open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stallo

:*Se også: [[Stallo (datamaskin)]].*
**Stallo**, **Stállu** (nordsamisk) og **Staaloe** (sørsamisk), også skrevet **Stállo**, er en mytisk figur som opptrer i ulike roller i samisk folketro. Stallo forekommer særlig i to hovedtyper i eventyr og sagn, enten som menneskeetende troll eller som et gjenferd eller en demon utsendt av en noaide. Stalloer er onde og sterkere enn menneskene, men også dummere, og det gjelder ofte å lure dem.

## Stallo-varianter

Ifølge den samiske forfatteren og reineieren Johan Turi (1854–1936) var stalloer halvt menneske og halvt troll eller djevel. I noen fortellinger er stallo en zombieliknende skikkelse som en noaide, det vil si en samisk trollmann eller sjaman, sender ut for å skade fiendene. Noaiden som kan skape slike stalloer av jord og gir dem liv ved å dele litt av sitt eget. Stallo gjør dermed noaiden både farligere og mer sårbar.  

I andre sagn og eventyr er Stallo beskrevet som et menneskeliknende troll som spiser småbarn og som barn må passe seg for. Stallo kan også kjøre med en raide eller rekke av mus eller lemen istedenfor kjørerein og besøke menneskene ved juletider. Da kan Stallo bli fremstilt som en variant av Ruohttagallis, julekallen eller julenissen, som kommer med gaver (det nordsamiske ordet for julenisse er *juovlastállu*). Han kan dessuten minne om en skatteoppkrever som kommer til nordområdene for å hente varer.

Fortellingene om stallo fungerer som en måte å videreføre kunnskap, framvisning av ønsket aktivitet eller oppførsel til ulike samiske mytologiske figurer i kontrast til den ville og brutale framferden til stallo. Dette blir ofte sett på som en parallell til de bibelske historiene om David og Goliat, noen som kan vise til at historiene om stallo kan være av gammel menneskelig erfaring. Således kan stallofortellingene ha røtter dypt i den menneskelige psyke. Stallo kan også ha et opphav i historiske erfaringer med nordiske og russiske krigere.

Samer med kristen overbevisning og andre kristne avviser fortellingene om stallo ved at de identifiserer figuren med djevelen.

## Se også
*Noaidi, samisk sjaman
*Jiehtanas, samisk for «jette, troll»
*Ruohttagallis, julekallen eller julenissen
*Zombie, «levende død» i afro-karibisk voodoo-kult
*Stallotufter, bosetningsspor etter samer
*Stáloluokta, sameby i Padjelanta nasjonalpark i Sverige
*

## Eksterne lenker
* The Stallo Throughout Sámi and World History (om stallo på engelsk)
* Oppslagsordet «Stalo» i ''Svenska Akademins ordbok'' (etymologi o.l. på svensk) 
* Stikkord om Stallo

### Eventyr og historier om Stallo og stalloer
* ''Å lage Stallú ved trolldom'' (1890)
* ''Stallo og Jiehttanas'' (1912) og ''Stallo lures av en pike'' (1882)
* ''Da menneskene drepte stalluen med list''
* ''Stallo-prinsessen''
* Lure-spørsmål
VM i rugby union for menn 2007

**Verdensmesterskapet i rugby union 2007** var det sjette Verdensmesterskapet i rugby union, og ble arrangert av Frankrike i september og oktober 2007. 

20 nasjoner deltok i verdensmesterskapet, og det ble spilt 48 kamper over 44 dager. Fire av kampene ble spilt i Cardiff, Wales, og to kamper i Edinburgh, Skottland.

De åtte kvartfinalistene fra VM i 2003 (Australia, England, Frankrike, Irland, New Zealand, Skottland, Sør-Afrika og Wales) var automatisk klare, mens det ble spilt kvalifisering om de andre plassene.

Norge røk tidlig ut av kvalifiseringen etter å ha tapt henholdsvis 76–3 og 29–3 for Andorra i september 2004.

Den første kampen i sluttspillet ble spilt 8. september 2007 mellom vertsnasjon Frankrike og Argentina på Stade de France. Argentina vant 17&ndash;12 foran 79&nbsp;507 tilskuere. Finalen ble spilt mellom England og Sør-Afrika, og sistnevnte vant 15–6. Det er andre gang Sør-Afrika vinner VM, forrige gang var i 1995. Det var første gang VM-finalen ble spilt uten at hverken Australia eller New Zealand kom så langt.

## Grupper
*Fire poeng for seier. To poeng for uavgjort. Ett bonuspoeng hvis man skårer fire eller fler tries. Ett bonuspoeng hvis man taper med sju eller færre poeng.*

Forklaring på kampene (hentet fra England mot Samoa 22. september):
*Tries: Corry (2) 2' c, 76' c = Spilleren Corry skåret to try; i det 2. minutt og 76. minutt.  Laget skåret på begge conversion.
*Sackey (2) 32' c, 80+' m = Spilleren Sackey skåret et try i det 32. minutt som laget skåret på conversion og et try på overtid, men laget bommet på conversion.
*Con: Wilkinson (3/4) = Spilleren Wilkinson skåret på 3 av 4 conversion.
*Pen: Wilkinson (4/6) 15', 22', 33', 72' = Spilleren Wilkinson skåret på 4 av 6 penalty og hvilke minutter i kampen han skåret dem på.
*Drop: Wilkinson (2/3) 6', 69' = Spilleren Wilkinson skåret på 2 av 3 forsøk på drop goal og hvilke minutter i kampen han skåret dem på.

### Gruppe A

#### Kamper

----

----

----

----

----

----

----

----

----

### Gruppe B

#### Kamper

----

----

----

----

----

----

----

----

----

### Gruppe C

#### Kamper

----

----

----

----

----

----

----

----

----

### Gruppe D

#### Kamper

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## Kvartfinaler

----

----

----

### Semifinaler

----

### Bronsefinale

### Finale

## Arenaer

## Referanser
Akademi Internasional de Lingu Universal

**Akademi Internasional de Lingu Universal** var fra 1898 til 1908 (noen kilder sier 1909) navnet på den organisasjonen som skapte og propaganderte det internasjonale hjelpespråket Idiom Neutral.

Akademiets opprinnelige navn var Kadem Valemik Volapüka (Det internasjonale Volapük-akademi),
som blei valgt på Volapüks 2. verdenskongress i 1887.

Etter splittelsen i Volapük-bevegelsen rundt 1890 fortsatte akademiet som ei sammenslutning av reformvillige volapükister, fra 1892 leda av Waldemar Rosenberger. Fra navneskiftet i 1898 gikk akademiet offisielt over til å arbeide for å skape et nytt internasjonalt hjelpespråk, som blei offentliggjort i 1902 med navnet *Idiom Neutral*.

Akademiet var nå en sjølbestalta gruppe, som tross at flere av medlemmene var kjent og respektert innafor bevegelsen for internasjonale hjelpespråk hadde liten innflytelse. Idiom Neutral fikk noen tilhengere, men ikke stor betydning. Konkurrerende språkprosjekter som esperanto og flere reformer av Idiom Neutral svekka også oppslutninga.

I 1907 forsøkte Rosenberger sammen med den kjente interlingvisen Edgar von Wahl å utarbeide en ny og mer *nauralistisk og [[nylatinsk kunstspråk|nylatinsk]]* utgave av Idiom Neutral.

I 1908 skifta akademiet navn til Academia pro Interlingua og gikk i praksis over til å støtte Giuseppe Peanos forslag til et forenkla latin, Latino Sine Flexione, (noen kilder sier den formelle støtta til LSF først blei vedtatt i 1910) som nå skifta navn til Interlingua

## Se også
* Naturalistisk planspråk
* Nylatinsk planspråk
* Verdensspråk
Academia pro Interlingua

**Academia pro Interlingua** (Akademiet for internasjonalt språk/ alternativ betydning: Akademiet for språket Interlingua) var fra 1908 (ifølge noen kilder 1910) navnet på det tidligere Kadem Valemik Volapüka (Det internasjonale Volapük-akademi).

Akademiet var valgt på den internasjonale Volapük-konressen i 1887. Etter splittelsen i den internasjonale Volapük-bevegelsen i 1890 blei det dominert av reformvillige volapükister.

Fra 1898 skifta det navn til Akademi Internasional de Lingu Universal og gikk offisielt over til å arbeide for å skape et nytt internasjonalt hjelpespråk. I 1902 blei det offentliggjort under navnet Idiom Neutral.

Det nye navneskiftet til *Academia pro Interlingua* betydde i praksis ei omorientering i retning av Giuseppe Peanos forslag til et forenklet latin, Latino Sine Flexione (forkortelse LSF – latin uten bøyinger), offentliggjort i 1903. Språket skifta navn til Interlingua (I planspråklitteraturen ofte kalt Interlingua/LSF for å unngå forvekslinger med det seinere mer kjente språket med det samme navnet, Interlingua/IALA), og Peano blei valgt til leder for akademiet. Det gamle Volapük-akademiet endte som en åpen propagandaorganisasjon for Peanos Interlingua.

*Academia pro Interlingua* forsvant under første verdenskrig.

## Se også

* Latino Sine Flexione
* Akademi Internasional de Lingu Universal
* Idiom Neutral
* Kadem Valemik Volapüka
* Volapük
* Naturalistisk planspråk
* Nylatinsk planspråk
* Verdensspråk
Slaget ved Matrand

**Slaget ved Matrand** var et militært slag 5. august 1814 mellom norske og svenske styrker under den svensk-norske krigen i 1814 ved stedet Matrand i Eidskog. Det var den blodigste trefningen i denne krigen, hvor svenskene hadde omkring 50 falne og 126 sårede, mens det på norsk side var det ca. 50 falne og 64 sårede. Dette var det eneste viktige norske seieren under hele krigen, men det bidro til at Norge oppnådde bedre betingelser ved å tre inn i den egentlig uunngåelige unionen med Sverige. Dette var også siste gang norske militære styrker var i strid med en fremmed invasjonsstyrke, inntil den tyske invasjonen i 1940.

## Slaget
De svenske styrkene ledet av generalmajor Karl Pontus Gahn hadde 31. juli krysset grensen mot Norge over Charlottenberg og marsjert nordover mot Kongsvinger, men ble stoppet ved Lier skanse syd for Kongsvinger den 2. august av en norsk styrke under kommando av oberstløytnant Andreas Samuel Krebs, og måtte retirere til Eidskog. Den 4. august rykket Krebs frem fra Lier for å drive svenskene helt ut av landet.

De svenske forpostene ble tidlig om morgenen 5. august drevet tilbake til Matrand, hvor hovedstyrken var. Der holdt svenskene stand en times tid, men måtte til slutt trekke seg tilbake til Skotterud for ikke å bli omringet. En norsk sidekolonne hadde tatt en lang omvei for å falle svenskene i ryggen og angrep dem ved Skotterud. De svenske styrkene på tilbaketog kom dermed under ild fra to kanter og var dessuten i ferd med å slippe opp for ammunisjon. Gahn innså at de måtte bryte gjennom de norske linjene om de skulle unngå å bli fanget. Med bare bajonettene klarte svenskene å bane seg vei og komme seg tilbake til Sverige.

## Bauta

Ved Rv 2 ble det i 1914 reist en minnebauta med følgende inskripsjon:
*5 august 1814 - 1914 Obers Krebs -1 baj. av Akh Nat Skarpskytteregiment - Søndenfieldske skiløperbataljon - Bat Stang av 2 Trhj inf regt - Eidsvoll/ Nesiske komp av Akh rid Jægercorps . 3 pundig fotbatteri Kjempet her for fedrelandet*

## Referanser


## Litteratur
*
Niels Treschow

**Niels Treschow** (født 5. september 1751 i Drammen, død 22. september 1833 i Christiania) var en norsk filosof, skolemann og politiker. Han var den første professor i filosofi ved Det Kongelige Frederiks Universitet. Hovedbygningen for Det historisk-filosofiske fakultet ved Universitetet i Oslo bærer i dag hans navn. Han utga i 1828 skriftet *Kristendommens ånd* som er blitt regnet som hovedverket for den religiøse retning i Norge som kalles fornuftstroen/rasjonalismen. 
Treschow var sønn av kjøpmann i Drammen (Strømsø), Peter Treschow og Anne Judithe Hegdal. Peters far, kjøpmann i Moss Just Treschow, skal ifølge en ikke verifisert familietradisjon være uekte sønn av Herman Treschow, fra den kjente slekten Treschow (opprinnelig Træskomager). Tilknytningen til denne slekten lar seg ikke bevise.

Niels Treschow døde den 22. september 1833, i en alder av 82 år. Han er gravlagt på Krist kirkegård i Oslo hvor han fremdeles har et minnesmerke.

## Politiker
Treschow deltok ved stormannsmøtet på Eidsvoll den 16. februar 1814. Han var medlem av den midlertidige komiteen som ledet kirke- og undervisningsvesenet våren 1814, og møtte på det overordentlige Storting høsten 1814. Samme år ble han utnevnt til statsråd og bestyrte Kirkedepartementet i fire perioder 1814–1816, 1817–1819, 1820–1822 og 1823–1825. Han var også statsråd ved Statsrådsavdelingen i Stockholm.

## Frimurer
Niels Treschow var frimurer og de aller fleste Storloger i verden har i de senere år opprettet forskningloger. Den Norske Frimurerordens forskningsloge, som ble opprettet i 2003, bærer navnet Forskningslogen Niels Treschow og holder som regel 2-4 møter hvert år for korresponderende medlemmer.

## Utmerkelser
Treschow var medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab, av Kungliga Vetenskapsakademien og Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab. Han ble dekorert med kommandørkors av Nordstjerneordenen, ridderkors av Dannebrogordenen, var ridder av Karl XIIIs orden og innehaver av medaljen for borgerdåd.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Digitaliserte bøker av Treschow
Marcus Jacob Monrad

**Marcus Jacob Monrad** (født 19. januar 1816 på Nøtterø, død 30. desember 1897 i Kristiania) var en norsk teolog og filosof. Han var professor i filosofi ved Universitetet i Christiania fra 1851 til sin død.

## Liv og virke

### Bakgrunn
Marcus Jacob Monrad vokste opp i Mo i Telemark (1816–25), senere (1825–32) i Heddal ved Notodden, hvor faren Peder Monrad begge steder var sogneprest. I latinskoletiden og de første universitetsårene 1832–36 lå foreldrehjemmet i Holden ved Ulefoss, hvor faren også var sogneprest. Han ble student fra latinskolen i Skien i 1834, tok teologisk embetseksamen i 1840, og studerte ved flere utenlandske universiteter i årene 1842–44.

### Karriere
Han ble i 1845 utnevnt til universitetslektor i filosofi ved Universitetet i Christiania. 

Ved siden av universitetskarrieren var Monrad en av Norges mest betydelig litteraturkritikere på 1800-tallet.

Han stod også bak flere av lærebøkene til «Annen-eksamen», brukt under store deler av embetsmannstatens periode. Dette  omfatter *Philosophisk Propædeutik* (første utgave 1849), *Psychologie* (første utgave 1850) og *Ethik* (første utgave 1851). Monrad utga også *Tankeretninger i den nyere tid* i 1874 og *Æsthetik* i 1889–90. 

Ifølge Jens Arup Seip stod Monrad i åpen motsetning til A. M. Schweigaard, J. S. Welhaven og Intelligenspartiet. Der disse var sterkt kritisk til den tyske idealisme, var Monrad en tilhenger av retningen. Ifølge Rune Slagstad deler imidlertid både Monrad og Welhaven et «filosofisk fellesskap» i den tyske idealisme, og «det var ved denne filosofi de integrerte romantikkens ekspressive revolusjon i embetsmannsstatens ideverden».

Welhaven og Monrad stod bak en overgang «fra individualetikk til samfunnsetikk, fra moralitet til sedelighet, og fra Kant til Hegel», ifølge Rune Slagstad. Dette innebar at samfunnsinstitusjonene ble sett på som «kroppsliggjøringen» av fellesskapets normer. 

Politisk var han en innbitt motstander av parlamentarismen; han mente den var et konstitusjonelt tilbakeskritt. Samtidig var han sterkt unionsvennlig. Hans opprinnelige skandinavisme bidro til gjøre ham nokså pro-svensk. Dertil var han i prinsippet en tilhenger av føderasjonstanken; han mente at unionen mellom Norge og Sverige hadde vært et skritt i riktig retning i internasjonal organisasjon.

### Utmerkelser
Monrad ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1863, og forfremmet til kommandør av 1. klasse den 21. januar 1876. Han var også kommandør av Dannebrogordenen, og hadde storkors av den svenske Nordstjerneordenen.

## Referanser


## Litteratur
* H. O. Christophersen: *Marcus Jacob Monrad. Et blad av norsk dannelses historie i det 19. århundre* Oslo 1959
* Rune Slagstad: *[[De nasjonale strateger]]* 2001, ISBN 82-530-2336-7
* Trude Evenshaug: *Monrad og den offentlige mening. En lesning av filosofen M. J. Monrads deltakelse i det offentlige ordskiftet 1845-1891* 2006, ISSN 1501-8962
* Baard Olav Skogrand: *Staten og Friheten. Om Marcus Jacob Monrads politiske tenkning* 2011, ISBN 9788230818138

## Eksterne lenker

*
Fylkesvei 405

**Fylkesvei 405** (**Fv405**) går mellom Vegusdal i Birkenes og Mosby i Kristiansand. Veiens lengde er 51,3&nbsp;km, hvorav 17,9&nbsp;km i det tidligere Vest-Agder og 33,4&nbsp;km i det tidligere Aust-Agder.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Jens Edvard Kraft

**Jens Edvard Kraft** (født 1784 i Kristiansand, død 1853 i Mandal) var en norsk historisk-statistisk forfatter og embetsmann. Han er først og fremst kjent for sin Topographisk-Statistisk Beskrivelse over Kongeriget Norge (1820–1835).

Kraft var sønn av Kristiansandskjøpmannen Even Jensen Kraft og Marie Hielm. Han ble dimittert fra Kristiansand katedralskole i 1799 og reiste deretter til Københavns Universitet. Der studerte han først teologi og siden jus, men interesserte seg mest for statistikk, historie og språk. Han samlet materiale til en fortsettelse av et forfatterleksikon som den danske skolemannen Jens Worm hadde gitt ut noen år tidligere. Resultatet ble utgitt i samarbeid med Rasmus Nyerop i 1820. Et norsk forfatterleksikon som Kraft hadde fullført, men ikke utgitt før sin død i 1853, ble besørget utgitt av Christian C. A. Lange i 1863.

Han hadde planer om å søke seg til utenrikstjenesten, men disse lot han fare ved krigsutbruddet i 1807, og året etter tok han juridisk embetseksamen og vendte hjem. Under kaperfarten arbeidet han som oversetter ved priseretten i Kristiansand. Etter dette hadde han flere stillinger i forskjellige departementer, men fra 1832 til sin død var han sorenskriver i Mandal.

I årene 1820 til 1835 utga Kraft sitt storverk *Topografisk-Statistisk Beskrivelse over Kongeriget Norge* i seks bind. Beskrivelsen tar for seg landet distriktsvis etter inndelingen i amt. Det ble ingen salgssuksess, men staten bidro med permisjon, pengetilskudd og innkjøp av eksemplarer.

Krafts Norgesbeskrivelse ble forbilde for det omfangsrike verket Norges land og folk, som ble utgitt av Amund Helland omkring hundre år senere.

I årene 1817–1826 var Kraft medutgiver av Budstikken. I 1819 utgav han botanikeren Christen Smiths dagbok fra dennes ekspedisjon til Kongo.

Kraft var medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim og Societé de de statistique universelle i Paris. Han var ridder av Vasaordenen og St. Olavs Orden.

Han var fra 1817 gift med Henriette Rosenkilde.

## Bibliografi
* *Professor C. Smiths Dagbog paa en Reise til Congo i Afrika.* Christiania 1819 (utgiver).
* *Almindeligt Litteraturlexicon for Danmark, Norge, og Island, eller Fortegnelse over danske, norske, og islandske, saavel afdøde som nu levende Forfattere, med Anførelse af deres vigtigste Levnetsomstændigheder og Liste over deres Skrifter.* København 1820 (skrevet sammen med Rasmus Nyerop).
* *Topographisk-Statistisk Beskrivelse over Kongeriget Norge.* Christiania 1820-1835.
* *Statistiske Efterretninger om Norske Præstekald. En Haandbog for embedssögende Geistlige.* Christiania 1828.
* *Historisk-topografisk Haandbog over Kongeriget Norge, 1845-1848.* Christiania 1848.
* *Norsk Forfatter-Lexicon 1814-1856.* Christiania 1863 (utgitt posthumt av Christian C. A. Lange).

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Topografisk-Statistisk Beskrivelse over Kongeriget Norge, b. 1'' hos Google books.
* ''Dansk-norsk Litteraturlexicon'' hos Google books
* ''Norsk Forfatter-Lexicon 1814-1856'' hos Nasjonalbiblioteket.
Nils Collett Vogt

**Nils Collett Vogt** (1864–1937) var en norsk dikter. Han debuterte med «Digte» i 1887.

## Barndom
Han vokste opp i et konservativt hjem i Oslo. Hans far, ingeniøren Jens P. Vogt, innførte hestesporvei i byen, og moren var forfatteren Johanne Vogt.

Han var en venn av en annen elev på Hamar katedralskole, Tryggve Andersen, og fascinert av hans søster Valborg. I 1884 tok han examen artium.

## Diktning
I *Hamar katedralskole 1153-2003* ble Vogts diktning beskrevet som «velskrevne dikt i konservativ form som hyller radikalismen i enhver sammenheng og kvinnen». I sitt litterære virke ble han blant annet støttet av litteraturkritikeren Carl Nærup. I alt ga han ut åtte diktsamlinger og en rekke prosabøker.

Hans siste verk var selvbiografien *[[Fra gutt til mann]]*, og om den skriver Edvard Beyer i sin litteraturhistorie at den skildrer «en hel tidsalder. I små impresjonistiske glimt gir han et makeløst bilde av en kamptid, boken er kulturhistorie, politisk historie, personalhistorie – og et kunstverk. I sitt slag eier den neppe sidestykke i norsk litteratur.» (sitert i Hamar katedralskole 1153-2003).

## Verk

* *Digte*, 1887
* *Familiens sorg*, 1889
* *Fra vaar til høst*, 1894
* *Musik og vaar*, 1896
* *Det dyre brød*, 1900
* *Harriet Blich*, 1902
* *Mennesker*, 1903
* *To mennesker*, 1904
* *Septemberbrand*, 1907
* *Spændte sind. To skuespill*, 1910
* *Moren*, 1913
* *Therese*, 1914
* *De skadeskudte*, 1916
* *Hjemkomst*, 1917
* *Karneval*, 1920
* *Levende og døde*, 1922
* *Ned fra bjerget*, 1924
* *Vind og bølge*, 1927
* *Forbi er forbi*, 1929
* *[[Fra gutt til mann]]*, 1932
* *Oplevelser*, 1934

## Referanser


## Kilder
*
*
* Jo Ørjasæter: *Nils Collett Vogt &ndash; dikter, opprører, kulturpersonlighet*, Aschehoug, 2004
* «Nils Collett Vogt», fra *[[Norsk biografisk leksikon]]*

## Eksterne lenker

* Digitaliserte bøker av Nils Collett Vogt hos Nasjonalbiblioteket.
Christopher Hansteen (astronom)

:*For andre med samme navn, se [[Christopher Hansteen]] (andre betydninger)*

**Christopher Hansteen** (1784–1873) var en norsk astronom og geofysiker. Hansteen var blant Norges ledende naturvitenskapsmenn på 1800-tallet. Han kartla jordas magnetfelt, opprettet Det astronomiske observatorium i Oslo, var ansvarlig for *[[Almanakk for Norge]]* og bidro til vitenskap og samfunn på en rekke måter gjennom mer enn femti år. Samtidig var han direktør for Norges geografiske oppmåling (NGO - nå Kartverket) mellom 1817 og 1873.

## Liv og virke
### Bakgrunn

### Astronom

Christopher Hansteen regnet i 1830 ut at det var total solformørkelse over Verdalen 31. august 1030. Historikere har etter Hansteens beregning diskutert to hypoteser for datering av slaget på Stiklestad: Enten fant solformørkelsen sted under slaget som dermed skjedde 31. august eller så er 29. juli riktig dato og solformørkelsen ble diktet til senere.

## Utmerkelser
Hansteen ble i 1847 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden og ble 21. august 1855 forfremmet til storkors «for udmærket Videnskabelighed». Han ble tildelt Borgerdådsmedaljen i gull. Hansteen mottok storkors av Dannebrogordenen og Nordstjerneordenen. Han ble også tildelt flere andre utenlandske ordener. Christopher Hansteens vei  er oppkalt etter astronomen.

Krateret Hansteen og fjellet Mons Hansteen på månen er oppkalt etter ham. Det samme gjelder Hansteens gate på Blindern i Oslo. Skipet DS «Hansteen» ble bygd i 1866 for Norges geografiske oppmåling der professor Hanseen da var sjef.

Christopher Hansteen er avbildet på norsk frimerke NK903 (1984). Han er også hedret med Professor Hansteens gate på Tjensvoll i Stavanger, Professor Hansteens gate i Møhlenpris i Bergen, Hansteens gate i Oslo sentrum og Christopher Hansteens vei på Blindern.

## Bibliografi

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

* Biografisk nettsted ved Universitetet i Oslo
*
Fylkesvei 403

**Fylkesvei 403** (**Fv403**) går mellom Horne i Evje og Hornnes og Åmdal i Vennesla. Veiens lengde er 25,7&nbsp;km, hvorav 22,3&nbsp;km i det tidligere Aust-Agder og 3,4&nbsp;km i det tidligere Vest-Agder.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

 i Vennesla (13,9&nbsp;km)

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Waldemar Rosenberger

**Waldemar (Vladimir Karlovitsj) Rosenberger** (på russisk Владимир Карлович Розенбергер),  (født 1848 eller 1849, død 1918) var en russisk ingeniør fra St. Petersburg og interlingvist, best kjent som hovedansvarlig for det internasjonale hjelpespråket Idiom Neutral.

Rosenberger var opprinnelig volapükist, rekruttert av Volapüks viktigste internasjonale propagandist og organisator Auguste Kerckhoffs, og medlem av Kadem Valemik Volapüka som ble valgt på den 2. inernasjonale Volapük-kongressen i 1887. Ved splittelsen av den internasjonale Volapük-bevegelsen i 1890 fulgte han Kerckhoffs fløy. I 1892 ble han valgt til leder av Volapük-akademiet. I denne perioden brøt Volapük-bevegelsen sammen. Under ledelse av Rosenberger gikk akademiet over til å bli en gruppe som arbeidet for et nytt internasjonalt hjelpespråk som var enklere å forstå, lære og bruke enn Volapük.

I 1898 skiftet akademiet navn til Akademi Internasional de Lingu Universal, og i 1902 publserte det sitt nye språk Idiom Neutral. Idiom  Neutral fikk mye oppmerksomhet og god kritikk, men lite oppslutning. Rosenberger ga ut et tidsskrift på språket, *Progres*. I 1907 arbeidet Rosenberger sammen med Edgar von Wahl på en reform av Idiom Neutral i *naturalistisk og [[nylatinsk kunstspråk|nylatinsk]]* retning. Etter dette ser han ikke ut til å ha spilt noen rolle i den internasjonale hjelpespråk-bevegelsen.

## Se også
* Naturalistisk planspråk
* Nylatinsk planspråk

## Referanser
Skolekorps

**Skolemusikkorps** er musikkorps, vanligvis bestående av blåsere og slagverk, for barn og ungdom tilknyttet korpsets lokale skole. Skolemusikkorpsene tilbyr opplæring på et instrument eller drill for dem som ønsker det. Skolemusikkorpsmusikanter er normalt i alderen 7–19 år, og når man oppnår en alder av 15 år kan man begynne i amatørkorps.

Skolemusikkorpsene i Norge er en vesentlig utdanningsinstitusjon som rekrutterer musikere til det profesjonelle musikklivet. Korpsene er i stor grad foreldredrevet, men med innleide profesjonelle krefter.

## Bakgrunn

Musikkorps i moderne form oppstod på 1850-tallet i Preussen da militærmusikken ble forsterket med tuba og saksofoner. I Norge ble det dannet amatørkorps for menn allerede i tiåret etter, mens det første guttekorpset kom i 1901 på Møllergata skole i Oslo. Først i 1956 fikk norske jenter formelt adgang til å delta. I forhold til antall innbyggere er Norge det landet i verden med flest aktive korpsmusikere.

Norske musikkorps spiller en sentral rolle i feiringen av Norges grunnlovsdag 17. mai.

## Besetning
Skolemusikkorps kan være janitsjarkorps eller brassband. Forskjellen er at i janitsjarkorps består korpset av messinginstrument, treblåseinstrument og slagverk, mens i brassband finner vi kun messingistrumenter og slagverk.
Den vanligste formen for skolemusikkorps er janitsjar. En normalbestning i et janitsjarskolemusikkorps bør bestå av:
* 2–6 fløyter (tverrfløyte og pikkolofløyte)
* 6–12 klarinetter
* 3–7 saksofoner (alt, tenor og baryton)
* 2–5 valthorn eller althorn
* 5–10 kornetter/trompeter
* 3–5 tromboner
* 1–4 eufonium eller baryton
* 1–4 tuba
* 3–8 slagverk
* I tillegg kan man ha med andre instrumenter som obo, fagott og sopransaksofon.

## Organisasjon
I Norge er det to landsdekkende organisasjoner for musikkorps, deriblant skolemusikkorps:
* Norges Musikkorps Forbund
* Korpsnett Norge

## Se også
* Musikkorps
* Militærmusikk

## Eksterne lenker
*
Christian C.A. Lange

**Christian Christoph Andreas Lange** (1810&ndash;1861) var en norsk historiker, sakprosaforfatter og riksantikvar. 

Han har fått en gate i Oslo, Langes gate, oppkalt etter seg. 

## Liv og virke
### Bakgrunn, utdannelse
Christian C.A. Lange var født på Stabekk som sønn av gårdbruker Balthazar Michael Lange (1782-1812) og Ovidia Margrethe Christine Messel (1787-1883). Etter artium i 1827 begynte han å studere teologi, og han tok teologisk embetseksamen i 1833. Men alt i studietida hadde han fått stor interesse for språk og historie. 

### Karriere
I 1834 ble han ansatt som lærer i religion, norsk, geografi og historie ved Søkadettskolen i Stavern. Den sterke interessen for historiske kilder førte ham til København for å studere arnamagnæanske håndskrifter, og han publiserte flere mindre arbeider i «Samlinger til Det Norske Folks Sprog og Historie» 1834-1837. Han gav ut kopiboka til Hannibal Sehested for året 1645. Han ivret for et bedre bokhandlervesen og opprettet selv bokhandel i Fredriksvern. På slutten av 1830-tallet gjorde han studiereiser rundt i Norge, og til Danmark og Tyskland. Han arbeidet med å samle stoff om de norske klostrene. I 1843 fikk han stipend for dette arbeidet.

I 1845 ble han utnevnt til riksarkivar. Det store verket hans om norske klostre gav han ut 1845&ndash;1847. Han tilhørte kretsen «den norske historiske skole» rundt Rudolf Keyser, Carl Unger og P. A. Munch, og så sin rolle i å samle og gi ut historiske kildeskrifter. Han tok initiativet til å gi «Diplomatarium Norvegicum», og hadde ansvaret for de første fem bindene. 

Han var også mannen bak «Norske Rigs-Registranter» 1523-1660, men han døde like før første bindet kom ut. Som riksarkivar var han opptatt av å ordne og strukturere arkivene. Han laget "Norsk Forfatter-Lexicon 1814-1856".

### Familie
Christian Lange hadde ni barn og stor etterslekt. Blant hans etterkommere kan nevnes sønnesønnen fredsprisvinneren Christian Lous Lange og dennes sønner utenriksminister Halvard Lange og skolemannen August Lange. Sønnedatteren Ellen Lous Lange var gift med forfatteren Johan Bojer. Disse er oldeforeldrene til Odd Nordstoga, ifølge TV-serien Hvem tror du at du er.

## Verker
* *De norske Klostres Historie i Middelalderen* (1845&ndash;47, 2. omarbeidede utgave 1856)

## Referanser


## Eksterne lenker

* ''Norske samlinger'', bd. 2, utgitt av Lange.
*
Kink Aware Professionals

**Kink Aware Professionals** er et amerikansk-basert nettsted med lister over terapeuter (psykologer, psykiatere, sosialarbeidere o.l.), leger og advokater som har kunnskap om og forståelse for lærkultur, sadomasochisme og fetisj. De fleste på disse listene er fra USA, men også enkelte personer fra andre deler av verden finnes på listene. Så langt finnes en nordmann på listene, psykolog Odd Reiersøl.

Det understrekes at det at et navn står på disse listene ikke sier noe om kvaliteten på tjestene personen leverer, men kun at hen regner seg for å ha kunnskap om og forståelse for såkalte «alternative livsstiler».

Nettstedet er etablert for å hjelpe mennesker i lær-/SM-/fetisjmiljøet å finne fagfolk som kan hjelpe dem om de har behov for det. Mange terapeuter, leger, advokater og andre mangler kunnskap om alternative livsstiler og seksuelle orienteringer, og mange sadomasochister og andre kvier seg for å søke hjelp når de trenger det, i redsel for å bli misforstått eller ikke bli tatt på alvor.

Nettstedet Kink Aware Professionals ble startet og drevet av amerikaneren Race Bannon på frivillig basis. Han har nå overlatt driften av nettstedet til SM-organisasjonen *National Coalition for Sexual Freedom*. Det er gratis for fagfolk å stå på listene på nettstedet.

## Eksterne lenker
* Kink Aware Professionals
Fylkesvei 419 (før 2019)

**Fylkesvei 419** (**Fv419**) gikk mellom Hannåsmoen og Klepp i Evje og Hornnes i Aust-Agder. Veiens lengde var 1,8&nbsp;km.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

2019 ble veien del av fylkesvei 3792.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

* Moisund bru (Otra, 108 m)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Peter Nobel

**Peter Nobel** (født 1931) er en svensk menneskerettighetsadvokat. Han var Sveriges første diskrimineringsombud fra 1986 til 1991, og deretter frem til 1994 generalsekretær for Svenska Röda Korset. 

I 1994 fikk Nobel i oppdrag av den svenske regjeringen å bistå overlevende og etterlatte etter  Estoniaforliset. Han er bl.a. styremedlem i European Human Rights Foundation siden 1980 og var medlem av United Nations Committee on the Elimination of Racial Discrimination fra 1998 til 2001. 

Sammen med tre andre medlemmer av Nobelfamilien grunnla han også Nobel Charitable Trust.

## Referanser
Cockney

En ***cockney*** er, i løs forstand, en person fra Londons East End tilhørende arbeiderklassen. Ifølge gamle tradisjoner finnes det en strengere definisjon: En *cockney* må være født innen hørevidde av *Bow Bells*, kirkeklokkene i St. Mary-le-Bow i Cheapside.

## Betydning, kjennetegn
Ordet *cockney* finner man så tidlig som i 1362, og kommer fra middelengelsk *cokeney* fra *cocken + ey* (engelsk *cock + egg*), et «hane-egg». Geoffrey Chaucer bruker begrepet «cokenay» (ca. 1386) i sin fortelling *The Reeve's Tale*, og mener med det «en gutt som er blitt veik/feminin». I 1521 er ordet belagt som nedsettende benyttet om veike byfolk. Det var Samuel Rowlands som knyttet det til enhver som født var innen hørevidde av kirken St. Mary-le-Bow. Man regner gjerne en omkrets på omkring 4,8 km fra kirken. Opprinnelig kunne man høre klokkene i City of London, Bethnal Green, Stepney, Shoreditch, Whitechapel, Finsbury og Hackney. Ifølge legenden om Dick Whittington kunne de også høres ved Highgate.

Språklig kan cockney omtales både som dialekt og sosiolekt med en rekke språklige særpreg, og benyttes først og fremst av arbeiderklassen i det østlige London, selv om såkalt mockney, etterligning av dialekten av personer som ikke er fra dialektens kjerneområde, har slått rot i enkelte miljøer. Dialekten har mange lånord, blant annet fra jiddisch. Cockney er også kjent for å ikke uttale T, H eller R ordentlig. Cockney er delvis påvirket av fransk. Cockney er rikt på slanguttrykk.

## Referanser


## Litteratur
* Frank Erik Pointner: *Cockney Glottalling. A Study on the Phonetics of Contemporary London Speech.* Die Blaue Eule, Essen 1996, ISBN 3-89206-730-9. (*Sprache und Theorie in der Blauen Eule.* 11), (Zugleich: Mannheim, Univ., Diss., 1994).
* A. Cruttenden: *[[Alfred Charles Gimson|Gimson]]'s Pronunciation of English.* 6th ed. London 2001.
* Arthur Hughes, Peter Trudgill: *English Accents and Dialects: An Introduction to Social and Regional Varieties of British English.* Baltimore 1989.
* William Matthews: *Cockney, Past and Present: a Short History of the Dialect of London.* Detroit 1938. (Reprint: Routledge & Paul, London u.&nbsp;a. 1972, ISBN 0-7100-7303-8).
* Eva Sivertsen: *Cockney Phonology.* Oslo 1960.
* J. C. Wells: *Accents of English 1: An Introduction.* Cambridge 1982.
* J. C. Wells: *Accents of English 2: The British Isles.* Cambridge 1982.
* Peter Wright: *Cockney Dialect and Slang.* London 1981.
Fylkesvei 550

**Fylkesvei 550** går mellom Jondal og Eitrheim i Ullensvang kommune i Vestland. Fergeforbindelsen mellom Utne og Kvanndal er del av Fv550. Veien (unntatt fergestrekningene) er 80,8&nbsp;km lang.

Strekningen mellom Utne og Jondal er foreslått vernet i Nasjonal verneplan for veger, bruer og vegrelaterte kulturminner. Veistrekningen ble bygd parsellvis mellom 1874 og 1965.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Frem til 2019 var også ferjesambandet Jondal–Tørvikbygd og strekningen Eitrheim – Odda sentrum del av veien, disse har blitt overført til fylkesvei 49.

## Nasjonal turistvei

Strekningen mellom Jondal og Utne er del av *[[nasjonal turistvei]] [[Hardanger]]* sammen med strekningen Steinsdalsfossen i Kvam – Voss langs , Norheimsund – Tørvikbygd langs  og strekningen Låtefossen – Kinsarvik langs .

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 572

**Fylkesvei 572** går mellom Sentrum og Vallaviktunnelen i Ulvik. 

Rundt 1982 var veien riksvei, og gikk mellom europavei 68 ved Holven i Granvin og Bruravik ferje med forbindelse til riksvei 7. Da regionsreformen trådte i kraft 1. januar 2010 fikk den status som fylkesvei.

Da veien endet ved Bruravik ferjekai var den var 28,9&nbsp;km. Da Hardangerbrua ble åpnet 2013 ble Fv572 forlenget til rundkjøringen inne i Vallaviktunnelen.

2019 fikk den tidligere strekningen mellom Ulvik sentrum og Holven i Granvin eget nummer fylkesvei 5380.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
VM i rugby union for menn 1995

**Verdensmesterskapet i rugby union 1995** var det tredje verdensmesterskap i rugby union, og ble vunnet av Sør-Afrika, som også arrangerte mesterskapet. Seksten lag deltok, og de var fordelt på fire grupper.

Dette var det første VM hvor alle kampene ble spilt i ett land. Det var også det første sportsarrangement Sør-Afrika deltok i etter boikotten på grunn av apartheid.  Nelson Mandela som ble valgt til landets president i 1994, overrakte pokalen til Sør-Afrikas kaptein, François Pienaar, etter finalen.  Filmen *[[Invictus – den uovervinnelige]],* hvor Morgan Freeman spiller Mandela og Matt Damon spiller Pienaar er basert på hendelsene før og under mesterskapet.

## Resultater
### Gruppe A

#### Kamper
*25. mai : Sør-Afrika **27-18** Australia
*26. mai : Canada **34-3** Romania
*30. mai : Sør-Afrika **21-8** Romania
*31. mai : Australia **27-11** Canada
*3. juni : Australia **42-3** Romania
*4. juni : Sør-Afrika **20-0** Canada

### Gruppe B

#### Kamper
*27. mai : Samoa **42-18** Italia 
*27. mai : England **24-18** Argentina 
*30. mai : Samoa **32-26** Argentina 
*31. mai : England **27-20** Italia 
*4. juni : Italia **31-25** Argentina 
*4. juni : England **44-22** Samoa

### Gruppe C

#### Kamper
*27. mai : Wales **57-10** Japan 
*27. mai : New Zealand **43-19** Irland 
*31. mai : Irland **50-28** Japan 
*31. mai : New Zealand **34-9** Wales 
*4. juni : New Zealand **145-17** Japan 
*4. juni : Irland **24-23** Wales

### Gruppe D

#### Kamper
*26. mai : Skottland **89-0** Elfenbenskysten 
*26. mai : Frankrike **38-10** Tonga 
*30. mai : Frankrike **54-18** Elfenbenskysten 
*31. mai : Skottland **41-5** Tonga 
*3. juni : Tonga **29-19** Elfenbenskysten 
*3. juni : Frankrike **22-19** Skottland  

### Kvartfinaler

### Semifinaler
 

### Bronsefinale

### Finale
VM i rugby union for menn 1999

**Verdensmesterskapet i rugby union 1999** var det fjerde verdensmesterskap i rugby union, og ble vunnet av Australia. Mesterskapet ble arrangert av Wales i oktober og november, men flere av kampene ble spilt utenfor Wales. Det var tjue lag som deltok, fordelt på fem grupper. Det beste laget fra hver gruppe gikk videre til kvartfinalen, mens toerne og den beste treeren spilte en ekstra kamp om kvartfinaleplass.

Fire lag var automatisk klare for mesterskapet: de tre beste fra forrige VM samt vertsnasjonen.

Finalen ble spilt mellom Australia og Frankrike, begge lag spilte sin andre VM-finale. Australia vant 35-12, og ble det første laget med to VM-titler.

## Resultater
### Gruppe A

#### Kamper
*2. oktober : **Uruguay** 27-15 Spania (Galashiels, Skottland)
*3. oktober : **Sør-Afrika** 46-29 Skottland (Murrayfield, Edinburgh)
*8. oktober : **Skottland** 43-12 Uruguay (Murrayfield, Edinburgh) 
*10. oktober : **Sør-Afrika** 47-3 Spania (Murrayfield, Edinburgh) 
*15. oktober : **Sør-Afrika** 44-14 Uruguay (Glasgow, Skottland)
*16. oktober : **Skottland** 48-0 Spania (Murrayfield, Edinburgh) 

### Gruppe B

#### Kamper
*2. oktober : **England** 67-7 Italia (Twickenham, London)
*3. oktober : **New Zealand** 45-9 Tonga (Bristol, England)
*9. oktober : **New Zealand** 30-16 England (Twickenham, London)
*10. oktober : **Tonga** 28-25 Italia (Leicester, England)
*14. oktober : **New Zealand** 101-3 Italia (Huddersfield, England)
*15. oktober : **England** 101-10 Tonga (Twickenham, London)

### Gruppe C

#### Kamper
*1. oktober : **Fiji** 67-18 Namibia (Stade de la Méditerranée, Béziers)
*2. oktober : **Frankrike** 33-20 Canada (Stade de la Méditerranée, Béziers)
*8. oktober : **Frankrike** 47-13 Namibia (Parc Lescure, Bordeaux)
*9. oktober : **Fiji** 38-22 Canada (Parc Lescure, Bordeaux)
*14. oktober : **Canada** 72-11 Namibia (Stadium Municipal, Toulouse) 
*16. oktober : **Frankrike** 28-19 Fiji (Stadium Municipal, Toulouse)

### Gruppe D

#### Kamper
*1. oktober : **Wales** 23-18 Argentina (Millennium Stadium, Cardiff)
*3. oktober : **Samoa** 43-9 Japan (Wrexham, Wales)
*9. oktober : **Wales** 64-15 Japan (Millennium Stadium, Cardiff) 
*10. oktober : **Argentina** 32-16 Samoa (Llanelli, Wales)
*14. oktober : **Samoa** 38-31 Wales (Millennium Stadium, Cardiff) 
*16. oktober : **Argentina** 33-11 Japan (Millennium Stadium, Cardiff)

### Gruppe E

#### Kamper
*2. oktober : **Irland** 53-8 USA (Lansdowne Road, Dublin)
*3. oktober : **Australia** 57-9 Romania (Belfast, Nord-Irland)
*9. oktober : **Romania** 27-25 USA (Lansdowne Road, Dublin)  
*10. oktober : **Australia** 23-3 Irland (Lansdowne Road, Dublin)
*14. oktober : **Australia** 55-19 USA (Limerick, Irland)
*15. oktober : **Irland** 44-14 Romania (Lansdowne Road, Dublin)

### 2. runde
*De fem toerne og den beste treeren møttes for å avgjøre hvem som skulle til kvartfinalen.*

*20. oktober : **England** 45-24 Fiji (Twickenham, London)
*20. oktober : **Skottland** 35-20 Samoa (Murrayfield, Edinburgh) 
*20. oktober : **Argentina** 28-24 Irland (Stade Félix Bollaert, Lens)

### Kvartfinaler

 

 

 

### Semifinaler
 

### Bronsefinale
 

### Finale
Gloria Brame

**Gloria Glickstein Brame** (født 1955) er en amerikansk forfatter, sexolog og domina, bosatt i Atlanta i USA. Hun har viet sin sexologpraksis til sadomasochisme (SM) og seksuell fetisjisme.

Gloria Brames viktigste bøker er *Different Loving – An Exploration of the World of Sexual Dominance and Submission* og *Come Hither – A Commonsense Guide To Kinky Sex*. Sistnevnte bok ble valgt til «offisiell guide til kinky sex» av amerikanske Institute for Advanced Study of Human Sexuality. Begge bøkene har fått positiv omtale blant sadomasochister i USA og Europa.

Brame startet den første SM-støttegruppen på internett, Compuserve, i 1987, og hun har skrevet artikler for flere amerikanske magasiner, blant annet *[[Cosmopolitan (magasin)|Cosmopolitan]]*, *[[Redbook]]*, *[[Working Woman]]* og det erotiske bladet *[[Maxim]]*.

## Se også
* Kink Aware Professionals

## Bøker
* Gloria G. Brame, William D. Brame, and Jon Jacobs: *Different Loving – An Exploration of the World of Sexual Dominance and Submission*. Villard Books, New York, 1993. ISBN 0-679-40873-8
* Gloria G. Brame: *Come Hither – A Commonsense Guide To Kinky Sex*. Fireside, 2000. ISBN 0-684-85462-7

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Diskusjonsgrupper
VM i rugby union for menn 1991

**Verdensmesterskapet i rugby union 1991** var det andre verdensmesterskap i rugby union, og ble vunnet av Australia. Mesterskapet ble arrangert i England fra 3. oktober til 2. november. Det ble også spilt kamper i Frankrike, Irland, Skottland og Wales. Seksten lag deltok, fordelt på fire grupper.

I finalen vant Australia 12-6 over England på et fullstappet Twickenham Stadium. 

## Resultater
### Gruppe A

#### Kamper
*3. oktober : New Zealand **18-12** England
*5. oktober : Italia **30-9** USA
*8. oktober : New Zealand **46-6** USA
*8. oktober : England **36-6** Italia
*11. oktober : England **37-9** USA
*13. oktober : New Zealand **31-21** Italia

### Gruppe B

#### Kamper
*5. oktober :  Skottland **47-9** Japan
*6. oktober :  Irland **55-11** Zimbabwe
*9. oktober :  Irland **32-16** Japan 
*9. oktober :  Skottland **51-12** Zimbabwe
*12. oktober : Skottland **24-15** Irland
*14. oktober : Japan **52-8** Zimbabwe

### Gruppe C

#### Kamper
*4. oktober :  Australia **32-19** Argentina
*6. oktober :  Samoa **16-13** Wales
*9. oktober :  Australia **9-3** Samoa
*9. oktober :  Wales **16-7** Argentina
*12. oktober : Australia **38-3** Wales 
*13. oktober : Samoa **35-12** Argentina

### Gruppe D

#### Kamper
*4. oktober : **Frankrike** **30-3** Romania
*5. oktober : **Canada** **13-3** Fiji
*8. oktober : **Frankrike** **33-9** Fiji 
*9. oktober : **Canada** **19-11** Romania
*12. oktober : **Romania** **17-15 ** Fiji
*13. oktober : **Frankrike** **19-13** Canada

### Kvartfinaler

 

### Semifinaler

 

 

### Bronsefinale
 

### Finale
Emfysem

**Emfysem** er en fellesterm for en rekke medisinske tilstander som har *oppblåsthet* som fellestrekk:

# Lungeemfysem
# Underhudsemfysem
# Mediastinalemfysem
VM i rugby union for menn 1987

**Verdensmesterskapet i rugby union 1987** var det første verdensmesterskap i rugby union, og ble vunnet av New Zealand. Mesterskapet ble arrangert i Australia og New Zealand i mai og juni. Seksten lag deltok, fordelt på fire grupper.

Det var ingen kvalifisering til mesterskapet – de sju viktigste medlemmene av International Rugby Football Board (IRFB) var automatisk klare (New Zealand, Australia, England, Skottland, Irland, Wales og Frankrike). Sør-Afrika, som var et av de store IRFB-medlemmene, fikk ikke lov til å delta på grunn av apartheid. Invitasjon til å delta i mesterskapet ble sendt ut til Argentina, Fiji, Italia, Canada, Romania, Tonga, Japan, Zimbabwe og USA.

Finalen ble spilt på Eden Park i Auckland mellom New Zealand og Frankrike. New Zealand vant 29-9.

## Resultater
### Gruppe A

#### Kamper
* Australia **19-6** England
* USA **21-18** Japan
* England **60-7** Japan
* Australia **47-12** USA
* Australia **42-23** Japan
* England **34-6** USA

### Gruppe B

#### Kamper
* Canada **37-4** Tonga 
* Wales **13-6** Irland 
* Wales **29-16** Tonga
* Irland **46-19** Canada 
* Wales **40-9** Canada 
* Irland **32-9** Tonga 

### Gruppe C

*Fiji videre på målforskjell.*

#### Kamper
* New Zealand **70-6** Italia
* Fiji **28-9** Argentina
* New Zealand **74-13** Fiji
* Argentina **25-16** Italia 
* Italia **18-15** Fiji 
* New Zealand **46-15** Argentina

### Gruppe D

*Frankrike og Skottland hadde lik målforskjell. Frankrike vant gruppen på grunn av flest *trys* i kampen mellom lagene.*

#### Kamper
* Frankrike **20-20** Skottland
* Romania **21-20** Zimbabwe 
* Frankrike **55-12** Romania 
* Skottland **60-21** Zimbabwe 
* Skottland **55-28** Romania 
* Frankrike **70-12** Zimbabwe

### Kvartfinaler
 

### Semifinaler

*

### Bronsefinale

### Finale
Oslo Kontrollsentral

**Oslo Kontrollsentral** er en av Norges tre kontrollsentraler for luftfart og dekker Sør-Norge sammen med Stavanger Kontrollsentral i Sola. Bodø Kontrollsentral dekker Midt- og Nord-Norge. Oslo Kontrollsentral ligger i Røyken, ca. 35 kilometer sørvest for Oslo og ca. 15 kilometer øst for Drammen. Sentralen eies og drives av Avinor.

Anlegget består av ett vanlig kontorbygg over bakken. Selve kontrollsentralen med arbeidsplassene for flygelederene ligger i en stor underjordisk fjellhall med god fysisk beskyttelse mot mange typer angrep. I hallen er det et stort antall arbeidsplasser som hver kan kontrollere en kontrollsone eller flygeinformasjonsregion. Det er flere radarer og fjernstyrte basestasjoner for flyradiosamband tilkoblet sentralen.
Pasilingua

**Pasilingua** er et internasjonalt hjelpespråk lansert av *Paul Steiner* i 1885.

*Pasilingua* skiller seg fra det da helt dominerende Volapük ved at orda er gjenkjennelige for brukere av moderne europeiske språk som fransk, engelsk og tysk.

Pasilingua er svært regelmessig, i motsetning til moderne nylatinske språk som Interlingua/IALA. På denne måten likner språket mer på andre samtidige forslag, som Volapük (1879) og Esperanto (1887).

Pasilingua blei i samtida diskutert som en mulig alvorlig utfordring til Volapük. Det fikk likevel ingen større oppslutning.

Reaksjonen på Pasilingua kan sees som et uttrykk for at kritikken mot det vanskelig forståelige ordforrådet i Volapük holdt på å vokse, mens beundringa for Volapüks regulære grammatikk ennå var stor.

I planspråkenes historie er Pasilingua et tidlig eksempel på tendenser som skulle få større betydning utover 1890-tallet og særlig etter 1900, da Volapük hadde brutt sammen og Esperanto og andre språk som bygde på et ordforråd som var lett gjenkjennelige for vesteuropeere tok over.

## Språkeksempel: [[Fader vår]] på Pasilingua

Patro miso,quo er in coela, nama tü sanctore kingdoma tüa kommire, tüa willu fairore sur erda ut in coela. Donnare misbi misan brodan taglian; pardonnare missas dettas uti mis pardonnars misosbi debitorosbi.

## Se også
* Naturalistisk planspråk
* Nylatinsk planspråk
* Esperanto
* Universalglot