open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Calvert DeForest

**Calvert DeForest jr.** (født 23. juli 1921 i Conestoga i Brooklyn i New York, død 19. mars 2007 i West Islip i New York), også kjent som **Larry "Bud" Melman**, var en amerikansk skuespiller og komiker, best kjent fra Late Night with David Letterman og Late Show with David Letterman.

Calvert DeForest ble oppdaget av noen av David Lettermans tekstforfattere som hadde hatt han med i en studentfilm de laget. Filmen het King of the Z's. Letterman så filmen de hadde laget og bestemte seg for å ha ham med i sitt Late Night with David Letterman og kalte han Larry "Bud" Melman. Han var den første seerne av Late Night with David Letterman fikk se når han femførte en prolog som var en parodi av Boris Karloff Frankenstein.

DeForest var sammen med Dorothy Letterman Late Show with David Letterman utsending til OL på Lillehammer i 1994.

Calvert er i slekt med DeForest Kelley, Bebe Daniels og Lee De Forest.

## Biografi
Calvert ble født 23. juli 1921 i Conestoga i Brooklyn i New York. Sønn av Calvert DeForest, som var doktor, som døde i 1949, og Mabelle Taylor, som døde i 1961.

Calvert gikk på Poly Prep Country Day School i Brooklyn i New York.

DeForest døde på Good Samaritan Hospital i Babylon, Long Island, New York. 

## Filmografi
### Film
* The Devil and Daniel Webster (2004) Bailiff 
* Nine Inch Nails: Closure (1997)
* The Misfits: American Psycho (1997)
* Vince Gill: What The Cowgirls Do (1994) 
* Mr. Write (1994)
* Freaked (1993)
* Identity Crisis (1989)
* The Couch Potato Workout (1988) som Larry 'Bud' Melman
* Leader of the Band (1987)
* My Demon Lover (1987)
* Heaven Help Us (1985)
* King of Rock (1985) Run DMC musikkvideo 
* Nothing Lasts Forever (1984)
* Waitress! (1982) Veggies Diner 
* The First Time (1982)
* Savage Hunt (1980)
* Waitress! (1980) 
* Blond Poison (1979)
* Apple Pie (1976)
* While the Cat's Away (1972)

### TV
* Late Night with David Letterman
* Late Show with David Letterman
* Pee Wee's Playhouse (1986) Rusty (1 episode)
* Wings (1993)
* Encino Woman (1996)
* My Generation (2000) Dokumentar
* Closure (1997) Dokumentar
* Circus of the Stars Gives Kids the World (1993) Dokumentar
* "The New Hollywood Squares" (3 episoder, 1986&ndash;1989)

### Bøker
* 1994: Cheap Advice

## Referanser


## Eksterne lenker
* Calvert DeForest Biografi hos NNDB
* 
* Reklamefilm Honda Scooters
* Calvert DeForest -- Letterman show's 'resident oddball' 
* Letterman's (And Our) Longtime 'Bud'. Artikkel i Washington Post.
KV «Andenes» (W322)

**KV «Andenes»** (W322) var et norsk kystvaktfartøy i Nordkapp-klassen tilhørende ytre kystvakt.

Skipet ble bygd ved Haugesund Mekaniske Verksted og overlevert Sjøforsvaret i januar 1982 og satt i drift etter dåpen 29. januar samme år.

## Tjeneste
Under Gulfkrigen i 1990 ble hun sendt som et av Norges bidrag, hovedsakelig for å støtte den danske korvetten «Olfert Fischer» som ble skrapet i 2013. De skulle også bidra til å håndheve FN-blokaden av Irak.

6. juli 1994 ble «Andenes» rammet i Vestfjorden av skipet «Whales Forever», som ble ført av miljøvernernforkjemperen Paul Watson. «Whales Forever» hadde kommet inn i norsk territorialfarvann uten tillatelse og nektet å adlyde Kystvaktens ordre. «Andenes» skjøt varselskudd før «Whales Forever» seilte inn i siden på «Andenes». «Andenes» ble truffet litt bak broen, men slapp unna med mindre skader. «Whales Forever» fikk større skader i baugen, men klarte fortsatt å flykte vestover ut i internasjonalt farvann, tross flere varselskudd fra «Andenes».

«Andenes» var et kommandofartøy for marinen fra 2004 til 2012.

3. desember 2013 gikk «Andenes» på grunn ved Rødbergodden i Lenvik kommune, med 67 personer om bord. Skipet kom seg videre for egen maskin, men skadene under vannlinjen ble omfattende, og det var en stund usikkerhet om skipet skulle repareres eller vrakes.

Først ble det vurdert å vrake skipet, men det ble satt i stand igjen og ble i 2014 sendt til Syria for å bidra til Operasjon RECSYR (destruksjon av kjemiske våpen).

3. oktober 2023 ble det rapportert at «Andenes» hadde én uke igjen i tjeneste, før hun skal demilitariseres og seile videre i sivil tjeneste.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Vittorio Pozzo

**Vittorio Pozzo** (1886–1968) var en italiensk fotballspiller og -trener. Han er kjent for å ha vunnet VM 1934 og VM 1938 med , og for å ha oppfunnet den taktiske formasjonen *Metodo*.

## Bakgrunn (1886-1928)
Han ble ofte kalt for *Il Vecchio Maestro* («Den gamle mesteren»), og beskrevet som både anglofil og autoritær. Pozzos tid som landslagssjef for Italia var i samme tidsperiode som Benito Mussolinis fascistregime styrte Italia.

I tiden før reiste han veldig mye. Han hadde stor fotballinteresse og reiste mye til England i de første årene av 1900-tallet. I England møtte han Charlie Roberts som spilte for Manchester United FC og Steve Bloomer som spilte for Derby County FC.

Pozzo spilte for Grasshopper-Club Zürich i Sveits, før han dro til Torino FC i Italia, hvor han var med på å utvikle klubben. Senere trente han også Torino i perioden 1912–1924.

I 1912 hadde han ansvaret for det italienske OL-laget i Stockholm. Italia tapte 3-2 mot  i den første runden av turneringen. Pozzo var også trener for OL-laget i 1928, hvor Italia tok bronsemedalje etter å ha tapt 3-2 mot .

## Landslagstrener (1929-1948)
Han returnerte som landslagstrener på permanent basis i desember 1929, på én betingelse, ingen lønn. I 1930 vant Italia den sentraleuropeiske Internasjonale Cupen etter å ha slått  5-0 i Budapest.

I 1934 vant Italia VM på hjemmebane.  var regnet som et av de beste lagene i verden, men var ikke med under VM ettersom FA hadde brutt med FIFA. De bestemte seg derfor for å møtes i London, for å se hvem som var de virkelige verdensmestrene. Kampen ble kalt Battle of Highbury. England vant kampen 3-2, men Italia måtte spille omtrent hele kampen med en mann mindre ettersom Luis Monti brakk foten etter to minutter.

I 1935 vant Italia *Dr. Gero Cup* og OL i 1936. OL-laget som bare bestod av studenter, hadde bare tapt for  og Østerrike siden oktober 1932.

Italia fortsatte ubeseirede frem mot VM 1938, og ble verdensmestre etter å ha gått ubeseiret gjennom turneringen.

## Slutten av karrieren
Vittorio Pozzos siste kamp som trener for Italia, kom i OL i 1948 da Italia tapte 5-3 mot  i kvartfinalen.

Pozzo avsluttet med utrolige 63 seire på 93 kamper som trener for Italia. Etter landslagskarrieren arbeidet Pozzo som journalist, og dekket VM i 1950.

Vittorio Pozzo døde 21. desember 1968, 82 år gammel.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Vittorio Pozzo, FIFA.com
Vår Frue av Lourdes i Shanghai

**Vår Frue av Lourdes** er en katolsk kirke i de ytre deler av distriktet Pudong i Shanghai. Den ble bygget i 1898 i nygotisk stil. Med plass til 2000 er den den største av bispedømmet Shanghais kirker i Shanghais østlige utkant. Den er bispedømmets nest mest populære valfartsmål, etter basilikaen i Sheshan.

Kirken ble stygt beskadiget under kulturrevolusjonen. I 1988 ble eiendommen tilbakeført til kirken, og etter tre års omfattende reparasjonsarbeider ble den gjenåpnet den 11. oktober 1992.
Shanghai bispedømme

**Shanghai bispedømme** (kinesisk: 天主教北京总教区, latinsk: *Dioecesis Sciamhaevensis*) er et katolsk bispedømme opprettet i 1946 av pave Pius XII. Det hadde i 2008 minst 150&nbsp;000 katolikker, og tallet er økende.

Den katolske kirke i Shanghai betrakter 1608 som sin fødselsdag. Det året vendte Paul Xu Guangqi, storsekretær under Mingkeiseren Wanli tilbake til sine hjemtrakter for å begrave sin far. Denne katolske konvertitt var innom Nanjing på veien og fikk med seg derfra jesuittpateren Lazzaro Cattaneo for at han skulle forkynne den katolske tro i Shanghai. Etter to år var 200 blitt døpt, mange av dem fra Xus egen slekt.

Over de neste tre hundre årene vokste kirken, og en rekke kirker og kirkelige institusjoner ble opprettet. Et barnebarn av Xu Guangxi, Candida Xu, spilte en stor rolle for dette på et tidlig stadium.

I 1933 ble Shanghai et eget apostolisk vikariat, og tretten år senere et bispedømme. Det hadde ved kommunistenes maktovertakelse i Kina 425 kirker og kapeller. Under det kommunistiske regimes tidlige år ble kirken utsatt for voldsomme og vedvarende forfølgelser. Etter 1978 ble forholdene bedre, og etterhvert er mange kirker blitt gitt tilbake, eller det er blitt stilt til rådighet nye tomter. I 2008 hadde bispedømmet 142 kirker, hvorav nærmere hundre er sognekirker. 

Det er katolikker å finne i hele byprovinsen Shanghai. Men de historiske tyngdepunkter er i bydelen Xuhui, i distriktet Songjiang og på den store øya Chongming. 

## Shanghais katolske biskoper
Se kilde:
*Biskop Auguste Haouissée, S.J. (1933–1948)
*Kardinal Ignatius Kung Pin-Mei (1950–2000)
**Biskop [[Aloysius Zhang Jiashu]], S.J.* (1960–1988) (ikke-kanonisk)
**Biskop [[Aloysius Jin Luxian]], S.J.* (1988–2013) (ikke-kanonisk til 2005, anerkjent koadjutorbiskop i 2005 av pave Benedikt XVI)
*Biskop Joseph Fan Zhongliang, S.J. (2000–2014)
*Biskop Thaddeus Ma Daqin (2014–2023 - *men forhindret*)
*Biskop Joseph Shen Bin (2023 –)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
St. Peters kirke i Shanghai

**St. Peters kirke** er en katolsk kirke i Huangpu-distriktet sentralt i Shanghai i Folkerepublikken Kina. Den ble først reist i 1933 i bysantinsk stil. Under kulturrevolusjonen ble den benyttet til andre formål. I desember 1984 ble sakristiet og en del av det opprinnelige korrommet gitt tilbake til bruk av bispedømmet Shanghai. Da Chongqinggaten skulle utvides, ble kirken revet i januar 1995, men en ny tomt rett ved ble stilt til disposisjon. Den nye kirken ble reist i omtrent samme arkitektoniske stil i 1996, og er senere blitt hjem ikke bare for et vanlig territorialsogn, men også et tilholdssted for Shanghais utenlandske katolikker for messer på engelsk og koreansk.
Sygno

**Sygno** (også skrevet **Sygnå** og **Synno**) er en topp på Sviland i Sandnes kommune. Det høyeste punktet er 214 meter over havet.

Sygno ble endelig dannet i siste istid for 13&nbsp;000 år siden. Åsryggen ble dannet av at elver og isbreer avsatte leire, sand og grus i flere omganger. Det går en tursti fra fv. 315 til Sygno.

## Referanser
Djatkovo

**Djatkovo** (russisk: Дя́тьково) er en by i Brjansk oblast i Russland. Den ligger ved elva Bolva (ei sideelv til Desna), rundt 40&nbsp;km nordvest for Brjansk. Innbyggertall: 33&nbsp;100 (est. 2007), 33&nbsp;600 (folketelling 2002), 34&nbsp;400 (folketelling 1989).

## Historie
Bosetningen ble opprettet i 1626. Den fikk innvilget bystatus i 1927.

Brjansk oblast var et senter for partisanbevegelsen under andre verdenskrig. I februar 1942 klarte sovjetiske partisaner å gjenvinne kontrollen i Djatkovo og nærliggende landsbyer. Området lå langt inne i nazi-okkupert territorium. Partisanene gjenopprettet sovjetisk styre og drev et sykehus og diverse butikker. Området ble gjenerobret av tyske styrker i juni 1942.

## Økonomi og næringsliv
Djatkovo er mest kjent for sitt glassverk, og for *Djatkovo krystallmuseum* (et museum for glasskunst), som er landets største i sitt slag. Byen har også en større møbelfabrikk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Djatkovo rajon (russisk)
* Om Djatkovo på MojGorod.ru (russisk)
* Djatkovo krystallmuseum  (engelsk/russisk)
* Djatkovo Krystall (glassverk) (engelsk/russisk)
Seto-Chuo-motorveien

**Seto-Chuo-motorveien** er en bompengefinansiert (Expressway) motorvei i Japan som forbinder de to hovedøyene Honshū og Shikoku. Veien er 39&nbsp;km lang og broene på strekningen er både for vei og jernbane (Seto-Ohashi-linjen). Veien åpnet for trafikk 10. april 1988 og Honshu-Shikoku Bridge Expressway Company Limited er ansvarlig for drift og vedlikehold av veien.

## Broer
* Shimotsui-Seto-broen
* Hitsuishijima-broen
* Iwakurojima-broen
* Yoshima-broen
* Kita Bisan-Seto-broen
* Minami Bisan-Seto-broen

## Eksterne lenker

* Honshu-Shikoku Bridge Expressway Company Limited – Besøkt 24. mars 2008.
Bareilly

**Bareilly** (hindi , urdu ) er en by i India, den ligger 220 km øst for Delhi. Byen ble grunnlagt i 1537, og ble et viktig sentrum for det indiske opprøret mot det britiske kolonistyre. Det er blitt bygd flere høyskoler og universiteter der, samt forskningsinstitusjoner og sukker- og bomullsfabrikker.
Barranquilla

**Barranquilla** er en by i Colombia, og ligger cirka 24 km fra Det karibiske hav. Byen har et universitet og en flyplass med regulær trafikk. Byen ble grunnlagt i 1629, men den ble ikke særlig stor før på 1900-tallet. I dag har den rundt 1,15 millioner innbyggere og er Colombias fjerde største by.

Byen har en stor produksjon av blant annet bomull, sko, kaffe og petroleum.

Karnevalet i byen er innført på UNESCOs liste over Mesterverker i muntlig og immateriell kulturarv.

## Eksterne lenker
*
Jamahiriya

**Jamahiriya** er et arabisk uttrykk som vanligvis blir oversatt med «massenes stat». Uttrykket, en neologisme innført av Muammar al-Gaddafi, er tenkt å være et generisk uttrykk som beskriver en styreform, som i en «republikk styrt av massene».

Det eneste landet som i praksis har antatt termen er Libya, hvor Gaddafi var *Qāʼid*, eller leder. Selv om Gaddafi ikke hadde noen offisiell stilling eller tittel, ble han betegnet som «Guide for den store første september-revolusjonen for det sosialistiske folkets libyske arabiske **jamahiriya**» eller bare «Broderlig leder og guide for revolusjonen», i offisielle uttalelser og i pressen.

## Etymologi
Ordet jamāhīrīya er avledet fra *jumhūrīya*, som er den vanligvis brukte arabiske betegnelsen for *republikk*. Det ble dannet ved å endre den første delen av ordet, *jumhūr*, som betyr «offentlig», til flertallsformen *jamāhīr* – «massene». Uttrykket er nærmest tilsvarende den mer kjente termen Folkerepublikk. Uttrykket er ofte latt stå uoversatt på norsk og andre språk, noe som gjør at Libyas offisielle navn på norsk blir *Den sosialistiske arabiske folkerepublikken Libya*.

## Bakgrunn
Libyas regjering fastslo at Libya var et direkte demokrati uten politiske parti og at landet ble styrt av befolkningen gjennom lokale råd og komitéer. Fordi styreformen tilsynelatende var unik for Libya, ble uttrykket *jamahiriya* etablert for å beskrive det. Uavhengige observatører betraktet imidlertid landet som et militærdiktatur under Gaddafi ledelse.

## Referanser og noter
Isaac Barrow

**Isaac Barrow** (født 1630, død 4. mai 1677) var professor i matematikk og gresk, og hadde Isaac Newton som en av sine elever. Han ble mest berømt for sitt arbeid i matematikk. Han studerte ved University of Cambridge.

## Referanser
Paramount dansehall

**Paramount Ballroom** var den største dansehallen i Shanghai fra 1933 og frem til kommunistene grep makten i Kina i 1949. Den var i sine velmaktsdager det mest luksuriøse og berømte danseetablissementene i hele Det fjerne østen.

Beliggenheten var på hjørnet mellom Yuyuan- og Wanhangdu-gatene (den siste den gang kjent som *Jessfield Road*), nå i distriktet Jing'an.

Det ble bygget i 1932 av en gruppe kinesiske bankfolk og var tegnet i Art deco-arkitektur av arkitekten Yang Xiqiu. Stedet ble et yndet sted for Shanghais rike elite. Stedet hadde full airconditioning, noe som var en stor luksus i 1930-årene, slik at temperaturen innendørs var på rundt 20 grader året rundt. Første etasje hadde lobby, kjøkken og butikker, annen etasje hadde dansehall og banketthall, og tredje etasje var hotell.

Driften ble overlatt til en franskmann. Han ansatte imidlertid ikke nok vakter, og alle gjestene måtte passe på sine partnere. Inngangspengene var også svært høye. De opprinnelige eiere gikk bankerott i 1936; året etter leide noen unge og vakre damer stedet, overtok driften og introduserte taxidansere. Tilstrømningen tok seg kraftig opp. Alt var glitter og moderne stas, med vakre taxidanserinner og et filippinsk jazzband. Stedets renomme sank imidlertid etterhvert, ettersom mange av dansepikene der stod til disposisjon også for annet. Kinesiske playboys frekventerte stedet for å plukke opp prostituerte.

Under den japanske okkupasjon sank Paramount hen til et sted der det ryktes at spioner og landssvikere slagget av og gjorde ugagn.

I 1941 ble dansepiken Chen Manli skutt og drept der, – noen mente at den patriotiske danserinnen hadde nektet å la seg by opp av en japanske offiser og at han derfor leide en drapsmann for å ta seg av henne, andre mente at hun ble skutt fordi hun var spion.

I 1954 omgjorde kommunistene Paramount til kino – *Hongdukinoen* –, der det ble vist maoistiske propagandafilmer. Som en følge av kulturrevolusjonen ble bygningen forsømt.

I 2001 investerte taiwanske investorer i stedet og gjenåpnet stedet langt på vei i dets opprinnelige glamorøse stand, med dekor i rødt og gull. I desember 2006 kunngjorde de taiwanske eiere at stedet tapte penger, og man ville omgjøre det til diskotek. Men ballrommet, som nå var i fjerde etasje, ble bevart i gammel stil.

## Eksterne lenker
* Deco-teatre
* Globe and Mail – Dancing the dreary decades away
* China on Camera – The Paramount Ballroom
Leonid Stadnyk

**Leonid Ivanovytsj Stadnyk** (ukrainsk: Леонід Іванович Стадник; født 5. august 1971 i Zjytomyr oblast i Ukraina, død 24. august 2014) var frem til sin død verdens høyeste mann med en høyde på 2,57 meter ifølge Guinness rekordbok. Stadnyk var veterinær av yrke og bodde sammen med sin mor i landsbyen Podolyantsi i Ukraina. Stadnyk var 2,57 meter høy og veide om lag 200 kilo. Han holdt også rekorden som personen med største kjente hender i verden (31 centimeter lange).

Stadnyk var lav som barn, men da han var 12 år fikk han en hjerneoperasjon. Han hadde en svulst i hypofysen, noe som førte til en overproduksjon av veksthormoner. Stadnyk vokste frem til sin død, og ifølge Verdens Gang kunne han komme til å bli den høyeste mannen i historien om veksten ikke stoppet. Den nåværende rekorden for høyde er på 271&nbsp;cm og holdes av amerikaneren Robert Wadlow.

Stadnyk døde som følge av en hjerneblødning den 24. august 2014 i en alder av 44 år.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Artikkel i Associated Press
Barsok

**Barsok** eller **St. Bartholomeus-messe**, som feires 24. august, er en merkedag til minne om apostelen Bartolomeus. Ifølge sagnet omvendte han kongen av Armenia. Men da det ble oppdaget av kongens hedenske bror, lot han Bartholomeus bli flådd levende og deretter halshogd.

Barsok er på primstaven tegnet inn med en kniv, ei øks eller et kors. Kniven på primstaven er i Norge ofte blitt tolket som en slaktekniv, og i folkelig tradisjon markerer dagen man starter slakting av bukker, og dagen ble i Seljord kalt *Baro bukkekniv*.

Det var mange værtegn knyttet til Barsok. Dagen ble regnet som den første høstdagen. Man var spesielt redd for frost og uvær og skade på avlingene, og dagen ble mange steder kalt *Bertil brytestrå*. På Helgeland ble det sagt at «Barsok-frost er det verste været i året» og i Granvin at «Barsok-frost gjer mange matlause». I Salten måtte innhøstingen være ferdig til Barsok, og mange steder var regelen at folk flyttet ned fra setrene før denne dagen kom.

Mange steder ble Barsok regnet som en farlig dag. Det ble sagt at haugfolkene var ute, og at bjørnen ville skade buskapen. Ifølge folketradisjonen ville også dommedag komme på Barsok.

## Referanser
Terrorangrepet i Balad 10. februar 2008

**Terrorangrepet i Balad 10. februar 2008** skjedde da en bilbombe detonerte i et market i  Balad, Irak, ved et strategisk sjekkpunkt for den irakiske hæren. Eksplosjonen drepte minst 25 og skadet ytterligere 40, selv om noen estimater sier at antall drepte var 33. Noen bygninger nær eksplosjonen kollapset og flere mennesker var savnet, noe som potensielt kunne øke antall drepte.

Blant de drepte var den irakiske journalisten Alaa Abdulkareem Fartusi, en kameramann for Al-Forat, en nyhetsskanal for sjia-muslimer. Fartusi ble med det den første journalisten som ble drept i Irak i 2008. En kvinnelig reporter ble kritisk skadet i ekplosjonen.

Terrorangrepet skjedde på samme dag som den amerikanske forsvarsministeren Robert Gates ankom Bagdad uannonsert for å møte irakiske regjeringsrepresentanter og amerikanske militær-ledere, inklusive general David Petraeus.

Dette var det andre terrorangrepet i Balad. Det første skjedde 29. september 2005 da 95 mennesker ble drept.

## Se også
*Terrorangrepene i Bagdad 1. februar 2008

## Referanser
Lyst

**Lyst** (fra norrønt *lyst*, trolig til *lysta*) er et fysisk begjær eller streben etter glede og spenning. Lyst kan strengt tatt bety bare seksuell lyst, men er likevel ofte omtalt som for eksempel «menneskenes lyst», «lysten på blod», «maktlysten» eller «kjærlighetslysten». Begjær er en psykologisk kraft som produserer intenst begjær etter noe. Begjær kan ha en hvilken som helst form, som heftig drift etter seksualitet (se libido), penger eller makt. Det kan ta slike verdslige former som begjær etter mat (se fråtsing) til forskjell fra behovet for mat eller begjær etter forfriskning, når man begjærer en spesiell lukt som vekker minner. Det ligner på, men skiller seg fra lidenskap, ved at lidenskap driver individer til å oppnå særskilte mål mens begjær ikke gjør det.


«du skulde få leve lykkelig – få leve frit og – efter din lyst»
– Henrik Ibsen (1886): *Rosmersholm*


## Etymologi
Lyst, som betyr sanselig (særlig erotisk) begjær; tilbøyelighet; trang; fornøyelse, kommer fra norrønt *lyst*, avledet fra germansk **lustan-*, som kanskje hører til **léus-, *láus-*, hvor norske løs kommer fra. Det innebærer at den opprinnelige betydningen kan ha vært «(kroppslig og mental) løshet, ledighet» Andre etymologiske forklaringer peker mot et indoeuropeisk rotord **las-*, «svært begjærlig, kåt», som er reflektert i latinske *lascivus*, «lystig, munter».


«Sky lystene som kommer fra kjøttet, og som fører krig mot sjelen.»
– *[[Peters første brev]]*, 2:11


## Referanser


## Litteratur
* Froböse, Gabriele; Froböse, Rolf (2006): ''Lust and Love: Is it More than Chemistry?'' Overs. Michael Gross. Royal Society of Chemistry. ISBN 0-85404-867-7.

## Se også
* Begjær
* Griskhet
* Glede

## Eksterne lenker
* 
* «The Seven Deadly Sins: Lust», foredrag hos National Public Radio (NPR)
* «A New Look at Lust: The Secular View», *Crosswalk.com*
Cirque du Freak (film)

***Cirque du Freak*** er en film basert på de tre første bøkene kjent som trilogien Vampyrblod fra bokserien, Sagaen om Darren Shan, av forfatteren Darren Shan. Filmingen begynte 18. februar 2008 i New Orleans og sluttet i juni 2008.

## Handling
Cirque Du Freak er den skremmende fortellingen om en gutt som uvitende bryter en 700 år gammel våpenhvile mellom to stridende klaner av vampyrer. Puttet inn i et liv fylt av misforståelser, freaks og groteske skapninger av natten. En tenåring vil forsvinne fra det rolige og kjedelig liv, for å oppfylle sin skjebne i en verden fylt av mørke og frykt. Den unge og ordinære skoleeleven Darren Shan (Chris J. Kelly) var som alle andre barn i nabolaget. 
Men når hans venn skaffer billetter til ett omreisende freakshow, begynner ting å forandre seg inni Darren. Etter showet stjeler Darren en av opptredernes edderkopp, men som straff for sin ugjerning må Darren betale ham med sin menneskelighet. Vampyren Larten Crepsley (John C. Reilly) forvandler ham til en blodtørstig halvvampyr, som er dømt til å leve et usselt liv med blod som overlevelsesmedisin. Han blir med Cirque Du Freak, et omreisende freakshow  fylt med vanskapte vesener som har alt fra en slangegutt (Patrick Fugit) og en ulvemann til en skjeggete dame (Salma Hayek) og en gigantisk konferansier (Ken Watanabe). Ettersom Darren tester sine nye krefter I denne mørke verden, blir han etter hvert en dyrebar brikke mellom vampyrene og deres dødelige motparter. Mens han forsøker å overleve, må han kjempe for å holde den bryggende krigen fra å tære på de siste restene av hans menneskelighet.

## Rollebesetning
;Vampyrer
*John C. Reilly som Larten Crepsley 
*Chris Massoglia som Darren Shan
*Willem Dafoe som Gavner Purl

;Vampaner
*Ray Stevenson som Murlough
*Brandon Molale som Vampan

;Mennesker
*Josh Hutcherson som Steve Leonard
*Morgan Saylor som Annie Shan
*Don McManus som Dermot Shan
*Christy Hutcherson as Steves Mor 
*Jessica Carlson som Rebecca (filmversjonen av Debbie Hemlock)  

;Cirque Du Freak medlemmer
*Salma Hayek som Madame Truska 
*Orlando Jones som Radmagre Alexander
*Ken Watanabe som Herr høy
*Jane Krakowski som Cormac Limbs (kvinnelig versjon)   
* Patrick Fugit som Evra Von  
* Kristen Schaal som Gertha med tennene
* Frankie Faison som Rhamus Twobellies
* Jonathan Nosan som Hans med Henda
* Tom Woodruff Jr. som Ulvemannen
* Wayne Douglas Morgan som Havman
* Sam Medina og Gino Galento som Madame Truskas menn
* Natasha Sasha Angelety som Sirkus Freak
* Michael Dean Baker som Herr Piercing
* Nokomis Callender som Sirkus Freak
* Rose Lamarche som Cirque Freak
* Stefanie Oxmann Mcgaha "Steff" som Sirkus Freak
* J. J. Standing III som Sirkus "Tung"

### Andre
*Michael Cerveris som Matt Order

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Terrorangrepet i Bosaso 5. februar 2008

**Terrorangrepet i Bosaso 5. februar 2008** skjedde da to bomber detonerte i et boligområde i Bosaso (*også skrevet Boosaaso*), nordøstlige Somalia. 25 etiopiske immigranter ble drept. Sykehuskilder beskrev angrepet som et av de verste noensinne i Somalia.

## Bakgrunn
Al Shabaab er en islamsk-inspirert del av Den islamistiske rettsunion i Somalia, som av vestlige etterretningsorganisasjoner, blant annet PST i Norge, anses som en terroristbevegelse.

Etiopiere i Somalia bruker Bosaso som et transitt-punkt for å reise til deres endelige mål i Jemen og videre ved å krysse derfra.

## Angrepet
Bombene gikk av like ved inngangen til havnen i Bosaso, det kommersielle kjernepunktet i den autonome Puntland-regionen. Eksplosjonene kom som følge av håndgranater som gikk av innenfor et tidsrom på to minutter av hverandre, og var rettet mot et område av byen som hadde en stor andel etiopiske immigranter. 

### Skader
Mellom 20 og 25 ble drept og mellom 90 og 100 såret. Sykehuskilder beskrev situasjonen som utrolig stygg, der mange ofre hadde mistet armer eller bein i eksplosjonen. Bosasos ordfører ba alle leger og sykepleiere i byen om å komme å hjelpe til med behandlingen.

## Ansvar
Den somaliske motstandsgruppen Al Shabaab tok på seg ansvaret for tvillingangrepet. I en melding postet på Internett, skrevet på det somaliske språket, sa al Shabaab at de hadde rettet terrorangrepet mot havnen i Bossaso «etter å ha fått bekreftet at noen etiopiske soldater som slåss i Mogadishu levde der... noen tok med seg sine koner. Dette stedet (i Bossaso) var en plass der etiopiske soldater og soldater fra Puntland gikk for å få underholdning, med syndfulle hendelser og skadelig kultur».

## Reaksjoner
* Puntlands visepresident Hassan Dahir Afqura, som snakket med reportere, sa at angrepet var utført av «terrorister».

## Referanser
Olympiaparken i München

**Olympiaparken i München**, Tyskland, er en olympiapark som ble bygget for Sommer-OL 1972 etter planer av Günter Behnisch og Frei Otto. Den er kjent som *Oberwiesenfeld* i München. Parken brukes i dag som anlegg for kulturelle, sosiale og religiøse sammenkomster. Parken er administrert av Olympiapark München GmbH, et holdingselskap heleid av state capital i München.

## Eksterne lenker
* 
* Olympiapark München GmbH 
* tum.de: Olympiapark (a student project of the tum/dept Architecture)
* Olympiapark München – Interactive Panorama 
* ganz-muenchen.de: Veranstaltungskalender für das Olympiagelände
* Internetauftritt des Theatron 
* muenchen.de: Olympiapark
* Webcam Olympiastadion
Starodub

:*For den tidligere byen i Vladimir oblast, se [[Starodub-na-Kljazme]]*

**Starodub** (russisk: Староду́б, oversatt: *gammel eik*) er en by i Brjansk oblast i Russland. Den ligger ved elva Babinets (i Dneprs nedbørfelt), rundt 140&nbsp;km sørvest for Brjansk. Innbyggertall: 18&nbsp;643 (folketelling 2002).

## Historie
Starodub har vært kjent siden 1000-tallet, da den var en del av Severia. Den ble brent ned til grunnen av mongolene på 1200-tallet. På 1300-tallet havnet byen under Storhertugdømmet Litauen, og senere under Polen-Litauen. Mellom 1503&ndash;1618 var Starodub en del av Storfyrstedømmet Moskva, og deretter under Polen igjen til 1648. Under Khmelnytskyj-oppstanden ble byen senter for Starodub kosakkregiment og hadde en stor grad av selvstyre mellom 1666 og 1686.

Starodub forble en del av det selvstyrte Kosakk-hetmanatet til 1781, da den ble en distriktsby. I 1796 ble Starodub innlemmet i Tsjernigov gubernija. I 1917&ndash;1918 var byen okkupert av tyske styrker. Sovjetisk autoritet ble gjenopprettet i november 1918.

I sovjetperioden var Starodub en del av Homel-provinsen (1919&ndash;1926), Brjansk-provinsen (1926&ndash;1929), Vestre oblast (1929&ndash;1938) og Orjol oblast (1938&ndash;1944). Byen ble igjen okkupert av tyske styrker mellom august 1941 og 22.september 1943. Starodub ble endelig en del av Brjansk oblast i 1944.

## Severdigheter og fortidsminner
Som et betydelig senter for Kosakk-hetmanatet er Starodub det eneste stedet i Russland hvor man kan se autentiske eksempler på ukrainsk barokk. Kristi fødsels katedral, bygget i 1617 og restaurert etter en brann i 1677, er et typisk eksempel på kosakkbarokk. Åpenbaringskirken går tilbake til 1789, mens Nikolaikirken ble oppført i nyklassisk stil i 1802.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettsted om Starodub  (russisk)
Starodub-na-Kljazme

**Starodub-na-Kljazme** (russisk: Староду́б-на-Кля́зьме) var en fremtredende by i Russlands Zalesje fra 1100-tallet til 1300-tallet. Som mange andre byer i nærheten ble den oppkalt av de tilflyttende etter den byen i sør de kom fra, i dette tilfellet etter Starodub i Severia. Byen lå ved bredden av elva Kljazma, rundt tolv kilometer fra dagens Kovrov. I dag ligger landsbyen *Kljazminskij Gorodok* på stedet.

Under Den mongolske invasjonen i Russland gjorde Vsevolod IIIs yngste sønn, Ivan, Starodub til sitt sete (1238). Hans etterkommere styrte et av Russlands minste fyrstedømmer i over hundre år, mens de desperat forsøkte å avverge angrep fra to mektige naboer, Storfyrstedømmet Moskva og Nizjnij Novgorod. På 1370-tallet ble byen omsider annektert av Dmitrij Donskoj. Etter dette flyttet mange av Starodub-dynastiets etterkommere til Moskva, hvor de dannet blant annet fyrstefamiliene Gagarin, Khilkoff, Romodanovskij og Pozjarskij. 

I Russlands urolige tider, ble byen brent helt til grunnen av den polske krigsherren Aleksander Lisowski, som herjet området i mars 1609. Enkelte historikere tror at fyrst Dmitrij Pozjarskij, som hjalp Russland å overleve disse turbulente tidene, ligger begravet på sine forfedres land i Starodub.
Tomáš Konečný

**Tomáš Konečný** (født 11. oktober 1973 i Olomouc, Tsjekkia) er en tidligere tsjekkisk syklist. Konečný ble proff i 1996 i Team Husqvarna-ZVVZ. Han har stort sett syklet for kontinentallag, med unntak av årene i Domo og T-Mobile Team. I oktober 2005 brakk han beinet og var lenge borte fra syklingen.  
Den 1,78 m høye og 67 kg tunge rytteren startet i en utgave av de to storrittene Tour de France og Vuelta a España. I 2000 deltok han i OL for Tsjekkia, og fikk med seg en 28.-plass fra temporittet og en 76.-plass fra landeveisrittet. Hans største prestasjon er nok etappeseieren og 16.-plassen sammenlagt i Vuelta a España 2001.  
Høsten 2008 bestemte Konečný seg for å legge opp etter sesongen, som en av de mest meritterte tsjekkiske syklistene i sin generasjon.
Dette var også tidspunktet da hans kontrakt med Elk Haus-Simplon utløp. Hans siste ritt, som han dessuten vant, var 6th Annual Stren Village Cup 23. november 2007.

## Viktigste resultater
* Etappeesier i Sachsen-Tour 1996
* Etappeseier i Tour de Taiwan 1997
* 5. plas i U.S. Pro Cycling Championships Philadelphia 1997
* Sammenlagtseier i Volta ao Algarve 1998
* Tsjekkisk mester i landeveisritt 1999
* 9.-plass i landeveisrittet i VM 2001
* Etappeseier og 16.-plass sammenlagt i Vuelta a España 2001
* 6.-plass i Milano–Sanremo 2002
* 3.-plass og en etappeseier i Fredsrittet 2003
* 2.-plass og en etappeseier i Niedersachsen-Rundfahrt 2003
* Vinner av fjelltrøyen og fjerdeplass sammenlagt i Østerrike rundt 2004 
* Nummer to i Sachsen-Tour 2004

## Lag
* 1996 Husqvarna-ZVVZ
* 1997 ZVVZ-Giant-Australian Institute of Sport
* 1998 ZVVZ-DLD
* 1999 Wüstenrot-ZVVZ
* 2000 Wüstenrot-ZVVZ 
* 2001 Wüstenrot-ZVVZ
* 2002 Domo-Farm Frites 
* 2003 ed'System-ZVVZ
* 2004 T-Mobile Team
* 2005 T-Mobile Team
* 2006 Wiesenhof-Akud
* 2007 Elk Haus-Simplon

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Zlynka

**Zlynka** (russisk: Злы́нка) er en by i Brjansk oblast i Russland. Den ligger ved elva Zlynka, rundt 200&nbsp;km sørvest for Brjansk, nær grensa til Belarus. Innbyggertall: 5&nbsp;372 (folketelling 2002), 5&nbsp;586 (folketelling 1989).

Den ble grunnlagt i 1702 som en bosetning av gammeltroende. Bystatus ble innvilget i 1925.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bilder fra Zlynka (russisk)
Innichen

**Innichen** (tysk; uttale [ˈɪnɪçn̩]) eller **San Candido** (italiensk; uttale [saŋ ˈkandido]) er en italiensk kommune ved elven Drau i den sørtyrolske dalen Pustertal. Den grenser til det østerrikske landskapet Øst-Tirol i nord og til de sørtyrolske kommunene Toblach og Sexten i vest resp. øst. Av kommunens 3100 innbyggere er 85 % tyskspråklige. Resten taler italiensk.

Den største severdigheten er stiftskirken, som er en av de mest betydningsfulle romanske kirkebygningene i Alpene. Benediktinerklosteret ble grunnlagt av hertug Tassilo III av Bayern i 769 som et ledd i Pustertals kristianisering. Klosterets første abbed var Atto, som rundt 784 også ble fyrstbiskop av Freising. Innichen var derfor en del av høystiftet Freising. Kommunen forble en freisingsk eksklave frem til opphevelsen av høystiftet i 1803. Klosteret i Innichen hadde allerede blitt opphevet tjue år tidligere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nord-Norges Skogsmannsforbund

**Nord-Norges Skogsmannsforbund** ble stiftet i Tromsø 19. mars 1912. Hensikten var å samle skogfaglig personale i nord for faglige sammenkomster og «hygge» for medlemmene. På stiftelsesmøte deltok 38 personer i et omfattende fagprogram. Initiativtaker var skoginspektøren for Nord-Norge, Einar E. Nilsen, (Mo i Rana). Einar E. Nilsen ble også forbundets første formann, et verv han hadde i mange år. Fagfolk fra ulike steder har stilt opp på arrangementene i regi av Skogsmannsforbundet.

Første årsmøte etter 1912 ble holdt i 1919 på Storjord i Saltdal. Da møtte 36, og medlemstallet var da kommet opp i 70. Møtet og befaringene er beskrevet grundig over 40 sider i «Tidsskrift for Skogbruk», nr 11-12 i 1919.

Siden den gang har «årsmøtene/stevnene» vært holdt med tre års mellomrom, avbrutt av krigen 1940-45. Første årsmøte etter 2.verdenskrig var i 1957 i Målselv.

Nord-Norges Skogsmannsforbund gav ut bokverket "*Skogbruk i Nord-Norge-streiftog gjennom-* historien"* i 1987 . Hovedforfatter er Arvid Sveli . Antall sider 504. Dette bokverket kom ut på nytt i 1990, og er svært godt illustrert med tegninger, tabeller og fotoer.*

I 2008 ble årsmøtet avviklet, 19-21. august, på Storjord i Saltdal. Skogfolk fra Sør-Helgeland i sør til Vadsø i nord var da samlet. Sentral i dette arrangementet var "Kystskogmeldinga" som nå går til Stortinget. Ellers var det en omfattende befaringsdag i Saltdal med et allsidig fagprogram for 80 deltakere. Siste samlingsdagen (torsdag) var det innspill om skogvern og skogindustrien, avsetning av skogsvirke, årsmøteforhandlinger og CO2 bindingen i de nordnorske skoger.

Diplomen "Nord-Norges Skogsmann" ble utdelt under festmiddagen for første gang ved dette årsmøtet i 2008 til 14 personer fra landsdelen.

Nytt styre ble etter valgene lagt til Finnmark fylke. !00- årsmarkeringen ble foretatt i august 2012 på Pasvik Folkehøgskole med godt frammøte.

Jubileumboka " I tjeneste for skogen"  ble presentert av redaktøren Ørnulf Kibsgaard. Boka er på 208 sider med mye interessant stoff og gode  bilder.

Årsmøte 2015 med befaringer var lagt til Trondenes Folkehøgskole, Harstad. Styret under ledelse av fylkesskogsjefen i Troms, Terje Dahl, hadde laget et omfattende program som det sto respekt av. Befaringsdagen var lagt til Kvæfjord med mange interessante fagstopp. Været var det aller beste under hele arrangementet.

Mange aktuelle resolusjoner om godt skogbruk ble vedtatt. Ny styreleder etter årsmøtet i Harstad i 2015 er Halle Heggli, Hattfjelldal.

## Eksterne lenker
*
Toblach

**Toblach** (tysk; uttale «tå:blaX») er et tettsted og en kommune i Syd-Tirol i det nordlige Italia. Toblach er den høyest beliggende kommunen i Pustertal, og *Toblacher Feld* utenfor landsbyen markerer derfor vannskillet mellom Middelhavet (dit elven Rienz renner vestover via Etsch) og Svartehavet (Drau østover via Donau). På grunn av sin naturskjønne beliggenhet rett nord for Haunold-gruppen i Dolomittene er Toblach et populært feriemål for både sommer- og vinterturister.

Området rundt Toblach har vært bosatt minst siden jernalderen. Selve byen nevnes for første gang i 827. I middelalderen profitterte den på handelen mellom Venezia og Augsburg. En viktig handelsrute mellom disse to europeiske storbyene gikk via Höhlensteintal, som munner ut i Pustertal ved Toblach. På grunn av handelen var Toblach et av de tysktalende stedene i Syd-Tirol som hadde et italiensk stedsnavn (eksonym): Både *Toblaco* og *Dobbiaco* er dokumenterte former. Den sistnevnte ble gjort til den eneste offisielle navneformen etter at Syd-Tirol kom til Italia i 1920. Den tyske formen ble tillatt igjen etter andre verdenskrig. Ifølge folketellingen av 2001 er 86 % av befolkningen tysktalende. Resten snakker italiensk.

Turrennet Toblach–Cortina mellom Toblach og Cortina d'Ampezzo arrangeres årlig fra 1977.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Drava

**Drava** (italiensk, slovensk, kroatisk, ungarsk) eller **Drau** (tysk) er en av Donaus høyre bielver. Den renner i hovedsakelig vest&ndash;østlig retning gjennom de sørlige Alpene. Drava er 707&nbsp;km lang og har et tilsigsfelt på 40&nbsp;150&nbsp;km².

Kilden ligger på rundt 1450&nbsp;moh. ved *[[Toblach|Toblacher Feld]]* i den italienske (sydtirolske) dalen Pustertal. Derfra renner Drau gjennom de østerrikske delstatene (Øst-)Tirol og Kärnten. Etter å ha passert Slovenia renner den gjennom Kroatia, der den i hovedsak danner grensen til Ungarn. Munningen i Donau er ved Osijek, som også er den største byen som ligger ved Dravas løp. Andre viktige byer langs elvens løp er Lienz, Spittal, Villach, Maribor, Ptuj og Varaždin. 

Dravas viktigste bielver er Isel, Gail, Gurk og Mur.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sill

**Sill** er en sydlig sideelv til Inn i den østerrikske delstaten Tirol. Sills kilde er i nærheten av Brennerpasset. Etter 35&nbsp;km munner Sill i Innsbruck ut i Inn. Elvens siste kilometre fordi Bergisel går gjennom et dypt juv. Tilsigsfeltet er på 854&nbsp;km², hvorav 32&nbsp;km² er isbreer.

Sills viktigste bielv er *Ruetz*, som drenerer Stubaital. Tre kraftverk utnytter Sills vannkraftpotensiale.

Dalen til Sill omtales ikke som *Silltal*, men utgjør den nordlige delen av *[[Wipptal]]*. Wipptals del sør for Brennerpasset er dalen til Eisack.
Nauders

**Nauders** er en østerriksk kommune lengst sydvest i delstaten Tirol. Selv om kommunen geografisk sett ligger i Inndalen, har den historisk vært en del av grev- og landskapet Vinschgau i dagens Syd-Tirol (Italia). Nauders har også hatt en tett tilknytning til Nedre Engadin i Graubünden (Sveits), som den bare skilles fra gjennom Inn. Grunnen er at veiforbindelsen til resten av Nord-Tirol var veldig besværlig: På grunn av juvet *Finstermünz* er det ikke mulig å ferdes langs Inn. Finstermünzpasset, som er det eneste alternativet, er på sin side mye brattere enn Reschenpasset sydover mot Syd-Tirol. Nabokommunene er Tschlin (Graubünden) i vest, Graun (Syd-Tirol) i syd og Pfunds (Nord-Tirol) i nord.

Siden Nauders lå ved *[[Via Claudia Augusta]]*, den gamle romerveien til Augsburg, ble stedet nevnt for første gang av romerne under navnet *Inutrium* rundt 150&nbsp;e.Kr. I&nbsp;1150 nevnes stedet som *Nudres*. På denne tid var det allerede en del av det frankiske gaugrevskapet Vinschgau. Befolkningen var den gang retoromansk.

Nauders var viktig som tollstasjon og grensepost. Flere festningsanlegg fra ulike tidsepoker vitner om dette:
* Tollstasjonen *Hochfinstermünz* fra 1200-tallet, som bevokter brua over Inn. Ved siden av finner man ruinene av jaktslottet til erkehertug Sigmund (1400-tallet).
* Borgen *Naudersberg* fra 1200-tallet var sete for den lokale dommeren.
* *Festningen Nauders* ble bygget på 1830-tallet som et forsvar mot mulige invasjoner fra vest eller syd, men var aldri i aksjon.

Andre severdigheter er
* kirken *St. Valentin* fra 1500-tallet, som ble bygget om i barokkstil på 1700-tallet og i nyromansk stil i 1832,
* kapellet *St. Leonhard* i nærheten av Hochfinstermünz, som er fra 1100-tallet og inneholder gotiske fresker,
* *hotellet Finstermünz*, som er bygget på 1920-tallet og har bevart det originale interiøret.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Spiss (Tirol)

**Spiss** er Østerrikes høyest beliggende kommune (1653&nbsp;moh.), og med bare 150 innbyggere en av landets minste. Den ligger i den tyrolske delen av Samnaundalen ved grensen til Sveits (Graubünden).

Befolkningen lever hovedsakelig av turismen i den sveitsiske nabokommunen Samnaun, som mange innbyggere pendler til. I tillegg forekommer noe landbruk.

Spiss var lenge en funksjonell eksklave av Østerrike, ettersom den bare var tilgjengelig via Samnaun. Siden 1980 fins det en veiforbindelse på den østerrikske siden av grensen. I&nbsp;likhet med Samnaun var Spiss' befolkning opprinnelig retoromansktalende, men gikk i løpet av 1700-tallet over til det tyske språk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Höhlensteintal

**Höhlensteintal** (italiensk *Val di Landro*) er en smal, 15&nbsp;km lang sydlig sidedal til Pustertal i Syd-Tirol. Dalen ligger i Dolomittene og skiller Fanesgruppa i vest (2839&nbsp;moh. i *Dürrenstein*) fra Haunoldgruppa (opptil 2905&nbsp;moh.) og Sexten-Dolomittene i øst (2998&nbsp;moh. i *[[Drei Zinnen]]*). Dalen begynner på nordsiden av *[[Monte Cristallo]]* (3221&nbsp;moh.) og munner ut i Pustertal ved Toblach. Gjennom dalen renner elven Rienz, som har sin kilde nedenfor fjellgruppa *Drei Zinnen* og danner innsjøen *Toblacher See* før den når Pustertal.

Med to fjellpass mot Veneto lengst syd i dalen (Cimabanchepasset til Cortina d'Ampezzo og San Angelo-passet til Valle d'Ansiei) utgjorde Höhlensteintal en viktig transportforbindelse mellom to av middelalderens storbyer, Venezia og Augsburg. Fra 1921 til 1963 gikk også jernbanelinja mellom Toblach og Cortina gjennom dalen.

Dalen er for det meste skogkledd. Det eneste tettstedet er *Schluderbach*, som består av en hotell og noen få fastboende. Dalen skiller også det ladinske språkområdet i vest fra det tyske i øst (og nord; italiensk i syd).
Brokelandsheia

**Brokelandsheia** er et næringsområde ved E18 i Gjerstad kommune i Agder, mellom Kragerø og Risør.

På Brokelandsheia sysselsetter de ca. 35 bedriftene over 300 mennesker. De fleste bedriftene er i handelsbransjen, den største er likevel Gjerstad mek. industrier som spesialiserer seg på skuffer og graveutstyr til traktorer og anleggsmaskiner.

De årlige Brokelandsheia-dagene går av stabelen den første helgen i september, og har hvert år besøk av ca. 25&nbsp;000 mennesker. Brokelandsheia-dagene ble først arrangerert i 2004, og har på få år vokst til å bli den største handelsmessen på Sørlandet, med over 200 utstillere i en rekke kategorier.

Gjerstad kommune er aktive i utviklingsarbeidet for Brokelandsheias fremtid, og har som den første kommunen i landet igangsatt et eget plansmiearbeid (se lenke under) med fokus på Brokelandsheias utvikling både lokalt og regionalt i et 20-årsperspektiv.

Brokelandsheia fikk i 2009 en ny attraksjon, Den Lille Dyrehage, som har vært en stor suksess så langt. I tillegg har området distriktets mest besøkte matvareforretning, Eurospar Brokelandsheia, som åpnet sin 2000 m2 nye forretning i 2008. Forretningen har blitt kåret til best i landet på service, og har også landets lengste ferskvarelinje. Vinmonopolet etablerer nytt polutsalg på Brokelandsheia i første halvår 2011.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
* Fremtiden heter Brokelandsheia. Artikkel i Morgenbladet
* Plansmier som utviklingsverktøy
Friedrichstraße stasjon

**Bahnhof Berlin Friedrichstraße** er en stasjon på Berlins forstadsbaner (S-Bahn) og Berlins undergrunnsbane (U-Bahn). Stasjonen ligger sentralt i bydelen Mitte, i Friedrichstrasse mellom Unter den Linden og Spree. Den er et viktig knutepunkt i Berlins kollektivtransport.

Under delingen av Berlin lå stasjonen i Øst-Berlin, men var grensestasjon mellom vest og øst for trafikk med S-bahn. Stasjonen er senere restaurert tilbake til sitt opprinnelige utseende, men et moderne tilbygg for grensekontroll (på folkemunne kalt «Tränenpalast» eller «tårepalasset») er bevart som et minnesmerke.

## Eksterne lenker
*
CBS Orchestra

**CBS Orchestra** var husbandet i fjernsynsprogrammet Late Show with David Letterman og var ledet av den canadiske musikeren Paul Shaffer, fra 1993 til 2015. CBS Orchestra var en videreføring av The World's Most Dangerous Band som måtte skifte navn da Letterman og co. skiftet over fra NBC til CBS i 1993.

## Medlemmer
*Paul Shaffer – keyboard og munnspill (1982–2015)
*Will Lee – bass (1982–2015) 
*Sid McGinnis – gitar (1984–2015)
*Anton Fig – trommer,(1986–2015) 
*Felicia Michele Collins – gitar (august 1993-2015)
*Tom «Bones» Malone – trombone, trompet, basstrombone, tenorsax, barytonsax, fløyte, piccolo- og altfløyte (november 1993-2015)
*Aaron Heick – saksofon (august 2012-2015) 
*Frank Greene – trompet og perkusjon (august 2012-2015)
*Hiram Bullock – gitar (1982-1984, død 2008)
*Steve Jordan – trommer (1982–1986)
*Bernie Worrell – synthesizer (august 1993-november 1993)
*Bruce Kapler – sopransax, altsax, tenorsax, barytonsax, bassax, fløyte, klarinett og keyboard (november 1993-februar 2012)
*Alan Chez – trompet og flygelhorn (november 1993 - juli 2012)

## Andre opplysninger
Bandet er også husband for den årlige Rock and Roll Hall of Fame, noe de har vært siden 1986.
 Var backup band under The Concert for New York City etter 11. september 2001. Som The World's Most Dangerous Band fremførte de Chuck Berrys sang Roll over Beethoven til filmen Beethoven fra 1992.

## Diskografi
#*1989*: Coast to Coast (Capitol Records)
#*1993*: The World's Most Dangerous Party (SBK Records, Capitol Records)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  The Late Show Theme Paul Shaffer and the CBS Orchestra
*  The Concert For New York City Website
Nils Uhlin Hansen

__NOTOC__
**Nils Uhlin Hansen** (født 6. mai 1919 i Trondheim, død 11. januar 1945) var en norsk lengdehopper. Han representerte SK Freidig.
Nils Uhlin Hansen satte norsk rekord 11. september 1939 på Bislett stadion, med et hopp på 7,54 meter. Han forbedra dermed Otto Bergs to år gamle rekord med en centimeter. Rekorden hans sto til 1959. I norske mesterskap tok Uhlin Hansen gull i 1938 og sølvmedalje i 1939.

Uhlin Hansen var motstandsmann (Kompani Linge) under andre verdenskrig. Han og Linge-soldatene Odd Husby og Sigurd Haugen døde i en skuddveksling med tyskere ved hytta der de tre holdt til, i fjellområdet mellom Singsås og Budal. Hvor mange tyskere som omkom er ukjent.

Det er en vei oppkalt etter Nils Uhlin Hansen på Byåsen i Trondheim.

## Medaljer i norske mesterskap

## Utmerkelser
For innsatsen under krigen ble han tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren.

## Referanser




## Litteratur
*  
* 

## Kilder
* Statistikk (Friidrett.no)
* "Roll of Honour" for norske motstandsmenn