open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Den store forfølgelsen i Persia

**Den store forfølgelsen** ble igangsatt av den persiske kongen Sjahpur II (309-79) mot kristne i Persia. Den store massakren brukes som et paraplybegrep om vedvarende og sporadiske forfølgelser under Sjahpurs virke, fra ca. 339-79. 

## Årsaker til forfølgelsene

Ifølge den gresk-romerske kirkefaderen Eusebius av Cæsarea (260/265-339) var påskuddet for forfølgelsene i Persia politisk motivert: Da keiser Konstantin den store omfavnet kristendommen omkring 312, kom følgelig den persiske kongen til å stille spørsmål ved de iranske kristnes lojalitet til Perserriket. 

En annen kilde hevder at de persiske kristne ble forfulgt fordi biskopen av Seleukia-Ctesiphon, Simeon Bar Sabbae (?-345), nektet, på vegne av hans kristne menighet, å betale en høyere skatt enn resten av befolkningen. I tillegg, og som en ekstra prøvelse av Simeon, hadde Sjahpur beordret at biskopen måtte tilbe solen, som var assosiert med zoroastriske guder som Ahura Mazda og Mithra. Da Simeon nektet på begge punkter, ble han henrettet. 

Foruten de politiske årsakene, så kan forfølgelsene ha vært et resultat av ulike ideologier og verdensbilder. Innenfor Persia var zoroastrismen de godes og visdommens religion, og det var zoroasternes plikt å bekjempe ondskap. Når kristne ofte gikk hardt ut i sin kritikk av andre religioner, særlig polyteistiske slik som zoroastrismen, kan det ha vært en viktig faktor som endelig ledet til forfølgelser. 

## Omfang og autentisitet

Omfanget av forfølgelsene er usikkert, og hendelsen ble i all hovedsak nedskrevet av kristne på gresk-romersk, arameisk eller arabisk språk. Den gresk-romerske historikeren Sozomenos (ca. 400-ca. 450) mente at 16,000 kristne led martyrdøden. Den arabiske historikeren Al-Mas’udi (ca. 896-956) nevner så mange som 200,000. Når det gjelder samtidige persiske kilder, så finnes det ingen som direkte understøtter hendelsen. Østkirken i Seleukia-Ctesiphon brukte også historier om martyer for å legitimere og posisjonere seg sterkere i Persia på 600-tallet, som var vanlig blant kristne i senantikken. 

Flere av historiene om de kristne martyrene er også fabrikasjoner eller nedskrevet mer enn 300 år etter hendelsen, og det er uvisst hvor omfattende forfølgelsene faktisk var og hvor mye av historiene som ble konstruert av ettertidens kristne for å male et mer idealisert bilde (gitt at martyrdød var et ideal) av fortiden enn hva som var tilfellet. Det er et poeng at etter Romerrikets gradvise overgang til å favorisere kristendommen, med Ediktet av Milan i 313, var det kun utenfor Romerrikets grenser at kristne fortsatt kunne realisere en idealisert martyrdød.

## Referanser
2. divisjon fotball for kvinner 2017

**[[2. divisjon fotball for kvinner]] 2017** er det tredje høyeste nivået i norsk fotball 2017.

## Avdelingene

### [[Indre Østland Fotballkrets]]

### [[Agder Fotballkrets]]

### [[Hordaland Fotballkrets]]

### [[Trøndelag Fotballkrets]]

### [[Nordland Fotballkrets]]

### [[Hålogaland Fotballkrets]]

### [[Finnmark Fotballkrets]]

## Eksterne lenker
* 2. divisjon kvinner 2017 på *Fotball.no*
Jens Hagerup Krog

**Jens Hagerup Krog** (født 1792, død 1852) var en norsk handelsmann. Han var ordfører i Lødingen kommune fra 1840 til 1843. Han var gift med Gjertrud Birgitte Lind. 

Jens Hagerup Krog var sønn av Eilert Hagerup Krog (fogd i Lofoten og Vesterålen fra 1787 til 1806 og sønn av Jens Krog og Christine Marie Hegelund) og Gjertrud Magdalena Bruun Irgens (datter av Johannes Irgens og Anne Margrethe Borchgrevink).

## Se også
* Krog
See How They Run

***See How They Run*** er en britisk filmkomedie fra 1955, regissert av Leslie Arliss. Manuset ble skrevet av Arliss, Roy Miller og Val Valentine. Det var basert på Philip Kings skuespill med same navn, som hadde premiere i 1944. Norskfødte Greta Gynt spiller den kvinnelige hovedrollen som Penelope Toop.

## Handling
Korporal Wally Winton (spilt av Ronald Shiner) ønsker forfremmelse. Han kler seg ut som prest, og går ut en kveld sammen med Penelope Toop (spilt av Greta Gynt) prestens attraktive blonde kone.

Men Winton oppdager Basher (spilt av Charles Farrell) som er en straffedømt som nylig hadde stukket av fra fengsel.

## Rolleliste
* Ronald Shiner - Wally Winton
* Greta Gynt - Penelope Toop
* James Hayter - Biskopen av Lax
* Wilfrid Hyde-White - Brigader Buskin
* Dora Bryan - Ida
* Richard Wattis - Reverend Lionel Toop
* Viola Lyel - Miss Skilton
* Charles Farrell - Basher
* Michael Brennan - Sersjant Major Towers
* Roddy Hughes - Reverend Arthur Humphrey
* Ballard Berkeley - Oberst Warrington

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Movementu Kousa Promé

**Movementu Kousa Promé** (MKP) er et politisk parti på Curaçao. Det ble grunnlagt i 2015 av René Rosalia som tidligere tilhørte partiet Pueblo Soberano (PS). Partiet fikk ikke innvalgt representanter i valget i oktober 2016 og heller ikke i valget i 2017.

## Referanser
Armin Zimmermann

**Armin Zimmermann** (født 23. desember 1917 i Blumenau i Brasil, død 30. november 1976 i Bonn) var en tysk admiral som var generalinspektør for Bundeswehr, det vil si Forbundsrepublikken Tysklands forsvarssjef, fra 1972 til 1976.

## Karriere
Zimmermann ble ansatt som fenrik i Kriegsmarine i april 1937 og tjenestegjorde under daværende orlogskaptein Ruge, som senere ble den første sjefen for sjøforsvaret i Vest-Tyskland. Han ble i 1940 kapteinløytnant og kommanderte de første årene av andre verdenskrig ulike minesveipere. Etter et kort opphold ved krigsakademiet ble han utnevnt til Tysklands yngste flotiljesjef som sjef for 46. minesveiperflotilje som opererte i Den engelske kanal. Der deltok han i en ledende rolle i planleggingen av en av Kriegsmarines siste offensive aksjoner, et coup de main i Granville i Normandie 9. mars 1945.

Fra 1945 til 1947 jobbet han i Den tyske mineryddingstjenesten som drev rydding av sjøminer i tyske farvann, som kommandant, flotiljesjef og liaisonoffiser til den britiske marinen Royal Navy. Fra 1948 til 1951 var han ansatt i mineryddingstjenesten i Cuxhaven. Etter oppløsningen av denne organisasjonen ble han leder for en ekspertgruppe i Royal Navy for spørsmål om sjøminer.

I 1956 ble Zimmermann orlogskaptein i den vesttyske marinen (nå kjent som Deutsche Marine). Han tjenestegjorde som kommandør for en minesveiperskvadron og som militærattaché ved ambassaden i London. Senere jobbet han i perioder i Forsvarsdepartementet, og som øverstkommanderende for sjøstridskreftene i Nordsjøen og øverstkommanderende for flåten. I 1972 ble han utnevnt til admiral og forsvarssjef i Forbundsrepublikken Tyskland. Han døde i stillingen i 1976.

Marinens Admiral-Armin-Zimmermann-Kaserne i Wilhelmshaven bærer hans navn.

## Referanser
Geralds lek (film)

***Geralds lek*** (originaltittel ***Gerald's Game***) er en amerikansk psykologisk thriller og skrekkfilm fra 2017, regissert av Mike Flanagan. Manuset ble skrevet av Jeff Howard og Flanagan. Filmen er basert på Stephen Kings roman *Geralds lek* fra 1992. Carla Gugino og Bruce Greenwood spiller hovedrollene.

Filmen hadde premiere under filmfestivalen Fantastic Fest i Austin i Texas 24. september 2017. Den ble tilgjengelig på strømmetjenesten Netflix 29. september. Filmen fikk god kritikk, blant annet for Guginos rolleskildring og Flanagans regi.

## Handling
Ekteparet Jessie (Carla Gugino) og Gerald Burlingame (Bruce Greenwood) tilbringer helgen i et øde hus i Fairhope i Alabama. De forsøker å krydre forholdet sitt med litt rollespill og håndjern, men sexleken tar en uventet vending når Gerald plutselig får hjerteinfarkt og dør. I en kamp mot klokken står Jessie overfor skrudde visjoner, mørke hemmeligheter og et skjebnesvangert valg – mens hun fremdeles er i håndjern festet til sengen.

## Medvirkende
* Carla Gugino som Jessie Burlingame
** Chiara Aurelia som unge Jessie Mahout
* Bruce Greenwood som Gerald Burlingame, Jessies ektemann
* Carel Struycken som «Moonlight Man»/Raymond Andrew Joubert
* Henry Thomas som Tom Mahout, Jessies far
* Kate Siegel som Sally Mahout, Jessies mor

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aursunda

**Aursunda** eller **Aursundlielva** er ei mindre elv i Trøndelag som renner ut i Namsenfjorden, ved Bangsund. Elva ligger sør for Namsos og er lakseførende (*Salmo salar*). Aursunda har også en meget velstående bestand av elvemusling (*Margaritifera margaritifera*) og regnes som en av de mest betydningsfulle elvene i verden for å sikre artens framtid. Ved utløpet har elva en vannføring på cirka .

Elva har god stabilitet i vannføringen og renner gjennom kupert terreng og forholddsvis urørt natur. Den er helst kjent for smålaks, med en snittstørrelse på cirka 1,5&nbsp;kg.

## Referanser
National Archaeological and Anthropological Memory Management Foundation

**National Archaeological and Anthropological Memory Management Foundation** (NAAM) er en kulturverninstitusjon for Curaçao, Sint Maarten, Bonaire, Saba og Sint Eustatius. Hovedkontoret ligger i Pietermaai i Willemstad på Curaçao.

NAAM ble opprettet i 1998 av myndighetene på De nederlandske Antiller som etterfølger etter Archaeologisch- Anthropologisch Instituut Nederlandse Antillen (AAINA), grunnlagt i 1968. Virksomheten har utviklet seg fra museumsdrift til forvaltning av materiell og materiell kulturarv i bredere forstand, inkludert arkeologisk og antropologisk forskning. Etter å ha vært kalt National Archaeological and Anthropological Museum, ble navnet endret til National Archaeological and Anthropological Memory Management Foundation i 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisielt nettsted
Onitsha

**Onitsha** er en stor by i Nigerdeltaet i det sørøstre Nigeria, beliggende på begge sider av elva Niger. Onitsha er den største byen og kommersielt sentrum for den tett befolkede delstaten Anambra. Innbyggerne tilhører hovedsakelig igbofolket, og byen kan spores tilbake til 1500-tallet.

Byen er et av sentrene i et regionalt olje- og transportdistrikt, og er Nigerias største elvehavn mens Port Harcourt lengre sør er en hovedhavn for havgående skip. Onitsha hadde i 2010 inklusive forsteder, totalt  innbyggere. Den er sammenvokst med forstadskommunene Idemili, Ogbaru ( innbyggere i 2010), Oshimili-Asaba ( innbyggere) på vestsiden av Niger-elva, og Nkpor. Et tettbygd og mer eller mindre sammenhengende storbyområde på 1900 km2 strekker seg over store deler av delstaten og delstaten Delta på vestsiden av Niger, med drøyt 7 millioner innbyggere.

## Eksterne lenker
*
Fitjadalsvatnet

**Fitjadalsvatnet** er et uregulert fjellvann i Kvam i Hardanger. Det er 1,13 km2 stort og ligger på 266 moh. Den viktigste tilførselselev er Storelva som renner gjennom Fitjadalen i nord, mens det dreneres i syd av Øysteseelva som har sitt utspring i viken Soget.
Molde Fotballklubb i 2016

2016-sesongen av Tippeligaen var s niende sesong på rad i den norske eliteserien og totalt den 38. på norsk toppnivå.

## Serie

### Tabell

### Tabellplasseringer etter serierunde

## Se også

* Liste over sesonger i Molde Fotballklubb
* Tippeligaen 2016
* Norgesmesterskapet i fotball for herrer 2016

## Referanser
Gige

**Gige** (norrønt *gígja* = muligens «skjærende tone») var et norrønt lite 2-3 strengers strykeinstrument som ble brukt i middelalderen. Instrumentet hadde vanligvis hvelvet bunn, til forskjell fra den ellers nært beslektede *[[fidel]]*. 

Trolig utvikla gige seg fra instrumentet rebec - som også er en tidlig forløper for dagens fiolin

Gige nevnes i norrøne sagaer og var i bruk i Norge, England, Island og Danmark. Det tyske ordet for fiolin (*Geige*) stammer trolig fra gige, mens ordet fiolin stammer fra fidel.

## Kilder
* Otto Emanuel Andersson: *The Shetland gue, the Welsh crwth, and the Northern bowed harp*. s.n., 1956 https://books.google.com/books?id=bOvZAAAAMAAJ&dq=giga+norway+bowed&client=firefox-a
* Otto Emanuel Andersson: *The bowed-harp: a study in the history of early musical instruments*, AMS Press, 1973. ISBN 0-404-56503-4, ISBN 978-0-404-56503-9. Pg 258.

## Eksterne lenker
* Meifu Sieben: «Gige» i Den Store Danske, Gyldendal. Hentet 26. oktober 2017
*
Verdenscupen i alpint 2017/18 — Storslalåm kvinner — Sölden

**[[Verdenscupen i alpint 2017/18|World cup]] åpning i [[storslalåm]] for kvinner i [[Sölden]] lørdag 28 oktober 2017**. De 30 beste etter 1 omgang fikk starte i 2 omgang.
## Resultater

## Eksterne lenker
FIS sin offisielle resultatside
Hjorterot

**Hjorterot** (*Seseli libanotis*) er en to- eller flerårig urt i skjermplantefamilien.

Høyden varierer, men den kan bli 120 cm høy. Den opprette stengelen har furer. Bladene er enkelt- til tredobbeltfinnede. Småbladene er linjeformede til avlange. Blomstene er hvite eller rosa og sitter i skjermer med 20–60 stråler. Det er mange linjeformede storsvøpblad. Frukten er elliptisk med tydelige ribber og er 2,5–4 mm lang. Blomstringstiden er juli–september.

Hjorterot vokser i høyvokst natureng og åpent kratt på tørr, kalkrik jord. Hovedutbredelsen til arten strekker seg gjennom Eurasia fra Tyskland til Sibir, og den er også vanlig i Kaukasus. Mer spredte forekomster finnes i Vest- og Sør-Europa, Marokko, Tyrkia og Nord-Iran. Hjorterot finnes nordover til Norge, Danmark, Sverige og Finland, men er begrenset til områder med høy sommertemperatur og kalkholdig grunn.

I Norge finnes hjorterot bare ved indre deler av Oslofjorden og nesten utelukkende i kommunene Oslo og Bærum. Innenfor det begrensede norske utbredelsesområdet er den en vanlig plante som vokser i store bestander. Dette området er tett befolket med mye bebygd areal. I Norsk rødliste for arter (2021) har hjorterot status «nær truet» (NT).

## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*
Bruno Kahl

**Bruno Guntram Wilhelm Kahl** (født 12. juli 1962 i Essen) er en tysk embetsmann og etterretningsleder, som fra 2016 er den 12. presidenten for Bundesnachrichtendienst (BND).

Kahl er utdannet jurist og er oberstløytnant av reserven i Bundeswehr. Han har jobbet i den tyske arbeidsgiverforeningen, som rådgiver ved Forbundskanslerens kontor og som rådgiver for CDU/CSUs fraksjon i Forbundsdagen. Der var han en nær medarbeider av Wolfgang Schäuble. Da Schäuble ble føderal innenriksminister i 2005 ble Kahl leder for ministerkontoret, og fra 2006 var han leder for ledelsesstaben i departementet. Han tok i 2008 juridisk doktorgrad om Carl Schmitts statsteori. I 2010 fulgte han Schäuble til Finansdepartementet, der han ble ekspedisjonssjef (*Ministerialdirektor*) med ansvar for privatisering og statlig eierskap.

27. april 2016 ble Kahl utnevnt av den føderale regjeringen til president for Bundesnachrichtendienst. Han tiltrådte 1. juli 2016.

Kahl er medlem av CDU. Han er enkemann og har to døtre.

## Referanser
Finn Poppe

**Finn Poppe** (1908–1993) var en norsk arkitekt som stod bak oppføringen av flere funksjonalistiske bygninger i Hamar. Han var far til interiørarkitekt Jon Inge Poppe.

Poppe bodde de første årene på Finse stasjon, der faren var stasjonsmester og seksjonsingeniør. I forbindelse med dette arbeidet flyttet familien til Drammen i 1913 og Hamar i 1915. Poppe studerte ved Statens håndverks- og kunstindustriskole og senere i Strelitz. Han etablerte egen arkitektpraksis i Hamar i 1932 og hadde også samarbeidsprosjekter med andre arkitekter, som Fredrik Pettersen, Rolf Prag og brødrene Ørn og Trygve Klingenberg.

Poppes første selvstendige arbeid skal ha vært i forbindelse med Hamar varemesse i 1933. Etter bybrannen i 1935 ble det stort behov arkitekttjenester i Hamar, og Poppe var med og satte preg på deler av Hamar med ulike bygårder. I 1930-årene tegnet han blant annet rutebilstasjon, posthus, hotell og forretningsgårder rundt Østre torg, og han tegnet boliggårder. Etter krigen tegnet han også saneringsbygg — nye, moderne bygg til erstatning for mer kummerlige hus i sentrumsnære strøk. 

Poppe tegnet også villaer, deriblant sin egen. Han kom også med forslag til delreguleringer, blant annet for å håndtere gjennomfartstrafikken i byen. I de senere årene tegnet Poppe villaer på Disen samt bygninger andre steder enn Hamar, som Eidsvoll sparebank og hus på Åndalsnes, Koppang og Rena.

## Verker i utvalg
(I Hamar med mindre annet er nevnt.)
* Nybygg for Oplandske Automobilforretning, Enggata 34 (sammen med Fredrik Pettersen)
* Hamar Varemesse (1933)
* Villa, St. Olavs gate 3 (1933)
* Bøndenes hus, Stasjonsvegen 23, Løten (1935)
* Nybygg for M. Steen, Torggata 41 (1935–36, sammen med Rolf Prag)
* Kommunal leiegård, Østre gate 53 (1937, sammen med Rolf Prag)
* Posthusgården, Grønnegata 52 (ca. 1938; med Klingenberg & Klingenberg)
* Rutebilstasjon på Østre torg (1938; revet mot slutten av 1980-tallet til fordel for et bygg for UNI Storebrand)
* Egen villa i Arvesens veg 32 (1939)
* Hotell Astoria, Torggata 23 (1939–40)
* Typetegninger for byggelaget «Småhus» (1947 og utover)
* Villa for familien Bie, Solvangvegen 1 (1948)
* Boligblokk i Storhamargata 23 (1959)
* Triangelgården, forretningsgård oppført for Arne J. Opsahl, Torggata 63/65 (1962)
* Folkets hus, Torggata 91 (1968)
* Victoria hotell, Strandgata 21 (1968)
* Villa, Ajerhagan 32 (1980)

## Referanser


	



## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* Finn Poppe i Lokalhistoriewiki
* Statsarkivet i Hamar: Poppe, Finn, arkitekt  (Arkivportalen)
* 


Fil:Østre torg rutebilstasjon 0401-01209.jpg|Rutebilstasjonen fra 1930-tallet ved Østre torg er siden erstattet med et forsikringsbygg.
Fil:Hamar varemesse 1933 0401-06724 (cropped).jpg|Slik så det ut da det ble avholdt varemesse ved Ridehuset på Domkirkeodden i 1933.
Fil:Arvesens veg 32.jpg|Som mange arkitekter tegnet Poppe sin egen villa. Huset har skiftet farge etter at bildet ble tatt.
Fil:St. Olavs gate 3 Hamar.jpg|St. Olavs gate 3
Fil:Torggata 23 Astoria.jpg|Hotell Astoria
Fil:Strandgata 21 Victoria I.jpg|Victoria hotell
Tectocepheus cervus

***Tectocepheus cervus*** er en midd (art) som er plassert i inndelingen under edderkoppdyr.

## Referanser


## Eksterne lenker
* En klassifikasjon av gruppen
*
Dzongsarklosteret

**Dzongsarklosteret** er et buddhistisk kloster i Dêgê i det autonome prefekturet Garzê i Sichuan, Kina, sørøst for byen Derge, og øst for Palpungklosteret. Historisk ligger det i regionen Kham. Det ble grunnlagt i året 746, men ble ødelagt i 1958 og gjenoppbygd i 1983.

Klosteret tilhører Sakya-skolen i tibetansk buddhisme og var hovedsete for Jamyang Khyentse Wangpo og Dzongsar Khyentse Chökyi Lodrö. Klosteret er kjent for sin rolle i utbredelsen av Rimebevegelsen.
Lucanus hansi

***Lucanus hansi*** er en billeart i familien hjortebiller (*Lucanidae*).

## Kjennetegn
En stor (40-60 millimeter), kraftig, mørkbrun hjortebille. Hannen er svært kraftig bygd, en av de mest robuste artene i slekten *Lucanus*. Mandiblene er rette, med en kraftig tann i den indre delen, en liten tann litt utenfor midten, litt kløvet i spissen. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Kjølene langs sidene og bakkanten av hodet er ganske høye, hodet er litt utvidet bakover. Kjølen danner også et "horn" over hvert antennefeste. Beina er brune.

## Levevis

## Utbredelse
Arten er bare kjent fra det sørlige Kina.

## Systematisk plassering
Arten er muligens identisk med *[[Lucanus hayashii]]*, som ble beskrevet nesten samtidig.

* Insekter, Insecta
** Ordenen biller, Coleoptera
*** Underordenen Polyphaga
**** Overfamilien Scarabaeoidea
***** Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
****** Underfamilien Lucaninae Latreille, 1806
******* Stammen Lucanini Latreille, 1806
******** Slekten *[[Lucanus (slekt)|Lucanus]]* Scopoli, 1763
********* ***Lucanus hansi*** Zilioli, 2000
## Eksterne lenker
* Bilde av typeeksemplar
* 
*
Shri Singha Shedra

**Shri Singha Shedra** (wylie: shri simha bshad grwa) er et lærested (shedra) ved Dzogchenklosteret i Tibet, som ble grunnlagt av Gyalsé Shenpen Tayé i det nittende århundre. Blant de store mestere som har studert der kan nevnes Khenpo Pema Vajra, Mipham Rinpoche, Khenpo Shenga, Khenpo Ngawang Palzang, Khenpo Kunzang Palden, Pöpa Tulku og Khenpo Tsöndrü.

## Eksterne lenker
* Shri Singha Shedra
Heterogomphus hopei

***Heterogomphus hopei*** er en bille som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
En stor (ca. 40-50 millimeter), kraftig, svart, blank hornbille. Som vanlig hos hornbiller er det stor forskjell mellom kjønnene, hannene er større, har et horn på hodet og en uthuling foran på pronotum. Hos denne arten er hornet ganske kort og uthulingen liten, med en knøl på hver side. Store hanner kan ha et bredt framspring som er kløvet i midten. Hunnen har ikke horn. Pronotum er ganske tett punktert hos begge kjønn, men med et blankt område i midten bak. Forleggen (protibia) har tre tenner på utsiden som er rettet skrått framover. Dekkvingene er grovt og tett punkterte, blanke. Undersiden har noen få lange, gulaktige hår.

## Levevis
Til tross for at noen av artene er ganske vanlige er det lite man vet om biologien til disse billene. Larvene til de artene der disse er kjente lever i jorda der de spiser dødt, organisk materiale. De voksne billene er aktive om natta og kommer gjerne til lys. Disse artene er ikke regnet som skadedyr.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Brasil.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
****** Stammen Oryctini Mulsant, 1842
******* Slekten *[[Heterogomphus]]* Burmeister, 1847
******** ***Heterogomphus hopei*** Burmeister, 1847

## Kilder
* Generic Guide to New World Scarab Beetles – ''Heterogomphus''
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene 

## Eksterne lenker
* Bilder av arten
* 
*
Lycomedes velutipes

***Lycomedes velutipes*** er en bille som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). De blir plassert i underfamilien hornbiller (Dynastinae).

## Utseende
En middelsstor (gjerne 25-30 millimeter), kraftig, matt lysbrunlig hornbille. Kroppen er kledt med gulgrå bestøvning og blir derfor ganske matt, også beina er kledt med bestøvning. Hannene har et båndaktig, oppoverbøyd horn i pannen som danner en klype mot et rett oppstående horn midt på fremkanten av pronotum, dette mangler bestøving på forkanten og er litt rundet i spissen. Hornet i pannen er kløvd i spissen, hos denne arten er det forholdsvis langt. Hunnen har pronotum grovt og kraftig punktert, men mangler horn. Dekkvingene er brede med fine punktrader.

## Levevis
Disse artene finnes helst i litt høyereliggende (1000-2000 meter over havet) tropiske skoger langs Andesfjellene. Larvene lever i strølaget på bakken. De voksne billene kommer av og til til lys om natten.

## Utbredelse
Arten lever i Ecuador.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
****** Stammen Agaocephalini Burmeister, 1847 
******* Slekten *[[Lycomedes]]* Brême, 1844
******** *Lycomedes velutipes* Arrow, 1902

## Kilder
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene 
* Milani, L. (2017) Sinopsi del genere *Lycomedes* Breme con ridescrizione di *Lycomedes ohausi* Arrow maschio, descrizione di *Lycomedes ohausi* Arrow femmina e di una nuova specie dall'Ecuador. *Giornale Italiano di Entomologia* 14(62):755-774.

## Eksterne lenker
* 
* [ Bilder av *Lycomedes buckleyi*]
* Bilde av arten
Euscorpius avcii

***Euscorpius avcii*** er en art av skorpioner.
 
## Utseende
Nokså små (gjerne 30–50&nbsp;mm), middels kraftige skorpioner med kraftige pedipalper (klør). Kroppen er temmelig jevnbred, halen kort og tynn med et temmelig slankt broddsegment (dermed også små giftkjertler).

## Levevis
Disse skorpionene finnes gjerne i tørre, åpne områder, for eksempel maquis.

## Utbredelse
Slekten finnes i familien Euscorpiidae som er den artsrikeste skorpiongruppen i Europa, der det er funnet 14 arter i denne slekten. Arten finnes i Tyrkia og Hellas.

## Referanser


## Kilder
* Jan Ove Rein: The Scorpion Files- Euscorpiidae
* Fauna Europaea Web Service, utbredelsesdatabase for europeiske dyr 

## Eksterne lenker
*
Lucanus furcifer

***Lucanus furcifer*** er en billeart i familien hjortebiller (*Lucanidae*).

## Kjennetegn
En nokså stor (ca. 50-67 millimeter) og kraftig, brunsvart hjortebille med lys grågul bestøvning. Hannen har kraftige, nokså rette kjever, disse har tnner bare nær spissen. De knebøyde antennene har vanligvis en fire-leddet vifte. Hodet har skarpe kjøler langs sidene og bakhodet, unntatt i midten. Dekkvingene er nokså blanke. Beina er svarte. Hunnen har forholdsvis store kjever til å være en hjortebille-hunn.

## Levevis

## Utbredelse
Arten er kjent fra Tibet, Sichuan og Yunnan.

## Systematisk plassering
Arten blir ofte plassert som et synonym for *[[Lucanus thibetanus]]* eller *[[Lucanus singularis]]*.

* Insekter, Insecta
** Ordenen biller, Coleoptera
*** Underordenen Polyphaga
**** Overfamilien Scarabaeoidea
***** Familien hjortebiller, Lucanidae Latreille, 1806
****** Underfamilien Lucaninae Latreille, 1806
******* Stammen Lucanini Latreille, 1806
******** Slekten *[[Lucanus (slekt)|Lucanus]]* Scopoli, 1763
********* ***Lucanus furcifer*** Arrow, 1950
## Eksterne lenker
* Bilde av typeeksemplaret til arten
* 
*
Marcos Sánchez

**Marcos Aníbal Sánchez Mullins** (født 23. desember 1989) er en panamansk‌ fotballspiller som spiller for den panamansk‌e klubben Tauro FC.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stortingets utdannings- og forskningskomité

**Stortingets utdannings- og forskningskomité** er en fagkomité på Stortinget. Den behandler saker relatert til utdanning, barnehager og forskning.

## Medlemmer
Utdannings- og forskningskomiteen har 15 medlemmer i perioden 2025–2029:

*Mathilde Tybring-Gjedde (Oslo, H) - **Leder**
*Guri Melby (Oslo, V) - **1. nestleder**
*Hege Bae Nyholt (Sør-Trøndelag, R) - **2. nestleder**
*Åse Kristin Ask Bakke (Møre og Romsdal, Ap)
*Sunniva Holmås Eidsvoll (Oslo, SV)
*Julia Eikeland (Rogaland, Ap)
*Vebjørn Gorseth (Nord-Trøndelag, Ap)
*Line Marlene Haugen (Telemark, FrP)
*Øystein Mathisen (Nordland, Ap)
*Monica Molvær (Møre og Romsdal, H)
*Lill Harriet Sandaune (Sør-Trøndelag, FrP)
*Erling Sande (Sogn og Fjordane, Sp)
*Joakim Myklebost Tangen (Møre og Romsdal, FrP)
*Simen Velle (Oslo, FrP)
*Joel Ystebø (Hordaland, KrF)

## Historie
Frem til 1993 het komiteen Kirke- og undervisningskomiteen, og komiteen forberedte saker til Kirke- og undervisningsdepartementet. Departementsstrukturen for kirke-, kultur- og utdanningsaker ble endret flere ganger på 80-, 90- og 00-tallet, og det var primært kirkesaker som ble flyttet rundt. Fra 1993 het komiteen Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen. Det skjedde etter endring i departementsstrukturen i 1991, da gikk kirkesakene tilbake, fra det som fra 1991 het Kulturdepartementet, til Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet. I 2002 ble kirkesaker flyttet tilbake til Kulturdepartementet, og Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet byttet navn til Kunnskapsdepartementet i 2006.

Ved endring av komitestrukturen i Stortinget i 2005, ble prinsippet om at komiteene skulle svare til hvert sitt departement oppløst. Dermed ble Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen opprettholdt, og kirkesakene liggende her, selv om de ikke lenger lå i Kunnskapsdepartementet. Midlertid, så ble kirkesaker flyttet til Familie- og kulturkomiteen i 2017, og Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen endre navn til dagens navn - Utdannings- og forskningskomiteen.

### Ledere av Utdannings- og forskningskomiteen (2017–)

### Tidligere ledere av Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen (1993–2017)

### Tidligere ledere av Kirke- og undervisningskomiteen (1950–1993)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Manuel Alexander Vargas Moreno

**Manuel Alexander Vargas Moreno** (født 19. januar 1991) er en panamansk‌ fotballspiller som spiller for den panamansk‌e klubben San Francisco FC.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Adam Douglas

**Adam Douglas Enevoldsen** (født 1981) er en musiker fra USA bosatt i Norge. 

Han ga ut debutalbumet *I May Never Learn* på Grappa i 2015. Douglas vant Baltic Song Contest i Karlshamn i 2016, og i 2017 vant han musikkonkurransen *[[Stjernekamp]]* på NRK. Han vant Spellemannprisen 2021 i klassen blues for sitt fjerde album, *Better Angels* fra 2021. Under Notodden Blues Festival ble han tildelt NBFs Bluespris for 2022.

Douglas vokste opp i Oklahoma, flyttet til Norge rundt 2008 og bosatte seg Harestua i 2017. 

Han har drevet The Douglas Group som er et soul/R&B-band.

## Diskografi

**Album**

* *I May Never Learn* (2015)
* *The Beauty & the Brawn* (2018)
* *An American Holiday (Live from Nordstrand Kirke)* (2018)
* *Better Angels* (2021)
* *No More Than Necessary* (egenutgitt, 2011) med The Douglas Group (øvrige var Iver Olav Erstad, Per Øystein Erstad og Jon Reidar Furulund)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ismael Díaz de León

**Ismael Díaz de León** (født 12. mai 1997) er en panamansk‌ fotballspiller som spiller for den spanske klubben Deportivo de La Coruña.

## Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hernán Darío Gómez

**Hernán Darío Gómez Jaramillo** (født 3. februar 1956) er en colombiansk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ole-Henrik Mohn Pettersen

**Ole-Henrik Mohn Pettersen** (født 1980) er en norsk saksofonist og kapellmester.

## Bakgrunn
Ole-Henrik Mohn Pettersen er gift med sopranen og skuespilleren Maria Mohn Pettersen.

## Karriere
I 2004 medvirket han på bandet WEs album *[[Smugglers]]*. Albumet vant Spellemannsprisen 2004 i klassen Rock.

I 2015 var han blant annet en av musikerne som medvirket i Brede Bøes sceneshow i Fredrikstad. Han spilte også på konsertturneen til Atle Pettersen, Lisa Stokke og Nora Foss al-Jabri og på julekonserten til Rein Alexander. I tillegg hadde han en deltidsstilling som timelærer på musikklinjen ved Greåker videregående skole, og ytterligere en deltidsstilling ved Sarpsborg Scene.

## Priser og utmerkelser
I 2007 vant han førsteprisen i the International Phillips Music Competition, som er en stipendkonkurranse for mastergrads- og diplomstudenter ved Norges musikkhøgskole.

## Referanser
Hamar byfogd- og sorenskriverembete

Hamar byfogd- og sorenskriverembete ble opprettet 1. juli 1863 i henhold til kongelig resolusjon av 12. oktober 1861, som etablerte Hamar kjøpstad som egen jurisdiksjon. Embetet besto av Vang tinglag, som ble skilt ut fra Nord-Hedmark og Sør-Hedmark sorenskriverembeter. Embetet besto frem til 20. juli 1901, da de utskilte områdene ble tilbakeført.

Rettskretsen inngår i dag i Hedmarken tingrett, som ble opprettet 1. januar 1992 ved at Nord-Hedmark og Sør-Hedmark sorenskriverembeter ble slått sammen i forbindelse med sammenslåingen av Hamar og Vang kommuner.

## Sorenskrivere

* Christian Frederik W. Schive (1863)
* Harald Gram (1863–1875)
* Carl Christopher N. Voss (1876–1890)
* Olaf Nicolai Hals (1890–1897)
* Nils Berner S. Meyer (1898–1901)

## Kilder

* Næss, Hans Eyvind (red.): *For rett og rettferdighet i 400 år: sorenskriverne i Norge 1591–1991*. Utg. Justisdepartementet/Fabritius. 1991.
Nord-Hedmark sorenskriverembete

**Nord-Hedmark sorenskriverembete** (også omtalt som **Nordre Hedemarken sorenskriverembete** eller **sorenskriveri**) ble opprettet 8. januar 1777 ved delingen av Hedmarken sorenskriverembete. Nord-Hedmark skulle bestå av Nes og Ringsaker tinglag og de to nordligste fjerdingene av Vang tinglag, mens Sør-Hedmark skulle bestå av tinglagene Stange, Romedal og Løten, og de to sydligste fjerdingene, Vang og Skattum, av Vang tinglag. 

Deler av Nord-Hedmark sorenskriverembete ble utskilt i Hamar byfogd- og sorenskriverembete, som ble opprettet 1. juli 1863. Opprettelsen fulgte av kongelig resolusjon av 12. oktober 1861, som etablerte Hamar kjøpstad som egen jurisdiksjon. De utskilte områdene ble tilbakeført, og Hamar byfogd- og sorenskriverembete nedlagt, 20. juli 1901.

Sorenskriveren i Nord-Hedmark flyttet inn til Hamar i 1909, og hadde lokaler forskjellige steder i byen frem til embetet ble samlokalisert med Sør-Hedmark sorenskriverembete i fylkeshuset i Hamar i 1970.

Embetet besto frem til 1. januar 1992, da Nord-Hedmark og Sør-Hedmark sorenskriverembeter ble slått sammen igjen til Hedmarken sorenskriverembete samtidig med sammenslåingen av Hamar og Vang kommuner.

## Sorenskrivere

* Christian Stangebye (1777–1806)
* Erik Gløersen (1807–1819)
* Caspar Peter Hagerup (1819–1839)
* Abraham Falch Muus (1831–1863)
* Michael Heggelund Kildal (1863–1884)
* Peter Elieson Bredal (1884–1907)
* Christian Juel S. Randers (1909–1921)
* Sigurd Holaker (1921–1937)
* Cornelius Holmboe (1937–1947)
* Erling Rost (1948–1971)
* Kaare Schumann Andersen (1971–1982)
* Ole Haugstad (1983–1991)

## Referanser


## Kilder
* Næss, Hans Eyvind (red.): *For rett og rettferdighet i 400 år: sorenskriverne i Norge 1591–1991*. Utg. Justisdepartementet/Fabritius. 1991.
Argulus arcassonensis

***Argulus arcassonensis*** er en usikkert plassert art av fiskelus. Dette er en type krepsdyr som lever som parasitter på større dyr, og denne arten lever som parasitt båe på fisk og på blekksprut-arten *[[Sepia officinalis]]*. Arten ble beskrevet allerede i 1912 av Cuénot. Den lever muligens i Nord-Europa.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Oversikt over Argulus-arter i USA - *United States Environmental Protection Agency*. Besøkt 5. januar 2014.
Ricardo Ávila

**Ricardo Guardia Ávila** (født 4. januar 1997) er en panamansk‌ fotballspiller som spiller for den belgiske klubben AA Gent.

## Landslaget
Han erstattet Alberto Quintero Medina i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Avhandling om de 400 vers

**Avhandling om de 400 vers** (sanskrit: catuḥśatakaśāstra-nama-kārikā; རྣལ་འབྱོར་སྤྱོད་པ་བཞི་བརྒྱ་པ་, wylie: rnal 'byor spyod pa bzhi brgya pa) er en avhandling som ble skrevet av den indiske madhyamaka-filosofen Āryadeva (3. århundre e.Kr.).

I 1994 publiserte Ruth Sonam en kommentar til dette verket, som var skrevet av Geshe Sonam Rinchen (1933&ndash;2013). Mange læresteder i det østlige Tibet, deriblant Shri Singha Shedra i Dzogchenklosteret i Dêgê i det autonome prefekturet Garzê i Sichuan, regner det som en av «de 13 avhandlinger» &ndash; viktige indiske avhandlinger, som sammen med verker av Khenpo Shenga (1871&ndash;1927), utgjør grunnlaget for deres pensum.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* Four Hundred Verses
Knut Albrigt Andersen

**Knut Albrigt Andersen** (1932–2003) var en norsk pianist.

## Biografi
Andersen studerte tidlig klaver med P. Selberg og både Reimar og Robert Riefling. Deretter reiste han til Detmold i Tyskland og studerte piano med Hans Richter-Haaser. I 1958 debuterte Andersen i Oslo og vant ry som en fremragende pianist, med en spesiell følelse for lyrisk spill og delikat klangbehandling. Han ble en følsom og svært ettertraktet akkompagnatør. I 1956-57 hadde han en lengre turne i Sovjetunionen og Jugoslavia. Han har også turnert mye i Norge.

Andersen gjorde et banebrytende arbeid for Harald Sæverud allerede i 1957, og spille inn et album med låter fra Siljustøl. Hans pedagogiske arbeidet startet på Veitvedt musikkonservatoriet og Universitetet i Oslo. Han flyttet til Bergen i 1966, der han underviste på lærerutdanningen ved Bergen lærerhøgskole fram til 1968. Etter det var han to år i Sverige, for så å returnere til Bergen Musikk Konservatorium i 1970. Det var Gunnar Sævig som selv ba ham om å gå tilbake til Bergen før han døde. Han jobbet som pianolærer og akkompagnatør for et stort antall studenter fram til 1999.

Andersen var godt likt og mange av studentene hans har holdt kontakten med ham i mange år. Han hadde stort engasjement for alle studentene, og har bidratt mye til å utdanne musikere og sterk og dedikert musikklærere. Han var også en aktiv musiker, spesielt i sine tidlige år i Bergen, med konserter på Troldhaugen, med Bergen Filharmoniske Orkester og i NRK. Det er forhåpentligvis et antall opptak som skal nå bli tatt vare på og bevart, inkludert Andersen i samarbeid med flere av Norges fremste sangere. Den Nationale Scene fikk også viktige impulser fra ham, og han hadde mange venner blant skuespillerne.

Andersen var en munter og jovial person med en særegen evne til avvæpnende ironi. Han var far til tre musikere «Doddo», Geir Luedy og «Tino» Andersen.

## Diskografi (utvalg)
* 1970: *Slåtter Og Stev Fra Siljustøl* (Triola -TNLP 3), kompnert av Harald Sæverud
* 1987: *Grieg Minne Album Vol. 4* (Vest-Norsk Plateselskap VNP 0087-12), med John Magnuson

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Knut Albrigt Andersen hos Sceneweb
Møllebakken

**Møllebakken** kan vise til:

*Møllebakken, en vei i Arendal kommune
*Møllebakken, en vei i Trondheim
*Møllebakken, et skihoppanlegg i Ski kommune
Møllebakken (Ski)

**Møllebakken** er et nedlagt skihoppanlegg i Nordre Follo kommune i Akershus. Det ligger ved Haugland, ca. 2&nbsp;km nord for Ski tettsted, plassert slik at tilløpet (stillaset) i den største hoppbakken går over fylkesvei 31 (Oppegårdveien). Anlegget er eid av skiklubbem Skimt og består av to hoppbakker med K-punkt 64 og 40 meter. I den største bakken er bakkerekorden 66 meter, satt av Vegard Opaas i 1987. I den minste bakken er rekorden over 50 meter.

Den opprinnelige hoppbakken ble tatt i bruk vinteren 1915, på samme tid som skiklubben ble stiftet. Møllebakken ble forbedret i 1924-25, da unnarennet og sletta ble jevnet ut og det ble bygd stillas, tribuner, dommertribune og trapper. Det ble arrangert landsrenn (nasjonalt renn) første gang i 1925 og deretter flere ganger utover på 1920- og 1930-tallet. Stillasene av stål som i 2023 fremdeles eksisterer, ble bygd i 1936. Under landsrennet 6. februar 1938 satte Skimts egen Trygve Gundersen bakkerekord med 52,5 meter. Dette rennet ble for øvrig åpnet av Hilda «Nusse» Braskerud fra Nordre Land, som hoppet rundt 40 meter utenfor konkurranse. Til tross for at Skimt ble tappet for penger i løpet av 2. verdenskrig, kom skiklubben seg på fote igjen og kunne ganske raskt sette Møllebakken i stand etter idrettspausen under krigen.

Møllebakken var i si tid mye brukt, og den ble blant annet brukt til trening av briten Eddie Edwards foran OL i Calgary i 1988. Anlegget har imidlertid stått ubrukt siden 1995, blant annet på grunn av et jordras i 1998 som påførte unnarennet skader som Skimt ikke har hatt råd til å reparere. Skiklubben ønsker å rive det delvis forfalte anlegget, men mangler penger til det også, og pr. 2017 står stillasene i hoppbakkene fremdeles.

Skimt eier også flere andre, mindre hoppanlegg. Det viktigste er Ellingsrudkollen, som ble åpnet i 1970. En liten bakke i Skårhaugsåsen er også i bruk, mens bakken i Bøleråsen er nedlagt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Skisprungschanzen-Archiv: Ski (Møllebakken)
N.3

**N.3** var det andre av den italienske luftskipskonstruktør Umberto Nobiles N.7,500-klassen som var bygd i 1925. N.7,500-klassen var en mindre variant av den mer kjente N,18,500-klassen med «Norge» som N.1 og «Italia» med kun to motorgondoler istedenfor tre, og med mindre volum tross samme konstruksjonsdesign. Luftskipet ble solgt til den japanske marinen, men forulykket den 22. oktober 1927 under turbulent vær.

## N.3 som Nr. 6
Luftskipet ble demontert og sendt som skipslast til Japan, etter ankomsten i januar 1927 begynte sammenkoblingen i luftskipshangaren på Kasumigaura under ledelse av Umberto Nobile og hans team. Det ble ferdigbygd for prøveflyging, som fant sted 6. april med en besetning på 6 japanerne og 6 italienerne. Dermed fikk luftskipet betegnelsen «Marineluftskip Nr. 6» som det sjette luftskipet for den japanske marinen. 

Nr. 6 luftskipet fungerte utmerket under flygningene, og var sendt ut for å delta i en marineøvelse sør for Tokyo den 22. oktober. Men det oppsto turbulent vær med sterk vindkast, noe som fulgt til tap av kontroll så besetningen måtte nødlande. Etter å ha landet på øya Kozushima, kom besetningen seg ut bare for å se et kraftig vindkast slynget bort Nr. 6 ut til sjøs. En eksplosjon ødela luftskipet. Men erfaringene som hadde vært høstet i forveien, fikk den japanske marinen til å starte et nytt prosjekt hos Mitsubishi og Fujikura, hvor man skulle kopiere og improvisere Nobiles luftskipet. Det nye luftskipet med betegnelsen «Marineluftskip Nr. 8» ble levert i 1929 som det meste suksessrike japanskbygde luftskipet i historien.
## Spesifikasjoner
* Type: Halvstiv luftskip
* Første flyvning:1925
### Dimensjoner
* Lengde: 82,28 m  
* Diameter: 12,80 m 
* Gasskapasitet: 7&nbsp;500 m³
* Lasteevne: 3&nbsp;450 kg
* Besetning: 12 ved prøveflygingen 6. april 1927
### Ytelser
* Motorer: 2 Maybach IV-L 245 hk rekkestempelmotor med total ytelse på 490 hk.
* Fart: 120 km/h

## Se også
N.2 (Luftskip)
## Referanser

## Eksterne lenker
* http://www.j-aircraft.com/research/jas_jottings/japanese_airships.htm
* http://www2.wbs.ne.jp/~s-c/airships/ijn_semirigid_airship_6.htm (japansk-engelsk)
Pensacola internasjonale lufthavn

**Pensacola internasjonale lufthavn** (IATA: **PNS**, ICAO: **KPNS**) er en lufthavn, nordvest i delstaten Florida i USA. 

Fra lufthavnen er det flyruter til en rekke innenriks destinasjoner i USA, men ikke utenriks.

Lavprisflyselskapen Southwest Airlines opererer flest flyruter fra lufthavnen, mens den mest populære flyruten er Delta Air Lines rute til Hartsfield–Jackson Atlanta internasjonale lufthavn i Atlanta (Georgia).

## Referanser
 
 

## Eksterne lenker
Lufthavnens nettsted
Nāga

**Nāgá** (sanskrit og pali: Devanāgarī: नाग) er en gruppe indiske guder eller en klasse av entiteter eller vesener som antar formen av en svært stor slange, spesielt kongekobraen. Nāgáene finnes i de indiske religionene hinduisme, buddhisme og jainisme. En kvinnelig nāga blir kalt en *nāgī* eller *nāgiṇī*.

## Eksterne lenker
* Nagas in the Pali Canon
* Nagas
* Image of a Seven-Headed Naga
* Nagas and Serpents
* Depictions of Nagas i Angkor Wat i Kambodsja
* Nagas and Naginis: Serpent Figures in Hinduism and Buddhism
Republikken Catalonia

**Republikken Catalonia** (katalansk: *República Catalana*, oksitansk: *Republica Catalana*, spansk: *República Catalana*) var en selvproklamert republikk på Den iberiske halvøy i Sørvest-Europa. Republikken ble dannet etter en ensidig uavhengighetsærklæring etter en avstemning i det katalanske parlamentet 27. oktober 2017.

Republikken omfatter landområdene som tilsvarte den spanske autonome regionen Catalonia, og grenser til Frankrike og Andorra i nord og Spania i vest. I øst har Catalonia kystlinje mot Middelhavet. Det totale arealet er på  kvadratkilometer med et innbyggertall på  	 (2017).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Catalonias regjering  
* Catalonias parlament
Midtstopper

**Midtstopper** er en posisjon på et fotballag. En midtstopper eller midtforsvarer (på engelsk *centre-half* , *center back* eller *central defender*,) hører i utgangspunktet til i midten av den bakre forsvarsrekken til laget. Hovedformålet for en midtstopper er å hindre spillerne til motstanderne, og fremfor alt de sentrale angriperne til motstanderlaget, fra å gjøre mål og å starte angrepsspillet til laget fra egen banehalvdel.

I de fleste moderne spillesystem benyttes to og av og til tre midtstoppere.

Blant kjente midtstoppere er Franz Beckenbauer, Einar Aas, Rune Bratseth og Brede Hangeland.

## Referanser
Det spanske julelotteriet

**Det spanske julelotteriet** (offisielt *Sorteo Extraordinario de Navidad* eller *Lotería de Navidad* spansk: [loter'ia ðe naβið'að]) er et nasjonalt lotteri i Spania. Det holdes årlig siden 1812. Navnet *Sorteo de Navidad* ble første gang benyttet i 1892.
Rudolf Haeselich

**Georg Rudolf Haeselich** (født 1842, død 1896) var en tyskfødt arkitekt som virket i Norge.

Haeselich var sønn av landskapsmaleren Johann Georg Haeselich (1806–1894) fra Hamburg. Fra 1864 var han elev i byggekunst ved akademiet for bildende kunst i München.

## Bakgrunn og virke

Haeselich virket som assistent for Paul Due ved midten av 1880-årene. I 1887 etablerte han egen praksis i Kristiania, og han var en svært produktiv leiegårdsarkitekt som ikke minst er kjent for Gråbeingårdene i Tøyenområdet. Disse er oppført i upusset tegl som iblant er lagt i dekorative mønstre. Gårdene fikk et dårlig rykte på grunn av stor arealutnyttelse (og dermed trangboddhet), men det skal ikke være noe spesielt å utsette bygningsteknisk. Haeselich tegnet ellers bolig- og forretningsgårder på østkanten og vestkanten, som regel med en viss nøkternhet og stilmessig stort sett innenfor nyrenessanse.

En rekke av Haeselichs gårder er fredet eller vernet etter Plan- og bygningsloven.

## Arbeider i utvalg
(Alt i Oslo)
* Leiegård, Huitfeldts gate 35 (1888)
* Bolig- og forretningsgård, Bogstadveien 8 (1888)
* Leiegårder, Hagegata 48–52 (1890)
* Gråbeingårdene i Jens Bjelkes gate 14–18, Lakkegata 71–75, Sars' gate 2 og Siebkes gate 1–5 og 4–6
* Leiegård, Seilduksgata 11 (1891)
* Leiegård, Paulus' plass 4 (1891–92)
* Leiegård, Schleppegrells gate 16 (1892)
* Leiegård, Steenstrups gate 11 og 12–14 (1892)
* Leiegård, Vibes gate 14 (1892), 16 (1892) og 18 (1893)
* Leiegård, Industrigata 28 (1892)
* Leiegård, Mosseveien 18 (1892)
* Leiegård, Schønings gate 4 (1892)
* Leiegård, Fossveien 21 (1892)
* Villaleiegård, Holtegata 4 (1892–93)
* Leiegård i Toftes gate 26 (1893)
* Leiegård, Ole Vigs gate 1 (1893)
* Leiegård, Toftes gate 24 (1893)
* Leiegård, Industrigata 46 (1894)
* Leiegård, Toftes gate 32 (1894)
* Bolig- og forretningsgård, Ullevålsveien 41–43 (1894)
* Leiegård, Seilduksgata 9 (1894)
* Leiegård, Ullevålsveien 49 (1894–95)
* Leiegård, Toftes gate 48 (1894–95)
* Leiegård, Nissens gate 1 (1894–95; oppr. Toftes gate 46)
* Leiegård, Seilduksgata 22 (1895)
* Leiegård, Københavngata 3 (1895)
* Leiegårder, Helgesens gate 30 og 32 (1895)
* Metodistgården, Grønlandsleiret 53 (1895)
* Metodistkirken Elim, Hollendergata 8 (1895, i dag Caféteatret)
* Leiegårder, Seilduksgata 1 og 1B  (1895)
* Leiegårder, Reichweins  gate 1 og 1 B (1895)
* Leiegård, Solheimgata 2 (1895)
* Leiegård, Stockholmgata 23 (1895)
* Leiegård, Sorgenfrigata 29 (1896)
* Leiegård, Nannestadgata 2 (1896)
* Leiegård, Nissens gate 3 (1896)
* Leiegård, Eilert Sundts gate 31 (1896)
* Bolig- og forretningsgård, Bogstadveien 62 (1896)
* Murvilla, Eilert Sundts gate 37 (1896; senere ominnredet til kirke for Oslos tyske menighet)
* Leiegård, Colletts gate 39 (1897)
* Leiegård, Glückstads gate 2
* Leiegård, Toftes gate 50

## Referanser


## Kilder
* Geir Tandberg Steigan: Arkitekter: Georg Rudolf Haeselich (1842–1896) (Arkitekturhistorie.no)
* Rudolf Haeselich i Store norske leksikon
* 
* 

## Eksterne lenker
* Rudolf Haeselich i Norsk kunstnerleksikon
Gunnar Flagstad

**Gunnar Flagstad** (født 11. oktober 1970 i Gjøvik) er en norsk pianist.

## Biografi
Flagstad er utdannet ved Østlandets musikkonservatorium og Norges musikkhøgskole, der han tok en Master i «akkompagnement/samspill» våren 1997. Han har vært ansatt ved musikkhøgskolen (NMH) siden 1997, og er i dag førsteamanuensis i akkompagnement og Fagseksjonsleder for klaver, akkompagnement, gitar og akkordeon. Flagstad har også i en årrekke vært tilknyttet Barratt Due musikkinstitutt.

Flagstad har spilt i en lang rekke land i Europa på ledende arenaer som Wigmore Hall, St. Martin-in-the-Fields og BBC Radio 3 (London), Konzerthaus (Berlin), Lucerne Festival (Sveits), Usadba Jazz festival (Russland), og i Norge på festivaler som Festspillene i Bergen, Oslo Kammermusikkfestival, Hardanger Musikkfest og Festspillene i Nord-Norge. Han har jevnlig gjestet NRK radio og TV, har turnert omkring i hele Norge med Rikskonsertene. Som kammermusiker spiller han med slike som Tine Thing Helseth Quintet, samtidsensemblet TRAKTOR og pianoduoen 20 fingre. I duo med Tine Thing Helseth turnerte han i Irland høsten 2017.

Flagstad er en av de tre kunstnerisk ansvarlige i konsertserien Resonans på Gjøvik. Han er også fagleder for akkompagnement på kurset og festivalen Valdres sommersymfoni, og sitter i kunstnerisk råd for Ringsakeroperaen.

## Diskografi (i utvalg)
* 1999: *Mor Synger* (Thema), med Åshild Skiri Refsdal
* 2017: *Never Going Back* (Grappa), med Tine Thing Helseth
* 2017: ''Interactions (2L), med Bård Monsen

## Referanser


## Eksterne lenker
* Gunnar Flagstad  nettside på Norges musikkhøgskole
Jay L. Garfield

**Jay Lazar Garfield** (født 13. november 1955) er en amerikansk forsker i tibetansk buddhisme. Han har også forsket innenfor sinnsfilosofi, kognisjonsvitenskap, epistemologi, metafysikk, språkfilosofi, etikk og hermeneutikk. For tiden er han Doris Silbert professor i humanistiske fag ved Smith College, professor i filosofi ved University of Melbourne, besøkende professor i filosofi og buddhistiske studier ved Harvard Divinity School og adjunkt i filosofi ved Central University of Tibetan Studies.

## Referanser