Brevik sementfabrikk

**Brevik sementfabrikk**, tilhørende **Heidelberg Materials Sement Norge**  (tidl. Norcem) er en sementfabrikk i Brevik i Porsgrunn kommune. Fabrikken er en av to sementfabrikker i Norge, begge eiet av Norcem AS. Produksjonen er på om lag 1,2 millioner tonn sement i året, mesteparten blir solgt i Norge, mens en mindre andel blir eksportert.

Særtrekk for fabrikken er at hovedråvaren kalkstein blant annet hentes fra en undersjøisk gruve, foruten dagbrudd i Bjørntvet og fra dagbrudd i Verdal, samt at fabrikken benytter en høy andel ulike alternative brensler, som erstatter kull.

## Historie
Dalen Portland Cementfabrik AS (DPC) ble etablert som aksjeselskap i 1916. To sementovner ble bestilt fra Krupp i Tyskland, men på grunn av første verdenskrig kom ikke produksjonen i gang før i august 1919. Den drivende kraft i DPC var direktør Alfred Holter, som var veldig opptatt av å eksportere sement, blant annet til flere land i Sør-Amerika.

DPC vokste i takt med et økende marked, og gjorde en rekke moderniseringer opp gjennom årene. Ovn 3 ble igangsatt i 1945 og produksjonen økte. Senere ble nye og mer effektive ovner satt i drift i 1956, 1961 og 1966. De to eldste ovnene ble først faset ut i 1965.

I 1968 fusjonerte DPC med de to øvrige sementselskapene i Norge, Christiania Portland Cementfabrik AS og Nordland Portland Cementfabrik AS til Norcem AS. På 1970-tallet var eksport-andelen høy, med særlig store volumer til New York og Vest-Afrika. I flere av de afrikanske landene ble Norcem involvert i selskaper som etablerte lokale sementmøller. På denne måten kunne man eksportere klinker, som er et mellomprodukt i sementproduksjonen.

I 1999 selges Scancem AB, som Norcem da var en del av, til tyske Heidelberger Zement Gmbh, som i 2001 endrer navn til HeidelbergCement, og i 2022 endrer navn til Heidelberg Materials.

## Alternative brensler og -råvarer
Etter en større ombygging i 2004 ble ovn 5 stengt, og ovn 6 tilpasset økt bruk av alternativt brensel. I løpet av få år ble andelen alternativt brensel økt vesentlig. I 2014 utgjorde alternative brensler 60 % av energimengden i produksjonen, noe som betyr tilsvarende reduksjon i bruk av kull.

Alternative brensler er i hovedsak basert på husholdningsavfall, samt dyremel fra slakteindustrien. I tillegg leverer datterselskapet Renor fast og flytende brensel basert på farlig organisk avfall.

Foruten kalkstein er det også behov for andre mineraler i produksjonen. En økende andel av dette er restprodukter gjenvunnet fra annen industri. I flere av sementtypene blandes det inn flygeaske, som er aske fra kullfyrte kraftverk.  Dette bidrar til redusert bruk av kalkstein, og gir også lavere kvotepliktig utslipp av CO2.

## Dalen Gruve
Da fabrikken ble etablert, ble det hentet ut kalkstein fra dagbrudd i Dalen.  Kalksteinen ligger i et ca 40 meter tykt lag som heller 15 grader nedover, og i 1960 gikk man over til gruvedrift. Dagens gruvesystem, som også inkluderer gruve drevet av Norsk Hydro, omfatter om lag 220 kilometer gruveganger. Driften foregår nå (2015) på ca 320 meter under Eidangerfjorden. 

## Bjørntvet dagbrudd
Som følge av begrenset ressurstilgang i Dalen, ble Bjørntvet erhvervet i årene 1948-51. Driften av dagbruddet kom i gang i 1955, og kalksteinen ble fraktet de 7 kilometerne til Dalen med taubane. Taubanen ble nedlagt i 1975 og erstattet med jernbane.
  
## CO<sub>2</sub>-fangst
CO₂-utslipp fra sementproduksjon kommer primært fra kalsinering av kalkstein, en prosess som frigjør CO₂ fra mineralet når dette brennes på høy temperatur. I tillegg kommer utslipp fra brenselet som benyttes for å produsere varmen. Med karbonfangst kan utslippet av CO₂ fjernes direkte fra avgassene.  

Fabrikken i Brevik blir verdens første sementfabrikk med fullskala karbonfangst. Fangstanlegget har vært under bygging siden 2020, og ble mekanisk ferdigstilt desember 2024, og skal komme i produksjon i løpet av 2025. Fangstanlegget er bygget for å fange 400.000 tonn CO₂ pr år, og inngår i Langskip-satsingen lansert av regjeringen Solberg.  

Etter at CO₂ er fanget fra fabrikkens røykgass blir den komprimert og kjølt ned til flytende tilstand, og mellomlagret i tanker. Deretter blir den flytende og nedkjølte CO₂ fraktet med spesialskip til Northern Lights mottaksanlegg i Øygarden, hvor det blir pumpet i rørledning  til permanent lagring i geologiske formasjoner dypt under Nordsjøen.  

## Referanser