open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jeg har en øy

**«Jeg har en øy»** er en norsk sang. Melodien er skrevet av Sigurd Jansen, med tekst av Helge Hagerup. Sangen deltok i Melodi Grand Prix 1965, den norske uttagningen til Eurovision Song Contest samme år. Her ble den fremført av Jan Høiland og Per Asplin med henholdsvis lite og stort orkester. «Jeg har en øy» kom på sisteplass av fem bidrag etter å ha mottatt i alt 404 stemmer fra seerne per brev og postkort.

I programmet Lisenskontrolløren på NRK i 2015 ble sangen trukket frem som den nifseste i Melodi Grand Prix’ historie. 

## Referanser
Conamblys

***Conamblys*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Nokså store, avlange, mørke trebukker med eller uten metallisk glans. Pronotum er avrundet sekskantet. Antennene er tynne og lengre enn kroppen. Beina er ganske lange, særlig bakbeina, legger og lår litt fortykkede.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i sentrale deler av Afrika, mot sør til Zambia og Angola, mot nord og øst til Uganda, mot vest til Togo.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten ***Conamblys*** Schmidt, 1922
********* Underslekten *Conamblys* (i snever forstand)
********** *[[Conamblys albitarsis]]* (Hintz, 1919)
********** *[[Conamblys auratus]]* Schmidt, 1922
********** *[[Conamblys brevis]]* (Jordan, 1894)
********** *[[Conamblys caesarius]]* Schmidt, 1922
********** *[[Conamblys callewaerti]]* Burgeon, 1931
********** *[[Conamblys ducarmei]]* Juhel, 2013
********** *[[Conamblys glaber]]* (Jordan, 1894)
********** *[[Conamblys latus]]* (Quedenfeldt, 1882)
********** *[[Conamblys nitidissimus]]* Burgeon, 1931
********** *[[Conamblys punctatissimus]]* Schmidt, 1922
********** *[[Conamblys spinicornis]]* Juhel, 2013
********* Underslekten *[[Mecosapinamblys]]* Lepesme, 1956
********** *[[Conamblys splendens]]* Lepesme, 1953

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 
* Bilder av artene 

## Eksterne lenker
* 
*
Gjøkvatnet

**Gjøkvatnet** (finsk: *Käkkijärvi*) er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den har utløp mot øst til Gjøkbekken. Sjøen har et areal på  og ligger 98 meter over havet.

På et nes på østsida av vatnet ligger Gjøkvassneset naturreservat.

## Referanser
Karl XIIs torg

**Karl XIIs torg** utgjør den søndre delen av Kungsträdgården i det sentrale  Stockholm. Her står Johan Peter Molins statue av Karl XII av Sverige, avduket til 150-årsdagen for kong Karls død den 30. november 1868. Statuen fremstiller kongen med en lanse, og kongen peker mot øst. På plassen foran torget sto fra 1630-årene til 1825 barokkpalasset Makalös.

## Statuen
Statuen er laget av Johan Petter Molin og er støpt i bronse. Den viser den svenske kongen Karl XII. I bestillingen for verket stod det at det skulle være en «fotstatue», altså ikke kongen til hest, dessuten skulle kongen ikke ha noe på hodet, slik at hans «edle panne» var synlig. Kongen ble avbildet med lansen i den ene hånden og den andre pekende ut over slagmarken, mot øst, en gest som ansås å holde kongens helterenommé levende. Som forslag til klærne tjente den uniform som Karl XII bar da han døde ved Fredriksten festning i 1718.

Statuen står på en pidestall av svensk granitt.

### Avdukingen i 1868
Statuen ble avduket i dramatiske former den 30. november 1868, på årsdagen for kongens dødsdag. Selve statuen hadde blitt laget takket være innsamlede midler fra allmenheten samt etter forslag fra August Blanche.  Blanche døde på vei til avdukingen. Myndighetene hadde til avdukingen bygget store tribuner for Stockholms mest framstående innbyggere. Dette gjorde at allmenheten knapt kunne se statuen eller avdukingen, noe som førte til at kavaleriet red mot folkemassen. Deretter ble det stengt fordi myndighetene hadde solgt for mange billetter til avdukingen og det fortsatte å være urolig under hele avdukingsdagen.

## Artilleri
Rundt statuen står fire kanoner, sammenlenket med en kjede, jernlenker. Kanonene ble støpt av Andreas Hérold i Dresden i 1678. De ble erobret av Karl XII ved erobringen av Neumünde under den store nordiske krig mot August den sterke, konge av Polen og Sachsen. På hver kanon finner en relieff som viser den botrøvne Proserpine og navnet Pluto. Man har senere sørget for å gravere følgende setning: «*Med Guds Hielp af K. Carl XII tagit medh [[Dünamünde|festningen Neumund]] d. 11 december 1701*»

## Galleri

Karl XII staty Kungsträdgården 2013.jpg|Detalj av Karl XII:s ansikt
Karl XII Kungsträdgården December 2012 01.jpg|Statuen av Karl XII
Stockholm. Mörsare vid Karl XIIs staty (1).JPG|Kanonene ved Karl XIIs statue.
Stockholm. Mörsare vid Karl XIIs staty (2).JPG|Basrelief på Mörsaren som viser bortførelsen av Proserpinas.
Stockholm. Mörsare vid Karl XIIs staty (4).JPG|Inskripsjonen på kanonen


## 1970-tallet
Like nord for Karl XIIs statue står 13 store almetrær som måtte fjernes for å gi plass til en ny oppgang til tunnelbanen. Tusenvis av stockholmere protesterte, og i løpet av en ukes tid ble plassen okkupert med hengekøyer og en teltleir. Hendelsen skjedde den 11. mai 1971 og kalles vanligvis for «almstriden».

Senere på 1970-tallet organiserte Narvaförbundet hvert år en seremoniell høytidelighet på Karl XIIs dødsdag (den 30 november) ved statuen. På grunn av motdemonstrasjoner gikk man isteden i 1983 over til å legge ned en krans på Karl XIIs grav i Riddarholmskyrkan.

## Litteratur
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Homaloceraea

***Homaloceraea*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, slanke, mørke trebukker med mer eller mindre tydelig metallisk glans. Kroppsformen er nokså jevnbred. Hodet er snuteformet forlenget foran fasettøynene. Pronotum er avrundet sekskantet. Antennene er fortykkede mot spissen. Beina er lange og tynne, mørke, lårene noe klubbeformede.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten ***Homaloceraea*** Schmidt, 1922
********* *[[Homaloceraea bicolor]]* (Adlbauer, 2002)
********* *[[Homaloceraea bjoernstadi]]* (Adlbauer, 2002)
********* *[[Homaloceraea claviger]]* (Dalman, 1817)
********* *[[Homaloceraea consimilis]]* (Gahan, 1909)
********* *[[Homaloceraea ditylus]]* (Adlbauer, 2000)
********* *[[Homaloceraea glabricollis]]* (Hintz, 1919)
********* *[[Homaloceraea manicatus]]* (Bates, 1879)
********* *[[Homaloceraea rufiventris]]* (Chevrolat, 1855)
********* *[[Homaloceraea scabriusculus]]* (Thomson, 1861)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 
* Bilder av artene 

## Eksterne lenker
* 
*
Tom Eilert Karlsen

**Tom Eilert Karlsen** (født 1974) er en norsk tidligere svømmer som representerte IL Varg.

Han vant 37 NM-gull og 49 NM-medaljer i perioden 1992–2001. Han vant kongepokalen i 1999.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser


## Kilder
* medley.no: Medaljevinnere NM svømming

## Eksterne lenker
*
Ridouan Boulahyane Essaeh

**Ridouan Boulahyane Essaeh** (født 1997) er en norsk fotballspiller som spiller for .

Den 10. mars 2018 skrev han under en treårskontrakt med Kongsvinger.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lisenskontrolløren

***Lisenskontrolløren*** er en norsk dokumentarserie som gikk på NRK-TV i fra 2013 til 2018. I tillegg ble to frittstående episoder vist i henholdsvis 2020 og 2022.

I programmene tar programleder Njål Engesæth med et skråblikk for seg utviklingen i NRKs TV-produksjon fra 1960-tallet frem til nåtiden, og det vises mange klipp fra gamle programmer hentet fra NRKs fjernsynsarkiv.

## Programtittelen
Tittelen er en henvisning til den gamle yrkestittelen «lisenskontrollør», som var personer som før i tiden gikk rundt og kontrollerte at alle TV-eiere betalte kringkastingsavgift, på folkemunne kjent som «TV-lisens». 

## Programtemaene
De tre første sesongene tar hvert program for seg forskjellige programsjangre eller tema, slik som barne-tv, nyhetssendinger, sportssendinger, helgeunderholdning og NRKs dekning av seksualitet. Et program tar også for seg pinlige øyeblikk i NRKs historie. Den fjerde sesongen, som gikk under navnet *Lisenskontrolløren og livet*, er mer rettet mot hvordan NRK har dekket de store spørsmålene i livet, slik som kjærlighet og fremtiden. Det første programmet i denne sesongen skiller seg fra de øvrige i serien ved at det er viet et portrettintervju med Liv Ullmann.

Serien ble vedtatt avsluttet i 2018, men det har likevel blitt produsert ytterligere to episoder; én i 2020 med temaet 17. mai-feiring, og én i 2022 med tittelen *Lisenskontrolløren og [[LHBT|skeive]].*

## Priser
Serien har vunnet Gullrutens fagpris i klassen «Beste klipp underholdning» tre ganger. *Lisenskontrolløren og livet* ved Karl Pontus Wesøe vant klassen under både Gullruten 2018 og 2019, mens  og Njål Engesæth vant klassen under Gullruten 2023. Serien ble i tillegg nominert i klassen «Beste livsstilsprogram» under Gullruten 2019 og Gullruten 2023.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Autoriserte nøytrale utøvere

**Autoriserte nøytrale utøvere (ANA)** og **Individuelle nøytrale atleter (AIN)** er nøytrale lag som er opprettet for å gjøre det mulig for godkjente russiske og belarusiske utøvere å delta i internasjonale mesterskap. 

Betegnelsen **Autoriserte nøytrale utøvere (ANA)** ble første gang benyttet under VM i friidrett 2017 etter at det russiske friidrettsforbundet ble suspendert av Det internasjonale friidrettsforbundet (IAAF). Kun godkjente utøvere fra Russland fikk  delta i mesterskapet, etter avsløringene om et statsstøttet dopingprogram i Russland. Laget ble også opprettet for russiske utøvere med dispensasjon fra Det europeiske friidrettsforbundet til å delta under EM i friidrett 2018.

**Individuelle nøytrale atleter (AIN)** (etter fransk: *Athlètes Individuels Neutres*), ble opprettet av Den internasjonale olympiske komité (IOK) for å muliggjøre at godkjente utøvere fra Russland og Belarus kunnne få delta i Sommer-OL 2024 i Paris i Frankrike i perioden 26. juli til 11. august 2024. Russlands nasjonale olympiske komité ble suspendert av IOK etter Russlands invasjon av Ukraina 2022 og Belarus' nasjonale olympiske komité ble suspendert på grunn av landets medvirkning til invasjonen og sin fortsatte støtte til fordel for Russland. 

Betegnelsen **AIN** blir benyttet der godkjente russiske og belarusiske utøvere får delta i forskjellige verdenscuper i vinteridrett sesongen 2025/26, og skal også benyttes på tilsvarende vis i Vinter-OL 2026 i Milano Cortina i Italia i perioden 6. til 22. februar 2026.

## Se også
*Utestengelsen av Russland fra internasjonal idrett
*Russian Ski Federation (Ski-VM 2021)
*Autoriserte nøytrale utøvere under VM i friidrett 2017
*Olympiske utøvere fra Russland under Vinter-OL 2018
*Individuelle nøytrale atleter under Sommer-OL 2024
*Individuelle nøytrale atleter under Vinter-OL 2026
*Utøvernes flyktningelag

## Referanser
Drømmestelen

**Drømmestelen**, også omtalt som *Sfinksstelen* og annet, er en epigrafisk stele (steinplate med inskripsjoner) over farao Thutmose IV, farao fra 18. dynasti i oldtidens Egypt. Den ble reist mellom labbene på Den store sfinksen på Gizaplatået utenfor Kairo i Egypt i år 1401 f.Kr., det første året kongen regjerte. Som andre, tilsvarende innskrifter for herskere i Det nye riket i Egypt, hevder innskriften at farao hadde guddommelig legitimering til å herske.

## Inskripsjonen

Relieffene og hieroglyfene på stelen forteller om en drømmevisjon som Thutmose hadde som ung prins. Under en jaktutflukt skal han ha sovnet i skyggen av sfinksen og fått et drømmesyn. I drømmen lovte guddommen Ra å gjøre ham til konge dersom han fjernet all ørkensanden som dekket sfinksen, vokteren til gravanlegget på Gizaplatået. 

Etter at prinsen våknet opp fikk han fjernet sanden og malt kjempestatuen i gilde farger. Både restaureringen av sfinksen og teksten på Drømmestelen kan bli betraktet som propaganda på vegne av Thutmose. Thutmose IV var sønn av Amenhotep II, men var ikke kronprins eller Amenhoteps utpekte arvtaker. Det er mulig at Thutmose styrtet sin eldre bror for selv å gripe tronen og makten, og deretter beordret Drømmestelen for å sikre legitimitet for sitt uventede kongedømme.

## Stelens historie
Drømmestelen er en rektangulær og vertikal steinplate, 360 cm høy, 218 cm bred og 70 cm tykk. Den øverste scenen, lunetten (fra fransk lunette, «liten måne») viser Thutmose IV til høyre og venstre som ofrer til den store sfinks. I oldtidens Egypt representerte sfinksen generelt, en løve med menneskehode, den kombinerte fysiske styrken til en løve med kongens jordiske makt.

Den store sfinksen ble i århundrenes løp på nytt dekket til av sand til kun hodet stakk opp, før den ble gravd fram igjen i løpet av 1800-tallet og stod helt fri i 1936. Stelen ble gjenoppdaget under utgravingsarbeider i 1817. De gammelegyptiske hieroglyfene ble først avkodet i 1822, på grunnlag av den berømte Rosettasteinen som ble funnet 1799.

## Bilder


Fil:Great Sphinx with Stelae.jpg|Stelen foran brystet på sfinksen. 
Fil:Dream-stela.jpg|Stelen er 70 cm dyp
Fil:ReproductionOfDreamSteleOfThutmoseIV RosicrucianEgyptianMuseum.png|Reproduksjon av stelen på Det egyptiske museum, Kairo
Fil:Giseh Traumstele (Lepsius) 01.jpg|Arkeologisk avtegning av inskripsjonene stelen


## Se også
* Thutmose IV
* Sfinksen i Giza

## Referanser


## Litteratur
* Clayton, Peter (1994): *Chronicle of the Pharaohs*, Thames & Hudson Ltd
* Shaw, Ian; Nicholson, Paul (1995): *The Dictionary of Ancient Egypt*, The British Museum Press.

## Eksterne lenker
U20-VM i fotball for kvinner

**U20-VM i fotball for kvinner**, tidligere **U19-VM i fotball for kvinner** (2002&ndash;2010), avholdes av FIFA annethvert år. Europeiske lag kvalifiseres ved å bli blant de fire beste i det foregående U19-EM i fotball for kvinner.

## Mesterskap
*2002, Canada
**Vertsnasjonen taper 0–1 for USA foran 47 000 tilskuere.
**Norge ikke kvalifisert, ble sist i U19-EM 2002 i Sverige.
*2004, Thailand
**Tyskland slår Kina 2–0 og Marta får gullballen.
**Norge ikke kvalifisert, ble sist i U19-EM 2004 i Finland.
*2006, Russland
**Nord-Korea slår Kina 5–0 og Ma Xiaoxu får gullball.
**Norge deltok ikke i kvalifiseringen i U19-EM 2005 i Ungarn.
*2008, Chile
**USA slår Nord-Korea 2–1 og Sydney Leroux får tullball.
**Norge kvalifisert for første gang, nådde semifinalen i U19-EM 2007 på Island, men utslått i gruppespillet.
*2010, Tyskland
**Vertsnasjonen slår Nigeria 2–0 og Alexandra Popp får gullball.
**Norge ikke kvalifisert, nådde ikke semifinalen i U19-EM 2009 i Belarus.
*2012, Japan
**USA slår Tyskland 1–0 og Dzsenifer Marozsán får gullball.
**Norge kvalifisert ved å tape finalen i U19-EM 2011 i Italia, men utslått av Tyskland i kvartfinalen.
*2014, Canada
**Tyskland slår Nigeria 1–0 og Asisat Oshoala får gullball og blir toppscorer, mens Sandy MacIver vinner den gyldne hanske
**Norge ikke kvalifisert i U19-EM 2013 i Wales.
*2016, Papua Ny-Guinea
**Nord-Korea slår Frankrike 3–1 og Hina Sugita får gullball.
**Norge ikke kvalifisert i U19-EM 2015 i Israel.
*2018, Frankrike
**Japan slår Spania 3–1 og Patricia Guijarro får gullball og blir delt toppscorer med Georgia Stanway
**Norge ikke kvalifisert, de deltok ikke i U19-EM 2017 i Nord-Irland.

## Se også
* Verdensmesterskapet i fotball for kvinner
* U17-VM i fotball for kvinner

## Eksterne lenker
*
Dorothy Gale

**Dorothy Gale** er en fiktiv skikkelse i Oz-universet som først ble introdusert i L. Frank Baums barnebok *[[Trollmannen fra Oz]]* (1900). Dorothy er bokens protagonist som forsøker å komme seg hjem til Kansas etter at hun har havnet i Oz på grunn av en forferdelig storm. På hjemreisen får hun flere venner, men den onde heksa fra Vest gjør sitt beste for å hindre hjemkomsten. I de andre bøkene bestemmer Dorothy seg for å flytte inn i en leilighet i Oz, og hennes bestevenninne Ozma kroner henne til prinsessen av Oz. Dorothy Gale er best kjent i Judy Garlands skikkelse fra filmen *[[Trollmannen fra Oz (film)|Trollmannen fra Oz]]* (1939).

Uttrykket «vennen til Dorothy» (*friend of Dorothy*) oppsto senere som en eufemisme for homofile menn. Dette var spesielt i bruk under andre verdenskrig, da homofil atferd var forbudt i USA. Det er ukjent hvordan uttrykket ble til, men flere språkforskere har foreslått at det LHBT-vennlige universet i Oz kan være årsaken. Andre mener at uttrykket kommer fra filmen fra 1939, ettersom Judy Garland er et homoikon. I filmen er hun svært hensynsfull til alle som er annerledes.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pistolpatron

En **pistolpatron** er en patron som er beregnet på pistoler, det vil si at de er egnet for å fyre av i relativt lette våpen som kan holde i én hånd. Dette betyr at patronen ikke kan inneholde like mye krutt som riflepatroner, og de fleste pistolpatroner er relativt små og sylindriske, i motsetning til riflepatroner som vanligvis har flaskefasong for å gi plass til mer krutt.

## Pistolpatroner og kaliber
Pistoler er i utgangspunktet ment å brukes på kortere hold enn rifler, og patronene er derfor ikke laget for å gi like stor rekkevidde som riflepatroner. I forhold til kruttmengden har pistolpatroner et relativt stort kaliber. Siden patronen har mindre krutt er utgangshastigheten for prosjektilet lavere, har pistolpatroner større kaliber for å gi ønsket effekt på målet. Mens 7,62&nbsp;mm (kaliber .30) regnes som et kraftig kaliber for riflapatroner, er tilsvarende pistolpatroner som 7,65 (kaliber .32) regnet som et lite pistolkaliber. Det store kaliberet i forhold til kruttmengden i patronen gjør at et kort løp er nok til at kruttet brenner opp før prosjektilet forlater løpet.

Utviklingen av større kaliber for pistolpatroner kom med utviklingen av moderne skytevåpen på siste halvdel av 1800-tallet. For tidligere munnladere var det vanlig at geværer hadde større kaliber enn pistoler. Med utviklingen av såkalte «småkalibrede» militære skytevåpen med kalibre rundt 11&nbsp;mm (~ kaliber .45) på rundt 1860 kom militære pistol- og riflepatroner med samme kaliber, men vesentlig forskjellige patroner, slik som den britiske .455 Webley til pistol og .450 Mrtini-Henry til rifler eller de tyske 10.6×25mmR til pistol 11mm Mauser til rifler. Ved overgangen til små riflekaibre for røyksvakt krutt som 7,92 × 57 mm Mauser og .303 British på slutten av 1880-tallet dukket de første pistolpatronene med større kaliber enn riflepatroner opp, en tendens som har holdt seg helt til i dag.

## Hylser
Pistolpatroner har vanligvis sylidriske hylser med rette vegger. Dette reflekterer at kruttmengden er liten. Det finnes imidlertid pistolpatroner med flaskehalsfasong, slik som 7,63 × 25 mm Mauser og .357 SIG. Tidlige flaskehalspatroner var laget til langløpede pistoler som Borchardt C-93 og Mauser C96 som kunne påmonteres geværkolbe og derved fungere som små karabiner.

## Rifler til pisolpatroner
Under det Ville Vesten laget flere produsenter små karabiner ment for å ha i altasker som kunne skyte samme patroner som revolvere. Den mest kjente av disse er uten tvil Winchester, som laget en serie bøylerepetervåpen for .45 Long Colt og .38 Colt. Det ble også laget egne korte patroner med større rekkevidde for disse våpnene, slik som slik som .44-40 og .38-40. Slike våpen lages også i dag, slik som Ruger police Carabin som skyter .45 ACP og bruker samme magasin som pistolen Colt M1911.

## Referanser
Blackpink

**BLACKPINK** er en sørkoreansk jentegruppe som ble dannet av YG Entertainment og består av medlemmene Jisoo, Jennie, Rosé og Lisa. 

Gruppen debuterte i august 2016 med sitt singlealbum *Square One,* som inkluderte **«**Whistle» og **«**Boombayah**».**  

## Karriere
Blackpink ble dannet etter YG Entertainments globale auditions for en ny jentegruppe etter 2NE1. Medlemmene gjennomgikk trening, og debutforberedelsene startet i 2011. Debuten ble forsinket flere ganger før YG bekreftet lanseringen i juli 2016.

Jennie (fra New Zealand) ble avslørt 1. juni, Lisa (fra Thailand) 8. juni, Jisoo (fra Sør-Korea) 15. juni, og Rosé (fra Australia) 22. juni. Opprinnelig planlagt som en større gruppe, ble Blackpink offisielt annonsert med fire medlemmer 29. juni 2016. Gruppen debuterte 8. august samme år.
Blackpink debuterte 8. august 2016 med singelalbumet *Square One*, inkludert «Boombayah» og «Whistle», som toppet Billboard World Digital Song Sales Chart. De vant sin første musikkshowseier 13 dager etter debuten.

De fulgte opp med *Square Two* i november 2016, der «Playing with Fire» ble deres andre Billboard hit og første K-pop jentegruppesang på Canadian Hot 100. 

I juni 2017 ga de ut singelen «As If It's Your Last». De debuterte i Japan 30. august 2017 med en selvtitulert EP.
## Medlemmer

* Jisoo (지수) – vokalist, danser
* Jennie (제니) – rapper, vokalist, danser
* Rosé (로제) – vokalist, danser
* Lisa (리사) – danser, rapper, vokalist

## Diskografi
* *The Album* (2020)
* *Born Pink* (2022)
* *Deadline* (2026)

## Turnéer

### Turnéer

* Blackpink Arena Tour (2018)
* In Your Area World Tour (2018–2020)
* Born Pink World Tour (2022–2023)

## Filmografi

* Blackpink House (2018, V Live / YouTube / JTBC2)
* YG Future Strategy Office (2018, Netflix)
* Blackpink X Star Road (2018, V Live)
* Blackpink Diaries (2019, V Live / YouTube)
* 24/365 with Blackpink (2020, YouTube)
* Blackpink: Light Up the Sky (2020, Netflix)
* Blackpink: The Movie (2021)
* Born Pink Memories (2022, YouTube)

## Referanser


## Fotnoter

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ulf Gustavsen

**Ulf Gustavsen** (født 12. juli 1948) er en norsk tidligere svømmer som representerte Oslo IL.

Han vant 24 NM-gull og 48 NM-medaljer i perioden 1964–1975. Han vant kongepokalen i 1965 og 1966.

## Medaljer i norske mesterskap

## Kilder
* medley.no: Medaljevinnere NM svømming
* Per Jorsett (1996): Hvem er hvem i norsk idrett?, s. 51.
Caraga

**Caraga** (*region XIII*) er en region i landsdelen Mindanao på Filippinene. Den ligger på øya Mindanaos nordøstre del. Nord for regionen ligger Boholsjøen. Det sammenlagte landarealet for regionen er 18&nbsp;846,97 km², noe som utgjør 6,3% av Filippinerae totale landarear, og 18,5% av Mindanao. Nesten halve landarealet utgjøres av provinsen Agusan del Sur. Regionen har 2&nbsp;362&nbsp;700 innbyggere (2006).

Regionen ble opprettet i 1995 og består av de fem provinser Agusan del Norte, Agusan del Sur, Dinagatøyene, Surigao del Norte og Surigao del Sur. Provinsen Dinagatøyene består av områder som tidligere tilhørte Surigao del Norte frem til at denne provins ble dannet i slutten av 2006. I regionen finnes fem byerr nemlig Bayugan, Bislig, Butuan City, Surigao City og Tandag. Regionhovedstad er Butuan City.

Blant språk som tales i regionen er surigaonon, cebuano, filipino og engelsk.

## Referanser
Store Sametti - Skjelvatnet naturreservat

**Store Sametti - Skjelvatnet naturreservat** er et naturreservat i Sør-Varanger kommune. Det ligger i Pasvikdalen og omfatter et 18 kilometer langt og 3-6 kilometer bredt område, som mot vest i grove trekk avgrenses av vannskillet mot Sandneselva. Reservatet ble opprettet 21. desember 2000 og har et areal på . Formålet med reservatet er å verne et barskogområde med alt naturlig plante- og dyreliv.

## Natur
Naturen i reservatet består av en åpen, glissen fjellskog. Det dominerende treslaget er furu, men det finnes også betydelig med bjørk. Furutrærne er gamle og kortvokste med tykke stammer og kraftige greiner, som sammen med tallrike vindfall og tørrfuruer gir området preg av urskog. Enkelte steder har det i tidligere tider vært drevet plukkhogst. Opp mot de høyereliggende områdene i vest overtar fjellbjørk. Jordsmonnet i reservatet er for det meste fattig, og markvegetasjonen domineres av krekling, lav og blåbærlyng. Finnmarkspors og einer danner buskvegetasjon. Dyrelivet er variert og interessant. I den sørlige delen av reservatet har bjørn fast oppholdssted. Rovfugler som fjellvåk, kongeørn, jaktfalk og dvergfalk hekker årlig, og andre vanlige fugler i reservatet er sotsnipe, lappspove, havelle, sjøorre, siland og lappfiskand. Elg har fast tilhold i området, og en del elg trekker dessuten gjennom reservatet på vei til og fra vinterbeitene i Øvre Pasvik.

## Menneskelig bruk
Området har vært reinbeiteland fra gammelt av, da flyttsamene fra Varanger kom hit med store flokker om vinteren. Rester av gamle reingjeterkoier finnes flere steder. Nå er det reineiere i Pasvik og i vestre Sør-Varanger som bruker området. I reservatet er det to gjeterkoier for reindrift, en ved Store Sameti og en ved Lille Røyrvatnet. Det er også en åpen bygdekoie ved Lille Oksvatnet. Tidligere var det også en koie ved Onderihompen, som nå er revet. Denne koia stammet fra tømmerhogsten som ble drevet av bygdefolket i Neiden fram til 1950-tallet, og det er fremdeles mulig å se kjøreveien som ble anlagt fra Munkefjord, gjennom Korsdalen til Store Sameti. Mesteparten av sporene etter plukkhogst er fra denne drifta. Mange av innsjøene i området har alltid vært viktige fiskevann for lokalbefolkningen.

## Referanser
Kroatia under EM i friidrett

**[[Kroatia]]** deltok for første gang selvstendig nasjon under EM i friidrett 1994 i Helsingfors og har siden uten unntak deltatt. Kroatiske utøvere deltok for Jugoslavia fra 1934 til 1990.

## Medaljeoversikt

## Referanser
Malindang

**Malindang** er en kompleks vulkan som ligger i Misamis Occidental på øya Mindanao i Filippinene. Fjellet er provinsens høyeste punkt med en høyde på 2404 meter over havet.

Malindang og hele det fjellparti som den tilhører, med sina fosser, kratersjøer og tette uberørte skoger omfatter en svært variert flora og fauna med mange uvanlige arter. Den 19. juni 1971 ble området utropt til *Mount Malindang National Park*. Området ble omklassifisert og fikk navnet *Mount Malindang Range Natural Park* den 2. august 2002.

Nasjonalparken har en rik og unik biodiversitet som i store stykker er ukjent for vitenskapen. I området finnes en rekke utrydningstruede arter, deriblant skjermflygere, filippinsk vortesvin og luzonhaukørn.

## Referanser
Hybunca

***Hybunca*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Nokså store, slanke, mørkt grønnlig metallisk fargede trebukker. Pronotum er avrundet sekskantet. Antennene er tynne og lengre enn kroppen. Beina er lange og tynne, rødlige, lårene en tanke klubbeformede.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i vestlige og sentrale deler av Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten ***Hybunca*** Schmidt, 1922
********* *[[Hybunca chrysogramma]]* (Chevrolat, 1855)
********** *[[Hybunca chrysogramma barombana]]* Schmidt, 1922
********** *[[Hybunca chrysogramma behanzini]]* (Lameere, 1893)
********** *[[Hybunca chrysogramma caliginosa]]* Schmidt, 1922
********** *[[Hybunca chrysogramma callichromoides]]* (Hintz, 1919)
********** *[[Hybunca chrysogramma chrysogramma]]* (Chevrolat, 1855)
********** *[[Hybunca chrysogramma cyaneodorsis]]*
********* *[[Hybunca nitidicollis]]* Juhel, 2013
********** *[[Hybunca nitidicollis ipassaensis]]* Juhel, 2013
********** *[[Hybunca nitidicollis nitidicollis]]* Juhel, 2013
********* *[[Hybunca nodicollis]]* (Hintz, 1919)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 
* Bilder av artene 
* Bilde av ''Hybunca nodicollis''

## Eksterne lenker
* 
*
Psilomastix

***Psilomastix*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, mørke trebukker med mørk bronseaktig, fiolett eller blålig metallglans. Antennene er kraftige, litt lengre enn kroppen hos hannene og litt kortere hos hunnene. Pronotum er nærmest tønneformet med en tann på hver side. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover. Beina er forholdsvis lange og kraftige.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten ***Psilomastix*** Schmidt, 1922
********* *[[Psilomastix coerulans]]* (Fairmaire, 1884)
********* *[[Psilomastix cuprea]]* (Fåhraeus, 1872)
********* *[[Psilomastix friesii]]* (Fåhraeus, 1872)
********* *[[Psilomastix parallelipenne]]* (Quedenfeldt, 1888)
********* *[[Psilomastix suturale]]* (Aurivillius, 1908)
********* *[[Psilomastix tessmanni]]* Schmidt, 1922

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 
* Bilder av artene 
* Bilde av ''Psilomastix friesii''

## Eksterne lenker
* 
*
Rhopalomeces

***Rhopalomeces*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, spinkle, mørke trebukker med mørk metallglans. Hodet er snuteformet forlenget foran fasettøynene. Antennene er tynne ved roten, men betydelig utvidete mot spissen. Pronotum er tønneformet, minst så langt som bredt. Dekkvingene er ganske jevnbrede. Beina er forholdsvis lange og tynne.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Afrika, bortsett fra den vestligste delen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten ***Rhopalomeces*** Schmidt, 1922
********* *[[Rhopalomeces caesius]]* Schmidt, 1922
********* *[[Rhopalomeces congoensis]]* Burgeon, 1931
********* *[[Rhopalomeces crassicornis]]* (Gestro, 1892)
********* *[[Rhopalomeces cyanellus]]* (Bates, 1879)
********* *[[Rhopalomeces dejeani]]* (Distant, 1898)
********* *[[Rhopalomeces delagoanus]]* Schmidt, 1922
********* *[[Rhopalomeces difficilis]]* Aurivillius, 1928
********* *[[Rhopalomeces dilaticornis]]* (Aurivillius, 1908)
********* *[[Rhopalomeces discolor]]* Schmidt, 1922
********* *[[Rhopalomeces discretus]]* (Aurivillius, 1908)
********* *[[Rhopalomeces elongatus]]* Schmidt, 1922
********* *[[Rhopalomeces femoralis]]* Schmidt, 1922
********* *[[Rhopalomeces fulgurans]]* Schmidt, 1922
********* *[[Rhopalomeces fuscipes]]* Schmidt, 1922
********* *[[Rhopalomeces gracilis]]* (Fåhraeus, 1872)
********* *[[Rhopalomeces haedus]]* Schmidt, 1922
********* *[[Rhopalomeces incisus]]* Schmidt, 1923
********* *[[Rhopalomeces leprieurii]]* (Buquet, 1844)
********* *[[Rhopalomeces linearis]]* Schmidt, 1922
********* *[[Rhopalomeces longicollis]]* (Harold, 1880)
********* *[[Rhopalomeces minutus]]* Schmidt, 1922
********* *[[Rhopalomeces rimosus]]* Schmidt, 1922
********* *[[Rhopalomeces rugatus]]* Schmidt, 1922
********* *[[Rhopalomeces sericeus]]* (Aurivillius, 1908)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter
* Bilder av artene

## Eksterne lenker
* 
*
Rhadinomaeus

***Rhadinomaeus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor (ca. 16 millimeter), avlange, mørk trebukk. Dekkvingene er blålig metallisk fargede. Antennene er sagtakkede i den ytre delen og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er avrundet sekskantet, nokså bredt og ganske matt. Dekkvingene er jevnbrede. Beina er stort sett rødlige, men leggene på bakbeina er svarte.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Arten er kjent fra Sør-Afrika, Botswana og Namibia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten ***Rhadinomaeus*** Schmidt, 1922
********* *[[Rhadinomaeus rufipes]]* (Fåhraeus, 1872)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter

## Eksterne lenker
* 
*
Skala Operakor

**Skala Operakor** ble etablert i 2011 i Oslo og består av ca. 60 sangere. Skala er først og fremst et operakor med blant annet Verdi, Mozart, Tsjaikovskij og Wagner på programmet, og all musikk fremføres på originalspråket. Skala Operakor dirigeres av Hedda Beate Bakker. Koret holder jevnlig konserter, og samarbeider med orkestre som Lillestrøm Musikkorps og Bærum Symfoniorkester. Skala Operakor har også opptrådt i flere operaforestillinger og konserter i regi av Oslo Operafestival. Koret har deltatt i programmet «Stjernekamp» på NRK1, når artistene skal testes i operasjangeren. Sommeren 2016 deltok koret i Grieg internasjonale korkonkurranse i Bergen. Høsten samme år åpnet koret Ibsen-festivalen på Nationaltheateret. Skala Operakor har sunget i blant annet Universitetets Aula, Oslo Domkirke og Grieghallen i Bergen og Eric Ericson Hallen I Stockholm. I juni 2018 deltok koret under Skeive Dager og Oslo Pride med forestillingen "Hvaduvil - en vaudeville". Forestillingen ble deretter invitert til fremføring i Teatro Forma i Bari, Italia.

I august 2022 fremførte Skala Operakor i samarbeid med Viken Operaakademi "Suor Angelica" av Puccini i Lørenskog hus og i 2024 den forrykende operaen "Mefistofele" av Arrigo Boito i Lillestrøm Kulturhus og i Drammens Teater. Begge forestillingene ble svært godt mottatt av et tallrikt publikum både i Lillestrøm og i Drammen, der teateret var utsolgt til siste sete. Alle solistroller ble sunget av ikke-profesjonelle sangere fra koret. Dette var første gang i Norge en helaftens opera er satt opp med bare amatører i alle roller. I juni 2024 ble koret invitert til å fremføre Mefistofele på Kirsten Flagstad Festival i Hamar. 

## Referanser
Irene Halvorsen

**Irene Halvorsen** (født 25. juni 1970 på Jessheim) er en norsk journalist og redaktør, fra 2016 til 2023 sjefredaktør i *[[Nationen]]*.

Halvorsen studerte ved Universitetet i Oslo, og har statsvitenskap grunnfag og nederlandsk mellomfag fra 1994.  Ved Handelshøyskolen BI har hun studert Flermedial ledelse og Nyskaping og kommersialisering. I ungdommen var hun også utøver, trener og leder innen alpinsporten.

Hun arbeidet i årene 1990-1991 som lærer i Ullensaker. Siden har hun hatt en rekke jobber innen pressen. I 1995-1996 var hun redaktør i *[[Universitas (avis)|Universitas]]*. Fra 1995 var hun journalist i klart-språk avisen *[[Klar Tale]]*, som den gang ble gitt ut av NTB. I 1996 ble hun journalist i *Nationen*. Senere jobbet hun både i *[[Avis1]]* og i *[[VG]]*.

Hun begynte som politisk journalist i *[[Dagsavisen]]* i 2006, og hadde flere lederstillinger i avisen. I årene 2011–2016 var hun samfunnsredaktør og kommentator i *Dagsavisen*, før hun tok over som redaktør i *Nationen*. Hun gikk av som redaktør i *Nationen* i desember 2023.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Irene Halvorsen i Store norske leksikon
* Irene Halvorsen-kommentarer i ''Nationen''
Plinthocoelium

***Plinthocoelium*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, stort sett mørkt grønnlig, blåaktig eller fiolett metallisk fargede trebukker. Hodet er ikke påfallende forlenget. Antennene er middels kraftige og noe lengre enn kroppen. Pronotum er rundet, med en liten, skarp tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover. Beina er lange og slanke, lårene gjerne mer eller mindre rødlige.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord- og Mellom-Amerika, fra Delaware i nord til Costa Rica i sør, også på øyene i Karibia. Én art blir også oppgitt fra Chile, men det er usikkert om dette er korrekt.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten ***Plinthocoelium*** Schmidt, 1924
********* *[[Plinthocoelium chilensis]]* (Blanchard, 1851)
********* *[[Plinthocoelium cobaltinum]]* (LeConte, 1873)
********* *[[Plinthocoelium columbinum]]* (Guérin-Méneville, 1838)
********* *[[Plinthocoelium domingoensis]]* (Fisher, 1922)
********* *[[Plinthocoelium koppei]]* Schmidt, 1924
********* *[[Plinthocoelium schwarzi]]* (Fisher, 1914)
********* *[[Plinthocoelium suaveolens]]* (Linnaeus, 1768)
********* *[[Plinthocoelium xanthogastrum]]* (Bates, 1880)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 
* Bilder av artene 

## Eksterne lenker
* 
*
Xystochroma

***Xystochroma*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, stort sett grønnlig metallisk fargede trebukker. Hodet er ikke påfallende forlenget. Antennene er middels kraftige og omtrent så lange som kroppen. Pronotum er rundet, litt knudrete, med en tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er noe avsmalnende bakover, ofte med en mørk lengdestripe. Beina er lange og slanke, lårene gjerne mer eller mindre rødlige.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika, fra Mexico (Veracruz) i nord til det sørlige Brasil i sør.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten ***Xystochroma*** Schmidt, 1924
********* *[[Xystochroma bouvieri]]* (Gounelle, 1911)
********* *[[Xystochroma buprestoides]]* (Bates, 1885)
********* *[[Xystochroma chloropus]]* (Bates, 1879)
********* *[[Xystochroma clypeatum]]* (Schwarzer, 1923)
********* *[[Xystochroma echinatum]]* Napp & Martins, 2005
********* *[[Xystochroma femoratum]]* Napp & Martins, 2005
********* *[[Xystochroma gracilipes]]* (Bates, 1879)
********* *[[Xystochroma incomptum]]* Napp & Martins, 2005
********* *[[Xystochroma minutum]]* (Zajciw, 1965)
********* *[[Xystochroma neglectum]]* (Gounelle, 1911)
********* *[[Xystochroma setigerum]]* (Schmidt, 1924)
********* *[[Xystochroma touroulti]]* Juhel & Dalens, 2017
********* *[[Xystochroma zikani]]* (Zajciw, 1965)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 
* Bilder av artene

## Eksterne lenker
* 
*
Harrelv naturreservat

**Harrelv naturreservat** er et naturreservat i Tana kommune i Finnmark. Området ble opprettet i 2007 og har et areal på 683 dekar. Naturreservatet er opprettet for å bevare et tilnærmet urørt lauvskogområde.

Naturreservatet karakteriseres av en rik gråor-strutsevingskog. Langs elva dominerer oftest vier og bjørk, men gråor forekommer nesten kontinuerlig langs elvekanten og dominerer på steder med flompreg. Området er sannsynligvis verdens nordligste forekomst av store mengder gammel gråorskog, og den varmekjære strutsevingen er trolig her på sin absolutte nordgrense. Andre dominerende urter er mjødurt, skogrørkvein, åkersnelle, stornesle, skogstjerneblom, storveronika, geitrams, vendelrot, hundekjeks og enghumleblom. Mer spredt forekommer de varmekjære firblad, myskegras, kvitmaure og rips, sammen med den arktiske dvergmaigull. Blant vierne er kjertelvier, setervier, svartvier og grønnvier vanlig. Nyserot vokser spredt i hele dalføret og er, med unntak av enkeltfunn lengre sør, her nær sin sørgrense for den norske utbredelsen. Harrelv er kanskje det eneste stedet hvor nyserot og strutseving, som representerer hvert sitt vidt forskjellige floraelement, vokser side ved side. Dette forsterker dalens særpreg. I tillegg til strutseving er bergrørkvein, legeveronika og storvassoleie på eller nær sin nordgrense her, mens sibirturt, åkerbær, finnmarkspors, kvitmaure og tanatimian er nær sin nordvestgrense. Artsbildet tilsier at nedre del av Tanadalen er en nordlig del av den mellomboreale vegetasjonssone, som man tidligere ikke anså fantes så langt nordøst i Norge.

## Referanser
Embrikstrandia

***Embrikstrandia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten er oppkalt etter den norske entomologen Embrik Strand.

## Utseende
Ganske store, nokså robuste, svarte trebukker. Denne slekten har ikke påfallende metallglans. Antennene er omtrent så lange som kroppen, ofte er den indre delen svart, den ytre lyst gulaktig. Pronotum er sekskantet sett ovenfra. Dekkvingene er jevnbrede eller litt avsmalnende bakover, avrundet litt før bakroppsspissen slik at denne stikker litt ut bak, med et bredt, gult eller oransje tverrbånd eller brunrøde ved roten. Beina er slanke og oftest mørke.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt fra Myanmar, Laos, Vietnam og det sørlige Kina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten ***Embrikstrandia*** Plavilstshikov, 1931
********* *[[Embrikstrandia bimaculata]]* (White, 1853)
********* *[[Embrikstrandia distincta]]* (Nonfried, 1892)
********* *[[Embrikstrandia inexpectata]]* Podaný, 1968
********* *[[Embrikstrandia notaticeps]]* (Pic, 1926)
********* *[[Embrikstrandia unifasciata]]* (Ritsema, 1897)
********* *[[Embrikstrandia vivesi]]* Bentanachs, 2005

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 

## Eksterne lenker
* 
*
Oskars Amerika

***Oskars Amerika*** er en norsk barnefilm skrevet og regissert av Torfinn Iversen, og produsert av Mona Steffensen.  Filmen hadde premiere i Norge 24. mars 2017. Filmen hadde verdenspremiere på Filmfestivalen i Berlin i Generation Kplus-programmet i februar 2017. Filmen fikk terningkast fem i Aftenposten. 

## Handling
Noe motvillig tilbringer ti år gamle Oskar sommerferien på gården til bestefaren. Sommeren skal likevel vise seg å bli innholdsrik når han møter Levi som bor i nærheten med den nærsynte hesten sin. Sammen legger de en vill plan om å ro til Amerika.

## Roller
* Odin Eikre – Oskar
* Bjørn Sundquist – Helmer
* Jørgen Langhelle – Levi
* Marie Blokhus – Isabel
* Jonathan Espolin-Johnson – Politi
* Anders T. Andersen – Lege
* Simen Roaldsen – Tom

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*Oskars Amerika hos Montages
*«Oskars Amerika»: Nydelig feelgood-film - Aftenposten
*Oskars Amerika hos Dagens Nyheter
Schwarzerium

***Schwarzerium*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Ganske store, nokså robuste, metallisk fargede trebukker. Antennene er tynne og noe kortere enn kroppen. Pronotum er sekskantet sett ovenfra. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover. Beina er slanke og mørke.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Malaysia, Taiwan, Vietnam, Japan og det sørlige Kina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten ***Schwarzerium*** Matsushita, 1933
********* Underslekten *[[Rugosochroma]]* Vives & Lin, 2013
********** *[[Schwarzerium yunnanum]]* Vives & Lin, 2013
********* Underslekten ***Schwarzerium*** (i snever forstand)
********** *[[Schwarzerium quadricollis]]* (Bates, 1884)
********** *[[Schwarzerium semivelutinum]]* (Schwarzer, 1925)
********** *[[Schwarzerium viridescens]]* Hayashi, 1982
********** *[[Schwarzerium viridicyaneum]]* (Hayashi, 1956)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 

## Eksterne lenker
* 
*
Chromalizus

***Chromalizus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Nokså store, slanke, metallisk grønne eller fiolette trebukker. Hodet er fremstrakt, noe snuteformet forlenget. Antennene er tynne og lengre enn kroppen. Beina er ganske lange, ikke fortykkede, ofte rødlige.

## Levevis
Larvene utvikler seg i ved av løvtrær.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Callichromatini Blanchard, 1845
******** Slekten ***Chromalizus*** Schmidt, 1922
********* Underslekten *[[Callichromalizus]]* Lepesme, 1950
********** *[[Chromalizus basaloides]]* Lepesme, 1950
********** *[[Chromalizus fragrans]]* (Dalman, 1817)
********** *[[Chromalizus rugosus]]* (Aurivillius, 1912)
********** *[[Chromalizus sjoestedti]]* (Aurivillius, 1903)
********** *[[Chromalizus speciosus]]* (Guérin-Méneville, 1844)
********** *[[Chromalizus subfragrans]]* Lepesme & Breuning, 1955
********** *[[Chromalizus truncatiscapus]]* Lepesme, 1950
********* Underslekten ***Chromalizus*** (i snever forstand)
********** *[[Chromalizus afer]]* (Linnaeus, 1771)
********** *[[Chromalizus afroides]]* Lepesme, 1950
********** *[[Chromalizus angolensis]]* Veiga-Ferreira, 1971
********** *[[Chromalizus argentipes]]* Juhel & Bentanachs, 2010
********** *[[Chromalizus aureovittis]]* (Kolbe, 1893)
********** *[[Chromalizus basalis]]* (White, 1853)
********** *[[Chromalizus basilewskyi]]* Fuchs, 1974
********** *[[Chromalizus calceatus]]* (Aurivillius, 1903)
********** *[[Chromalizus dekeyseri]]* Lepesme, 1950
********** *[[Chromalizus leucorhaphis]]* (Gerstaecker, 1855)
********** *[[Chromalizus procerus]]* Schmidt, 1922
********** *[[Chromalizus rhodoscelis]]* (Jordan, 1903)
********** *[[Chromalizus simulatus]]* (Chevrolat, 1856)
********** *[[Chromalizus socius]]* (Jordan, 1894)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, europeiske, afrikanske og asiatiske arter 
* Bilder av noen av artene 

## Eksterne lenker
* 
*