Margarete Gröwel

**Margarete Gröwel** (født 14. august 1899 i Hamburg, død 20. januar 1979 i Salzburg) var en tysk lærer som ble politiker (DZP, CDU). I 1953 ble hun den første kvinnen til å tjenestegjøre i den tyske konsulattjenesten i Houston.

## Liv

### Tidlige år
Margarete Gröwel ble født i Hamburg. Hun var utdannet lærer og underviste ved en katolsk skole for gutter i byens St. Georg-område. Etter at de katolske skolene i Hamburg ble nedlagt i 1934, registrerte hun seg som student ved Universitetet i Hamburg, hvor hun studerte filologi, historie, etnologi og filosofi. Gröwel hadde fremgang med sine studier, og i 1937 fikk hun en doktorgrad med etnograf-antropolog Georg Thilenius som sin veileder. Hennes avhandling omhandlet problemer i forhold til utdanning av barn av «indiansk» (amerikanske urfolk) herkomst i USA. Etter å ha tatt de nødvendige eksamener, jobbet hun ved en lærerhøyskole og ved en videregående skole i Hamburg.

### Offentlig tjeneste
Som ung kvinne under Weimar-årene var Gröwel engasjert i veldedige og kvinners sosiale velferds-foreninger. Hun var også politisk engasjert og ble med i det katolske senterpartiet i 1921 eller 1924. En innflytelsesrik politisk mentor var Hedvig Fuchs. I årene før 1933 var hun aktiv i *«Foreningen for tyske kulturelle forhold i utlandet»* (*Verein für Deutsche Kulturbeziehungen im Ausland* / VDA), Windhorst League (*Windthorstbund*) og *«Den katolske tyske lærerinneforeningen»* (*Verein der katholischen deutschen Lehrerinnen* / VKDL). I 1939 byttet hun fra VKDL til *«Den nasjonalsosialistiske lærerforeningen»* (*[[Nasjonalsosialistiske Lehrerbund]]* / NSLB). (Selv om medlemskap i NSLB ikke var obligatorisk. Det hadde på dette tidspunktet i praksis blitt den eneste tillatte foreningen som representerte lærere.)

Aktiv deltakelse i kvasi-politiske foreninger under Weimar-årene bidro til å plassere Gröwel på en liste over potensielle offentlige mål hos nazistene. Det mislykkede attentat mot Hitler ble etterfulgt av en massearrestasjoner av personer som var identifisert som anti-nazistiske. Den overveldende majoriteten av de som ble arrestert (i hva som kom til å bli kjent som «Aktion Gitter») hadde vært aktive som medlemmer eller tilhengere av det kommunistiske eller sosialdemokratiske partiet under Weimar-årene. En håndfull hadde ikke. Det er ingen indikasjon fra kilder som tilsier at Gröwel noen gang var en kommunist eller sosialist (ei heller nazist), men i løpet av august 1944 ble hun som en av omtrent fem tusen mennesker arrestert. Hun ble tatt til en konsentrasjonsleir i Fuhlsbüttel på nordsiden av byens sentrum. Imidlertid ble hun løslatt allerede 29. august 1944.

### Etterkrigstidens politikk
Etter krigens slutt havnet Gröwel i den britiske okkupasjonssonen (etter mai 1949 en del av Forbundsrepublikken Tyskland (Vest-Tyskland). Det var en utbredt oppfatning at det var svikt i de tradisjonelle politiske partiene i å vise en samlet front som hadde muliggjort populistiske politikere til å ta makten i 1933, og den Kristne Demokratiske Union (CDU) ble opprettet i 1945, som for å omfavne hele paletten av sentrister og moderate høyreorienterte politiske tradisjoner. I Hamburg ble Gröwel en av medgrunnleggerne. Hun ble nestleder (samt leder for kvinnekomiteen) i det nye partiet i den britiske sonen. På partiets første nasjonale konferanse, som ble avholdt i Goslar i 1950, ble hun valgt til medlem av partiets nasjonale ledergruppe.

I den tidlige etterkrigstiden tok hun jobb på biblioteket knyttet til Museum für Völkerkunde Hamburg, der hennes tidligere veileder, Georg Thilenius, hadde vært direktør i tre tiår frem til 1935. Gröwel var politisk aktiv lokalt som medlem av bystyret, og som leder i byens kulturelle kommisjonen, tett involvert i forhandlingene om kulturelle forhold med Ascan Klée Gobert og Gerd Bucerius.

### Etter den politiske perioden
I 1953 giftet hun seg med den østerrikske ingeniøren Maximilian Sztollar, da ble hennes navn Margareta Sztollar-Gröwel. Dette falt sammen med avslutningen av hennes direkte politiske engasjement, og hun tjenestegjorde ved det vesttyske, konsulære kontoret i Houston i Texas og var den første kvinnen til noensinne å gjøre dette. Hun jobbet for å utvikle de kommersielle forbindelsene mellom Vest-Tyskland og det sørlige USA. Etter sin retur fra Houston hun tok på seg den samme funksjonen nærmere hjemmet, i Liège i Belgia, der hun tjenestegjorde mellom 1962 og 1964.

## Referanser