open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hurvadrapene

**Hurvadrapene** var en serie drap på åtte personer,  begått natten til 22. august 1952 i og omkring Hurva i Skåne.

Ugjerningene ble begått av den 25 år gamle Tore Hedin, som var «fjärdingsman» (stillingskategori i det svenske politiet frem til 1954). 

Året før (1951) hadde han drept mølleeieren Allan Larsson i forbindelse med pokerspill i Tjörnarp, og deretter satt fyr på huset hans. Hedin hadde imidlertid ikke blitt avslørt, delvis fordi han selv hadde deltatt i drapsetterforskningen.

## Drapene
I august 1952 hadde Hedins forlovede Ulla Östberg (24 år) anmeldt Hedin for mishandling – sannsynligvis på oppfordring av sin arbeidsgiver - da Hedin hadde slått henne ved flere anledninger. Hun brøt også forlovelsen med ham. 

Anmeldelsen førte til at Hedin mistet sitt vikariat som «extra ordinarie fjärdingsman». Bruddet med forloveden og avskjedigelsen skal ha blitt for mye å håndtere for Hedin, og utløste hendelsene natten 1952.
 
Om natten (omtrent klokken tolv ifølge Hedins selvmordsbrev) drepte Hedin foreldrene Per Alfred Hedin (74 år) og Hulda Hedin (57 år) med øks i deres hjem i Saxtorp, og satte fyr på huset. Senere samme natt (omkring halv ett) dro han til aldershjemmet i Hurva der han drepte sin tidligere forlovede Ulla Östberg og forstanderinnen Agnes Lundin (55 år) med øks. Etter drapene på Lundin og Östberg helte Hedin bensin i trappene og barrikaderte døren til aldershjemmet, og satte deretter bygningen i brann. I flammene omkom de fire beboerne Nils Larsson (84 år), Maria Nilsson (71 år), Bengta Andersson (86 år) og Elna Andersson (83 år). En femte person, Maria Pettersson, døde noen dager senere på sykehus. Flere ble reddet ut fra den brennende bygningen takket være lokalbefolkningens redningsinnsats med stiger.

Etter udåden forfattet Hedin et selvmordsbrev som han la igjen i bilen, før han ved firetiden om  morgenen druknet seg i Bosarpasjön. Tidspunktet kunne fastslås fordi Hedin hadde armbåndsuret på seg. Brevet som Hedin skrev, var imidlertid formulert på en slik måte at politijakten pågikk enda et døgn etter at han hadde tatt sitt liv.  Så sendte man hans hjerne til Rettsmedisinsk institutt, dernest den britiske professor Young for undersøkelser.

I 1986 ble TV-filmen *[[Hurvamorden (film)|Hurvamorden]]* laget, med Ernst-Hugo Järegård i rollen som Tore Hedin. Filmen inngikk i serien *Skånska mord*, som i seks frittstående episoder tar opp kjente skånske kriminalsaker.

## Referanser
Utkraget bue

**Utkraget bue** er en buet konstruksjon som bruker den arkitektoniske teknikken utkraging for å danne et rom eller en åpning i en struktur, slik som et inngangsparti i en vegg eller et brospenn. Til forskjell fra en «ekte bue», som i en steinhvelvbro, danner ikke utkragingen en selvbærende bue. Før den selvbærende buen ble oppfunnet eller tatt i bruk ble åpninger dannet ved utkraging eller skråstilte bjelket. Utkraging er forløperen for den selvbærende buen. 

Gamle Horndøla bru er et eksempel på brospenn basert på utkraget bue. Utkraging øker lysåpningen i steinhellebroer der hele det frie spennet dekkes av en stor steinhelle. Utkraging av steinbroer kan skje øverst på ellers rette pilarer (brokar) og pilarene kan utkrages gradvis. I brede elver kan det settes pilarer i elven slik at broen får flere mindre spenn (huldikebroer). Den nedrevne Hjallar bro i Rennesøy var en utkragingsbro og kan ha vært oppført i vikingtiden. Ravndal bro i Gjesdal ble oppført som en steinhellebro med flere rette pilarer der siste stein ble utkraget før dekkheller på over 4 meter ble lagt på.


Kragbogen1rp.jpg|En vegg av løst stablede klosser hvorfra det skal fjernes noen
Kragbogen2rp.jpg|Det er dannet en utkraget bue. Egentlig er utkragingen allerede brutt sammen fordi for mye av motvekten er fjernet. De to klossene over åpningen støtter hverandre, og buen er delvis gått over til prinsippene i en romersk bue
Kragbogen3rp.jpg|Den utkragede buen er etter slanking nært et sammenbrudd. Egentlig er den brutt sammen. Om venstre side av åpningen blir fjernet, faller buen sammen.


## Referanser


## Litteratur
*Ahlstrand, Jan Torsten (1976): *Arkitekturtermer*. Lund: Studentlitteratur, ISBN 91-44-02852-0

## Eksterne lenker
* Illustrert engelsk ordbok eller glossar over begreper innen murarbeid
Svalehaleskjøt

**Svalehaleskjøt**, **svalehalesink** eller bare **svalehale** er en sammenføyningsteknikk som er mye brukt ved skjøting av tre. I norsk håndverktradisjon er teknikken også kalt **sinking** eller **rekspon**. Den forhindrer at trestykkene sklir fra hverandre ved hjelp av motstandskraft (strekkstyrke), og er mye brukt for å skjøte for eksempel sidene på en skuff til forsiden.  Skjøten består av en rekke trapesformede tapper som passer i sinker.

Sammenføyninger med svalehalesinker er en svært gammel teknikk; noen av de eldste kommer fra møbler i gravkammer fra oldtidens 1. egyptiske dynasti, og fra gravene til kinesiske keisere.  Utformingen av skjøtene kan si noe om alderen til objektet.

Svalehaler kan lages enten med håndverktøy (for eksempel sag eller stemjern) eller ved maskinell hjelp (for eksempel en jigg til en fres).

I nyere tid benyttes også svalehaler, gjerne i form av svalehalespor, i materialer som stål, fordi denne fasongen gir en stor overflate og det kreves meget stor kraft for å rive skjøten fra hverandre. Den gir også en tett passform, stabilitet og en mulighet til å justere delene i lengderetningen.

## Kurositet
Skjøten er kjent i fra mange kulturer og land under forskjellige navn. I Norge har vi kalt den opp etter halen til svalen, i Sverige etter halen på laksen (Laxstjärt), i Spania and (Cola de pato) og i England due (Dovetail).

## Se også
* Tresammenføyninger
* Svalehaleskinne, en type montasje for kikkertsikter på skytevåpen

## Referanser
Pieksämäki

**Pieksämäki** (før 1948: *Pieksämä*) er en by og kommune i landskapet Södra Savolax i Finland. Den grenser til kommunene Hankasalmi, Jorois, Juva, Kangasniemi, Leppävirta, St. Michel, Rautalampi og Suonenjoki. Kommunen er enspråklig finsk. Pieksämäki hadde .

1. januar 2007 ble Pieksämäki slått sammen med den omliggende kommunen Pieksänmaa. Før sammenslåingen hadde Pieksämäki  innbyggere (per 2006-11-30) og et landareal på 36,02&nbsp;km².

## Vennskapsbyer
* Faaborg, Danmark
* Falkenberg, Sverige
* Gyöngyös, Ungarn
* Porsgrunn, Norge
* Šuja, Russland

## Referanser




## Eksterne lenker
* 


Fil:Pieksämäen vanha rautatieasema.JPG|Pieksämäki jernbanestasjon
Fil:Pieksamaki water tower 2.jpg|Vanntårnet
Savonranta

**Savonranta** er en tidligere kommune i landskapet Södra Savolax. Den grenset til Enonkoski, Heinävesi, Kerimäki, Kides, Libelits og Rääkkylä. Kommunen var enspråklig finsk. Savonranta hadde .

Den 1. januar 2009 ble Savonranta kommune slått sammen med byen Nyslott.

## Referanser
R U Still Down? (Remember Me)

***R U Still Down? (Remember Me)*** er det sjette studioalbumet av den amerikansk rapperen, 2Pac, utgitt 25. november 1997, og det første til å bli utgitt uten hans innspill. Tupac etterlot mye uferdig arbeid etter hans død i 1996. Albumet var den første utgivelsen fra hans mors plateselskap, Amaru Entertainment, opprettet for å kontrollere 2Pacs posthums utgivelser. Dette albumet uttrykte Tupacs synspunkter på livet fra en tid før han ble involvert i den kontroversielle østkysten-vestkysten rivaliseringen.

Dette er det andre albumet som er utgitt med 2Pac etter hans død.

## Sporliste
**CD 1**
# «Redemption» – 2Pac, Rouse, Ricky
# «Open Fire»
# «R U Still Down? (Remember Me)»
# «Hellrazor»
# «Thug Style»
# «Where Do We Go From Here (Interlude)»
# «I Wonder if Heaven Got a Ghetto»
# «Nothing to Lose»
# «I'm Gettin Money»
# «Lie to Kick It»
# «Fuck All Y'all»
# «Let Them Thangs Go»
# «Definition of a Thug Nigga»

**CD 2**
# «Ready 4 Whatever»
# «When I Get Free»
# «Hold on Be Strong»
# «I'm Losin' It»
# «Fake Ass Bitches»
# «Do for Love»
# «Enemies With Me»
# «Nothin but Love» – 2Pac, Shukur, T.
# «16 on Death Row»
# «I Wonder if Heaven Got a Ghetto»
# «When I Get Free II»
# «Black Starry Night (Interlude)»
# «Only Fear of Death»

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Alloclemensia mesospilella

***Alloclemensia mesospilella*** er en sommerfugl som tilhører familien flekkmøll (Incurvariidae). Den er funnet i Nordland og Troms i Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 10 – 14&nbsp;mm) møll, svartbrun med gulhvite flekker på forvingen. Den ligner mest på knoppmøllen *[[Lampronia rupella]]*, men er litt mindre og har kortere antenner. Antennene er trådformede og ikke fullt halvt så lange som forvingen. Hodet er ganske lite og kledt med gule, oppstående skjell. Kroppen og forvingene er mørkbrune med en svak, gyllen glans. Forvingen har et bredt, kremgult tverrbånd ca. 1/3 ut i vingen, lenger ute 2 – 4 store, kremgule flekker som kan være sammevokst til et tverrbånd. Det vanligste er at det er to flekker ved framkanten av vingen og én ved bakkanten. Vingefrynsene er gule fra vingespissen til ca. midt på ytterkanten, lenger bak svartbrune. Bakvingen er grå med en svak purpurglans.

## Levevis
Denen arten er normalt sjelden, men kan enkelte ganger ha masseutbrudd. Larven lever på rips-slekten (*[[Ribes]]* spp.), som omfatter hagerips, villrips, solbær, stikkelsbær og alperips. Hos oss forekommer arten helst i hager der disse blir dyrket. Hunnen legger egg enkeltvis på undersidene av buskenes blader. Den unge larven minerer inne i bladet, først lager den en gangmine, senere enn flekkmine. Når larven er blitt litt større, gnager den seg ut av minen og lager en hylse av blader rundt seg, som den kryper rundt med når den spiser av bladene.
Den kan snaue bladene slik at bare nervene står igjen. I august er den fuulvoksen og slipper seg ned på bakken der den forvandler seg til en puppe. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli. Normalt er denne arten for fåtallig til å gjøre vesentlig skade, men den har blitt registrert som skadegjører på rips.

## Utbredelse
Den er utbredt i Europa, mot sør til Italia og mot øst til Baltikum og det vestlige Russland. I Norge er den bare registrert på fire lokaliteter i Nordland og Troms, den er også ganske sjelden i Sverige, men noe mer utbredt i Finland.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/a/alloclemensia_mesospilella.html
## Eksterne lenker
*
The Oprah Winfrey Show

***The Oprah Winfrey Show*** (populært bare kalt ***Oprah***) er et amerikansk talkshow med Oprah Winfrey som gikk på ABC fra 1986 til 2011. Programmet ble sendt fra Harpo studios i Chicago.

Programmet er det mest sette talkshowet i den amerikanske TV-historien. Det er også foreløpig det lengstlevende talkshowet på dagtid i USA siden det gikk på TV fra 8. september 1986 til og med 25. mai 2011, med totalt 25 sesonger og 4561 episoder. Oprah annonserte i et intervju hos Larry King i 2007, at hun ikke kom til å fornye kontrakten til programmet i 2011, og dermed hadde hun sin siste sesong i 2011.

Programmet hadde stor innflytelse, spesielt hos kvinner, ettersom flere av emnene griper tak i den amerikanske populærkulturen. I de første episodene, var det mer et Phil Donahue-preg på programmet, der det stort sett tok opp sensasjonelle sosiale hendelser, men har i senere tiden hatt et mer positivt preg over seg ved å ta for seg diskusjoner rundt bøker, kjendisintervjuer, «bli ny»-reportasjer og et filantropisk blikk på ting som skjer i verden.

## Kringkasting
*The Oprah Winfrey Show* ble sendt i syndikasjon, det vil si uavhengig av noe tv-nettverk i USA. Distributøren inngikk egne avtaler med lokale tv-stasjoner om kringkasting. Programmet ble likevel sendt på alle de lokale tv-stasjonene eid av TV-nettverket ABC. I Canada ble programmet sendt på CTV. I Norge går det jevnlig på TV3, og hadde sin premiere på norsk TV i 2003.

## Kjente øyeblikk fra programmet
* Den mest sette episoden var i 1993 da Michael Jackson hadde et av sine sjeldne besøk, der han prøvde å avkrefte flere av ryktene rundt ham og der han fortalte Winfrey at han led av en hudpigmentsykdom kalt vitiligo.
* A. J. McLean fra boybandet Backstreet Boys besøkte programmet i 2003 sammen med sin mor for å prate åpent om sitt narkotikamisbruk og rehabiliteringen i etterkant. Winfrey overrasket ham ved å bringe ut resten av boybandet for å gi sin støtte. Dette var første gangen Backstreet Boys var sammen i media siden 2001.
* Jacqueline Saburido, en kvinne som ble utsatt for forbrenninger på hele kroppen etter en trafikkulykke i 1999, besøkte programmet i 2003. Winfrey har senere sagt at Saburido var en av hennes favorittgjester på grunn av hennes indre skjønnhet. Moren til Reginald Stephey, som var han som forårsaket ulykken, var gjest i samme program for å snakke om det sønnen gjorde.
* Tom Cruise var hoppende glad i studioet den 23. mai 2005, der han hoppet opp på sofaen og flere ganger bekreftet sin kjærlighet til hans nye kjæreste. Den såkalte "sofahendelsen" ble kåret til det mest overraskende TV-øyeblikket i 2005 hos TV-stasjonen E!.
* Siste program 25. mai 2011.

## YouTube
Winfrey opprettet en egen kanal på videonettstedet YouTube i november 2007, der det blir lagt ut noen klipp fra programmet og relevante videoer som har sammenheng med temaet til det nyeste programmet på lufta.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Oprahs YouTube-kanal
Incurvaria pectinea

***Incurvaria pectinea*** er en sommerfugl som tilhører familien flekkmøll (Incurvariidae). Den er utbredt over det meste av Norge.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 13 – 16&nbsp;mm), brunlig møll. Den kan ligne på flere av de andre *[[Incurvaria]]-*artene, men skiller seg fra disse ved at vingene er noe smalere, fargen blekere og de lyse flekkene ved bakkanten av forvingen mindre tydelige. Hannen har kamformede antenner som er omtrent 2/3 så lange som forvingen, hunnens antenner er trådformede med utstående hår og drøyt halvparten så lange som forvingen. Hodet er kledt med lange, oppstående, gulaktige hårlignende skjell, og virker ganske rufsete. Forvingen er nokså smal, lyst gråbrun på farge. Ved bakkanten har den to lyse flekker, disse er ikke veldig påfallende, mindre tydelige enn hos andre *[[Incurvaria]]-*arter. Den innerste flekken er vanligvis større enn den ytterste. Enkelte ganger kan flekkene mangle helt. Bakvingen er gråbrun med lange, gråbrune hårfrynser. Larven er hvitaktig med gulbrunt hode og gråbrune ryggplater på de tre fremste kroppsleddene.

## Levevis
Arten kan finnes nesten over alt der det vokser løvtrær. Larvene utvikler seg i blader av bjørk, or eller epletrær. Hunnen legger flere egg på hvert blad. Larven begynner med å lage en liten, rund flekkmine. Deretter gnager den seg ut, lager seg et hylster av blader og silke, og firer seg ned på bakken, der den tilbringer resten av larvetiden og lever av nedfalne blader. De angrepne bladene kan være sterkt gjennomhullede etter at larvene har forlatt dem. De voksne sommerfuglene flyr fra slutten av april til begynnelsen av juni.

## Utbredelse
Den er utbredt i Mellom- og Nord-Europa og i det nordlige Asia østover til Altaj. I Norge finnes den over hele landet, kanskje bortsett fra ytre strøk i Nord-Norge.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/i/incurvaria_pectinea.html
* *Incurvaria pectinea* på UK moths: https://web.archive.org/web/20071108090421/http://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=129
## Eksterne lenker
*
Sesia (glassvinger)

* ospeglassvinge
* gulkrageglassvinge
* vepseglassvinge

***Sesia*** spp. er en slekt av  sommerfugler som hører til familien glassvinger (Sesiidae).

## Utseende
Ganske store (vingespenn ca. 25 – 40&nbsp;mm), kraftige glassvinger, svarte med gule tegninger, gjerne minst like mye gult som svart. De etterligner store veps. Forvingene er glassklare. Hannene har dobbelt kamtannede antenner.

## Levevis
Larvene lever inne i stammene på ulike trær, blant andre osp og selje.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Sesioidea
********** Familien glassvinger, Sesiidae
*********** Underfamilien Sesiinae Boisduval, 1828
************ Slekten *[[Sesia (sommerfugl)|Sesia]]* Fabricius, 1775 – 20 arter i verden, 3 i Norge:
************* Ospeglassvinge, *Sesia apiformis* (Clerck, 1759) – på osp, poppel og selje, lokalt vanlig til Hordaland og Mjøsa
************* Gulkrageglassvinge, *Sesia bembeciformis* (Hübner, 1806) – på selje og vier, ett funn fra Sør-Trøndelag
************* *[[Sesia flavicollis]]* (Hampson, 1893)
************* *[[Sesia gloriosa]]* (LeCerf, 1914)
************* *[[Sesia huaxica]]* Xu, 1995
************* *[[Sesia ignicollis]]* (Hampson, 1893)
************* Vepseglassvinge, *[[Sesia melanocephala]]* Dalman, 1816  – på døde greiner av osp, to funn fra Oslo og Søgne
************* *[[Sesia nirdhoji]]* Petersen & Lingenhöle, 1996 – Nepal
************* *[[Sesia oberthueri]]* (LeCerf, 1914)
************* *[[Sesia ommatiaeformis]]* (Moore, 1891)
************* *[[Sesia pimplaeformis]]* Oberthür, 1872 – Europa
************* *[[Sesia przewalskii]]* (Alphéraky, 1882)
************* *[[Sesia repanda]]* (Walker, 1856)
************* *[[Sesia ruficollis]]* Petersen & Lingenhöle, 1996 – Nepal
************* *[[Sesia siningensis]]* (Hsu, 1981)
************* *[[Sesia solitera]]* Spatenka & Arita, 1992
************* *[[Sesia spartani]]* Eichlin & Taft, 1988 – Nord-Amerika
************* *[[Sesia tibetensis]]* Arita & Xu, 1994
************* *[[Sesia timur]]* (grum-Grshimailo, 1893)
************* *[[Sesia yezoensis]]* (Hampson, 1919)
************* *[[Sesia tibialis]]* (Harris, 1839) – Nord-Amerika

## Kilder
* Pühringer, F. 2006. Sesiidae – Clearwing moths – Glasflügler (Lepidoptera: Sesiidae). https://archive.today/20070527145550/http://members.mywave.at/m204259aa/sesiidae.htm
* Norges sommerfugler – Glassvinger http://www.nhm.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/sesiidae/hylaeiformis.html
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/s/sesia_apiformis.html
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr. http://www.faunaeur.org/ 

## Eksterne lenker
*
Incurvaria masculella

***Incurvaria masculella*** er en sommerfugl som tilhører familien flekkmøll (Incurvariidae). Den er utbredt nord til Hordaland i Norge.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 13 – 16&nbsp;mm), sjokoladebrun møll, forvingen med tydelige, hvite flekker. Den ligner *[[Incurvaria pectinea]]*, men vingene er bredere og mørkere, og de lyse flekkene tydeligere.  Hannen har kamformede antenner som er rundt 3/4 så lange som forvingen, hunnens antenner er trådformede med utstående skjell på hvert ledd, drøyt halvparten så lange som forvingen. Hodet er kledt med gule, oppstående skjell. Kroppen og forvingen er mørkbrune (sjokoladebrune), hos nyklekte individer med et svakt, purpuraktig skinn. Ved bakkanten av forvingen er det to trekantede, hvite flekker. I vingens ytre del er det ofte spredte, lysere skjell. Bakvingen er grålig.

## Levevis
Denne arten lever i løvskog og hager. Hunnene legger flere egg på hvert blad av vertsplantene, som kan være for eksempel hagtorn, hassel, eik, bøk og roser. De nyklekte larvene lager en liten flekkmine i bladet, før de gnager seg ut og spinner seg inn i et hylster av blader. De etterlater et hull i bladet når de firer seg ned til bakken og tilbringer resten av larvetiden der. De lever da på nedfalne blader. De angrepne bladene kan bli sterkt gjennomhullet. Larven overvintrer inne i bladhylsteret, og forvandler seg til en puppe neste vår. De voksne sommerfuglene flyr om dagen i mai – juni.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Mellom- og Nord-Europa østover til Kaukasus og den asiatiske delen av Tyrkia. I Norge finnes den langs kysten nord til Hordaland.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/i/incurvaria_masculella.html
* *Incurvaria masculella* på UK moths: https://web.archive.org/web/20080410102635/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=130
## Eksterne lenker
*
Flux forlag

**Flux forlag** er et norsk forlag etablert i 2003, som en del av den uavhengige stiftelsen Flux. Forlaget utgir sakprosa, med mål om å utvide horisonten, åpne for dialog og utfordre etablerte tankesett. Virksomheten sprang ut av tidsskriftet Flux, som ble utgitt i perioden 1993–2008. Her var filosofen Arne Næss en viktig bidragsyter. Han har også utgitt flere bøker på forlaget, deriblant *[[Livsviktig]]* (2007) sammen med Flux-gründer Henrik B. Tschudi. Blant andre norske forfattere tilknyttet forlaget er Erik Dammann, Pål Johan Karlsen, Helge Hognestad, Guttorm Fløistad (filosof), Astri Hognestad, Åse Dragland og Per Espen Stoknes. Forlaget har i underkant av ti utgivelser per år, med noe overvekt av oversatt litteratur. 

Stiftelsen Flux overdro den 1. april 2009 forlagsvirksomheten til Trine-Line Biong, men forlaget beholdt navnet. 

Flux er medlem av Den norske Forleggerforening.

## Eksterne lenker
* Flux forlags hjemmesider med Flux magasin
Incurvaria vetulella

***Incurvaria vetulella*** er en sommerfugl som tilhører familien flekkmøll (Incurvariidae). Den er utbredt i indre strøk og i fjellet over det meste av Norge.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 16 – 21&nbsp;mm), brunlig møll. Den er en av de største flekkmøllene og ligner mest på *[[Incurvaria circulella]],* men skiller seg fra denne ved at fargen er lysere, og at den vanligvis har et nettmønster dannet av små, lyse flekker i forvingens ytre del. Antennene er trådformede hos begge kjønn, hos hannen ca. 3/4 så lange som forvingen, noe kortere hos hunnen. Hodet er tett kledt med gule, oppstående skjell. Forvingen er brun med spredte, lysere skjell. Langs bakkanten er det to trekantede, hvite flekker, langs framkanten gjerne også to flekker. I vingens ytre del er det vanligvis små, hvite flekker som danner et nettmønster. Vingefrynsene er brune, bortsett fra et lite område litt bak midten der de er brunhvite. Bakvingen er lyst gråbrun, nokså tynt skjellkledt, med lange, gråbrune hårfrynser.

## Levevis
Arten kan finnes i mange ulike habitater, kanskje mest i nordlige blandingsskoger. Den er også ganske vanlig på myrer med dvergbjørk. Nokså lite er kjent om denne artens utvikling, men trolig ligner den andre flekkmøll, ved at larven begynner som minerer på busker og trær, før den slipper seg ned på bakken og lever av nedfalne blader. Vanlig bjørk og dvergbjørk er sannsynlige vertsplanter.  De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli, mest på ettermiddagen og kvelden.

## Utbredelse
Den er utbredt i Mellom- og Nord-Europa østover til det vestlige Russland. den skal også være funnet i Nord-Amerika. I Norge er den utbredt over hele landet bortsett fra kysten av Sørlandet.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/i/incurvaria_vetulella.html
## Eksterne lenker
*
Incurvaria circulella

***Incurvaria circulella*** er en sommerfugl som tilhører familien flekkmøll (Incurvariidae). Den er bare kjent fra Troms og Finnmark i Norge.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 16–21&nbsp;mm), mørkbrun møll med hvite flekker på vingene. Den er en av de største flekkmøllene og ligner mest på *[[Incurvaria vetulella]]*, men skiller seg fra denne på at forvingene er mørkere, de hvite flekkene er mindre med skarpere omriss, og spissen er omtrent ensfarget. Antennene er trådformede hos begge kjønn, hos hannen omtrent 2/3 så lange som forvingen, hos hunnen noe kortere. Hodet er kledt med gule, oppstående skjell. Kroppen og forvingene er mørkbrune. Forvingen har to små, hvite flekker langs bakkanten og vanligvis to små, hvite flekker langs framkanten. Vingefrynsene langs ytterkanten er mørkbrune bortsett fra et område midt på der de er hvite. Bakvingen er gråbrun.

## Levevis
Arten forekommer i nordlige barskoger (taiga), i fjellbjørkeskogen og på heier over tregrensen. Livssyklusen er ukjent, men trolig ligner den på andre *[[Incurvaria]]-*arter, ved at larven først lager en liten mine på blader av busker eller løvtrær, så gnager seg ut, pakker seg inn i et hylster av blader og slipper seg ned på bakken, der den lever resten av larvetiden av nedfalne blader. Sannsynlige vertsplanter er dvergbjørk og fjellbjørk. De voksne sommerfuglene flyr i juni–juli.

## Utbredelse
Arten er bare kjent fra Fennoskandia og det nordvestlige Russland. I Norge er den bare funnet i Nord-Norge. Det er mulig at arten har blitt forvekslet med *[[Incurvaria vetulella]]* og derfor oversett.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295–332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/i/incurvaria_circulella.html
## Eksterne lenker
*
Incurvaria oehlmanniella

***Incurvaria oehlmanniella*** er en sommerfugl som tilhører familien flekkmøll (Incurvariidae). Den er utbredt over det meste av Norge.

## Utseende
En liten til middelsstor (vingespenn 13 – 16&nbsp;mm), brun møll med hvite flekker på vingene. Den kan ligne på *[[Incurvaria circulella]],* men er mindre, og vingene har en rødlig fargetone. Antennene er trådformede hos begge kjønn, hos hannen 4/5 så lange som forvingen, hos hunnen noe kortere. Hodet er kledt med oppstående, gule skjell. Kroppen og forvingen er rødlig brune. Forvingen har to små, hvite flekker langs bakkanten og en eller to små, kremgule flekker på framkanten nær vingespissen. Vingefrynsene er alle brune. Bakvingen er gråbrun, tynt skjellkledt.
Larven er gul eller hvitaktig med svart hode. Den har en svart ryggplate på første kroppsledd og brune ryggplater på det andre og tredje leddet.

## Levevis
Arten lever i skog og andre steder der det vokser blåbær (*Vaccinium myrtillus*), som er artens viktigste næringsplante. Larver har også vært funnet ¨på bl.a. lønn, bøk og bjørnebær. Hunnene legger egg på blåbær-blader og larven lever først inne i bladet der de lager en liten flekkmine. Senere ganger de seg ut, pakker seg inn i et hylster av blader og slipper seg ned på bakken, der de lever av nedfalne blader resten av larvetiden. De overvintrer sannsynligvis som fullvoksne larver. De voksne sommerfuglene flyr i juni – august.

## Utbredelse
Den er utbredt i nesten hele Europa, unntatt lengst i sør, og videre østover gjennom Russland til Øst-Sibir. I Norge er den funnet i praktisk talt hele landet, bortsett kanskje fra ytre strøk i Nord-Norge. Den er sannsynligvis den vanligste *[[Incurvaria]]-*arten i Norge.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/i/incurvaria_oehlmanniella.html
* *Incurvaria oehlmanniella* på UK moths: https://web.archive.org/web/20071108112359/http://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=131
## Eksterne lenker
*
Incurvaria praelatella

***Incurvaria praelatella*** er en sommerfugl som tilhører familien flekkmøll (Incurvariidae). Den er utbredt over det meste av Norge bortsett fra området ved Oslofjorden.

## Utseende
En liten (vingespenn 11 – 14&nbsp;mm), brun møll, vingene med hvite flekker og tverrbånd. Den kan forveksles med den sjeldne arten *[[Alloclemensia mesospilella]]* og med enkelte knoppmøll i slekten *[[Lampronia]].*  Antennene er trådformede hos begge kjønn, lyse, hos hannen ca. 2/3 så lange som forvingen, hos hunnen noe kortere. Hodet er kledt med lysgule, oppstående skjell. Kroppen og forvingen er brune med litt purpuraktig skjær. Forvingen har en liten, hvit flekk ved roten, et hvitt tverrbånd ca. 1/3 ut i vingen som blir smalere mot framkanten, og et par hvite, trekantede flekker (en ved framkanten og en ved bakkanten) nærmere spissen. Vingefrynsene er brune. Bakvingen er gråbrun med et lett fiolett skjær, tynt skjellkledt. Larven er hvitaktig med brunt hode og en svart ryggplate på det første kroppsleddet.

## Levevis
Denne arten lever på fuktige steder, for eksempel lysninger i skogen. Larvene lever på urter i rosefamilien, blant andre humleblom (*Geum* spp.), markjordbær (*Fragaria vesca*) og mjødurt (*Filipendula ulmaria*). De lager først en liten flekkmine, før de ganger seg ut og pakker seg inn i et hylster av blader. De overvintrer som fullvoksne larver. De voksne møllene flyr i juni – juli.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Mellom- og Nord-Europa østover til Ural. I Norge forekommer den over hele landet bortsett fra Finnmark.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/i/incurvaria_praelatella.html
* *Incurvaria praelatella* på UK moths: https://web.archive.org/web/20071107225021/http://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=132

## Eksterne lenker
*
Tverlandet skole (Bodø)

**Tverlandet skole** var fram til 2019 en grunnskole på Løding i Bodø kommune med ca. 375 elever fra femte til tiende trinn. Skolen ligger i utkanten av byen ca 15 min. kjøring fra sentrum. Fra 2019 er Løding skole (barnetrinnet) slått sammen med gamle Tverlandet skole til den nye Tverlandet skole. Det er en ny treparallell, 1-10 skole, dimensjonert for 750 elever. Skolen skal også fungere som et nærmiljøsenter for Tverlandet. Spesielt fokus for denne skolen har vært sang og musikk, og utarbeidelse av et inkluderende uteareal.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Ripsskuddmøll

**Ripsskuddmøll** eller ripsknoppmøll (*Lampronia capitella*) er en sommerfugl som tilhører familien knoppmøll (Prodoxidae). Den er utbredt over det meste av Norge.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 14–18&nbsp;mm), mørkbrun møll med hvite flekker på vingene. Den kan ligne på noen flekkmøll i slekten *[[Incurvaria]]*, men skiller seg fra disse ved at antennene er kortere. Antennene er trådformede, mørke og rundt halvparten så lange som forvingen. Hodet er kledt med okergule, oppstående hår. Kroppen og forvingen er mørkbrune med en litt purpuraktig glans. Forvingen har to nokså store, trekantede, hvite flekker med bakkanten og én flekk ved framkanten. Den innerste flekken kan nå like til framkanten og dannet et tverrbånd. Vingefrynsene er brun. Bakvingen er brungrå med litt purpurglans. Larven er hvit som ung, men forandrer senere farge til rosa og til slutt olivengrønn. Hodet og ryggplaten på det fremste kroppsleddet er svarte.

## Levevis
Ripsknoppmøllen finnes der det vokser busker av rips-slekten (*[[Ribes]]* spp.), mest i hager, men også i løvskog med villrips eller solbær. Hunnen legger 4–7 egg i en bærkart. De unge larvene lever inne i bæret der de spiser av frøemnene. Når larven er ca. 2&nbsp;mm lang, kryper den ut av bæret, spinner seg inn i en kokong og overvintrer.  Tidlig neste vår fullfører den utviklingen inne i knopper eller skudd. Den kan spise opp hele blad- og blomsterknoppene, og en larve kan ødelegge flere knopper. Arten kan slik gjøre betydelig skade der det dyrkes rips, solbær eller stikkelsbær. Den utvokste larven spinner seg inn i en kokong inne i et oppspist skudd, mellom blader på busken, eller på bakken, og forvandler seg til en puppe. De voksne sommerfuglene flyr i juni–juli.

## Utbredelse
Den er utbredt i Mellom- og Nord-Europa, østover til Sibir. I Norge finnes den over hele landet bortsett fra de indre og østlige delene av Finnmark, og ytre strøk i Nord-Norge.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295–332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/l/lampronia_capitella.html
* *Lampronia capitella* på UK moths: https://web.archive.org/web/20071018190200/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=133
*Bilder av ulike levestadier: https://projects.biodiversity.be/lepidoptera/species/4038/
## Eksterne lenker
*
Det Midthordlandske Dampskibsselskab

**Det Midthordlandske Dampskibsselskab** var et ruteselskap på Vestlandet. Selskapet trafikkerte strekningen Bergen-Os-Fusa-Tysnes. Selskapet fusjonerte inn i Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap 1. januar 1962.

## Skip eiet av Det Midthordlandske Dampskibsselskab

*Ukomplett*
Bringebærmøll

**Bringebærmøll** eller **bringebærknoppmøll** (*Lampronia corticella*) er en sommerfugl som tilhører familien knoppmøll (Prodoxidae). Den er utbredt over det meste av Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 10–12&nbsp;mm), brun møll med avrundede vinger. Den kjennes lett fra beslektede arter på at forvingene har tallrike, små, hvite flekker. Antennene er trådformede og tydelig kortere enn halve forvingens lengde. Hodet er kledt med gule, hårlignende skjell. Kroppen og forvingen er brune med en ganske svak, purpuraktig glans. Forvingen har to store, lyse flekker med bakkanten (den innerste oval, den ytterste trekantet) og tre eller fire flekker langs framkanten, ellers har den tallrike, små, hvite flekker over det meste av vingeflaten. Vingefrynsene er brune. Bakvingen er mørkt gråbrun, ganske tynt skjellkledt.
Larven er rødaktig ved mørkbrunt hode, ryggplatene på første og siste kroppsledd er også mørke.

## Levevis
Denne arten er knyttet til bringebær (*Rubus idaeus*), men kan også finnes på andre arter i bjørnebærslekta (*Rubus*), som bjørnebær, teiebær og åkerbær (sistnevnte synes å være den viktigste vertsplanten i det nordlige Skandinavia). Hunnene legegr egg på utsprungne blomster. Den nyklekte larven borer seg inn i en delfrukt der den først spiser på frøemnet, senere også på fruktkjøttet og på kjernen i "bæret" (som er en klynge av steinfrukter). Når frukten modner, kryper larven ut, slipper seg ned på bakken og spinner seg inn i en kokong, der den overvintrer.  Om våren kryper den opp igjen og lever av skuddknopper – en larve ødelegger vanligvis mer enn en skuddknopp under utviklingen sin. Larven spinner seg inn i en kokong på eller ved næringsplanten, og forvandler seg til en puppe. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli. Arten ser ut til å foretrekke ville bringebær og gjør relativt sjelden betydelig skade i bringebærdyrking, derimot kan den gjøre en del skade ved dyrking av åkerbær i Nord-Sverige.

## Utbredelse
Den er utbredt i hele Europa og i det nordlige Asia østover til Øst-Sibir. Dessuten har den blitt innført til Canada, der den har spredt seg raskt. I Norge er den utbredt over hele landet, kanskje bortsett fra lengst i nord.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295–332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/l/lampronia_corticella.html

## Eksterne lenker
*
Lampronia luzella

***Lampronia luzella*** er en sommerfugl som tilhører familien knoppmøll (Prodoxidae). Den er utbredt over det meste av Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 10 – 12&nbsp;mm), mørkbrun møll, vingene med en lys tverrstripe og to trekantede, lyse flekker. Den kan kjennes på liten kroppsstørrelse, mørkt hode og forholdsvis lange antenner. Antennene er trådformede og omtrent halvparten så lange som forvingen. Hodet, kroppen og forvingen er mørkbrune med litt purpurskjær. Hodet har ikke påfallende, oppstående skjell og virker derfor forholdsvis lite sammenlignet med de fleste andre knoppmøll. Forvingen har et kremhvitt tverrbånd ca. 1/3 ut i vingen, dette blir smalere mot fremkanten. Rundt 2/3 ut i vingen er det to trekantede, kremhvite flekker som står midt mot hverandre, en ved bakkanten og en ved framkanten av vingen. Den ved bakkanten er størst. Vingerfrynsene er mørkbrune. Bakvingen er mørkgrå med purpuraktig skinn, nokså tynt skjellkledt.

## Levevis
Denne arten finner man på myrer der det vokser molte (*Rubus chamaemorus*), som sannsynligvis er larvenes vertsplante, men ingenting er kjent med sikkerhet om livssyklusen til denne arten. De voksne sommerfuglene flyr om dagen i juni – juli rundt molteplantene, og man kan se at de sitter og soler seg på bladene.

## Utbredelse
Den er funnet i Nord- og mellom-Europa. Sannsynligvis finnes den også ganske langt mot øst i Russland. Det er sannsynlig at den finnes over hele Norge på egnede lokaliteter, men foreløpig mangler det funn fra noen områder.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/l/lampronia_luzella.html
* *Lampronia luzella* på UK moths: https://web.archive.org/web/20111017021501/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=135
## Eksterne lenker
*
Støver skole

**Støver skole** er en tidligere barneskole på Bertnes i Bodø kommune som hadde rundt 160 elever fra første til syvende trinn. Den ble i 2021 erstattet av den nye Mørkvedbukta skole.

## Referanser
Jan Jaworski

**Jan Godzimir Jaworski** (født 31. oktober 1903 i Sanniki i Polen, død 19. februar 1945 i Stargard) var en polsk sinolog, japanolog og historiker.

Han studerte sinologi og japanologi ved Universitetet i Warszawa og i Paris, og tok doktorgrad i Warszawa i 1930. I 1936 ble han professor i sinologi i Polen, den første i landet. Ett av hans spesialfelt var buddhismen i Kina. 

I årene 1934-1936 virket han ved det polske konsulat i Harbin. 

Blant hans verker kan nevnes *Historię Chin i Historię Japonii* og *Gospodarcze podłoże konfliktu chińsko-japońskiego* (1932).

## Referanser


## Litteratur
* Janusz Chmielewski: *Jaworski Jan Godzimir*, i *[[Polski Słownik Biograficzny]]*, tom XI (redaktor naczelny Emanuel Rostworowski), Wrocław-Warszawa-Kraków 1964–1965, s. 107–108
Lampronia morosa

***Lampronia morosa*** er en sommerfugl som tilhører familien knoppmøll (Prodoxidae). Den er funnet nord til Hordaland i Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 11 – 14&nbsp;mm), gråbrun møll med en liten, lys flekk ved vingens bakkant. Den kan kjennes på dette og at den har spredte, lyse skjell i forvingens ytre del. Antennene er trådformede og brune, vel halvparten så lange som forvingen. Hodet, kroppen og forvingen er gråbrune og matte. Forvingen har en liten, trekantet, hvit flekk ved bakkanten ca. 2/3 ut i vingen. I den ytre halvdelen har den et ganske stort innslag av lyse skjell spredt utover vingen. Bakvingen er grå, ganske tynt skjellkledt.

## Levevis
Arten finnes i åpne, tørre områder der det vokser nypebusker (*[[Rosa]]* spp.). Hunnene legger trolig egg i rosene, men dette vet man ikke med sikkerhet. De voksne sommerfuglene flyr i mai – juni og man kan se dem sverme rundt rosebuskene om ettermiddagen.

## Utbredelse
Den er utbredt i Mellom-Europa og det sørlige Nord-Europa, mot øst til Kaukasus og den asiatiske delen av Tyrkia, mot nord til det sørligste Norge og Finland, og Uppland i Sverige. I Norge er den funnet langs kysten av Sørlandet og Østlandet, med ett isolert funn fra Hordaland.

## Referanser




## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/l/lampronia_morosa.html

## Eksterne lenker
*
Lampronia flavimitrella

***Lampronia flavimitrella*** er en sommerfugl som tilhører familien knoppmøll (Prodoxidae). Den er utbredt over det meste av Norge.

## Utseende
En liten til middelsstor (vingespenn 13 – 15&nbsp;mm), mørkbrun møll, vingene med to hvite tverrbånd. Den kan ligne på *[[Lampronia redimitella]]*, men er markert større med bredere vinger. Antennen er trådformet, gul ved roten, brunlig lenger ute, ikke fullt halvt så lang som forvingen. Hodet er kledt med gulaktige, oppstående skjell. Kroppen og forvingen er mørkbrune, litt mørkere hos hunnen enn hos hannen. Forvingen hos hannen har et hvitt tverrbånd nær roten som går fra bakkanten nesten til framkanten. Omtrent 2/3 ute i vingen har den en trekantet, hvit flekk ved bakkanten og en mindre, hvit flekk rett overfor denne ved framkanten. Hunnen har to fullstendige, nokså jevnbrede hvite tverrbånd, dessuten en liten, hvit flekk ved framkanten nær vingespissen. Bakvingen er gråbrun med tynn bestøving.

## Levevis
Arten lever i løvskog og i åpne, fuktige områder der vertsplantene vokser. Man finner den i kratt av bringebær (*Rubus idaeus*) og blåbringebær (*Rubus caesius*), høyst sannsynlig utvikler larvene seg på blomster og skudd av disse, men dette er ikke kjent med sikkerhet. De voksne sommerfuglene flyr i mai – juni.

## Utbredelse
Den er utbredt i Europa, bortsett fra middelhavsområdet. I Norge er den funnet spredt nord til Nordland.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/l/lampronia_flavimitrella.html
## Eksterne lenker
*
Lampronia redimitella

***Lampronia redimitella*** er en sommerfugl som tilhører familien knoppmøll (Prodoxidae). Den er bare funnet i Nordland i Norge.

## Utseende
En liten (vingespenn 9 – 12&nbsp;mm), mørkt gråbrun møll, forvingen med to hvite tverrstriper. Av nærtbeslektede arter ligner den mest på *[[Lampronia flavimitrella]]*, men den er markert mindre enn denne med smalere vinger og forholdsvis lengre antenner. Ellers kan den ligne på noen arter i familien grasmøll (Elachistidae). Antennene er trådformede, gradvis avsmalnende utover, mørke og vel halvparten så lange som forvingen. Hodet er kledt med hvitgule, oppstående skjell. Kroppen og forvingen er mørkt gråbrune. Forvingen er nokså smal, avrundet (vingespissen ikke markert), mørkt gråbrun med spredte, lysere skjell. Den har to kremhvite tverrbånd, det inenrste av disse er tilsmalnet mot framkanten, det ytterste er kraftig innsnevret i midten og kan være delt i to flekker. Ved framkanten brer det seg et stykke utover i vingen. Bakvingen er grå, ganske tynt skjellkledt.

## Levevis
Arten er knyttet til busker i rips-slekten (*Ribes* spp.). Den er funnet ved alperips (*Ribes alpinum*), villrips (*Ribes spicatum*) og solbær (*Ribes nigrum*). Sannsynligvis utvikler larven seg i knopper og skudd. Den fullvoksne larven spinner seg inn en kokong på et blad av vertsplanten, og ruller bladet delvis om seg. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli.
## Utbredelse
Den er bare funnet i Øst- og Nord-Europa. I Norge er det bare kjent ett funn, fra Saltdal i Nordland.

## Referanser




## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/l/lampronia_redimitella.html
## Eksterne lenker
*
Lampronia rupella

***Lampronia rupella*** er en sommerfugl som tilhører familien knoppmøll (Prodoxidae). Den er utbredt over det meste av Norge.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 13 – 17&nbsp;mm), rødbrun møll, forvingen med store, lysgylne flekker. Den kjennes lett fra beslektede arter på at vingene er betydelig livligere farget. Antennene er trådformede, gule ved roten, brune ytterst, nær 2/3 så lange som forvingen.  Hodet og den fremre delen av forkroppen er kledt med gule, oppstående skjell. Forvingen er mørk rødlig brun (mahognyfarget) med fire store, lyse flekker med en gyllen fargetone. Den innerste flekken går fra bakkanten nesten eller helt til framkanten av vingen slik at den danner et bredt tverrbånd. Nær bakjørnet er det en stor, trekantet flekk som når omtrent til midten av vingen. Ved framkanten er det to, litt mindre, trekantede flekker. Bakvingen er tynt skjellkledt, gråbrun med et markert purpurskjær.

## Levevis
Den finnes på urterike enger og lysninger, mest i fjellbjørkeskogen. Næringsplanten er ukjent, men den flyr ofte rundt storvoksne urter i kurvplantefamilien, som hvitbladtistel (*Cirsium helenioides*) og turt (*Cicerbita alpina*), larvene utvikler seg sannsynligvis på disse.

## Utbredelse
Den finnes i fjellområdene i Mellom- og Nord-Europa og videre østover til Altaj. I Norge forekommer den på egnede lokaliteter over hele landet.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/l/lampronia_rupella.html
## Eksterne lenker
*