Chilehubro

**Chilehubro ** (*Bubo magellanicus*) er en monotypisk rovfugl i slekten *[[Bubo]]* og inngår i gruppen ørneugler (Bubonini) i uglefamilien (Strigidae). Arten finnes i Andesfjellene og det sørlige Sør-Amerika.

## Taksonomi
Arten ble inntil ganske nylig regnet som en underart til amerikahubro (*B. virginianus*), men forskjeller i størrelse, lyd og arvematerialet førte til at den fikk status som en selvstendig art. BirdLife International regner arten som livskraftig, men oppgir ingen estimater for hvor stor totalpopulasjonen er etter splittelsen.

## Biologi

Chilehubro blir omkring 45 cm lang. Hannen veier cirka , hunnen normalt rundt . Kjønnene er like i farge, men hunner er generelt større enn hanner.

Chilehubro er ei stor ugle med karakteristiske øretufser. Fjærdrakta er generelt brungrå, med fine mørkebrune tverrstriper på undersiden og spraglete brun, hvit, grå og svart på ryggen. Ansiktsskiven varierer fra gråbrun til gulbrun og er omkranset av svart. Fuglene har en liten hvit strupeflekk, som noen ganger kan være delvis skjult når de hviler. Det er noen variasjoner i fjærdrakten på tvers av utbredelsen, som ser ut til å være knyttet til habitat. Fugler i tørre, åpne områder har en lysere gulbrun farge på ryggen, undersiden og hodet, mens fugler i fuktige, skogkledde områder er mørkere brune.

Chilehubro viser stor variasjon i fjærdrakta, med lyse, middels og mørke morfer. Det ser imidlertid ikke ut til å være noen geografisk sammenheng med forekomsten av de forskjellige morfene i hele utbredelsesområdet. I stedet kan variasjonen være knyttet til habitatet, hvor miljøfaktorer påvirker fargeutviklingen hos individene. Disse mønstrene er ikke uvanlig blant ugler og kan bidra til bedre kamuflasje tilpasset lokale omgivelser.

Arten er utbredt i en rekke habitater, fra de høye Andesfjellene, til områder med tørre kystkratt, tørre tempererte og kalde tempererte skoger, i Monteørkenen, på Patagonias og Magellans stepper, samt i kyst- og øyhabitater, fra havnivå til over . Chilehubroen bruker primært tørre og steinete daler og klippevegger, for det meste i buskdekte områder. Selv om den kan finnes i skogkledde habitater, er de fleste territoriene lokalisert i åpne habitater, spesielt i klippevegger med eksponerte steiner og sprekker eller i daler med åpne områder. Den foretrekker å hvile på bakken under busker fremfor i trær, men kan også bruke furuskog eller bestander av innfødte trær, vanligvis i flatere områder uten naturlig beskyttelse. I lavlandet i Patagonia oppsøker den bratte og små dreneringsrenner, dekket med busker. Den er også registrert i urbane parker.

Fuglene jakter hovedsakelig i skumringen og ved daggry, noen ganger også om natten; jakter også på dagtid i den sørlige delen av utbredelsesområdet, hvor det er nær 24-timers dagslys om sommeren. Jakttaktikken ligner på amerikahubroens, og fuglene bruker ofte steiner som utkikksplasser. Arten jakter hovedsakelig små pattedyr opp til størrelsen på kaniner og harer. Den er til og med rapportert som en predator på de innfødte fjellviscachaer (*[[Lagidium]]* spp., en gnager i chinchillafamilien). Den tar også fugler og reptiler som øgler, samt noen virvelløse dyr, inkludert insekter, skorpioner og edderkopper.

## Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på artene følger Artsdatabanken.

* Strigiformes, ugler
** Strigidae, uglefamilien 
*** Striginae, (egentlige ugler)
**** Bubonini, (ørneugler)
***** *[[hubroer|Bubo]]*, hubroer
****** *B. scandiacus*, snøugle
****** *B. virginianus*, amerikahubro
****** *B. magellanicus*, chilehubro (monotypisk)
****** *B. bengalensis*, bengalhubro
****** *B. cinerascens*, sahelhubro
****** *B. africanus*, flekkhubro
****** *B. milesi*, wadihubro
****** *B. capensis*, kopjehubro
****** *B. ascalaphus*, ørkenhubro
****** *B. bubo*, hubro
***** *[[Scotopelia]]*, (flodugler)
***** *[[Ketupa]]*, (fiskeugler)

## Referanser




## Eksterne lenker
*