open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ekstremværet Agda

**Ekstremværet Agda** var et ekstremvær som berørte Møre og Romsdal og Sør-Trøndelag sør for Trondheimsfjorden den 14. januar 2003. Det var det første ekstremværet av fem dette året, men det siste av to i løpet av vinteren 2002/2003. Det første ekstremværet den vinteren var Yrjan den 17. desember 2002.

Agda gav full til sterk storm. Kraftigst vind ble målt på Kråkenes fyr ved Sted, med en middelvind på 37,5 m/s, som er orkan styrke. Svinøy fyr litt lenger nord målte 31 m/s, mens Ona fyr fikk 29 m/s, begge disse var sterke stormer.

Alle hurtigbåtsamband i Møre og Romsdal stoppet opp, samt tre ferjesamband. Det ble registrert mindre skader på bygninger og en seilbåt gikk ned i en småbåthavn.

## Kraftigst vind

## Se også
*Liste over ekstremvær i Norge

## Referanser
Aiguille du Dru

**Aiguille du Dru** (også kalte **Dru** eller **Drus**) er et fjell i Mont Blanc-massivet i De franske Alpene. Fjellet har to topper:
* *Grander Aiguille du Dru* (eller *Grander Dru*) 3&nbsp;754 m og
* *Petit Aiguille du Dru* (eller *Petit Dru*) 3&nbsp;733 m

De to toppene ligger på vestryggen av Aiguille Verte (4&nbsp;122 m) og er forbundet til hverandre av *Brèche du Dru* (3&nbsp;697 m).

De britiske fjellklatrerene Clinton Thomas Dent og J. W. Hartley sammen med guidene Alexander Burgener og K. Maurer foretok førstebestigningen av *Grander Dru* 12. september 1878 (sørøstsiden).

*Petit Dru* ble det påfølgende året, den 29. august 1879, klatret av J. E. Charlet-Straton, P. Payot og F. Follignet via sydsiden og sørvestryggen. Førstebestigningen av begge toppene ble gjort av E. Fontaine og J. Ravanel 23. august 1901. Nordsiden, som er en av Alpenes store nordvegger, ble første gang klatret av Pierre Allain og R. Leininger 1. august 1935.

Italieneren Walter Bonatti soloklatret en vanskelig rute på det sørvestlige bergfestet til *Petit Dru* («Bonatti-pilaren») i august 1955. Denne ruten eksisterer ikke lenger på grunn av store steinras i 1997, 2003 og 2005. Merkene etter rasene er synlig fra Chamonixdalen.

## Eksterne lenker
* Aiguille du Dru på SummitPost
Askvoll (tettsted)

:*For kommunen med samme navn, se [[Askvoll]].

*'Askvoll''' er kommunesenter i Askvoll kommune i Vestland. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger på nordsiden av Vilnesfjorden.

I Askvoll ligger kommuneadministrasjonen og barne- og ungdomsskole, i tillegg til lensmannskontor, tannlegetjeneste, sykehjem, veterinær og NAV-kontor. Stedet har også ymse butikker, hotell, bank, vinmonopol og apotek. Her ligger også Askvoll kirke fra 1863, og Askvoll har vært kirkested siden middelalderen.

Fra Askvoll er det nytt veisamband (2013)   via Dalsfjordbrua over til Dale i Fjaler kommune videre innover mot Sande og E39 langs sørsiden av Dalsfjorden. Det er også ferjesamband til Atløyna og Fure i Fjaler kommune på sydsiden av Vilnesfjorden og ferjesamband til Norges vestligste bosatte øysamfunn;  Værlandet og Bulandet i Askvoll kommune.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettstedet til Askvoll kommune
Bill Johnson

**Bill Johnson** er navnet til flere pesoner:

* Bill Johnson (alpinist)
* Bill Johnson (orkesterleder) 
* Bill Johnson (pastor)
Asopos

**Asopos** (gresk: Ἀσωπός, *Asôpos*; latin: *Asopus*) er navnet på fire forskjellige elver i Hellas og en i Anatolia (dagens Tyrkia). I gresk mytologi var det også navnet på en elveguden i disse elvene. Han er nevnt som sønn av Okeanos og Tethys.

## Elver
### Elver i Hellas
#Asopos (Boiotia), en elv i Boiotia som har opphav i fjellet Kithairon og flyter gjennom distriktet Plataiai og ut i Euriposstredet.
# Fliuske Asopos, har sitt opphav i fliusk område i det nordvestlige Argolida på Peloponnes og flyter gjennom området til Sikyon og ut i Korintbukta ikke langt fra byen Sikyon. Geografen Pausanias nevnte at både fliuserne og sikyonerne hevdet at elvens kilde faktisk var den frygiske og kariske elven Maiandros (Menderes) som etter hva de fortalte gikk ut i havet ved byen Miletos, gikk under jorden og dukket opp igjen på Peloponnes som Asopos.
#Thessalianske Asopos, en elv som har sin kilde i fjellet Oeta in Thessalia og ender i Maliabukten.
#Trakhiske Asopos, en elv i Trakhis i nærheten av Thermopylene og er nevnt av Herodot.

### Elv i Tyrkia
#Frygiske Asopos, en liten elv i Frygia som slår seg sammen med elven Lykos i nærheten av Laodikeia ved Lykos (Laodicea ad Lycum).

## Mytologi
Asopos var gift med najaden Metope og sammen fikk de to sønner, Pelasgos og Ismenos, i tillegg til tolv døtre; Korkyra, Salamis, Aigina, Peirene, Kleone, Thebe, Tanagra, Thespeia, Asopis, Sinope, Ornia og Khalkis. Asopos' datter Aigina ble røvet av Zevs.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Okeanos: «Asopos», *Theoi Project*
* «Asopus» ,  *Hazlitt, Classical Gazetteer*
John Smith Flett

**John Smith Flett** (født 26. juni 1869 i Kirkwall på Orknøyene, død 26. januar 1947 i Ashdon, Essex) var en skotsk geolog.

Flett studerte fra 1886 humaniora, naturvitenskap og medisin ved Universitetet i Edinburgh og ble uteksaminert som kirurg i 1894. Etter i en kort periode å ha virket som lege ble han assistent til geologen James Geikie ved forannevnte universitet og deretter foredragholder i petrologi. Fletts undersøkelser av "gammel rød sandsteins"-formasjonen på Orknøyene, om dets stratigrafi og dets basiske ganger, var hans første betydningsfulle forskning, som han tok doktorgraden på i Edinburgh i 1900 og samme år ble innvalgt i Royal Society of Edinburgh.

I 1901 trådte han inn i Geological Survey of Great Britain og fikk dermed en omfattende kjennskap til den britiske grunnfjellet. Sammen med Tempest Anderson studerte han den vulkanske aktiviteten på Montagne Pelée og Soufrière i Vestindia. I 1911 ble han assistent til direktøren for Geological Survey of Scotland. Han ble tildelt Bigsbymedaljen i 1909 og Wollastonmedaljen i 1935, innvalgt som medlem av Royal Society i 1913 og som korresponderende medlem av Geologiska Föreningen i Stockholm i 1931.

Blant hans skrifter kan nevnes *James Geikie: the Man and the Geologist* (medvirkning, 1917) og *The First Hundred Years of the Geological Survey of Great Britain, 1835-1935* (1937).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om John Smith Flett (på engelsk)
Nordenskiöldbukta

**Nordenskiöldbukta** er en bukt på nordsiden av Nordaustlandet på Svalbard. Bukta ligger øst for Laponiahalvøya på Gustav V Land med Nordkapp, og vest for Platenhalvøya i Prins Oscars Land. I bukta ligger det bare ei øy, nemlig Scoresbyøya.

Inenrst i bukta er den skåret opp av en rekke halvøeyr og mindre bukter eller fjorder, som regnet fra vest er Sabinebukta (ved Maudbreen), Rijpfjorden (med Rijpdalen) og Zorgdragerfjorden nordvest på Platenhalvøya.

Bukta har sitt navn etter den finlandssvenske professoren, utforskeren og friherren Adolf Erik Nordenskiöld.

## Eksterne lenker
*
Gustav V Land

**Gustav V Land** er et landområde på Nordaustlandet, Svalbard. Gustav V Land består av den vestlige delen av Nordaustlandet nord for Wahlenbergfjorden, og følger en linje fra indre del av Wahlenbergfjorden og gjennom Rijpdalen til Rijpfjorden. Gustav V Land er for det meste dekket av isbreer, hvor Vestfonna er den største.

Området har fått sitt navn etter kong Gustav V av Sverige, som regjerte fra 1907 til 1950.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Områdebeskrivelse i Cruisehåndbok for Svalbard – Norsk polarinstitutt.
Erik Langedal

**Erik Langedal** (født 27. januar 1929, død 5. august 2022) var en norsk fotballspiller som var en Raufoss ILs profiler på 1950- og 1960-tallet. Han deltok på en B-landskamp og en gang reserve, samt en prøvelandskamp. Han var med på pressens lag som slo A-landslaget 7-1 i 1959. Han scoret ett mål. Han var Raufoss' storscorer på 1950-tallet. Han ble nummer tre blant de mestscorende i hovedserien i sesongen 1958/59.

Langedal var også en god tekniker med et fint blikk for spillet. Hodeballer var hans spesialitet og han var treffsikker i heddingene sine. La opp etter opprykket til Eliteserien i 1963. 

Langedal var utdannet lærer. Han hadde sin yrkeskarriere på Raufoss Skole og ble senere rektor ved Raufoss barneskole. 
Hans svigerfar var Sigmund Kildal (1905-1986), sønn av mangeårig ordfører i V. Toten kommune Severin Olsen (1875-1952), som hadde samlet lokalhistorie og drevet med slektsgransking på hobbybasis gjennom mange år. Dette materialet brukte Langedal som utgangspunkt i sin bok om Raufoss *Fra ødegård til industrisamfunn - Raufoss før 1905*. Etter denne bokutgivelsen fikk han V. Toten Kommunes Kulturpris. Han har også skrevet flere historiske artikler som er relatert til Raufoss.

Erik Langedal hadde tre sønner; Ola, Sjur og Elling Langedal. Erik var selv deres rektor og det hendte at sønnene måtte hjelpe til om sommeren med forberedelsene til skoleåret. Erik var gift med Vigdis født Kildal (1940).

## Kilder
* Sigbjørn Hemstad: Smil, Sport og Rock. 2007.
* Erik Langedal: Fra ødegård til industrisamfunn - Raufoss før 1905. 1998

## Referanser
Chemin de Fer du Nord

**Chemin de Fer du Nord** (CF du Nord), som regel kun omtalt som det nordre selskapet, var et jernbaneselskap opprettet i september 1845, i Paris, Frankrike. Det var eiet av familien de Rothschild Frères i Frankrike og N M Rothschild & Sons fra London, England.

Baron James de Rothschild var selskapets første leder inntil hans død i 1868. Fra stasjonen Gare du Nord som selskapet bygget i Paris, gikk banen nordover mot Den engelske kanal først til Douaiog Lille i 1846. I 1847 ble banen forlenget til Amiens og Valenciennes og deretter til de belgiske byene Kortrijk og Gent. I 1848 førte ytterligere arbeid banen frem til Boulogne-sur-Mer og Saint Quentin, Aisne.

I 1855 engasjerte Baron Rothschild fotografen Edouard Baldus til å ta en rekke fotografier av ulike landemerker langs banen mellom Boulogne-sur-Mer og Paris. Fotografiene ble benyttet i et album som ble gitt som et souvenir til Dronning Victoria og Prince Albert i forbindelse med at de besøkte Frankrike dette året. Albumet er i dag utstilt i fotografisamlingen ved the Royal Archives ved Windsor Castle.

Selskapet ble nasjonalisert i 1937 og ble en del av Société Nationale des Chemins de fer Français (SNCF).
Geological Society of London

**The Geological Society of London**, generelt omtalt som kun **Geological Society**, er et geologisk selskap (*learned society*) i London. Selskapet, som ble grunnlagt i 1807, er verdens eldste nasjonale geologiske selskap og det største i Europa, med mer enn 12 000 medlemmer.

Selskapet har siden 1874 vært basert i Burlington House ved Piccadilly i London. Selskapet deler ut en rekke medaljer, Wollastonmedaljen, Lyellmedaljen, Murchisonmedaljen og Bigsbymedaljen er de mest kjente av dem.

Selskapet er en registrert veldedig organisasjon, nr. 210161. Det er også medlem av det britiske vitenskapsrådet, og har lisens til å tildele autorisert forsker til kvalifiserte medlemmer.

Selskapets misjon og oppgave er: «Å gjøre geologer kjent med hverandre, stimulere deres iver, få dem til å ta i bruk én nomenklatur (terminologi), legge til rette for formidling av nye fakta og fastslå hva som er kjent i deres vitenskap og hva som gjenstår å oppdage».

## Æresbevisninger
Selskapet har siden 1874 vært basert i Burlington House ved Piccadilly i London. Selskapet deler ut en rekke medaljer, Wollastonmedaljen, Lyellmedaljen, Murchisonmedaljen og Bigsbymedaljen er de mest kjente av dem.

Professor Trond Helge Torsvik ble æret med Wollaston-medaljen for 2024  i Burlington House av Ruth Allington, Geological Societys president, den 12. juni 2024. Han fikk også omtale i selskapets magasin. Tidligere prisvinnere er blant annet Charles Darwin og Universitetet i Oslos første rektor, Waldemar Christopher Brøgger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* The Geological Society of London
* The Lyell Collection
* Selskapets publikasjoner
Kia cee’d

**Kia cee'd** er en bilmodell fra Kia, som produseres på samme fabrikk i Žilina i Slovakia som SUV'en Kia Sportage.

Modellen startet produksjon i 2006, kom til Norge ved begynnelsen av 2007, og er den første bil som tilbys med 7 års garanti i Norge.

Der finnes tre forskjellige varianter, en normal 5-dørs kombicoupé, en 3-dørs kombicoupé kalt "*pro_cee'd*", og en 5-dørs stasjonsvogn kalt "*cee'd_sw*".

Modellen finnes med bensinmotorer på 1,4, 1,6 og 2,0 liter og med dieselmotorer på 1,6 og 2,0 liter.

Modellen gjennomgikk et facelift i siste halvdel av 2009, hvor designet og kabinen blev endret samtidig med at 1,4 fremover også kan fås i en noe svakere versjon med 90 i stedet for 109 hk.

## Tekniske spesifikasjoner

## Bilder
Klikk på bildene for å se dem i stort format.

Fil:Kia cee'd 1.4 EX Kirunasilber.JPG|Kia cee'd '06−'09
Fil:Kia cee'd 1.4 EX Kirunasilber Heck.JPG|Kia cee'd '06−'09
Fil:Kia cee'd Facelift front - GMS 2009.jpg|Kia cee'd '09−nå
Fil:Kia cee'd Facelift rear - GMS 2009.jpg|Kia cee'd '09−nå
Fil:Kia pro cee'd.JPG|Kia pro_cee'd '06−'09
Fil:Kia pro cee'd Heck.JPG|Kia pro_cee'd '06−'09
Fil:Kia cee'd innen.jpg|Kabin '06−'09
Fil:Kia cee'd SW Facelift interior - GMS 2009.jpg|Kabin '09−nå
Fil:Kia cee'd sw1.jpg|Kia cee'd_sw '06−'09
Fil:Kia cee'd sw.jpg|Kia cee'd_sw '06−'09
Fil:Kia cee'd SW Facelift front - GMS 2009.jpg|Kia cee'd_sw '09−nå
Fil:Kia cee'd SW Facelift rear - GMS 2009.jpg|Kia cee'd_sw '09−nå


## Top Gear

Top Gear bruker nå testbilen Kia Cee'd som rundebil. Bilen kjøres av gjester som skal prøvekjøre runder.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kia cee’d website hos den norske importøren
Sørlandets football liga

**Sørlandets football liga** (**SFL**) var en amerikansk fotball-liga på Sørlandet, startet i 2004.

I 2003 startet planene på Sørlandet med realisering av en egen 9-manns liga. Bak sto Kristiansand Gladiators og Arendal Wildcats. Etter en langvarig feide med Norges Amerikansk Fotballforbund (**Noaff**) rundt bruken av importspillere, så bestemte de to sørlandslagene seg for å bryte med forbundet, og lage en egen tilpasset 9 manns liga med lag fra region sør.

Opplegget skilte seg ut med blant annet et forbud mot importspillere, 9-manns lag, kortere spilletid og ikke mist kortere reisetid lagene seg i mellom. Det var også noe forenklet i forhold til oppmerking samt dommerbesetning. Alt i alt så gjorde man endringer basert på hva som kunne forenkle sporten på norsk nivå. Planen lyktes til fulle, og fra å være kun et lag i Agder med ca. 25 medlemmer, så vokste SFL seg til å telle over 100 aktive utøvere. Felles for de fleste utøverne var nok at man i langt større grad klarte å kombinere gleden ved amatøridrett, samt opprettholde et vist sportslig nivå.

Shannon Currie, Allan Wetrhus og Jørgen Benestad-Johansen, var sentrale skikkelser i oppbyggingen av miljøet. I 2004 var planene ett faktum og de første kampene i SFL ble satt i gang. Rogalandsbaserte Gandal Giants og Stavanger Eagles ble også innlemmet i ligaen, som fra før av telte nevnte Wildcats og Gladiators, samt rekruttlaget til Wildcats ved navn Arendal Panthers. Rekruttløaget til Gladiators, Otra Raiders ble også med.  Søgne Stallions deltok også i den aller første sesongen av SFL.

Ligaen som ble dominert av Gandal Giants (mestere 3 år på rad) så sin ende i 2006 grunnet interne stridigheter lagene imellom.
Richard Rodgers

**Richard Charles Rodgers** (1902–1979) var en amerikansk komponist som skrev mer enn 900 sanger og 43 Broadway-musikaler. Han komponerte også musikk for film og tv. Best kjent er han for sitt kunstneriske samarbeid med lyrikerne Lorenz Hart og Oscar Hammerstein II.

Sammen med Hart komponerte Richard Rodgers kjente sanger som «My Funny Valentine», «The Lady is a Tramp», «Falling in Love with Love» og «Bewitched, Bothered and Bewildered». Etter Harts død begynte Rodgers å samarbeide med Hammerstein, og de leverte i 1943 musikalen *[[Oklahoma!]]*, som markerte starten på ett av de mest suksessrike samarbeid i amerikansk musikalhistorie. Deres verk revolusjonerte formen. Det som en gang var en samling sanger og danser ble utviklet til en integrert kunstart. De stod bak sanger som «Oh, What a Beautiful Mornin'», «You'll Never Walk Alone», «My Favorite Things», «The Sound of Music», «Climb Ev'ry Mountain», «Do-Re-Mi» og «Edelweiss».

Rodgers mottok også Oscar for beste sang med sangen «It Might as Well Be Spring» fra filmen *[[State Fair]]* på den 18. Oscar-utdelingen i 1945.

## Låter i kulturkanon
Låter som av Alec Wilder regnes for å høre med i kulturkanonen den store amerikanske sangboka er blant annet «Bewitched, Bothered and Bewildered». Han var en av låtskriverne til «Blue Moon», «The Blue Room», «Boys and Girls Like You and Me».

## Låter
* You Took Advantage of Me

## Se også
* Rodgers og Hammerstein

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Roger Borsa

**Roger Borsa** (født 1060/1, død 22. februar 1111) var en normannisk hertug.

## Liv og virke
Han var sønn av Robert Guiscard, den normanniske adelsmannen som erobret store deler av Sør-Italia og Sicilia, og etterfulgte ham som hertug av Puglia og Calabria. Hans mor var Roger Guiscards andre hustru, Sichelgaita fra en lombardisk fyrsteslekt. 

Roger hadde imidlertid ikke de samme evner som sin far, og hans regjeringstid var preget av anarki, på grunn av stridigheter mellom normanniske lensmenn. Hans ambisiøse mor sørget for at han allerede i 1073, mens faren lå syk, ble utpekt som tronfølger i stedet for Robert Guiscards sønn fra første ekteskap, Bohemond.

Rogers fetter Abelard av Hauteville var den eneste normanniske adelsmann som protesterte på at Roger ble utpekt i 1073, da han anså seg selv for å være den riktige arvingen til hertugdømmet. Robert Guiscard kom imidlertid over sykdommen og regjerte i ytterligere 12 år. Roger deltok i farens felttog i Hellas i 1084-85 og han var til stede da Robert Guiscard døde 17. juli 1085 i Kefallinia. Det var meningen at Bohemond skulle arve de greske besittelsene, og Roger de italienske. Men da faren døde, var Bohemond i Italia (Salerno), mens Roger altså befant seg ved farens dødsleie i Hellas.

Roger vendte da sammen med sin mor raskt tilbake til Italia, og med støtte fra sin onkel Roger I av Sicilia, ble han anerkjent som hertug i september. Hans lombardiske røtter gjorde ham mer attraktiv på hertugtronen for sin onkel enn halvbroren. Bohemond gjorde imidlertid opprør, og inntok byene Oria, Otranto og Taranto. Men brødrene sluttet fred i 1086, og regjerte sammen et år før Bohemond igjen gjorde opprør og tok blant annet byene Benevento, Canosa di Puglia, Capua og Lucera etter beleiringer. Etter megling fra pave Urban II ble det igjen sluttet fred mellom brødrene.

Roger sørget for byutvikling i Puglia gjennom en aktiv byplanlegging. I 1090 oppmuntret han, sammen med pave Urban II, Bruno av Köln, den senere stifteren av Karteuserordenen å akseptere utnevnelsen til erkebiskop av Calabria.

I 1092 giftet Roger Borsa seg med Adele av Flandern, som var enken etter Knut den hellige. Med henne fikk han sønnen Vilhelm som etterfulgte ham som hertug. Vilhelm var imidlertid like svak som sin far, og da han døde barnløs, gikk hertugdømmet over til fetteren, Roger II av Sicilia, og dette ble forenet til Kongedømmet Sicilia.

## Referanser


## Litteratur
* Ferdinand Chalandon: *Histoire de la domination normande en Italie et en Sicile*. A. Picard, Paris 1907. 
* John Julius Norwich: *The Normans in the South (1016-1130)*. Longmans, London 1967.
Beraeidae

* Se systematisk inndeling

**Beraeidae** er en gruppe (familie)  av insekter som hører til ordenen vårfluer (Trichoptera).  Larvene lever i ferskvann. De voksne lever ikke langt fra vannet de vokser opp i.

## Utseende
Små vårfluer (forvingen 4–6&nbsp;mm lang) med kraftige antenner som er omtrent så lange som forvingen. De artene som forekommer i Norge er svarte på farge. Hodet mangler punktøyne (ocelli), antennenes første ledd er forlenget, maksillarpalpene fem-leddete hos begge kjønn. Vingene er forholdsvis smale. Forvingene mangler diskoidalcelle (lukket celle i vingens ytre del), ellers er årenettet nokså variabelt. Vingene er tett hårkledt. Bakvingen er høyst så bred som forvingen. Scutellum har et par vorter. For- og mellombeina har to sporer, bakbeina fire.

## Levevis
Larvene kan finnes mellom planterøtter i stillestående eller sakteflytende ferskvann. De er ikke lette å finne, men kan være meget tallrike der de forekommer.

## Utbredelse
Familien er for det meste utbredt i Palearktis og det østlige Nord-Amerika, men slekten *[[Notoernodes]]* lever i tropisk Afrika.

## Systematisk inndeling / norske arter

* **[[Ekte insekter]]** (Ectognatha)
** **[[Vingede insekter]]** (Pterygota)
*** **[[Holometabole insekter]]** (Holometabola, «insekter med fullstendig forvandling»)
**** **[[Vårfluer]]** (Trichoptera)
***** Gruppen Integripalpia
****** Overfamilien Sericostomatoidea
******* Familien Beraeidae Wallengren, 1891
******** Slekten *[[Beraea]]* Stephens, 1836 – 22 arter, 17 i Europa, i Norge:
********* *[[Beraea maurus]]* (Curtis, 1834)
********* *[[Beraea pullata]]* (Curtis, 1834)
******** Slekten *[[Beraeamyia]]* Mosely, 1936 – 11 arter, 7 i Europa
******** Slekten *[[Beraeodes]]* Eaton, 1867 – én art, i Europa, også i Norge:
********* *[[Beraeodes minutus]]* (Linnaeus, 1761)
******** Slekten *[[Beraeodina]]* Mosely, 1931 – én art, i Europa
******** Slekten *[[Ernodes]]* Wallengren, 1891 – 18 arter, 7 i Europa
******** Slekten *[[Nippoberaea]]* Botosaneanu, Nozaki & Kagaya, 1995 – én art
******** Slekten *[[Notoernodes]]* Andersen & Kjærandsen, 1997 – to arter

## Kilder

* Solem, J.O. og Andersen, T. (1996) Trichoptera, Vårfluer. Side 172-180 i: Aagaard, K. og Dolmen, D. (red.): Limnofauna norvegica. Tapir, Trondheim. ISBN 82-519-1214-8
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr 
* Biological indicators of watershed health - Beraeidae. Med bilder av larver

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
* Tree of life - Vårfluer - engelskspråklig. Med fine bilder.
* Sjekkliste over verdens vårfluer
* Bildegalleri over nordamerikanske arter
Kinesisk krokodilleøgle

**Kinesisk krokodilleøgle** er en sjelden øgle, med en begrenset utbredelse, og ingen nære slektninger.

Den er kraftig bygd, med velutviklede bein, og en middels lang hale som ikke kan kastes av. Øynene er små, mens øreåpningen er meget stor. Tunga er lang, og kløftet i spissen. Hodet er flatklemt fra siden. Kroppslengden er som regel rundt 15 cm, men den kan bli nesten 40 cm. På ryggen og halen har den store skjell, noe som gjør at halen kan minne om en krokodillehale. Huden har en grå grunnfarge med røde, oransje og gule flekker på halsen, sidene og buken. I vintermånedene samler flere individer seg for å gå i dvale i fjellsprekker og hule trær. Dvalen varer fra slutten av oktober til slutten av mars.

Den ene arten av *Shinisaurus* finnes i Guangxi- og Guangdong-provinsene i Kina (kinesisk navn: 中国鳄蜥), samt i Quang Ninh-provinsen i Vietnam, og er knyttet til subtropisk skog i forholdsvis lave fjell. Kinesisk krokodilleøgle er dagaktiv, men tilbringer mye tid med å ligge i ro på steiner og greiner ved bekker og dammer. Når den blir skremt, hopper den ut i vannet, og er en dyktig svømmer. Den eter øyenstikkere, larver til vannlevende biller, sommerfugllarver, vannlevende insekter, gresshopper, små fisker, rumpetroll og grasfrø. Arten føder levende unger.

Arten er truet av ulovlig jakt. Få jakter på arten for mat eller medisin, men mange individer blir solgt som kjæledyr. Andre faktorer som reduserer bestanden er fiske med elektrisitet og gift og fjerning av naturlig vegetasjon. En tror at det i 2008 bare var 950 eksemplarer av arten igjen i Kina, for det meste i Guangxi.

Dette er den eneste gjenlevende representanten for en gruppe som har hatt en vid utbredelse på den nordlige halvkule. I Nord-Amerika er det funnet fossiler av *Bahndwivici ammoskius* fra eocen i Wyoming. Fra Europa kjenner man *Merkurosaurus*, som levde i oligocen og miocen.

Kinesisk krokodilleøgle blir ofte plassert sammen med den mellomamerikanske slekten *[[Xenosaurus]]* i familien Xenosauridae. Men både morfologiske og molekylære data viser at de to gruppene bare er fjernt beslektet. Den blir derfor nå regnet som det eneste nålevende medlemmet av familien Shinisauridae.

## Referanser



## Eksterne lenker
* 
* The Reptile Database - ''Shinisaurus crocodilurus''
* Dyreparken.no – Kinesisk krokodilleøgle
* www.shinisaurus.de
Ramagundam kraftverk

** Ramagundam kraftverk ** er et kullkraftverk i distriktet Ramagundam i delstaten Telangana i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 2600 MW fordelt på syv blokker/turbiner. Operatør er det indiske selskapet National Thermal Power Corp Ltd. 

Anlegget ble utbygd i årene 1983–2005. Brenselstypen er bitumenøst kull. 

Årlig produksjon med superkritiske turbner i 2006-07 var totalt 3,224 TWh, og utslippene av CO2 var 3,1027 mill tonn.

## Se også
*Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Industcards – «Coal-Fired Plants in Andhra Pradesh»
Rayalaseema kraftverk

**Rayalaseema kraftverk** er et kullkraftverk i delstaten Andhra Pradesh i India. Enhet nr 1 har en installert produksjonskapasitet på 420 MW fordelt på to like store blokker/turbiner. Operatør er det indiske selskapet Andhra Pradesh Power Generation Corp Ltd. 

Anlegget ble utbygd i årene 1994–1995. Brenselstypen er kull. 

## Eksterne lenker
* Industcards – «Coal-Fired Plants in Andhra Pradesh»
VM i sjakk 1910 (Lasker–Janowski)

**VM i sjakk 1910 (Lasker–Janowski)** var et VM i sjakk i 1910 mellom Emanuel Lasker og David Janowski. Det ble spilt mellom 8. november og 8. desember 1910 i Berlin, og endte med at Lasker forsvarte tittelen.

## Bakgrunn

Lasker og Janowski spilte to vennskapskamper i 1909, hvor den første endte uavgjort (+2 -2) og den andre ble en seier for Laster (+7 02 -1). Den lengste kampen i 1909 blir ofte kalt for en verdenmesterskapskamp, men ifølge Edward Winter var det ikke en tittelkamp.

## Resultater

Den første vinneren som vant åtte kamper ville bli kronet Verdensmester.

:

Lasker forsvarte tittelen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 1910 World Chess Championship på Internet Archives Graeme Cree's Chess Pages
Kota kraftverk

**Kota kraftverk** er et kullkraftverk i delstaten Rajasthan i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 1045 MW fordelt på seks blokker/turbiner. Operatør er det indiske selskapet Rajasthan Rajya Vidyut Utpadan Nigam Ltd. 

Anlegget ble utbygd i årene 1983&ndash;2004. Brenselstypen er kull. 

Årlig produksjon i 2006-07 var totalt 7,398 TWh, og utslippene av CO2 var 8,0613 mill tonn.

## Se også
*Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Industcards – «Coal-Fired Plants in India – Gujarat & Rajasthan»
Edin Cocalić

**Edin Cocalić** (født 5. desember 1987) er en bosnisk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Akhisar Belediyespor.

Cocalić er forsvarsspiller, men kan også spille midtbane. Han spiller også på Bosnias U-21 landslag. 

## Karriere
Cocalić begynte sin karriere i Željezničar Sarajevo. Et av hans store høydepunkt så langt var i et lokalderby mot rivalen FK Sarajevo i en cupkamp hvor Cocalić scoret et mål og laget vant 3-1. I dag er han kaptein både på Željezničar Sarajevo og på U21-landslaget.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sabarmati kraftverk

**Sabarmati kraftverk** er et kullkraftverk i delstaten Gujarat i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 450 MW fordelt på fire omtrent like store blokker/turbiner (110–125 MW hver). Operatør er det indiske selskapet Ahmedabad Electric Corp Ltd.

Anlegget ble utbygd i årene 1979–2003. Brenselstypen er steinkull.

## Eksterne lenker
* Industcards – «Coal-Fired Plants in India – Gujarat & Rajasthan»
Raichur kraftverk

**Raichur kraftverk** er et kullkraftverk ved Shaktinagar nordøst i distriktet Raichur, i delstaten Karnataka i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 1680 MW fordelt på syv like store blokker/turbiner. Enhet nummer åtte på ytterligere 250 MW var planlagt ferdigstilt i september 2009. Operatør er det indiske selskapet Karnataka Power Co Ltd (KPCL). 

Anlegget ble utbygd i årene 1985&ndash;2003. Brenselstypen er steinkull. Årlig produksjon i 2006-07 var totalt 10,54 TWh, og utslippene av CO2 var 11.177.703 tonn.

## Se også
*Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Industcards – «Coal-Fired Plants in India – Karnataka & Maharashtra»
Bellary kraftverk

**Bellary kraftverk** er et kullkraftverk beliggende ved Kudatini langt øst i provinsen Bellary, i delstaten Karnataka i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 500 MW fordelt på én blokk, men skal bygges ut med ytterligere en 500 MW-blokk til totalt 1&nbsp;000 MW kapasitet. Operatør er det indiske selskapet Karnataka Power Co Ltd (KPCL).

Anlegget ble utbygd med fase 1 i årene 2000&ndash;2008. Brenselstypen er kull.

## Se også
*Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Industcards – «Coal-Fired Plants in India – Karnataka & Maharashtra»
* «Ill effects of Thermal Power Plants» - SlideShare, se slide nr 2.
Chandrapur kraftverk

**Chandrapur kraftverk** er et kullkraftverk i delstaten Maharashtra i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 2340 MW fordelt på syv blokker/turbiner. Operatør er det indiske selskapet Maharashtra State Power Generation.

Anlegget ble utbygd i årene 1983–1997. Brenselstypen er bitumenøst kull.

Årlig produksjon i 2006–07 var totalt 12,094 TWh, og utslippene av CO<sub>2</sub> var 12&nbsp;340&nbsp;356 tonn.

## Se også
*Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Industcards – «Coal-Fired Plants in India – Karnataka & Maharashtra»
Trombay kraftverk

**Trombay kraftverk** er et kullkraftverk med subsidiære olje- og gassturbiner i delstaten Maharashtra i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 1510 MW fordelt på fire blokker/turbiner, herav én kombinasjonsturbin for gassfyring. Operatør er det indiske selskapet Tata Electric Corp. 

Anlegget ble utbygd i årene 1965&ndash;1993. Brenselstypen er bitumenøst kull, olje og naturgass. 

Årlig produksjon med superkritiske turbner i 2006-07 var totalt 3,828 TWh, og utslippene av CO2 var 3,788 mill tonn.

## Se også
*Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Industcards – «Coal-Fired Plants in India – Karnataka & Maharashtra»
Dahanu kraftverk

**Dahanu kraftverk**, egentlig Dahanu Thermal Power Station (DTPS), er et kullkraftverk beliggende ved havet nær utløpet av elva Surya, i delstaten Maharashtra i India. Anlegget ligger 32&nbsp;km fra Surya-demningen. Det har en installert produksjonskapasitet på 500 MW fordelt på to like store blokker/turbiner à 250 MW. Operatør er det indiske selskapet Reliance Energy.

Anlegget ble utbygd i årene 1990&ndash;1996, med ISO 9001-sertifisering i 1998 og 2001. Brenselstypen er årlig 2,1 millioner tonn bitumenøst kull, som fordeles på 1,7 millioner tonn fra andre steder i India, og 0,4 millioner tonn importert fra utlandet. Det brukes også noe fyringsolje, men ikke mye. Hver time brukes 84&nbsp;000 m³ sjøvann til kjøling. Utnyttelsesgraden er ekstremt høy, med en load-faktor (PLF) tidvis over 102 %.

Årlig produksjon i 2006–07 var totalt 4,118 TWh, og utslippene av CO<sub>2</sub> var 3,8523 millioner tonn.

## Se også
*Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Industcards – «Coal-Fired Plants in India – Karnataka & Maharashtra»
* EMT India – presentasjon, se slide nr 8 og 22. Besøkt 30. juni 2010.
Vilhelm II av Puglia

**Vilhelm II av Puglia** (født 1095, død juli 1127) var sønn av Roger Borsa og Adele av Flandern. Han var hertug av Puglia og Calabria fra 1111 til 1127.

Da han døde barnløs, gikk hertugdømmet over til hans fetter Roger II av Sicilia, som slo de to rikene sammen til Kongedømmet Sicilia.

## Referanser
Ennore kraftverk

**Ennore kullkraftverk** er et kullkraftverk i delstaten Tamil Nadu i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 450 MW fordelt på fem blokker/turbiner. Operatør er det indiske selskapet Maharashtra State Power Generation Corp Ltd.

Anlegget ble utbygd i årene 1970&ndash;1975. Brenselstypen er bitumenøst kull.

## Eksterne lenker
* Industcards – «Coal-Fired Plants in Tamil Nadu»
Kolaghat kraftverk

**Kolaghat kraftverk** er et kullkraftverk i delstaten Vest-Bengal i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 1260 MW fordelt på seks like store blokker/turbiner. Operatør er det indiske selskapet West Bengal Power Development Corp Ltd. 

Anlegget ble utbygd i årene 1984–1993. Brenselstypen er kull. 

Årlig produksjon i 2006-07 var totalt 6,794 TWh, og utslippene av CO2 var 9,8514 mill tonn.

## Se også
*Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Industcards – «Coal-Fired Plants in West Bengal»
Mellersta Finlands län

**Mellersta Finlands län** (finsk: *Keski-Suomen lääni*) er et historisk len i Finland. Lenet bestod i tidsrommet 1960&ndash;1997 og omfattet det nåværende landskapet Mellersta Finland.
Administrasjonssete i lenet var Jyväskylä. 

Mellersta Finlands län ble opprettet i 1960 ved at deler av Vasa län, Tavastehus län, Kuopio län og S:t Michels län ble slått sammen til et nytt len.

Følgende kommuner ble overført fra Vasa län: Jyväskylä, Jyväskylä landkommune, Kannonkoski, Karstula, Keuru, Kinnula, Kivijärvi, Konginkangas, Kyyjärvi, Laukas, Multia, Petäjävesi, Pihlajavesi, Pihtipudas, Pylkönmäki, Saarijärvi, Sumiainen, Suolahti, Toivakka, Uurainen, Viitasaari, Äänekoski og Äänekoski landkommune. 
Fra Tavastehus län ble overført: Jämsä, Jämsänkoski, Koskenpää, Korpilahti, Muurame og Säynätsalo,
fra Kuopio län ble overført: Hankasalmi og Konnevesi, mens 
fra S:t Michels län ble overført: Joutsa, Leivonmäki og Luhanka.

I 1974 ble også Kuhmois overført fra Tavastehus län.

Etter landskapsreformen i 1997 ble Mellersta Finlands län en del av Västra Finlands län.
Neyveli kullkraftverk

**Neyveli kullkraftverk** er et kullkraftverk i delstaten Tamil Nadu i India. Det har en installert produksjonskapasitet på  MW fordelt på 15 blokker/turbiner. 
**Neyveli I* ble utbygd 1962–1970 med effekt på 500 MW fordelt på åtte turbiner. Anlegget ligger på et dagbrudd som utvinner lignitt, og dette var Indias første gruvekraftverk.
**Neyvali II* ble utbygd 1986–1993 med effekt på 1&nbsp;470 MW fordelt på syv like store blokker/turbiner a 210 MW hver. Kraften selges i Tamil Nadu, Kerala, Andhra Pradesh og Pondicherry.

Operatør er det indiske selskapet Neyveli Lignite Corp Ltd. Brenselstypen er lignitt (brunkull). 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Industcards – «Coal-Fired Plants in Tamil Nadu»
Piz Badile

**Piz Badile** (it: *Pizzo Badile*, som betyr «Spadetind») er et markant fjell på 3 308 moh. i Bregagliafjellene syd i kantonen Graubünden på grensa mellom Italia og Sveits. Nordøstveggen regnes som en av Alpenes store nordvegger.

Toppen av fjellet ble første gang nådd 27. juli 1867 av W. A. B. Coolidge med guidene F. og H. Dévouassoud, via sørryggen.

To klassiske ruter opp Piz Badile er nordryggen og *Cassin-ruta* på nordøstsida. Nordryggen, *Badilekante*, ble først soloklatret av den sveitsiske guiden Christian Klucker i 1892. Den mest populære ruten på nordøstveggen kalles Cassin-ruta etter Riccardo Cassin som sammen med V. Ratti, G. Esposito, Mario Molteni og Giuseppe Valsecchi var de første til å klatre opp fjellet på denne siden (14.- 16. juli 1937). Molteni og Valsecchi var alt i fjellsida da Cassin og laget hans startet, men klatrerene slo seg sammen. Molteni døde av utmattelse og kulde på toppen og Valsecchi døde på vei ned sørryggen, like før han nådde hytta.

Navnet *Badile* betyr «spade»: fjellet ser ut som en spade når en ser det fra Val Bregaglia.

## Litteratur
* Piz Badile på SummitPost
* En klatreberetning fra nordøstsida av Piz Badile

## Kilder
* Collomb, Robin G., *Bregaglia West*, Goring: West Col Productions, 1984
* Engel, Claire, *Mountaineering in the Alps*, London: George Allen and Unwin, 1971 
## Eksterne lenker
*
Ivo Josipović

**Ivo Josipović** (født 1957) er en kroatisk politiker og komponist. Han var Kroatias president fra 18. februar 2010 til 15. februar 2015.

Josipović representerer Kroatias sosialdemokratiske parti i nasjonalforsamlingen og stilte i desember 2009 til valg som Kroatias president. Han vant flest stemmer av de tolv kandidatene og gikk videre til andre valgomgang 10. januar 2010, der han møtte den uavhengige kandidaten Milan Bandić, som tidligere også tilhørte det sosialdemokratiske partiet. Josipović ble valgets vinner med 60,3&nbsp;% av stemmene. 

Josipović er utdannet jurist fra Universitetet i Zagreb og har også utdanning fra musikkakademiet i Zagreb. Han er professor ved juridisk fakultet ved Universitetet i Zagreb og underviser også ved musikkakademiet. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Valgkampside for presidentvalget
Milan Bandić

**Milan Bandić** (født 22. november 1955 i Grude i Bosnia-Hercegovina, død 28. februar 2021) var en kroatisk politiker. Han var borgermester i Zagreb, et verv han ble valgt til seks ganger, sist i mai 2017. 

Bandić hadde sin maktbase i Kroatias hovedstad Zagreb. Han ble første gang borgermester for Kroatias sosialdemokratiske parti i 2000 og ble gjenvalgt året etter. I 2002 ble han tvunget til å gå av etter at han var innblandet i en trafikkulykke, men han kom tilbake ved valget i mai 2005 og ble igjen borgermester, fortsatt for det sosialdemokratiske partiet. Sosialdemokratene vant på nytt valget i mai 2009 og Bandić startet på sin fjerde periode som borgermester.

Bandić forsøkte å bli leder i Kroatias sosialdemokratiske parti, men uten å lykkes. I 2009 hadde han ambisjoner om å bli sosialdemokratenes kandidat til presidentvalget, men tapte den interne nominasjonen til Ivo Josipović, som fikk nærmere 65&nbsp;% av stemmene i sosialdemokratenes første interne primærvalg. Da han kunngjorde at han likevel ville stille som presidentkandidat mot sosialdemokratenes offisielle kandidat, ble han i november 2009 ekskludert fra det sosialdemokratiske partiet. 

I første valgomgang av presidentvalget 27. desember 2009 fikk Bandić nest flest stemmer av de tolv kandidatene og gikk videre til andre valgomgang 10. januar 2010, på bekostning av Andrija Hebrang fra det konservative Kroatias demokratiske union, som kom på tredjeplass. I andre valgomgang møtte Bandić sosialdemokratenes kandidat Ivo Josipović. Sosialdemokraten Josipović ble valgets vinner med 60,3&nbsp;% av stemmene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Valgkampside for presidentvalget
Badarpur kraftverk

**Badarpur kraftverk** er et kullkraftverk i delstaten Delhi i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 720 MW fordelt på fem blokker/turbiner. Operatør er det indiske selskapet National Thermal Power.

Anlegget ble utbygd i årene 1973&ndash;1981. Brenselstypen er steinkull.

Årlig produksjon i 2006–07 var totalt 4,879 TWh, og utslippene av CO<sub>2</sub> var 5,5349 millioner tonn.

## Se også
*Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Industcards – «Coal-Fired Plants in India – other states»
Mont des Arts

**Kunstberget** (nederlandsk, uttales () eller **Mont des Arts** (fransk, ), betyr «kunstens fjell/bakke», er et historisk sted midt i Brussel, Belgia.

Området ble laget i anledning Expo som ble holdt i Brussel i 1910. Det bestod av en park og et monument formet som en trapp med fontener, som rant ned den lille bakken fra Place Royale ned til Boulevard de l’Empereur/Keizerslaan.

Det opprinnelige området ble ødelgt i løpet av all byggingen som ble utført etter krigen, Brusseliseringen, mellom 1954 og 1965. Området måtte vike for store, geometriske og postmoderne bygninger som Det Kongelige Bibliotek i Brussel og Kongresspalasset.

Mont des Arts har en av de fineste utsiktene i Brussel. Fra utsiktspunktet på haugen kan man se Rådhuset i Brussel på Grand-Place helt klart. På en klar dag kan men til og med se Koekelbergbasilikaen og Atomiumet.

Det finnes store turistattraksjoner innen gåavstand fra Kunstberget: Musikkinstrumentmuesum, Koninklijke Musea voor Schone Kunsten van België, det Kongelige palasset i Brussel og byens katedral.


Bilde:Mont des Arts-1836.jpg|Spiret på Brussels Rådhus sett fra Mont des Arts
Fil:Mont des Arts-1820.jpg|


## Eksterne lenker
* 
*  The Mont des Arts på Brussels Tourist Board-nettsted
Mer de Glace

**Mer de Glace** (dvs *Ishav*) er Frankrikes og Mont Blanc-gruppens største isbre. Breen er 5,6 kilometer lang og 200 meter tykk med et areal på 40 km², og er den fjerde største breen i Alpene.

Det egentlige Mer de Glace får tilførsel fra *Glacier Leschaux* og *Glacier du Tacul*, og de får i sin tur tilførsel fra *Glacier du Géant* og breene i *Vallée Blanche*. Til sammen danner de alle Mer de Glace i utvidet forstand. Systemet strekker seg fra 3&nbsp;900 moh til 1&nbsp;400 moh over ca. 12 km, og varierer mellom 700 og 1950&nbsp;m i bredde. Maksimal istykkelse er 420&nbsp;m. Øverst beveger breen seg med mer enn 120 meter i året, snitthastigheten er 90&nbsp;m i året (tilsvarer en cm i timen), noe som er svært hurtig for en Alpebre. De mørke og lyse «årringene» som går på tvers av fallretningen er karakteristisk for Mer de Glace.  I perioder med stor sprekkdannelse skapes det isblokker med forskjellig høyde etter hvor de blir dannet; de kan bli opp til 50 meter høye. På grunn av dalens utformingen oppstår de alltid på de samme elvekantene.

Tidligere fløt breen over et brattheng og ned i Chamonix-dalen. Denne bretunga ble kalt *Glacier des Bois* og var en severdighet i det gamle Chamonix. Mer de Glace har trukket seg tilbake de siste 150 årene, og er nå over to kilometer kortere og (ved Montenvers-banen) 130 meter tynnere. For tiden går en svevebane fra Montenvers og ned på breen, men tidligere var atkomsten til breen så lett at lokalbefolkningen kunne føre sauer over her.

Fjellklatrere går over breen for å komme til hyttene Charpoua, Talefre, Leschaux, Requin og Envers les Aiguilles, det vil si for nesten hele Mont Blanc-gruppen. Om vinteren og våren fører den mye brukte Vallée Blanche-nedfarten, en merket, men upreparert skiløype fra Aiguille du Midi-banen over Mer de Glace og tilbake til Chamonix.

Mer de Glaces breelv kalles Arveyron. Da bretunga lå i dalbunnen ved Chamonix rant Arveyron ut av en lett tilgjengelig breport som var et yndet motiv for malere og senere fotografer.

Électricité de France benytter til visse tider av året brevannet fra Mer de Glace til produksjon av vannkraft. Tunneler under isbreen fører vann fra bunnen av breen ned til vannkraftverket lenger nede i dalen. Når vannet har passert kraftverket slippes det ut lengre nede i Arveyron.

## Eksterne lenker
*    Fluctuations of the “Mer de Glace” AD 1500–2050 fra *Zeitschrift für Gletscherkunde und Glazialgeologie* 2005/2006  (PDF-fil; 212 kB)
*  Endringer i Mer de Glaces lengde med diagram og bilder (PDF-fil; 4,00 MB)
*  Historiske og aktuelle bilder
Laponiahalvøya

**Laponiahalvøya** er en halvøy på nordsiden av Nordaustlandet på Svalbard. Halvøya ligger øst for Brennevinsfjorden og vest for Nordenskiöldbukta.

Luftskipet «Italia» under ledelse av Umberto Nobile havarerte på vei tilbake til Ny-Ålesund, hvor seks omkom og 10 var strandet med gondolen på den drivende pakkisen. En av de største internasjonale redningsaksjonen i polare strøk noensinne ble iverksatt, hvor over  mennesker fra syv ulike nasjoner deltok. Kapp Rubin på Laponiahalvøya ble brukt som base for redningsaksjonen. Kartene over Nordaustlandet var på den tiden dårlige og upresise, og de som deltok i redningsaksjonen hadde ikke kommunikasjonsutstyr, ingen riktige kart og ingen hjelp utenfra. Under redningsaksjonen omkom blant annet Roald Amundsen sammen med mannskapet i det franske Latham 47-flyet et sted utenfor Bjørnøya. Det skulle gå 48 dager før alle de overlevende fra luftskipet «Italia» hadde blitt hentet ut fra den drivende pakkisen.

## Eksterne lenker
*
Carlsbad Caverns nasjonalpark

**Carlsbad Caverns nasjonalpark** er en nasjonalpark og et verdensarvområde i Guadalupe Mountains sørøst i delstaten New Mexico i USA. Parken ble etablert 14. mars 1930 og er på 189 km². Den viktigste naturattraksjonen i nasjonalparken er grotten Carlsbad Caverns som nasjonalparken er oppkalt etter. 

Carlsbad Caverns omfatter et stort grottekammer, *The Big Room*, et naturlig kalksteinskammer som er 1200 meter langt og 190 meter bredt og over 100 meter på det høyeste. Det er det tredje største grotterommet i Nord-Amerika og det sjuende største i verden.

Parken hadde 407&nbsp;367 besøken de i 2006. Nasjonalparken ble ført opp på UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder i 1995. Omtrent to tredjedeler av parken har blitt vernet som villmarksområde for å hindre fremtidige inngrep. Parken har også to attraksjoner som er oppført i National Register of Historic Places: *The Caverns Historic District* og *Rattlesnake Springs Historic District*. 

Grotten kan oppleves på egen hånd gjennom den naturlige åpningen, eller man kan ta heisen direkte til et rom 230 meter under bakkenivå. Inngangen til parken ligger ved US Highway 62/180, om lag 29 km sørvest for Carlsbad, New Mexico.

## Se også
* Nasjonalparker i USA

## Eksterne lenker
*
Capitol Reef nasjonalpark

**Capitol Reef nasjonalpark** er en nasjonalpark i den sørlige delen av delstaten Utah, USA. Parken ble etablert 18. desember 1971, og er på 978.95 km² (160 km lang og relativt smal). Fra mai til september er den mest populære besøkstiden for turister og parken hadde 617,208 besøkede i 2009.

Aktiviteter i parken omfatter blant annet fotturer, ridning og guidede kjøreturer. Terrengsykling er forbudt i parken, men det finnes mange turløyper rett utenfor parken. Overnatting og camping i parken krever innhenting av tillatelse fra nasjonalparken på forhånd. 

Området ble oppkalt etter de hvite kuplene og klippene av Navajo-sandstein, som ser litt ut som United States Capitol-bygningen, som går fra Fremont River til Pleasant Creek på Waterpocket Fold. 

## Se også
* Nasjonalparker i USA

## Eksterne lenker
*
Fauskangertunnelen

**Fauskangertunnelen** er en 58 m lang veitunnel på fylkesvei 562 i Askøy kommune i Vestland. Tunnelen ligger mellom Fromreide og Fauskanger.

## Se også
*Veitunneler i Norge
Ixil

**Ixil** er et mayisk språk. Det snakkes av rundt 70&nbsp;000 mennesker og er hovedspråket i Ixiltriangelet – de tre landsbyene San Juan Cotzal, Santa María Nebaj og San Gaspar Chajul – i El Quiché i Guatemala. Ixil består av tre dialekter som er såpass forskjellige at noen mener at det dreier seg om tre ulike språk.

## Eksterne lenker
*
Bokaro kraftverk

**Bokaro kraftverk** er et kullkraftverk  ved *Bokaro Steel City* i delstaten Jharkhand i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 810 MW fordelt på 8 blokker / turbiner. I alt blir 302 MW brukt til kraftproduksjon og resten til varmedamp-produksjon. Operatør er det indiske selskapet Bokaro Power Supply Comp Ltd. (BPSCL), hhvor også Damodar Valley Corp er en av deleierne.

Anlegget ble utbygd i årene 2000&ndash;2007. Brenselstypen er kull.

Årlig produksjon i 2006-07 var totalt 2,957 TWh, og utslippene av CO2 var 4,1172 mill tonn.

## Se også
*Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* BPSCL  – «Capacity»
Hirakud kraftverk

:*Må ikke forveksles med [[Hirakud vannkraftverk]]*

**Hirakud kraftverk** er et kullkraftverk knyttet til aluminiumsmelteverket Hirakud Smelter i delstaten Orissa i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 368 MW fordelt på fire blokker/turbiner. Operatør er det indiske selskapet Hindalco Industries.

Anlegget ble utbygd i årene 1994–2008. Brenselstypen er kull.

## Eksterne lenker
* Industcards – «Coal-Fired Plants in India – other states»
Singrauli kraftverk

**Singrauli kraftverk** er et kullkraftverk ved Rihandreservoaret i delstaten Uttar Pradesh i India. Det har en installert produksjonskapasitet på 2050 MW fordelt på syv blokker/turbiner. Operatør er det indiske selskapet National Thermal Power Corp Ltd. 

Anlegget ble utbygd i årene 1982&ndash;1987. Brenselstypen er steinkull. 

Årlig produksjon i 2006-07 var totalt 13,627 TWh, og utslippene av CO2 var 13,3665 mill tonn.

## Se også
*Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Industcards – «Coal-Fired Plants in India – other states»
Sakapultekisk

**Sakapultekisk** (*sakapulteko*) er et mayisk språk som snakkes av rundt 15&nbsp;000 mennesker i Sacapulas i det guatemalske departementet El Quiché.

## Eksterne lenker
*
Pokomchi

**Pokomchi** *(poqomchi')* er et mayisk språk som snakkes av omtrent 92&nbsp;000 mennesker i enkelte kommuner i Baja Verapaz og Alta Verapaz i Guatemala. Språket er nært beslekta med pokomam. Det er to hoveddialekter av pokomchi: østlig og vestlig.

## Eksterne lenker
*