open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Igor Lukšić

**Igor Luksić** (født 14. juni 1976 i Bar, Montenegro) er en montenegrinsk politiker som representerer det sosialdemokratiske partiet DPS. Han var finansminister før 2010, deretter statsminister 2010-2012, og utenriksminister i Montenegro siden 2012.

Lukšić er utdannet økonom fra Universitetet i Podgorica i 2002, og ble i 2003 politisk rådgiver for statsministeren, og viseutenriksminister. Den 16. februar 2004 ble Luksic, bare 28 år gammel, utnevnt til finansminister i Montenegro, han avløste Miroslav Ivanišević. Lukcic hadde også ansvar for Forsvaret i Montenegro, som ikke opprettet et eget forsvarsdepartement etter uavhengigheten i 2005.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Liste over Færøyenes miljøministre

**Miljøministeren** (færøysk: *landsstýrismaðurin í umhvørvismálum*) var en ministerpost i Færøyenes regjering fra 1998 til 2004, i Olje- og miljødepartementet. Før innføringen av departementsstrukturen i forvaltningen i 1998 fulgte disse oppgavene i en del år energisaker. I 2004 ble Olje- og miljødepartementet delt mellom Innenriksdepartementet (miljøvernsaker) og en oljestyrelse (senere en del av Færøyenes geologiske undersøkelse) under Næringsdepartementet.

Ministre for miljøvernsaker før departementsstrukturen:

Minister og sjef for Olje- og miljødepartementet:

## Referanser
Lunheim

**Lunheim** er en bydel i Tromsø. Den ligger på fastlandssiden, mellom Kroken og Tomasjord. Lunheim hører til tettstedet Tromsdalen, som i sin tur er en del av byen Tromsø. Området har en blandet bebyggelse av eneboliger og rekkehus. I området er også noen mindre bedrifter og offentlige kontorer.

## Referanser
«Johannes»

**Tremastet skonnert «Johannes»** var bygget av stål i den danske byen Rønne, Bornholm i 1902. Den ble innkjøpt til Norge av Abrahamsen og Sommerfeldt i Porsgrunn i 1918 bare ett år etter den fikk innsatt en hjelpemotor. Den ble senere solgt tilbake til Danmark i 1921, deretter til Mariehamn, Åland.

Denne danskbygde skonnerten var en typisk representant for de danske tremastede skonnerter i den første halvdel av 1900-tallet med den danske betegnelsen «*tremastet bramsejlskonnert*» med tre mersseil på fokkemasten, undertoppseil og overtoppseil samt den tredje og siste øverst som kaltes «bramseil».

* Brutto tonnasje: 323 tonn

## Litteratur
* Norske seilskuter 2. bind, Fredhøis Forslag A/S, 1933
«Dagmar»

**«Dagmar»** var en norskbygd skonnert fra Sandefjord, 1874 kontrahert av Thor Jacobsen Næss, Sandefjord. Den ble solgt til J. Johannesen Trolsaas, Sandefjord i 1881, deretter til E. Larsen, Sandefjord i 1883.

Seilskuten hadde vært eid av flere rederier gjennom sin virketid som fraktfartøy. I 1886 ble skipet solgt for første gang utenfor sitt hjemsted til T.F. Linna, Langesund, i 1888 til M. Øhre, Tønsberg, i 1889 til C. Andersen, Horten, i 1891 til C.A. Larsen, Haugesund som førte det selv til Drammen og senere til Svelvik i 1895 og 1897. M. Larsen, Berger, kjøpte skonnerten i 1908, og i 1909 solgt den til Jacob Chr. Dyrdahl, Berger. Den ble i slutten oppkjøpt av Ole Marthisen og N. Jacobsen som førte den til Narvik i Nord-Norge i 1911.

I 1924 ble den solgt som lekter.

## Litteratur
* Norske seilskuter 2. bind, Fredhøis Forlag A/S, 1933
Di Shvue

**Di Shvue** er en sosialistisk kampsang brukt av den jødiske sosialistiske organisasjonen Bund, som stod sterkt særlig i Øst-Europa før 2. verdenskrig og Holocaust. Di Shvue betyr «lovnaden» på jiddisch, og er en lovnad om troskap til det røde flagget og til organisasjonen Bund. 

Første verset er slik (tekst av S. Ansky, norsk gjendikting ved E. Outzen):
Det norske Folkesprogs Grammatik

***Det norske Folkesprogs Grammatik*** er en bok av Ivar Aasen skrevet i 1848.

Boken beskriver det tungemålet som ble brukt av størstedelen av det norske folket da Aasen i tiden 1842-46 gjorde sine studiereiser. Utgivelsen ble betalt av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim.

Ivar Aasen hadde opprinnelig planlagt å undersøke språket på Vestlandet, men utvidet senere arbeidet til også å omfatte de østlige og nordlige distriktene i landet. Boka skulle forberede utgivelsen av den norske ordboka Ordbog over det norske Folkesprog.

Aasen fant ut at dialektforskjellene ikke var større enn at det var en tydelig forbindelse mellom dialektene. Aasen viste med sitt materiale at det fantes et levende norsk språk. Språkmaterialet ble først fullstendig ved en sammenstilling av alle dialektene. At dette språket levde, uten støtte fra et skriftspråk, så Aasen som et bevis på at dette språket var folkets eiendom.

## Innholdet i grammatikken

Aasen går gjennom lydforholdene (bokstavar og uttale), vokal- og konsonantovergang, orddanningen, bøyingsformene, sammenføyingen av ord til setninger, og forholdet mellom dialektene i Norge. Men han finner ikke fram til en felles norm for folkespråket; den ble først framstilt i boken Norsk Grammatik 16 år senere.

Hunnkjønnsordet som i ubestemt form heter *Skaal*, står oppført med seks ulike bestemte nominativsformer:
**Skaal'i* (Telemark og Sogn)
**Skaal'e *(Hallingdal, Valdres, Gudbrandsdalen)
**Skaal'æ* (Setesdalen, Hardanger, Sunnhordland m.fl.)
**Skaal'o* (Sunnhordland)
**Skaal'aa* (Ryfylke, Lister, Jæren)
**Skaal'a* (i de fleste dialektene)

&mdash; og dessuten tre ulike dativformer:
**Skal'enne* (Voss, Nordhordland)
**Skaal'inne* (Setesdal, Sunnfjord, Sunnmøre)
**Skaal'en* (Hallingdal, Valdres, Gudbrandsdalen, Trondheims stift)

Aasen sammenligner dette med de islandske og norrøne formene av *skál* som i bestemt form nominativ er *skálin*, i akkusativ er *skálina* og i dativ er *skálinni*.

Aasen deler dialektene i *den nordafjellske, den vestafjellske* og *den austafjellske rekka*. Avslutningsvis skriver Aasen at de dialektene som ligger nærmest det gamle norske språket er de som brukes i vestlige fjordbygder og i dalene øst for Langfjella, men likevel slik at ulike grammatikalske elementer er tatt vare på i ulike dialekter.

## Referanser


## Eksterne lenker
Nettpresentasjon på Aasentunet
«Alfhild»

**«Alfhild»** var en bark bygget av stål i Liverpool i 1892. Den var en tremastet bark på 1551 tonn brutto som het «Meimven» fram til den var oppkjøpt av det norske rederiet Hansen & Andersen i Larvik i 1910. Barkskipet ble deretter omdøpt til «Alfhild». Den ble kjøpt av E. Tellefsen, Oslo i 1916 og sendt på utenriksfart til Latin-Amerika.

Barken ble utsatt for en alvorlig ulykke til sjøs på reisen fra Buenos Aires til Peru i 1925 med tapet av riggen, og klarte å komme seg inn til Rio Grande do Sul. Der ble skipet kondemnert som et resultat av skadene.

## Litteratur
* Norske seilskuter 2. bind, Fredhøis Forlag A/S, 1933
Sørøykjempemoa

**Sørøykjempemoa** (*Dinornis robustus*) var den fysisk største av moafuglene (Dinornithiformes) på New Zealand, og den var endemisk for Sørøya. Arten er én av to arter i slekten *[[Dinornis]]*, som videre inngår i kjempemoafamilien (Dinornithidae). Sørøykjempemoaen var utryddet lenge før James Cook kom til øyene i 1769. Ifølge Hume (2017) ble den trolig utryddet av maoriene i tidsrommet 1350–1450.

## Biologi
Moaer var superlative fugler, og sørøykjempemoaen var den største av dem alle. Voksne hunner var opptil 2 meter høye på ryggen, og de kunne beite på løvverk opptil 3,6 meter fra bakken, noe som gjør den til den høyeste fuglearten som er kjent. Sørøykjempemoaen var fysisk større enn nordøykjempemoaen (*D. novaezealandiae*). Hunnene var 1–2 ganger større enn hannene. Hannene veide  og ble opp til 240 cm høye, mens hunnene veide  og kunne bli opp til 360 cm høye. Arten hadde en relativt slank kropp og et relativt lite, men bredt hode med et robust buet nebb.

Sørøykjempemoaen var vidt utbredt over alle vegeterte habitater, fra kystdyner til innlands buskskog, skoger og subalpine urtemarker og gressletter på Sørøya og på D'Urville Island. Begge artene i slekten *Dinornis* hadde lengre og kraftigere halser enn de andre moaartene, med sine tre ekstra ryggvirvler. Disse artene utviser også større forskjell i størrelse mellom hunner og hanner enn noen annen fugleart.

## Inndeling
Inndelingen følger Worthy & Scofield (2012).

* Palaeognathae, primitive nåtidsfugler
** Notopalaeognathae
*** Rheiformes, nandufugler
*** Novaeratitae, kasuarfugler, elefantfugler og kivifugler
*** Tinamiformes, tinamufugler (pampashøns)
*** †Dinornithiformes, moafugler
**** †Megalapteryidae, fjellmoafamilien
**** †Dinornithidae, kjempemoafamilien
***** *[[Dinornithidae|Dinornis]]*, kjempamoaer
****** *[[sørøykjempemoa|D. robustus]]*, sørøykjempemoa
****** *[[nordøykjempemoa|D. novaezealandiae]]*, nordøykjempemoa
**** †Emeidae, (småmoafamilien)

## Slektskap
Kladogrammet under følger Bunce *et al.* (2009).

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Solheim Cup 2009

**Solheim Cup 2009** ble arrangert 21.-23. august på golfanlegget Rich Harvest Farms i Illinois, og det var ellevte gang denne matchkonkurransen for kvinner mellom Europa og USA ble.

## Kapteiner
### Europa
Alison Nicholas ble utpekt til kaptein ikke lenge etter at Solheim Cup 2007 var avsluttet.  Hun valgte Liselotte Neumann og 
Joanne Morley til visekapteiner.

Nicholas var med på den første Solheim Cup i 1990, og spilte også i de fem neste cupene.  I alt har hun spilt 18 matcher i Solheim Cup, og tatt åtte og et halvt poeng.  I 2003 var hun visekaptein.
### USA
Beth Daniel var kaptein for det amerikanske laget.  Hun var visekaptein i både 2005 og 2007.  Hennes visekapteiner var Meg Mallon og Kelly Robbins.

Også Daniel spilte i den første Solheim Cup i 1990, og har i alt deltatt i åtte Solheim Cup som spiller, den siste i 2005.

## Lagene
med tidligere Solheim Cup-erfaring i parentes (seire-delt-tapt):

(*)=«captain's picks» (se under)

## Matchene
### Fredag
**Fourball**

**Foursome**

Etter fredagens spill ledet USA med 4 1/2 mot Europas 3 1/2.

### Lørdag
**Fourball**

Etter morgenens fourball-matcher hadde Europa utlignet til 6-6.
  
**Foursome**

Europa tok de første to poengene lørdag ettermiddag med klar margin, men USA vant de to neste jevne matchene, som gikk helt til siste green før de ble avgjort.  Før singelmatchene på søndag, var stillingen 8-8.

### Søndag
**Single-matcher**

Før søndagens single-matcher var stillingen slik at USA måtte vinne 6 matcher for å få de 14 poengene de trengte for å beholde pokalen.

Ved et par tilfeller i løpet av formiddagen var Europa i ledelse i 7 matcher, men det ble likevel snart klart at USA ville hale seieren i land.  Da Morgan Pressel satte en lang putt på 16. green og ble 3 opp, var det 14. poenget sikret og kampen avgjort.

## Laguttak
Det amerikanske laguttaket foregikk ved at spillerne i toårsperioden siden Solheim Cup 2007 opptjente poeng for seire og topp-20-plasseringer.  De ti spillerne med flest poeng ble tatt ut, sammen med to spillere som kapteinen valgte ut (captain's picks].

Det europeiske laget besto av de fem øverste på poenglisten til LET, deretter de 4 beste fra Rolex-rankingen.  Utover disse hadde kapteinen tre «captain's picks» hun kunne velge ut blant dem som ikke kvalifiserte seg ut ifra de nevnte kriteriene.

Begge lag ble tatt ut etter Women's British Open, som ble avsluttet 2. august.

## Eksterne lenker
Solheim Cups nettsted
SS «Najade»

**SS «Najade»** var en  tremastet fullrigger bygget i Geestemünde, nå en bydel i Bremerhaven, Tyskland i 1888. innkjøpt fra Bremen i 1912 av Samuel Marcussen, Askerøy, som senere flyttet til Oslo.

## Krigsforlis

**Fullriggeren SS «Najade»** lastet med oljekaker var på reise fra Galveston til Danmark. 21. mars 1917 ble hun angrepet og torpedert av den tyske ubåten U 59 nordøst av Orknøyene Hele besetningen på 21 mann omkom.

## Kilder
* 
* uboat.net – Najade

## Litteratur
* Norske seilskuter 2. bind, Fredhøis Forlag A/S, 1933
Filmforum Sørvest

**Filmforum Sørvest** (FFSV) er en interesseorganisasjon for filmarbeidere i Rogaland som ble etablert i 1992. 

Organisasjonen holder til i Snadvigå i Stavanger.

Målsettingen har vært å stimulere det lokale filmmiljøet til vekst og utvikling, og bidra til at lokale filmskapere kan få initiert sine filmprosjekter slik at de kan søke om produksjonsstøtte fra andre offentlige instanser. Filmforum Sørvest har mottatt driftstøtte fra Stavanger kommune siden 1995 og fra fylket siden 1997. I tillegg har de mottatt tilskudd til filmworkshop fra fylket og tilskudd til andre bransjeutviklende tiltak fra Stavanger kommune.

FFSV har blant annet arrangert utviklingsseminar i samarbeid med Vestnorsk filmsenter, og manuskonkurranse for lokale kortfilmskapere.

## Referanser
SS «Adolf»

**SS «Adolf»** var et barkskip bygget av tre i det tyske havnestedet Bremerhaven i 1865 var en vanlig bark på 1047 tonn brutto. Den ble innkjøpt til Norge i 1889 av rederiet I.C. Hansen, Tønsberg og satt inn i utenriksfarten. S.M. Gram i Tønsberg kjøpt skipet «Adolf» i 1895, senere solgt til Lars Hauglund, Fredrikstad i 1989.

Den forsvant på reise fra Amerika til Storbritannia uten forklaring, den hadde avseilt fra Amerika i april 1889. Det var det siste man så av denne barken.

* Brutto tonnasje: 1.047 tonn

## Litteratur
* Norske seilskuter 2. bind, Fredhøis Forlag A/S, 1933
Eidetinden

**Eidetinden** er et fjell i Bodø kommune i Nordland. Det har en høyde på 1&nbsp;020 meter over havet.

## Fotnoter



## Referanser
Sydvest Film

**Sydvest Film** var et lokalt produsentselskap i Stavangerregionen som ble etablert i april 2003.

Til sammen 37 lokale filmskapere, enkeltpersoner og firma tegnet seg som aksjonærer. Foruten tilskudd fra SND og Rogaland fylke, bidro Stavanger kommune med  kroner til etableringen,  fra kulturbudsjettet og  fra næringsfondet. Sydvest Film hadde som mål at TV-produksjon skulle stå for 40&nbsp;% av de totale produksjonsinntektene, lage én spillefilm annethvert år, og å ha én til to større samproduksjoner hvert år.

Selskapet gikk imidlertid konkurs i 2010, etter å ha produsert 16–17 filmer innen dokumentar- og kortfilmsjangerne.

## Produksjoner (utvalg)
* *Små kjempers øy*
* *Himmel og hav*
* *High Hopes*

## Referanser
Edel Hætta Eriksen

**Edel Berit Kristine Klemetsdatter Hætta Eriksen** (også kalt **Lemet Edel**, født  17. oktober 1921 i Kautokeino, død 13. august 2023) var en norsk samisk pedagog. 

Hun var utdannet ved lærerskolen i Nesna og Tromsø, og hadde tilleggsutdanning i forming og samisk. Hætta Eriksen var lærer i barne- og ungdomsskolen i Kautokeino fra 1949, og rektor ved barneskolen fra 1969 til 1976. Hun stod som leder for sekretariatet i Samisk utdanningsråd frå 1977 til 1989.

Hætta Eriksen var sentral i arbeidet med å starte opp igjen undervisning i og på samisk i grunnskolen fra og med 1967, etter mange tiår med fornorskingspolitikk. Som den første sekretariatslederen av Samisk utdanningsråd var hun med å snu skolepolitikken i Norge fra en assimilatorisk politikk til en skole for samiske elever.

I 1990 ble Hætta Eriksen utnevnt til æresstudent ved Samisk høgskole. Hun har også mottatt utmerkelser som Kautokeino kommunes kulturpris, Samerådets kulturpris og St. Olavsmedaljen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Eriksen, Edel Hætta 2005: ''Skolearbeid/Skuvlavásáhusat'', i Lund, Svein, Elfrid Boine og Siri Broch Johansen (red.) Sámi skuvlahistorjá. Dávvi Girji.
«Walden Abbey»

**Fullriggeren «Walden Abbey»** var under norsk flagg i bare tre år, mellom 1910 og 1913, eid av rederiet Grefstad & Herlofsen i Arendal. Den var en stor fullrigger bygget av jern i Liverpool i 1881 som et typisk britiskbygd jernskip fra siste halvdel av 1800-tallet.

Den ble solgt av det norske rederiet i 1913 til landet Uruguay.

* Brutto tonnasje: 1799 tonn

## Litteratur
* Norske seilskuter 2. bind, Fredhøis Forlag A/S, 1933
Mekongdeltaet

**Mekongdeltaet** (vietnamesisk: Đồng Bằng Sông Cửu Long, «De ni dragers delta») er en region i det sørvestlige Vietnam hvor Mekong munner ut i Sørkinahavet gjennom en rekke bielver. Mekongdelta-regionen inneholder en stor del av det sørvestlige Vietnam. Områdets størrelse og andelen som er dekket av vann, avhenger av årstidene, men regnes vanligvis til å utgjøre 39&nbsp;000 km².

## Provinser

## Viktige byer

De mest kjente stedene i Mekongdeltaet er Mỹ Tho og Caí Bè ikke langt fra Ho Chi Minh-byen, og i mer sentralt i regionen, Vĩnh Long, Sa Đéc og Cần Thơ, som også kan være et utgangspunkt for å nå de fjerneste områder i deltaet, sørover gjennom mangrove mot Sørkinahavet, nordover mot Châu Đốc eller vestover mot øyene ved Phú Quốc i Siambukten.

## Vietnamkrigen
I den franske kolonitiden i Cochinkina brøt de første nasjonalistiske opprørene ut i dette området, i kongens navn. Disse første opprørene førte til Den første indokinesiske krig.

Under Vietnamkrigen ble det utkjempen en rekke kamper mellom geriljastyrkene i FNL og enheter fra United States Navys flatbunnete båter og luftputebåter.

## Økonomi

Området er preget av en rekke ris-åkre. I 1997 ble Vietnam, mye på grunn av produksjonen i Mekongdeltaet, den tredje største riseksportøren i verden, etter Thailand og India. I tillegg har området stor produksjon av basafisk, maller og reker. Mye av denne produksjonen blir eksportert.

Regionen har nylig blitt omtalt som en *biologisk skattkiste*. Mer enn 1&nbsp;000 nye arter er blitt oppdaget i de tidligere uutforskete områdene i Mekongdeltaet, Herunder arter en tidligere trodde var utryddet.

## Befolkningsammensetning
Innbyggerne i Mekongdeltaet er hovedsakelig vietnamesere med en Khmer minoritet som bor hovedsakelig i Trà Vinh og Sóc Trăng, samt muslimske Chăm i Tan Chau i An Giang provinsene. Det er også en betydelige kinesisk befolkning i Kiên Giang og Trà Vinh provinsene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* et søkbart satellittfoto
In This Moment

**In This Moment** er et amerikansk alternativ metal-band opprettet i 2005. Bandet har gitt ut fem album, gjennom plateselskapet Century Media Records. Bandet er kjent for vokalisten Maria Brinks kombinasjon av vanlig sang og skriking (sistnevnte går under navnet «growling»).

## Historie
Vokalist Maria Brink og gitarist Chris Howorth møttes gjennom felles bekjente i august 2005. De fant ut at de hadde mye til felles og begynte å skrive sanger sammen. Sammen med Los Angeles-trommisen Jeff Fabb og senere gitarist Blake Bunzel og bassist Josh Newell, stiftet de bandet kjent som «In This Moment». Bandet publiserte sanger og videoer på sin MySpace-side, og la grunnlaget for sin tilhengerskare der. Bassisten Josh Newell forlot bandet kort tid etter det ble stiftet, og Pascual Romero, og senere Jesse Landry tok hans plass. In This Moment hadde allerede fått en tilhengerskare av en viss størrelse ved utgangen av 2005, kun ved bruk av internettmarkedsføring og små turneer.   

Bandet fikk platekontrakt av selskapet Century Media Records, og utga sin første plate i 2007. Det første albumet het *[[Beautiful Tragedy]]* og ble kun en mindre suksess til tross for rimelig gode kritikker. Album nummer to, *[[The Dream (In This Moment album)|The Dream]]*, ble utgitt på høsten i 2008 og solgte i større antall enn forgjengeren. Bandet beveget seg her litt vekk fra metalsjangeren med sin mykere lydlinje og havnet på 70.-plass på Billboard Top 200.  

En av bandets sanger, kalt «Forever», er tilgjengelig for nedlasting på musikkspillet Rock Band.

## Medlemmer
* Maria Brink – Vokalist og pianist
* Chris Howorth – Gitar
* Blake Bunzel – Gitar
* Jesse Landry – Bassgitar
* Jeff Fabb – Trommer

## Diskografi
### Album
* *[[Beautiful Tragedy]]* (2007)
* *[[The Dream (In This Moment album)|The Dream]]* (2008) **U.S. #70**
* A Star-Crossed Wasteland (2010)
* Blood (2012)
* Black Widow (2014)
* Ritual (2017)

### Singler
* *Prayers* (2007)
* *Beautiful Tragedy* (2007)
* *Forever* (2008)
* *I'm Broken* [Pantera-cover] (2008)
* *Call Me* [Blondie-cover] (2009)
* *A Dying Star* (2009)

## Eksterne lenker
* 
* 
*  In This Moment – Offisiell MySpace-side
* In This Moment – Official Xanga-side
* YeboTV.com (In This Moment-konsert)
* YeboTV.com (In This Moment-intervju)
* SHOUT! Music Webzine (In This Moment-intervju)
* Inked Magazine (Maria Brink) 
* Austin Sound Check-intervju med Maria Brink
* Palestra.net (intervju med Maria Brink og Chris Howarth)
* The Dream-anmeldelse
* ChangeTheRecord.net-intervju med Maria Brink
Andvake

:*For avisen Andvake, se [[Andvake (avis)]].*
**Andvake** (norrønt *andvaka*) er ifølge *[[Sverres saga]]* navnet på stridshornet til kong Sverre. 

**«Andvaka»** er også navnet på et kvad av Snorre Sturlason, nevnt i Sturlunga soga. Snorre diktet kvadet til fru Kristina Nilsdotter, datterdatter av Erik den hellige, da han i 1219 besøkte henne og mannen hennes, lagmann Aksel i Gautland.

**Andvake** var navnet på et forsikringsselskap som gjennom fusjoner har gått inn i Gjensidige Forsikring.

***Andvake*** er også navnet på en roman av Jon Fosse, utgitt på Det norske Samlaget i 2007. Romanen handlar om ung kjærlighet og om menneskelig brutalitet, når et ungt par som venter barn er drevet hjemmefra, og kommer inn til Bjørgvin for å finne arbeid og et sted å bo. 

**Andvake** er i dag (2022) også navn på et tidsskrift.

## Etymologi
Ordet «andvake» betyr «søvnløs» (jf. «andvaken»). I norrønt språk kunne substantivet *andvaka* bety både «nattevåk», «søvnløshet», «aktsomhet» og «årvåkenhet.»

## Referanser
Austneset fyrlykt

**Austnes fyr** er et fyr som ligger på østsiden av Værlandet i Buefjorden i Askvoll kommune i Vestland.

## Referanser


## Se også
*Liste over norske fyr

## Eksterne lenker
* Norsk fyrliste 2008 – side 245 (PDF – 15 MB)
* Lighthouse Depot - Austnes Light
«Porro»

**Barken «Porro»** var en norskbygd bark som ble bygd i Risør i 1876 for reder J. Prebensens egen regning. Verftet som bygget barkskipet på 492 tonn brutto, lå på Ormedalstranda ved Risør, og T. Jensen var skipsbygger. Skipet var flott for sin tid, med tre master, en bakk som hadde hvalryggdekk, et dekkshus forut for stormasten og kahytt på akterskipet.

Skipet kolliderte med et engelsk dampskip, DS «Brook», utenfor Gravesend i Themsenmunningen den 5. august 1910 og måtte settes på land full av vann. Besetningen under skipsføreren Martin Larsen klarte å berge seg fordi lasten på reisen Kristiania til London var is under den såkalte «isfarten» mellom Norge og England.

## Litteratur
* Norske seilskuter 2. bind, Fredhøis Forlag A/S, 1933

## Eksterne lenker
* Sjøhistorisk database, barken «Porro» med flere avbildninger
Filmkraft Rogaland

**Filmkraft Rogaland AS** er et regionalt filmutviklingsselskap som ble etablert i Rogaland i 2006.

Fra 2006 til 2020 hadde selskapet hovedsete i Stavanger; høsten 2020 ble administrasjonen flyttet til Sandnes.

Selskapets formål er å utvikle filmbransjen i Rogaland, og i planleggingsfasen ble uttrykket «fra bølge til bransje» benyttet for å illustrere denne visjonen. I dette ligger i første rekke målsettingen om å profesjonalisere filmbransjen og øke antall produksjoner for å oppnå en bærekraftig næring. Visjonen er å øke antall innspillinger (film/TV-serier) i Rogaland, øke antall lokale historier produsert i Rogaland og å utvikle film som næring.

## Bakgrunn
På et regionalt filmseminar avholdt på Universitetet i Stavanger den 31.&nbsp;mars 2005 fremla flere lokale filmskapere et forslag om å etablere et regionalt filmutviklingsselskap i Rogaland. I løpet av 2005 vedtok politikerne i Rogaland fylkeskommune å bevilge 2,5&nbsp;millioner til etableringen av et slikt selskap, og politikerne i Stavanger kommune vedtok å bevilge 1,5&nbsp;millioner til formålet. Randaberg kommune bevilget 25&nbsp;000&nbsp;kroner til selskapet. Fylkeskommunen orienterte i januar 2006 Kulturdepartementet om at det til sammen var reist 6,5&nbsp;millioner kroner til selskapet i løpet av 2005, samt at fylkeskommunen ville stille lokaler, IT-utstyr og andre administrative tjenester til disposisjon for Filmkraft Rogaland.

## Organisasjonsform og eierskap
Filmkraft Rogaland er et aksjeselskap som eies av fylkeskommune og flere kommuner i Rogaland. De opprinnelige stifterne av selskapet var Rogaland fylkeskommune, som også ble eier av 50&nbsp;% av aksjene, samt kommunene Stavanger (med 35&nbsp;% av aksjene), Haugesund (med 10&nbsp;% av aksjene) og Randaberg (med 5&nbsp;% av aksjene). Randaberg kommune solgte sine aksjer til aksjeselskapet Filmkraft Rogaland i 2017. I 2021 kjøpte Sandnes kommune seg inn i selskapet, ved å kjøpe Randabergs aksjeandel samt deler av aksjebeholdningen til Sandnes og Haugesund.

### Aksjefordeling (fra 1. januar 2021)
* Rogaland fylkeskommune 50&nbsp;%
* Stavanger kommune 25&nbsp;%
* Sandnes kommune 20&nbsp;%
* Haugesund kommune 5 %

## Referanser
Atle Grønn

**Atle Grønn** (født 7. august 1971) er en norsk sjakkspiller og professor i slaviske språk ved Universitetet i Oslo. Han ble utnevnt til Internasjonal mester i sjakk (IM) i 2008.

## Liv og virke
Atle Grønn vant norgesmesterskapet i hurtigsjakk i 1993 og kom på 3. plass i eliteklassen i NM i 2013. Han lå i perioden fra januar 2006 til juli 2011 sammenhengede over rating-kravet på 2&nbsp;400, med tre inntegninger i IM-tittelen. To av disse turneringene var over ni runder, mens den tredje var en lagturnering over syv runder. Dermed hadde han IM-resultat på til sammen 25 partier, mens kravet er 27 partier. 30. mars 2008 klarte han et 4. IM-resultat, ved å ta 5,5 poeng på 9 runder i den norske Ishavsserien i sjakk 2007-2008 (eliteserien for klubblag).

Han har siden 2011 hatt en spalte kalt «Frå sjakkverda» i ''Dag og Tid'' og i samme avis skriver han også om Magnus Carlsens turneringsspill.

Han er medlem i Oslo Schakselskap hvor han var leder fra 2016-2019. 

Han er forfatter av tre sjakkbøker. Den første, *Sjakken eller livet*, ble publisert i oktober 2016. Fra oktober 2016 har Atle Grønn vært sjakkspaltist i *[[Aftenposten]]*, en oppgave han overtok etter stormester Rune Djurhuus. Fra 2019 har han skrevet spalten sammen med blant andre IM Bjarte Leer-Helgesen. 

Grønns bok *Sjakken som var* fra 2023 om stormester og fotballspiller Simen Agdestein ble i 2024 utgitt på engelsk av https://www.newinchess.com/ under tittelen *Games and goals* (oversatt av den norsk-amerikanske stormesteren Jonathan Tisdall). 

Atle Grønn har i mange år vært fast sjakkekspert under sendinger på NRK. Han har også vært sjakkgjest på TV2 og VGTV.

Atle Grønn var professor i russisk ved Universitetet i Oslo inntil Ukraina ble angrepet av Russland i februar 2022. Han begynte da å studere ukrainsk, og fikk i 2023 endret sin tittel til professor i slaviske språk.

## Bibliografi
* *Sjakken eller livet*. Cappelen Damm (2016) ISBN 9788202552947
* *Sjakkgeniene : Historien om verdensmesterne*, med Hans Olav Lahlum. Cappelen Damm (2018) ISBN 9788202598259
* *Sjakken som var. Fortellingen om Simen Agdestein og hans tid.* Cappelen Damm (2023) ISBN 9788202803391 
*;

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Atle Grønns parti i Norge hos NorBase
Astrid Sverresdotter Dypvik

**Astrid Sverresdotter Dypvik** (født 1977) er en norsk journalist, historiker, forfatter og foredragsholder. Hun har skrevet flere bøker om tysk etterkrigshistorie. Fra 2021 er hun redaktør for tidsskriftet *[[Syn og Segn]]*.

Hun har mastergrad i historie fra Universitetet i Oslo på en oppgave om Bund der Vertriebenen. Som journalist har hun blant annet skrevet for *[[Morgenbladet]]*, *[[Klassekampen]]* og *[[Nationen]]*, og har vært debatt-og kronikkredaktør i *Klassekampen*. I tillegg har hun vært redaksjonsmedarbeider i historietidsskriftet *[[Fortid (tidsskrift)|Fortid]]* og rådgiver i Tankesmien Agenda.

I sin ledertid i Norsk Målungdom fra 2000–2002 engasjerte hun seg særlig for å få dataprogrammer på nynorsk, og hun organiserte blant annet (sammen med Elevorganisasjonen) *Elevstreik for nynorsk data* 28. september 2000, der  elever streiket.

I 2012 gav hun ut boken *Det var DDR. Forteljingar om eit nedlagt land*, der hun gjennom journalistisk og historisk metode fortalte DDR-statens 40-årige historie gjennom enkeltpersoners skjebner sett både fra de som tilhørte regimet og maktapparatet, og de som ble ofre for det. Boka ble nominert til prisen beste sakprosabok for voksne.

I 2017 utgav hun *Berlinhistorier – kald krig i den delte byen*. Boka er sammensatt av tolv personlige historier fra Berlin om mennesker som på hvert sitt vis deltok i den kalde krigen fra opprettelsen av DDR-staten i 1949 frem til Berlinmurens fall 40 år senere.

For sitt forfatterskap mottok hun Samlagsprisen for 2018. I 2025 var hun den norske mottakeren av Willy Brandt-prisen, som hun delte med den tyske prof. dr. Bernd Henningsen. Begrunnelsen for prisen var «Gjennom sitt virke formidler hun innsikt i, og skaper interesse for, dagens Tyskland».

## Bibliografi
* : *Det var DDR : Forteljingar om eit nedlagt land*, Samlaget ISBN 9788252183030
* : *Berlinhistorier : Kald krig i den delte byen*, Samlaget ISBN 9788252192391
* : *Det mørke Tyskland : Ei reise blant høgreekstremistar*, Samlaget ISBN 9788234004353
* : *Den kortaste historia om Tyskland : Frå år ni til no*, Vigmostad & Bjørke ISBN 9788241962158

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Astrid Sverresdotter Dypvik i Forfatterkatalogen hos Norsk Forfattersentrum
*
Heidi Petersen

:*For den norske næringslivslederen, se [[Heidi M. Petersen]].*
 
**Heidi Petersen** (født 30. august 1959 i Kvívík) er en færøysk forretningskvinne, tidligere lærer og politiker (Tj.).

Hun er utdannet lærer. Hun er gift med forretningsmannen Tummas Christophersen fra Vestmanna. Ektefellen var med på å kjøpe reisebyrået Flogfelag Føroya (nå 62°N) i 2007. I 2014 ble han eneeier, mens Heidi Petersen ble daglig leder.

Hun var innvalgt i kommunestyret i Vestmanna for Kvinnulistin 1989–1992, og satt i samme periode i styret i Føroya Kommunufelag. Hun var innvalgt på Lagtinget fra Norðurstreymoy 2004–2008, valgt for Tjóðveldi, og møtte fast for fiskeriminister Tórbjørn Jacobsen i et halvår i 2008. Hun satt i Lagtingets næringskomité og Lagtingets kulturkomité. Hun ledet Tjóðveldisflokkurins velgerforening på Norðurstreymoy 2001–2004 og partiets landsstyre 2002–2004.

## Referanser
Vilhelm Johannesen

**Vilhelm Johannesen** (1942–2022) var en færøysk politiker fra Klaksvík. Han var medlem av det færøyske Lagtinget fra 1980 til 2008 og medlem av Færøyenes regjering i vel fem år. Han representerte Javnaðarflokkurin.

## Liv og virke
Han arbeidet som postbud på hjemstedet og senere som opplæringsleder i Postverk Føroya. Han forfattet en bok og flere artikler om postvesenets historie.

Han var redaktør i det sosialdemokratiske organet *[[Sosialurin]]* fra 1972 til 1979, medlem av kommunestyret i Klaksvík fra 1975 til 1984 og styreformann i Føroya Kommunufelag fra 1977 til 1979.

I 1979 ble han utnevnt til minister for helse-, sosial-, industri- og justissaker i Atli Dams tredje regjering. Regjeringen gikk av etter lagtingsvalget i 1980, da Johannesen ble valgt inn på Lagtinget fra Norðoyar. Han ble gjenvalgt frem til 2008. Han satt det meste av tiden i Lagtingets finanskomité.

Vilhelm Johannesen ble på nytt industri- og justisminister i Dams fjerde regjering fra 1985 til 1988 og industri- og arbeidsminister i Dams sjette regjering fra 1988 til 1989. Det var Johannesen som la frem forslaget til den førtidspensjonsordningen som ble innført på Færøyene i 1991.

Johannesen var styreformann ved lokalsykehuset i Klaksvík fra 1991 til 1993.

### Familie
Vilhelm og Johild Johannesen fikk fem barn, som også har markert seg i Færøyenes politiske og økonomiske liv. Sønnen Aksel V. Johannesen har vært Færøyenes lagmann, datteren Signhild V. Johannesen er kommunepolitiker i Klaksvík, og datteren Ragna er aktiv i fagarbeidsarbeid. Sønnene Líggjas og Bethuel Johannesen er fiskebåtredere. Líggas’ sønn Beinir Johannesen er lagtingsmann.

## Referanser
AFI (band)

**A Fire Inside (AFI)** er et rockeband fra byen Ukiah i California, USA. 

Bandet ble dannet i 1991, og spiller punkrock/rock.

## Medlemmer
*Davey Havok – vokal
*Jade Puget – gitar
*Adam Carson – trommer
*Hunter Burgan – bass

## Diskografi
*1995: *Answer That and Stay Fashionable*
*1996: *Very Proud of Ya*
*1997: *Shut Your Mouth and Open Your Eyes*
*1999: *Black Sails in the Sunset*
*2000: *The Art of Drowning*
*2003: *Sing the Sorrow*
*2006: *Decemberunderground*
*2009: *Crash Love*

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Strandfaraskip Landsins

**Strandfaraskip Landsins**, ofte bare kalt **Strandferðslan** («kystfarten»), er et offentlig transportselskap på Færøyene med både buss- og fergetrafikk. Selskapet eies av Færøyenes hjemmestyremyndigheter og har hovedkontor på Tvøroyri.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fjellerk

**Fjellerk** eller ***berglerk***, lokalt «Subalpine Larch» eller «Alpine Larch» (*Larix lyallii*), er et bartre i lerkeslekta av furufamilien (Pinaceae). Det vokser på 1&nbsp;800-2&nbsp;400 meters høyde i det nordvestlige Nord-Amerika, i Rocky Mountains innenfor delstatene Washington, Idaho, Montana, Britisk Columbia, og Alberta.

Arten blir 5–25&nbsp;m høy, med en slank stamme og åpen konisk trekrone. Grenene står rett ut eller litt oppover, skuddene er lett hårete. barken er først gulgrå, deretter mørkt rødbrun og furete med alder. De matt blågrønne nålene er 2–4&nbsp;cm lange og firkantede i snitt – de står i grupper på 30–40 nåler. Om høsten blir bladene gull-oransje eller gule og felles. Konglene inntil 4&nbsp;cm lange, purpurrøde som unge, men etter hvert mørkebrune med tynne skjell.

Frøene er viktige om vinteren for mange fuglearter. Trevirket er bestandig og motstår forråtnelse, og barken inneholder tannin.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Amlabukti

**Amlabukti** er en bukt på nordsiden av Sognefjorden, i Sogndal kommune i Sogn og Fjordane. Tettstedet Kaupanger ligger på vestsida av bukta, og bygden Amla ligger på østsiden. Riksvei 5 går nord for bukta.

## Referanser
Nynorsksenteret

**Nasjonalt senter for nynorsk i opplæringa**, eller bare **Nynorsksenteret**, ble åpnet av utdannings- og forskningsminister Kristin Clemet 30. mars 2005 og er lokalisert til Høgskolen i Volda. Senteret er administrativt tilknyttet høgskolen, men faglig til Utdanningsdirektoratet. Senteret ble fra 2005 til 2012 ledet av Anne Steinsvik Nordal. Fra 2012 har det vært ledet av Torgeir Dimmen.

Senteret skal drive systematisk forsøks- og utviklingsarbeid for å fremme nynorskopplæringen, først og fremst rettet mot innholdet i faget.

Ifølge pressemeldingen fra daværende Utdannings- og forskningsdepartementet skal Nynorsksenteret *«leie og koordinere arbeidet med å utvikle innhaldet, arbeidsmåtane og vurderingsformene i nynorskdelen av norskfaget, tilby skoleeigarar og skolar støtte og rettleiing i arbeidet med motivasjon for og læring av nynorsk, setje i verk systematisk forsøks– og utviklingsarbeid for å fremje opplæring i nynorsk  medverke til  kompetanseutvikling»*.

Hvert år får Nynorsksenteret spesifisert en del konkrete arbeidsoppgaver i et eget oppdragsbrev fra Utdanningsdirektoratet. Oppdragsbrevet gjelder alle nasjonale kompetansesenter, og Nynorsksenteret skal særlig samarbeide med Lesesenteret og Skrivesenteret.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nynorsksenteret sine hjemmesider
* Pressemelding fra Utdannings- og forskningsdepartementet
38. serierunde i Premier League 2008/09

**38. serierunde i Premier League 2008/09** var den siste serierunde av Premier League 2008/09. Alle kampene ble spilt samtidig søndag 24. mai 17:00. Før runden var det allerede klart at Manchester United er ligamestre. Det var også klart at West Bromwich Albion rykker ned. De to siste nedrykksplassene stod mellom Middlesbrough, Newcastle United, Hull City og Sunderland.

## Kampfakta

***Alle kampfakta er fra BBC Sport**

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## Eksterne lenker
* Premier League 2008/09: Terminliste og resultater  på altomfotball.no
Larix olgensis

**Olgalerk** (*Larix olgensis*, eller *Larix gmelinii* var. *olgensis*, kinesisk 黄花落叶松 *huang hua luo ye song*) er en art eller en variant av bartrær i lerkeslekta innenfor furufamilien. Den anerkjennes ikke av alle forskere som egen art, og kan være en variant av mongollerk *(Larix gmelinii)*.

Treet blir 25-35 meter høyt og stammen inntil 100 cm tykk, nålene er 2-3 cm lange og mørkegrønne. Konglene er 18-25 mm store. Arten (varianten) er sårbar for utryddelse.

Arten vokser i det østligste Sibir, rundt Olgabukta i Japanhavet, og nedover i det nordlige Nord-Korea samt delstaten Heilongjiang i det nordøstre Kina. Den vokser i høydene 500–1800 moh.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Diana Norman

**Diana Norman** (1933–2011) var en britisk forfatter og journalist som skrev historiske romaner og sakprosa. Under forfatternavnet *Ariana Franklin* skrev hun en rekke romaner om den fiktive patologen Adelia Aguilar fra middelalderen. Diana Norman var gift med filmkritikeren Barry Norman.

Norman bodde i Hertfordshire, England sammen med sin ektemann Barry Norman som hun hadde to døtre med. Etter å ha arbeidet som journalist i lokale aviser i Devon og London ble hun i en alder av tyve år den yngste journalist i det som en gang var Fleet Street, Londons klassiske avisgate. Ved siden av sitt forfatterskap arbeidet Diana Norman som frilansjournalist.

Hun skrev historiske romaner, sakprosa og biografier.

## Romaner
### Som Diana Norman
* *Fitzempress' Law* (1980)
* *King of the Last Days* (1981)
* *The Morning Gift* (1985)
* *Daughter of Lîr* (1988)
* *Pirate Queen* (1991)
* *The Vizard Mask* (1994)
* *Shores of Darkness* (1996)
* *Blood Royal* (1998)
* *A Catch of Consequence* (2002)
* *Taking Liberties* (2003)
* *The Sparks Fly Upward* (2006)

### Som Ariana Franklin
* *City of Shadows* (2006)
* *Mistress of the Art of Death* (2007)
* *The Death Maze* (UK), som *The Serpent's Tale* i USA (2008)
* *Relics of the Dead* (UK), som *Grave Goods* i USA (2009)

### Sakprosa
* *The Stately Ghosts of England* (1963, 1977)
* *Road from Singapore* (1970, 1979)
* *Terrible Beauty: Life of Constance Markievicz, 1868-1927* (1987)
* *Taking Liberties* (2003)

## Priser
* 2007: Flintyxan, for *Dödens mästarinna* (*Mistress of the Art of Death*)
* 2007: The Ellis Peters Historical Award, for *Mistress of the Art of Death*
* 2008: The Sue Feder Historical Mystery Award, for *Mistress of the Art of Death*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Transworld Publishers
* rbooks from The Random House Group
* Biografi av Diana Norman hos BookBrowse
* Ariana Franklin hos Helen Heller Agency
«Hawkthornbank»

**Barken «Hawkthornbank»** var bygget i Port Glasgow i 1889 som en tremastet bark av stål. Den målte 1369 tonn brutto.

Den ble innkjøpt av J.A. Henschien, Lillesand i 1910 og dermed var under norsk flagg fram til 1916. I dette året ble barken solgt til Alex Prebensen, Risør, som videresolgte den til den danske skipsreder Henckel, Kalundborg i Danmark. Skipsrederen hadde opprettet Kalundborg Skibsværft i det samme året, og deretter anskaffet seg flere seilskip. Som i Norge hadde Danmark også tatt fordel av den første verdenskrigen som nøytrale nasjoner med tilgjengelige kapasitet på frakt til sjøs.

Men «Hawkthornbank» var ikke lenge under det danske flagget, den ble senket av en tysk ubåt i april 1917.

* Brutto tonnasje: 1.369 tonn.

## Litteratur
* Norske seilskuter 2. bind, Fredhøis Forlag A/S, 1933
Albert Feuerwerker

**Albert Feuerwerker** er en emeritert amerikansk professor og sinolog.

Feuerwerker tok doktorgrad i historie og østasiatiske språk ved Harvard University i 1957. Han begynte ved University of Michigan som *associate professor* i 1959. Professor Feuerwerkers forskningstyngdepunkt er innen moderne kinesisk historie og økonomisk historie. 

Han ble emeritert i 1996.

## Verker i utvalg
**China's Early Industrialization; Sheng Hsuan-huai (1844–1916) and Mandarin Enterprise*. Cambridge, MA: Harvard University Press, 1958.
**The Chinese Economy, 1912–1949*. Ann Arbor: University of Michigan Press, 1968
**History in Communist China*, MIT Press, 1968 
**The Chinese Economy, Ca. 1870-1911* (Michigan Papers in Chinese Studies No. 5), University of Michigan, 1969
**Chinese Communist Studies of Modern Chinese History*, med Sally Cheng, Harvard University Press, Cambridge, MA, 1970 
**Rebellion in Nineteenth-Century China*, (Michigan Monographs in Chinese Studies), Center for Chinese Studies, 1975
**The Foreign Establishment in China in the Early Twentieth Century*, Ann Arbor (Michigan), 1976
**State and Society in Eighteenth-Century China: the Ch'Ing Empire in Its Glory*, (Michigan Monographs in Chinese Studies), 1976 ISBN 0892640278
**Economic trends in the Republic of China, 1912-1949,* (Michigan Papers in Chinese Studies 31), University of Michigan. Center for Chinese Studies, Ann Arbor, 1977 ISBN 0892640316
**Chinese Social and Economic History From the Song to 1900: Report of the American Delegation to a Sino-American Symposium, Beijing, 26 October-1 Nov.*, by Sino-American Symposium On Chinese Social And Economic History, Center for Chinese Studies, University of Michigan, 1982 ISBN 0892640456
**The Cambridge History of China: Republican China 1912-1949*, del 2, redigert sammen med John King Fairbank, Cambridge: 1986
**The Cambridge History of China: Volume 8, The Ming Dynasty, 1368–1644*, del 2, redigert sammen med Denis Twitchett og John King Fairbank, Cambridge: 1998

## Referanser
«Western Monarch»

**Fullriggeren «Western Monarch»** var bygget som et jernskip i Barrow, Storbritannia i 1875. Den målte 1397 tonn brutto. Som de fleste større seilskipene i tiden mot slutten på 1800-tallet var «Western Monarch» et utsøkt seilskip med falske svartemalte kanonporter på hvitt bånd langs siden og svart reling mot værdekket mellom poopen som var gitt hvalryggdekk, på akterskipet og fordekket eller bakk som på engelsk kaltes «fo´csle».

Den var bygget av skipsverftet Barrow Shipbuilding Company på vegne av rederiet «Royal Exchange Shipping Company» og sjøsatt den 21. august 1875. Fullriggeren ble tatt i bruk for kolonifarten med passasjertransport til New Zealand og Australia fra om desember 1875, ført av kaptein Watson. Fra Gravesend i England hadde Watson ført sitt skip til Brisbane, Australia i 85 dager, under den andre reisen tok det 76 dager til Bluff på New Zealand, og den tredje reisen til Wellington tok 85 dager.

«Western Monarch» var solgt til Robert Thomas & Co av Criccieth og Liverpool i 1888. Den ble deretter innkjøpt av L. Lydersen, Sundet, Staubø (nå i Arendal kommune) i 1899. Fullriggeren ble overtatt i 1911 av slektningen N.A. Lydersen som senere solgt den i 1913. Den var under norsk flagg i årene 1899 til 1913 i fjorten år. Den ble solgt til utlandet, og så bruk under den første verdenskrigen som et lekterfartøy under navnet «Derg». I 1957 hadde den tidlige fullriggeren kommet til Limerick på Irland.

* Brutto tonnasje: 1&nbsp;397 tonn
* Netto tonnasje: 1&nbsp;385 tonn
* Lengde: 237,0 engelsk fot
* Bredde: 37,2 engelsk fot
* Dypgang: 22,2 engelsk fot

## Litteratur
* Norske seilskuter 2. bind, Fredhøis Forlag A/S, 1933

## Eksterne lenker
* Western Monarch, an emigrant ship built at Barrow-in-Furness
Quai d’Orsay

**Quai d'Orsay** er en kai i Paris, en del av Seinens venstre bredd, og den gaten som løper langs med den. 
Frankrikes utenriksdepartement ligger på Quai d'Orsay nr. 37, og fransk UD kalles derfor metonymisk gjerne «Quai d'Orsay». Hovedbygningen ble påbegynt i 1844 og stod ferdig rundt 1855.

## Litteratur
* Jacques Hillairet: *Dictionnaire historique des rues de Paris*. Ed. de Minuit, Paris 1963, ISBN 2-7073-0092-6.
* Jean Colson: *Dictionnaire des Monuments de Paris*. Hervas, Paris 1992, ISBN 2-903118-66-3.

## Eksterne lenker
* Officiell websted om ministeriebygningen
«Samuel Hansen»

**«Samuel Hansen»** var en britiskbygd fullrigger av jern, bygget i 1875 i Sunderland, for emigrantfart til Australia, best kjent som **«Hesperides»** for den britiske sjøhistorien. 

«Hesperides» var et veldig fint fullrigget skip på 1330 registertonn bygget av verftet Messrs Short Brothers på vegne av rederiet Messrs John Patton, jun., og Co. som solgt deres tjenester til myndighetene i sørlige Australia. Den første frakten på emigrantfarten var på 396 passasjerene sammen med en besetning på 47 mann under kaptein Upton.

Fullriggeren ble innkjøpt til Norge av Henr. Hansen, Lillesand fra London i 1904, men hadde ikke vært under norsk flagg i mer enn fire år. Under slep fra Lillesand til Fredrikstad strandet den ved Torbjørnskjær og ble ødelagt nyttårsaften 1908.

## Litteratur
* Norske seilskuter 2. bind, Fredhøis Forlag A/S, 1933

## Eksterne lenker
* The sailing of the «Hesperides» in 1875
Taiwansypress

**Taiwansypress** eller **edelsypress**, også kalt ***Formosasypress*** *(Chamaecyparis formosensis*, kinesisk 紅檜/红桧 *hong gui)* er en art av bartrær innenfor dvergsypresslekten i sypressfamilien *(Cupressaceae)*. Den vokser bare på Taiwan i 1&nbsp;000-2&nbsp;900 meters høyde. Hele treet er **giftig**. Den må ikke forveksles med *[[Chamaecyparis taiwanensis]]*, som antakelig er en underart eller variant av japansk solsypress.

Arten blir 55-60 meter høy, og kjennes på den rødbrune, trevlaktige barken og den tykke, massive stammen på inntil 7 meter diameter. Den har flate, vifteaktige bladskudd på 1–3&nbsp;mm, som sitter parvis og er skjellaktige. Unge skudd har mer nålaktige blader, inntil 4–8&nbsp;mm lange. De er myke og blågrønne. Frøkonglene modner på 7-8 måneder, og inntil 12 X 8&nbsp;mm store. De 8-16 skjellene på konglen er parvis satt, og modnes om høsten.

Taiwansypress har inntil 12&nbsp;mm lange kongler med 8-16 skjell, og skiller seg nesten bare gjennom dette ifra den svært like arten nålesypress *(Chamaecyparis pisifera)* som har inntil 8&nbsp;mm lange kongler og bare 6-10 kongleskjell.

Hele treet er giftig. Arten er sårbar for utryddelse på grunn av hogst for bruk i bygging av templer
## Eksterne lenker
*
Nålesypress

**Nålesypress** (*Chamaecyparis pisifera*, japansk サワラ, *sawara*) er et bartre innenfor dvergsypresslekten i sypressfamilien *(Cupressaceae)*. Den vokser bare i Japan – på øyene Honshū og Kyūshū i sørlige og midtre områder av landet. Hele treet er giftig.

Arten blir 35–50 meter høy, og kjennes på den rødbrune, trevlaktige barken, grenene som ligger flatt horisontalt, og stammen på inntil 2 meter diameter. Den har flate, vifteaktige bladskudd på 1–2 mm, som sitter parvis og er skjellaktige med ett stomatabånd under. Unge skudd har mer nålaktige blader, inntil 4-8 mm lange. De er myke og blågrønne. De ovale frøkonglene modner på 7–8 måneder, og inntil 8 mm brede. De 6–10 skjellene på konglen er parvis satt, og modnes om høsten. 

Den svært like arten taiwansypress har inntil 12 mm lange kongler med 8–16 skjell, og skiller seg nesten bare gjennom dette i fra nålesypress som har inntil 8 mm lange kongler og bare 6–10 kongleskjell. Videre skiller nålesypressen seg fra den nært beslektede solsypress *(Chamaecyparis obtusa)* ved at nålesypress har spissede ender på skjellbladene, mens solsypress har avrundede skjellblader uten spiss.

Hele treet er giftig. Arten er sårbar for utryddelse på grunn av hogst for bruk i bygging av templer og møbler i Japan. Trevirket lukter svakt av sitron, og motstår forråtnelse godt. Det finnes mange kultivarer, så sikker identifisering av arten er ikke alltid lett.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker

*