open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kurt Oddekalv

**Kurt Willy Oddekalv** (1957–2021) var en norsk miljøverner og miljøaktivist. Han var leder av Norges Miljøvernforbund fra opprettelsen i 1993 til sin død i 2021.

## Bakgrunn
Oddekalv var utdannet tømrer. Før Oddekalv ble miljøverner på heltid tidlig på 1990-tallet, jobbet han ti år som byggmester. Han var også innom Heimevernet. I sin tid i militæret ble han sersjant og var en periode befal for senere statsminister Jens Stoltenberg: «Jeg husker at jeg tildelte ham en del armhevinger for ikke å ha orden på skoene sine.»

## Aktivisme

Oddekalv ble først kjent i media for å ha ledet en gruppe miljøaktivister i å stenge et avfallsdeponi i Fana. Han kjempet også mot sprøytemidler i jordbruket, Hardangerbrua og Norzink på 1990-tallet. Senere fokuserte han på oppdrettsnæringen, siden 2008 med katamaranen MS «Miljødronningen».

Oddekalv var leder av Naturvernforbundet Hordaland, men trakk seg fra vervet i 1993 etter intern uenighet og ble i juni samme år ekskludert av landsmøtet i Norges Naturvernforbund. Sammen med andre utbrytere fra Naturvernforbundet startet han Norges Miljøvernforbund i mai 1993. Naturvernforbundet begrunnet utkastelsen med at han hadde opptrådt illojalt, forsøkt å løsrive fylkeslaget i Hordaland som en egen organisasjon, jobbet direkte imot organisasjonens syn og opptrådt mot ansatte og tillitsvalgte på en sjikanøs måte.

I 2008 inngikk Oddekalvs selskap Miljødronningen AS en avtale med Fjellstrand AS om å leie en miniubåt som skulle benyttes til å avdekke forurensning i norske fjorder. Etter hvert klarte ikke selskapet å betjene leien, og avtalen måtte avbrytes. Fjellstrand krevde da erstatning for brutt avtale, mens Oddekalv på sin side nektet å utlevere miniubåten. Namsfogden måtte til slutt beslaglegge miniubåten, og Miljødronningen AS ble dømt til å betale 10 millioner i erstatning til Fjellstrand. Selskapet var da allerede hardt presset økonomisk, men redningen kom fra milliardæren Trond Mohn. Totalt har han sponset Oddekalvs virksomhet med rundt 60 millioner.

I 2008 ble Oddekalv politianmeldt av teleselskapet MTU etter at han hadde ødelagt en av deres mobilmaster i Oslo. I 2010 ble han dømt for hærverk og måtte betale  kr i erstatning.

I 2014 ble Oddekalv ilagt  kroner i bot etter et stunt fra 2011 hvor han sprøytet en melkeblanding mot et oppdrettsanlegg fra båten «Miljødronningen». På forhånd hadde han varslet media om at han kom til å sprøyte rotenon, noe som i så fall ville ha drept de  ørretene i oppdrettsanlegget.

## Konspirasjonsteorier
Oddekalv opprettet i 2015 en gruppe som skulle arbeide med å nøste opp i «chemtrails», en konspirasjonsteori om at noen i hemmelighet oversprøyter befolkningen med skadelige kjemiske stoffer fra fly. Han stilte seg også kritisk til vaksiner og mente at elektromagnetisk stråling fra mobiltelefoni er helseskadelig.

## Død
Oddekalv døde 11. januar 2021 da han gikk gjennom isen på Bahusvatnet på Kalandseidet i Bergen. Han gikk ut på isen for å forsøke å redde en hund. 

## Referanser
Abstraksjon

**Abstraksjon** er et begrep for det som kun kan fattes gjennom tankene, uten direkte forbindelse med livet. Det benyttes om tenkemåter der en skiller ut enkelte elementer, for å betrakte resten. Det er en måte å komme fram til fellestrekk eller felles egenskaper og klassifiseringer, såkalte *universalia*, på.

I filosofi og kunst brukes abstrakt ofte om noe som ikke helt lar seg gripe, eksempelvis begrepet skjønnhet eller ånd, og som vanskelig lar seg beskrive uavhengig av noe konkret, som er det motsatte av abstrakt.

Abstrakt kunst henviser i billedkunsten ofte til nonfigurativ kunst der det legges vekt på form, farge og komposisjon, dets billedelementer og deres sammenheng, framfor at det skal etterligne eller forestille noe bestemt eller konkret.

## Etymologi
Abstraksjon og abstrakt kommer fra latinske *abstractus*, perfektum partisipp av *abstrahere*, «rive, drive bort», som bygger på *abs-*, «av, fra» + *trahere*, «trekke, dra», i betydningen «det som er trukket fra den håndgripelige virkeligheten».

Til norsk er begrepet kommet fra delvis engelsk. Det er på engelsk dokumentert fra rundt 1400-tallet i betydningen «tilbaketrukket fra verden, askese». Betydningen «ide om noe som har ingen faktisk eksistens» er fra 1640-tallet.

## Referanser
Myrmalm

**Myrmalm**  er en uren form av jernhydroksid (limonitt, (FeO(OH)·nH2O)), som hentes frem  fra forekomster i myr for å utvinne jern. Utvinning av myrmalm ble brukt fra den tidsperioden som kalles jernalder i forhistorisk tid frem til middelalderen, da metoder for å utvinne jern fra malm i fast fjell ble utviklet. Likevel var myrmalm-metoden for jernutvinning stadig i bruk enkelte steder i Norden frem til 1700-tallet. På 1800-tallet ble Øiensjøfos Brug etablert for å utvinne jern fra myrmalm på industrielt vis, men dette ble ingen økonomisk suksess. 

## Teknologi

Å utvinne myrmalm var en lang og arbeidskrevende prosess. Myrmalmforekomstene var ofte å finne til fjells. I jernalderen, vikingtid og middelalder har jernutvinning etter denne metoden vært en betydelig virksomhet mange steder i landet. I mange fjellgrender er det et betydelig omfang på antall kulturminner knyttet til denne virksomheten. Myrmalm blir ved gløding omdannet til jernoksider, som ble brukt til å lage røde pigmenter til maling.

Jernmalmen i myr må først lokaliseres. Rød farge på myren er et kriterium, den røde fargen er rust. Når man stikker et spett ned i myren skal det komme knaselyder. 

Da utvinningen av jern fra malm fra gruver i fjell kom i gang på 1500-tallet ble etter hvert produksjonen basert på myrmalm ulønnsom og tok slutt. 

Et museum viet helt til jernvinnevirksomhet er Jernvinnemuseet i Bykle i Setesdal i Aust-Agder. 

## Se også
* Kølabonn
* Myr
* Rustoljeblå
* Øiensjøfos Brug

## Litteratur
*Arne Espelund: Bondejern i Norge. 2005

## Eksterne lenker
* 
* «Myrmalm blir til jern», fra NRK skole
* «Iron Production in the Viking Age», fra nettstedet hurstwic.org (engelsk)
Presteforeningen

**Presteforeningen** eller **Den norske kirkes presteforening** er en fagforening som organiserer Den norske kirkes prester og teologiske kandidater, samt teologistudenter. Forbundet ble etablert i 1900 har om lag 2200 medlemmer.

Foreningen jobber for å ivareta medlemmenes faglige, økonomiske og sosiale interesser. I tillegg arbeider de for å fremme kollegialt samhold og samarbeid.

Leder er Eva Klokkerud, og nestleder er Arnt Johan Vistnes. Presteforeningen er medlem av Unio.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Norsk Ergoterapeutforbund

**Norsk Ergoterapeutforbund** er et fagforbund som organiserer vel 4325  ergoterapeuter i Norge. Ergoterapi er den helsefaglige termen som beskriver aktiviteten til en ergoterapeut. Forbundet benytter kortformen Ergoterapeutene.

Medlemsoversikten viser at om lag to tredjedeler av medlemmene i forbundet er ansatt i kommunehelsetjenesten og cirka en fjerdedel er ansatt i spesialisthelsetjenesten. De øvrige er ansatt blant annet i NAV, bedriftshelsetjenester, barnehager og i skoler og utdanningssystemet.

Forbundet ledes av Tove Holst Skyer som overtok ett Nils Erik Ness på landsmøtet i forbundet 21. oktober 2020. Skyer har sitt daglige virke på  Forbundskontoret, som har 10 ansatte og ledes av generalsekretær Toril Laberg.
 
*[[Ergoterapeuten (tidsskrift)|Ergoterapeuten]]* er forbundets tidsskrift. Redaksjonen til *Ergoterapeuten* er en del av forbundskontoret, men tidsskriftet er redaksjonelt uavhengig og utkommer i seks nummer årlig. Bladet vektlegger ergoterapifaglig stoff, organisasjonsstoff og helse- og sosialpolitikk. Else Merete Thyness er redaktør.

Unio er Norsk Ergotertapeutforbunds hovedorganisasjon. Unio er landets nest største hovedorganisasjon på arbeidstakersiden.

Forbundet ble etablert 19. juni 1952 som *Norges Arbeidsterapeuters Landsforbund*, og byttet navn i 1975 da stillingstittelen ble endret fra *arbeidsterapeut* til *ergoterapeut*. Dagens navn er fra 1991.

## Forbundsledere

Ledertittelen har endret seg, fra «fru Birgit Hesselrot» ble valgt som «formann» i 1952 til man i dag velger *forbundsleder*:
*Birgit Hesselrot (1952 - )
*Aage Bredo Aas ( - 1962)
*Berit Mollekleiv (1962 - )
*Inger Johanne Hansen (1970-tallet)
*Kerstin Biering (1980-tallet)
*Solrunn Nygård (1990-tallet)
*Karin Liabø
*Mette Kolsrud (2007-2014)
*Nils Erik Ness (2014-2020)
*Tove Holst Skyer (2020-

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Akademikerforbundet

**Akademikerforbundet** er en medlemsorganisasjon for personer med minimum tre års universitet- eller høyskoleutdanning, dvs. minst 60 vekttall / 180 studiepoeng. Medlemmene jobber hovedsakelig innen administrasjon, ledelse, økonomi, HR, kommunikasjon og IKT. Akademikerforbundet dekker alle tariffområder innen offentlig sektor og det arbeides med å etablere avtaler i privat sektor.
Akademikerforbundet er ett av tretten medlemsforbund i Unio, som er landets nest største hovedorganisasjon på arbeidstakersiden.

## Historikk
Forbundet har sitt utspring i Norsk Bedriftsøkonomisk Forening som ble etablert på 1970-tallet. Navnet ble endret til Norsk Økonomforbund i 1985. Senere ble målgruppen utvidet til også å gjelde høyskoleutdannede generelt. Høyskoleutdannedes Forbund (HF) ble navnet fra 1991. HF var en del av Akademikernes Fellesorganisasjon (AF) frem til AF ble oppløst i 2001. 1997 ble navnet endret til Universitet- og Høyskoleutdannedes Forbund (UHF). I 2003 ble UHF tatt opp som medlem i UHO, nå Unio. Forbundet skiftet navn til Akademikerforbundet 1. juni 2010.
Akademikerforbundet har pr. 1. januar 2023 rundt 5900 medlemmer.

Leder er Mizanur Rahaman.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Eikeland

**Eikeland** er et tettsted i Gjerstad kommune i Aust-Agder. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger omtrent 15 kilometer sørøst for kommunesenteret Gjerstad. Eikeland har sitt kjerneområde omkring det gamle Egeland jernverk, men har på 1900-tallet utviklet seg på Fiane, omkring E18s gamle trasé gjennom bygda. Nå er E18 flyttet til ny motorveitrasé, og stedets landemerke gjennom mange år, kafeen Cinderella, har flyttet til kommunens nye forretningssenter ved E18, Brokelandsheia.

Jernindustri er det fremdeles på Eikeland.

## Referanser
Tazama

**The Tanzania Zambia Pipeline Ltd** (**Tazama**), er en oljerørledning som transporterer råolje mellom Dar-es-Salaam havn i Tanzania og oljeraffineriet Indeni i Ndola i Zambia. 

## Oversikt
Tazama er en 1&nbsp;710 km lang oljerørledning som blei tatt i bruk i 1968. Den er designet for å kunne transporterer så mye som 1,1 millioner tonn råolje per år, men kun 600&nbsp;000 tonn er gjennomsnittlig transportert. Ledningen består av en blanding mellom 8 og 12 tommers (20 til 30 cm i diameter) rørledning. For å pumpe oljen fra havet og opp til Ndola som ligger om lag 1&nbsp;300 moh trengs det 7 pumpestasjoner. Fem av pumpeanleggene ligger i Tanzania og to i Zambia.
Anlegget blei i sin tid bygd av det italienske oljeselskapet Snamprogetti og finansiert hovedsakelig av den italienske stat.

## Eierforhold
Tazama eies av statene Tanzania og Zambia i fellesskap. Zambia eier 2/3 og Tanzania resten.
Det har lenge vært snakk om en privatisering av oljerørledningen, men det er det ikke blitt noe av. Driften av den er imidlertid satt bort til private.

## Tankterminal
Tazama eier også en egen tankterminal i Dar-es-Salaam hvor tankbåter opp til 90&nbsp;000 tonn dødvekt kan legge til. I tankterminalen i Dar-es-Salaam kan det lagres hele 77&nbsp;000 m³ råolje. En 36 tommers oljerørledning på 3,3 kilometer går fra kysten ut til terminalen for de største skipene. Det er også en terminal (Kurasani) som tar i mot de noe mindre skipene på opp til 40&nbsp;000  tonn dødvekt. Tankterminalen fikk omfattende skader under tsunamien i 2004, og i forbindelse med det planlegges det en oppgradering av anleggene slik at tankskip på 120&nbsp;000 tonn dødvekt kan legge til. (Men en slik oppgradering har det vært snakk om siden 1997.)

## Status
Oljerørledningen har hatt store tekniske problemer de siste årene. Det har vært en rekke lekkasjer og pumpene har sviktet oftere og oftere. Et fornyelsesprogram har vært på trappene i mange år, og det  er beregnet at oljerørledningen må oppgraderes for om lag 200 millioner norske kroner. En har forhåpninger om at en i løpet av 2008 kan få på plass finansieringen av oppgraderingen.

## Planer
Det foreligger planer om å forlenge rørledningene til Lubumbashi i Kongo, Mosambik og til Harare i Zimbabwe via den zambiske hovedstaden Lusaka. Sannsynligvis vil kostnadene overstige nytten.
Roskva

**Roskva** (*den raske*) var i norrøn mytologi Tjalves søster. På samme måte som sin bror blir hun Tors tjener, og må følge med ham.

Roskva var datter av Egil, søster av Tjalve. En gårdssønn skadet en av Tors bukker Tanngrisner og Tanngnjost, og gjort den halt. Som betaling for skaden endte Roskva og broren opp som Tors tjenere, og fulgte deretter Tor på mange reiser. Denne hendelsen står beskrevet i gudediktet Hymeskvadet.

## Referanser
Transatlanticism

***Transatlanticism*** er et album av Death Cab for Cutie, utgitt i 2003. Flere av sangene fra *Transatlanticism* har blitt brukt i filmer og TV-serier, mest kjent i Seks fot under og The O.C..

## Sporliste
#«The New Year»   – 4:06 
#«Lightness»  – 3:30 
#«Title and Registration»  – 3:39 
#«Expo '86»  – 4:11 
#«The Sound of Settling»  – 2:12 
#«Tiny Vessels»  – 4:21 
#«Transatlanticism»  – 7:55 
#«Passenger Seat»  – 3:41 
#«Death of an Interior Decorator»  – 2:56
#«We Looked Like Giants»  – 5:32 
#«A Lack of Color»  – 3:35 

## Medvirkende
*Ben Gibbard – vokalist, gitar
*Nicholas Harmer – bass
*Jason McGerr – trommer
*Christopher Walla – gitar

## Eksterne lenker
*
Brilleslange

**Brilleslange** eller **indisk kobra** (*Naja naja*) er  en giftslange som regnes til kobraslangene, en gruppe ulike arter giftsnoker som lever i Afrika og Asia. Som navnet tilsier lever den indiske kobraen på det indiske subkontinentet, og den regnes som den vanligste av kobraslangene.  Den har fått tilnavnet «brilleslange» etter det brilleformete mønsteret den har i nakken.

## Beskrivelse
Brilleslangen er en tung slange som enkelt kan kjennes igjen ved at den har et kraftig nakkeparti. Dette nakkepartiet kan utvides ved at den retter de forreste ribbeina til side, noe den gjør dersom den føler seg truet. 

Utseende og farge kan variere stort hos brilleslanger, men de har alle det karakteristiske brillemønsteret på baksiden av nakkepartiet. 

De fleste voksne slanger er mellom 1 og 1,5 meter lange, men noen individer kan vokse til å bli opptil 2,2 meter, selv om dette regnes som sjeldent. 

### Gift
Brilleslange har en kraftig gift som påvirker både nervesystemet og hjertemuskulaturen. Bytter blir paralysert, og i alvorlige tilfeller stopper åndedretten eller hjertet slik at byttet dør. 

## Utbredelse
Brilleslanger finnes i Sør-Asia, og er spesielt utbredt i India. Den finnes også i Pakistan, Sri Lanka, Bangladesh og sør i Nepal. Den er også funnet i Bhutan, men regnes som svært sjelden der. 

Mennesker som blir bitt av brilleslange kan i ytterste konsekvens dø av bittet, og arten regnes som en av de fire dødeligste slangene i India. 

Ulike motgifter utvikles mot slangebittet fra brilleslangen.

I India brukes noen ganger bitt fra unge brilleslanger som en type rus. I disse tilfellene kjøper personer bitt fra slangetemmere som jobber med arten. 

### Habitat
Brilleslange trives i en rekke ulike habitater, og er oppdaget i åpen skog, tett skog, jordbrukenger, risenger, våtmark, steinete landskap, og selv i urbane områder. 

Arten finnes i høyder fra havnivå til 2 000 meter over havet. 

## Diett
Unge brilleslanger spiser amfibier, små reptiler og små pattedyr, mens voksne individer primært spiser små pattedyr som gnagere. 

## Reproduksjon
Brilleslanger legger mellom 10 og 30 egg en gang i perioden mellom april og juli. Eggene legges som oftest i tomme rottehuler eller bol fra termitter, og klekker etter 48 til 69 dager. 

Nyklekkede brilleslanger er mellom 20 og 30 centimeter, og fødes med gift. De får ingen omsorg fra moren, og klarer seg alene fra første dag. 

## Galleri

Fil:Indian Cobra Naja naja by Dr Raju Kasambe DSCN4991 (2).jpg|Brillemønster på ryggen. 
Fil:Indian Cobra (Naja naja) with its snake "charmer" (19375911134).jpg|Brilleslange hos en slangetemmer. 
Fil:The Binocellate Cobra (Naja naja) 11.JPG|Nærbilde av brilleslangen. 
Fil:Indian cobra.jpg|Sammenkveilet brilleslange i en sekk. 


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Det Norske Diakonforbund

**Det Norske Diakonforbund**, ble etablert i 1915 og er et fagforbund for diakoner og diakonkandidater. Forbundet har vel 500 medlemmer og er tilsluttet Unio.

Forbundsleder er Randi Bergkåsa

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Rochford

**Rochford** er en liten by i Essex i England. Den er beliggende rundt 69&nbsp;km fra sentral London og rundt 34&nbsp;km fra Chelmsford. Den er administrasjonssenter for distriktet Rochford, som har tatt navn etter byen. Byen er kjernen i et verdslig sogn som også omfatter Stroud Green og London Southend Airport. Byen grenser mot forstadsområder i Ashingdon og Hawkwell. I henhold til folketellingen i 2001 hadde den verdslige sognet Rochford, som omfatter selve byen og London Southend flyhavn, en befolkning på 7 610 innbyggere, noe som hadde økt til 8 471 innbyggere ved tilsvarende folketelling i 2011.

Navnet kommer fra *Rochefort*, som er gammelengelsk for *jakthundenes krysningssted*. Elven som renner gjennom byen heter nå Roach. Opprinnelig het den Walfleet, men det var en utbredt oppfatning at Rochford måtte bety «krysningssted i Roch/Roach», og elven fikk dermed nytt navn på grunn av en misforståelse.

Herregården Rochford Hall er i privat eie, og brukes som bolig. Familien eier også golfbanen ved huset. Henrik IV giftet seg der i 1380, og i 1525 utnevnte Henrik VIII Thomas Boleyn til vicomte Rochford.

Det er jernbaneforbindelse til Liverpool Street stasjon i London, og mange innbyggere pendler til arbeid i hovedstaden.

## Bilder

File:Rochford in 2006.jpg|Town Square, Rochford
image:Rochford 220608.jpg|Flyfoto av Rochford. Det gamle fyrhuset til sykehuset kan bli sett.
File:Rochford, Essex - Rochford Hall.jpg|Rochford Hall, Rochford
File:Rochford, Essex - St.Andrews Church.jpg|Kirken St Andrew's Church i Rochford


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Rochford Parish Council
* St Andrews Church på nettstedet for alle kirkene i Essex
* Rochford Historic Town Project Assessment Report (PDF)
Galar

**Galar** (norrønt: *Galarr*) var i norrøn mytologi en dverg. Sammen med broren Fjalar drepte han den viseste av alle, skapt av fredspakten mellom Vaner og Æser, Kvase. Av hans blod blandet med honning laget de skaldskapsmjøden, som de senere måtte gi fra seg til jotnen Suttung etter at de hadde drept faren hans, Gilling. Historien om opphavet til skaldskapen og *Suttungs mjød* er fortalt i Snorre Sturlasons Gylvaginning.

Den østerrikske filologen Rudolf Simek hevder at navnene Galar og Fjalar er konstruert av Snorre.

## Se også

* Dverg
* Norrøn mytologi
* Overnaturlige vesener

## Referanser


## Kilder

* «Galar», fra *[[Store norske leksikon]]*
Tunrapp

**Tunrapp** (*Poa annua*) er ei plante i grasfamilien. Tunrapp er en av Norges vanligste ville grasarter.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Hydro Polymers

**Hydro Polymers** var et Norsk heleid et kjemisk industriselskap.

Hydro Polymers var en del av Norsk Hydro. I 2007 ble de solgt til INEOS og byttet de navn til Kerling ASA. LO-forbundet var kritisk til at den norske stat solgte seg ut til utenlandske eiere. Styret i Norsk Hydro vedtok å selge Kerling ASA med fem mot fire stemmer. Hydro Polymers virksomhet gjaldt flytende petroleumsgass(Våtgass) fra Nordsjøen som er råstoff for petrokjemisk industri, de var involvert i hele verdikjeden, fra råstoff til ferdig PVC. I Grenlands området hadde Hydro Polymers en klor-fabrikk. klorfabrikken ble oppgradert for  700 millioner kroner i 2006. Utvidelsen av klorproduksjonen på Rafnes gjorde Hydro Polymers til en stor leverandør i petrokjemimarkedet. Våtgass er en voksende industri i Norge

Produktene Hydro Polymers produserte: Suspension PVC, Emulsion PVC, VCM,Chlorine,Caustic soda , Hydrochloric acid

## Referanser
Sol i Arbeid

**Sol i Arbeid** var en velferds- og fritidsorganisasjon som ble grunnlagt av Nasjonal Samling i 1943 etter forbilde av Kraft durch Freude («Kraft gjennom glede»), en organisasjon i det nasjonalsosialistiske Tyskland 1933–1945. Primus motor var  Kåre Rein, fagforeningsmann og NS-politiker som før krigen var tilsluttet Arbeiderpartiet. Hensikten med organisasjonen var å styrke støtten til det tyskkontrollerte regimet ledet av Vidkun Quisling gjennom å assosiere nazismen med velferds- og fritidsaktiviteter.

Sol i Arbeid mottok totalt 2,1 millioner kroner fra staten, i tillegg til dels betydelige tilskudd fra private givere. Organisasjonen virket på en rekke felter og drev med alt fra helsetiltak til underholdning. Blant dem som underholdt på organisasjonens kulturarrangementer, kan nevnes skuespillerne Lalla Carlsen og David Knudsen. Organisasjonen hadde på sitt meste 135 leirer omkring i Norge. Blant medarbeiderne i Sol i Arbeid var den senere forfatteren Asbjørn Elden.

Da Rein mot slutten av krigen ble knyttet nærmere opp mot det NS-styrte LO og til slutt overtok som kommissarisk formann, falt mye av Sol i Arbeids virksomhet sammen.

## Se også
* Kraft gjennom glede, velferdsorganisasjon i Hitler-Tyskland

## Eksterne lenker
* Om «Sol i Arbeid» i søkbar digitalkopi av Tore Pryser: ''Arbeiderbevegelsen og Nasjonal samling'' (side 80-84)
Albin Eines

**Albin Konrad Eines** (født 9. juni 1886 i Östersund i Sverige, død 19. mai 1947) var en norsk politiker (Det norske Arbeiderparti, Norges Kommunistiske Parti, Nasjonal Samling) og pressemann.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Albin Eines, som var halvt svensk, var utdannet bokbinder og jobbet flere år i Sverige der han ble inspirert av syndikalismen før han i 1909 flyttet til Trondheim og meldte seg inn i Arbeiderpartiet. 

### Karriere
;Arbeiderpartiet:
I Arbeiderpartiet  ble han aktiv i Fagopposisjonen av 1911 og kjent som en av de mest prinsippfaste antiparlamentarikerne, noe som etter hvert satte ham i et motsetningsforhold til Martin Tranmæl. 

Fra 1915 var han tilknyttet redaksjonen i flere aviser, blant annet *[[Vest-Finnmarkens Arbeiderblad]]*, *[[Folkets Dagblad (norsk avis)|Folkets Dagblad]]* i Vestfold og *[[Østfold Dagblad]].

;Kommunistpartiet
Eines fulgte etter noe nølen kommunistene ved splittelsen i 1923. Fra 1924 jobbet han i partiavisa *Ny Tid* i Trondheim, og i 1927 overtok han redaktøransvaret i NKPs hovedorgan *Norges Kommunistblad*.

Nyttårsaften til 1928 bekjentgjorde Eines sin utmeldelse fra partiet, og allerede to dager etterpå sto hans første artikkel på trykk i *Tidens Tegn*, en borgerlig avis tilknyttet [[Frisinnede Venstre]] som også hadde uttrykt sympati for [[Benito Mussolini]]s [[fascisme|fascistiske]] styre i [[Italia]]. Han var ansatt i avisa frem til 1940 og arbeidet også opp mot [[Fedrelandslaget]], og var blant annet forfatter av skriftet «Den kommunistiske fare».

;Nasjonal Samling
I 1940 ble Eines medarbeider i NS-avisa *Fritt Folk* og meldte seg inn i partiet. Ved nyttårstider 1942/1943 ble han redaksjonssekretær for *Norsk Arbeidsliv*, organ for det NS-kontrollerte [[Landsorganisasjonen i Norge|LO]]. Et års tid senere overtok han som redaktør, et verv han ble fratatt sommeren 1944. Han fortsatte imidlertid som typograf for avisa og som rådgiver for den nye redaktøren som også var en av Eines' sønner. På denne tiden ga han ut boka *Babels tårn'', som blant annet ble brukt i nazistisk skoleringsarbeid.

Etter krigen ble Eines dømt til fire års fengsel for landssvik. Han var på dette tidspunktet blitt syk og døde kort tid etter påbegynt soning.

## Referanser
Haviguan

**Haviguan** (*Amblyrhynchus cristatus*) er en iguan som finnes bare på Galápagosøyene. Den skiller seg fra alle andre nålevende øgler ved at den svømmer og lever av alger.

## Habitat
Haviguanen finnes på alle Galápagosøyene, som tilhører Ecuador. Der holder de til på klipper langs kysten. Noen steder er det opptil 3000 haviguaner per kilometer kystlinje, men de fleste steder er det langt færre av dem enn det. Haviguanen har ikke særlig mange naturlige fiender, og galapagoshauken utgjør den største trusselen for voksne haviguaner. Eggene kan også bli tatt, av andre fugler og av slanger.

## Atferd
Haviguanen tilbringer dagene på de solfylte klippene langs kysten for å samle varme. Når solen står opp inntar den en positur som gjør at mest mulig av kroppen får sollys. Når den når sin idealtemperatur på 35.5&nbsp;°C endrer den kroppspositur for å unngå overheting. Den kan da løfte overkroppen vendt mot solen, slik at luft kan sirkulere inn under kroppen og kjøle den ned, samtidig som det reduserer soleksponeringen på deler av kroppen. Reptiler kan ikke svette, men hvis haviguanen når 40° vil den begynne å pese for å kvitte seg med varme.

### Ernæring
De fleste haviguaner spiser én gang i løpet av dagen, men noen av de største individene spiser bare hver andre eller tredje dag. De største hannene venter vanligvis til midt på dagen når solen er på sitt varmeste, slik at de har rukket å bli varme i solen før de svømmer ut for å dykke etter alger. Resten av kolonien spiser alger i vannkanten når det er fjære sjø. Der spiser de til de blir truffet av bølgene igjen. Den store forskjellen skyldes sannsynligvis at de mindre individene ikke er like gode svømmere, og ikke klarer å holde like godt på varmen.

### Reproduksjon
De fleste haviguaner er kolonidyr det meste av året. Bare et fåtall hanner holder seg utenfor koloniene. Utenfor paringssesongen er det lite aggresjon mellom individene, men ved starten av paringssesongen blir hannene territoriale og mer aggressive.

Hannen kurtiserer hunnen ved å sirkle rundt henne og nikke med hodet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ARKive: Images of life on Earth Bilder, og video
Rungne

**Rungne** (norrønt: *Hrungne*) er i norrøn mytologi den sterkeste av jotnene. Han omtales flere steder i den norrøne mytologiske litteraturen, blant annet i Snorre Sturlasons Skaldskaparmål (i Den yngre Edda), i kapitlet *Tor og Rungne*.

## Beskrivelse
Rungne er den sterkeste av jotnene og rir på hesten Gullfakse. Hans hode, hjerte og skjold er av stein, og han bærer en brynestein som våpen. Rungne er kjent for sitt skryt, og han erter opp gudene, særlig Tor. Det arrangeres en holmgang (tvekamp) mellom Tor og Tjalve på den ene siden, og Rungne og monsteret Mokkurkalve på den andre. I kampen blir Tor truffet i pannen av en del av Rungnes bryne, mens jotnens skalle blir knust av Tors hammer (Mjølner). Tor fikk også hjelp av sin tre dager gamle sønn Magne som løftet vekk Rungnes fot fra Tor. Som takk fikk Magne hesten Gullfakse, noe Odin uttrykte misunnelse over.

## Kilder
I tillegg til Skaldskaparmål nevnes Rungne i flere av diktene i Den eldre Edda. I diktet *[[Hårbardsljod]]* skryter Hårbard av seg selv med ordene «*du fann ikkje ramare mann, sidan Rungne stupte.*»  I *[[Loketretta]]* truer Tor Loke med ordene «*Rugnes bane berja deg skal, så det støkk i bein og bonor.*»

I heltediktene i Edda henvises til Rungne i *[[Grottesongen]]*, vers 8, og et av diktene i *[[Svipdagsmål]]* («Groagalder») ramser opp de galdrene som Groa leste over Tor for å løsne brynesteinen som Rungne hadde kastet i hodet til Tor.

Skalden Tjodolv den kvinværske diktet om kampen mellom Tor og Rungne i sitt mytologiske kvad *[[Haustlong]]*.

## Referanser
Båndiguaner

* *Brachylophus bulabula*
* *Brachylophus fasciatus* 
* *Brachylophus vitiensis* 

**Båndiguaner** er en slekt øgler som kun finnes på øygruppene Fiji og Tonga i Stillehavet. De nærmeste slektningene lever i Sør-Amerika i en avstand på over .

De ligner på grønn iguan, men totallengden er maksimalt en meter. Ryggkammen er mindre enn hos slektningene. Alle artene er grønne med tverrbånd i en annen farge. Båndiguaner lever i skog. Ungene eter insekter, men de voksne er rene planteetere, som lever av blader, frukt og blomster. 

En har trodd at båndiguanene stammer fra iguaner som er blitt transportert på flytende vegetasjon fra Sør-Amerika. Ifølge en ny teori har båndiguanene kommet fra Asia eller Australia. Boaslanger er kommet til øyene på samme måte. Grunnen til at det nå ikke finnes iguaner på øyene lenger vest, er at disse øyene ble kolonisert mye tidligere av mennesker, som jaktet på, og utryddet iguanene.

Før mennesker spredte seg utover i Stillehavet fantes det kjempeiguaner både på Fiji (*Lapitiguana impensa*) og Tonga (*Brachylophus gibbonsi*). Fiji hadde en megafauna med mange storvokste arter, blant annet duer, ovnhøns, en frosk, og en landlevende krokodille.

## Arter

Tre nålevende arter er kjent:

* *Brachylophus bulabula* Keogh *et al.* 2008
:Denne arten ble nylig skilt ut fra *B. fasciatus* etter analyse av mitokondrielt DNA.
:Utbredelse: sentrale deler av Fiji
* *Brachylophus fasciatus* (Brongniart 1800)
:Arten har brede, blå striper.
:Utbredelse: østlige deler av Fiji; det er usikkert om forekomsten på Tonga er naturlig, eller om den ble innført av mennesker etter at *B. gibbonsi* ble utryddet; bestanden i Vanuatu er introdusert fra Fiji i nyere tid 
* *Brachylophus vitiensis* Gibbons 1981
:Arten har smale, hvite striper.
:Utbredelse: vestlige deler av Fiji

## Referanser



## Eksterne lenker
* 
* forskning.no: Iguanene tok landeveien
* NatGeo News Watch:  New discovery provides clue to how iguanas got to Pacific islands
* CalPhotos: ''Brachylophus bulabula''
* ARKive: Fiji banded iguana (''Brachylophus fasciatus'')
* ARKive: Fiji crested iguana (''Brachylophus vitiensis'')
* Tonga & Fiji Fauna
* Fijian Crested Iguana Project
* 
*
Zugspitze

**Zugspitze** er med 2962&nbsp;meter det høyeste fjellet i Tyskland. Det ligger i Øst-Alpene på grensen mellom Bayern og Tirol (Østerrike).

Hvis man ikke har lyst til å bestige det steile og krevende fjellet selv, kan man komme til toppen med en bane både fra den tyske og den østerrikske siden. På toppen kan man poste et brev i Tysklands høyest beliggende postfilial.

Fjellet ble besteget offisielt første gang i 1820, men det er meget sannsynlig at lokale beboere allerede tidligere hadde vært på toppen. 

Det går en taubane opp til toppen fra den tyske siden, Eibsee-taubanen. 


Fil:Albert Lehr (Zugspitztour 1896).jpg|Albert Lehr og klatrerlaget, i klatreutstyr anno 1896
Fil:Zugspitzmassiv von Westen aus.jpg|Zugspitze sett fra vest
Fil:Zugspitze Airview 01.jpg|Luftfoto
Fil:Alps Glow Lake Eibsee Zugspitze (149631807).jpeg|Innsjøen Eibsee med Zugspitze i bakgrunnen 
Fil:2019-08-01 Zugspitze 11.jpg|Taubanen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
NOHAB

**NOHAB** (forkortelse for **Nydqvist & Holm AB**) var en svensk industribedrift lokalisert i Trollhättan i Sverige. Selskapet ble grunnlagt av Antenor Nydqvist, Johan Magnus Lidström og Carl Olof Holm i 1847 som *Trollhättans Mekaniska Verkstad* hvor hovedproduktet var turbiner for vannkraftverk. I 1865 produserte selskapet sitt første damplokomotiv og allerede i 1912 rullet lokomotiv nummer 1 000 ut av fabrikken. Blant annet leverte NOHAB lokomotivtypen Di 3 til NSB på 1950-tallet.

I 1916 gikk TMV på børsen og skiftet navn til NOHAB. Mellom 1921 og 1924 produserte NOHAB 500 lokomotiver for jernbanen i Russland og senere 20 diesellokomotiver for den ungarske statsbanen Magyar Államvasutak, men som på grunn av Jernteppet etter hvert stoppet videre levering. Disse lokomotivene fikk typenavnet M61, og er i dag ikke lenger i bruk. Interessegrupper i Ungarn har tatt vare på noen eksemplarer.

I 1930 startet NOHAB med å fabrikkere flymotoren Bristol Jupiter under lisens fra Bristol Aeroplane Company (BAC), men denne produksjonen og resten av flymotordivisjonen ble i 1932 skilt ut fra NOHAB og dannet sammen med *AB Svenska järnvägsverkstäderna* fra Linköping flyprodusenten SAAB. Etter denne prosessen konsentrerte NOHAB seg med å produsere turbiner for kraftverk og middels store skipsmotorer samt lokomotiver. Selskapet er også kjent for å ha produsert karosseriet til stridsvognen Stridsvagn 103 før det på grunn av økonomiske problemer gikk konkurs i 1979.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Stiftelsen NOHAB
Mokkurkalve

**Mokkurkalve** er i norrøn mytologi en kunstig jotne av leire. Jotnene lagde ham for at han skulle bistå Rungne i hans kamp mot Tor. Figuren er ufattelig stor og har et avskrekkende utseende. Jotnene setter inn et hjerte fra en hoppe i ham og synger over ham for å gi ham bevissthet og makt. Men Mokkurkalve blir skremt foran den sterke Tors åsyn, og Tjalve dreper ham med en velrettet pil.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Skaldskaparmål, til dansk ved Jesper Lauridsen, heimskringla.no
Chengdu J-7

**Chengdu J-7** (NATO-kallenavn: *«Fishbed»*) er et kinesisk jagerfly og i utgangspunktet en kopi av MiG-21.  

I 1961 fikk Kina tillatelse av Sovjetunionen til å produsere MiG-21F-13 på lisens. Men før alle tekniske dokumenter var overlevert Kina, ble forbindelsene mellom de to landene brutt. En prototype basert på MiG-21 ble allikevel bygget, og det fløy første gang 17. januar 1966. Flyet ble opprinnelig satt i produksjon av Shenyang, men produksjonen ble overført til Chengdu på et tidlig tidspunkt.

Den første produksjonsserien fra Chengdu fikk betegnelsen **J-7I**, **F-7A** for eksport. Denne ble senere erstattet av **J-7II**, som blant andre forbedringer introduserte en konvensjonell cockpithette som var hengslet bak. Denne varianten fløy første gang 30. desember 1978, og en variant for eksport ble produsert under betegnelsen **F-7B**. Andre varianter av J-7II for eksport er **F-7M Airguard**, som benytter vestlig avionikk, og **F-7P Skybolt**, som ble produsert for Pakistan. Den siste varianten er **J-7III**, som er en allværsjager. Denne fløy første gang 26. april 1984.

J-7 er under betegnelsen F-7 eksportert til en rekke land som inkluderer Albania (F-7A), Bangladesh (F-7M), Egypt (F-7B/F-7M), Iran (F-7M), Nord-Jemen (F-7M), Pakistan (F-7P), Somalia (F-7M), Sri Lanka (F-7BS), Sudan (F-7M), Tanzania (F-7A) og Zimbabwe (F-7M).

## Spesifikasjoner

## Eksterne lenker
* Chengdu (AVIC) J-7 / F-7
Christian Hilt

**Christian Gottlieb Hilt** (født 29. januar 1888, død 5. august 1958) var en norsk politiker (Det norske Arbeiderparti, Norges Kommunistiske Parti) og pressemann.

Hilt var utdannet filolog og jobbet i flere arbeideraviser (journalist og fra 1911 redaktør i *[[Smaalenenes Social-Demokrat]]*, journalist i *[[Rogalands Avis|1ste Mai]]* og *[[Bratsberg-Demokraten]]* samt *[[Social-Demokraten]]* og *[[Fremtiden]]*, foruten journalist og redaktør i *[[Ny Tid (1899–1947)|Ny Tid]]*) før han i 1919 ble sjef for Det socialdemokratiske Pressekontor. 

Ved partisplittelsen i 1923 fulgte pressekontoret flertallet, mens Hilt fulgte mindretallet inn i NKP. I 1925 ble han valgt til partisekretær og mellom 1926 og 1929 var han medlem av partiets politbyrå. I 1926 satt han i redaksjonen i partiets blad *[[Proletaren]]*, og mellom 1927 og 1929 var han redaktør av *[[Norges Kommunistblad]]*.

Mellom 1929 og 1936 oppholdt Hilt seg i Moskva der han arbeidet for Komintern og fungerte som korrespondent for flere skandinaviske kommunistiske tidsskrifter, der han blant annet refererte fra den første av Moskvaprosessene. Mellom 1937 og 1940 var han redaktør for tidsskriftet *[[Nytt Land]]*.

Hilt var et av fem medlemmer av den illegale NKP-ledelsen som ble valgt 31. desember 1941 som verken ble arrestert eller flyktet. Han var særlig aktiv innenfor den kommunistiske illegale pressen og var redaktør for *[[Folkets Røst (illegal avis)|Folkets Røst]]*, *[[Radio-nytt]]* og *[[Friheten]]*. 

Etter andre verdenskrig var Hilt blant annet formann for Norsk-Sovjetrussisk Samband.

## Familie
Hilt var gift to ganger. Med sin første kone Ragnhild Hansen (1896–1957) fikk han sønnene Odd Hilt og Bjørn Hilt. Med sin andre kone Nora Hansen (1905-1990) fikk han datteren Liv Hilt. Den eldste sønnen, Odd Hilt (1915–86), ble billedhogger og motstandsmann. Den andre sønnen, Bjørn, var juss-student. Han omkom i en flyulykke i Sverige på vei til England i 1944. 

## Utgivelser
*
*
*
*
## Referanser
Timecode

***Timecode*** er en amerikansk eksperimentell film fra 2000, regissert av Mike Figgis.

Filmen har ikke høstet særlig god kritikk, men har fått oppmerksomhet på grunn av at den er filmet i bare én tagning og at skjermen er delt i fire deler under hele filmen.

## Handling
Handlingen er lagt til nåtid i et filmproduksjonsselskap i Los Angeles.

Velstående Lauren (Jeanne Tripplehorn) sitter i limousinen sin. Hun har festet en mikrofon til sin lesbiske kjæreste Rose (Salma Hayek), som hun hører på. Rose skal møte Hollywood-produsenten Alex Green (Stellan Skarsgård), og det ender med at de har sex sammen.

Alex' kone kommer inn på kontoret til ektemannen og forteller at hun vil skilles. Deretter drar hun hjem sammen med en kokainavhengig skuespillerinne, og dette fører antagelig til at de også har sex.

Alex drikker, har lyst til å slutte i arbeidet og avviser at Rose kan få en filmrolle. En filmregissør oppdager Rose og bestemmer seg for å bruke henne i sin neste film. Rose blir beigeistret og ringer kjæresten Lauren. Sjalusien tar dermed over.

## Fakta
### Stil
Filmen er satt sammen av fire 90 minutters lange opptak som ble filmet samtidig av fire ulike kameramenn. Skjermen er delt i fire deler, og de fire opptakene vises samtidig.

### Innspilling
Filmen måtte spilles inn hele 15 ganger før filmskaperne ble fornøyde. Av disse 15 innspillingene plukket regissøren ut én som skulle redigerers til den ferdige filmen. Denne versjonen ble spilt inn 19. november 1999 klokken 3.00 pm og sluttet én og en halvtime senere.

### Lyd
Dialogen i filmen er for det meste improvisert, og lyden er mikset slik at kun én av de fire sekvensene dominerer lydsporet om gangen. Lyden skifter siden fra bilde til bilde etter hvor den mest vesentlige handlingen foregår.

## Skuespillere
* Xander Berkeley som Evan Wantz
* Golden Brooks som Onyx Richardson
* Saffron Burrows som Emma Green
* Viveka Davis som Victoria Cohen
* Richard Edson som Lester Moore
* Salma Hayek som Rose
* Glenne Headly som Dava Adair.
* Kyle MacLachlan som Bunny Drysdale
* Mía Maestro som Ana Pauls
* Leslie Mann som Cherine
* Suzy Nakamura som Connie Ling
* Alessandro Nivola som Joey Z
* Zuleikha Robinson som Lester Moore's assistent.
* Julian Sands som Quentin
* Stellan Skarsgård som Alex Green
* Jeanne Tripplehorn som Lauren
* Steven Weber som Darren

## Eksterne lenker
*
Limousin (bil)

**Limousin** (limo) er en stor luksuriøs bil, ofte benyttet av eiere/brukere som har privatsjåfør. Betegnelsen har sin opprinnelse i regionen Limousin i Frankrike hvor gjetere brukte en hette som minnet om formen på den taket eller kalesjen over passasjerkupéen som var karakteristisk for de tidlige limousinene – hvor førerplassen ikke var overbygd. 

Dagens limousiner er ikke i samme grad spesialbygd, men gjerne tilpassede standardmodeller. Tilpasningene er gjerne minimum skillevegg mellom førerplass og passasjerkupé og ofte også forlenget (også kalt «strukket») karosseri. Skilleveggen er ofte laget i lydtett glass. Limousiner kan også være forsterket med panser og skuddsikre dekk. I tillegg til at passasjerkupéen byr på langt bedre plassforhold og seter enn biler flest, kan den ha installert utstyr som TV, radio, barskap, telefon, setemassasje – osv. i det uendelige – alt etter eierens ønsker, behov og lommebok. 

## Merker og modeller

Det er i første rekke store modeller av luksusmerker som konverteres til limousiner. Enkelte bruker bokstaven «L» (lang) som suffiks for å markere at en modell er forlenget. 

Blant merker som er i bruk i den vestlige verden kan nevnes: Audi, Bentley, BMW, Cadillac, Chrysler, Ford, Holden, Hummer, Infiniti, Jaguar, Lexus, Lincoln, Mercedes-Benz og Rolls-Royce. Fra Øst-Europa er GAZ, ZIM og ZIL kjent. I USA er Lincoln Town Car, Cadillac DTS, Hummer H2, og Lincoln Navigator de mest populære kandidatene for ombygging. Også VW Boble er bygd om til limousin med 10 passasjerplasser i USA. I Norge er en Ford Anglia bygd om til limousin og brukt i en reklamefilm for Lotto.

## Brukere
Mange «viktige» personer (kongelige, politikere, presidenter, næringslivsledere mm.) eller kjente personer (sangere, skuespillere, mm.) velger en limousin til transport, kanskje fordi det inngir respekt eller utstråler makt – i tillegg til at det kan være verdifullt, avslappende og effektivt å slippe å kjøre selv.

Limousiner er i utstrakt bruk i forbindelse med næringsvirksomhet, politisk virksomhet og av kongelige. Oppdragene kan være i forbindelse med møter og representasjon, til og fra flyplasser, begravelser, bryllup, selskap og festligheter. Også «vanlige» mennesker velger å leie sjåfør og limousin i forbindelse med spesielle anledninger som utdrikningslag, bryllup, jublileer, ferier og andre festligheter hvor pengene sitter løst og en følelse av luksus og eksklusivitet prioriteres.

## Se også
* Kongelige biler i Danmark
* Kongelige biler i Norge
Hjalmar Dyrendahl

**Hjalmar Dyrendahl** (1894–1950) var en norsk politiker (Arbeiderpartiet). Han var formann for Venstrekommunistisk Ungdomsfylking fra 1925 til organisasjonen gikk inn i Arbeidernes ungdomsfylking i 1927 (AUF). Han var deretter AUFs første formann fram til 1931. 

Dyrendahl begynte i ung alder å jobbe som reservepostbud, og ble etter hvert postfunksjonær. Han ble imidlertid fradømt sin stilling ved den såkalte «Fjellseter-dommen» i 1925. Året etter ble han ansatt ved partikontoret i Oslo, der han, med unntak av krigsårene, arbeidet frem til sin død.

Under okkupasjonen ble Dyrendahl arrestert, og satt i Sachsenhausen som fange nr. 68107.

Ifølge Lund-rapporten var Dyrendahl før sin død aktiv i forhold til å registrere kommunister i fagbevegelsen.

De senere årene var Dyrendahl preget av sykdom som resultat av krigen, og han døde i april 1950, 56 år gammel.

## Referanser
STS-118

**STS-118** var en romferd til Den internasjonale romstasjonen, med den amerikanske romfergen *[[Endeavour (romferge)|Endeavour]]*. Fergen ble skutt opp  9. august 2007 fra rampe 39-A ved John F. Kennedy Space Center, og landet 21. august 2007.

Hovedmålet med romferden var å transportere og installere segmentet S5 på styrbord side av romstasjonen. Segmentet ble montert ytterst på segmentet S3/S4 som var skutt opp og installert på romferden STS-117. STS-118 var den første romferden med *Endeavour* siden STS-113 i november 2002.

En av astronautene om bord var læreren Barbara Morgan, som deltok som en del av programmet *[[Lærer i verdensrommet]]*. Morgan var reserve for Christa McAuliffe på den fatale STS-51-L-ferden med Challenger i 1986.

På den ferden prøvde astronautene ut et nytt system, *Station to Shuttle Power Transfer System* (SSPTS), som gjør det mulig å overføre opptil 8 kW elektrisk kraft fra romstasjonen til romfergen. Dette systemet ble montert på romferden STS-116, og åpner for å utvide fremtidige romferder til Den internasjonale romstasjonen med to til tre dager.

Med på ferden til Den internasjonale romstasjonen var åtte frø av arten vårskrinneblom (*arabidopsis thaliana*). Frøene vil bli dyrket frem til planter ombord på romstasjonen, og det vil bli kartlagt hvilke gener som blir mobilisert under mikrogravitasjonen. Eksperimentet har navnet MULTIGEN-1, og skjer i regi av Plantebiosenteret ved NTNU.

## Mannskap
*Scott J. Kelly (2) - kommandør - 
*Charles O. Hobaugh (2) - pilot - 
*Richard Mastracchio (2) - ferdspesialist 1 - 
*Tracy Caldwell (1) - ferdspesialist 2 - 
*Dafydd Williams (2) - ferdspesialist 3 - 
*Barbara Morgan (1) - ferdspesialist 4 - 
*B. Alvin Drew (1) - ferdspesialist 5 - 

Tall i parentes angir antall romferder den enkelte har vært med på, inkludert denne romferden.

## Filmer
*2Play – Her kommer orkanen (Orkanen «Dean» sett fra rommet ifm STS-118)

## Se også
*Den internasjonale romstasjonen
*Liste over byggingen av ISS
*Liste over bemannede romferder til ISS
*Liste over besøkende til Den internasjonale romstasjonen

## Eksterne lenker
* NASAs side om STS-118
* Romfergetur med norske frø
* Plantebiosenteret ved NTNU
Nagisa Oshima

**Nagisa Oshima** (大島 渚 Ōshima Nagisa; født 31. mars 1932 i Kyoto, død 15. januar 2013) var en japansk filmregissør.

Han ble verdenskjent la han lagde den meget kontroversielle filmen *[[Sansenes rike]]* i 1976. Denne ble fulgt opp av *[[Lidenskapens rike]]* som kom to år senere og gav Oshima prisen for beste regi i Cannes.

## Filmografi i utvalg
* 1960 – *Cruel Story of Youth (Seishun Zankoku Monogatari)*
* 1960 – *[[Solens begravelse]] (Taiyô no hakaba)*
* 1968 – *Hengingen (Koshikei)*
* 1968 – *En shinjukutyvs dagbok (Shinjuku Dorobō Nikki)*
* 1969 – *Den lille gutten (Shonen)*
* 1970 – *Tokyo senso sengo hiwa*
* 1971 – *Seremonien (Gishiki)*
* 1976 – *[[Sansenes rike]]* (*Ai no corrida*)
* 1978 – *Lidenskapens rike* (*Ai no borei*) (Gullpalme-nominert, vinner for beste regi)
* 1983 – *[[Merry Christmas, Mr. Lawrence]]* (Gullpalme-nominert)
* 1986 – *Max, mon amour* (Gullpalme-nominert)
* 1999 – *Tabu* (*Gohatto*) (Gullpalme-nominert)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ringblom

**Ringblom** (*Calendula officinalis*) er en populær ettårig plante. Ringblom har vokst i småhager i århundrer. De friske oransje og gule blomstene regnes av mange som en fargeklatt i hagen.

Ringblom hører hjemme i India, der den blir brukt av hinduene som pynt på tempelaltrene. Den er verdifull i medisin og kosmetikk så vel som i mat.

## Dyrking og formering
Ringblom vokser lett fra frø sådd om våren i lett, god blandingsjord. Den liker seg best i solen. Man kan tynne plantene med 45–60 cm mellomrom for at de lettere skal bre seg. Ringblom er ettårig, men frør seg villig og kommer opp hvert år. Med sine muntre farger og sin tette form er den en velegnet beholderplante. Ringblom er tofrøbladet.

Plukk blomstene til bruk når de er fullt utsprunget. Klipp av blomsterhodene når de visner for å forlenge blomstringssesongen. Blad kan plukkes når som helst. 

## Bruk
Ringblom-avtrekk laget av friske blad skal visstnok lindre trette og hovne føtter. En olje eller salve laget av kronblad skal dempe solbrenthet og rense og bløtgjøre huden. Ringblom-te, laget av kronbladene og søtet med honning, er en svalende drikk. Et avtrekk drikkes for å klare huden og for å stimulere blodomløpet og mot åreknuter.

Friske eller tørkede ringblom er en delikat farge- og smakstilsetning i ris-, oste- og eggretter. De kan også brukes i puddinger. Nyplukkede kronblad tilsettes grønne salater som et fargestreif og kan brukes som et rimelig alternativ til safran.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* NIFAB – Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling (UiT)
Samisk kirkeråd

**Samisk kirkeråd** ble opprettet av Kirkemøtet i Den norske kirke i 1992 for å fremme samisk kirkeliv på lokalt og nasjonalt plan.

Rådet består av sju medlemmer og har representanter fra de tre store samiske språkgruppene i Norge. Leder er May Bente Jønsson og generalsekretær er Kristina Labba. Sekretariatet ligger i Tromsø. Rådet er et kompetanse- og rådgivende organ som skal stimulere til at samisk kirkeliv blir ivaretatt som en nødvendig og likeverdig del av Den norske kirke. Med opprettelsen av Samisk kirkeråd fikk Den norske kirke et representativt organ for samisk kirkeliv.

## Referanser
Schüco Arena

**Schüco Arena** (tradisjonelt *Bielefelder Alm*, *Alm-Stadion*) er en idrettsarena beliggende i byen Bielefeld i Tyskland. Arenaen er hjemmebanen til fotballklubben Arminia Bielefeld som spiller i den tyske Bundesligaen. 13. januar 2004 ble navnerettighetene til arenaen solgt til det tyske firmaet Schüco International KG, og arenaen skiftet av den grunn navn.
## Eksterne lenker
*