Colwinston

**Colwinston** (walisisk: *Tregolwyn*) er en landsby og et samfunn i Vale of Glamorgan i Wales. Den er lokalisert omtrent 6,4 km sørøst for sentrum av Bridgend, 34 km vest for sentrum av Cardiff og omtrent 0,80 km fra A48. Landsbyen er et verdslig sogn med et sogneråd med syv valgte medlemmer. Colwinston hadde 

Landsbyen er kjent for sin normanniske kirke fra 1111 viet til erkeengelen Mikael og sin status som en «Takknemlig landsby» ved alle soldater fra landsbyen som kjempet i den første verdenskrig kom tilbake. Forfatteren Agatha Christie var en hyppig besøkende, og hennes etterkommere bor fortsatt på det tidligere herregården Pwllywrach.

## Demografi
Colwinstons befolkning var på 447 innbyggere ifølge folketellingen i 2011; en økning på 10,1 % siden de 406 personene som ble registrert i 2001. Dette har nylig blitt økt gjennom tillegg av 64 eneboliger. Folketellingen i 2011 viste at 13,1 % av befolkningen kunne snakke walisisk, en økning fra 7,8 % i 2001. Folketellingen for 2021 viste en befolkning på 619 innbyggere.

## Stedsnavn
I tidlig middelalder synes bosetningen på stedet å ha blitt kalt *Colwinstūn*, en kobling mellom det angelsaksiske personnavnet *Colwine*, muligens noen som bosatte seg her, og *tūn*, som betyr gård eller bosetning.

Et kart, som sannsynligvis er fra 1500-tallet, ser det ut til at landsbyen er registrert som *Colwyns’ Tone*. Likevel ble landsbynavnet vanligvis stavet som ett ord, og landsbyen ser ut til å ha blitt registrert i en rekke forskjellige stavemåter gjennom årene, men oftest *Colwinstone* eller *Colwinston*. Ordnance Survey, etaten for landmåling og kartpublikasjon, har brukt Colwinston siden 1833.

## Historie
### Arkeologi

Mennesker i neolittisk tid (bondesteinalderen) bosatte seg ned i Vale-området fra rundt 2800 f.Kr. De etterlot seg gravene sine og andre bevis på tilstedeværelse og viser kontinuerlig jordbruk i lokalsamfunnet. Øksehoder fra bronsealderen som ble funnet i jorden ved Highfield Farm og ovner fra jernalderen tyder på at området var bebodd i forhistorisk tid. Drivkraften for utviklingen av en jordbrukslandsby kan ha vært den lokale geografien: en slak dal som går østover og mot vest mot landsbyen, som sørget for vannforsyning og skapte en naturlig skål, med en nåværende utgang som fører ned Church Lane.

Bratte skråninger i den sentrale delen av landsbyen gjør at den har ulik topografi enn andre landsbyer i Vale of Glamorgan. Vassdraget er nå underjordisk, men stiger til overflaten i langvarig vått vær. De eldre landsbyhusene ligger på høyereliggende områder med utsikt over enger, muligens bygget på tuftene til eldre enkle boliger. Det antas at området mellom Garden og Penlan Cottages og Church Cottage ga beskyttelse og vann til husdyr. Skjøter og gamle folketellinger kaller dette området «The Square». Det finnes en landsbybrønn i nærheten av Ty Draw Farm, og det er sannsynlig at brønnkarse ble høstet fra det åpne vannløpet der.

Det finnes bevis på romersk aktivitet i Vale of Glamorgan, og forbindelsen deres til Vest-Wales gikk langs det som skulle bli ruten til den moderne veien A48. Llantwit Major Roman Villa, for eksempel, antas å ha blitt bygget på et område som har vært bebodd siden keltisk jernalder. (Det var en ny utgravning i 1971. Etter slutten av romersk styre i Britannia ble området styrt av middelalderens «fyrster» av Morgannwg; deres kongerike omfatet området som senere ble kjent som Glamorgan.

### Normannisk tid
De walisiske fystene eller småkongene Caradog ap Gruffudd og Iestyn ap Gwrgant fra nord og vest overtok området rundt 1070, men Robert Fitzhamon ledet den normanniske invasjonen av området fra Bristol, sannsynligvis sjøveien. Lokalt folkeminne hevder at kallenavnet «Golden Mile»  (området som på gamle kart vises mellom Twmpath Farm og hovedlandsbyen, eller den nordlige kanten av landsbyens opprinnelige allmenning) stammer enten fra Fitzhamons styrker som stilte seg opp for å motta sin betalingen langs en del av A48 ved siden av Colwinston, eller fra tropper under den engelske borgerkrigen som samlet seg på samme sted for betaling; en annen teori er at navnet oppsto på grunn av gule gulltornblomster som vokste langs den gamle veien på dette punktet.

Normanneren William de Londres ble tildelt herredømmet Ogmore (som omfattet Colwinston) av Fitzhamon, og etablerte også klosteret Ewenny Priory i 1141, underlagt benediktinerklosteret i Gloucester. Han ga også en rekke kirker sammen med landområder, beitemarker og annet, som betydde betydelige inntekter til klosteret.  Tildelingen av en 66 mål stor gård (muligens Ty Maen Farm) ble senere lagt til dette. Det finnes sterke hentydninger på at kirken St. Michael and All Angels Church i Colwinston ble grunnlagt i 1111, 30 år eldre enn klosteret.

### Middelalderen

Innen 1340 hadde adelsmannnen Roger de Bavant blitt eier av resten av herregården. I 1344 (av ukjente årsaker) ga han sin eiendom til den daværende kongen av England, Edvard III, som (igjen av ukjente årsaker) ga eiendommen videre til de dominikaniske nonnene ved klosteret Dartford Priory i Kent. Tiende og leie ble betalt til klosteret, med retten til å utnevne vikaren hos Ewenny Priory. 

Henrik VIII oppløste alle klostrene på 1530-tallet. Edward Carne, en kommisjonær under klosteroppløsningen, kunne leie Ewenny Priory fra kongen, og kjøpte det til slutt i 1545 for £727, 6s, 4d. Han kjøpte også klosterjorden Dartford i Colwinston og skapte dermed et enkelt «herregård i Colwinston». I 1539 var engelsk lov utvidet til å dekke Wales, og Glamorgan County ble formelt etablert som en administrativ enhet. Colwinston forble et område preget av gjenstridighet, der prester fortsatte å forrette sakramentet i henhold til de katolske ritualer. Selv inn på 1600-tallet ble John Lloyd, en lokal prest under beskyttelse av Turbeville-familien i Penlline, arrestert og deretter henrettet ved hengning, trekking og kvartering på Heath i Cardiff i 1679, på høyden av hysteriet forårsaket av «pavekonspirasjonen».

### 1500- til 1800-tallet

Den normanniske tradisjonen med primogenitur hadde tatt over i Glamorgan, i motsetning til tradisjonell walisisk lov. På 1670-tallet, uten sønner å arve, ble Carne-familiens eiendommer delt mellom to gjenlevende Carne-døtre etter at de giftet seg. Colwinston ble dermed eiendommen til Edward Mansel, 4. baronett, av Margam (død 1706) da han giftet seg med Martha Carne.

I 1747 arvet Bussy Mansel, 4. baron Mansel (død 1750), tittelen. Siden han ikke hadde noen mannlige arvinger, solgte han «herregården Colwinston» til David Thomas «av Bath». Thomas hadde giftet seg inn i familien som eide Pwllywrach, hvor han bygde et nytt «herregårdshus». Fire generasjoner senere var herregården igjen uten en mannlig arving etter Hubert av Burgh Thomas' død. Hans søster, Mary Anna Thomas, giftet seg med Charles John Prichard en tid etter 1878, og plasserte landet i Colwinston i trust for deres sønn, Hubert Cecil Prichard, cricketspiller.

Små gårdsbruk ble ofte solgt videre til andre bønder og grunneiere i denne perioden. «Golden Mile Common», et område på omtrent 70 mål som ligger langs A48, ble «inngjerdet» ved en parlamentslov kalt «Golden Mile Award» i 1871. Landsbybefolkningen på 1800-tallet ble dermed dannet rundt Pwllywrach House og Hilton Farm, en rekke småbruksenheter som strakte seg vest-øst fra Ty Maen til Yew Tree og Chapel Farms, nord til Claypit og Highfield Farms og sør til Stembridge og Parcau Farms, noen arbeiderhytter eid av Pwllywrach-godset og andre, kirken og prestegården (og den daværende prestegården) og tre kapeller. Noe av landet på nordsiden av landsbyen var eid av Jesus College ved Universitetet i Oxford. Jordbruket ble støttet av andre næringer, som vertshuset Sycamore Tree Inn (registrert tilbake til minst 1840, bygningen er fra etter middelalderen),  en smie og smed, baker, skomaker, postkontor og hestebrenning.

Det var imidlertid en betydelig utskiftning i landsbybefolkningen etter den industrielle revolusjonen hadde begynt. Folketellinger viser at av de 268 menneskene som bodde i landsbyen i 1861, hadde bare 98 bodd i landsbyen i 1851. 168 personer som døde eller flyttet i løpet av det tiåret ble erstattet av et høyt antall fødsler og folk som flyttet inn fra Vest-Wales og Irland.

### 1900-tallet

Befolkningen i landsbyen begynte å vokse bort fra dens jordbruksbaserte opprinnelse, med noe utvandring til kullfeltene i Sør-Wales av de som søkte industriell arbeid, mens behovet for intensiv arbeidskraft på gårdene ble redusert av maskiner og landsbybefolkningen gikk ned. Noen av de opprinnelige husene forfalt etter hvert som disse befolkningsflyttingene fant sted.

Oberst Hubert Cecil Prichard kom til Pwllywrach etter første verdenskrig. Sønnen hans, Hubert de Burgh Prichard, giftet seg berømt med Rosalind Hicks, den eneste datteren til Agatha Christie, og sønnen deres, Mathew Prichard, fikk inntektene fra rettighetsprovisjon fra Christies skuespill *[[The Mousetrap|Musefellen]]*. Han brukte deretter de betydelige summene fra stykket til å opprette Colwinston Charitable Trust i 1995.

Gradvis kom den moderne tid til landsbyen. Vannledning kom i 1935, og strøm og telefon (i form av en offentlig kiosk) fra 1946 og utover. En ny vannledning ble anlagt fra A48 i 1972 og et nytt kloakkanlegg i 1973. Beech Park ble bygget på 1960-tallet, og andre små utbygginger fulgte. De mindre, for det meste leide, gårdene ble ubrukelige i siste del av 1900-tallet. De gjenværende gårdsbygningene mellom Church Farm og Colwinston House (opprinnelig bygget som et *dower house* for Pwllywrach) ble gradvis solgt som bolighus, og låvene og murgårdene mellom gårdshusene ble også solgt for utvikling. Pwllyrwrach-eiendommen ble opprettet en enkelt stor gård basert på Pwllyrwrach Farm, som konsentrerte seg om saue- og storfehold framfor melkeproduksjonen som tidligere hadde vært dominerende.

### 2000-tallet

Jordbruksarealet i og rundt landsbyen eies nå av Pwllywrach Estate, en rekke uavhengige grunneiere (spesielt nord og vest for landsbyen), samt et lite antall uavhengige bønder som har kjøpt og/eller arvet land gjennom århundrene. Andre eiendommer eies av Vale of Glamorgan Council for skolen, forsamlingshuset og de gjenværende sosiale boligene. Til slutt eies de fleste private boliger nå av individuelle huseiere, enten som nybygde eiendommer eller eldre hus som for det meste er kjøpt fra Pwllywrach Estate, lokale myndigheter, kapellorganisasjoner og den walisiske kirken eller lokale bønder.

Landsbyens hovedstruktur ble dermed lagt frem til 2016, da utbyggeren Redrow plc bygde 64 nye boliger på land som nå er kjent som Heol Cae Pwll (ferdigstilt i 2018), noe som økte befolkningen til over 600. Protester mot omfanget av utbyggingen fra lokale innbyggere ble avvist av Vale of Glamorgan Council. Representanter for lokalsamfunnet pekte på regelmessige flommer og sa at «å legge til 64 boliger til en landsby med 130 kan for øyeblikket bare øke denne risikoen». Sammen med dette kom «fiber»-bredbånd.

## En takknemlig landsby
Colwinston er én av bare tre landsbyer i Wales som ikke led noen dødsfall i første verdenskrig, til tross for at 23 innbyggere i landsbyen hadde vært i aktiv tjeneste. Det er en av bare 53 takknemlige landsbyer (*Thankful Villages*) i Storbritannia. Landsbyen mistet imidlertid fire menn i andre verdenskrig, hvorav en var Agatha Christies svigersønn, oberst Hubert Prichard. Velkomstskilt ved inngangen til landsbyen gjenspeilet dens status som en takknemlig landsby fra 1914, men landsbyen hadde ikke noe krigsminnesmerke før i 2014, da et ble reist på landsbyens felles grøntområde (*village green*).

## Referanser


## Litteratur
* Griffiths, R.A. (1966): The Norman Conquest and the Twelve Knights of Glamorgan,  Williams, S.: *Glamorgan Historian*, bind 3. Pub: D Brown and Sons. Cowbridge
* Hawker, Chris (2018): *Colwinston - A Historical Journey*. Pub: Cowbridge History Society.
* Maclehose, H.; Duxbury, J. (2018): *Colwinston - A Changing Village*. Pub: H. Maclehose in assoc. with Tregolwyn.
* Thomas, R.G. (2001): *A History of Colwinston*; Pub: R.G. Thomas. 

## Eksterne lenker
* 
* Colwinston Community Council
* Welcome to Colwinston / Croeso i Tregolwyn