open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vefsnfjorden

**Vefsnfjorden** (sørsamisk: *Vaapstenvoene*) er en fjord på Helgeland i Nordland fylke, med en lengde på om lag 50–60 kilometer. Fjorden begynner ved Tjøtta på sørsiden av Alstenøya og møter Leirfjorden ved Sundøy før den løper videre innover til Mosjøen. De ytre deler av fjorden kalles også for Sørfjorden.

Noen av de største elvene som renner ut i Vefsnfjorden er Vefsna, Fusta og Drevjo. Alle tre elvene er tradisjonelt gode lakseelver, men er nå infisert av lakseparasitten Gyrodactylus salaris.

Utslipp fra aluminiumsverket i Mosjøen har ført til at de indre deler av fjorden er forurenset. PAH i bunnsedimentene gjør at det ikke anbefales å spise skjell fanget i fjorden (2002). Overgang til ny teknologi ved aluminiumsverket gjør at man forventer at fjorden skal friskmeldes i løpet av noen år.

## Referanser
Laksforsen

**Laksforsen** er et 17 meter høyt fossefall i elva Vefsna i Grane kommune i Nordland, ca. 20&nbsp;km. nord for Trofors. Vannføring på 700&nbsp;m³ vann pr. sekund.

Fossen ligger like ved Europavei 6, og er en mye besøkt turistattraksjon. Fossefallet ble besøkt av 80&nbsp;000 besøkende i 2004.

Laksetrappen opp fossen var stengt fra 1992 til 2017 for å hindre gyrodactylus-smittet laks å komme videre opp i vassdraget.

## Referanser
Liste over olympiske medaljevinnere i skiskyting

**Liste over olympiske medaljevinnere i skiskyting** begynner i 1960, da skiskyting første gang kom med på det olympiske øvelsesprogrammet under vinter-OL 1960 i Squaw Valley med én øvelse, 20 km for menn. I 1968 kom stafett med på programmet, og i 1980 ble det arrangert sprint for første gang. Kvinnene kom med først under vinter-OL 1992. Jaktstart ble olympisk øvelse i 2002, fellesstart kom med i 2006 og miksstafett ble lagt til programmet i 2014.

I vinterlekene i 1924, 1928, 1936 og 1948 ble det arrangert militært patruljeløp, en forløper til moderne skiskyting. Den internasjonale olympiske komité anser militært patruljeløp som egen sportsgren og kun konkurransen i 1924 er gitt status som offisiell olympisk øvelse. Konkurransene i 1928, 1936 og 1948 regnes som demonstrasjonsøvelser.

## Øvelser

## Menn
### Normaldistanse (20 km)

Øvelsen ble første gang arrangert i 1960.

### Sprint (10 km)

Øvelsen ble første gang arrangert i 1980.

### Jaktstart (12,5 km)
Øvelsen ble første gang arrangert i 2002.

### Fellesstart (15 km)
Øvelsen ble første gang arrangert i 2006.

### Stafett (4 x 7,5 km)
Øvelsen ble første gang arrangert i 1968.

## Kvinner
### Normaldistanse (15 km)

Øvelsen ble første gang arrangert i 1992.

### Sprint (7,5 km)
Øvelsen ble første gang arrangert i 1992.

### Jaktstart (10 km)
Øvelsen ble første gang arrangert i 2002.

### Fellesstart (12,5 km)
Øvelsen ble første gang arrangert i 2006.

### Stafett

Øvelsen ble første gang arrangert i 1992 som 3 x 7,5 km, og ble til 4 x 7,5 km fra 1994. Fra 2006 har distansen vært 4 x 6 km.

## Miksstafett
Øvelsen ble første gang arrangert i 2014. Distansen var da 2 x 6 km + 2 x 7,5 km, dette ble endret til og 4 x 6 km fra 2022.

## Mestvinnende utøvere
Tabellene inkluderer samtlige utøvere som har vunnet minst to gullmedaljer.
:*Oppdatert per [[Vinter-OL 2026]]*

## Se også
* Skiskyting under vinter-OL 
* VM i skiskyting
* Verdenscupen i skiskyting

## Referanser


## Kilder
* IOKs offisielle medaljedatabase på olympics.org
* Biathlon, resultatdatabase hos olympedia.org
* Biathlon – Hall of Fame - Men, resultatdatabase, menn hos firstskisport.com 
* Biathlon – Hall of Fame - Women, resultatdatabase, kvinner hos firstskisport.com
Bukken Bruse-ulykken

**«Bukken Bruse»-ulykken** var en flyulykke som skjedde den 2. oktober 1948 ved Hommelvik sjøflyhavn i Trondheimsfjorden og som kostet 19 mennesker livet. Flyet var et norskregistrert firemotors sjøfly av typen Short Sandringham V (reg. LN-IAW) med navnet «Bukken Bruse» og tilhørte Det Norske Luftfartselskap (DNL) og ble brukt i den flyvende hurtigrute.

## Hendelsesforløp
Flyet var på vei fra Fornebu til Hommelvik ved Trondheim med 38 passasjerer og en besetning på syv, ledet av DNLs sjefsflyger John Strandrud. Da flyet skulle lande i Hommelvika ved Trondheimsfjorden var været dårlig. Styrbord (høyre) pongtong traff sjøen så kraftig at den knakk. Flyet hellet over til styrbord (høyre) side og styrbord (høyre) vinge traff vannet. Deretter tippet flyet over og nesen ble ødelagt i det kraftige sammenstøtet med vannet og én flyvertinne ble drept umiddelbart. Den forreste delen av flyet ble raskt fylt med vann. 

Av de totalt 45 ombord døde 16 av passasjerene og tre av besetningen. Blant de omkomne var ordfører i Tromsøysund kommune Alfred Hansen. De av passasjerene som ikke druknet var de som satt lengst akter i flyets røykeavdeling, deriblant den kjente filosofen og samfunns&shy;kritikeren Bertrand Russell (1872 &ndash; 1970), som skulle til Trondheim og holde foredrag i Studentersamfundet.

## Se også
* Norske katastrofer og store ulykker

## Referanser


## Eksterne lenker
* Aviation-safety.net – Informasjon om Bukken Bruse-ulykken.
* Anekdote om Russell og ulykken, fra ''Under Dusken''.
Alcoa

**Alcoa** er en verdensledende leverandør av bauksitt, alumina og aluminium, med hovedkontor i Pittsburgh i USA. 

## Historie

### Oppfinnelsen av aluminiumsindustrien
9. juli 1886 oppdaget Alcoas grunnlegger Charles Martin Hall elektrolyseprosessen, som ga grunnlaget for hele aluminiumsindustrien. I 1886 tok han patent på dagens prosess for aluminiumsproduksjon, den såkalte Hall-Heroult-prosessen. 

### Selskapet blir stiftet
Selskapet ble stiftet 1. oktober 1888 som "The Pittsburgh Reduction Company" av Julia Hall og hennes bror Charles Martin Hall. 

### Historien bak navnet
Bedriftens navn ble endret til "Aluminum Company of America" (forkortet til "Alcoa*"*) i 1907. Forkortelsen Alcoa ble etter hvert så populær å bruke, at dette ble det offisielle selskapsnavnet fra 1999.

### Delingen av selskapet
Frem til 2016 bestod Alcoa av en nedstrømsvirksomhet, en midtstrømsvirksomhet og en oppstrømsvirksomhet. 1. november samme år ble selskapet delt i Alcoa Corporation ("Alcoa") og Arconic.

### Selskapets nyeste aluminiumsverk
Selskapets nyeste aluminiumsverk er Fjardaal, som ligger i Reydarfjordur på Island, og Ma'aden i Saudi Arabia. 

### Nedstenginger
I januar 2009 varslet selskapet at finanskrisen hadde tvunget fram midlertidige stengninger av produksjonskapasitet. I januar 2012 meldte selskapet at aluminiumsverket i Portovesme i Italia skulle stenge produksjonen midlertidig, i løpet av første halvår 2012. I 2014 annonserte de intensjonen om å stenge verket på permanent basis.

## Produkter
Alcoa produserer bauksitt, alumina og aluminiumsprodukter. Alcoa er verdens største produsent av alumina, verdens nest største produsent av bauksitt og verdens tredje største produsent av aluminiumsprodukter. Produktene brukes i blant annet fly og romfart, transport, bygningskonstruksjoner og emballasje.

## Alcoa i Norge
Fra 1962 frem til april 2009 eide Alcoa halvparten av Elkem Aluminium. I 2009 kjøpte Alcoa de resterende aksjene fra Orkla, og ble slik eneeier. Bedriften ble da omdøpt til Alcoa Norway ANS. Alcoa Norway ANS består av et smelteverk på Lista, som er kalt Alcoa Lista, og en anodefabrikk og et smelteverk i Vefsn, som er kalt Alcoa Mosjøen. Fram til høsten 2007 hadde Alcoa en egen bildelefabrikk på Lista i Farsund kommune, men virksomheten ble da overtatt av CTC. Bildelefabrikken heter i dag Aludyne Norway. Verket på Lista produserer støpelegeringer og bolter. Verket i Mosjøen produserer støpelegeringer og valseemner. I tillegg til smelteverket, driver Alcoa også en anodefabrikk i Mosjøen. Anodefabrikken leverer anoder til smelteverket i Mosjøen, samt Alcoa Fjardaal på Island.

## Bærekraft
I 15 år på rad har Alcoa Inc. blitt hedret som bransjeledende på Dow Jones Sustainability Indices (DJSI). I 2017 ble Alcoa Corporation for første gang listet på DJSI som et uavhengig selskap. Aluminium er uendelig resirkulerbart, og 75% av all aluminium som noensinne er produsert, er fortsatt i bruk i dag.    

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Edilberto T. Evangelista

**Edilberto T. Evangelista** (født 24. februar 1862 i Santa Cruz, Manila, Filippinene, drept i kamp 17. februar 1897 i Bacoor, Cavite) var en sivilingeniør som filippinerne regner som en av sine nasjonale helter etter sin innsats under den filippinske frigjøringskrig 1896&ndash;1897.

## Biografi
Edilberto T. Evangelista ble født i Santa Cruz, nå en av de nordlige bydeler i Manila. 

Han ble utdannet som sivilingeniør ved Universitetet i Gent i Belgia, men takket nei til en lukrativ stilling i et utenlandsk selskap i Europa og vendte i 1896 for å kunne vie seg til den nasjonale sak, og tilsluttet seg de filippinske revolusjonære som forberedte frigjøringen fra det spanske kolonistyret. Under general Emilio Aguinaldos fremgangsrike kamp mot spanske styrker i provinsen Cavite, fikk han generals rang i frigjøringsstyrkene, og anla han befestninger i Bacoor, Binakayan, Cavite el Viejo, Munting-ilog, Silang, Dasmariñas, Imus, Salitran, Lumang-bayan og Noveleta. Han falt under slaget ved Zapote-broen ved Bacoor i Cavite den 17. februar 1897, 34 år gammel.

## Referanser
Aluminiumsverk

**Aluminiumsverk**, fabrikkanlegg for produksjon av aluminium. Anlegget består av flere ulike deler:

* Likeretter, for omforming av spenningen fra vekselstrøm til likestrøm.
* Elektrolyse, hvor selve aluminiumproduksjonen foregår. Råstoff er aluminiumoksid.
* Støperi, hvor råaluminium blir renset og tilsatt legeringselementer før det blir støpt ut som aluminiumlegeringer.
* Klargjøring, innstøping og håndtering av anoder. (pre-bake anlegg).
* Enkelte verk har også anlegg for produksjon av anoder (pre-bake) og anodemasse (Søderbergprosessen).
* Kaianlegg for ilandføring av råvarer samt for utskiping av ferdige produkter.

Produksjon av aluminium er kraftkrevende, noe som har gjort at aluminiumsverkene tradisjonelt har blitt plassert der det er god tilgang på energi. Norge har tradisjonelt hatt store vannkraftsressurser, noe som har gjort landet godt egnet for aluminiumproduksjon.

I Norge finnes det aluminiumverk på følgende steder (fra sør til nord):

* Lista (Alcoa Norway)
* Karmøy (Hydro Karmøy)
* Husnes (Hydro Husnes)
* Årdal (Hydro Aluminium Årdal)
* Høyanger (Hydro Høyanger Metallverk)
* Sunndalsøra(Hydro Sunndal)
* Mosjøen (Alcoa Norway)

I tillegg finnes det et spesialverk for produksjon av høyren aluminium på Vikeland i Vennesla kommune. Stedet forveksles ofte med Vigeland som ligger i Lindesnes kommune. Aluminium fra Vennesla står oppført i Guinness rekordbok som verdens reneste aluminium.

## Se også
*Liste over aluminiumssmelteverk
NORLOGBAT

**NORLOGBAT** var et norsk styrkebidrag til UNPROFOR, FN-styrken i det tidligere Jugoslavia.  Avdelingen var en logistikkbataljon med hovedkvarter på den tidligere jugoslaviske flybasen på utsiden av Tuzla i det nordøstlige Bosnia, Tuzla Airbase.

Bataljonen besto høsten 1995 av: Stabskompani, Trenkompani, Ingeniørtropp, Sanitetskompani, Vakt og eskortekompani, og Bataljonstab. Totalt en styrke på ca. 1000 menn og kvinner. 

Bataljonens oppgaver var å gi logistikk støtte til FN avdelinger som var forlagt i nordøstre Bosnia, drive veireparasjoner, holde veiene fri for snø om vinteren og drive begrenset mine- og eksplosivrydding, avhengig av egen avdelings operasjoner og behov.

Etter undertegningen av fredsavtalen i Dayton (Daytonavtalen) den 21. november 1995, konverterte bataljonen fra FN til IFOR den 20. desember 1995. En del av omorganiseringen var at det ble opprettet et teknisk kompani som ny enhet under bataljonen. Bataljonen flyttet i januar 1996 fra Tuzla Airbase som ble overtatt av amerikanske styrker, til bosnisk-serbisk område, ved byen Modrica; nordøst i Bosnia, der den var forlagt inntil den ble nedlagt i desember 1996. Bataljonen inngikk i Den nordisk-polske brigaden som igjen inngikk i den amerikanske 1. panserdivisjon,  kalt «Old Ironside».

## Se også
*FNs fredsbevarende styrker
*IFOR
*SFOR
*UNPROFOR

## Eksterne lenker
* En amerikaners syn på NorLogBN – og hvor i H.... var de franske stridsrasjonene....?
* Veterannett – norske FN veteraner
Paraíba

**Paraíba** er en delstat nordøst i Brasil og grenser til nabodelstatene Rio Grande do Norte i nord, Pernambuco i sør og Ceará i vest. I delstaten ligger Ponta do Seixas som er det østligste punktet på det amerikanske kontinent og vender mot Atlanterhavet. Paraiba dekker et område på 56&nbsp;439,8&nbsp;km². Delstaten hadde i 2015 et beregnet folketall på .

Hovedstaden er João Pessoa. De viktigste byene er João Pessoa, Campina Grande, Santa Rita, Patos, Sousa, Cajazeiras og Cabedelo. Paraíbas høydeprofil er moderat, men ikke veldig lav; 66&nbsp;% av området ligger mellom 300 og 900&nbsp;meter over havet.

De viktigste elvene er Paraíba, Piranhas, Taperoá, Mamanguape, Curimataú, Peixes og Sanhauá.

## Klima
Kysten har et tropisk regnklima med mange regnskyll særlig i vinterperioden (april til august). Klimaet endrer seg når man beveger seg inn i innlandet, etter mesoregionen «Serra da Borborema», der det er et delvis steppelandskap hvor man kan oppleve lange tørkeperioder.

## Økonomi
Økonomien i Paraíba har sin base i landbruket (sukkerrør, ananas, maniok, mais og bønner), i industrien (matforedling, tekstil og fremstilling av alkohol av sukker), kvegdrift (i det siste mer geiter i Cariri-regionen) og turisme. Paraíba har store arrangementer som er godt kjent i Brasil og trekker mange turister: Den største São João i verden samt Micarande (karneval utenfor det offisielle tidspunktet) med store kjente brasilianske musikere.

## Historie
På midten av 1500-tallet etablerte portugisiske nybyggere fra Pernambuco en bosetning ved munningen av elva Paraíba, som fikk navnet Filipéia de Nossa Senhora das Neves. Dette er i dag delstatshovedstaden João Pessoa.

Området viste seg snart velegnet for dyrking av sukkerrør, og franske, nederlandske og portugisiske kolonister førte en langvarig kamp for å få kontroll over sukkerproduksjonen. Blant annet ble festningen Santa Catarina bygget nær João Pessoa for å beskytte byen mot nederlenderne, som skulle vise seg å være en stor trussel mot det portugisiske herredømmet i kolonien Brasil.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Atommasse

**Atommasse** er den gjennomsnittlige massen av alle nukleonene (kjernepartiklene) til et grunnstoff slik det forekommer i naturen, målt etter relativ forekomst. Atommasseenheten er u, som er definert slik:
: 1 \mathrm{u} = \frac{1}{12} av massen til karbon-isotopen {}^{12}\text{C}

hvilket gir omtrent:
:  1 \mathrm{u} \approx 1,66053886\cdot10^{-27} \text{kg} 

Enheten for atommasse (u) betegnes også Dalton (Da) og er tillatte alternative ikke-SI-enheter for bruk med i SI-systemet.

## Historie
Den første tabellen med relativ atommasse ble publisert av den britiske kjemikeren John Dalton i 1805. Han baserte tabellen på masseforhold ved kjemiske reaksjoner, og valgte det letteste atomet – hydrogen –  som masseenhet. Senere ble den relative atom- og molekylmassen for grunnstoff i gassform beregnet ved hjelp av Avogadros lov som sier at  likt volum av gasser, ved samme temperatur og trykk, inneholder likt antall av partikler eller molekyler. 

I 1865 foreslo den belgiske kjemikeren Jean Servais Stas å bruke oksygenisotopen 16O som referanse for atommasseenheten ved å definere isotopens masse til 16,000. Fysikere brukte isotopen 16O som referanse, mens kjemikere brukte oksygens naturlige blanding av isotoper. Dette resulterte i to masseskalaer som ikke var nøyaktig like, og de var begge i bruk frem til omtrent 1960.

Siden opprettelsen atommassekommisjonen ved International Union of Pure and Applied Physics (IUPAP) i 1960 og IUPAC i 1961, er karbonisotopen 12C benyttet som referanse for atommassenheten u.

Tabellen under viser noen gjennomsnittlige relative atommasser i forhold til de forskjellige referansepunktene. natH står for hydrogenatomer med naturlig sammensetning av isotoper. O = 16 indikerer massetallet - det vil si det totale antall kjernepartikler i atomet (protoner + nøytroner).

## Angivelse av atommasse
For radioaktive og kunstig fremstilte atomer oppgis ofte massen til den mest stabile &ndash; eller eneste kjente &ndash; isotopen i stedet for et gjennomsnitt av isotoper. I noen sammenhenger brukes massetall (antall kjernepartikler) i stedet for atommasse på radioaktive atomer.

Nesten all massen til et atom ligger i atomkjernen fordi massen til elektronene er ekstremt liten sammenlignet med massen til protoner og nøytroner. Et proton og et nøytron har omtrent like stor masse, hvis man skal være nøyaktig har nøytronet marginalt større masse enn protonet. Elektronets masse er omtrent 1/1836 av protonets masse.

## Se også
* Periodesystemet
* Grunnstoffliste
* Isotoptabell

## Eksterne lenker
* Ikke-SI-enheter for bruk i SI-systemet
Verdensmesterskapet på skøyter, allround for menn

Det internasjonale skøyteforbundet (ISU) har organisert **verdensmesterskap på skøyter** siden 1893. Fra 1889 til 1892 ble det arrangert uoffisielle mesterskap.
På grunn av verdenskrigene ble det ikke arrangert VM i årene 1915–1921 og 1940–1946. I 1940 og 1946 ble OSKs internasjonale løp på Bislett kalt «uoffisielt VM».

Fra starten i 1889 til og med 1908 måtte man vinne tre distanser for å bli kåret som mester; andre- og tredjeplasser talte ikke. Det er årsaken til at det ikke ble utropt noen vinner enkelte år. Fra og med 1909 begynte man å bruke plass-siffer, og i 1925 begynte man å bruke et poengsystem der poengene ble beregnet ut fra verdensrekorden på de enkelte distanser. Fra og med 1928 begynte man å bruke poengsystemet vi kjenner i dag, der alle tider blir omregnet til 500&nbsp;m-tid og summert. I hele denne perioden gjaldt fortsatt regelen om at man ble utropt til verdensmester dersom man vant minst 3 distanser, men denne regelen ble fjernet etter VM i 1986, da Rolf Falk-Larssen ble mester i 1983 etter seier på 3 distanser, til tross for at svenske Tomas Gustafson hadde lavere sammenlagt poengsum etter 4 distanser.

## Se også
* Verdensmesterskapet på skøyter, allround for kvinner
* EM på skøyter, allround for menn
* EM på skøyter, allround for kvinner

## Referanser
Domingo T. Franco

**Domingo T. Franco** (født 4. august 1856 i Mambusao, Capiz, Generalkapteinskapet Filippinene, henrettet 11. januar 1897 i Manila) regnes som en av de filippinske nasjonalhelter for sin støtte til landets frigjøringskamp fra spanskestyret 1896–1897.

Domingo T. Franco var en nær medarbeider av Jose Rizal og hadde ansvaret for den nasjonalistiske foreningen *La Liga Filipina*s dokumenter. Da oppstanden mot Spania brøt ut i august 1896 ble han arrestert og holdt fengslet i Fort Santiago i Manila. Hans hustru ville kjøpe ham fri, men Franco ville ikke være med på det, fordi han mente det ville være et forræderi mot nasjonen. 

Den 30. desember (1896 henrettet spanjolene Jose Rizal i håp om at det ville knekke oppstanden som hadde stor fremgang særlig i provinsen Cavite sørvest for hovedstaden, under ledelse av Emilio Aguinaldo. Den 11. januar 1897 henrettet de en ny gruppe fanger, deriblant Franco («De 13 Bagumbayan-martyrene»), på Bagumbayanfeltet rett sør for murene rundt Manilas indre by «Intramuros».

## Referanser
Ås

**Ås** (av norrønt *áss*)er en landform som er karakterisert ved en høyde i terrenget, som oftest er kledd med trær eller skog. En ås ligger gjerne ikke særlig høyt i terrenget. Forstavelsen «ås-» finnes i mange ord, men har da vanligvis betydningen «gud-» (av æser, muligens av samme ordrot, etter norrønt *áss*, flertall *æsir*). Høyere formasjoner blir på norsk omtalt som fjell, vidde eller fjellheim.

Ås og høydeområde er mindre fremtredende i terrenget enn fjell. De er gjerne lavere enn 600 meter og har slakere sider, men de kan også være høyere og ha en eller flere stupbratte sider. Av steder i Norge med *ås* som en del av stedsnavnet finnes Ås, kommune og tettsted i Akershus; Åsa, kommune i Hordaland, Åsa, bygd i Ringerike; Åsane, tidligere kommune, nå en bydel i Bergen; Åsen i Levanger, og andre.

## Referanser
United States Coast Guard

**United States Coast Guard** (forkortet *USCG*; norsk: *De forente staters kystvakt*) er en forsvarsgren i det amerikanske Sikkerhetsdepartementet. Kystvaktens oppgaver består i håndhevelse av føderale lover, redningstjeneste, miljøvern, militært forsvar og drift av bøyer og fyr.

Kystvakten består (pr. august 2009) av 42&thinsp;000 militære menn og kvinner i aktiv tjeneste, 7&thinsp;500 i reservetjeneste, 30&thinsp;000 hjelpetropper og 7&thinsp;700 sivilt ansatte. USCG disponerer rundt 244 «kuttere» (skip og båter over 20&thinsp;m), rundt 1&thinsp;850 mindre fartøyer og drøyt 200 luftfartøyer (fly, helikoptre og droner).

## Distinksjoner

## Coast Guard Auxiliary

United States Coast Guard Auxiliary (CGA) er det sivile, fivillige hjelpekorpset i kystvakten, grunnlagt i 1939 for å hjelpe til med utøvelsen av ikkemilitære og ikkerettslige oppgaver. Hjelpekorpset har rundt 30&nbsp;000 medlemmer (*auxiliarists*), og mange av dem bruker sine egne båter og fly til å utføre oppgavene.

Hjelpetroppene er sivile medlemmer, men bærer samme uniform som de militære kystvaktsoldatene, dog med andre insignier.

## Materiell

USCGC Healy (WAGB-20) north of Alaska.jpg|Isbryter fra United States Coast Guard i Arktis
Systemofsystems.gif|Dagens typer fartøyer, fly, helikoptre og droner i United States Coast Guard
USCG Uniforms.png|Uniformer i United States Coast Guard
USCG patrols Guantanamo.jpg
USCGC Duane (WHEC-33) returning from Vietnam 1968.jpg
U.S. Coast Guard (02) Gulfstream Aerospace C-37A - BCN (26422554376).jpg
U.S. Coast Guard helicopter lowers rescue basket - 190925-G-G0101-011.jpg


## Eksterne lenker
*
His ’n’ Hers

***His 'n' Hers*** er et album av Pulp. Det var bandets fjerde plate, og den første som ble «oppdaget av allmennheten», i alle fall til en viss grad. Musikken, som kan klassifiseres som tidlig britpop, er til stor grad synth-basert og er influert av både glamrock og postpunk-perioden i britisk musikk. 

Albumet har et svært distinkt lydbilde, til tross for at låtene er skrevet over en tradisjonell poplest, og Jarvis Cockers særegne tekster plasserer ofte jeg-personen i relativt lite flatterende situasjoner fulle av voyeurisme, deromantisert sex og nordengelsk arbeiderklassedesperasjon. *His 'n' Hers* ble nummer 9 på de engelske hitlistene.

## Sporliste
#«Joyriders»
#«Lipgloss»
#«Acrylic Afternoons»
#«Have You Seen Her Lately?»
#«Babies»
#«She's a Lady»
#«Happy Endings»
#«Do You Remember the First Time?»
#«Pink Glove»
#«Someone Like the Moon»
#«David's Last Summer»
Alle sanger: *[[Jarvis Cocker]]/[[Pulp]]*

## Personell
* Jarvis Cocker – vokal, piano, gitar, synthesizer
* Russell Senior – gitar, fiolin, bass
* Candida Doyle – orgel, stylofon, piano
* Steve Mackey – bass
* Nick Banks – trommer, perkusjon
**Andre medvirkende**
* Ed Buller – produsent

## Eksterne lenker
*
Kommunikasjonssatellitt

En **kommunikasjonssatellitt** er en kunstig satellitt plassert i bane rundt for å sørge for telekommunikasjon.

De største formidler titusenvis av telefonsamtaler og flere titalls TV-sendinger samtidig mellom bakkestasjoner (også kalt jordstasjoner) gjerne i forskjellige verdensdeler. Moderne, store  kommunikasjonssatellitter er ofte designet for levetider på 15 år. Prisen for en slik ligger på 100-150 millioner dollar, og kan være enda høyere. Det finnes rundt et par hundre kommunikasjonssatellitter i bruk, fordelt på mange titalls serier, f.eks:

*Intelsat
*Inmarsat
*Telestar
*PanAmSat 

Den aller første kommunikasjonssatellitten, Echo 1, ble skutt opp i 12. august 1960.

Praktisk talt samtlige store kommunikasjonssatellitter kretser i geostasjonær bane. De fleste eies av private selskap.

## Mobiltelefonsatellitter
I siste halvdel av 1990-årene startet utvikling av en egen kategori kommunikasjonssatellitter, som kan betegnes som «mobilbasestasjoner i verdensrommet». Disse formidler telefonsamtaler direkte mellom håndholdte mobiltelefoner. Noen av disse systemene består av store konstellasjoner (grupper) av satellitter, men enkeltsatellittene er mindre enn konvensjonelle kommunikasjonssatellitter. De kretser også i mye lavere baner enn de store kommunikasjonssatellittene. Hensikten er fullstendig (Iridium) eller tilnærmet (Globalstar) global mobildekning, selv midt i Stillehavet, Amazonasjungelen, Antarktis, Sibir eller Sahara.

* Iridium (66 operative satellitter i 780 km høye polbaner)
* Globalstar (50-talls satellitter i ca. 1 400 km høye baner)
* Orbcomm (minisatellitter, lave baner, kun tekstmeldinger)

Selskapene bak alle disse systemene gikk konkurs, da man ikke klarte å verve tilstrekkelig antall abonnenter til å få dekket inn kostnadene ved å bygge dem ut (ca. 5 milliarder dollar for Iridium). De ble kjøpt opp og er i dag likevel i bruk, men med nye eiere.

*Thuraya: To mobiltelefonsatellitter i geostasjonær bane, hvilket gir en liten, men merkbar forsinkelse under samtaler. Dekker «bare» rundt 100 land.
*Inmarsat M. Egentlig maritim, geostasjonær kommunikasjonssatellitt, men man kan benytte «mobiltelefoner» i stresskoffertstørrelse fra mesteparten av verden gjennom Inmarsat-systemet.

## Referanser
Romteleskop

Et **romteleskop** eller **romobservatorium** er en kunstig satellitt som driver astronomiske observasjoner. Dette kan være teleskoper eller andre instrumenter i bane rundt jorden, eller i bane rundt solen, relativt nært jordens bane.

Hensikten er å drive astronomiske observasjoner av objekter i vårt eget solsystem, stjerner, interstellare gasskyer, galakser, gammaglimt, kosmisk bakgrunnstråling etc. Fordelen med observatorier i verdensrommet er at man kommer over jordens atmosfære, som forstyrrer og filtrerer lyset fra astronomiske objekter. 

## Noen romteleskoper
*Hubble-teleskopet (ultrafiolett-visuelt-nærinfrarødt, NASA/ESA)
*Chandra-teleskopet, XMM-Newton (røntgenteleskoper, NASA, ESA, med russisk bidrag)
*Spitzer-teleskopet (SIRTF) (infrarødt, NASA)
*James Webb-teleskopet (infrarødt, NASA/ESA) Dette er planlagt som Hubble-teleskopets etterfølger. Det blir ikke klart for oppskytning før i 2021.
*COROT space telescope

## Eksterne lenker
* Hvordan virker et romteleskop? - forskning.no, 27. mai 2023
Værsatellitt

En **værsatellitt** er en kunstig satellitt som benyttes til observasjoner av jordens atmosfære. Informasjonen fra slike satellitter brukes bla i værvarsling, til studier av klima og til kartlegging av snø- og isforhold. Værsatellitter er en underkategori av jordobservasjonsatellitter med miljøoppgaver, men kategoriseringen av satellitter som relevante for enten «vær» eller «miljø» er lite viktig siden de benyttes til begge formål. Det som skiller er oftest sensorutrustningen, der værsatellitter fokuserer på atmosfæren og miljøsatellitter oftest fokuserer på overflaten og langsiktigheten til satellittprogrammet (dvs hvor mange satellitter som produseres og opereres over tid i en serie).

Værsatellitter har varierende sensorutrustning. Værsatellittenes sensorer observerer elektromagnetisk stråling fra jordoverflata,atmosfæren og skyene. Noen sensorer er bildedannende og informasjonen fra disse presenteres ofte i form av et «fotografi» av jord/atmosfæresystemet. Andre sensorer er profilerende og gir informasjon om f.eks. temperatur og fuktighet i ulike nivåer av atmosfæren. Data fra profilerende sensorer benyttes oftest som inngangsdata til numerisk værvarsling, mens bildedannende sensorer både benyttes til manuell analyse (diagnose) og til automatisk tolkning.

Tradisjonelt har værsatellitter benyttet passive sensorer som måler elektromagnetisk stråling (synlig, termisk/infrarød eller mikrobølge) reflektert eller avgitt av jord/atmosfæresystemet, men i økende grad benyttes aktive sensorer (radartype) for å innhente informasjon om forhold under skyene. Denne typen sensorer er spesielt utbredt innfor snø- og iskartlegging. Ulempen med denne type sensorer er at de er mer energikrevende.

Værsatellitter som baseres på registrering av stråling i den synlige og termisk/infrarøde delen av det elektromagnetiske spekteret kan ikke "se" gjennom skyer og kan derfor kun gi informasjon om bakkekarakteristikker i skyfrie områder. Stråling i mikrobølgedelen av spekteret kan si noe om bakkekarakteristikker, spesielt over hav, men signalet bør korrigeres for vær-/atmosfærepåvirkning.

## Noen værsatellitter
* METEOSAT – serie av satellitter med geostasjonær bane, som drives av ESA og EUMETSAT.
* MetOp – serie av polarbanesatellitter som drives av ESA og EUMETSAT.
* NOAA – serie av solsynkrone polarbane satellitter, som drives av NASA og NOAA.
* GOES – serie av satellitter med geostasjonær bane, som drives av NASA og NOAA.
Movimento Sociale Italiano

**Movimento Sociale Italiano** («Den italienske sosiale bevegelse», MSI) var et nyfascistisk parti grunnlagt i Italia i 1946 etter annen verdenskrig av tilhengere av Benito Mussolini. Selve partiets logo fram til 1972 representerte en flamme som svevde over en svart kiste med tre bokstaver M.S.I. Det skal derfor bli hevdet av noen at flammen som svever over Mussolinis grav og M.S.I. betyr egentlig: Mussolini Sei Immortale (Mussolini er udødelig). Logoen ble endret i 1972.

M.S.I. ble i 1994 avløst av det noe mer moderate Alleanza Nazionale, et parti som etter hvert ble det tredje største i det italienske parlamentet. Dette partiet ble i 2009 igjen en del av det nye partiet Il Popolo della Libertà, under ledelse av Silvio Berlusconi. 

Gianfranco Fini var partiets siste president, og hører til de mest prominente tidligere medlemmer av Movimento Sociale Italiano; han ble senere Italias utenriksminister og visestatsminister. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alternativa Sociale

**Alternativa Sociale con Alessandra Mussolini** var en italiensk valgallianse. Det ble grunnlagt av parlamentarikeren Alessandra Mussolini, etter at hun brøt med det reformerte fascistpartiet Alleanza Nazionale, fordi partiets leder Gianfranco Fini tok avstand fra hennes bestefar Benito Mussolini.

Ved europavalget i 2004 vant Alternativa Sociale con Alessandra Mussolini ett sete i Europaparlamentet.
Alleanza Nazionale

**Alleanza Nazionale** (nasjonalalliansen) var et høyreorientert politisk parti i Italia. Det ble hovedsakelig grunnlagt av medlemmene av det tidligere Movimento Sociale Italiano i 1994 etter partiets allmøte i Fiuggi. Alleanza Nazionale inkluderte også konservative deler av det tidligere Democrazia Cristiana. Partileder var Gianfranco Fini. Den politiske ideologien ble karakterisert som nasjonalkonservativ. Partiet var siden dannelsen en nær samarbeidspartner av Silvio Berlusconis Forza Italia. 

Et tidligere partimedlem er Alessandra Mussolini, som brøt med partiet da Gianfranco Fini tok avstand til hennes bestefar Benito Mussolini. 

Ved parlamentsvalget i 2008 stilte Alleanza Nazionale som en del av valgalliansen Il Popolo della Libertà. Denne alliansen ble omdannet til et politisk parti i 2009 og Alleanza Nazionale opphørte da å eksistere. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Navigasjonssatellitt

En **navigasjonssatellitt** er en kunstig satellitt som sender signaler til primærplaneten til bruk i navigasjon.

Alle dagens navigasjonssatellittsystemer består av konstellasjoner av mange satellitter. NAVSTAR Global Positioning System (dette system omtales i dagligtalen som «GPS») består av ca. 27 operative satellitter. Disse sender signaler samtidig slik at man får krysspeilet sin posisjon på Jorden. Systemet har sin opprinnelse i det amerikanske militæret, men har nå flest sivile brukere. Det russiske systemet Glonass benytter et system som er svært likt GPS. Den siste av de 24 satellittene i GLONASS ble skutt opp fra Plesetsk kosmodrom 3. oktober 2011. GPS og Glonass kretser i 20&nbsp;000&thinsp;km høye baner. 

Galileo-satellittene er et sivilt europeisk program. De 30 satellittene forventes å kretse i 23&nbsp;222&thinsp;km høye baner. De to første operasjonelle satellittene skytes opp i oktober 2011.

## Referanser
Palmiro Togliatti

**Palmiro Togliatti** (1893–1964) var leder for det italienske kommunistpartiet, Partito Comunista Italiano (PCI). 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Togliatti kom fra en middelklassebakgrunn. Faren Antonio var bokfører for den offentlige administrasjon, og moren Teresa Vitale var lærerinne. Farens arbeide gjorde at familien ofte var på flyttefot. Før Palmiros fødsel flyttet de fra Torino til Genova. Han fikk navnet Palmiro etter dagen han ble født på, palmesøndag. Togliattis foreldre var praktiserende katolikker.

Palmiro Togliatti hadde én søster, Maria Cristina, og to brødre, Enrico og Eugenio Giuseppe. Eugenio ble matematiker og oppdaget Togliatti-overflatene.

I 1908 studerte han ved det klassiske lyceum «Azuni» i Sassari, der han ble anerkjent som skolens beste student.

Faren Antonio døde av kreft den 21. januar 1911 og familien sank ned i fattigdom. Takket være et studiestipend fullførte Palmiro et studium i rettsvitenskap i Torino.

### Politikk

Han begynte sitt politiske engasjement i det italienske sosialistiske parti (Partito Socialista Italiano) i forkant av første verdenskrig. I denne krigen deltok han som offiser. Deretter ble han i 1920 partisekretær i Torino og hørte til gruppen rundt *[[L’Ordine Nuovo]]* i samme by; preget av Antonio Gramsci.

Han var i 1921 med på stiftelsen av det italienske kommunistiske parti (PCI). Fra 1922 var Togliatti med i partiets sentralkomite. Frem til 1926 offentliggjorde han under pseudonymet *Ercole Ercoli* antifascistisk propaganda, ble i 1923 og i 1925 arrestert av Benito Mussolinis fascistiske regime, emigrerte i 1926 til Tyskland, og senere til Sovjetunionen. Der fikk han en ledende rolle i Komintern, ble ved dens VII kongress i 1935 forkjemper for Josef Stalins folkefrontpolitikk og tilhørte fra 1937 til 1939 Garibaldi-bataljonen og kjempet med denne i den spanske borgerkrig. Etter at generalsekretær Gramsci ble arrestert, rykket han opp og var frem til sin død lederskikkelsen i PCI, fra 1947 som generalsekretær.

Togliatti bidro til avtalen mellom Sovjetunionens regjering, den italienske regjering og Fiat om bygging av den store VAZ-bilfabrikken i Stavropol. Byen har siden fått navnet Toljatti/Togliatti til ære for Palmiro Togliatti.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Jaltakonferansen

**Jaltakonferansen** (også kalt **Krimkonferansen**) var et ukeslangt møte fra 4. til 11. februar 1945 &ndash; tre måneder før den andre verdenskrig var over i Europa &ndash; mellom statslederne i USA (Franklin D. Roosevelt), Storbritannia (Winston Churchill) og Sovjetunionen (Josef Stalin). Møtet var en fortsettelse av det tidligere møtet i Teheran (Teherankonferansen i 1943), og ble brukt til å koordinere de tre stormaktenes krigsinnsats mot Tyskland og Japan under andre verdenskrig.

## Bakgrunn
Møtet fant sted i Livadiapalasset, tsarfamiliens tidligere sommerresidens, nær byen Jalta på Krim. Temaet for møtet var de alliertes videre krigføring inne i selve Tyskland og kampen mot Japan. Størst interesse knyttet det seg imidlertid til de avtaler og planer de tre lederne laget for etterkrigstiden. Konferansen og Jaltaavtalen ga noen av de første indikasjonene på det som senere ble den kalde krigen.

Jaltaavtalen stadfestet at det okkuperte Tyskland skulle deles inn i fire okkupasjonssoner, som hver skulle styres av en av okkupasjonsmaktene; Sovjetunionen, USA, Storbritannia og Frankrike. Videre ble man enige om prinsippet og utgangspunktet for hvordan Tyskland skulle betale krigserstatninger. De allierte ville ikke begå samme feil som ved Versaillesfreden etter første verdenskrig, derfor ble det bestemt at tyskerne skulle betale erstatninger i varer og ved å flytte tyske fabrikker til okkupasjonsmaktene. Disse krigserstatningene skulle hver okkupasjonsmakt i hovedsak ta ut fra sin respektive okkupasjonssone. Det ble gjort et unntak for Sovjetunionen, som skulle få prosenter fra de vestlige sonene, grunnet at ødeleggelsene i Sovjet hadde vært enorme, i tillegg til at det fantes lite industri i den sovjetiske okkupasjonssonen (de østlige delene av Tyskland). Det ble videre bestemt at Polen skulle få sine erstatninger fra Sovjetunionens sone, mens andre land som hadde erstatningskrav, skulle få dette fra de tre vestlige sonene.

Prinsippet for erstatningene ble klar på Jalta, men ikke hvordan selve fordelingen skulle forløpe. Dette var tema på Moskvakonferansen høsten 1945, men det ble ikke oppnådd enighet, og temaet ble utsatt. Dette førte til stor misnøye hos Stalin, som sannsynligvis så uenighetene fra Jalta som de første tegnene på noe han tolket som «de første vestlige tendenser til å danne en felles front mot Sovjetunionen». 

Det ble bestemt at det skulle være demokratiske valg i Tyskland og de andre sentraleuropeiske land etter krigen. Stalin brøt dette løftet.

Det ble også bestemt at Sovjetunionen skulle gå til krig mot Japan etter at Tyskland hadde kapitulert, og ville få Kurilene i kompensasjon. Dette ble gjort.

## Referanser


## Litteratur
* Bell, P. M. H; *Twelve Turning Points of the Second World War*, Yale University Press, 2011, ISBN 978-0-300-18770-0
* Serhii Plokhy: *Yalta: The Price of Peace.* Viking Adult, 2010, ISBN 0-670-02141-5.
* «Yalta casts its shadow 60 years on», fra BBC, 7. februar 2005

## Eksterne lenker
*
Miljøsatellitt

**Miljøsatellitt** er en kunstig satellitt som overvåker miljøet på Jorden med blant annet multispektrale kameraer, spektrometere og radarer. Miljøsatellitter er kostbare og eies som regel av store, offentlige institusjoner.

De viktigste miljøsatellitter som er i bruk i dag:

* *Terra, Aqua, Aura* (amerikanske)
* *ERS, [[Envisat]]* (europeiske)
* *ADEOS* (japanske)
* *Radarsat* (canadiske, hovedsakelig overvåkning av havområder, samt en del av arktiske områder)
* *TRMM* (japansk/amerikansk)

De fleste miljøsatellitter kretser i solsynkrone polbaner. Kostnadene med å utvikle, bygge, skyte opp og drive avanserte miljøsatellitter kan komme opp i flere hundre millioner dollar eller euro pr stk.

## Jordressurssatellitter
Jordressurssatellitter tar multispektrale bilder av Jorden med høyere oppløsning enn miljøsatellittene, men over smalere områder om gangen. Disse dekker gjerne hele Jorden på 2-3 uker.

De viktigste seriene er:

* *Landsat* (amerikanske, 7 stk hittil)
* *Spot* (franske, 5 stk hittil)
* *IRS* (indiske)

Omtrent alle jordressurssatellitter kretser i solsynkrone polbaner.
Durham

**Durham** refererer som regel til:

* Durham (England), by i grevskapet Durham i England
* Durham (grevskap), grevskap i det nordøstlige England
* Durham (Nord-Carolina), by i Durham County i Nord-Carolina i USA
* Durham County (Nord-Carolina), fylke i Nord-Carolina i USA

Durham har også andre betydninger:

*DURHAM – kodeord for den psykologiske krigføringen mot tyske soldater

## Andre stedsnavn
;Argentina
* Durham, Argentina

;Australia
* Durham Downs, Queensland
* Durham Lead, Victoria
* Durham Ox, Victoria

;Barbados
* Durham, Barbados

;Canada
* Durham Bridge, New Brunswick
* Durham, Ontario
* Durhamregionen, Ontario
* Durham Heights, Northwest Territories, fjell

;Jamaica
* Durham, Jamaica

;Storbritannia
* Durham (England)
** Durham bispedømme
** Durhamkatedralen
** Durham slott
** Jarlen av Durham
* City of Durham, England (distrikt)
* Durham (grevskap), England
* Kirkpatrick Durham, Kirkcudbrightshire, Skottland

Tyskland
* Durham, Bayern

USA
* Durham, Arkansas
* Durham, California
* Durham, Colorado
* Durham, Connecticut
* Durham, Florida
* Durham, Georgia
* Durham Town, Georgia
* Durham, Illinois
* Durham, Gibson, Indiana, 
* Durham, La Porte, Indiana
* Durham, Iowa
* Durham, Kansas
* Durham, Maine
* West Durham, Maine
* Durham, Missouri
* Durham, New Hampshire
* New Durham, New Hampshire
* New Durham Corner, New Hampshire
* New Durham, New Jersey
* Durham, New York
* Durhamville, New York
* East Durham, New York
* South Durham, New York
* West Durham, New York
* Durham Furnace, Pennsylvania
* Durham Estates, Ohio
* Durham (Oklahoma)
* Durham (Oregon)
* Durham (Texas)
* Durham (Wisconsin)
* Durham (Wyoming)
Rekognoseringssatellitt

En **rekognoseringssatellitt**, **overvåkningssatellitt** eller **spionsatellitt** er en kunstig satellitt med militære etterretningsoppgaver. Slike  satellitter benytter kamera, radar eller annet utstyr for å skaffe informasjon om militære forhold i andre land, slik som styrkeforflytninger, militære anlegg eller kommunikasjon.

Rekognoseringssatellitter ble først tatt i bruk på 1960-tallet. Det finnes fire typer rekognoseringssatellitter etter om formålet er bildeetterretning, signaletterretning, tidlig varsling eller avdekking av kjernefysiske eksplosjoner.

## Bakgrunn
Rekognoseringssatellitter ble tatt i bruk på 1960-tallet. Det var supermaktene USA og Sovjetunionen som var først ute med å benytte denne type etterretningsteknologi. I 1978 bekreftet Kina å ha skutt opp minst én rekognoseringssatellitt. Den første felles europeisk rekognoseringssatellitten ble skutt opp i 1995.

## Typer og anvendelse
Rekognoseringssatellitter går typisk i lave baner, gjerne polarbaner, og på grunn av dette bremses de av jordens atmosfære og har kort levetid. 

Denne type satellitter kan være utstyrt med kamera av ulike slag for bildeetterretning, enten det gjelder optiske kamera, digitalkamera eller termografisk kamera. De første rekognoseringssatellittene tok bilder på film som ble sendt tilbake til jorden i kapsler. Det tok dermed tid å framskaffe bilder og få dem analysert og materialet ble derfor mest benyttet til strategisk analyse. Teknologien er senere utviklet slik at bilder kan overføres direkte, slik at bildeetterretning fra rekognoseringssatellitter også kan benyttes taktisk i militære operasjoner.

Satellitter utstyrt med radar, i hovedsak syntetisk apertur-radar, brukes for å ta nattbilder eller når det er overskyet vær. Radar gir imidlertid bildemateriale med dårligere oppløsning.

Satellittene kan også utstyres med annen type utstyr for signaletterretning, målings- og signaturetterretning eller andre typer etterretning. Satellitter for signaletterretning kan fange opp sambands- og radarsignaler over andre land, men er ikke i stand til å overvåke kommunikasjon som går i landlinjer.

Varslingssatellitter benyttes til å overvåke rakettutskyting og lufttrafikk, for på den måten å kunne oppdage fiendtlig angrep på et tidlig tidspunkt. Rekognoseringssatellitter kan også være spesielt utstyrt for overvåking av avtaler om nedrusting og våpenbegrensninger.

## Referanser


## Litteratur
*Maini, Anil Kumar og Varsha Agrawal: *Satellite Technology. Principles and Applications*, Chichester: Wiley, 2011, s. 614–624
Hydrolift

**Hydrolift** er en norsk båtprodusent som ble startet av grunder og designer Egil Ranvig i 1985. I dag holder firmaet til i Fredrikstad kommune, og driver i hovedsak med å produsere daycruisere opp til 33 fot.

I 2003 begynte Hydrolifts eier Bård Eker med Offshore Class1-Racing, som er båtverdenens Formel 1 racing, der de blant annet konkurrerte med Bjørn Rune Gjelsten i det norske teamet Spirit of Norway.

Modellene Hydrolift produserer er:

*SX-22
*S-24   
*S-24R   
*S-24RIB  
*S-24SUN  
*T-30V2  
*C-31 
*C-31R
*C-31R Carbon
*C-27
*C-27RR 
*C-32 SUN
*C-33 CAB
*P-42 SAR
*P-42 SUV
*X-22
*X-26 S
*X-27 SUV
*X-32 S
*X-32 DC

I desember 2024 ble Hydrolift begjært konkurs.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  HYDROLIFT RACING
Bjørn Rune Gjelsten

**Bjørn Rune Gjelsten** (født 1956) er en norsk forretningsmann fra Tomrefjord. Han er mest kjent som investor og tidligere konsernsjef i Aker RGI, men også som Offshore-racerfører av båten «Spirit of Norway».

Han er en av Norges rikeste menn og idrettsutøvere, med en reell formue på 4,7 milliarder kroner i 2013. Gjelsten har vunnet VM i Offshore race med «Spirit of Norway» 5 ganger. 

I desember 2007 ble det bekreftet at Gjelsten legger opp som fører for Offshore-laget «Spirit of Norway»

I dag eier og driver han Gjelsten Holding Gjelsten er utdannet siviløkonom.

## Titler
* UIM Klasse 1 Verdensmester – (1998)
* UIM Klasse 1 Europamester  – (1998)
* UIM Klasse 1 Verdensmester  Pole Position – (2001)
* UIM Klasse 1 Verdensmester  – (2002)
* UIM Klasse 1 Verdensmester  Pole Position – (2002)
* UIM Klasse 1 Europamester – (2002)
* UIM Klasse 1 Verdensmester – (2003)
* UIM Klasse 1 Verdensmester Pole Position – (2002)
* UIM Klasse 1 Europamester – (2002)
* UIM Klasse 1 Midtøsten mester Champions – (2002)

## Se også
* Aker ASA
* Gjelsten Holding

## Referanser


## Eksterne lenker
* Spirit of Norway
Durham (grevskap)

**Durham** er formelt et seremonielt grevskap i det nordøstlige England.  Administrasjonssenteret er byen Durham, en katedralby, men den største bosetningen er i byen Darlington. Grevskapet har store kontraster, fra tynt befolkede daler og heier i innlandet til urbaniserte områder nærmere kysten, som tidligere var dominert av gruveindustri. Durham grenser mot Tyne and Wear, Northumberland, Cumbria og North Yorkshire.

## Navnet

Navneformen *County Durham* er unikt for et engelsk grevskap. Flere er oppkalt etter en viktig by, men man ville da forventet formen *Durhamshire* (fra angelsaksisk *scire*, «område»). Årsaken er at det ble styrt som et palatinatsgrevskap av biskopen av Durham bispedømme; det er fortsatt offisielt regnet som et palatinatsgrevskap, selv om dette ikke lenger har praktisk betydning. Han hadde også makt utenfor dette området, og man valgte å kalle det grevskapet Durham (*County Durham*). Formen «County X» er heller ikke brukt ellers i England, men er det vanlige mønsteret i Irland, uten at det er noen sammenheng her.

## Geografi

Durham grenser mot vannskillet i Penninene i vest, elven Tees i sør, Nordsjøen i øst og elvene Tyne og Derwent i nord. Dette er omtrentlige grenser, da grevskapet kan defineres på tre måter: Som tradisjonelt grevskap, seremonielt grevskap eller administrativt grevskap.

### Tradisjonelt grevskap

At Durham har en ekstra definisjon utover de to vanlige, seremonielt og administrativt, skyldes denne spesielle statusen som palatinat. Den tradisjonelle grensen går til sørbredden av Tyne, og inkluderer Sunderland, South Shields og Gateshead. Det har også vært flere eksklaver gjennom historien, som Bedlingtonshire, Norhamshire og Islandshire (alle innlemmet i Northumberland i 1844) og Crayke (nå i North Yorkshire).

### Seremonielt grevskap

Durhams grevskapsråd ble opprettet i 1888, i forbindelse med reformen av lokaladministrasjonene. Dette hadde ansvar for området som utgjør det seremonielle grevskapet. I 1974 ble Sunderland, South Tyneside og Gateshead overført til Tyne and Wear, mens Stockton-on-Tees og Hartlepool ble overført til Cleveland. De to sistnevnte har siden blitt enhetlige myndigheter. Samtidig ble Startforth overført til Durham.

### Administrativt grevskap

Det administrative grevskapet omfatter det seremonielle unntatt de tre enhetlige myndighetene Hartlepool, Darlington og Stockton-on-Tees.

## Befolkning
Folketelling av 2011 har beregnet at grevskapet Durham hadde en befolkning på 513&nbsp;000 innbyggere, noe som betyr at befolkningen i grevskapet har økt med 3,9&nbsp;% i de siste 10 år.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Grevskapet Durham hos DMOZ
* Visit County Durham
*  The North East Forum
Bromma lufthavn

**Bromma lufthavn** (svensk: **Stockholm-Bromma flygplats**, IATA: **BMA**, ICAO: **ESSB**) i Bromma er den nærmeste flyplassen til Stockholm i Sverige, 15 minutters kjøring fra sentrum. Den ble åpnet i 1936. Etter hvert har Stockholm&ndash;Arlanda flyplass tatt over som hovedflyplass for den svenske hovedstaden. På grunn av beliggenheten nær tettbygde områder er det strenge støykrav til fly som skal bruke plassen og den stenger kl. 22 hver kveld. Den har i hovedsak innenriksruter, men også forbindelser til Helsingfors i Finland og Brussel i Belgia. Passasjerantallet i 2016 var på om lag 2,6 millioner. Av disse var ca. 2,3 millioner innenlands i Sverige.

## Ruter og selskaper

## Se også
* Liste over største flyplasser i Norden
* Stockholmsruten

## Eksterne lenker
*