open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Georg Luger

**Georg Luger**  (født 6. mars 1849 i Steinach am Brenner i Østerrike, død 22. desember 1923 i Berlin) var en tysk våpenkonstruktør og oppfinner av den berømte parabellumpistolen.

Hans far, Bartholomaeus Luger, var kirurg. Familien flyttet kort etter Georgs fødsel til Italia, hvor han gikk på skolen i Padova. Senere reiste Georg Luger tilbake til Østerrike for å gå på handelsskolen i Wien.

17 år gammel, den 19. desember 1867, meldte han seg frivillig til krigstjeneste ved det 78. regiment. Han ble 1. juni året etter forfremmet til korporal på grunn av sine gode ferdigheter i fekting, svømming, telegrafi og utdannelse av nye rekrutter. Han var en fremragende skytte, og fikk derfor spesialutdannelse ved den militære skolen for ildvåpen. Der fikk han interessen og de nødvendige ferdigheter for sitt senere arbeid med å utvikle det automatiske etterladningssystemet for parabellumpistolen.

Han trådte ut av aktiv militær tjeneste i 1871, og arbeidet som bankansatt i Wien og senere i styret for den britiske Royal Jockey Clubs.

## Se også
* Luger

## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20051125203707/http://horstheld.com/0-Borchardt.htm
South Norfolk

**South Norfolk** er et administrativt distrikt i Norfolk, England. Administrasjonssenteret er Long Stratton.

Distriktet består for det meste av landsbygd, med små landsbyer med tradisjonsrike puber og hus med stråtak. Det er også noen små byer, som Diss og Wymondham. Distriktet dekker et areal på 907,71 km² og hadde 124&nbsp;012 innbyggere i 2011.

## Steder i distriktet
*Alburgh, Aldeby, Alpington, Ashby St. Mary, Ashwellthorpe and Fundenhall, Aslacton 
*Barford, Barnham Broom, Bawburgh, Bedingham, Bergh Apton, Bixley, Bracon Ash, Bramerton, Bressingham, Brockdish, Brooke, Broome, Bunwell, Burgh St. Peter, Burston and Shimpling 
*Caistor St. Edmund, Carleton Rode, Carleton St. Peter, Chedgrave, Claxton, Colney, Costessey, Cringleford 
*Denton, Deopham, Dickleburgh and Rushall, Diss, Ditchingham 
*Earsham, East Carleton, Easton, Ellingham 
*Flordon, Forncett, Framingham Earl, Framingham Pigot 
*Geldeston, Gillingham, Gissing, Great Melton, Great Moulton 
*Haddiscoe, Hales, Heckingham, Hedenham, Hellington, Hempnall, Heywood, Hethersett, Hingham, Holverston, Howe 
*Keswick, Ketteringham, Kimberley, Kirby Bedon, Kirby Cane, Kirstead 
*Langley with Hardley, Little Melton, Loddon, Long Stratton 
*Marlingford and Colton,  
*Morley, Morning Thorpe, Mulbarton, Mundham 
*Needham, Newton Flotman, Norton Subcourse 
*Poringland, Pulham Market, Pulham St. Mary 
*Raveningham, Redenhall with Harleston, Rockland St. Mary, Roydon, Runhall 
*Saxlingham Nethergate, Scole, Seething, Shelfanger, Shelton and Hardwick, Shotesham, Sisland, Starston, Stockton, Stoke Holy Cross, Surlingham, Swainsthorpe, Swardeston 
*Tacolneston, Tasburgh, Tharston and Hapton, Thurlton, Thurton, Thwaite, Tibenham, Tivetshall St. Margaret, Tivetshall St. Mary, Toft Monks, Topcroft, Trowse with Newton, 
*Wacton, Wheatacre, Wicklewood, Winfarthing, Woodton, Wortwell, Wramplingham, Wreningham, Wymondham 
*Yelverton

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Malteserkors

**Malteserkorset** har vært et kjennetegn brukt fra middelalderen av kristne riddere, men det er usikkert om det i denne formen ble brukt allerede under de første korstogene. Malteserkorset består av fire like store V-formede armer som er satt sammen i den smale enden. I den ytre enden har hver arm to spisser.

Korset er fortsatt symbol for Malteserordenen, og blir også brukt i en rekke fortjenesteordener og våpenskjold. I distriktet Mecklenburg-Strelitz inngår det i landskapsvåpenet, i Queensland i Australia er det delstatens kjennetegn, og det inngår i Wallis og Futunas flagg, for å nevne noen eksempler. I Storbritannia var det første stempelet som ble brukt på frimerker, i 1840-årene, utformet som et malteserkors. 

Både St. Olavs Orden og det engelske Victoria Cross har ordenstegn formet som malteserkors. 

Klasseselskaper (som DNV GL) bruker malterserkorset som tegn i klassenotasjonene for at skipet er bygget under dette klasseselskapets overvåking, og ikke er overført fra et annet klasseselskap.

## Litteratur
* Herman L. Løvenskiold: *Heraldisk nøkkel*, Oslo 1978, side 95
* Ottfried Neubecker: *Heraldik. Kilder, brug, betydning*, København 1979 (oversatt og bearbeidet for Skandinavia av Nils G. Bartholdy)
* Jan Raneke (redaktør): «Nordisk heraldisk terminologi», Lund 1987 (med heraldiske faguttrykk på bokmål og nynorsk) nr 135
* Harald Nissen og Monica Aase: ''Segl i Universitetsbiblioteket i Trondheim'', Trondheim 1990, side 140 (Henrik E. Støren)

## Eksterne lenker
*
Kolbeinsvarden

**Kolbeinsvarden** er et fjell på Askøy ved Bergen. Med sine 231,1 moh. er den det høyeste punktet i kommunen.

Fjelltoppen er tilgjengelig fra flere kanter. En mulig turrute går fra sekundærstasjonen bak Kleppe skole på Kleppe, og her er det god mulighet for parkering på området og ved Askøy Senter like ved. Herfra går en rundt Kleppevannet på stier og broer med god merking før turen begynner oppover i retning Kolbeinsvarden.
Det passeres gamle torvhus og sildrende bekker. Turen passer for barnefamilier og større barn.

Fra toppen er det en vidsynt utsikt mot Øygarden, Nordhordland og mot Bergen i sørøst. Det er satt opp en retningsskive som peker ut noen objekter (sees helt til høyre i bildet).

## Referanser




## Eksterne lenker
* Turen går til Kolbeinsvarden Bergens Tidende
Bue (arkitektur)

**Bue** eller **boge** er en hvelvet bygningskonstruksjon som spenner over en åpning, for eksempel mellom søyler og vegger, over en port, dør eller et vindu. Buen leder trykk fra tak og hvelv over til pilarer eller søyler. Buer er satt sammen av kileformede steiner som kalles hvelvstein. Buen hviler på en *––vederlagsstein* og steinen i toppunktet kalles sluttstein eller toppstein. En sluttstein med ornamenter kan kalles agraff.

## Forskjellige buer

Draperibåge.png|Draperibue
Ellipsbåge.png|Ellipsebue
Hästskobåge.png|Hesteskobue
Karnisbåge.png|Karnissbue, salbue
Korgbåge.png|Kurvhanksbue
Kölbåge.png|Kjølbue, eselryggbue
Lansettbåge.png|Lansettbue
Parabelbåge.png|Parabelbue
Rundbåge.png|Rundbue
Segmentbåge.png|Segmentbue
Skulderbåge.png|Skulderbue
Spetsbåge.png|Spissbue
Stigande båge.png|Stigende bue
Treledsbåge.png|Treleddsbue
Trepassbåge.png|Trepassbue
Tudorbåge.png|Tudorbue
Valvbåge.png|Hvelvbue


## Se også
* Utkraget bue
* Strebebue
* Hvelv (arkitektur)
* Arkade
* Spandrille, feltet mellom to buer eller mellom en bue og et rektangulært hjørne

## Litteratur
* Ahlstrand, Jan Torsten.; *Arkitekturtermer*. Lund: Studentlitteratur, 1976, ISBN 91-44-02852-0

## Eksterne lenker
*
Blågulara

**Blågulara** (*Ara ararauna*) er en fugl i gruppen araer og en av flere arter i slekten *[[Ara (slekt)|Ara]]*. 

Kroppen er i hovedsak blå og gul. Ryggen og vingene er blå, og bakfra sees kun blått. Brystet, og undersiden av vingene og halen, er gult.

Et parti foran på hodet er mørkegrønt. I området rundt øyet er det helt bart, med unntak fra små sorte fjær som danner et tydelig mønster. Under nebbet har fuglen en sort «krage» som går opp til ørene og fortsetter videre som ansiktsmønster. 
Nebbet er sort.

Blågulara blir cirka 80–90 cm lang, fr issen til tuppen av stjerten.

Blågulara spiser for det meste frukt og nøtter, men også egg og andre ting den kommer over.
Den blir kalt «Sør-Amerikas skjære».

Fuglen er en vanlig selskapsfugl i norske hjem.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pilaster

**Pilaster** er en flat veggpilar vanligvis med basis og kapitel. Pilasteren brukes til forsterkning av muren eller understøttelse for arkitrav, bjelker eller buer. Ofte brukes den bare som en dekorasjon for å bryte en død flate.

En pilaster kan ha en enkel rektangulær form eller den kan ha ornament fra en av søyleordenene. Trekkes den rundt et hjørne kalles den hjørnepilaster. Går den over to etasjer, kalles den gigantpilaster eller kolossalpilaster. Gigantpilasteren var vanlig i manierismen og barokken. Den ble også brukt av Andrea Palladio. 

## Se også
* Pilar
* Søyle

## Eksterne lenker
*
Hvelv

**Hvelv** har flere betydninger:

* Bueformet overdekning over et rom, se hvelv (arkitektur)
* Murt tyveri- og brannsikkert rom til å oppbevare viktige papirer og verdisaker i, se bankhvelv
* Bunnen av båt som har kantret eller kullseilt 
* Datahvelv, metode for modellering av databaser
Vannkaster

**Vannkaster**, **vannspyer** eller **gargouille** (uttales *garguj* som på fransk), på engelsk kalt **gargoyle**, er utløpene for vannrennene mest brukt oppe under gesimsene på romanske og gotiske kirker, men også på profane bygg. Disse har ofte form som ornamenter, grotesker eller fabeldyr med store kjefter som kaster vannet vekk fra veggen.

Det engelske ordet stammer fra fransk *gargouille* som betyr strupe eller svelg. Røttene *gar* og *gurgulio, gula* fra *latin* (svelg) og (gurgel) går igjen i flere språk (spansk *gárgola*).

## Utforming

De arkitektonisk detaljene er formet som et grotesk dyre- eller menneskelignende hode, der en uthuling igjennom gjør at den leder vann vekk fra veggene på en bygning og slipper det ned lenger ute.
 
Arkitekturen refererer vanligvis til figurer som ikke har vannrennefunksjon, som kimærer, mens en i dagligspråk enten kaller dem det ene eller det andre

## Funksjon
Vannkasterne fungerte som sin tids nedløpsrør for regnvann, og forekom på både private, offentlige og kirkelige bygninger. I folketroen var grunnen til at de var så groteske og forvrengte, at de skulle skremme vekk onde ånder, noe som var spesielt viktig for kirker og klostre. Bruken avtok etter hvert som stilretninger og ny byggeskikk gjorde ornamentene overflødige. En engelsk lov fra 1827 gjorde det obligatorisk å bruke avløpsrør.

## Se også
* Takrenne

## Eksterne lenker
* 
* Ordnet DK
Hvelv (arkitektur)

**Hvelv** er en betegnelse for overdekking av et rom av bueformet bygningsledd. Hvelv er basert på den arkitektoniske buen som konstruksjonsprinsipp. Det finnes en rekke typer hvelv som er mer eller mindre komplisert, eksempelvis tønnehvelv (en dyp bue), krysshvelv (utviklet i romanske katedraler), stjernehvelv, netthvelv, ribbehvelv, viftehvelv, klosterhvelv, speilhvelv, kuppelhvelv og stalaktitthvelv.

Hvelvinger er kjent fra oldtiden, men ble først utviklet da etruskerne etablerte kilestein, også kalt for sluttsteinen, som innmures til slutt i buens  toppunkt Det gjorde det mulig å bygge buer. Delene som et hvelv anvender seg av et sideveis trykk eller løft som krever en motgående trykk eller motstand. Når hvelvet bygges i undergrunnen eller under bakken, gir grunnen alle den motstand som kreves. Imidlertid når hvelvet bygges over bakken benyttes ulike erstatninger for støtte den nødvendige motstanden. Et eksempel er at tykkere vegger benyttet i tilfellet tønnehvelv. Avstivningsmur er benyttet for støtte motstand når hvelv med kryssingsvinkel konstrueres. Hvelv bæres av vegger, buer og eller vertikale støtter som søyler, pilarer eller pilastre.

## Etymologi
Hvelv er avledet fra norrønt *hvelfa* (f og v var lik), som stammer fra germanske **hwalbian-*, som går tilbake til indoeuropeiske **kwelp-*, som også foreligger i greske *kólpos*, «bukt», derav lånordet golf. På engelsk heter ordet *vault*, dannet ca 1300 fra gammelfranske *voute*, «bue», «buetak», eller «kammer», fra vulgærlatin **volta*, en konstruksjon av **volvita*, substantivbruk av hunkjønnsformen av **volvitus*, en alterasjon av latinske *volutus*, «buet», perfektum partisipp av *volvere*, «å snu», «vende rundt», «rulle».

## Eksempler på hvelv

Fil:Sixpartite_rib_vault-scheme.png|Seksfaset gotisk ribbehvelv
Fil:Net-vault_Brockhaus_1888.png|Stjernehvelv, tegning fra Brockhaus, 1888
Fil:Klostervalv.png|Klosterhvelv eller kappehvelv
Fil:Kryssvalv.png|Krysshvelv
Fil:Kupolvalv.png|Kuppelhvelv
Fil:Stjärnvalv.png|Stjernehvelv
Fil:Tunnvalv.png|Tønnehvelv


## Se også
* Bue

## Referanser


## Litteratur
* Copplestone, Trewin, red. (1963): *World architecture - An illustrated history*. London: Hamlyn
* Block, Philippe (2005): ''Equilibrium Systems, studies in masonry structure'' (PDF)
* Severy, Ching, Francis D. K. (1995): *A Visual Dictionary of Architecture*. Van Nostrand Reinhold Company. ISBN 0-442-02462-2. s. 262

## Eksterne lenker
* 
* Dokumentasjon på buer, kupler og hvelv hos Auroville Earth Institute
Hans-Peter von Kirchbach

**Hans-Peter von Kirchbach** (født 3. august 1941 i Weimar) er en tysk offiser. Han var generalinspektør for det tyske forsvaret fra 1999 til 2000.

## Liv

Hans-Peter von Kirchbach ble født i en protestantisk offisersfamilie i Weimar i 1941.

I 1960 meldte han seg til den tyske hæren som yrkessoldat, og utdannet seg til offiser. Han virket hovedsakelig som kommandør, men var ved to anledninger (1983-85, 1992-94) knyttet til forsvarsministeriet.

Offentlig kjent ble han som «helten fra Oder» da han ledet 30&nbsp;000 soldater i kampen mot oversvømmelsene sommeren 1997.

Han ble utnevnt til generalinspektør av daværende kansler Helmut Kohl i 1998, men tiltrådte ikke embedet før i april året etter, etter regjeringsskiftet. Etter bare ett års tjeneste bad han forsvarsminister Rudolf Scharping om å bli fritatt for tjenesten og tre inn i pensjonsstanden. Dette utløste spekulasjoner om konflikter mellom Kirchbach og Scharping.

Fra 1988 til 1991 var Kirchbach formann for Verband Christlicher Pfadfinderinnen und Pfadfinder. Siden januar 2002 er han president for Johanniter-Unfall-Hilfe.

I 2007 ble han tildelt Brandenburgs fortjenstorden. 

Hans-Peter von Kirchbach er tremenning til Friederike von Kirchbach, som fra 2000 til 2005 var generalsekretær for Deutscher Evangelischer Kirchentag.

## Referanser
Ruotine

**Ruotine** er en type pasta. 

Den er formet som et vognhjul med eiker.

Ruotine kan også kalles **rotelle**, **rotelline**, **rotine**, **rotini** eller **pastahjul**.
Linguini

**Linguine** (italiensk: «små tunger», flertallsbøyning av Lingua (f.) ) er en type pasta.

Den er lang og tynn, ikke ulik spaghetti, men er litt klemt sammen slik at tverrsnittet er ovalt. 

Linguini kan også kalles *bavettine*, *bavette fini*, *radichini* og *linguettine*, og stammer fra Campania-regionen i Italia.
Pappardelle

**Pappardelle** er en type pasta. Navnet er avledet av verbet *pappare*, som betyr å sluke mat.

Den er en type båndpasta, ikke ulik fettuccine, men er bredere, ca. 20&ndash;30&nbsp;mm bred. Den kan selges både tørket og fersk. 

Pappardelle kan også kalles *papparelle*. 

Denne tradisjonsrike pastavarianten, som antagelig stammer fra Toscana, er i slekt med de ikke fullt så brede tagliatelle. Den ble tidligere fremfor alt servert sammen med fete viltraguer, for eksempel av villsvin (*Ragù Cinghiale*) eller hare. Pastasorten er så populær at det er italienske byer som avholder fester til dens ære. For eksempel avholdes festivalen *Sagra delle Pappardelle al cinghiale* («pappardelle-med-villsvin-festivalen») i småbyen Gemmano i regionen Emilia-Romagna hver august.
Brooklyn Academy of Music

**Brooklyn Academy of Music** (**BAM**) er en av verdens ledende kulturscener, og ligger i New York.

## Eksterne lenker
*
Ingierstrand bad

**Ingierstrand bad** er et sjøbad i Nordre Follo kommune på østsiden av Oslo. Anlegget ble tegnet av arkitektene Ole Lind Schistad og Eyvind Moestue i 1931 på oppdrag av  Ingier (slekt).

Arkitektene uttalte selv at deres målsetting var å tilpasse bygningene til det kuperte terrenget «så den landskapelige skjønnhet understrekes, og arealet ikke overmøbleres». Første byggetrinn sto ferdig i 1933. Badeanlegget bestod da av stupetårnet, omkledningspaviljongen, friluftsserveringen og administrasjonsbygningen. Andre byggetrinn sto ferdig året etter, og anlegget ble supplert med restauranten og centralkiosken.

Hvalstrand bad og Ingierstrand bad var de to viktigste, offentlig tilgjengelige badene på hver sin side av Oslofjorden fra mellomkrigstiden og i de første tiårene av etterkrigstiden. I sine glansdager var det rundt  besøkende i betalingsbadet per sesong. Det var satt opp dampbåt fra Oslo sentrum som kjørte skytteltrafikk gjennom hele sommersesongen.

«Her vokser det frem et badeetablissement av dimensjoner som hittil har vært ukjent i Norge», skrev Aftenposten, da siste byggetrinn av Ingierstrand bad sto ferdig våren 1934.

Ingierstrand ble i samtiden kalt «fjordens Frognerseter». Badet representerte noe moderne og nytt, sammen med tilsvarende anlegg på Hvalstrand i Asker og Sundøya ved Tyrifjorden. Eksisterende offentlige bad ble mest brukt av velstående personer, som tok seg et bad for renslighetens og helsens skyld. Det var av samme grunn at folk badet i friluft, selv om enkelte også svømte bak lerretsforheng i kjønnsavdelte sjøbad lenger inn i fjorden for å få mosjon.

De nye friluftsbadene hadde mer å by på. I en tid der rekreasjon og idrett ble sett på som noe som ga livet mening og der naturbegeistringen var enorm blant hovedstadens innbyggere, representerte Ingierstrand et svar på folks søken etter «det gode fritidsliv».

Anlegget er  bygget i  funksjonalisme og var et resultat av at folk flest hadde begynt å få mer fritid. Rehabilitering av stupetårnet var ferdig i 2010,

## Litteratur
* E. Mostue og O.L. Schistad: «Ingierstrand bad» i *[[Byggekunst]]* 1933

## Eksterne lenker
* 
* Bymiljøetatens badeinfo
Przemyśl

:*For den böhmiske adelsslekten Přemysl, se [[Přemyslidene]]*

**Przemyśl** (ukrainsk Перемишль – *Peremysjl*) er en by sørøst i Polen med om lag  innbyggere (2005). Przemyśl fikk bystatus i 1389 men den var kjent som by så tidlig som i 981. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Przemyśl festning
Sandomierz

**Sandomierz** er en by ved Wisła i Helligkorsvoivodskapet i Polen, grunnlagt i 1236. Til byen hører blant annet et stort slott beliggende på en høyde, St. Jakobs kirke (1226), en velholdt gamleby med borgerhus og en synagoge.

## Bilder

Sandomierz Katedra1.jpg|St. Jakob kirke
Sandomierz 13.jpg|Borgen 
Post office in Sandomierz1.jpg|Tidligere borgerhus, i dag postkontor.


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wieluń

**Wieluń** () er en by i det sentrale Polen med 24 453 innbyggere (2004). Den ligger siden 1999 i Łódź voivodskap, og var del av Sieradz voivodskap i årene 1975–1998.

Wieluń har en nesten 800-årig historie. Byen nevnes for første gang i den andre halvdel av 1200-tallet. Man anslår at den fikk byrettigheter i 1283. På 1300-tallet bygde Kasimir III den store et slott her, som senere er blitt ombygd flere ganger. I dag står et klassisistisk palass på dets fundamenter.

Byen var hovedstad i det historiske Wieluń-landet. Jøder bosatte seg i Wieluń fra 1500-tallet. I 1897 bodde 2 732 jøder (38 % av innbyggerne) i byen. Alle døde i den tyske konsentrasjonsleiren i Kulmhof an der Nehr under andre verdenskrig. Den 1. september 1939 ble byen omfattende bombet av Luftwaffe under luftangrepet på Wieluń, noe som de facto var starten på andre verdenskrig. Bombingen var klart rettet mot sivilbefolkningen, i og med at den polske hær ikke befant seg verken i byen eller i nærheten av den. Tyske fly la 75 % av byen i grus, blant annet et sykehus som var tydelig markert med et rødt kors og en historisk gotisk kirke. Bombingen tok livet av 1 200 sivile.

## Vennskapsbyer
Adelebsen, Letterkenny, Osterburg

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kaval

**Kaval** er et blåseinstrument, brukt i folkemusikk fra Balkan, spesielt Bulgaria, Makedonia og Tyrkia. Varianter er også i bruk i Hellas og Albania. Det er i Tyrkia også kjent som **kuval** eller **guval**. Man antar at kavalen stammer fra det gamle Persia, og tradisjonelt er den forbundet med hyrdene på marken, som benytter instrumentet rundt bålet.  

## Etymologi
Ordet *kaval* eller *kavali* er i bruk på hele Balkan, i Hellas og Tyrkia. I de enkelte regioner kan det betegne forskjellige former for fløyter med et varierende antall fingerhull.

På albansk betyr *guval* eller *guha* «tunge» og *val-vaj* «blåser-lyd/sørge-gråte».

## Funksjon
Instrumentet er tredelt, har åtte hull og både ligner på, og brukes som en blokkfløyte. Den øverste delen (der innblåsingen skjer) er vanligvis lagd av horn fra dyr. Den midterste har åtte hull; syv foran og ett bak. Den nederste delen har fire hull som ikke brukes, men er nødvendig for å danne kavalens spesielle lyd. En kaval kan leveres i ulike skalaer (E, D, C, B, A) avhengig av instrumentets lengde (30–80 cm), og i ulike størrelser og med et par variasjoner i munnstykket for å forenkle innblåsingen. Kjente utøvere er den bulgarske Teodosii Spassov og den norske Stian Carstensen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lydfil med kavalmusikk (MP3)
Svanøy

**Svanøy** er den sørligste og frodigste øya i Flora kommune. Her finner man planter og trær man vanligvis ikke finner på Vestlandet, for eksempel kristtorn. Svanøys historie er mangfoldig og går langt tilbake. På 1800-tallet var øya det viktigste senteret i regionen, med stor aktivitet på eksport og skipsfart. Over 100 mann arbeidet i kobbergruvene, haugianerne var storprodusenter av salt, her ble det bygd skip og drevet storgård. Her finner man et steinkors reist til ære for Olav den hellige og en offerplass fra vikingtiden, da Eirik Blodøks ble født og vokste opp på øya. Navnet Svanøy har øya fått etter biskop Hans Svane som eide Svanøy hovedgård i perioden 1662&ndash;85, og var en nær venn av Fredrik III. I dag har øya ca. 40–50 innbyggere.

Ole Torjussen Svanøe fra Hallingdal kjøpte Svanøy for 12000 riksdaler i 1804. Han var en venn av Hans Nielsen Hauge som hjalp ham med kjøpet. Ifølge NRKs fylkesleksikon hadde Hauge kjøpt Svanøy og solgte den videre til Ole Torjussen. På Svanøy står en minnestein over de to. Hauge bidro blant annet til oppstart av saltkokeri på øya. Sønnen Christopher Svanøe (1810–1887) overtok og drev gården. Christopher Svanøe begynte gruvedrift med utvinning av kis.

På øya sto fra 1100-tallet til 1872 Bru kirke, som var hovedkirke for nordlige deler av Sunnfjord. Det var til 1657 en stavkirke, deretter en korskirke i tre som ble revet i 1872 og Stavang på fastlandet ble nytt kirkested.

Kunstneren Nikolai Astrup var en hyppig gjest på begynnelsen av 1900-tallet. Astrup var født i Kalvåg som ligger i Bremanger kommune. Hans far, Christian Nicolaison Astrup, var i mange år prest på kysten.

## Litteratur

* Nestegard, Dag H. 2022 *Svanøy Stiftelse 1972 – 2022.* ISBN 978-82-8040-200-4

## Referanser


## Eksterne lenker
* Svanøyportalen
*Svanøy Segl Inn
Sigvard Engeset

**Sigvard Mathias Engeset** (1885–1974) var en norsk forkynner, pastor og salmedikter. Han var morfar til musikkprodusenten Erik Hillestad. Han var forstander og pastor i Ørsta Frikyrkje og Oslo Vestre Frikirke. Han ble etter hvert utnevnt til synodeformann, øverste leder for Frikirken.

Engesets diktning har vært omtalt og framvist flere ganger, blant annet med arrangement av Sigvald Tveit og Nils Harald Sødal, *Sigvart Engeset i ord og toner* (2005).

## Utvalgte salmer

## Bibliografi
* *Slik som det var – Minner og litt til...* Luther forlag 1974 

## Litteratur
* Anne Kristin Aasmundtveit, *Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok*, Verbum Forlag, Oslo, 1995. , s. 122
Albatross (golf)

**Albatross** er et uttrykk innen golf for å slå ballen i hullet på tre slag under hullets par. Dette gjøres på et par&nbsp;5-hull ved å slå ballen i hullet på to slag, eller på et par 4 hull ved å slå hole in one. Albatross på par 5 anses vanligvis for å være vanskeligere enn hole in one på par 3.

På engelsk kalles albatross også *double eagle*.
## Referanser
Gaida

**Gaida** er et blåseinstrument, en sekkepipe som brukes på Balkan, nærmere bestemt i Hellas, Makedonia, Bulgaria, Romania, Albania og Tyrkia.  Blåseposen er av saue- eller geiteskinn og brukes til å variere luftstrømmen.  Fløyten som der blåses inn i, er kort, konisk og av horn eller tre, og leder inn i blåseposen.  Den til enhver tid posevarierte luftstrøm presses inn i to rør.  Ett rør som lager en en-tonet lyd (dronen), og et annet rør med flere hull, som musikanten vekselvis dekker til og åpner, da for å variere tonene. Instrumentet trakteres her til lands av Stian Carstensen.
Duff

**Duff** har flere betydninger:

*Hilary Duff, en amerikansk sanger og skuespillerinne.

*Haylie Duff, en amerikansk skuespillerinne.

*Duff McKagan, tidligere bassist i rockegruppen Guns N' Roses.

*George Duff i Royal Navy, kaptein på HMS «Mars» i slaget ved Trafalgar.

*HMS «Duff», et britisk krigsskip oppkalt etter kaptein Duff.

*Duff Beer, et fiktivt bryggeri i TV-serien *[[The Simpsons]]*.
**..og maskoten til bryggeriet, Duff Man.
*Duff Killigan, figur i animasjonsserien *[[Kim Possible]]*.
*Duff, et golfslag der spilleren (utilsiktet) treffer bakken i stedet for ballen.
*Duff-øyene i Salomonøyene.
Draw

En **draw** er et golfslag som (for en høyrehendt spiller) får ballen til å bøye av svakt venstre. Mange profesjonelle spillere slår de fleste av sine lengre slag med en draw. Draw gir en svakere og mer kontrollert bue enn en hook. Et tilsvarende slag som skrur motsatt vei kalles fade.
## Referanser
Byavisa

***Byavisa*** var ei gratisavis som ble utgitt i trondheimsområdet fra 1996 til 2016. Den ble distribuert til alle husstander i Trondheim, samt sentrale deler av Melhus kommune. Avisa ble utgitt annenhver onsdag. Avisa ble nedlagt på grunn av langvarig driftsunderskudd.. Siste nummer kom ut 25. mai 2016.

## Historikk
Den ble etablert av tidligere ansatte i *[[Avisa Trondheim]]* da denne gikk konkurs i februar 1996. Første utgave kom i mai 1996.

*Byavisa* ble kjøpt av Norsk Avisdrift i 1998. Danske *[[Søndagsavisen]]* og senere A-pressen kom inn som eiere i 1999, og erstattet blant annet tidligere pornoblad-gründer Sten Ture Jensen på eiersiden. A-pressen solgte seg helt ut i 2001 og overlot alt til danskene.

Foruten *Byavisa* gav Norsk Avisdrift ut fire andre gratisaviser i Oslo og Akershus. I 2002 ble alle avisene lagt ned, deriblant *[[Osloposten]]* som alene kostet eierne 100 millioner kroner. *Byavisa* fikk imidlertid leve videre.

I 2003 startet avisen å utgi *Byens Næringsliv*. I november 2005 ble det etablert en søsterpublikasjon i Stjørdal og omegn, *[[Byavisa Stjørdal]]*. *Byavisa Stjørdal* ble imidlertid lagt ned etter ett års drift.

I 2008 solgte de danske eierne *Byavisa* og utgiverselskapet Norsk Avisdrift til NR1 Adressa-trykk Orkanger, som igjen eies av A-Media AS (Nr1trykk AS) (50 %) og Polaris trykk Trondheim AS (50 %), som igjen er datterselskaper av Amedia og Polaris Media.

*Byavisa* ble distribuert i ca 73&nbsp;500 eksemplarer i Trondheim og sentrale deler av Melhus kommune. Avisa ble distribuert av Adressa Distribusjon AS. Redaktør var Karina Lein frem til 1. juni 2016. Daglig leder var Erlend Rogstad frem til 31. mai 2016. Byavisa ble styrt avviklet fra 1. juni 2016.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Brassespark

**Brassespark** er en teknikk som brukes i fotball. Spilleren kaster seg bakover i lufta og sparker ballen over seg i den retning han hadde ryggen. Bena skal da gjøre en bevegelse som om man sykler eller sakser. Brassespark er en effektiv teknikk da ballen går en annen retning enn det motspillerne forventer.

## Historie
Den spanske fotballspilleren Ramon Unzaga er kreditert for å ha utført det første brassesparket i 1914. Han flyttet senere til Chile og sparket ble senere kalt *chilena*. Den brasilianske fotballspilleren Leônidas da Silva perfeksjonerte brassesparket på 1930- og 1940-tallet. Sparket ble imidlertid først gjort verdenskjent av Pelé på 1960- og 1970-tallet. 

Selve begrepet «brassespark» har sitt utspring fra «brasse» – det svenske kallenavnet for brasilianere – og skal ha fått fotfeste på norsk gjennom VM i fotball 1958.

## Kjente brassespark
Den mangeårige toppscoreren Odd Iversen regnet sitt brassespark fra hjørnet av 16-meteren i kampen mellom  og  på Melløs stadion i 1977 som sitt fineste mål.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Biomekanikken til brassespark (engelsk)
Langøy Kystkultursenter

**Langøy Kystkultursenter** er en stiftelse som driver et tradisjonsrikt handelssted på Langøy, vest av Sotra. Landhandelen var i drift fra 1878 til 1973, og forsynte de omkringliggende gårdene med nødvendige dagligvarer. Ved siden av landhandelen består senteret også bakeri og naust.

Bygningene er restaurerte, og en kafé er åpen søndager i sommerhalvåret. Senteret er åsted for ulike kulturarrangement, ofte i forbindelse med kystsogevekene. I tilknytning til senteret er det tilrettelagt en badeplass for barn.

Senteret er Fjell kommunes tusenårssted.

## Eksterne lenker
* Hjemmesider
Hook

:*For eventyrfilmen fra 1991 med samme navn, se [[Hook (film)]].*
En **hook** er et golfslag som (for en høyrespiller) får ballen til å bøye av i en bue mot venstre. En hook regnes ofte som et feilslag og gir en kraftigere og mer ukontrollert bue enn en draw. Et tilsvarende slag som går ut til høyre kalles slice.
Tivoli

**Tivoli** har flere betydninger:

*Tivoli (Italia), en midtitaliensk by i regionen Lazio
*et synonym for fornøyelsespark, etter byen Tivoli
*Tivoli (København), en fornøyelsespark i Danmark
*Christiania Tivoli, et forlystelsessted i Oslo
*Tivoli Audio, en produsent av lydutstyr
*Tivoli (album), et musikkalbum utgitt av Hjerterknekt
Liatårnet

**Liatårnet** 341 moh. er det høyeste punktet på øya Sotra, og ligger på et fjellmassiv som strekker seg i nord – sør retning mellom Bildefjellet og Haganes. Fra toppen er det storslått utsikt over Sotra med lyngheier og myrer, grå steinknauser, øyer og holmer, og videre i alle himmelretninger: Hjeltefjorden i nord, Byfjellene rundt Bergen i øst, Folgefonna i sørøst og Nordsjøen i vest. Liatårnet er mest framtredende fra vest med steile bergflater av gneisgranitt, smale fjellhyller og bratte stup. Opprinnelig var planen å bygge Fjell festning oppe på selve toppen, men dette ble ikke noe av. 

Da isen langsomt trakk seg tilbake etter første istid, sørget den gradvise avlastningen fra den tunge isen for at Sotra og landområdene nedover langs kysten hevet seg «skjevt», det vil si at vestsiden ofte er svært bratt og steil, mens en på østsiden ofte finner slake helninger. Så er også tilfellet med Liatårnet og fjellrekken som går langs Sotra: i vest er fjellene bratte og ulendte, mens de i øst er slake. 
Første ledd i navnet viser til gårdsnavnet Li, en gård som ligger like sørøst for fjellet.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Callaway Golf

**Callaway Golf Company**, grunnlagt i 1982, er en amerikansk produsent av golfutstyr. Selskapet produserer den berømte «Big Bertha»-serien med køller og sponser en rekke kjente golfere som Phil Mickelson, Annika Sörenstam og Michael Campbell.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kunstakademiet i Trondheim

__NOTOC__

**Kunstakademiet i Trondheim** **(KIT)** er fra 1. januar 2017 et institutt ved Fakultet for arkitektur og design ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU) i Trondheim. Instituttet er lokalisert i Innherredsveien ved Nedre Elvehavn.

Kunstskolen i Trondheim ble startet like etter den annen verdenskrig av lokale kunstnere som så behovet for en profesjonell kunstutdannelse i byen. I 1945 ble det etablert en arbeidsgruppe bestående av Thorvald Slettebak, arkitekt Helge Enger, sekretær i Trondhjems kunstforening Helge Strømmen, kunstmaler Anders Krigsvoll, samt amatørmalerne Arne Ludvig Dahl og Odd Brodahl. Dahl og Brodahl hadde tatt initiativet som førte til nedsettelse av arbeidsgruppen. Skolen ble dannet på et konstituerende møte 31. januar 1946. Skolens første styre bestod av Odd Hilt, Thorvald Slettebak, Arne Ludvig Dahl, Helge Strømmen, Tora Sandahl Bøhn, Odd Brodahl og Helge Enger. 

Greta Thiis var leder for skolens styre i 25 år fra 1951. I 1979 kom skolen inn i høyskolesystemet og fra 1987 ble skolen et statlig kunstakademi. 

Kunstakademiet i Trondheim ble fra 1996 innlemmet i NTNU som et institutt ved Fakultet for arkitektur og billedkunst, med navnet Institutt for billedkunst – Kunstakademiet i Trondheim.

1. januar 2016 ble det gjennomført en fusjon mellom NTNU, Høgskolen i Gjøvik (nå: NTNU i Gjøvik), Høgskolen i Sør-Trøndelag og Høgskolen i Ålesund (nå: NTNU i Ålesund). Aktiviteten ved de ulike enhetene fortsatte med små endringer i 2016, samtidig som det ble arbeidet på ulike områder med planer for studier, faglig og administrativ organisering, og kvalitetssikring på alle områder, slik at alt var klart til 2017.
Fra 1. januar 2017 ble det tildels store endringer i institutt- og fakultetsstrukturen ved NTNU. For kunstakademiets del innebærer det tilhørighet til et noe endret fakultet, nå uten «billedkunst» i navnet. Forøvrig videreføres aktiviteten ved akademiet uten større endringer.

## Utdanning

Akademiet tilbyr treårig bachelor- og toårig masterstudium i billedkunst. Fra akademiets hjemmeside:

Fagområdene til Kunstakademiet omhandler maleri, grafikk/foto, skulptur, tidsbasert kunst, og teori. Akademiet disponerer 6&nbsp;000 kvm i seks etasjer på Nedre Elvehavn, med blant annet verksted for metall, foto, grafikk og skulptur, samt studentateliér, utstillingsgalleri og bibliotek.

## Se også
*Fakultet for arkitektur og billedkunst (NTNU)
*Galleri Blunk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kunstakademiet i Trondheim 
* Fakultet for arkitektur og billedkunst
* Galleri KiT
* Kulturskolens kunstskole
Nils Harald Sødal

**Nils Harald Sødal** (født 8. juni 1964 i Kristiansand) er en norsk sanger (tenor) og  forfatter.  

Han er utdannet ved Norges musikkhøgskole og Universitetet i Oslo. Sødal har hatt flere større roller på Den Norske Opera og er opptatt av samtidsmusikk, i samarbeid med flere ledende komponister. 

Han har også mottatt Statens arbeidsstipend for å arbeide med ny musikk. Internasjonalt har Sødal gjort seg bemerket bl.a. med sin tolkning av tittelrollen i Albert Herring og som Maleren i Lulu ved Semperoper i Dresden. Hans rolletegninger har høstet rosende kritikker i tidsskrift som Opernwelt og Opernglas.

Høsten 2007 ga han ut romanen *For ingens øyne* på Piratforlaget. Året etter fulgte han opp med opera-romanen *Scenebetennelse*. I 2011 kom *Fuglene under himmelen*, en roman basert på en sann historie. Romanens hovedperson Sarah er en flyktning fra Pajok i Sør-Sudan som kommer til Norge.

## Referanser
BAMA Gruppen

**BAMA Gruppen AS** er en norsk virksomhet innen fersk frukt, bær, grønnsaker, salater og poteter. Selskapet opererer også innen andre ferske produkter som blomster og planter, ferske drikker og påsmurte produkter. BAMA håndterer årlig over 500&nbsp;000 tonn ferske produkter fra 1400 leverandører i 85 land på alle kontinenter. Norsk frukt og grønt står for 37 prosent. Konsernet sysselsetter rundt 3400 medarbeidere og omsatte for ca. 23 milliarder NOK i 2023.

## Virksomhet
I Lardal ligger Lågendalspakkeriet som er et av landets største potetpakkeri.

## Historie
Christian Marius Emil Matthiessen startet en agenturforretning i Oslo i 1886. I begynnelsen var trelast hovedsatsingsområdet. I 1905 startet selskapet med å importere bananer. På grunn av aktiv markedsføring ble selskapet etterhvert også omtalt som *Banan-Matthiessen*. I 1981 endret man navnet fra Chr. Matthiessen AS til BAMA Gruppen AS.

BAMA eies av tre selskaper, der Reitan-familien eier 20 prosent, Nergaard-familien eier 34 prosent og NorgesGruppen eier 46 prosent.

Selskapet har lokale avdelinger i hele landet, i tillegg til pakkerier og foredlingsproduksjon. Virksomheten i Sverige produserer og selger måltidsløsninger til eget marked, gjennom selskapet i Polen Sources og selges frukt og grønnsaker til Europa, mens virksomhetene i Holland leverer bær, eksotiske produkter og blomster til Norge.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Institutt for musikk

**Institutt for musikk** kan vise til:
* Institutt for musikk, et institutt ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet
* Institutt for musikkvitenskap, et institutt ved Universitetet i Oslo
* Barratt Due musikkinstitutt, en norsk stiftelse
* Australian Institute of Music, en australsk institusjon
Minimalisme

**Minimalisme** beskriver ulike bevegelser, uttrykksformer og stiltrekk innenfor kunst, arkitektur, design, litteratur og musikk. Minimalistisk kunst og design kjennetegnes ved en redusering av form og virkemidler, ned til det mest fundamentale formale og innholdsmessige utgangspunkt. Minimalistisk kunst innebærer en avstandtaken fra ideen om å uttrykke kunstnerens subjektive erfaringer i direkte forstand. Karakteristisk for den  minimalistiske kunsten er bruk av geometriske former, repetisjon, og industrielt fremstilte materialer. Minimalismen i musikken kjennetegnes gjerne ved at musikken går og går i en gjentagende strøm.

## Historikk
Som kunstnerisk bevegelse oppstod minimalismen i USA på begynnelsen av 1960-tallet, blant annet som en reaksjon mot den dominerende abstrakte ekspresjonismen.

Det er vanlig å dele inn minimalismen i tre faser:

:1. Den første fasen innebar en destillering av former. De viktigste bidragsyterne i denne fasen var sannsynligvis de russiske konstruktivistene og den rumenske skulptøren Constantin Brâncuşi. De russiske konstruktivistene mente at man trengte en destillering for å kunne lage et universelt kunst-språk som massene kunne forstå. 

:2. Den andre fasen er den mest betydningsfulle, og inkluderer kunstnere som Carl Andre, Anne Truitt, Dan Flavin, Sol LeWitt, Frank Stella, Donald Judd, Ad Reinhardt og Robert Smithson. Den begynte i 1964 med utstillingen av Flavins "Monument for V Tatlin"; en samling av neon-lyspærer. Lyspærene hadde ikke blitt forandret av kunstneren, bare satt sammen. Verket var ikke ment å ha andre betydninger enn seg selv. Snart skapte disse kunstnerne en «minimalistisk stil», dominert av geometriske former uten metaforer. Ad Reinhardt oppsummerte stilen med disse ordene: «The more stuff in it, the busier the work of art, the worse it is. More is less. Less is more. The eye is a menace to clear sight. The laying bare of oneself is obscene. Art begins with the getting rid of nature.».

:3. Den tredje fasen blir ofte referert til som *post-minimalisme*, med kunstnere som Martin Puryear, Tyrone Mirchell, Melvin Edwards og Joel Shapiro. Fundamentet i post-minimalisme er ofte referanser til objekter uten at de er direkte representert. 
 
## Viktigste kunstnere
*Carl Andre
*Daniel Buren
*John Cage (komponist)
*Dan Flavin
*Philip Glass (komponist)
*Donald Judd
*Ellsworth Kelly
*Sol LeWitt
*Michael Nyman (komponist) 
*Arvo Pärt (komponist)
*Steve Reich (komponist)
*Ad Reinhardt
*Ludwig Mies van der Rohe (arkitekt)
*Frank Stella

Andre kunstnere som assosieres med minimalismen:
*Walter de Maria
*Robert Morris
*Barnett Newman
*Robert Smithson

## Se også
*Minimalistisk musikk
*Postminimalisme
*Postmodernisme
*Popkunst
*Konseptkunst
Bengal (fiktivt land)

**Bengal** (engelsk **Bangalla**) er et fiktivt land fra Lee Falks tegneserie *[[Fantomet]]*. Opprinnelig lå landet på det indiske subkontinent, men på 1960-tallet ble Bengal "flyttet" til Afrikas østkyst. Kart vist i de skandinaviske bladene antyder gjerne at Bengal ligger omtrent der hvor Kenya ligger i virkeligheten. Den bengalske "Wambezi-elven" alluderer til den virkelige elven Zambezi som flyter gjennom Zambia, Angola og Mosambik. Tidligere skal Bengal ha vært en britisk koloni, men "i dag" er landet en republikk. Hovedstaden i landet er Morristown, på engelsk også kjent som "Mawitaan" (etter de lokales uttale?). Andre store byer er Spyglass, Bengaltown og Sanloi.

Fantomet bor i De dype skogene inne i jungelen, midt i landet. Presidenten var fram til 2007 Lamanda Luaga. I historien «Den nye presidenten» ble Sandal Singh, datter av Dogai Singh, tidligere leder i forbryterligaen Singh-brorskapet, valgt til president i Bengal.

Bengal har (det like fiktive) nabolandet Fari-Lana, også kjent som Ivory-Lana. Et annet naboland er Rhodia (også stavet Rodia), med hovedstad Marcusburg. Rhodia er delvis en allusjon til virkelighetens Rhodesia, delvis til Sør-Afrika med hovedstad Johannesburg ("Marcusburg" skifter ut det første elementet med navnet med en annen bibelsk evangelist). Mens Bengal og Fari-Lana har gode forbindelser, skildres Rhodia helst som en fiendtlig innstilt diktaturstat med et apartheid-lignende regime, som tydeligvis har klort seg til makten mye lenger enn i virkelighetens Sør-Afrika.

## Referanser
Brystkors

Et **brystkors** eller **pektoralkors** er et verdighetstegn for en pave, kardinal, biskop eller abbed i Den katolske kirke, og bæres i en snor rundt halsen.

Korset er ikke ment å være en pyntegjenstand, men et tegn på at bæreren har viet seg til Jesus Kristus, med andre ord et uttrykk for den tro og tillit han har til korsets styrke.
Argentinsk dogge

**Argentinsk dogge** (FCI #292) er en stor og meget kraftig argentinsk mastiff, som er forbudt å holde i Norge. Den er den eneste hunderasen med opprinnelse fra Argentina.

## Opprinnelse og alder
Argentinsk dogge er en mastiff av molossertype som ble skapt av brødrene *Matinez* på begynnelsen av 1900-tallet, selv om kun dr. *Antonio Nores Martinez* blir kreditert som oppdretter i moderne litteratur.

Hunderasen er et resultat av kryssavl mellom en rekke hunderaser, der den såkalte *cordobanske kamphunden* (en blanding av bull terrier, engelsk bulldog og ulike mastiffer) dannet stammen i avlen. I blodslinjene finnes således engelsk mastiff, pyreneisk mastiff, spansk mastiff, vorstehhund, grand danois og irsk ulvehund m.fl.

Den første rasestandarden skriver seg fra 1928, men den ble først anerkjent av den argentinske kennelklubben, *Federación Cinológica Argentina*, den 21. mai 1964. FCI anerkente rasen 31. juli 1973, men siden da har den rukket å bli forbudt i en rekke land – blant annet i Norge.

## Utseende, anatomi og fysikk
Argentinsk dogge er en stor og meget kraftfull hunderase, med en litt langstrakt kroppsbygning. Pelsen er kort og ligger tett mot huden. Fargen skal være ensfarget hvit. Hodet er stort og bredt og tydelig utmeislet. Kjevene er meget kraftfulle. Vekten ligger normalt mellom 40&ndash;50&nbsp;kg, avhengig av kjønn. Hanner skal ha en skulderhøyde på ca. 62&ndash;68&nbsp;cm, mens tispene gjerne er ca. 5&nbsp;cm lavere.

## Bruksområde
Rasen ble opprinnelig avlet som en kombinert jakthund, vakthund, men den har også andre kvaliteter som brukshund. Som familiehund er den lite egnet annet enn for de med solid erfaring, selv om den regnes som kjælen og snill.

## Lynne og væremåte
Argentinsk dogge er en meget robust, aktiv, energisk, modig og svært voktsom hunderase. Den regnes imidlertid som føyelig, mild, rolig, snill og svært tålmodig og tolerant med de den kjenner og liker. Den skal også være svært sosial og liker helst å holde seg i nærheten av sine folk. Den bjeffer sjelden, men er ofte svært dominant og kan være lite kontrollerbar omkring andre hunder. Den skal også være svært fiendtlig mot fremmede når den oppholder seg på eierens eindom.

Rasen trenger regelmessig og mye mosjon, men ikke av den intense sorten.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Margaret Eckbo

**Margaret Thorgrimsen Eckbo** (født 20. oktober 1948 i Oslo) er en norsk politiker (FrP).

Hun er utdannet sykepleier og har jobbet som avdelingssykepleier på Ullevål sykehus. Hun var daglig leder for bygningsfirmaet Borgea Bygg AS fra 1989 til 1995.

Eckbo ble utpekt som byråd for velferd og sosiale tjenester i Oslo kommune i oktober 2003. Hun sto bak en del omstridte vedtak, blant annet vedtaket om å oppløse det såkalte Plata-miljøet. I oktober 2005 fremmet RVs representant i bystyret, Erling Folkvord, mistillitsforslag mot Eckbo. Eckbo trakk seg som byråd i januar 2006. I juli 2006 ble hun ansatt av byrådet som direktør i Gravferdsetaten i Oslo i en åremålstilling på seks år.

Hun var gift med Eivind Eckbo, som var sentral i oppbyggingen av Anders Langes parti/Fremskrittspartiet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Opptøyene i Frankrike 2005

**Opptøyene i Frankrike 2005** var en serie med opprør hovedsakelig rundt Paris, som startet 27. oktober 2005 med voldelige sammenstøt mellom politi og ungdommer.  Voldsomhetene ebbet ut først i midten av november 2005.

## Beskrivelse
### Utløsende begivenheter
Opptøyene ble utløst da det ble kjent at de to guttene Bouna på femten og Zyed på sytten av afrikansk opprinnelse døde av elektrisk sjokk da de gjemte seg for politiet i en transformatorstasjon torsdag den 27. oktober, i Clichy-sous-Bois, en fattig forstad til Paris. De var to av tre som ble jaget av politi etter et innbrudd. 

Dødsfallene brakte en ulmende konflikt mellom forstadsungdom og politi opp til overflaten. Dette skjedde bare en uke etter at den franske innenriksministeren Nicolas Sarkozy uttalte at han ønsket å «rense opp» i de kriminelle miljøene i forstedene.

Den tredje rømlingen, 21 år gammel, pådro seg alvorlige skader men overlevde. I mens hadde politipatruljen avsluttet sin innsats og vendt tilbake til politistasjonen. Ifølge politirapporten forekom det ingen politijakt. Den 3. november innledet politiet en forundersøkelse av de to dødsfallene. Da hadde det allerede rast voldsomheter i og rundt Clichy-sous-Bois i flere dager.

### Selve opptøyene
Opptøyer brøt ut allerede samme dag i Clichy.  Et drøyt dusin biler ble antent og bygninger ble vandalisert. Et 50-talls politi beskyttet rådhuset. Opptøyene eskalerte raskt de påfølgende dagene.

Voksende uro og regelrette opptøyer spredte seg til deler av Seine-Saint-Denis, Seine-et-Marne, Val-d'Oise, Val-de-Marne, Hauts-de-Seine, Yvelines, Rennes, Rouen, Lille, Dijon, Toulouse, Marseille og andre steder. 

Det første dødsfallet under selve opptøyene fant sted 2. november. Salah Gaham, født 1971 i Annaba i Algerie, bosatt i Besançon, prøvde å slukke tre påsatte bilbranner i en underjordisk etasje, og mistet bevisstheten og døde av røykforgiftning. 

Natt til fredag 4. november ble 500 biler satt i brann, og brannstiftelser forekom i Aulnay-sous-Bois, Neuilly-sur-Marne, Le Blanc-Mesnil. Den 6. november spredde opptøyene seg til Paris' sentrum. 

Pr. 7. november var 274 kommuner direkte berørt av opptøyene. Et høyt antall biler og busser var brent, og flere skoler, politistasjoner og rådhus var også satt i brann. Natt til 7. november ble for første gang også to kirker rammet. Et stort antall mennesker hadde på dette tidspunkt kommet til skade, og 7. november døde en mann av skadene som hadde blitt påført ham da han ble slått ned den 4. november under et forsøk på å stoppe ødeleggelsene. Flere titalls polititjenestemenn hadde blitt skadet, to av dem av skudd fra hagle. 

Flere land advarte sine borgere mot å reise til Frankrike. Det norske Utenriksdepartementet frarådet ikke norske borgere å reise til Frankrike, men anbefalte at man var forsiktig med å bevege seg i områder som var direkte rammet.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Morgenbladet - Forsteder i flammer
* Morgenbladet - I Clichy-sous-Bois
* Aftenposten.no – Hele landet lukter svidd
* Dagbladet.no – 1408 biler brant i natt
* Vg.no Portforbud og 9500 politifolk mot opprørerne
Vårrull

**Vårruller** (fra kinesisk: 春捲 / 春卷, pinyin: *Chūn juǎn*) er det norske navnet på paraplybetegnelsen for en rekke svært utbredte østasiatiske matretter. De kan tilberedes på forskjellige måter, men består enten av en pastalignende tynn deig eller rispapir som pakker inn et fyll som kan bestå av kjøtt, fisk eller grønnsaker.

Vårrullene kan være frityrstekt, men det finnes også ukokte varianter. 

Navnet *vårrull* kommer av den kinesiske preferansen å servere den til vårfesten. 

I Vietnam heter retten *Chả giò*. På Filippinene heter den *lumpia*, som er et lånord fra kinesisk.   

## Eksterne lenker
*
Krepidoma

**Krepidoma** eller **krepis** (gresk κρηπίς) betegner fundamentet i et klassisk gresk eller romersk tempel. Det har normalt tre trinn, hvis høyde bestemmes i forhold til søylene. Søylene står på krepidoma, enten direkte eller på baser. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*