open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Paul Bietila

**Paul Everett Bietila** (født 28. februar 1918 i Ishpeming, Michigan, USA, død 26. februar 1939 i St. Paul, Minnesota) var en amerikansk skihopper.

Paul Bietila var en av seks brødre som alle var svært gode skihoppere. Som junior satte han en rekke bakkerekorder, han ble nasjonal juniormester i 1936 og nummer tre i seniormesterskapet i 1938. Under trening foran det nasjonale mesterskapet i St. Paul 5. februar 1939 gled han på isen i unnarennet og slo seg mot en gjerdestolpe. Han døde tre uker senere av komplikasjoner til skadene han hadde pådratt seg.

Siden 1953 har Ishpeming Ski Club årlig arrangert et minnerenn for Paul Bietila, Paul Bietila Memorial Tournament. I 1970 ble han tatt opp i US Ski Hall of Fame, der også brødrene Walter (tatt opp 1965) og Ralph (tatt opp 1975) er medlem. Harold C. Bradley innstiftet i 1940 Paul Bietila Memorial Trophy, som tildeles årlig den beste amerikanske hopperen i USA-mesterskapet (nå i praksis alltid vinneren, tidligere kunne også utenlandske hoppere bli amerikansk mester).

## Se også
* Skader og dødsulykker i skihopping

## Referanser


## Kilder
* U.S. National Ski and Snowboard Hall of Fame and Museum: Paul Bietila
* Ishpeming Ski Club: Paul Bietila Memorial
* Da Yoopers Hall of Fame: Paul Everett Bietila
* Eastern Ski Jumping & Nordic Combined Foundation, Inc.: United States Junior Ski Jumping Champions 1904-1980
Irsching kraftverk

**Irsching kraftverk** (tysk: *Kraftwerk Irsching*) er et varmekraftverk med to enheter utenfor Ingolstadt i Bayern i Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 2.117 MW fordelt på 930 + 1.187 MW i to generasjoner: Et anlegg fra 1974 med 3 blokker av dampturbiner og gass- og oljefyring, samt et anlegg fordelt på to blokker med 2+1 gassturbiner fra Siemens, operert av E.ON. Anlegget på 340 MW ble ferdig i 2007 med andre byggetrinn (847 MW) ferdig i 2010. Brenselstypen er naturgass og subsidiært fyringsolje. Det leveres også fjernvarme.

De totale CO<sub>2</sub>-utslippene i 2008 var 85 971 tonn, men vil øke vesentlig når hovedblokken installeres i 2010.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Baden-Wurttemberg and Bayern».
* IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Germany – BY & HE».
München Süd kraftverk

**München Süd kraftverk** (tysk: *Heizkraftwerk (HKW) München Süd GuD*) er et varmekraftverk utenfor München i Bayern i Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 833 MW fordelt på to blokker med 2+1 gassturbiner fra Siemens og Alstom, operert av kommunen. Anlegget ble ferdig i 1979 med andre byggetrinn ferdig i 2005. Brenselstypen er naturgass og fyringsolje. Det leveres også fjernvarme.

De totale CO<sub>2</sub>-utslippene i 2008 var  tonn, betraktelig under kvoten som var ca 2 mill tonn.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas Turbine and Combined-Cycle Power Plants in Germany – BY & HE».
Dormagen gasskraftverk

**Dormagen gasskraftverk** (tysk: *Kraftwerk Dormagen*) er et varmekraftverk utenfor Dormagen i Nordrhein-Westfalen i Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 450 MW fordelt på en blokk med 2+1 gassturbiner fra Siemens, operert av RWE Power. Anlegget ble ferdig i 2000. Brenselstypen er naturgass. Det leveres også fjernvarme.

De totale CO2-utslippene i 2008 var 1.591.844 tonn, omtrent som tillatt i kvoten.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «CCGT Plants in Germany – NW & RP ».
Kavholmen

**Kavholmen** er en øy utenfor Karmøy i Rogaland. Rundt den ligger det en rekke små holmer.

## Referanser
Brunsbüttel oljekraftverk

** Brunsbüttel oljekraftverk ** (tysk: *Kraftwerk Brunsbüttel*) er et varmekraftverk utenfor Brunsbüttel i Schleswig-Holstein i Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 248 MW fordelt på fire blokker med gassturbiner, operert av Vattenfall. Anlegget ble ferdig i 1974. Brenselstypen er destillatolje.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Eksterne lenker
* IndustCards – «CCGT Plants in Germany – other Länder».
Lingen gasskraftverk

**Lingen gasskraftverk** (tysk: *Heizkraftwerk Lingen*, også kjent som *Kraftwerk *'Emsland-Lingen**') er et varmekraftverk utenfor Lingen i Niedersachsen i Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 850 MW fordelt på en blokk med 2+1 gassturbiner fra Alstom, operert av RWE Energie AG. Det har også eldre Siemens dampturbin-blokker fra 1975 med 2 x 427 MW, men enkelte av turbinene er nedlagt.

Det nyeste anlegget ble ferdig 14. april 2010, og ble denne dagen offisielt åpnet av delstatens statsminister Christian Wulff. Brenselstypen er naturgass. Det leveres også fjernvarme.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Germany».
* IndustCards – «CCGT Plants in Germany – other Länder».
Tiefstack gasskraftverk

**Tiefstack gasskraftverk** (tysk: *Heizkraftwerk Lingen*) er et varmekraftverk utenfor Hamburg i Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 156 MW fordelt på en blokk med 2+1 gassturbiner fra Siemens, operert av Vattenfall AG. Anlegget ble ferdig 2007. Brenselstypen er naturgass. Det leveres også fjernvarme.

Utslippene av CO2 var i 2008 på i alt 1.292.173 tonn, omtrent det samme som årets utslippskvote.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Eksterne lenker
* IndustCards – «CCGT Plants in Germany – other Länder».
Juan de Sepúlveda

**Juan Ginés de Sepúlveda** (født 11. juni 1490, død 17. desember 1573) var en spansk humanist, filosof og teolog.

Sepúlveda begynte sine studier i Córdoba, og fra 1510 ved Universidad de Alcalá, hvor han fikk sitt baccaulaureat i kunst og teologi. I 1515 kom han til Bologna, hvor han oppnådde doktorgraden i begge disipliner, stiftet bekjentskap med humanisten Luis Lucena, Giulio de' Medici og pave Hadrian VI, og gikk inn i dominikanerordenen.

Han oversatte Aristoteles' «Politikken» i 1548, som han senere kom til å bygge på. Etter plyndringen av Roma i 1527 flyttet han til Napoli. I I 1533 og 1534 skrev han til Erasmus fra Roma om forskjellene mellom Erasmus' greske nytestamente (textus receptus) og Codex Vaticanus Graece 1209. Han er kjent som Bartolomé de las Casas' motstander i Valladolid-disputten i 1550 omkring rettferdiggjørelsen av den spanske erobring av Vestindia. Sepúlveda forsvarte det spanske imperiets rett til erobring, kolonisering og omvendelse av den nye verdens innfødte, med utgangspunkt i naturrettsfilosofi.

Valladolid-disputten ble iverksatt av keiser Karl V, kongen av Spania, for å gi svar på om indianerne var i stand til selvstyre, og om de var mennesker i samme forstand som de i den gamle verden. Sepúlveda hevdet at indianerne var «naturlige slaver»; dette bygget han blant annet på Aristoteles' «Politikken», men også på Bibelen. Las Casas imøtegikk argumentasjonen med at Kristus var herre over alle verdens folk, også de som ikke kjente kristendommen. I vår tid kan Sepúlvedas oppfatninger virke svært støtende, men de var ikke ualminnelige i hans samtid. Karl V valgte til slutt en mellomposisjon, som formulert av Francisco de Vitoria.


File:Sepúlveda, Juan Ginés de – Liber gestorum Aegidii Albornotii, 1521 – BEIC 15166464.jpg|*Liber gestorum Aegidii Albornotii*, 1521


## Referanser
Franken kraftverk

** Franken kraftverk (I-II)** (tysk: *Kraftwerk Franken*) er et varmekraftverk ved Gebersdorf i Bayern i Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 822 MW fordelt på to blokker med dampturbiner fra MAN, operert av E.ON Energie AG. Anlegget ble ferdig i 1974. Brenselstypen er naturgass og fyringsolje. 

De totale CO<sub>2</sub>-utslippene i 2008 var 285 264 tonn, betraktelig lavere enn i 2007.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Baden-Wurttemberg and Bayern».
Halvvokal

**Halvvokal** er i fonetikk og fonologi en språklyd som uttales uten hindringer i munnhula, men som i motsetning til en vokal ikke kan være stavelsesbærende. En halvvokal danner diftonger sammen med en stavingsbærende vokal. I det internasjonale fonetiske alfabetet skrives de som en vokal med en ikke-stavelsesbærende-markør under. Den eneste halvvokalen i norsk er .

Ettersom halvvokaler og approksimanter er nesten identiske, brukes symbolene ofte om hverandre. For eksempel skrives  ofte som . Halvvokaler er således en lyd som er fonetisk lik en vokallyd, men som fungerer som stavelsesgrensen, snarere enn som kjernen i en stavelse.

## Referanser
Cryptocoryne

se tekst

***Cryptocoryne*** er en gruppe enfrøbladete planter som lever i vann. Det typiske habitatet er bekker og elver med ikke for hurtigstrømmende vann, i lavlandsskog. De finnes også i årlig oversvømte skogsvann eller på elvebredder hvor de kun er under vann ved høy vannstand.

## Arter (utvalg)
* *[[Cryptocoryne affinis]]*
* *[[Cryptocoryne aponogetifolia]]*
* *[[Cryptocoryne auriculata]]*
* *[[Cryptocoryne beckettii]]*
* *[[Cryptocoryne bogneri]]*
* *[[Cryptocoryne bullosa]]*
* *[[Cryptocoryne ciliata]]*
* *[[Cryptocoryne cognata]]*
* *[[Cryptocoryne cordata]]*
* *[[Cryptocoryne crispatula]]*
* *[[Cryptocoryne dewitii]]*
* *[[Cryptocoryne griffithii]]*
* *[[Cryptocoryne lingua]]*
* *[[Cryptocoryne longicauda]]*
* *[[Cryptocoryne minima]]*
* *[[Cryptocoryne parva]]*
* *[[Cryptocoryne pontederiifolia]]*
* *[[Cryptocoryne purpurea]]*
* *[[Cryptocoryne retrospiralis]]*
* *[[Cryptocoryne spiralis]]*
* *[[Cryptocoryne thwaitesii]]*
* *[[Cryptocoryne undulata]]*
* *[[Cryptocoryne usteriana]]*
* *[[Cryptocoryne walkeri]]*
* *[[Cryptocoryne walkeri|Cryptocoryne walkeri 'lutea']]*
* *[[Cryptocoryne wendtii]]*
* *[[Cryptocoryne x willisii]]*

## Eksterne lenker
*
Hamborn kraftverk

**Hamborn kraftverk** er et varmekraftverk ved storbyen Duisburg i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 255MW, fordelt på en blokk omed dampturbiner fra Siemens. Brenselkilden er koksgass og syngass fra smelteverk. Operatør er energiselskapet RWE Power AG. Anlegget stod ferdig i 2003.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Marbach kraftverk

** Marbach kraftverk ** (tysk: *Kraftwerk Marbach*) er et varmekraftverk ved Marbach i Baden-Württemberg i Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 275 MW fordelt på en  blokk med dampturbiner, operert av EnBW Kraftwerke AG. Anlegget ble ferdig i 1974. Brenselstypen er tungolje og fyringsolje.

De totale CO2-utslippene i 2008 var 9.835 tonn, litt lavere enn i 2007.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Baden-Wurttemberg and Bayern».
Klovnepleco

**Klovnepleco** også kjent som ***Panaque (Panaqolus) maccus***, **[[L-nummer|L]]104**, **L162** og **LDA22**, er en art i gruppen harniskmaller. Det er en liten fisk på opptil 88 mm som lever i ferskvann i Sør-Amerika. 

Den kan minne om *[[Peckoltia vittata]]* i utseende.

## Eksterne lenker
*
Merkenich kraftverk

**Merkenich kraftverk** er et varmekraftverk utenfor Köln i delstaten Nordrhein-Westfalen i det vestre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 258 MW, fordelt på 3 blokker med dampturbiner fra MAN og Siemens. Brenselkilden er naturgass og fyringsolje. Operatør er energiselskapet GEW RheinEnergie AG. Anlegget stod ferdig i 1970, men ble fornyet i 2000.

De totale CO<sub>2</sub>-utslippene økte merkbart i 2008 og var ca. 772&nbsp;900 tonn, langt over det samme årets kvote som var 587 000 tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Nordrhein-Westfalen».
Peckoltia vittata

***Peckoltia vittata*** (**L015**) er en art i gruppen harniskmaller.
Det er en fisk som lever i ferskvann i Amazonas-vassdraget i Sør-Amerika.

Den kan minne om klovnepleco i utseende, men blir noe større, opptil 14&nbsp;cm lang.

## Eksterne lenker
*
Meppen gasskraftverk

**Meppen gasskraftverk** er et varmekraftverk nær byen Meppen i delstaten Niedersachsen i Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW, fordelt på en blokk med dampturbiner fra Siemens. Brenselkilden er naturgass. Operatør er energiselskapet RWE Energie AG. Anlegget stod ferdig i 1977.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Germany».
Klikkelyder

**Klikkelyder** er konsonanter som dannes ved dobbel avsperring i munnen, en foran og en bak ved velum. Når talerøret er avsperra på begge stedene, senkes tunga, og det oppstår et undertrykk. Den framre avsperringa slippes deretter hurtig opp, og det oppstår en klikkelyd. Klikkelydene anvender seg altså ikke av en luftstrøm fra lungene som lydkilde, noe som vil si at de er ikke-pulmoniske, et særtrekk de deler med ejektiver og implosiver.

Klikkelyder fins i mange språk i det sørlige Afrika, som khoisanspråk og enkelte bantuspråk. Utenfor Afrika er de uvanlige.

## Symboler
Det internasjonale fonetiske alfabetet har symboler for bilabialt, dentalt, alveolart, postalveolart og alveolart lateralt klikk. For øvrige klikkelyder brukes det uoffisielle symboler. Den følgende tabellen viser både offisielle og uoffisielle symboler for de klikkelydene man har registrert:
Mittelsbüren kraftverk

** Mittelsbüren kraftverk ** er et varmekraftverk i delstaten Bremen i det østre Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 350 MW, fordelt på 2 blokker med dampturbiner fra Siemens. Brenselkilden er naturgass og fyringsolje. Operatør er energiselskapet SWB AG. Anlegget stod ferdig i 1973.

Det har vært planlagt en 900 MW-enhet med kullfyring på stedet, men dette er foreløpig ikke realisert.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Germany».
Herdecke Cuno gasskraftverk

**Herdecke Cuno gasskraftverk** (tysk: *Cuno-Heizkraftwerk Herdecke*) er et varmekraftverk utenfor Hagen i Nordrhein-Westfalen i Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 417 MW fordelt på en blokk med 1+1 gassturbiner fra Siemens, operert av Mark-E AG og Statkraft. Anlegget er oppkalt etter tidligere Hagen-ordfører Willi Cuno, og ble ferdig i 2007. Brenselstypen er naturgass. Det leveres også fjernvarme for 1&nbsp;400 bedrifter og hjem.

De totale CO2-utslippene i 2008 var 807&nbsp;415 tonn, omtrent som tillatt i kvoten på 837&nbsp;350 tonn.

ANlegget ligger integrert i samme område som Hagen-Kabel gasskraftverk, med felles treningsfasiliteter.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «CCGT Plants in Germany – NW & RP ».
Robert Frank kraftverk

**Robert Frank kraftverk** (tysk: *Kraftvwerk Robert Frank*, også kjent som ***Kraftwerk Landesbergen***) er et varmekraftverk utenfor Landesbergen i delstaten Niedersachsen i Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 507 MW fordelt på fire blokker med gassturbiner, og er et topp moderne kombinasjonsverk som kan brenne ulike brenselskilder: Naturgass, fyringsolje og biomasse.

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca 400&nbsp;000 tonn, langt over det som er tillatt i kvoten på 130&nbsp;365 tonn.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
Likvider

**Likvider** (fra latin *liquidus* «væske») er vibranter, flapper eller approksimante konsonanter som ikke regnes som halvvokaler, fordi de ikke tilsvarer noen spesifikk vokal. Dette gjelder grovt sett l- og r-lyder. Termen kan enten referere til alle l- og r-lyder, eller bare til de av disse lydene som har omtrent samme sonoritetsgrad. I noen sørøstasiatiske språk står disse lydene i komplementær distribusjon (rhotisk lyd i begynnelsen av stavelse, lateral lyd i slutten av stavelse), og flere vestafrikanske språk har fri variasjon mellom l- og r-lyder.

## Eksterne lenker
*
Lichterfelde kraftverk

** Lichterfelde kraftverk ** er et varmekraftverk i bydelen Steglitz-Zehlendorf i Berlin. Det har en installert produksjonskapasitet på 450 MW, fordelt på tre blokker med dampturbiner fra Siemens. Brenselkilden er naturgass og tungolje. Operatør er energiselskapet Vattenfall AG. Anlegget stod ferdig i 1973.

De totale CO2-utslippene økte merkbart i 2008 og var ca. 603&nbsp;970 tonn, 15 % over det samme årets kvote som var 530&nbsp;845 tonn.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas- and Oil-Fired Plants in Germany».
Hamm-Üntrop gasskraftverk

** Hamm-Üntrop gasskraftverk ** (tysk: *Gas- und Dampfkraftwerk Hamm TPH*) er et varmekraftverk utenfor Hamm i Nordrhein-Westfalen i Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 800 MW med gassturbiner hvor brenselstypen er naturgass. Anlegget stod ferdig i 2007.

De totale CO2-utslippene i 2008 var 1.698.291 tonn, en del lavere enn tillatt i kvoten på 1.943.948 tonn.

Anlegget ligger integrert i samme område som Hagen-Kabel gasskraftverk, med felles treningsfasiliteter.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
Dunamenti kraftverk

**Dunamenti kraftverk** (ungarsk: *Dunamenti Eromu RT*) er et varmekraftverk utenfor Százhalombatta i Ungarn. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.782 MW med gassturbiner fordelt på 13 blokker, hvor brenselstypen er naturgass og fyringsolje. Anlegget stod ferdig i 1976, etter 13 års bygge- og installasjonsarbeider.

De totale CO2-utslippene i 2008 var 1.649.787 tonn, en betydelig nedgang fra året før og lavere enn tillatt i kvoten på 1.715.819 tonn.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas- and Oil-fired Plants in Hungary».
Tisza-2 kraftverk

**Tisza-2 kraftverk** (ungarsk: *AES Tisza Eromu Kft*) er et varmekraftverk ved Tisza i Ungarn. Det har en installert produksjonskapasitet på 860 MW med gassturbiner fordelt på 4 blokker a 215 MW hver, hvor brenselstypen er naturgass og fyringsolje. Anlegget stod ferdig i 1978. Operatør er amerikanske AES Corp.

De totale CO2-utslippene i 2008 var 1.153.755 tonn, en liten nedgang fra året før men betraktelig høyere enn tillatt i kvoten på 790.781 tonn.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Gas- and Oil-fired Plants in Hungary».
Kullgass

**Kullgass** er en brennbar syntesegass som oppstår ved forgassing eller forbrenning av kull. Forgassing innebærer normalt en kjemisk reaksjonsprosess, mens forbrenning (karboniséring) i denne sammenheng oppstår gjennom brenning til koks eller gjennom destillasjon ved hjelp av oksygen eller damp. Den karboniseringen av biologisk materiale som i sin tid skapte det fossile brenslet, videreføres og materialet når et høyere energiinnhold ved å omvandles fra kull til kullgass (COH2), som inneholder en betydelig mengde energi. Denne kan brukes både som brensel for gassturbiner i kraftverk, og i forbrenningsmotorer. 

Den tilsvarende syntesegassen fra forbrenning av koks kalles koksgass, og anvendes også i noen få, moderne gasskraftverk. Koksgass framstår i ulike former, enten som såkalt vanngass (water gas), eller som eksotermisk produksjonsgass (producer gas).

Når oksygen blåses gjennom kull eller koks, reagerer brenslet med luften og det oppstrår karbonmonoksid (CO). Man fant etter hvert ut at ved å  blande luften med damp ville vanndampen reagere og skape hydrogen som sammen med karbonmonoksiden økte energiinnholdet i kullgassen. Energiinnholdet øker når man lykkes i å redusere innholdet av nitrogen og karbondioksid (CO2) i gassen. William Siemens gjorde fremskritt med nitrogenproblemet på 1850-tallet. Selve prosessen bærer potensialet til å være eksotermisk og ikke avgi CO2 til atmosfæren. Biproduktene av kullgass er koks, kulltjære og ammoniakk.

## Anvendelse
Skotten William Murdoch introduserte lysgass for bybruk på 1790-tallet. Fra 1800-tallet ble kullgass produsert ved destillasjon i gassverk eller ved koks-prosessen, og brukt til gatebelysning og husholdningsbruk. Fram til naturgass ble utvunnet fra naturen fra 1960-tallet, var kullgass hovedkilden til gassbruk i Europa og USA, og de fleste byer hadde et gassverk. 

Typisk innhold i bygassen var:
*Hydrogen – 50%
*Metan – 35%
*Karbonmonoksid – 10%
*Etylen – 5%

Under andre verdenskrig ble kullgass brukt til framdrift av biler, eksempelvis i Tyskland, for å avhjelpe mangelen på råolje og bensin. 

I dag produseres kullgass – i likhet med de andre syntetiske industrigassene – gjennom kullforbrenningen i anlegg som forbrenner kull (smelteverk, kullkraftverk, osv), og forsynes til videre energibruk i gassforbrenningsanlegg gjennom rørledninger. Enkelte moderne gasskraftverk nytter kullgass som tilleggsbrensel i produksjonen av elektrisitet eller kraftverme i gassturbiner. Et kullkraftverk kan også utstyres med gassturbiner og nytte kullgass i generasjonen av elektrisitet – på den måten utviskes skillet mellom kull- og gasskraftverk. Ved modernisering av turbiner i kullkraftverk kan de ofte nytte både kullgass og naturgass i kraftproduksjonen.

I Sør-Afrika arbeidet statsselskapet SASOL mye med å produsere kullgass og annen syngass til forbrenning for å motvirke effekten av oljeboikotten under apartheid-regimet.
La Spezia kraftverk

**La Spezia kraftverk** er et kullkraftverk som også kan brenne naturgass, beliggende ved byen La Spezia i provinsen av samme navn i regionen Liguria i det nordvestre Italia. Det har en installert produksjonskapasitet på 1300 MW fordelt på 1 x 600 MW og 2 x 350 MW blokker for kullfyring, mens de nyere enhetene også kan fyre kullgass og naturgass. Anlegget har kalkbasert renseanlegg som gir gips som biprodukt. Kraftverket opereres av Enel Spa

De totale CO2-utslippene i 2008 var 3&nbsp;335&nbsp;079 tonn, en del mer enn årets kvote på 2,99 millioner tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk
*Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Aquatech – «ENEL Power, Italy – La Spezia Project – ZLD Plant for FGD Wastewater Treatment», besøky 5.juni 2010.
Shoaiba-3 oljekraftverk

**Shoaiba-3 oljekraftverk** er et oljekraftverk som er under utbygging i  Saudi-Arabia. Det vil få en installert produksjonskapasitet på 1200 MW, og skal stå ferdig i 2011.

## Se også
* Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
Hai Fu gasskraftverk

**Hai Fu gasskraftverk** er et varmekraftverk ved byen Taoyuan i Taiwan. Det har en installert produksjonskapasitet på 980 MW fordelt på to blokker á 490 MW hver. Brenselkilden er naturgass. 

Anlegget stod ferdig i 1999, og har teknologi fra ABB. Operatør er EverPower IPP Co, som har sitt hovedkvarter i Taoyuan.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ABB  – «ABB wins US$ 660-million combined-cycle power plant order in Taiwan», 20. januar 1998.
Tasjkent gasskraftverk

**Tasjkent gasskraftverk** er et varmekraftverk ved millionbyen Tasjkent i Usbekistan. Det har en installert produksjonskapasitet på 1860 MW. Brenselkilden er naturgass.

## Se også
*Liste over verdens største olje- og gasskraftverk

## Eksterne lenker
* PPIAF – «Electricity Sectors in CAREC Countries», Asian Development Bank, 2005.
CCSVI

**Kronisk Cerebro-spinal venøs insuffisiens (CCSVI)** er en tilstand der strømmen av blod i venene som frakter blod fra  sentralnervesystemet til hjertet er forhindret. Dette er under diskusjon for å kanskje være en av årsakene til multippel sklerose.

Den rapporterte nedsatte blodstrømmen involverer både redusert og også at blodet går motsatt retning (reflux) i cerebrale vener, som endrer blod-hjerne barrieren, og er angivelig forbundet med stenose av hals- og azygosvener. Et slik vaskulært bilde ble beskrevet av Paolo Zamboni i 2008, som også rapporterte om en forbindelse mellom CCSVI og multippel sklerose (MS). Hypotesen har generert optimisme blant personer med MS om effektiv behandling, men har blitt møtt med skepsis fra nevrologer verden rundt grunnet den allerede etablerte forståelsen av sykdommen. Forskningsinnsats er i gang for å avklare CCSVI-hypotesen.

## Eksterne lenker
* 
* www.ccsvi-tracking.com
Elin Nesje Vestli

**Elin-Sofie Nesje Vestli** (født 19. mai 1961) var rektor ved Høgskolen i Østfold fra 2007 til 2012. Hun var prorektor fra 2003 til 2007. Hun er professor i tysk litteratur ved Høgskolen i Østfold, der hun ble ansatt som amanuensis i 1992. Hun ble professor i 2006. Vestli ble dr. philos. med avhandlingen *Die Figur zwischen Faktizität und Poetizität* ved Universitetet i Oslo i 1996.

## Referanser
Baipaza-demningen

**Baipaza-demningen** er en kunstig demning i elven Vakhsj i Tadsjikistan. Det drives vannkraftproduksjon med effekt på 600 MW

Dette er en av de fem ferdigstilte og fire uferdige reguleringene i Vaksj-elven.

## Referanser
Per-Olav Wiken

**Per-Olav Wiken** (født 23. mars 1937 i Oslo, død 23. mars 2012) var en norsk seiler. Han representerte Kongelig Norsk Seilforening.

Wiken deltok under sommer-OL for Norge i 1968 i Mexico by der han sammen med Peder Lunde jr. tok sølv i Starbåt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Teletica

**Teletica** er et costaricansk fjernsynsselskap. Det ble etablert i 1960, som landets første. Målgruppa er hovedsakelig familie og generelt publikum. Teletica sender både egenproduksjoner og mange importerte programmer.

## Kanaler
Teletica har to kanaler:
*Canal 7
*Xpert TV

## Eksterne lenker
*
Repretel

**Representaciones Televisivas S.A.**, mest kjent som **Repretel**, er et costaricansk fjernynsselskap. Det ble etablert 3. november 1994, og eies av Albavisión. Den første kanalen var Canal 9, som ble lagt ned i 2000. I 1995 ble Canal 6 starta opp, og i 1996 og 2000 kom henholdsvis Canal 11 og Canal 4. I 2011 kom Canal 2, som også sendes på radio. Selskapets hovedkanal er Canal 6.

Repretels slagord er «Parte de tu vida» («En del av livet ditt»).

## Kanaler
Repretel har fire kanaler:
*Canal 2
*Canal 4
*Canal 6
*Canal 11

## Eksterne lenker
* 
* Repretels Youtube-kanal
Harald Milli

**Harald Milli** (født 17. september 1947) er en norsk agronom. Han var generalsekretær i Norges Bondelag fra 1995 til 2009.

Harald Milli er utdannet agronom fra Storsteigen videregående skole i Alvdal i 1970 og tok eksamen i landbruksøknomi ved Norges landbrukshøgskole. Milli jobbet i Norges Bondelag i 34 år hvorav siste fjorten år som generalsekretær. Han tok over etter Amund Venger sommeren 1995.

## Litteratur
* 

## Referanser
Knappevrider

En **knappevrider** er en gripeanordning som brukes for å låse eller åpne en dørlås. Den brukes normalt på sikker side (innsiden) av døren. Knappevriderens funksjon er å gi en person mulighet til å betjene låsen uten autorisering ved hjelp av nøkkel.

Normalt er knappevrideren mekanisk koblet til en reile eller falle i låskassen via sylinderfallerøret, og festes med gjennomgående skruer mot enten blindlokk eller låssylinder på motsatt side av låskassen, eller med en skrue fra fronten av låskassen. Det finnes også knappevridere med en magnet innebygget som gjør at vrideren automatisk går tilbake til en utgangsposisjon etter at den har vært betjent.

Ved bruk av adgangskontroll plasseres gjerne et deksel i gjennomsiktig plast over knappevrideren for å unngå feilbruk i normal drift, men samtidig ivareta sikkerheten ved rømning.
Falle

En **falle** er en mekanisk fjærbelastet bolt som sørger for å holde en dør lukket. Fallen er montert i en låskasse og styres av et dørhåndtak dersom den har en lukkefunksjon, og av en knappevrider og/eller en låssylinder dersom den har en låsefunksjon.

Når døren lukkes og fallen treffer låsstolpen eller sluttstykket vil presset mot fallens skråflaten gjøre at den presses inn i låskassen, og når den har passert låsstolpen eller leppen i sluttstykket vil fjærbelastningen sørge for at den spretter ut igjen og sørger for at døren er lukket inntil fallen frigjøres mekanisk ved håndgrep eller åpning av sluttstykke.

I de fleste låskasser brukes også en *sperrefalle* for å hindre dirking av låsefalle.
Liste over Københavns metrostasjoner

**Liste over Københavns metrostasjoner** omfatter 39 stasjoner som betjenes av Københavns metros fire linjer, M1, M2, M3 og M4.

Københavns metro er en førerløs people mover som forbinder bydelene i de danske byene København, Frederiksberg og Tårnby med hverandre. Linjene M1 og M2 deler spor mellom Vanløse og Christianshavn, hvorpå M1 bøyer av mot syd til Vestamager. M2 kjører sydøst mot Lufthavnen, hvor det er overgangsmuligheter til Flyplassen i København. Systemet ble bygget som en minimetro for å supplere byens allerede eksisterende banesystem, kalt S-tog. Metroen ble åpnet i 2002, med flere stasjoner i 2003, og M2-strekningen til flyplassen ferdigstilt i 2007. De to opprinnelige linjene er i alt 21 km lange, hvorav 10km befinner seg i tunneler og 11 km. er hevet over bakken. Begge linjene har en reisetid på 23&nbsp;minutter fra endestasjon til endestasjon. Cityringen var et stort prosjekt for metroen, og åpnet i 2019. Den danner en 15,5&nbsp;km sirkel rundt bykjernen, med en hel runde rundt på omtrent 25&nbsp;minutter. Linje M3 kjører rundt hele ringen, mens M4 betjener kun den østlige halvdelen fra København H til Østerport, før den tar av til sin egen grenbane.

## Bakgrunn
De to opprinnelige linjene har 22 stasjoner, hvorav ni befinner seg under bakken og 12 over. Christianshavn tilbyr omstigningsmuligheter mellom de to metrolinjene; Flintholm, Nørreport og Vanløse tilbyr overgang til S-tog, mens overgang til regionaltog er mulig ved Lufthavnen, Nørreport og Ørestad. Cityringen har 17 stasjoner, med overgang til de øvrige linjene ved Christianshavn of Kongens Nytorv. De nye linjene har også et stopp ved Københavns hovedbanegård, den største jernbanestasjonen i Denmark. Systemet blir eid av Metroselskabet, et selskapet som igjen blir delvis eid av forvaltningen i København og Frederiksberg, og den danske stat. Metroen og dets 34 tog blir drevet av det private selskapet Metro Service. Systemet har fire soner, og billettprisene varierer avhengig av antall soner en passasjer reiser gjennom. Billettsystemet er integrert med kollektivtrafikksambandet Movia og det nasjonale jernbaneselskapet DSB. I 2009 transporterte metroen 50&nbsp;million passasjerer. Ti år senere var antall reisende per år steget til 78,8&nbsp;millioner, hvorav 66,6&nbsp;mill var på de opprinnelige linjene M1 og M2.

## Stasjoner

Denne listen omfatter alle stasjonene som er i drift i metronettverket. Tabellen viser stasjonsnavn, hvilke linjer som betjener den, om den befinner seg hevet eller underjordisk (nivået), reisetid i minutter til Kongens Nytorv, takstsone og overgangsmuligheter på stasjonen. Alle stasjonene langs Cityringen er underjordiske.

## Referanser


## Litteratur
* Hanselmann, Ulla. 2004. «Der Tunnelblick» *[[Die Zeit]]*.
* Jensen, Tommy. 2002. «Bag om metroen». *Jernbanen* 5: 32–41.
* Schwandl, Robert. 2004. *U-Bahnen in Skandinavien: Stockholm, Oslo, Helsinki & Kopenhagen*. Robert Schwandl Verlag. ISBN 3-936573-04-2.

## Eksterne lenker
*
Andrew Litton

**Andrew Litton** (født 16. mai 1959 i New York) er en amerikansk dirigent og pianist. 

Andrew Litton begynte å ta pianotimer i en alder av fem år. Han studerte først på Fieldston School i New York og to bachelor og mastergrad i direksjon og piano på Juilliard School. I 1982 vant han en av tidenes yngste vinnere av BBCs internasjonale dirigentkonkurranse. Fra 1988 til 1994 var han sjefdirigent og kunstnerisk rådgiver for Bournemouth symfoniorkester. Han utgav 14 CD-utgivelser med orkesteret, og mottok en Grammy-pris i 1997 for sin innspilling av Waltons *Belshazzar’s Feast*. Fra 1994 til 2006 musikalsk leder og dirigent av Dallas symfoniorkester. 

Han ble i 2003 sjefdirigent i Bergen filharmoniske orkester. Han er også kunstnerisk leder av Minnesota orchestras sommerfest.

Kongen utnevnte 29. mars 2011 Litton til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fortjenstfullt virke for fremme av norsk musikkliv og for Bergen Filharmoniske orkester i særdeleshet.»

## Priser og utmerkelser
* Æresdoktorgrad fra University of Bournemouth
* 2003 Sanfordmedaljen fra Yale University
* Elgar Society Medal

## Utgivelser
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Teletica Canal 7

**Teletica Canal 7** er en costaricansk fjernsynskanal som opereres av Teletica. Den er kanalen med landets høyeste seertall. Canal 7 hadde sin første sending 16. mai 1960.

## Eksterne lenker
*
Jussi Adler-Olsen

**Carl Valdemar Jussi Henry Adler-Olsen** (født 1950) er en dansk forlagsredaktør, oversetter og forfatter.

Adler-Olsen har vært forlegger, administrerende direktør i Semic Interpresse A/S og redaktør for ukebladet *TV Guiden*. Han har utgitt sakprosa, manus til tegneserier og flere romaner. I 1985 utga han Danmarks første tegneserieleksikon. I 2007 debuterte han som krimforfatter med *Kvinden i buret*, den første romanen i en serie om «Afdeling Q», en oppdiktet enhet i det danske politiet. Serien er oversatt til flere språk. Filmrettighetene til bøkene om Afdeling Q er kjøpt opp av Lars von Trier og Peter Aalbæk Jensens selskap Zentropa. Planen er å filmatisere de fire første bøkene i serien.

## Bibliografi
* *Groucho & Co's groveste* (1984)
* *Groucho: ...en Marx Brother bag facaden* (1985)
* *Dansk tegneserie lexikon – den store Komiklex* (1985)
* *Videocounter (1985)
* *Alfabethuset* (1997)
* *Firmaknuseren* (2003)
* *Washington dekretet* (2006)
* *Kvinden i buret* (2007)
* *Og hun takkede guderne* (2008) 
* *Fasandræberne* (2008) 
* *Flaskepost fra P.* (2009)
* *Journal 64* (2012)
* *Marco-Effekten* (2013)
* *Den grenseløse* (2014)
* *Selfies* (2017)
* *Offer 2117* (2019)
* *Natrium Chlorid* (2021)
* *Sju kvadratmeter med lås* (2024)
* *Døde sjeler synger ikke'' (2025)

## Priser (utvalg)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  
* 
* BT 2004.04.10: "Krimierne om Afdeling Q bliver til film"
* Biografi på Litteratursiden.dk
* Jussi Adler-Olsen på Aschehougs hjemmeside
Philip Sassoon

**Philip Albert Gustave David Sassoon**, 3. baronett, (født 4. desember 1888, død 3. juni 1939) var en britisk politiker, kunstsamler og sosial celebritet. Hans hjem, Trent Park i Nord-London, var et kjent samlingsted for datidens kjendiser.

Sassoon tilhørte de prominente Sassoon- og Rotschild-familiene. Hans far var Edward Sassoon, sønn av Albert Abdullah David Sassoon. Hans mor var Aline Caroline de Rothschild, datter av Gustave Samul de Rothschild. Hans søster var Sybil Sassoon, som giftet seg med George Cholmondeley.

Han satt i parlamentet for Hythe fra 1912 og etterfulgte sin far som baby of the house. Han var sekondløytnant i Royal East Kent Yeomanry under den første verdenskrig og tjenestegjorde som privatsekretær for feltmarskalk Haig. Han ble privatsekretær for David Lloyd George i 1920. Mellom 1924 og 1929 og deretter igjen fra 1931 til 1937 var han Under-Secretary of State for Air og fikk mye innflytelse i politiske sirkler. I 1937 ble han First comissioner of Works, en post han holdt inntil sin død to år senere.

Sassoon var fetter til poeten Siegfried Sassoon. Han hadde rykte som en av de mest ettertraktede ungkarene og mest populære vertene i Storbritannia. Han bygget Port Lympne Wild Animal Park i Kent. Han ombygde huset og eienommen sin ved Trent Park i Cockfosters i London.

## Referanser


## Kilder
* Peter Stansky. *Sassoon: The Worlds of Philip and Sybil* (2003) Yale University Press ISBN 0-300-09547-3

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Sir Philip Sassoon in the National Portrait Gallery (London).
Marxist-leninistiske grupper (Finland)

:*For norske MLG, se [[Marxist-Leninistiske Grupper]]*

**Marxist-leninistiske grupper, MLG** i Finland (Finsk: *Marxilais-leniniläiset ryhmät, MLR*) var en kommunistisk organisasjon som eksisterte på 1970-tallet.
Organisasjonen utga to publikasjoner, det teoretiske tidsskriftet *Punakaarti* (Røde garde) og avisen *Lokakuu* (Oktober).

Stiftelsesmøtet i norske AKP(m-l) vedtok i 1973 en hilsning til finske MLG, og de to organisasjonene hadde kontakt utover 1970-tallet.

## Referanser
John Lindow

**John Lindow** (født 1946) er en amerikansk religionsforsker, folklorist og professor ved institutt for Studier i skandinavisk middelalder og folklore ved Berkerley-universitet i California. I 1972 oppnådde han en Ph.d. grad i germansk språk og litteratur fra Harvard, og i 1981 ble han ansatt i sin nåværende stilling på Berkeley. 

Lindows verker omfatter blant annet en håndbok i norrøn mytologi, *Norse Mythology: A Guide to the Gods, Rituals, and Beliefs*. John Lindows hovedarbeidsområde er norrøn litteratur, med fokus på mytologi og poesi, skandinavisk folklore og legender, samt finsk-ugrisk folklore. Hans metodiske fokus ligger på fortolkning av tekst i sosial og historisk kontekst.

## Publikasjoner (utvalg)
;Bokutgivelser:
* (2001): *Norse Mythology: A Guide to the Gods, Heroes, Rituals, and Beliefs.* Oxford: Oxford University Press, 2002. Ny udgave af Handbook of Norse Mythology. Santa Barbara, Denver and London: ABC-Clio. 
* (2000): *Medieval Folklore: An Encyclopedia of Myths, Legends, Tales, Beliefs, and Customs.* red. Carl Lindahl, John McNamara & John Lindow. Santa Barbara, Denver and Oxford: ABC-Clio. 
* (1997): *Murder and Vengeance Among the Gods: Baldr in Scandinavian Mythology.* FF Communications, 262. Helsinki: Akademia Scientiarum Fennica.
* (1998): *Scandinavian Mythology: An Annotated Bibliography,* Garland Publishing. 
* (1985) *Old Norse-Icelandic Literature: A Critical Guide.* red. John Lindow & Carol Clover. Cornell Univ. Press, -- Genudgivet fra University of Toronto Press, 2005. 
* (1978): *Swedish Legends and Folktales,* UC Press. 
* (1976): *Comitatus Individual and Honor: Studies in North Germanic Institutional Vocabulary,* UC Press.

;Nyere artikler:
* «Akkerisfrakki: Traditions Concerning Óláfr Tryggvason and Hallfreddr Óttarsson vandraskáld and the Problem of the Conversion». *Journal of English and Germanic Philology* **108** (2007): 64-80. 
* «Poets and Poetry in Myth and Life: The Case of Bragi». I *Old Norse Religion In Long-Term Perspectives: Origins, Changes And Interactions: An International Conference in Lund*, Sweden June 3-7, 2004. *Vägar till Midagård*, 8. Red. Anders Andrén, Kristina Jennbert, og Catharine Raudvere (Lund: Nordic Academic Press, 2006), 21-25.
* «Cultures in Contact». *Old Norse Myths, Literature and Society*, red. Margaret Clunies Ross. The Viking Collection, Vol. 14. (Odense: University Press of Southern Denmark, 2003), 89-109.
* «Myth Read as History: Odin in Snorri Sturluson's Ynglinga Saga». *Myth: A New Symposium*, red. Gregory Schrempp og William Hansen. (Bloomington and Indianapolis: University of Indiana Press, 2002), 107-123.
* «The Tears of the Gods: A Note on the Death of Baldr in Scandinavian Mythology». *Journal of Englush and Germanic Philology* **101** (2002): 155-169.
* «Norse Mythology and the Lives of the Saints». *Scandinavian Studies* **73** (2001): 437-456

## Referanser


## Litteratur
* Lindow, John (2001): *[http://books.google.com/books?id=KlT7tv3eMSwC&printsec=frontcover&source=gbs_navlinks_s#v=onepage&q=&f=false Norse Mythology: A Guide to the Gods, Heroes, Rituals, and Beliefs]*. Oxford University Press. ISBN 0-19-515382-0.
Charles Ulm

**Charles Thomas Philippe Ulm** (født 18. oktober 1898, død  3. desember 1934) var en australsk luftfartspioner. 

Ulm sluttet seg til Australian Flying Corps i september 1914, da var han 16 år gammel. Han kom inn fordi ha la på et par ekstra år på alderen. Han deltok og ble såret ved Gallipoli i 1915 og på Vestfronten i 1918.

Charles Ulm var gift to ganger. Første ekteskap fra 1919 til 1927. Deretter giftet han seg på nytt.

## Samarbeidet med Charles Kingsford Smith
Ulm er best kjent for sitt samarbeide med Charles Kingsford Smith. Han var Kingsford Smiths avløserpilot på mange av hans berømte flyvninger, kanskje mest kjent for flyvningen over Stillehavet i 1928, fra USA til Australia. Ulm var den av de to med best forretningssans og fikk skaffet økonomisk støtte til flyvningene. Ulm var også med som forretningspartner da Kingsford Smith startet Australian National Airways. Et flyselskap som fikk en meget kort levetid på begynnelsen av 1930-tallet.

## Senere flyvninger og forsvinningen
Etter det mislykkede forsøket med Australian National Airways, kjøpte Ulm et av selskapets fly, en Avro X for seg selv og gav det navnet *Faith in Australia*. Med dette flyet deltok Ulm og satte ny rekord i kappløpet England &ndash; Australia i 1933. Turen ble gjennomført på 6 dager, 17 timer og 56 minutter som var ny rekord.

Han gjennomførte senere flere flyvninger over Tasmanhavet mellom Australia og New Zealand.

Ulm forsvant i desember 1934 sammen med sin co-pilot og navigatør/telegrafist, under en flyvning fra Oakland, California til Hawaii i en Airspeed Envoy. Det ble antatt at uventet sterk medvind og dårlig vær bidro til at de fløy forbi Hawaii i mørket og ut i Stillehavet til de gikk tom for bensin.

Til tross for et intensivt søk av fly og 23 marinefartøyer ble det ikke funnet spor etter hverken fly eller besetning. Ulm hadde valgt ikke å ta med redningsflåte for å spare vekt, da han var av den oppfatning at flyet ville holde seg flytende i minst to døgn hvis de skulle bli tvunget ned på havet.

Flyet var blitt modifisert for å møte Ulms krav og Airspeeds tekniske leder, Nevil Shute Norway, antok senere i sin selvbiografi at utformingen av kabinen hadde bidratt til navigasjonsproblemer, da den uerfarne navigatøren var plassert et stykke bak piloten.

## Etterminne
I 1978 ble Ulm minnet ved at det australske postvesenet gav ut et frimerke hvor Ulm var avbildet sammen med *[[Southern Cross (fly)|Southern Cross]]*.

Qantas har nylig annonsert at de vil navnsette et av sine Airbus A380 etter Charles Ulm.

## Eksterne lenker
* Lytt til lydopptak av Charles Kingsford Smith, Charles Ulm og Amy Johnson som forteller. Bert Hinkler fra National Film and Sound Archive på Australias webside: 'Our Heroes of the Air'.
* Bilder fra private album av Ulms kone Mary .
Hyeonchungil

**Hyeonchungil** (norsk: Minnedagen , koreansk: 현충일(顯忠日), er en offisiell fridag i Sør-Korea, som markeres hvert år 6. juni, siden 1956. På dagen minnes de menn og kvinner som har omkommet under sin førstegangstjeneste, under Koreakrigen og i andre kriger og konflikter.

Utgangspunktet er den tradisjonelle Mangzhong, som er en av de 24 solstasjonene. 

På denne dagen arrangeres det en seremoni på æreskirkegården i Seoul og landets flagg fires til halv stang.

## Referanser
Suicide Hill

**Suicide Hill** (norsk: *Selvmordsbakken*) er et skihoppanlegg i Ishpeming i Michigan, USA. Anlegget består av fem hoppbakker med størrelse K90 (HS96), K60 (HS66), K38, K20 og K10. Den største bakken ble brukt i kontinentalcupen i hopp i årene 2000-2003, og har flere ganger vært arena for USA-mesterskapet i skihopping. Anlegget er eid av Ishpeming Ski Club.

Bakkerekorden i K90-bakken er 102 meter, satt av Ferdinand Bader (Tyskland) i kontinentalcupen 2. mars 2003. I K60-bakken er bakkerekorden 69,5 meter, satt av Adam Loomis (USA) 1. mars 2008.

Ishpeming Ski Club arrangerer årlig rennet Paul Bietila Memorial Tournament i Suicide Hill, til minne om den unge, lovende hopperen Paul Bietila fra Ishpeming, som døde etter et fall i hoppbakken i St. Paul i 1939. Det årlige juniorrennet i Suicide Hill kalles Troy Gravedoni Memorial Tournament etter en juniorhopper som omkom i en bilulykke i 1998.

## Historie
Norden Ski Club ble stiftet i Ishpeming av norske immigranter i 1887, og det første offisielle hopprennet ble arrangert året etter. Klubben skiftet navn til Ishpeming Ski Club i 1901, og i 1904 ble USAs nasjonale skiforbund stiftet i Ishpeming. De tre første nasjonale mesterskapene i hopp ble arrangert i Ishpeming i årene 1904-1906.

Skiklubben brukte flere forskjellige hoppbakker de første årene. I 1925 fikk Peter Handberg og Leonard Flaa i oppdrag å finne et sted som egnet seg til en ny, større hoppbakke. De fant et område mellom Ishpeming og Negaunee, og den nye hoppbakken ble bygd der høsten og vinteren 1925/26. Åpningsrennet ble holdt 26. februar 1926.

Suicide Hill, Selvmordsbakken, fikk navnet sitt av en lokal journalist etter at hopperen Walter Anderson falt stygt der vinteren 1926. Skiklubben likte ikke dette kallenavnet på bakken, de mente bakken ikke var verre enn andre hoppbakker, og at navnet kunne skremme bort hoppere. Men navnet ble hengende ved bakken, og ble etter hvert bakkens offisielle navn.

USA-mesterskapet i skihopping ble arrangert i Suicide Hill i 1947, 1954, 1964, 1973, 1979 og 1987. (Det siste mesterskapet var i normalbakke, til og med 1980 ble USA-mesterskapet bare holdt i én bakke.)

Hoppanlegget har blitt ombygd flere ganger, blant annet i 1974. K38- og K10-bakkene har i dag plastmatter som gjør at de kan brukes også sommerstid.

## Referanser


## Kilder
*Ishpeming Ski Club
*Ishpeming Ski Club: History
*Ishpeming Ski Club: Who is the Ishpeming Ski Club?
*Skisprungschanzen-Archiv: Ishpeming MI
Otto Evens

**Otto Evens** (1826–1895) var en dansk billedhugger. 

Som barn gikk han i gjørtlerlære hos faren. I 1839 kom han inn på Det Kongelige Danske Kunstakademi, hvor han etter noen år oppnådde å få den lille og den store sølvmedalje og deretter den lille gullmedalje i 1851. I 1857 mottok han De Neuhausenske Præmier 
for skulpturen «Moderkærlighed». Evens fikk reisestipender fra Akademiet to ganger og var i Frankrike og Italia. Han arbeidet senere flere år hos Herman Wilhelm Bissen.

Evens har utført flere skulpturer av personer fra Danmarkshistorien, blant annet Saxo, Snorre og Niels Juel, og portretter av kjente personer i sin samtid; som byster av Ditlev Gothard Monrad, Meïr Aron Goldschmidt  og P.O. Brøndsted.

Evens fikk lite anerkjennelse i samtiden og hans kollega Theobald Stein har fortalt at han døde i fattigdom.

## Verker – utvalg
* «Moderkærlighed» – De Neuhausenske Priser i 1857
* Monument for J. Ewald og J.H. Wessel. Reist i 1879 ved Trinitatis kirke i København
* «Hieronymus» (Sink) Står på takterrassen på Marmorkirken i København.
* «En neapolitansk fisker lærer sin søn at spille på fløjte» (1859)

## Galleri

Fil:Trinitatis Kirke Copenhagen memorial10.jpg|Monument for Johannes Ewald og Wessel fra 1879. Trinitatis kirke 
Fil:Otto Evens-A Neapolitan fisherman teaches his son to play the flute-Copenhagen.jpg|«En neapolitansk fisker lærer sin søn at spille på fløjte». Bronse. På hjørnet av Store Strandstræde og Lille Strandstræde i København. 
Fil:Peder Skram mindesten.jpg|Peder Skrams minnesten ved Østbirk kirke på Jylland
Fil:Moderkærlighed evens.JPG|«Moderkærlighed». Vester Voldgade 84, på hjørnet av Stormgade. 


## Referanser
Rigsdagen

**Rigsdagen** var den lovgivende forsamlingen i Danmark 1849–1953. Rigsdagen var delt inn i to kamre, Landstinget (førstekammeret) og Folketinget (andrekammeret). De to kamrene var valgt på ulike måter, men likestilte i sitt arbeid, noe som gjorde skillet mellom dem noe uklart.

I begynnelsen fantes det ingen partigrupper i Rigsdagen, og man forventet at den enkelte velger skulle velge en enkeltperson som sin representant på bakgrunn av synspunkter og personlige egenskaper. Kvinner hadde hverken stemmerett eller valgbarhet, og menn skulle være over 30 år og ha en viss formue. Dessuten hadde ikke en fjerdedel av den mannlige befolkningen over 30 år stemmerett eller valgbarhet, primært tjenestefolk og mottakere av fattighjelp. Landstinget stilte også høyere krav til stemmerett og valgbarhet enn Folketinget. Etterhvert kom dog partigruppene til omkring 1870, og senere også allmenn stemmerett i 1915.

Etter en folkeavstemning i 1953 ble Landstinget lagt ned, og den lovgivende forsamlingen videreført under navnet Folketinget.

## Referanser
L’Hôpital-d’Orion

**L'Hôpital-d'Orion** er en kommune i departementet Pyrénées-Atlantiques i regionen Nouvelle-Aquitaine sørvest i Frankrike.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen L'Hôpital-d'Orion***

## Referanser


## Eksterne lenker
*