Trowbridge (England)

**Trowbridge** er en by i grevskapet Wiltshire i England. Den er administrasjonsby både for grevskapet og for distriktet West Wiltshire. Den ligger ved elven Biss vest i Wiltshire, 13&nbsp;km sørøst for Bath i Somerset, som den er adskilt fra ved Mendip Hills, kalksteinsåser som ligger 4,8&nbsp;km i vest. Det verdslige sognet Trowbridge har en befolkning på 33&nbsp;108 innbyggere i henhold til folketellingen i 2011. Sognet består av bosetningene Longfield, Lower Studley, Upper Studley, Studley Green og Trowle Common. Tilstøtende sogn er Staverton, Hilperton, West Ashton, North Bradley, Southwick og Wingfield; de nærmeste byene er Bradford on Avon, Westbury, Melksham og Devizes.
Tidligere var ullproduksjon viktigste næringsvei, men den siste fabrikken la ned i 1982.

## Historie
Den eldste skriftlige omtalen av byen finnes i *[[Domesday Book]]* (1086). Opprinnelsen til navnet er uklart, men det er foreslått at det er avledet fra angelsaksisk *treow-brycg*, som betyr «trebro» eller «bro ved et tre», kanskje en referanse til broen over elven Biss.

Trowbridge Castle ble reist på 1100-tallet. Det er i dag ingen synlige spor etter selve festningen, men i byplanen kan man se at en av gatene i sentrum, Fore Street, følger en kurve som tilsvarer slottets vollgrav. Stedet hvor festningen lå er nå dekket av et kjøpesenter. Utgravninger som ble foretatt før senteret ble bygget viste at det fantes en saksisk bosetning der, og man fant spor etter en kirke fra ca. 850, med en kirkegård ved siden av. Gravstener fra denne står nå i St James's Church og Trowbridge museum.

I 1200 fikk Trowbridge charter som markedsby. Den begynte da å vokse, og fra 1300-tallet var tekstil- og tøyproduksjon, og særlig ulltøy, den største industrien. En rettsprotokoll fra 1306 refererer til dette; en mann fra byen ble det året hengt for å ha stjålet et stykke tøy fra en lokal mølle.

Etter borgerkrigen begynte man å produsere *medley*, et lett stoff laget av spansk ull som var farget før det ble spunnet. Dette førte til store inntekter i de neste 150 årene. Den industrielle revolusjon førte også til økt velstand, og byen vokste kraftig i begynnelsen av 1800-tallet. Flere fabrikkeiere fikk reist staselige hjem i byen, og flere av disse er bevart.

Jernbanen kom til Trowbridge i 1848. I 1860 var befolkningen vokst til 11&nbsp;000, og byen dermed Sør-Englands største fabrikkby, preget av den stramme lukten fra urin oppsamlet i kar fra pubene for å bli tekstilfarge. Når fabrikkene startet om morgenen, ble byen sotet ned av støv og røyk fra de larmende maskinene, mens fargestoffer rant ut i Biss og misfarget elvevannet.Kate Summerscale: ''The suspicions of Mr Whicher'' (s. 43) 

## Bilder

Fil:TrowbridgeCountyCourt.jpg|Møllen Clark's Mill, i dag grevskapsretten (County Court)
Fil:TrowbridgeClarksMill.jpg|Clark's Mill fra Wicker Hill
Fil:TrowbridgeHandleHouse.jpg|Handle House tilstøtende til Clark's Mill
Fil:TrowbridgeAshtonMill.jpg|Ashton Mill, en gang en betydelig arbeidsgiver
Fil:ShiresTrowbridgeInterior.jpg|Salter's Mill, i dag midtpunktet til kjøpesenteret


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Town Council, lokalemyndighetenes nettsted
* Trowbridge history hos Wiltshire County Council
*