open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
José da Costa Nunes

** José da Costa Nunes ** (født 15. mars 1880 i Candelaria på Asorene i Portugal, død 29. november 1976 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler.

## Liv og virke
Han ble i ung alder misjonær i Macao i Kina og ble presteviet der i 1903. Han ble generalvikar av bispedømmet, som også omfattet Portugisisk Timor, og var biskop av Macao 1920&ndash;1940. Senere var han erkebiskop av Goa og Damão (med tittel patriark av Østindia) 1940&ndash;1953 (patriarktittelen beholdt han imidlertid til sin død).

Han ble kreert til kardinal i 1962 av pave Johannes XXIII, med *[[Santa Prisca (Roma)|Santa Prisca]]* som tittelkirke. Han deltok under Annet Vatikankonsil 1962&ndash;1965.

Han deltok ved konklavet 1963 som valgte pave Paul VI.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi var:
* Biskop Jerónimo do Barco, O.F.M. Ref. (1775-1853)
* Erkebiskop Vicente da Soledade e Castro, O.S.B. (1763-1823) *bispeviet 1820
* Kardinal Francisco de São Luiz (Manoel Justiniano) Saraiva, O.S.B. (1766-1825) *1822
* Patriark kardinal Guilherme Cardinal Henriques de Carvalho (1793-1857 ) *1843
* Patriark kardinal Manuel Bento Cardinal Rodrigues da Silva (1800-1869) *1846
* Kardinal Inácio do Nascimento Morais Cardoso (1811-1883) *1864
* Erkebiskop António José de Freitas Honorato (1820-1898) *1873
* Biskop Francisco José Ribeiro Vieira e Brito (1850-1935) *1892
* Biskop António Alves Ferreira (1864-1927) *1908
* Biskop Manuel Damasceno da Costa (1867-1922) *1915
* Kardinal * José da Costa Nunes* (1880-1976) *1921

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Hari Rud

**Hari Rud** er en elv som flyter fra fjellene i det sentrale Afghanistan til Turkmenistan hvor den forsvinner i Karakum-ørkenen. *Rud* betyr «elv» på persisk.

Elven oppstår i Babafjellene som er del av Hindukush-systemet, og følger en relativt rett rute mot vest.

I det vestlige Afghanistan flyter Hari Rud sør for Herat og fjellkjeden Paropamisus. Dalen rundt Herat var historisk berømt for sin fruktbarhet og tette kultivasjon. Elven møter Jam Rud ved minareten i Jam, som er sagt å være den nest høyeste minareten i verden med sine 65 meter.

Etter Herat svinger elven nordvest, så nord, og utgjør den nordlige grensen mellom Afghanistan og Iran. Videre nord utgjør den den sørøstlige delen av grensen mellom Iran og Turkmenistan.

I Turkmenistan er elva kjent som *Tedzhen* og den passerer nær byen Tedzhen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ork

**Orker** er eventyrfigurer, vanligvis framstilt med et mørkegrønt uhyggelig utseende og med store tenner stikkende ut av munnen. Orker er kjent fra både historier, film, videospill, rollespill og lignende. Ork er avledet fra *orc*, avledet fra det latinske *Orcus* som var et annet ord for den romersk-greske guden Pluto/Hades som hersket over underverden og de døde, og kan sammenlignes i Bibelsk forstand med demoner og lignende.

## Orker i gammelengelsk og middelalderske sagn
I gammelengelske (angelsaksiske) eventyr og sagn kjempet Beowulf mot den onde Grendel som skal ha nedstammet fra rasen *Orc-néas*, som betyr «døde orcus». Grendel bodde i en hule som lå under vann, akkurat som en annen av middelalderens orker, Spekkhoggeren. På engelsk kalles spekkhoggeren for *orca* og ble i en kilde fra middelalderen beskrevet som skjellet, stivbørstet, med grisetryne og støttenner.

## Orker i Ringenes Herre
Orker som de kjennes fra fantasyuniverset stammer fra Tolkiens *[[Ringenes Herre]]*. Tolkien har fått mye av sin inspirasjon fra sagnet om Beowulf. Hans orker bor i huler i klipper, hvor de tjener en enda mer ondskapsfull skapning enn de selv. I motsetning til orkene fra eksempelvis spillene Warhammer eller Warcraft har Tolkiens orker ikke grønn hud.

I Tolkiens oppdiktede univers Midgard tjener orkene de onde maktene. Melkor (Morgoth) gjorde mange alver til slaver. Han slo og ødela dem over lang tid, og av dem skapte han det elendige folket orker. Orkene er fylt med et hat til den som skapte dem, men frykten for ham tvinger dem til å følge ham.

## Russiske soldater

Under Russlands invasjon av Ukraina i 2022 ble russiske styrker ofte omtalt som "orker".

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om orker i Encyclopedia of Arda
Sultan Ali Shah

**Sultan Ali Shah** var herskeren av Afghanistan fra 1818 til 1819. Han var sønnen av Timur Shah, og den nest siste Durrani emiren.  Han ble kastet av sin bror Sultan Ayub Shah.
Abu Dhabi

**Abu Dhabi**, offisielt **Emiratet Abu Dhabi**, er et av sju emirater som utgjør De forente arabiske emirater. Det er det største emiratet etter areal, og det nest største etter befolkning (etter Dubai). 

Abu Dhabi dekker ca. 86 % av landarealet i landet. Presidenten i landet har sete i hovedstaden Abu Dhabi, som også er sete for mange oljeselskaper, ambassader og regjeringen. Al Ain er Abu Dhabis nest største befolkningsområde med 614.180 innbyggere (2007), og ligger 150 kilometer østover fra kysten.

Khalifa bin Zayed Al-Nahyan er emir både i Abu Dhabi og De forente arabiske emirater. Olje ble funnet i 1958, noe som førte til stor økonomisk vekst. Abu Dhabis økonomiske vekst og virksomhet er tuftet på funksjonen som senter for landets oljeindustri, samt hovedstadsfunksjonene.

## Økonomi og transport
Abu Dhabi står for om lag 60 % av føderasjonens bruttonasjonalprodukt, med  en verdiskaping på om lag US$ 100 millioner per år (2006). Den viktigste inntektskilden er produksjon av olje, samt inntekter fra formuesplasseringer i fast eiendom og aksjemarkeder i Dubai og i utlandet. Oljen brukes som energikilde i transport, varmekraftverk, og til avsaltingsanlegg for sjøvann, med et stort slikt anlegg bl.a i oljebyen Ruwais, ved kysten vest i emiratet.

Det er internasjonale lufthavner i Abu Dhabi og Al Ain – Abu Dhabi internasjonale lufthavn og Al Ain internasjonale lufthavn. Motorvei nr 11 går fra Saudi-Arabia og Ruwais i vest, via Bani Yas, til Dubai i nord. Motorvei nr 22 går østover til Al Ain, og nr 33 går østover til Al Hiyar. 

De ledende havnene er Abu Dhabi (Port Zayed) og Ruwais. Det er ingen jernbane i landet.

## Demografi og byer
De 1&nbsp;850&nbsp;230 innbyggerne i Abu Dhabi er av svært variert etnisk og nasjonal herkomst. I likhet med naboemiratet Dubai, har også Abu Dhabi lykkes i å tiltrekke en mengde utenlandske arbeidere, eksperter og etablerere, som utgjør majoriteten av befolkningen.

De største byene i Abu Dhabi er:
* Abu Dhabi (inklusive Musaffah) – 860.000 innbyggere
* Al Ain (inklusive Al Yahar) – 614.000 innbyggere
* Bani Yas – 
* Ruwais – 
* As Shahamah – 
* Al Samhah – 
* Al Hiyar – 

Av disse er bare Abu Dhabi og Al Ain virkelige storbyer, og disse to byene vokser svært raskt.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Egano Righi-Lambertini

**Egano Righi-Lambertini** (1906–2000) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var tilknyttet det pavelige diplomati. Han var nuntius i Libanon, Chile og Italia, og Pavestolens faste observatør ved Europarådet i Strasbourg.

Han ble kreert til kardinal i 1979 av pave Johannes Paul II, med *[[Santa Maria in Via]]* som tittelkirke.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1777
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Filippo de Angelis (1792-1877) *1826
* Kardinal Amilcare Malagola (1840-1895) *1876
* Kardinal Giovanni Tacci Porcelli (1840-1895) *1876
* Pave Johannes XXIII (1881-1963) *1924
* Kardinal *Egano Righi-Lambertini* (1906-2000) *1960

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fyldige kardinalsbiografier på norsk – katolsk.no
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Høgskolen i Ålesund

**Høgskolen i Ålesund** (**HiÅ** eller **HIALS**) ble etablert 1. august 1994 og hadde pr. 2015 rundt 2000 studenter og 200 ansatte. Høgskolen var en av 24 statlige høgskoler i Norge og var et resultat av at fem statlige høgskoler i Ålesund ble slått sammen som en del av Høgskolereformen i 1994.

Fra første januar 2016 ble HiÅ, Høgskolen i Gjøvik, Høgskolen i Sør-Trøndelag og Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet organisert som ett universitet under navnet Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). NTNU i Ålesund er en direkte videreføring av HiÅ.

Høgskolen tilbød vel 100 fag- og profesjonsstudier innen ingeniørfag, sykepleie, bioingeniør, maritime- og økonomisk-administrative fag. Disse kunne tas i varierende lengder fra årsstudium til bachelorgrader og mastergrader,  i tillegg til en rekke kurs-, etter- og videreutdanninger.

I 2015 var Høgskolens fem avdelinger:
* Avdeling for teknologi- og ingeniørfag (AIR)
* Avdeling for internasjonal markedsføring (AIM)
* Avdeling for helsefag (AHF)
* Avdeling for biologiske fag (ABF)
* Avdeling for maritim teknologi og operasjoner (AMO)

## Se også
* Studentsamskipnaden for Sunnmøre

## Referanser


## Eksterne lenker
* NTNU i Ålesunds offisielle nettsted
* Høgskolen i Ålesund
* Ålesund studentsamfunn
* Næringslivsutvalget(NLU)
* Start HiALS
* Bilde av høgskolen
IO Interactive

**IO Interactive** er et dansk spillutviklerfirma mest kjent for videospillserien *[[Hitman]]* og videospillene *[[Kane & Lynch: Dead Men]]* og *[[Kane & Lynch 2: Dog Days]]*. Firmaet ble etablert i 1998.

Firmaet var det første som brukte det nå mye utbredte filledukkefysikk-systemet. Dette systemet innebærer i grove trekk at personer har bevegelige legemsdeler som hver for seg er berørt av fysikkens lover, spesielt gjelder dette døde personer.

Spill fra IOI har til nå blitt utgitt av den internasjonale utgiveren Eidos Interactive.

## Utgivelser

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Faramir

**Faramir** er en fiktiv figur fra Ringenes herre av J.R.R. Tolkien. Han er den andre sønnen av Denethor II, riksforstander av Gondor. Faramir levde fra år 2983 i det tredje tideverv til år 82 i det fjerde tidevervet.

I Ringkrigen var Faramir Kaptein av Gondor og hadde sin egen tropp med skogmenn fra Ithilien, og han gikk for å være en av de beste mennesklige bueskytterne i sin tid. Etter sin eldre bror Boromirs død, som gikk svært inn på han, ble han hærfører av Gondor. Da Denethor II. fikk høre om sin sønns død ønsket han at det var Faramir som var død og Boromir som levde. Denethor drev Faramir i slaget om den yttere muren i Osgiliath, helt uten håp om seier, og her ble Faramir hardt skadd av en sudringpil fra en flyvende Nazgûl.

Hans far var så sjokkert over dette tilsynelatende dødelige såret at han bestemte seg for å brenne seg selv og Faramir på bål. Mens Beregond og Pippin reddet Faramir fra denne skjebnen døde Denethor på sitt eget bål. 

Mens Faramir blir leget for sårene sine i *Helbredelsens hus*, møter han Éowyn, jomfru av Rohan, og blir forelsket i henne. De gifter seg etter at Ringkrigen er ferdig. Da Aragorn ble konge av Gondor og Arnor, ble Faramir utnevnt til riksforstander av Gondor og fyrste av Ithilien.

Rollen som Faramir blir i filmtrilogien Ringenes herre spilt av David Wenham.
Beregond

**Beregond**, sønn av Baranor, er i J.R.R. Tolkiens roman *[[Ringenes herre]]* en soldat i den tredje vaktbataljonen i Minas Tirith. På en spasertur gjennom den hvite by (Minas Tirith) blir han kjent med Pippin, som på denne tiden er i Gondors tjeneste. Beregond har en tiårig sønn ved navn Bergil, som også Pippin blir kjent med.

Beregond kjemper i slaget om Gondor for å redde Faramir sitt liv, og sammen med Pippin klarer han det. Senere deltar han i kampen om Mordor og blir etter krigen den første høvedsmann av *Det hvite forband*, livgarde for fyrst Faramir av Ithilien. Denne posisjonen får han etter at han ofret alt for å redde Faramirs liv i beleiringen av Minas Tirith under Ringkrigen i det tredje tidevervet, som beskrevet i Atter en konge.

I historien er han og Bergil veiviserne til Peregrin Tók (Pippin) i Minas Tirith. I *[[Ringenes herre]]* filmene er dessverre ingen av dem tatt med, og deres viktigste *dåder* er overført til Gandalv og Pippin. Beregond var faktisk skrevet inn i *screenplayet* i en kort scene med replikken: *It is as the Lord Denethor predicted. Long has he foreseen this doom*. I denne scenen blir Beregond spilt av Ian Hughes. I løpet av produksjonen bestemte likevel filmskaperne å forandre denne figurens navn til *Iorlas*, som ikke dukker opp i filmen, men som blir identifisert av Bergil som hans onkel, og dermed antakelig Beregonds bror.
----
Det var også en Riksforstander av Gondor som bar navnet Beregond.
Bergil

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er **Bergil** den eldste sønnen til Beregond, en mann fra Minas Tirith i Gondor.Bergil er ti år på den tiden da krigen om ringen herjet, men han hadde kjempet seg til å få lov til å bli igjen i byen selv om de andre kvinnene og barna reiste vekk. Han får i oppgave å vise Peregrin Tók (Pippin) rundt i byen. I film trilogien Ringenes herre er dessverre verken Bergil og hans far tatt med, og deres viktigste handlinger er overført til Pippin og Gandalv.

Historien forteller ikke noe om Bergils senere skjebne. Hans yngre bror Borlas er sentral i *The New Shadow*, den raskt forkastete oppfølgeren til *[[Ringenes herre]]* som ble utgitt i *[[The Peoples of Middle-Earth]]*.
Krain

**Krain** (slovensk: *Kranjska*; italiensk: *Carniola*; ungarsk: *Krajna*) er et navn for en historisk region som utgjør deler av dagens Slovenia. Selv om det ikke eksisterer lenger som en helhet, tenderer de slovenere som bor innenfor området å identifisere det med de tradisjonelle delene av Gorenskaja (Øvre Krain), Dolenjska (Nedre Krain), samt deler av Bela Krajina (Hvite Krain), og i mindre grad med Notranjska (Indre Krain). På begynnelsen av 1990-tallet bodde i underkant halvparten av Slovenias befolkning innenfor grensene av det tidligere hertugdømmet Krain.

Navnet er slavisk og betyr «grenseområde». Arealet er nesten 10&nbsp;000&nbsp;km², og avgrenses av fjellkjeden Karavankene, De juliske Alpene og elva Kupa. På 500-tallet ble området befolket av slovenere, og det var i denne tiden navnet oppsto.

Krain var en stat innenfor det tysk-romerske rike i det østerrikske rikskreds, og et hertugdømme hvor habsburgerne hadde arverett, senere en del av det østerrikske rike og av Østerrike-Ungarn. Regionen var krongods fra 1849 da det ble inndelt i Øvre Krain, Nedre Krain og Indre Krain fram til 1918. Dets hovedstad var opprinnelig Krainburg (nå Kranj), for en kort periode Stein (nå Kamnik), og fra andre halvdel av 1200-tallet Laibach (nå Ljubljana). I dag, på 2000-tallet, er dets område (i dets utstrekning ved oppløsningen) bortimot fullstendig lokalisert i Slovenia, unntatt for en liten del i nordvestlige Italia, rundt Fusine i Valromana. Krain i sin endelige form, etablert i 1815, bestående av 9 904 km2. I 1914, rett før den første verdenskrig brøt ut, hadde området en befolkning på i underkant av 530 000 innbyggere.

Etter første verdenskrig ble størstedelen en del av delrepublikken Slovenia i Jugoslavia. En mindre del gikk til Italia. Etter andre verdenskrig ble den italienske delen også en del av Jugoslavia. Ved Slovenias løsrivelse ble hele Krain en del av Slovenia, og utgjør ca. halvparten av landets areal.

## Referanser
Magiens farge

***Magiens farge*** (eng. originaltittel **The Colour of Magic**) er en humoristisk fantasibok skrevet av Terry Pratchett. Den ble utgitt i 1983 som den første i Skiveverdenenserien. Den er også en av bare fem Skiveverdenenbøker som er inndelt i kapitler. De andre er Going Postal fra 2004 og de tre ungdomsbøkene. Hvert kapittel er i realiteten en egen novelle med de samme figurene som hovedpersoner. Idéen bak Magiens farge &ndash; at alt det som skjer, det skjer på grunn av gudenes spill &ndash; er ikke ulikt hvordan tradisjonelle rollespill fungerer, i og med at det er terningkast som avgjør hva som skjer med Rensvind og de andre heltene.

Hovedpersonen er den inkompetente og kyniske trollmannen Rensvind som mot sin vilje ender opp som turistguide til den naive turisten To-Blomst. Etter at de blir tvunget til å flykte fra Ankh-Morpork fører reisen dem til landet Krull som ligger helt i ytterkanten av Skiveverdenen.

Historien fortsetter i den etterfølgende Skiveverdenen-boken *[[Det fantastiske lyset]]*.

Historien ble også brukt som basis for videspillet The Colour of Magic.

## Fakta
* Figurer: Rensvind, To-Blomst, Bagasjen
* Steder: Ankh-Morpork, Krull
* Tema: Fantasy-klisjéer, Rollespill
* Utgivelsesår: 1983
* ISBN 0-552-12475-3 (engelsk mykperm)
* Oversetter: Rolf Andersen
* ISBN 82-10-04971-2 (hardperm)
* ISBN 82-10-04632-2 (mykperm)

## Eksterne lenker
* Referanser i ''The Colour of Magic'' 
* Sitater fra ''The Colour of Magic'' 
* Sammendrag av ''The Colour of Magic''
Gríma Ormtunge

**Gríma Ormtunge** er i J.R.R. Tolkiens roman *[[Ringenes herre]]* sønn av Gálmód. Han døde i året 3019 i det tredje tidevervet. Han var kong Théoden av Rohans nærmeste rådgiver. Han forrådte kongen helt fra starten av Ringkrigen til Sarumanns fordel, og svekket han med hvisking og renkespill så kongen nesten gikk til grunne. Utenom dette hang han etter Éowyn, kongens niese, og hadde stor del av skylden for at hennes bror, Éomer, ble forvist fra den Gyldne hall Meduseld. Etter at Théoden ved Gandalvs hjelp var blitt kurert, ble Gríma forvist og rømte til sin herre Sarumann som  behandlet han som en slave.

Etter Jarnagards fall dro han med Sarumann gjennom Midgard, og tyranniserte sammen med han i Hobbitun og Hobsyssel. Det endte med at han drepte Sarumann egenhendig i hat og fortvilelse. 

Rollen som Gríma Ormtunge ble i filmtrilogien spilt av Brad Dourif.
Keiserfora

**Keiserforaene** (italiensk *Fori imperiali*) i det gamle Roma var arkitektonisk storslagne bygninger reist omkring åpne plasser, som lå nord for Forum Romanum i sentrum av byen. Det er fem av dem, og de ble til mellom 46 f.Kr. og 113 e.Kr. 

De fem fora er Caesars forum, Augustus' forum, Vespasians forum, Nervas forum og Trajans forum.

Romas folkeøkning og voksende administrasjon skapte med tiden behov for større romligheter enn hvd Forum Romanum kunne by på. Nye torg kom til å anlegges på dets nordlige side. I tilslutning till det første av dem, Caesars forum, var det forretningslokaler, men de påfølgende stod utelukkende til rådighet for  domstoler, forvaltning, statshandlinger og offentlige seremonier. Den arkitektoniske prakten var enestående.

Restene av de keiserlige fora ble frilagt på 1930-tallet delvis fra sentidigere bebyggelse, i samband med at Mussolinis store paradegate, Via dell'Impero (nåværende Via dei Fori Imperiali), mellom Piazza Venezia og Colosseum, ble anlagt. Imidlertid forble mye av bebyggelsen skjult under gaten og planteringene som flankerte den. Senere er det blitt påbegynt nye utgaävninger i området.

## Litteratur
*
*
*

## Eksterne lenker
*
Bjørke kirke

Bjørke kirke finnes flere steder:

* Bjørke kirke i Nannestad kommune
* Bjørke kirke i Volda kommune
Petter Belsvik

**Petter Belsvik** (født 2. oktober 1967) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Larvik Turn.

Han scoret totalt 159 mål i Eliteserien. Han er med dette på tredjeplass på listen over flest scorede mål sammenlagt, etter Sigurd Rushfeldt og Harald Martin Brattbakk. Til tross for dette spilte han aldri for det norske , og ble heller aldri toppscorer i Eliteserien. Han ble til gjengjeld cupmester med  i 1998, og seriemester med Rosenborg Ballklub i 2000.

## Spillerkarriere
Belsvik er den spilleren som har spilt for flest norske eliteserieklubber. Han er også den som har scoret for flest ulike norske eliteserieklubber. Han spilte eliteseriefotball for , Ham-Kam, Start, , Rosenborg, Vålerenga og Lillestrøm, og han har også hatt korte opphold i utlandet&nbsp;&ndash; for den engelske klubben Southend, danske  og østerrikske .

## Trenerkarriere
Etter at han la opp som spiller etter 2003-sesongen, var Belsvik en del av trenerapparatet i Stabæk fra 2004 til 2008.  Han var assistenttrener under Jan Jönsson da Stabæk tok seriegull i 2008. Fra 2009 til 2011 var Belsvik assisenttrener i Lillestrøm.

Foran 2012-sesongen ble Belsvik ansatt som hovedtrener i Stabæk. Etter 2013-sesongen ble det kjent at han var ferdig som hovedtrener i Stabæk fordi de var uenige om veivalgene videre.

Foran 2014-sesongen ble han ansatt som hovedtrener i Fram Larvik. Han var trener i Fram Larvik til juli 2018, da han ga seg og ble daglig leder i Larvik Håndballklubb.

I 2019 vendte han tilbake til fotball som assistenttrener for Kongsvinger. Sommeren 2019 var han ønsket tilbake til Stabæk som assistenttrener under Jan Jönsson, men Kongsvinger sa nei. Belsvik valgte da å si opp jobben i KIL. I september 2019 var han tilbake i Kongsvinger etter å ha blitt enig med klubben om å fortsette. Etter 2019-sesongen forlot han klubben.

Foran 2020-sesongen var han tilbake i Stabæk som assistenttrener. Etter 2022-sesongen ble det kjent at han var ferdig som assistenttrener.

I 2023 var han hovedtrener for kvinnelaget til Stabæk i Toppserien. Etter 2023-sesongen ga han seg i klubben, og gikk over i en stilling i det private næringsliv.

I slutten av november 2023 ble det kjent at Belsvik ble ny hovedtrener for Larvik Turn i 5. divisjon, i en satsing for å få klubben oppover i divisjonssystemet.

## Meritter
* Seriemester med Rosenborg (2000 og 2001)
* Seriemester med Aalborg (1994/95)
* NM–finalevinner med Stabæk (1998)

## Karrierestatistikk
### Klubbstatistikk

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Aabsport.dk – Belsviks spillerprofil
*  Rosenborg.info – Belsviks spillerprofil 
*  Austria-archiv.at – Belsviks spillerprofil
Opilio Rossi

**Opilio Rossi** (født 14. mai 1910 i New York City i USA, død 9. februar 2004 i Roma) er en av den katolske kirkes kardinaler.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Opilio Rossi ble født i New York City av foreldre som var innvandret fra Scopolo di Bedonia i Italia. Han ble foreldreløs i ung alder og reiste til Italia sammen med sin storebror, som også skulle ende opp som katolsk prest. Han studerte ved Alberoni-kollegiet i Piacenza frem til sin prestevielse.

### Prest
Han ble presteviet 11. mars 1933. Så ble han del av det pavelige diplomati, og virket først i det apostoliske nuntiatur i Belgia (1938-1939) og Nederland (1939-1940), og senere i Tyskland (1940-1945), der han opplevde fra Berlin andre verdenskrig, og engasjerte seg for mange nødlidende. Så innehadde han en ledende stilling ved nuntiaturet i Nederland fra 1945 til 1948.

### Erkebiskop
Den 21. november 1953 utnevnte pave Pius XII ham til titularerkebiskop av *Ancyra* og til apostolisk nuntius i Ecuador. Han ble bispeviet 27. desember samme år av kardinal Aloisius Joseph Muench, erkebiskop *ad personam* og biskop av Fargo; medkonsekrerende var Umberto Malchiodi, koadjutorbiskop i Piacenza, og Artemio Prati, biskop av  Carpi.

Han var deretter pavelig nuntius i Ecuador (1953-1959), Chile (1959-1961) og Østerrike (1961-1976), og deltok under Annet Vatikankonsil. Han var president for Det pavelige råd for legfolket 1976&ndash;1984, og for Den pavelige komité for familien 1976-1984.

### Kardinal
Han ble kreert til kardinal av pave Paul VI i 1976.

Han deltok under konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II.

Han døde i 2004 på Domus Internationalis Paulus VI i Roma. Han ble gravlagt i Madonna di Lourdes, sognekirken i Scopolo i bispedømmet Piacenza-Bobbio, der han pleide å be som barn.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Kardinal Gaetano de Lai (1853–1928) *1911
* Kardinal Raffaele Carlo Rossi (1876–1948) *1920
* Kardinal Amleto Giovanni Cicognani (1883–1973) *1933
* Kardinal Aloisius Muench (1889–1962) *1959
* Kardinal *Opilio Rossi* (1910–2004) *1953

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Stortingets forretningsorden

**Stortingets forretningsorden** er et reglement for Stortingets arbeid. Forretningsordenen har sitt grunnlag i Grunnloven §&nbsp;66 som fastetter at «Etter den der vedtatte orden er enhver pliktig til å rette seg».

Den fastsetter blant annet hvilke saker som skal behandles i hvilke komitéer.

Energi- og miljøkomitéen skal for eksempel behandle saker som omhandler olje, energi, vassdrag, miljøvern og regional planlegging. Finanskomitén skal blant annet behandle saker om økonomisk politikk, penge- og kredittpolitikk, finans- og kredittvesen og skatter og avgifter til statskassen.

Behandlingen av statsbudsjettet og nasjonalbudsjettet følger særskilte regler i forretningsordenen og Stortingets bevilgningsreglement.

## Eksterne lenker
* Stortingets forretningsorden
* Innst.S.nr.188 (2004–2005) Innstilling fra Stortingets presidentskap om endringer i Stortingets forretningsorden – komitéstrukturen, spørreinstituttet, arbeidsordningskomiteen, arbeidet i komiteene mv.
** Dokument nr. 22 (2004–2005) Innstilling til Stortingets presidentskap fra utvalg oppnevnt av Presidentskapet for å vurdere Stortingets komitéstruktur 
*** Saksopplysninger
** Dokument nr. 7 (2004–2005) Innstilling fra et utvalg oppnevnt for å vurdere Stortingets spørreinstitutt, inkludert interpellasjoner
*** Saksopplysninger
* Bevilgningsreglementet
* Saksopplysninger nytt bevilgningsreglement
Bov kommune

**Bov kommune** (tysk: *Bau*), var en dansk kommune i Sønderjyllands amt i Danmark. Den ble dannet ved kommunalreformen i 1970 ved en sammenslåing av Bov og Holbøl kommuner.

Ved kommunalreformen i 2007 ble kommunen slått sammen med Lundtoft, Rødekro, Tinglev og Aabenraa til Aabenraa kommune i den nye Region Syddanmark.
 
Bov kommunes administrasjonssenter lå i Padborg.
 
Rundt Bov lå kommunene Gråsten i nordøst, Lundtoft på nordsiden og Tinglev i vest. Kommunens sørgrense var samtidig en del av Danmarks grense med Tyskland.

## Borgermestre
* Jens Aage Helmig (V) 2002–2006
* Preben Johannsen (S) 2001
* Allan Niebuhr (KF) 1998–2001
* Jens Aage Helmig (V) 1994–1997
* Preben Johannsen (S) 1986–1993
* Johan Rebsdorf (V) 1978–1985
* Holger H. Moos (Lokal liste) 1970–1978

## Referanser

 
 
 
 



## Kilder
* Kommunalstatistikk: NetBorger Kommunefakta fra KMD alias Kommunedata
* Kommunesammenslåinger og naboer: Eniros kart over de nye kommunene
* Fil med informasjon om sogn og kommuner
* Kommuner i tall fra Danmarks Statistik
Norðoyri

**Norðoyri** (, dansk: *Nordøre*), ofte kalt **Oyri**, er en bygd på Færøyene. Bygden ligger på østsiden av Borðoyarvík, like sør for byen Klaksvík. Norðoyri er også en del av kommunen og sognet Klaksvík. Nærheten har medført folketallsvekst i bygden, som voks fra 15 innbyggere i 1985 til 104 i 2015. Bygden er første gang nevnt skriftlig i 1584. 2 km sør for Norðoyri er det gjort arkeologiske utgravninger av hustufter fra vikingtiden.

## Referanser


## Litteratur
* Omhandler en gård i Norðoyri med detaljerte opptegnelser om eiendommene, som har vært gjenstand for en vitenskapelig undersøkelse.

## Eksterne lenker
*
Broager kommune

**Broager kommune** var en  dansk kommune sydøst på Jylland. Kommunen ble dannet i 1922 ved en sammenslåing av ni sognekommuner. Ved kommunalreformen i 1970 ble den en del av Sønderjyllands amt, men ble ellers ikke direkte berørt av reformen.

Administrasjonssenteret i kommunen var Broager, hvor Broager kirke ligger.

Ved kommunalreformen i 2007 ble kommunen innlemmet i den utvidede Sønderborg kommune i Region Syddanmark sammen med de tidligere kommunene Augustenborg,  Gråsten, Nordborg, Sønderborg kommune (1970–2006), Sundeved og Sydals.

## Borgermestre
* Jørn Lehmann Petersen (S) 1990–2006
* Peter Nielsen (S) 1986–1989
* Niels Krogh-Hansen (Lokal liste) 1978–1985
* Peter Nielsen (S) 1974–1978
* Thomas Jensen (S) 1970–1974

## Referanser
 
 
 
 
 


## Eksterne lenker
* 
*
Aabenraa

**Aabenraa** eller **Åbenrå** (lokal dialekt: *Affenrå*, tysk: *Apenrade*) er en by i Sønderjylland, Aabenraa kommune i Danmark med  (2023) innbyggere. Den var tidligere administrasjonssenter for Sønderjyllands amt og etter kommunalreformen i 2007 er den senter for Aabenraa kommune.

Aabenraa er en viktig havneby. I tillegg finnes ulike industribedrifter som Marcussen & Søn og Callesens Maskinfabrik.

Betydelige bygninger i byen er St. Nikolaj kirke fra Valdemars tid samt Brundlund slott grunnlagt av dronning Margrethe I omkring 1400. Det finnes også flere restaurerte kvartaler fra 1800-tallet som: Slotsgade, Store og Lille Pottergade, Nygade, Nybro, Skibbrogade og Gildegade.

## Historie

Byens eldste navn var **Opnør**, av gammeldansk *opæn* og *ør* (= åpen strand), senere **Opnøraa** og **Opneraa** etter beliggenheten langs åen. 

Byen oppsto tidlig i middelalderen rundt bispeborgen Opnør Hus. I middelalderen var byen kjent for sitt fiske og sin humlefremstilling. Byen fikk status som kjøpstad i 1240. Aabenraa hørte etter den danske arvedelingen i 1560 og frem til arvehyllingen i 1721 under Gottorp-hertugene.

Byen hadde sin storhetstid fra 1750-tallet og frem til 1864. I denne perioden var byens skipsfart i stor vekst med handel på Middelhavet, Kina, Sør-Amerika og Australia. Aabenraa hadde det danske monarkis største handelsflåte etter København og Flensborg. Byens fire til seks skipsverft var berømte for sine skip. Mest berømt ble klipperen «Cimber» som seilte fra Liverpool til San Francisco på 106 døgn i 1857. 

Fra 1864 til 1920 var byen en del av Preussen. Ved folkeavstemningen i 1920 var det  danske og  tyske stemmer. Også i dag finnes det en stor tysk minoritetsgruppe i byen. Den tyskspråklige dagsavisa *[[Der Nordschleswiger]]* publiseres i byen.

Stavemåten med «å» i stedet for «aa» ble gjennomført etter den danske rettskrivningsreformen i 1948. Aabenraa protesterte sterkt mot innføringen av svensk «å» i stedet for «dobbelt-a», siden «dobbelt-a» hadde sikret byens plass aller øverst i navnelistene. Imidlertid alfabetiseres dobbelt-a siden 1948 bakerst sammen med «å». Foreningen *Dansk Sprogværn* utga på 1950-tallet plakater og klistremerker med ordene: «*Byens Navn er Aabenraa – uden svenske Boller paa!*»

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Aabenraa Kommune
*  Aabenraa Turistinformasjon
*  Aabenraa Museum
*  Der Nordschleswiger – Tyskspråklig dagsavis
Károly Hornig

** Károly friherre Hornig von Hornburg** (født 10. august 1840 i Buda i Østerrike-Ungarn, død 9. februar 1917 i Veszprém) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Veszprém 1888&ndash;1917. I 1916 kronet han kong Karl IV (ungarsk Károl) og dronning Zita av Ungarn.

Han ble kreert til kardinal i 1912 av pave Pius X, med *[[Sant'Agnese fuori le mura]]* som tittelkirke.

Han deltok ved konklavet 1914 som valgtepave Benedikt XV.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Kardinal Flavio Chigi den eldre (1631-1693) *1686
* Kardinal Giovanni Antonio Guadagni (1674-1759) *1724
* Kardinal Christoph Bartholomäus Anton Migazzi von Waal und Sonnenthurn (1714-1803) *1751
* Kardinal József Batthyány (1727-1799) *1759
* Erkebiskop Ferenc Fuchs (1744-1807) *1788
* Erkebiskop István Fischer de Nagy (1754-1822) *1804
* Biskop József Vurum (1763-1838) *1816
* Biskop Ferenc (František) Lajcsák (Lajčák) (1772-1833) *1825
* Kardinal János Keresztély Scitovszky (1775-1866) *1828
* Kardinal János Simor (1813-1891) *1857
* Kardinal *Károly Hornig* (1840-1917) *1888

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Bredebro kommune

**Bredebro kommune** var en dansk kommune sørvest i Jylland i Sønderjyllands amt i Danmark. Den ble dannet ved kommunalreformen i 1970 ved en sammenslåing av Ballum, Brede, Randerup, Skast og Visby  kommuner.

Ved kommunalreformen i 2007 ble kommunen slått sammen med 
Højer, Løgumkloster, Nørre-Rangstrup, Skærbæk og Tønder til Tønder kommune i Region Syddanmark.
 
Rundt Bredebro lå kommunene Tønder og Løgumkloster i øst, Skærbæk i nord og Højer i sør. Vest for kommunen ligger Nordsjøen. Kommunens administrasjonssenter lå i Bredebro.

## Borgermestre
* Vagn Therkel Pedersen (V) 2002–2006
* Ib Lindegaard Nielsen (S) 1998–2001
* Lauge Jepsen (V) 1990–1997
* Peter Kjær (V) 1970–1989

Ved kommunalvalget i november 2005 ble Bredebros borgermester Vagn Therkel Pedersen valgt til borgermester i den nye Tønder kommune. 

## Referanser

 
 
 
 



## Kilder
* Kommunalstatistikk: NetBorger Kommunefakta fra KMD alias Kommunedata
* Kommunesammenslåinger og naboer: Eniros kart over de nye kommunene
* Fil med informasjon om sogn og kommuner
* Kommuner i tall fra Danmarks Statistik
Brit Bildøen

**Brit Bildøen** (født 1962) er en norsk forfatter og lyriker, oppvokst i Aukra. 

Bildøen er utdannet bibliotekar, har studert sosiologi og har gått på Skrivekunstakademiet i Hordaland. Hun arbeider som forfatter, gjendikter, oversetter og litterær rådgiver. Hun har tidligere vært forlagskonsulent og litteraturkritiker, blant annet for *[[Dagbladet]]*. Hun har vært medlem av Den norske forfatterforeningens litterære Råd. Hun var festspilldikter for Dei Nynorske Festspela i Ørsta i 2001 og festpilldikter for Festspillene i Bergen i 2019.  

Romanen *Alt som er* (2004) ble som den første boken på nynorsk av en kvinnelig forfatter lansert som månedens bok i Bokklubben Nye Bøker. Med romanen *Sju dagar i august* vant Bildøen P2-lytternes romanpris. For samme roman ble hun langlistet til Dublin Literary Award. I 2021 kom den kritikerroste oversettelsen av Virginia Woolfs *Til fyret*. 

Bildøen dramatiserte selv romanen *Sju dagar i august* for Det Norske Teatret i 2017. I 2019 var det premiere på musikalen *Kristin Lavransdatter* på Den Nationale Scene i Bergen, med sangtekster av Bildøen.

## Bibliografi
* 1991: *Bilde av menn* – dikt 
* 1992: *Eit anna eple* – roman
* 1994: *På visse tider av døgnet* – dikt
* 1994: *Peder og plystrelyden* – barnebok illustrert av Trude Tjensvold
* 1995: *Tur og orden* – roman
* 1998: *Tvillingfeber* – roman.  Inspirert av Gertrude Stein sin «Ida», Joseph Conrad sin «Mørkets hjerte» og  Robert Musil sin «Mannen uten egenskaper»
* 2001: *Landfastlykke* – roman. Om øyfolk, inspirert av Nordvestlandet.
* 2001: *Romhunden Odin* – barnebok illustrert av Ragnar Aalbu
* 2004: *Alt som er* – roman.  Om en byfamilie på Vinderen og Barcelona.
* 2006: *Mitt milde vesen* – roman.  Om en fjordfamilie, inspirert av Husnes der Bildøen var bibliotekar i fem år.
* 2007: *Huset Goggenheim* – barnebok
* 2009: *Litterær salong* essaysamling (red.) (Samlaget)
* 2011: *Adam Hiorths veg* – roman
* 2014: *Sju dagar i august* – roman (Samlaget)
* 2018: *Tre vegar til havet* – roman (Samlaget)
* 2020: *Over land og hav - eit år med trekkfuglar* – sakprosa (Kagge)
* 2023: *Gult farevarsel* (Samlaget)
* 2025: *Moderat sikt* (Samlaget)

## Priser
* 1996: Sokneprest Alfred Andersson-Ryssts fond 
* 1998: Osloprisen for *Tvillingfeber* 
* 1998: Nynorsk litteraturpris, for *Tvillingfeber*
* 2002: Sigmund Skard-stipendet
* 2002: Melsom-prisen for *Landfastlykke*
* 2004: Sunnmørsprisen 
* 2011: Samlagsprisen
* 2015: P2-lytternes romanpris for *Sju dagar i august*
* 2018: Nynorsk litteraturpris for *Tre vegar til havet.*
* 2020: Amalie Skram-prisen
* 2023: Doblougprisen for samla forfatterskap   

## Referanser


## Eksterne lenker
* Presentasjon av Brit Bildøen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
*Årets festspilldikter Brit Bildøen - lydopptak ved Bergen Offentlige bibliotek 27. februar 2019
Daewoo

**Daewoo** var et sørkoreansk selskap og et bilmerke som ble grunnlagt i 22. mars 1967.

Bilselskapet gikk konkurs i 1999. Daewoo solgte deretter bilmerket sitt til General Motors, som startet GM Daewoo i 2002. GM har siden markedsført Daewoo-biler som billigbiler for mange andre merker, inkludert Chevrolet, også Holden. I Norge markedsføres 7 modeller under navnet Chevrolet.

## Modeller
* Winstorm
* Leganza
* Matiz
* Espero
* Lacetti
* Nubira
* Kalos
* Rezzo
* Damas
* Tosca
* Gentra
* Statesman

## Se også
* GM Daewoo

## Referanser


## Eksterne lenker
* Den norske importørens nettsted
Liste over politiske partier på Færøyene

**Liste over politiske partier på Færøyene**. Det foregikk en viss mobilisering langs danske partiskiller i valg til den danske Rigsdagen på Færøyene på 1800-tallet, men de første partidannelsene på det færøyske Lagtinget skjedde ikke før tidlig på 1900-tallet. Færøyene har utviklet et nokså stabilt flerpartisystem.

## Nåværende partier

## Tidligere partier
Følgende partier har vært representert på Lagtinget eller stilt til lagtingsvalg:

## Andre politiske partier og grupper
*Den røde 1. maj-gruppe (ca. 1980)
*Kommunistiski Flokkur Føroya (1975–1981)
*Oyggjaframi (m-l) (1962–1984)

## Referanser
Borgermester

En **borgermester** er den øverste administrative og politiske lederen for en by eller kommune. Borgermesteren kan være valgt direkte av innbyggerne, eller velges av et bystyre eller kommunestyre.

Borgermesteren er vanligvis jurisdiksjonens utøvende myndighet. I noen jurisdiksjoner delegerer borgermesteren mye av sin utøvende makt til en administrativ leder, for eksempel en byrådsleder.

## Norge

Fra 1430-tallet fikk noen byråd en eller to formenn med tittelen borgermester. Også Danmark og Sverige innførte dette embetet i løpet av 1400-tallet. I Oslo nevnes to borgermestre i 1439, i Tønsberg en i 1444, mens Bergen og Trondheim først fikk borgermestere etter reformasjonen. Kanskje skyldes dette at begge byene var av slik politisk og økonomisk betydning at bystyrene først stod friere etter at kirken og Hansaforbundet var blitt varig svekket.

Betegnelsen rådmann ble tatt i bruk i forbindelse med de nye kommunelovene av 1938. Ved kommuneloven av 10. juni 1938 som trådte i kraft fra 1.1.1939, ble tittelen «borgermester» erstattet med «rådmann». Dette vedtaket var ikke overensstemmende med justisdepartementets lovproposisjon eller med innstillingen, men ble vedtatt i odelstinget og lagtinget med én stemmes overvekt. Inntil 1665 hadde Bergen to borgermestre, siden tre, idet magistraten bestod av en president og to borgermestre. Hertil kom seks rådmenn, siden redusert til fire. I 1828 blev det bestemt at magistraten skulle bestå av én borgermester og to rådmenn, i 1894 endret til «første borgermester» og to borgermestre, inntil kommuneloven av 1921 og loven om magistratembetenes opphevelse.

## Færøyene
På Færøyene fungerer en *borgarstjóri*, «borgermester», på samme måte som en ordfører i Norge, mens administrasjonssjefen tituleres *kommunustjóri*, «kommunaldirektør», eller *kommunuskrivari*, «kommunalsekretær». Færøyske valg er personvalg, og den nye borgermesteren er stort sett den kandidaten som fikk flest stemmer i valget, mens kandidaten med nest flest stemmer blir viseborgermester. Tórshavnar kommuna har, som eneste færøyske kommune, to viseborgermestre.

## Danmark
I Danmark brukes betegnelsen *borgmester* om den øverste politiske lederen for en kommune. Borgmesteren velges fra og av de folkevalgte medlemmene av kommunestyret (*byråd* eller *kommunalbestyrelse*) og er formann og møteleder for styret. I København er *overborgmesteren* den øverste politiske lederen valgt fra og av medlemmene av Københavns borgerrepresentasjon. I alle kommuner utnevnes i tillegg en eller to viseborgermestre (*viceborgmestre*).

## Tyskland
I Tyskland brukes betegnelsen *Bürgermeister*.

## Se også
*Ordfører

## Referanser
Daihatsu

**Daihatsu** er et japansk bilmerke som er spesielt kjent for sine småbiler. Aksjemajoriteten (51,2 %) i det børsnoterte selskapet eies av Toyota. I 2011 kunngjorde Daihatsu-selskapet at bilmerket etter 31. januar 2013 ikke lenger skulle markedsføres eller selges i Europa.
## Historie
Virksomheten startet i 1907 med produksjon av motorer.
* 1907 Hatsudoki Seizo Co., Ltd. stiftet
* 1951 Selskapet får nytt navn: Daihatsu Motor Co., Ltd. 
* 1967 Starter samarbeid med Toyota
* 1999 Toyota blir hovedaksjonær
## I Norge
Importør i Norge var Nordisk Bilimport AS, et selskap i Bertel O. Steen-konsernet. Alle Daihatsu-modeller ble levert med firehjulstrekk i Norge.
### Modeller som var i salg i Norge
*Charade (1980&ndash;2000) - småbil produsert i flere generasjoner
* Rocky (1984&ndash;2002) - en liten SUV
* Daihatsu Gran Move (1996&ndash;2002) - liten flerbruksbil (1996&ndash;2002)
* Terios (1997&ndash;2012) – en liten SUV, 4,05 m lang
* Sirion (1998&ndash;2012) – en småbil, 3,63 m lang
* Cuore (1980&ndash;2012) - en liten småbil
* Applause (1989&ndash;2012) - kompaktbil
* Copen (2002&ndash;2012) - kabriolet

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Djevelens advokat

**Djevelens advokat** er en folkelig betegnelse på en som fremmer et syn som ikke er populært, bakgrunn for uttrykket er helligkåring innen den katolske kirke.

## Bakgrunn
Djevelens advokat (på latin *advocatus diaboli*) er en uoffisiell betegnelse på den kirkelige embetsmann *troens advokat* eller *troens fremmer* (latin *promotor fidei*), som er medlem av kongregasjonen for helligkåringer i den katolske kirke. Under kanoniseringsprosesser (helligkåring) mellom 1587 og 1983 var det hans oppgave å fremlegge argumenter og eventuell dokumentasjon som tilsa at personene det var snakk om, *ikke* burde bli helgener. Man kan si at han talte djevelens sak idet han motarbeidet utkåringen av hellige personer. Tilsvarende fikk prosessens promotor det folkelige tilnavnet *advocatus Dei*, «Guds advokat».

Reglene for katolske helligkåringsprosesser ble revidert i 1983, slik at den funksjon som innebærer å påpeke svakheter ved hellighetsindikasjonene ikke lenger tilligger kun én person (som kan ha medarbeidere), men utøves bredere.

## Moderne betydning
I overført betydning er djevelens advokat en som kommer med kritiske innvendinger, negative synspunkter og pessimistiske spådommer, særlig når de øvrige debattantene er skjønt enige og optimistiske. Vedkommende kan være negativt innstilt i utgangspunktet, eller kan ha fått tildelt en slik rolle i gruppen, eller inntar denne posisjonen på eget initiativ for å belyse en sak bedre.

## Se også
* Helligkåring
* Kongregasjonen for helligkåringer

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Omtale i en ''Dagbladet'' artikkel
Lokalbedøvelse

**Lokalbedøvelse** eller **lokalanestesi** er en hendelse der et **lokalanestetikum** tilføres for å blokkere smerte, for eksempel under et mindre inngrep på kroppen eller som en nerveblokade. Lokalanestetikum gis som regel som injeksjon og hensikten er å blokkere overføringen av elektriske impulser over membranene i nervevev og muskler. Blokkeringen er reversibel. Der huden er tynn, kan det også gis lokalanestetikum i form av lokalbedøvende salve eller spray.

Et av de vanligst benyttede lokalbedøvende stoffene er **Lidocain**, **Xylocain** (begge inneholder virkestoffet lidokainhydroklorid) og **Marcain** (inneholder virkestoffet bupivakainhydroklorid). Både Lidocain og Xylocain brukes som lokalbedøvelse, mens Marcain, som har lenger virketid, gjerne brukes til som regionalbedøvelse, for eksempel spinalanestesi og nerveblokade.

Virkningsmekanismen til lokalbedøvelse er at spenningen over nervemembranene stabiliseres, slik at disse ikke kan lede impulser. Derved registres ikke smerte i områdene hvor lokalbedøvelse er injisert/applisert.

Det er vanlig å tilsette adrenalin i injeksjonsvesken for å trekke sammen blodårene i området. Da vil bedøvelsen vare lenger fordi det tar lengre tid for blodet å skylle vekk bedøvelsen. Adrenalin vil også gi mindre blødning under inngrepet. 

Slike sprøyter settes som regel av leger, tannleger eller annet kvalifisert personell. Det brukes blant annet ved inngrep på enkelte tenner, ved fjerning av føflekker og ved sying av sårskader og operative inngrep. 

Lokalbedøvelse har også vært brukt i ømme muskelpunkter, og blandet med kortisonpreparater i betente senefester

Varigheten av en lokalbedøvelse varierer vidt, og er avhengig av faktorer som:

* type bedøvelsesmiddel
* spredningen av bedøvelsen
* injeksjonsmengden av bedøvelsesmiddelet
* injeksjonshastigheten

En lokalbedøvelse – avhengig av faktorene ovenfor – kan vare fra et kvarter til mange timer. For eksempel har bedøvelsemiddelet marcaine en virketid betydelig lengre enn lidocaine.

En litt mer omfattende bedøvelse er ledningsanestesi, eller blokkanestesi, da injeksjonen settes slik at det legges mye lokalbedøvelse rundt en nerve som forsyner et litt større område med nerveender. Mens virkningen av lokalbedøvelse kan komme innen et minutt, kan ledningsanestesien ta bortimot et kvarter før den virker.

Ved inngrep på framsiden av øyet, øyelokkene eller tårekanalene kan det dryppes lokalbedøvelse i øyet. Den vanligste substansen for dette kalles oxybuprocain.

Ved inngrep gjennom urinrøret, som ved å legge inn kateter, eller ved cystoscopi (å se inn i blæren med en fiberoptisk rett stang), må urinrøret bedøves ved å sette inn en gele med lidocain i urinrøret på forhånd. For å få effektiv bedøvelse er det viktig å vente et par minutter fra geleen settes inn til katateret eller cystoscopet settes inn. 

## Referanser