open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Borghild Røyseland

**Borghild Røyseland** (født Jerstad 23. august 1926 i Kvinesdal i Vest-Agder, død 13. juli 2020 i Sandnes) var en norsk politiker (KrF). Hun var stortingsrepresentant for Rogaland fra 1985 til 1993. Hun var vararepresentant fra 1977 til 1981.

Røyseland var medlem av Sandnes bystyre og formannskap fra 1972 til 1989, deretter medlem av Rogaland fylkesting fra 1980 til 1985 og fylkesvaraordfører i Rogaland fra 1984 til 1985. Hun var leder for Kristelig Folkepartis Kvinner, som utnevnte henne til æresmedlem i organisasjonen.

Hun gikk handelsskole og arbeidet som ekspeditrise og avdelingsleder før hun stiftet familie. Hun giftet seg i 1953 med Ole Røyseland fra Kvinesdal, som var sykepleier, predikant i Det Vestlandske Indremisjonsforbund og KrF-politiker i Sandnes kommune. De bodde på Austrått i Sandnes.

## Stortingskomitéer
* 1989&ndash;1993: nestleder i Sosialkomitéen
* 1989&ndash;1993: varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1985&ndash;1989: medlem i Forbruker- og administrasjonskomitéen
* 1985&ndash;1989: medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen

## Referanser


## Kilder
* *Borghild Røyseland 85 år*. Fødselsdagsomtale i Aftenposten kultur 23. august 2011 side 11

## Eksterne lenker
*
Eleonore Bjartveit

**Erna Eleonore Bjartveit** (1924–2002) var en norsk lege og politiker (KrF). 

Hun var medlem av Oslo bystyre 1980–1991 og innvalgt på Stortinget fra Oslo 1989–1993. Som KrFs første vararepresentant i periodene 1981–1985 og 1985–1989 møtte hun fast i den tiden (1983–1986) Kåre Kristiansen var medlem av regjeringen. Bjartveit var visepresident i Odelstinget fra oktober 1985 til mai 1986. Hun var kulturminister i Jan P. Syses regjering fra oktober 1989 til november 1990.

Hun ble utdannet lege i 1951, og fikk senere godkjenning som spesialist i attføringsmedisin og geriatri.  Lengst tid arbeidet hun ved Oslo Helseråd, sosialmedisinsk avdeling (1962–1967) og som medisinsk kyndig medlem av Trygderetten (1967–1983). Hun var gift med legen Kjell Bjartveit. Hun ble født i Alta, hvor hennes far var sogneprest, som datter av Frida (født Holmboe) og Halvdan Waage. Hun er søster av legen og barnebokforfatteren Per Waage.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sverre Mauritzen

**Sverre Mauritzen** (født 6. oktober 1943 i Stavanger) er en norsk tidligere næringslivsmann og politiker (H).

Han er sønn av fabrikkeier Svend Mauritzen (1905–1978) og husmor Hildur Hellstrøm (1908–2003). Sverre Mauritzen tok realeksamen ved St. Svithun gymnas i 1962, examen artium som privatist ved Stavanger handelsgymnasium og eksamen som siviløkonom ved Norges Handelshøyskole i 1967. Han var seksjonssjef i Rieber & Søn Plastic-Industri AS i Bergen 1967–1971, foreleser og sensor i markedsøkonomiske fag ved Rogaland distriktshøgskole 1971–1977 og disponent i S. Mauritzens Sønner AS i Stavanger 1971–1984. Blant hans mange styreverv i næringslivet kan nevnes styreformann i Rogalandsbanken AS 1981–1986.

Mauritzen hadde en periode som sentral politiker i 1970- og 1980-årene. Før dette hadde han blant annet vært styremedlem i Stavanger Unge Høyre 1958–1961. Senere var han medlem av Stavanger bystyre og formannskap 1976–1983, formann i Stavanger Høyre 1973–1975, viseformann 1976–1977 og formann 1978–1982 i Rogaland Høyre, formann i Høyres kommunalutvalg 1984–1992 og innvalgt på Stortinget fra Rogaland 1981–1993. På Stortinget var han medlem 1981–1989 og nestleder 1989–1993 i Stortingets kommunal- og miljøvernkomité. Etter tiden på Stortinget har han vært leder i Rogaland Senior Høyre siden 2010 og medlem av Rogaland fylkesting siden 2011.

Før han ble pensjonist i 2007, var Mauritzen medeier i Hotel Mundal i Fjærland 1992–2008, ambassaderåd for kommunale og regionale spørsmål ved Norges faste delegasjon til Den europeiske union i Brussel 1993–1996, generalsekretær i Nordsjøsekretariatet 1996–1997, sekretariatsleder i Samarbeidsrådet for Vest- og Sørlandet (SAVOS) 1997–2003 og spesialrådgiver for internasjonale saker i Vestlandsrådet i Stavanger 2004–2007.

## Eksterne lenker
*
Saar

**Saar** kan vise til:

*Saarland, tysk delstat
*Saarland (1947–1956), en autonom republikk fra 1947 til 1956
*Saargebiet, en region i Tyskland som ble okkupert og regjert av Storbritannia og Frankrike under mandat fra Folkeforbundet fra 1920 til 1935.
*Saar (elv), i Tyskland og Frankrike (*Sarre*)
Leiv Blakset

**Leiv Blakset** (født 28. desember 1928 i Herøy, Nordland; død 22. mai 2005) var en norsk politiker (Sp). Han ble innvalgt på Stortinget fra Sogn og Fjordane i 1985.
Han var vararepresentant i periodene 1977–1981 og 1981–1985.

Blakset var varaordfører i Stryn i perioden 1975–1976 og ordfører i periodene 1977–1979 og 1979–1983.

## Stortingets presidentskap

* 9. oktober&nbsp;1985&ndash;30. september&nbsp;1989  Første varapresident i Odelstinget
* 10. oktober&nbsp;1989&ndash;30. september&nbsp;1993  Andre varapresident i Odelstinget

## Stortingskomitéer
* 1989&ndash;1993 medlem i Kirke- og undervisningskomitéen
* 1989&ndash;1993 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1989&ndash;1993 varamedlem i Valgkomitéen
* 1985&ndash;1989 sekretær i Kommunal- og miljøvernkomitéen
* 1985&ndash;1989 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1985&ndash;1989 medlem i Forbruker- og administrasjonskomitéen
* 1985&ndash;1989 varamedlem i Kontrollkomitéen
* 1985&ndash;1989 medlem i Forsvarskomitéen
* 1985&ndash;1989 medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ingeborg Botnen

**Ingeborg Botnen** (9. februar 1934, død 17. mars 2022) var en norsk politiker (Ap). Hun ble innvalgt på Stortinget fra Telemark i 1981 til 1993. Hun var vararepresentant i perioden 1977–1981.

Ingeborg Botnen var utdannet bibliotekar og var biblioteksjef på Rjukan fra 1972 til hun gikk av med pensjon i 2004. I perioden 1981 til 1993 hadde hun permisjon da hun var representant på Stortinget for Telemark Arbeiderparti. Hun hadde også arbeidet ved Deichmanske bibliotek i Oslo og Odda bibliotek før hun kom til Rjukan i 1959. Hun begynte da å arbeide ved Rjukan bibliotek og ble biblioteksjef i 1972. Hun var leder i Telemark Arbeiderparti 1984–1986, medlem av fylkestinget og fylkesutvalget i Telemark og medlem av Arbeiderpartiets sentralstyre 1983–1989.

## Stortingsroller
* 10. oktober&nbsp;1989 – 30. september&nbsp;1993 Visesekretær i Stortinget
* 1989–1993 medlem i Kontrollkomitéen
* 1989–1993 varamedlem i Kontrollkomitéen
* 1989–1993 medlem i Kirke- og undervisningskomitéen
* 1989–1993 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1989–1993 medlem i Valgkomitéen
* 1985–1989 medlem i Utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1985–1989 medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1985–1989 medlem i Samferdselskomitéen
* 1985–1989 medlem i Valgkomitéen
* 1981–1985 medlem i Kommunal- og miljøvernkomitéen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dagfinn Hjertenes

**Dagfinn Hjertenes** (født 13. august 1943 i Florø, død 28. februar 2006) var en norsk næringslivsmann og politiker (H).

## Bakgrunn og yrkeskarrière
Han hadde handelsskole fra 1961, Befalsskolen for Infanteriet i Nord-Norge fra 1963, Bankakademiet og diverse kurs fra Forsvaret og bankvirksomhet. Hjertenes var sersjant/fenrik i Brigaden i Nord-Norge i 1964, kontorarbeider og skipsmegler i Florø 1965–1966, medarbeider i Den Vestenfjeldske Creditreformforening i Bergen 1968–1969, medarbeider ved Arna trygdekontor i 1968, bankassistent i Bergens Kreditbank 1969–1972, distriktskonsulent i Sogn og Fjordane Sparebanklag 1972–1979, banksjef ved Den norske Creditbanks filial i Florø 1986–1987, selvstendig næringsdrivende 1994–1996 og næringssjef i Flora kommune 1996–2001.

Hans styreverv i næringslivet inkluderte blant annet styreformann i Botnaneset Industriselskap 1981–2000, formann i Norsk Petroleumsforenings avdeling i Sogn og Fjordane 1986–1998, medlem av Saga Petroleums bedriftsforsamling 1988–1999, styremedlem i Firda Billag 1989–2006, styreformann i Vestnes Innredning 1998–2006 og styremedlem i Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane 2000–2004.

## Politisk og organisatorisk arbeid
Hjertenes var politisk aktiv for Høyre i mange år, og var formann i Florø og omegn Unge Høgre 1958–1962, sekretær i Sogn og Fjordane Unge Høgre 1960–1962, formann i Sogn og Fjordane Unge Høyre 1965–1968, organisasjonssekretær i Hordaland Høyre 1967–1968, formann i Askøy Høyre 1968–1972, ordfører i Flora 1980–1985 og 1988–1989, styremedlem i Florø Høyre 1976–1990, innvalgt på Stortinget fra Sogn og Fjordane 1989–1993, styremedlem i Sogn og Fjordane Høgre fra 1989, medlem av Høyres sentralstyre 1990–1992 samt formann i Flora Høgre 1990–1996. På Stortinget var han medlem av Energi- og industrikomiteen 1989–1990 og Forsvarskomiteen 1990–1993. Han var en sterk pådriver for å få lagt oljevirksomhet til hjembyen, noe som også ble en realitet, og ble ellers beskrevet som svært omgjengelig og en dyktig problemløser.

Ellers hadde han tillitsverv som formann i Sportsklubben Djerv 1970–1972, formann i Sogn og Fjordanes regionale høgskolestyre 1983–1989, formann i Sogn og Fjordane idrettskrets 1994–2003  samt ombudsmann for Forsvaret og for sivile vernepliktige 2002–2006.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Terje Nyberget

**Terje Viktor Nyberget** (født 1953) er en norsk offiser og politiker. Han var stortingsrepresentant for Troms fra 1989 til 1993, som representant for Fremskrittspartiet, og senere kommunepolitiker for Høyre i Bardu.

## Biografi
Han vokste opp i en militærfamilie på Østre Toten og i Målselv. Faren Egil Nyberget var kaptein og sjef for remonteskolen på Starum. Terje Nyberget gikk Gjøvik gymnas og tok deretter befals- og offisersutdannelse, senere også utdannelse i økonomi og administrasjon. Fra 1974 til 2012 tjenestegjorde han i Hæren, hvor han har grad av oberstløytnant, som ansvarlig for virksomhetsstyring på ulike nivåer.

Nyberget var medlem av Troms fylkesting og formann i Bardu FrP 1988–1991. Han var stortingsrepresentant for Troms 1989–1993, også valgt for Fremskrittspartiet, og satt i Stortingets forbruker- og administrasjonskomité og senere Stortingets justiskomité. I 1991 ble han valgt inn i Fremskrittspartiets sentralstyre. Etter landsmøtet på Bolkesjø i april 1994 var han den eneste uttalte liberalisten i sentralstyret. Han meldte seg ut av partiet i mai samme år.

Nyberget var medlem av Bardu kommunestyre og formannskap for Høyre fra 2007 til 2019 og ble på nytt valgt inn i 2023. Fra 2015 til 2019 var han varaordfører, valgt i samarbeid mellom Høyre og Senterpartiet.

Fra 2014 til 2017 var han daglig leder for Næringshagen i Målselv.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jan Elvheim

**Jan Elvheim** (født 8. juli&nbsp;1949 i Vefsn, Nordland, død 17. mai 2019) var en norsk politiker (Ap). Han var innvalgt på Stortinget fra Troms i perioden 1989-1993 og var vararepresentant i periodene 1985 &ndash; 1989 og  1993&ndash;1997.

Elvheim var klubbformann ved Harstad Stålindustri 1978-1981, medlem Landsstyret i Jern- og metallarbeiderforbundet 1982-1988, klubbformann Kaarbøs Mekaniske Verksted 1982-1989 og medlem Forbundsstyret i Fellesforbundet 1988-1989. 

## Stortingskomitéer
* 1989 &ndash; 1993 medlem i Stortingets sjøfarts- og fiskerikomite

## Eksterne lenker
*
Champa

**Champa** var et kongedømme i området rundt Hue i dagens Vietnam som oppstod da en lokal føydalfyrste, Kiu-lin, gjorde opprør mot keiseren av Kina og løsrev seg i 192. Kineserne kalte kongedømmet **Lin-yi**. Riket bestod i godt over tusen år, til det ble vietnamesisk vasallstat i 1697. Det opphørte å eksistere helt og holdent i 1720-årene som egen enhet og de siste Champa-områdene ble overtatt av keiser Minh Mạng i 1832.

I sin storhetstid dekket Champa et område som omtrent tilsvarer de moderne vietnamesiske provinser  Quang Nam, Quang Tin, Binh Dinh, Khanh Hoa, Phan Rang og Binh Thuan. Fra  300-tallet ble riket *indifisert*; hinduismen ble statsreligion og kulturen ble preget av  indisk kultur.

## Se også
* Chamfolket
Inger Lise Gjørv

**Inger Lise Gjørv**, født **Strand** (født 26. mai 1938 i Oslo, død 28. mars 2009 i Trondheim) var en norsk Ap-politiker og fylkesmann. 

Hun var legedatter, og utdannet cand. mag. (med fagene historie, norsk og fransk) fra Universitetet i Oslo 1962. Hun var adjunkt ved Steinkjer gymnas 1963–1977 og kulturkonsulent i Nord-Trøndelag fylke 1976–1981. Politisk engasjerte hun seg aktivt mot EF på denne tiden, senere var hun også aktiv i fredsbevegelsen og kampanjer mot atombomben. 

Hun satt på Stortinget fra Nord-Trøndelag fra 1977 til 1993. Hun var den første kvinnelige stortingsrepresentanten fra fylket.

Fra 1993 var hun fylkesmann i Nord-Trøndelag. Hun ble utnevnt til fylkesmann i 1991, og tiltrådte da stortingsperioden gikk ut i 1993.

Sammen med ektemannen Ole Andreas Gjørv hadde hun siden 1963 restaurert og gjenoppbygd hans slektsgård, Gjørv gård på Inderøy. På gården etablerte de også virksomhet innenfor selskapslokaler og gårdsturisme. For restaureringsarbeidet ble de i 1997 tildelt utmerkelsen Olavsrosa av Stiftelsen Norsk Kulturarv. I 1999 sendte NRK et program om gården i serien *[[Herskapelig]]* med Toppen Bech. Gjørvs sønn Espen er gift med Toppen Bechs datter Alexandra Bech Gjørv. Inger Lise Gjørv bodde på Inderøy til sin siste sykdom.

## Stortinget
* 1989-1993 Odelstingspresident
* 1989–1993 medlem i Justiskomiteen, Fullmaktskomiteen og Valgkomiteen
* 1985–1989 medlem i Energi- og industrikomiteen 
* 1981–1985 medlem i Energi- og industrikomiteen, varamedlem i Kontrollkomiteen
* 1977–1981 medlem i Administrasjonskomiteen, varamedlem i Valgkomiteen

## Bok
* Inger Lise Gjørv: *Ord mot våpen*, Tiden, 1983

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Gjorv.no – Gjørv gårds nettsider
Federalist Papers

**Federalist Papers** er en serie på 85 essays som ble publisert første gang i 1787 og 1788 og som argumenterer for ratifiseringen av USAs grunnlov. De ble først trykket som en serie i aviser i New York. De ble utgitt samlet i heftet *The Federalist* i 1788. *Federalist Papers* er en primærkilde for å forstå den amerikanske forfatningen; de beskriver filosofien og begrunnelsen bak det foreslåtte styringssystemet for den nye staten. Forfatterne av *Federalist Papers* unnslo seg ikke for å benytte anledningen til å gi sin egen versjon av ulike deler av forfatningen. Dels ble det gjort for å påvirke avstemningen rundt ratifiseringen, og dels for å påvirke fremtidig tolkning av enkelte deler av den.

## Om forfatterne
Artiklene ble skrevet av James Madison, Alexander Hamilton og John Jay; de utga dem under pseudonymet «Publius» for å hedre den romerske konsul Publius Valerius Publicola. Madison blir vanligvis regnet som den amerikanske forfatningens far, og ble USAs fjerde president. Hamilton var en innflytelsesrik delegat ved konstitusjonsforsamlingen i Philadelphia, og ble USAs første finansminister. John Jay ble USAs første høyesterettsjustitiarius. Hamilton skrev mesteparten av artiklene og Madison leverte flere viktige bidrag til serien. Jay, som ble syk tidlig i prosjektet, skrev bare fem av artiklene.

## Om innholdet
Essay nummer 10 og 51 blir vanligvis regnet som de viktigste av de 85 essayene. Essay nummer 10 argumenterer for en stor og sterk republikk, og inkluderer diskusjoner vedrørende fraksjoner; essay 51 forklarer behovet for maktfordeling. Essay nummer 84 er også interessant fordi den argumenterer *mot* det som senere skulle bli USAs «Bill of Rights».

## Referanser


## Eksterne lenker
* Speaker of the House: The Federalist Papers (arkivert nettside)
* «Federalist Papers» fra «Library of Congress»
Gassisk

**Gassisk** (også kalt **madagassisk** og **malgassisk**) er et språk i den austronesiske språkfamilien. Språket snakkes på Madagaskar, hvor det sammen med fransk er offisielt språk, samt på Komorene, Réunion og Mayotte. Språket snakkes av til sammen 17 millioner mennesker.

Språket ble tidligere skrevet med det arabiske alfabetet, men fra 1800-tallet begynte det å bli vanlig å skrive språket med det latinske alfabetet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wenche Frogn Sellæg

**Wenche Frogn Sellæg** (født 1937) er en norsk politiker (H) og lege. Hun var miljøvernminister og justisminister i Willoch-regjeringen, sosialminister i Syse-regjeringen og stortingsrepresentant for Nord-Trøndelag fra 1985 til 1993.

## Oppvekst, ungdomstid og tidlig karriere
Hun vokste i Oslos indre by som datter av Bergljot, født Osmundsen, og Henry Frogn, disponent i Hans Claussen AS. 

Wenche Frogn var håndballmålvakt i Sportsklubben Frigg. Mellom 1959 og 1968 spilte hun 42 kamper på Norges kvinnelandslag i håndball. Hun satt i styret og i en rekke komitéer i Norges Idrettsforbund.

Hun tok medisinsk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1963. Hun spesialiserte seg i indremedisin og arbeidet de neste årene ved Fylkessjukehuset i Molde, Ullevål sykehus og Buskerud sentralsykehus og som distriktslege på Værøy og Røst.

Hun var aktiv i kristne skole- og studentlag. Hun tok kurs i tropemedisin i 1971 og arbeidet så et år som misjonslege i Bhutan for Den norske santalmisjon.

I 1973 ble hun reservelege ved Namdal sykehus i Namsos. Hun giftet seg i 1976 med tannlege Johan Sellæg og bosatte seg i Overhalla.

## Politisk arbeid
Sellæg var formann i Namsos Høyre fra 1974 til 1975 og organisatorisk viseformann i Nord-Trøndelag Høyre fra 1978 til 1980. Hun var innvalgt i Overhalla kommunestyre i periodene 1980–1983 og 1992–1995.

Sellæg var satt i Høyres arbeidsutvalg fra 1982 til 1990. Hun var kandidat til nestledervervet på Høyres landsmøte i 1984, men tapte 171–188 i en avstemning mot Arne Skauge. Fra 1988 til 1990 var Sellæg første nestleder i Høyre.

I 1981 ble Sellæg utnevnt til miljøvernminister i Willoch-regjeringen. Hun var spesielt opptatt av forurensningsproblemer. Da regjeringen ble utvidet med statsråder fra Senterpartiet og Kristelig Folkeparti i 1983, måtte Sellæg vike, og hun gikk tilbake til legegjerningen.

I 1985 ble hun stortingsrepresentant for Nord-Trøndelag. Hun ble etter valget utnevnt til justisminister i Willoch-regjeringen, men våren 1986 gikk regjeringen av på et kabinettsspørsmål. Sellæg satt i Stortingets kirke- og undervisningskomité fra 1986 til 1987 og i Stortingets finanskomité fra 1987 til 1989.

Sellæg var sosialminister i Syse-regjeringen fra 1989 til 1990. Resten av stortingsperioden var hun nestleder i Stortingets justiskomité. Hun søkte ikke renominasjon foran stortingsvalget i 1993.

## Geriatrispesialist og aktiv pensjonist
Sellæg ble godkjent som spesialist i geriatri i 1992. Hun ble overlege ved medisinsk avdeling ved Namdal sykehus da hun gikk ut av Stortinget i 1993, og bygde så opp en egen geriatrisk avdeling. Hun gikk av med pensjon i 2007.

Hun har som pensjonist tatt mastergrad i kunsthistorie ved Universitetet i Bergen. Hun har også ledet Statens seniorråd og rådet for demens i Nasjonalforeningen for folkehelsen og sittet i styret i Kreftforeningen.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*
Slaget ved Ad Decimum

**Slaget ved Ad Decimum** ble kjempet mellom en østromersk invasjonsstyrke og den vandalske hæren, som var sterkt redusert grunnet en konflikt på Sardinia. Denne romerske seieren førte til at kong Gelimer måtte flykte Karthago, og den var begynnelsen på slutten til vandalenes kongedømme.

*Ad Decimum* er latin for *ti-mils markøren* og viser til at slaget ble kjempet cirka ti romerske mil sør for vandalenes hovedstad Karthago. Slaget kan også bli omtalt som *det andre slaget om Karthago*.

## Eksterne lenker
*
Per Aunet

**Per Aunet** (født 1940) er en norsk høgskolelektor, SV-politiker og miljøverner.

## Biografi
Han vokste opp på et småbruk på Kvislabakken i Stjørdal.

Han gikk reallinjen ved Steinkjer offentlige landsgymnas og studerte så matematikk, kjemi og biologi ved Universitetet i Trondheim. Han tok senere en høyere grad (cand.real.) i zoologi og histokjemi ved Universitetet i Bergen.

I 1971 ble Aunet høgskolelektor i biologi ved Levanger lærerhøgskole, der han sammen med Odd Schei og Per Ness dannet et anerkjent fagmiljø for feltbiologi. Lærerhøgskolen ble i 1994 en del av Høgskolen i Nord-Trøndelag. I 2000 ble Aunet førstelektor, og i 2007 gikk han av med pensjon.

Per Aunet var medlem av Levanger kommunestyre 1976–1983, 1988–1989 og 1995–1999, leder i Levanger SV 1984–1987 og 1997–1999 og medlem av SVs landsstyre 1987–1989. Aunet var stortingsrepresentant for Nord-Trøndelag i perioden 1989–1993, etter en stor valgfremgang for SV i fylket. Han satt i Stortingets kommunal- og miljøvernkomité, som SVs miljøpolitiske talsmann. Han ble forsøkt overtalt av partiledelsen til å stille til gjenvalg, men ønsket seg tilbake til høgskolen.

Aunet var nestleder i Naturvernforbundet fra 1995 til 1997.

I sin ungdom var han aktiv friidrettsutøver. Aunet vant sølvmedalje i 400 meter hekk i NM i 1962 og 1968, og representerte henholdsvis Idrettslaget Stjørdals-Blink og Tingvoll Idrettslag, mens han var gymnaslærer der.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gunn Vigdis Olsen-Hagen

**Gunn Vigdis Olsen-Hagen** (1946&ndash;1989) var en norsk politiker (Ap). Hun ble innvalgt på Stortinget fra Rogaland i 1977 og ble gjenvalgt tre ganger. 

Olsen-Hagen hadde yrkesbakgrunn fra *[[Rogalands Avis]]*, der hun arbeidet redaksjonen, abonnementsavdelingen og annonseavdelingen fra 1969. Fra 1975 var hun avisens abonnementssjef.

Politisk engasjerte hun seg først i AUF som femtenåring. Hun hadde tillitsverv i Handel og Kontor og var i mange år medlem av kommunestyre og formannskap i Sandnes. Hun ble ansett å tilhøre den daværende venstresiden i Arbeiderpartiet. 

Olsen-Hagen ble valgt inn på Stortinget som 31-åring i 1977. Allerede i første stortingsperiode ble hun nestleder i Justiskomitéen og Arbeiderpartiets fraksjonsleder. De neste to periodene ble hun leder i Sosialkomitéen.

Hun fikk påvist kreft våren 1986, men tok likevel gjenvalg til en fjerde periode på Stortinget. Olsen-Hagen døde noen måneder inn i denne perioden, og ble etterfulgt av Kari Helliesen.

## Familie

Gunn Vigdis Olsen-Hagen var oldebarn av stortingsrepresentant Børge Olsen-Hagen.

I Frank Rossaviks bok *[[Stikk i strid|Stikk i strid. Ein biografi om Einar Førde]]* som ble utgitt i august 2007, ble det kjent at Gunn Vigdis Olsen-Hagen og Einar Førde hadde et forhold frem til 1988.

## Stortingets presidentskap
* 10. oktober&nbsp;1989 &ndash; 23. oktober&nbsp;1989  Andre varapresident i Stortinget

## Stortingskomitéer

* 1985 &ndash; 1989 nestleder i Den forberedende fullmaktskomitéen
* 1985 &ndash; 1989 medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1985 &ndash; 1989 leder i Sosialkomitéen
* 1985 &ndash; 1989 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1985 &ndash; 1989 medlem i Fullmaktskomitéen
* 1981 &ndash; 1985 medlem i Den forberedende fullmaktskomitéen
* 1981 &ndash; 1985 formann i Sosialkomitéen
* 1981 &ndash; 1985 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1981 &ndash; 1985 varamedlem i Valgkomitéen
* 1977 &ndash; 1981 nestformann i Justiskomitéen
* 1977 &ndash; 1981 sekretær i Justiskomitéen
* 1977 &ndash; 1981 medlem i Justiskomitéen

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
* Dagbladet om kjærlighetsforholdet mellom Olsen-Hagen og Einar Førde
Inge Staldvik

**Inge Jostein Staldvik** (født 1955) er en norsk politiker, småbruker og vertshuseier. Han var stortingsrepresentant for Nord-Trøndelag 1985–1993, valgt for Arbeiderpartiet. I 1992 brøt han med Arbeiderpartiet over EØS-avtalen og meldte overgang til SV.

## Liv og virke
Han vokste opp på småbruket Lyshaug i Stallvika ved Tunnsjøen, vel 5 km fra Skorovas. Han gikk realskole og landbruksskole og begynte som gruvearbeider i Skorovas. Han hadde vært med på å organisere Folkebevegelsen mot EEC i Røyrvik allerede i 1972 og ble første gang formann i Røyrvik arbeiderparti i 1974. I 1975 gikk han Arbeiderbevegelsens Folkehøgskole og arbeidet deretter som ligningssekretær i Nittedal kommune. I 1978 kom han tilbake til Nord-Trøndelag som organisasjonssekretær i AUF. Han satt som fylkesformann i AUF 1982–1983.

I 1983 overtok Staldvik småbruket hjemme og ble valgt til ordfører i Røyrvik, som den yngste i landet den gangen, 28 år gammel. Han satt som ordfører frem til han ble innvalgt på Stortinget fra Nord-Trøndelag i 1985.

På Stortinget var han medlem av Stortingets landbrukskomité. Staldvik brøt med Arbeiderpartiets stortingsgruppe i desember 1992 over EØS-avtalen, som han var motstander av. I januar 1993 gikk han inn i Sosialistisk Venstreparti. Han ledet Nei til EU i Røyrvik foran folkeavstemningen i 1994. Han var SVs 1. vararepresentant til Stortinget fra Nord-Trøndelag 1993–1997, leder i Nord-Trøndelag SV 1994–1996, medlem av Røyrvik kommunestyre 1995–2003, medlem av Nord-Trøndelag fylkesting 1999–2007 og nestleder i regional rovviltnemnd for Midt-Norge. I 2010 meldte han seg ut av SV i protest mot rovviltpolitikken.
Noe senere stod han i spissen for en aksjon kalt «La bygdene leve, Jens». 

Han tatt kurs i tradisjonsmat ved Høgskolen i Telemark samt kommunal økonomi og ledelse ved Høgskolen i Nord-Trøndelag, og åpnet i 2005 vertshuset Skjenkestova i Skorovas. For dette ble han i 2011 kåret til «Årets Ølhund» av Bryggeriforeningen.

Staldvik har også vært leder i Naumdøla Mållag 1996–2000, leder i Nord-Trøndelag Bonde- og Småbrukarlag 2002–2009 og styremedlem i Norsk Bonde- og Småbrukarlag 2003–2005. I 2013 ble han anmeldt og dømt for underslag av 630&nbsp;000 kroner fra Norsk Bonde- og Småbrukarlag. Han innrømmet underslaget.

Fra 2019 til 2023 satt Staldvik i kommunestyret i Røyrvik for Arbeiderpartiet, men har uttalt at han har stemt Rødt ved flere stortingsvalg. I forbindelse med det russiske overfallet på Ukraina i 2022 gikk Staldvik langt i å beskrive Ukraina som et nynazistisk samfunn. Han gav i et et intervju i *[[Namdalsavisa]]* i oktober 2022 uttrykk for å være motstander mot våpenhjelpen til Ukraina.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marit Rotnes

**Marit Rotnes** (1928-2022) var en norsk sosialkurator og politiker (Ap) fra Åfjord i Trøndelag. Hun ble innvalgt på Stortinget fra Sør-Trøndelag i 1981 og satt på Tinget i tre perioder til 1993. 

I det sivile liv var hun sosialkurator/sosialsjef.

* 1989 &ndash; 1993 medlem i Forbruker- og administrasjonskomitéen
* 1989 &ndash; 1993 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1989 &ndash; 1993 varamedlem i Valgkomitéen
* 1985 &ndash; 1989 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1985 &ndash; 1989 medlem i Finanskomitéen
* 1985 &ndash; 1989 medlem i Sosialkomitéen
* 1981 &ndash; 1985 medlem i Kommunal- og miljøvernkomitéen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mary Kvidal

**Mary Synnøve Kvidal** (født 1943) er en norsk tidligere skoleleder og politiker (Ap) som var kirke- og undervisningsminister 1988–1989 og stortingsrepresentant for Sør-Trøndelag 1989–1993.

## Liv og virke
Hun vokste opp på Vikhammer i Malvik som datter av rørlegger Odd Schiøll og hustru Bergljot Dalsbø. Hun giftet seg i 1963 med lokomotivfører og senere inspektør i NSB, Otto Kvidal fra Trondheim. Han har vært engasjert i Statstjenestemannskartellet, og satt som varaordfører i Malvik for Arbeiderpartiet 1980–1983.

Hun tok artium i 1963 og lærerskoleeksamen i 1965, og har tatt tilleggsutdanning i spesialpedagogikk og skoleutvikling, og 1. avdeling jus. Hun var lærer på Vikhammer og i Hommelvik før hun var undervisningsinspektør og så rektor ved Hommelvik skole 1981–1988. Kvidal var ansatt som skolesjef i Malvik kommune 1994–2005, men hun hadde permisjon så lenge hun var statssekretær.

Kvidal var innvalgt i Malvik kommunestyre 1968–1971 og 1976–1979, den siste perioden også i formannskapet, leder i Sør-Trøndelag arbeiderparti 1987–1993, og medlem av Sør-Trøndelag fylkesting og fylkesutvalg etter valget i 1987 og frem til hun ble utnevnt som statsråd i Kirke- og undervisningsdepartementet i Brundtland-regjeringen i juni 1988. Kvidal satt frem til regjeringsskiftet etter stortingsvalget i 1989, da hun ble valgt inn på Stortinget fra Sør-Trøndelag. Hun var sekretær i Stortingets finanskomité. Hun var nestleder i Europabevegelsen, og ble ikke renominert som stortingskandidat av Sør-Trøndelag arbeiderparti på grunn av sitt standpunkt i EF/EU-spørsmålet. Hun gikk ut av Stortinget i 1993, men kom tilbake til regjeringen som statssekretær for statsråd Jens Stoltenberg i Nærings- og energidepartementet og så i Finansdepartementet 1996–1997.

Mary Kvidal ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull i 2006.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Per Risvik

**Per Risvik** (1937–2023) var en norsk politiker (FrP) og forretningsdrivende. Han ble innvalgt på Stortinget fra Sør-Trøndelag i 1989.

Risvis startet yrkeskarrieren som butikkbetjent, deretter var han handelsreisende noen år før han etablerte han seg som selvstendig næringsdrivende i Trondheim. Av utdanning hadde han Folkehøgskole (1952–1953), yrkesskole (1954–1955) og handelsskole (1959–1960). 

Han ble aktiv i Trondheim FrP i starten av 1980-årene og ble varamedlem i Trondheim bystyre i 1983. I 1989 ble han valgt inn på Stortinget fra Sør-Trøndelag. Han var leder av Trondheim FrP fra 1988 til 1990 og leder av Sør-Trøndelag FrP fra 1994 til 1995. Han hadde utover dette flere verv i flere lokale organisasjoner og har var særlig aktiv i huseierforeninger. 

Risvik fikk FrPs egen ærespris fjøslykta på landsmøtet 24. april 2010. I juryens begrunnelse ble det nevnt en ståpåvilje for partiet og hjelp for mange enkeltindivider i de periodene han satt i bystyre, fylkesting og storting.

## Stortingskomitéer
* 1989&ndash;93 medlem i Samferdselskomitéen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ernst Wroldsen

**Ernst Willy Wroldsen** (1944–2023) var en norsk politiker (Ap). Han ble innvalgt på Stortinget fra Vestfold i 1981 og satt på Stortinget i tre perioder fram til 1993. 

I det sivile liv arbeidet han som EDB-operatør før stortingstiden, og som informasjonssjef i Vestfold kraft etter stortingstiden. Han var leder av Vestfold Arbeiderparti 1984-1990.

* 9. oktober&nbsp;1985 &ndash; 30. september&nbsp;1989  Visesekretær i Lagtinget
* 1. juli&nbsp;1990 &ndash; 30. september&nbsp;1991  Andre varapresident i Stortinget 

* 1989 &ndash; 1993 nestleder i Energi- og industrikomitéen
* 1989 &ndash; 1993 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1989 &ndash; 1993 medlem i Energi- og industrikomitéen
* 1989 &ndash; 1993 varamedlem i Valgkomitéen
* 1985 &ndash; 1989 varamedlem i Valgkomitéen
* 1985 &ndash; 1989 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1985 &ndash; 1989 medlem i Sosialkomitéen
* 1985 &ndash; 1989 medlem i Valgkomitéen
* 1981 &ndash; 1985 medlem i Kirke- og undervisningskomitéen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sigurd Holemark

**Sigurd Holemark** (1934–2004) var en norsk industrimann og politiker (H). Han var stortingsrepresentant for Østfold 1981–1993.

Etter gymnas og handelsgymnas begynte han i 1955 som praktikant ved Borregaard-konsernets fabrikker i Sarpsborg og Frankfurt. Fra 1957 studerte han internasjonal markedsføring i Manchester og arbeidet som assisterende salgssjef ved Kellner-Partington. I 1961 kom han tilbake til Borregaard i Sarpsborg som avdelingssjef og senere kontorsjef.

Holemark kom inn i politikken i midten av 1960-årene. Han var innvalgt i Sarpsborg bystyre 1968–1979, og ledet Sarpsborg Høyre i periodene 1965–1967 og 1998–1999 samt Østfold Høyre i periodene 1974–1978 og 1980–1982. Holemark var innvalgt på Stortinget fra Østfold 1981–1993, etter å ha møtt flere ganger som vararepresentant etter 1973. Han var sterkest engasjert i industri- og utenrikspolitiske spørsmål, og satt i forsvarskomiteen, finanskomiteen, landbrukskomiteen samt energi- og industrikomiteen. Han var tilhenger av norsk EF-medlemskap, satt i Høyres EF-utvalg og deltok i arbeidet frem mot folkeavstemningen i 1994.

Etter tiden som stortingsrepresentant var Holemark ansatt ved Borregaards avdeling for informasjon og samfunnskontakt frem til han ble pensjonist i 1997.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Åsa Solberg Iversen

**Åsa Solberg Iversen** (1929-2009) var en norsk sosialkurator og politiker (Ap) fra Kråkerøy. Hun var stortingsrepresentant fra Østfold i tre perioder fra 1982 til 1993. I den første perioden rykket hun opp til fast representant etter at Ingvar Bakken døde i juni 1982. 

I det sivile liv arbeidet hun som kontorassistent, bokholder, og sosialkurator.

Fra 1. januar 1973 til 1. januar 1976 var hun personlig sekretær for statsrådene Sonja Ludvigsen og Tor Halvorsen i Sosialdepartementet.

## Stortingskomiteer
* 1989–1993: medlem i Landbrukskomiteen
* 1985–1989: medlem i Kontrollkomiteen
* 1985–1989: medlem i Forsvarskomiteen
* 1981–1985: medlem i Justiskomiteen
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aaron Burr

**Aaron Burr jr.** (født 6. februar 1756, død 14. september 1836) var en amerikansk politiker og eventyrer. Han var et ledende medlem av Det demokratisk-republikanske partiet i New York og en ivrig tilhenger av guvernør George Clinton. 

Han var USAs tredje visepresident under Thomas Jefferson, men huskes best for å ha drept tidligere finansminister Alexander Hamilton i en duell. Han ble også stilt for retten for høyforræderi i forbindelse med hans grandiose plan om å etablere en uavhengig stat i Spansk Texas og de vestlige deler av Amerika, dette i samarbeid med Spania – selv om det etter hans egne utsagn skulle være en femtekolonne under en forventet krig med Spania.  

Aaron Burr ble aktualisert gjennom musikalen Hamilton (2015) av Lin-Manuel Miranda som i stor grad handler om rivaliseringen mellom Alexander Hamilton og Aaron Burr, som leder opp til duellen. Leslie Odom jr. fikk en Tony for sin skildring av Aaron Burr.   

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Wenche Lyngholm

**Wenche Lyngholm** (født 13. mai&nbsp;1951 i Moss, Østfold) er en norsk politiker (SV). Hun var stortingsrepresentant fra Østfold i perioden 1989-1993. Hun var statssekretær i Fornyings- og administrasjonsdepartementet 2005-2009.

Lyngholm er utdannet lærer. 

## Stortingskomitéer
* 1989 &ndash; 1993 medlem i Kirke- og undervisningskomitéen
* 1989 &ndash; 1993 varamedlem i Valgkomitéen

## Eksterne lenker
*
Joan Peters

**Joan Peters** (opprinnelig *Joan Sidney Friedman*, født 29. april 1936 i Chicago i USA, død 5. januar 2015 samme sted) var en amerikansk forfatter og tidligere nyhetsprodusent i CBS.

## Liv og virke
Joan Peters studerte ved University of Illinois, uten slutteksamen, og arbeidet som frittstående journalist for tidsskrifter som for eksempel Harper’s Magazine.

Peters skrev for Columbia Broadcasting System, Harper's, Commentary, The New Republic og The New Leader. Hun offentliggjorde mange publikasjoner vedrørende Israel og Palestina. I president Jimmy Carters administrasjon arbeidet hun som Midtøstenekspert.

Hun ble senere styremedlem for *National Committee on American Foreign Policy*, en amerikansk tenketang som var blitt grunnlagt av blant andre Hans Morgenthau.

Joan Peters døde i januar 2015 i hjembyen Chicago i en alder av 78 år. Hennes første ekteskap, med Gary Peters, ble skilt. Hun var så gift med Stanley Kaplan, som døde i 1991. Peters ble så gift i 1997 med William Caro, og tok da hans etternavn. Begravelsen fant sted 8. januar 2015 fra Chicago-synagogen Anshe Emet statt.

### ''From Time Immemorial''
Hun ble særlig i USA kjent for boka *[[Fra uminnelige tider]]* (*From Time Immemorial*). Der hevdet hun at Palestina var et nærmest folketomt land da jødene begynte å kolonisere området, og at flertallet av palestinerne er arabere som innvandret til området etter at den sionistiske innvandringen tok til. Boken ble en bestseller, men var samtidig meget kontroversiell. Peters ble i forbindelse med boken anklaget for å være uetterrettelig. Enkelte kritikere hevdet at boka inneholder så mange grove feil at den ut fra vitenskapelige kriterier må regnes som diskreditert. Noen kritikere gikk så langt som å hevde at boka inneholder bevisst fabrikkert demografisk desinformasjon som skulle rettferdiggjøre etnisk rensing av palestinere.

#### Utgivelser av boken
* *From Time Immemorial: The Origins of the Arab-Jewish Conflict Over Palestine*. Harper and Row, 1984 (sener utgave: JKAP Publications 2001, ISBN 0-9636242-0-2) -- Boka kom ut i norsk oversettelse i 2003, på Hermon Forlag.

## Litteratur
* Norman G. Finkelstein: *A Land Without a People: Joan Peters' 'Wilderness' Myth*, i 'Image and Reality of the Israel Palestine Conflict', s 21-50, 1995 Verso, New York
* Bill Farell: *Joan Peters and the Perversion of History*. Journal of Palestine Studies, Vol. 14, No. 1 (Herbst 1984), S. 126-134 (JSTOR)
* Edward W. Said: *The Joan Peters Case*. Journal of Palestine Studies, Vol. 15, No. 2 (Winter 1986), s. 144-150 (JSTOR)

## Referanser
Olympique lyonnais

:*For kvinnelaget under samme navn, se [[Olympique lyonnais (kvinner)]]*.

**Olympique lyonnais** (populært kalt **OL**, **Lyon** eller **Olympique Lyon**) er et fransk fotballag fra Lyon. Klubben ble stiftet i 1950, og spiller i landets høyeste divisjon Ligue 1.

Klubben ble stiftet som *Olympique Lyon Universitaire* i 1899, men ble først etablert på landsbasis i 1950. Deres mest suksessfulle periode var i 2000-årene, da de vant sin aller første Ligue 1-mesterskap i 2001/02, og fulgte på med syv strake serietitler. Lyon har også vunnet Trophée des Champions syv ganger, Coupe de France fire ganger og Ligue 2 tre ganger. De har deltatt i Mesterligaen 17 ganger og har kommet til semifinalen ved to anledninger, i 2010 og 2020.

Olympique lyonnais spiller sine hjemmekamper på Stade des Lumières i Lyon. Dette stadionet blir åpnet i januar 2016, og erstatter Stade de Gerland. Stadionet tar 59 500 tilskuere på fotballkamper. Lyon ble medlem av G-14 i 2002.

Klubben er en av de mest populære klubbene i Frankrike. Omtrent 11% av landets befolkning støtter klubben. Denne førstplassen deler de med PSG, mens Olympique de Marseille ikke kommer langt bak.

Klubbens kallenavn, *Les Gones*, betyr «Barna».

## Trenere
Den første treneren var Oscar Heisserer, som fungerte som spillende trener de første årene. Den lengstsittende trener er Aimé Mignot, som satt i sjefsstolen fra 1968 til 1976.

Alain Perrin var den første Lyon-treneren som vant The Double med klubben.

## Spillerstall
Oppdatert 9. oktober 2024.

### Utlånte spillere

## Kjente spillere med en fortid i klubben

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Klubbens offisielle nettsider
Ingrid I. Willoch

**Ingrid Isaachsen Willoch** (1943–2017) var en norsk politiker (H). Hun representerte Vestfold på Stortinget 1981–1993. Hun var vararepresentant i perioden 1977–1981. Willoch var varaordfører i Fredrikstad 2007–2011.

Ingrid Willoch var medlem av Horten bystyre fra 1971 til 1979 og Vestfold fylkesting fra 1975 til 1983. Hun var medlem av bystyret i Fredrikstad fra 1995 til 2015 hvorav fire år som varaordfører. Hun var også fylkestingsrepresentant og medlem av fylkesutvalget i Østfold fra 1995 til 2007.

Hun døde brått under en feriereise til St. Petersburg i 2017.

Ingrid Willoch var gift med Georg Apenes (1940-2016). I sitt første ekteskap fikk hun fire barn. Hun var datter av Kaja Willoch (født Beck) og Finn Isaachsen Willoch (fetter av Kåre Willoch) og barnebarn av Odd Isaachsen Willoch.

## Stortingets presidentskap

* 8. oktober&nbsp;1981 &ndash; 30. september&nbsp;1985 Varasekretær i Odelstinget
* 9. oktober&nbsp;1985 &ndash; 30. september&nbsp;1989 Varasekretær i Odelstinget

## Stortingskomitéer
* 1989 &ndash; 1993 nestleder i Den forberedende fullmaktskomitéen
* 1989 &ndash; 1993 medlem i Finanskomitéen
* 1989 &ndash; 1993 medlem i Kontrollkomitéen
* 1989 &ndash; 1993 varamedlem i Kontrollkomitéen
* 1989 &ndash; 1993 leder i Forbruker- og administrasjonskomitéen
* 1989 &ndash; 1993 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1989 &ndash; 1993 medlem i Valgkomitéen
* 1989 &ndash; 1993 nestleder i Fullmaktskomitéen
* 1985 &ndash; 1989 medlem i Den forberedende fullmaktskomitéen
* 1985 &ndash; 1989 medlem i Kontrollkomitéen
* 1985 &ndash; 1989 sekretær i Kirke- og undervisningskomitéen
* 1985 &ndash; 1989 medlem i Valgkomitéen
* 1981 &ndash; 1985 medlem i Kommunal- og miljøvernkomitéen

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Patrick Vieira

**Patrick Vieira** (født 1976) er en fransk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

Vieira var defensiv sentral midtbanespiller, og spilte sist i  frem til sommeren 2011. Vieira var i  fra 1996 til 2005, og var kaptein de to siste årene. Med Arsenal vant han tre Premier League-titler og fire FA-cup-titler. Han spilte 280 kamper for Arsenal og scoret 69 mål på 280 kamper, og hadde en viktig rolle i Arsenals midtbanelinje. Han ble verdensmester med det franske landslaget i 1998.

Vieira dro videre til  sommeren 2005. Han var med på å vinne ligamesterskapet, men da Juventus ble degradert til Serie B som følge av calciopoli-skandalen, gikk han til  høsten 2006.  Etter tre sesonger i Milano, ble det i januar 2010 inngått en kontrakt for seks måneder med Manchester City, med mulighet for en tolv måneders forlengelse.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*
Det demokratisk-republikanske parti

**Det demokratisk-republikanske partiet** var et politisk parti i USA først på 1800-tallet. Det ble forløperen til dagens demokratiske parti.

De amerikanske grunnlovsfedrene var skeptiske til partidannelser, men i løpet av George Washingtons presidentperiode begynte det å danne seg en opposisjon rundt Thomas Jefferson og James Madison. De var kritiske til Alexander Hamiltons ekspansive finanspolitikk. Hamilton stod på britenes side under de franske revolusjonskrigene, mens Jefferson og Madison var antibritiske. Rundt 1800 hadde både Det demokratiske-republikanske parti og Føderalistpartiet tatt form.

I 1800 vant Det demokratisk-republikanske parti både presidentvalget og kongressvalgene. Partiet stod sterkest i sørstatene og de midtatlantiske statene, ikke minst i landbruket, og noe svakere i Ny-England.

Det demokratisk-republikanske parti hadde ikke noe egentlig program, men stod for en streng grunnlovstolkning. Jefferson og Madison kom i 1798 med sine betenkninger, som sa at delstatene kunne prøve føderale lover, og at all makt som ikke var eksplisitt gitt til føderale myndigheter, lå hos delstatene.

Det demokratisk-republikanske parti ble sittende med makten også under presidentene James Madison og James Monroe. Partiet kom ikke til å redusere føderale myndigheters makt, men reduserte skattene og statsutgiftene, blant annet ved bruke mindre på militæret, og brukte overskuddene til å betale ned statsgjelden. Samtidig skjedde en stor territoriell ekspansjon gjennom krig med urbefolkningen og oppkjøp. Denne politikken skuffet en del av partiets opprinnelige tilhengere.

Ved presidentvalget i 1824 var Det demokratisk-republikanske parti i oppløsning som følge av økonomisk krise etter panikken i 1819 og strid om slaverispørsmålet etter Missourikompromisset i 1820. William H. Crawford vant formelt sett partiets presidentnominasjon, men tapte valget mot fraksjonen rundt Andrew Jackson. Jacksons tilhengere dannet det som ble Det demokratiske parti.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jevgenij Kafelnikov

**Jevgenij Aleksandrovitsj Kafelnikov** (født 18. februar 1974 i Sotsji) (*[[russisk]]*: Евгений Александрович Кафельников) er en russisk tidligere tennisspiller. Han vant to Grand slam-titler i single (en gang French Open og en gang Australian Open), og fire Grand Slam-titler i double.
Kafelnikov ble profesjonell i 1992, og vant sin første singletittel i Adelaide i 1994. I 1995 slo Kafelnikov Andre Agassi, som toppet verdensrankingen, i kvartfinalen i French Open, før han tapte semifinalen mot Thomas Muster. Året etter, 1996, vant Kafelnikov både single- og doubletittelen i French Open. I singlefinalen slo han tidligere Wimbledon-mester Michael Stich i strake sett.

I 1999 vant Kafelnikov singleturneringen i Australian Open. I mai samme år gikk han til topps på verdensrankingen. Deretter tapte han imidlertid sju kamper på rad, og mistet topplassen etter seks uker. Han ble olympisk mester i tennis under OL 2000 i Sydney.

I 2002 var Kafelnikov med på det russiske laget som vant Davis Cup for første gang. 
Kafelnikov trakk seg tilbake fra profesjonell tennis i 2004, etter å ha vunnet 26 singletitler og 27 doubletitler.

## Grand Slam-titler
*  **[[French Open]]:**
** Single menn: 1996 (Han beseiret Michael Stich med 7-6, 7-5, 7-6 i finalen)
** Double menn: 1996 (Sammen med Daniel Vacek)
** Double menn: 1997 (Sammen med Daniel Vacek)
** Double menn: 2002 (Sammen med Paul Haarhuis)
*  **[[Australian Open]]:**
** Single menn: 1999 (Han beseiret Thomas Enqvist med 4-6, 6-0, 6-3, 7-6 i finalen)
*  **[[US Open (tennis)|US Open]]:**
** Double menn: 1997 (Sammen med Daniel Vacek)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Tom Clancy’s Ghost Recon Advanced Warfighter

***Tom Clancy's Ghost Recon Advanced Warfighter*** er det fjerde spillet i Ghost Recon-serien. Det ble lansert 9. mars 2006.

Handlingen finner sted i en av verdens største byer, New Mexico, i 2012. Den amerikanske presidenten er kidnappet, og en spesialstyrke på fire har i oppdrag å hente ham ut.

Kamp i spillet er annerledes enn tidligere spill i serien. Spilleren kan overleve å bli truffet av flere kuler før man dør, i stedet for å dø etter bare noen få skudd som i det opprinnelige Tom Clancy-spillet. Spilleren kan velge mellom en rekke forskjellige skytevåpen, mange basert på ekte våpen, inkludert en Heckler & Koch G36, en Beretta eller en FN SCAR. Spilleren får også tilgang til forskjellig utstyr, inkludert stridsvogner, helikopter, og kjøretøy.

## Handlingsreferat
I 2013 reiser Canadas statsminister og USAs president Ballantine til Mexico for å møte president Ruiz-Peña, og undertegne en ny traktat. Dette skal etter planen bekjempe smugling av narkotika og skytevåpen, og hindre at terrorister kommer seg over landegrenser. Samtidig blir et Ghost-team, ledet av kaptein Scott Mitchell, sendt for å gjenopprette Guardrail IX, en enhet som skal være i stand til å forstyrre trådløs kommunikasjon, og denne enheten skal ha blitt tatt fra et spion-fly som tidlige skal ha blitt skutt ned over Nicaragua.

Imidlertid oppstår en rekke komplikasjoner når et statskupp finner sted i Mexico. Dette tvinger Ghost-sjef general Joshua Keating å avbryte hele oppdraget. Samtidig blir USAs president og den canadiske statsministeren kidnappet i Mexico. Nyhetsrapporter bekrefter etter hvert at statskuppet blir ledet av en opprørsgruppe kalt Aguila 7, ledet av general Ontiveros, og hans sønn oberst Carlos Ontiveros. Gjengen får også mistanke om en mulig forræder i det amerikanske militæret, som de tror støtter Ontivero i all hemmelighet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vormsund

**Vormsund** er et tettsted i Nes i Akershus. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger der E16 og riksvei 177 møtes, seks kilometer nordvest for kommunesenteret Årnes og ca. 50&nbsp;kilometer nordøst for Oslo. Vormsund er sammen med Årnes kommunens viktigste handelssentrum.

Gjennom Vormsund renner Vorma, som går sammen med og blir en del av Glomma ved selve neset som har gitt kommunen dets navn. Elva løper videre mot Årnes. Området rundt Vormsund omfatter Greni, Trondstua, Finstad, Tesen, Henu, Vormsund, Skulsrud, Fenstad, Leir, Disen, Ullershov, Vormnes, Rommen, Hovin, Rakkestad, Brustad, Esval, Åvol, Arnestad, Fuglerud, Bjørke, Katterud, Ilang, Unes og Leirenga. Tettstedet hadde  innbyggere per 1. januar .

## Stedet
Navnet Vormsund betyr «sundet ved Vorma». Vormsund er det tradisjonelle sentrum i Nes kommune, og var tidligere kommunens administrasjonssenter. Det nyere tettstedet Årnes utgjør kommunens mellomgamle sentrum, og overtok gradvis administrasjonssfunksjonene fra Vormsund etter at jernbanen Oslo-Kongsvinger ble etablert. Eurosenteret er et handelsknutepunkt mellom Kongsvinger og Oslo. I nyere tid har det skjedd en massiv utbygging ved Neskollen på grensen til Ullensaker.

## Kultur
I det gamle kommunesenteret på Vormsund finnes fortsatt det tidligere herredshuset *Lillerommen*, Nes kirke og middelalderruinen, Nes kirkeruiner, som i tid strekker seg tilbake til 1100-tallet.

Flere av storgårdene i kommunen ligger i tilknytning til Vormsund (Blant annet Vormnes, Vormsund, Disen og Ullershov gårder.)

Neset ved Vormsund er et av Østlandets rikeste og mest fruktbare jordbruksområder. Noe av den gamle storheten kan spores i Henrik Wergelands dikting som lovpriser Vormas og Glommas møte i sitt forfatterskap. Wergeland har også forfattet hylningsdikt over provst *Finckenhagen* til Næs. «Jubeloldingen» Finckenhagens grav kan i dag beskues ved Nes kirkeruiner.

Vormsund skole lå ved Lillerommen. Vormsund ungdomsskole ligger ikke langt unna, i hellingen ned mot Vorma.
 
## Kulderekord
Vormsund innehar kulderekorden for Akershus fylke på -37,5 grader, satt den 9. februar 1966.

## Referanser