Den er derimot mye sterkere enn vanlige dipolare bindinger, altså krever det mye mer energi å bryte en slik binding. Det fører med seg et høyere kokepunkt i stoffer som har hydrogenbindinger.

Vann er et stoff med karakteristiske egenskaper som følge av hydrogenbinding. Blant annet har vann relativt høyt kokepunkt og sterk overflatehinne i forhold til andre lignende stoffer.

Hydrogenbindinger spiller en viktig rolle i biokjemi. Proteiner og DNA er to eksempler på funksjonelle biokjemiske substanser hvor hydrogenbindinger er ansvarlig for en uunnværlig del av strukturen.

## Se også
*Hydrofil
Tian Sørhaug

**Hans Christian «Tian» Sørhaug** (født 5. juli 1949 i Oslo) er en norsk sosialantropolog, sosiolog og arbeidsforsker. Han har særlig forsket på endring i organisasjoner og ledelse. Han var forsker ved Arbeidsforskningsinstituttet (AFI; Arbeidspsykologisk institutt før 1987) fra 1977 til 1999, og var AFIs direktør 1989–1993. Han var leder for Senter for teknologi, innovasjon og kultur (TIK) ved Universitetet i Oslo 1999–2003. Etter det var han forsker I ved TIK og senere professor i sosiologi ved Institutt for sosiologi og samfunnsgeografi. Han er nå professor emeritus.

## Bakgrunn
Sørhaug ble cand.mag. i 1973 og cand.polit. i sosialantropologi ved Universitetet i Oslo i 1977.

Han ble ansatt som vitenskapelig assistent ved Arbeidspsykologisk institutt (fra 1987 Arbeidsforskningsinstituttet, AFI) i 1977, ble forsker III i 1980 og forsker II (seniorforsker) i 1985. I 1986 ledet han forskningsprogrammet «Work and Learning Processes» ved AFI. I 1987 var han kortvarig ansatt ved Sosialantropologisk institutt ved Universitetet i Oslo. Han var fast ansatt som seniorforsker ved AFI fra 1988, og var direktør ved samme institutt 1989–1993. Han sluttet ved AFI i 1999 etter 22 år som forsker ved instituttet, og var deretter leder for Senter for teknologi, innovasjon og kultur (TIK) ved Universitetet i Oslo 1999–2003. Etter det var han forsker I ved TIK og senere professor i sosiologi ved Institutt for sosiologi og samfunnsgeografi. Han er nå professor emeritus. 

Han var gjesteforsker ved Stanford University og Massachusetts Institute of Technology 1993–1994 og ved Bristol University 2002–2003. Vinteren og våren 2010 har han vært medlem i ekspertpanelet i NRK-programmet Lyngbø og Hærlands Big Bang.

## Bibliografi i utvalg
* *Managementalitet og autoritetens forvandling. Ledelse i en kunnskapsøkonomi* (Fagbokforlaget, 2004) ISBN 9788276745726 
* Fetisjerte relasjoner: arbeid, autoritet og kjønn (2002)
* Om ledelse: magt og tillid i moderne organisationer (2001)
* Fornuftens fantasier: antropologiske essays om moderne livsformer (1996)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Andenes kirke

**Andenes kirke** ligger på Andenes i Andøy kommune i Nordland og hører til Andenes sogn i Vesterålen prosti. Kirka er ei langkirke i tre med 400 plasser. Den ble innviet 30. juni 1876 og påbygd i 1966. Imidlertid har kirkene avløst hverandre på Andenes siden middelalderen.

Andenes var et rikt fiskevær i seinmiddelalderen, og mye hanseatisk kirkekunst fant veien til Andenes kirke. Da forgjengeren til den nåværende kirka ble revet, ble dette rike utstyret solgt på auksjon. Kjøperne var fra Tromsø Museum, og i dag utgjør utstyret fra Andenes en stor del av den verdifulle kirkekunstsamlingen på dette museet. Blant gjenstandene er et fargerikt alterskap fra omkring år 1500. Alterskapet fremstiller lidelselshistorien og har dessuten en fremstilling av Hellig Olav.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalt om Andenes kirke
* Lokalt om prestene i Andenes
* 
*
Albert Kesselring

**Albert Kesselring** (1885–1960) var en tysk flyver, generalfeltmarskalk og dømt krigsforbryter. Han hadde kommendoen over Armegruppe C under andre verdenskrig. Dette medførte ansvar for hele middelhavsområdet, inklusive kampene i Nord-Afrika og Italia. I Italia gjennomførte han planen Achse etter at landet kapitulerte i september 1943.

Han deltok også i første verdenskrig.

## Bakgrunn og virke
Kesselring hadde en normal oppvekst som sønn av skoleinspektøren i Bayreuth. Etter grunnskole og videregående skole i 1904 gikk han først et år på militærakademiet, deretter 18 måneder på artilleriskolen i München. Han ble løytnant i 1906. Under første verdenskrig tjenestegjorde vesentlig i stabsfunksjoner. I 1919 ble han hauptmann i Reichswehr, i 1923 major og i 1931 oberstløytnant. Fram til 1933 var han artillerioffiser i luftforsvaret, men fra 1933 ble han med grad som oberst utdannet til flyger og ble overført til det som skulle bli Luftwaffe. I 1935 ble han generalløytnant og i 1937 general i Luftwaffe. 19. juli 1940 ble han utnevnt som en av Tysklands 20 generalfeltmarskalker.

Kesselring var en meget dyktig og kompromissløs kommandant i felt. Både måten å organisere forsvaret av Italia og ikke minst hans dyktighet i å utnytte de fordelene terrenget ga, gjorde at de allierte hadde store problemer under fremrykking nordover. Særlig forsvarslinjene Gustavlinjen omtrent 10 mil sør for Roma og Goterlinjen lenger nord i Italia var særdeles vanskelig å trenge igjennom for de allierte, og kampene ved hver av disse frontlinjene tok flere måneder.

Pga sitt utseende ble han kalt «smilende Albert» eller «smilende Kesselring».

Han kapitulerte med Armégruppe Syd til sjefen for den amerikanske 101. luftbårne divisjon, Maxwell D. Taylor 4. mai 1945 og ble deretter satt i amerikansk krigsfangenskap i Braunschweig.

### Etter krigen
I 1947 ble han anklaget for drap på partisaner utført av soldater under hans kommando. Han ble funnet skyldig og dømt til døden, men dommen vakte store protester på grunn av tvil bevisene for hans kjennskap og deltakelse i drapene. Han ble benådet og løslatt fra fengsel i 1952 på grunn av helseproblemer.

Kesselring ble i 1952, før han ble løslatt fra fengselet, valgt til leder av det gjenopprettede Stahlhelm, Bund der Frontsoldaten, et verv han hadde fram til sin død i 1960.

Han ga ut memoarene *Soldat bis zum letzten Tag* og *Gedanken zum 2. Weltkrieg*. Han distanserte seg aldri offentlig fra Hitler eller sin lojalitet til ham, men han var aldri medlem av det nasjonalsosialistiske partiet NSDAP.

## Referanser


## Kilder

* «Albert Kesselring 1885-1960» (tysk), fra Deutsches Historisches Museum

## Eksterne lenker
*
Pigghaier

* Acanthodiformes
* Climatiiformes
* Ischnacanthiformes

**Pigghaier** eller **tagghaier** (**Acanthodii**) (av gresk: *akantha* – «torn», «pigg») er en utdødd klasse av fisker som levde fra silur til perm. Pigghaiene synes å ha felles forfedre med dagens beinfisker, selv om de var mer primitive. Klassen hadde både ferskvanns- og saltvannsarter.

## Eksterne lenker
*
Stabsoffiser

**Stabsoffiser** er en fellesbetegnelse på de militære gradene oberst, oberstløytnant og major (og tilsvarende grader i marinen). Forsvarets stabsskoler ble etablert for å utdanne offiserer til forsvarsgrenenes høyere staber. På engelsk kalles disse gradene for *field officer* (USA: *field grade*).

Uformelt brukes det også som betegnelse på offiserer ved sentrale militære staber og overkommandoer. 

## Referanser
Rolf Lunheim

**Rolf Lunheim** (født 7. februar 1960) er en norsk professor i sosialantropologi, tidligere ved Sosialantropologisk institutt ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) og arbeidet frem til 2005 i Norsk Hydro, blant annet som konsernantropolog i Hydro Aluminium og direktør for samfunnsansvar («*corporate social responsibility*»). Han er sivilingeniør i datateknologi fra Norges tekniske høgskole og ble dr.philos. på avhandlingen «Desert People-Caste and Community, a Rajasthani Village» i 1993 ved NTNU, hvor Jan Petter Blom og Ulf Hannerz var opponenter til avhandlingen. Lunheim ble deretter professor II ved institutt for industriell økonomi, NTNU, og var ansvarlig for undervisning i kulturforståelse for kommende sivilingeniører. Lunheims undervisning og forskning retter seg mot tverrkulturell kommunikasjon og problemstillinger knyttet til etikk og samfunnsansvar i næringslivet. 

## Eksterne lenker

* Lunheims hjemmeside
Bjørn Bauck Erring

**Bjørn Bauck Erring** (født 1947) er professor emeritus i sosialantropologi ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Han ble mag.art. i 1978 med en avhandling fra Sudan.

Erring ble instituttets andre ansatte etter professor Jan Brøgger. Hans faglige interesser er særlig Afrika, arkitektur og turisme. Erring har bidratt mye i utvikling av det tverrfaglige programmet i afrikastudier ved NTNU.

## Eksterne lenker
Svalbard kirke

**Svalbard kirke** ligger i Longyearbyen på Svalbard og er verdens nordligste kirke. Kirken er en langkirke i tre med 140 plasser. Den ble bygd i 1957, vigslet 24. august 1958 av biskop Alf Wiig, og ombygd i 2004. Arkitekt for kirka var Hans Magnus. Kirka ligger sentralt i Longyearbyen. 

Svalbards første kirke ble bygd i 1921, men ble brent ned under andre verdenskrig. 

Menigheten på Svalbard inngår i Den norske kirkes organisasjon, men er som Norges eneste administrativt og budsjettmessig underlagt Justisdepartementet.

Forvaltningen av kirkebygningen ble overtatt av Statens bygge- og eiendomsdirektorat (i dag Statsbygg) i 1977. Etter ombygningen i 2004 ble kirka tilknyttet fjernvarmenettet i Longyearbyen.

Svalbard prestegjeld inngår i Tromsø domprosti, som tilhører Nord-Hålogaland bispedømme. Det er tre ansatte: sokneprest, kateket og husholdsbestyrer. Virksomheten i regi av Den norske kirke finansieres over Svalbard-budsjettet. Soknepresten er ansvarlig for å forvalte den delen av budsjettet som går til kirkens virksomhet. 

Prest og kateket utfører kirkelige handlinger som gudstjenester, dåp, konfirmasjon, vigsel, sjelesorg og andre kirkelige tjenester. Dessuten drives barne- og ungdomsarbeid. I tillegg til den norske bosettingen i Longyearbyen og Ny-Ålesund, befolkningen i Barentsburg og den polske befolkningen i Hornsund, besøker  kirken også innbyggerne i Svea, fangstmenn og andre som overvintrer på Svalbard. Kirken samarbeider med den russisk-ortodokse kirke og den katolske kirke i Norge når det gjelder betjening av de russiske og polske bosetningene.

Biskopen i Nord-Hålogaland har tilsyn med kirkens virksomhet. Tilsetting av de kirkelig ansatte skjer ved Nord-Hålogaland bispedømmeråd, som også har arbeidsgiveransvaret. Siden norsk lov ikke gjelder på Svalbard, gjelder heller ikke kirkeloven. Det er ikke menighetsråd på Svalbard, men det er valgt et kirkeråd som er et slags husstyre for kirken og et samrådingsorgan for soknepresten. Soknepresten er tillagt hele den kirkelige ledelse på Svalbard.

## Sokneprester på Svalbard
* 1920–1924 Thorleif Fredrik Østenstad
* 1924–1927 Sven Tobiassen Storaker
* 1927–1932 Marcel Larssen-Kammer
* 1932–1935 Peder Mathias Reinhart Sefland
* 1936–1941 Just Philip Christian Kruse
* 1946–1948 Severin Henrik Ræder Riiber
* 1948–1949 John Roaldset
* 1949–1951 Severin Henrik Ræder Riiber
* 1951–1960 Erling Johan Nødtvedt
* 1960–1963 Olav Ragnar Tysnes
* 1963–1970 Samson Vik
* 1970–1971 Jan P. Hagberg
* 1971–1973 Samson Vik
* 1973–1984 Kjell Edgar Jensen
* 1984–1985 Sverre Møller
* 1985–1988 Skirnir Gardarsson
* 1988–1992 Bjørn Joh. Sørensen
* 1992–1995 Per-Arne Engdal
* 1995–1999 Jan Høifødt
* 1999–2005 Svein Raddum
* 2005–2006 Magne Klingsheim
* 2006–2018 Leif Magne Helgesen
* 2018–2019 Arve Marton Marthinsen
* 2019–Siv Limstrand

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Svalbard kirkes hjemmeside
* Kirkelig Pressekontor: Svalbardfolk samles til åpen peisestue
Luftmotstand

**Luftmotstand** er kraften fra gasspartiklene i luften som virker på et legeme som beveger seg gjennom luften, og som motvirker (bremser) legemets bevegelse.

Motstandskraften ({F_D}) som virker på et legeme som forflytter seg gjennom et medium, gass eller væske, er gitt ved formelen:

{F_D}= \frac {1}{2} \cdot {C_D} \cdot \rho \cdot A \cdot v^2

hvor:

* *C*D er dragkoeffisienten for legemet
* *ρ* (gresk bokstav *[[rho]]*) er mediets (gassens eller væskens) tetthet
* *A* er arealet av det tverrsnittet av legemet som står normalt på (på tvers av) strømningsretningen
* *v* er legemets relative hastighet i forhold til mediet (gassen eller væsken)
Solrun Williksen

**Solrun Williksen** (født 22. juni 1940) var professor emeritus i sosialantropologi ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Hun er dr.polit. ved Universitetet i Oslo fra 1992 med avhandlingen *Fijians in Business*.

Williksen var i 1990-årene ansatt som førsteamanuensis ved Universitetet i Oslo. Senere kom hun til NTNU. Hun har særlig forsket på Fiji og andre steder i Polynesia.

## Eksterne lenker
Tanuki

**Tanuki** (狸, タヌキ) er et begrep som brukes om mårhund (*Nyctereutes procyonoides*) i Japan, der det lever to underarter (*N. p. albus* på Hokkaido, og *N. p. viverrinus* på Honshu, Shikoku og Kyushu). Japanske mårhunder er små, hundeligende canider som også opprinnelig stammer fra det fjerne østen, der den har betydning i japansk mytologi.

Noen forskere har hevdet at de japanske mårhundene bør vurderes som en egen art, blant annet basert på forskjeller i antallet diploide kromosomer. Nå visere imidlertid flere studier at antallet allikevel sammenfaller med de fire andre underartene og er 2n = 42. Det lave antallet skaper imidlertid et visst hodebry med hensyn til klassifiseringen. I øyeblikket grupperes arten derfor som andre canider.

## Japansk mytologi
I Japan er tanukien også kjent som «mame-danuki». Den er en del av den japanske mytologien og er kjent for å være lystig og skøyeraktig, i tillegg til å være en mester i transformasjon. Det hevdes også at tanukien har magiske evner. Arten figurerer ofte i japansk folkekunst, og den er blant annet med i Studio Ghiblis animefilm «Pom Poko» og det japanske eventyret «Kachi-kachi Yama».

## Eksterne lenker
* Bilde av tanuki
* Entry on tanuki at The Obakemono Project
* Tanuki at The Portal of Transformation
* Japansk reklame med bl.a. Lille Rødhette og en tanuki
Vørterøl

**Vørterøl** er en alkoholfri drikk laget av vann, malt og humle og tilsatt kullsyre. I prinsippet er vørterøl øl som ikke har vært gjennom gjæring. I Norge er vørterøl typisk mørkt, omtrent som bayerøl. Vørterøl selges i dag av Ringnes, Hansa og Aass.

Vørterøl inneholder en del mineraler, maltsukker samt noen b-vitaminer. Maltsukkeret tilfører hurtig energi, og vørterøl er derfor bra som sportsdrikk. Vørterølet er mørkt, søtt og med litt smak av humle.

Vørter er et vandig uttrekk som fås ved utluting av malt, det vil si ei søt «suppe» som er resultatet av kokt vann og malt-ekstrakt. Maltrestene filtreres fra mesken under ølbrygging. Maltuttrekk kan også brukes i vørterkake, brødaktig kake tilsatt vørter. Vørterkake lages av rug- og hvetemel tilsatt vørterøl, krydder, sirup og annet.

## Sportsdrikk
Frydenlund bryggeri hadde en vørterøletikett med to barn på, men ønsket å presentere produktet som en sportsdrikk. I 1938 fikk de derfor tegnet en ny etikett for vørterølet, med den kraftige armen til bokseren Schliemann og de fem OL-ringene (utformet av Pierre de Coubertin for Den olympiske komité i 1913). Etiketten ble mønsterbeskyttet av Frydenlund i Norge i 1939. Da Norge skulle arrangere vinter-OL i 1952, fikk Den olympiske komité beskjed av patentkontoret at her i landet satt Frydenlund med rettighetene til bruk av symbolet. 

OL-komitéen måtte derfor leie rettighetene til å bruke OL-ringene av Ringnes i 1952. Ved OL i Sapporo i 1972 solgte Frydenlund rettighetene til OL-ringene til komiteen for 1 krone, mot at vørterølet fortsatt fikk bruke motivet med OL-ringene. I dag er det Ringnes vørterøl som bærer OL-ringene.

## Referanser


## Se også
* Vørterkoking, prosess i ølbrygging
* Maltøl,  øl brygget av malt

## Eksterne lenker
* Om vørterølringene til Ringnes
Kamikaze

**Kamikaze** (japansk: 神風) er en betegnelse for japanske kampflygere som utførte selvmordsangrep med fly, særlig i de siste ni månedene av andre verdenskrig. Selvmordsakten hadde en religiøs bakgrunn og ble utført ved at piloten styrtet flyet sitt, fullastet eller overlastet med bomber, mot allierte krigsskip.

## Etymologi
*Kamikaze* er en japansk betegnelse med betydningen «gudevind» eller litt upresist «guddommelig vind», etter en orkan som ødela en mongolsk flåte under ledelse av Kublai-khan som var i ferd med å invadere Japan i 1274 og 1281. De tallmessig overlegne mongolene måtte avbryte felttoget under et fryktelig uvær som feide over strendene i to dager og ødela store deler av den mongolske flåten, og slik ble Japan reddet fra invasjon. Dette var det nærmeste Japan har vært i bli invadert av en fremmed makt de siste  år før andre verdenskrig, og slik sett spilte historien om de mongolske invasjonsforsøkene en viktig psykologisk rolle i japansk tenkning.

### Definisjon
«Et kamikaze-angrep/-oppdrag beskriver et brått, voldelig angrep mot en fiende, særlig der angriperen(e) vet at oppdraget vil føre til egen død» er definisjonen til nettstedet Cambridge Dictionaries Online.

## Andre verdenskrig
Ordet ble tatt i bruk under andre verdenskrig som betegnelse for selvmordsfly hvor enkle (og vanskelig manøvrerbare) fly, nærmest flyvende, bemannede bomber ble flydd inn i amerikanske marinefartøyer, særlig hangarskip, for å stoppe den amerikanske framrykningen mot de japanske øyer mot slutten av krigen. Særlig i begynnelsen gjorde de store skader, hvor overraskelsesmomentet tidlig i bruken gjorde at amerikanerne ikke helt visste hvordan de skulle håndteres, men etterhvert lærte amerikanerne å skyte de vanskelig styrbare «flyene».

Japanerne bruke ikke selv *Kamikaze*-betegnelsen for disse enhetene som utførte disse selvmordsangrepene, men *tokubetsu kōgeki tai* (特別攻撃隊), som fritt oversatt betyr «Spesialangrepsenheter». Dette er vanligvis forkortet til *tokkōtai* (特攻隊).

Da andre verdenskrig sluttet hadde den japanske marinens flyvåpen brukt  kamikaze flygere og hærens flyvåpen . Ifølge japanske kunngjøringer hadde disse senket 81 fartøyer og skadet 195. Ifølge de japanske kildene hadde disse stått for inntil 80 prosent av de amerikanske tapene mot slutten av Stillehavskrigen. Ifølge amerikanske kilder senket rundt  Kamikaze flygere 34 fartøyer og skadet 368, drepte  marinepersonell og skadet over . De samme kilder sier at 14 prosent av flyene nådde sine mål og av de som ble truffet, sank 8,5 prosent. Det er vanskelig å få sikre tall om hvilken effekt disse angrepene hadde, men de ulike oppgavene gir en pekepinn.

Etter krigen har ordet i den vestlige verden også blitt brukt om selvmordsbombere. Slike selvmordsangrep ble også gjennomført i mindre skala av bakkesoldater tungt lastet med sprengstoff og båtpersonell med hurtiggående småbåter.

## Se også
* Selvmordsbombere
* Selvmord
* Seppuku (harakiri)
* Martyr

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* «The reason kamikaze failed», av Imperial War Museums, fra YouTube, lengde 0:12:56
Jikininki

**Jikininki** ( 食人鬼 – *menneskespisende spøkelser*) er i japansk buddhisme gjenferdene etter grådige, egoistiske og ugudelige personer som er dømt til å dra ut og spise menneskelik etter døden. Om natten drar de på leting etter nylig døde kropper og matofringer lagt ut for de døde.

Jikininki blir ofte beskrevet som råtnende kadaver, av og til med umenneskelige trekk som skarpe klør eller glødende øyne.
## Referanser
Havengler

* *[[Squatina aculeata]]*
* *[[Squatina africana]]*
* *[[Squatina argentina]]*
* *[[Squatina australis]]*
* *[[Squatina californica]]*
* *[[Squatina dumeril]]*
* *[[Squatina formosa]]*
* *[[Squatina guggenheim]]*
* *[[Squatina japonica]]*
* *[[Squatina nebulosa]]*
* *[[Squatina occulta]]*
* *[[Squatina punctata]]*
* *[[Squatina squatina]]*
* *[[Squatina tergocellata]]*
* *[[Squatina tergocellatoides]]*

**Havengler** er en gruppe haier som med sin flate kropp likner mye på skater og rokker. 

## Slektskap
De 16 kjente artene er alle klassifisert i én slekt (*Squatina*) som utgjør en egen familie (Squatinidae) og orden (Squatiniformes). 

## Eksterne lenker
*
Panserhaier

* Antiarchi †
* Arthrodira †
* Petalichthyida †
* Phyllolepida †
* Ptyctodontida †
* Rhenanida †
* Acanthothoraci †
* ?Pseudopetalichthyida †
* ?Stensioellida †

**Panserhaier** (**Placodermi**) (av gresk: *plax* – «plate» og *derma* – «hud») er en utdødd klasse av fisker som levde i silur til karbon. De hadde beinplater på hode og frampart, noen med ledd mellom hode- og kroppspanser. De ulike artene kunne bli fra 1 til 10 m lange. I stedet for tenner hadde de kraftige beinplater i munnen.

En regner med at panserhaiene var en tidlig sidegren på de kjevebærende virveldyrenes stamtre, og er de eldste kjente virveldyrene med kjever. Sammen med en annen utdødd gruppe fisker Pigghaier (som man i dag regner for å være nærmest beslektet med beinfiskene),  etterlot pansehaiene seg ingen etterkommere.

## Se også
* Dinichthys

## Eksterne lenker
*
Anders Platou Wyller

**Anders Platou Wyller** (1903–1940) var en norsk litteraturforsker, lektor, redaktør og humanist. 

## Liv og virke
Anders Wyller var sønn av Thomas Christian Wyller (1858–1921) og Birgitte Platou (1862–1922). Faren var stadsfysikus (bylege), av slekten Wyller, og mora av slekten Platou. Anders selv ble gift i 1926 med Anne-Marie Strindberg (1902–2007), som var datter av den svenske forfatteren August Strindberg. Deres sønn Arne August Wyller (1927–2001) ble en anerkjent astronom og professor i USA. En annen sønn ble far til musikeren Anders Wyller (født 1964).

Etter examen artium ved Kongsgård skole studerte han juss ved Det Kongelige Frederiks Universitet i Oslo og ble leder av Det Norske Studentersamfund i 1925. Fra 1927 var han redaktør i *[[Samtiden]]*. Han bodde i Frankrike fra 1929 og var norsk lektor ved Sorbonne fra 1933 til 1936, da familien flyttet tilbake til Oslo. Han ble så dr. philos. året efter, med avhandlingen *Paul Claudel. En kristen dikter og hans drama.* (Paul Claudel (1868–1955) var en antinazistisk fransk forfatter som tyve år senere også ble biografert av Hallvard Rieber-Mohn.) 

Wyller stiftet Nansenskolen, sammen med Kristian Schjelderup og Henriette Bie Lorentzen. Innvielsen fant sted på Lillehammer den 18. mars 1939. Ved invasjonen den 9. april 1940 meldte Wyller seg til tjeneste og ble sendt til Nord-Norge, hvor han hovedsakelig jobbet for Norsk rikskringkasting. Men han ville forlate landet. Da krysseren HMS «Devonshire» (1927) stevnet fra kai i Tromsø den 7. juni med kurs for England, var Wyller ombord, sammen med kong Haakon VII, kronprins Olav og flere regjeringsmedlemmer. 

Han arbeidet en kort tid for den britiske kringkastingen BBC i London, før han ble diagnostisert med kreft. Han ble sendt med fly til Sverige, hvor han fikk treffe familien, før han døde 2. oktober. 

I boka *Kjempende humanisme*, som kom ut etter hans død, presenterer han sine visjoner om menneskeverd og kristen humanisme.

## Utgivelser
* 
* 
:''Se også mange titalls digitaliserte brev forfattet av Anders Platou Wyller til kjente humanister som Fridtjof Nansen (1861–1930)

## Referanser
Yatagarasu

**Yatagarasu** (八咫烏) er en ravn med tre føtter, forbundet med solgudinnen Amaterasu. Fuglen brukes i emblemet til Japans fotballforbund.
Whig

**Whig** kan referere til:

## Politiske partier og grupper
* Kirkepartiet, en radikal faksjon av skotske presbytere på midten av 1600-tallet (de opprinnelige whiggene)
* Whig (historisk britisk parti), en løs politisk gruppe fra slutten av 1600-tallet til midten av 1800-tallet i Storbritannia
* Radikale whigs, en gruppe av politiske kommentatorer i Storbritannia som spilte en betydningsfull rolle under den amerikanske revolusjon
* *Whig*,  patriot under den amerikanske revolusjon, en britisk nordamerikansk kolonist som støttet etableringen av en uavhengig stat (som ble USA)
*Whig (historisk amerikansk parti) (1833 &ndash; 1860)
* True Whig Party, også kjent som «Liberian Whig Party», Liberias eneste lovlige politiske parti fra 1878 til 1980
Kulturminnevern

**Kulturminnevern** er det arbeidet som utføres for å verne kulturminnene. Ordet brukes også som et samlebegrep om de offentlige instanser og de frivillige organisasjoner som arbeider med kulturminnevern.

## Verneverdighet
Et verneverdig eller bevaringsverdig kulturminne har så stor verneverdi at det bør vernes og bevares. De fleste verneverdige eller bevaringsverdige kulturminner er ikke formelt vernet, men tas allikevel vare på fordi de oppfattes som verdifulle.

De mest verneverdige kulturminnene er oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv. Kulturminner av nasjonal verdi er enten automatisk fredet eller vedtaksfredet etter kulturminneloven. Kulturminner kan også ha regional eller lokal verdi. Normalt vil det være kommunene som vurderer vern av slike kulturminner. Med hjemmel i plan- og bygningsloven kan bygninger eller miljøer reguleres som hensynssone bevaring.
 
En annen måte å signalisere verneverdi på er listeføringer. Eksempler på slike lister er Byantikvaren i Oslos «gule liste», Riksantikvarens fartøyvernliste, landsverneplaner eller listen over statens kulturhistoriske eiendommer.

## Se også
* Kulturminnevern i Norge
* Kulturvern
* Bygningsvern
* Kulturminneforvaltningen i Norge

*Konservering
*Restaurering
*Rehabilitering
*Utbedring
*Reparasjon 

## Referanser


## Litteratur
* Holme, Jørn (red.) *Kulturminnevern : lov, forvaltning, håndhevelse*. Oslo : Økokrim, 2005. ISBN 82-995929-0-9
* Christensen, A.L.: *Kunsten å bevare : om kulturminnevern og fortidsinteresse i Norge*. Oslo : Pax, 2011. ISBN 978-82-530-3320-4

## Eksterne lenker
* Miljøstatus i Norge: Kulturminner 
* Miljøstatus i Norge: Verdensarven
Reodor Felgen

**Reodor Felgen** er en rollefigur fra Kjell Aukrusts fiktive avisunivers (*[[Flåklypa Tidende]]*). Reodor Felgen er en sykkelreparatør og oppfinner fra Flåklypa. I filmen *[[Flåklypa Grand Prix]]* (1975) bor Felgen sammen med pinnsvinet Ludvig og skjæra Solan Gundersen i sykkelverkstedet sitt, hvor han tegnet og bygget racerbilen «Il Tempo Gigante».

Han opptrer også i senere filmer sammen med Solan og Ludvig: *[[Solan, Ludvig og Gurin med reverompa]]* (regissert av John M. Jacobsen i 1998) og i fire filmer produsert av Qvisten Animation: *[[Solan og Ludvig – Jul i Flåklypa]]* (2013*),* *[[Solan og Ludvig – Herfra til Flåklypa]]* (2015), ''Månelyst i Flåklypa'' (2018) ''Flåklypa - Fra Paris til pyramidene'' (2025).

Felgen har en lang rekke oppfinnelser som «Den pedaldrevne barbermaskin», «Suppeskje med lyddemper», «Stjernekikkerten Sjær´nsmellen m/klubbe» – konstruert for Flåklypaballetten ved Den Norske Opera. I 1968 tegnet han racerbil «Il Tempo Gigante», Norges svar på den italienske Ferrari. Felgen deltar ikke i selskapslivet.

Felgens oppfinnelser er et tilbakevendende emne i Aukrusts bøker som skal gjengi årganger av Flåklypa Tidende. De er gjerne fremstilt som absurd kompliserte maskiner som ofte skal gjøre ganske enkle ting. Noen av oppfinnelsene er imidlertid ukompliserte og ville kunne fungere i virkeligheten også, men den underforståtte humoren ligger i at de ikke ville ha noen praktisk verdi. Ett eksempel er den modifiserte musefellen som ikke dreper musen, men isteden får et stempel til å slå ned på et blankt kort; slik kan eieren av «fellen» få mus til å trykke visittkort for seg. (Ingen forklaring blir gitt på hvorfor man ikke ganske enkelt kunne trykke stempelet mot kortet selv!)

## Se også
* Rube Goldberg-maskin, etter den amerikanske tegneren Reuben Goldberg, som tegnet absurde og kompliserte innretninger som skulle utføre meget enkle oppgaver
* Storm P-maskin, etter den danske humoristen og tegneren Robert Storm Petersens tegninger av innfløkte apparater med svært liten praktisk nytteverdi
* William Heath Robinson, en engelsk illustratør som tegnet fantasifulle maskiner

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liberaldemokratiske parti

Det **liberaldemokratiske parti** eller det **demokratisk liberale parti** er betegnelse på et stort antall politiske partier verden rundt: 

*Afghanistan &ndash; Liberal Democratic Party of Afghanistan
*Angola &ndash; Liberal Democratic Party
*Armenia &ndash; Liberal Democratic Union of Armenia
*Australia &ndash; Liberal Democratic Party of Australia
*Belgia &ndash; Vlaamse Liberalen en Democraten
*Bosnia og Hercegovina &ndash; Liberal Democratic Party
*Cuba &ndash; Liberal Democratic Party
*El Salvador &ndash; Liberal Democratic Party
*EU &ndash; Alliance of Liberals and Democrats for Europe Party
*Japan &ndash; Japans liberaldemokratiske parti
*Kenya &ndash; Liberal Democratic Party
*Kroatia &ndash; Kroatisk folkeparti – liberaldemokratene
*Litauen &ndash; Liberal Democratic Party
*Malaysia &ndash; Liberal Democratic Party
*Mosambik &ndash; Liberal Democratic Party of Mozambique
*Makedonia &ndash; Liberal Democratic Party
*Russland &ndash; Russlands liberaldemokratiske parti
*Serbia &ndash; Serbias liberaldemokratiske parti
*Slovenia &ndash; Liberal Democracy of Slovenia
*Sør-Korea &ndash; Det demokratiske partiet
*Sveits &ndash; Freisinnig-demokratische Partei der Schweiz 
*Tyrkia &ndash; Liberal Democratic Party
*Ukraina &ndash; Liberal Democratic Party of Ukraine
*Storbritannia &ndash; Liberaldemokratene
*Usbekistan &ndash; Liberal Democratic Party

Historiske partier:
*Armenia &ndash; Democratic Liberal Party
*Frankrike &ndash; Démocratie Libérale
*Hongkong &ndash; Liberal Democratic Federation of Hong Kong
*Øst-Tyskland &ndash; Liberal-Democratische Partei Deutschlands
Solan Gundersen

**Solan Gundersen** er en fiktiv figur fra fortellingene til forfatteren og tegneren Kjell Aukrust. 

Solan er en antropomorf fugl som opptrer i flere bøker fra 1966 til 1983 og i dukkefilmen *[[Flåklypa Grand Prix]]* (1975). Solan opptrer først sammen med fjøsnissen Nystumoen, etterhvert sammen med det nervøse pinnsvinet Ludvig. I tegnefilmen *[[Solan, Ludvig og Gurin med reverompa]]* (1998) er Solan privatdetektiv. Solan Gundersen opptrer også i filmene *[[Solan og Ludvig – Jul i Flåklypa]]*, og *[[Solan og Ludvig - Herfra til Flåklypa]]*.

Inspirasjon til figuren Solan Gundersen skal Aukrust ha fått da han så på en pingvin i København Zoo.

## Referanser


## Litteratur
*
*
*
*