Zhang Binglin

**Zhang Binglin** (kinesisk: 章炳麟, pinyin: *Zhāng Bǐnglín*, Wade-Giles: *Chang Ping-lin*, født 25. desember 1868 i Yuhang i provinsen Zhejiang i Kina, død 14. juni 1936 i Suzhou) var en kinesisk filolog og revolusjonær. Han var også kjent som **Zhang Taiyan**.

## Virke
Zhang kom fra en embedsmannsfamilie. Da han var 23 år begynte han å studere under filologen Yu Yue (俞樾) (1821–1907), og fordypet seg i syv år i de kinesiske klassikere.

Etter Qing-rikets nederlag i den første kinesisk-japanske krig 1894-95 ble han trukket med i Kang Youweis og Liang Qichaos reformbevegelse som tok sikte på å omdanne  dynastiet til et konstitusjonelt monarki. Zhang engasjerte seg som forfatter av politiske skrifter. Han skrev for en rekke aviser, som Liang Qichaos *Shi Wu Bao* (時務報) Men enkekeiserinne Cixis utrenskning av reformatorene i 1898 og Kinas ydmykelse etter Bokseropprøret i 1900/01 overbeviste Zhang om at monarkiet måtte styrtes og erstattes med en republikk. Han flyktet til det da japanske Taiwan ved hjelp av en japansk venn, og virket som journalist for *Taiwan Riri Xinbao* (台灣日日新報) og skrev 
*Qing Yi Bao* (清議報) utgitt i Japan av Liang Qichao. Zhang dro videre til selve Japan og ble presentert for Sun Yat-sen av Liang Qichao.

Han vendte kort etter til Kina og ble journalist for Shanghai-avisen *Yadong Shibao* (亞東時報), og publiserte senere sitt viktigste politiske arbeid, *Qiu Shu* (訄書). I 1901 underviste han et års tid ved Suzhouuniversitetet, før han dro til Japan for en del måneder. Så vendte han tilbake til Kina.

Dette førte til at Qing-dynastiets rettsvesen dømte ham til fengselsstraff. Det var i 1903, da Zhang og den unge revolusjonære Zou Rong ble dømt etter at han i skrift hadde gjort narr av Guangxu-keiseren. I fengselstiden foretok han sine første dybdestudier av buddhismen, noe som skulle sette et kraftig preg på hans senere politiske og sosiale engasjement.

Etter løslatelsen i 1906 dro Zhang i eksil i Japan, der han var medlem av de revolusjonære gruppene Tongmenghui og Guangfuhui og ble sjefredaktør for «Folkebladet» (*Mínbào* 民報), hovedorgan for Sun Yat-sens revolusjonære gruppe «De edsvornes forbund» (*Tongmenghui*). Zhangs sterke nasjonalisme, kulturelle konservatisme og ukonvensjonelle syn på de kinesiske klassikere hadde en dyp påvirkning på blant annet Lu Xun og Sun Yat-sen.

Etter Xinhairevolusjonen gikk Zhang og Suns revolusjonære tenkning hver sine veier og Zhang arbeidet en tid under president Yuan Shikai, men dro seg senere tilbake for å vie sine siste år til studiet av Kinas filologi, historie, arkeologi og filosofi.

Hans viktigste filologiske verk var *[[Wen Shi]]* (文始, «Skriftens opprinnelse»), det første systematiske arbeid og kinesisk etymologi. Han bidro også ttil utforskningen av historisk kinesisk fonologi og utviklet på grunnlag av seglskriften et kortskriftsystem, *Jiyin Zimu* (記音字母), som senere skulle være grunnlaget for Zhuyinsystemet. Selv om Zhang var innovativ i mange henseender, var han skeptisk til arkeologiske funn som ble gjort i hans samtid – for eksempel avviste han med urette orakelbeininnskriftene som falsknerier.

## Referanser


## Litteratur
* He Jiuying 何九盈 (1995). *Zhongguo xiandai yuyanxue shi* (中囯现代语言学史 "A history of modern Chinese linguistics"). Guangzhou: Guangdong jiaoyu chubanshe.
* Laitinen, Kauko (1990). *Chinese Nationalism in the Late Qing Dynasty: Zhang Binglin as an Anti-Manchu Propagandist*. London: Curzon Press.
* Tang Zhijun 湯志鈞 (1996). *Zhang Taiyan zhuan* (章太炎傳 "A biography of Zhang Taiyan"). Taipei: Taiwan Commercial Press.
* Xu Shoushang 许寿裳 (2004). *Zhang Taiyan zhuan* (章太炎傳 "A biography of Zhang Taiyan"). Tianjin: Baihua wenyi chubanshe.
* *[[Zhongguo da baike quanshu]]* (1980–1993). 1st Edition. Beijing; Shanghai: Zhongguo da baike quanshu chubanshe.