Fredrik Selmer

**Fredrik Selmer** (1876–1968) var en norsk bygningsingeniør og entreprenør. Etter studietid i Norge, studier og arbeid i Tyskland, og ett års arbeid i New York, returnerte han til Norge i 1906 og startet sitt eget entreprenørselskap, Ingeniør F. Selmer, i Kristiania (dagens Oslo).

Selmer var banebrytende i Norge ved bruk av armert betong, men han sørget også for at firmaet var drivende i mekanisering av anleggsvirksomhet. Selmer var daglig leder i firmaet inntil 1958 og drev det frem til å bli landets ledende entreprenørbedrift. Han fortsatte som styreleder inntil 1966.

Under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig hadde firmaet Ingeniør F. Selmer under sin leder Fredrik Selmer et omfattende samarbeid med okkupasjonsmyndighetene. Parallellt med arbeid for de tyske okkupantene støttet både Fredrik Selmer, og flere av hans ansatte, motstandskampen på ulike måter. Etter krigen ble Selmer og hans entreprenørfirma etterforsket for økonomisk landssvik, men i 1948 ble saken henlagt av riksadvokaten.

## Liv og virke

### Læretid
Johan Fredrik Selmer ble født på Sunndal i Nordmøre i 1876, hans far var stedets distriktslege. Han reiste til Trondhjem for å utdanne seg og avla eksamen med Trondhjems Tekniske Læreanstalt i 1896. Fredrik Selmer ønsket imidlertid å studere faget videre og tok to semestere ved Technische Universität Dresden, hvor hans spesialfag var statikk. Fra en av sine professorer fikk han et tilbud om en stilling ved et stort konstruksjonsverksted, og der fikk han for første gang kjennskap til armert betong, i forbindelse med et fundamenteringsproblem. På den tiden var armert betong (eller jernbetong som det da ble omtalt som) kun benyttet av noen få firmaer i Frankrike. Etter tre år i konstruksjonsverkstedet begynte han i en stilling som statiker i Halle an der Saale, hvor det skulle bygges flere broer. I det arbeidet praktiserte og utvidet han sitt kjennskap til armert betong. Han flyttet etterhvert til Düsseldorf hvor han begynte i en entreprenørbedrift som hadde spesialisert seg på armert betong. For å tilegne seg ytterligere kunnskap reiste han til USA og arbeidet ett år i et konsulent- og entreprenørfirma i New York. I mai 1906 reiste Fredrik Selmer tilbake til Norge for å starte for seg selv, med seg hadde han kunnskap om et fagområde som inntil da var ukjent i byggebransjen i Norge.

### Etablering av eget firma
Det var en krevende etablering som entreprenør for Fredrik Selmer. Armert betong for byggevirksomhet var tilnærmet ukjent, og i tillegg hadde Norge noen år før blitt utsatt for en økonomisk rystelse, det såkalte Kristianiakrakket i 1899, som blant annet førte til at byggevirksomheten hadde gått sterkt ned.

Blant de største utfordringer Selmer hadde ved etableringen av sitt entreprenørfirma var at armert betong var så lite kjent at ingeniører og arkitekter ikke ville ha noe med den å gjøre, brokontoret ved Norges statsbaner anerkjente overhode ikke begrepet. Det første oppdraget Selmer fikk for sitt nyetablerte firma var noen gulv og trapper ved Majorstuen skole, der overhørte Selmer en samtale hvor et komité var på befaring og en av medlemmene uttalte følgende: «Den som har ansvaret for dette arbeidet, skulle vært hengt.» Det første større oppdraget Selmers firma fikk var for Nitedals Tændstikfabrik, grunnet brannfaren hadde bedriften behov for brannsikre konstruksjoner da fabrikken skulle utvides. 

Selmers entreprenørfirma fikk oppdraget, til den for datidens høye pris av  kroner. Selmer fikk der en utfordring han ikke hadde regnet med: Bygningsvesenet kunne ikke gi byggetillatelse, fordi ingen visste hvordan man skulle beregne styrken på en konstruksjon i armert betong. Saken løste seg ved at Selmer tok på seg risikoen ved å bygge, mot at det i etterkant ble gjennomført en prøvebelastning. Under arbeidet for Nitedals Tændstikfabrik fikk Selmer en henvendelse fra The Kellner-Partington Paper Pulp Co. Ltd. (senere Borregaard), hvor de ba om tilbud på en kullsilo bygget i armert betong. Firmaet fikk kontrakten og det ledet til et mangeårig samarbeid. Noe etter fikk Selmers firma kontrakt på et nybygg for Norges Bank i Kristiansund, Fredrik Selmers fødeby.

### Gjennomslag for armert betong

De første årene etter etableringen av sitt entreprenørfirma var Fredrik Selmer både eier, leder, bokholder og visergutt med sykkel. Virksomheten økte og kontorene i Pilestredet ble snart for små, Selmer kjøpte derfor Hausmannsgate 34 (nåværende Hausmania) i 1912, hvor bedriften hadde hovedkontor helt til 1977. Etter gradvis ekspansjon var Fredrik Selmers entreprenørfirma i 1925 vel etablert og anerkjent, med totalt 280 arbeidere, 20 formenn og andre funksjonærer, med en årlig omsetning på 3,5 millioner kroner. Høsten 1929 omdannet Selmer firmaet fra å være privat, til et aksjeselskap, med navnet Ingeniør F. Selmer A/S og en kapital på  kroner. Fredrik Selmer ble både daglig leder og styreformann i aksjeselskapet. Etterhvert som bygging i armert betong ble mer kjent ble det også tatt i bruk på flere områder. Den nye bybroen i Drammen (1936–2022) var opprinnelig planlagt bygget i stål, men sammen med arkitektene Gudolf Blakstad (1893–1985) og Herman Munthe-Kaas (1890–1977) la Selmer inn et forslag om en bro i armert betong. Byggesummen for en bro i armert betong var på rundt 1,8 millioner kroner, vesentlig rimeligere enn om man hadde bygget en stålbro. Den nye bybroen i Drammen kan sees som det endelige gjennombruddet i Norge for bruk av armert betong i broer.

Fredrik Selmer var også tidlig ute med bruk av armert betong i kaikonstruksjoner. Selmer  var også en pioner i Norge ved bruk av stålpeler, i stedet for betongpeler, som inntil da hadde vært brukt for fundamentering av byggverk. Blant de første bygningene hvor Selmer brukte stålpeler var Folketeaterbygningen, hvor arbeidene Ingeniør F. Selmer utførte pågikk i årene 1932–1933. I de første årene Fredrik Selmer drev sitt entreprenørfirma ble mye av arbeidet utført manuelt. Etterhvert konstruerte Selmer selv ulike typer utstyr for å lette arbeidet, som ulike apparater for arbeid med kaier, og i 1925 firmaets første gravemaskin, dampdrevet og antakeligvis også den første  i landet. Mot slutten av 1920-årene ble det et vendepunkt i hvordan man bygget i Norge, det ble en stadig økning i bruk av ulike maskiner. Selmers firma var i spissen med å erstatte manuelt arbeid med maskiner, og hvor det ikke var passende maskiner tilgjengelig så fortsatte Selmer med å konstruere maskiner selv.

### Et særlig krevende prosjekt

Kristiania hadde kollektivtrafikk i form av hestetrukket trikk allerede fra 1875, men etter første verdenskrig begynte utbygging av det som først ble kjent som undergrunnsbanen mellom Majorstuen og Nasjonalteateret, i dag en del av T-banen i Oslo. Arbeidet med utgraving begynte i 1912, men stoppet to år etter, på grunn av setningsskader på bygg og politisk uenighet om plassering av stasjonen ved Nasjonalteateret. Fredrik Selmers firma fikk oppdraget med å grave ut tunellen mellom Sorgenfrigaten og Portalen (Majorstuen), som omfattet stasjonene ved Valkyrie plass og Majorstuen. Den delen av prosjektet som Selmers firma hadde fått ble karakterisert som et av de vanskeligste på hele tunnelanlegget og grunnforholdene var meget dårlige. Tunellen skulle blant annet gå under Valkyriegaten 2, en murgård fundamentert på leire. Arbeidet var en stor utfordring for firmaet, og Fredrik Selmers løsning for å sikre mot utgliding av masse, med etterfølgende setningsskader på bygninger, viste hans store tekniske innsikt. Selmers firma tok i bruk den selvkonstruerte dampdrevne gravemaskinen, i tillegg til manuelt arbeid av opptil 170 mann og 40 vognmenn med hest og kjerre for å frakte vekk masse som ble tatt ut.

### Signalbygg

I årene etter første verdenskrig arbeidet Fredrik Selmers firma med en rekke bygg i Oslo som senere har bidratt til å prege bybildet. Det første var Handelsbygningen ved Solli plass, hvor Selmers firma skulle utføre grunnarbeider og alle betongarbeidene. De fem etasjene i bygget ble støpt fortløpende på kun 33 dager, inklusive søndager. Det var mye raskere enn hva som var vanlig på den tiden og vakte oppsikt, i en av byens aviser skrev man om «amerikansk fart». Selmers firma fikk også oppdraget med å bygge Skansen restaurant (1927–1970), Norges første større funksjonalistiske byggverk. I 1929 bygget Selmer og hans kolleger både Horngården, det første høyhus i Oslo sentrum og Ekebergrestauranten. I 1932 sto Selmers entreprenørfirma for et tilbygg for Hotel Continental i Oslo sentrum, mens Odd Fellow-gården ble bygget i 1934. Samme år ble bygget som skulle romme polarskipet «Fram» på Bygdøy satt opp, fartøyet ble først trukket på land over en provisorisk slipp, deretter ble Frammuseet reist over fartøyet.

### Okkupasjon, kollaborasjon og motstand

Mot slutten av 1930-årene hadde Fredrik Selmers entreprenørfirma, ved siden av Høyer-Ellefsen, vokst til det største i Norge. Ingeniør F. Selmer hadde en omsetning i 1939 på nesten 12 millioner kroner og over 1000 ansatte. Kort etter det tyske angrepet på Norge 9. april 1940 ble Fredrik Selmer, som selskapets direktør, oppringt av kommandanten på Fornebu flyplass, med ordre om å melde seg dagen etter. Selmers firma ble pålagt å bygge en trekai, og den skulle være fullført senest i løpet av 14 dager. Etter arbeidet på Fornebu var ferdigstilt ble Selmer igjen kontaktet av okkupasjonsmyndighetene og pålagt å bygge rullebaner og flyhangarer i betong på Gardermoen flystasjon. Dersom Selmer nektet ville tyskerne overlate firmaets maskinutstyr og ansatte til et annet norsk firma som da ville utføre arbeidet. Selmer aksepterte  å utføre arbeidet og på det meste hadde firmaet 1470 mann i arbeid med rullebaner og hangarer for tyske fly på Gardermoen.

Mot slutten av 1940 presenterte de tyske okkupasjonsmyndighetene planer for kraftutbygging, og etter å ha nektet å delta i utvidelsen av Glomfjord kraftverk tok Fredrik Selmer motvillig på seg arbeid på Aura kraftverk, da man anså at det ville ta en del år før det hele var ferdig. Sommeren 1940 ble Selmer presset til å bygge en flyhangar på Bardufoss flystasjon, den skulle være ferdig september 1940, men var først klar for bruk vinteren 1941. De tyske okkupasjonsmyndighetene forsøkte en rekke ganger å få Selmers firma til å bruke krigsfanger som arbeidskraft, men det lyktes å forhindre dette. Allerede i 1938 hadde firmaet begynt på Kongsfjord kraftverk, men man lyktes å forsinke fremdriften på dette anlegget så det ikke var ferdigstilt innen tvangsevakueringen og nedbrenningen av Finnmark og Nord-Troms vinteren 1944/1945.

Ifølge forfatteren Øyvind Steen sto Fredrik Selmer allerede fra krigens første dag for klar motstand overfor den tyske okkupasjonen av Norge, og Steen anser at det bidro til at mange i firmaets ansatte etterhvert ble med i illegalt arbeide. Høsten 1941 fikk Selmer besøk av høyesterettsadvokat Herman Foss Reimers (1874–1961). Reimers ba om støtte til sjømannshjelpen, for å støtte vanskeligstilte sjømannsfamilier. Selmer var velvillig og Reimers ble en av Selmers viktigste illegale kontakter resten av okkupasjonstiden. I juni 1945 fikk Fredrik Selmer et takkebrev fra Reimers hvor det blant annet sto følgende: «Senere har jeg arbeidet med finansiering av en rekke illegale aksjoner, og jeg tror ikke det er nogen av disse aksjoner, i hvilke jeg ikke har søkt deres hjelp.» Ifølge forfatteren Øyvind Steen ga Fredrik Selmer rundt 1,7 millioner kroner i datidens pengeverdi til forskjellige illegale formål. Flere av Selmers nærmeste medarbeidere, særlig overingeniør Ludvig Overdale, var aktive i motstandsarbeid, Overdale var blant annet tilknyttet Sivorg i Bærum. Flere av Selmers medarbeidere ble arrestert av de tyske okkupantene og satt på Grini fangeleir eller ble sendt til Tyskland.

### Fred, offentlig forvaltning og granskning

Firmaet Ingeniør F. Selmer A/S ledelse, og spesielt Fredrik Selmer fikk noen krevende år etter frigjøringen av Norge. Forholdet til den tyske  okkupasjonsmakten ble undersøkt av myndighetene i forbindelse med det norske landssvikoppgjøret for økonomisk landssvik, og firmaet ble satt under offentlig forvaltning mens granskningen pågikk. Forklaringer ble opptatt og en mengde forhold måtte dokumenteres. Det var en stor påkjenning for de involverte, og det ble følt som urettferdig av dem som anså at de hadde motarbeidet den tyske okkupasjonen. Saksbehandlingen dro ut, og først i august 1948 ble den offentlige forvaltningen av firmaet avsluttet. I november 1948 ble så etterforskningen mot firmaet og dets direktør, Fredrik Selmer, henlagt av riksadvokaten. Påtalemyndigheten hevdet at deler av firmaets virksomhet hadde vært "klart utilbørlig", men samtidig var de formildende omstendighetene mange.

### Prosjekter utenfor Norge

Fredrik Selmer var fra unge år vant med å arbeide utenfor Norge, og de oppdrag hans firma fikk for The Kellner-Partington Paper Pulp Co. Ltd. i Sarpsborg åpnet for tilsvarende arbeid i utlandet, først i 1924 ved bygging av et syretårn i Hallein i Østerrike, hvor Borregaards eierselskap hadde fabrikker. I 1926 fikk Selmers entreprenørselskap et tilsvarende oppdrag i Tallinn i Estland, for bygging av syretårn og tilhørende anlegg. 

Etter andre verdenskrig fikk hans firma, Ingeniør F. Selmer, et større oppdrag for kraftutbygging i Australia, hvor både kraftstasjon og tilhørende tunell ble bygget. Byggesummen ble kalkulert til rundt 100 millioner norske kroner og anlegget skulle være klart etter 33 måneder. Over 250 norske arbeidere og ingeniører reiste til Australia høsten 1951 for å delta i prosjektet, med den 75 år gamle Fredrik Selmer i spissen. Totalt tilbrakte Fredrik Selmer rundt halvannet år i Australia for å følge opp prosjektet. Arbeidet som Selmers firma hadde fått - Guthega kraftstasjon - var første del av et større kraft- og vanningprosjekt i fjellkjeden Snowy Mountains, sørøst i delstaten New South Wales. Myndighetene i Norge så positivt på at Ingeniør F. Selmer tok på seg oppdraget, da det ga Norge rundt 10–15 millioner kroner i valutainntekter.

Fredrik Selmer trakk seg i 1958 tilbake fra den daglige driften av selskapet han hadde etablert i 1906, men fortsatte som styreformann i bedriften frem til 1966.

## Arbeider (utvalg)

* Handelsbygningen i Oslo
* Undergrunnsbanen i Oslo fra Majorstuen til Nationalteateret
* Drammens andre bybru (1936-2022), gjennombrudd for bruk av betong i broer
* Norsk Hydros kaianlegg på Herøya ved Porsgrunn
* Horngården på Egertorvet i Oslo, byens første høyhus.
* Fram-huset på Bygdøy
* Folketeaterbygningen i Oslo
* Odd Fellow-gården i Oslo
* Hotel Continental i Oslo
* Notodden kirke

## Priser og utmerkelser

* Den norske ingeniørforenings pris for «Fremragende bygningsingeniørarbeider» (1932)
* Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden (1955)

## Referanser


## Kilder

* Øyvind Steen, *I første rekke : Ingeniør F. Selmer A/S 1906-1981*, Oslo 1981, (E-bok fra NB)
* Øyvind Steen, *Byggende krefter : Entreprenørenes landssammenslutning 1910-1985*, Oslo 1985, (E-bok fra NB)
* Per Helge Pedersen, Øyvind Steen, *Skaperevne og initiativ : byggenæringen i 100 år : 1905-2005*,  Oslo 2005, (E-bok fra NB)