open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Chlorochrysa

* Olivintanagar
* Rustøretanagar
* Harlekintanagar

***Chlorochrysa*** er en slekt i familien tanagarer (*Thraupidae*).

## Arter
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:
* Olivintanagar, *[[Chlorochrysa phoenicotis]]*
* Rustøretanagar, *[[Chlorochrysa calliparaea]]*
* Harlekintanagar, *[[Chlorochrysa nitidissima]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Norsk Ornitologisk Forening: ''Chlorochrysa''. Besøkt 2013-10-16.
* IBC - The Internet Bird Collection: ''Chlorochrysa''. Besøkt 2013-10-16.
* birdforum.net: ''Chlorochrysa''. Besøkt 2013-10-16.
* [ftp://ftp.funet.fi/pub/sci/bio/life/aves/passeriformes/thraupidae/chlorochrysa/index.html ftp.funet.fi: *Chlorochrysa*]. Besøkt 2013-10-16.
Filosofiåret 1495

**Filosofiåret 1495** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1495.

## Hendelser

## Publikasjoner

## Fødsler

## Dødsfall
*7. desember - Gabriel Biel, tysk teolog og filosof (født 1410-1425)
*8. desember - Antonio Alabanti, italiensk generalsuperior i Servittordenen og filosof (ukjent fødselsår) 
*ca. 1493-1497 – Elia del Medigo (Elijah Delmedigo), italiensk filosof (født ca. 1458)
Filosofiåret 1493

**Filosofiåret 1493** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1493.

## Hendelser

## Publikasjoner

## Fødsler
*11. november eller 17. desember – Paracelsus, sveitsisk lege, alkymist, astrolog, naturforsker, mystiker, legmannsteolog og filosof (død 1541)

## Dødsfall
*ca. 1493-1497 – Elia del Medigo (Elijah Delmedigo), italiensk filosof (født ca. 1458)


Fil:Paracelsus.jpg|Paracelsus(1493-1541)
Fil:Elia del Medigo 2.jpg|Elia del Medigo(ca. 1458 - ca. 1493-1497)
Christian Prahl Reusch

**Christian Prahl Reusch** (født 26. mai 1900 i Bergen, død 14. juni 1987) var en norsk diplomat.

Etter Utenriksdepartementets aspirantkurs 1930 (karakter 2,17) var han seks år ved legasjonen i Tokyo som sekretær.
På 1940-tallet var han ambassaderåd ved Norges ambassade i London.
Han ble i 1947 Norges diplomatiske utsending til det allierte hovedkvarter i Japan, med rang av minister stasjonert i Tokyo og fra 1952 sendemann. Fra 1953 til 1960 var han minister ved legasjonen i Kairo med sideakkreditering Damaskus, dit han blant annet måtte i 1957 for å forhandle om den forsvunne Otto Helleren. Reusch hentet ham ut fra fengselet i Mezza. Sendemann til Amman i Saudi-Arabia var han også. Han ble kommandør av St. Olavs Orden i 1959, og var ambassadør ved Norges ambassade i Lisboa 1960–1963 og så til Santiago i  Chile fra 1966 med Lima i Peru som sideakkreditering.

Han var sønn av kontorist og kjøpmann Ditlef Christian Reusch (1868–1936) og Elisabeth Christiane (Lizzie) Prahl (1876–1948), som giftet seg 1896. Han var bror til Lizzie Prahl (1905–1978) som var kostymesjef og skuespiller på Nationaltheatret, kjent fra Tante Pose.

## Referanser
Caverion

**Caverion Group** er et finsk aksjeselskap med virksomhet innen entreprise, facility management og bygge- og anleggsnæringen. Selskapet har sin historie tilbake til 1912, da det svenske ingeniørselskapet Allmänna Ingeniörsbyrån etablerte en avdeling i det som da var Storfyrstedømmet Finland.

Caverion Group ble etablert gjennom en fisjon av YIT-konsernets segmenter Building Services og Industrial Services 1. juli 2013. Entreprenørvirksomheten og boligsatsingen i Finland, Baltikum og Russland forble i YIT, mens de delene av YIT som omfatter tekniske bygginstallasjoner og service, inngikk i et nytt selskap, Caverion Group.

Caverion Group hadde i 2023 en omsetning på cirka 2,5 milliarder euro og rundt  ansatte fordelt på ti land i Europa. Selskapet er børsnotert på NASDAQ OMX Helsingfors, og har hovedkontor i Helsingfors. Konsernsjef er dansken Jacob Götzsche. Våren 2024 er selskapet i ferd med å bli tatt av børs etter oppkjøp fra det europeiske investeringsselskapet Triton. Våren 2024 ble selskapet slått sammen med Assemblin, også eid av Triton, til Assemblin Caverion Group.

## Caverion i Norge
Caverion Norge AS er en norsk leverandør av tekniske bygginstallasjoner. Hovedtyngden av leveransene ligger innenfor fagområdene inneklima, elektro, automasjon, energisparing, rør, IKT, audiovisuelle løsninger, elektroniske sikkerhetssystemer, industri og prosessanlegg, og industri. Deres tjenester benyttes blant annet i næringsbygg, boliger, offentlige bygg, infrastruktur og industrianlegg. 

Selskapet har en omsetning på rundt 4,2 milliarder kroner og  ansatte i Norge (2023). Hovedkontoret er lokalisert i Østensjøveien 34 i Oslo. Selskapet kan i Norge følge røttene tilbake til Frognerkilens Fabrik, som ble etablert i 1873. Dagens selskap er resultatet av en rekke fusjoner og oppkjøp, blant annet EB (Elektrisk Bureau), ABB Miljø Norsk Viftefabrikk. ABB Building Systems og YIT. Siden 2013 har selskapet operert under navnet Caverion. Våren 2024 ble selskapet slått sammen med Assemblin til Assemblin Caverion Group.

Caverion er også en leverandør av service på tekniske bygginstallasjoner og tjenester for eiendomsdrift. Selskapet er sertifisert av Det Norske Veritas og innehar sertifikatene NS-EN ISO 9001 (kvalitet), NS-EN ISO 14001 (det ytre miljø) og OHSAS 18001 (HMS).

Adm.direktør for Caverion i Norge er Knut Gaaserud. Leder for Assemblin Caverion Group i Norge er Torkil Skancke Hansen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Filosofiåret 1491

**Filosofiåret 1491** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1491.

## Hendelser

## Publikasjoner

## Fødsler
*Marco Antonio Passeri, italiensk filosof (død 1563)
*Yi Eonjeok, (Yi Eon-jeok, Hoejae), offentlig tjenestemann og intellektuell under Joseon-dynastiet i Korea (død 1553)

## Dødsfall


Fil:Giovanni dal calvino, medaglia di marcantonio passeri.JPG|Marco Antonio Passeri 1491-1563
Alf Hassel

**Alf Hassel** (født 23. juni 1880 i Kristiania, død 17. februar 1956) var en norsk jurist og diplomat.

Han var sønn av rittmester Lorentz Andreas Meyer Hassel (1846–1936) og Nicoline Louise Balle (1855–1911) og søskenbarn til nobelprisvinner Odd Hassel (1897–1981).  Etter examen artium 1898 og cand.jur. 1905 ble han sekretær ved konsulatet i Alger.  I 1912 ble han attaché ved legasjonen i St. Petersburg, hovedstaden i Russland den gang, men returnerte til Kristiania for å jobbe i Utenriksdepartementet og gifte seg med Regine (Regi) Lorange (1886–1974) av slekten Lorange. Fra 1916 var han sekretær ved legasjonen i Berlin, fra 1918 ved legasjonen i Stockholm der han fra 1922 ble forfremmet til legasjonsråd og også var konsul.  Fra 1928 var han konsul i Marseille og i 1934 var han chargé d'affaires i Paris en kort tid før han flyttet til Antwerpen som generalkonsul og året etter, chargé d'affaires *en pied* (stasjonssjef) i Brussel, der han samme året endelig ble sendemann med sideakkreditering til Bern i Sveits.  Fra 1940 til 1945 var han sendemann til Japan og Siam (Thailand), fra 1942 også Chungking og Kina, endog som ambassadør 1943–1945. Det ble i juli 1945 kjent at han var rammet av kolera. Han ble kommandør med stjerne av St. Olavs Orden i 1946, og var utnevnt som ny minister til Stockholm, men måtte si fra seg stillingen, «da hans helbred var noe sviktende etter det lange opphold ute i Østen».  Fra 1946 til 1950 var han da likevel sendemann ved legasjonen i Lisboa.

## Referanser
Georg Samuel Dörffel

**Georg Samuel Dörffel** (født 11. oktober 1643 i Plauen, død 6. august 1688 i Weida) var en tysk pastor og astronom. I 1681 la han frem bevis på at kometer er himmellegemer som beveger seg i parabolske baner, med solen i sentrum.

Månekrateret Doerfel er oppkalt etter ham.

## Bibliografi
* Bericht von dem neulichsten im Mertzen dieses 1672. Jahres erschienenem Cometen, auss einem zu Plauen gedrucktem Bedencken [av G. S. Doerfel] wiederholet und vermehret. (1672)
* Neuer Comet-Stern, welcher im November des 1680 sten Jahres erschienen, und zu Plauen im Voigtlande dergestalt observiret worden, sampt dessen kurtzer Beschreibung, und darüber habenden Gedancken. (1681)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hans Arnold

**Hans Arnold** (født 22. april 1925 i Sursee i kantonen Luzern i Sveits, død 25. oktober 2010) var en sveitsisk-svensk billedkunstner og illustratør. 

Hans Arnold kom til Sverige i 1947. Der arbeidet han som illustratør for aviser, ukeblader og forlag. Han illustrerte blant annet Astrid Lindgrens barnebok *Aller kjæreste søster* (*Allrakäraste Syster*), ei novelle som opprinnelig ble utgitt i *Nils Karlsson Pyssling* i 1949 og kom som bildebok i 1973.

Hans Arnolds tegninger er gjerne detaljerte og har ofte innslag av surrealisme. 

## Referanser
Filosofiåret 1460

**Filosofiåret 1460** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1460.

## Hendelser
*26. april – Albert-Ludwigs-Universität — grunnlagt i 1457 — tar imot sine første studenter til de fire klassiske fakultetene i middelalderen: teologi, jus, medisin og filosofi.

## Publikasjoner

## Fødsler
*Vyasatirtha (Vyasaraja, Vyasaraya, Vyasaraja swamin, Chandrikacharya), indisk filosof (død 1539)
*ca. 1460 – Judah Abrabanel (eller Abravanel, Leo Hebraeus, Leão Hebreu, León Hebreo, Leone Ebreo, Leo the Hebrew, Yehuda ben Yitzhak Abravanel), jødisk lege, dikter og filosof (død ca. 1521)
*ca. 1460 – Jodocus Trutfetter, tysk teolog (katolsk), logiker, retoriker og filosof (død 1519) 
*ca. 1458 – Elia del Medigo (Elijah Delmedigo), italiensk filosof (død ca. 1493-1497)

## Dødsfall


Fil:Elia del Medigo 2.jpg|Elia del Medigo ca. 1458-ca. 1493-1497
Terje Knudtzon

**Terje Knudtzon** (født 28. september 1886 i Brunlanes, død 15. juli 1966 i Oslo) var en norsk diplomat.

Etter examen artium 1904 og cand.jur. 1911 var han dommerfullmektig 1912–1915. Så var han generalkonsul i Shanghai 1917–1919 og konsul og legasjonssekretær i Peping-Tokyo 1919, såvel som chargé d'affaires i Tokyo 1919–1921.  Han var chargé d'affaires ved legasjonen i Warszawa 1924–1926. 

I 1929 ble han tilsatt ved legasjonen i Havanna på Cuba.  Fra 1935 var han ved den nyåpnede legasjonen i București i Romania, deretter minister i Shanghai og Kina 1938–1942, generalkonsul i Bombay  1943–1946, minister ved Argentina (samt Paraguay og Uruguay) fra 1946. 

Han var kommandør av St. Olavs Orden (1946).

Han var sønn av kammerherre Harald Christian Fernando Knudtzon (1814–1905) og Anna Knudtzon (1862–1932) og tilhørte Knudtzon-slekten som innvandret til Norge fra Danmark i siste halvdel av 1700-tallet. Han giftet seg i 1929 med Elizabeth Krohn Dybwad (1889–1966). 

## Referanser
UNIDROIT

**UNIDROIT** (*International Institute for the Unification of Private Law*) er en mellomstatlig organisasjon opprettet i 1926 under Folkeforbundet som arbeider for harmonisering av internasjonal privatrett. Organisasjonen utarbeider forslag til traktater og modell-lover. Per 2013 har UNIDROIT 63 medlemsland. UNIDROITs hovedkontor ligger i Roma, Italia, like ved Det pavelige universitet Sankt Thomas Aquinas (Angelicum).

## Eksterne lenker
*
Filosofiåret 1336

**Filosofiåret 1336** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1336.

## Hendelser

## Publikasjoner

## Fødsler

## Dødsfall
*etter 1335 – Abba Mari ben Eligdor, Talmud-lærd, filosof, fysiker og astronom som arbeidet i Thessaloniki (ukjent fødselsår)
Nicolai Geelmuyden

**Nicolai «Nico» Geelmuyden** (1907–1964) var en norsk diplomat. Han var stasjonert i Beograd, ett år i Bangkok og tre år i Warszawa. Fra 1954 til 1955 var han konstituert chargé d'affaires ved Norges ambassade i Beijing, i påvente av en etterfølger til ambassadør Finn Synnøvsøn Koren som forlot landet i 1954.

Han var sønn av konsul Oscar Geelmuyden (1866–1948)  og Vera Evstratiadou (1875–1920) fra Taganrog i Russland.  Moren var tyrkisk ambassadørdatter, som faren hadde møtt da han var konsul med forretning i Novorossijsk. Familien ble tvunget av bolsjevikene til å forlate landet i tiden rett før den første verdenskrig. Familien etablerte seg først i bulgarske Varna med en filial av *Geelmuyden Ltd.*, men ble jaget videre til tyrkiske Istanbul. Nicolai ble 1942 gift med Ulla Hermine Bøgenes (1910–1983).

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Nicolai Geelmyuden i Norsk Oversetterleksikon
Melete (mytologi)

**Melete** (gresk: Μελέτη) var i henhold til gresk mytologi den ene av de tre opprinnelige boiotiske muser (også benevnt «titaniske» muser), skjønt det ble senere ni av dem. Ifølge én tradisjon var musene døtre av Gaia og Uranos. Ifølge en annen tradisjon som redegjøres for i Hesiods *[[Theogonien]]* (700-tallet f.Kr.) var musene døtre av Zevs, den andre generasjonen konger av gudene, og avkommet til Mnemosyne, minnets gudinne.

Meletes søstre var sangens gudinne Aoide og hukommelsens gudinne Mneme. Melete var muse for tanke og ettertanke (meditasjon), indikert av hennes navn Melete som på gresk bokstavelig betyr «tenke/gruble» og «overveielse».

## Fra tre til ni
De første musene ble i begynnelsen sett på som nymfer for inspirerende brønner nær steder hvor de ble dyrket, og hadde ulike navn og ulike slektsmyter på de forskjellige steder. Det var ikke før dyrkelsen av den trakisk-boiotiske spredte seg fra Boiotia til resten av den gresktalende verden at de ni musene ble etablert.

I henhold til geografen Pausanias (død 180 e.Kr.) var det tre opprinnelige muser: Aoidē («sang» eller «stemme»), Meletē («øvelse» eller «bevirke/foresake»), og Mnēmē («minne»). Sammen utgjorde disse tre det fullstendige bilde av forutsetningen for poetisk kunst i kultpraksisen. Ved Delfi ble de tre musene også dyrket, men da under andre navn: Nētē, Mesē, og Hypatē, hvilket er navnene på de tre akkordene på datidens musikkinstrument lyren. Alternativ ble de kalt for Kephiso (Κηφισώ), Apollonis (Ἀπoλλωνίς), og Borysthenis (Βορυσθενίς), navn som karakteriserte dem som døtre av Apollon. I senere tradisjon ble fire muser anerkjent: Thelxinoē (Θελξινόη), Aoedē (Ἀοιδή), Arkhē (ἀρχή), og Meletē, da sagt å være døtre av Zevs og Plusia (eller med Uranos som faren).

## Navngivning
Asteroiden 56 Melete er oppkalt etter denne gudinnen.

*[[Melete]]* er også navnet på en slekt av sommerfugler i gruppen hvitvinger. De lever i tropisk regnskog i Amerika.

## Litteratur
* «Muses, Musae, Greek Mythology Index». *Myth Index. 2007*. Sitat: «originally three were worshipped on Mount Helicon in Boeotia»
Gråskrike

**Gråskrike** (*Perisoreus canadensis*) er den mest vanlige fuglen i barskogområdene i Alaska. Den kalles ofte «leirplassrøveren» fordi den alltid prøver seg på å stjele en liten matbit. I Canada blir den også kalt «Whisky Jack».

## Eksterne lenker
*
Suisei

**Suisei** (すいせい; japansk for «komet»), opprinnelig kjent som **Planet-A**, var en ubemannet romsonde som ble utviklet av det japanske romforsknings-instituttet Institute of Space and Astronautical Science. Romsonden ble skutt opp 18. august 1985 fra Uchinoura Space Center.

Suisei var en del av Halley-armadaen som i 1986 uforsket reisen til Halleys komet gjennom det indre solsystemet.

## Eksterne lenker
* Suisei
* Suisei Mission Profile by NASA's Solar System Exploration
* Halley's Comet Flyby
Lavabit

**Lavabit** er en kryptert e-post-tjeneste som ble grunnlagt i 2004, og som stoppet virksomheten den 8. august 2013 etter en ordre om å levere deres private krypteringsnøkler for Transport Layer Security (TLS) til amerikanske myndigheter. Lavabit er først og fremst kjent for å være den e-post-tjenesten som Edward Snowden benyttet seg av da han lekket flere hemmeligstemplede dokumenter fra NSA. Tjenesten har siden 2014 arbeidet med Dark Internet Mail Environment (DIME), en ny standard for ende-til-ende-kryptering av e-post. Den 20. januar 2017 ble tjenesten startet opp igjen av grunnleggeren Ladar Levison.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
CISG

**CISG** (*United Nations Convention on Contracts for the International Sale of Goods*) er en traktat utformet som en internasjonal kjøpslov. Den er ratifisert av 80 land (som står for det meste av den internasjonale handelen). Norge har ratifisert avtalen og gjennomført den gjennom kjøpsloven.

## Eksterne lenker
*  CISG-teksten på engelsk
Filosofiåret 1350

**Filosofiåret 1350** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1350.
__NOTOC__
## Hendelser

## Publikasjoner

## Fødsler
*4. februar - Branda Castiglioni, itaiensk kardinal og humanist (død 1443)
*Abraham Abigdor, fransk-jødisk lege, filosof, kabbalist og oversetter (ukjent dødsår)
*Uberto Decembrio, italiensk humanist (død 1427)
***1350**/1351 - Pierre d'Ailly, fransk kardinal, teolog og filosof (død 1420)
*fl. 1350-1400 – Ralph Strode, engelsk skolemann, sakprosaforfatter og skolastisk filosof

## Dødsfall
*ca. 3. juli – Namdev, indisk poet, filosof og helgen (født 1270)

## Referanser



Fil:Pierre_d'Ailly.jpg|Pierre d'Ailly(1350/1351-1420)
Fred Hatlebrekke

**Fred Are Hatlebrekke** (født 15. september 1960) er en norsk fysioterapeut, manuellterapeut og faglig tillitsmann. Fra 2013 er han forbundsleder i Norsk Fysioterapeutforbund. Han er bosatt i Oslo, men kommer opprinnelig fra Volda på Sunnmøre.

Hatlebrekke har utdannelse fra Universitetet i Bergen (psykologi grunnfag) og Statens Fysioterapihøgskole i Oslo, der han gikk ut i 1985. Han ble spesialist i manuellterapi i 1993 og autorisert idrettsfysioterapeut året etter.

Han har blant annet arbeidet som fysioterapeut for Norges Svømmeforbund og for slalomlandslaget, herrer. Ellers har han arbeidet ved en rekke private institutter.

Fra 1994 til 1998 var han styremedlem i faggruppen for manuellterapi, og fra 2006 til 2013 leder. Fra 2003 til 2005 var han også styremedlem i IFOMPT Norge (The International Federation of Orthopaedic Manipulative Physical Therapists).

## Referanser
Eurybia (mytologi)

**Eurybia** (gresk: Εὐρυβία, Εὐρυβίη; «bred kraft») var i henhold til gresk mytologi en av de opphavelige guddommene, datter av Pontos og Gaia ifølge Hesiod. Hun var make til titanen Krios og fødte Astraios, Perses og Pallas (som ble drept av Athene).

«Med hjerte hardt som flint», var Eurybia likevel en mindre betydelig havgudinne underlagt Poseidons herredømme. Hun synes å ha vært den som man tilba for å meste vanskelig sjøgang og hun hadde ansvaret for de ytre krefter som påvirket hovedhavene, inkludert stjernebildenes stigning og sesongenes værforhold, og vindenes flyktige kraft. Hennes make Krios var likeledes assosiert med stjernebildet væren som markerte det nye greske året.

Hennes barnebarn hadde alle makt over havet: Anemoi (vindene), Astra Planeta (astraene; stjernene), Hekate (trolldom), Selene (månen), Nike (seier), Bia (kraft), Kratos (makt), og Zelos (rivalisering). En del av disse representerte menneskelig ledelse over havene: vind for å seile, stjerner for navigasjon, og kraft, makt og seier som representerte maritim overlegenhet.

## Navngivning
Eurybia er også navnet på en slekt av dagsommerfugler som tilhører familien Riodinidae.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* Eurybia *Theoi Project*
Eilin Ekeland

**Eilin Ekeland** (født 15. oktober 1959) er en norsk fysioterapeut og faglig tillitsvalgt, forbundsleder i Norsk Fysioterapeutforbund fra 2005 til 2013. I disse årene var hun også medlem i Unios styre.

Ekeland er utdannet som spesialist i barnefysioterapi og har master i folkehelsevitenskap, samt idrett og pedagogikk grunnfag.

Hun har arbeidet 13 år som kommunefysioterapeut, vært avdelingsleder ved Hjelpemiddelsentralen i Buskerud og konstituert som sjeffysioterapeut i Drammen kommune. Hun var leder for NFFs avdeling i Buskerud.

Før hun ble forbundsleder i NFF var hun i fire år rådgiver ved Nasjonalt kunnskapssenter for helsetjenesten.

Hun har også vært engasjert i organisasjonslivet utenfor arbeid og fagforening. Hun var ansvarlig for barneidrett i svømmeklubb i ti år, og like lenge leder for menighetsråd.

## Referanser
Woluwe-Saint-Lambert

**Woluwe-Saint-Lambert** (nederlandsk: Sint-Lambrechts-Woluwe) er en tospråklig kommune i Hovedstadregionen Brussel i Belgia. Kommunen består av én delkommune: Woluwe-Saint-Lambert (Sint-Lambrechts-Woluwe). 

Kommunen ligger ved den lille elva Woluwe, som har sammen med den katolske helgenen Lambertus gitt den dens navn.

## Kjente personer fra Woluwe-Saint-Lambert
*Olivia Borlée, friidrettsutøver
*Kévin Borlée, friidrettsutøver
*Jonathan Borlée, friidrettsutøver

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cyanerpes

* Dverghonningkryper
* Gulbeinhonningkryper
* Purpurhonningkryper
* Rødbeinhonningkryper

***Cyanerpes*** er en slekt i familien tanagarer (*Thraupidae*).

## Arter
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:
* Dverghonningkryper, *[[Cyanerpes nitidus]]*
* Gulbeinhonningkryper, *[[Cyanerpes lucidus]]*
* Purpurhonningkryper, *[[Cyanerpes caeruleus]]*
* Rødbeinhonningkryper, *[[Cyanerpes cyaneus]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Norsk Ornitologisk Forening: ''Cyanerpes''. Besøkt 2013-10-16.
* IBC - The Internet Bird Collection: ''Cyanerpes''. Besøkt 2013-10-16.
* birdforum.net: ''Cyanerpes''. Besøkt 2013-10-16.
* [ftp://ftp.funet.fi/pub/sci/bio/life/aves/passeriformes/thraupidae/cyanerpes/index.html ftp.funet.fi: *Cyanerpes*]. Besøkt 2013-10-16.
Watermael-Boitsfort

**Watermael-Boitsfort** (nederlandsk: Watermaal-Bosvoorde) er en tospråklig kommune i Hovedstadregionen Brussel i Belgia. Kommunen består av én delkommune: Watermael-Boitsfort (Watermaal-Bosvoorde). 

Kommunen er den minst urbane av kommunene i regionen, da deler Soigneskogen ligger i kommunen.

## Hagebyer

Tidlig på 1920-tallet ble det anlagt to hagebyer i Watermael-Boitsfort. Le Logis og Le Floréal fremheves fortsatt av de kommunale myndighetene som eksepsjonelt gode boligområder. Disse to hagebyene er omgitt av japanske kirsebærtrær.

### Hagebyen Le Logis
Den 3. oktober 1921 ble det stiftet et boligkooperativ i Watermael-Boitsfort. Kooperativet kjøpte 32 hektar land og engasjerte Louis Van der Swaelmen til å planlegge grøntområdene, samt arkitekten Jean Eggericx til å tegne bygningene som skulle utgjøre den nye hagebyen. De første husene i Le Logis ble bygget i 1922-1923, og hageby-utviklingen fortsatte frem til 1939.

### Hagebyen Floréal
Boligselskapet Floréal ble stiftet 30. mars 1922. Selskapet besluttet å gjøre som Le Logis-kooperativet og engasjere Eggericx og Van der Swaelmen til å utvikle nok en hageby. Grunnstenen til det første huset i Floréal ble lagt ned allerede 1. oktober 1922. Bygningsmassen bestod av tre grupper. De første 47 husene var tegnet av Eggericx. Den andre gruppen bestod av 48 hus tegnet av arkitekten François, og den tredje gruppen bestod av 41 hus med en mann ved navn Moenart som arkitekt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Saint-Josse-ten-Noode

**Saint-Josse-ten-Noode** (nederlandsk: Sint-Joost-ten-Node) er en tospråklig kommune i Hovedstadregionen Brussel i Belgia. Kommunen består av én delkommune: Saint-Josse-ten-Noode (Sint-Joost-ten-Node). 

Kommunen er med sine 1,14 km² Belgias minste og tettest befolkede kommune. 

## Kjente personer fra Saint-Josse-ten-Noode
*Élodie Ouédraogo, friidrettsutøver.
*Léon Delacroix, advokat, politiker og statsminister.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Saint-Josse-ten-Noode
MK «Hisø» (1909)

**MK «Hisø»** var en norsk selfangstskute. Skuta er kjent for å ha oppdaget torskefisket vest for Grønland, for å ha blitt kapret to ganger og for sitt virke i norsk ekspansjon i nordområdene.

## Historie
Skuta ble bygd i 1908 ved Skotholmen i Arendal, med 45 hk compound motor fra Pusnes Støperi på Tromøy og dampkjele fra Cochran i skotske Annan. Den ble solgt av AS Hisø Fiskekompagni til A/S Elf i 1910 i Kristiania (kallesignal MFCL) og var 112 brt med dimensjonene 84,4/22.4 / 11,5.

Med Johan Olsen fanget skuta, fem isbjørn og et par hundre hvalross ved Vest-Grønland og fisket torsk i Davisstredet, i 1911 og 1912. Skuta ble i 1916 ble solgt videre til A/S Ålesund Fiske & Fangst, men ble kapret av britene under sildefisket i 1917 og det ble en engelsk prise. Skuta ble solgt i 1924 igjen videresolgt til Brdr.Edw. og Iver Larsen fra Ålesund, utrustet med 200 Hk Skandia og ombygd akter (122 brt). Skuta ble i 1929 leid av Fiskeridirektoratet, med Thor Iversen som leder, for å sondere rundt Frans Josefs land og Bjørnøya. Den 7. august 1929 varslet Adolf Hoel at Iversen skulle annektere Victoriaøya, noe isforholdene umuliggjorde.

Skuta ble overtatt av *Sælfangst & Havfiske A/S* fra Ålesund i 1931, så *A/S Rieber & Co.* av Tromsø i 1939. Skuta ble i 1940 kapret i Vestisen av den tyske båten «Nordmark» kamuflert som «Thorshøvdi» av Sandefjord, som var en tysk prise. Med nedbrent maskin og tømt lasterom ble båten slept til Trondheim og ny 300 hk Wicmann diesel. Skuta gikk på et skjær i 1943 i Mandal og i 1944 kolliderte den på lovlig sildefiske med tysk vaktbåt. *Rieber & Co.* fikk senere båten tilbake og Eyvind Olsen ble tilsatt som skipper. En ombygging i 1950 ved Ottesens Skipsbyggeri i Sagvåg på Stord fornyet alle spant, ga nytt overbygg og ny 400 hk Wichmann. I 1956 brekker propellakselen på skuta, mens den er på Vestisen, ble isfast fram til «Salvator» kom. Skuta fikk nye skader under en storm ved Bjørnøya i november 1959. I 1966 fikk skuta en rekordfangst, og ble brukt fram til 1979. Skuta ble slept av «Kvitbjørn» til Veggefjorden ved Ringvassøya der den ble senket 3. august 1981. Masta ble gitt til Balsfjord kommune.

## Referanser
DS «Hisø» (1898)

**DS «Hisø»** var et skip bygget i Sunderland i 1898, for Chr. Th. Bø i Arendal. Skipet er kalt opp etter øya Hisøy som ligger i innseilingen til Arendal. Skipet er kjent for å ha fraktet blant annet kull fra Boston til Statens Provianteringsdepartementet under den første verdenskrig. Skipet sank da det trakk en mine, 7. september 1916, underveis fra Oran til Marseille med hvete.

Skipet var en av to norske skip registrert samtidig i internasjonale skipsregistre, ser også det andre var eid av en reder fra Arendal.

## Referanser
Saint-Gilles (Belgia)

**Saint-Gilles** (nederlandsk: Sint-Gillis) er en tospråklig kommune i Hovedstadregionen Brussel i Belgia. Kommunen består av én delkommune: Saint-Gilles (Sint-Gillis). Kommunen har fått sitt navn fra den katolske helgenen Egidius (Gilles på fransk). 

En av Brussels tre største jernbanestasjoner, Brussel-Sør (Bruxelles-Midi / Brussel-Zuid), ligger i Saint-Gilles.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tjuvbremsing

**Tjuvbremsing** eller **tyvbremsing** er utilsiktet bremsing i et tog, når bremser ved en feil slår seg på. Dette kan føre til varmgang, gnister og brann i toget. Sterk bremsing i fart kan også føre til hjulslag, at hjul blir slipt mot skinnegangen slik at hjulet ikke lenger er helt rundt, noe som i sin tur kan gi skader på skinnene.

Gnister fra tjuvbremsing kan føre til skogbrann langs jernbanelinja. Eksplosjonsulykken på Formo i Nord-Trøndelag i 1970, der et godstog lastet med ammunisjon og sprengstoff eksploderte, ble utløst av tjuvbremsing med påfølgende brann.

## Referanser
Oskulerende bane

**Oskulerende bane** er et begrep som brukes i astronomien, og spesielt i astrodynamikken, om gravitasjonens Keplerbane (elliptisk eller konisk) som et objekt i rommet ville ha hatt på et gitt tidspunkt dersom forstyrrelser ikke var til stede. Banen sammenfaller således med de aktuelle banetilstandsvektorer (posisjon og omløpshastighet).

En oskilerende bane og objektets posisjon innenfor denne kan beskrives med de seks keplerske baneelementer (oskilerende elementer), som er lette å beregne så lenge man kjenner objektets posisjon og omløpshastighet relativ til det sentrale legemet. De oskilerende elementene ville forbli konstante i fraværet av perturbasjoner. I virkeligheten utsettes astronomiske objekter for perturbasjoner som endrer posisjon og bane. I tilfeller hvor mekaniske analyser er foretatt av himmellegemenes bevegelser, kan banene beskrives med et sett middelelementer med sekulære og periodiske begreper. I tilfeller med småplaneter, kan et system av korrekte baneelementer gjøre et mulig å representere de aller viktigste sidene ved deres baner.

## Referanser
Filosofiåret 1162

**Filosofiåret 1162** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1162.

## Hendelser

## Publikasjoner

## Fødsler
*Abd al-Latif al-Baghdadi ('Abdallatif al-Baghdadi), lege, historiker, egyptolog, filosof, reisende og forfatter født i Bagdad (død 1231)

## Dødsfall

## Referanser
Rauer naturreservat

**Rauer naturreservat** ligger langs den vestre side av øya Rauer i Fredrikstad kommune. Stranden på denne siden er eksponert, og preget av grovt materiale. Her finnes rauker, som er klipperester som er dannet ved erosjon fra sjøen. Skogen innenfor stranda er av typen edellauvskog. Her finnes også enkelte svært gamle eiketrær, de to største døde i perioden 1997–1999.

I disse eiketrærne er det funnet rester av billearten eremitt (Osmoderma eremita), som altså har levd her. Den er i Norge ellers bare funnet i Tønsberg, og rødlistet som *kritisk truet* (CR).

Det var elg på øya tidligere, men all elg ble skutt i 2003 på grunn av stor flåttplage.

## Referanser
Basilica Minore del Santo Niño

**Basilica Minore del Santo Niño** i Cebu City på Filippinene ble bygd på det sted der man i 1565 fant en trefigur av Santo Niño (Jesusbarnet). Denne figuren var den 14. april 1521 gitt av Ferdinand Magellan etter hans ankomst til øya Cebu til Hara Amihan, hustruen til herskeren Raja Humabon, i forbindelse med at paret og mange av dets undersåtter lot seg døpe. Kort etter omkom Magellan i kamp på naboøya Mactan. 44 år senere gjenerobret Miguel López de Legazpi øya. Da befolkningen på stedet var fiendtlige, brente han ned deres landsby, og etablerte på området de første spanske bosettingene på Filippinene, *Villa del Santísimo Nombre de Jesús* og *Villa de San Miguel*. Skulpturen ble funnet etter ryddingen etter brannen i en svidd trekasse, og den var nesten helt uskadd.

Umiddelbart etter ankomsten i april 1565 grunnla en prest som hadde ledsaget Legazpi, fader Andrés de Urdaneta, klosteret Santo Niño, det første augustinerkloster på Filippinene. På funnstedet for skulpturen bygde så augustinerbroderen Diego de Herrera i 1566 en kirke av tre og nipa, men det ble ikke lenge etter ødelagt under en brann. I 1605 begynte man under Pedro Torres å bygge en ny kirke på samme sted. Også denne var av tre og nipa, og stod ferdig i 1626. To år etter brant også denne kirken. Allerede i samme år, 1628, begynte så Juan Medina å gjenoppbygge gudshuset. Byggematerialet var denne gang en slags adobe - noe nytt på denne tid. Men dette materialet var ikke så velegnet, for i kontakt med luft i dette fuktige klimaet begynte det å gå i oppløsning. Derfor fullførte man ikke byggingen av denne tredje kirken.  

Først i februar 1735 ble så fundamentene lagt for den nåværende basilika. Det massive steinbyggverket var ferdig allerede fire år etter, i 1739. Steinene som ble benyttet, ble bragt sjøveien fra steinbrudd i Capiz og Panay til Cebu. Kirken fikk navnet *San Agustin*. I 1889 fikk den vinduer, og i 1965 fulgte en omfattende renovering, men uten å endre på strukturen fra 1700-tallet. 

I 1965, i forbindelse med 400-årsminnet for fader Urdanetas ankomst til Filippinene, eleverte pave Paul VI kirken til Basilica minor. Dette innebar samtidig en navneendring, til *Basilica minore del Santo Niño* . I  1990 ble et pilegrissentrum bygget på plassen foran kirken. Her er også et museum,  som skildrer kristningen av Filippinene.

Trefiguren av Jesusbarnet er bevart, og er som populært pilegrimsmål utstilt i et stort solid skrin med glassvinduer i basilikaens indre. Den regnes som Filippinene eldste relikvie..

I 2013 ble basilikaens klokketårn ødelagt av det kraftige jordskjelvet som rammet naboøya Bohol og Cebu City i oktober.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettside om Filippinene: Santo Nino bilder
* Cebuliving: Cebu’s historical Basilica Minore del Sto. Niño
Tretthetsbrudd (medisin)

**Tretthetsbrudd**, **utmattelsesbrudd** eller **stressfraktur** er et tretthetsindusert beinbrudd som skyldes gjentagende stress over lengre tid. I stedet for å bryte etter et kraftig støt, oppstår tretthetsbrudd etter oppsamlede traumer fra gjentatte *submaksimale* påkjenninger, som for eksempel løping og hopping. Som følge av dette er tretthetsbrudd vanlige belastningsskader hos idrettsutøvere.

Tretthetsbrudd kan forklares som ørsmå sprekker eller «årringer» i knokkelen. De oppstår oftest i vektbærende knokler, som for eksempel skinnebeinet, mellomfoten og båtbeinene. Tretthetsbrudd i lårbeinet, bekkenet og korsbeinet kan forekomme, men er sjelden.

## Referanser
Conirostrum

* Brungumpkjeglenebb
* Hvitørekjeglenebb
* Rødøyekjeglenebb
* Perlebrystkjeglenebb
* Gråkjeglenebb
* Blåryggkjeglenebb
* Kalottkjeglenebb
* Rustbrynkjeglenebb
* Tamarugokjeglenebb
* Hvitbrynkjeglenebb

***Conirostrum*** er en slekt i familien tanagarer (*Thraupidae*).

## Arter
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:
* Brungumpkjeglenebb, *[[Conirostrum speciosum]]*
* Hvitørekjeglenebb, *[[Conirostrum leucogenys]]*
* Rødøyekjeglenebb, *[[Conirostrum bicolor]]*
* Perlebrystkjeglenebb, *[[Conirostrum margaritae]]*
* Gråkjeglenebb, *[[Conirostrum cinereum]]*
* Blåryggkjeglenebb, *[[Conirostrum sitticolor]]*
* Kalottkjeglenebb, *[[Conirostrum albifrons]]*
* Rustbrynkjeglenebb, *[[Conirostrum rufum]]*
* Tamarugokjeglenebb, *[[Conirostrum tamarugense]]*
* Hvitbrynkjeglenebb, *[[Conirostrum ferrugineiventre]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Norsk Ornitologisk Forening: ''Conirostrum''. Besøkt 2013-10-16.
* IBC - The Internet Bird Collection: ''Conirostrum''. Besøkt 2013-10-16.
* birdforum.net: ''Conirostrum''. Besøkt 2013-10-16.
* [ftp://ftp.funet.fi/pub/sci/bio/life/aves/passeriformes/thraupidae/conirostrum/index.html ftp.funet.fi: *Conirostrum*]. Besøkt 2013-10-16.
Kjell Høibraaten

**Kjell Høibraaten** (født 16. november 1947 på Eidsvoll) er en norsk forretningsmann og tdligere politiker (AKP), fra 1993 bosatt i Albania. På 1970-tallet var han en kjent politisk aktivist på venstresiden, sentral  i AKP(m-l) i Hordaland. 

## Bakgrunn og utdannelse
På Eidsvoll kom han fra en etablert forretningsfamilie, og var en av arvingene til Eidsvoll rivefabrikk, kanskje best kjent for BBB-bokreolene. 

I Bergen studerte han sosiologi, filosofi og økonomi i Bergen og var blant annet formann i Studenttinget ved Universitetet i Bergen. 

## Fra AKP-ml  til lederstillinger
Høibraaten engasjerte seg politisk i ml-bevegelsen, avsluttet studiene og begynte som verftsarbeider. Han var nestformann i verkstedklubben ved Solheimsviken Verft da de 500 ansatte i 1985 tok over den kriserammede bedriften i et forsøk på å sikre fortsatt drift. Fra høsten 1986 tok han over som administrerende direktør. Sommeren 1989 gikk han av og begynte som konsulent for Knut Utstein Kloster i selskapsgruppen World City AS. Fra analyser av bygging av nye store cruiseskip gikk Han startet deretter opp driftselskaper for Kloster i Venezuela, Mexico og i Albania. 

## Albania
Med selskapet La Vikinga Line drev han fergedrift mellom albanske Durres, Vlora, Shenqin og Bari og Brindisi i Italia. En kort periode drev selskapet også mellom Montenegro og Italia før embargoen mot Jugoslavia. Han opparbeidet seg et bredt kontaktnett, lærte seg albansk pg engasjerte seg i samfunnslivet, senere også i konflikten i Kosovo.

Forretningsvirksomheten var såpass framgangsrik og hans posisjon i det kriserammede landet så sterk at han snart fikk tilnavnet «Kongen av Albania».

Under opptøyene i 1997 hadde han ansvar for å evakuere norske statsborgere. Under uroen ble hans villa i Durres plyndret. Høibråten selv måtte rømme landet. Det skjedde i en dramatisk flukt i en av hans egne båter. 20 dager senere var han tilbake i Albania og startet fergevirksomheten. Siden har han stått i spissen for flere prosjekter og har bistått utenlandske investorer i å bygge ut albansk vannkraft.

I 2004 ga Høibraaten ut romanen *Brent* med handlingen lagt til etterkrigstidens Albania.

## Politisk engasjement (2000-tallet)
Etter 30 år uten partipolitikk meldte han seg i 2009 inn i Arbeiderpartiet, men oppsummerte etter noen år der at det var «langt fattigere indre demokrati» i AP enn i hans gamle parti AKP. I 2016 tok Høibraaten orde for å endre formålet med Oljefondet, til kun å sikre Forsvaret og til bruk innen utdanning og forskning. Han ville også at én million kroner skulle deles ut til hver person i Norge.

## Familie
Kjell Høibraaten er far til tidligere fotballagent Knut Høibraaten og Helge Høibraaten som er direktør i Vimond Media Solutions.

## Bibliografi
* 2004: *Brent* (roman), Artemis forlag

## Referanser
Filosofiåret 1150

**Filosofiåret 1150** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1150.

## Hendelser

## Publikasjoner

## Fødsler
*ca. 1150 – Samuel ben Judah ibn Tibbon, fransk rabbiner og filosof (død ca. 1230)
*ca. 1150 – Guillaume d'Auxerre (Vilhelm fra Auxerre), fransk teolog og filosof (død 1231)

## Dødsfall
Jenny Ervik

**Jenny Johanna Andberg Ervik** (tidligere *Jenny Johanna Andberg*; født 3. mai 1975), er en finsk skøyteløper som var med og representerte hjemlandet i to påfølgende europamesterskap på 1990-tallet.
Hun er flere ganger finsk mester i hurtigløp på skøyter med de fleste mesterskap vunnet i sprint.

## Personlige rekorder

## Meritter
### Internasjonale mesterskap
EM på skøyter deltatt i to EM.
:* Heerenveen 1997 og i Helsingfors 1998.
::* beste resultat 18.-plass sammenlagt i Helsingfors 1998.

Junior-VM på skøyter deltatt i tre VM ved tre konkurranser.
:* Warszawa 1992 i sammenlagt, Baselga di Piné 1993 i sammenlagt og Berlin S. 1994 i sammenlagt.
::* beste resultat 17.-plass sammenlagt i Baselga di Piné 1993.

### Sammenlagt i [[Verdenscupen på skøyter|verdenscupen]]

## Personlig
Hun er gift med Thormod Ervik, far til Eskil Ervik og bor på Vang i Hedmark.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Jenny Ervik på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*  Profil (gammel) på data.ISUresults.eu og Profil (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider. (distanseresultater)
*  Jenny Ervik på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
*  Jenny Ervik på The-Sports.org (noen resultater)
*  Jenny Ervik på Effesport.nl (noen resultater, *Ufullstendig*)
**Bilder**
*  Et bilde med blant annet Jenny Ervik på www.skoytefotografen.com/apps/photos/
Filosofiåret 1230

**Filosofiåret 1230** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1230.

## Hendelser

## Publikasjoner

## Fødsler
*etter 1220 (sannsynligvis 1230/1235) – Vitelo, munk og naturfilosof (død tidligst 1276)

## Dødsfall
*ca. 1230 – Samuel ben Judah ibn Tibbon, fransk rabbiner og filosof (født ca. 1150)
Nicolai Houm

**Nicolai Houm** (født 1974) er en norsk forfatter. Han debuterte med kortprosa i antologien *Signaler* i 2002 og utga sin første roman i 2004, og har siden skrevet en rekke bøker for både voksne og barn. Houm er utdannet journalist ved Høgskolen i Oslo og har vært elev ved Forfatterstudiet i Bø. Han fikk sitt kommersielle gjennombrudd med romanen *De håpefulle**.* Houm bor i Drammen og jobber deltid som redaktør i Ena forlag. 

## Bibliografi
* *Knekk nakken, min venn*, roman, 2004
* *Alle barn er laget av ild*, noveller, 2009
* *Når alle sover*, barnebok, 2011
* *De håpefulle*, roman, 2013
* *Jane Ashlands gradvise forsvinning*, roman 2016
* *Det du ikke vet om Vilde*, barneroman 2018
* *ABC for tøffinger*, med Fredrik Di Fiore, barnebok 2019 
* *Skolestart i skogen*, barnebok 2020 

## Filmatiseringer
* *Alle barn er laget av ild*, tittelnovellen, 2012

## Utmerkelser
* Nominert til Ungdommens kritikerpris for *Alle barn er laget av ild*
* Nominert til Kulturdepartementets bildebokpris for *Når alle sover*
* Nominert til Ypsilonprisen for *Når alle sover*
* Nominert til Bokhandlerprisen for *De håpefulle*
* Vinner av Bokbloggerprisen - årets roman 2016 for *Jane Ashlands gradvise forsvinning*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Forfatterintervju på nrk.no (21. juli 2013)
* Tilgjengelige utgivelser på bokklubbens hjemmeside
* Presentasjon av Nicolai Houm i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Ramon Llull

**Raimundus Lullus** (vanligvis *Ramon Llull*, men også Raimundo Lulio, Raimundus; ca. 1232–1315) var en katalansk filosof, teolog, misjonær og dikter fra Mallorca. Han ble helligkåret av Den katolske kirke i 1858.

Ifølge Tore Frängsmyr, har hans idé-arv, som Frängsmyr betegner som søkingen etter et universalspråk, gått videre til Christian von Wolff, og derifra til Auguste Comte, og siden til den logiske positivismen.

Gjennom tre verk, *Ars notandi, Ars eleccionis*, og *Alia ars eleccionis*, har Lull hatt interesse for valgteorien.

Lull var i tillegg en framstående skjønnlitterære forfattere. Hans roman *Blanquerna* (1283) er det første skjønnlitterære verket på katalansk og muligens den første romanen skrevet i Europa.

Lull var dypt influert av sufismen, islams mystikk (se innledningen til *Boken om Evast och Blaquerna*, oversettelse fra katalansk og innledning: Michael Nordberg).

Lulls liv har gitt stoffet til Gaspar Nunez de Arces dikt "Raimundo Lulio" (3 sanger; svensk oversettelse av G. Björkman, 1903).

## Bibliografi
* *Art Abreujada d 'Atrobar Veritat* 
* *Blanquerna* (roman; 1283) 
* *Desconort* (om fornuftens kraft) 
* *Ars scientiæ* (Vitenskapens tre), (1295) 
* *Tractatus novus de astronomia* 
* *Ars Magna* (1305) eller *Ars Generalis Ultima * 
* *Ars Brevis* (forkortet versjon av *Ars Magna*) 
* *Llibre de meravelles* 
* *Practica compendiosa* 
* *Liber de Lumine* (Lysets bok) 
* *Ars Infusa* 
* *Liber Chaos* (Boken om Kaos) 
* *Liber Proverbiorum* 
* *Boken om Den hellige ånds sju gaver* 
* *Ars electionis* 
* *Artifitium electionis personarum* 
* *Ars notatoria* 
* *Introductoria Artis demonstrativae* 
* *Libre qui es de l'ordre de cavalleria* (1279-1283)

Sammenlagt har Lull skrevet i det minste 265 verk, og ytterligere 400 verk er det tvilsomt om han er forfatter til, selv om de iblant er tilskrevet ham.

## Referanser


## Kilder
* Frängsmyr, Tore, ”Drömmen om det exakta språket”, *Vetenskapens träd : Idéhistoriska studier tillägnade [[Sten Lindroth]]*, redaktörer Gunnar Eriksson, Tore Frängsmyr, Magnus von Platen, Stockholm : Wahlström & Widstrand, 1974, s. 320-327
Preludium i ciss-moll (Rakhmaninov)

**Preludium i ciss-moll**, op. 3 nr. 2 (også kjent som *ciss-moll-preludiet*), er en av Sergej Rakhmaninovs aller mest kjente komposisjoner. Det er et tredelt (A-B-A) preludium for soloklaver i tonearten ciss-moll, og var med i en samling kalt *[[Morceaux de fantaisie]]* (fransk for *Fantasistykker*), op. 3, komponert i 1892. Preludiet kommer her ut som nummer to i rekken av i alt fem mindre pianostykker. Premieren ble foretatt av komponisten selv den 20. september 1892 på festivalen *Moscow Electrical Exhibition*. En anmelder skrev etter konserten at stykket hadde "skapt begeistring" hos publikum, og populariteten økte raskt ved hver framføring etter dette. Selv om det er et ungdomsverk (komponisten skrev det da han var 19 år), forble preludiet Rakhmaninovs aller mest berømte komposisjon for solo piano inntil hans død.

## Oppbygning
Preludiet er spesielt kjent for sitt svært enkle, suggererende og mediterende tema (de nedadgående tonene A - G# - C#) som går igjen i hele stykket. A-delen er rolig og avbalansert, og er enkelte steder notert helt ned til piano pianissimo (*ppp*) i styrkegrad. Etter kort tid går dette over i en stadig raskere og mer desperat B-del, hvor kromatiske elementer spiller en betydelig rolle. B-delen fører til en nær identisk gjentakelse av A-delen; men denne gang med svært massive akkorder i både venstre og høyre hånd, notert helt opp til forte fortisissimo (*ffff*) i styrke. Preludiet ender tilbaketrukket i en klokke-aktig coda, sentrert rundt ciss-moll. Partiet minner om åpningen fra hans senere klaverkonsert nr. 2, bare at starten på konserten øker i styrke og intensitet, mens preludiet avtar.

Rakhmaninov skulle noen år senere utgi to sett med totalt 23 preludier for å komplettere sin egen versjon av totalt 24 preludier (i alle dur- og molltonearter), i tråd med hva flere store komponister hadde gjort før ham, blant annet Bach, Chopin, Alkan og Skrjabin. Ingen av de nye preludiene skulle likevel komme i nærheten av å vippe ciss-moll-preludiet ned fra tronen når det gjaldt popularitet blant publikum. Av de resterende preludiene er g-moll-preludiet (op. 23 nr. 5) det som oftest er å høre på konsert.

## Eksterne lenker
* 
*
Diglossa

* Praktblomsterborer
* Glansblomsterborer
* Skjeggblomsterborer
* Meridablomsterborer
* Svartblomsterborer
* Svartstrupeblomsterborer
* Gråbukblomsterborer
* Venezuelablomsterborer
* Hvitsideblomsterborer
* Skjellblomsterborer
* Storblomsterborer
* *[[Diglossa indigotica]]*
* Kanelblomsterborer
* Blyblomsterborer
* Rustblomsterborer
* Koboltblomsterborer
* Blåblomsterborer
* Maskeblomsterborer

***Diglossa*** er en slekt i familien tanagarer (*Thraupidae*).

## Arter
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:
* Praktblomsterborer, *[[Diglossa gloriosissima]]*
* Glansblomsterborer, *[[Diglossa lafresnayii]]*
* Skjeggblomsterborer, *[[Diglossa mystacalis]]*
* Meridablomsterborer, *[[Diglossa gloriosa]]*
* Svartblomsterborer, *[[Diglossa humeralis]]*
* Svartstrupeblomsterborer, *[[Diglossa brunneiventris]]*
* Gråbukblomsterborer, *[[Diglossa carbonaria]]*
* Venezuelablomsterborer, *[[Diglossa venezuelensis]]*
* Hvitsideblomsterborer, *[[Diglossa albilatera]]*
* Skjellblomsterborer, *[[Diglossa duidae]]*
* Storblomsterborer, *[[Diglossa major]]*
* *[[Diglossa indigotica]]*
* Kanelblomsterborer, *[[Diglossa baritula]]*
* Blyblomsterborer, *[[Diglossa plumbea]]*
* Rustblomsterborer, *[[Diglossa sittoides]]*
* Koboltblomsterborer, *[[Diglossa glauca]]*
* Blåblomsterborer, *[[Diglossa caerulescens]]*
* Maskeblomsterborer, *[[Diglossa cyanea]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Norsk Ornitologisk Forening: ''Diglossa''. Besøkt 2013-10-17.
* IBC - The Internet Bird Collection: ''Diglossa''. Besøkt 2013-10-17.
* birdforum.net: ''Diglossa''. Besøkt 2013-10-17.
* [ftp://ftp.funet.fi/pub/sci/bio/life/aves/passeriformes/thraupidae/diglossa/index.html ftp.funet.fi: *Diglossa*]. Besøkt 2013-10-17.
Phrygilus

* Svarthodeandesspurv
* Peruandesspurv
* Gråhodeandesspurv
* Chileandesspurv
* Sotandesspurv
* Gråandesspurv
* Sadelandesspurv
* Hvitstrupeandesspurv
* Dvergandesspurv
* Kullspurv
* Båndandesspurv

***Phrygilus*** er en slekt i familien tanagarer (*Thraupidae*).

## Arter
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:
* Svarthodeandesspurv, *[[Phrygilus atriceps]]*
* Peruandesspurv, *[[Phrygilus punensis]]*
* Gråhodeandesspurv, *[[Phrygilus gayi]]*
* Chileandesspurv, *[[Phrygilus patagonicus]]*
* Sotandesspurv, *[[Phrygilus fruticeti]]*
* Gråandesspurv, *[[Phrygilus unicolor]]*
* Sadelandesspurv, *[[Phrygilus dorsalis]]*
* Hvitstrupeandesspurv, *[[Phrygilus erythronotus]]*
* Dvergandesspurv, *[[Phrygilus plebejus]]*
* Kullspurv, *[[Phrygilus carbonarius]]*
* Båndandesspurv, *[[Phrygilus alaudinus]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Norsk Ornitologisk Forening: ''Phrygilus''. Besøkt 2013-10-17.
* IBC - The Internet Bird Collection: ''Phrygilus''. Besøkt 2013-10-17.
* birdforum.net: ''Phrygilus''. Besøkt 2013-10-17.
* [ftp://ftp.funet.fi/pub/sci/bio/life/aves/passeriformes/thraupidae/phrygilus/index.html ftp.funet.fi: *Phrygilus*]. Besøkt 2013-10-17.
Incaspiza

* Storinkaspurv
* Maskeinkaspurv
* Gråinkaspurv
* Skjegginkaspurv
* Dverginkaspurv

***Incaspiza*** er en slekt i familien tanagarer (*Thraupidae*).

## Arter
Arter i rekkefølge etter Clements-lista:
* Storinkaspurv, *[[Incaspiza pulchra]]*
* Maskeinkaspurv, *[[Incaspiza personata]]*
* Gråinkaspurv, *[[Incaspiza ortizi]]*
* Skjegginkaspurv, *[[Incaspiza laeta]]*
* Dverginkaspurv, *[[Incaspiza watkinsi]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Norsk Ornitologisk Forening: ''Incaspiza''. Besøkt 2013-10-17.
* IBC - The Internet Bird Collection: ''Incaspiza''. Besøkt 2013-10-17.
* birdforum.net: ''Incaspiza''. Besøkt 2013-10-17.
* [ftp://ftp.funet.fi/pub/sci/bio/life/aves/passeriformes/thraupidae/incaspiza/index.html ftp.funet.fi: *Incaspiza*]. Besøkt 2013-10-17.