open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mulhjort

**Mulhjorten** (*Odocoileus hemionus*) er et nordamerikansk medlem av hjortefamilien, og har en meget karakteristisk hvit hale med svart halespiss og et par store muldyraktige ører, som den har fått navnet sitt fra. Mulhjorten veier vanligvis 110&ndash;140 kg, og kan nå en kroppslengde på to meter.

Mulhjortens nærmeste slektning er hvithalehjorten (*Odocoileus virginianus*), som har mindre ører, en annen farge på halen og et gevir som luter framover (framfor rett opp) og kløyver tettere.

## Atferd
Mulhjorten er ikke et typisk flokkdyr, og tilbringer det meste av sitt liv alene. I næringsfattige amerikanske vintere danner den ofte flokker på opptil 50 dyr, som går sammen for å lage seg beiteplasser. Dette gjør derimot stor skade på bakken, og derfor gjør bønder mye for å forhindre at mulhjorten tar seg inn på avlingene deres.

Mulhjorten har en spesiell løpemåte, og hopper høyt mens den løper. Dette har gitt den tilnavnet «den hoppende hjorten».

### Ernæring
Mulhjortens føde består hovedsakelig av kvister og skudd fra furu, amerikaosp og ulike busker. Om vinteren går føden for det meste på gress, og den sier heller ikke nei takk til sopp og lav.

### Forplantning
Paringstiden foregår fra slutten av september til midten av november, og det er i denne tiden at de ellers så fredelige bukkene (hanndyrene) blir aggressive og slåss om hindene (hunndyrene). En bukk kan få opptil fire hinder for seg selv.

Drektighetstiden er på 6 &ndash; 7 måneder, og mulhjorthinden føder som oftest to kalver. Disse kalvene har de karakteristiske hvite flekkene i pelsen, som gjør at de er godt skjulte blant vegetasjonen for rovdyr.

## Tilstand og utbredelse
Selv om det har blitt drevet sterk jakt på mulhjorten, er den per i dag ikke utrydningstruet. Jakten, samt de naturlige fiendene dens &ndash; puma, bjørn, jerv og lignende rovdyr &ndash; er nødvendig for å holde bestanden nede.

I tidsperioden 1905&ndash;1925 ble det drevet sterk jakt på ulv, puma og prærieulv i Arizona, og uten rovdyrene eksploderte mulhjortbestanden drastisk. Dette førte til massedød som følge av matmangel, og det ble meldt om at hele 60 000 mulhjort døde i løpet av kun ett år.

Mulhjorten finnes i det vestre USA, det sørvestlige Canada og det nordlige Mexico. Den er svært tilpasningsdyktig, og av den grunn forekommer den i mange forskjellige leveområder, alt fra fjelltrakter like under tregrensen til ørkensletter. 

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 767

**Fylkesvei 767** (**Fv767**) går mellom Skomsvoll på Otterøya og Lænn på fastlandet i Namsos. Veiens lengde er 12,9&nbsp;km.

Den tar av fra fylkesvei 769 ved Lænn og går mot nordvest langs Namsfjorden til Skomsvoll.

## Historikk
Opprinnelig gikk Rv767 mellom Skomsvoll og Namsos sentrum. Da riksvei 769 mellom Namsos og Nærøy ble åpnet i 1980-årene ble strekningen mellom Lænn og sentrum overført til denne.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

* Otterøy kirke

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Vegvesenets vegkart 
* 
*
Edgeøyjøkulen

**Edgeøyjøkulen** er en isbre på østsiden av Edgeøya. Isbreen er en platåbre (iskappe) med et areal på 1365&nbsp;km². Nær kantene er isbreen rundt 100 meter tykk, men på midten er den rundt 250 meter tykk. Den er nærmere 60&nbsp;km lang fra nord til sør, og største bredde øst-vest er rundt 35&nbsp;km.

Edgeøyjøkulen har en rekke utløpere, hvorav den største er Stonebreen i nordøst. Videre langs kysten ligger Kong Johans Bre og Pettersenbreen, i nord Albrechtbreen og Rutenbergbreen, mot Dyrdalen i vest ligger Seidbreen og Gandbreen, og lengst sørvest strekker Deltabreen seg ned mot Tjuvfjordlaguna.

## Kilder
*. Besøkt 11. mars 2013
Canaanhund

**Canaanhund** (FCI #273), kjent som *Keleb K'naani* i hjemlandet Israel, nedstammer fra urgamle pariahunder og urhunder som fantes og fortsatt finnes i Midtøsten. Hunderasen som sådan ble imidlertid skapt på 1900-tallet. Den klassifiseres som primitiv spisshund i gruppe 5, seksjon 6 av Fédération Cynologique Internationale.

## Opprinnelse og alder

Rasen nedstammer fra flere tusen år gamle urhunder og pariahunder, hvis etterkommere den dag i dag lever vilt i tilknytning til Negevørkenen. Rasen må som følge av sitt opphav regnes som relativt primitiv.

Den moderne rasehunden er et resultat av nitid avl og domestisering utført av *[[Dr. Rudolphina Menzel]]*, som ble spurt av *[[Haganah]]* om å utvikle en hund som kunne fungere som vakthund for både det israelske forsvaret og settlerne. Hun valgte ut de beste individene for sitt arbeid med å skape en fullt ut domestisert hunderase. Resultatet har fått navnet *Canaanhund*.

## Utseende, anatomi og fysikk
Av type minner den om andre pariahhunder, f.eks. africanis, australsk dingo og kretahund m.fl. Pelsen er kort eller semi-kort, med slette, harde dekkhår. Underullen varierer med årstid og stedsforhold. Fargen varierer, men grunnfargen er gjerne lys gulbrun til mørkere rødbrun, sort, og sort og brun, med eller uten maske. Halen er middels lang og busket. Hodet er middels langt og har typisk spisshundpreg. Kroppen er rektangulær og buklinjen opptrukket. Vekten er normalt 18–25&nbsp;kg og skulderhøyden ca. 50–60&nbsp;cm. Hannhunder blir ofte betydelig større enn tisper.

## Bruksområde
Canaanhunden er en ypperlig brukshund som kan brukes til nær sagt alt. På grunn av sin høyt utviklede luktesans har rasen spesielt gode egenskaper som narkotikahund, sporhund og ettersøkshund, noe blant annet det israelske forsvaret har benyttet seg av. Den er også en ypperlig jakthund, og som sådan bruker den både syn, lukt og hørsel like aktivt når den jakter. Denne rasen bjeffer sjelden utenfor sitt domene og kan derfor godt bli en ypperlig ledhund. Hjemme er den en ypperlig vakthund av natur. Den er også en spennede utstillingshund, og rasen regnes også som en kjærlig og snill familiehund.

## Lynne og væremåte
Rasen er uavhengig, selvstendig, livlig, modig og svært utholdende. Den er kjent for å knytte sterke bånd til sine eiere og skal være svært varsom med egne barn. Den er reservert og voktsom overfor fremmede, men sjelden aggressiv. Den har imidlertid et tydelig kroppsspråk som lett kan mistolkes som aggressivitet av utenforstående. Den kan også være svært dominant overfor andre hunder. Hunderasen krever regelmessig mosjon og psykiske utfordringer for å trives. Lederskapet bør være konsekvent, men mildt. Dominerende lederskap kan gi uønsket negativ effekt.

## Annet
Canaanhund er en sunn hunderase med få eller ingen arvelig belastede sykdommer. Den må børstes regelmessig.

## Eksterne lenker
* Norsk Kennel Klub (NKK)
Olgastretet

**Olgastretet** er et havstykke i Barentshavet som ligger øst for Barentsøya, vest for Svenskøya (del av Kong Karls Land) og sør for Nordaustlandet på Svalbard. Olgastretet er avgrenset i nord mellom Arnesenodden på Svenskøya og Kapp Bessel på Barentsøya. I sør er Olgastretet avgrenset mellom Kapp Hammerfest på Svenskøya og Kapp Melchers på Edgeøya. 

Nordøst for Olgastretet ligger Erik Eriksenstretet og i vest mellom Barentsøya og Edgeøya ligger Freemansundet.

Olgastretet er inntil 220 meter dypt.

Olgastretet er oppkalt etter Storhertuginne Olga Nikolaevna av Russland (1822–92), senere dronning av Württemberg etter sitt giftemål med kong Karl I av Württemberg (1864–91) i 1846.

## Eksterne lenker
*
Gilberto Agustoni

**Gilberto Agustoni** (1922–2017) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og prefekt for Den apostoliske signatur, den katolske kirkes «høyesterett». Han ble kardinal i 1994, med *[[Santi Urbano e Lorenzo a Prima Porta]]* som titteldiakonia.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (16235-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Henry Benedict Mary Clement Stuart of York (1725-1807) *1758
* Pave Leo XII (1760-1829) *1794
* Kardinal Chiarissimo Falconieri Mellini (1794-1859) *1826
* Kardinal Camillo di Pietro (1806-1884) *1839
* Kardinal Mieczyslaw Halka Ledóchowski (1822-1902) *1861
* Kardinal Jan Puzyna z Kosielsko (1842-1911) *1886
* Erkebiskop Józef Bilczewski (1860-1923) *1901
* Erkebiskop Bolesław Twardowski (1864-1944) *1919
* Erkebiskop Eugeniusz Baziak (1890-1962) *1933
* Pave Johannes Paul II (1920-2005) *1958
* Kardinal *Gilberto Agustoni*
## Referanser


## Eksterne lenker
* Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Freemansundet

**Freemansundet** er et sund som skiller Barentsøya og Edgeøya på Svalbard og en forbindelse mellom havområdet Olgastretet i øst og Storfjorden i vest.

Sundet er rundt seks kilometer bredt og er en hovedleden for båttrafikken mellom vest og Hinlopenstretet i nord. Det ble betegnet som vanskelig å navigere på grunn av strøm- og isforholdene, men en opplodding i 1987 viste at det var trygt farbart. Tidevannsstrømmen er målt til over fem knop, men antas å kunne være enda sterkere i spring-perioder. De beste forholdene for ankring er på nordsiden av sundet hvor strømforholdene gjør at det dannes en isfri bakevje, mens strømmen på sørsiden drar med seg drivisen mot eventuelle ankerplasser. 

Sundet har navn etter Alderman Ralph Freeman som besøkte Svalbard i 1619.

## Referanser


## Galleri
Fylkesvei 769

**Fylkesvei 769** (**Fv769**) går mellom Sørli i Nærøysund og Spillum i Namsos.

Den tar av fra fylkesvei 17 i Namsos og går nordover til Foldfjorden, deretter mot nordøst langs fjorden til Lund. Etter fergen går veien vestover til Varøy og så nordover til Sørli.

## Historikk
Opprinnelig gikk veien mellom Strandval og Salsbruket, med ferje Hofles–Geisnes.

Det fantes også en forbindelse til Namsos, den besto av avsnittene
*Ferjesamband Geisnes–Haranes
*Kommunal vei Haranes–Lund
*Fylkesvei Lund-Salsnes
*Ferjesamband Salsnes–Seierstad–Myrvik–Kjerstivika
*Fylkesvei Kjerstivika–Lænn
*Riksvei 767 videre til Namsos sentrum.

Da en ny vei ble åpnet 1981 mellom Salsnes og Brekksillan ble Salsnes ferjeleie flyttet til Breksillan.

Nordsundet bru ble åpnet før jul 1987, den eneste ferjestrekningen langs veien var dermed Hofles–Lund.

Strekningen Sørli–Strandval ble overført til Rv769 fra riksvei 768. Da Skrøyvdalsveien ble åpnet fikk denne sammen med strekningen Geisnes–Salsbruket eget nummer riksvei 776. Strekningen mellom Lænn og Namsos sentrum ble overført fra riksvei 767.

2004 ble Vikatunnelen åpnet, den opprinnelige traséen ble nummerert fylkesvei 459. 2005 ble Namsosbrua åpnet sammen med en ny trasé mellom Namsos sentrum og Spillum.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

*  Hofles–Geisnes →  Okstad i Høylandet
* Ferge fra Hofles (10 turer/dag, 25 min)

* til Lund
*Arm  ferge fra Lund til  Geisnes

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
* 
* 
* Fergeinfo Lund-Hofles
* AtB rutetabeller
* Turistinformasjon om regionen og om ferger
Fylkesvei 777

**Fylkesvei 777** (**Fv777**) går mellom Jøa og Myrvika i Namsos. Veiens lengde er 7,9&nbsp;km.

Den tar av fra fylkesvei 769 i Myrvika og går nordover på østsiden av Seierstadfjorden til Ølhammeren. Derfra med ferge til Seierstad på Jøa.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter

* Ferge fra Seierstad (1-2 turer/time, 5 min)
* til Ølhammeren

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
* 
* Fergeinfo Ølhammeren-Seierstad
* Turistinformasjon om regionen og om ferger
Tjuvfjorden

**Tjuvfjorden** er ei vik som ligger  på sørvestsiden av Edgeøya på Svalbard. Vika strekker seg 45 kilometer i nordøstlig retning fra Kvalpynten på nordvestsiden og Negerpynten på sørøstsiden. Tjuvfjorden deler den sørvestlige delen av Edgeøya opp i to halvøyer.

I bunnen av Tjuvfjorden ligger Tjuvfjordlaguna, en lagune som ligger opp mot Deltabreen. I nordlig retning, fra bunnen av Tjuvfjorden, strekker dalføret Dyrdalen seg videre. Vika er forholdsvis grunn, med dybder ned mot tretti meter. Kong Ludvigøyane som ligger noe vest for Tjuvfjorden, regnes i mange sammenhenger som en del av vika. Tjuvfjorden er, i likhet med områdene omkring, et viktig område for isbjørn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sørkapp Land

**Sørkapp Land** er et landområde på den sørligste delen av Spitsbergen på Svalbard. Sørkapp Land omfatter området sør for fjorden Hornsund, og avgrenses i nord ellers av Torell Land. Det sørligste punktet på den lille Sørkappøya er Sørkapp, som også har gitt navn til hele landområdet. På fastlandet – 10 km lengre nord, er Sørneset sørligste punkt.

Hele Sørkapp Land er inkludert i Sør-Spitsbergen nasjonalpark, og er relativt isdekt, særlig i øst langs Storfjorden. De største isbreene i området er Olsokbreen, Vassilievbreen, Sørkappfonna, Mefonna, Samarinbreen og Bungebreen. I vest er det noe mer bart terreng med Hornsundtind som viktigste fjellmassiv. Det er ingen bosettinger i Sørkapp Land.

Havområdene omfatter Sørkappbanken i sør, og Hornsundbanken i vest. Dette er rike fiskeområder, og inngår i Fiskerivernsonen rundt Svalbard.

Hele landområdet inngår i Sør-Spitsbergen nasjonalpark, og det er i tillegg et fuglereservat på Sørkappøya.

## Historie
Hvalfangsten på 1600- og 1700-tallet etablerte seg ikke så langt sør som Sørkapp Land, Hornsund var sørligste hvalfangststasjon.  Russiske pomorer drev fangst ved Sørkapp, og senest i 1818 overvintret antakelig to fangstmenn og fanget 1200 hvalross og 1200 kvithval. Det er funnet russiske hustufter og graver tilbake til 1700-tallet helt sør på øya, ved Sørkappvatnet. 

I den norske fangstperioden på 1900-tallet var det sørlige området en del av Fangstfelt nummer 1 (Sørkapp), mens det nordlige området inngikk i Fangstfelt 2 (Søndre Hornsund). I 1908 opprettet Petter Trondsen sin ekspedisjon en hovedstasjon («Hagerups Hus») langt nordøst på Sørkappøya ved det som senere heter Trondsenneset, som ble til bistasjon da ny hovedstasjon («Trondsenhuset») ble bygd ved Kistefjellet ved innløpet til Sommerfeldtbukta. Hytta på Sørkappøya var forfallen allerede på 1930-tallet og var da brukt av Johan Hagerup. Det er også funnet en rekke fangstinnretninger over deler av øya.

Fra den norske fangstperioden finnes restene av en enkelt fangsthytte i Stormbukta, nemlig «Hilmarhytta».

Mot slutten av andre verdenskrig hadde Tyskland en meteorologisk stasjon i Stormbukta sør for Hornsund.

## Se også
*Liste over ramsarområder i Norge

## Referanser


## Eksterne lenker
* Områdebeskrivelse i Cruisehåndbok for Svalbard  – Norsk polarinstitutt.
Tangkuban Prahu

**Tangkuban Prahu** er et aktivt vulkansk fjell (toppunkt 2&nbsp;084 moh.) på øya Java i Indonesia, beliggende 30 kilometer nord for provinshovedstaden Bandung. I april 2005 ble det registrert økt aktivitet fra denne vulkanen, som ble vurdert å ha sammenheng med flere jordskjelv i Sørøst-Asia tidligere samme år og det store jordskjelvet 26. desember 2004, som utløste en stor tsunami. Det forrige større utbruddet fra denne vulkanen var i 1983.

## Eksterne lenker
* Volcano World: Tangkuban Perahu  (engelsk)
Fylkesvei 770

**Fylkesvei 770** (**Fv770**) går mellom Austafjord og Nordlandskorsen ved Foldereid i Nærøysund.

Den tar av fra fylkesvei 17 ved Foldereid og går vestover langs Indre Folda til Kolvereid, videre vestover til Rørvik, deretter over Viknaøyene til Austafjord.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
* 
* AtB rutetabeller
Wedel Jarlsberg Land

**Wedel Jarlsberg Land** er et landområde på Spitsbergen på Svalbard. Det utgjør halvøya mellom Van Keulenfjorden i nord og Hornsund i sør, og ligger vest for Torell Land. 

Landskapet er kupert i nord med topper opp til 1&nbsp;205 meter (Berzeliustinden), og noe slakere mot øst og sør. Området er svært isdekt i sør og øst. Helt i sør, i Hornsund, ligger den polske bosettingen Isbjørnhamna med 12 fastboende forskere. Bosettingen kalles også tidvis for «Hornsund». Hele Wedel Jarlsberg Land er inkludert i Sør-Spitsbergen nasjonalpark.

Wedel Jarlsberg Land er oppkalt etter Fritz Wedel Jarlsberg som var forhandlingsleder i Paris ved utarbeidelse av Svalbardtraktaten.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Områdebeskrivelse i Cruisehåndbok for Svalbard  – Norsk polarinstitutt.
* Den polske forskningsstasjonens hjemmeside (engelsk)
* Mineralogisk studie av Isbjørnhamna fjellgruppe (engelsk)
Fylkesvei 771

**Fylkesvei 771** (**Fv771**) går mellom Skei i Leka og Saltbotn i Nærøysund.

Den tar av fra fylkesvei 770 ved Saltbotn og går i nordøstlig retning gjennom Gråmarka og langs Årsetfjorden til Bogen og videre over Austra til Gutvik der det går ferge til Skei. Veien (unntatt fergestrekningen) er 44,9&nbsp;km lang.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

* Hurtigbåt fra Skei via  Rørvik i Nærøysund mot Namsos
* Ferge fra Skei (13 turer/dag, 20 min)
* til Gutvik
* Hurtigbåt fra Gutvik via Rørvik i Nærøysund mot Namsos

###### 

###### 

 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
* 
* Fergeinfo Gutvik-Skei
* AtB rutetabeller
* Turistinformasjon om regionen og om ferger
Talang

**Talang** er et vulkansk fjell (høyde 2&nbsp;597&nbsp;moh.) i fylket Sumatera Barat på øya Sumatra i Indonesia. Etter et lite utbrudd i april 2005 ble mer enn 25&nbsp;000 mennesker som bodde i området rundt den evakuert fordi man var redd for at flere utbrudd ville følge. Etter jordskjelvene og tsunamien 26. februar 2004, samt de etterfølgende skjelv i området i begynnelsen av 2005, har det vært registrert økt vulkansk aktivitet her, i likhet med fra vulkanen Krakatau.

Talang er en stratovulkan med åtte bekreftede utbrudd mellom 1833 og 1968.

## Se også
*Kaba, en annen vulkan på Sumatra
*Krakatau økt vulkansk aktivitet i april 2005
*Tangkuban Prahu økt vulkansk aktivitet i april 2005
*Jordskjelvet i Indiahavet 2004

## Eksterne lenker
*  Global Volcanism Program 
*  CNN
*  Deccan Herald
*  edu site
*  ABC news
Konsistoriet juni 1988

**Konsistoriet mai 1985** var det fjerde konsistorium hvor pave Johannes Paul II kreerte kardinaler. Det ble holdt den 28. juni 1988 i Vatikanet.

Det ble kreert 24 kardinaler, hvilket brakte det totale antall kreert av Johannes Paul II til 85.

29. mai 1985 ble navnene på de som skulle kreeres til kardinaler annonsert, og Hans Urs von Balthasar var da en av dem. Han døde 26. juni, to dager før konsistoriet, og rakk dermed ikke å bli kardinal. 

## Kilder
* John Paul II (1978-2005) &ndash; ''The Cardinals of the Holy Roman Church'' , besøkt 18. november 2015
Fylkesvei 776

**Fylkesvei 776** (**Fv776**) går mellom Hofles i Nærøysund og Romstad i Høylandet. Veiens lengde er 57,9&nbsp;km.

Den tar av fra fylkesvei 17 ved Okstad og går i retning nordvest til Salsbruket, deretter langs Oppløyfjorden til Geisnes, og med ferge til Hofles.

## Historikk
Før Skrøyvdalsveien mellom Salsbruket og Høylandet ble åpnet 1982 var veien mellom Geisnes og Salsbruket del av riksvei 769.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

*  Hofles–Lund →  i Namsos
* Ferge fra Hofles (12 turer/dag, 5 min)
* til Geisnes

 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
* 
* Fergeinfo Geisnes-Hofles
* Turistinformasjon om regionen og om ferger
Fylkesvei 775

**Fylkesvei 775** (**Fv775**) går mellom sentrum i Høylandet og Gartland i Grong. Veiens lengde er 13,9&nbsp;km.

Den tar av fra  i Gartland og går nordover til Høylandet der den møter fylkesvei 17.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 764

**Fylkesvei 764** (**Fv764**) går mellom Lassemoen stasjon og Skorovatn i Namsskogan kommune.

Den går fra Lassemoen stasjon på Nordlandsbanen, krysser Namsen og europavei 6 ved Grøndalselv og fortsetter østover til Skorovatn.

## Historikk
Opprinnelig gikk veien mellom Lassemoen og Røyrvik sentrum. Da riksvei 773 ble åpnet ble strekningen mellom Gjersvik og Røyrvik overført til denne, og strekningen mellom Skorovatn og Gjersvik ble omklassifisert til fylkesvei 363.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kartverkets norgeskart
* Vegvesenets vegkart 
*
Stephanos II Ghattas

**Stephanos II Ghattas** (født 16. januar 1920 i Sheikh Zein-el-Dine i Egypt, død 20. januar 2009 i Kairo) var koptisk-katolsk patriark fra 1986 til 2006, og en av Den katolske kirkes kardinaler.

Andraos Ghattas, som han da het, studerte blant annet i Roma og ble presteviet i 1944. Deretter underviste han ved presteseminaret i Tahta i Egypt, og trådte i 1952 inn i lasaristenes misjonskongregasjon. Etter seks år virke som sjelesørger i Libanon ble han superior og økonom for sin orden i Alexandria. I 1967 valgte den koptisk-katolske synode ham til biskop av Teben og Luxor, og i 1986 til patriark av Alexandria. Andraos Ghattas tok derpå navnet Stéphanos II. Pave Johannes Paul II kreerte ham til kardinal i 2001.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi  (1833-1903) *1971
* Kardinal Alfonso Maria Mistrangelo (1852-1930) *1893
* Erkebiskop Andrea Cassulo (1869-1952) *1914 
* Patriark  Marco II Khouzam (1888-1958) *1926
* Kardinal Stephanos I Sidarouss, C.M. (1904-1987) *1948 
* Kardinal *Stephanos II Ghattas* (1920-2009) *1967

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Vestmuren

**Vestmuren**, også (blant ikke-jøder) kalt **Klagemuren** (hebraisk: ****), på arabisk *Ḥā'iṭ al-[[Borak|Burāq]]*, er en rest av støttemuren etter det jødiske Tempelet i Jerusalem. Muren var en del av en større struktur bygget av Herodes og ødelagt av romerne i år 70.  Muren er 48 meter lang og 18 meter høy. Selve tempelet var plassert på toppen av det eldre Salomos tempel.

Muren og området foran er satt av som en ortodoks jødisk synagoge.  Det foregår regelmessig ulike gudstjenester der i tillegg til at enkeltmennesker ber individuelle bønner.  En utbredt misforståelse – og opprinnelsen til betegnelsen «klagemuren» – er at disse bønnene er sorgfulle påminnelser om tempelets ødeleggelse.  I den utstrekning at bønner refererer til dette bestemte stedet, har det sammenheng med et ønske om en messiansk tid der det blir fred og tempelet bygges igjen.

Tempelplassen overfor muren er det stedet der tempelet sto fra Salomos tid. Jøder unngår å bevege seg opp på selve plassen, delvis av sikkerhetshensyn, delvis for å unngå å provosere muslimer som holder til der, og delvis fordi enkelte rabbinere forbyr ferdsel av frykt for at man skulle skjende stedet der Det Hellige og Det Aller Helligste sto.

Stedet betraktes som hellig av jøder såvel som av muslimer regulert av Status Quo-bestemmelsene fra osmansk tid.
## Eksterne lenker
* 
* ''The Western Wall Heritage Foundation'' (engelsk)
* Jewish Virtual Library: ''The Western Wall'' (engelsk)
* Chabad.org: ''The Shofar and the Wall, 1930'' (engelsk)
* Worldviewstream.com: ''Vestmuren Live kamera'' (engelsk)
Fylkesvei 765

**Fylkesvei 765** (**Fv765**) går mellom Eidet bru i Lierne og riksgrensen ved Østborg (Rengen).

Den tar av fra fylkesvei 74 ved Eidet og går i retning sørøst til riksgrensen, i Sverige videre i retning Östersund.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 763

**Fylkesvei 763** (**Fv763**) går mellom Vegset i Snåsa og Steinkjer sentrum.

Den tar av fra E6 i Steinkjer og går parallelt med E6 i retning nordøst langs sørsiden av Snåsavatnet til Snåsa. Den passerer tettbebyggelsene Binde og Jørstad, foruten helleristningen *[[Bølareinen]]*.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter

###### 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 762

**Fylkesvei 762** (**Fv762**) går mellom Steinkjer og Støa. Veiens lengde er 16,1&nbsp;km.

Den tar av fra europavei 6 på Figga i Steinkjer og går østover til Støa.

Tidligere fortsatte Rv762 fra Moan til Skjølågrinda langs dagens fylkesvei 266.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 760

**Fylkesvei 760** (**Fv760**) går mellom Bjøra bru i Overhalla og Grongbrua i Grong.

Den tar av fra E6 ved Grong og går vestover langs Namsen til Overhalla.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 773

**Fylkesvei 773** (**Fv773**) går mellom Brekkvasselv i Namsskogan kommune og sentrum i Røyrvik.

Den tar av fra europavei 6 på Brekkvasselv og går østover til Gjersvik og videre langs Limingen til Røyrvik.

## Historikk
Før strekningen mellom Brekkvasselv og Gjersvik ble oppgradert til riksvei var strekningen mellom Gjersvik og Røyrvik del av riksvei 764, sammen med den senere fylkesvei 363 (Nord-Trøndelag).

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kartverkets norgeskart
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 759

**Fylkesvei 759** (**Fv759**) går mellom Sannan i Steinkjer og Stiklestad i Verdal. Veiens lengde er 32,6&nbsp;km.

Den tar av fra fylkesvei 762 nær E6 i Steinkjer og går sørover langs østsiden av Leksdalsvatnet til Stiklestad.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 6905

**Fylkesvei 6905** (**Fv6905**) går mellom Vuku og Stene skanse i Verdal. Veiens lengde er 3,4&nbsp;km.

Den tar av fra fylkesvei 72 ved Skansen og går nordover til Vuku.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei. Etter at Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 ble veien omklassifisert fra primær fylkesvei 758 til sekundær fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Amanullah Khan

**Ghazi Amir Amanullah Khan** (født 1. juni 1892, død 25. april 1960) var hersker av Afghanistan fra 1919 til 1929. Han ledet Afghanistan til uavhengighet fra Storbritannia, og hans styre var preget av dramatiske politiske og sosiale endringer.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Amanullah Khan var sønnen til emiren Habibullah Khan. Da Habibullah ble myrdet 20. februar 1919 var allerede Amanullah guvernør i Kabul og hadde kontroll over hæren og statsfinansene. Han tok raskt makten, fengslet alle slektninger med konkurrerende krav til emiratet, og fikk støtte av de fleste stammelederne.
### Hersker
Russland hadde nylig gjennomgått sin kommunistiske revolusjon, noe som førte til et spent forhold mellom landet og Storbritannia. Amanullah Khan så muligheten for å bruke situasjonen til å få afghansk uavhengighet. Han ledet et overraskende angrep på britene 3. mai 1919 og startet den tredje anglo-afghanske krig. Etter innledende suksess gikk raskt krigen i stå siden Storbritannia fremdeles slet med ettervirkningene etter første verdenskrig. En våpenhvile ble inngått i 1921 og Afghanistan ble en uavhengig stat.

Amanullah var i begynnelsen populær i Afghanistan og han brukte sin innflytelse til å modernisere landet. Han etterlignet Reza Pahlavi i Iran og grunnla nye byskoler for både gutter og jenter og opphevet flere hundre år gamle tradisjoner som strenge kleskoder for kvinner. Han skapte en ny hovedstad og økte handelen med Europa og Asia. Han innførte en moderne grunnlov som la vekt på likeverdige rettigheter og individuell frihet. Denne raske moderniseringen førte til et tilbakeslag, akkurat som den gjorde for Reza Pahlavi i Iran. Det reaksjonære Khost-opprøret ble slått ned i 1924.

Afghanistans utenrikspolitikk på denne tiden var først og fremst preget av rivaliseringen mellom Sovjetunionen og Storbritannia. Begge forsøkte å få støtte av Afghanistan og bekjempe den andre maktens forsøk på å få innflytelse i regionen. Afghanistan tjente på dette, selv om det gikk litt opp og ned. Amanullah klarte til og med å stable på bena et begrenset luftforsvar av sovjetiske fly.

Etter at Amanullah reiste til Europa sent i 1927, økte motstanden mot hans styre. Et opprør i Jalalabad kulminerte i en marsj til hovedstaden, og store deler av hæren deserterte framfor å gjøre motstand. Tidlig i 1929 abdiserte Amanullah og gikk i foreløpig eksil i India. Fra India reiste eks-kongen til Europa og slo seg ned i Italia, senere Sveits.

Amanullah Khan døde i Zürich i Sveits i 1960. Få av hans reformer fortsatte etter at han gikk av.

## Referanser
Det pavelige råd for rettferdighet og fred

**Det pavelige råd for rettferdighet og fred** (***Iustitia et Pax***) er en del av Den romerske kurie, som er Den katolske kirkes sentrale administrasjon.

Det ble opprettet, med status som kommisjon, som et resultat av et ønske fra Annet Vatikankonsil om å opprette et organ for å fremme arbeid for fred og sosial rettferdighet internasjonalt. Pave Paul VI opprettet kommisjonen med en *[[motu proprio]]*, *Catholicam Christi Ecclesiam*, i januar 1967. 

Etter en prøveperiode på ti år utstedte pave Paul VI i desember 1976 en ny *motu proprio*, *Justitiam et Pacem*, som gjorde den permanent. Da pave Johannes Paul II reformerte kurien gjennom konstitusjonen *[[Pastor Bonus]]* i 1988 ble den oppgradert til et råd, og ble dermed del av kurien. 

Den norske statsviteren og politikeren Janne Haaland Matlary har vært medlem av rådet.

## Presidenter

*Maurice Roy (1967&ndash;1976)
*Bernardin Gantin (pro-president 1976&ndash;1977, president 1977&ndash;1984)
*Roger Etchegaray (1984&ndash;1998)
*François Xavier Nguyên Van Thuân (1998&ndash;2002)
*Renato Raffaele Martino (2002&ndash;2009)
*Peter Turkson (2009&ndash;2017)
Astrid av Belgia (1905–1935)

**Astrid av Belgia**, opprinnelig *Astrid Sofia Lovisa Thyra* (1905–1935) var dronning av Belgia fra 1934 til 1935.

## Liv og virke
### Familie
Hun ble født som *Hennes Kongelige Høyhet Prinsesse Astrid av Sverige* 17. november 1905 i foreldrenes daværende bolig, Arvefyrstens palass ved Gustav Adolfs torg sentralt i Stockholm. Hun var den yngste datteren av prins Carl av Sverige og prinsesse Ingeborg av Danmark, og lillesøsteren til prinsesse Margaretha, som senere giftet seg med prins Axel av Danmark, og prinsesse Märtha, som senere ble kronprinsesse av Norge. Prinsesse Astrid vokste opp med sine søsken i *[[Byströms villa]]* (også kalt *Prins Carls palass*) på Djurgården i Stockholm. Der bodde de til 1923, da familien måtte forlate villaen av økonomiske årsaker. Familien tilbrakte somrene på *Villa Fridhem* ved Bråviken i Östergötland.

### Ekteskap
10. november 1926 giftet den svenske prinsessen seg med kronprins Leopold av Belgia (den senere kong Leopold III av Belgia) i Brussel. Hun ble godt mottatt i sitt nye hjemland, og ble på kort tid populær som følge av sin folkelige stil og sitt oppriktige engasjement for de vanskeligstilte i samfunnet.

Det unge kronprinsparet fikk tre barn:
* Prinsesse Joséphine-Charlotte – senere storhertuginne av Luxembourg (1927–2005)
* Kong Baudouin I – konge av Belgia 1951–1993 (1930–1993)
* Kong Albert II – konge av Belgia 1993&ndash;2013 (f. 1934)

### Ulykke
I 1934 ble Leopold konge av Belgia, og Astrid ble dermed dronning. Det varte imidlertid ikke lenge. Sensommeren 1935 var nemlig kongeparet på biltur i Sveits, og ved et uhell kjørte de av veien og inn i et pæretre. Kong Leopold klarte seg godt med bare noen skrammer, mens dronning Astrid døde i sin ektemanns armer, bare 29 år gammel.

Etter sin død har dronning Astrid nærmest fått helgenstatus i Belgia.   Det finnes gater, kirker, torg og parker oppkalt etter henne.

Astrid_Princess_of_Sweden.jpg|Prinsesse Astrid av Sverige i 1926.
Crown_princess_Astrid_1926.jpg|Astrid, hertuginne av Brabant i 1926.


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 756

**Fylkesvei 756** (**Fv756**) var en av Norges korteste fylkesveier, bare 521 meter lang, og gikk mellom fylkesvei 72 i Sandvika i Verdal og riksgrensen ved tjernet Okseauget.

Veien er ikke skiltet som fylkesvei 756, men som fylkesvei 322, som egentlig er veiens länsvägnummer på svensk side.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei. Etter at Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 ble veien arm av fylkesvei 72.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

* Jamtlandsvegen fra Sandvika til Okseauget/Styggdalen →  (Sverige) og til  Verdalsøra
*Ingen tollstasjon. Forbudt å ta med varer over grensen som må deklareres.
* Sandvika grense ()
* (Sverige) til  Duved

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
* Gamle postkort fra Sandvika
Habibullah Khan

**Habibullah Khan** (født 3. juni 1872, død 20. februar 1919) var emir i Afghanistan fra 1901 til 1919. Han var født i Tasjkent, Usbekistan og var den eldste sønn av emiren Abdur Rahman Khan, som han etterfulgte i kraft av å være førstefødt i 1901.

Habibullah var en relativt sekulær, reformvennlig hersker som prøvde å modernisere sitt land. Han arbeidet med å få vestlig medisin og annen teknologi til Afghanistan. I 1904 stiftet Habibullah Habiba-skolen samt et militærakademi. Han utga også den ukentlige avisen *Siraj-ul-Akhbar* på persisk, som talte for reformer. Han innførte forskjellige lovreformer og fjernet mange av de hardeste straffene. Andre reformer var bl.a. å avvikle den undertrykkende etterretningsorganisasjonen som hans far innførte.

Han holdt landet nøytralt under første verdenskrig, på tross av stadige forsøk fra sultanen av Det osmanske riket, åndelig leder av islam, på å innrullere Afghanistan på sin side. Han gjorde også mye for å minske spenning mot India og skrev under en vennskapstraktat i 1905 og gjennomførte et statsbesøk i 1907.

Habibullah ble drept ved Kalagosh 20. februar 1919.

## Referanser
Fylkesvei 754

**Fylkesvei 754** (**Fv754**) går mellom Holsand ved Skogn og Markabygda i Levanger. Veiens lengde er 11,4&nbsp;km.

Den tar av fra E6 ved Holsand i Skogn og går østover til Markabygda.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 753

**Fylkesvei 753** (**Fv753**) går mellom Mostad i Frosta og Åsen i Levanger.

Den tar av fra E6 i Åsen og går i retning sørvest til Mostad.

Tidligere var også strekningen mellom Tautra og Mostad langs fylkesvei 67 del av Rv753.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Chevy Chase

:*For byen med samme navn, se [[Chevy Chase (Maryland)]], og bydelen i Washington, D.C., se [[Chevy Chase (Washington, DC)]]*

**Cornelius Crane «Chevy» Chase** (født 1943) er en amerikansk komiker, humorist og skuespiller fra New York. Han har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

Han er kjent for roller i en lang rekke komediefilmer, slik som familiefaren i *[[Hjelp, vi må på ferie]] (1983),* *Fletch* (1985), *Caddyshack* (1980),  *Spioner som oss* (1985) og *Tre Amigos!* (1986) Chevy Chase har vært konferansier under Oscar-utdelingen to ganger, i  og .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 6771

**Fylkesvei 6771** (**Fv6771**) går mellom Turifossen og Kopperå i Meråker.

Den tar av fra europavei 14 ved Turifossen og går østover til Kopperå.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft hadde den status som primær fylkesvei 751. Etter at Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 ble veien omklassifisert til sekundær fylkesvei 6771.

## Kommuner og knutepunkter

 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Richmond (Virginia)

**Richmond** er hovedstaden i delstaten Virginia i USA.

Byen ble grunnlagt 1637, men fikk ikke status som by før i 1737. I 1779 ble byen delstatshovedstad.

Under den amerikanske borgerkrigen trådte Virginia ut av unionen og sluttet seg til Konføderasjonen. Richmond ble da konføderasjonens hovedstad. Byen ble inntatt av Unionshæren i begynnelsen av april 1865. I kampene ble mye av byen ødelagt, men ble bygd opp igjen etter at borgerkrigen var over.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Francisco Álvarez Martínez

** Francisco Álvarez Martínez ** (født 14. juli 1925 i Santa Eulalia de Ferroñes i Llanera i Asturias i i Spania, død 5. januar 2022 i Madrid) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og  av Toledo i Spania.
## Liv og virke
### Prest
Francisco Álvarez Martínez ble presteviet i 1950. Deretter tok han doktorgrad i kirkerett ved det pavelige universitet Comillas i Madrid, og ble så erkebiskoppelig geheimsekretær og menighetssekretær. 
### Biskop av Tarazona
Han ble biskop av Tarazona i 1973. Han ble bispeviet av erkebiskop Luigi Dadaglio, apostolisk nuntius til Spania; medkonsekrerende var erkebiskop Pedro Cantero Cuadrado av Zaragoza, og erkebiskop José Méndez Asensio av Pamplona (-Tudela).

### Biskop av bispedømmet Calahorra og La Calzada-Logroño
Francisco Álvarez Martínez ble forflyttet til bispedømmet Calahorra og La Calzada-Logroño i 1976 
### Biskop av Origuela-Alicante
Mellom 1989 og 1995 var Álvarez Martínez biskop av Orihuela-Alicante.

### Erkebiskop av Toledo
I 1995 ble han erkebiskop av Toledo og dermed også primas for den katolske kirke i Spania. 
### Kardinal
Han ble kreert til kardinal 21. februar 2001 med *[[ Santa Maria Regina Pacis a Monte Verde]]* som tittelkirke. 

Han gikk av som erkebiskop av Toledo i oktober 2002.

Av de kardinaler under 80 år og dermed stemmeberettigede ved konklavet i april 2005, var han den nest eldste.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
* Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
* Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1920
* Kardinal Luigi Dadaglio (1914-1990) *1961
* Kardinal *Francisco Álvarez Martínez* (1925-2022) *1973
## Referanser


## Eksterne lenker
* Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
Salesianerne av Don Bosco

**Salesianerne av Don Bosco** (offisielt **St. Frans av Sales' selskap**, forkortes **S.D.B.**) er en katolsk kongregasjon. Den ble grunnlagt i 1859 av St. Johannes Bosco (Don Bosco). Ordenen ble godkjent av pave Pius IX i 1874.

Formålet var å tilby en kristen utdannelse til gutter og unge menn, spesielt med tanke på eventuelle fremtidige prestestudier. Dette er fortsatt en av de viktigste oppgavene for ordensbrødrene, og ordenen driver skoler i en rekke land.

Det finnes også andre katolske ordener som kalles salesianerne.

### Liste over generalsuperiorer

### Kjente salesianere)
* Kardinal Giovanni Cagliero, kardinal fra 1920 († 1926)
* Kardinal August Hlond, polsk primas, kardinal fra 1927 († 1948)
* Biskop Michele Alberto Arduino. Ble presteviet i 1933.
* Kardinal Raúl Silva Henríquez, erkebiskop av Santiago de Chile, kardinal fra 1962 († 1999)
* Kardinal Štěpán Trochta, kardinal fra 1969 († 1974)
* Kardinal Miguel Obando Bravo, erkebiskop av Managua, kardinal fra 1985
* Kardinal Rosalio Castillo Lara, den romerske kurie, kardinal fra 1985 († 2007)
* Kardinal Antonio María Javierre Ortas, kardinal fra 1988 († 2007)
* Kardinal Oscar Andrés Rodríguez Maradiaga, erkebiskop av Tegucigalpa, kardinal fra 2001
* Kardinal Antonio Ignacio Velasco García, erkebiskop av Caracas († 2003)
* Kardinal Tarcisio Bertone, vatikansk statssekretær (fra 2006), kardinal fra 2003
* Kardinal Joseph Zen Ze-kiun, biskop av Hongkong, kardinal fra 2005
* Kardinal Raffaele Farina, kardinal fra 2007
* Kardinal Angelo Amato, kardinal fra 2010 
* Kardinal Ricardo Ezzati Andrello, erkebiskop av Santiago de Chile, kardinal fra  2014
* Kardinal Charles Maung Bo, erkebiskop av Yangon, kardinal fra 2015
* Kardinal Daniel Fernando Sturla Berhouet, erkebiskop av Montevideo, kardinal fra 2015
* Erkebiskop Claude Eugène Méderlet, erkebiskop av Madras (fra 1928; † 1934)
* Erkebiskop Ismael Blas Rolón Silvero, erkebiskop av Asunción (fra 1970; † 2010)
* Erkebiskop Thomas Menamparampil, erkebiskop av Guwahati (fra1995)
* Erkebiskop Calogero La Piana, erkebiskop av Messina-Lipari-Santa Lucia del Mela (fra 2006)
* Biskop Vincenzo Cimatti (1879–1965), japanmisjonær
* Biskop Carlos Filipe Ximenes Belo, Nobels fredspris i 1996, apostolisk administrator av Dili. Beskyldt for seksuelle overgrep mot ungdommer. 
* Biskop Adrianus Herman van Luyn, biskop av Rotterdam
* Biskop Vartán Waldir Boghossian, armensk-katolsk biskop av Brasil
* Biskop Sylvain Ducange, generalsekretær for Den haitiske bispekonferanse († 2021)
* Biskop Lucas Van Looy, biskop av Gent
* Pater Alberto Maria De Agostini, misjonær og forsker
* Pater Pio Scilligo, psykolog

## Referanser
Claretianerne

**Claretianerne** (offisielt **Den salige jomfru Marias uplettede hjertes misjonærsønner**, latin ***Congregatio Missionariorum Filiorum Immaculati Cordis B.M.V.***, forkortes **C.M.F.**) er en katolsk kongregasjon. 

Den ble grunnlagt av, og har navnet den vanligvis er kjent under fra, St. Antonio Maria Claret i 1849. Godkjenningen kom i 1870, noen måneder før Clarets død. 

Deres hovedoppgaver er å virke som misjonærer, predikanter og innen utdannelse for ungdom.
Redemptoristene

**Redemptoristene** (offisielt **Den allerhelligste Gjenløserens kongregasjon**, forkortes **C.SS.R.**) er en katolsk kongregasjon. 

Den ble grunnlagt av den hellige Alfonso Maria di Ligouri i Scala i 1732. Formålet var misjonsarbeid blant fattige i Europa og blant ikke-kristne. Regelen ble godkjent av pave Benedikt XIV i 1749. En kvinnelig gren ble godkjent året etter. 

## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 752

**Fylkesvei 752** (**Fv752**) går mellom Okkelberg og Hegra i Stjørdal.

Den tar av fra europavei 14 i Hegra og går nordover til Okkelberg.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

* Okkelberg kapell

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Esztergom-Budapest erkebispedømme

**Esztergom-Budapest erkebispedømme** er et katolsk erkebispedømme i Ungarn. Det ble grunnlagt i det 10. århundre, og var tidligere kjent som Esztergom erkebispedømme. Det fikk dagens navn 31. mai 1993. Erkebiskopen er for tiden Péter Erdő, som etterfulgte László Paskai.

Det bor 1&nbsp;265&nbsp;000 katolikker i bispedømmet, av 2&nbsp;100&nbsp;000 innbyggere totalt. Bispedømmet består av 152 menigheter, beskjeftiger 230 prester, 19 diakoner, 224 ordensbrødre og 551 ordenssøstre. Antallet er imidlertid blitt forholdsmessig sterkt redusert i løpet av det religionsfiendtlige kommuniststyret under den sovjetiske okkupasjonen.

Suffraganbispedømmer under Esztergom-Budapest er Győr, Hajdúdorog og Székesfehérvár.

## Erkebiskoper

*Johann von Kanizsai (1387&ndash;1418)
*Ladislaus Szálkán (1524&ndash;1526)
*Pál Várdai (1526&ndash;1549)
*Anton Vrancic (1569&ndash;1573) 
*Miklós Telegdy (1580&ndash;1586)
*Péter Pázmány (1616&ndash;1637) 
*József Batthyány (1776&ndash;1799)
*Karl Ambrosius Ferdinand von Habsburg (1808&ndash;1809)
*Alexander Rudnay Divékújfalusi (1819&ndash;1831)
*Ján Krstitel Scitovszky (1849&ndash;1866)
*János Simor (1867&ndash;1891)
*Kolos Ferenc Vaszary O.S.B. (1891&ndash;1913)
*János Csernoch (1912&ndash;1927) 
*Jusztinián György Serédi O.S.B. (1927&ndash;1945)
*József Mindszenty (1945&ndash;1973)
*László Lékai (1976&ndash;1986)
*László Paskai O.F.M. (1987&ndash;2002)
*Péter Erdő (2003&ndash;)

## Eksterne lenker
*