Dordrecht

**Dordrecht** er en by og kommune i provinsen Zuid-Holland i Nederland, ca. 18&nbsp;km sørøst for Rotterdam.

Byen har ca. 120&nbsp;000 innbyggere og et areal på 99,45&nbsp;km², og er med det den fjerde største byen i provinsen. Den er den viktigste og største byen i byregionen Drechtsteden, og er også en del av konurbasjonen Randstad. Dordrecht er den eldste byen i provinsen og har en rik historie og kultur. Ved byen deler elven Beneden-Merwede seg i kanalen Noord og elven Oude Maas. Dette «tre-elvs-krysset» er en av Nederlands mest trafikkerte vannveier.

Kommunen dekker hele øyen Dordrecht som er avgrenset av elvene Dordtsche Kil, Oude Maas og Beneden-Merwede, og kanalene Nieuwe Merwede og Hollandsch Diep.

Næringslivet består av kjemisk industri og produksjon av skip.

## Historie

Byen ble grunnlagt i 1008 i en myr ved elven *Thure*. Denne elven var en gren til elven Dubbel som rant ved den nåværende elven Bagijnhof. Det opprinnelige navnet på byen var *Thuredrith* som betyr «Thure-vadested». Første gang byen er nevnt skriftlig er i 1120 da annalene fra Egmond nevner at greven Dirk IV ble myrdet i 1049 nær *Thuredrech*.

Dordrecht fikk byrettigheter av Vilhelm I av Holland i 1220 og er dermed, etter Geertruidenberg (1213), den nest eldste byen i det historiske grevskapet Holland. Geertruidenberg ligger i dag i provinsen Noord-Brabant. Det kan ikke utelukkes at andre steder i Holland fikk byrettigheter tidligere (ikke alle gamle dokument er bevart). På grunnlag av gamle dokument hevdet Dordrecht lenge at den var den eldste byen i Holland. På grunn av sin strategiske plassering utviklet byen seg til en viktig handelsby på 1100- og 1200-tallet. De viktigste varene var vin, tømmer og korn. I 1299 fikk byen status som ladested.

I 1253 ble det grunnlagt en latinskole i Dordrecht. Den eksisterer fremdeles som Johan de Witt Gymnasium og er det eldste gymnaset i Nederland. Fra 1600 til 1615 var Gerhard Johann Vossius rektor ved denne skolen.

Natten mellom 18. og 19. november 1421 gjorde en kraftig storm i Nordsjøen at dikene brast og grevskapene Holland og Zeeland ble rammet av St. Elizabeth-flommen (*Sint-Elisabethsvloed*). Da vannet trakk seg tilbake lå byen Dordrecht på en øy.

I 1572 samlet representanter fra de fleste nederlandske byer seg i Dordrecht for å erklære seg selvstendig fra Spania og anerkjente fyrsten av Oranien, Vilhelm I av Oranien, som stattholder for De forente Nederlandene.

Et viktig kirkemøte, synoden i Dort, ble avholdt i 1618–1619. Dette avgjorde en teologisk strid mellom de ortodokse kalvinistene og de mer liberale remonstrantene som hadde brakt landet på randen av borgerkrig. Remonstrantene led nederlag og resultatet ble *Troserklæringen fra Dordrecht*.

Fra 1780 til 1787 var Dordrecht senter for patriotene som ville fjerne den arvelige stattholderposisjonen til Huset Oranien-Nassau. Nederland var tross alt en republikk de jure. Like etter fulgte flere byer etter og Vilhelm V av Oranien flyktet fra Holland. Svigerbroren hans, kong Fredrik Vilhelm II av Preussen, hjalp Vilhelm V og 18. september 1787 kapitulerte Dordrecht til prøyssiske tropper. Patriotene ble slått og Vilhelm V ble gjeninnsatt som stattholder.

På 1700-tallet ble Dordrecht mindre viktig og Rotterdam ble den største byen i regionen. Dordrecht hadde likevel en nøkkelposisjon i forsvaret av Nederland og hadde militære avdelinger til langt ut på 1900-tallet. Under mobiliseringen i august 1939 ble infanteri og artilleri sendt til Dordrecht for å forsvare øyen.

Mot slutten av den andre verdenskrigen, vinteren 1944–1945, lå Dordrecht og området rundt midt i krigssonen mellom de to fiendene. Grensen mellom okkupert og frigjort område gikk langs Hollandsch Diep.

I 1970 ble kommunen Dubbeldam (ca. 10 000 innbyggere) og den sørlige delen av kommunen Sliedrecht en del av Dordrecht slik at hele øyen Dordrecht ble en enkelt kommune.

## Referanser


## Eksterne lenker
*