open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Johan Andreas Olsen Gotteberg

**Johan Andreas Olsen Gotteberg** (født 1872 i Selje, død 1955) var en norsk luthersk kinamisjonær. Han hadde 2 års opphold på misjonærskole i England og ble cand.theol. etter studier ved Luther Seminary i USA og reiste så ut som misjonær for Det norsk-lutherske Missionsforbund i 1896. Under bokseropprøret ble han og de andre misjonærene trukket ut av Kina.

Hjemme i Norge ble han ordinert av biskop Erichsen i Bergen i 1902, og reiste ut igjen for Det Norske Misjonsselskap og virket i Hunanprovinsen som tilsynsmann i mange år til han kom hjem for godt i 1928. Han ble gift med Ragnhild Gotteberg.

## Referanser


## Litteratur
* Det Norske Lutherske Kinamisjonsforbund: Misjonærer 1891-1941 Det Norske Lutherske Kinamisjonsforbund Forbund
Chung Chi College

**Chung Chi College** 崇基學院 er et av de tre konstituerende lærestedene som gikk sammen om å danne The Chinese University of Hong Kong (CUHK) i 1963. Det ble grunnlagt i 1951 av representanter for de protestantiske kirker i Hongkong, og ble registrert formelt ved *Chung Chi College Incorporation Ordinance* i 1955.

CUHK består nå av fire kollegier (de andre er New Asia College, The United College og Shaw College), og Chung Chi er det eneste med religiøs bakgrunn.

Tidlig i 1950-årene ble de kristne universiteter på det kinesiske fastland stengt av kommunistene som var kommet til makten og hadde proklamert Folkerepublikken Kina. Mange av studentene fant veien til Hongkong og ønsket å fortsette sin utdannelse der. Men det ble vanskelig ettersom det da bare var ett universitet i kronkolonien, The University of Hong Kong. 

Chung Chi College ble da grunnlagt for å ivareta behovet. Etter å ha flyttet litt rundt havnet det i 1956 på sin nåværende *campus* i  Ma Liu Shui.
Ågot

**Ågot** og **Aagot** er norske former av kvinnenavnet *[[Agate]]*, som kommer av det greske ordet *agathós*, «god» eller «ærbar».

## Utbredelse
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Ågot i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.

Formen *Aagot* var populær som navn på jentebarn i Norge på 1890-tallet. Formen *Ågot* ble mest brukt på 1910-tallet, men var ikke blant de mest populære navnene.

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Aagot Noss, norsk bunadsekspert
* Ågot Valle (f 1945), norsk politiker
* Aagot Skjeldal, norsk filmprodusent
* Ågot Sendstad, norsk skuespiller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Griffith John

**Griffith John** (født 14. desember 1831 i Swansea i Wales, død 25. juli 1912 i London) var en walisisk protestantisk kinamisjonær fra kongregasjonalistene. Han var en pioner for London Missionary Society (LMS), forfatter og ledende bibeloversetter til kinesisk.

## Liv og virke
Etter utdannelse fra Brecon College i Wales og Bedford Academy i England ble Griffith John ordinert i 1855. Samme år giftet han seg første gang, med misjonærdatteren Jane Griffith (død 1873). Han ville selv misjonere på  Madagaskar, men lot seg overbevise av LMS til å reise til Kina. Det nygifte paret ankom Shanghai i september 1855.

Griffith John virket i Kina i 55 år. Han ble kjent for sine omfattende reiser innover i landet, og var blant de første som bedrev protestantisk misjon i provinsene Hubei, Hunan og Sichuan. Han etablerte skoler og sykehus og etablerte seg med permanent base i Hankou.

Som bibeloversetter omsatte han til flere kinesiske språkformer; hans første oversettelse av Det nye testamente i 1885 var på wen-li (klassisk kinesisk skriftspråk), den senere revisjonen som kom fire år etter kom på mandarin. Med oversettelsene som fulgte av deler av Det gamle testamente foretrakk han mandarin.

## Bibliografi
* (1907): ''A Voice from China'' , London: James Clarke & Co. University of Hong Kong Libraries, Digital Initiatives, China Through Western Eyes

## Referanser


## Litteratur
* Thompson, R. Wardlaw (1906): *Griffith John: The story of fifty years in China*, London
* Gibbard, Noel (1998): *Griffith John: Apostle to Central China*, Bridgend
* Reason, Joyce (1950): *Griffith John of China: A biography*, Eagle Books, London
Speiljern

**Speiljern** er en form for råjern som inneholder mellom 6 og 30 vektprosent mangan.  Speiljernet har store, blanke krystallblad av manganholdig cementitt (kjemisk formel Fe3C). 

## Kilder
* Olav Bolland: *[http://folk.ntnu.no/obolland/pdf/energiomvandling_i_industri.pdf Energiomvandling i industri]* (PDF)
* Lars Finsens kjemisider
Rosseland Ballklubb

**Rosseland Ballklubb** (stiftet 25. oktober 1979) er en fotballklubb fra Bryne som spiller i 4. divisjon. Klubben har fokus på breddefotball på Bryne, i hovedsakelighet på og rundt bydelen Rosseland/Bryne Øst.

## Tabell

## Historikk
Klubben ble stiftet av ildsjeler og tidligere aktive i Bryne Fotballklubb den 25. oktober 1979, og deltok for første gang i det norske seriesystemet i 1980-sesongen. De siste 20 årene har klubben spilt i 3.- og 4. divisjon i Rogaland Fotballkrets.

Til klubbens 31-årsjubileum i 2010 skrev Ørjan Johansen boken *Blod, svette og tåskudd*.

;Beste plassering:
* **Serie:** 3.-plass i 3. divisjon fotball for herrer 1997.
* **Cup:** 1. runde Norgesmesterskapet i fotball for herrer 2001

;Andre rekorder
* Flest kamper: Kurth Gausland (381)
* Flest mål: Sigval Bryne (229)

## Rosseland B
Rosselands andrelag spiller i 7. divisjon.

## Spillerstall
Per 1. februar 2017

## Kjente spillere
* Alf Inge Håland
* Bjørn Gulden
* Cato Hansen
* Eivind Karlsbakk
* Geir Atle Undheim
* Geir Giljarhus
* Hugo Hansen
* Jo Laland
* Kenneth Grøtteland
* Peter Mörk
* Trond Bjørnsen
* Vidar Apeland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Morten Angelil

**Morten Angelil** (født 1966) er en norsk næringslivsleder. Han var konsernsjef i selskapet Eltek fra høsten 2000 til april 2008.

## Bakgrunn
Hans far, Alain Angelil, forlot Egypt som 12-åring, fordi daværende president Nasser hadde nasjonalisert næringslivet og beslagslagt familiens eiendommer og fabrikker der. De slo seg ned i Norge, Alain Angelil grunnla Eltek og Morten Angelil ble senere født av moren Wenche. Morten Angelil har søsteren Alexandra Angelil.

Angelil har en Bachelor of Science in Electrical Engineering fra Northeastern University i Boston, med tilleggsutdanning i Electrical Engineering ved Boston University.

## Arbeid
Han begynte å arbeide i Eltek i 1991, og ble konsernsjef i selskapet høsten 2000, da han overtok stillingen etter sin far. Da selskapene Nera og Eltek fusjonerte i 2006, ble Angelil utnevnt som ny konsernsjef. 

Gjennom et felles selskap, Mola AS, eide Angelil og Lars Jervan aksjer for mer enn 13 millioner kroner.

Et aksjekjøp tidlig i 2007, som skjedde rett før en stor handel i Eltek ble kjent, utløste spekulasjoner om innsidehandel. Angelil selv avviste at han skulle ha gjort noe ulovlig, og nektet for at han eller hans familie skulle ha økt sin aksjebeholdning i Eltek like før nyheten ble kjent. Angelil ble sammen med administrerende direktør Lars Jervan i Nera Networks 31. januar 2008 siktet for innsidehandel. Det gjaldt ett tilfelle da Angelil 30. april 2003 solgte 25&nbsp;000 aksjer til familiens investeringsselskap Eltek Holding. Angelil valgte så å trekke seg midlertidig fra stillingen. Angelil og Jervan ble varetektsfengslet 1. februar, siktet for innsidehandel, som de første i norsk rettshistorie. Samtidig tok kemneren i Drammen i arrest i 81,2 millioner kroner hos hans foreldre Alain Angelil og Wenche Angelil. Angelil innrømmet skattesvik i fengslingsmøtet, mens Jervan nektet straffeskyld. Siktelsen ble i februar utvidet til også å gjelde kjøp og salg av Nera-aksjer i forkant av fusjonen mellom Eltek og Nera fra 2006, samt hvitvasking av penger. Angelil erkjente at han har lurt unna penger fra beskatning. 22. april 2008 ble det meldt at Morten Angelil trakk seg som konsernsjef i Eltek.

I november 2012 dømte Oslo tingrett Angelil til fengsel i 18 måneder for skattesvik, da han hadde førte opp fremførtbart underskudd, hvor Skatt Øst mente at dette underskuddet måtte benyttes innen tre år. Han ble samtidig frikjent for anklagene om innsidehandel.
I februar 2014 besluttet Gjenopptakelseskommisjonen at Angelil ikke fikk saken sin gjenopptatt og han måtte dermed sone straffen han ble idømt i Oslo tingrett.

## Referanser
Tom Berre

**Tom Berre** (født 1946) er en norsk scenograf, dukkedesigner, kunstner og sakprosaforfatter.

Berre startet karrieren på Det Norske Teatret i 1966. Han var leder for teaterets malersal fra 1970 til 1977. I 1978 ble han frilans. Han var i perioden 1979–1986 tilknyttet friteatergruppen Musidra Teater som scenograf, dukke- og maskemaker. I 1982 produserte NRK en fjernsynsversjon av gruppens forestilling *Hører du?* Forestillingen handlet om en tenåringsjente som mistet hørselen, og om hennes utfordringer med å tilpasse seg den nye tilværelsen som døv. Berre var scenograf for forestillingen, og hadde også laget dukkene som var alternerte med skuespillere i å fremstille stykkets roller. Ann-Magritt Børresen og hennes dukke-alter ego spilte hovedrollen i oppsetningen. Han hadde også scenografien til Jean Anouilhs *[[Antigone (skuespill)|Antigone]]* (1973) og Aristofanes' *[[Lysistrata]]* på Nationaltheatret (1981).  

Fra 1996 til 2013 var han ansatt som lektor i kunstfag ved Follo Folkehøgskole.

Berre har også drevet som billedhugger. Blant annet så var det han som lagde Svarta Bjørn-monumentet som ble satt opp i Jernbaneparken i Narvik i 1986.

I 2025 utgav han boka *Masken - jakten på dens sceniske betydning*. 

## Referanser
Øyvin Berven

**Øyvin Bang Berven** (født 1957) er en norsk skuespiller, kjent både fra scene og film. Han er ansatt ved Det Norske Teatret.

## Biografi
Berven gikk ut av Statens Teaterhøgskole i 1982.

Han var ansatt ved Nationaltheatret fra 1982 til 1983, deretter ved Rogaland Teater (1983–1984 og 1986) og Den Nationale Scene (1986–1987). I 1987 ble han fast ansatt ved Det Norske Teatret, men har også spilt roller ved andre teatre.

Fra Nationalteatret huskes han spesielt fra rollen som Jacob i *[[Erasmus Montanus]]* og en større rolle i Wlilliam Mastrossimones *Shivaree*. Hans største oppgave på Rogaland teater var David i Lars Noréns *Natten er dagens mor*, samt en større rolle i Tom Stoppards *Ut på livet*. Ved Den Nationale Scene spilte han blant annet rollen som Laertes i Terje Mærlis oppsetning av *[[Hamlet]]*. Ved Det Norske Teater kan en nevne hans medvirkning i Staffan Göthes *Ein utstoppa hund* (1991), diverse roller i *Cyrano de Bergerac* (1993) og i *Caligula* av Albert Camus (1998). I 2000-årene medvirket han i stykker som *Historier frå Wienerskogen* (2001), *[[Hedda Gabler]]* (2002), *[[Richard II]]* (2005) og *[[Henrik IV (skuespill)|Henrik IV]]* (2008).

Berven filmdebuterte i 1985 i Wam & Vennerøds dramafilm *[[Adjø solidaritet]]*. Han hadde deretter sentrale roller i *[[Drømmeslottet]]* (1986), *[[Hotel St. Pauli]]* (1988) og *[[Lakki]]* (1992) – alle lagd av samme regi-duo.

Han har også medvirket i en rekke hørespill på radio.

## Roller

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Page up- og page down-tastene

Tastene **neste side** og **forrige side** (engelsk: *page up* og *page down*) er to taster som ofte finnes på tastatur til datamaskiner. De brukes hovedsakelig til å navigere seg opp og ned i dokumenter raskere sammenlignet med bruke av piltaster eller scrollehjul på mus. 

Scrolledistansen ved å bruke neste og forrige side varier fra applikasjon til applikasjon. Dersom dokumentet er kortere enn påkrevd gir de to tastene ingen respons. I de fleste operativsystemer vil all redigerbar tekst bli merket dersom man holder ned skiftetasten (*shift*) samtidig som enten page up eller page down-tasten.
Jambol

**Jàmbol** (bulgarsk *Ямбол*) er en by og kommune sydøst i Bulgaria, i det historiske landskapet Trakia.

Byen dekker et areal på 91&nbsp;km² på begge sider av elven Tundzja, og har om lag  innbyggere. 
Jambol er hovedstaden i fylket (oblast) med samme navn, Jambol oblast.

## Historie
Området rundt Jambol har hatt bosetting siden neolittisk tid. Dagens Jambol ble først grunnlagt som romersk by i år 293 av den romerske keiseren Diokletian, under navnet *Diospolis*. Med den bulgarske ekspansjonen på slutten av 500-tallet og opprettelsen av det første bulgarske riket i 681, ble Jambol, sammen med hele område syd for Balkanfjellene (det antikke Hemus), en del av Bulgaria på begynnelsen av 700-tallet. 
I 1373 ble Jambol erobret av tyrkere og underlagt Det osmanske riket, hvor byen vokste til et viktig regionalt senter. Byen ble befridd av russiske styrker i 1878, hvorpå den ble en del av det autonome Øst-Rumelia, som deretter i 1886 ble forent med resten av Bulgaria (dagens bulgarske stat).

## Severdigheter
Byen huser flere historiske severdigheter fra Det osmanske riket, blant annet en moské og en tyrkisk basar fra begynnelsen av 1500-tallet. Området rundt byen er også blant de rikeste i Bulgaria på arkeologiske utgravningssteder.

## Idrett
* FK Tundzja Jambol – fotballklubb
* BK Tundzja Jambol – basketballklubb

## Kjente fra Jambol
* Volen Siderov – politiker

## Vennskapsbyer
*  Dublin, Irland
*   Villejuif, Frankrike
*  Sieradz, Polen
*  Izjevsk, Russland
*   Berdjansk, Ukraina

## Eksterne lenker
* 
* Jambol 
* yambolnews.net
Dorte

**Dorte** og **Dorthe** er norske og danske kortformer av kvinnenavnet *[[Dorotea]]*, som er dannet av de greske ordene *doros*, «gave», og *theos*, «gud».

## Utbredelse

|}

Navnet *Dorthe* var vanlig i Norge på 1700-tallet.

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Dorte Karrebæk (f 1946), dansk illustratør og forfatter
* Dorthe Herup (f 1953), norsk bildekunstner og kunsthåndverker
* Dorthe Skappel (f 1962), norsk programleder
* Dorthe Stedje Ylvisåker (f 1983), norsk modell

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Suna

**Suna** (russisk: Суна, finsk: *Suunujoki*) er ei elv i republikken Karelia i Russland. Den er 280&nbsp;km lang, med et tilsigsfelt på .

Elva løper ut fra innsjøen Kivi-Jarvi og munner ut i Kondopogabukta i Onega. 27&nbsp;km fra munningen ligger den kjente, 11&nbsp;meter høye Kivatsjfossen.
Militærnekting

**Militærnekting** er et vellykket forsøk på å unnvike en verneplikt - det å tjenestegjøre i egen nasjons militære styrker. 

Noen ganger innebærer slike unndragelser å nekte å overholde loven om verneplikt for ens nasjon. Ulovlige unndragelser av verneplikt kan sies å ha preget hver militær konflikt i det 20. og 21. århundre, der minst en av partene i disse konfliktene har tvungen verneplikt. Slike unndragelser er generelt ansett for å være en straffbar handling, og en lov mot dette går tilbake tusenvis av år.

I Norge kan den som nekter å gjøre pliktig militærtjeneste straffes med fengsel fra tre måneder inntil to år, men inntil tre år hvis det skjer i tjenestetiden med fartøy på tokt. I gjentagelsestilfeller er straffen fengsel fra ett til tre år og for alltid fradømmelse av retten til å gjøre tjeneste i rikets krigsmakt (militære straffelov av 22. mai 1902, § 35, sist endret 22. april 2016).

## Referanser
Vytegra (elv)

:*Denne artikkelen er om elva. For byen se [[Vytegra (by)]].*
**Vytegra** (russisk: Вытегра) er ei elv i Vologda oblast i Russland. Den er 64&nbsp;km lang, med et nedbørfelt på 1670km². Vytegra løper ut fra Matkozero og munner ut i Onega. Elva er en del av Volga-Østersjøkanalen.
Dortea

**Dortea** og **Dorthea** er norske, danske og færøyske kortformer av kvinnenavnet *[[Dorotea]]*, som er dannet av de greske ordene *doros*, «gave», og *theos*, «gud».

## Utbredelse
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet *Dortea* og varianter av dette i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.

Navnet *Dorthea* var populært i Norge på første halvdel av 1800-tallet.

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Marta Dortea Sagland Lea (født 1948), norsk maler
* Dorthea Hysing, (1957–2007), norsk kunsthistoriker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Andoma

**Andoma** (russisk: Андома) er ei elv nordvest i Vologda oblast i Russland. Den er 156 kilometer lang, og har et nedbørfelt på . Andoma starter fra Groptozero og munner ut i Onega.

## Referanser
Sølyst

**Sølyst** er ei øy i Stavanger kommune, i bydelen Hundvåg. Øya er knyttet til fastlandet i sør via Stavanger bybru og til Engøy i nord via Engøybrua. Sølyst er også knyttet til Grasholmen via bru. Stavanger Seilforening holder til på Sølyst, og har et bryggeanlegg her. Bryggeanleggene i havnen på Sølyst har kapasitet på ca. 200 båter.

Det Stavangerske Dampskibsselskap hadde fra 1. verdenskrig, opp til slutten på dampskipsperioden, eget kullager på nordsiden av øya.
Sjuja (elv)

**Sjuja** (russisk: Шуя, finsk: *Suojoki* eller *Suoju*) er ei elv i republikken Karelia i Russland. Den er 194&nbsp;km lang, med et nedbørfelt på . Elva løper ut fra innsjøen Suojarvi, og munner ut i Onega.
Jenny (navn)

**Jenny** er en opprinnelig engelsk kjæleform av kvinnenavnet *[[Jane]]*, som er en kortform av *[[Johanna]]*. Navnet brukes også som en kortform av *[[Jennifer]]*.

## Utbredelse
Navnet *Jenny* var vanlig i Norge fra 1880- til 1940-årene og hadde en popularitetstopp med 2,2 % i 1893. Navnet ble igjen populært fra 1990-årene.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Jenny Craig (f 1932), amerikansk slankeekspert
* Jenny Diski (f 1947), britisk forfatter
* Jenny Holzer (f 1950), amerikansk kunstner
* Jenny Agutter (f 1952), engelsk skuespiller
* Jenny Alnæs (f 1962), norsk bildekunstner og skulptør
* Jenny Jenssen (f 1964), norsk vokalist
* Jenny Saville (f 1970), engelsk maler
* Jenny Skavlan (f 1986), norsk modell

## Annen bruk av navnet
* Spinning Jenny, den første industrielle spinnemaskin

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Engøy

**Engøy** er ei øy i bydelen Hundvåg i Stavanger kommune. Øya er på ca. 171 dekar og landtilknyttet i syd til Stavanger via Engøybrua og Stavanger bybru. I nord er øya knyttet til Buøy via Pyntesundbrua. Engøy ble overført fra Hetland til Stavanger kommune i 1878. Hermetikkfabrikker, sildesalting og trelastlager var etablert på øya, men er nå avviklet.

Øya har et innbyggerantall på rundt 400. Engøyholmen Kystkultursenter holder til på Engøyholmen nær Engøy

## Kilder

*Wigestrand Forlag. Stavanger Byleksikon:  ISBN 9788281400177
Tsjads regioner

Tsjad er inndelt i 23 regioner.

Fra landet ble uavhengig i 1960 fram til 1999 var det inndelt i 14 prefektur. Disse ble i 1999 erstattet av 28 departement. Landet ble i 2002 reorganisert med 18 regioner.

Hver av regionene er inndelt i to til fire departement, bortsett fra N'Djamena, som er inndelt i 10 *arrondissementer*.

## Regionene fra 2008

(1) Opprettet i 2004.

## Se også
* ISO 3166-2:TD

## Referanser
Kjell Edlund

**Kjell Edlund** (1929–2000) var en norsk journalist og programleder i NRK radio. Han ble kjent fra *[[Nitimen]]*. 

Edlund var født i Sandefjord. Han startet sin journalistkarriere i *[[Vestfold Arbeiderblad]]*. For folk flest var han nok mest kjent som en av stemmene i *[[Nitimen]]*. På midten av 1970-tallet var han også programleder for *Hvem der?!* – en gjettelek med kjentfolk, yrker og plater. 

## Referanser
Barons Court undergrunnsstasjon

**Barons Court undergrunnsstasjon** er en stasjon på Londons undergrunnsbane. Den er siste stasjon før tunnelen gjennom det sentrale London for østgående tog på Piccadilly-linjen. Den betjener også tog på District-linjen.

|}
## Eksterne lenker
* Barons Court Underground Station  Transport for London (Engelsk)
Tjøme Idrettslag

**Tjøme Idrettslag** (stiftet 17. januar 1926) er en idrettsklubb i Færder kommune. Klubben har håndballgruppe og fotballgruppe, og medlemmene er likt fordelt på gruppene. Tidligere har klubben også vært aktiv innen andre idretter, bl.a. ski. Klubbens fotballag har eget baneanlegg på Ormelet på Tjøme og spilte i 8. divisjon sesongen 2012.

## Fotball
### 7. divisjon 2020

## Eksterne lenker
*
Tsjads departementer

Tsjads regioner er inndelt i 50 departementer. Departementene er listet opp under, etter region:

## [[Batha]]
*Batha Est
*Batha Ouest
*Fitri

## [[Borkou-Ennedi-Tibesti]]
*Borkou
*Ennedi Est
*Ennedi Ouest
*Tibesti

## [[Chari-Baguirmi]]
*Baguirmi
*Chari
*Loug Chari

## [[Guéra]]
*Barh Signaka
*Guéra

## [[Hadjer-Lamis]]
*Dababa
*Dagana (departement)
*Haraze Al Biar

## [[Kanem]]
*Barh El Gazel
*Kanem

## [[Lac]]
*Mamdi
*Wayi

## [[Logone Occidental]]
*Dodjé
*Lac Wey
*Ngourkosso

## [[Logone Oriental]]
*La Nya Pendé
*La Pendé
*Lanya
*Monts de Lam

## [[Mandoul]]
*Barh Sara
*Mandoul Occidental
*Mandoul Oriental

## [[Mayo-Kebbi Est]]
*Kabbia
*Mayo-Boneye
*Mayo Lemie
*Mont Illi

## [[Mayo-Kebbi Ouest]]
*Lac Léré
*Mayo-Dallah

## [[Moyen-Chari]]
*Barh Köh
*Grande Sido
*Lac Iro

## [[Ouaddaï]]
*Assoungha
*Djourf Al Ahmar
*Ouara
*Sila

## [[Salamat]]
*Aboudeïa
*Barh Azoum
*Haraze Mangueigne

## [[Tandjilé]]
*Tandjilé Est
*Tandjilé Ouest

## [[Wadi Fira]]
*Biltine
*Dar Tama
*Kobé

N'Djamena består ikke av departementer, men av ti arrondissementer.
Maren

:*For artikkelen om innsjøen i Sverige, se [[Maren (innsjø)]].*
**Maren** er en opprinnelig dansk kortform av kvinnenavnet *[[Marina (kvinnenavn)|Marina]]*, som har flere mulige opphav.

## Utbredelse
*Marenn*, *Marenne*, *Marene* og *Marinne* var vanlige kvinnenavn i Norge på 1500-tallet. Det er 21 personer med disse navnene er nevnt i Norske Lensrekneskapsbøker 1548-1567.
*Maren* var også et populært navn på jentebarn i Norge på 1700- og 1800-tallet. Det hadde igjen en popularitetstopp på 1990-tallet.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Maren Juell Kristensen (f 1976), norsk videokunstner
* Maren Haugli (f 1985), norsk skøyteløper
* Maren Lundby (f 1994), norsk skihopper
* Maren Nyland Aardahl (f 1994), norsk håndballspiller
* Maren Bakken (f 2001), norsk skiskytter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Srđan Urošević

**Srđan Urošević** (født 30. april 1984 i Beograd) er en serbisk fotballspiller som spiller for den slovakiske klubben MSK Zilina. Han debuterte for Obilić i 2001 før han gikk videre til FK Bežanija i 2005 og FK Zemun i 2007. Urošević har også tidligere spilt for Hamarkameratene.

## Hamarkameratene
Urošević var regnet som en av de mest lovende talentene i Serbia og ble hentet til Hamarklubben av sportssjef Lars Tjærnås fra den iranske klubben Esteghlal foran 2008–sesongen. Han regnes for å være en duellspiller med en utpreget fysisk spillestil, men i HamKam slet han med å få spilletid av trener Arne Erlandsen. 

Srđan Urošević og hans daværende albanske lagkamerat Sebino Plaku fikk for øvrig kritikk av talentspeider Tor-Kristian Karlsen i september 2008, hvor de samtidig ble stemplet som verstingsigneringer i Tippeligaen 2008. Urošević ble løslatt fra kontrakten sammen med flere andre spiller etter at klubben rykket ned til andredivisjon høsten 2009.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* HamKam.no – Spillerens profil hos Hamarkameratene
Xiao Gong

**Keiserinne Gong Ren**, 孝恭仁皇后烏雅氏; *Hiyoošungga Gungnecuke Gosin Hūwanghu* (født 1660 i Kina, død 1723) var Kangxi-keiserens fjerde hustru/keiserinne og datter av oberstløytnant Wei-wu 威武. Hun er best kjent som **Xiao Gong**.

## Referanser


## Litteratur
*Hummel, Arthur William, ed. *[[Eminent Chinese of the Ch'ing period (1644-1912)]].* 2 vols. Washington: United States Government Printing Office, 1943.
Kinas kvinneuniversitet

**Kinas kvinneuniversitet**,  (中华女子学院, **Zhōnghuá Nǚzǐ Xuéyuàn**, **China Women's University**) er et universitet for kvinner. Det ligger i Chaoyang-distriktet i Beijing i Folkerepublikken Kina.

Det ble grunnlagt i 1949 som en skole for kadre fra Den allkinesiske kvinneføderasjon. Det nåværende navnet ble tatt i bruk i 1995, og året etter ble utdannelsesinstitusjonen gjort til universitet. Det har (2007) omkring 160 lærere og 3.300 studenter. 

Universitetet har også en avdeling i Jinan i provinsen Shandong.
 
## Eksterne lenker
*
Shandonguniversitetet

**Shandonguniversitetet** (kinesisk: 山东大学, pinyin:  *Shāndōng Dàxué*) er et statlig universitet i Kina grunnlagt i 1901. Det har hovedsete i Jinan, hovedstaden i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. 

Shandonguniversitetet hadde i 2005 rundt 95&nbsp;000 studenter (hvorav rundt 41&nbsp;000 fulltidsstudenter).  

## Eksterne lenker
*
Giacomo Antonio Morigia

** Giacomo Antonio Morigia** (1633–1708) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av San Miniato fra 1681, deretter erkebiskop av Firenze fra 1683. Morigia tilhørte Barnabittene.

Han ble kreert til kardinal *in pectore* i desember 1695 av pave Innocens XII, utnevnelsen ble publisert i desember 1698, med *[[Santa Cecilia in Trastevere|Santa Cecilia]]* som tittelkirke.

Han hadde flere verv i den romerske kurie, ble løst fra sitt erkebispedømme Firenze og i 1701 overført til Pavia med personlig tittel som erkebiskop. Han deltok ved konklavet i 1700 som valgte pave Klemens XII.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Kardinal Gasparo Carpegna (1625–1714) *1670
* Kardinal *Giacomo Antonio Morigia*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Sebastiano Antonio Tanara

**Sebastiano Antonio Tanara** (født 10. april 1650 i Roma i Italia, død 5. mai 1724 i Pavia) var en av den katolske kirkes kardinaler, tilknyttet det pavelige diplomati.

Han ble kalt til kurien av sin onkel, kardinal Gaspare Carpegna, og tjenestegjorde i Frankrike som internuntius og ble sendt på hemmelig oppdrag til kong Jakob II av England, som hadde konvertert til katolisismen.

Han ble utnevnt til titularerkebiskop i 1687 uten å være ordinert, og gjort til nuntius  i Köln, og senere Portugal og Østerrike.

Han ble kreert til kardinal  i desember 1695 av pave Innocens XII, med *[[Santi Quattro Coronati al Laterano]]* som tittelkirke. Han hadde flere verv i den romerske kurie, og ble kardinalbiskop.

Han deltok ved konklavet 1700 som valgte pave Klemens XII, senere i 1721 og i første fase av konklavet i april 1724, som han måte forlate den 15. april av helsegrunner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Zhidan

**Zhidan** (kinesisk: 志丹县 ; pinyin: *Zhìdān Xiàn*) er et fylke i provinsen Shaanxi i Folkerepublikken Kina. Det er historisk bedre kjent som **Bao'an** (宝安, Wade-Giles: ***Pao An***). Fylket er i den landlige nordlige sentralvestlige region. 

Fra juli 1936 til januar 1937 var dette hovedstad for det kommunistisk-kontrollerte Kina under den kinesiske borgerkrig, hvorpå hovedkvarteret ble flyttet til Yan'an, som var ny hovedstad til 1947.

Bao'an fylke fikk senere navnet **Zhidan fylke**, etter den ledende kommunistiske general Liu Zhidan, som falt i kamp i 1935. 

Zhidan fylke hadde i 1999  innbyggere.

## Kulturminner
Revolusjonsminnesmerket i Bao'an (*Bao'an geming jiuzhi*, 保安革命旧址) fra 1936 og 1937 ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Administrative enheter
Fylket består av seks storkommuner og fem kommuner:

*Storkommunen Bao'an 保安镇
*Storkommunen Xinghe 杏河镇
*Storkommunen Shunning 顺宁镇
*Storkommunen Danba 旦八镇
*Storkommunen Jinding 金丁镇
*Storkommunen Yongning 永宁镇

*Kommunen Shuanghe 双河乡
*Kommunen Zhifang 纸坊乡
*Kommunen Yizheng 义正乡
*Kommunen Wubao 吴堡乡
*Kommunen Zhangqu 张渠乡

## Referanser
Evenkere

**Evenkere** er et tungusisk folk i Sibir i Russland, og i Kina og Mongolia. De består av totalt 56 etniske grupper, og det kan være rundt 70&nbsp;000 av dem. De ble lenge kalt tungusere, særlig av russerne, men det navnet var egentlig fra det sakhaske *tongus*, som de benyttet om «tatarene».

I Russland var det ved en folketelling i 2002 registrert 35&nbsp;527 evenkere. De er imidlertid i dag tynt spredt ut over et meget stort område som spenner helt fra Tjumen oblast i Vest-Sibir til øya Sakhalin nord for Japan. Det største innslaget finner man i Sakha, og dernest i det selvstyrte distriktet Evenkia.

Ifølge folketellingen i 2000 er det 30&nbsp;505 av dem i Kina, for det meste i Hulunbuir i Indre Mongolia (89&nbsp;% av dem), der de har et eget forvaltningsdistrikt Evenkia autonome banner. Det bor også evenkere i naboprovinsen Heilongjiang. De er regnet med i Folkerepublikken Kina som en offentlig anerkjent nasjonal minoritet.

I 1763 flyttet Qing-regjeringen 500 solon-evenkiske familier (sammen med  500 dauriske familier) til områdene Tacheng og Kuldja i Xinjiang, for å styrke rikets vestgrenser. Året etter fulgte 1020 xibefamilier (ca. 4000 personer). Siden da er imidlertid solonevenkerne i Xinjiang blitt så assimilert at myndighetene ikke identifiserer dem som evenkere lenger.

## Litteratur
* F. Georg Heyne: ''The Social Significance of the Shaman among the Chinese Reindeer-Evenki.''  In: *Asian Folklore Studies.* Vol.&nbsp;58, No.&nbsp;2, 1999, S. 377–395
* F. Georg Heyne: *Frauen, die Geister beherrschen: Geister und Schamaninnen bei den Rentier-Ewenken in den Großen Hinggan Bergen (Nordostchina).* In: *Anthropos.* Band&nbsp;98, Heft&nbsp;2, 2003, S. 319–340
Xichang satellittutskytningssenter

**Xichang satellittutskytningssenter** (kinesisk: 西昌卫星发射中心, pinyin: *Xīchāng wèixīng fāshè zhōngxìn*), også kjent som *Base 27* (27基地), ligger i Folkerepublikken Kina, ca. 64 km nordvest for sentrum av bydistriktet Xichang i prefekturet Liangshan i provinsen Sichuan. Den stod ferdig i 1984, og benyttes særlig for utskytning av kommunikasjonssatellitter. 

Fra 1984 ble flere utgaver av raketten *[[Den lange marsjen (rakett)|Den lange marsjen]]* skutt ut i verdensrommet.

I 1996 fant det sted en alvorlig ulykke på stedet da en rakett med satellitten Intelsat 708 styrtet.
Andre kinesiske rakettutskytningssteder er:

*Jiuquan satellittutskytningssenter
*Taiyuan satellittutskytningssenter 
*Wenchang satellittutskytningssenter

## Eksterne lenker
* Pressekontoret til Folkerepublikken Kinas statsembede: Chinas Raumfahrt 2006, Beijing, Oktober 2006. Kinesisk versjon: 《2006年中国的航天》 
* Xichang – Chinese Space Facilities *(globalsecurity.org)*
Hongkong-Macao-fergepiren i Hongkong

:*For [[Macao]]piren se [[Fergepiren i Macao]]*
**Hongkong-Macao-ferjepiren i Hongkong** (**Hong Kong-Macau Ferry Terminal** eller **Hong Kong-Macau Ferry Pier** 港澳碼頭) ligger i Sheung Wan på Hongkongøya i Hongkong.  Sammen med Hong Kong China Ferry Terminal tilbyr den ferjeruter til Macao og andre byer sør i Kina.

Piren består av to terminalblokker som står ved siden av hverandre i vannet med en bru inn til Shun Tak Centre på stranden. 
 
Anlegget har dessuten en heliport.
Baimaguan

**Baimaguan** er et fort i byen Fanzipai nord for Beijing og nær Den kinesiske mur. Den ble bygd under Yongle-keiseren (1402–1424) på Ming-dynastiets tid.

Fortet med sine utsynstårn hadde en garnison på 500 mann og utgjorde sammen med  Qiangzilu og Gubeikou militære befestelser på Kinas nordflanke.

Bare ruiner av fortet gjenstår.

## Kilder
* Baimaguan Fort
Sisi Chen

**Sisi Chen** (kinesisk: 陈思思; pinyin: *Chén Sīsī*, født *Chen Limei* 陈丽梅, født ca. 1938 i Shanghai i Kina, død 7. oktober 2007 samme sted) var en kinesisk film- og teaterskuespillerinne. Hun er best kjent for sin rolle som Qiu Xiang i *San Xiao* («Tre smil»), en komedie fra 1964. 

## Filmografi

* *Mi sha ling* (1980) – *The Warrant of Assassination*
* *Yi jian gou han* (1971) – *The Ghost's Revenge*
* *Wo bu yao li hun* (1970) – *I Don't Want to Divorce*
* *Bing gu mo nu* (1970) – *The Filial Girl at the Icy Valley*
* *Ba bu zhui hun* (1969) – *Redress*
* *Qilin zhai* (1968) – *Unicorn Fortress*
* *Ba ba de qing ren* (1968) – *The Love Tide*
* *Shuang nu qing ge* (1968) – Love Song of Twins*
* *Zhen zhu feng yun* (1968) – *Stormy Pearls* 
* *Chun lei* (1967) – *Spring Thunder*
* *Shuang qiang huang ying gu* (1967)  – Ying Gu – *Ying Ku*
* *Yun hai yu gong yuan* (1966)  – Li Shengnan – *The Jade Bow*
* *Yan yu* (1965)
* *Fen hong se de meng* (1965) – *Pink Dream* 
* *Huang jin wan liang* (1965) – *Gold Diggers* 
* *San xiao* (1964)  – Qiuxiang – *Three Charming Smiles* 
* *Wu hu jiang* (1964)
* *Hong bian fu gong yu* (1962)  – Liang Liqin – *Red Bat Apartment* 
* *Mei ren ji* (1961)  – Zhao Cui – *The Lady Racketeer* 
* *Mi hun jing* (1961)  – Zhang Peiwen – *A Dazzling Trap* 
* *Fei yan ying chun* (1960)  – Xiao Feiyan – *Come on, Everybody!* 
* *Xin wen ren wu* (1960)  – Qin Xiaoqin – *Girl on the Front Page* 
* *Wang lao wu zhi lian* (1959)  – Fang Lan – *Love Affairs of a Confirmed Bachelor* 
* *Ji ling gui yu xiao lai mao* (1959)  – Li Xiaoxiang – *Wonderful Thoughts* 
* *Jin mei ren* (1959)  – Jin Lulu – *The Golden Beauty* 
* *Shaonian you* (1958)  – Alice – *The Outsider* 
* *Xiao mi qu shi* (1958)  – Xiao Ping – *Affairs of Kitty* 
* *You nu huai chun* (1958)  – Bei Li – *The Nature of Spring* 
* *Xiang xiang pen xiao jie* (1958)  – Cen Xiaolan – *Miss Fragrance* 
* *Mo ying* (1957)  – Ma Ling – *The Shadow* 
* *Ming Feng* (1957)  – Wan'er – *Ming Phoon* 
* *Hong deng long* (1957)  – Huang Qimei – *The Brigands* 
* *Xue zhong lian* (1957) – *The Lone Woman* 
* *Zhuo gui ji* (1957)  – Huang Xiaoping – *Suspicion* 
* *Hong yan jie* (1956)  – Huang Miao-chang – *She Swallowed Her Sorrows''

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tusen Buddha-fjellet

**Tusen Buddha-fjellet** (千佛山, pinyin: **Qiān Fó Shān**) er en høyde 2,5 km sørøst for sentrum i Jinan, hovedstaden i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Den er kjent for sine mange figurer av Buddha som er blitt hugd ut av den lille høydens steinflater eller satt opp som frittstående. De eldste går helt tilbake til  Sui-dynastiets tid og dets Xingguochan-tempel.

## Referanser
Macao bispedømme

**Macao bispedømme** er et katolsk bispedømme som ble opprettet 23. januar 1576 av pave Gregor XIII. Det dekket opprinnelig Kina (med Korea, Mongolia og Taiwan), Japan, Indokina, Thailand og Øst-Timor (totalt ca. 13&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;km²). Det dekker nå bare byen Macao og *de jure* noen områder utenfor Den spesielle administrative sone Macao inne i Folkerepublikken Kinas «fastland» (totalt 19&nbsp;km²). Sistnevnte områder betjenes imidlertid *de facto* fra bispeseter som ligger på fastlandet.  

Ut fra Macao er det fra 1588 til 2010 blitt fraskilt 232 kirkelige jurisdiksjoner (dvs. bispedømmer og lignende strukturer) i elleve land:
* 16 i Japan
* 3 i Kambodsja
* 142 i Folkerepublikken Kina
* 7 i Republikken Kina
* 4 i Nord-Korea
* 16 i Sør-Korea
* 4 i Laos
* 1 i Mongolia
* 10 i Thailand
* 26 i Vietnam
* 3 i Øst-Timor

## Historie
Macao bispedømme tilhørte opprinnelig det portugisiske patronatssystemet. Det var suffraganbispedømme under Goa erkebispedømme i India, og ble skilt ut fra Malakka bispedømme i 1576. Macaos ansvarsområde var hele Øst-Asia samt Øst-Timor.

Japan ble fradelt i 1588 som Funai bispedømme. 1659 ble tre apostoliske vikariater skilt ut:
* Cochin, som omfattet dagens Kambodsja, Taiwan, Thailand og Vietnam samt deler av det sørlige Kina;
* Tonking, som omfattet dagens Laos og Vietnam.
* Nanjing ble i 1690 ble delt i to deler, som samtidig ble opphøyet til bispedømmer i Goas kirkeprovins:
** Nanjing bispedømme, som omfattet deler av den kinesiske østkysten;
** Beijing bispedømme, som omfattet de sentrale, vestlige og nordlige delene av Kina samt dagens Mongolia, Nord-Korea og Sør-Korea.

De neste territorielle endringene skjedde i 1841, da det apostoliske prefekturet Hongkong ble opprettet, og i 1848, da det apostoliske vikariatet Guangdong-Guangxi ble skilt ut, som omfattet dagens provinser/regioner Guangdong, Guangxi og Hainan. Øst-Timor var en del av Macao bispedømme helt frem til 1940, da Dili bispedømme ble opprettet.

Etter å ha vært Goas suffraganbispedømme i 400&nbsp;år, ble Macao bispedømme eksemptert i 1975, dvs. løst fra sin forhenværende metropolitt og direkte underlagt paven.

Alle erkebiskoper av Macao frem til 1988 var europeere (nesten utelukkende portugisere). Bare de to siste biskopene, Domingos Lam Ka-tseung (1988&ndash;2003) og José Lai Hung-seng (2003&ndash;d.d.), var født i Øst-Asia.
## Eksterne lenker
*
Hongkong–Zhuhai–Macao-broen

**Hongkong–Zhuhai–Macao-broen** (tradisjonell kinesisk: 港珠澳大橋, forenklet kinesisk: 港珠澳大桥, pinyin: *Gǎngzhūào Dàqiáo*) er et 55 kilometer langt bro- og tunnelsystem som knytter sammen Hongkong med Macao og nabobyen Zhuhai vest i Perleflodens delta. Den er verdens lengste veiforbindelse over havet. Den sto ferdig 6. februar 2018, og åpnet for trafikk 24. oktober 2018. Den hadde en total byggekostnad på 126,9 milliarder yuan.

Strekningen består av tre hoveddeler: en 29,6 km lang hovedbro, en 12 km lang vei mellom den og Hongkong, og en 13,4 km lang vei mellom hovedbroa og Zhuhai.

Prosjektet ble først presentert i 1983 av forretningsmannen Gordon Ying Sheung Wu i Hongkong. I 2002 tilkjennega Folkerepublikken Kinas statsminister Zhu Rongji støtte for prosjektet, og året etter ble det satt i gang en koordineringsgruppe for planleggingen.

## Referanser
TurboJET

**TurboJET** (kinesisk: 噴射飛航) er varemerke for Hongkong-rederiet **Shun Tak-China Travel Ship Management Limited** 信德中旅船務管理有限公司, som driver fergetrafikk med hurtigbåter i Sør-Kina. 

TurboJET har rutetrafikk mellom Hongkong, Macao, Shenzhen og Guangzhou. Ruten mellom Hongkong og Macao er travlest, og drives døgnet rundt, av og til med bare fem minutters intervaller. Det tar rundt 60 minutter for de raske båtene å tilbakelegge strekningen på 60 km.  
TurboJETs flåte består av seks båttyper: 

**FoilCat*: 560 bruttotonn, 400 passasjerers katamaran, bygd av Kvaerner Fjellstrand i Norge.  
**FlyingCat*: 480 bruttotonn, 300 passasjerers katamaran, også bygd av Kvaerner Fjellstrand. 
**TriCat* : 602 bruttotonn, 300 passasjerers katamaran. Bygd av britiske FBM Marine.
**[[Boeing Jetfoil|JetFoil]]*:  260 bruttotonn, 260 passasjerers hydrofoil, bygd av  Boeing.
**PS-30*: 300 bruttotonn, 270 passasjerer, enkeltskrogs hydrofoil. Bygd av Shanghai Simno marine Limited på lisens fra Boeing.
**Austal 48*: 610 bruttotonn, 418 passasjerer. Bygd av Austal Shipyard of Australia.

TurboJET er verdens største bruker av Boeings Jetfoils.

## Eksterne lenker
* 
*  OMC TurboJet engine Community & Forum
Yunnanost

**Yunnanost** er en melkebasert ost fra provinsen Yunnan i Kina. Den har en rekke navn lokalt, blant annet det generelle ordet for ost på kinesisk, *rulao* (乳酪,  *rǔlào*). Den produseres ved å blande melk fra vannbøffel med eddik fra ris. Den serveres som regel stekt, og ofte dyppet i krydder, vanligvis i sort pepper.
Bogotol

**Bogotol** (russisk: Богото́л) er en by i Krasnojarsk kraj i Russland. Den ligger ved elva Bogotol, rundt 250&nbsp;km vest for Krasnojarsk. Innbyggertall: 23&nbsp;200 (2005 est.), 24&nbsp;369 (folketelling 2002).

Bogotol ble grunnlagt i 1893 i forbindelse med byggingen av den transsibirske jernbanen. Bynavnet er avledet av de ketiske ordene *bogotu* (en av ket-stammene i området) og *ul* (elv). Bogotol fikk innvilget bystatus i 1911.

## Eksterne lenker
*
Agustín Magaldi

**Agustín Magaldi** (født 1. desember 1898 i Casilda nær Rosario i Argentina, død 8. september 1938 i Buenos Aires) var en tango- og milongasanger. Han fikk tilnavnet *La voz sentimental de Buenos Aires* (*Buenos Aires' sentimentale stemme*). Magaldi stod bare tilbake for tangosangeren Carlos Gardel i popularitet. 

Agustín Magaldi skildres i musicalen *Evita* av Andrew Lloyd Webber og Tim Rice. Ifølge musicalen bragte Magaldi Eva Duarte, den senere Eva Peron, til Buenos Aires, og omtales derfor som «the first man to be of use to Eva Duarte». 

Imidlertid er det uenighet om denne historien overhodet er sann. I biografien *Evita: The Real Life of Eva Perón* av forfatterne Marysa Navarro og Nicholas Fraser hevdes det at det ikke finnes noe belegg for at Magaldi opptrådte i Evas hjemby Junín det aktuelle året.  

:''Most accounts of Evita's life say that she fell in love with the spotlight image of Magaldi or that she decided to seduce him and use him; but that, in either event, she was introduced to him, asked him to take her to Buenos Aires, and when he wavered, forced her way into his train compartment and rode with him to the city, thus leaving her family and becoming a married man's mistress. Yet there is no record of the tango singer's having come to Junín that year. Magaldi, a mild man who was devoted to his mother, used to bring his wife on tour, and it is hard to understand what he would have seen in small, skinny Eva María. If he did help her leave Junín, it is likely that his assistance was of the most innocuous kind. Evita's sister insists that doña Juana, prodded by don Pepe, accompanied Evita to the city. According to her account, mother and daughter kept visiting the radio stations until they found a programme for which a young girl was needed.»

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Agustín Magaldi , av Pablo Taboada og Ricardo García Blaya.
* Agustín Magaldi biografi og diskusjon om hans fødested (på spansk)
Mong Há

** Mong Há ** er en bydel i Macao. Her ble det bygd et fort på 1800-tallet, på en høyde med utsyn over store deler av den nordlige del av Macaohalvøya og over Macaoeidet der den portugisiske kolonien hadde sin eneste passeringspost til Kina. Det er nå (2007) et hotell, *Mong Há Pousada* og huser også mye av byens *Institutt for turismestudier.*

I 1844 ble *[[Wanghiatraktaten]]* («Mong Ha-traktaten») inngått her mellom Qing-dynastiet og Amerikas forente stater.
Borodino (Krasnojarsk kraj)

**Borodino** (russisk: Бородино) er en by i Krasnojarsk kraj i Russland. Den ligger rundt 180&nbsp;km nordøst for Krasnojarsk. Innbyggertall: 15&nbsp;174 (folketelling 2021). 

Byen ble grunnlagt i 1949 som en bosetning ved en kullgruve. Bystatus ble innvilget i 1981.

## Referanser
Xin Qiji

**Xin Qiji** (kinesisk: 辛棄疾; pinyin: *Xīn Qìjí*) født 1140 i Licheng nær Jinan i Shandong i Kina, død 1207) var en fremstående ci-lyriker under det senere (sørlige) Song-dynastiet. Han var også mandarin og patriotisk motstander av Jin. Jinene invaderte fra nord mens Song-styret lot være å stå imot. Xin Qiji ble forvist for sine memorialer til keiseren som kritiserte den svakhet som ble vist mot invasjonsstyrkene.

## Referanser
Nyon

**Nyon** er en by i  Sveits som ligger ved Genèvesjøen ca. 25 kilometer nord for Genève. Jernbanen som forbinder Genève med det øvrige  Sveits går forbi Nyon. Motorveien E25 går også forbi Nyon. Det europeiske fotballforbundet UEFA har sitt hovedkvarter i Nyon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Casa Garden

** Casa Garden ** er en neoklassisk herrskapsbolig sentralt i Macao som i lange tider huset Det britiske Ostindiakompani, som leide huset som hovedkvarter for sin kinahandel. I dag (2007) tilhører huset *«Fundação Oriente»*, som har kunstgalleri der. 

Huset ble opprinnelig bygget på 1700-tallet som en villa for jesuittene, rett nord for det som ble kalt «den kristne by» i Macao. Men det har gjennomgått mange ombygginger siden da.

Rett ved siden av ligger Macaos  gamle protestantiske kirkegård, på en eiendom som Ostindiakompaniet erhvervet slik at ikke-katolske briter og senere protestanter fra andre land kunne begraves i byen. På den andre siden ligger parkanlegget Camõeshaven.
Suiyang (Zunyi)

** Suiyang  ** 绥阳县 ( *Suíyáng Xiàn *)  er et fylke i byprefekturet Zunyi i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina.
Shanghai zoologiske hage

**Shanghai zoologiske hage** ble anlagt på en tidligere golfbane i 1954, og er med sine 80 hektar en av de kinesiske zoologiske hager som gir dyrene mest tumleplass. Blant dyrene finner man kjempepandaer, rødpandaer, aper, traner, tigre, asiatiske elefanter og kinesiske alligatorer.

Det ligger i bydistriktet Changning, vest i Shanghais bykjerne.

## Eksterne lenker
*
Lao She

** Lao She ** (kinesisk: 老舍, pinyin: *Lǎo Shě*; født 2. februar 1899 i Beijing i Kina, død 24. august 1966 samme sted) var en av de fremste diktere i Kina på 1900-tallet. Han var sønn av en fattig mandsjuisk bannermann som tilhørte keisergarden. Faren ble drept i 1900 under bokseropprøret, da bokserne beleiret de utenlandske legasjoner i Beijing. 

Lao She ble senere kinesisklærer ved Londonuniversitetets skole for orientalske og afrikanske studier, og utviklet sitt forfatterskap.

Som forfatter var han særlig knyttet til Beijing. Hans mest kjente verk, *Luo tou xiang zi*, oversatt til *Rickshaw Boy*) kom ut i 1936, og er om en rickshawløper i byen som gradvis blir utslitt og ender i fattigdommen. 

Av andre kjente verker kan nevnes *Cha Guan* (茶馆, «Tehuset»), 月芽儿 (*Yuè Yár*, «Månesigden»), 四世同堂 (*Si Shi Tong Tang*, «Fire generasjoner under samme tak»), (猫城记, «Kattelandet») og *Lao Zhang de Zhexue* (老张的哲学, «Gamle Zhangs filosofi»).

Flere av hans arbeider har selvbiografiske trekk og skildrer livet i det gamle Beijing i fascinerende detaljer. 

Han hadde flere høye stillinger innen kultursektoren. 

Under kulturrevolusjonen ble han  tvunget til å delta på «studiemøter» påført dumrianhatt. Kort etter ble han funnet død i en innsjø.

Hans hus i Beijing, i *Fengfu hutong 19*, er åpent for publikum (2007).

## Referanser
Katarina Vilioni

**Katarina Vilioni** var en italiensk kvinne fra en kjøpmannsfamilie i Yangzhou i  Kina på 1300-tallet. Hun er kjent på grunn av en gravstein som ble funnet blant Yangzhous befestninger i 1951 av Folkets frigjøringshær. Gravsteinen har en latinsk inskripsjon i gotisk skrift som forteller at hun døde i 1342 og var datter av Domenico Vilioni. Gravsteinen har også et bilde av  den hellige Katarina.
Gravsteinen vitner om at det var et blomstrende italiensk handelsnærvær i byen, dit også Marco Polo hadde vært noen år tidligere. Det kan tenkes at de var tilknyttet handelen med silke.

Gravsteinens tekst:

:In nomine Dñi amen hic jacet
:Katerina filia q&lt;u&gt;ondam Domini
:Dñici de Vilionis que obiit in
:anno Domini mileximo CCC
:XXXX II de mense Junii

«I Herrens navn, amen. Her ligger Katerina datter av avdøde herr Domenico de Vilioni, død 1342, i juni måned.»

Middelalderhistorikeren Robert Lopez mener at faren må være den samme som en viss «Dominico Ilioni» hvis navn dukker opp i en nedtegnelse fra 1348 i byen Genovas register i forbindelse med en kjøpmann ved navn Jacopo de Oliverio, som ifølge dokumentet hadde bodd i «Kongedømmet Cathay» der hen femdoblet sin formue.

En annen mindre plakett ble oppdaget i Yangzhou noen år etter, sammen med en kristen satuett og en kort inskripsjon som nevner dødsfallet til en annen av den samme Dominicos sønner, ved navn  Antonio, i november 1344.  

Dette italienske fellesskapet hadde etter alt å dømme kirkelig betjening. I 1322 besøkte fransiskaneren Odoric de Pordenone Yangzhou, og skrev at han bodde blant fransiskanerne der, og at det også var tre nestorianske kirker i byen. 

## Fotnoter


## Referanser
*Jean-Pierre Charbonnier: *Christians in China, A.D. 600-2000*, Ignatius Press, 2007, s. 108-110
*Francis A. Rouleau: «The Yangchow Latin Tombstone as a Landmark of Medieval Christianity in China», i *Harvard Journal of Asiatic Studies* 17 (1954), s. 346-65
*Richard C. Rudolph: «A Second Fourteenth-Century Italian Tombstone in Yangchou», i *Journal of Oriental Studies* 13 (1975), s. 133-36 
*Jonathan D. Spence: *The Chan's Great Continent*, kap 1, W. W. Norton & Company online
*Frances Wood: *The Silk Road*, University of California Press, ISBN 0520243404
Fortaleza do Monte

**Fortaleza do Monte** (portugisisk for *Fjellborgen*, også kalt **Monte Forte**, offisielt fullt navn **Fortaleza de Nossa Senhora do Monte de São Paulo** 大炮台) er det historiske militære sentrum i den tidligere portugisiske kolonien Macao, i Folkerepublikken Kina. Den er del av Verdensarven.

Borgen ble opprinnelig bygget på 1500-tallet for å beskytte jesuittenes eiendommer i Macao. Senere ble den overtatt av guvernøren og utbygd med tanke på hele byens beskyttelse.

Macaomuseet ble bygget inn i høyen og borgen i 1990-årene. 

Toppen av borgen har et godt utsyn over Macaohalvøya og deler av Zhuhai.
Yuqing

** Yuqing  ** 余庆县 ( *Yúqìng Xiàn *)  er et fylke i byprefekturet Zunyi i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina.