open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Wartburg (bilmerke)

**Wartburg** var et bilmerke fra Øst-Tyskland. Navnet Wartburg kommer fra slottet Wartburg på en av åsene utenfor byen Eisenach, hvor bilene ble produsert.

Navnet har røtter tilbake til 1898, da en bil produsert av *Automobilwerk Eisenach* fikk navnet Wartburg. Navnet ble droppet i 1904 da selskapet skiftet eiere, men dukket opp igjen på 1930-tallet, på en lisensbygget versjon av Austin Seven.

I 1956 ble navnet igjen tatt frem av *VEB Automobilwerk Eisenach*, og gitt til en oppdatert versjon av deres *Industrieverband Fahrzeugbau F9*-modell, som hadde vært i produksjon siden 1950. Den nye bilen hadde en kraftigere utgave av den tresylindrete totaktsmotoren, forhjulsdrift og et helt nytt karosseri. Eksport til Vest-Tyskland startet i 1958, og tidlig på 1960-tallet ble bilen eksportert til hele verden. *311*-modellen ble produsert i en rekke varianter, blant annet pickup, stasjonsvogn og toseters roadster. I 1962 ble sylindervolumet økt til 992 cm³, og et helt nytt karosseri ble presentert i 1966, samtidig som girkassen fikk synkronisering på alle gir. Den nye modellen, *353*, var i produksjon i flere tiår med kun mindre oppdateringer underveis. Totaktsmotoren ble erstattet av en 1300 cm³ firetaktsmotor fra Volkswagen i 1988, men bortsett fra denne oppdateringen forble bilen den samme, og til slutt fikk den siste spiker i kista, produksjonskostnadene, som lå på hele 20&nbsp;000 tyske mark. Fabrikken ble overtatt av Opel i 1991.

## Galleri

Fil:Wartburg311.jpg|Wartburg 311: i produksjon mellom 1956 og 1965.
Fil:Wartburg-313-1-Sport-Coupe.jpg|Wartburg 313: Sportcoupé i produksjon fra 1957 til  1960. Dette Wartburg 313 basert på Wartburg 311.
Fil:Wartburg 312.jpg|Wartburg 312: i produksjon fra 1965. 312 er en modifisert utgave av 311, med noen deler fra 353.
Fil:Wartburg 353 Jaslo.JPG|Wartburg 353
Fil:Wartburg 353 - 2 .jpg|Wartburg 353: i produksjon mellom 1966 og 1984
Fil:Wartburg 353.jpg|Wartburg 353: denne utgaven med modifisert front var i produksjon mellom 1984 og 1988.
Fil:Wartburg, seen in Sofia, Bulgaria September 2005.jpg|Wartburg 1.3: den siste modellen, med en firetakts Volkswagen-motor. I produksjon mellom 1988 og 1991.
Fil:1988 Wartburg 353 (993 cc).jpg|Wartburg 353
Fil:Wartburg-2006-03.jpg|Den Wartburg 353-baserte Melkus RS 1000


## Modeller
* **311**, 1955-1965
* **313**, 1957-1960
* **312**, 1965–1967
* **353**, 1966-1988 
* **1.3**, 1988-1991 

## Eksterne lenker
*
Albert Mangelsdorff

**Albert Mangelsdorff** (født 5. september 1928 i Frankfurt am Main, død 25. juli 2005 i Frankfurt) var en av de mest profilerte og innovative trombonistene i internasjonal moderne jazz. 

Albert Mangelsdorff var særlig kjent for sitt tostemte solospill og for å vært med på å starte *[[The United Jazz And Rock Ensemble]]* i 1975. Han døde av levkemi i en alder av 76 år.

Det amerikanske jazztidsskriftet *[[Down Beat]]* valgte ham flere ganger til «årets trombonist» og delte utviklingen av trombonespillet i æraene *før* og *etter* Mangelsdorff.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Verdensrekorder i friidrett

**Verdensrekorder i [[friidrett]]** må ratifiseres gjennom en godkjenningsprosess i Det internasjonale friidrettsforbundet før den blir offisielt gjeldende verdensrekord. 

Denne artikkelen inneholder en liste over verdensrekordene i friidrett for menn og kvinner.

World Athletics (da IAAF) begynte å registrere verdensrekorder i 1912 og innendørsrekorder i 1987. I 2000 ble IAAFs regel 260.18a endret slik at verdensrekorder kan settes både på arenaer med og uten tak, det er altså ikke forskjell på verdensrekord og innendørsrekord. Regelen fikk ikke tilbakevirkende kraft, og har hovedsakelig hatt betydning for rekordene i stavsprang.

## Utendørs

### Menn

### Kvinner

## Innendørs
### Menn

### Kvinner

## Noter

## Se også
*Olympiske rekorder i friidrett
*Verdensmesterskapsrekorder i friidrett
*Europarekorder i friidrett
*Europamesterskapsrekorder i friidrett
*Norske rekorder i friidrett

## Referanser


## Eksterne lenker
* IAAF.org: Liste over verdensrekordene - menn
* IAAF.org: Liste over verdensrekordene - kvinner
9 mm Glisenti

**9 mm Glisenti** er en italiensk patron for pistol.

Patronen ble approbert i 1910 av Italia for bruk i sin Luger-liknende Glisenti M1910 pistol, og senere brukt i Beretta 1923 pistolen. Italienerne spanderte ikke så mange lire på sin militære våpenproduksjon og laget heller ikke låsing på en del av sine håndvåpen. Patronen er bare en redusert utgave av 9 x 19 mm Luger og kan brukes i moderne våpen kamret for 9mm Luger.

## Se også
* Liste over patrontyper

## Kilder
* Imperial War Museum: Glisenti M1910 Besøkt 19. oktober 2018
9 × 21 mm IMI

**9 × 21 mm IMI** er en patron for pistol utviklet av den israelske IMI.

Patronen ble laget med hensyn til de land som ikke kan benytte seg sivilt av den vanlige 9 x 19 mm Luger patronen,
og brukes stort sett av italienske våpeneiere. Hylsen er 2&nbsp;mm lengre enn 9 × 19 mm Luger, men patronen er totalt sett like lang fordi prosjektilet settes dypere. Derfor kan den kamres i vanlige 9 mm pistoler, ved å gjøre kammeret lenger, eller ved et pipeskift. Siden hylsevolumet blir det samme når kula settes dypere vil den ha samme ytelse som 9 × 19 mm.

## Se også
* Liste over patrontyper
* 9mm
9 × 17 mm Browning

**9 × 17 mm Browning** (.380 ACP) er en patron for pistol som ble utviklet av John Moses Browning rundt 1908.

Den var ment for mindre pistoler med masseretardert sluttstykke, og ble ganske populær i USA og approbert i enkelte europeiske land som Italia og Tyrkia. Den er en kortere, svakere utgave av 9 x 19 mm Luger. Vanlig ballistikk er 5,8 grams kule på 300 m/s mot 9&nbsp;mm P’s 7,5 gram på 380 m/s. Siden de fleste 9 x 17 mm pistoler mangler låsing er rekylen omtrent det samme som en 9&nbsp;mm Luger, og den gir dermed ingen fordeler i så måte.

## Andre navn
* 9mm Corto
* 9mm Kurtz 
* 9mm Short
* .380 ACP

## Se også
* Liste over patrontyper

## Referanser


## Eksterne lenker
*
7,63 × 25 mm Mauser

**7,63 × 25 mm Mauser** er en flaskehalspatron for pistoler, brukt i flere tyske og østerriksk-ungarske pistoler under første- og andre verdenskrig.

Patronen er en videreutvikling av 7,65 × 25 mm Borchardt patronen ifra 1893. Den er først og fremst kjent for bruk i Mauser C96 Broomhandle fra 1896 og dens variasjoner. Ytelsen er omtrent som en miniatyr riflepatron. C96-produksjonen opphørte i 1936, men Sovjetunionen lagde en variant og kalte den 7,62 × 25 mm Tokarev, til bruk i TT-33 pistolen fra 1933. Typisk ballistikk er en 6 grams kule på 500 m/s.

## Se også
* 9 × 25 mm Mauser
* Liste over patrontyper

## Referanser
ISS (selskap)

**ISS ⅍** (opprinnelig en forkortelse for **Integrated Service Solutions**)  er et dansk serviceselskap med hovedkontor i København. Selskapet er kanskje mest kjent for renholdstjenester, men det tilbyr også en rekke andre tjenester, som catering,  kontorstøtte, sikkerhet og vaktmestertjenester.
Hovedmålet for ISS er å tilfredsstille det moderne samfunns voksende behov for spesialiserte serviceytelser. 

ISS Facility Services AS leverer tjenester til offentlig og privat sektor innen forretningsområdene Renhold, Catering,Bemanning, Eiendom, Sikkerhet og Kontorstøtte samlet eller enkeltvis. Helt sentralt i ISS Facility Services satsing er tjenesten Integrated Facility Services som er spesialister på tjenester som ikke faller inn under kundens kjerneområder. 

Konsernet har mer 500.000 ansatte fordelt på 50 land, og med en omsetning på verdensbasis på 78 milliarder kroner.

## Historikk
ISS har sin historie tilbake til Kjøbenhavn-Frederiksberg Nattevagt, et lite vaktselskap etablert i København i 1901. Dette ble til De forenede Vagtselskaber i 1918. I 1934 ble det dannet et renholdsselskap, Det Danske Rengøringsselskab (DDRS), fra vaktselskapet.

ISS var i mange år notert på Københavns Fondsbørs men ble i 2004 solgt til det nordiske kapitalfond EQT og Goldman Sachs Capital Partners for 33 milliarder kroner og deretter avnotert.

## ISS Norge
ISS i Norge leverer tjenester til kundene fra ISS Facility Services AS og eller fra helt eller delvis eide selskap som ForvaltningsCompagniet, Hero Norge AS, ServeringsPartner AS, ISS Personalhuset.

Omsetningen er på 6,2 milliarder kroner, og antall hel- og deltidsansatte er ca. 14.000. 

ISS Facility Services ble stiftet 1952.

ISS Facility Services tjenester er ISO-sertifisert etter følgende standarder:
- Systemer for kvalitetsstyring, NS-EN ISO 9001:2008
- Miljøstyringssystemer, NS-EN ISO 14001:2004
- Helse-, miljø-, og sikkerhetsledelse, OHSAS 18001:2007 

Administrerende direktør for ISS Facility Services (ISS Norge) er Carl-Fredrik Bjor.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Offisielt nettsted i Norge
ISS

**ISS** kan vise til:

* ISS (selskap), et konsern med hovedkontor i Danmark
* En forkortelse for International Space Station, se Den internasjonale romstasjonen
* Et institutt ved Universitetet i Oslo, se Institutt for sosiologi og samfunnsgeografi (UiO)
*Injury Severity Score, en klassifisering av skader
Gausdøl’n

***Gausdøl'n*** er en lokalavis for Gausdal i Innlandet. Den kommer vanligvis ut en gang i måneden.

Avisen i sin nåværende form ble grunnlagt i 1996, og videreførte navnet som også en tidligere lokalavis i Gausdal har hatt. Gausdøl'n er et rent privat foretak uten eiere fra næringsliv, kommune eller organisasjoner, men har et nært samarbeid med alle de nevnte partene.

Avisen sendes ut til alle husstander i kommunen, samt til abonnenter som er utenbygdsboende.

Redaktør er Olav Iverslien. 

Gausdøl'n har hatt nettavis siden 2005. 

## Eksterne lenker
* Gausdøl'n
Jean Charles de Menezes

**Jean Charles de Menezes** (født 7. januar 1978, død 22. juli 2005) var en brasiliansk elektriker som bodde i Tulse Hill i det sørlige London. Menezes ble skutt og drept av britisk politi på Stockwell undergrunnsstasjon på Londons undergrunnsbane. Menezes hadde bodd i Storbritannia i tre år før han døde. Opprinnelig trodde man at han var en selvmordsbomber i ferd med å utføre en terroraksjon, terrorangrepet i London 21. juli 2005, men det viste seg senere at han var uskyldig.

## Etterforsking av drapet
8. juni 2006 ble etterforskingen avsluttet. Den viser at London-politiet begikk en rekke tabber og at bl.a kommunikasjonen sviktet totalt da de Menezes ble drept. Rapporten forteller at de Menezes ikke oppførte seg som noen selvmordsbomber da han gikk inn på t-banestasjonen. Han hadde heller ikke på seg en tykk jakke, og hoppet ikke over sperringene på stasjonen, slik det ble først sagt. Vitner forklarte at de Menezes satt seg inn i t-banevognen før han ble slept ut av en vakt. Etter dette skjøt politiet ham syv ganger i hodet og en gang i kroppen.

Hele ti politibetjenter har blitt etterforsket for sine respektive roller under den feilslåtte aksjonen, men det er nå klart at ingen stilles for retten eller mister jobben etter aksjonen. Familien til Jean Charles de Menezes truer derimot med sivile søksmål for å få stilt de skyldige for retten.

## Referanser
Rasestandard

**Rasestandard** er et teoretisk verktøy som definerer (beskriver) hvordan et dyr av en bestemt rase i teorien skal se ut, for eksempel hunder og katter. Rasestandarden gir et idealbilde av dyret, men ofte beskrives også uønskede, eksteriørmessige, anatomiske feil og mangler. I noen grad omfatter også en rasestandard dyrets psykologiske- og bruksmessige egenskaper, samt hjemland og opprinnelsesland. Hjemlandet er i så måte det land som har ansvaret for rasestandarden, men man må være klar over at en rasestandard allikevel kan variere fra land til land, ikke minst som følge av nasjonal praksis.

## Standardens hensikt
Hensikten med en rasestandard er å trygge (sikre) og forbedre en rase eller rasevarietetens genetiske framtid, gjennom å definere et bilde av hva som er ønsket og uønsket, slik at avl på disse egenskapene fremmes. Fra tid til annen kan rasestandarder bli oppdatert (justert).

## Standardens voktere
Rasestandardenes voktere er gjerne internasjonale og nasjonale registre, f.eks. ulike lands kennelklubber, rasedyrforbund eller avl- og oppdrettslag.

Såkalte eksteriørdommere (også kalt *dommere*) blir trent opp i å tyde og tolke rasestandardene, for derigjennom å kunne bedømme de dyr som stilles ut opp mot denne. En slik utdanning tar gjerne mange år å fullføre. Dommerens objektivitet og fagkunnskap (erfaring og kunnskap) er selvsagt svært viktig for resultatet, og derav rasens utvikling og framtid.

### Problemstillinger
I mange tilfeller er en enkelt dommers oppfatning av et dyr også hele grunnlaget for resultatet av bedømmingen. Dersom dommeren objektivitet og faglige kunnskap ikke er god nok, kan man få uønskede varige endringer i en rase på sikt. Slikt skjer dessverre også alt for ofte, og kommer særlig til uttrykk innenfor bedømming av kjæledyr.

I de senere år har man alt ofte sett at dommere framelsker ekstremiteter, f.eks. i bedømming av ulike hunderaser. Rynkete hunder blir stadig mer rynket, små hunder blir mindre og større hunder blir større. Noen hunder har sågar blitt så ekstreme i sin anatomi at de har fått problemer med å puste og å føde sitt eget avkom.

Et problem med bedømminger innenfor kjæledyrorganisasjonene er at dommeren i mange tilfeller selv er både oppdretter og utstiller i samme land. Selv om dommeren ikke kan bedømme egne dyr, kan man tenke seg at objektiviteten overfor konkurrerende oppdrettere kan slå negativt ut. Et resultat av denne muligheten kan komme til uttrykk gjennom at noen mennesker ikke ønsker å stille ut sine dyr overfor bestemte dommere, selv om det ikke finnes et dokumenterbart grunnlag for å hevde at dommeren ikke er ærlig og objektiv.

## Se også
* Avl

## Eksterne lenker
* Om rasestandarder for hunder (NKK)
Abadan-krisen

**Abadan-krisen** pågikk fra 1951 til 1954, etter at Iran nasjonaliserte Anglo-Iranian Oil Company, og utviste vestlige selskaper fra oljeraffineriene i byen Abadan. Storbritannia var nær krig med Iran, som forble en alliert med USA som håpet at Iran ville fortsette som en bufferstat mot kommunismen. President Eisenhower, som ble USAs president i 1953, forandret denne statusen. USA hadde fram til da støttet Irans nasjonalisering, og arbeidet for en fredlig løsning mellom Storbritannia og Iran, og vært motstander av sanksjoner mot Iran.  

Resultatet av krisen var at den iranske statsministeren Muhammed Mossadegh ble kastet fra makten. Under kuppet, med kodenavnet Operasjon Ajax (TPAJAX), plasserte CIA og MI6 Muhammed Reza Pahlavi ved makten i landet. I august 1954 ble oljeselskapet satt under et konsortium som ble foreslått delt på følgende måte: Anglo Iranian Oil Company (AIOC) (senere British Petroleum) skulle ha en 40 % andel, Shell skulle ha 14 % og CFP, et fransk selskap, skulle ha 6 %, mens de fem store amerikanske selskapene Standard Oil (NJ), Socony, Socal, Texas og Gulf skulle få 8 % hver. Men amerikanske uavhengige oljeselskaper hadde vært interessert i å starte operasjoner i Iran i lengre tid og hadde såvidt startet mens krisen fortsatte. Da det ble kjent at uavhengige selskaper ble ekskludert fra konsortiumet, uttrykte disse selskapene sitt sinne. I respons til disse klagene, overtalte Hoover de store selskapene å avgi 5 % (eller 1 % hver) av deres andel i konsortiumet til de uavhengige amerikanske selskapene.

## Referanser


## Litteratur
* Mark J. Gasiorowski and Malcolm Byrne; *Mohammad Mosaddeq and the 1953 Coup in Iran* Syracuse University Press, 2004
* Stephen Kinzer; *All the Shah's Men : An American Coup and the Roots of Middle East Terror* John Wiley and Sons, 2003
Konstitusjonelt monarki

**Konstitusjonelt monarki** (eller *parlamentarisk monarki* eller *begrenset monarki*) er en styreform etablert under et konstitusjonelt system som har en nedarvet eller valgt monark som statsoverhode. Moderne konstitusjonelle monarkier har vanligvis innført et tredelt maktsystem, der monarken er leder for den utøvende grenen. Hvor en monark har absolutt makt, er systemet kjent som et absolutt monarki.

Et konstitusjonelt monarki er nesten alltid kombinert med representativt demokrati og representerer teoriene om herredømme som plasserer herredømmet i hendene på befolkningen og  de som ser tradisjonens rolle i styreteori. Selv om kongen eller dronningen kan bli regnet som statsoverhode, er det statsministeren, hvis makt kommer direkte eller indirekte fra valg, som faktisk styrer landet. Med dette kan statsministeren tilsidesette monarkens vilje.

Selv om dagens konstitusjonelle monarkier stort sett er representative demokratier, har ikke dette alltid vært tilfellet i historien. Det har vært monarkier som har fungert med grunnlover som var fascistiske (eller kvasi-fascistiske), som tilfellet var i Japan og Italia, eller der hvor styret blir utført av et militært diktatur, som tilfellet gjentatte ganger har vært i Thailand.

I noen konstitusjonelle monarkier arves tronen, mens andre, som Malaysia, er valgmonarkier.

## Dagens konstitusjonelle monarkier

## Referanser


## Eksterne lenker
*
World Athletics

**Det internasjonale friidrettsforbundet** eller **World Athletics** (tidligere kjent som **IAAF**, International Association of Athletics Federations) er den øverste styrende organisasjonen for friidrett. Forbundet ble grunnlagt i 1912 under den første kongressen i Stockholm av representanter fra 17 nasjonale friidrettsforbund. World Athletics arbeider blant annet med standardisering av tidtaking og registrering og godkjenning av verdensrekorder. Forbundet organiserer også flere store stevner og mesterskap, blant annet:

*VM i friidrett
*VM i friidrett innendørs
*VM i terrengløp
*Verdenscupen i friidrett
*Diamond League, og tidligere Golden League 
*IAAF World Athletics Final

World Athleticss president er fra 19. august 2015 Sebastian Coe, som ble valgt etter at Lamine Diack hadde ledet forbundet siden 1999. Siden oktober 1993 har World Athletics hatt sitt hovedkvarter i Monaco.

World Athletics var tidligere kjent som IAAF, men byttet navn i november 2019.

## Presidenter
Siden etableringen av World Athletics i 1912 har organisasjonen hatt seks presidenter:

## Se også
* Årets friidrettsutøver i verden

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alger-avtalen

**Alger-avtalen** ble signert den 6. mars 1975 i Algerie av sjah Muhammed Reza Pahlavi for Iran og visepresident og viseformannen i det revolusjonære kommandorådet Saddam Hussein for Irak. Den fastla den omstridte grensen mellom Iran og Irak ved Shatt al-Arab. Avtaleteksten sier at denne avtalen skulle anses som endelig fastsettelse på grensen, men freden varte ikke lenge. Bare fem år senere begynte Iran–Irak-krigen over det som de to nasjonene hadde blitt enige om, Shatt al-Arab.

For de kurdiske opprørerne i Irak var denne avtalen en katastrofe. All utenlandsk støtte de hadde fått gjennom Iran opphørte med øyeblikkelig virkning. I løpet av få uker var de kurdiske peshmerga-styrkene nedkjempet. Opprørslederen Mustafa Barzani og hans menn måtte gi fra seg sine våpen for å bli akseptert som flyktninger. Barzani døde  på et sjukehus i USA to år seinere. Dog var heller ikke det kurdiske spørsmålet endelig avsluttet gjennom Alger-avtalen. Under krigen mellom Iran og Irak tok nye peshmergas opp kampen mot de arabiske okkupantene.
CENTO

**CENTO** (*Central Treaty Organization*, opprinnelig *Middle East Treaty Organization* eller **METO**, også kjent som *Bagdad-pakten*) ble dannet i 1955 av Irak, Tyrkia, Pakistan og Iran, i tillegg til Storbritannia. Selv om amerikansk press sammen med løfter om militær og økonomisk støtte var sentrale i forhandlingene som førte til enighet, valgte USA ikke å delta innledningsvis for å unngå å fremmedgjøre arabiske stater som landet fremdeles forsøkte å kultivere vennlige relasjoner med. I 1958 sluttet USA seg til alliansen. Den er vanligvis sett på som en av de minst vellykkede alliansene i den kalde krigen. Organisasjonens hovedkvarter var i Bagdad, Irak.

Den ble modellert etter NATO og bandt nasjonene til gjensidig samarbeid og beskyttelse, i tillegg til  ikke-intervensjon i hverandres affærer. Dens mål var å bygge opp mot Sovjetunionen ved å ha en linje med sterke stater langs Sovjets sørvestlige grense.

I 1959 trakk Irak, under sitt nye republikanske styre, seg ut av Bagdad-pakten. Dermed ble CENTO opprettet for å erstatte METO.

USA hadde en fasilitet i et medlemsland, Pakistan, for å spionere på Sovjet. Basert i Peshawar fløy Lockheed U-2-spionfly rekognoseringstokt over sovjetisk luftrom. Etter U-2 krisen i 1960, advarte Sovjets leder Nikita Khrusjtsjov Pakistan om at landet hadde blitt et mål for sovjetiske atomvåpen.

Midtøsten og Sør-Asia ble ekstremt omskiftende i 60-årene med den pågående arabisk-israelske konflikten og de indo-pakistanske krigene. USA og CENTO var ikke villige til å involvere seg i noen av disse konfliktene. Amerikansk støtte for Israel skadet også relasjonene mellom USA og de muslimske medlemmene. I 1965 og 1971 forsøkte Pakistan forgjeves å få assistanse i sine kriger med India gjennom CENTO. 

Viktigst av alt gjorde alliansen lite for å hindre ekspansjonen av sovjetisk innflytelse til ikke-medlemsland i området. Andre stater i Midtøsten følte seg ekskludert fra CENTO og vendte seg til sovjeterne, inkludert Egypt og Syria.

Den varte på papiret til den iranske revolusjonen i 1979. Men i realiteten var den så godt som ferdig etter 1974 da Tyrkia invaderte Kypros, som førte til at Storbritannia trakk sine styrker derfra som var erklærte å tilhøre alliansen.
Shatt al-Arab

**Shatt al-Arab** (arabisk: &#1588;&#1591; &#1575;&#1604;&#1593;&#1585;&#1576; – «arabernes strøm»), eller **Arvand** (kalt &#1575;&#1585;&#1608;&#1606;&#1583;&#1585;&#1608;&#1583;: *arvandr&#363;d* på persisk), er en 193 km lang elv i Sørvest-Asia, dannet av Eufrat og Tigris som renner sammen i byen al-Qurnah i det sørlige Irak. Den sørlige enden av elven utgjør grensen mellom Irak og Iran ned til munningen av elven, der den renner ut i Persiabukten. Den varierer i bredde fra 37 meter ved Basra til 800 meter ved munningen. Karun-elven, en sideelv som slutter seg til Shatt al-Arab fra den iranske siden, avgir store mengder leire i elven. Dette gjør det nødvendig å stadig drenere elven for å gjøre den seilbar. Det er antatt at Shatt al-Arab er dannet relativt nylig, da Tigris og Eufrat opprinnelig rant ut i gulfen via en kanal lenger vest.

Territoriale krav og uenighet over navigasjonsrettigheter mellom Iran og Irak var blant hovedfaktorene for Iran-Irak-krigen, som varte fra 1980 til 1988, da en endte opp med samme situasjon som før 1980. De irakiske byene Basra og Umm Qasr, som begge er viktige havner, ligger langs elven, i tillegg til de iranske byene Abadan og Khorramshahr.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ICE case:Iran-Iraq War and Waterway rights
* The Iran-Iraq border, 1840 – 1958, archive
Fylkesvei 176

**Fylkesvei 176** (**Fv176**) går mellom Dal i Ullensaker og Kneppe i Nannestad.

Veien forlater E6 ved Dal og går vestover til Nordmoen og derfra sørover til Kneppe ved Oslo lufthavn.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Fylkesvei 180

**Fylkesvei 180** går mellom Lygna i Gran og Nebbenes i Eidsvoll.

Veien forlater E6 ved Nebbenes og går nordover først rundt Hurdalsjøen forbi Brustad og Prestegardshagan i Hurdal og derfra vestover forbi Klokkermoen og Skrukkelisjøen til Lygna der den møter riksvei 4.

Tidligere gikk riksvei 120 ikke langs Hurdalsjøen, men over Minneåsen langs dagens Fylkesvei 554 og Fylkesvei 513

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

###### 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Katja Medbøe

**Katja Maria Riosianu Medbøe** (1945-1996) var en norsk skuespiller. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Hun var datter av Odd Medbøe og søster av fotografen Harald Medbøe, skuespilleren Wenche Medbøe og journalisten Eva Fosse. Hun var blant annet kjent for sin rolle i «Hustruer»-filmene sammen med Frøydis Armand og Anne Marie Ottersen.

### Skuespiller
Medbøe gikk Statens teaterskole fra 1964 til 1968 med praksisår ved Den Nationale Scene i Bergen der hun debuterte i 1968 i «Reddet» av Edward Bond. Hun ble fast ansatt ved Nationaltheatret i 1968, hvor hun ble helt frem til sin død. Hun hadde permisjoner for å arbeide ved Hålogaland Teater i Tromsø (ett år) der hun var med på oppstarten, Den Nationale Scene (ett år) og Fjernsynsteatret (to år). Hun deltok i et antall fjernsynsserier, blant andre *Den som henger i en tråd* (1980) og *Jenny* (1983).

I tillegg til film, fjernsyn og teater utmerket hun seg ved bokopplesninger som også er utgitt som lydbøker.

Høsten 1997 gav Kirkelig Kulturverksted ut en plate der Medbøe tolket poesien til lyrikeren Hans Børli. Musikeren Edvard Askeland satte toner til diktene. Innspillingen av plata *Prøv å sette vinger på en stein* var ferdig sommeren 1996, men fordi Medbøe lenge var savnet ble utgivelsen utsatt. Tidligere hadde Katja Medbøe gitt ut plate hvor hun leste dikt av Rolf Jacobsen.

### Forsvinningen
Medbøe ble meldt savnet 12. november 1996 og funnet død i Nordmarka 3. mai 1997, nesten seks måneder senere. Ifølge datteren Eline Medbøe hadde Katja Medbøe tatt sitt eget liv.

Medbøe hadde like før forsvinningen i lengre tid fått behandling for en hodeskade som hun pådro seg i mars 1996. Skaden voldte henne store vansker. Den siste tiden før sin forsvinning hadde hun hatt problemer med å stå på scenen i det skarpe scenelyset og gjennomføre sine roller. Disse opplysningene ble gjort kjent av Wenche Elena Medbøe, Katja Medbøes eldre søster, da hun på vegne av familien gikk bredt ut med en offentlig etterlysning den 4. desember 1996.

## Filmografi (utvalg)
* 1997 – *[[Brent av frost]]*
* 1996 – *[[Hustruer III]]*
* 1994 – *[[Det var en gang... (film)|Det var en gang...]]*
* 1990 – *[[Fuglekrigen]]*
* 1990 – *[[Bernard og Bianca i Australia]]*
* 1986 – *[[Fra en hunds dagbok]]*
* 1986 – *[[Nattseilere]]*
* 1985 – *[[Hustruer - ti år etter]]*
* 1983 – *[[Jenny (TV-serie)|Jenny]]*
* 1979 – *[[Rallarblod]]*
* 1976 – *[[Helge (novellefilm)|Helge]]*
* 1975 – *[[Fru Inger til Østråt (film)|Fru Inger til Østråt]]*
* 1975 – *[[Hustruer]]*
* 1974 – *[[Bobbys krig]]*
* 1973 – *[[Knut Formos siste jakt]]*
* 1971 – *[[Voldtekt (film)|Voldtekt]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Karim Khan

**Karim Khan Zand** (persisk: &#1705;&#1585;&#1740;&#1605; &#1582;&#1575;&#1606; &#1586;&#1606;&#1583;), (født 1705, død 1779) var en iransk hersker av kurdisk eller lur opphav, som grunnla Zand-dynastiet, som styrte dagens Iran, Irak, Aserbajdsjan, Armenia, Georgia og små deler av Tyrkia og Russland.

Karim Khan var en av soldatene til Nadir Shah. Etter at Nadir Shah døde i 1747, havnet Persia i borgerkrig. Karim Khan, Abdolfath Khan og Ali Mardan Khan inngikk en avtale om å dele landet mellom seg og gi tronen til Ismail III, men samarbeidet endte etter Ali Mardan Khan invaderte Isfahan og drepte Abdolfah Khan. Karim Khan drepte så Ali Mardan Khan og invaderte hele Iran, med unntak av Khorasan, av respekt for Shahrokh Shah, barnebarn av Nadir Shah. Han tok likefullt tittelen *sjah* og kalte seg *Vakil ar-Ra'aayaa* (*folkets advokat; folkets verge*).

Under hans styre ble relasjonene med Storbritannia gjenopptatt og han tillot Østindiakompaniet å ha en handelsstasjon i det sørlige Iran. Han gjorde Shiraz til sin hovedstad og beordret en arkitektonisk opprusting. Etter hans død brøt borgerkrigen ut igjen, og ingen av hans etterkommere klarte å styre landet så effektivt som han, inntil Agha Muhammed Khan og qajar-dynastiet kom til makten.

## Eksterne lenker
* Irans historie: Zand-dynastiet
* Karim Khans portrett
Gravferdsstønad

**Gravferdsstønad** er en behovsprøvet ytelse som NAV administrerer. Det kan dekkes faktiske og nødvendige utgifter til gravferden med inntil kr 22&nbsp;083,- (per mars 2014) for personer som var medlemmer av folketrygden og ikke hadde formue, pensjon eller forsikringsordninger som dekker utgiftene til begravelse. Båretransport til gravplass utover 20 km blir dekket utover egenandel på 2&nbsp;208 kroner. Særlige regler gjelder om dødsfallet skjedde i utlandet.

Det må søkes om gravferdsstønad, og utgiftene må dokumenteres.

Inntil 1. januar 2003 var det i tillegg til den behovsprøvde stønaden en generell dekning på kr 4&nbsp;000, som ble gitt uten hensyn til avdødes økonomiske situasjon, men denne ble da avviklet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* NAV: Stønad ved gravferd og båretransport
Fylkesvei 181

**Fylkesvei 181** (**Fv181**) går mellom Boksrud i Eidsvoll og Sagstua i Nord-Odal.

Veien forlater E6 ved Boksrud og går østover forbi Hammerstad, Vegamot og Eidsvoll stasjon der den krysser Vorma, forbi Eidsvoll sentrum og videre østover til Sagstua ved Sand.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

:

###### 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
NBUF

**Ung Baptist** eller Norske Baptisters Barne- og Ungdomsforbund er en frivillig kristen barne- og ungdomsorganisasjon under Det Norske Baptistsamfunn. Ung Baptist ble stiftet 1922 og har lokallag i flertallat av norske baptistmenigheter.. NBUF blir ledet av et landsstyre på 7 medlemmer fra hele landet.

## Info om Ung Baptist arbeid
NBUF arbeider årlig med et visst antall prosjekter. I tillegg til de faste arbeidsoppgaver jobber Ung baptist med følgende områder:
* Formidle støtte direkte til lokalt arbeid gjennom frifond-midlene.
* Lederutvikling 
* Fellesarrangementer for barn- og unge fra ulike stede

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
William Knox D’Arcy

**William Knox D'Arcy** (født 11. oktober 1849 i Newton Abbot i Devon i England, død 1. mai 1917 i Stanmore i Middlesex) var en av grunnleggerne av olje- og petrokjemisk industrien i Persia (Iran).

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han ble født i Newton Abbot i England. Faren var advokat. Han gikk på Westminster School til 1866 da familien emigrerte til Australia og slo seg ned i Rockhampton i Queensland. D'Arcy fortsatte sine studier og valgte å utdanne seg innen jus.

### Forretningskarriere
Han sluttet seg senere til sin fars advokatforretning. Han gjorde det godt og begynte å spekulere, innledningsvis i landeiendommer. I 1872 giftet han seg med Elena Birkbeck fra Rockhampton.

I 1882 ble han partner i et syndikat sammen med Thomas, Frederick og Edwin Morgan. De åpnet en gruve i Ironstone Mountain (senere omdøpt til Mount Morgan). I oktober 1886 ble D'Arcy direktør og største aksjeeier i syndikatet Mount Morgan Gold Mining Company. I 1889 flyttet han og familien til England med en betydelig formue der han kjøpte Stanmore Hall, Bylaugh Park og et hus på Grosvenor Square. Hans kone Elena døde i 1897 og i 1899 giftet han seg med Nina Boucicault, også hun fra Rockhampton.

### Persia
I 1900 gikk han med på å finansiere leting etter olje og mineraler i Persia ledet av Wolff, Kitabgi og Cotte. Forhandlinger med sjahen begynte i 1901 og med et tilbud på £10&nbsp;000 ble en seksti års avtale om leting etter olje sikret i mai. Leteområdet dekket 1,2 millioner km². Et borelag under George B. Reynolds ble sendt til Persia og begynte letingen. I 1903 ble et selskap dannet, og D'Arcy måtte bruke £500&nbsp;000 for å dekke utgiftene. Falske forhåpninger ble vekket i 1904 og D'Arcy ble tvunget til å finne mer finansiell støtte. Burmah Oil Company gikk med på å legge inn £100&nbsp;000 i foretaket mot mange av aksjene. 

Leteboring i det sørlige Persia fortsatte til 1907. Da ble letingen flyttet til Masjid-I-Sulaiman (Maidan-i-Naftun). Leteboring begynte på et sted i januar 1908 og på et annet i nærheten i mars. I april var foretaket i ferd med å kollapse, og D'Arcy var nesten konkurs, men den 16. mai fant mang tegn på petroleumsforekomster og den 26. mai ble olje funnet på 400 meters dyp.

I april 1909 ble Anglo-Persian Oil Company (APOC) stiftet, og D'Arcy ble selskapets direktør. Selskapet ble senere British Petroleum. I 1911 hadde APOC strukket en oljeledning til et raffineri ved Abadan. I 1912 ble Mount Morgan-selskapet tatt opp på børsen i London og D'Arcy ble valgt til styreformann.

## Referanser


## Litteratur

*
Fylkesvei 177

**Fylkesvei 177** (**Fv177**) går mellom Minnesund i Eidsvoll og Årnes i Nes.

Veien forlater fylkesvei 33 ved Minnesund og går sørover langs østsiden av Vorma forbi Eidsvoll og Styri via Fenstad til Vormsund og Årnes der den krysser Glomma.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Riviera Country Club

**Riviera Country Club** er en golfklubb i Los Angeles, beliggende i det eksklusive nabolaget Pacific Palisades et kvartal unna Sunset Boulevard. Klubben åpnet i 1926 og har en mesterskapsbane tegnet av arkitekten George C. Thomas. Den har vært vert for US Open Championship i 1948, PGA-mesterskapet i 1983 og 1995 og US Senior Open i 1998. Den er også fast vert for Nissan Open, også kjent som Los Angeles Open, på PGA-touren.

## Eksterne lenker
*
PGA National Golf Club

**PGA National Golf Club** er en golfklubb i Palm Beach Gardens i Florida, beliggende i et privat rekreasjonsområde med hotell, bungalower til utleie, spa, treningssenter, tennisklubb og restauranter. Golfklubben har fem golfbaner av mesterskapskvalitet, og har vært scene for mange store golfturneringer, inkludert Ryder Cup, PGA-mesterskapet og, fra 1982 til 2000, Senior PGA Championship.

## Golfbaner
**The Champ* &ndash; åpnet i 1981, ombygget av Jack Nicklaus.
**The General* &ndash; åpnet i 1984, tegnet av Arnold Palmer.
**The Estate* &ndash; åpnet i 1984.
**The Haig* &ndash; åpnet i 1980. Oppkalt etter Walter Hagen.
**The Squire* &ndash; åpnet i 1981. Oppkalt etter Gene Sarazen.

## Eksterne lenker
* PGA National Resort & Spa
* PGA National Members Club
Åstkjørkja

**Åstkjørkja** er en varde på toppen av fjelltoppen Åstfjell på Øyerfjellet. Varden har en fasong som gjør at den likner på en kirke på avstand, derav navnet. Hver sommer avholdes det sommergudstjeneste her. Rondanestien passerer Åstkjørkja, på vei mellom turisthyttene Djupsli og Vetåbua.

Et fjellalter på Åstkjørkja ble vigslet av biskop Solveig Fiske den 26. juli 2015. Korset på alteret er lagd av Håkon K. Tande.

## Referanser
David (andre betydninger)

**[[David]]** er et mannsnavn.

Kong David av Israel (ca. 1011&ndash;971 f.Kr.) er en viktig person i Bibelen og Koranen. Han er satt høyt av alle de tre monoteistisk religionene, hvor han er ansett som en jødisk helt og stamfar til Messias, i kristen tradisjon Jesus og innen islam Muhammed. På grunn av dette er navnet, i tallrike variasjoner på ulike språk, et vanlig navn blant jøder, kristne og muslimer. 

Samtlige senere varianter av «David» kan bli sett på som en eller annen form av David i Bibelen/Koranen, selv om navnet iblant stammer fra et annet lands historie og kultur. For eksempel har den walisiske versjonen «Daffyd» vært navnet til mange fremtredende mennesker, fra tidlig middelalder frem til i dag.

**David** kan også referere til:

**Personer:**
* St. David, Wales' beskytter
* David av Sasun, litterær helt fra Armenia
* David I av Skottland, tidligere konge av Skottland
* David II av Skottland, tidligere konge av Skottland
* David (skuespiller) (1908 – 1981), indisk skuespiller
* Jacques-Louis David (1748 – 1825), fransk maler
* Karel David (født 1964), tsjekkisk langdistanse-løper

**Kunst:**
* David (Michelangelo), skulptur av Michelangelo
* David (Donatello), skulptur av Donatello
* David (Bernini), skulptur av Gian Lorenzo Bernini
* David (Verrocchio), skulptur av Andrea del Verrochio

**Filmer:**
* ''Kong David'' (film), film om den bibelske figuren fra 1985, med Richard Gere som hovedperson

**Steder:**
* Camp David, en militærforlegning som fungerer som den amerikanske presidentens landsted utenfor Washington, DC, hvor disse avtalene fant sted:
**Camp David-avtalen fra 1978, fredsavtale mellom Israel og Egypt
**Camp David-avtalen (2000), fredsavtale mellom israelere og palestinere 
* David, Panama
* David, Kentucky
* David City, Nebraska
* St. David, Arizona
* St. David, Illinois
* St. David's, Pennsylvania
* St David's, Wales

**Annet:**
* David (bil), spansk bilfabrikk (1913&ndash;1923 og 1951&ndash;1957)
* David Sunflower Seeds, ConAgra Foods merke
* Orkanen David, orkan fra 1979
* The David (rockegruppe), psykedelisk rockegruppe fra 1960-tallet
* A band called David, kristen musikkgruppe fra California
NCL

**NCL** kan referere til:

* Norwegian Cruise Line, et tidligere norskeid Miami-basert cruiserederi eid av Star Cruises, grunnlagt som Norwegian Caribbean Lines i 1966 av Knut Utstein Kloster og Ted Arison.
* ISO 3166-1 alfa-3-koden til Ny-Caledonia
Sistan og Balutsjistan

**Sistan og Balutsjistan** (persisk:  ‏استان سیستان و بلوچستان‎‎‎, *Ostān-e Sīstān-o Balūchestān*, tidl. Sist&#257;n og Bal&#363;chist&#257;n) er en av de 31 provinsene i Iran. Den ligger sørøst i landet på grensen til Pakistan og Afghanistan, og dens hovedstad er Zahedan med en befolkning på 587&nbsp;730 innbyggere.

Provinsen er den nest største i Iran, med et areal på 181&nbsp;785 km² og en befolkning på 2&nbsp;775&nbsp;014 mennesker. Den er også en av de mest underutviklede og fattigste regionene i landet.

I sør og vest i Sistan og Balutsjistan er folk hovedsakelig balutsjer og snakker balutsji. Navnet Balutsjistan på persisk betyr «landet til balutsjene». I de sentrale og nordlige delene av provinsen er flertallet av befolkningen Sistani og de snakker persisk språk og Sistani dialekt. På lignende vis kommer det persiske navnet Sist&#257;n fra det gammelpersiske *Sakast&#257;na* som betyr «landet til sakaene».

Sjia-lederen ayatollah Sistani (Ali al-Husayni al-Sistani, født 1930) er fra Sist&#257;n. Han bodde senere blant annet i Najaf i Irak.

I 2013 ble provinsen rammet av et kraftig jordskjelv.

## Administrativ inndeling

Fylkene i provinsen er  Chabahar, Qasar-qand, Dalgan, Hirmand, Iranshahr, Khash, Konarak, Nikshahr, Saravan, Sarbaz, Soran, Zabol, Zaboli, Zahedan og Zehak.


Fil:Chabahar coast.jpg|Hus i havnebyen Chah Bahar i Sistan og Balutsjistan
Fil:Ghaleh naseri.jpg|Naseri-festningen (*Ghaleh Naseri*) i byen Iranshah i Sistan og Balutsjistan


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Chabahar frihandelssone, Sistan og Balutsjistan
Toghril beg

**Toghril beg**, også kjent som **Tughril beg**, (født ca. 990, død 1063) var en tyrkisk stammehøvding som grunnla seldsjukkdynastiet, oppkalt etter sin farfar Seldsjuk.

Toghril beg organiserte Det store seldsjukkriket i 1037, et rike som kom til å herske over Iran, Irak, samt deler av Syria og Lilleasia. Toghril ble gjort til «sultan» av kalifen i Bagdad etter hærtakelsen av byen i 1055, og overtok protektoratet av kalifene.

Toghril-ætten regjerte Iran og Irak fram til 1194, mens en sidelinje av dynastiet regjerte seldsjukkriket i Anatolia fra Konya helt til riket ble erobret av Fyrstedømmet Karaman.

Toghril døde i 1063 og ble etterfulgt av sin nevø Alp Arslan.

## Referanser
Walter

:*For mannsnavnet, se [[Walter (navn)]]*
:*Dekknavnet [[Karol Świerczewski|General Walter]] under [[den spanske borgerkrig]]* 
**Walter** var et bilmerke fra Tsjekkoslovakia, produsert mellom 1908&ndash;1937.  Det ble eid av selskapet ved samme navn.  Etter andre verdenskrig sluttet de å produsere biler, og konsentrerte seg om flymotorer.

## Eksterne lenker
* Bildegalleri (engelsk)
Alamut

**Alamut** var en gang en fjellfestning i de karrige fjellene sør for Kaspihavet, nær Qazvin, rundt 100 km fra dagens Teheran i Iran. Bare ruiner er igjen av denne festningen i dag.

Festningen ble bygd i 840 ifølge Hamdollah Mostowfi på 2100 meters høyde. Den ble bygd på en måte som hadde bare en mulig inngang, noe som gjorde det ekstremt vanskelig å erobre festningen. Fortet har et uvanlig system for vanntilførsel.

I 1090 ble festningen invadert og okkupert av de mektige hashshashin (som har gitt navnet til engelske *assasins*, «snikmordere»), og ble da kjent for sine hager og bibliotek. Ruinene av 23 andre festninger fins i nærheten. 

Alamut-festningen ble ødelagt 15. desember 1256 av Hulagu Khan som del av den mongolske offensiven på det islamske Sørvest-Asia. Selve festningen kunne ikke tas, men Ruknuddin Khor-shah overgav den uten kamp, i et forgjeves håp om at Hulagu ville vise nåde.

## Kilder
* https://web.archive.org/web/20050216084109/http://www.vmfa.state.va.us/worlds/worlds_hulagu_khan_68_8_53.html (besøkt 23. februar 2005)

## Eksterne lenker
*
Kong Nor

**Kong Nor** er en sagnkonge. Ifølge Orknøyingenes saga og Norges historie av Tormod Torfæus samlet han hele Norge (fra Trøndelag og sørover) under seg. Han var sønn av Torre, sønn av Snø den gamle og stamfar til Trond og Agde og de andre småkongene som fylkene er oppkalt etter.

Nor og hans bror, Gor, levde i Kvenland, «østenfor bunnen av en havbukt som går inn mot Gandvik, vi kaller det der Helsingbotn». Da søsteren Goe plutselig ble borte, dro Nor og Gor ut for å lete etter henne. Orknøyingesagaen forteller at de to brødrene dro hver sin vei, Gor dro til sjøs, sørover til Østersjøen og senere til Danmark, mens Nor dro vestover forbi samene og til Trondheimen. Begge kjempet flere slag og la under seg mye land. Gor kom nordover fra Danmark og erobret alle norske områder ved kysten, mens Nor la under seg Trøndelag, Møre og Opplandene. De delte nå riket mellom seg, Nor fikk fastlandet og Gor fikk øyene.

Men de fant ikke søsteren før Nor kom til Hedmark, hvor kongen Rolv av Berg (Rolv i Berget), sønn av Svade jotun, bodde. Det var han som hadde tatt Goe. Med en gang han fikk høre om at Nor var på vei, dro han og møtte ham og bad på tvekamp. Ingen klarte å vinne overtak, og de ble til slutt enige om at Rolv skulle få Goe og Nor skulle gifte seg med Rolvs søster.

Nor kalte landet sitt for Noregr eller Norveg. Hans sønner delte det mellom seg, og deres sønner delte det mellom seg igjen, slik ble kongedømmene mindre og mindre mens kongene ble flere og flere.

Beretningene om dette, «Hvordan Norge ble bebygd»» og «Norge funnet» (innledningen til Orknøyingenes saga), finnes i Flatøybok.

## Eksterne lenker
* Frá Fornjóti ok hans ættmönnum: Hversu Noregr Byggðist
* Frá Fornjóti ok hans ættmönnum: Fundinn Noregr
Rasht

**Rasht** (persisk: رشت‎)  er hovedstaden i Gilan-provinsen i det nordvestre Iran.

Byen er et viktig handelssenter mellom Kaukasus, Russland og Iran på grunn av sin beliggenhet ved havnen Bandar-e Anzali. Rasht er også et viktig senter for turisme. Tradisjonelt har byen også hatt en stor silkeindustri og mange rismøller.

Gjennom iransk historie forble Rasht en grenseby, og et av byens historiske kallenavn var "Rasht dār al-marz" («Rasht ved grensen»).

I 1991 hadde byen er befolkning på 340 637, men det er anslått at den har vokst ca. 500 000 per 2011.

Innbyggerne i Rasht er hovedsakelig gilaker, som utgjør den etniske majoriteten i byen. Dette folkeslaget skiller seg fra mange andre iranere ved at de snakker gilaki, et nordvestlig iransk språk. Innbyggerne i Rasht opprettholder sin unike språklige identitet gjennom gilaki – et språk som er ganske ulikt persisk og nærmere beslektet med andre språk i Kaspiregionen. Denne spesielle egenskapen skaper en tydelig både språklig og kulturell særpreg for Rasht og dens gilakiske befolkning.

Noen kjente bydeler i Rasht er Gulsar (Golsar), Safsar, Khamiran og Kurdmahale (Kordmahaleh).

## Geografi og klima
Byen ligger mellom kysten av Kaspihavet og bakkene ved Alborz-fjellrekken på en gren av Sefid Rud. Den er rundt 30 km fra Kaspihavet. Rasht er fuktig, regnfullt, og det blåser ofte. En nordvestlig vind blåser fra Kaspihavet mot sørøst. Rasht mottar rundt 1000-1200 mm med årlig nedbør i form av regn. Temperaturen faller sjelden under frysepunktet, og gjennomsnittstemperaturen i 1996 var 20,9°C.

## Tidslinje
* 682: Rasht blir for første gang nevnt i et historisk dokument
* 1669: Den russiske sjøfarende Stenka Razin plyndret byen
* 1722&ndash;1734: Okkupert av Peter den store 
* 1901: En omfattende epidemi rammer byen
* 1917&ndash;1920: De russiske og britiske væpnede styrkene kjemper i havnebyen Bandar-e Anzali og Rasht. Britene trekker seg tilbake og russerne okkuperer området. I 1920 startet russiske bolsjeviker en storbrann i en basar, noe som førte til at mange innbyggere reiste i midlertidig eksil.
* 1937: Et opprør som bunnet i ønske om å innkreve en «veiavgift» fra russerne, ble slått ned
* 1977: Rasht Universitet ble etablert

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bilder på Guilan.net
* Byen Rashts informasjonssenter
* Iran Chamber Society: Rasht
* Iran Chamber of commerce, Industries & Mines: Gilan  
* Encyclopedia of the Orient
Willys

**Willys** var et amerikansk bilmerke eid av Willys-Overland Motors.  De er mest kjent som opphavet til Jeep.

I 1908 kjøpte John North Willys Overland Wheel Company, og i 1912 omdøpte han selskapet til Willys-Overland Motor Company.  Fra 1912 til 1918 var Willys den nest største bilprodusenten i USA (etter Ford).  I 1936 ble selskapet reorganisert som Willys-Overland Motors.

Produksjon av Willys MB eller «krigsjeepen» begynte i 1941, og nesten 360&nbsp;000 ble produsert før andre verdenskrig var slutt.

Etter krigen produserte Willys sivile jeeper, og først ut var CJ-2A.

I 1953 kjøpte Kaiser Motors opp selskapet, og endret navnet til Willys Motor Company.  I 1963 ble det hetende Kaiser-Jeep Corporation.  I 1965 forsvant Willys-navnet fullstendig.

## Eksterne lenker
*
Åsa Haraldsdatter

**Åsa Haraldsdotter** (født ca. 800 død ca. 834) var dronning over Vestfold, Romerike og Vingulmark. Hun var datter av Harald Granraude, en småkonge fra Agder, og mor til Halvdan Svarte.

Ifølge Snorres *[[Ynglingatal]]* ble dronning Åsa født på kongsgården Huseby i Agder, ca 3 km vest for Farsund. Hennes sønn Halvdan Svarte skal ha vokst opp her. Ved Husebytunets oppkjørsel står «dronning Åsas ridestein», som ifølge tradisjonen var den hun brukte når steg til hest. Steinen er automatisk fredet.

Man antok at dronning Åsa var den eldre kvinnen som ble gravlagt i Osebergskipet. I 2007 analyserte professor Per Holck ved universitetet i Oslo strontium-nivået i skjelettrestene hennes, og kom til at hun hadde levd sitt liv i Agder, slik tilfellet var med dronning Åsa.

Hun ble bortført av og gift med en småkonge fra Vestfold kalt Gudrød veidekonge. Gudrød hadde fått nei av Åsas far da han fridde, og som hevn brente han faren hennes inne før han røvet Åsa med seg. Hun var mistenkt for mordet på sin ektemann ca. år 821, for drapsmannen var Åsas skosvein. Historien minner om det som fortelles som en dansk sagnkonge, Godofridus, som nevnes i frankiske kilder i starten av 800-tallet, og ble drept i et familieoppgjør der hans kone stod bak drapet.

Etter Gudrøds død dro hun til sin fars rike og regjerte der til hennes sønn, Halvdan, ble voksen nok til å ta over.

## Referanser