open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Barneidrettsskole

**Barneidrettsskole** er et aktivitetstilbud for de yngste i et idrettslag, der målet er å skape motivasjon for fysisk aktivitet gjennom utprøving av et bredt spekter idretter, lek og treningsaktviteter. Andre begreper som nyttes er *allidrett*, *idrettsskole* eller *fleridrettsskole*. Tilbudene kan være ukentlige økter til fast dag og tid, eller de kan legges til ferier eller helger. Det er ikke uvanlig at idrettslagene, eller andre arrangører, tar seg betalt for tilbudet, utover vanlig medlemskontingent. Spesielt gjelder dette tilbudene i ferier.

I en idrettsskole forventes det allsidig og variert aktivitet både innendørs og utendørs. Alle deltakere skal utfordres utfra egne forutsetninger og hjelpes i gang gjennom lekpregede øvelser. Stimulering og utvikling av grunnleggende bevegelsesmotorikk er utgangspunktet for aktiviteten. Norges idrettsforbund mener idrettsskolene passer for barn under 12 år.

En del barneidrettsskoler bryter med fleridrettstanken og tilbyr aktivitet rettet mot en idrett. Fotballskoler, håndballskoler, alpinskoler og skiskoler er eksempler på dette.

## Se også
* Idrettsskole, pekerside

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Norges idrettsforbund: Barneidrettsskoler
Beauvais

**Beauvais** er en kommune i departementet Oise i regionen Hauts-de-France nord i Frankrike. Beauvais er hovedstad i departementet. Tidligere het byen Caesaromagnus, senere Bellovacis. Byen har om lag 60&nbsp;000 innbyggere (2006), hvorav ca en fjerdedel er under 20 år. Beauvais er kjent for sin Cathédrale de Saint-Pierre de Beauvais, påbegynt i 1225, men bygningen av denne er aldri blitt fullført. Byen huser charterflyplassen til landets hovedstad Paris.

## Historikk
Caesar erobret byen i år 52 f.Kr og døpte byen Caesaromagnus, som betyr den store Caesar. Beauvais var en viktig galloromansk by frem til ca 300 e.Kr. Fra det 13. til 18. århundre ble byen sentrum for produksjon og eksport av tekstiler, utover det 19. og 20. århundre begynte man med produksjon av keramikk. Beauvais ble utsatt for store ødeleggelser under andre verdenskrig.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Kirsti Brun Texmo

**Kirsti Brun Texmo** (1941-2019) kom fra Nesna i Nordland. Ved sin død var hun bosatt i Stor-Elvdal i Østerdalen. Hun var lektor i norsk og forfatter av en lærebok i språkbruksanalyse for norskstudenter.

Texmo tok i 1990-årene et forfatterutdannelseskurs i Bø i Telemark. Texmos dramatiske produksjon er fire temmelig avanserte hørespill, som drar nytte av hørespillets muligheter til å gjøre indre tilstander hørbare. *Limbo* var NRKs bidrag til 
Prix Italia i 1984.

## Hørespill
* *Limbo* – (produsert 1984)
* *Hvite skygger* – (produsert 1986)
* *Forvandlingen* – (produsert 1988)
* *Som skip i natten* – (produsert 1991)

*Limbo*, *Hvite skygger* og *Forvandlingen* ble utgitt i bokform på Solum Forlag.

## Referanser

## Kilder
* Hartenstein, Tilman: *Det usynlige teatret: Radioteatrets historie 1926-2001*, Oslo 2001, s. 212
Ligue 1 2006–2007

**[[Ligue 1]] 2006-07** var den 69. sesongen med toppfotball i Frankrike. Ligaen startet 4. august 2006 og ble avsluttet 26. mai 2007. De to beste lagene kvalifiserte seg for Mesterligaen og de tre siste rykket direkte ned til Ligue 2. Lyon vant ligaen med 17 poengs margin ned til Mariseille.

## Tabellen

## Målscorere

**15 mål**
*  Pedro Pauleta, PSG

**13 mål**
*  Steve Savidan, Valenciennes

**12 mål**
*   Ismaël Bangoura, Le Mans
*  Mamadou Niang, Mariseille
*   Grafite, Le Mans

## Kilder
* Resultater  Ligue de Football Professionnel
Marius Moe

**Marius Stefan Moe** (født 1. juli 1972) er en norsk maler som har sin utdannelse fra Statens kunstakademi og St. Petersburg. Han er sønn av Terje Moe.

## Eksterne lenker
* Om Marius Moe hos Galleri Semmingsen
Mathgamain mac Cennétig

**Mathgamain mac Cennétig** (ukjent fødselsår, død 976) var en irsk småkonge i det historiske området Mumu (tilsvarer noenlunde dagens provins Munster) i sørlige Irland fra en gang rundt 970 og fram til hans død seks år senere. Han var en eldre bror av Brian Bóruma, bedre kjent i hans anglifiserte form som Brian Boru. Mathgamain var stamfar for familien McMahon fra grevskapet Clare i vestlige Irland, det vil si det historiske området Thomond.

Mathgamain var sønn av Cennétig mac Lorcáin fra klanen Dál Cais. Hans far døde i 951 og i en henvisning til hans død ble han kalt for «konge av Tuadmumu», det vil si Thomond. Han ble antagelig etterfulgt av Mathgamains bror Lachtna, men broren døde kun kort tid etter i 953, og det er ikke nevnt noe tittel forbindelse med hans bortgang. I 967 er Mathgamain titulert som «konge av Cashel» i *[[Ulster-annalene]]*. Cashel er en by lengre øst for Thomond. Etter å ha fått avsatt Máel Muad mac Brain, antagelig en gang rundt 970, eller kort tid etter, overtok Mathgamain posisjonen som konge av Mumu eller Munster.

I 967 beseiret han Ivar av Limerick, en norrøn høvding i bystaten Limerick, i slaget ved Sulcoit. Seieren var viktig i å markere autoritet i området. Det er få detaljer om slaget, men det nevnes at Limerick ble plyndret dagen etterpå. Selv om seieren var av stor betydning for Mathgamain og hans klan, synes det som om den var av mindre avgjørende betydning for Ivar og hans norrøne menn og eventuelle irske allierte. De var tilbake to år senere, og ble ikke drevet ut av Munster før i 972.

Mathgamain ble tatt til fange i 976 av Donnubán mac Cathail, prins av Uí Fidgenti, et småkongedømme i nordlige Munster, og som var rival til overhøyheten av hele Munster og som hadde gått inn i en allianse med blant annet Ivar av Limerick for å oppnå dette målet. Donnubán overleverte Mathgamain til sin viktigste allierte, og Mathgamains bitreste fiende: Máel Muad mac Brain, tidligere konge av Munster, som sørget for å få Mathgamain drept.

## Litteratur
* ''Annals of Ulster AD 431-1201''. CELT: Corpus of Electronic Texts.
* Byrne, Francis John: *Irish Kings and High-Kings*. Batsford, London, 1973. ISBN 0-7134-5882-8
* Duffy, Seán (2004). [«Brian Bóruma Brian Boru (c.941–1014)». *Oxford Dictionary of National Biography*.
* Thornton, David E. (1996): «The genealogy of Gruffud ap Cynan» i: Maund, Kerry L. (red.): *Gruffudd Ap Cynan: A Collaborative Biography*. Boydell & Brewer, Woodbridge. ISBN 0-85115-389-5
Fyrsteekspropriasjon

**Fyrsteekspropriasjon** (tysk: *Fürstenenteignung*) var et begrep som oppstod i Weimarrepublikken i kjølvannet av novemberrevolusjonen i 1918. De adeliges (fyrstenes) eiendom ble beslaglagt, men ikke endelig ekspropriert. Weimarforfatningen § 153 garanterte for bibehold av privat eiendom. De adelige krevde erstatning for tapte inntekter og dessuten beslagleggelsen opphevet. En befolkning i nød etter første verdenskrig, reagerte opprørt da adelen fikk medhold av domstolene. 

Disse sakene begynte i revolusjonsmånedene, og varte i de påfølgende år i form av kontraktsforhandlinger og rettssaker mellom fyrstehusene og de ulike delstatene i det tyske rike. Høydepunktet i striden fant sted i første halvdel av 1926 da ét folkekrav (*Volksbegehren*) ga positivt utfall, mens den påfølgende folkeavstemningen ikke førte frem til en ekspropriasjon uten kompensasjon.
## Referanser
Pierre van Hooijdonk

**Pierre van Hooijdonk** (født **Petrus Ferdinandus Johannes van Hooijdonk** 29. november 1969 i Steenbergen i Nederland) er en nederlandsk tidligere fotballspiller som for det meste spilte som spiss. 

Hans siste spilte kamper var for kampen Feyenoord Rotterdam. Van Hooijdonk ble spilte under 46 kamper for det nederlandske landslaget, han scoret 21 mål for dem, og spilte i 1998 under FIFA World Cup, EM i 2000 og under EM i 2004. Han var kjent for sine mange spektakulære frispark. 

Som barn Van Hooijdonk bodde i en liten landsby i nærheten, som heter Welberg. Mens han spilte i en kamp av SC Welberg. Hans favorittlag gjennom ungdomsårene var klubben NAC Breda. NAC betalt 400 000 gylden for Van Hooijdonk på laget. Han spilte i en periode for klubben Nottingham Forest FC.

I desember 1994 ble han kalt opp for det nederlandske landslaget for første gang i hans profesjonelle karriere. Ikke mye senere, ved årsskiftet 1994-95 tilbød klubben Celtic i Premier League ham en kontrakt på laget, og han gjorde en avtale med NAC for at han skulle bli med dem umiddelbart, denne avtalen aksepterte han.

Det ble rapportert den 29. mai 2008 at Van Hooijdonk hadde vært et offer for svindel, og at han hadde mistet 2 000 000 britiske pund, til en lurendreier, som involverte ham i å investere i et kinesisk tekstil&shy;selskap som egentlig ikke eksisterte. Nederlandsk politi uttaler at denne svindelen var verdt «flere millioner euro».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Pierre van Hooijdonk – OnsOranje U21
EOKA

**EOKA** (Εθνική Οργάνωσις Κυπρίων Αγωνιστών, Ethniki Organosis Kyprion Agoniston, gresk for *National Organisation of Cypriot Fighters*, noen ganger utvidet til Ethnikí Orgánosis Kipriakoú Agónos, *Greek for National Organisation of Cypriot Struggle*) var en gresk-kypriotisk, nasjonalistisk, militant motstandsorganisasjon som kjempet for kypriotisk selvstendighet fra Storbritannia, så vel som selvbestemmelsesrett og for en union med Hellas (*[[enosis]]*). Den eksisterte fra 1955 til 1959, da det ble avtalt selvstendighet for Kypros. Organisasjonen var ledet av Georgios Grivas.

## Eksterne lenker
* EOKA, Encyclopædia Britannica
Paralympiske sommerleker 2012

:*Se også: [[Sommer-OL 2012]]*

**De paralympiske sommerleker 2012** (eller **Sommer-PL 2012**) var de 14. paralympiske sommerleker og fant sted i London i Storbritannia fra 29. august til 9. september 2012.

## Deltakernasjoner

## Arenaer
### OL-parken

* Bueskyting
* Banesykling
* Friidrett
* Fotball
* Goalball
* Rullestolfekting
* Rullestolrugby
* Rullestoltennis
* Svømming

### ExCel Center
* Boccia
* Judo
* Vektløfting
* Bordtennis
* Rullestolsbasket

## Kalender

## Medaljeoversikt

## Se også
* Sommer-OL 2012

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* London 2012 Paralympics på London2012.com
* London 2012 Paralympic Games på Paralympic.org
Louis Gustave Le Doulcet de Pontécoulant

**Louis Gustave Le Doulcet de Pontécoulant** (født 17. november 1764 i Caen, Frankrike – døde 3. april 1853) var en fransk politiker. Han var midlertidig president i en kort periode mellom 4. juli 1795 og 19. august 1795. 

Han var far til Louis Adolphe le Doulcet og Philippe Gustave le Doulcet som senere også ble innsatt som presidenter for Frankrike.  Pontécoulant meldte seg til hæren i 1778, og han ble tildelt tittelen oberstløytnant i 1791. Han var en moderat tilhenger av den franske revolusjonen, og han ble valgt inn i National Convention for departementet Calvados i 1792, og han ble kommissær for hæren under den franske revolusjonskrigene.

## Referanser
Taekwondo under Sommer-OL 2012

**Taekwondo under Sommer-OL 2012**  fant sted fra 8. til 11. august 2012 på ExCeL London i London.

## Medaljer

## Medaljevinnerne
### Menn

### Kvinner

## Kvalifisering
Det ble holdt tilsammen fem kvalifiseringsrunder til konkurransene:

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Stuping under Sommer-OL 2012

**Stuping under Sommer-OL 2012** fant sted fra 29. juli til 11. august 2012. 136 utøvere konkurrerte i grenene 3 meter, 3 meter sykron, 10 meter og 10 meter synkron. Alle øvelsene ble avholdt i London Aquatics Centre.

## Medaljer

## Medaljevinnerne
### Menn

### Kvinner

## Kvalifisering
VM i svømming 2011 og verdenscupen i stuping 2012.

## Program

M = Morgen, E = Ettermiddag, K = Kveld

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Jørgen Ringnis

**Jørgen Ringnis** (født før 1630, død 1652) var en dansk billedskjærer som hadde eget verksted i nærmere 30 år og som leverte prekestoler og altertavler til mange kirker, særlig på Lolland og Falster.

I regnskaper og andre kilder fra samtiden omtales han ofte som  «Jørgen Billedsnider» og i en kontrakt har han tilnavnet «Rincknis». 
Han benyttet signaturen  IR eller IRN.

Man kjenner til store deler av hans produksjon; 23 prekestoler og 8 altertavler. 

## Verker – utvalg
Prekestoler i Nakskov kirke, Vålse kirke, Kippinge kirke, Brarup kirke, Nørre Kirkeby kirke og Nørre Alslev kirke.

## Kilder
*
Sewellia

se teksten

:Sewillia* er også navnet på en gruppe [[Sewillia (hoppekreps)|hoppekreps]].*
***Sewellia*** er en gruppe karpefisker som lever i hurtigstrømmende ferskvann.
Enkelte arter, og spesielt *[[Sewellia lineolata]]*, er ettertraktede akvariefisk.

## Arter
* *[[Sewellia albisuera]]*
* *[[Sewellia breviventralis]]*
* *[[Sewellia diardi]]*
* *[[Sewellia elongata]]*
* *[[Sewellia lineolata]]*
* *[[Sewellia marmorata]]*
* *[[Sewellia patella]]*
* *[[Sewellia pterolineata]]*
* *[[Sewellia speciosa]]*

## Eksterne lenker
* 
* http://www.ncbi.nlm.nih.gov/Taxonomy/Browser/wwwtax.cgi?mode=Info&id=516037
Nordlands Arbeiderblad

***Nordlands Arbeiderblad***, fra 1946 kalt ***Nordland Arbeiderblad***, var en norsk avis, etablert som organ for Norges Kommunistiske Parti. Avisa ble startet i Bodø i 1931, men ble i januar 1936 flyttet til Narvik. Den kom opprinnelig ut to ganger i uka, men forsøkte seg i en periode med tre ukentlige utgivelser.

Under Finlandskrigen 1939/40 stupte salget, og Narvik kommune nektet å annonsere i avisen. Kommunistene måtte samle inn penger for å holde driften i gang. Avisen ble stanset av det tyske angrepet på Narvik 9. april 1940, og uteble helt fram til 9. august. Da kom den igjen på gata, og forklarte situasjonen: *«Stormaktskrigen brakte oss i den situasjon, at Nordlands Arbeiderblad måtte slutte å komme ut for en tid. Byen ble uten elektrisk kraft, og en lang tid uten forbindelse med ytterverdenen.»* Avisen rakk imidlertid bare to utgaver før okkupantene midt i august forbød NKP, og alle partiets aviser ble stanset. 

NKPs popularitet etter krigen gjorde at *Nordlands Arbeiderblad* gjenoppsto i juli 1945, nå med et opplag på hele 5.000 eksemplarer og utgivelse tre dager i uka. Opplaget lå gjennom 1950-tallet på om lag 2000 eksemplarer. 

*Nordland Arbeiderblad* ble lagt ned i oktober 1958. Etter nedleggelsen satt NKP igjen med partiavisene *[[Friheten]]* og dennes landsutgave *[[Ny Tid (Oslo)|Ny Tid]]*. *Ny Tid* ble lagt ned i 1967.

## Attentatet mot avisen
Under opptakten til den kalde krigen ble *Nordland Arbeiderblad* i september 1948 utsatt for et attentat. Ved halv tretiden om natta ble inngangen til avisen sprengt, i en eksplosjon så kraftig at inngangsdøren ble smadret og vinduene knust både i avislokalene, i nabobyggene og ved byens fagskole 60 meter unna. «*Det var bare et under at ikke folk ble drept eller skadet*» oppsummerte avisen, som viste til at gårdeieren hadde leilighet og soveværelse i etasjen over redaksjonslokalene.

I den øvrige presse fikk attentatet små oppslag, og ble i stor grad avskrevet som «barnestreker». Konkurrenten, AP-avisen *[[Fremover]]* gikk ut og antydet at attentatet kom beleilig for kommunistene. *Nordland Arbeiderblad* etterlyste større innsats i etterforskningen, og mente politiet burde tilkalle eksperthjelp utenfra for å oppklare saken. Lokalt satte NKP-erne umiddelbart i gang pengeinnsamling til avisen. 

Selv om gjerningsmennene ikke ble funnet, ga *Nordland Arbeiderblad* uttrykk for hvor avisen mente det politiske ansvaret for attentatet lå. «*Det er det logiske resultat av månedslang løgn- og opphisselseskampanje fra en forenet antikommunistisk agitasjon*», skrev avisen og viste blant annet til skriveriene i *Fremover*.

## Redaktører
* Frithjof A. Strøm 1931 - 1933
* Gotfred Johan Hølvold  1933 – 1936
* Frithjof A. Strøm 1936 – 1940
* Frithjof A. Strøm 1945 – 1949
* Erling Bentzen 1949 – 1952
* Ove Glasø 1952 – 1958

## Referanser
Flaithbertach Ua Neill

**Flaithbertach Ua Neill** eller **Flaithbertach an Trostáin** (død 1036) var konge av Ailech i Irland. I noen kilder er han oppgitt som konge av Irland etter Máel Sechnaill mac Domnaill.

Flaithbertach tilhørte Cenél nEógain av det nordlige Uí Néill. Han var sønn av Muichertag Ua Neill (død 977) og Cres Cumal fra Uí Maine i Connacht, og sønnesønn av Domnall ua Néill.

Han kom til makten i Ailech da hans onkel Áed døde i 1004. Som konge av Ailech satte han seg til motverge mot Brian Borus ekspansjon nordover, men kan underkastet seg ham i 1005. Han inngikk også en form for allianse med Brian gjennom ekteskapet med Brians datter Bé Binn.

I den tiden Máel Sechnaill fra det Clann Cholmain i det sørlige Uí Néill var underordnet Brian (1002&ndash;1014), var det flere tilfeller av åpen konflikt mellom Flaithbertach og Máel Sechnaill. Etter Brians død i slaget ved Clontarf i 1014 opptrådte imidlertid Flaithbertach som en alliert og støttespiller for Máel Sechnaill.

Da Máel Sechnaill døde i 1022 ser det ut som om Flaithbertach prøvde å få rangen som overkonge etter ham, han var blant annet på hærferd i Mide og Dublin i 1025 og 1026. Han oppnådde imidlertid ikke noen overhøyhet, ikke minst på grunn av den sterke motstanden fra Donnchad mac Briain i Munster og Niall mac Eochada fra Ulaid.

I 1030 abdiserte han for å trekke seg tilbake til klosterliv i Armagh, og fro blant annet på pilegrimsreise til Roma. På grunn av dette fikk han tilnavnet «an Trostáin», *med pilegrimsstaven*.

Etter at begge sønnene hans var døde i 1033, kom han tilbake som konge av Ailech, og regjerte til sin død i 1036.

## Referanser


## Kilder
* Seán Duffy, Ua Néill, Flaithbertach (d. 1036), Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004, besøkt 6. mars 2008
Merete Skavlan

**Merete Grete Bartholdy Skavlan** (født 25. juli 1920 i Kristiania, død 2. november 2018) var en norsk skuespiller og teaterregissør. Hun var datter av avisredaktør og teatersjef Einar Skavlan og musikkpedagog Margrethe Bartholdy.

## Biografi
Merete Skavlan var involvert i motstandarbeid under den andre verdenskrig. Parallelt tok hun timer i skuespillerteknikk blant annet hos  Agnes Mowinckel og Hans Jacob Nilsen.  Hun sluttet seg til den uoffisielle Stanislavskijgruppen i 1943. Medlemmer av denne gruppa grunnla Studioteatret. Hun hadde sin debut i Studiteatrets åpningsforestilling i 1945, i en Thornton Wilders skuespill *Den lange julemiddagen* (*The Long Christmas Dinner*). Hun fortsatte ved Studioteatret til 1950.

En rolle Skavlan hadde i en av Studioteatrets store suksesser, Arthur Millers *Alle mine sønner*, ble også hennes debutrolle i Radioteatret i 1948. Hun spilte i nesten 50 hørespillproduksjoner, og hadde blant annet hovedrollene i *Tessi kan vente* (Solveig von Schoultz, 1956), *Eskapade* (Finn Havrevold, 1960) og *Historien om en liten historie* (Torborg Nedreaas, 1963).

Skavlan spilte på Det norske teatret fra 1950 til 1952, på Folketeatret fra 1952 til 1959 og på Oslo Nye Teater fra 1959 til 1967. I 1960-årene medvirket hun også i flere av Fjernsynsteatrets produksjoner, blant annet som Angustias i en oppsetning av Federico García Lorcas *Bernarda Albas hus*, og som fru Smith i Eugene Ionescos *Den skallete sangerinnen*.

Skavlans regidebut var i TV-serien *[[Den røde pimpernell (TV-serie)|Den røde pimpernell]]*, basert på en bok av Emma von Oszky i 1968. Forut for dette hadde hun gått et regikurs på Statens Teaterhøgskole under ledelse av Gerhard Knoop. Skavlans debut som sceneinstruktør var i en oppsetning av Bill Naughtons skuespill *Vår og portvin* på Det Norske Teatret i 1969. Som sceneinstruktør har hun stått for oppsetninger på Riksteatret, Nationaltheatret, Det norske teatret og Fjernsynsteatret.

Skavlan var også regissør for Radioteatret, blant annet for serien *Jane Eyre* (1975, syv deler), Ernst Orvils *Balanse* (1977), Elisabeth Thams' *Og det ble lys* (1978), Egil Haxthows *Den store Charlotte* (1979) og Kirsti Brun Texmos *Som skip i natten* (1990)). I tillegg satte hun opp barne- og ungdomsskuespill. 

Hun underviste også ved Statens Teaterhøgskole.

I årene 1984&ndash;1990 var Skavlan ansatt i Norsk rikskringkasting som sjef for Radioteatret. I 1985 sto hun bak lanseringen av Radioteatrets Blå fugl-statuett.

Fra 1991 drev Skavlan en tid den frie gruppa Intimteatret sammen med Gerhard Knoop.

Hun døde den 2. november 2018, 98 år gammel.

## Familie
Fra 1946 til 1978 var hun samboer med skuespilleren Per Sunderland, og hadde én datter med ham.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Eugène Ionesco: ''Den skallede sangerinnen'', første gang vist i NRK Fjernsynsteateret 7. mars 1967. Besøkt 16. november 2018.
Honorius II

**Honorius II**, født ***Lamberto Scannabecci*** også kjent som bare Lambertus; som Lamberto Scannabecchi da Fagagno; og som Lamberto da Fagnano di Monteveglio (død 14. februar 1130) var pave fra 21. desember 1124 til sin død i februar 1130. Han kom fra enkle kår i Fagnano nær Imola i Bologna. Foreldrenes navn er ikke kjent.

## Prestegjerning før pavevalget
I begynnelsen av sin klerikale karriere tjente Lamberto som prest hos kammerkorherrene (regelbundne Augustinerkorherrer – *canon regular*) ved Santa Maria di Reno i nærheten av Bologna. Etter hvert ble han erkediakon i Bologna, før hans store kunnskaper førte ham til Roma, etter kall fra pave Urban II. Urban II utnevnte ham til kardinalprest av Santa Prassede i 1099. Etterfølgeren pave Paschalis II utnevnte ham først til kannik over Laterankirken, og senere, i 1117, til kardinalbiskop av Ostia og Velletri.

## Pavegjerning

## Referanser


## Eksterne lenker
* Augustinerkorherrene
* Canons Regular of St.Augustine 
* Salvador Miranda: The Cardinals of the Holy Roman Church
* Original Catholic Encyclopedia
Alfred Rainer

**Alfred Rainer** (født 22. september 1987 i Saalfelden, død 2008 i Innsbruck) var en østerriksk kombinertløper.

Rainer tok sølv i lagkonkurransen under junior-VM 2006, og året etter oppnådde han sin største sportslige suksess under junior-VM 2007 i Tarvisio. Med gull i lagøvelsen og to bronsemedaljer (normaldistansen og sprint) ble han den mestvinnende utøveren i mesterskapet. Etter sin første seier i B-verdenscupen i Klingenthal og ytterligere topplasseringer kvalifisesrte Alfred Rainer seg i januar 2007 første gang til deltakelse i A-verdenscupen. I sine første verdenscupkonkurranser i Zakopane kom han på 11.- og 20.-plass. I verdenscupen 2006/07 ble han nr. 36 sammenlagt i verdenscupen. Året etter deltok han fra starten av sesongen, og ble nummer 24 sammenlagt.

## Dødsulykken
6. august 2008 ble Alfred Rainer utsatt for en alvorlig ulykke under paragliding i hjembyen Maria Alm. Den 20 år gamle salzburgeren falt fra omkring 20 meters høyde og pådro seg store skader. Han ble holdt i kunstig koma, og døde av skadene 15. august 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Betta edithae

***Betta edithae*** er en art i gruppen guramier.
Det er en ferskvannsfisk som lever på Sumatra og Borneo i Indonesia.
Den blir ca. 8,2 cm lang TL.
Den er en munnruger.
Hannene er noe større og mer fargerike enn hunnene.
Den ligner på *[[Betta taeniata]]*.
Med riktig stell kan *Betta edithae* bli godt over tre år gamle.

## Akvaristikk
Den bør holdes i vann med en pH mellom 5 og 7,5, og en hardhet under 20 °GH (helst ikke over 10 °GH). Temperaturen bør ligge mellom 24 og 28 °C.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  ''Betta edithae''
*  Breeding the ''Betta edithae'' - fishchannel.com
Uvær (skuespill)

***Uvær*** (svensk: *Oväder*) er et skuespill av August Strindberg fra 1907. Det er det første av Strindbergs kammerspill. De andre er Branntomten, Spøkelsessonaten, Pelikanen og Svarta handsken.

## Oversettelse til norsk
*1987 – Oversatt av Bjørn Endreson for Norsk rikskringkasting, Radioteatret

## Referanser


## Eksterne lenker
* Les om mottagelsen ved den svenske urpremieren og hele teksten til dramaet på Dramawebben
EOKA-opprøret

**EOKA-opprøret** var en væpnet konflikt på Kypros mellom EOKA og britiske styrker mellom 1955 og 1959, og førte til sist til kypriotisk uavhengighet fra Storbritannia.

## Historie

Den militære kampanjen ble offisielt startet av EOKA den 1. april 1955. På denne datoen gjennomførte organisasjonen samtidige angrep på den britiske kringkastingsstasjonen i Nikosia, på britiske kaserner og på mål i Famagusta. Deretter, og til forskjell fra andre anti-kolonisme-bevegelser, holdt EOKA seg til å sabotere militære installasjoner, angripe konvoier og patruljer og å likvidere britiske soldater og lokale informanter. Organisasjonen gjorde ingen forsøk på å kontrollere noe territorium, en taktikk som Georgios Grivas, organisasjonens leder, hevdet ikke ville ha passet det kypriotiske terrenget og den militære ubalansen på øya. Organisasjonen kunne vanskelig ha kontrollert landområder over lang tid, på grunn av britisk overlegen militær kapasitet.

Ved konfliktens høydepunkt hadde EOKA-geriljaen 1,250 medlemmer (250 regulære og 1,000 aktive i undergrunnen). De britiske sikkerhetsstyrkene talte totalt 40,000 soldater. EOKA var støttet av den greske regjeringen i form av våpen, penger og propaganda.

Den 12. desember 1955 ble det utkjempet et større slag mellom britiske styrker og EOKA-geriljaer, når 700 britiske soldater forsøkte å omringe hovedkvarteret til EOKA-generalen Georgios Grivas ved Troodos-fjellene nær landsbyen Spilia. Troppene ble oppdaget tidlig, og Grivas delte styrkene sine i to. Halvparten ble kommandert personlig av Grivas og skulle kjempe mot de innkommende britiske enhetene fra nord, mens en annen del under kommando av Grigoris Afxentiou skulle stå imot styrkene som angrep fra sør. Begge EOKA-enhetene retirerte til nærliggende fjelltopper, hvorfra de planla å angripe britene ettersom de ankom. Når de britiske styrkene ankom ved det forlatte hovedkvarteret, oppstod det kaotisk stemning idet de trodde EOKA hadde omringet dem, og i forvirringen begynte de britiske soldatene å skyte på hverandre. 50 soldater ble drept i løpet av hendelsen, og som et resultat av dette ble ikke målet om å slå ut EOKAs lederskap oppnådd. Geriljaen ville fortsette å operere i de kommende år.

Den 16. juni 1956 omkom CIA-offiser William P. Boteler i en restaurantbombing. Umiddelbart var Grivas ute og forsikret at organisasjonen hans ikke med hensikt siktet på amerikanske borgere.

I oktober 1956 ble Pilots Christof, en av EOKAs ledere, fanget under Operasjon Spurvhauk. Det følgende året ble Grigoris Afxentiou, en annen leder, brent til døde under slaget om Machairas. Et antall greske krigere ble hengt, inkludert den 18 år gamle Evagoras Pallikarides.

EOKAs aktiviteter fortsatte inntil desember 1959 da en våpenhvile ble erklært. Våpenhvilen banet vei for Zürich-avtalen, som sikret kypriotisk uavhengighet.

EOKAs mål om å bli kvitt britiske styrker på Kypros ble delvis nådd den 16. august 1960 da Kypros mottok sin uavhengighet fra Storbritannia og fikk suverenitet over hele øya unntatt Akrotiri og Dekelia, som forble britiske baser.

## Referanser
Brente tomter

__NOTOC__
**Brente tomter** (svensk: *Brända tomten*) er et skuespill av August Strindberg fra 1907. Dramaet er det andre av hans såkalte kammerspill. De øvrige er Uvær, Spøkelsessonaten, Pelikanen og Svarta handsken. Det har fått navn etter Strindbergs revne barndomshjem på Riddarholmen, også hjemmet på Norrtullsgatan 14 forekommer i stykket. Strindberg nevner dette i et brev til Bonniers förlag i 1909: «Min bror Axel har sendt fødselshuset til Schering, men det kommer igjen. Det var Sundhetskollegiums hus på Riddarholmen. Derimot eier han nå en fortreffelig tegning av 14 Norrtullsgatan der vi bodde fra 1852. Der opplev{de} jeg det som står sterkest i tjenestekvinnens sønn, min mors død, min fars omgifte og min artiumeksamen. Huset er revet; men spiller i Tryckt och Otryckt (Nemesis) og forekommer også i kammerspiller *Brända Tomten*.»

Det finns også en Brända tomten i Gamla stan.

## Norske oppsetninger (ufullstendig)
* 18. november 1975 – Fjernsynsteater (Tittel: *«Etter brannen»*)

## Norske oversettelser (ufullstendig)
*1975 – Oversatt av Elisabeth Thams under tittelen: *«Branntomten»*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Les om mottagelsen ved den svenske urpremieren og hele teksten til dramaet hos Dramawebben
Gjertrud Hannasvik

**Gjertrud Hannasvik** (født 9. november 1968) er utdannet sykepleier på Lovisenberg i Oslo. De ti siste årene har hun jobbet med pasientsikkerhet. I 2009 og 2010 varslet hun som innleid avdelingssykepleier om omfattende juks med håndteringen av ventelister ved Sykehuset Asker og Bærum. Ventelistejukset foregikk i årene mellom 2004 og 2010. Saken har vært gransket av Statens helsetilsyn. Asker og Bærum politidistrikt har ilagt sykehuset en foretaksbot på fem millioner kroner for systemsvikt rundt ventelistene.

Hannasvik var engasjert av Vestre Viken for å ordne opp i utfordringene knyttet til ventelister, pasientflyt og problemer med arbeidsmiljøet ved Kirurgisk avdeling ved Sykehuset Asker og Bærum. Kort tid etter at hun begynte ved sykehuset i august 2009 hadde hun samlet dokumentasjon på at over 100 pasienter var mangelfullt fulgt opp fra sykehuset. Hun dokumenterte at kreftpasienter ikke var blitt innkalt slik de skulle, og i noen tilfeller hadde kreftpasienter ventet så lenge på innkalling at behandling var for sent. Hun varslet sykehusets ledelse høsten 2009, men saken ble ikke fulgt opp. I januar 2010 varslet hun fylkeslegen i Oslo og Akershus om forholdene. Kort tid etter ble saken omtalt i mediene.

Saken begynte da Hannasvik oppdaget at en pasient hadde gått ett år med udiagnostisert kreft, fordi ingen hadde kontrollert vedkommendes vevsprøve som viste at vedkommende hadde kreft. Ingen hadde fortalt vedkommende om prøven.

## Konsekvenser
I februar 2010 var over 650 pasienter hasteinnkalt til kontroll ved Asker og Bærum sykehus som følge av venteliste-rotet som var avdekket. Tre ledere måtte gå som følge av avdekkingen av venteliste-rotet ved Sykehuset Asker og Bærum. Vestre Viken-direktør Erik Omland, og direktør for kirurgisk klinikk i HF Vestre Viken, Elisabeth Kaasa forlot sine stillinger som følge av saken. Avdelingssjef Eilert Ottesen måtte også gå da det ble avdekket at avtalen mellom helseforetaket og avdelingssjefen ble inngått i strid med reglene for offentlig anskaffelse. 

HF Vestre Viken ble ilagt foretaksbot på 5 millioner kroner, en bot selskapet vedtok i desember 2010.

Fylkeslege Petter Schou i Oslo og Akershus omtalte i januar 2010 saken som " den mest alvorlige saken jeg har vært borti noen gang".

Helseforetaket Vestre Viken konkluderte i mars 2010 med at saken bare hadde fått alvorlige konsekvenser for tre pasienter. Styret for helseforetaket konkluderte etter den interne granskningen at det ikke hadde skjedd en bevisst manipulering av ventelistene i april 2010.

Statens helsetilsyn avsluttet 17. desember tilsynssaken for Sykehuset Asker og Bærum, med følgende konklusjon:
«Statens helsetilsyn har funnet at Vestre Viken HF, Sykehuset Asker og Bærum har brutt pasientrettighetsloven § 2-1 ved at man systematisk og over tid har endret datoen for rett til helsehjelp uten medisinsk indikasjon, og unnlatt å informere pasientene om deres rettigheter.»

## Referanser
Goodbye Yellow Brick Road (sang)

«**Goodbye Yellow Brick Road**» er en ballade fremført av Elton John. Sangen ble skrevet av Bernie Taupin med musikk av Elton John for hans album *[[Goodbye Yellow Brick Road]]*. Den musikalske stilen og produksjonen er sterkt påvirket av 1970-tallets soft rock. Sangen ble rost av kritikere og noen har kalt det Elton Johns beste sang.

## Informasjon
Sangen ble utgitt 15. oktober 1973 som albumets andre singel, og nådde Topp 10 i både Storbritannia og USA. Det var en av Johns største hits, og overgikk den forrige singelen i salg og popularitet raskt etter utgivelsen. Singelen gikk til topps i Canada, nådde førsteplass på singellista den 22. desember 1973 og forble der i en uke, noe som gjør dette til hans tredje førsteplass-singel fra 1973 etter «Crocodile Rock» og «Daniel».

På den amerikanske hitlistene debuterte den på 62.-plass og nådde nummer to syv uker senere den 8. desember 1973, og ble der i tre uker. Den nådde nummer fire i Irland og nummer seks i Storbritannia.

Gro Anita Schønn spilte inn en norsk versjon kalt «Takk for glitter og stas» fra albumet med samme navn i 1974.

Den norske sangeren Angelina Jordan fremførte Yellow Brick Road på America's Got Talent the Champions som sitt finalebidrag i 2020. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Goodbye Yellow Brick Road (sang)'' på Allmusic
Seán Duffy

**Seán Duffy** er en irsk historiker med middelalderen som fagfelt. Duffy er utdannet fra Trinity College i Dublin. Her tok han også sin doktorgrad, og har siden 1993 vært tilknyttet Trinity College som foreleser. Han er per 2011 *senior lecturer* i middelalderhistorie ved fakultetet «School of Histories and Humanities». Han er også visedirektør for Senteret for irsk-skotske og sammenlignende studier («Centre for Irish-Scottish and Comparative Studies.».

Seán Duffy har siden 1998 vært formann for stiftelsen *Friends of Medieval Dublin*, og siden 1999 organisert årlige interdisiplinære konferanser med middelalderens Dublin som tema. Bidragene til disse konferansene blir utgitt i en serie hvor Duffy selv er redaktør.

Duffys hovedinteresser er Dublins historie og arkeologi fra vikingtiden til tidlige moderne tid og Irlands relasjoner til de andre landene rundt Irskesjøen i middelalderen. Han har utmerket seg som redaktør og bidragsyter til flere større encyklopediske verk om Irland i middelalderen, blant annet *Atlas of Irish History* (Gill and Macmillan, 1997) og *Medieval Ireland: an encyclopedia* (Routledge 2005)

## Kilder
* Profil ved Trinity College, inneholder også en utførlig bibliografi
Norgesmesterskapet på ski 1949

**[[Norgesmesterskapet på ski]] 1949** ble arrangert i Steinkjer og Hamar fra 20. til 27. februar 1949. Bare menn deltok.

## Langrenn

### 17 km



**Dato:** 26. februar
**Sted:** Steinkjer

### 30 km



**Dato:** 24. februar
**Sted:** Steinkjer

Generalstabens pokal til beste krets ble vunnet av Vest-Oppland Skikrets.

### 50 km



**Dato:** 20. februar
**Sted:** Hamar

### 4 x 10 km stafett



**Dato:** 20. februar
**Sted:** Hamar

## Spesielt hopprenn



**Dato:** 27. februar
**Sted:** Steinkjer

## Kombinert



**Dato:** 26.-27. februar
**Sted:** Steinkjer

Norges Skiforbunds pokal til beste krets ble vunnet av Helgeland Skikrets.

## Kilder
* Erling Ranheim (red.): *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2012010308056 Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord]*, s. 102-03. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955.
* «Estenstad framleis ubeseiret på 50 km», Arbeiderbladet 21. februar 1949, s. 6.
* «Reidar Nyborg norgesmester på 3-mila», Haldens Arbeiderblad 25. februar 1949, s. 2.
* «Slåttvik ble årets kongepokalvinner», Haldens Arbeiderblad 28. februar 1949, s. 6.
Norgesmesterskapet på ski 1950

**[[Norgesmesterskapet på ski]] 1950** ble arrangert i Asker, Bærum og Hakadal fra 12. til 27. februar 1950. Bare menn deltok.

## Langrenn

### 17 km



**Dato:** 24. februar
**Sted:** Bærum

### 30 km



**Dato:** 22. februar
**Sted:** Asker

Generalstabens pokal til beste krets ble vunnet av Sør-Trøndelag Skikrets.

### 50 km



**Dato:** 12. februar
**Sted:** Hakadal

### 4 x 10 km stafett



**Dato:** 12. februar
**Sted:** Hakadal

## Spesielt hopprenn



**Dato:** 26. februar
**Sted:** Skuibakken, Bærum

## Kombinert



**Dato:** 24.-26. februar
**Sted:** Bærum

Norges Skiforbunds pokal til beste krets ble vunnet av Nord-Østerdal Skikrets.

## Kilder
* Erling Ranheim (red.): *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2012010308056 Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord]*, s. 102-03. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955.
* «Våre eliteløpere på 50 km framleis i særklasse», Arbeiderbladet 13. februar 1950, s. 8.
* «Magnar Estenstad åpnet forsiktig - sin vane utro», Arbeiderbladet 23. februar 1950, s. 8.
* «Maartmann er Norges største "sprinter" siden Oddbjørn Hagens dager», Arbeiderbladet 25. februar 1950, s. 19.
* Arbeiderbladet 27. februar 1950, s. 8-9.
Love the Sinner

***Love the Sinner*** er et britisk skuespill av Drew Pautz. Den fikk sin verdenspremiere ved Royal Nationals Cottesloe Theatre 11. mai 2010 i London. Regissør for production var Matthew Dunster, med musikk av Jules Maxwell og lyddesign av Paul Arditti. Oppsetningen ble spilt for siste gang ved Cottesloe Theatre 10, juli 2010.

## Original besetning
*Joseph – Fiston Barek
*John / Rev Farley – Paul Bentall
*Hannah / Alison – Nancy Crane
*Michael – Jonathan Cullen
*Tom / Bill – Sam Graham
*Matthew / Harry – Robert Gwilym
*Daniel -Scott Handy
*James / Dave – Fraser James
*Paul – Louis Mahoney
*Shelly – Charlotte Randle
*Stephen – Ian Redford
*Simon / Funksjonær – Richard Rees

## Referanser
Norgesmesterskapet på ski 1948

**[[Norgesmesterskapet på ski]] 1948** ble arrangert i Lillehammer og Strinda fra 15. til 29. februar 1948. Bare menn deltok.

## Langrenn

### 17 km



**Dato:** 28. februar
**Sted:** Lillehammer

### 30 km



**Dato:** 26. februar
**Sted:** Lillehammer

Generalstabens pokal til beste krets ble vunnet av Gudbrandsdal Skikrets.

### 50 km



**Dato:** 15. februar
**Sted:** Strinda

### 4 x 10 km stafett



**Dato:** 15. februar
**Sted:** Strinda

## Spesielt hopprenn



**Dato:** 29. februar
**Sted:** Lillehammer

## Kombinert



**Dato:** 28.-29. februar
**Sted:** Lillehammer

Norges Skiforbunds pokal til beste krets ble vunnet av Nord-Østerdal Skikrets.

## Kilder
* Erling Ranheim (red.): *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2012010308056 Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord]*, s. 102-03. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955.
* Norges Skiforbund: *Årbok 1946-48*, s. 169-181.
VM i alpint 2011

**[[VM i alpint]] 2011** ble arrangert i Garmisch-Partenkirchen i Tyskland fra 8. til 20. februar 2011. FIS besluttet på et møte i Vilamoura i Portugal den 25. mai 2006 at Garmisch-Partenkirchen skulle få VM foran Schladming i Østerrike, som senere ble tildelt VM i alpint 2013. Garmisch-Partenkirchen var også vertsby for VM i alpint 1978 og for de alpine grenene under vinter-OL 1936.

## Norges tropp

## Kalender og resultatoversikt

### Kvinner

### Menn

## Resultater

### Lag (mix)




**Dato:** 16. februar


### Kvinner

#### Super-G




**Dato:** 8. februar


#### Superkombinasjon




**Dato:** 11. februar


### Menn

#### Super-G




**Dato:** 9. februar


#### Utfor




**Dato:** 12. februar


#### Superkombinasjon




**Dato:** 14. februar


## Medaljestatistikk
:  

## Eksterne lenker
*
Alfred Andersen-Wingar

**Alfred Nikolai Andersen-Wingar** (født 15. oktober 1869 i Kristiania, død 21. april 1952 i Oslo) var en norsk fiolinist, bratsjist, dirigent og senromantisk komponist.

Andersen-Wingar studerte i Kristiania hos Johannes Haarklou (1847–1925) og ved *Conservatoire de Paris* hos Jules Massenet (1842–1912) og André Gedalge (1856–1926). Han var først fiolinist ved Tivoli fra 1886 til 1890, dernest ved Christiania Theater fra 1890 til 1899, og fra 1901 til 1905 i Nationaltheatrets orkester. Alfred byttet etter hvert til bratsj og var bratsjist i Christiania Musikforening. Fra 1911 til 1918 dirigerte han populære (godt besøkte) symfonikonserter i Calmeyergatens Misjonshus med billige billetter for folk flest, ikke ulikt de hans læremester Johannes Haarklou hadde tretti år tidligere.
Han komponerte all slags romantisk musikk, men det mest kjente stykke skal ha vært det lille orkesterstykket *Najadene*.

Han var sønn av Christian August Andersen (1843—1910) og Anne Marie Nielsen (1844). Faren var musikkpedagog.  I 1897 giftet Alfred seg med Anne Marie Belsjø (1869), havneassistentens datter.

## Verker
* Fire symfonier: A-dur, d-moll, g-moll og C-dur
* To operaer: *Frithjof og Ingeborg* og *Die alte Methode*
* Fire orkestersuiter: *Les Naïades*, *Iraka*, *Douces Souvenances* («Berceuse») og *La Vie* («Une petite suite»)
* Fantasi over norske folketoner for orkester eller klaver: *Aus Norwegens Berg und Thal* (i norske program *Fra Norges Fjeld og Dal*)
* Ouverturer til Ibsens skuespill *[[Hedda Gabler]]* og *[[Bygmester Solness]]*
* To fiolinkonserter
* Scenemusikk, som *Orientalsk Intermezzo* og til *Vasantasena*
* En rekke sanger.
;Arrangement
* Bearbeiding av *Rektah*, en gammel indisk melodi
* Instrumentering av *Crescendo* av Per Lasson (1859–1883)
## Referanser
Claus J. Raidl

**Claus J. Raidl** (1942–2024) var en østerriksk økonom som var styreformann i Østerrikes nasjonalbank fra 1. september 2008, da han overtok etter Herbert Schimetschek. Han hadde ikke stillingen som sentralbanksjef, denne stillingen har Ewald Nowotny hatt siden 2008.

## Utdanning og yrkeserfaring
Raidl tok en mastergrad innen handel i 1966, og en doktorgrad i sosialøkonomi i 1971.

Han arbeidet i flere østerrikske banker og industriforetak. Fra 1970 til 1971 jobbet han ved Institut für angewandte Sozial- und Wirtschaftsforschung, før han gikk over til å jobbe for en bank, samtidig som han var rådgiver for OECD, fram til 1974. Etter dette jobbet han for Österreichische Volksfürsorge Allgemeine Versicherung fram til 1981. Etter noen år med styreverv i Wiener Holding og Österreichische Industrieverwaltungs ble han i 1986 styrenestleder og viseadministrerende direktør i Voest-Alpine, deretter de samme posisjonene i Voest-Alpine Stahl. Han var deretter medlem av hovedstyret i Austrian Industries, styreleder og administrerende direktør i Böhler-Uddeholm fra 1991 til 2010 og medlem av hovedstyret i Voestalpine.

1. september 2008 overtok han som sentralbanksjef for Østerrikes nasjonalbank.

Han var gift og fikk tre barn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Presentasjon på sentralbankens hjemmeside 
* Presentasjon på sentralbankens hjemmeside
Krattrosevikler

**Krattrosevikler**  (*Notocelia roborana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). 

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 16-22 millimeter), brun og hvit vikler. Forvingen er mørkt brun ved roten og i spissen, gråhvit i et bredt bånd som dekker noe over halve vingeflaten i midten.
Arten ligner mye på de beslektede artene blek rosevikler (*Notocelia rosaecolana*) og mørk rosevikler (*Notocelia trimaculana*) og kan være vanskelig å skille fra disse. Begge de sistnevnte artene er imidleritd ganske sjeldne i Norge.

## Levevis
Larvene utvikler seg mellom sammenspundne skudd og blomsterknopper av roser (*Rosa* spp.), både viltvoksende og dyrkede arter.
De voksne viklerne flyr fra juni til august.

## Utbredelse
Arten er utbredt over hele Europa bortsett fra den aller nordligste delen, og i det nordlige Asia.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae
******* slekten roseviklere, *[[Notocelia]]* Hübner, 1825
******** **krattrosevikler**, *Notocelia roborana* (Denis & Schiffermüller, 1775)

## Referanser




## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/n/notocelia_roborana.html
* *Notocelia roborana* på UK Moths: https://web.archive.org/web/20111017122947/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=1178
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=438751

## Eksterne lenker
* 
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Prydrosevikler

**Prydrosevikler** (*Notocelia incarnatana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). 

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 15-19 millimeter), brun og hvit vikler. Arten kan ligne mye på andre *[[Notocelia]]*-arter, men kjennes vanligvis lett, i alle fall på nyklekte individer, på at de hvite områdene har et tydelig, rosa skjær. Forvingen er brun ved roten (det brune rotområdet er forholdsvis lite) og i spissen, mens den midtre delen av vingen for det meste er hvit med et rosa fargeskjær. Midt i det hvite området er det vanligvis en mer eller mindre tydelig, C-formet brun tegning.

## Levevis
Larvene utvikler seg mellom sammenspundne skudd og blomsterknopper av roser (*Rosa* spp.), både viltvoksende og dyrkede arter, hyppigst på trollnype (*Rosa pimpinellifolia*).
De voksne viklerne flyr fra juli til september, og kommer gjerne til lys.

## Utbredelse
Arten er utbredt i nesten hele Europa, unntatt de nordligste delene, og i det nordlige Asia.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae
******* slekten roseviklere, *[[Notocelia]]* Hübner, 1825
******** **prydrosevikler**, *Notocelia incarnatana* (Hübner, 1800)

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/n/notocelia_incarnatana.html
* *Notocelia incarnatana* på UK Moths: https://web.archive.org/web/20111016183658/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=1179
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=438755 

## Eksterne lenker
* 
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Blek rosevikler

| overgrupper=Olethreutinae, viklere, sommerfugler, insekter}}

**Blek rosevikler**  (*Notocelia rosaecolana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). Arten er sjelden og muligens truet i Norge.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 16-20 millimeter), brun og hvit vikler. Arten kan ligne mye på blant andre krattrosevikler (*Notocelia roborana*), men vingenes brune partier er vanligvis blekere enn hos denne arten. Den virker noe "skitten" i fargene, vingenes brune og hvite partier går over i hverandre, og det er vanligvis en tydelig brun tverrflekk ved bakkanten midt i det hvite området. Både vingens brune og hvite områder har spredte, lyst blågrå flekker.

## Levevis
Larvene utvikler seg mellom sammenspundne skudd og blomsterknopper av roser (*Rosa* spp.), både viltvoksende og dyrkede arter, særlig på eplerose (*Rosa rubiginosa*).
De voksne viklerne flyr i juni-juli.

## Utbredelse
I Europa finnes arten mest i den vestlige delen, inkludert Island. Men den forekommer også i det nordlige Asia.
I Norge er arten bare funnet to ganger, i byparker i Oslo og Sarpsborg. Selv om det bare er kjent to funn, er det vanskelig å peke på noen konkrete trusselfaktorer mot arten i Norge, den blir derfor vurdert til livskraftig (LC) ned fra nær truet (NT) i Norsk rødliste for arter fra 2021.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae
******* slekten roseviklere, *[[Notocelia]]* Hübner, 1825
******** **blek rosevikler**, *Notocelia rosaecolana* (Doubleday, 1850)

## Referanser




## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/n/notocelia_rosaecolana.html
* *Notocelia rosaecolana* på UK Moths: https://web.archive.org/web/20111017115811/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=1177
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=438756
* Rødlistevurdering for blek rosevikler: http://www.artsportalen.artsdatabanken.no/Rodliste2010/Vurdering/Notocelia+rosaecolana/30390

## Eksterne lenker
* 
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.