open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Britt Kjellesvik Rage

**Britt Kjellesvik Rage** (født 1955) er en norsk dukkemaker og tekstilkunstner. 

## Dukker
Rage er mest kjent for sine dukker i autentiske folkedrakter fra Vestlandet eller middelalder. Hun har holdt flere utstillinger med sine dukker. Dukkene har fått bred omtale i en rekke aviser og tidsskrift, blant annet i *[[Norsk Husflid]]* og i Danmark, Nederland, Tyskland og USA. En dukke i tradisjonell tysnesdrakt ble overrakt kongen og dronningen i gave fra Tysnes kommune under kongebesøket i Hordaland 2009. 

## Bokutgivelse og database
I 1986 publiserte Rage boka *Folkedrakter i Sunnhordland - frå Tysnes på 1800-talet*. Hun har bygget opp en database over gamle draktplagg fra Tysnes, der over 500 plagg er registrert. I 2024 ga hun ut boka *Bringeklutar frå Tysnes.*  

## Dokkegalleriet
I år 2000 startet hun Dokkegalleriet med verksted og galleri i hjemmet sitt på Tysnes i Sunnhordland. Foruten å drive produksjon av dukker, teaterdukker, leker og historiske drakter har hun også arrangert en rekke utstillinger med forskjellige kunstnere i Dokkegalleriet, som senere endret navn til *Breidablikk Anno*. 

## Utdannelse
Rage er utdannet som ergoterapeut og har også studert draktskikk og draktkultur ved Universitetet i Bergen og NTNU.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Dokkegalleriet nettside
Peder Lagmanns gate (Tønsberg)

**Peder Lagmanns gate** (1-3, 2-4) er en 250 meter lang gate i Fjerdingen i Tønsberg. Den går fra Farmannsveien og opp til Seterkaféen nedenfor Slottsfjellet.

Gaten er oppkalt etter Peder Andersen, lagmann i byen mellom 1534 og 1559.

## Referanser
Ferjesambandet Seivika–Tømmervåg

**Seivika–Tømmervåg** er et fergesamband på fylkesvei 680 over Talgsjøen på Nordmøre, mellom Seivika ferjekai i Kristiansund og Tømmervåg ferjekai på Tustna i Aure. Strekningen drives av Fjord1. Overfartstiden er 25 minutter. Den blir betjent av MF «Grip» og MF «Tustna». Det er avgang 1–2 ganger i timen i hver retning, fra morgen til kveld. I 2014 var årsdøgnstrafikken 690 kjøretøyer og 596 personer (rang 20 i Norge).

## Galleri

Fil:Seivika ferjekai Kristiansund.jpg|Seivika ferjekai
Fil:Tømmervåg ferjekai.jpg|Tømmervåg ferjekai
Fil:MF «Tustna».jpg|MF «Tustna» ved Seivika


## Referanser
Johnny Blue

**«Johnny Blue»** var den vesttyske sangen i Eurovision Song Contest 1981 og ble framført på tysk av Lena Valaitis. Opphavsmenn var Ralph Siegel og Bernd Meinunger. 

Den ble framført som tredje låt om kvelden (etter Tyrkias Modern Folk Üçlüsü og Ayşegül Aldinç  med «Dönme Dolap» og før Luxembourgs Jean-Claude Pascal med «C'est peut-être pas l'Amérique»). Da avstemningen var ferdig, hadde den fått 132 poeng, hvilket ga den en andreplass blant 20 deltakere.

Sangen er balladen om den titulære *Johnny Blue*, en blind gutt som blir skydd av andre barn på grunn av sitt handikapp. Han får en gitar og lærer snart hvordan han skal spille på den, skriver populære sanger hvor han oppmuntrer andre til å overvinne sine problemer og på den måten oppnår den berømmelsen og populariteten som alltid hadde vært hans rette.

Valaitis spilte også inn sangen på engelsk under samme tittel.

Sangen har blitt noe av en favoritt i Tyskland og fikk en niendeplass i en *Best of Eurovision*-avstemning i 2006.

## Norsk versjon
Den norske tittelen er også «Johnny Blue».

### Innspilling
*Gro Anita Schønn. Utgitt på singelen Talent TS&nbsp;123 i 1981. Arr.: Terje Fjærn.

## Kilder
*Offisiell Eurovision Song Contest-side
Ealing Art College

**Ealing Art College** (opprinnelig egentlig *Ealing Technical College & School of Art*) var en høyere utdannelsesinstitusjon beliggende i St Mary's Road i Ealing i London i England. Den ble åpnet i 1957. Senere kjente musikere, som Freddie Mercury, Ronnie Wood og Pete Townshend, gikk på skolen tidlig på 1960-tallet.

I dag er stedet Ealing campus av University of West London.

Tidlig på 1960-tallet hadde kunstskolen følgende linjer:
* mote
* grafisk design
* industridesign
* fotografi
* klassisk kunst
__NOTOC__
## Kjente elever

### Kunstnere
* Gideon Gechtman - israelsk kunstner og skulptør
* Alan Lee - illustratør (har blant annet vunnet Oscar for sitt arbeid med *[[Lord of the Rings]]*-filmene)
* Michael English - psykedelisk artist-musiker med Hapshash and the Coloured Coat
* Barbara Tate - kunstner og forfatter
* Arthur Ted Powell - reklamemann (art director) og kunstner

### Musikere
* Pete Townshend - gitarist i The Who
* Freddie Mercury - vokalist i Queen
* Roger Ruskin Spear - tenorsaksofon, roboter og ulike elektriske innretninger og dingser i Bonzo Dog Doo-Dah Band
* Ronnie Wood - The Faces og The Rolling Stones

### Offentlige tjenestemenn
* Sergej Ivanov -  russisk etterretningsoffiser og politiker, første visestatsminister og forsvarsminister

### Skribenter og journalister
* Michael Molloy - tidl. redaktør i *[[Daily Mirror]]* og *[[Sunday Mirror]]*
* Robert Rankin - forfatter, illustratør og skulptør
* Michael Lawrence - barne- og ungdomsbokforfatter

## Referanser
Det estiske konservative folkepartiet

**Det estiske konservative folkepartiet** (estisk: *Eesti Konservatiivne Rahvaerakond*, forkortet **EKRE**) er et nasjonalkonservativt og høyreradikalt politisk parti i Estland. Partiet ble dannet i 2012 av gjenværende medlemmer av Estlands folkeunion og Den estiske patriotbevegelsen, en nasjonalistisk gruppe i Tallinn. Partiet ledes fra juli 2020 av Martin Helme, som overtok etter sin far, Mart Helme.

EKRE støtter Estlands medlemskap i NATO, men ønsker en ny folkeavstemning om medlemskapet i EU. EKRE er motstandere av innvandring til Estland. EKRE er også negativt innstilt til Russland og til etniske russere i Estland. EKRE går inn for en kraftig opprustning av Estlands forsvar. EKRE krever at Russland gir avkall på territorier i Setumaa og Ivangorod, som Estland mistet da landet var okkupert av Sovjetunionen. EKRE har et tradisjonelt syn i spørsmål om blant annet familie, seksualitet, abort og rusmidler. EKRE er mistroisk til de politiske institusjonene og elitene, og partiet går inn for mer direkte demokrati i Estland.

Estlands folkeunion falt for sperregrensen ved valget i 2011, noe som ble den utløsende årsaken til den nye partidannelsen. Det estiske konservative folkepartiet stod derfor i begynnelsen uten representasjon i Riigikogu. Ved lokalvalgene i 2013 ble partiet representert i landkommuner som Häädemeeste og Tudulinna. Det fantes også partimedlemmer i andre kommunestyrer, men da valgt på andre lister.

Siden valget i 2015 har EKRE vært representert i Riigikogu, og siden 2019 i Europaparlamentet ved Jaak Madison. Etter valget i 2019 inngikk partiet i en regjering sammen med Senterpartiet og Fedreland under ledelse av Jüri Ratas. Regjeringen gikk i oppløsning i 2021.
__NOTOC__
## Ledere
*Margo Miljand 2011–2013
*Mart Helme 2013–2020
*Martin Helme 2020–d.d.

## Valghistorikk

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lanolin

**Lanolin** (fra latin *lana*, «ull», og *oleum*, «olje») er et gult voksaktig fettstoff som fremstilles fra talgkjertlene hos pattedyr med ull, som sauer, og består av fett og svettsalter. Det benyttes til å framstille blant annet salver og kremer.

## Etymologi
Betegnelsen ble opprettet på tysk i 1885 av den tyske fysikeren Mathias Eugenius Oscar Liebreich (1838-1908) ved sammensetningen latinske *lana*, «ull» + *oleum*, «olje, fett» + den kjemiske endelsen *-in*.

## Lanolin hos dyr
Lanolinens naturlige oppgave er å beskytte ullfibrene og hud mot klima og omgivelser. Den fungerer slik at hvert ullhår «smøres» inn i lanolin før håret kommer ut av hårsekken. Når en sau blir våt løses svettsaltene til basisk lut og danner sammen med fettet en naturlig såpe, og ubehandlet ull er derfor selvrensende.

## Bearbeiding og bruk
I bearbeiding av ull og laging av ullgarn fjernes gjerne lanolinen, fordi få karde- og spinnemaskiner tåler lanolin. Noe lanolin kan man sørge for å beholde i ullen ved skånsom vask, eller ved å tilsette det på nytt. Ullgarn med lanolin har bedre motstand mot fuktighet enn annen ull, og dermed også større motstand mot lukt og smuss.

Lanolin blandet med vann brukes i mange tilfeller som salve eller salvegrunnlag i medisinske og kosmetiske preparater. 

## Referanser
Kathrine Windfeld

**Kathrine Windfeld** (1966–2015) var en dansk filmregissør. Hun er blant annet kjent for å ha regissert den svenske TV-serie *Kronprinsessen*, basert på Hanne-Vibeke Holsts roman av samme navn. Windfeld var også konseptuerende regissør på den europeiske TV-serien *[[Mord uten grenser (TV-serie)|Mord uten grenser]]*.

## Filmografi
### Spillefilmer
* 2012: ** – regi 	
* 2009: *Flugten* – regi 	 
* 2005: *[[Nordkraft (film)|Nordkraft]]* – regiassistent 

### TV-serier
* 2015: *[[Mord uten grenser (TV-serie)|Mord uten grenser]]* – regi 
* 2013: *[[Rita (TV-serie)|Rita]]* II – regi 
* 2013: *[[Broen]]* II – regi 	 
* 2012: *[[Forbrytelsen]]* III – regi 	
* 2010: *Wallander – Vittnet* – regi
* 2010: *Wallander – Indrivaren* – regi
* 2010: *[[Drottningoffret]]* – regi
* 2009: *Lærkevej* – regi	
* 2008: *Kongemordet*	– regi
* 2008: *Sommer* – regi 		
* 2005: *Kronprinsessen* – regi 	
* 2000: *Edderkoppen* – regiassistent		
* 2000: *[[Rejseholdet]]* – regiassisent

## Fotnoter

## Referanser

 
 


## Eksterne lenker
* 
*
Montgolfière

**Montgolfière** var navnet på de første varmluftballonger, så kalt etter de franske oppfinnere Joseph Michel og Jacques Etienne Montgolfier.

Den første *montgolfière* var en kuleformet sekk av linnet med et tverrmål på 12&nbsp;meter. Dens indre var kledt med et tynt papirsjikt og et nett av snorer som spente rundt det ganske og holdt det i fasong. Den 4. juni 1783 presenterte brødrene Montgolfier denne nyskapning for publikum i hjembyen Annonay. Etter det man antok den gang, mente brødrene Montgolfier at det var røyken som fikk ballongen til å sveve. Stråballer og ull ble brent og røyken fylte ballongsekken, som så begynte å sveve. Etter å ha blitt kappet løs fra repet som holdt den i sjakk, steg ballongen til nesten 2000 meters høyde og to kilometer avsted før den sank ned til bakken igjen.

Kunnskapen om «aerostatiske maskiner» spredte seg raskt utover hele Frankrike. Etter den like vellykkede *[[Charlière]]* (gassballong, konstruert av professor Jacques Alexandre Charles) var det bare et tidsspørsmål når den første passasjerferd fant sted. Den 19. september 1783 startet en slik med tre passasjerer fra slottet i Versailles, foran kong Ludvig XVIs og dronning Marie Antoinettes øyne. Passasjerene på denne *montgolfière*ferd var en Hammel, en hane og en and. Ferden varte i tolv minutter og beviste at man kunne overleve en slik reisemåte. Den 21. november 1783 startet den første ferd med menneskelige passasjerer: Fra slottet La Muette ved Paris med Jean-François Pilâtre de Rozier og gardeoffiser François d’Arlandes.

## Litteratur
* Helmut Braun: *Aufstieg und Niedergang der Luftschifffahrt - Eine wirtschaftshistorische Analyse.* eurotrans-Verlag, Regensburg 2007, ISBN 3936400229, S. 70 ff.

## Eksterne lenker
* 
* https://web.archive.org/web/20140624233725/http://www.montgolfieren-club.de/wissenswertes/erfindung.php
Aerostatikk

**Aerostatikk** (av gresk *aero* og «stå stille») er læren om likevekt mellom forskjellige gasser i ro, særlig luft, eller mellom en gass og legemer som blir holdt oppe av gassen. Aerostatikk utgjør en del av grunnlaget for den fysiske meteorologien og blir blant annet brukt til å avgjøre oppdriften til gassfylte luftfartøy, ballonger og lignende. 

## Kilder
*
Skiselva

**Skiselva** (også skrevet **Skielva**) renner fra Ertevannet sør i Rakkestad, nordover til samløpet med Rakkestadelva sør for Rakkestad kirke. Elva renner gjennom marine avsetninger, og er omgitt av jordbrukslandskap. Elva er derfor noe forurenset. Skiselva danner særlig i den nedre delen flotte meandreringer, og er en av få elver i Østfolds jordbrukslandkap som har et naturlig elveløp.

Ved Skiselva er det registrert flere rødlistede øyenstikkere, herunder den kritisk truede klubbeelveøyenstikker og den sårbare elvevannymfe. Her er også registrert de relativt sjeldne fuglene myrsanger og isfugl.

## Se også
* Liste over elver i Østfold

## Referanser
Transcendentalt tall

Et **transcendentalt tall** er innenfor matematikken et reelt eller komplekst tall som ikke er algebraisk, dvs. at det ikke er en rot som er null i en polynomligning med rasjonale koeffisienter.
Carl von Cardell

**Carl Friedrich von Cardell** opprinnelig Kobes (1764–1821) var en svensk friherre, militær; generalfelttøymester og sjef for artilleriet og generalløytnant.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Cardell var sønn av justisborgermesteren i Dennim Karl Friedrich Kobes og Wilhelmina Kolhard. Han var sannsynligvis elev ved Dennims latinskole og deretter i 1779 ved Dennims gymnasium. I 1780 begynte han i militærtjeneste ved det prøyssiske ingeniørkorpse (svensk: pontonjärkåren) i Berlin, avla offisereksamen i 1786 og ble fenrik i 1787.

### Til Sverige
Cardell gikk i svensk tjeneste i 1789 som kaptein ved Hinzensternska infanteribataljon. Året etter tok han avskjed fra sin prøyssiske tjeneste og i fikk i begynnelsen av 1791 tillatelse til å gå i svensk tjeneste. Da hadde han allerede året før blitt tildelt tysk adelskap med navnet *Kobes von Cardell*.

Etter forslag fra Cardell ble det i 1792 opprettet en tropp med ridende artilleri i Stralsund i svensk Pommern. Det ble dermed skapt en mobil enhet for artilleristøtte til kavaleriet, Cardell ble der major samme år og brigadesjef for det nyoppsatte ridende artilleriet i 1793. I 1795 ble han utnevnt til oberstløytnant og generaladjutant for flygeln. I 1807 ble han utnevnt til oberst og sjef for Kungl Wendes artilleriregemente der alt ridende artilleri inngikk. I 1813 ble han generalmajor. I 1816 ble han generalfelttøymester og sjef for artilleriet og i 1820 ble han utnevnt til generalløytnant.

Da den svenske arméen i 1813 gikk i felt, fikk von Cardell kommando over reserveartilleriet og gjorde med det betydelig innsats i slaget ved Großbeeren, slaget ved Dennewitz og folkeslaget ved Leipzig i 1813. Han deltok også som sjef for feltartilleriet i felttoget mot Norge i 1814.

I 1815 fikk han i oppdrag å lage en plan for nyorganisering av det svenske artilleriet, både med hensyn til materiell og personale. Denne planen ble fastlagt i 1816, von Cardell ble også utnevnt til leder for det svenske artilleriet. I stillingen som generalfelttøymester la han ned mye arbeide vedrørende produksjonen av krutt og våpen. På hans forslag ble det også i 1818 opprettet et artilleriläroverk ved Marieberg (den senere Krigshögskolan).

Calr von Cardell var en av Kungliga Krigsvetenskapsakademiens stiftere i 1796 og ble i 1815 akademins æresrepresentant (svensk: hedersledamot). Han ble i 1818 friherre.

## Utevnelser
* 1789 Kaptein
* 1792 Major (arméen)
* 1793 Major (artilleriet)
* 1795 Oberstløytnant (artilleriet)
* 1797 Oberstløytnant (Wendes artilleriregemente)
* 1802 Oberst (arméen)
* 1807 Oberst (artilleriet)
* 1813 Generalmajor (arméen)
* 1816 Generalfelttøymester
* 1820 Generalløytnant

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Carl von Cardell», fra *Svenskt biografiskt handlexikon*
Káren Elle Gaup

**Káren Elle Johansdatter Gaup** (født 19. desember 1958 i Mierojávri i Guovdageainnu / Kautokeino kommune i Finnmark) er en norsk etnolog/kulturhistoriker med samisk språk og kultur som spesialområde.

Káren Elle Gaup vokste opp i en reindriftfamilie og utdannet seg ved Universitetet i Oslo med en eksamen 2003 i økonomi, administrasjon / offentlig forvaltning, samiske språk og etnologi.

Fra 2014 har hun vært ansatt hos Norsk Folkemuseum i Oslo som prosjektleder for Bååstede - tilbakeføring av samisk kulturarv. Før det var hun i perioden september 2007 til februar 2014 direktør for RiddoDuottarMuseat i Kárášjohka/ Karasjok – og i perioden 2003 til 2007 forsker ved Nordisk samisk institutt i Guovdageaidnu/ Kautokeino med ansvar for feltet «tradisjonell kunnskap og landskap».

## Kilder
* 2005:2 Dieđut, opplastet 2012-02-12

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Birkebeinergaten (Tønsberg)

**Birkebeinergaten** er en 70 meter lang gate i Tønsberg sentrum. Den går fra Farmannsveien til Dronning Blancas gate.

Gaten er oppkalt etter birkebeinerne. Før 1903 het gaten *Forstadens Nordre Tvergate*.

## Referanser
IALA

**IALA** kan vise til:

* The International Auxilliary Language Association
* International Association of Marine Aids to Navigation and Lighthouse Authorities
Christina Karlsson

**Irma Christina Karlsson-Wuopio** (født *Irma Christina Karlsson*; 3. juni 1946 i Hällefors kommun) er en svensk tidligere skøyteløper som representerte hjemlandet og klubbene Oxelösunds SK (1958/59–1965/66) og senere Mälarhöjdens IK (1966/67–1969/70) men startet i klubben Nykroppa AIK (1957/58) og avsluttet i SK Pollux (1970/71–1972/73).

## Personlige rekorder

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Christina Karlsson  på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider.
*  Christina Karlsson på The-Sports.org (noen resultater)
Wergelands vei (Tønsberg)

**Wergelands vei** (1-53, 2-56) er en 800 meter lang gate i Tønsberg. Den går fra Skiringsalgaten under Vestfoldbanen og opp forbi Trudvangveien til Byskogen skole.

En del av veien tilhører fylkesvei 464. Wergelands vei er oppkalt etter Henrik Wergeland (1808-1845) Den fikk sitt offisielle navn i bystyret 21. desember 1938.

## Referanser
Elvira

**Elvira** er et spansk kvinnenavn med gotisk opprinnelse og flere betydninger. Navnet er utbredt i mange land og svært vanlig i Latvia.

## Etymologi
*Elvira* er en spansk form av gotiske *Guilvira*, dannet av førsteleddet *gails*, «vellystig» eller «spyd», og andreleddet *wars*, «våken» eller **wērs*, «sann». Navnet kan også ha opprinnelse som en spansk form av et vestgotisk navn dannet av *ali*, «fremmed», og **wērs*, «sann». I tillegg kan navnet være relatert til  spanske *elva*, «hvit».

*Alvira* er en variant av navnet.

*Elva* er en kortform av navnet, men har også andre opprinnelser.

## Utbredelse
*Elvira* er kjent brukt på 900-tallet i Spania, blant annet av Elvira av Kastilla (965&ndash;1017), dronning av León. *Elvira* er kjent brukt i Sverige fra 1808 og i Norge fra 1850.

I USA var navnet mest brukt i 1910- og 1920-årene.

Både i Norge og Sverige var navnet først mest brukt rundt år 1900, i Norge spesielt på Østlandet. Navnet har vært vanlig i Norge siden 2000-årene og hadde en popularitetstopp med 0,3 % i 2014.

*Elvira* er et svært vanlig navn i Latvia, og er ellers utbredt i mange land over hele verden.

|}

## Navnedag
*Elvira* har navnedag i flere land, oftest 16. juli. Den norske navnedagen er .

*Elvira* har katolsk festdag 16. juli etter Elvira av Öhren, en tysk nonne som levde på 1100-tallet, og 25. januar etter en relativt ukjent helgen. 

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Elvira av Kastilla (dronning av León) (965&ndash;1017), spansk dronning av León
* Elvira av Kastilla (dronning av Sicilia) (ca. 1100 &ndash; 1135), spansk dronning av Sicilia
* Elvira av Öhren (1100-tallet), tysk nonne og helgen
* Elvira Madigan (1867&ndash;1889), dansk linedanser
* Elvira Notari (1875&ndash;1946), italiensk filmskaper
* Elvira Casazza (1887&ndash;1965), italiensk sanger
* Elvira de Hidalgo (1891&ndash;1980), spansk sanger og sangpedagog
* Elvira Popescu (1894&ndash;1993), rumensk-fransk skuespiller
* Elvira Gascón (1911&ndash;2000), spansk maler
* Elvira Quintana (1935&ndash;1968), spansk-meksikansk sanger
* Elvira Kurt (født 1961), kanadisk komiker
* Elvira Nabiullina (født 1963), russisk statsråd
* Elvira Nikolaisen (født 1980), norsk sanger

## Annen bruk av navnet
* Elvira Duck, bedre kjent som Bestemor Duck.

## Referanser


## Eksterne lenker
Halabja (provins)

**Halabja** ble i februar 2015 skilt ut fra provinsen Suleimania i et område rundt byen Halabja, og etablert som egen provins. 

Dette er den 19. provinsen i Irak og den fjerde i regionen Kurdistan sammen med Arbil, Dahuk og Suleimania.

Provinsen har en befolkning på  (2015), hovedsakelig sorani-talende kurdere.  

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Biblioteksystem

Et **biblioteksystem** er et ressursplanleggingssystem for et bibliotek, brukt for å holde oversikt over bøker (og annet inventar), bestillinger, regninger og lånere.

Systemet består vanligvis av en relasjonsdatabase, programvare for å kommunisere med databasen, og to brukergrensesnitt (ett for lånere og ett for bibliotekarer). De fleste biblioteksystem skiller programvarefunksjoner i separate programmer som kalles moduler, hver av dem integrert med et felles grensesnitt.

Eksempler på moduler:

* Innkjøp (bestilling, mottak, og fakturering)
* Katalogisering (klassifisering og indeksering)
* Utlån
* Periodika (tidsskrifter og aviser)
* Web-basert tilgang for lånere

Hver låner og bok har en unik ID i databasen som tillater biblioteksystemet å holde oversikt over deres aktiviteter.
Ferjesambandet Bognes–Skarberget

**Bognes–Skarberget** er et ferjesamband i Tysfjord kommune i Nordland. Sambandet krysser Tysfjorden mellom ferjekaiene i Bognes og i Skarberget, og er det eneste gjenværende på europavei 6. Sambandet har siden 1. desember 2022 vært drevet av Fjord1. Fra 2008 til 2022 var sambandet drevet av Torghatten Nord.

Sambandet går parallelt med ferjestrekningen Drag–Kjøpsvik langs riksvei 827, og har en overfartstid på 25 minutter med 24 avganger daglig i hver retning, men etter at Fjord1 har overtatt strekningen har overfarten økt til 30 minutter . Det blir betjent av MF «Lote» og MF «Glutra», med MF «Sulafjord» som reserveferge. I 2022 var årsdøgnstrafikken 304 kjøretøyer.

Fra 1. januar 2019 benyttes den nasjonale AutoPASS for ferje ordningen som driftes av Skyttel AS til betaling.

Dagens ferjestrekning ble tatt i bruk 1942, da det vestre ferjeleiet ble flyttet fra Korsnes til Bognes.

Vinteren og høsten 2022 ble sambandet stengt, da fergekaiene ble ombygget. I mellomtiden ble MF «Melshorn» satt inn som ekstraferge på Drag–Kjøpsvik sammen med søsterskipet MF «Vardehorn».

Det er planer på fast forbindelse over Tysfjorden. Et av forslagene er en 13 kilometer lang undersjøisk tunnel nær dagens ferje på riksvei 827. Det er ikke med i Nasjonal transportplan 2022–2033.

## Se også
* Avsnittet fergefri E6 i artikkelen om Tysfjord.

## Referanser
Nordfjordbotn (Balsfjord)

**Nordfjordbotn** (nordsamisk: *Nuortavuotnabahta*) er ei bygd i Balsfjord kommune i Troms. Den ligger innerst i Nordfjorden, en sidearm av Malangen, og rundt femten kilometer nordvest for kommunesenteret Storsteinnes.

Fv858 og Fv184 går gjennom bygda.

## Referanser
Melchior Teschner

**Melchior Teschner** (1584–1635) var en tysk kirkemusiker, komponist og teolog.

## Liv og virke
Teschner gikk på gymnasiet i Zittau (Sachsen) og fikk undervisning av . I 1602 begynte han å studere musikk, filosofi og teologi ved ved Universitetet i Frankfurt an der Oder under kantoren og komponisten Bartholomäus Gesius.

Fra 1605 til 1608 var Melchior Teschner kantor og lærer i Śmigiel (Posen). Innimellom studerte han i Helmstedt og Wittenberg. I 1609 var han kantor ved den protestantiske kirka «Zum Kripplein Christi» i fødebyen Fraustadt. Fem år senere ble han sogneprest i Oberpritschen.

## Komposisjoner
Teschner skrev en rekke salmemelodier:

* *Anbetung dir, dem Lamme* (1613)
* *Das Jahr geht still zu Ende*
* *Der du zum Heil erschienen* (1613)
* *Die Segenshände breite, Herr, über unser Haus*
* *Dir, dem hocherhob'nen Herrn*
* *Erbaut auf einem Grunde* (1613)
* *Es gilt ein frei' Geständnis* (1613)
* *Herr, laß nach dir uns fragen* (1613)
* *Herr über Tod und Leben* (1613)
* *Laß mich dein sein und bleiben* (1614)
* *O Gott, nimm an die Gaben* (1613)
* *O lasset uns Ihn lieben, der uns zuerst geliebt* (1613)
* *Valet will ich dir geben* (1614)


## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Nedre Slottsgate (Tønsberg)

**Nedre Slottsgate** (1-5, 2) er en 140 meter lang gate i Tønsberg. Den går fra Anders Madsens gate bak Tønsberg domkirke og ender opp nedenfor Slottsfjellet.

## Referanser
Nordfjordbotn

**Nordfjordbotn** kan vise til:

*Nordfjordbotn (Balsfjord) – ei bygd i Balsfjord kommune i Troms
*Nordfjordbotn (Tromsø) – ei bygd i Tromsø kommune i Troms
*Nordfjordbotnen – et ubebodd sted innerst i Nordfjorden i Rødøy kommune i Nordland
Ferjesambandet Bognes–Lødingen

**Bognes–Lødingen** er et ferjesamband i Ofoten langs riksvei 85. Det krysser Vestfjorden rett vest for Ofotfjordens munning, mellom Bognes ferjekai i Tysfjord og Lødingen ferjekai i Lødingen kommune i Nordland. Strekningen drives av Torghatten Nord med batteriferje fra 2024 til 2034.

Overfartstiden er 60 minutter for 22 km, den blir betjent av MF «Lødingen», MF «Barøy» og MF «Hamarøy», med 11 avganger daglig i hver retning på hverdager, 21 om sommeren. I 2014 var årsdøgnstrafikken 418 kjøretøyer. Den 6. juni 2025 ble den hel-elektriske fergen «Hinnøy», satt inn på sambandet.

## Historikk
Begynnelsen på ferjeforbindelsen mellom Lødingen og Bognes kom da prøvedrift av ferjestrekningen mellom Lilleng i daværende Sandtorg kommune (nå Harstad), Lødingen og Bognes startet 19. juni 1950. Ferjeruta var i drift sommerstid til og med 1959, med unntak av årene 1952, 1953 og 1954. Disse årene hadde ikke Lødingen egen ferjekai, og ferja la til ved ekspedisjonskaia i Lødingen.

Veien og ferjekaia i Lødingen ble offisielt åpnet 31. juli 1959. Ferjeanløpet på Lilleng ble sløyfet fra 21. juli samme år. Helårs ferjedrift mellom Lødingen og Bognes startet 15. mai 1960 med den nybygde bilferja «Hinnøy».

Fra 20. juni 1960 til 12. desember 1976 hadde ferja også enkelte turer mellom Lødingen og Rinøyvåg i Lødingen Vestbygd. Den ferjestrekningen ble nedlagt da Kanstadstraumen bru ble åpnet 12. desember 1976. På 1980-tallet ble det bygd ny ferjekai med biloppstillingsplass utenfor Lødingen sentrum.

## Galleri

Fil:MF Barøy 02 (Bognes mai 2013).jpg|MF «Barøy» ankommer Bognes ferjekai 
Fil:Lødingen - no-nb digifoto 20150102 00122 NB MIT FNR 21080.jpg|MF «Hinnøy» ved kai i Lødingen, ca. 1963.


## Referanser
Sennedalelva

**Sennedalelva** er ei elv i Tromsø kommune i Troms. Den er ei av tilløpselvene til Lavangselva og har utspring i fjellområdene vest for Sørfjorden. Elva renner i nordøstlig retning gjennom Sennedalen, til den løper sammen med Vasselva og danner Lavangselva. Elva er  lang. Den har et nedbørfelt på , og middelvannføringen ved munningen er .

## Referanser
Hans Georg Nägeli

**Hans Georg Nägeli** (1773–1836) var en sveitsisk musikkpedagog, forlegger og komponist.

## Liv og virke
I 1791 åpnet Nägeli en musikkforretning i Zürich. Han fikk i 1794 stor suksess med en utgivelse av Johann Martin Usteris sang *Freut Euch des Lebens*, og utvidet virksomheten til et musikkforlag. I serien *Repertoire des Clavecinistes* publiserte han blant annet originalutgavene til komponister som Muzio Clementi, Johann Baptist Cramer og Ludwig van Beethoven, og tidlige utgaver av Georg Friedrich Händel og Johann Sebastian Bach, deriblant  *[[Das Wohltemperierte Klavier]]* (1801) og *[[Die Kunst der Fuge]]*.

Nägeli grunnla to korforeninger i Zürich og var en foregangsmann for korbevegelsen i byen. Han skrev læreverk, musikkteoretiske verk og gav ut en rekke samlinger sanger for solostemme og kor.

*Hans-Georg-Nägeli-Medaille der Stadt Zürich* deles hvert år ut til personer som har gjort en betydelig musikkinnsats. Nägelis korrespondanse er bevart hos musikkforlaget C. F. Peters' samlinger i Staatsarchiv Leipzig.

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Biografi, bach-cantatas.com
*
OSM Maritime Group

**OSM Maritime Group AS** er et norsk selskap som selger tjenester innen forvaltning av skip og mannskaper. Selskapet har som vedtektsfestet formål å drive og eie interesser i foretak i og utenfor Norge som driver med bemanning av skip, teknisk og kommersiell drift av skip, forretningsførsel, samt alt hva hermed står i forbindelse.

OSM Group ble etablert i 1989 av Bjørn Tore Larsen, Jan Morten Eskilt, Jan Ove Dalsøren og Erling Bjørn Wik.

OSM Group har hovedkontor i Kristiansand. Datterselskapet OSM Aviation har hovedkontor i Arendal.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Peter Caspar Wessel-Brown

**Peter Caspar Wessel-Brown** (født 16. mars 1757 i Trondhiems stift, død 20. juni 1840 i København) var en offiser i den dansk-norske marine.

Han var sønn av Christiane Augusta Parelius (1720–1766) og sogneprest i Stjørdal Peter Wessel-Brown, en søstersønn av Peter Wessel Tordenskiold. Han ble sekondløytnant i 1776, hvoretter han avanserte til kontreadmiral i 1826. Ved sin avgang seks år senere fikk han rang av viseadmiral.

I sine yngre år seilte han mye. I 1789 var han sjef for stykkprammen «Lindormen», 1796 for briggen «Glommen» i Norge, 1798–99 for fregatten «Freia» i Vestindia og i 1801 for fregatten «Iris».

I 1788 ble han gift med Anna Sophie Henriksen (1768–1855). Han døde i 1840 og ble begravet på Holmens kirkegård sammen med sin kone.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ferjesambandet Drag–Kjøpsvik

**Drag–Kjøpsvik** er et ferjesamband langs riksvei 827. Det krysser Tysfjorden i Ofoten, mellom Drag i Hamarøy og Kjøpsvik i Narvik kommune. Strekningen drives av Fjord1. Fra 2008 til 2022 var sambandet drevet av Torghatten Nord.

Sambandet går parallelt med ferjestrekningen Bognes–Skarberget langs europavei 6.

Overfartstiden er 45 minutter, og den blir betjent av MF «Fannefjord», med 9 avganger daglig i hver retning. MF «Sulafjord» fungerer som reserveferge for begge sambandene. 2022 var årsdøgnstrafikken 239 kjøretøyer.

Fra 1. januar 2019 benyttes den nasjonale AutoPASS for ferje ordningen som driftes av Skyttel AS til betaling.

Det er planer om fast forbindelse over Tysfjorden. Et av forslagene er en 13 km lang undersjøisk tunnel nær sambandet langs riksvei 827. Det realiseres sannsynligvis ikke før 2030. Se også Tysfjorden#Fergefri E6.

Høsten 2021 og våren 2022 ble sambandet stengt, da fergekaiene ble ombygget. I mellomtiden ble MF «Vardehorn» satt inn som ekstraferge på Bognes–Skarberget sammen med søsterskipet MF «Melshorn».

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Namdalelva

**Namdalelva** er ei elv i Tromsø kommune i Troms. Den er ei sideelv til Vasselva, i Lavangselvas nedbørfelt. Elva har utspring fra et lite vatn øst for Hamperokken, mellom Breivikeidet og Sjursnes. Den renner mot nordøst gjennom Namdalen til den løper sammen med Vasselva. Elva er  lang, og har et nedbørfelt på .

## Referanser
Westerveld

**Westerveld** er en kommune i den nederlandske provinsen Drenthe.

## Kjente personer fra Westerveld
*Sicco L. Mansholt, politiker

## Referanser




## Eksterne lenker
* Kommunens nettside
Coevorden

**Coevorden** er en by og kommune i den nederlandske provinsen Drenthe.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Ferjesambandet Hella–Dragsvik–Vangsnes

**Hella–Dragsvik–Vangsnes** er et ferjesamband som krysser Sognefjorden og Fjærlandsfjorden i Vestland. Det betjener ferjekaiene Hella i tidligere Leikanger (fra 2020: Sogndal), Dragsvik i tidligere Balestrand (fra 2020: Sogndal) og Vangsnes i Vik. Ferjesambandet drives av Norled. Det ble startet av Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane i 1956.

Sambandets trafikkeres fra 2022/2023 av MF «Hella», MF «Dragsvik» og MF «Leikanger». På vinteren (oktober-april) er kun to av ferjene i drift.

## Referanser


## Kilder
*
Savitribai Phule Pune-universitetet

**Savitribai Phule Pune-universitetet**, tidligere **Universitetet i Pune**, er et offentlig universitet i det vestlige India. Den 1,66 km² store campusen ligger nordvest i Pune, den nest største byen i delstaten Maharashtra. Universitetet ble grunnlagt i 1948. Det har 46 institutter. 307 forskningsinstitutter og 612 colleges er tilknyttet universitetet.

I 2015 fikk universitetet sitt nåværende navn for å hedre Savitribai Phule, en indisk samfunnsreformator og dikter som på 1800-tallet sammen med sin mann virket for å bedre kårene til kvinner og lavkastefolk gjennom utdanning.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ferjesambandet Hjelmeland–Nesvik–Skipavik

**Hjelmeland–Nesvik–Skipavik** er et ferjesamband som krysser Hjelmelandsfjorden og Ombofjorden i Rogaland. Det betjener ferjekaiene Hjelmeland og Nesvik  i Hjelmeland og Skipavik i Stavanger kommune. Strekningen drives av Norled.

Sambandets strekninger blir betjent av MF «Hjelmeland» og MF «Sigrid». Fra 2021 seilte den  diesel-batteridreven ferje MF "Hydra",  som i 2023 ble en ferje med kombinert batteri og hydrogen som bruker 3 tons flytende hydrogen i 400&nbsp;kW brenselceller i toppen av skipet.

## Referanser
Kong Halvdans gate (Tønsberg)

**Kong Halvdans gate** (7-11, 8-12) er en 80 meter lang gate i Tønsberg. Den går fra Kong Oscars gate ved Midtløkken bo- og servicesenter til Christian Fredriks gate.

Gaten er oppkalt etter Halvdan Svarte (ca. 810-ca. 860), konge av Vestfold og far til Harald Hårfagre. Før Midtløkken ble bygget startet Kong Halvdans gate ved Stenmalveien.

## Referanser
Ferjesambandet Bodø–Røst–Værøy–Moskenes

Ferjesambandet **Bodø-Røst-Værøy-Moskenes** er del av riksvei 80, og krysser Vestfjorden mellom Salten og Lofoten. Det betjener ferjekaiene Bodø havn, Røst, Værøy og Moskenesvågen. Strekningen drives av Torghatten Nord. Ferjestrekningene fra Bodø til Røst, Værøy og Moskenes er de lengste og mest værharde i Norge.

Sambandets strekninger blir betjent av MF «Landegode», MF «Værøy», MF «Bodø» og reserveferja MF «Tranøy» som går kun om sommeren. Sambandet går  1 - 2 ganger daglig.

## Referanser
Grifo

**Grifo av Bayern** (726–753) var sønn av den frankiske rikshovmesteren Karl Martell og hans andre hustru Swanahild (Svanhild), som bekreftet av Einhard som navnga «Swannhilde neptem Odilonis ducis Baioariorum» som mor til Grifo. Swanachild var den hustru som Karl Martell brakte med seg tilbake fra Bayern i 725. I motsetningen til hans første hustru Rotrude (som døde i 724) er det lite kunnskap om Swanachild, men hun synes ha vært i slekt med hertugene i både Bayern og Alemannia. I henhold til *Annales Mettenses priores* («De tidlig annaler til Metz») skal Swanachild ha tryglet den døende Karl Martell i 741 om å gi mellomriket til Grifo. Denne delen kan ha utgjort deler av halvbrødrenes arv tatt fra Neustria, Burgund og Austrasia. Om denne planen hadde blitt virkeliggjort hadde Grifo, selv om han var mindreårig, vært i en god posisjon, særlig med utsiktene til få lojalitet i Bayern (som var uavhengig) og Alemannia.

Det kan være at Karl Martell hadde til hensikt at hans arv skulles deles mellom alle sine sønner, men hans halvbrødre fra farens første ekteskap, Karloman og Pipin den yngre betraktet Grifo som født utenfor ekteskap. De delte derfor Karl Martells rike mellom seg, lurte Grifo i en felle og fengslet ham i et kloster i Chèvremont i dagens Territoire de Belfort øst.

Grifo rømte fra fangenskapet i 747, og fikk støtte og assistanse fra sin grandonkel på morssiden, hertug Odilo av Bayern, men da Odilo døde året etter forsøkte Grifo å overta hertugdømmet Bayern for seg selv. Bayern representerte et uavklart problem og en trussel for Pepin. Odilo var gift med Hiltrud, datter av Karl Martell og søster av Pepin. Karloman hadde i mellomtiden gått av som rikshovmester og gått i kloster sør for Roma, og Pipin den yngre hadde overtatt posisjonen alene. Han invaderte Bayern og innsatte Odilos umyndige sønn Tassilo III som ny hertug, underlagt frankisk overherredømme.

Grifo fortsatt sitt opprør og fortsatte å være en kilde for vanskeligheter for Pipin og frankerne ved å delta og hisse til opprør i Sachsen, Aquitaine, og Bayern, og mot slutten av sitt liv forsøkte han også å hisse til opprør i Lombardia. Hva som gjorde ham farlig for Pipin var hans slektskap ved at han var klassemessig likestilt med enhver i riket og han således tilgang på skaffe seg lojalitet i opposisjon til Pipin . Pepin klarte deretter ved pavens støtte å bli erklært som frankernes konge i 751. I slaget ved Saint-Jean de Maurienne i 753 ble Grifo drept, eller direkte etter da forsøkte å flykte over Alpene. Navnet på hans hustru er ikke kjent og han hadde muligens to barn, men deres skjebne er ikke kjent.

## Referanser
Midterelva

**Midterelva** er ei elv på Ringvassøya i Karlsøy kommune i Troms. Elva har utspring fra Midterelvvatnet i høyfjellsområdene sør på Ringvassøya. Den renner mot nord og passerer gjennom en rekke små vatn i Midterelvdalen. Ved skoggrensa snur elva mot nordvest, og munner ut på østsida av Vassbotn, lengst sør i Skogsfjordvatnet. Den er  lang, og har et nedbørfelt på .

Elva er en del av Skogsfjordvassdraget, som i 1973 ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag.

## Referanser
Sveselva

**Sveselva** er ei elv i Lunner kommune i Akershus. Den renner fra Svea nordøst for Mylla, østover til riksvei 4 og deretter nokså parallelt med riksveien sørover til Harestuvannet. Det øverste stykket renner elva nokså bratt ned til Myllavegen, hvoretter terrenget blir slakere.

Elva renner forbi «Vaskeriet», der oppredningsverket til de tidligere sink- og blygruvene lå. Nedenfor Vaskeriet er det i elva målt forhøyede verdier av sink og tildels kadmium og bly. Men «avrenningen har ikke vært oppfattet som problematisk.»

Sveselva har en bestand av ørret, mest småørret opp mot 200 gram.

## Se også
* Liste over elver i Akershus

## Referanser
Kong Oscars gate (Tønsberg)

**Kong Oscars gate** (1-15, 2-14) er en 460 meter lang gate i Tønsberg. Gaten er delt i to. Mesteparten av gaten går nordover fra Halfdan Wilhelmsens allé, mens en liten bit av veien ligger på sørsiden, mellom Harald Hårfagres gate og Kaptein Hoffs allé.

Gaten er oppkalt etter kong Oscar II (1829-1907) som var Norges konge fra 1872 til 1905.

## Referanser
Taavi Rõivas

**Taavi Rõivas** (født 1979) er en estisk politiker. Han var Estlands statsminister og leder i Det estiske reformpartiet fra 2014 til 2016. I 2020 sa han fra seg plassen i Riigikogu og gikk til næringslivet.

## Liv og virke
Han vokste opp i Tallinn. Han har en mastergrad i internasjonal økonomi og handel fra Universitetet i Tartu fra 2002. Han er gift med sangeren Luisa Värk (født 1987), og de har barn.

Han meldte seg inn i Reformpartiet i 1998. Rõivas var politisk rådgiver for justisminister Märt Rask 1999–2002, politisk rådgiver for befolkningsminister Paul-Eerik Rummo 2003–2004 samt ordfører i den administrative bydelen Haabersti i Tallinn 2004–2005. I 2005 ble han rådgiver for statsminister og partileder Andrus Ansip. Samme år ble Rõivas innvalgt i kommunestyret i Tallinn, og i 2007 ble han innvalgt i nasjonalforsamlingen, Riigikogu.

Rõivas ledet finansutvalget i Riigikogu 2009–2011 og EU-utvalget 2011–2012. Da justisminister Kristen Michal fratrådte etter korrupsjonsanklager i 2012, overtok sosialminister Hanno Pevkur denne ministerposten. Rõivas ble utnevnt til ny sosialminister, og ble med dette det yngste medlemmet av Andrus Ansips regjering.

I februar 2014 varslet Ansip sin avgang som statsminister og partileder, og EU-kommissær Siim Kallas var tiltenkt å etterfølge ham. Kallas gikk inn i forhandlinger med sosialdemokratene for å erstatte det konservative IRL som regjeringspartner. Den 12. mars erklærte Kallas at han ikke ville tiltre som statsminister likevel, og Reformpartiets ledelse utpekte umiddelbart Rõivas til Ansips etterfølger. To dager senere fikk Rõivas regjeringsoppdraget av president Toomas Hendrik Ilves, og gikk inn i forhandlinger med sosialdemokratene. Reformpartiet og sosialdemokratene presenterte en regjeringserklæring den 20. mars, og regjeringen ble formelt innsatt av presidenten den 26. mars. Med dette ble Rõivas den yngste regjeringssjefen i EU. Den 6. april samme år ble Rõivas valgt til partileder. Ved valget i mars 2015 erklærte Reformpartiet valgseier over Senterpartiet. Rõivas tapte 9. november 2016 et mistillitsvotum i Estlands parlament.

## Referanser
Munkebakken (Tønsberg)

**Munkebakken** (1–5, 2–4) er en 150 meter lang gate i Haugarlia i Tønsberg sentrum. Den går fra krysset Graabrødregaten/Conradis gate ned til Øvre Langgate.

## Referanser
Midtstugrenda (Oslo)

**Midtstugrenda** (13–127, 32–162) er en vei på Midtstuen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Doktor Holms vei.

Navnet ble vedtatt i 1988.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Midttunveien (Oslo)

**Midttunveien** (1–15, 2–16) er en vei på Kastellet i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Solveien til Cappelens vei.

Veien fikk navn i 1929 etter villaen i nr. 3.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Midtveien (Oslo)

**Midtveien** (1A–71 , 2–60) er en vei på Risløkka i bydel Bjerke i Oslo. Den strekker seg fra Oreliveien over Brobekkveien til Vollebekk stasjon. Midtveien har en lengde på 632 meter. I Midtveien ligger Sverre Refstads plass, en opparbeidet leke- og fotballplass.

Navnet ble vedtatt i 1920.

## Referanser


## Kilder
* Oslo byleksikon: Midtveien

## Eksterne lenker
*
Karelen-spørsmålet

**Karelen-spørsmålet** eller **spørsmålet om Karelen** (finsk: *Karjala-kysymys*) er en debatt i finsk politikk om Finland skal prøve å få tilbake områdene i det karelske neset og andre territorier som ble annektert av Sovjetunionen etter vinterkrigen og den finske fortsettelseskrigen. Selv om navnet omhandler Karelen inkluderer også debatten andre områder annektert av Sovjetunionen, som Petsamo, deler av Salla og Kuusamo, og de fire øyene i Finskebukta. Spørsmålet om Karelen er en offentlig debatt heller enn en politisk sak, da ingen store politiske partier støtter ideen.

Finsk Karelen var den rikeste og det mest befolkede delen av Karelen da det ble avstått til Sovjetunionen, og det viktige handelssentret Viipuri (Vyborg i dag) lå på det karelske neset.
Den russiske presidenten Boris Jeltsin skal i 1991 ha tilbudt Finland å kjøpe tilbake Karelen for å gjøre opp for urett begått etter andre verdenskrig, men dette bestrides i dag. I dag er det ikke flertall i Finland for å forsøke å få tilbake territoriene, men støttegrupper skapt for de hundretusener som ble evakuert fra neset under krigen fortsetter å opprettholde bånd til området. 

## Se også
* Vinterkrigen
* Finlands historie
## Referanser
Petsjenga rajon

**Petsjenga rajon** (russisk: *Пе́ченгский райо́н*; finsk: *Petsamo*; eldre norsk: *Peisen*; nordsamisk: *Beahcán*; skoltesamisk: *Peäccam*) er en av seks *[[rajon]]er* i Murmansk oblast i Russland.

Rajonen befinner seg ved kysten til Barentshavet, ved Fiskerhalvøya, og grenser til Finland i sør og sørvest, og Norge i vest, nordvest og nord. Distriktet har et areal på , og 32,8% av befolkningen på  (folketelling i 2010) bor i det administrative sentret Nikel (ca. ).

## Se også
* Russlands oblaster
* Petsjengafjorden
* Petsjenga (by)
* Petsjenga (elv)
* Grensekonvensjonen av 1826

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pepsinogen

**Pepsinogen** er et proenzym for Pepsin. Det blir omdannet til det aktive enzymet pepsin når det reagerer med saltsyren i magesekken.
Skatestraumen

**Skatestraumen** er navnet på sundet mellom Bremangerlandet på sørsiden og Rugsundøya på nordsiden, som ligger i ytre Nordfjord, i Bremanger kommune. Navnet blir også nyttet synonymt med bygda som ligger på nordsiden av sundet, fra Haukedalen i øst til Tongane på vestspissen av Rugsundøya. På sørsiden ligger bygdene Klubben og Hunskår. Skipsleia går gjennom Skatestraumen og bidrar til at det er tett skipstrafikk her. 

Skatestraumen har kraftig tidevann fordi sundet binder sammen den vide og dype Frøysjøen med Nordfjorden, og store vannmasser blir presset gjennom det relativt trange og grunne sundet. Den sterke strømmen gjør Skatestraumen til en god fiskeplass, noe den har vært helt tilbake i  steinalderen. Dette er vist gjennom omfattende arkeologiske utgravninger  under arbeid med Bremangersambandet. Arkeolog Knut Andreas Bergsvik skriver i en artikkel fra 2000 at de ikke- utgravde boplassene ved Skatestraumen er «et enestående kulturminne på Vestlandet».

## Referanser
Ennin

**Ennin** (japansk: 圓仁 / 円仁; født ca 793 i provinsen Shimotsuke; død 24. februar 864, i Japan bedre kjent ved sitt by posthume navn, **Jikaku Daishi** 慈覺大師) var en buddhistisk prestemunk av retningen Tendai-shū.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Ennin kom fra slekten Mibu () i det som i dag er prefekturet Tochigi i Japan, og ble buddhistprest i Enryaku-ji på Hieifjellet (Hieizan) nær Kyoto i en alder av 14 år.

### Kina

I 838 var Ennin med i det følge som ledsaget Fujiwara no Tsunetsugus diplomatiske sendeferd til Tang-dynastiets keiserlige hoff i Kina.  Dette ble en begivenhetsrik og strapsiøs rundreise.

Til å begynne med studerte han under to læremestre og var så i en tid på Wutaishan ({五臺山; japansk: *Godaisan*), et fjellparti kjent for sine mange buddhistiske klostre, i provinsen Shanxi. Senere dro han til Chang'an (japansk: *Chōan*), som den gang var Kinas hovedstad. De ble han ordinert inn til begge mandalaritualer (kongôkai og taïzôkai). Han skrev også om sine reiser mens han seilte på Keiserkanalen.

Ennin var fortsatt i Kina da den anti-buddhistiske keiser Wuzong av Tang besteg tronen i 840, og opplevde den store anti-buddhistiske forfølgelse årene 842–846.  Som følge av forfølgelsene ble han deportert fra Kina, og vendte hjem til Japan i 847.

### Japan

I 854 ble han den tredje tendai-abbeden i Enryakuji, der han reiste bygninger for trygg oppbevaring av sutraer og religiøse hjelpemidler som han hadde bragt med seg til hjemlandet fra Kina. Han arbeidet iherdig med å utbygge munkeanlegget her, og kursarbeidet her sikret tendai-skolen en enestående fremstående stilling i Japan.

Selv om hans hovedsiktemål var å styrke den tantriske tendai-buddhistiske tradisjon, skulle resitasjonspraksisene knyttet til rene-land-tradisjonen (*nenbutsu*) som han introduserte, bidra til på legge grunnlaget for selvstendige Rene Land-bevegelser under den påfølgende Kamakuraperioden (1185–1333).

Ennin grunnla dessuten klosteret Ryushakuji i Yamadera.

## Verker

Han forfattet mer enn hundre bøker. Hans dagbok om sine reiser i Kina, *Nittō Guhō Junrei Kōki* (入唐求法巡礼行記), er blitt ovresatt til engelsk av professor Edwin O. Reischauer under navnet *Ennin's Diary: The Record of a Pilgrimage to China in Search of the Law*.  Den er en fremragende reiseskildring, som er blitt en nøkkelkilde til informasjon om livet i Tang-Kina og Silla-Korea, og gir et sjeldent godt innblikk i Silla-personligheten Jang Bogo.

## Litteratur
* Edwin O. Reischauer: *Ennin's Diary. The Record of a Pilgrimage to China in Search of the Law*. Ronald Press, New York 1955.
* Edwin O. Reischauer: *Ennin's Travels in T'ang China*, Ronald Press, New York 1955.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* I Ennins forspor
Laser Radial

**Laser Radial** er en modell av Laser Standard. Den har samme skroget som Standard, men kortere bunnmast og 18 % mindre seil. Ror, kjøl og annet utstyr er det samme. Klassen har vært olympisk klasse for kvinner siden 2008. Båten er anerkjent av Det internasjonale seilforbundet.

Laser Radial seiles stort sett av kvinner, da menn går over til Laser Standard, som er deres OL-klasse og som det konkurreres oftest i internasjonalt. Barn og unge seiler også Laser Radial eller Laser 4.7, som et alternativ til standarden fordi man er for lett til å mestre båten når det blåser mye. I Norge er det omtrent 30-40 barn og unge som seiler Laser Radial (2015).

En av de synlige forskjellene på Radial- og Standardseil er, utenom at førstnevnte er radialsydd, at Radialen har blå hjørner og det bredeste partiet av vinduet i seilet lengst forut, mens vinduet i Standarden er smalt forut.

## Referanser
Montebello terrasse (Oslo)

**Montebello terrasse** (1–15, 2–14) er en vei på Montebello i bydel Ullern i Oslo. Den går sørvestover fra Noreveien og ender som blindvei vest for Montebelloveien. Navnet ble vedtatt i 1935.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Montebellobakken (Oslo)

**Montebellobakken** (1–9, 4) er en vei på Montebello i bydel Ullern i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Montebelloveien. Navnet ble vedtatt i 1952.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Montebelloveien (Oslo)

**Montebelloveien** (1–11, 2–24) er en vei på Montebello i bydel Ullern i Oslo. Veien består i praksis av to adskilte stykker, ovenfor og nedenfor Ullernchausseen. Den nedre delen går fra Jarlsborgveien til sørøstsiden av Ullernchausseen. Den øvre fortsetter på oversiden av sistnevnte og går til Montebello terrasse.

Navnet ble vedtatt i 1925.

Langs veien er to fredede gravhauger. Våningshuset på Søndre Huseby gård er i nr. 4. Theodor Kittelsen bodde et par år i nr. 7. I nr. 11 er *Ekebakken* eller *Villa Dobloug*, en stor, nybarokk teglvilla som i dag eies av Radiumhospitalets Legater. Eiendommen *Montebello* (gnr./bnr. 29/166), som har gitt navn til området og veien, er i nr. 24.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*