Majo

:*For kvinnenavnet Maja, se egen artikkel [[Maja]]*

**Majo** (hankjønn) eller **maja** (hunnkjønn) er en tradisjonell spansk betegnelse på folk fra de lavere klasser i det spanske samfunn, særlig i Madrid, som skilte seg ut med kunstferdige klær og en framtoning i klesdrakt og frekke og nesevise oppførsel. De var framtredende og blomstret i tiden fra slutten av 1700-tallet og til tidlig på 1800-tallet, og til viss grad også senere. Majoer og majaer ble grunnet deres fargerike og særegne ytre også et yndet emne for en del verdslige spanske kunstmalere på 1800-tallet. En av disse var Francisco Goya (1746–1828), som framstilte *maja* i hva som ble to berømte malerier; *Den nakne maja* (1799–1800), og den noe kyskere utgaven *Den påkledte maja* (1800–1803), begge er nå utstilt på Museo del Prado i Madrid.

## Karaktertrekk

Majoene og majaene skilte seg ut ved deres rene, vakre og uhemmet bruk av katalansk språk og deres overdrevne fargerike og kunstferdige utgaver av tradisjonelle spanske klesdrakter. Stilen sto i sterk kontrast til de franske motene som ble etterlignet av den spanske eliten under innflytelsen av opplysningstiden. Majoene var kjente for å krangle seg til slåsskamper med alle de som så ut som *afrancesados* («franskifiserte»).

Majoene og majaene var folk fra samfunnets lavere klasser som uansett hadde framtredende stil og utstråling, og alltid sikret seg at de så bra ut. Både matadorer i byene og banditter i distriktene bidro til å opprettholde en romantisk forestilling om majoer. Den spesifikke betegnelsen *majorette* er ung pike i en fargerik drakt og vanligvis kort skjørt som danser til musikk i parader og fester.

Majo synes å ha blitt avledet fra *Manolo* som igjen var en avledning fra mannsnavnet Manuel. Begrepene ble benyttet for å tilskrive klassebakgrunn. Manolo ble benyttet synonymt til en som var «kjekk å se på» og samtidig «modig»; og for kvinner, som maja, synonymt med «vakker». Begrepet fikk senere en mer generell betydning som «vakker» eller «ser bra ut», synonymt med *bonito*, og denne betydning eksisterer fortsatt i dagens moderne spansk.

Bruken av begrepet er i dag særlig utbredt i Aragón hvor uttrykkene som *¡Hala, majete, no te pases!*, «Hei, søta, pass på deg!» er vanlige. Folk i Aragón er også kjent for å legge til deres typiske diminutiv endelsen *–ico* til ordet og således skape *majico* i betydningen «søt», «vakker».

## Majas popularitet
Selv om Francisco Goya malte både majoer og majaer, var det to av hans majaer, *La maja vestida* og *La maja desnuda*, samme modell både naken og påkledd, som fikk internasjonal berømmelse. Klesdraktene til majaen fikk også innflytelse på kostymet til hovedpersonen i Georges Bizets franske opera *[[Carmen]]* (1875).

På 1900-tallet da Spania ble et populært reisemål for turister ble *manola* eller *maja*, ofte holdende en ansiktsvifte, i økende grad anerkjent som ikonisk framstilling av den stereotypiske tradisjonelle spanske kvinne. Således ble *maja* et av de mest populære og uformelle symboler på Spania selv, sammen med oksen og tyrefekteren, som overtok posisjonen til *majo*. En del av avbildningene av *maja*, Påvirket av Bizets *Carmen*, ble *maja* i økende grad assimilert med *la bailaora*, flamencodanseren.

## Bilder

Fil:Manola-Ulpiano Checa.JPG|*Manola* med sammenfoldet vifte, av Ulpiano Checa.
Fil:1922 spain jarez mantilla.jpg|En  *manola* med mantilla, 1925
Fil:El majo de la guitarra.jpg|*El majo de la guitarra* (majo med gitar).
Fil:La Leocadia (Goya).jpg|*La Leocadia*, av Goya.


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Los castizos madrileños
* Chulapona de Madrid (Chotis) - Manolo Escobar
* Tópicos andaluces en el cine contemporáneo: de la españolada al poscostumbrismo
* Carmen Tórtola Valencia, pasión por el coleccionismo (PDF)