Elina Bystritskaja

**Elina Bystritskaja** (født 4. april 1928 i Kyiv i Ukrainske SSR i Sovjetunionen, død 26. april 2019 i Moskva) var en sovjet-russisk skuespiller, kjent for sin rolle som Axinia i Sergej Gerasimovs filmatisering av Mikhail Sjolokhovs roman *[[Stille flyter Don]]* (1958). Hun var de siste deler av sitt liv bosatt og virkende i Moskva.

## Liv og virke
### Annen verdenskrig
Under andre verdenskrig arbeidet begge Bystritskajas foreldre på feltsykehus. Faren var lege og moren sykepleierske. Som ung pike bad Elina om å få arbeide der også. Hun gikk på kurs i sykepleie og fikk tjeneste som laboratoriemedarbeider.

### Studier
Høsten 1944 vendte Bystritskaja tilbake til Nizjyn, dit familien hadde flyttet fra Kyiv straks før krigen, og kom inn på sykepleierskolen. Tre år senere avsluttet hun studiene med høyest mulige karakterer. Under tiden i skolen prøvde hun seg på amatørteater. Hun kjente at det var noe for henne, men ville først forberede seg ordentlig og begynte i ballettklassen på den lokale musikkskolen. Senere fortsatte hun på teaterhøyskolen i Kyiv. 

Foreldrene var sterkt imot hennes yrkesvalg. Faren, som var militærlege, syntes datteren skulle følge i hans fotspor. Han besøkte teaterhøyskolens rektor og ba ham å forklare for Elina at hun ikke hadde noe å gjøre på teater. Elina forsøkte som kompromiss å studere til lærer, men vendte etter noen år tilbake til teaterhøyskolen.

### Skuespiller
Etter å ha avsluttet disse studiene i 1953, begynte hun å arbeide på teateret i Vilnius. Da hennes teater var på gjestespill i Leningrad, ble Bystritskaja foreslått å medvirke i to filmer. Et av forslagene gjaldt en hovedrolle i en filmatisering av William Shakespeares *[[Helligtrekongersaften (skuespill)|Helligtrekongersaften]]*. Hun valgte det andre forslaget: en rolle som lege i filmen *[[En ufullendt historie]]*. Filmen gikk på kino i 1955, og gjorde henne kjent over hele landet og internasjonalt. Filmen ble vist i Paris under *Den sovjetiske filmkunstens uke* og ble vel mottatt av kritikere og publikum.

Da Elina Bystritskaja hørte at regissøren Sergej Gerasimov skulle filmatisere Mikhail Sjolokhovs bok *[[Stille flyter Don]]* ville hun absolutt være med. Gerasimov nølte og prøvde flere skuespillerinner i seks måneder, til Sjolokchov sa at han bare ville se Bystritskaja i hovedrollen. Elina fikk rollen, men ble nødt til å gå opp i vekt, lære seg den lokale dialekten og lære seg alskens huslige sysler som var vanlige i det området på den tiden. Regissøren var svært nøye på detaljene. Resultatet var lysende. Hennes spill var så autentisk at kosakkene som bodde i det området ved elven Don, ble imponert og utnevnte henne til æreskosakk.

I 1958 ble Elina Bystritskaja antatt ved Malyj-teateret i Moskva – en av de eldste og mest berømte teatrene i Russland. Hun medvirket i 14 filmer, men hun viet mest tid til teateret.

Elina Bystritskaja begrenset ikke sitt liv til bare skuespilleri. Hun underviste på teaterhøyskolen i Moskva. Årene 1975–1992 var hun leder i Det sovjetiske gymnastikkforbundet. Bystritskaja arbeidet i kulturkomiteen ved presidentsadministrasjonen og helsekomiteen ved det russiske sikkerhetsrådet. Hun var medlem i mange akademier.

Elina Bystritskaja nøt stor respekt fra det russiske folk og andre folk i det gamle Sovjetunionen. Hun fikk ærestittelen Folkets kunstner i Russland, Georgia, Aserbajdsjan og Kasakhstan. I 1998 ble hun året til Russlands vakreste kvinne.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Biografi