Gabriel Riesser

**Gabriel Riesser** (1806–1863) var en tysk advokat, dommer og liberal politiker. Han var medlem av Frankfurtparlamentet der han gikk inn for den lilletyske løsning (uten Østerrike). Senere ble han medlem av delstatsparlamentet Hamburg borgerskap. Riesser var opptatt av jødenes stilling i Tyskland og holdt kontakt med Henrik Wergeland. Han ble selv Tysklands første jødiske dommer. Riesser regnes blant det tyske demokratiets pionerer.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Gabriel Riesser ble født som det sjette barn i en jødisk familie. Begge hans besteforeldre var rabbinere. Hans far Eliesser Lazarus ben Katzenellenbogen, som tok navnet Riesser (1763–1828) hadde reist fra Nördlinger Ries til Hamburg for å ta rabbinerstudium der. Han arbeidet først som sekretær for jøderetten «Bet din» i Altona og senere som kjøpmann i Hamburg. Gabriels mor var Frommaid «Fanny» Cohen (1767–1847), datter av Altonas overrabbiner Raphael Cohen (1723–1803).

### Studier
Han studerte fra 1824 til 1828 jus ved universitetene i Heidelberg og Kiel. Han tok doktorgraden *summe cum laude* ved Heidelberg-universitetet i 1826. Siden ble han avvist som lærer (''privatdosent'') ved universitetet i Heidelberg fordi han var jødisk. Han fikk ikke drive som advokat i Hamburg, da han av samme grunn ikke fikk statsborgerskap der. Senere ble han igjen på grunn av sin jødiske konfesjon, avvist som lærer ved universitetet i Jena.

### Innsats for jødenes frigjøring, politisk karriere
Riesser mente at jødedommen ikke var en nasjon, men en tro. Hans farfar, overrabbineren hadde ment at Mendelssohns tyske bibeloversettelse var en vanhelligelse av den hellige skrift. Sønnesønnen ønsket å integrere seg som tysk og holdt kontakt med liberale politikere.

Gabriel Riesser engasjerte seg for full likestilling av jøder og kristne, og grunnla tidsskriftet *Der Jude, periodische Blätter für Religions- und Gewissensfreiheit* (*Jøden, tidsskrift for religions- og samvittighetsfrihet*)*.* Om begrepet jøde skrev han at «Ondskap og hat har gjort dette ordet til et skjellsord. Likevel skal vi ikke fornekte det, men sette alt inn på å sette det i ære.» I 1833 skrev han en betenkning for den badiske landdag om den såkalte *Judenemanzipation* (jødeemansipasjon, eller -frigjøring). Fra 1836 skrev han i Bockenheim ved Frankfurt am Main sine *Jüdische Briefe*. Fra 1840 til 1857 arbeidet han som notar i Hamburg og i 1859 ble han Tysklands første jødiske dommer. 

Riesser sto i kontakt med Henrik Wergeland, og ga opplysninger som Wergeland benyttet i sitt arbeid med artikkelen «Indlæg i Jødesagen» fra 1841.

Riesser var medlem av Frankfurt-parlamentet i 1848 for hertugdømmet Lauenburg. Han satt i forfatningskomitéen, og ble valgt til parlamentets visepresident for et kortere tidsrom. Han var også medlem av keiserdeputasjonen, som tilbød kong Fredrik Vilhelm IV av Preussen den tyske keiserkronen den 3. april 1849.

Han var fra 1859 til 1862 medlem av Hamburgs borgerskap delstatsparlamentet i Hamburg.

Riesser ble gravlagt på den jødiske Grindel-gravlunden i Hamburg. Da nazistene beordret den fjernet i 1937, overførte askenasi-menigheten gravene, også hans, til den jødiske del av Ohlsdorf gravlund i Hamburg.

## Ettermæle
Riesser regnes av Stiftung Orte der deutschen Demokratiegeschichte som en av de viktigste personer de siste 200 år, for dannelsen av demokratiet i Tyskland.

## Se også

* Det tyske demokratiets pionerer.

## Litteratur
* Heike Catrin Bala: *‚Im Namen einer unterdrückten Classe.‘ Der Journalist, Jurist und Politiker G.R.* In: *Sachor. Zeitschrift für Antisemitismusforschung.* Heft 9: *Von der Emanzipation zur Entrechtung. Deutsch-jüdische Lebenswege.* Klartext, Essen 1999, ISBN 3-88474-789-4, S. 12–26.
* Arno Herzig: *Gabriel Riesser.* Hamburg 2008, ISBN 978-3-8319-0311-5.
* Jochen Lengemann: *Das Deutsche Parlament (Frankfurter Unionsparlament) von 1850. Ein Handbuch: Mitglieder, Amtsträger, Lebensdaten, Fraktionen.* München 2000, ISBN 3-437-31128-X, S. 258f.
* 
* Moshe Zimmermann: *Hamburgischer Patriotismus und deutscher Nationalismus. Die Emanzipation der Juden in Hamburg 1830&nbsp;–&nbsp;1865.* Christians, Hamburg 1970, ISBN 3-7672-0557-2.

## Referanser