open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Atrecus

***Atrecus*** er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet   arter, tre av dem er funnet i Norge.

## Utseende
Middelsstore (kroppslengde ca. 6-8 millimeter), lange og slanke, blanke, brunlige eller svarte kortvinger. Kroppen er nesten hårløs, spredt, men grovt punktert. Hodet er stort, firkantet, minst så bredt som pronotum, med små fasettøyne. Kjevene (mandiblene) er lange og framstrakte, antennene middels lange og trådformede. Pronotum er rektangulært med avrundede hjørner, tydelig lengre enn bredt. Dekkvingene er omtrent så lange som pronotum, tett punkterte. Bakkroppen er slank, beina forholdsvis korte og kraftige.

## Levevis
Disse artene er knyttet til døde trær der de kan finnes under barken eller i muldfylte hulrom.

## Systematisk inndeling / norske arter

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
****** Stammen Xantholinini
******* Slekten *Atrecus* Jacquelin du Val, 1856
******** *[[Atrecus pilicornis]]* (Paykull, 1790)
******** *[[Atrecus affinis]]* (Paykull, 1789)
******** *[[Atrecus longiceps]]* (Fauvel, 1872)

## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 – utbredelsesdatabase over europeiske dyr 

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av europeiske arter: http://coleoptera.ksib.pl/search.php?taxonid=23230&l=en&dds=par
Balam Labarrios

**Balam Labarrios** (født 1. juli 1984) er en meksikansk kunstløper og kunstløptrener. Han vant sølvmedalje i det nasjonale mesterskapet i Mexico i 2010, 2011, 2013 og 2014, bronsemedalje i 2012. I 2015 vant han det nasjonale mesterskapet i Mexico by.

Han ble akkreditert som trener i 2018.

## Referanser
Spatulonthus

***Spatulonthus*** er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet  arter, to av dem er funnet i Norge.

## Utseende

## Systematisk inndeling / norske arter
Slekten blir i dag gjerne regnet til den artsrike slekten *[[Philonthus]]*.

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
****** Stammen Staphylinini, gruppen **[[Philonthina]]** Kirby, 1837  
******* Slekten ***Philonthus*** Curtis, 1829 
******** disse artene ble tidligere regnet til *Spatulonthus*:
******** *[[Philonthus longicornis]]* Stephens, 1832
******** *[[Philonthus parvicornis]]* (Gravenhorst, 1802)
******** *[[Philonthus coprophilus]]* Jarrige, 1949 – nærmest funnet i Baltikum

## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 – utbredelsesdatabase over europeiske dyr 
## Eksterne lenker
*
David Del Pozo

**David Del Pozo** (født 1977) er en meksikansk tidligere kunstløper.

I 1998 vant han gullmedalje i det nasjonale mesterskapet i Mexico, og de to påfølgende årene fikk han sølvmedalje i samme mesterskap.

Under VM i kunstløp 1999 i Helsingfors oppnådde han en 39.-plass. Del Pozo deltok også i de 2 første utgavene av 4 kontinentsmesterskapene i 1999 i Halifax, Canada og 2000 i Osaka, Japan.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Dejima

**Dejima** (出島, ordrett oversatt "utgangsøy"; også **Desjima*** eller ***Deshima**, av og til latinisert som ***Decima***) var ei lita vifteformet, kunstig øy bygd i Nagasaki-bukten i 1634. Øya var knyttet til fastlandet via 4,5 meter lang steinbro. 

Øya, som ble laget ved å grave en kanal gjennom en smal halvøy, var den eneste plassen der handel mellom Japan og verden utenfor kunne finne sted i en periode over 200 år fra 1634 til 1854. Denne perioden sammenfalt omtrent med Edoperioden. Dejima ble bygget for å kontrollere utenlandske handelsmenn, som del av en selvpålagt isolasjonistisk politikk kalt «sakoku». 

I første omgang laget for å huse portugisiske handelsmenn og del av undertrykkelsen av kristendommen som hadde blitt sterk i Nagasaki-regionen, ble senere kinesiske og nederlandske skip tillatt (fra 1641). Etter Shimabara-opprøret i 1637-1638, ble portugiserne bortvist fra Dejima i 1639. Det nederlandske ostindiske kompani sto for den største delen av handelen de neste 200 år, med gode avkastninger og god lønnsomhet til tross for betydelige restriksjoner. Utlendingene ble bevoktet på øya og fikk ikke komme på fastlandet, i perioder fikk ikke flere enn to skip komme til Dejima. Med få unntak (handelsmenn, regjeringsembetsmenn og prostituerte), fikk japanerne heller ikke lov å besøke Dejima. Det fantes om lag 60 bygninger på Dejima, og mellom 10 og 15 hollendere bodde der til enhver tid, alle menn: handelsmenn, sekretær, lege, kokk, og tjenere fra Java. Etter 1715 fikk bare to nederlandske skip komme til Dejima hvert år. Totalt var det omtrent 600 nederlandske anløp av Dejima mellom 1641 og 1860. Nederlenderne kom med råsilke, tekstiler, lær og fargestoffer, og kjøpte umyntede edelmetaller, mynter, kamfer osv. 

Øya strakte seg over et område på mellom 13 000 og 15 000 m². I dag er øya landfast og en del av byen, men i februar 2017 begynte byggingen av en ny, 38,5 meter lang bro som blir ferdig i november samme år. 

Dette spesielle handelsmiljøet er skildret i en roman fra 2010 av den engelske forfatteren David Stephen Mitchell, kalt *The Thousand Autumns of Jacob de Zoet*.
## Se også
*Maruyama
## Referanser

## Eksterne lenker
* Dejima: The Island Comes Back to Life
Liste over medaljevinnere under Sommer-OL 1936

**Liste over medaljevinnerne under Sommer-OL 1936** inneholder samtlige 781 medaljevinnere fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland. Tyskland vant flest gull under lekene, med 33, og flest medaljer tilsammen, med 89. Tilsammen 32 ulike nasjoner vant medaljer, mens 21 nasjoner vant gull.

Norge tok ett gull ved Willy Røgeberg i skyting, men den norske prestasjonen som huskes best, er nok tredjeplassen i fotball ved det legendariske «Bronselaget».

Jesse Owens fra USA ble lekenes store profil, da han vant fire gullmedaljer i friidrett. Han vant gull på 100 meter, i lengdehopp, på 200 meter og i 4 x 100 meter stafett. Denne bragden er kun kopiert én gang senere, i Sommer-OL 1984 av Carl Lewis, som tok gull i nøyaktig de samme øvelsene.

__NOTOC__

## Basketball

## Boksing

## Bryting

### Fristil

### Gresk-romersk-stil

## Fekting

## Fotball

## Friidrett

### Kvinner

## Håndball

## Hestesport

## Landhockey

## Moderne femkamp

## Padling

## Polo

## Roing

## Seiling

## Skyting

## Stuping

## Svømming

### Kvinner

## Sykling

## Turn

## Vannpolo

## Vektløfting

## Se også
* Medaljefordeling under Sommer-OL 1936

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sport references sider om Sommer-OL 1936
Émile Poilvé

**Émile Marieange Poilvé** (født 19. september 1903, død 11. oktober 1962) var en fransk bryter, som konkurrerer i vektklassen mellomvekt. Poilvés største internasjonale resultat er en gullmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Márton Lőrincz

**Marton Lörincz** (født 26. oktober 1911 i Korond i den transilvanske del av Ungarn, død 1. august 1969 i Argentina) var en ungarsk bryter, som konkurrerte i vektklassen bantamvekt. Ett av Poilvés største internasjonale resultat var en gullmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.

Lörincz var jøde. Han klarte imidlertid å flykte til Argentina før jødeaksjonene under annen verdenskrig rammet.

## Eksterne lenker
*
Saint-Gratien (Val-d’Oise)

**Saint-Gratien** er en kommune i departementet Val-d'Oise i regionen Île-de-France, og er en av de nordlige forstedene til Paris. Kommunen ligger 13,8&nbsp;km fra sentrum av Paris.

## Historie
7. august 1850, ble en del av arealet tilhørende Saint-Gratien skilt ut og slått sammen med deler av arealet til Deuil-la-Barre, en del av arealet til Soisy-sous-Montmorency, og en del av arealet til Épinay-sur-Seine for å opprette kommunen Enghien-les-Bains.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Saint-Gratien***

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Yasar Erkan

**Yasar Erkan** (1911–1986) var en tyrkisk bryter, som konkurrerte i vektklassen mellomvekt. Ett av Erkans største internasjonale resultat var en gullmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Paul Wyatt

**Paul Wyatt** (1907–1970) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.

Wyatt vant en olympisk sølvmedalje i svømming under OL 1924 i Paris. Han kom på andreplass på 100 meter rygg bak sin landsmann Warren Paoa Kealoha.

Fire år senere, under sommer-OL 1928 i Amsterdam, kom han på tredjeplass på 100 meter ryggsvømming bak sine landsmenn George Kojac og Walter Laufer.

## OL-medaljer
*  1924  Paris - Sølv i svømming, 100 meter rygg, menn  USA
*  1928  Amsterdam - Sølv i svømming, 100 meter rygg, menn  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
August Neo

**August Neo** (født 12. februar 1908, død 19. august 1982) var en estisk bryter, som konkurrerte i vektklassen lett tungvekt. Ett av Neos største internasjonale resultat var en sølvmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Egon Svensson

**Egon Svensson** (født 17. november 1913 i Malmö, død der 12. juni 1995) var en svensk bryter, som konkurrerte i vektklassen mellomvekt. Ett av Svenssons største internasjonale resultat var en sølvmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.

## Eksterne lenker
*
John Nyman

**John Nyman** (født 25. april 1908, død 19. oktober 1977) var en svensk bryter, som konkurrerte i vektklassen tungvekt. Ett av Nymans største internasjonale resultat var en sølvmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.

## Eksterne lenker
*
Tania Rojas

**Tania Rojas** er en tidligere meksikansk kunstløper. Hun vant gullmedalje i det nasjonale mesterskapet i Mexico i 1997 i San Jerónimo.
Ernest Harper

**Ernest Harper** (født 2. august 1902, død 9. oktober 1979) var en britisk friidrettsutøver, som konkurrerte i maraton. Ett av Harpers største internasjonale resultat var en sølvmedalje fra Sommer-OL 1936 i Berlin, Tyskland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Inuit, myter og sagn fra Grønland

***Inuit, myter og sagn fra Grønland*** er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Tor Åge Bringsværd og utgitt i 2006. Boken inneholder et utvalg mytologiske fortellinger fra Grønland, som eksempler på inuittenes mytologi.

Inuittenes mytologi tolker inuittenes liv i relasjon til havet, kulden, dyrene, samfunnet og skjebnemakter. De sentrale overnaturlige maktene er Månemannen og Havkvinnen, som kontrollerer kaoskreftene havet og været, og som også kontrollerte fruktbarhet og jaktlykke. Det er også en sjamanistisk religionsform, styrt av angakkoqen. Sangfesten er en sentral kultisk samværsform.

## Innhold
Tekstene i antologien er organisert i elleve kapitler: I begynnelsen; Livet etter døden; Sol, måle og stjerner; Hun som hersker i havet; Andre krefter; Dyr og mennesker; Åndemaneren; Selsomme fortellinger; Sangfesten; Ny tid – om overgangen til kristen tro; og et «tillegg»: En håndfull inuitmyter fra Alaska.

Tekstene er hentet fra tradisjonssamlinger av Knud Rasmussen (1879-1933; *Myter og Sagn fra Grønland* 1921-25, *Festens gaver, eskimoiske Alaskaeventyr* 1929 og *Inuit fortæller* posthum 1981); Gustav Holm (1849-1940; *Grønlandske sagn* utvalg 1959); Hinrich Rink (1819-1893; *Eskimoiske Æventyr og Sagn* 1866) og Jens Rosing (1925-2008; *Sagn og saga* 1984).

De fleste tekstene er innsamlet fra tradisjonsbevarere. Et unntak er Knud Rasmussens selvopplevde beretning fra en sangfest.

## Bibliografi
* *Inuit : myter og sagn fra Grønland*. Utvalg, kommentarer og innledende essay av Tor Åge Bringsværd ; oversatt av Tor Åge Bringsværd, Else Færden og Arne Ruste. Bokklubben, 2006. LV, 299 s. (Verdens hellige skrifter; 37). ISBN 978-82-525-6098-5; ISBN 82-525-6098-9

## Eksterne lenker
* Bringsværds forord til antologien
Moss Christie

**Maurice «Moss» Christie** (født 26. november 1902, død 19. desember 1978) var en australsk svømmer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Christi vant en olympisk sølvmedalje i svømming under OL 1924 i Paris. Han var med på det australske laget som kom på andreplass på 4 x 200 meter fri bak USA. De andre på laget var Ernest Henry, Frank Beaurepaire og Boy Charlton.

## OL-medaljer
*  1924  Paris - Sølv i svømming, 4 x 200 meter fri  Australia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
William Kirschbaum

**William Thomas Kirschbaum** (født 5. november 1902, død 29. april 1953) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Kirschbaum vant en olympisk bronsemedalje i svømming under OL 1924 i Paris. Han kom på tredjeplass på 200 meter bryst bak sin landsmann Warren Paoa Kealoha.

## OL-medaljer
*  1924  Paris - Bronse i svømming, 200 meter bryst, menn  USA

## Eksterne lenker
*
Maricarmen Szeszko

**Maricarmen Szeszko** er en meksikansk tidligere kunstløper. Szeszko har en sølvmedalje fra det nasjonale mesterskapet i Mexico i 1999 og hun vant bronsemedalje i samme mesterskap året før. Internasjonalt deltok Szeszko i juniorverdensmesterskapet i 1998 der hun fikk en 39.-plass og som senior fikk hun en 27.-plass i fire-kontinenters turneringen i 2000.

## Eksterne lenker
* 
*
Orvar Trolle

**Orvar Trolle** (født 4. april 1900, død 7. mars 1971) var en svensk svømmer og som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
 
Trolle vant en olympisk bronsemedalje i svømming under Sommer-OL 1924 i Paris. Han var med på det svenske laget som kom på tredjeplass på 4 x 200 meter fri bak USA og Australia. De andre på laget var Georg Werner, Åke Borg og Arne Borg.

## OL-medaljer
*  1924  Paris -  Bronse i svømming, 4 x 200 meter fri menn  Sverige

## Eksterne lenker
*
Åke Borg

**Åke Borg** (født 18. august 1901 i Stockholm, død 6. juni 1973) var en svensk svømmer og som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
 
Borg vant en olympisk bronsemedalje i svømming under Sommer-OL 1924 i Paris. Han var med på det svenske laget som kom på tredjeplass på 4 x 200 meter fri bak USA og Australia. De andre på laget var Orvar Trolle, Georg Werner og tvillingbroren Arne Borg.

Borg vant to EM-medaljer i øvelsen 4 x 200 m fri; først en bronsemedalje i 1926  og så sølvmedalje i 1927.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mexicomesterskapet i kunstløp

**Mexicomesterskapet i kunstløp** er et årlig mesterskap i kunstløp som blir holdt for å kåre den beste kunstløperen i Mexico.

## Medaljer Seniorer

## Medaljer Juniorer
Mizuho (forskningsstasjon)

**Mizuho** (みずほ基地, *Mizuho Kichi*) er en japansk forskningsstasjon i Antarktis, beliggende 2230 moh. på Mizuhoplatået i Dronning Maud Land. Den åpnet i 1970 og ble operert av National Institute of Polar Research som en helårsbemannet stasjon frem til 1987. Etter den tid besøkes av og til for gjennomføring av meteorologiske og glasiologiske observasjoner.

## Referanser
Holmlia Sportsklubb - Fotball

**Holmlia Fotball** (stiftet oktober 1983) er en norsk fotballklubb fra Holmlia i Oslo og er del av idrettslaget Holmlia Sportsklubb. Klubben spiller på seniornivå i 4. divisjon og hjemmebanen er Lusetjern kunstgress.

## Tabell

## Historie
Holmlia Sportsklubb ble stiftet oktober 1983 og samtidig ble en egen fotballavdeling også opprettet. Laget levde lenge en anonym tilværelse i de lavere divisjoner inntil de i 2008 sikret seg opprykk til 3. divisjon. Da hadde laget rykket opp fire divisjoner på fire sesonger. Debutsesongen i 3. divisjon 2009 endte laget på en syvende
plass og laget sikret dermed videre spill i divisjonen. 

Foran den påfølgende sesongen vedtok Norges Fotballforbund å halvere antall avdelinger i 3. divisjon, hvilket betydde at syv av de totalt tolv lagene i Holmlias 3. divisjonsavdeling kom til å rykke ned etter endt sesong. Hjulpet av en god hjemmebanestatistikk greide Holmlia å holde plassen også i 2010-sesongen ved tilslutt å ende på trygg grunn med en femteplass.

I samme sesong gjorde også laget sin beste NM-innsats hittil. I kvalifiseringsrunde nummer en ble ROS slått 9-3, men i siste kvalifiseringsrunde ble Modum for sterke og slo Holmlia 3-2. Året etter, i 2011, gikk det enda bedre. De slo Borgen 2-1 i den første kvalifiseringsrunden og Bøler 4-1 i den andre kvalifiseringsrunden. Dermed kvalifiserte de seg for første gang til NM og møtte Sarpsborg 08 i første ordinære runde. Dette oppgjøret endte med tap 1-3.

Holmlia SK hadde en nedadgående sportslig kurve etter det. De havnet på nedrykksplass i 3. divisjon i 2012, men reddet plassen fordi en annen klubb sa fra seg plassen i divisjonen. I 2013-sesongen havnet klubben desidert sist og rykket ned til 4. divisjon. Der måtte det bygges opp et helt nytt lag. Til tross for at Holmlia i 2014-sesongen var et av lagene som scoret mest i divisjonen, slapp de også inn mest og rykket til slutt ned til 5. divisjon. Foran 2015-sesongen engasjerte Holmlia Sander Belle som ny hovedtrener og målet var at de skal rykke opp til 3. divisjon igjen i løpet av tre sesonger. I 2015 vant Holmlia 5. divisjon og ble kretsmestere i Oslo. Laget spiller dermed i 4. divisjon i 2016. Våren 2016 tok Faisal Dahir over som hovedtrener. Laget har fortsatt den gode sportslige utviklingen og vant 4. divisjon med 11 poeng margin i 2016. På grunn av omleggingen av seriesystemet måtte laget spille i 4. divisjon også i 2017.Holmlia ble nr 2 bak Grei i den nye ‘spissede’ 4. divisjon i 2017, og spilte i 4. divisjon også i 2018. Årets høydepunkt i sesong 2017 var nok 1. runde i NM mot Stabekk på Lusetjern. Over 500 tilskuere laget stor stemning da Holmlia tapte mot et Stabekk lag med to Holmlia gutter på laget! Sparta Sarpsborg og 3. div laget Ready ble slått i kvalifiseringskampene. Holmlia ble nr 3. i 4. div 2018 og spiller da i 4. div i 2019.

## Kjente spillere
* Shola Akinyemi
* Haitam Aleesami
* Chuma Anene
* Mathis Bolly
* Adama Diomande
* Mohammed Fellah
* Ohi Anthony Omoijuanfo
* Jonathan Parr
* Ingrid Schjelderup
* Moussa Njie
* Sheriff Sinyan

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Heterothops

***Heterothops*** er en slekt av biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet ca. 50 arter, tre av dem er funnet i Norge.

## Utseende
Ganske små (3-5 millimeter), slanke, brunlige kortvinger. De kan minne om små og spinkle utgaver av den store slekten *[[Quedius]]*, som der er beslektet med. Antennene er middels lange, perlekjede-aktige. Hodet er ovalt, noe lengre enn bredt, med store, men nokså flate fasettøyne. Pronotum er omtrent så bredt som langt, rundet, bredest nær bakkanten. Dekkvingene er forholdsvis korte, knapt lengre enn pronotum. Bakkroppen er slank, beina nokså korte.

## Levevis
Disse artene lever på bakken, på fuktige steder, blant annet mellom vissent løv. Noen synes å være knyttet til gangene og reirene til små pattedyr.

## Systematisk inndeling / norske arter

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
****** Stammen Staphylinini Latreille, 1802
******* Gruppen Quediina Kraatz, 1858
******** Slekten *Heterothops* Stephens, 1829
********* Arter som er funnet i Norge:
********** *[[Heterothops binotatus]]* (Gravenhorst, 1802)
********** *[[Heterothops praevius]]* Erichson, 1839
********** *[[Heterothops quadripunctulus]]* (Gravenhorst, 1806)
********* Arter som er funnet i Norden, men ikke i Norge:
********** *[[Heterothops stiglundbergi]]* Israelson, 1979
********** *[[Heterothops niger]]* Kraatz, 1868
********** *[[Heterothops dissimilis]]* (Gravenhorst, 1802)
********** *[[Heterothops minutus]]* Wollaston, 1860

## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 – utbredelsesdatabase over europeiske dyr 

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av nordamerikanske arter: http://bugguide.net/node/view/51825/bgimage
* Bilder av europeiske arter: http://coleoptera.ksib.pl/search.php?taxonid=23965&l=en&dds=par
Yakushima

– *Yaku-shima*) er den største øyen i arkipelet Osumiene i nordvestre Stillehavet. Øya tilhører Japan og står på UNESCOs Verdensarvsliste.

## Geografi
Yakushima ligger cirka 60 kilometer sør for øya Kyushu og ca. 135&nbsp;km sør for Kagoshima.

Den er opprinnelig oppstått som følge av vulkanaktivitet og har et areal på ca 504,5&nbsp;km². Klimaet er subtropisk ved kysten, men kaldere i innlandet. Høyeste punkt er *Miyanoura-dake* på 1&nbsp;935 moh. samt *Nagata-dake* på 1&nbsp;886 moh. I tillegg er det ytterligere et 30-talls bergtopper over 1000 meters høyde.

Yakushima er et av Japans mest fuktige steder med en årlig nedbørsmengde på mellom 4&nbsp;000 og 10&nbsp;000&nbsp;mm og dekkes for det vesentligste av tette skogsområder med mange gamle sedertrær, (*Cryptomeria japonica*, kalt japanseder eller *sugi*). Deler av øyen utgjør nå en del av nasjonalparken Kirishima-Yaku.

Befolkningen er på ca. 14&nbsp;000 innbyggere, fordelt på byområdet *Yaku-chō* på den sydvestre del av øyen med ca. 7&nbsp;000 innbyggere, og byområdet *Kamiyaku-chō* i nordøst med 7&nbsp;000 innbyggere. Hvert sted omfatter en rekke byer. Forvaltningsmessig tilhører øya prefekturet Kagoshima.

Yakushimas flyplass, *Yakushima Airport* (med flyplasskode KUM) har kapasitet for lokale fly og ligger nær byen Koseda på øyas nordøstre del. Man kan også komme til øya med båt, og det finnes regelmessig fergeforbindelse med byen Kagoshima på fastlandet. Reisetiden dit er ca. 3 timer.

## Historie
Det er usikkert når øyen ble oppdaget, men øyen er først nevnt i boken Nihonshoki fra 720-tallet. 

Frem til 1624 utgjorde øyen en del av det uberørte kongedømmet *[[Kongeriket Ryukyu]]*. 
I 1609 ble Ryūkyūriket innvandret av den japanske Satsumaklanen under den daværende Daimyo som da kontrollerte området i den sørlige delen av Japan. 

Øygruppen ble i 1624 en del av Satsumariket. I 1879 under Meijirestaurasjonen ble riket innlemmet i Japan, og øyen ble først en del av provinsen *Ōsumi no Kuni* (Ōsumi provinsen).

Under Andre verdenskrig ble området våren 1945 okkupert av USA som forvaltet øyene frem til 1953. Etter dette ble øyå tilbakelevert til Japan.

I 1973 ble området innlemmet i Kagoshima-distriktet som del av Kagoshima (prefektur).  

I 1980 ble store områder på øyas mellomste del, og deler av de søndre og vestre lavtlandte kystområder internasjonalt anerkjent som et biosfærereservat.

1993 ble området innskrevet på UNESCOs Verdensarvsliste. Verdensarvområdet omfatter ca. 107,47&nbsp;km², dvs. ca. 21 % av hela øyens overflate.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Om Yakushima 
* Kart over Yakushima 
* Japans miljødepartement om Yakushima
* UNESCO verdensarv Yakushima
Phyllis Harding

**Phyllis May Harding** (født 15. desember 1907, død november 1992) var en britisk svømmer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris, 1928 i Amsterdam, 1932 i Los Angeles og 1936 i Berlin.

Harding vant en olympisk sølvmedalje i svømming under Sommer-OL 1924 i Paris. Hun kom på andreplass på 100 meter rygg for damer bak Sybil Bauer fra USA.

## OL-medaljer
*  1924  Paris - Sølv i svømming, 100 meter rygg, damer  Storbritannia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Brente broer

***Brente broer*** er et musikkalbum med Bøx, utgitt i 1975.

## Sporliste

# «Brente broer»
# «Om ditt hjerte ikke skjelver»
# «Da lufta var rein»
# «Kvinnens kjærlighet»
# «Til deg Oddbjørg»
# «Takk for alt»
# «Ild og vann»
# «Bak kirkedøra»
# «På Nesodden»
# «Coby's sang»
# «Min sang til deg»
# «En dag»

## Eksterne lenker
*
Gladys Carson

**Gladys Helena Carson** senere *Hewitt* (født 8. februar 1903, død 17. november 1987) var en britisk svømmer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Carson vant en olympisk bronsemedalje i svømming under Sommer-OL 1924 i Paris. Hun kom på tredjeplass på 200 meter bryst for damer bak sin landsmann Lucy Morton og Agnes Geraghty fra USA.

## OL-medaljer
*  1924  Paris - Bronse i svømming, 200 meter bryst, damer  Storbritannia

## Eksterne lenker
*
Cafius xantholoma

***Cafius xantholoma*** er en biller som hører til underfamilien storkortvinger (Staphylininae) i familien kortvinger (Staphylinidae). Arten lever på sandstrender. Den er den eneste nordeuropeiske representanten for slekten *[[Cafius]]*, som omfatter 15 arter som lever ved havet.

## Utseende
En middelsstor (6-9 millimeter), nokså slank, mørkbrun kortvinge. Den kan kjennes særlig på de dype punktgropene på pronotum og det tett punkterte hodet. Antennene er nokså kraftige, gulbrune, perlekjede-aktige, det innerste leddet kølleformet. Hodet er stort og bredt, litt bredere enn langt, med små fasettøyne, tett og fint punktert. Innenfor hvert fasettøye er det to dype groper. Pronotum er litt lengre enn bredt, fint og tett punktert, i tillegg med en rekke av fire grove og dype punktgroper på hver side. Scutellum er uvanlig stor og trekantet. Dekkvingene er litt lengre enn pronotum, fint og tett punkterte og matte. Bakkroppen er også fint og tett punktert og matt. Beina er nokså korte.

## Levevis
Arten lever på sandstrender, der den er vanlig under oppskyllet tang.

## Utbredelse
Arten er utbredt langs kysten av Europa der det finnes sandstrender, men mengler blant annet ved Adriaterhavet der disse er sjeldne. Den finnes også ved kystene av Afrika og Sør-Amerika.
## Systematisk plassering

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien storkortvinger Staphylininae Latreille, 1802
****** Stammen Staphylinini, gruppen **[[Philonthina]]** Kirby, 1837  
******* Slekten ***[[Cafius]]*** Curtis, 1826
******** *Cafius xantholoma* (Gravenhorst, 1806)

## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea Web Service Version 2.4 – utbredelsesdatabase over europeiske dyr 
## Eksterne lenker
* 
* Bilde av arten: http://www.flickr.com/photos/77849983@N00/2800886764/
Agnes Geraghty

**Agnes Geraghty** senere *McAndrews* (1907–1974) var en amerikansk svømmer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.

Geraghty vant en olympisk sølvmedalje i svømming under OL 1924 i Paris. Hun kom på tredjeplass på 200 meter bryst for damer bak Lucy Morton fra Storbritannia.

## OL-medaljer
*  1924  Paris - Sølv i svømming, 200 meter bryst, damer   USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tom Rådahl

**Tom Rådahl** (født 1960) er en norsk samfunnsøkonom som er departementsråd i Klima- og miljødepartementet.

Rådahl er utdannet cand.polit. fra Universitetet i Bergen i 1988. 

Fra 1990 til 1993 jobbet han i Samferdselsdepartementet. Fra 1993 til 2001 var han i Finansdepartementet, hvor han ble ekspedisjonssjef for Avgifts- og tollavdelingen og nestleder i Skatteøkonomisk avdeling. 

Rådahl var sekretariatsleder for Grønn skattekommisjon, som ledet til stortingsproposisjon nr. 54 (1997-98) om grønne skatter. Han var ansatt i Arbeidsdepartementet i 2001 til 2011, blant annet som assisterende departementsråd. Han ledet prosjektgruppen for «Langtidsprogrammet 2002-2005».

## Litteratur

## Referanser
Universität Bremen

**Universitetet i Bremen** ble stiftet i 1971, er dermed en av de yngre statlige universiteter i Tyskland og med ca.  studenter og nesten  forskere det største universitetet i delstaten Bremen.

## Undervisning
Universitetet i Bremen tilbyr for tiden i tolv fakulteter ca. 80 studieretninger og tiltakende erstatter Bachelor (Bachelor of Science & Bachelor av Arts) og Master (Master of Science & Master of Arts)  den tradisjonelle Diplom, Magister og Staatsexamen. Ikke lært, for eksempel, er medisin, arkitektur og teologi (men til gjengjeld religionsvitenskap).

Universitetet er inndelt i tolv fakulteter:
* Fakultet 01: Fysikk/Electrical Engineering
* Fakultet 02: Biologi/Kjemi
* Fakultet 03: Matematikk/Informatikk
* Fakultet 04: Production Technology – Mekanisk / kjemisk prosessteknologi
* Fakultet 05: Geologi
* Fakultet 06: Jus
* Fakultet 07: Økonomi
* Fakultet 08: Samfunnsfag
* Fakultet 09: Kulturvitenskap
* Fakultet 10: Lingvistikk og Litteratur
* Fakultet 11: Human Sciences og helsefag
* Fakultet 12: Utdanning og Pedagogikk

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Florence Barker (svømmer)

**Florence Barker** (1908–1986) var en britisk svømmer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Barker vant en olympisk sølvmedalje i svømming under Sommer-OL 1924 i Paris. Hun var med på det britiske laget som kom på andreplass på 4 x 100 meter fri for damer bak USA. De andre på laget var Grace McKenzie, Iris Tanner og Constance Jeans.
## OL-medaljer
*  1924  Paris - Sølv i svømming, 4 x 100 meter fri, damer  Storbritannia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Harald Nybøen

**Harald Nybøen** (født 18. august 1949 i Volda) er en norsk statstjenestemann. Han var departementsråd i Barne-, likestillings- og inkluderingsdepartementet i perioden 1996 til 2012.

Nybøen tok hovedfag i sosiologi fra Universitetet i Oslo i 1976. Han ble ekspedisjonssjef i Barne- og familiedepartementet i 1991 og departementsråd i samme departement fra 1996. Fra april 1995 til november 1996 ledet han utvalget som blant annet skulle utrede hva som konkret menes med «arbeid av lik verdi» i likestillingsloven. 

I en bok av tidligere statsråd i barne- og familiedepartementet Karita Bekkemellem fra 2009 ble det referert fortrolige samtaler mellom Bekkemellem og departementsråd Nybøen, noe som ble kritisert som lite lojalt av Bekkemellem

Nybøen gikk av som departementsråd 7. mars 2012 som følge av de kritikkverdige forholdene i departementet som medførte at Audun Lysbakken gikk av som statsråd dagen før. -han beholder lønnen, og er fortsatt tilknyttet departementet som en "spesialrådgiver".

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wivan Pettersson

**Wivan Mathilda Pettersson** (1904–1976) var en svensk svømmer og som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.
 
Pettersson vant en olympisk bronsemedalje i svømming i Sommer-OL 1924 i Paris. Hun var med på det svenske laget som kom på tredjeplass på 4 x 100 meter fri for damer bak USA og Storbritannia. De andre på laget var Gurli Ewerlund, Aina Berg og Hjördis Töpel. Hun kom på fjerdeplass på 200 meter bryst for damer.

## OL-medaljer
*  1924  Paris -  Bronse i svømming, 4 x 100 meter fri kvinner  Sverige

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gunilla Johansdotter (Bielke av Åkerö)

**Gunilla Johansdotter (Bielke av Åkerö)** (født 25. juni 1568, død 19. juli 1597) var dronning av Sverige gjennom sitt ekteskap med Johan III av Sverige. Ekteskapet ble inngått 15. februar 1592. 

## Referanser
Saionji Kimmochi

**Saionji Kimmochi** (også skrevet **Kinmochi**; født 23. oktober 1849 i Kyoto i Japan, død 24. november 1940 i Okitsu i prefekturet Shizuoka) var en japansk politiker og statsmann i to perioder var Japans statsminister. Han hadde høy rang og tilhørte den japanske adelen der adelstittelen var arvelig. Han ble Japans mest ærede statsmann i løpet av 1920-årene og 1930-årene. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Saionji var sønn av Tokudaiji Kin'ito, en adelsmann ved det keiserlige hoff. Han ble adoptert i 1851 av Saionji-familien og vokste opp i nærheten av sine biologiske foreldre. Både de biologiske foreldrene og og adoptivforeldrene var bosatt i nærheten av keiserpalasset i Kyoto. Den unge Saionji besøkte svært ofte keiserpalasset i barne- og ungdomsårene som en lekekamerat av den unge prinsen som senere ble den nye keiseren Meiji. 

### Karriere
I 1869 grunnla han privatskolen Ritsumeikan (som senere skulle bli Ritsumeikan-universitetet) i Kyoto.

Han forlot Japan i januar 1871 fra Yokohama og seilte til San Francisco ombord på skipet SS «Costa Rica» sammen med en gruppe på 30 andre japanske studenter utsendt av regjeringen for å studere utenlands. Han reiste videre til Washington D.C, der han møtte USAs president Ulysses Grant. Deretter krysset han Atlanterhavet og tilbrakte 13 dager med sightseeing i Storbritannia, før han ankom Paris den 27. mai 1871. Der skiftet han fornavn til det mer folkelige Boichiro, studerte rettsvitenskap og forble i Frankrike til 1880. 

I januar 1881 grunnla han Meiji Hōritsu Gakkō («Meiji Rettsvitenskapsskole») som senere skulle bli Meiji-universitetet. 

### Diplomat, minister, statsminister
I 1882 var han medlem av Hirobumi Itōs delegasjon til Europa. Etter denne reisen ble han utnevnt til minister til Østerrike-Ungarn og deretter Tyskland og Belgia. Da han reiste tilbake til Japan, ble han en av keiserens hoffrådgivere og var visepresident av riksdagens overhus. 

Han var Japans fungerende statsminister i 1901 og statsminister 1906–1908 og i 1911–1912. Saionji mente at det keiserlige hoff skulle vernes, og at det ikke skulle delta direkte i regjeringsutøvelse. Dette var et av områder der han fikk motbør fra nasjonalistene i hæren, som håpet at keiseren ville ta del i japansk politikk direkte og på den måte svekke både parlament og kabinett. Nasjonalister anklaget ham også for å være «globalist». 

I 1919 ledet Saionji ledet den japanske delegasjonen på fredskonferansen i Paris som følge av den første verdenskrig.  

I løpet av store deler av sin offentlige karriere prøvde Saionji å redusere den keiserlige japanske hærs innflytelse innen nesten alle politiske saker. Han var en av de mest liberale politikere blant keiser Hirohito sine politiske rådgivere, og han favoriserte vennlige forbindelser med land som Storbritannia og USA.

## Referanser
Berta Zahourek

**Berta Zahourek-Blaha** (1896–1967) var en østerriksk kvinnelig svømmer som deltok i de olympiske leker 1912 i Stockholm.
 
Zahourek vant en olympisk bronsemedalje i svømming under OL 1912 i Stockholm. Hun var med på det østerrikske laget som kom på tredjeplass på 4 x 100 meter fri bak Storbritannia og Tyskland. De andre på laget var Margarete Adler, Klara Milch og Josephine Sticker. Det var fire lag som deltok på stafetten.

## OL-medaljer
*  1912  Stockholm - Bronse i svømming, 4 x 100 meter fri damer  Østerrike

## Eksterne lenker
*
Verdenscupen i alpint 2010/11

**Verdenscupen i alpint 2010/2011** var den 45. sesongen av verdenscupen i alpint. 

Maria Riesch ble den første tyske dame til å vinne verdenscupen sammenlagt siden Katja Seizinger vant i 1998. Riesch vant imidlertid ingen av de enkeltstående grenene, og det var hard kamp om tittelen helt til slutten av sesongen. Ivica Kostelić vant endelig verdenscupen sammenlagt, og ble dermed den første mannen fra Kroatia som oppnådde dette. Verken Riesch eller Kostelić hadde vunnet sammenlagttittelen før. 

Ingen norske utøvere vant noen av titlene denne sesongen.

## Resultat herrer

### Sammenlagt

Sluttresultat etter 36 konkurranser.

### Utfor

Sluttresultat etter 9 konkurranser.

### Super-G

Sluttresultat etter 6 konkurranser.

### Storslalåm

Sluttresultat etter 6 konkurranser.

### Slalåm

Sluttresultat etter 10 konkurranser.

### Kombinasjonen

Sluttresultat etter 4 konkurranser.

## Resultat damer

### Sammenlagt

Sluttresultat etter 33 konkurranser.

### Utfor

Sluttresultat etter 8 konkurranser.

### Super-G

Sluttresultat etter 6 konkurranser.

### Storslalåm

Sluttresultat etter 6 konkurranser.

### Slalåm

Sluttresultat etter 9 konkurranser.

### Kombinasjonen

Sluttresultat etter 3 konkurranser.

## Nasjonscupen

### Sammenlagt

Sluttresultat etter 69 konkurranser.

### Menn

Sluttresultat etter 36 konkurranser.

### Kvinner

Sluttresultat etter 33 konkurranser.

## Referanser
Lithocharis

***Lithocharis*** er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien smalkortvinger (Paederinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae). Det er beskrevet 12 arter, to av dem forekommer i Norge.

## Utseende
Middelsstore, brunlige kortvinger. De er noe bredere og mer langbeinte enn de fleste andre smalkortvinger. Antennene er omtrent så lange som hode + thorax, perlekjede-formede, hvert ledd litt lengre enn bredt. Hodet er forholdsvis stort, omtrent så bredt som pronotum, firkantet, med nokså små, flate fasettøyne. Det er fint og tett punktert og gjerne svart på farge. Pronotum er så langt som eller litt lengre enn bredt, rektangulært med avrundede hjørner. Dekkvingene er litt lengre og bredere enn pronotum.

## Levevis
Artene lever mellom råtnende plantemateriale.

## Systematisk oversikt / europeiske arter

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien smalkortvinger Paederinae Fleming, 1821
****** Slekten *Lithocharis* Dejean, 1833
******* *[[Lithocharis nigriceps]]* Kraatz, 1859 – opprinnleig en asiatisk art, nå vidt spredt i Europa
******* *[[Lithocharis ochracea]]* (Gravenhorst, 1802)
******* *[[Lithocharis vilis]]* Kraatz, 1859 – ikke i Norge

## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea (2011) Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr. http://www.faunaeur.org/ 

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av europeiske arter: http://coleoptera.ksib.pl/search.php?taxonid=22896&l=en&dds=par
Yamagata Aritomo

**Yamagata Aritomo** (født 14. juni 1838 i Hagi i Tokugawa-shogunatet, død 1. februar 1922 i Tokyo), også kjent under navnet Yamagata Kyosuke, var feltmarskalk i den keiserlige japanske hær. Han var to ganger statsminister i Japan. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Yamagata var født i en lavere rangert samuraifamilie fra Hagi, som var hovedstad for føydaldomenet Chōshū (som tilsvarte omtrent det senere prefekturet Yamaguchi). Han gikk på Shokasonjuku, en privatskole drevet av Yoshida Shōin. Der var han aktiv i den fremvoksende undergrunnsbevegelse som ville styrte Tokugawashogunatet.

### Karriere
Under Boshinkrigen, revolusjonen i 1867 og 1868, som ofte blir kalt meijirestaurasjonen, var han stabsoffiser i militæret.

Han ble utnevnt til krigsminister i 1873.

Yamagata etablerte et system med militær verneplikt i 1873. Han var sjef for den japanske generalstaben fra 1874 til 1876, og for andre gang mellom 1878 og 1882, og for tredje og siste gang i perioden 1884–1885. Yamagata ble tildelt graden feltmarskalk av Japan i 1898. Han viste sine militære kunnskaper når det gjaldt forskjellige militære spørsmål mens han satt som den fungerende krigsminister og kommanderende general under den første kinesisk-japanske krigen, som kommanderende general i den japanske Første armé under den russisk-japanske krigen, og som sjef for generalstaben sitt kontor i Tokyo. 

Yamagata satt som statsminister i første periode fra 1889 til 1891. Hans andre statsministerperiode fra 1898 til 1900. 

Hans japanske dekorasjoner inkluderer 1. klasse av Den gylne glentes orden, Krysantemumsordenen og storbånd av Den oppadstigende sols orden. I 1906 mottok Yamagata utnevnelse til den britiske Order of Merit av kong kong Edvard VII av Storbritannia. 

Yamagata døde i 1922, i en alder av 84 år. 

## Referanser
Ikuchi-broen

**Ikuchi-broen** er en skråkabelbro i Japan som binder sammen øyene Ikuchi og Innoshima. Broen er en del av den 59 km lange Nishiseto-motorveien som binder sammen de to hovedøyene Honshū og Shikoku.
Broen som ble åpnet 8. desember 1991 har en total lengde på 790m og det lengste spennet er 490m.

## Eksterne lenker
* Honshu-Shikoku Bridge Expressway Company Limited – Besøkt 22. mars 2011.
* Structurae om Ikuchi-broen - Besøkt 22. mars 2011.
Tsjigorinforsvaret

**Tsjigorinforsvaret** er en variant i sjakkåpningen Dronninggambit som oppstår etter trekkene 1.d4 d5 2.c4 Sc6 (ofte inkluderes også varianten 2.Sf3 Sc6, som transponerer etter 3.c4, i begrepet). Varianten regnes som risikabel, fordi svarts andre trekk sperrer hans c-bonde. Dette vanskeliggjør både det stabiliserende trekket c7-c6 og det befriende c7-c5. Svart må derfor basere seg på aktivt offisersspill, og enkelte muligheter til å spille e7-e5. Varianten er oppkalt etter Mikhail Tsjigorin (1850–1908), som av mange regnes som den russiske sjakkskolens far. Moderne spillere som har bidratt til å popularisere varianten er stormesterne Igor Miladinović og, ikke minst, Aleksandr Morozevitsj.

To hovedvarianter er: 

- 3.Sf3 Lg4 4.cxd5 Lxf3 5.gxf3 Dxd5 6.e3 e5 – og hvits løperpar og sentrumsovervekt oppveier den litt svekkede bondestillingen. 

- 3.Sc3 dxc4 4.Sf3 Sf6 5.e4 Lg4 6.Le3 e6 7.Lxc4 Lb4 – som gir hvit terrengfordel, men svart har fritt offisersspill.
Katsura Tarō

**Katsura Tarō** (født 4. januar 1848, død 10. oktober 1913) var en japansk prins og general i den keiserlige japanske hær, høytstående politiker og statsmann, som satt i tre omganger som statsminister i Japan.  

## Liv og virke
Katsura ble født inn i en samuraifamilie fra Hagi.  

Katsura ble sendt til Tyskland for å studere militær vitenskap og senere  tjenestegjorde han som militærattaché ved den japanske ambassaden i Tyskland i perioden 1875 til 1878 og igjen i 1884-1885. Da han returnerte til Japan igjen i 1885, ble han forfremmet til generalmajor. 

Katsura tjenestegjorde deretter i flere sentrale stillinger i det keiserlige japanske militæret. Han ble utnevnt til den andre generalguvernør på Taiwan fra den 2. juni 1896 og han hadde denne posisjonen frem til oktober 1896. I de påfølgende kabinettene fra 1898 til 1901 satt Katsura som krigsminister. Katsura satt som den ellevte, trettende og den femtende statsministeren i Japan. 

Katsura ble statsminister for første gang den 2. juni 1901. Han beholdt stillingen i fire og et halvt år frem til 7. januar 1906. I løpet av sin periode som statsminister utviklet Japan seg som en stor imperialistisk makt i Øst-Asia. Når det gjelder utenrikspolitikken, var landet preget av den anglo-japanske alliansen i 1902 og Japans seier over Russland under den russisk-japanske krigen i 1904-1905. 

Katsura ble tildelt et storkors av Order of St. Michael og St. George av kong Edward av Storbritannia. Den 1. april 1906 ble han tildelt storbånd av Krysantemumsordenen.  

Katsura døde åtte måneder senere, den 10. oktober 1913, da han var 65 år gammel. Hans statsbegravelse ble avholdt i tempelet til Zōjō-ji i Shiba i Tokyo og hans grav finnes i Shōin Jinja i Setagaya i Tokyo. 

## Referanser
Monteverde biologiske reservat

**Monteverde biologiske reservat** (spansk: *Reserva Biológica Bosque Nuboso Monteverde*) er et biologisk reservat i Costa Rica. Det befinner seg langs fjellkjeden Cordillera de Tilarán på grensa mellom provinsene Puntarenas og Alajuela. Det blei oppretta i 1972 og dekker et område på 10&nbsp;500 hektar med tropisk regnskog. Området består av seks ulike økologiske soner, hvorav 90 % er uberørt regnskog. Reservatet har et svært stort biologisk mangfold, med blant annet over 2&nbsp;500 plantearter, rundt 100 pattedyrarter, 400 fuglearter, 120 reptil- og amfibiearter, samt tusener av insektarter.

Reservatet er oppkalt etter den nærliggende bygda Monteverde. Det er et populært turistmål, og har omkring 70&nbsp;000 besøkende i året.
Monteverde

**Monteverde** eller **Monte Verde** er ei bygd og et distrikt i kantonen Puntarenas i provinsen Puntarenas i Costa Rica. Flesteparten av innbyggerne i distriktet bor i landsbyen Santa Elena, mens bebyggelsen i selve bygda Monteverde ligger spredt utover flere kilometer langs veien som fører til Monteverde biologiske reservat. Reservatet har gjort området til et av landets mest populære turistmål. Distriktet hadde et beregna innbyggertall på 5&nbsp;443 i 2010.

Monteverde var først bebodd av bønder som slo seg ned der på 1930-tallet, og seinere av kvekere som ankom i 1951.

## Referanser
Regierungsbezirke i Preussen

**Regierungsbezirke i Preussen** er en liste over samtlige Regierungsbezirke som eksisterte i kongedømmet Preussen (1701&ndash;1918) og senere i Fristaten Preussen (1918&ndash;1947). I denne listen er disse forvaltningsenhetene sortert alfabetisk, uavhengig av hvilken prøyssisk provins de tilhørte og når de ble opprettet.

Regierungsbezirke var det nest høyeste forvaltningsnivået i Preussen, og befant seg under provinsene i Preussen. Provinsene var inndelt i Regierungsbezirke, og antallet varierte fra seks i provinsen Hannover til én i provinsen Schleswig-Holstein, som både var en provins og en Regierungsbezirk.

Frem til 31. mars 1885 hadde Regierungsbezirke Aurich, Hannover, Hildesheim, Lüneburg, Osnabrück og Stade benevnelsen **Landdrosteibezirke**.

## Liste

## Litteratur

Walther Hubatsch (Red.): *Grundriß zur deutschen Verwaltungsgeschichte 1815 – 1945*, Johann-Gottfried-Herder-Institut, Marburg/Lahn;
Reihe A: Preußen;
* Band 1: *Ost- und Westpreußen*, bearbeidet av Dieter Stüttgen, 1975, ISBN 3-87969-108-8,
* Band 2: Teil 1: *Provinz Posen*, bearbeidet av Dieter Stüttgen, Teil 2: *Provinz Grenzmark Posen-Westpreußen*, bearbeitet von Walther Hubatsch, 1975, ISBN 3-87969-109-6,
* Band 3: *Pommern*, bearbeidet av Dieter Stüttgen, 1975, ISBN 3-87969-115-0,
* Band 4: *Schlesien*, bearbeidet av Dieter Stüttgen, Helmut Neubach und Walther Hubatsch, 1976, ISBN 3-87969-116-9,
* Band 5: *Brandenburg*, bearbeidet av Werner Vogel, 1975, ISBN 3-87969-117-7,
* Band 6: *Provinz Sachsen*, bearbeidet av Thomas Klein, 1975, ISBN 3-87969-118-5,
* Band 7: *Rheinland*, bearbeidet av Rüdiger Schütz, 1978, ISBN 3-87969-122-3,
* Band 8: *Westfalen*, bearbeidet av Walther Hubatsch, 1980, ISBN 3-87969-123-1,
* Band 9: *Schleswig-Holstein*, bearbeidet av Klaus Friedland og Kurt Jürgensen, 1977, ISBN 3-87969-124-X,
* Band 10: *Hannover*, bearbeidet av Iselin Gundermann og Walther Hubatsch, 1981, ISBN 3-87969-125-8,
* Band 11: *Hessen-Nassau*, bearbeidet av Thomas Klein, 1979, ISBN 3-87969-126-6,
* Band 12: Preußen; Teil B, II: *Die Hohenzollernschen Lande*, bearbeidet av Walther Hubatsch, 1978, ISBN 3-87969-127-4.
Cilea silphoides

***Cilea silphoides*** er en biller som hører til den store underfamilien dråpekortvinger i familien kortvinger (Staphylinidae).

## Utseende
En forholdsvis liten (2,5-3,5 millimeter), blank, dråpeformet, brungul kortvinge. Den kjennes lett på de forholdsvis lange dekkvingene med karakteristiske, svarte tegninger. Pronotum er svart med bredt gule ytterkanter, dekkvingen har en oval, svart flekk i midten og en svart flekk ved ytterkanten, disse kan være grodd sammen i den framre delen. Bakkroppen har lange, stive børster på sidene, særlig påfallende på de bakerste leddene.

## Levevis
Arten lever i gjødsel, kompost og annet råtnende plantemateriale. Disse billene er livlige og aktive, og flyr godt, og dukker raskt opp ved fersk gjødsel, som de graver seg ned i.

## Utbredelse
Arten er utbredt over mye av Europa og finnes også i resten av den palearktiske sone, Nord-Amerika og Afrika.

## Systematisk plassering
Slekten *Cilea* omfatter bare tre arter, av disse finnes *C. silphoides* i Nord-Europa.

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien **dråpekortvinger, Tachyporinae** MacLeay, 1825
****** Gruppen Tachyporini MacLeay, 1825
******* *Cilea silphoides* (Linnaeus, 1767)

## Litteratur
* Silfverberg, H. (1992): *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea (2011): Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr. nettsted 

## Eksterne lenker
* 
* «ArtCilea silphoides», *Artsbanken*
* Nettside om arten med bilder , *Watford Coleoptera Group*
* Bilde av arten , *Wahlens.se*