open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jimmy Greenhoff

**James** «**Jimmy**» **Greenhoff** (født 19. juni 1946 i Barnsley, West Riding of Yorkshire) er en tidligere engelsk fotballspiller og manager. Han spilte spiss og fikk nesten 600 ligakamper i England, men han fikk ingen landskamper. Totalt skåret han 152 mål. Broren Brian var også profesjonell fotballspiller.

Greenhoff startet som lærling i Leeds United i juni 1961. I 1963 fikk han sin debut på førstelaget (da i andredivisjon), den sesongen rykket de opp til førstedivisjon (øverste nivå). Greenhoff ble profesjonell i 1964. I august 1968 gikk han fra Leeds United til Birmingham City (andre divisjon) for 70&nbsp;000 britiske pund, men bare et år senere forlot han Birmingham til fordel for førstedivisjon og Stoke City. Overgangssummen var på 100&nbsp;000 pund. Mens han var i Stoke vant han Ligacupen i 1972. Totalt fikk han 274 ligakamper for Stoke, og han skåret 76 mål. 

I november 1976 gikk han til Manchester United for 120&nbsp;000 pund. I 1977 var han med å vinne  FA-cupen med United sammen med broren Brian. I 1979 vant han prisen som årets spiller som supporterne hadde valgt. I Manchester United spilte han 123 ligakamper og sto for 36 mål. 

I 1980 tok han turen til Crewe Alexandra. I mars 1981 gikk han til Toronto Blizzard, men han returnerte tilbake til England i august og til Port Vale. Greenhoff gikk til Rochdale i mars 1983 hvor han var spillende manager til mars 1984. Etter dette vendte han tilbake til Port Vale i en kort periode som trener før han forlot den profesjonelle fotballen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Saharasypress

**Saharasypress** (latin: *Cupressus dupreziana*) er en art av bartrær innenfor sypresslekten i sypressfamilien *(Cupressaceae)*. Arten er meget sjelden og vokser kun i fjennområdet Tassili n'Ajjer i Algerie, hvor den vokser flere hundre km unna andre trær. Det er bare 233 individer igjen.

Saharasypress er eviggrønn og inntil 22 meter høy, og omkretsen ved foten inntil 12 meter. Trærne kan bli 2&nbsp;000 år gamle, men formerer seg lite på grunn av ørkenspredningen som pågår. Trolig på grunn av den sterke isolasjonen og de vanskelige vokseforholdene gjennom tusener av år, har arten utviklet ukjønnet formering hvor frøene vokser fram utelukkende av det genetiske materialet i den hannlige pollen.

Arten har blågrønne eller mørkegrønne, skjellaktige blader med blåskimmer, og med hvit stripe under. Den har mer blåaktig bladverk enn den ellers ganske like vanlig sypress *(Cupressus sempervirens)*. Skuddene er flate og vokser i ett plan. Også konglene er mindre enn hos sypress, saharasypressen har kongler som er inntil 2,5 cm lange.

**[[Marokkansk sypress]]** *(Cupressus atlantica)* er svært lik saharasypressen, og regnes oftest som en variant. Den regnes derimot av svært mange forskere som en egen art.

## Eksterne lenker
* 
* Gymnosperm Database: ''Cupressus dupreziana''
Transkonduktans

**Transkonduktans** er en egenskap ved enkelte elektroniske komponenter. Ordet konduktans (ledningsevne) er det inverse av resistans (motstand) og *transkonduktans* er forholdet mellom utgangssignalet og inngangsignalet til en komponent når signalet inn er en spenning og signalet ut er en strøm.
:
g_m = {i_\mathrm{ut} \over u_\mathrm{inn}}  


Forsterkningsforholdet får derfor enheten A/V (Ampere/Volt), som er dimensjonen for konduktans og som måles i Siemens (S) eller Mho (Ω-1). For forsterkere brukes ikke betegnelsen Siemens, men A/V. Forsterkeren omtales som en transkonduktansforsterker.

## Transresistans
**Transresistans** er en egenskap ved enkelte elektroniske komponenter. Ordet resistans (motstand) er det inverse av konduktans (ledningsevne), og *transresistans* er forholdet mellom utgangssignalet og inngangsignalet til en komponent når signalet inn er en strøm og signalet ut er en spenning. 
:
g_m = {u_\mathrm{ut} \over i_\mathrm{inn}}  


Forsterkningsforholdet får enheten V/A (Volt/Ampere), som er dimensjonen for resistans og som måles i Ohm (Ω). For forsterkere brukes ikke betegnelsen Ohm, men V/A. Forsterkeren omtales som en transresistansforsterker.
Tretjakovgalleriet

**Det statlige Tretjakovgalleriet** (russisk: Государственная Третьяковская Галерея (ГТГ) &ndash; *Gosudarstvennaja Tretjakovskaja Galereja (GTG)*), er et kunstgalleri i Moskva i Russland. Med nærmere 140&nbsp;000 verker er det ved siden av Eremitasjen i St. Petersburg verdens største samling av russisk kunst.

Galleriets historie startet i 1856 da den moskovittiske handelsmannen og industrimagnaten Pavel Mikhailovitsj Tretjakov (1832–98) begynte å anskaffe arbeider av datidens russiske kunstnere, med det formål å opprette en samling som senere kunne vokse til et museum av nasjonal kunst. I 1892 skjenket Tretjakov sin allerede da berømte samling til den russiske nasjon.

Fasaden på galleriets bygning ble tegnet av maleren Viktor Vasnetsov i en besynderlig russisk eventyrstil. Det ble bygget i 1902-04 sør for Kreml. I løpet av 1900-tallet ekspanderte galleriet til flere nærliggende bygninger, blant annet Nikolaikirken i Tolmatsji fra 1600-tallet.

Samlingene omfatter over 130&nbsp;000 gjenstander, som spenner fra *[[Theotokos av Vladimir]]* og Andrej Rubljovs *Treenighet* til den monumentale *Komposisjon VII* av Vasilij Kandinskij og *Svart firkant* av Kasimir Malevitsj. I 1977 holdt galleriet en betydelig del av George Costakis-samlingen.

I 1985 ble Tretjakovgalleriet administrativt slått sammen med et galleri for samtidskunst, som holdt til i en stor, moderne bygning like sør for Krimbrua . Denne grenen av museet inneholder en samling skulpturer innen sosialistisk realisme, herunder høydepunkter som Jevgenij Vutsjetitsj' ikoniske statue av «Jern-Felix» (som ble fjernet fra Lubjankaplassen i 1991), skulpturen «Smi!» som forestiller en naken arbeider som smir et sverd, og «Unge Russland»-monumentet. Like ved ligger også Zurab Tseretelis 86&nbsp;meter høye statue av Peter den store, en av verdens høyeste statuer.


Fil:Monument Young Russia.jpg|Unge Russland-monumentet


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Pavel Tretjakov (1832-1898) - kort biografi (engelsk)
* Mesterverk fra Tretjakovgalleriet (engelsk)
* Ikoner fra Tretjakovgalleriets samling (engelsk)
* Å besøke Tretjakovgalleriet – Nyttig informasjon inkludert åpningstider og kontaktdetaljer  (engelsk)
* Muzeon.ru, en frilufts skulpturutstilling (russisk)
* «State Tretyakov Gallery of XX century contemporary art», Flickr-gruppe  (engelsk)
Thorleif Røhn

**Thorleif (Torleiv) Bugge Røhn** (1881–1963) var en norsk turner og offiser i hæren.  

Han deltok i «Ekstralekene» 1906 i Athen, og var der med på det laget som vant Norges første OL-gull gjennom historien. Det ble først arrangert en kvalifiseringskonkurranse i Oslo, der 21 av de 30 deltakerne kvalifiserte seg til å delta i olympiaden.  

Røhn var medlem av Nasjonal Samling under krigen. Han ble under landssvikoppgjøret dømt til 4 års tvangsarbeid og  kr i erstatning. Dommen var opprinnelig på 2 år, men ble skjerpet av Høyesterett. Bakgrunnen var at Røhn hadde vært offiser i den norske hær, hadde stilt seg til disposisjon som vervningsinspektør for Den norske legion.  

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stortoppen

**Stortoppen** er et fjell i Fauske kommune i Nordland. Det har en høyde på 1&nbsp;822 meter over havet.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Referanser
Koldedalsbreen

**Koldedalsbreen** er en isbre i Årdal kommune i Vestland. Den ligger like vest for innsjøen Tyin mellom Koldedalstinden i nord og Breikvamsnosi i sør. Like sør for breen ligger en fjelltopp  ( meter over havet), foreløpig uten navn. Det er foreslått å kalle toppen rett og slett «1822».

## Se også
* Liste over fjell i Skandinavia

## Referanser
Freden i Fredrikshamn

**Freden i Fredrikshamn** var en fredsavtale mellom Sverige og Det russiske keiserdømmet, undertegnet den 17. september 1809. Fredsavtalen avsluttet finskekrigen og både forhandlinger og undertegnelse skjedde i den nåværende finske byen Fredrikshamn (Hamina). Russland ble representert ved Nikoláj Rumjántsev og David Alopaeus (Russlands ambassadør til Stockholm), mens Sverige ble representert ved general Kurt von Stedingk, tidligere svensk ambassadør til St. Petersburg og oberst Anders Fredrik Skjöldebrand.

I henhold til avtalen måtte Sverige avgi deler av landskapet Lappland og Västerbotten (øst for  Torneälven og Muonioälven), Åland og alle landskap øst for disse. De avgitte områdene kom til å bli Storfyrstedømmet Finland, og ble i 1812 tillagt Viborgs län som Russland hadde erobret på 1700-tallet. Sammen med Borgå lantdag og Aleksander Is ed danner Freden i Fredrikshamn grunnstenene for det selvstyrte Storfyrstedømmet Finland med dets egen administrasjon og institusjoner. Grunnlaget var dermed lagt for den utviklingen som ledet til vitalisering av finsk kultur, til like rettigheter for det finske språket og endelig i 1917 til Finlands selvstendighet.

Traktaten fikk en referanse til tsar Aleksanders løfte om å beholde gamle lover og privilegier i Finland, men avtalen ga ingen formelle garantier vedrørende innbyggernes juridiske stilling da de russiske forhandlerne avviste det, og de svenske forhandlerne var ikke i posisjon til å kreve noe. Tilsvarende passasjer var vanlig i fredsavtaler, men det var også gjengs kutyme at de ble ignorert. I russifiseringsperioden 90 år etter hevdet den russiske regjeringen at avtalen ikke ble brutt og at ingen utenforstående makt derfor kunne intervenere, saken involverte kun tsaren som hadde gitt det opprinnelige løftet. 

Under forhandlingene forsøkte de svenske utsendingene å sikre Åland for Sverige. 

## Eksterne lenker
* Fredstraktaten fra «Freden i Fredrikshamn» (svensk)
Édouard Candeveau

**Edouard Candeveau** (født 11. februar 1898, død i november 1989) var en sveitsisk roer som deltok i flere olympiske leker 1920 i Antwerpen, 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.

Candeveau ble olympisk mester i roing under OL 1924 i Paris. Han vant toer med styrmann sammen med Alfred Felber og Émile Lachapelle som var styrmann. Fire år tidligere, under OL 1920 i Antwerpen var han med på den sveitsiske båten som kom på tredjeplass i toer med styrmann.

## OL-medaljer
*  1924  Paris - **Gull** i roing, toer med styrmann  Sveits
*  1920  Antwerpen -  Bronse i roing, toer med styrmann  Sveits

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Japans Grand Prix 2000

**Japans Grand Prix 2000** var et Formel 1-løp arrangert den 8. oktober 2000 på Suzuka Circuit i Japan. Det var det sekstende i Formel 1-sesongen 2000. Løpet ble vunnet av Michael Schumacher, som dermed sikret seg sitt tredje verdensmesterskap og det første førermesterskapet til en Ferrari-fører siden Jody Scheckter i .

## Klassifisering
### Løpet

## Referanser
Bhutansypress

**Bhutansypress** (latin: *Cupressus cashmeriana*) er en art av bartrær innenfor sypresslekten i sypressfamilien *(Cupressaceae)*.  

Arten vokser i Himalaya i Bhutan og den tilstøtende delstaten Arunachal Pradesh i India. her trives den mellom 1.250 og 2.800 moh.

Den har blitt sjelden, og er moderat utrydningstruet. Bhutansypressen er nasjonaltreet i Bhutan, og et vanlig prydtre rundt tempeler og andre religiøse steder.

Bhutansypress er eviggrønn og normalt 25-45 meter høy, men inntil 90 meter høy i sjeldne tilfeller. Den er trolig Asias høyeste tre. Diameteren kan bli 3 meter ved foten. 

Den har glågrønne eller grå-blågrønne, flate og sterkt nedover-hengende skudd, med flate, skjellaktige dekkende nålevekster. Nålene er normalt 2 mm lange, men inntil 5 mm på enkeltskudd og 8 mm på unge skudd.

Konglene er eggeformede, 2 cm lange, og har 8-12 skjell. De er først mørkegrønne, men modnes over 2 år og blir mørkebrune.

## Eksterne lenker
* 
* Gymnosperm Database: ''Cupressus cashmeriana''
Marokkansk sypress

**Marokkansk sypress** (latin: *Cupressus atlantica*) er en art av bartrær innenfor sypresslekten i sypressfamilien *(Cupressaceae)*. Den regnes også av mange forskere som en variant av **[[saharasypress]]** – *Cupressus dupreziana* var. *atlantica*. 

Arten vokser i Atlasfjellene i det sørvestlige Marokko, sør for Marrakech. Den har blitt sjelden, men ikke så truet som den meget utrydningstruede saharasypressen. Men reproduksjonen er lav, fordi geiter overgresser området og holder nyveksten nede.

Marokkansk sypress er eviggrønn og inntil 20 meter høy, og bli over 1&nbsp;000 år gamle. Den har, i motsetning til saharasypressen, kjønnet formering slik de fleste frøplanter har.

Arten er svært lik saharasypress – den har blågrønne eller mørkegrønne, skjellaktige blader med blåskimmer, og med hvit stripe under. Den har mer blåaktig bladverk enn ekte sypress *(Cupressus sempervirens)*. Skuddene er flate og vokser i ett plan. Også konglene er mindre enn hos sypress, både marokkansk sypress og saharasypress har kongler som er inntil 2,5 cm lange.

## Eksterne lenker
* 
* Gymnosperm Database: ''Cupressus atlantica''
12. serierunde i Premier League 2008/09

**12. serierunde i Premier League 2008/09** begynte 8. november 13:45 med både Arsenal – Manchester United og Wigan – Stoke. 16:00 ble det spilt tre kamper og Liverpool – West Bromwich spilte 18:30.
9. november var det fire kamper; en kamp 14:30, to kamper 16:00 og en kamp 17:00.

## Kampfakta

***Alle kampfakta er fra BBC Sport**

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## Eksterne lenker
* Premier League 2008/09: Terminliste og resultater  på altomfotball.no
Chengsypress

**Chengsypress** (latin: *Cupressus chengiana*) er en art av bartrær innenfor sypresslekten i sypressfamilien *(Cupressaceae)*.  

Chengsypress er sjelden, den er ganske utrydningstruet *("vulnerable")*, og vokser kun i Kina. 

## Eksterne lenker
* 
* IUCN RedList – *Cupressus chengiana*
Stamåhjulet

**Stamåhjulet** er et fjell i Skjåk kommune i Innlandet. Fjellet ligger i Reinheimen nasjonalpark og har en høyde på  meter over havet.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Fotnoter



## Referanser
Kjøsnesfjorden

**Kjøsnesfjorden** er en innlandsfjord i Jølster i Sunnfjord kommune og er en gren av Jølstravatnet. Den er omkring 5 km lang mellom gården Kjøsnes ved munningen og Lunde. Sundet ved munningen til Jølstravatnets hovedbasseng er 600 meter på det smaleste. Innsjøen inneholder grønnfarget brevann fra Grovabreen sørvest for Jostedalsbreen. Den har avløp til Jølstravatnets hovedbasseng under Kjøsnesbrua med steinfylling som del av fylkesvei 5690. Etter anlegg av steinfyllingen i 1969 fungerer de to bassengene for en stor del som adskilte innsjøer. I øvre ende renner Lundaelva inn i vannet.

Største dybde er 149 meter.

## Rasfare

Kjøsnesfjorden har stupbratte og høye fjell på begge kanter, og er svært utsatt for steinras. Riksvei 5 ligger på nordsiden av fjorden, den har ofte blitt stengt grunnet ras og rasfare. I 2004 gikk det rundt 30 ras på en og samme kveld som stengte flere biler inne på strekningen. Etter denne ulykken ble *«Aksjonsgruppa for [[Rassikring]] av Kjøsnesfjorden»* opprettet.

I 2009 fikk NGI i oppdrag å drive skredvarsling innerst i Kjøsnesfjorden, oppdraget ble gitt av Veidekke i tilknytning til byggeanlegget ved Lunde.

## Kraftutbygging
I 2010 ble Kjøsnesfjorden kraftverk satt i drift. Kraftverket utnytter flere mindre elver i fjellområdet sør og øst for Kjøsnesfjorden. Utbyggingen var omstridt da området ligger tett inn på Jostedalsbreen nasjonalpark.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Verkamannafylkingin

**Verkamannafylkingin** (norsk oversettelse: «Arbeidsmannsfylkingen») var et sosialdemokratisk politisk parti på Færøyene.

Verkamannafylkingin ble dannet av misfornøyde Javnaðarflokkurin-velgere fra fagbevegelsen under bankkrisen, anført av Ingeborg Vinther, formann i Føroya Arbeiðarafelag. Verkamannafylkingin stilte for første gang til valg ved lagtingsvalget i juli 1994, og ble femte største parti på Lagtinget med 9,5 % av stemmene og representantene Óli Jacobsen fra Eysturoy, Kristian Magnussen fra Suðurstreymoy og Ingeborg Vinther fra Suðuroy. Partiets oppslutning gikk i stor grad på bekostning av Javnaðarflokkurin, som tapte regjeringsmakten. Ved partiets eneste folketingsvalg i september samme år fikk det 16,3 % av stemmene med Vinther, Jacobsen og Øssur Winthereig som kandidater.

Etter lagtingsvalget gikk Verkamannafylkingin inn i et regjeringssamarbeid med Sambandsflokkurin, Sjálvstýrisflokkurin og Javnaðarflokkurin, ledet av Edmund Joensen. I 1996 trakk Javnaðarflokkurin sin parlamentariske støtte, og Fólkaflokkurin gikk inn i regjeringen. Verkamannafylkingin hadde fra 1994 en ministerpost med ansvar for handels-, arbeids-, landbruks- og justissaker, fra 1996 ansvar for sosial-, helse-, arbeids- og justissaker. Ministerposten var besatt av Óli Jacobsen 1994–1995, Axel Nolsøe 1995–1996, Kristian Magnussen 1996–1998 og Óli Jacobsen på våren 1998.

Partiet gikk gradvis i oppløsning som følge av indre splid. Ingeborg Vinther søkte ikke renominasjon. Kristian Magnussen og Ernst Hansen var blant lederne i Verkamannafylkingin som gikk inn i Javnaðarflokkurin før lagtingsvalget i 1998. Ved valget ble partiet desimert med 0,8 % av stemmene, og falt ut av Lagtinget. Høsten 2001 besluttet partiet å overlate sine eiendeler til et veldedig formål, og tilfalt pasienthotellet ved Landssjúkrahúsið i Tórshavn.

## Valghistorikk

## Referanser
Himalayasypress

**Himalayasypress** eller ***vestlig Himalayasypress*** (latin: *Cupressus torulosa*) er en art av bartrær innenfor sypresslekten i sypressfamilien *(Cupressaceae)*.  

Chengsypress er sjelden, den er ikke særlig utrydningstruet. Den vokser på 300-1.800 moh. i  skogshabitater i Himalaya – i det sørvestlige Kina og nordlige Vietnam. Habitatene er på retrett og artens habitater forsvinner. 

Det er en rekke synonyme betegnelser på arten:
* Cupressus whitleyana  
* Cupressus sempervirens L. var. indica 
* Cupressus doniana  
* Cupressus karnaliensis 
* Cupressus tongmaiensis  
* Cupressus tongmaiensis var. ludlowii  
* Cupressus tongmaiensis var. mustangensis 
* Cupressus tonkinensis  
* Cupressus flagelliformis  
* Cupressus nepalensis  
* Cupressus tournefortii 

## Eksterne lenker
* 
* Artikkel om ''Cupressus torulosa'' hos  *Conifers.org*
Émile Lachapelle

**Émile Henri Lachapelle** (født 12. september 1905 død, februar 1988) var en sveitsisk roer og seiler som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris og 1948 i London.

Lachapelle ble olympisk mester i roing under OL 1924 i Paris. Han var styrmann på den sveitsiske båten som vant klassen toer med styrmann. Roere var Édouard Candeveau og Alfred Felber. (Noen kilder oppgir at han også var styrmann på den sveitsiske båten som vant klassen firer med styrmann). Tjuefire år senere, under OL 1948 i London var han med på den sveitsiske båten «Ylliam VII» som kom på sjuendeplass i 6-metersklassen

## OL-medaljer
*  1924  Paris - **Gull** i roing, toer med styrmann  Sveits

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dordinakkan

**Dordinakkan** (også skrevet *Dordinakken*) er et fjell i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Det har en høyde på 1&nbsp;820 meter over havet.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Referanser
Charles Eley

**Charles Ryves Maxwell Eley** (født 16. september 1902, død 15. januar 1983)  var en britisk roer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Eley ble olympisk mester i roing under OL 1924 i Paris. Han var med på den britisk båten som vant firer uten styrmann. De andre roerne var Terence Sanders, Robert Morrison og James MacNabb

## OL-medaljer
* OL 1924  Paris -  **Gull** i roing, firer uten styrmann  Storbritannia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bohrsbreen

**Bohrsbreen** er en brearm av Jostedalsbreen i Stryn kommune i Vestland. Den ligger på vestsiden av breen, like vest for Lodalskåpa.  

## Referanser
Kehilla

**Kehilla** eller **kehillah** (hebraisk: קהילה, «samfunn») er et jødisk samfunn. I mellomkrigstidens Europa hadde alle landsbyer eller byer med jødisk befolkning en offentlig organisasjon, noen ganger flere. Resultatet av spredningen krigen førte til, var at større samlinger kan ha hatt mer enn et samfunn som hver var sentrert rundt en synagoge, der de forskjellige samfunnene sammen gav tjenestene som tidligere ble drevet av *kehilla* som et overoppsyn for *[[mikvé]]* (fellesbad), *[[gemach]]* (lånefond) og *[[kasjrut]]* (kosher-mat).

## Historisk bruk
Historisk hadde en *kehilla* autoritet som kvasistyresmakt for både det jødiske samfunnet og dets forhold til samfunnet til ikke-jødene. Folk sluttet seg til *kehilla* som medlemmer. Skattene til den polske styresmakten var på den tiden samlet sammen fra dets medlemmer av valgte forvaltere. Forvalterne var videre ansvarlige for driften av ting som utdannelse som dets medlemmer trengte for et jødisk liv. I minst noen tilfeller utnevnte også forvalterne rabbien
. 

## Se også
*Getto, et nabolag hvor jødene bodde sammen.

## Referanser


## Litteratur
* Seltzer, Robert M., *Jewish People, Jewish Thought: The Jewish Experience in History*, 1980, New York: MacMillan, ISBN 0-024-08950-8
Virginia Fox

**Virginia Fox** (1902–1982) var en amerikansk skuespillerinne i stumfilmer.

## Biografi

Fox ble født den 19. april 1902 i Charleston i Vest-Virginia. Hun var datter av Marie (pikenavn Oglesby) og Frederick Fox. Fox flyttet til Los Angeles sammen med sin mor i 1919. Hun spilte i en rekke stumfilmer, inkludert flere komedier med Buster Keaton.

Fox giftet seg med filmprodusenten og manusforfatteren Darryl F. Zanuck 24. januar 1924. De fikk barna Darrylin, Susan og Richard. Ekteparet ble separert i 1956, men ble gjenforent da Zanuck led av Alzheimers sykdom på 1970-tallet og var gift frem til hans død i 1979. Fox døde 14. oktober 1982 i Santa Monica i California. Hun hadde en lungeinfeksjon og lungeemfysem. Fox er gravlagt på Westwood Village Memorial Park Cemetery i Los Angeles.

## Filmografi

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Kongskrona

**Kongskrona** er et fjell i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Kongskrona var tidligere den høyeste toppen på Vinnufjellet, men toppbreen har nå smeltet ned til  meter over havet, og toppen er dermed bare nest høyest, etter Dronningkrona ( moh). Toppene ligger rundt fem kilometer nordøst for Sunndalsøra, og i nord ligger Innerdalen.

Toppen av fjellet er dekket av isbreen Vinnufonna eller Vinnubreen.

## Se også
* Liste over fjell i Skandinavia

## Referanser




## Eksterne lenker
* panoramio.com *Kongskrona sett fra Dronningkrona* (bilde)
J. Edward Roush

**John Edward Roush** (født 12. september 1920, død 26. mars 2004) var en amerikansk advokat og demokratisk politiker.

Han ble født i Barnsdall i Oklahoma, og var bosatt i Huntington i Indiana fra han fullførte Huntington High School i 1938. Han var utdannet jurist fra Indiana University fra 1949 og senere privatpraktiserende advokat. Roush tjenestegjorde også i United States Army i årene 1942–1946 og 1950–1952. Ved Huntington College var han styremedlem 1958–1960 og 1981–1987 samt fungerende rektor i 1989.

Sitt første folkevalgte verv hadde han som medlem av delstatsforsamlingen i Indiana 1949–1950. Senere var han offentlig anklager i Huntington County 1954–1958, før han var innvalgt i Representantenes hus i Kongressen for Indianas 5. distrikt 1959–1969. I 1968 stilte han til valg i Indianas 4. distrikt, men tapte mot den sittende republikanske representanten E. Ross Adair. Roush var innvalgt for distriktet 1971–1977, men tapte i 1976 mot Dan Quayle, som senere ble senator og visepresident. Roush var blant initiativtagerne til nødnummeret (911) som blir brukt i USA i dag. Etter tiden i Kongressen var Roush avdelingsdirektør i Environmental Protection Agency 1977–1979.

Etter forslag fra Mark Souder har Huntington-reservoaret blitt omdøpt til J. Edward Roush Lake.

Han døde i Huntington i 2004, og er gravlagt ved Pilgrim's Rest Cemetery i samme by.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vinnufjellet

**Vinnufjellet** er et fjellmassiv i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Det består av en rekke topper, hvorav de høyeste er Dronningkrona ( meter over havet) og Kongskrona ()

## Fotnoter



## Referanser
Raudbergnuten

**Raudbergnuten** er den høyeste toppen på fjellet Raudebergskarvet, på grensen mellom Lærdal kommune i Vestland og Ål og Hemsedal kommuner i Buskerud. For praktiske formål kan en si at toppen danner grensepunktet, men strengt tatt bommer grensen med noen meter på toppunktet. Det høyeste punktet i Ål er derfor litt lavere; .

Primærfaktoren på 587 meter er blant de 250 høyeste i Skandinavia.

## Se også
* Liste over fjell i Skandinavia

## Fotnoter



## Referanser
Hope Powell

**Hope Powell** (født 8. desember 1966 i Lewisham i London) er en britisk fotballspiller og -trener. Hun har vært sjef for det engelske kvinnelandslaget i fotball. Hun er for søster til trommisen i bandet Dirty Pretty Things, Gary Powell.

Som spiller fikk Powell 66 landskamper for Englands kvinnelandslag, stort sett som offensiv midtbanespiller. Til sammen  scoret hun 35  mål, noe som betyr at hun scoret i 53 prosent av kampene hun spilte. Hun debuterte på landslaget som 16-åring, og spilte bl.a. i VM i fotball for kvinner 1995. Dette var landets første VM-opptreden. Hun ble etterhvert også visekaptein for landslaget. Som klubbspiller spilte hun for Millwall Lionesses L.F.C. i 9 år. Hun vant FA-cupen 3 ganger, blant annet da hun var kaptein for Charlton Athletic L.F.C. da klubben vant «The Double» (liga og cup) i 1996.

Hun var den første landslagssjefen for Englands kvinnelandslag som ble ansatt på heltid. Dette skjedde i 1998. Hun har ledet England til EM-sluttspillet i 2001, og til kvartfinalen i EM-sluttspillet i 2005, samt til VM i 2007. I tillegg å lede Englands seniorlandslag, har hun også ansvaret for alle lagene fra U-15 og helt opp til U-21 landslaget.

I 2002 ble Powell utnevnt til offiser av Order of the British Empire og i dronningens fødselsdagsliste for 2010 ble hun forfremmet til kommandør for fortjenester av idrett. I 2003 ble hun inkludert i English Football Hall of Fame på grunnlag av sitt store talent. Powell innehar trenerlisens klasse A, og ble i 2003 den første kvinnen som fikk UEFAs profflisens, den høyeste trenerutmerkelsen som finnes.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*Profil på FAs webside
* Hope Powell National Football Museum Hall of Fame Pages]
Nevinnomyssk-kanalen

**Nevinnomyssk-kanalen** (russisk: Невинномысский канал &ndash; *Nevinnomysskij kanal*) er en irrigasjonskanal i Stavropol kraj i Russland. Den fører vann fra elva Kuban til elva Jegorlyk, som drenerer til elva Manytsj. Kanalen begynner med en dam over Kuban i byen Nevinnomyssk.

Byggingen av kanalen ble påbegynt i 1936, men ble avbrutt av andre verdenskrig. Arbeidet startet opp igjen i 1944 og i 1948 ble Nevinnomyssk-kanalen tatt i bruk. Kanalen er 49,2 kilometer lang, og er beregnet til en maksimal vannføring på 75&nbsp;m³/sek. Langs kanalen ligger to vannkraftverk &ndash; *Svistukhinskaja* og *Sengilejevskaja*.

## Referanser


## Se også
* Liste over kanaler i Russland
Dronningkrona

**Dronningkrona** er et fjell i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Det ligger øst for Sunndalsfjorden og Sunndalsøra. Dronningkrona er den høyeste av toppene på Vinnufjellet, etter at breen på Kongskrona har smeltet noen meter ned. Fjellet har en høyde på  meter over havet.

## Fotnoter



## Referanser




## Eksterne lenker
* ifriluft.net *Dronningkrona (1816 moh) – toppturklassiker*
Svaneridderen

***Svaneridderen*** er en fortelling fra middelalderen om en mystisk redningsmann som kommer i en båt trukket av en svane for å forsvare en jomfru. Hans eneste betingelse er at han ikke kan avsløre navnet sitt.

I dag er fortellingen best kjent som den til Lohengrin, sønn av gralsridderen Percival. Versjonen om Lohengrin utgjør plottet i Richard Wagners opera *[[Lohengrin (opera)|Lohengrin]]*, basert på den middelalderske tyske romansen Parzifal av Wolfram von Eschenbach. 

Fortellingen om svaneridderen ble opprinnelig knyttet til familien til Godfred av Bouillon, erobreren av Jerusalem i 1099, i den franske *[[chansons de geste]]* kjent som «korstogssyklusen».

Den andre versjonen av denne fortellingen er antatt å ha blitt skrevet av den normanniske trouvère Jean Renart.

I Brabant er navnet på svaneridderen *Helias*.

## Referanser
Finndalshorungen

**Finndalshorungen** er et fjell i Lom kommune i Oppland. Fjellet ligger i Reinheimen nasjonalpark og har en høyde på 1&nbsp;815 meter over havet.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Fotnoter



## Referanser
Émile Albrecht

**Émile Albrecht** (født 1897, død 11. februar 1927) var en sveitsisk roer som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Albrecht ble olympisk mester i roing under OL 1924 i Paris. Han var han med på den sveitsiske båten som vant firer med styrmann foran Frankrike. Roerne var Albrecht, Alfred Probst, Eugen Sigg, Hans Walter og Émile Lachapelle som var styrmann (noen kilder oppgir Walter Lossli som styrmann). Albrecht var også med på den sveitsiske båten som kom på tredjeplass i firer uten styrmann.
 
## OL-medaljer
* OL 1924  Paris -  **Gull** i roing, firer med styrmann
* OL 1924  Paris -  Bronse i roing, firer uten styrmann

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Møhlenpris idrettsplass

**Møhlenpris idrettsplass** er et idrettsanlegg på Møhlenpris i Bergen. Den ble tatt i bruk for første gang i 1899 og var Bergens første idrettsplass. Pr 2021 er banedekket av krøllgress, men de første mange årene ble det brukt koksgrus fra gassverket i Jekteviken like bortenfor.

Idrettsplassen er hjemmebane for Sportsklubben Djerv.

## Historikk

### Uoffisielle skøyterekorder i 1940
Den 10. februar 1940 satte Aage Johansen uoffisiell verdensrekord på 5000 meter på skøyter på Møhlenpris, med tiden 8.14,8. Det var Ivar Ballangrud som hadde den offisielle rekorden på 8.17,2 satt på Frogner den 18. januar 1936. Den neste offisielle verdensrekorden på 5000 meter var det Åke Seyffarth som stod for, da han løp inn til 8.13,7 i Davos den 3.&nbsp;februar 1941.

Ved det samme stevnet på Møhlenpris idrettsplass, helgen 9. og 10. februar 1940, ble det også satt tre uoffisielle norske rekorder:

* På 500&nbsp;m: 42,3 – Finn Hodt
* På 1500&nbsp;m: 2.17,9 – Charles Mathisen
* På 3000&nbsp;m: 4.50,6 – Charles Mathisen

På dette stevnet løp Charles Mathisen 5000&nbsp;m på 8.11,4, men ble disket for rot ved en veksling.

Lørdag 9. februar var det 2500 betalende tilskuere, mens det om søndagen kom over 5000 betalende tilskuere.

### Ny kunstgressbane i 2005/2009
Det ble bygd en ny kunstgressbane i mai 2005. Da det skulle legges ny kunstgressbane, manglet det cirka fire meter i det ene hjørnet for at banen skulle få alle de fire hjørnene som den egentlig skal ha. Skulle banen blitt fullverdig, ville den ha kommet i konflikt med både en gate og et fortau på utsiden av idrettsanlegget. Problemet ble løst etter en kommunal omregulering i 2009, der fortauet ble krympet.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ogden L. Mills

**Ogden Livingston Mills jr.** (født 23. august 1884 i Newport, død 11. oktober 1937 i New York) var en amerikansk advokat og republikansk politiker, kjent som USAs 50. finansminister under president Herbert Hoover i perioden mellom 13. februar 1932 og 4. mars 1933.

## Biografi
Mills var jurist fra Harvard Law School i 1907. Året etter begynte han på sin karriere som advokat i New York. Han var delegat til republikanernes partimøter i henholdsvis 1912, 1916 og 1920. I perioden 1914-1917 var han delstatssenator i New York, før han deltok i siste fase av første verdenskrig som kaptein i US Army.

I perioden 1921 til 1927 satt han i representantenes hus, før han ble utnevnt til stedfortredende finansminister av president Calvin Coolidge, underlagt daværende finansminister Andrew W. Mellon. I 1932 ble han valgt til finansminister av president Herbert Hoover etter at Mellon trakk seg for å bli ambassadør i Storbritannia. Etter at Mills forlot embedet i 1933 ble han en kritiker av Franklin D. Roosevelts New Deal og fremførte sitt syn på dette i de to bøkene *What of Tomorrow* (1935) og *The Seventeen Million* (1937).

Han var også direktør i selskaper som Lackawanna Steel Company, Mergenthaler Linotype Company og Atchison, Topeka and Santa Fe Railway. Livingston Mills døde av et hjerteinfarkt den 11. oktober 1937 i New York og ble begravet ved Hyde Park.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Treas.gov – Ogden L. Mills (1932–1933) – Biografien til Mills hos U.S. Department of the Treasury.
Tahir ibn Husayn

**Tahir ibn al-Husayn** (arabisk, persisk: **طاهر بن حسين**) (død 822) var general og guvernør under abbasidekalifatet. Spesifikt tjente han under al Mamun og ledet hærene som beseiret al-Amin og gjorde al-Mamun til kalif. 

Etterpå ble Tahir utnevnt til guvernør i Persia. Tahir erklærte seg i 822 uavhengig fra abbasidenes imperium ved å unnlate å nevne al-Mamun under en fredagsbønn. Da han døde samme natt ble likevel sønnen Talha ibn Tahir utnevnt til å fortsette i farens stilling. Dette etablerte tahiridenes dynasti som hersket over en delvis autonom stat i det østlige Persia. 

Tahir gav den kristne teologen Teodor Abu Qurrah (død ca. 830) i oppdrag å oversette den pseudo-aristoteliske De virtutibus animae til arabisk fra gresk. Tahir er også kjent for sitt brev fra 821 til sønnen Abd Allah ibn-Tahir som var utnevnt til guvernør i Egypt. Brevet er i sjangeren fyrstespeil, og gir råd om statsmannskunst og ledelse. Brevet fikk vid utbredelse i sin samtid, og er også gjengitt av Ibn Khaldūn.  

## Referanser
Hvalbiar kommuna

**Hvalbiar kommuna** er en kommune på Færøyene. Kommunen omfatter bygdene Hvalba og Sandvík lengst nord på Suðuroy, og dessuten den ubebodde øya Lítla Dímun. Den 1. januar 2020 hadde kommunen 679 innbyggere.

Med innføringen av det kommunale selvstyret på Færøyene i 1872 ble hele øya en del av Suðuroyar prestagjalds kommuna. I 1878 ble Hvalbiar kommuna utskilt som en egen kommune.

Hvalbiar kommuna har et vennskapssamarbeid med Rollag kommune i Norge. Thor Nattestad fra Veggli i Rollag begynte kullgruvedrift i Hvalba i 1778. Nattestad-slekten på Færøyene nedstammer fra ham.

## Se også
*Liste over borgermestre i Hvalba

## Referanser
Nanbudo

**Nanbudo** er en type kampsport ble vist offisielt for første gang i 1978 i Frankrike. Denne kampsporten driver med en blanding av selvforsvar og meditasjon. 

Hovedkontoret til Nanbudo ligger i Sveits, men har også medlemmer over hele verden. Til Norge kom Nanbudo i 1981.
I Norge trenes Nanbudo bl.a. i Oslo Karateklubb og Skien Nanbudoklubb.
Indisk skrift

Begrepet **indisk skrift** blir hovedsakelig brukt om skriftsystemer som stammer fra brahmi-skrift, som er et gammelt indisk skriftsystem. En breiere tolkning av begrepet omfatter alle skriftsystemer som blir brukt for å skrive indiske språk.

Viktige indiske skriftsystemer som stammer fra brahmi-skrift omfatter:
* *[[Devanagari]]*, som er den meste brukte skrifta i India. Den brukes for å skrive hindi, konkani (i Maharashtra og noen deler av Goa), marathi, nepali, sindhi og sanskrit. Hinduer fra Kasjmir bruker også en versjon av devanagari-skrifta med spesielle diakritiske tegn for å skrive kasjmirsk.
* *Bengali-skrift*, som brukes for å skrive bengali i India og Bangladesh. Ahomi blir skrevet med en variant av denne skrifta som er litt forskjellig fra varianten som benyttes i bengal.
* *Gujarati-skrift*, som blir brukt for å skrive gujarati.
* *Gurmukhi-skrift*, som blir mest brukt for å skrive panjabi i India. Sikhismens hellige skrift, Guru Granth Sahib, som inneholder mange ulike språk, er også skrevet med gurumukhi-skrift.
* *Malayalam-skrift* benyttes for å skrive malayalam.
* *Oriya-skrift* blir brukt for å skrive oriya.
* *Vijayanagari-skrift* har to forskjellige former som bruker forskjellige tegn for å legge til vokaler. En av dem brukes for å skrive kannada og konkani (i Karnataka). Den andre blir brukt for å skrive telugu.
* *Vatteluttu* brukes for å skrive tamil.
* *[[Tibetansk skrift]] brukes for å skrive [[tibetansk]], både i [[Tibet]] og blant tibetanske flyktninger i eksil, og for å skrive [[dzongkha]] – det offisielle språket i [[Bhutan]]. 

Mindre brukte skriftsystemer som stammer fra [[brahmi-skrift]] er blant annet *sarada-skrift*, som tidligere ble brukt for å skrive [[kasjmirsk]], og er fremdeles brukes i [[astrologi]]en, *grantha-skrift'', som noen tamiler bruker for å skrive sanskrit.

De ikke-latinske skriftsystemene som brukes i Sørøst-Asia stammer også fra brahmi-skrift. Dette inkluderer de følgende skriftspråkene som brukes for å skrive de offisielle språkene i Burma, Kambodsja, Thailand og Laos (samt flere minoritetsspråk i disse landene):
*Burmesisk skrift
*Khmer-skrift
*Thai-skrift
*Laotisk skrift
I tillegg har noen minoritetsspråk egne skriftsystemer, som også stammer fra brahmi skrift. Disse skriftsystemene inkluderer:
*Balinesisk skrift (Bali)
*Javanesisk skrift (Java)
*Tagbanwa (Filippiniene)
*Hanunó'o (Filippiniene

Andre alfabeter som brukes for å skrive indiske språk er:
* det arabiske alfabetet, som blir brukt for å skrive urdu, kasjmirsk, sindhi og (i Pakistan) panjabi. Alle bruker forskjellige versjoner, med enkelte tegn som standard arabisk ikke har.
* det latinske alfabetet, som blir brukt for å skrive engelsk, konkani (særlig av katolikker i Goa) og mange nordøstlige språk som tradisjonelt ikke hadde skriftspråk.

## Se også
*Språk i India
Rio Tinto Group

**Rio Tinto Group** er et multinasjonalt gruveselskap, grunnlagt i 1873.

Både selskapet og navnet stammer fra Syd-Spania, hvor det helt siden antikken hadde vært gruver ved elva Río Tinto (spansk for «den røde elven»).

I 1873 gikk N M Rothschild & Sons fra London og de Rothschild Frères fra Paris og andre investorer sammen om å kjøpe de ulønnsomme gruvene av den spanske regjeringen. De nye eierne omdannet selskapet og gjorde det til en lønnsom bedrift. Fra 1877 til 1891 var Rio Tinto verdens ledende kobberprodusent.

I 2008 besluttet Finansdepartementet å utelukke selskapet fra Statens pensjonsfond utland etter at Etikkrådet konkluderte med at «Rio Tinto gjennom sin deltagelse i Grasberg-gruven i Indonesia er direkte delaktig i de alvorlige miljøskadene som gruvedriften forårsaker.»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over ordførere i Borre

**Liste over ordførere i Borre** viser navn, parti og funksjonsperiode for ordførere i Borre kommune fra innføringen av formannskapslovene i 1837 til sammenslåingen med Horten kommune 1. januar 1988, samt mellomperioden da den sammenslåtte kommunen het Borre (endret navn til Horten i 2002). Den siste ordføreren for Borre figurerer både her og på listen for Horten.

## Se også

* Liste over ordførere i Horten 1858&ndash;
* Liste over ordførere i Åsgårdstrand 1838&ndash;1964

## Kilder

* Eyvind Lillevold: *Borre bygdebok*, Borre, 1954
* Rolf Baggethun: *Gjennom skiftende tider : glimt fra Borre og Horten i gamle dager*, Horten, 1973
* Kaare Frøland: *Vestfold Fylkeskommune gjennom 150 år*, 1992
* Arbeiderpartiet: *Beretning 1959-1960*, 1961
*Nasjonalbiblioteket: *Gjengangeren (avis)*
Lille Altafjorden

**Lille Altafjorden** (nordsamisk *Duikkašvuotna*) er en fjordarm av Kvænangen i Kvænangen kommune i Troms. Fjorden har innløp mellom Låvan i nord og Storengneset i sør og strekker seg 3,5 kilometer østover til Alteidet i botn av fjorden.

Bortsett fra bygda Alteidet, er de eneste bosetningene ved fjorden Låvan og Laslett på nordsida av fjorden. Fra Alteidet er det rundt 7&nbsp;km over til botn av Langfjorden i Alta kommune. 

E6 går langs sørsida av fjorden. 

## Referanser
Øksfjorden (Loppa)

**Øksfjorden** (nordsamisk *Akšovuotna*) er en fjord i Loppa kommune i Finnmark. Fjorden er 23&nbsp;km lang. Den har innløp mellom Øksfjordklubben i vest og Ystnesholmen i øst, og går først sørover, deretter østover til Øksfjordbotn.

Tettstedet Øksfjord ligger på østsida like innenfor munningen. Herfra går det ferge over fjorden til Sirineset på andre sida. Det går også ferge ut fjorden og videre til Bergsfjord og Hasvik. Ved Sirineset går også den lille fjordarmen Tverrfjorden vestover. 

Den ytterste halvdelen av Øksfjorden går sørover, men etter å ha passert Arnnes og Bardineset svinger den nitti grader østover. Her går Øksfjordtunnelen langs nordsida av fjorden. Innerst i fjorden ligger Øksfjordbotn. Fylkesvei 882 går langs nord- og østsida av fjorden ut til Øksfjord. Videre ut fjorden går fylkesvei 73, mens fylkesvei 77 går ut langs vestsida fra Sirineset. 

## Referanser
Øksfjorden

**Øksfjorden** er navnet på to fjorder i Norge:
*Øksfjorden (Loppa) &ndash; en fjord i Loppa kommune i Finnmark.
*Øksfjorden (Lødingen) &ndash; en fjord i Lødingen kommune i Nordland.
Øksfjorden (Lødingen)

**Øksfjorden** (nordsamisk: *Ákšovuotna*) er en fjordarm av Vestfjorden i Lødingen kommune i Nordland som strekker seg i underkant av 24&nbsp;kilometer i nordøstlig retning fra innløpet mellom Kalvhovudet i vest og Kolsvikholmen, sør for Øksnes, i øst. Medregnet Vestpollen er den totale lengden 26,5&nbsp;kilometer og avstanden fra fjordbunnen til Møysalen er i luftlinje på rundt 3,5 kilometer. Øksfjorden er den sørvestligste av fjordene på Hinnøya.

Den indre delen av fjorden er vernet som landskapsvernområde mens Vestpollen er vernet som nasjonalpark. 

Bebyggelsen langs fjorden er i hovedsak konsentrert rundt Øksnes og Øksneshavn ved innløpet på østsiden samt Svartskardet og Kvannkjosen på vestsiden. Ellers spredt gårdsbebyggelse. E10 krysser fjorden ved Husjordøya via to bruer over Auster- og Vesterstraumen. Den delen av fjorden som ligger nord for europaveien heter Innerfjorden.

## Se også
*Møysalen nasjonalpark
*Møysalen landskapsvernområde
*Svellingsflaket landskapsvernområde som går sørover fra fjordmunningen.

## Fotnoter



## Referanser
Talha ibn Tahir

**Talha ibn Tahir** (طلحة بن طاهر) (død 828) var tahiridenes guvernør i Khorasan fra 822 til han døde i 828.

Tahir ibn Husayn døde i 822 etter at han hadde tatt kontroll over Khorasan året før. Ifølge noen beretninger ville kalifen al-Mamun først erstatte ham med Talhas bror, Abdullah bin Tahir, men siden Abdullah var opptatt med opprørere i Al-Jazeira, ble Talha bekreftet som guvernør i det østlige Persia i stedet.

Talhas styre er mest kjent for hans felttog i Sistan, en annen provins under hans styre, mot de lokale kharijitene som ble ledet av Hamza ibn Adharak. Kampene mellom de to fortsatte frem til 828 da både Hamza og Talha døde. Talha ble etterfulgt i sin stilling av sin bror Abdullah.

## Litteratur
*Frye, R. N. . *The Cambridge History of Iran Volume 4: From the Arab Invasion to the Saljuqs.* Cambridge, UK: Cambridge University Press, 1975.
Peter Hurford

**Peter Hurford** (født 22. november 1930 i Minehead i Somerset, død 3. mars 2019) var en britisk organist.

Han studerte både musikk og jus ved Jesus College i Cambridge og gikk ut med to grader. Deretter skaffet han seg et omdømme for musikalsk kunnskap og orgelspill. 

Han er best kjent for sine tolkninger av Bach. Han har spilt inn alle Bachs orgelverker for Decca og BBC Radio 3. Hans ekspertise omfatter også opptak av den romantiske litteraturen for orgel, utførelser som er spesielt notable på grunn av hans vektlegging av stilistiske detaljer. Hans spillestil er kjent for ren artikulasjon, et vakkert uttrykk og en forståelse for rette tempi.

Hurford ble utnevnt til organist og ansvarlig for koret ved St Albans katedral i 1958 og utførte tjenesten i nøyaktig tjue år. Han fikk idéen om en orgelkonkurranse i 1963, dels for å feire det nye Harrison & Harrison-orgelet designet av Ralph Downes og ham selv. Dette lyktes hovedsakelig fordi den unge Hurfords renomme vokste hurtig både i Storbritannia og i andre land som et resultat av hans forfriskende meninger om autentisk spillestil. Arrangementet vokste til St Albans International Organ Festival, en festival for orgelmusikk med konkurranser som inkluderer blant andre Gillian Weir, David Sanger, Thomas Trotter og Kevin Bowyer.  

Han skrev boken *Making Music on the Organ* (1998, Oxford University Press, ISBN 0-19-816207-3) og ga ut en del kormusikk for den anglikanske liturgi, mye av det er gitt ut av Novello og Oxford University Press. Hans *Litany to the Holy Spirit* til en berømt tekst av Robert Herrick er en ypperlig mininatyr og en klassiker i sjangeren, den synges over hele verden.

Han ble tildelt flere æresdoktorater og ble utnevnt til Honorary Fellow av Jesus College i 2006. Han var også offiser av Order of the British Empire.

## Referanser


## Kilder
* Peter Hurford hos allmusic.com
Louis Kuehn

**Louis Edward «Hap» Kuehn** (født 2. april 1901, død 30. mars 1981)  var en amerikansk stupere som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Kuehn ble olympisk mester i stuping under OL 1920 i Antwerpen. Han vant tre meter svikstup foran to landsmenn. Det var fjorten deltakere fra ni nasjoner som deltok i konkurransen som ble avviklet 27. august 1920.

## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  **Gull** i stuping, tre meter svikstup

## Eksterne lenker
*
Mercator-projeksjon

**Mercator-projeksjon** er en projeksjonsmetode ved fremstilling av kart hvor meridianene avsettes loddrett på parallellsirklene. Avstanden langs disse sirklene blir strukket gradvis mer i forhold til terrenget dess nærmere polen man kommer slik at avbildningen er konform. Første ledd i uttrykket er etternavnet til den nederlandske geografen Gerardus Mercator (1512–1594) som introduserte teknikken i 1569.

Metoden er vanlig forekommende, eksempelvis på verdens- og sjøkart. Den bevarer retninger korrekt. Ettersom en rettvisende kurs mellom to punkt på kart av dette slaget bygger en rett linje (loxodrom), anvendes de ofte for sjøkart. Det er dog ikke korteste veien. Den korteste veien er en geodetisk linje som er nesten det samme som en  storsirkel. Lengdeskalaen er variabel og minsker med avstanden til polene, noe som gjør at når man bruker et sånt kart (f.eks ved maritim navigasjon), må man måle avstandene på siden av kartet på samme breddegrad som man har tatt avstandsmålet i kartet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
David F. Houston

**David Franklin Houston** (1866–1940) var en amerikansk statsviter, forretningsmann og demokratisk politiker, kjent som landets 5. jordbruksminister og senere landets 48. finansminister under president Woodrow Wilson i perioden mellom 1913 til 1921.

## Biografi
Houston ble uteksaminert fra College of South Carolina i 1887 og fortsatte med videre studier innenfor statsvitenskap ved Harvard University. Han underviste siden statsvitenskap ved University of Texas, hvor han avanserte til å bli fakultetens dekanus. I perioden mellom 1902 til 1905 var han rektor for *Agricultural and Mechanical College of Texas* (som nå heter Texas A&M University). I perioden 1905 til 1908 var han rektor for University of Texas i Austin og deretter kansler for Washington University in St. Louis i perioden 1908 til 1913.

Han tjenestegjorde som USAs landbruksminister i perioden 1913 til 1920 og deretter som finansminister i perioden 1920 til 1921, begge embeter under president Woodrow Wilson. I sin tid som landbruksminister fikk han igjennom flere lover i kongressen, som blant andre Smith-Lever Act, Farm Loan Act og Warehouse Act. Som finansminister fikk han flere vanskelige problemstillinger å takle på grunn av at landet kom rett fra første verdenskrig, og Houston gikk av som minister ved Wilsons avgang.

Etter den politiske karrieren var han i næringslivets tjeneste, blant annet som administrerende direktør for Bell Telephone Securities og visedirektør for AT&T.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Treas.gov – David F. Houston (1920–1921) – Biografien til Houston hos U.S. Department of the Treasury.
Berdalseken

**Berdalseken** er et fjell i Årdal og Lærdal kommune i Sogn og Fjordane. Den høyeste toppen er Store Berdalseken ( meter over havet) som danner grensepunkt mellom de to kommunene. Drøyt to kilometer vest for hovedtoppen ligger Vestre Berdalseken på  meter over havet.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell
* Liste over fjell i Skandinavia

## Fotnoter



## Referanser
Storskredfjellet

**Storskredfjellet** (eller **Storskredfjell**) er navn på flere fjell i Norge:

*Storskredfjellet (Stranda) – i Stranda kommune i Møre og Romsdal
*Storskredfjellet (Stryn) – i Stryn kommune i Sogn og Fjordane