open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rosettkarse

**Rosettkarse** er en plante i engkarseslekta i korsblomstfamilien. Arten er kjent i hele Norge.

## Etymologi
Artsnavnet *hirsuta* betyr hårete.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Utbredelse i Norge i Artskart
Høyfjellskarse

**Høyfjellskarse** (*Cardamine bellidifolia*) er en flerårig plante i engkarseslekta i korsblomstfamilien. Plantene blir mellom 1 – 10&nbsp;cm høye. Rosettbladene er eggformede eller avrundede og sitter på lange skaft. Bladene har ikke hår. Blomstene er hvite med 3 - 4,5&nbsp;mm lange kronblader. Begerbladene er litt kortere enn kronbladene. Frukten er en skulpe som kan bli 15 – 30&nbsp;mm. Planten regnes som diploid med 2n = 16. Arten er kjent i Norge fra fjellområder i hele landet. Høyfjellskarse vokser på fuktige steder som snøleier og elvesletter, men også i blokkmark og bergsprekker.

## Etymologi
Artsnavnet *bellidifolia* betyr runde blader eller pene blader og er muligens sekundert fra *Bellis* som er det latinske navnet på tusenfrydslekta.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Putatan

**Putatan** er et distrikt i Patai Barat-divisjonen i den malaysiske staten Sabah. Distriktet ligger like sør for Kota Kinabalu, og består av et sammenhengende tettstedsområde langs Sør-Kina-havets kyst. Distriktet regnes i sin helhet som er en del av Kota Kinabalus byregion, og er med et areal på 30 kvadratkilometer Sabahs minste.  Folketallet er på . Administrasjonssenteret er byen Putatan. 

Putatan ble opprettet som eget distrikt den 8. juni 2010, etter en deling av Penampang-distriktet. 

## Byen
Byen Putatan har  innbyggere (2010), og er stoppested for Sabah statsbaners jernbane.

## Referanser
LFS

**LFS** eller **LfS** kan vise til:

*Leder for sikkerhet
*Luftforsvarets flygeskole
*Landslaget for spelemenn, en tidligere organisasjon for folkemusikk og -folkedans 
*Luftfartsstyrelsen, fra 2005 til 2008 svensk tilsynsmyndighet for sivil luftfart
Skogkarse

**Skogkarse** (*Cardamine flexuosa*) er en plante i engkarseslekta i korsblomstfamilien. Plantene blir mellom 20 – 40&nbsp;cm høye. Få rosettblader som visner tidlig. 4 - 10 stengelblad med hårete skaft. Stengelen er hårete og har sikksakkform. Kronbladene er 2,5 – 3&nbsp;mm lange. Fruktene er skulper som bli 12 – 25&nbsp;mm lange. Arten regnes som tetraploid med 2n = 32. Arten er kjent i hele Norge.

## Etymologi
Artsnavnet *flexuosa* betyr "som bøyer seg" og henspiller på at stengelen har en sikksakkform.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Cardamine flexuosa  i Artskart
Penampang

**Penampang** er et distrikt i Patai Barat-divisjonen i den malaysiske staten Sabah. Distriktet ligger like sør for Kota Kinabalu, mellom Crockerfjellene i øst og Putatan-distriktet i vest. Penampang har et areal på 463 kvadratkilometer og et folketall på .

Den nordvestlige delen av distriktet regnes som en del av Kota Kinabalus byregion, med administrasjonssenteret Penampang, forretningsområdet Bundusan, Kepayan og Donggongon.

Distriktet ble opprettet den 1. januar 1962. I 2010 ble den vestlige delen, som utgjorde sub-distriktet Putatan, skilt ut som eget distrikt.

## Referanser
Harald Aastorp

**Harald Aastorp** er en norsk quizer. Aastorp har 5 gull og en rekke medaljer fra NM i quiz. Som lagkaptein på "Tryggve Grans Skiskole" vant han NM i lagquiz 2010,  2013, og 2015. Sammen med Stig Sanner vant han NM i par-quiz 2012 og 2013. I Nordisk mesterskap har Aastorp 8 medaljer på 11 starter, inkludert ett gull i lag og to bronse individuelt. Fra EM har han flere medaljer med det norske landslaget. I tillegg har "Tryggve Grans Skiskole" mange ganger vært beste norske lag i klubblagskonkurransen. I VM har han flere plasseringer blant topp 30, med en 18. plass som best. 

Aastorp er quizmaster på puben Scotsman i Oslo. Før magasinet ble lagt ned, var han også quizmaster i *[[Levende Historie]]*.

## Referanser
AlbaStar

**Alba Star S.A.**, vanligvis skrevet som **AlbaStar**, er et spansk charterflyselskap med hovedbase i Palma de Mallorca. Flyselskapet har baser ved Palma de Mallorca lufthavn og Milano-Malpensa lufthavn. Det driver også godsfrakttjenester fra sin base for flyfrakt ved Catania lufthavn. AlbaStar eies av italienske aksjonærer og Femar. 

## Historie
AlbaStar ble stiftet den 30. november 2009, og begynte med flyvninger den 31. juli 2010 etter at det hadde fått utstedt sin flylisens. 

Flyselskapet lanserte sin første fraktrute i januar 2011 etter å ha fått levert det andre flyet. Det opererer fraktruter fra Catania lufthavn til hele Europa og Nord-Afrika. I juni 2011 mottok AlbaStar et tredje Boeing 737-400-fly, og med det utvidet flyselskapet sine passasjerflyvninger. Flyselskapet eier i alt fire fly, men det ene er for tiden leaset til et annet flyselskap. 

## Destinasjoner
AlbaStar flyr per august 2011 til følgende destinasjoner:

* ***'
** [[Mostar internasjonale lufthavn]]

* ***'
** Kos internasjonale lufthavn
** Rhodos internasjonale lufthavn
** Samos internasjonale lufthavn 
** Santorini lufthavn

* ***'
** [[Bologna Guglielmo Marconi lufthavn]]
** [[Catania–Fontanarossa lufthavn|Catania lufthavn]] (fraktbase) 
** [[Orio al Serio lufthavn|Il Caravaggio internasjonale lufthavn]]
** [[Leonardo da Vinci internasjonale lufthavn]]
** [[Malpensa lufthavn|Milano-Malpensa lufthavn]] (base)
** [[Napoli internasjonale lufthavn]]
** [[Verona-Villafranca lufthavn]] (sekundærbase)

* ***' 
** Skopje lufthavn

* ***'
** [[Portela lufthavn|Lisboa-Portela lufthavn]]

* ***'
** Fuerteventura lufthavn
** Ibiza lufthavn
** Málaga lufthavn
** Menorca lufthavn
** Palma de Mallorca lufthavn (base)
** Søndre Tenerife lufthavn
** Barcelona–El Prat lufthavn (base)

## Flåte
### Dagens flåte
AlbaStars flåte har per juli 2022 en snittalder på 22,6 år, og består av følgende fly:

### Tidligere flåte
AlbaStar har tidligere hatt følgende fly i drift:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kepler-186

**Kepler-186** er en rød dverg &ndash; en stjerne i hovedserien av klassen M1V, som befinner seg omkring 493 ± 59 lysår unna i stjernebildet Svanen. Stjernen er litt kaldere enn solen, og har omkring halvparten av dens metallisitet. Den er omgitt av fem kjente planeter, deriblant den første kjente jordlignende verden som er oppdaget i den beboelige sone: Kepler-186 f. De fire andre planetene Kepler-186 b, c, d og e er for nære stjernen, og for varme, til å kunne ha flytende vann. Disse fire planetene har sannsynligvis en bundet rotasjon, mens Kepler-186f er tilstrekkelig langt unna stjernens gravitasjon til å opprettholde sin egen rotasjon.

## Referanser
Aphneopini

* Se Systematisk inndeling

**Aphneopini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Små til middelsstore (ofte ca. 10 millimeter), spinkle, blanke trebukker. Pronotum er mye lengre enn bredt. Dekkvingene er vanligvis smale, men kan være noe bredere.

## Utbredelse
De fleste av artene lever i Australia og New Zealand, men gruppen er også representert på Ny-Guinea og Ny-Caledonia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Aphneopini Aurivillius, 1912
******** Slekten *[[Aphneope]]* Pascoe, 1863
********* *[[Aphneope quadrimaculata]]* Neervoort van der Poll, 1891
********* *[[Aphneope sericata]]* Pascoe, 1863 
******** Slekten *[[Calaphneope]]* Vives, Sudre, Mille & Cazéres, 2011
********* *[[Calaphneope monteithi]]* Vives, Sudre, Mille & Cazéres, 2011
******** Slekten *[[Caledorion]]* Vives & Sudre, 2015
******** Slekten *[[Gnomodes]]* Broun, 1893
********* *[[Gnomodes piceus]]* Broun, 1893
******** Slekten *[[Spiniphra]]* Hayashi, 1961 - kan også plasseres i Obriini
********* *[[Spiniphra shibatai]]* Hayashi, 1961
******** Slekten *[[Zoedia]]* Pascoe, 1862
********* *[[Zoedia divisa]]* Pascoe, 1862 
********* *[[Zoedia gracilipes]]* Neervoort van der Poll, 1891 
********* *[[Zoedia intricata]]* Gressitt, 1959 
********* *[[Zoedia longipes]]* Neervoort van der Poll, 1891 
********* *[[Zoedia tenuis]]* Neervoort van der Poll, 1891 
********* *[[Zoedia triangularis]]* Pascoe, 1862 
********* *[[Zoedia v-album]]* (Boisduval, 1835) 
******** Slekten *[[Zorion]]* Pascoe, 1867
********* *[[Zorion angustifasciatum]]* Schnitzler, 2005 
********* *[[Zorion australe]]* Schnitzler, 2005 
********* *[[Zorion batesi]]* Sharp, 1875 
********* *[[Zorion dugdalei]]* Schnitzler, 2005 
********* *[[Zorion guttigerum]]* (Westwood, 1845) 
********* *[[Zorion kaikouraiensis]]* Schnitzler, 2005 
********* *[[Zorion minutum]]* (Fabricius, 1775) 
********* *[[Zorion nonmaculatum]]* Schnitzler, 2005 
********* *[[Zorion opacum]]* Sharp, 1903 
********* *[[Zorion taranakiensis]]* Schnitzler, 2005

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av ''Zoedia triangularis''
* Bilde av ''Zorion'' sp.
Basipterini

* Se Systematisk inndeling

**Basipterini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, brunlige trebukker. Oversiden er tett og kraftig punktert, fint korthårete. Pronotum er bredere enn langt, med en butt tann midt på sidene. Dekkvingene er jevnt tilsmalnende bakover.
Antennene er omtrent dobbelt så lange som kroppen hos hannene, kortere enn kroppen hos hunnene.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Paraguay og det nordlige Argentina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Basipterini Fragoso, Monné & Seabra, 1987
******** Slekten *[[Basiptera]]* Thomson, 1864
********* *[[Basiptera castaneipennis]]* Thomson, 1864
******** Slekten *[[Diastrophosternus]]* Gounelle, 1911
********* *[[Diastrophosternus bruchi]]* Gounelle, 1911

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
*
Bimiini

* Se Systematisk inndeling

**Bimiini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, slanke trebukker. Pronotum er forholdsvis lite, dekkvingene lange og smale. På farge er de svarte med mer eller mindre rødlige dekkvinger.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Chile og Argentina, og i Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Bimiini Lacordaire, 1869
******** Slekten *[[Adalbus]]* Fairmaire & Germain, 1859
******** Slekten *[[Akiptera]]* Saunders, 1850
******** Slekten *[[Bimia]]* White, 1850
******** Slekten *[[Lautarus]]* Germain, 1900
******** Slekten *[[Nesopsebium]]* Fairmaire, 1894
******** Slekten *[[Phantazoderus]]* Fairmaire & Germain, 1864
******** Slekten *[[Proagapete]]* McKeown, 1945
******** Slekten *[[Zehra]]* Özdikmen, 2008

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
*
Stig Sanner

**Stig Sanner** er en norsk quizer. Under NM i quiz i 2013 vant Sanner alle tre disiplinene (singel, par og lag). Han har også vært på vinnerlaget i parquiz i 2012 og 2021, og i lagquiz i 2010 og 2015.

Sanner er utdannet geolog og kommer fra Eidsvoll.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Knoblauch-huset

**Knoblauch-huset** (tysk: *Knoblauchhaus*) i Nikolaiviertel i Berlin, er et museum for biedermeierstilen i byen. Det tidligere bolighuset til familien Knoblauch er et av de få borgerhus fra 1700-tallets Berlin som fremdeles er i behold.

## Historie
Nålmester Johann Christian Knoblauch kjøpte eiendommen i 1759. Etter å ha revet den eksisterende bygning oppførte han på tomten et tre etasjes hus i senbarokkstil. Huset ble renovert forut for Berlins 750-årsjubileum i 1987 og er vernet som kulturminne. Knoblauchhuset ble i 1995 overdratt til Berlin bymuseum.
## Bilder


Fil:Bundesarchiv Bild 183-G1122-0600-090, Berlin, Nikolaikirche, Ruine.jpg|Knoblauch-huset ved kirkeruinen i 1955.
Fil:Berlin- Nikolaiviertel quarter - 2807.jpg|Knoblauch-huset i Nikolaiviertel (2007). 
File:2016-06 Knoblauchhaus Berlin 03.JPG|I huset


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bymuseets internettside med informasjon om Knoblauch-huset (tysk og engelsk)
Bothriospilini

* Se Systematisk inndeling

**Bothriospilini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore til nokså store, avlange trebukker. På farge er de ofte gråaktige, men kan også være mer fargerike. Pronotum er nærmest ovalt, omtrent så bredt som de lange, parallellsidige dekkvingene. Disse kan ha lengderibber eller rader av lyse eller rødlige flekker.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Amerika, fra USA til Argentina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Bothriospilini Lane, 1950
******** Slekten *[[Bothriospila]]* Aurivillius, 1923
******** Slekten *[[Chlorida]]* Audinet-Serville, 1834
******** Slekten *[[Chrotoma]]* Casey, 1891
******** Slekten *[[Coccoderus]]* Buquet, 1840
******** Slekten *[[Delemodacrys]]* Martins & Napp, 1979
******** Slekten *[[Gnaphalodes]]* Thomson, 1861
******** Slekten *[[Knulliana]]* Linsley, 1962
******** Slekten *[[Ranqueles]]* Gounelle, 1906
******** Slekten *[[Scapanopygus]]* Gounelle, 1913
******** Slekten *[[Taygayba]]* Martins & Galileo, 1998
******** Slekten *[[Timbaraba]]* Monné & Napp, 2004

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
*
Thomas Gallatin

**Thomas Gallatin** (født 30. desember 1989) er en norsk trommeslager fra Fjotland i Kvinesdal. Han spilte trommer i bandet Tôg, og har jobbet med artister som Garness, Morten Abel, Marit Larsen, Daniel Kvammen, Darling West, Odd Nordstoga, Siri Nilsen og Marianne Engebretsen. Sammen med ,  og Kåre Vestrheim ble han nominert til Musikkforleggerprisen 2021 i klassen årets verk innen populærmusikk som låtskriver for Darling Wests «Hey There». Han var en av åtte kunstutøvere som fikk Gammleng-prisen i 2023 og et prisbeløp på  kroner.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Selfors ungdomsskole

**Selfors ungdomsskole** var en ungdomsskole i Sjøforsgata 24 på Selfors i Mo i Rana, på Helgeland i Nordland. Skolen ble opprettet i 1956 som barneskole.

I 1973 ble den omdannet til ungdomsskole, samtidig som den nye Selfors barneskole ble åpnet.

Selfors barneskole var nærmeste nabo, og de to skolene delte skoleplass, gymnastikksal, svømmebasseng og fotballbane. Avgiverskolene til Selfors ungdomsskole var Selfors barneskole (1/3 av elevene) og Ytteren skole (2/3 av elevene).

Skolen ble nedlagt 30. juni 2019. Rivingen av skolen ble lagt ut på anbud den 18. desember 2018. Den 22. november 2019 startet Norsk Saneringsservice rivingen av skolen, og rivingen var avsluttet i januar 2020.

Mellom 12. mars og 8. april 2022 ble gymnastikksalen og svømmebassenget revet.

I 2013 hadde skolen 196 elever og 28 ansatte.

## Historie
De borgerlige partiene i Rana, som etter kommunevalget 2011 utgjorde posisjonen i kommunestyret, vedtok 20. juni 2011 å beholde den bestående skolestrukturen, men endret standpunkt 15. september 2012.

Den 19. mars 2013 vedtok kommunestyret å utrede bygging av en ny ungdomsskole på Ytteren, som skulle erstatte ungdomsskolene på Båsmoen og Selfors.

Utvalget for oppvekst og kultur støttet enstemmig forslaget 30. oktober 2013, og byggingen ble vedtatt av kommunestyret 12. november 2013.


Fil:Selfors Ungdomsskole 20070514 DSCN2697.jpg|Selfors ungdomsskole 
Fil:Selfors Ungdomsskole 20070514 DSCN2698.jpg|Selfors ungdomsskole 


## Referanser




## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Velkommen til Selfors ungdomsskole , Rana kommune, 26. juni 2013
Robert E. Hannegan

**Robert Emmet Hannegan** (født 30. juni 1903 i St. Louis i Missouri, død 6. oktober 1949) var en amerikansk advokat og demokratisk politiker.

Han var sønn av den irskættede politimannen John Patrick Hannegan og Anna Holden, og ble oppdratt som katolikk. Han giftet seg i 1929 med Irma Protzmann, som han fikk fire barn med. Etter juridisk eksamen ved St. Louis University i 1925 praktiserte Hannegan som advokat 1925–1942. I slutten av 1940-årene var han medeier i baseballklubben St. Louis Cardinals.

I 1933 ble han valgt til formann i Det demokratiske parti i St. Louis, og fikk særlig innflytelse i de katolske nabolagene i byene. Rundt 1940 kontrollerte han partiavdelingen på samme måte som Tom Pendergast i Kansas City. Senator Harry S. Truman mistet sin viktigste støttespiller da Pendergast ble fengslet, men Hannegan sikret Truman gjenvalg. Hannegan var skatteoppkrever i det østlige Missouri før president Franklin D. Roosevelt fikk ham valgt til formann i Det demokratiske partis nasjonale komité i 1944. Hannegan spilte en sentral rolle i å nekte visepresident Henry A. Wallace renominasjon i 1944, og fikk nominert og valgt Truman. Etter at Roosevelt døde i 1945, og Truman tiltrådte som president, ble Hannegan utnevnt til USAs postminister. Hannegan fratrådte som minister og partiformann i 1947, etter lengre tids hjertesykdom.

## Referanser
Willis Carto

**Willis Allison Carto** (født 17. juli 1926 i Fort Wayne, død 26. oktober 2015 i Virginia) var en amerikansk ytterliggående høyreradikal som var en betydelig figur innenfor den antisemittisk amerikanske ekstreme høyresiden. Selv beskrev han seg som populist og tilhenger av Thomas Jefferson, men han var hovedsakelig kjent for å fremme antisemittiske konspirasjonsteorier og Holocaust-benektelse.

Carto ble i en periode betraktet som en av USAs mest innflytelsesrike politisk rasistteoretikere via den høyreekstreme Liberty Lobby («Frihetslobbyen»), en politisk organisasjon grunnlagt av Carto i 1958, som han selv beskrev som «en pressgruppe for patriotisme». Liberty Lobby gikk konkurs i 2001, men Carto fortsatte med samme typen formidling i tilsvarende grupperinger. Han drev en gruppe som støttet raseskilletilhengeren George Wallace i dennes presidentkampanje i 1968. Denne gruppen ble grunnlaget for den høyreekstreme National Youth Alliance («Nasjonal ungdomsallianse»), opprettet av Carto samme år. Denne gruppen fremmet de ytterliggående politiske synspunktene til Francis Parker Yockey. Senere bidro han til å grunnlegge Populist Party som fungerte som valgplattform for hvite nasjonalister og Ku Klux Klan-medlemmer som blant annet David Duke i 1988 og Christian Identity-tilhengeren Bo Gritz i 1992.

Cartos ukeavis *American Free Press* fortsatte i samme ånd som Liberty Lobbys *The Spotlight*, og har hatt innlegg fra skribenter som blant annet Joe Sobran, James Traficant, Paul Craig Roberts og presidentkandidaten Ron Paul (som er blitt karakterisert som «gudfar for Tea Party-bevegelsen»). Avisen har fremmet gjentatte konspirasjonsteorier til Terrorangrepet 11. september 2001 og støttet presidentkandidater på den ytterliggående høyresiden, formulert som presidentkandidater som «støtter individuell frihet». Blant Cartos mange andre prosjekter var også det revisjonistiske Institute for Historical Review som ble grunnlagt av Carto for å fremme ahistoriske forestillinger om Nazi-Tysklands dødsleirer. Det vil si nekte for alle fakta om nazismens folkemord på jøder og andre ofre.

Han tjenestegjorde på Filippinene i den amerikanske hæren under andre verdenskrig og ble tildelt Purple Heart etter å ha blitt såret i av en snikskytter. Dette gav ham rett til å bli begravet på Æresgravlunden i Arlington, til tross for at han etter krigen uttalte offentlig at han hadde sloss på feil side og at Hitler burde ha vunnet krigen.

## Referanser


## Litteratur
* Coogan, Kevin (1999): *Dreamer of the Day: Francis Parker Yockey and the Postwar Fascist International*. Brooklyn, NY: Autonomedia.
* Michael, George (2008): *Willis Carto and the American Far Right*. Gainesville, FL: University Press of Florida.
* Mintz, Frank P. (1985): *The Liberty Lobby and the American Right: Race, Conspiracy, and Culture*. Westport, CT: Greenwood Press.

## Eksterne lenker
* FAQ: Willis Carto & The Institute for Historical Review 
* Ron Paul Friends and Supporters
* ADL: Willis A. Carto: Fabricating History
Mark Weber

**Mark Edward Weber** (født 9. oktober 1951) er en direktør av Institute for Historical Review, et høyreekstremt, amerikansk institutt som har som mål å drive Holocaust-benektelse, det vil si å forsøke å benekte og tilbakevise historiske fakta om det nasjonalsosialistiske Tysklands systematiske tilintetgjøring av 6 millioner jøder og andre menneskegrupper før og under den andre verdenskrig. Organisasjonen er lokalisert i sørlige California. 

Fra 1978 har Weber vært involvert i National Alliance, en fascistisk ytterliggående organisasjon som hevder hvit overherredømme. I 1979 fungerte han som redaktør for denne gruppens magasin, *National Vanguard*. Gjennom hele 1980-tallet fungerte han som regnskapsfører for National Alliances Cosmotheist Church. I løpet av denne perioden ble enda mer involvert med National Alliances foruten samarbeidet med Bradley Smiths arbeid for Holocaust-benektelse. 

Weber har vært tilknyttet Institute for Historical Review, siden 1980-tallet, som ble opprettet av blant annet fascisten Willis Carto i 1978. I 1992 ble Weber redaktør for organisasjonens avis og vært navngitt som dets direktør siden 1995. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Mark Weber:The Professional Denier 
* Is it all over for Holocaust deniers? Mark Weber admits ‘We’ve failed’
* Who Are The Holocaust Revisionists?
Tuaran

**Tuaran** er et distrikt i Patai Barat-divisjonen i den malaysiske delstaten Sabah. Distriktet ligger nord for Kota Kinabalu, og strekker seg fra kysten av Sørkinahavet og østover til Crockerfjellene. Langs kysten ligger et sammenhengende tettstedsområde som er en del av Kota Kinabalus byregion.

Tuaran har et areal på  kvadratkilometer og litt over hundre tusen innbyggere, hvorav om lag halve befolkningen er medlemmer av folkegruppen dusun og en tredjedel er av bajaus-opprinnelse. Administrasjonssenteret er byen Tuaran. Sørvest i distriktet ligger Kota Kinabalu industripark, et statlig prosjekt som skal fremme økonomisk vekst for Sabah.

Distriktet ble opprettet den 1. januar 1962. 

## Byen
Byen Tuaran har  innbyggere, og ligger om lag 34 kilometer nord for Kota Kinabalu.

## Referanser
Belton (Missouri)

**Belton** er en by i den amerikanske delstaten Missouri. Belton ligger i Cass County i det vestlige Missouri, og hadde 23&nbsp;116 innbyggere ved folketellingen i 2010. Byen ligger i storbyområdet Kansas City, som har over 2 millioner innbyggere.

Byen ble grunnlagt på 324 dekar jord i 1871 av George W. Scott og William H. Colbern fra Kentucky, som oppkalte den etter Scotts soldatkamerat fra den amerikanske borgerkrigen, kaptein Marcus Lindsey Belt.

Ved folketellingen i 2010 var innbyggerne i Belton overveiende av europeisk (85,6 %), latinamerikansk (8,1 %) og afroamerikansk (6 %) opprinnelse. De europeiskættede var særlig av tysk (27,6 %), irsk (15,4 %) og engelsk (9,8 %) herkomst. I perioden 2006–2010 var flesteparten av byens innbyggere sysselsatt innen offentlig tjenesteyting og administrasjon, varehandel, industri og hotell- og restaurantbransjen. I samme periode levde i snitt 11 % av husholdningene og 13 % av befolkningen under fattigdomsgrensen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vestfrankerriket

**Vestfrankerriket** (latin: *Francia occidentalis*, også kjent som *regnum Francorum occidentalium*) er den eldste dannelsen av kongeriket Frankrike og var den vestlige delen av Frankerriket. Vestfrankerriket varte fra omtrent 840 til 987, og ble opprettet etter delingen av det karolingiske Frankerriket etter Ludvig den frommes død. Øst-vest-delingen satte seg gradvis, og adskilte kongedømmer oppstod.

Vestfrankerriket strakte seg lengre sør enn det moderne Frankrike, men ikke så langt øst, og omfattet ikke Lothringen, Alsace, nedre Burgund og Provence. I Bretagne og Catalonia (sistnevnte i all hovedsak en del av Spania) hadde de vestfrankiske kongene svært begrenset innflytelse. De vestfrankiske konger ble valgt av sekulære og geistlige magnater, og i det halve århundret mellom 888 og 936 ble de valgt vekselvis fra karolingerne og robertierne.

## Referanser


## Litteratur
* Bradbury, Jim (2007): *The Capetians: Kings of France, 987–1328*. London: Hambledon Continuum.
* Coupland, Simon (1989): «The Coinages of Pippin I and II of Aquitaine» i: *Revue numismatique, 6th series*, **31**, s. 194–222.
* Koziol, Geoffrey (2006): «Charles the Simple, Robert of Neustria, and the vexilla of Saint-Denis» i: *Early Medieval Europe* **14** (4), s. 355–390.
* Lewis, Archibald R. (1965): *The Development of Southern French and Catalan Society, 718–1050*. Austin: University of Texas Press.
* MacLean, Simon (2003): *Kingship and Politics in the Late Ninth Century: Charles the Fat and the end of the Carolingian Empire*. Cambridge: Cambridge University Press.
* Nelson, Janet L. (1977): «Kingship, Law and Liturgy in the Political Thought of Hincmar of Rheims» i: *English Historical Review* **92**, s. 241–279. Gjenopptrykt i *Politics and Ritual in Early Medieval Europe* (London: Hambledon, 1986), s. 133–172.
* Richard, Alfred (1903): *Histoire des Comtes de Poitou*, bind 1 Paris: Alphonse Picard.
* Smith, Julia M. H. (1992): *Province and Empire: Brittany and the Carolingians*. Cambridge: Cambridge University Press.
Tom Pendergast

**Thomas «Tom» Joseph Pendergast** (født 22. juli 1873 i Saint Joseph i Missouri, død 26. januar 1945 i Kansas City i Missouri) var en amerikansk forretningsmann og politisk boss. Han kontrollerte Det demokratiske parti i Kansas City og Jackson County i Missouri i 1920- og 1930-årene.

Han ble født inn i en familie av irskættede katolikker, og hadde ni søsken. Han giftet seg i 1911 med Caroline Snyder, som han fikk tre barn med. Tom Pendergast arbeidet i 1890-årene på broren James Pendergasts taverna i innvandrerbydelen West Bottoms i Kansas City. James Pendergast, kalt «Alderman Jim» og «Big Jim», ble medlem av bystyret i 1892 og oppnådde politisk innflytelse gjennom vennetjenester. Tom Pedergast overtok plassen i bystyret i 1910 og satt der frem til 1916. Dette var hans eneste folkevalgte verv. Deretter påtok han seg ansvaret for å konsolidere Det demokratiske parti i Jackson County.

Tom Pendergast var på høyden av sin makt under den store depresjonen. Han bestakk politiet for å overse gambling og brudd på alkoholforbudet. At han betale de fattiges medisinregninger, skaffet folk arbeid, og arrangerte middager for de fattige til høsttakkefest og jul, gjorde ham populær. Gjennom nettverk og valgfusk sikret den politiske bossen gjenvalg for sine politiske allierte, som til gjengjeld sikret Pendergasts selskaper kontrakter med det offentlige. Blant disse var Guy Brasfield Park og Harry S. Truman, som ble guvernør og senator med hans hjelp i 1932 og 1934. Mange av de store byggeprosjektene i Kansas City under depresjonen ble utført av Pendergasts sementfirma. Familiemedlemmer spredte Pendergasts selskaper og arbeidsmetoder til Omaha og Wichita. 

Aktor Maurice M. Milligan fikk Pendergast i 1939 tiltalt og dømt for skatteunndragelser og forsikringssvindel. Etter å ha sonet 15 måneder i fengsel, levde Pendergast tilbaketrukket i sitt hjem i Kansas City frem til sin død i 1945. Visepresident Truman var til stede i begravelsen.

## Referanser


## Litteratur
*
Ronde

**Ronde** er ei øy i Grenadinene tilhørende Grenada. Den ligger 8 km nord for øya Grenada. Øya dekker 253 hektar. Høyeste punkt er 158 moh. Navnet kommer fra fransk og betyr «rund».

Øya er befolket. Innbyggerne holder geiter og driver fiske.

## Referanser
Caille

**Caille** er ei øy i Grenadinene tilhørende Grenada. Den ligger sør for øya Ronde, 5,6 km nord for øya Grenada. Øya dekker 161 hektar. Høyeste punkt er 91,4 moh.

Caille er vulkansk og ble til for  år siden. To tredeler av øya er dekket av tropisk vegetasjon.

Fra slutten av 1800-tallet og til 1920-årene ble Caille benyttet av hvalfangere, og stedsnavn på øya vitner om denne aktiviteten.

## Referanser
Carriacou

**Carriacou** er en mindre øy i øygruppen Grenadinene tilhørende den selvstendige øystaten Grenada, i Karibien. Den er 34 km², er Grenadas nest største øy og den største av de grenadiske Grenadinene. Carriacou har en befolkning på omkring .

## Geografi
Carriacou ligger 37 km nord for øyen Grenada. En åsrygg går fra nordøst til sørvest på øyen. Høyeste punkt er High North Peak på 291 moh. Plantasjedrift førte til at den opprinnelige vegetasjonen forsvant. I 1990 var det 136 hektar skog på øyen. High North Nature Reserve er vernet som nasjonalpark.

## Historie
Carriacou ble først befolket av arawaker, senere av kariber.

Carriacou kom under kontroll av Frankrike. Fra begynnelsen av 1700-tallet ble den befolket og i 1750 ble det registrert 199 personer på øyen, derav 92 slaver, 92 hvite og 15 frigitte fargede eller svarte. På grunn av lite nedbør er det dårlig tilgang på ferskvann og jordbruk vært vanskelig. Til tross for dette etablerte franskmennene plantasjer på øyen. Det har blant annet vært dyrket bomull (*[[Gossypium barbadense]]*).

Bomullsplantasjer ble anlagt og i 1773 hadde Carriacou  innbyggere, hvorav  var slaver. Franskmennene anla et vegnett for å kunne transportere landbruksproduktene fra plantasjene til utskipningssteder ved kysten.

Denne øyen kom under kontroll av Storbritannia i 1763. Slaveriet ble opphevet i 1834 og øyens  slaver fikk sin frihet.

Det ble dyrket sukker, men denne næringen gikk det mot midten av 1800-tallet nedover med. Bomullsindustrien opplevde nedgangstider mot slutten av 1800-tallet og det ble slutt på plantasjeøkonomien. Imidlertid beholdt britiske landeiere sine eiendommer inntil myndighetene i 1903 begynte å kjøpe dem ut og videreselge jord.

## Samfunn
På vestkysten er det to gode havner, Hillsborough og Tyrell Bay. Hillsborough er den største byen på Carriacou. Andre byer er L'Esterre, Harvey Vale og Windward.

I tillegg til selvbergingsjordbruk, har det vært drevet fiske. Båtbygging har vært en viktig aktivitet. Dette er en næring som ble innført av skotske innvandrere på 1800-tallet. Mange har arbeidet som sjøfolk. Handelsaktivitet med andre øyer har vært av betydning. Denne aktiviteten har delvis vært basert på oppkjøp av avgiftsfrie varer på øyer tilhørende Frankrike og Nederland, for videresalg andre steder, og har vært ansett som smugling av grenadiske myndigheter.

Et avsaltingsanlegg ble åpnet i 1999 for å bedre drikkevannsforsyningen.

Det er sykehus på Carriacou, Princess Royal Hospital.

Ferdselen mellom Carriacou og resten av Grenada går for det meste med båt. Hurtigbåten mellom Grenada og Carriacou tar om lag 90 minutter. Carriacou fikk flyplass i 1968. Lauriston lufthavn ligger sørvest for Hillsborough. Flyplassen trafikkeres av SVG Air.

## Politikk og administrasjon
Forholdet mellom Carriacou og Grenada har til tider vært anstrengt, med bestrebelser for større lokalt selvstyre på Carriacou. Administrativt er Carriacou knyttet sammen med den mindre naboøyen Petite Martinique. Det finnes et eget statlig departement for Carriacou og Petite Martinique, og de to øyene utgjør en egen lokalforvaltningsenhet.

## Referanser
Petite Martinique

**Petite Martinique** er ei øy i Grenadinene tilhørende Grenada. Den ligger 5 km utenfor Carriacou og rett sør for Petit Saint Vincent tilhørende nabostaten Saint Vincent og Grenadinene. Det bor omkring 900 mennesker på Petite Martinique.

## Geografi
Øya har en flate på 2 km². Høyeste punkt er Piton på 225 moh.

Klimaet er tørt og drikkevannsforsyning har vært et problem for beboerne på Petite Martinique. Regnvann har vært samlet i cisterner på det enkelte bolighus. I 1927 ble det bygget et større oppsamlingsanlegg for regnvann og i 1999 åpnet et avsaltingsanlegg. I 1983 fikk øya elektrisitetsforsyning. 

## Historie
Petite Martinique ble sannsynligvis først bosatt av franskmennene på midten av 1700-tallet. Øya ble delt inn i plantasjeeiendommer med produksjon av sukker og bomull drevet av slaver.

Fra slutten av 1700-tallet var øya eid av Philip-familien.

## Samfunn
Innbyggerne på Petite Martinique bor hovedsakelig på nordvest- og sørvestkysten, der det også går en 3,2 km lang veg med fast dekke. Det er sju landsbyer på øya, den største er Madame Pierre nord på øya.  Landsbyen Paradise på nordvestkysten er den viktigste havnen. Det har vært drevet fiske og båtbygging. Produksjonen av sukker holdt fram til sist i 1970-årene.

Ferdsel til og fra Petite Martinique går sjøvegen.

Administrativt er Petite Martinique knyttet til den større naboøya Carriacou. Det finnes et eget statlig departement for Carriacou og Petite Martinique, og de to øyene utgjør en egen lokalforvaltningsenhet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Turistnettsted for Petite Martinique
Port Kavkaz

**Port Kavkaz** (russisk: Порт Кавказ) er en liten havn ved Kertsjstredet i Krasnodar kraj i Russland. Havnen er østre terminal for jernbane- og biltrafikken på Kertsjstredet ferjeforbindelse over til Krimhalvøya, med havnen Port Krym. 

## Eksterne lenker
* 
* Port Kavkaz
Glenn André Kaada

**Glenn André Kaada** (født 23. mai 1980) er en norsk skuespiller, teaterregissør og teatersjef som er tilknyttet Rogaland Teater. Etter at han ble uteksaminert fra Statens Teaterhøgskole i 2003 begynte han å arbeide i Rogaland Teater. Hans første rolle var som Stanley i *[[En handelsreisendes død]]* av Arthur Miller (2004). 

I 2005 medvirket han i Shakespeares Richard III, før han spilte tittelrollen i **Amadeus** av Peter Shaffer. 
Utenfor teateret var han med i dramaserien *Seks som oss* på TV 2, og i spillefilmen *[[Blodsbånd]]* (2007) av Marius Holst.
I 2008 hadde han rollen som Uria Shelley i Bertolt Brechts *Mann = Mann*, et teaterstykke som vant Hedda-prisen som Årets teaterprosjekt. 

Under Eventyr i landskap spilte han Ung mann i *Desse auga* av Jon Fosse, der Oskaras Korsunovas hadde regien.
Høsten 2011 hadde Glenn André Kaada tittelrollen i Peer Gynt. Han spilte også i *BANK*, et stykke som ble satt opp i Norges Bank-bygget. I 2012 hadde han hovedrollen i *Festen*.

I 2014 mottok *Perpleks* av Marius von Mayenburg, som Kaada hadde regien på, Heddaprisen for beste forestilling. 

Kaada overtok som teatersjef ved Rogaland Teater etter Arne Nøst fra 1. januar 2019.

## Referanser
 
 


## Kilder
* vg.no/film: Glenn Andre Kaada
* rogaland-teater.no: Glenn Andre Kaada
*  imdb.com: Glenn Andre Kaada

## Eksterne lenker
*
Institute for Historical Review

**Institute for Historical Review** (**IHR**), grunnlagt i 1978 av Willis Carto, er en organisasjon som bedriver historisk revisjonisme, spesielt om Holocaust. De utgir skrifter og avholder konferanser. Leder siden 1995 er Mark Weber.

Organisasjonens formål er primært å spre oppfatninger relatert til Holocaust-benektelse, som benektelse av kjente fakta om nazisme og folkemordet på jøder og andre ofre for nazismen. Organisasjonen blir i deler av akademiske kretser betraktet som den ledende organisasjonen for Holocaust-benektelse.

## Eksterne lenker
*
Julija Batenkova-Bauman

**Julija Viktorivna Batenkova-Bauman** (ukrainsk: Юлія Вікторівна Батенкова-Бауман; født 20. september 1983 i Simferopol) er en ukrainsk funksjonshemmet idrettsutøver. Hun konkurrerer i langrenn og skiskyting, i klasse LW6 for stående.

Hun er mange ganger verdensmester i både langrenn og skiskyting, og har også mange sølv- og bronsemedaljer fra Paralympiske leker. 

## Bakgrunn
Batenkova mistet den ene armen i en trafikkulykke da hun var syv år gammel. Både hennes mor og yngre bror døde i denne ulykken. Hun begynte å trene friidrett da hun var 19 år gammel, og begynte med langrenn i Kovel i 2003. Hun debuterte internasjonalt ved VM i 2005. 

## Idrettskarriere
Hun deltok i sitt første VM da hun deltok i VM i langrenn og skiskyting for funksjonshemmede 2005. I langrenn kom hun på 2.-plass på 15 km og på 3 x 2,5 km stafett, mens hun kom på 4.-plass på både 5 og 10 km. I skiskyting vant hun 7,5 km, og hun fikk sølvmedalje på 12,5 km. Året etter deltok hun ved Paralympiske vinterleker 2006 i Torino, der hun fikk til sammen fem medaljer. I langrenn kom hun på 2.-plass på 10 km, bak Anna Burmistrova, og hun kom på 3.-plass på 5 og 15 km. Polske Katarzyna Rogowiec vant disse to distansene. Hun deltok også på stafettlaget som fikk bronse på 3 x 2,5 km. I skiskyting deltok hun på 7,5 km, der hun kom på 9.-plass. 

Ved neste VM, i 2009 i Vuokatti, vant hun 15 km og kom på 2.-plass på 5 km og 3 x 2,5 km stafett. Hun kom på 3.-plass på langrennssprinten. I skiskyting kom hun på 4.-plass på 12,5 km, og stilte også til start på jaktstarten, men ble diskvalifisert. Hun deltok ved Paralympiske vinterleker 2010 i Vancouver, der hun fikk tre sølvmedaljer i langrenn; på 5 og 15 km individuelt og 3 x 2,5 km stafetten. På langrennssprinten kom hun på 5.-plass. Hun fikk også en bronsemedalje på 12,5 km skiskyting, og hun kom på 4.-plass på 12,5 km skiskyting. 

I 2011 deltok hun ved VM i langrenn og skiskyting for funksjonshemmede 2011. Hun kom på 2.-plass på 15 km langrenn, slått av Oleksandra Kononova. På 5 km kom hun på 3.-plass, og på langrennssprinten kom hun på 4.-plass. Hun fikk ingen medaljer i skiskyting, men kom på 4.-plass på 12,5 km og 5.-plass på 7,5 km. Ved VM i langrenn og skiskyting for funksjonshemmede 2013 i Sollefteå‎ vant hun 15 km langrenn. Hun kom på 2.-plass på 5 km, og deltok på Ukrainas stafettlag som fikk sølv på 4 x 2,5 km for mixlag. På sprinten kom hun på 4.-plass. I skiskyting vant hun 6 km, og kom på 5.-plass på 10 km og 7.-plass på 12,5 km. 

Hun fikk sølv på både 15 og 5 km langrenn ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji i Russland, og fikk også sølv på langrennssprinten. På stafetten kom Ukraina på 4.-plass. På 6 km skiskyting fikk hun bronse, og hun kom for øvrig på 5.-plass på 10 km og 6.-plass på 12,5 km i skiskyting.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* IPC - Iuliia Batenkova  (biografi og resultater)
*  Profil hos Sotsji 2014
Beorthwulf av Mercia

**Beorhtwulf**, også stavet **Berhtwulf** (betyr «lys ulv»; død 852) var konge av Mercia i angelsaksisk England fra 839 eller 840, til 852. Hans opphav er ukjent, men han kan ha hatt forbindelse med Beornwulf, som hersket i Kongedømmet Mercia på 820-tallet. I løpet av Beorthwulfs forgjenger, Wiglafs regjeringstid ble det nesten ikke preget mynter, men et mercisk myntpregeri ble gjenåpnet av Beorhtwulf tidlig i hans regjeringstid, først med mynter med sterke likhetstrekk med de mynter Ethelwulf av Wessex fikk preget, og senere med et uavhengig design. Vikingene angrep i løpet av Beorhtwulf to første regjeringsår: provinsen Lindsey ble plyndret i 841, og London, et av Mercias kommersielle sentre, ble plyndret det påfølgende året. Ifølge den angelsaksiske krønike ble London igjen angrepet i 851, og Beorthwulf måtte flykte, men vikingene ble etterhvert beseiret av Æthelwulf. Det siste angrepet kan ha gitt betydelig negativ påvirkning på Mercia, da myntproduksjonen fra Mercia ble betydelig svekket fra 851 av.

Det ser ut som at Berkshire ble overgitt fra Mercia til vestsakserne i løpet av Beorthwulfs regjeringstid. Waliserne skal ha gjort opprør mot Beorthwulfs etterfølger Burgred kort tid etter Beorhtwulfs død, noe som tyder på at Beorhtwulf har hersket over området. Nedtegnelser fra Beorhtwulfs regjeringstid viser et anstrengt forhold mellom Beorthwulf og kirken, da Beorhtwulf har underlagt seg land, for senere å levere det tilbake.

Beorhtwulf og hans hustru Sæthryth kan ha hatt to sønner, Beorhtfrith og Beorhtric. Beorhtric er kjent fra sine fars kontrakter, som vitne, men dette opphørte før Beorhtwulfs regjeringstid opphørte. Beorhtfrith er nevnt i en senere kilde som beskriver ham drepe Wiglafs barnebarn Wigstan, i en disputt om Beorhtfriths plan om å gifte seg med Wigstans mor, Ælfflæd, som var enke. Beorhtwulfs død ikke omtalt i noen bevarte kilder, men det er antatt at han døde i 852.

## Referanser
Gretelill Tangen

**Gretelill Tangen** (født 1950) er en norsk skuespiller som er tilknyttet Rogaland Teater. 

Hun debuterte ved teateret allerede 6 år gammel i teaterstykket *[[Kari Trestakk]]* av Hulda Garborg. 
Hun hadde sin første hovedrolle som «Askepott» i Barneteatrets forestilling i 1964.
Hun var elev ved teateret fra 1966 til 1970. I 1967 hadde hun sin første voksne rolle som «Gerd» i Henrik Ibsens skuespill *[[Brand]]*.

I løpet av sin karriere ved teateret har hun spilt langt over hundre roller. Blant har hun spilt i *[[Maktå på Straen]]*, Annie i musikalen *[[Annie Get Your Gun]]* (1978), og Yerma i Federico García Lorcas skuespill *[[Yerma (skuespill)|Yerma]]*. I 2001 spilte hun «Mor Åse» i *[[Peer Gynt]]*. I 2006 spilte hun «dronning Margaret» i ''Richard III'' av William Shakespeare.

I 2006 gjestet hun først Den Nationale Scene og deretter Sogn og Fjordane Teater i samproduksjonen *Ras*. Under ''Eventyr i landskap'' i 2008 medvirket hun som «Gammal kvinne» i *[[Desse auga (skuespill)|Desse auga]]* av Jon Fosse. I 2009 og 2010 spilte hun i enmannsforestillingen *[[La fare hen la gå (skuespill)|La fare hen la gå]]*.

Våren 2012 gjestet hun Stavangeren og spilte mot Sally Nilsson i stykket *[[Gammel dame er vond å vende (skuespill)|Gammel dame er vond å vende]]*. Høsten 2022 var hun tilbake på samme scene, i komedien *Lottogevinsten*.

## Æresbevisninger og utmerkelser
Gretelill Tangen ble i 2016 tildelt Kongens fortjenstmedalje.

## Referanser


## Kilder
* rogaland-teater.no: Gretelill Tangen

## Eksterne lenker
* 
*
Port Krym

**Port Krym** (ukrainsk: Порт Крим, russisk: Порт Крым, krimtatarsk: *Qırım Limanı*) er en havn på Krimhalvøya. Den ligger på Kertsjstredets vestre bredd, i nordøstre del av byen Kertsj. Rett ved havnen er jernbanestasjonen *Krym* og en grensepost.

Port Krym har Kersjstredets ferjeforbindelse med Port Kavkaz på en østre (russiske) siden av stredet. Havnen har også lostjenesten for Kertsjstredet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ukrmorrichflot statsadministrasjons nettside
EasyJet Switzerland

**easyJet Switzerland SA** er et lavprisflyselskap med hovedkontor i Meyrin i kantonen Genève i Sveits. Det opererer som en franchise av easyJet og har flyvninger fra sine baser ved Genève internasjonale lufthavn og Basel-Mulhouse-Freiburg lufthavn. 

## Historie
Flyselskapet ble etablert som *TEA Basel* den 18. mai 1988 og begynte med sine flyvninger den 23. mars 1989. Det opererte som en del av TEA-gruppen i de første årene, noe som betydde at det fikk tilgang til charterflyvninger til en rekke europeiske destinasjoner. I mars 1998 kjøpte easyJet 40% av aksjene i flyselskapet, som deretter inngikk en franchise-avtale den 1. april 1999. I 2013 var flyselskapet eid av private investorer (51%) og easyJet plc (49%), og det hadde 770 ansatte.

## Destinasjoner

easyJet Switzerland flyr hovedsakelig til en rekke destinasjoner i Europa, men har også et lite antall ruter til destinasjoner i Asia og Afrika. Sharm el-Sheikh og Tel Aviv er to eksempler på sistnenvte type ruter.   

## Flåte

### Dagens flåte
easyJet Switzerlands flåte består per januar 2014 av følgende fly:

### Flåtehistorikk
I løpet av sin relativt korte historie har TEA Basel/easyJet Switzerland operert følgende flytyper: 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Villa Klein

**Villa Klein** er et bolighus i Halden tegnet av Arne Korsmo og Terje Moe. Det ble oppført i 1960 av daværende direktør ved Cathrineholm, Gunnar Klein. Boligen har en svært anonym fasade mot adkomstvei, med en inngangsdør og svært få vinduer, mens det er benyttet store vindusflater i bakkant ut mot Iddefjorden, Sverige og Halden.

## Eksterne lenker
* Villa Klein  på *Kunsthistorie.com*
Adam Taubitz

**Adam Taubitz** (født 7. oktober 1967 i Chorzów, Øvre Schlesien) er en tysk jazz- og klassisk musiker, fiolinist, trompetist, gitarist, bandleder og komponist. Fra 1997 var han Principal andrefiolinist i Berliner Philharmoniker under Claudio Abbado. Han er kjent for sitt arbeid med Berlin Filharmoniske Jazz Group, som han etablerte i 1999, og med Aura Quartett.

Adams far begynte å undervise ham i å spille fiolin da han var fem, og han ble med i Schlesien Philharmonic seks år senere, deretter fortsatte han sine studier i Freiburg im Breisgau med Wolfgang Marschner.

I 1989 ble han første konsertmester i Basel Radio Symphony under Nello Santi. I 1992 ble han kunstnerisk leder for Basel Kammersymfoni, og han grunnla Came de Sa Nostra i Palma de Mallorca i 1994. Fra 1997 var han Principal andrefiolinist i Berlin Filharmoniske Orkester under Claudio Abbado.

Taubitz var alltid veldig interessert i mange forskjellige stiler av musikk, og jazz var hans største lidenskap. Han lærte seg etter hvert å spille trompet og spiller jazz. I 1999 grunnla han The Berlin Philharmonic Jazz Group. Med denne gruppen spilte – og han gjør det fortsatt – som solist på trompet og fiolin i Europa og Østen. Han er også medlem av Absolute Ensemble New York City (leder Kristjan Järvi) og førstefiolin av Aura Quartett Basel, som turnerte Indonesia i 2011.

Vivien Schweitzer av The New York Times beskrev hans fiolinspill som "energisk" med "Midtøsten påvirkninger".

Adam Taubitz har gjort en rekke innspillinger som solist og som jazz-musiker, og har spilt sammen med Kirk Lightsey, Philip Catherine, Famoudou Don Moye, Julio Barreto, David Klein, Andy Scherrer, Emmanuel Pahud, Makaya Ntshoko, Gérard Wyss, Kai Rautenberg, Domenic Landolf, Daniel Schnyder, Thomas Quasthoff, Ole Edvard Antonsen, Angelika Milster, Dieter Hallervorden, Thomas Hampson og Nigel Kennedy.

Han bor for tiden som frilansmusiker i Sveits.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Taubitz/Dobler Swing Quartet
Harahorn

**Harahorn** er et fjell i Hemsedal kommune i Buskerud. Det har en høyde på &nbsp;moh.

Harahorn er et kjent norsk ginprodukt (www.harahorngin.no)

Harahorn er et fabeldyr bestående av en hare med horn (Fabelvesen)

## Referanser
Hazelden Betty Ford Foundation

**Hazelden Betty Ford Foundation** er en amerikansk stiftelse som tilbyr behandling av alkoholisme og andre avhengighetslidelser.

Stiftelsen ble opprettet i 2014 gjennom en sammenslåing av de to ideelle organisasjonene Hazelden og Betty Ford Center. Hazelden ble grunnlagt i 1949, mens Betty Ford Center ble grunnlagt i 1982.

## Eksterne lenker
* Hazelden Betty Ford Foundation
Storforselva

**Storforselva** er ei elv i Tromsø kommune. Den er en av Breivikelvas hovedtilløp. Elva er  lang, og har et nedbørfelt på . Middelvannføringen ved munningen er .

Elva har sitt utspring i nordøst for Tromsdalstinden. Den renner først mot sør til den faller bratt ned over fjellkanten mot Breivikeidet og danner den 250 meter høye Storforsen. Ved munningen løper den sammen med Bjørnskarelva og danner Breivikelva. Storforselva anses vanligvis som Breivikelvas kilde, selv om Bjørnskarelva er betydelig lengre.

## Referanser
Allround-NM på skøyter 1960 for herrer

**Allround-NM på skøyter 1960 for herrer** ble avholdt 16. og 17. januar 1960 i Hønefoss idrettspark i Hønefoss.Teknisk arrangør var Idrettsforeningen Liv.

Norgesmester ble Knut Johannesen, Arbeidernes SK etter tre distanseseiere.

## Sammenlagt herrer

### Utenfor konkurranse

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
*