open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sean Patrick O’Malley

**Sean Patrick O'Malley** (født 1944) er en amerikansk kardinal i Den katolske kirke og emeritert erkebiskop av Boston.

## Liv og virke
### Kapusiner, prest
Han trådte som ung mann inn i Kapusinerordenen ( O.F.M.Cap.) og ble etter presteutdannelsen presteviet den 29. august 1970. 
### Biskop
Den 30. mai 1984 ble han koadjutorbiskop av Saint Thomas, og ble ordinarius av det bispedømmet den 16. oktober 1985. Deretter ble han i 1992 biskop av Fall River i Massachusetts, og i 2002 biskop av Palm Beach i Florida.
### Erkebiskop
Da kardinal Bernard Francis Law måtte tre tilbake etter sterk kritikk mot hans håndtering av anklager og tilfeller av prester seksuelt misbruk av barn og ungdom, utnevnte pave Johannes Paul II O'Malley til ny erkebiskop av Boston.
### Kardinal
Den 22. februar 2006 kunngjorde pave Benedikt XVI hans utnevnelse til kardinal. Selve kreeringen fant sted i konsistoriet den 24. mars, med *[[Santa Maria della Vittoria]]* som tittelkirke.

Den 5. august 2024 innvilget pave Frans kardinalens aldersbetingede fratreden fra embedet som erkebiskop av Boston. Han var da 80 år gammel. Hans etterfølger ble utnevnt samme dag: Richard Garth Henning, inntil da biskop av Providence i Rhode Island.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
* Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
* Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1983–1973) *1933
* Biskop Bryan Joseph McEntegart (1893–1968) *1943
* Biskop Edward John Harper, C.SS.R. (1910–1990) *1960
* Kardinal *Sean Patrick O’Malley* (1944– ) *1984

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Serranidae

* Anthiadinae
* Epinephelinae
* Grammistinae
* Liopropomatinae
* Serraninae

**Serranidae** er en stor familie av abborfisker, som tradisjonelt har blitt kalt havabborer på norsk. De to artene som forekommer i Norge, havabbor og vrakfisk, er nå flyttet til andre familier. Dette gjør at familien for tiden mangler et norsk navn.

Familien omfatter over 500 arter i fem underfamilier og 69 slekter. Størrelsen varierer fra *Serranus subligarus* som blir 10 cm lang, til *Epinephelus itajara* som blir opp til 2,5 m og veier 455 kg. Disse fiskene har ofte sterke farger, og mange blir brukt som matfisker. De er vanlige på korallrev.

De mest primitive artene, for eksempel slekten *Serranus*, er hermafroditter, og har både hannlige og hunnlige kjønnsorganer. Men de fleste klekkes som hunner, og skifter seinere kjønn til hanner dersom forholdene er rette.   

## Eksterne lenker
* 

* FishBase: Serranidae
* Die Systematik der Sägebarsche



Fil:Blue-spotted.grouper.arp.jpg|*Cephalopholis argus* lever på grunt vann i Det indiske hav og Stillehavet

Fil:Cromileptes_altivelis_-_Paddelbarsch_-_Panther_grouper.jpg|*Cromileptes altivelis* hører hjemme på korallrev

Fil:Juwelen-Fahnenbarsch_Pseudanthias_squamipinnis_0511173_Weibc.jpg|*Pseudanthias squamipinnis* er en stimfisk på korallrev
Val-d’Isère

**Val-d’Isère** er en kommune i departementet Savoie i regionen Auvergne-Rhône-Alpes sørøst i Frankrike. Val-d’Isère ligger 5&nbsp;km fra grensen til Italia, og er et kjent vintersportssted. En del av alpinøvelsene under OL 1992 ble arrangert i Val-d’Isère. Det samme ble VM i alpint 2009, og det arrangeres jevnlig renn i verdenscupen i alpint på stedet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Aleksander I av Skottland

**Aleksander I** (gælisk navn *Alaxandair mac Maíl Choluim*) (født ca. 1078, død 23. april 1124 i Stirling), kalt for «Den rasende», var konge av Skottland.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var den fjerde sønn av Malcolm Canmore og hans hustru (Sankt) Margaret av Skottland. Han ble navngitt til ære av pave Aleksander II.

### Konge
Da hans bror Edgar av Skottland døde i 1107 etterfulgte Aleksander på den skotske trone, men i henhold til Edgars instruksjoner arvet han bare en del av kongerikets besittelser. Motivene for å dele riket er noe uklare, distriktene sør for Forth og Clyde ble opprettet som et jarldømme for hans yngre bror David.

Aleksander, misfornøyd, forsøkte å overta hele riket, men uten hell. I en underlig kombinasjon av rasende kriger og from kirkemann manifesterte han et aspekt av sin karakter i sin rastløse undertrykkelse av et opprør på vegne av etterkommerne av Lulach I av Skottland i de nordlige områder, og fikk derav tilnavnet «Den rasende». Det andre karakteraspektet ble vist i hans sjenerøse opprettelser av bispedømmer og klostre, av det siste var dem i Scone og Inchcolm.

I 1107 giftet han seg med Sybilla, en datter utenfor ekteskap av Henrik I av England. Den nøyaktige dato og sted for bryllupet er ikke nedtegnet. Sybilla døde av ukjente grunner på Kvinneøya (gælisk *Eilean nam Ban*; engelsk *Island of the Woman*) på Loch Tay i juli 1122. Ekteskapet ble ikke velsignet med barn.

Aleksanders intense kamp for den skotske kirkens uavhengighet involverte ham i stridigheter med England. Han døde den 23. eller 25. eller 27. april 1124 ved sitt hoff i Stirling. 

Hans bror David I av Skottland etterfulgte ham på tronen. Den samtidige historikeren John av Fordun sa om Aleksander:
:*«Aleksander var ydmyk og forekommende overfor geistligheten, men, for alle hans andre undersåtter, forferdelig hinsides alt.»*

Aleksander hadde minst en sønn utenfor ekteskap, Máel Coluim mac Alasdair (Malcolm). Han ble senere involvert i et opprør mot David I i løpet av 1130-tallet. Han ble fengslet og satt innsperret på festningen Roxburgh Castle i mange år etterpå, kanskje helt til han døde en gang etter 1157.

## Referanser


## Litteratur
G. W. S. Barrow: *Alexander I., König von Schottland*. I: *Lexikon des Mittelalters* (LexMA). Band 1, Artemis & Winkler, München/Zürich 1980, ISBN 3-7608-8901-8, Sp. 367–368.
Gabriel Kielland (1871–1960)

**Gabriel Kielland** (født 6. juli 1871 i Trondheim, død 28. september 1960 i Trondheim) var en norsk maler, glassarbeider og arkitekt.

Kielland studerte først til arkitekt i Hannover og dro deretter til München i 1892 for å bli maler. Han var tegner i «Simplicissimus» 1895&ndash;96, nedsatte seg så i Trondhjem som arkitekt og maler. Var også lærer i frihåndstegning ved *[[Trondhjems Tekniske Læreanstalt]]*, og ledet utgravingene på Steinvikholmen for Fortidsminneforeningen 1899&ndash;1902. Som arkitekt har han tegnet blant annet *Trondhjems elektrisitetsverks primærstasjon* ved Øvre Leirfoss, *Finnes barnehjem* og *Dr. Henrik Ourens klinikk og privatbolig* i Trondheim.

I 1908 vant han konkurransen om glassmalerier til rekonstruksjonen av Nidarosdomen og han jobbet med dette fram til 1934. Han var der blant annet ansvarlig for det store rosevinduet på vestfronten på Nidarosdomen. 

Han jobbet også som arkitekt og maler i Trondheim.


Fil:Ørland Kirke Alteret.JPG|Altertavlen «Kristi begråtelse» i Ørland kirke (1921)


## Eksterne lenker
* 
*Gabriel Kiellands privatarkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
*Rosevinduet i Nidarosdomen – en gave fra norske kvinner - Artikkel om Marie Gleditsch og kvinnenes innsamling – for bak rosevinduet i 1930 sto det norske kvinner av Evelyn Irene Thor NTNU Universitetsbiblioteket
*Arkitekten Gabriel Kielland - Artikkel av Erlend Lund NTNU Universitetsbiblioteket
Snowkiting

**Snowkiting** (eller **skiseiling**) er en utendørs vintersport med bruk av kite eller drage på snø. Utøveren bruker enten ski eller snowboard.

## Eksterne lenker
*
Adenom

Et **adenom** er en godartet kjertelsvulst i tarmkanalen, lunger, lever eller indresekretoriske organer. Det kan for eksempel være en polypp i endetarmen.
Selv om et adenom er en godartet svulst, så kan det over tid bli ondartet, og da heter det adenokarsinom.
Dornier Do J

**Dornier Do J** «Wal» (hval) var et to-motors tysk sjøfly fra 1920-årene produsert av Dornier. Prototypen fløy for første gang i november 1924. Selve konstruksjonen, såvel som det meste av produksjonen frem til 1932, foregikk i Italia da all flyvirksomhet var forbudt i Tyskland etter første verdenskrig, noe som var fastsatt i Versaillestraktaten.

Flyet ble drevet av 2 Rolls-Royce Eagle IX 355 hk motorer og hadde en maksimumsfart på 188 km/t, mens marsjfarten var på 157 km/t. Tomvekt var 2&nbsp;524 kg med en maksimal last (inkl. drivstoff) på 4&nbsp;100 kg. Det hadde en rekkevidde på  3&nbsp;600 km og en marshøyde på 3&nbsp;500 m.

Flyet hadde et mannskap på 2&ndash;4 og kunne ta 10 til 12 passasjerer. To primære varianter ble bygget, en militær og en sivil. Mer enn 300 ble bygget av CMASA, Piaggio i Italia, CASA i Spania, Kawasaki i Japan, Aviolanda i Nederland og  Dornier i Tyskland.

I Norge er flytypen mest kjent fra Roald Amundsens forsøk på å nå Nordpolen med fly i 1925. De to sjøflyene «N 24» og «N 25» med seks mann om bord landet på 87° 44' nord 21. mai. «N 24» var skadet og måtte etterlates. Det var heller ikke nok åpent vann til å komme seg i luften med «N 25», og det måtte til et møysommelig arbeid med å lage en provisorisk startbane av hardtrampet is. Først 15. juni maktet de å ta av med Hjalmar Riiser-Larsen bak spakene, og de nødlandet på Nordaustlandet, Svalbard på det stedet som senere er blitt kalt Dornier-Walflya. 

Flytypen ble brukt i den første ordinære ruteflyging til Oslo den 16. juli 1927, på ruten Berlin–København–Göteborg–Oslo. Typen ble også benyttet i den tyske ekspedisjonen til Antarktis på slutten av 1930-tallet.

## Spesifikasjoner

## Referanser


## Litteratur
* M. Michiel van der Mey; **Dornier Wal - "a Light coming over the Sea"**, LoGisma editore 2012 ISBN 978-88-97530-23-7

## Eksterne lenker
* Life-size replica of the legendary flying boat “Wal”
Aleksander I

**Aleksander I**, **Alexander I**, eller **Alexandar I** kan være:

*Aleksander I av Makedonia, konge 495-450 f.Kr.
*Aleksander I av Epirus, konge rundt 342 f.Kr.
*Aleksander I Balas, Selevkidehersker 150-146 f.Kr.
*Alexander I (pave) (106-115)
*Aleksander I av Skottland, konge ca. 1078-1124
*Aleksander I av Georgia, konge 1412-1442
*Aleksander I av Russland, tsar 1801-1825
*Aleksander I av Serbia, konge 1842-1858
*Aleksander I av Bulgaria, bulgarsk prins, statsminister 1881-1882
*Alexander I av Hellas, konge 1917-1920
*Aleksandar I av Jugoslavia, konge av Serbia 1921-1929, konge av Jugoslavia 1929-1934
Aleksander II

**Aleksander II** eller **Alexander II** kan være:

*Aleksander II av Makedonia, konge 370-368 f.Kr.
*Aleksander II av Epirus, konge i 272 f.Kr.
*Aleksander II Zabinas, Selevkidehersker 129-123 f.Kr.
*Pave Aleksander II, (1061–1073)
*Aleksander II av Skottland, konge 1214-1249
*Aleksander II av Russland, tsar 1855-1881
Aleksander III

**Aleksander III** eller **Alexander III** kan være:

*Aleksander den store, konge (336−323 f.Kr.)
*Aleksander III, østromersk keiser (912−913)
*Pave Aleksander III (1159–1181)
*Aleksander III av Skottland, konge (1249–1286)
*Aleksander III av Russland, keiser (1881–1894)
Aleksander IV

**Aleksander IV** eller **Alexander IV** kan være:

* Aleksander IV av Makedonia, konge 323−309 f.Kr.
* Alexander IV, pave 1254−1261
Ed Iten

**Ed Iten** (født 1953 i Alaska, USA) er en amerikansk hundekjører fra Kotsebue, Alaska, USA. 

Iten vokste opp i Minnesota, men reiste tilbake til Alaska for å studere ved universitetet i Fairbanks, Alaska.  

Han startet med hundekjøring i 1979, og i 1992 debuterte han i Iditarod med en 14.-plass. Totalt har han deltatt 8 ganger i verdens lengste hundesledeløp, og hans beste plassering kom i 2005 da han ble nummer 2.

Ed Iten har vunnet Kobuk 440 7 ganger, og han vant Kuskokwim 300 i 2004. 

## Plasseringer i Iditarod

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Biografiside fra Cabela
Shane McMahon

**Shane Brandon McMahon** (født 15. januar 1970 i Gaithersburg, Maryland) er en amerikansk leder og sporadisk fribryter i World Wrestling Entertainments RAW. Han er sønnen til WWE-formann Vince McMahon og administrerende direktør Linda McMahon, broren til Stephanie McMahon og svoger til fribryteren Triple H.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Jason Barron (hundekjører)

**Jason Barron** (født i Oregon, USA) er en amerikansk hundekjører fra Montana, USA.

## Biografi
Barron startet med hundekjøring i 1980, og i 1993 debuterte han 21 år gammel i Iditarod med en 34.-plass. Totalt har han deltatt 6 ganger i verdens lengste hundesledeløp, og hans beste plassering kom i 2006 da han ble nummer 8.

Jason Barron kommer fra en familie med rike tradisjoner i hundesledeløpet Iditarod. Faren John Barron har deltatt 27 ganger, og broren Laird Barron har også gjennomført løpet.

Barron flyttet til Alaska sammen med familien sin da han var en liten gutt. Han bodde der fram til april 2000 da han bosatte seg i Lincoln, Montana hvor han sammen med sin kone Harmony Barron driver en hundekennel. Jason og Harmony giftet seg i Nome etter at begge hadde fullført Iditarod 2002.

## Plasseringer i Iditarod

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Biografiside fra Cabela
Groove.no

**Groove.no** er en norsk nettside om musikk, som ble startet i 2001. Siden er sterkest på smalere utgivelser utenfor mainstream, men anmelder musikk innen alle genre. Siden produserer daglige musikknyheter, plateomtaler og liveanmeldelser, og har også en stor diskografi-database. 

Redaktører har vært Bjørn Hammershaug, Tor Hernan Floor, Carl Kristian Johansen, Øyvind Rones og Øyvind Adde. Hammershaug, Johansen og Adde arbeidet i hifi- og musikkbladet Audio på slutten av 1990-tallet. Omtrent 100 skribenter bidrar eller har bidratt med musikkanmeldelser.
Groove.no har samarbeidet om en del saker med Ballade, som er nettsidene til Norsk Musikkinformasjon, og samarbeidet også med FAN Fanzine.

## Statistikk, februar 2009
Ifølge statistikk-lenken nederst på grooves forside, inneholder databasen deres per 16. september 2008.
*  anmeldelser
*  utgivelser
*  band 
*  personer

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
* Ballade.no
Albins motgambit

**Albins motgambit** er et spekulativt offer fra svart i den ellers solide sjakkåpningen dronninggambit. Åpningen defineres av trekkene 
*1.d4 d5 
*2.c4 e5 (diagram 1). 

Åpningen ble første gang spilt mellom Cavollotti og Salvioli i en turnering i Milano i 1881. Likevel er åpningen oppkalt etter Adolf Albin som spilte dette forsvaret som svart i New York i 1893 mot Emanuel Lasker (hvit).

Idéen bak bondeofferet er at etter 
*3.dxe5 d4 
har svart en fremskutt bonde på d4, (som er sterkere enn det kan se ut til) som tar viktige felt som c3 og e3, og gir sjanser for et angrep. Ofte må hvit gi tilbake bonden, men oppnår gjerne en utmerket posisjonell stilling, og Albin spilles ikke så veldig ofte. Men selv om åpningen spilles sjelden av mesterspillere, synes den å være bedre enn sitt rykte. Aleksandr Morozevitsj har av og til brukt åpningen i verdensklasseturneringer, inkludert Wijk aan Zee
og Melody Amber

## Varianter
### Lasker-fellen

En variant hvit bør unngå er forsøket på å bytte vekk den fremskutte d4-bonden med 
*4.e3. Dette er et uforsiktig trekk. Vanligere og bedre er 4.Sf3. 
*4. ... Lb4+ 
*5.Ld2 dxe3 (se diagram 2).
**I databasen til Chessbase finnes det et parti som Lasker spilte (med svart) i 1899 i Moskva mot Blumenfeld, Boyarkow og Falk i konsultasjon som gikk slik videre: 6.Da4+ Sc6 7.Lxb4 Dh4 8.Se2 Dxf2+ 9.Kd1 Lg4 10.Sbc3 O-O-O+ 11.Ld6 cxd6 12.e6 fxe6 13.Kc1 Sf6 14.b4 d5 15.b5 Se5 16.cxd5 Sxd5 17.Dc2 Sb4 18.Sd1+ Sxc2 19.Sxf2 Td1 og hvit gir opp. Relativt best for hvit nå er 6.fxe3, som gir sort en liten fordel.

Hvit kan ikke spille
*6.Lxb4?? fordi han da faller i Lasker-fellen, (oppkalt etter Emanuel Lasker), 
*6. ... exf2+ 
*7.Ke2 (Etter 7.Kxf2 vinner svart dronningen med 7...Dxd1.)
*7. ... fxg1=S+! (det er viktig at forvandlingen skjer til springer slik at det kommer med sjakk, fordi etter 
**7. ... fxg1=D? kunne hvit slippe unna med 8.Dxd8+) 
*8.Ke1 (tvunget fordi 8.Txg1 Lg4+ vinner dronningen) 
*8. ... Dh4+ 
*9.Kd2 Sc6 (se diagram 3) som vinner for svart. Dette er en svært uvanlig åpningsfelle da den inneholder en minorforvandling.

Hvit er i en håpløs situasjon. Trekkene 
*10.Lc3 Lg4 fulgt av 
*11. ... 0-0-0+  er knusende.

Tilbake til flere åpningsfeller

### Spasskij-varianten
I stedet kan hvit forsøke seg på Spasskij-varianten 4.e4 da et en passant-slag må skje i neste trekk (etter 4...Lb4+ 5.Ld2 kan ikke svart spille 5...exf3). Trekket tillater imidlertid svart å beholde sin fremskutte bonde. Også mulig er 4.a3 for å stanse løpersjakken på b4.

Den vanligste fortsettelsen er 4.Sf3 der hvit satser på å legge press på den fremskutte, men også noe utsatte d4-bonden med håp om å vinne den en gang i fremtiden.

## Referanser
Juvasshytta

**Juvasshytta** (også **Juvvasshytta**) er en privateid turisthytte nord i Jotunheimen, i Lom kommune i Innlandet fylke. Juvasshytta er, sammen med Spiterstulen, det mest vanlige utgangspunktet for fotturer til Galdhøpiggen. Juvasshytta ligger 1&nbsp;841 moh, på østsiden av Juvvatnet.

Veien til Juvasshytta sto ferdig i 1936, og er Norges høyest beliggende veistrekning.

En kilometer fra Juvasshytta ligger Galdhøpiggen sommerskisenter, som er åpen største delen av sommeren. Den har to løyper og en heis. Den har 350 meter høydeforskjell, og toppen ligger på 2&nbsp;200 moh.

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www.juvasshytta.no/
Tuul

**Tuul** er en sideelv til Orkhon i Mongolia. Ulan Bator ligger ved Tuul.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Registreringssentral for historiske data

**Registreringssentral for historiske data** (**RHD**) er en nasjonal institusjon ved Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet opprettet i 1981. Avdelingen er underlagt Institutt for arkeologi, historie, religionsvitenskap og teologi. Registreringssentralens oppgave er å skape et nasjonalt befolkningsregister for 17- og 1800-tallet og tidlig 1900-tall, primært til bruk i forskning, men med åpenbar nytteverdi også på andre områder som for eksempel skolebruk, slektsgranskning, lokalhistorie og lignende. Registreringssentralens kilder er gjort søkbare på nettet.

Selve registreringsarbeidet foretas i Målselv. ), men har sin faglige ledelse og administrasjon i Tromsø. Registreringssentralens faglige leder  er professor Hilde L. Sommerseth. Hun overtok stillingen etter professor em. Gunnar Thorvaldsen.

## Søkbare kilder
* Folketellingene fra 1865, 1900 og 1910 er komplett dataregistrert og søkbare. 
* Gårdsmatrikkelen for 1886 er søkbar.
* kirkebøkene for enkelte prestegjeld er lagt ut for søk.  
* Eilert Sundts verker er lagt ut i fulltekst. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Flygelhorn

**Flygelhorn** er et messingblåseinstrument, som kan minne om en kornett og trompet, men har en bredere, kjegleformet boret og munnstykke formet som en skål/kopp, noe som gir en mykere lyd. Flygelhornet har vanligvis tre ventiler, men noen har også fire ventiler. En del kilder har feilaktig hevdet at flygelhornet er et medlem av saksofonfamilien som utviklet av Adolphe Sax (som utviklet saksofonen). Andre historikere forsikrer at det ble utviklet fra bygelhornet formgitt av Michael Saurle i München i 1832, som er eldre enn arbeidet til Adolphe Sax.

Flygelhorn blir stemt i B♭, men finnes versjoner stemt i E♭. En som spiller flygelhorn, kalles en flygelhornist.

## Rolle i brassband
I brassband er flygelhorn et fast besetningsmedlem. I brassband er lyden av flygelhornet ofte skjult av lyden fra kornettene og althornene. Flygelhornet er også ofte brukt for å myke opp tonen til kornettene, og har også rollen å gi støtte til hornavdelingen i brassbandet. Kontrasten mellom den myke tonen fra flygelhornet og den lyse tonen fra kornetten, gjør at flygelhornet ofte blir brukt som soloinstrument i brassband.

## Rolle i janitsjarkorps
Flygelhorn brukes også i janitsjarkorps, vanligvis som en del av messingrekken som inkluderer trompeter, kornetter, tromboner og tubaer. I janitsjarkorps kan flygelhornet spille en rekke roller, som å spille melodiske linjer i konsertstykker, spille solopartier i jazz- og populærmusikkstykker, og legge til harmonier i korpsarrangementer.

Vanligvis brukes flygelhornet også som et alternativ til kornetten i 3. stemme, spesielt i arrangementer der en mykere og varmere lyd er ønsket. I slike tilfeller kan flygelhornet spille samme melodiske linje som kornetten, men med en annen klangfarge og tonekarakter.

## Populært jazzinstrument
Den er mye brukt i jazzsammenheng, spesielt på ballader grunnet sin myke klang. Da legger ofte trompetisten vekk sin trompet og tar opp sitt flygelhorn. En av flygelhornets fremste eksponenter er den amerikanske jazzmusikeren Art Farmer.

## Kjente flygelhornister
* Ole Edvard Antonsen
* Tine Thing Helseth
* Reid Gilje (tidligere)
* Jan Magne Førde
* Kåre Nymark
* Art Farmer
* Louis Armstrong
* Arturo Sandoval
* Benny Bailey
* Rick Braun

## Referanser


## Litteratur
* Dudgeon, Ralph T.; Streitwieser, Franz X. (2004): *The Fluegelhorn* (på engelsk og tysk) (Bochinsky red.). Bergkirchen. ISBN 3-932275-83-7.
* Sadie, Stanley; Tyrrell, John, red. (2001): «Flugelhorn» i: *The New Grove Dictionary of Music and Musicians*, 2. utg., London.
* Kernfeld, Barry, red. (2002): «Flugelhorn» i: *The New Grove Dictionary of Jazz*, 2. utg., London.

## Eksterne lenker
* 
* An enthusiast's flugelhorn guide
* An overview and brief history of the flugelhorn, med korte musikklipp
* How to play a flugelhorn hos *TheTrumpetBlog.com*
Paul Accola

**Paul Accola** (født 20. februar 1967 i Davos) er en sveitsisk alpinist.

Han gikk til topps i den sammenlagte verdenscupen i 1992, og har i tillegg tatt flere mesterskapsmedaljer i kombinasjonsøvelsen:
* VM 2001: bronse
* VM 1999: bronse
* VM 1989: sølv
* OL 1988: bronse

I løpet av karrieren vant han sju enkeltrenn i verdenscupen og stod på seierspallen 26 ganger, siste gang i 2000. I februar 2005, på sin 38-årsdag, kunngjorde Accola at han ville legge opp som alpinist, etter nesten to tiår som aktiv.

## Pallplasseringer i verdenscupen

## Eksterne lenker
* 
*
EM i friidrett 2006

**Det 19. [[EM i friidrett]]** ble arrangert 7.–13. august 2006 i den svenske byen Göteborg. Konkurransene foregikk på Ullevi stadion, der VM 1995 ble arrangert. 

Maratonløpet ble arrangert i en ti kilometer lang sløyfe i sentrum, som ble løpt fire ganger. Kappgangøvelsene ble, som i 1995, arrangert i en to kilometer lang trasé på Skånegatan, en gate utenfor Ullevi. Start og målgang for alle konkurranser var på Ullevi stadion.

## Nasjoner

*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
* Norge
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

## Menn

### Løpsøvelser

### Tekniske øvelser

## Kvinner
### Løpsøvelser

### Tekniske øvelser

## Medaljestatistikk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Arrangørenes offisielle nettsted
Branntjernhøgda

**Branntjernhøgda** er en ås i Nordmarka og ligger i Lunner kommune i Akershus, rett øst for vannet Katnosa og rett nord for Kjerkeberget, det høyeste punktet i Oslo. Åsen har en høyde på 640 meter over havet.

På sørsiden av Branntjernhøgda ligger tjernene Nordre Branntjern og Søndre Branntjern samt Kalvetjernet.

## Referanser
Abdomen

**Abdomen** eller **buken** er en del av kroppen. Hos mennesket og andre virveldyr er dette buken; området mellom brystkassen og bekkenet. Hos virvelløse dyr utgjør abdomen ofte et eget kroppsavsnitt, bakkroppen, som hos insekter. Denne inneholder da tarmkanalen og ofte også kjønnsorganene.

## Indre organer
Hos virveldyr inneholder buken en rekke organer: 
* Deler av fordøyelsessystemet (magesekk, lever, galleblæra, bukspyttkjertel, tynntarm og tykktarm), 
* Hele urinsystemet (nyrer, blæren). 

Buken inneholder også noen av de største og lettest tilgjengelige blodårer hos mange dyr, og er ofte brukt innen medisin og eksperimenter for å sette i kateter. De interne kjønnsorganene (eggstokker, egglederne og livmoren hos kvinner, testiklene, sædlederne og prostata hos menn) er plassert i bekkenet.

## Ytre utseende
Av ulike årsaker, har ofte abdomen en annen farge enn resten av kroppen. Hos dyr med pelsbekledde eller hårete kropper, er ofte abdomen hårløs, eller nesten hårløs.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sar-El

**Sheruit Le’Israel**, forkortet **Sar-El** («tjeneste for Israel»), er en israelsk stiftelse som i nært samarbeid med det israelske forsvaret organiserer programmer for frivillig arbeid i det israelske forsvaret. Hvert år arbeider ca.  frivillige fra hele verden i IDF. Arbeidet som frivillig er ikke betalt, og er aldri i stridende avdelinger. Frivillige arbeider fortrinnsvis i vedlikeholds- og logistikkavdelinger i forsvaret. Vanligvis varer programmene 3 uker, men det er muligheter for både kortere og lengre opphold. Frivillige får fri kost og losji, men må selv betale for reisen til Israel. For å delta må du være minst 17 år (eller 15 sammen med foreldre) og ved god fysisk helse.

## Historie
Sar-El ble etablert sommeren 1982 av general Aharon Davidi (tidligere sjef for forsvarets fallskjerm- og infanterikorps). Som resultat av kampene i Libanon med påfølgende innkalling av reservemannskap, var det akutt mangel på arbeidskraft i kibuttzer på Golan ut over i 1982, og innhøstingen var i fare. Davidi klarte i løpet av få uker å skaffe 650 frivillige til å arbeide med innhøstingen på Golan. Disse første frivillige følte sterkt for at det skulle være mulighet for å hjelpe Israel på denne måten også i fremtiden, og våren 1983 ble «Sar-El &ndash; nasjonalt prosjekt for frivillige for Israel» formelt dannet som en ikke-politisk og ikke-kommersiell organisasjon. Siden den gang har frivillige fra hele verden deltatt i Sar-Els programmer på vedlikeholds- og logistikkbaser i forsvaret. Sar-El er i dag representert i ca. 30 land (herunder Norge). Hovedtyngden av frivillige i Sar-El kommer fra USA og Frankrike.

## Legal status
Frivillig i IDF gjennom Sar-Els programmer bærer forsvarets vanlige arbeidsuniform, men med Sar-Els blå og hvite merker på skulderen. Frivillige i Sar-El er ikke soldater. De er ikke en del av det israelske forsvaret, og er ikke lønnet eller vervet personell. Det er således ikke i strid med norsk lovgivning å arbeide som frivillig i IDF gjennom Sar-El.

## Eksterne lenker
* 
* Sar-El Norge 
* Sar-El in Israel
* Volunteers for Israel in the USA
Nandrolon

**Nandrolon** er et steroid som opptrer naturlig i menneskekroppen. Som dopingpreparat blir det brukt for å øke styrke og muskelmasse. Nandrolon har lang halveringstid, og kan spores ved urintest opptil 18 måneder etter bruk. Den lange halveringstiden gjør at mange idrettsutøvere blir tatt for bruk av nandrolon. Den internasjonale olympiske komité har en grense på 2 ng per ml av urin som den øvre grense, og over denne blir utøveren mistenkt for doping. 

Andre navn på Nandrolon er Nortestosteron og Deca-Durabolin. Sistnevnte navn har gitt opphav til uttrykket «decadick» som betyr impotens etter inntak av doping.

## Kilder
* Impotens og doping hos Dopingtelefonen.no
Cim Smyth

**Cim Smyth** (født i Alaska i USA) er en amerikansk hundekjører fra Big Lake i Alaska i USA. 

Smyth debuterte i hundesledeløpet Iditarod i 1996 da han var 19 år gammel, og han har deltatt 5 ganger i dette løpet. Hans beste plassering kom i 2006 da han ble nummer 12.

I 2004 vant han Tustomena 200.

I tillegg til hundekjøring jobber Cim Smyth som brannmann.

## Plasseringer i Iditarod

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Biografiside fra Cabela
Tsjekkoslovakisk ulvehund

**Tsjekkoslovakisk ulvehund** (FCI #332) er republikken Slovakias nasjonale hunderase.

## Opprinnelse og alder
Tsjekkoslovakisk ulvehund er resultatet av et kynologisk forsøk som ble gjennomført mellom 1950 og 1965 i den tidligere tsjekkoslovakiske republikken. Formålet med forsøket var å studere flere generasjoners avkom etter ulv og schæferhund med hensyn til fruktbarhet, dominansnivå og tilpasningsdyktighet. Videre var formålet å studere arvbarheten i ulvens og hundens ulike karakteristika samt å sammenligne ulvens og hundens atferd samt å få statistikk på dette. Basert på de positive resultatene fra forsøket besluttet man å utvikle en rase som hadde de beste egenskapene til ulv og hund.

Rasen er internasjonalt godkjent av den internasjonale kennelunionen FCI, gruppe 1 seksjon 1. Gjeldende rasestandard skriver seg fra 1999.

## Utseende, anatomi og fysikk
Tsjekkoslovakisk ulvehund kan minne om den såkalte «grå» schæferhunden, mens den av utseende avviker både fra schæferhund og ulv. Hannhundene skal være minst 65 cm i skulderhøyde og veie minimum 26 kg. Tispene skal være minst 60 cm i skulderhøyde og veie minimum 20 kg. Pelsen er tett og har rette hår som skal ligge tett inntil huden. Den skal ha rikelig med underull vinterstid. Fargen er brun og gulaktig/grå med naturlig melering og lys maske. Hårlaget skal være lysere nederst på halsen, nakken og i bringen, samt under buken og nedre del på beinas innsider. Mørk grå maske tolereres.

## Bruksområde
Tsjekkoslovakisk ulvehund passer som bruks- og familiehund i de fleste sammenhenger.

## Lynne og væremåte
Rasen er reservert overfor fremmede og dempende i sin omgang med hunder.

## Annet
Den tsjekkoslovakiske ulvehunden er forbudt i Norge.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Politets hjemmsider: Anskaffe hund
* Wolfdog.no 
* LOV 2003-07-04 nr 74: Lov om hundehold (hundeloven)
* Forskrift om hunder (Lovdata)
* https://web.archive.org/web/20070310204806/http://www.opprop.no/opprop.php?id=raseforbud
Jarlsberg travbane

**Jarlsberg travbane** er en travbane *([[totalisatorbane]])* på Auli 2 kilometer vest for Tønsberg og 1 kilometer fra Jarlsberg hovedgård i Vestfold. Banen ble etablert i 1935.

Banen har en lengde på 1000 meter og er Norges nest største. Den drives av Vestfold Travforbund. Jarlsberg Travbane har arrangert travløp siden 1935, og har i dag rundt femti kjøredager i året, hvor de fleste er på fredager. Et stort løp er *[[Ulf Thoresen]]s Minneløp* for varmblodshester.

## Norgesrekorder på Jarlsberg Travbane

## Eksterne lenker
* 
* Travbanens nettsted
Minipille

**Minipille** er prevensjonsmiddel for kvinner i tablettform som inneholder progestin som virkestoff, i motsetning til p-piller, som kombinerer progestin med østrogen.

## Egenskaper
Minipiller virker vesentlig ved at sekretet i livmorhalsen blir mer seigt og ugjennomtrengelig for sædceller, samtidig som endometriet blir mindre mottakelig for implantasjon av befruktet egg. Progestiner gir også negativ feedback til hypofysens produksjon av luteiniserende hormon (LH), og bidrar dermed til hemming av eggløsningen.

De vanligste bivirkningene er uregemessig blødning. Blødningsmengden blir som regel mindre etter hvert, og hos mange forsvinner menstruasjonen fullstendig. Minipillen gir betydelig mindre risiko for alvorlige bivirkninger som venøs tromboembolisk sykdom (blodpropp), hjerteinfarkt og brystkreft enn preparater som inneholder østrogen. Det er ikke endelig avklart om minipille bidrar til slik risiko i det hele tatt, men den regnes som et relativt sikkert alternativ til kvinner som har økt risiko for disse tilstandene. Andre prevensjonsmidler som bare inneholder progestiner (p-sprøyte, p-stav og hormonspiral) har lignende effekt og bivirkninger som minipille.

I motsetning til p-piller hemmer ikke minipillen produksjonen av morsmelk, og er derfor et foretrukket prevensjonsmiddel til ammende.

## Bruk
Bruk av minipille starter på første dag i menstruasjonssyklus, og tas deretter daglig uten opphold.

På grunn av progestinenes korte halveringstid, er det vesentlig at minipillen tas til samme tid hver dag, senest 3 timer forsinket. Dette gjelder ikke minipiller som inneholder desogestrel (Cerazette). Brukt riktig, er minipillen like sikker som ordinære p-piller av kombinasjonstype.

## Minipiller tilgjengelig i Norge
**Cerazette* (Organon) Progestin: Desogestrel
**Conludag* (Pfizer) Progestin: Noretisteron

## Eksterne lenker
* Norsk legemiddelhåndbok om minipiller
Bjørnholt skole

**Bjørnholt skole** er en ungdomsskole på Søndre Nordstrand i Oslo. Skolen var frem til 2007 bare en ungdomsskole og ble da utvidet til en 8–13-skole. Fra 2016 ble den videregående skole fradelt som Bjørnholt videregående skole, og Bjørnholt skole er igjen en ren ungdomsskole. 

## Historie
Byrådet i Oslo vedtok 14. desember 2006 at skolen skulle hete «Peer Gynt-skolen». Navnevalget var kontroversielt, da elever, det lokale bydelsutvalget, navnerådet, ungdomsrådet og eldrerådet ønsket et navn med lokal tilhørighet. Den 28. mars 2007 gikk bystyremøtet imot dette navnevalget, og ba byrådet gjøre om avgjørelsen. Skolen fikk i stedet navnet Bjørnholt, som tidligere tilhørte ungdomsskolen i samme område.

Margrete Dahl er fra 2016 ansatt som fungerende rektor for ungdomsskolen.

## Rektorer
* Ingrid Tyldum (2016-)

## Eksterne lenker
*
Vincentinerne

**Vincentinerne** eller **lasaristene** (egentlig **Misjonens kongregasjon**, forkortes **C.M.**) er en katolsk kongregasjon. Den ble grunnlagt av Vincent de Paul (1581–1660) i 1625.

Kongregasjonens viktigste formål er evangelisering av fattige, formasjon av kleresiet, og utenlandsmisjonene. Den har i overkant av 4&nbsp;000 medlemmer, både prester og legbrødre. Det finnes også en søsterkongregasjon, **vincentinerinnene**,  og en gruppe for legkvinner.

Vincent de Paul stiftet kongregasjonen for at den skulle drive omsorg for de fattige i Paris. Det første hovedkvarteret var et eldre kloster kalt *Saint Lazare* i Paris – derav kallenavnet *lasaristene*. Navnet *Saint Lazare* viser at klosteret var et tidligere lasarett for spedalske; også kalt et leprosarium. I 1793 ble bygningskomplekset tatt i bruk som fengsel under Skrekkveldet; noen år senere ble det omgjort til kvinnefengsel. I 1935 ble det meste av anlegget revet. 

Kongregasjonen ble etterhvert en internasjonal orden. Først fikk den et annet hus i Paris og etablerte seg flere steder i Frankrike. Det ble også sendt prester som etablerte hus i Italia (1638), Tunis (1643), Alger og Irland (1646), Madagaskar (1648), Polen (1651) og Tyrkia (1783).

Etter at pave Alexander VII gav kongregasjonen høyere status i 1655, ble det utviklet ordensregler som bygget på jesuittenes regel. De ble publisert i Paris i 1668 under tittelen *Regulae seu constitutiones communes congregationis missionis*.

Ved utbruddet av den franske revolusjon ble St. Lazare plyndret av mobben, og kongregasjonen ble undertrykt. Den ble gjenopprettet av Napoleon i 1804 etter ønske av pave Pius VII, opphevet igjen i 1809 som følge av Napoleons feide med paven, og atter en gang gjenopprettet i 1816. Lasaristene ble utvist fra Italia i 1871 og fra Tyskland i 1873, under kulturkampen mot den katolske kirke. Senere er den blitt tillatt igjen i begge land.

I 2007 hadde mannskongregasjonen rundt 4.100 medlemmer, hvorav 3.200 er prester. De øvrige er lekbrødre.

## Referanser


## Eksterne lenker
* De østerrikske vincentinernes nettsted
* Vinziwiki – *Vinzentinische Enzyklopädie*
Orkesterjournalen

***Orkesterjournalen*** (etablert 1933) er et svensk tidsskrift om jazzmusikk, og også verdens mest langvarige jazztidsskrift.  Over tid har den antatt betegnelsen **OJ**, som også kan bety **om jazz**.  

Med Nils Hellström (1910–84) som tidlig redaktør antok OJ på 1930-tallet, en sentral rolle i utviklingen av svensk jazz, med kursvirksomhet, orkesterkonkurranser,  og formidling mellom utøver, konsertsteder og plateforlag.  I 1948 var de sentrale i etableringen av Svenska Jazzriksförbundet.  På 1950-tallet begynte Sveriges Radio jazzsendinger, med OJs journalister som medvirkende, eksempelvis Leif «Smoke Rings» Anderson og Ulf Linde.  

OJ har siden 1955 forestått den årlige utdeling av Gyllene Skivan, en høythengende jazzpris for Sverige, under ledelse av mangeårig redaktør i etterkrigstiden, Harry Nicolausson. 

Et utvalg kåserier fra OJ er å finne i *Kåserier i Orkesterjournalen 1950-1953*, av Ulf Linde & Lars Nygren.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://orkesterjournalen.com/  –– hjemmeside
Minni Mus

**Minni Mus** (eng. *Minnie Mouse*) er en tegnefilm- og tegneseriefigur skapt av Ub Iwerks og Walt Disney. Hun opptrådte for første gang i tegnefilmen *[[Plane Crazy]]*, som kom 15. mai 1928.

Minni fremstilles ofte som kjæresten til Mikke Mus. Hun har en katt som heter Figarohttps://web.archive.org/web/20060430094011/http://users.cwnet.com/xephyr/rich/dzone/hoozoo/minnie.html. Hun har også en niese som på norsk gikk under navnet Tone (originalt navn Melody Mouse).

Det er Anitra Eriksen som har den norske Disney-godkjente stemmen til Minni Mus.

## Minni Mus på andre språk

## Eksterne lenker
* Portrett på Donald Duck & Cos hjemmesider
* Minni Mus i Inducks
*  Minni Mus i Disney's HooZoo
Anne-Lisa Amadou

**Anne-Lisa Amadou** (1930–2002) var en norsk litteraturforsker og litterær oversetter. Hun var professor i fransk litteratur ved Universitetet i Oslo fra 1970 til 1982. Dr.philos. på avhandlingen «Dikteren og hans verk. En studie i Marcel Prousts estetikk» fra 1966.   

Anne-Lisa Amadou gjorde et betydningsfullt arbeid som oversetter og kulturformidler. Ifølge Ragnhild Evang Reinton, var Amadou den som introduserte norske lesere for Marcel Proust, og hun mottok en rekke priser for sin oversettelse av Prousts romanserie *[[På sporet av den tapte tid]]* I-XII (1963–92), blant annet Bastianprisen, Riksmålsforbundets oversetterpris 1980 for *I skyggen av blomstende piker* (Bind 2), Fritt Ords pris og Norsk kulturråds oversetterpris. Hun ble også tildelt den franske ordenen Palmes Académiques.

## Verk
* 1965 *Dikteren og hans verk - en studie i Marcel Prousts estetikk* om Marcel Proust 
* 1970 *Tartuffes ansikt og andre essays* om Molière 
* 1978 *Elleve franske romanstudier* om Marcel Proust 
* 1994 *Å gi kjærligheten et språk* om Sigrid Undset 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Anne-Lisa Amadou hos *Norsk biografisk leksikon* (snl.no)
*Anne-Lisa Amadou hos Norsk Oversetterleksikon
Ida Blom

**Ida Clara Blom** (født Bonnevie, 1931–2016) var en norsk historiker og professor i kvinnehistorie ved Universitetet i Bergen.

## Utdanning og virke
Blom var født og oppvokst i Danmark og flyttet til Norge i 1954. Hun ble uteksaminert ved Universitetet i Bergen i 1961 og disputerte ved samme institusjon i 1972 med avhandlingen *Kampen om Eirik Raudes land*. Hennes forskning omfattet politisk og sosial historie i det 19. og 20. århundre, med vekt på kvinnehistorie. Videre var Blom involvert i sammenlignende forskning på internasjonalt nivå med hensyn til statlig velferdshistorie og nasjonalstatenes historie.

Blom var ansatt ved Historisk fakultet ved UIB fra 1962 til hun gikk av med pensjon. I 1985 ble hun Norges første professor i kvinnehistorie, og dessuten styreleder for UIBs humanistiske kvinneforskningssenter.

## Verv og utmerkelser
I 1993 ble hun medlem av Det norske Videnskaps-Akademi, og i 1996 ble hun utnevnt til æresdoktor ved Københavns universitetet og dessuten  utenlandsk medlem av Kungl. Vitterhets Historie och Antikvitetsakademien i Sverige. Ida Blom ble sammen med Sølvi Sogner tildelt Sverre Steen-prisen i 2000 for *Med kjønnsperspektiv på norsk historie* (CAF, 1999). I 2006 ble hun æresmedlem i American Historical Association. Hun mottok Gina Krog-prisen i 2009. Ida Blom var også kommandør av St. Olavs Orden.

Ida Blom hadde gjennom årene flere internasjonale verv: Hun var medlem av UNESCO-kommisjonen i perioden 1983–'92, var en av grunnleggerne av og dessuten president for International Federation for Research in Women's History fra 1987 til 95, satt i redaksjonsrådene for flere internasjonale fagtidsskrifter og var hovedredaktør og medforfatter for Cappelens kvinnehistorie, som fikk Brageprisen i 1993.

I september 2008 ble Universitetet i Bergens bygg Allégaten 34 døpt *Ida Bloms hus*. Huset deles av Senter for kvinne- og kjønnsforskning og Senter for vitskapsteori.

## Bibliografi
* 1972 *Kampen om Eirik Raudes land* (dr.avh.)
* 1980 *Barnebegrensning – synd eller sunn fornuft?*
* 1983 *Kjønnsroller og likestilling* 
* 1988 *«Den haarde dyst»: Fødsler og fødselshjelp gjennom 150 år*
* 1992 og 1993 *Cappelens kvinnehistorie bind 1 – 3*. Redaktør og medforfatter
* 1994 *Det er forskjell på folk – nå som før*
* 1998 *Feberens ville rose. Tre omsorgssystemer i tuberkulosearbeidet 1900 – 1960*
* 2012 *Medicine, morality and political culture. Legislation on venereal disease in five Northern European countries, c.1870-c.1995*
En lang rekke artikler i norske og internasjonale fagtidsskrifter

## Referanser


## Eksterne lenker
	

* Inger Elisabeth Haavet *[https://web.archive.org/web/20160416195618/http://2001-10.prosa.no/artikkel.asp?ID=77 Ja takk, begge deler! Ida Blom – en inkluderende kjønnshistoriker]* Minibiografi i Prosa 05|06
* Universitetet i Bergen
* Norsk biografisk leksikon
* 10 Questions with Professor Ida Blom
* Gender as an analytical tool in global history pdf
Malurtslekta

* burot
* ekte malurt
* estragon
* markmalurt
* norsk malurt

**Malurter** er en gruppe planter som stort sett inneholder hardføre urter og buskvekster (stauder).
Plantene er flerårige.
De fleste er aromatiske med nesten nålelignende blader. Blomstene er små og sitter i klaser. 

Det vitenskapelige slektsnavnet *Artemisia* kommer fra gudinnen Artemis i den greske mytologien.
Navnet «malurt» kommer av en påstått evne til å kunne beskytte klær mot møll.

Ekte malurt brukes som krydder blant annet i brennevin.

## Eksterne lenker
*
Artemisia

**Artemisia** er navnet på to gamle anatoliske ledere som ofte blandes sammen:

* Artemisia I av Karia, tyrann over Halikarnassos i det femte århundre f.Kr;
* Artemisia II av Karia, satrap av Karia i det fjerde århundre f.Kr.

Det er også:

* fornavnet til den italienske maleren Artemisia Gentileschi;
* det vitenskapelige navnet til malurtslekta.
Vågsbygd Handy

__NOTOC__

**Vågsbygd Handy** er en rap-gruppe fra Vågsbygdområdet i Kristiansand. Gruppens medlemmer kommer henholdsvis fra gruppene Fresh in the flesh og Ord Mot Ord som begge var aktive i Kristiansandsområdet på 90-tallet. 

Debutalbumet "*Hverdagsninja*" ble lansert februar 2006. Siden den gang har bandet gitt ut albumet *2* i 2007 og *Undervannsmusikk* i 2010.

## Albumer
**[[Hverdagsninja]]*  (2006)
**[[2 (Vågsbygd Handy-album)|2]]*  (2007)
**[[Undervannsmusikk]]*  (2010)

## EP & Singler
**Bandolero*   (2015)
**Champions*   (2015)
**Badman Story*   (2022)
**Tunge Øyer*   (2022)

## Eksterne lenker
* Discogs.com
* SoundCloud 
* Vågsbygd Handy på NRK Urørt
* Vågsbygd Handy på MySpace
Anders Bratholm

**Anders Bratholm** (1920–2010) var en norsk jurist. 

Han tok examen artium i 1940 og juridisk embetseksamen i 1948. Etter praksis som dommerfullmektig og studieopphold i USA, ble han universitetsstipendiat ved Universitetet i Oslo i 1952. Han fikk den juridiske doktorgrad i 1958 med avhandlingen *Pågripelse og varetektsfengsling*.  Etter noen år som sekretær i Fengselsstyret, ble han utnevnt til professor i rettsvitenskap i 1960, en stilling han hadde frem til han nådde aldersgrensen i 1990.

Under krigen levde Bratholm i dekning på et titall forskjellige steder og slapp unna tyskernes arrestasjon av studentene i 1942. Før han fullførte juss-studiet hadde han også erfaring som pressemann. Han var en av redaktørene i *[[Avantgarden]]* fredssommeren 1945, og redaktør av *[[Dagningen]]* fra 1945 til 1947. Han var i alle år en ivrig deltaker i samfunnsdebatten og i 1962 grunnla han det juridiske tidsskrift *[[Lov og Rett]]* der han var redaktør frem til 1990.

Bratholms juridiske felt var først og fremst strafferetten som han underviste i ved universitetet. Han var formann i Straffelovkommisjonen i en årrekke og medlem av en rekke andre offentlige utvalg. I forbindelse med de såkalte politivoldsakene i Bergen på 1970-tallet, ble Bratholm engasjert som leder av et offentlig granskningsutvalg, og utvalget konkluderte med at det hadde forekommet betydelig voldsanvendelse overfor arrestanter ved Bergen politikammer.

Et annet av Bratholms hovedinteressefelt var barns rettigheter, og han var aktiv for å få gjennomført ordningen med et Barneombud.

Han ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1994 og var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1963.

## Bøker
* 1957 *Pågripelse og varetektsfengsel* (doktoravhandling) 
* 1973 *Sivil rettergang* skrevet sammen med Jo Hov
* 1980 *Strafferett og samfunn*
* 1983 (1.utg.)/ 1990 (2.utg) *Spesiell strafferett* skrevet sammen med Johs. Andenæs 
* 1986 *Politivold. Omfang – årsaker – forebyggelse*
* 1991 *Straffeloven I* skrevet sammen med Magnus Matningsdal
* 2008 Anders Bratholm, Ståle Eskeland – *«Justismord og rettssikkerhet»* – 287 sider – ISBN 978-82-15-01149-3

## Priser og utmerkelser
* 1990 Human-Etisk Forbund: Humanistprisen

## Referanser


## Eksterne lenker

* Forskning.no Omtale av boka Juss og humanisme 17. 10.2004
Meitemarkfamilien

* *[[Allolodophora]]*
* *[[Aporrectodea]]*
* *[[Dendrobaena]]*
* *[[Eisenia]]*
* *[[Eiseniella]]*
* *[[Lumbricus]]*
* *[[Octolasion]]*

**Meitemarker** er en familie av leddormer som lever i jord, og er viktige for jordkvaliteten, fordi de drenerer og lufter jorda.

## Navn
Ordene «mark» og «makk» blir benyttet en del i dagligtale, for å referere til meitemark.

## Utseende
Meitemarker har ikke øyne, men lysømfindtlige celler (fotoreseptorer) i huden, særlig på den fremre delen av kroppen.

## Levevis
Meitemarken lever av organisk materiale, som råtnende planterester. De drar med seg dødt løv ned under bakken, og er dermed med på å tilføre jorden ekstra næringsstoffer. De graver og lager ganger som gjør at det kommer luft ned i jorden. Dette er nyttig for plantene som vokser der.

Meitemarker finnes helst i feit, fin matjord, men de er nesten over alt, selv i ganske sandholdig eller sur skogsjord.

Meitemarken puster med huden. Alle levende celler må være i et fuktig miljø for å fungere. Derfor må meitemarken passe på at huden ikke tørker ut. Nede i jorden er meitemarken beskyttet mot solys, og det er nok fuktighet slik at hudcellene ikke tørker ut.

Når det er kraftig regnvær ser man ofte mange meitemark på overflaten. Grunnen til dette er uvisst, men det kan være at gangene til meitemarken blir fylt med vann slik at marken drukner. Mye kan likevel tyde på at dette hovedsakelig er for å finne maker. Observerer man meitemark som ligger helt eller delvis over bakken på fuktige, våte netter, ser man ofte to og to som henger sammen.

## Norske arter
Det er 19 arter i Norge. Den lengste kan bli 30&nbsp;cm.
De vanligste er:

* Stubbemeitemark  (*Dendrobaena rubidus*)
* Mosemeitemark  (*Dendrobaena octaedra*)
* Grønn meitemark  (*Allolodophora chlorotica*)
* Skogmeitemark  (*Lumbricus rubellus*)
* Stor meitemark  (*Lumbricus terrestis*) – den største norske arten, kan bli omtrent 30 cm lang. 
* Blå meitemark  (*Octolasion cyaneum*)
* Rosa meitemark  (*Aporrectodea rosea*)
* Lang meitemark  (*Aporrectodea longa*)
* Grå meitemark  (*Aporrectodea caliginosa*)
* Kompostmeitemark  (*Eisenia foetida*) - kan forveksles med den sporadisk innførte *Eisenia andrei*
* Bekkemeitemark  (*Eiseniella tetraedra*)

## Referanser


## Litteratur

## Eksterne lenker
* 

be-x-old:Дажджавыя чарвякі

zh-min-nan:Tō͘-kún

zh-yue:黃䘆