open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kia

**Kia** er et sørkoreansk bilmerke. 

I 2018 har Kia over femti tusen ansatte og lager over 3 millioner biler årlig på 14 fabrikker i Sør-Korea, Kina, Vietnam, Slovakia, USA, Mexico og India. 

De har designsenter i Hwaseong, Frankfurt og Irvine i California.  Tyske Peter Schreyer (født 1953) som tegnet stilikonet Audi TT har stått for Kia-design siden 2006. Siden 2010 har "Tigernesen" vært firmaets stil.

## Historie
Navnet betyr «stiger opp av Asia» og startet i 1944 med produksjon av sykkeldeler, fra 1946  komplette sykler, og fra 1961 motorsykkel. Året efter lanserte de en liten trehjulet lastebil, og i 1971 en med fire hjul.

Første personbil var en lisensprodusert Mazda 1000/1300 de kalte "Brisa". Så kom en Mazda 818 de kalte K-303, før de lisensbygde Peugeot 604 og Fiat 132. Første eksport var til Sør-Amerika i 1976.

Nyttekjøretøyene fortsatte å være basert på Mazda. I begynnelsen av 1980-tallet slo Kia seg sammen med Asian Motors, kjent for tyngre nyttekjøretøyer.

Kia hadde finansielle problemer i siste halvdel av 1990-tallet, og ble i 1998 kjøpt opp av Hyundai.  

I 2009 åpnet de sin andre fabrikk i Yancheng, Kina med plass til 300 000 biler. Året efter åpnet en i USA.

### Kia i Europa

Kia Motors Europe har sitt designsenter i tyske Frankfurt.  I 2006 åpnet Kia en fabrikk i slovenske Žilina, som i 2021 bygget over 350,000 kjøretøy og 540,000 hybride drivlinjer.

#### Kia i Norge

De to første som i  1994 ble importert til Norge av firmaet Kia Bil Norge AS, var Kia Sephia og Kia Sportage med tre års garanti. De 3 400 enheter solgt først året var litt over 3 % markedsandel i Norge.

I 1994 importerte de også Kia Pride, en elbil med 100 km rekkevidde.
Kia ble i 2010 første bilmerke med syv års garanti på alle modeller.

På 2010-tallet lanserte de elbilen Kia Soul og hybridene Kia Optima og Kia Niro, som også kommer som elbil.  Senere kom den familiebilen Kia EV6 i 2021, den store SUVen Kia EV9 i 2023 og den lille SUVen Kia EV3 i 2024, fulgt av Kia PV5 i 2025 og Kia EV4 og Kia EV5  i 2026.

##### Modeller som har vært solgt i Norge

* Kia Besta og Kia Bongo varebiler (1980–)
* Kia Sephia og Kia Shuma, mindre familiebiler (1992–2003)
* Kia Sportage (1993–) mindre SUV
* Kia Credos og Kia Clarus (1995–2001)
* Kia Carnival (1998–), GUV flerbruksbil
* Kia Carens (1999–2019, 2021–) minivan
* Kia Magentis og Kia Optima og Kia K5 (2000–)
* Kia Rio liten familiebil (2000–23)
* Kia Sorento SUV (2002–) medium SUV
* Kia Cerato (2003–24), mindre familiebil
* Kia cee'd (2006–) og pro'ceed, mindre familiebil
* Kia Picanto (2003–), liten bybil 
* Kia Soul (2009–), mindre elbil
* Kia Venga (2009–19), liten flerbruksbil
* Kia Niro (2016–) elbil, bensin eller hybrid
* Kia Stonic (2017–) liten SUV
* Kia Stinger (2017–23), hybrid familiebil
* Kia EV6 (2021–), mellomstor stasjonsvogn
* Kia EV9 (2023–), stor SUV
* Kia EV3 (2024–), mindre SUV
* Kia PV5 (2025–), flerbruksbil
* Kia EV5 (2026–), middels SUV 
* Kia EV4 (2026–), mellomstor kombi familiebil
* Kia EV2 (2026–), liten familiebil

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Den norske importøren
* Bilnorge.no sin historie om merket
Pirro Gonzaga

**Pirro Gonzaga** (født 1505, død 28. januar 1529) var en av Den katolske kirkes kardinaler.  Han var biskop av Modena.

Han ble kreert til kardinal i november 1527 av pave Klemens VII. Det var hans annet konsistorium.

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Alain Juppé

**Alain Marie Juppé** (født 15. august 1945 i Mont-de-Marsan) er en fransk konservativ, gaullistisk politiker som er borgermester i Bordeaux. Han var Frankrikes statsminister fra 1995 til 1997 og har også vært budsjettminister, utenriksminister og forsvarsminister i Frankrike.

Han representerte først Rassemblement pour la République, RFR, (Samlingen for republikken) som han ledet fra 1994 til 1997. I 2002 ble RFR en del av det nystiftede Union pour un mouvement populaire som Juppé ledet fra 2002 til 2004.

Han ble dømt til betinget fengsel for korrupsjon i 2004.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Alain Juppé er sønn av Marie (1910–2004) og Robert Juppé, begge tilhengere av den konservative gaullismen.

Hans skolegang ved gymnasiet *Victor Duruy* i Mont-de-Marsan (Landes) gikk utmerket, han tok slutteksamen derfra i en alder av 17 år. I Paris forberedte han sen ved ''Louis-le-Grand'' for studiene ved École normale supérieure (ENS), som han begynte på i 1964. 

Juppé studerte derpå ved Sciences Po og ENA,, med et avbrudd for militærtjenesten (1969–1970).

### Politisk karriere
Han begynte sin politiske karrière som taleskriver for Jacques Chirac. Han var budsjettminister og talsmann for regjeringen Chiraq fra 20. mars 1986 til 10. mai 1988. Mellom 30. mars 1993 og 11. mai 1995 var han utenriksminister under Édouard Balladur og fra 18. mai 1995 til 2. juni 1997 statsminister under president Jacques Chiraq.

Frem til 2. desember 2004 var han medlem av Frankrikes nasjonalforsamling, formann for UMP (2002-2004) og borgermester i Bordeaux (1995-2004). Han ga fra seg disse postene etter å ha blitt dømt til 18 måneders betinget fengsel og blitt fradømt retten til å drive politikk i ti år, for sin rolle i en affære som gjaldt illegal partifinansiering fra hans tid som hans tid som generalsekretær og finansbyråd i Paris, fra 1988 til 1995. Straffen ble senere redusert til 14 måneders betinget fengsel og 1 års forbud mot politisk virksomhet. 

I 2006 ble han igjen valgt til borgermester i Bordeaux. Han var fransk økologi- og utviklingsminister én måned i 2007, men måtte gå etter at han tapte sitt sete i nasjonalforsamlingen. Statsminister François Fillon hadde før valget gitt offentlig beskjed om at ministre som tapte gjenvalg, ikke ville få fortsette i regjeringen. Han kom tilbake som forsvarsminister fra 14. november 2010 til 27. februar 2011, da han ble utnevnt til utenriksminister, en posisjon han hadde fram til president Sarkozy og UMPs valgnederlag i 2012.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Rabih Abou-Khalil

**Rabih Abou-Khalil** (født 17. august 1957) er en libanesisk oudspiller og komponist.

Han er kjent for å kombinere tradisjonell arabisk musikk med jazz og ble kjent som en verdensmusiker lenge før uttrykket ble kjent som en musikkategori.

Han vokste opp i Beirut og begynte 1975 å studere vestlig og arabisk musikk ved kunstakademiet der. Under borgerkrigen i Libanon flyktet han i 1978 fra Beirut og flyttet til München hvor han studerte klassisk fløyte. Etter en tid gikk han over til å spille oud igjen og begynte å kombinere alle musikkstilene som han hadde lært å kjenne. Etter at han flyttet til München har han sammenarbeidet med mange kjente musikere, som Charlie Mariano, Glen Moore, Kenny Wheeler, Steve Swallow og Glen Velez, komposisjonene hans blir spilt av Kronos-Kvartetten og Balanescu Quartet.

## Diskografi
* Compositions & Improvisations (1982) 		
* Bitter Harvest (1984) 		
* Between Dusk And Dawn (1987) 		
* Nafas (1988) 		
* Bukra (1989) 		
* Roots and Sprouts (1990) 		
* Al-Jadida (1991)
* Blue Camel (1992) 		
* Tarab (1993) 		
* Sultan's Picnic (1994) 		
* Arabian Waltz (1996) 		
* Odd Times (1997) 		
* Yara (1999) 		
* Cactus Of Knowledge (2001)
* Il Sospiro (2002)
* Morton's Foot (2003)
* Journey to the Centre of an Egg (2005)
* Songs For Sad Women (2007)
* Em Português (2008)
* Trouble in Jerusalem (2010)
* Hungry People (2012)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
ECPAT

**ECPAT** er et nettverk av organisasjoner og enkeltpersoner som arbeider mot kommersiell seksuell utnyttelse av barn. Nettverket ble opprettet i 1990 og har sitt hovedkontor i Bangkok, Thailand. Nettverket har spesiell rådgivende status hos FNs økonomiske og  sosiale råd (ECOSOC). 

Bokstavene i **ECPAT** står for "**E**nd **C**hild prostitution, child **P**ornography **A**nd the **T**rafficking of children for sexual purposes". (Avslutt barneprostitusjon, barnepornografi og barnehandel).

ECPAT anslår at mer enn en million barn rundt om i verden er barneprostituerte, mange av dem lever i fangenskap og under slavelignende forhold. ECPAT arbeider for etablere et globalt lovverk som gir barn beskyttelse mot kommersielle seksuelle overgrep. ECPAT arbeider også blant barneprostituerte for å øke deres selvbevissthet, slik at barna selv settes i stand til å protestere mot overgrep. 

ECPAT ble tildelt Raftoprisen i 1998 for sitt bidrag til å rette oppmerksomheten mot det faktum at også barn har menneskerettigheter.

## Eksterne lenker
*
Tiridates III av Partia

**Tiridates III** (persisk: تيرداد سوم‎; gresk: Τιριδατησ) var konge av Partia for kort tid fra 35 til 36 e.Kr. Han var sønnesønn av Fraates IV. Han ble sendt fra Roma etter å ha vært gissel der. Det er ikke funnet noen mynter preget av Tiridates fra hans korte tid som konge.

## Liv og virke
I år 36 gjorde den partiske adelen opprør mot Artabanes III, slik de også hadde gjort med hans forgjenger. De sendte appell til den romerske keiser Tiberius for en konge som tilhørte arsakidedynastiet. Tiberius sendte Tiridates østover og beordret Lucius Vitellius den eldre (far til den framtidige keiser Vitellius) til å gjenopprette romersk autoritet der. Ved en blanding av militære og diplomatiske virkemidler lyktes Vitellius. Artabanes III ble sviktet av sine tilhengere og flyktet. Tiridates ble utropt til ny konge.

Tiridates ble raskt fremmedgjort blant den partiske adelen. Med sin romerske utdannelse og oppvekst framsto han mer som en romersk undersått enn som partisk konge. Da Artabanes III kom tilbake med en sterk bestående av blant annet skytiske leiesoldater, ble han på nytt anerkjent av adelen. Tiridates flyktet fra Seleukia ved Tigris og til romersk Syria.

Den romerske historikeren Tacitus skrev at den partiske hoffmannen Abdagaeses, som utøvde politisk kontroll over Tiridates, sparte hans liv ved å forhindre ham å besøke partiske stammer. Det var for å forhindre mistroiske klaner fra å forene seg imot ham. Da situasjonen uansett ble uholdbar var det Abdagaeses som rådet Tiridates reise vestover til Mesopotamia hvor det var strategiske befestninger tilgjengelig. Partierne oppfattet det som feigt og bidro til at Tiridates ble styrtet fra tronen.

## Referanser


## Litteratur
* Tacitus: *Annales*, VI, 32, 37, 41-44
* Dio Cassius, LVIII, 26

## Eksterne lenker
* Tacitus: ''Annales'' 6.32 hos *Perseus*
Vardanes I av Partia

**Vardanes I** (persisk: وردان يکم‎; gresk: Βαρδάνης eller Οὐαρδάνης) var konge av Partia fra ca. 40 til ca. 47 e.Kr. Han etterfulgte sin far Artabanes III som konge etter at faren døde i 38 e.Kr., men måtte kjempe mot sin bror Gotarzes II som en rivaliserende utfordrer til tronen.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Vardanes I var en av de yngre sønnene til Artabanes III med en ukjent mor. Hans eldre brødre var Arsakes I (drept i 35); Orodes (død i 42 eller senere); som begge ble konge av Armenia. Gotarzes II kan ha vært en bror, men det er indikasjoner på at han kanskje var adoptert. Artabanes III døde i 38 f.Kr., men mynter utstedt av Vardanes synes å indikere at han hadde full besittelse av den partiske tronen fra rundt 40 og fram til 45. Det kan innebære at det var uro og innbyrdeskrig over arverekkefølgen den første tiden etter farens død.

### Konge av Partia
I 43 tvang han byen Seleukia ved Tigris til underkaste seg Partia igjen etter et opprør som hadde vart i sju år. Ktesifon som lå på motsatte side av Tigris og Seleukia, tradisjonelt sommerresidensen for de partiske kongene, hadde profittert på denne krigen, og Vardanes I ble antagelig av den grunn kalt for grunnleggeren av Ktesifon av den romerske historikeren Ammianus Marcellinus, skjønt byen er langt eldre enn som så. Han forberedte også en krig mot Romerriket med det mål å erobre Armenia, men besluttet til slutt å gå bort fra beslutningen, kanskje med tanke på utfordringer innenlands.

### Strid med Gotarzes II
I en ny krig mot Gotarzes II oppnådde han en stor seier mot de østlige nomadestammene. I henhold til Tacitus ble Vardanes I i neste omgang forvist midlertidig fra tronen av Gotarzes II og flyktet for å søke tilflukt «på slettene til bakrierne», muligens hos det kinesiske yuezhifolket som hadde okkupert Baktria på denne tiden. Straks han igjen fikk samlet en hær førte han en seierrik krig mot den skytiske hæren til Gotarzes II så langt som til elven Sindes (dagens elv Hari Rud ved oasebyen Tejen i Karakumørkenen).

Tacitus roste Vardanes I for å være en ung og meget begavet hersker med stor energi, men som manglet menneskevennlige verdier. Sistnevnte kan kanskje forklare hvorfor han ble myrdet i 47 mens han var på jakt. I hans fravær ble Gotarzes II konge alene.

## Apollonios fra Tyana
Vardanes I er omtalt i den antikke biografien om filosofen Apollonios fra Tyana skrevet Filostratos. Vardanes skal ha gitt filosofen et brev som garanterte trygg reise til India slik at han kunne møte den indo-partiske herskeren Fraotes i det område som delvis tilsvarer dagens Pakistan og hadde hovedstad i Taxila:

## Referanser


## Litteratur
;Primære kilder
* Josefus: *Ioudaike archaiologia* (Jødisk forhistorie), XX, 3, 4
* Tacitus, *Annaler*, xi, 9, 10
* Filostratos: ''Livet til Apollonios fra Tyana'', II, 17
* Ammianus Marcellinus: *Res Gestae*, xxiii, 6, 23
Operation Sandstone

**Operation Sandstone** er navn på en serie prøvesprengninger av atomvåpen. Operasjonen var den tredje i USAs historie og ble gjennomført ved Eniwetokatollen i Stillehavet i 1948. Tre sprengninger ble gjennomført, og den største bomben hadde en kraft på 49 kilotonn (205 terajoule.)
Oud

**Oud** eller **ud** (arabisk: عود‎ *ʿūd*, flertall: أعواد, *a‘wād*; gammelsyrisk: ܥܘܕ *ūd*, persisk: بربط *barbat*; tyrkisk: *ud* eller *ut*; gresk: ούτι; armensk: ուդ, aseri: *ud*; hebraisk: עוד *ud‎*; somali:  *cuud* eller *kaban*) er en korthalset lutt som stammer fra middelhavsområdet og Midtøsten. 

Navnet *oud* betyr *[[tre]]*, det skulle opprinnelig bare skille instrumentet fra et annet som var dekket med skinn. Hvor ouden ble oppfunnet er ikke klart, både tyrkerne og araberne gjør hevd på det. Grovt sett finnes det da også to typer, en tyrkisk oud er litt mindre og lettere enn en arabisk oud. Den var forløperen for den europeiske lutten, maurerne tok den med til Andalucía og også korsfarerne tok den med hjem til Europa.

Ouden har ingen bånd, og frem til det 9. århundre hadde den bare fire strenger. Moderne instrumenter har fem dobbeltstrenger og ofte en ekstra bass-streng. Den blir spilt med et fleksibelt plekter (*risha* – *fjær*) som er 10-15 cm langt. Akkorder blir ikke spilt, i stedet blir flertonete elementer dannet ved rask veksel mellom høye og dype toner. Arabisk oud er tradisjonelt stemt i G – A – D – G – C med en ekstra bass-streng i C eller E. Tyrkisk stemming er D – A – E – H – A – E. Ut over disse grunnstemmingene blir også mange varianter brukt.

I den arabiske verden er ouden omtrent så populær som gitar eller piano hos oss.

Kjente oudspillere er Rabih Abou-Khalil, Anouar Brahem, Xudeidi og Le trio Joubran.

## Litteratur
* Rebuffa, David: *Il Liuto, L'Epos*, (Palermo, 2012), s.&nbsp;22–34.
University of Wales, Lampeter

**University of Wales, Lampeter** (walisisk: *Prifysgol Cymru, Llanbedr Pont Steffan*) var et universitet i Lampeter i Wales. Høyskolen ble grunnlagt i 1822. I 2010 ble universitetet en del av University of Wales, Trinity Saint David. 

Universitetet ble grunnlagt som St David's College (*Coleg Dewi Sant*), og ble St David's University College (*Coleg Prifysgol Dewi Sant*) i 1971, da det ble en del av det føderale University of Wales. Med færre enn 2000 studenter på campus ble det ofte hevdet å være et av de minste offentlige universitetene i Europa.

Universitetet har eget fakultet for avanserte studier i walisisk og keltisk, *Centre for Advanced Welsh and Celtic Studies* (CAWCS) ble etablert i 1985 som et dedikert forskningssenter som driver teambaserte prosjekter om språk, litteratur, kultur og historie i Wales og de andre keltiske landene. Det ligger i Aberystwyth, ved siden av Wales’ nasjonalbibliotek, som er et internasjonalt anerkjent opphavsrettsbibliotek med egne forskningsfasiliteter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stian Grimseth

**Stian Grimseth** (født 1972) er en norsk vektløfter fra Naustdal. Han innehar flere nasjonale og internasjonale topplasseringer fra sin aktive periode i 1990-årene og 2000-årene.
 
Grimseth vant tolv NM-gull på rad i perioden 1993 til 2004, og ytterligere to NM-gull i 2007 og 2008. Fra 1995 til 2004 vant han også kongepokalen, for å ha vært NMs poengmessig beste løfter uavhengig av vektklasse. Internasjonalt har Grimseth konkurrert en rekke ganger i både VM og EM. Han vant han blant annet gull i rykk under EM i 1996 og 1997, og bronse sammenlagt i 1997. Han innehar dessuten norske og nordiske rekorder i både rykk, støt og sammenlagt. Grimseth var tatt ut til OL i 1996, 2000 og 2004, men fikk stående resultat kun i 1996. I 2004 løftet han 185&nbsp;kg i rykk, men fikk en skade i sitt første forsøk i støt på 205&nbsp;kg, og ble dermed stående uten resultat. I 2009 deltok Grimseth i NRK-programmet *[[Mesternes Mester]]*, hvor han endte på andreplass, etter at han i finalerunden tapte i ballongholding mot tidligere toppsyklist Dag Otto Lauritzen.

I 2019 ble Grimseth president i Norges Vektløfterforbund.

## Resultater og meritter i vektløfting

### NM i vektløfting

### Junior-NM i vektløfting

### Ungdoms-NM i vektløfting

### Nordisk mesterskap i vektløfting

### Junior-Nordisk i vektløfting

## Dopingsaken
Grimseth avla en positiv dopingprøve under et internasjonalt stevne på Vigrestad 2. september 2000. Prøven inneholdt spor etter det anabole steroidet nandrolon. Dopingsaken ble kjent 16. september 2000 på åpningsdagen til Sydney-OL.

Grimseth bedyret sin uskyld, og la forklaringen til forurenset kosttilskudd, etter å ha tatt kosttilskuddet Ribose. Selv om han fikk støtte av Olympiatoppens toppidrettssjef Bjørge Stensbøl, ble han hjemsendt før han fikk konkurrere i Sydney.

9. mai 2001 ble Grimseth dømt av domsutvalget i Norges Idrettsforbund (NIF). På grunn av de formildende omstendigheter ble dommen på seks måneders utestengelse. Det internasjonale vektløfterforbundet (IWF) holdt en strengere linje, men reduserte straffen fra 24 til 15 måneders utestengelse etter et møte 5. juli.

Produsenten av kosttilskuddet Ribose, heter Universal Nutrition. Grimseth forberedte et søksmål mot produsenten fra 2002, og saken skulle opp for en amerikansk domstol i New Jersey. I juni 2006 inngikk partene forlik av ukjent størrelse. Med dette forliket anser Grimseth seg som renvasket.

## Oppmerksomhet
Grimseths historie er fortalt i boka «50 idrettsheltar frå Sogn og Fjordane», fra 2017, av NRK-journalist Rune Fossum Lillesvangstu.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Stian Grimseth cup, blir årlig avholdt i Førde
De Luze

**A. de Luze et Fils** er et konjakkhus. De eies av familien Boinaud. 
 
## Historie
Huset ble grunnlagt i 1820 av *Baron Alfred de Luze*, i Bordeaux. Han grunnla selskapet for å skaffe konjakk til sin bror, *Louis-Philippe* sitt firma i New York; *LP de Luze & Co*. De Luze het i starten *A. de Luze & Dumas*, fordi Alfreds partner het Dumaz. Dumaz trakk seg senere ut, og firmaet fikk dagens navn. I 1862 kjøpte Alfred *Château Paveil* som ligger i Margaux-området.

Alfred de Luze drev handel med både konjakk og vin. Han handlet primært med New York, England, India og Russland. Etter hans død i 1880 tok hans sønnesønn over driften, og utvidet eksporten til også å gjelde Egypt og den tids Nederlandsk Øst-India.

I 1927 ble de offisielle leverandører til den danske kronen, og Skandinavia har alltid vært et av deres satsningsområder. I nyere tid 1983 ble huset kjøpt opp av Remy Martin, og er dermed en del av *Rémy Cointreau-gruppen*. Etter dette har de også økt kvaliteten sin, men det sies at de i dag ikke er det kvalitetshuset de en gang var (før ca. 1960).

I 2008 ble deres VSOP og XO "oppgradert" til *fine champagne*, hvilket vil si at blandingen kun stammer fra Grande Champagne og Petite Champagne, hvorav minimum halvparten fra førstnevnte. Dette har skjedd etter at familien Boinaud overtok konjakkhuset, og fordi denne familien disponerer vinområder i Grande og Petite Champagne. VSOP og XO har også fått ny etikett, og de er nå ikke tilsatt karamell.

Familien Boinaud har vært i Grande Champagne i flere århundrer, og slekten kan spores tilbake til 1640 på samme adresse som selskapet har den dag i dag. Michel Boinaud utvidet familiens produksjons- og destillasjonskapasitet fra 1940, og de leverte etter dette cognac til flere av de store konjakkmerkene. Boinaud-gården har i dag 410 hektar vinmark, som brukes både til salg til andre merker, og for salg under eget merke. Michel Boineaud er 22. generasjons etterkommer etter Jean Boisneaud, som grunnla familieselskapet i 1640.
 
Fatlagring skjer kun i eikefat av Limousin-eik, og de har et eget tønnemakeri (bøkkeri).

## Utvalg

* VS 
* VSOP Fine Champagne 
* Alfred – gjennomsnittlig 13-15 års fatlagring, eldste bestanddel er fra 1980 
* XO Fine Champagne

## Referanser

## Eksterne lenker
*
El Caco

**El Caco** (spansk for «Tyven») er et rockeband fra Lillestrøm som ble stiftet i 1998.

De er blant annet kjent for sangen «Substitute» fra albumet *[[The Search (album)|The Search]]*. Videoen til «Substitute» ble laget av Qvisten Animation Studios. For albumet vant de Alarmprisen 2006 i klassen årets metalalbum og ble nominert til Spellemannprisen 2005 i klassen metal. De har i tillegg vært nominert til Alarmprisen 2004 for *[[Solid Rest]]* og Spellemannprisen 2012 for albumet *[[Hatred, Love & Diagrams]]*, begge i metalklassen.

## Medlemmer
### Nåværende medlemmer
* Øyvind Osa &ndash; vokal, bassgitar
* Anders Gjesti &ndash; gitar
* Fredrik Wallumrød &ndash; trommer

### Tidligere medlemmer
* Thomas Fredriksen &ndash; trommer, 1999&ndash;2007

### Tidslinje

ImageSize = width:800 height:auto barincrement:30
PlotArea = left:100 bottom:60 top:0 right:10
Alignbars = justify
DateFormat = dd/mm/yyyy
Period = from:01/01/1998 till:31/12/2023
TimeAxis = orientation:horizontal format:yyyy
Legend = orientation:vertical position:bottom columns:1
ScaleMajor = increment:1 start:1998

Colors =
  id:vokal   value:red           legend:Hovedvokalist
  id:gitar   value:orange        legend:Gitarist
  id:bass     value:blue          legend:Bass
  id:trommer    value:purple        legend:Trommer
  id:lines    value:black         legend:Studioalbum

LineData =
  at:24/07/2001 color:black  layer:back
  at:26/08/2003 color:black  layer:back
  at:06/06/2005 color:black  layer:back
  at:26/10/2007 color:black  layer:back
  at:27/07/2009 color:black  layer:back
  at:27/07/2012 color:black  layer:back
  at:15/01/2016 color:black  layer:back
  at:21/04/2023 color:black  layer:back

BarData =
  bar:Osa text:"Øyvind Osa"
  bar:Gjesti text:"Anders Gjesti"
  bar:Wallum text:"Fredrik Wallumrød"
  bar:Fred text:"Thomas Fredriksen"

PlotData=
  width:10 textcolor:black align:left anchor:from shift:(10,-4)
  bar:Osa from:01/01/1998 till:end        color:vokal
  bar:Osa from:01/01/1998 till:end color:bass width:3
  bar:Gjesti   from:01/01/1998 till:end        color:gitar
  bar:Wallum   from:01/01/2008 till:end color:trommer
  bar:Fred     from:01/01/1999 till:28/12/2007 color:trommer



## Diskografi
* *[[Viva (El Caco-album)|Viva]]* (2001) 
* *[[Solid Rest]]* (2003) 
* *[[The Search (album)|The Search]]* (2005) 
* *[[From Dirt]]* (2007)
* *[[Heat (album)|Heat]]* (2009)
* *[[Hatred, Love & Diagrams]]* (2012)
* *[[7 (El Caco-album)|7]]* (2016)
* *Uncelebration* (2023)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Bandets myspaceside
Total faktorproduktivitet

**Total faktorproduktivitet** er en slags uforklart restfaktor som gjør at produksjonsfaktorene blir utnyttet så effisient at produktiviteten øker og bidrar til en selvforsterkende økonomisk vekst over lengre tid.

Det vil si at desto høyere total faktorproduktivitet, desto høyere BNP for samme mengder av arbeidskraft og realkapital.

Jo lavere total faktorproduktivitet, jo lavere langsiktig vekst. 

Cobb-Douglas-produktfunksjonen:
\; Y = A K^a L^{(1-a)}forutsatt at\; A > 0 og \; 0 
Her er: Y = Reelt BNP, A = Total faktorproduktivitet, a = Andel av bruttokapitalinntekter i BNP, K = Realkapital, L = Sysselsetting
Kewet

**Kewet** er et norsk bilmerke for elektriske biler, produsert av Elbil Norge i Oslo og er ment å være en teknisk enkel bil for lokaltransport.

Elbil Norge produserer kun én modell av gangen. Den nåværende modellen er en liten 3-seter, de første 5 modellene hadde to seter. Bilen har en rekkevidde på mellom 50 og 80 kilometer før den må lades opp, og topphastigheten er på 80 km/t. Hastigheten kan reguleres ned, slik at den for eksempel kan selges som en «nabolag-elbil» (NEV) i USA. Med Li-Ion-batterier er rekkevidden omkring 150 kilometer. Rammen er laget av galvanisert stål, mens karosseriet er av glassfiber.

Kewet ble opprinnelig utviklet i Hadsund i Danmark mellom 1991 og 1995. Produksjonen ble så flyttet til Nordhausen i Tyskland en stund, før den kom tilbake til Hadsund. I 1998 ble produksjonsrettighetene kjøpt av Kollega Bil, og etter utvidelsen i juni 2005 er beregnet årsproduksjon på mellom 100 og 500 biler per år fra fabrikken på Økern i Oslo.

Merkenavnet Kewet er ikke lenger i bruk. Siden 2007 har Elbil Norge sine biler blitt produsert under navnet Buddy.

## Eksterne lenker
* 
* Bilnorge.no sin historie om merket
* Elbil Forum DK's Kewet afdeling  (dansk)
Francisco Quiñones

** Francisco Quiñones ** (født ca. 1480 i León i kongedømmet León, nå i Spania, død 5. november 1540 i Veroli i Italia) var en av den katolske kirkes kardinaler.   

## Liv og virke
### Bakgrunn
Francisco Quiñones var sønn av Diego Fernandez de Quiñones, greve av Luna. Han var utdannet som pasje under kardinal Ximenes.

### Fransiskaner
Han trådte som sekstenåring inn i fransiskanerordenen i deres konvent i Los Angeles i Spania. I 1521 fikk han pavens tillatelse til å reise til misjonene i Amerika sammen med fader Glapion, som var Karl Vs skriftefar. Glapion døde samme år og da ble ikke reisen noe av. I stedet ble Quiñones valgt til høye embeder i sin orden i Spania, og så til generalminister i Roma (1523&ndash;1527).  

I 1524 sendte han tolv misjonærer til Mexico, blant dem fader Juan Juarez, som senere ble den første biskop på det område som i dag er USA. 

Etter *[[sacco di Roma]]* og fengslingen av pave Klemens VII (mai 1527), ble det ansett at Quiñones, som var en fjern slektning til Karl V og også hans betrodde, ville være den mest velegnede til å få paven satt fri og til å få i stand en forsoning mellom pave og keiser. Hans anstrengelser ble kronet med hell ved pavens løslatelse (desember 1527) og traktatene av Barcelona (1528) og Cambrai (1529). 

### Kardinal
Han ble kreert til kardinal i november 1527 av pave Klemens VII. Det var hans annet konsistorium. 

Fra 1530 til 1533 var han også biskop av Coria i Spania og i en kort periode i 1539 også administrator av Acerno nær Napoli.  

Kardinal Quiñones fulgte nøye med på utviklingen av de protestantiske bevegelser i Tyskland. Da pave Paul III overveide å sammenkalle et konsil til Mantova sendte han kardinal Quiñones til Ferdinand I for å fremme prosjektet. Konsilet ble til sist sammenkalt, men til et annet sted, i Trient noe lenger nord. Det var fem år etter Quiñones' død.

## Referanser


## Litteratur
* MARQUÉS D'ALCEDO, *Le cardinal Quignonés et la Sainte Ligue*, Bayona 1910
* H. JEDIN, *Historia del Concilio de Trento*, 3 vol. Pamplona 1972 ss.
* J. M. LENHART, *Quiñones breviary a best seller*, «Franciscas Studies» VI (1946) 468
* J. MESEGUER, *Quiñones solicita facultades de nuncio y virrey para ir a Nueva España*, «Archivo Ibero Americano» XIV (1954) 311-38
* J. MESEGUER, *Contenido misionológico de la Obediencia e Instrucción de Fray Francisco de los Ángeles a los Doce Apóstoles de México*, «The Americas» XI (1954-55) 473-500
* J. MESEGUER, *Programa de gobierno del Padre Francisco de Quiñones*, en «Archivo Ibero Americano» XXI (1961) 5-51
* J. MESEGUER, *Constituciones recoletas para Portugal e Italia*, ib. 459-89
* J. MESEGUER, *El Padre Francisco de los Ángeles de Quiñones al servicio del emperador y del papa*, «Hispania» XVIII (1958) 651-687
* J. MESEGUER, *Biblioteca del Conde de Luna, embajador de Felipe II en el Concilio de Trento*, en *Il Concilio di Trento e la riforma tridentina*, II, Roma s. a., 667-677
Ippolito de’ Medici

** Ippolito de' Medici ** (født 1511, død 10. august 1535) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Avignon.

Han var en uekte sønn av Guiliano de' Medici. Pave Klemens VII, Medici-familiens overhode, regjerte Firenze gjennom Ippolito, Alessandro de’ Medici og kardinal Silvio Passerini. Etterhvert favoriserte han Alessandro, og gjorde ham i 1531 til republikkens overhode.
 
Ippolito var da blitt kreert til kardinal i 1529 av pave Klemens VII (i hans femte konsistorium), og ble nå sendt på et pavelig oppdrag ril Ungarn for å få ham bort fra Firenze. I 1535 sendte florentinerne Ippolito til keiser Karl V for at han skulle legge frem deres klagemål mot Alessandro. Men han døde på veien, antagelig av malaria, skjønt han kan også ha blitt forgiftet på fetteren Alessandros befaling.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Íñigo López de Mendoza y Zúñiga

**Íñigo López de Mendoza y Zúñiga ** (født 1498, død 9. juni 1535 i Miranda de Ebro) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Burgos i Spania.

Han ble kreert til kardinal i mars 1530 av pave Klemens VII. Det var hans åttende konsistorium.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Guano

**Guano** (fra Quechua 'wanu') er navnet på oppsamlet avføring fra sjøfugler og flaggermus. Det kan brukes som gjødsel fordi det inneholder store mengder nitrogen. Jord som mangler organisk materiale kan gjøres mer produktiv ved å tilsette guano. Guano består av ammoniakk, urinsyre, fosforsyre, oksalsyre, karbonsyre samt enkelte salter og urenheter. Den høye konsentrasjonen av nitrater har gjort guano til en militærstrategisk handelsvare. En krig utkjempet mellom Chile og en allianse mellom Bolivia og Peru var i hovedsak et resultat av Bolivias forsøk på å skattlegge chilenere som sanket guano.

Guano har blitt sanket på enkelte øyer i Stillehavet, f.eks. Chincha-øyene og Nauru og i andre hav, f.eks. Juan de Nova i Indiahavet. Disse øyene har huset store kolonier med sjøfugler og over flere hundre år har guanoen blitt opptil flere meter høy.  

Guano har i flere hundre år blitt samlet langs kysten av Peru, der øyer og utilgjengelige kystlinjer har vært beskyttet fra mennesker og rovdyr og administrert av private og statlige selskap. Guanoskarven har vært den viktigste produsenten av guano. Guano som den lager pleier å innholde mer nitrogen enn guano fra andre sjøfugler. Andre arter som er viktige guano-produsenter langs kysten av Peru er humboldtpelikan (*Pelecanus thaguis*) og humboldtsule (*Sula variegata*).

## Eksterne lenker
*
Francesco Cornaro

**Francesco Cornaro** (født ca. 1476–1478, død 26. september 1543 i Viterbo) var en venetiansk kardinal i den katolske kirke. Han var biskop av Brescia.

Han ble kreert til kardinal i desember 1527 av pave Klemens VII, først med *[[San Pancrazio (Roma)|San Pancrazio]]* som tittelkirke, senere med *[[Santa Cecilia in Trastevere|Santa Cecilia]]*. Det var hans fjerde konsistorium.

## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Herpesvirus

**Herpesvirus** er en familie DNA-virus (Herpesviridae), som kan gi opphav til flere herpesvirusinfeksjoner. Blant de mest vanlige er Varicella zoster-viruset (VZV) som forårsaker vannkopper og helvetesild, og Herpes simplex-viruset (HSV), som forårsaker oral eller genital herpes simplex. Utbrudd pleier å være hvite kviser som bærer smitten. Felles for sykdommene forårsaket av herpesvirus er at de affiserer primært hud og slimhinner, arter seg som et kraftig primærutbrudd for deretter å kunne residivere resten av livet. 

## Liste over noen kjente herpesvirus

Felles for sykdommene forårsaket av herpesvirus er at de affiserer primært hud og slimhinner, arter seg som et kraftig primærutbrudd for deretter å kunne residivere resten av livet. 

* Herpes er den sykdommen man vanligvis forbinder med infeksjon av Herpes simplex virus. Den genitale formen er en seksuelt overførbar infeksjon. 
* Den fjerde barnesykdom er forårsaket av humant herpesvirus 6 (HHV6), noen ganger HHV7.
* Vannkopper (lat. Varicella simplex) er en veldig vanlig hudsykdom forårsaket av Varicella zoster-viruset.
* Helvetesild (lat. herpes zoster) er en hudsykdom som forårsakes av reaktiveringen av Varicella zoster viruset.
* Mononukleose er en lymfatisk sykdom, og kan forårsakes av de to herpesviraene Epstein-Barr-viruset (EBV) og Cytomegaloviruset (CMV).
* Kaposis sarkom er en krefttype som kun rammer immunsvekkede (f.eks. aids) og som skyldes infeksjon med et kaposis sarkom-assosiert herpesvirus. I Norge opptrer det hvert år ca. 10 nye tilfeller av Kaposis sarkom hos eldre personer som ikke er hiv-infiserte eller organtransplanterte, såkalt klassisk Kaposis sarkom.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Euro Guideline 2010 for herpes (pdf) ansvarlig redaktør Harald Moi
ND

**ND**, **Nd**, **nD** og **nd** kan bety:

## ND
* Norsk Data
* Nord-Dakota

## Nd
* Nd – kjemisk symbol for grunnstoffet Neodym

## nD

## nd
Torgrim Eggen

**Torgrim Eggen** (født 1958) er en norsk forfatter, journalist og musiker. Han har vært journalist i *[[Nye Takter]]*, *[[Arbeiderbladet]]*, *Puls*, *[[Beat (magasin)|Beat]]* og *[[Dagbladet]]* og redaktør i gratisavisen *[[Natt&Dag]]*. Eggen spilte også bass i det norske nyveiv-bandet The Cut.

## Bibliografi
* 1991 &ndash; *Nisser & Dverge* &ndash; et satirisk kulturleksikon skrevet sammen med Herman Willis og Hans-Olav Thyvold.
* 1992 &ndash; *Gjeld* &ndash; roman.
* 1995 &ndash; *Hilal* &ndash; roman.
* 1996 &ndash; *Internett for tvilere* (guide)
* 1997 &ndash; *Den nye Dylan* &ndash; roman.
* 1999 &ndash; *Larmen og vreden : guide til de 100 mest nødvendige rockplatene*, skrevet sammen med Sindre Kartvedt, illustrert av Steffen Kverneland.
* 2000 &ndash; *Pynt* &ndash; roman.
* 2002 &ndash; *Duften av Havana* &ndash; en kulturhistorie om sigarer og sigarrøyking, illustrert av Rolf M. Aagaard.
* 2003 &ndash; *Trynefaktoren* &ndash; roman.
* 2004 &ndash; *Farlig godt : fortellinger om verdens beste råvarer*, skrevet sammen med Jan Omdahl, illustrert av Knut Bry.
* 2006 &ndash; *Hermanas* &ndash; roman.
* 2007 &ndash; *Manhattan. Historier om New York*  &ndash; et kulturhistorisk portrett av Manhattan, New York.. ISBN 9788202283384
* 2010 &ndash; *Jern.* &ndash; roman. Cappelen Damm
* 2012 &ndash; *Vår ære og vår mat* &ndash; her forteller han og Gert Nygårdshaug hva de gjør når de lager mat og hvorfor
* 2013 &ndash; *Berlin. Det 20. århundrets hovedstad* Cappelen Damm
* 2015 &ndash; *HB. En destillert norgeshistorie*, sakprosa, Cappelen Damm
* 2017 &ndash; *Forbindelsen*, sakprosa, Kagge Forlag
* 2019 &ndash; *Axel; fra smokken til Ovnen; storyen om Axel Jensen* , Biografi, Cappelen Damm
* 2025 &ndash; *Blodet* &ndash; roman, Cappelen Damm

## Priser og utmerkelser
* 2019: Brageprisen for *Axel; fra smokken til Ovnen; storyen om Axel Jensen* 

* 2020: Språkprisen for bøkene *Axel. Fra smokken til Ovnen – storyen om Axel Jensen*, (2019), *Kunstrock*, (2017), *Forbindelsen*, (2017) og *HB. En destillert norgeshistorie*, (sammen med Jon Bertelsen og Rudi Høynes, 2015) 

* 2021: Høsten 2021 ble Eggen hedret som del av veggmaleriet «Romsås Wall of Fame» på Romsås senter, sammen med 12 andre kjente lokale helter.
* 2025: Våren 2025 ble Eggen tildelt Gullpennen for sitt samlede virke som journalist. Prisen deles ut av Riksmålsforbundet. 

## Referanser


## Kilder
* Presentasjon av Torgrim Eggen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Torgrim Eggen i Cappelen Damm
*  Torgrim Eggen i NRK Forfatter
*  Digitaliserte bøker av Torgrim Eggen i Nasjonalbiblioteket.
Riksvei 200

**Riksvei 200** (**Rv200**) var en vei som gikk mellom Kongsvinger og grensen mot Sverige gjennom Finnskogen. Veien i sin helhet ble omklassifisert til europavei 16 den 25. september 2012 da denne ble forlenget. Før dette var veiens lengde 40,1&nbsp;km.

## Eksterne lenker

* Plan for forbedring
Fylkesvei 201

**Fylkesvei 201** (**Fv201**) er en vei som går mellom Kirkenær og grensen mot Sverige gjennom Finnskogen.

Fylkesvei 344 (Hedmark) var en tid skiltet riksvei 201. 

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

2019 ble Energivegen overført fra fylkesvei 404 (Hedmark).

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Vonones II av Partia

**Vonones II** (persisk: ونن دوم‎, gresk: Ονωνης, død 51 e.Kr.) var konge av Media Atropatene og kortvarig av Partia i noen måneder i år 51. Han ble konge av Partia ved Gotarzes IIs død i 51.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Vonones II var det andrefødte sønnen til Dareios II, konge av Media Atropatene, og en ukjent prinsesse fra arsakidedynastiet, den partiske kongeslekten, og i slekt med Vonones I av Partia. Hans besteforeldre på farssiden er kjent: Artavasdes I, konge av Media Atropatene, og hans hustru Athenais fra Kommagene. Vonones II hadde en eldre bror, Artabanes III av Partia, om historikeren Josefus er korrekt. 

### Konge av Partia
Vonones II ble konge i Media Atropatene i år 11 e.Kr. Lite er kjent om hans tid som konge i Media Atropatene. I år 51 døde Gotarzes II, konge av Partia, enten av sykdom ifølge Tacitus eller ved at han ble myrdet ifølge Josefus. Da han åpenbart ikke hadde avkom som kunne overta tronen ble hans onkel Vonones II den nærmeste kandidaten. Da han ble konge av Partia overtok hans sønn Pakores II som den neste og siste kongen av Media Atropatene.

Vonones II var allerede en gammel mann og kun kort tid etter at han ble utnevnt døde han. Han ble da etterfulgt av sin sønn Vologases I. Tacitus beskrev Vonones II som «han kjente verken suksess eller mislykkethet, hvilket må være fortjent for å huske ham. Det var et kort og æreløst styre.»

## Familie
Med en gresk konkubine fikk Vonones II fem sønner som ble konger av Partia og Armenia: Pakores II, Vologases I, Osroes I, Tiridates I og Mithridates IV. Hans sønner ble født og oppfostret mens han var konge av Media Atropatene.

## Referanser


## Litteratur
* Josefus: *Ioudaike archaiologia* (Jødisk forhistorie), XX, 3, 4.
* Tacitus: *Annals*
* Bunson, M. (1995): *A Dictionary of the Roman Empire*, Oxford University Press
* Baldwin, S.: *Comments on «Iberian route»*, DFA line, web
* Woodthorpe Tarn, W. (2010): *The Greeks in Bactria and India*, Cambridge University Press
Vardanes II av Partia

**Vardanes II av Partia** var sønnen til Vologases I og hersket for en kort tid over det partiske imperiet.

Han gjorde opprør mot sin far fra rundt 55 til 58 og må ha okkupert Ekbatana, for han utgav mynter derfra som viser en ung skjeggløs konge som bar en krone med fem juveler.
Vologases II av Partia

**Vologases II** (persisk: ولاش دوم‎; gresk: Ολαγασησ) var konge av deler av Partia fra rundt 77 til 80. Lite er kjent om ham, men han var sønn av Vologases I av Partia. Han synes å ha vært en usurpator og rivaliserende utfordrer til den partiske tronen. Det er ikke klart om begynnelsen av hans tid sammenfalt med det siste året til hans far eller om han tok makten etter hans død.

På hans tid var Partia i vanskeligheter både i øst og vest. En invasjon av et nomadisk folk, alanere, ble bare med nød og neppe slått tilbake. Vologases II etterlot mynter i Seleukia ved Tigris som må ha vært hans maktsenter. Han har ikke utstedt mynter etter 80, og det synes klart at han må ha bli nedkjempet, drept eller fordrevet av sin onkel Pakores II, etterfølgeren til Vologases I. Hans sønn Vologases III kom derimot tilbake og krevde tronen i Partia i 105.

## Referanser


## Litteratur
* Bunson, Matthew (1995): *A Dictionary of the Roman Empire*. Oxford University Press. ISBN 9780195102338
* Farrokh, Kaveh (2007): *Shadows in the desert*. Osprey publications ISBN 978-1-84603-108-3
* Tarn, William Woodthorpe (2010): *The Greeks in Bactria and India*. Cambridge University Press. ISBN 9781108009416

## Eksterne lenker
* «Vologases II (c. A.D. 77 - 80)», *Parthia.com* (mynter preget av Vologases II)
Artabanes IV av Partia

**Artabanes III av Partia** hersket over det partiske riket fra rundt 80 til 90. 

Artabanes var en monark av ukjent opprinnelse, men muligens av iransk, kanskje også gresk opphav. På en mynt som han preget fra 80 kaller han seg Arsakes Artabanes. Disse myntene minner om en del av myntene som ble utgitt under styret til Artabanes II. I henhold til det er det mulig at han kan oppfattes som en mulig sønn av Artabanes II.

Artabanes var på et tidspunkt sterk nok til å støtte romerske Terentius Maximus som gjorde krav på den romerske keisertronen fra Anatolia under navnet til keiser Nero. Imidlertid klarte han seg ikke mot Pacorus II.

## Referanser
Sanabares av Partia

**Sanabares** (gresk: Σαναβαρησ) var en rivaliserende konge av Partia fra ca. 50 og til 65.

Svært lite er kjent om ham eller hans tid som konge av deler av Partia, bortsett fra en del mynter som bevitner at han ble oppfattet som en konge (blant flere) i Partia. Han hadde hovedstad i oldtidsbyen Merv i det sørøstlige Turkmenistan og ved Silkeveien. Ved å kontrollere handelen langs Silkeveien mot øst og vest hadde byen, og dens konge, en del makt. Om han ikke tilhørte den kongelige arsakidedynastiet, kan han ha vært en lokal satrap (guvernør) som så muligheten for etablere sin uavhengighet som konge en gang rundt 50. Det er kjent at i år 51 døde Gotarzes II og den neste kongen, den aldrende Vonones II, døde noen måneder senere. Man kan anta at i denne urolige tid var det vanskelig å etablere autoritet over hele Partia og dens mange provinser. 

Etter de nevnte kongene, var Sanabares rivaliserende konge til Vologases I (styrte 51–78) og Vardanes II (styrte 55–58). Det er ingen informasjon om skjebnen til Sanabares, kun at det ikke finnes mynter etter ham i tiden etter ca. 65.

## Referanser


## Litteratur
* Chiesa, F. (1982): «Osservazione sulla monetazione Indo-Partica. Sanabares I e Sanabares II incertezze ed ipotesie» i: *Festschrift Herbert A. Cahn zum 70. Geburtstag*, München, s. 15-22.
Fylkesvei 202

**Fylkesvei 202** (**Fv202**) går mellom Masterud i Kongsvinger og Skotterud i Eidskog.

Opprinnelig var veien riksvei 202, 1983 gikk den fra Holtet i Åsnes til Skotterud. Da regionsreformen trådte i kraft 1. januar 2010 ble den omklassifisert til fylkesvei.

Frem til 2019 var også fylkesvei 1868 og fylkesvei 1869 del av veien.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Heidrun

:*For det norske oljefeltet med samme navn, se [[Heidrunfeltet]]*

**Heidrun** (norrønt *Heiðrún*) er navnet på ei geit i norrøn mytologi. Heiðrun står på taket av Valhall, Odins hall i Åsgård. Hjorten Eiktyrne står også oppå Valhall, og fra hver sin kant beiter de begge på treet *[[Lærad]]s* *limum*, som trolig er greinene på Yggdrasil. Heidrun forsyner einherjene i Valhall med mjød; fra spenene hennes renner det mjød ned i et stort drikkekar som står i hallen, og mengden er stor nok til å gjøre alle einherjene drukne.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kemper Open

**Booz Allen Classic** er en golfturnering på PGA-touren. Tittelsponsor er konsulentfirmaet Booz Allen Hamilton.

Turneringen ble første gang avholdt under navnet Kemper Open i 1968 på Pleasant Valley Country Club i Massachusetts. Den ble vunnet av Arnold Palmer. Fra 1969 til 1979 ble turneringen spilt på Quail Hollow Country Club i Nord-Carolina. Den flyttet deretter til Washington, DC-området, hvor den ble arrangert syv ganger (1980&ndash;86) på Congressional Country Club før den flyttet til Tournament Players Club (TPC) at Avenel (1987&ndash;2004). I 2005 vender turneringen tilbake til den historiske Congressional Country Club. Premiepotten er 5&nbsp;000&nbsp;000 dollar i 2006.

## Vinnere

## Eksterne lenker
* 
* Profil på PGATOUR.com
Hello

Begrepet **Hello** kan vise til:
*Hello!, et britisk kjendisblad.
*Et sveitsisk charterflyselskap.
*Et tidligere bildeprogram for Picasa

## Musikk
*En musikkalbum av Status Quo (1973).
*En sang av Lionel Richie (1983).
*En sang av Electric Light Orchestra II (1990).
*En sang av Shakespears Sister (1992).
*En sang av det britiske popbandet Oasis (1995).
*En sang av Roger Waters (2007).
*En sang på Relapse (album) av Eminem (2009).
*En sang av artisten Eirik Gjendemsjø (2011).
*En sang av artisten Adele Adkins (2015).
Lærad

**Lærad** (norrønt *Læraðr*) er i den norrøne mytologien navnet på treet som vokser på taket av Valhall, den største festhallen i den mektige gudeborgen Åsgård. Greinene på Lærad gir mat til geita Heidrun og hjorten Eiktyrne, som beiter på taket.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over stortingsrepresentanter 1997–2001

**Liste over stortingsrepresentanter 1997–2001** omfatter alle som ble valgt til stortingsrepresentanter for perioden 1997 til 2001, og deres fast møtende vararepresentanter.

Stortingsvalget 1997 endte med at de 165 representantplassene ble fordelt med 65 til Arbeiderpartiet, 25 til Kristelig Folkeparti, 25 til Fremskrittspartiet, 
23 til Høyre, 11 til Senterpartiet, 9 til Sosialistisk Venstreparti, 
6 til Venstre og 1 til Tverrpolitisk Folkevalgte.

De 8 utjevningsmandatene gikk til Akershus (2), Hedmark (1), Hordaland (1), Oslo (2) og Rogaland (2).

Etter valget tiltrådte Kjell Magne Bondeviks første regjering den 17. oktober 1997. Den ble avløst av Jens Stoltenbergs første regjering 17. mars 2000. Kirsti Kolle Grøndahl var stortingspresident denne perioden.

## Aust-Agder

## Vest-Agder

## Akershus
2 utjevningsmandater.

## Buskerud

## Finnmark

## Hedmark
1 utjevningsmandat.

## Hordaland
1 utjevningsmandat.

## Møre og Romsdal

## Nordland

## Oppland fylke

## Oslo
2 utjevningsmandater.

## Rogaland fylke
2 utjevningsmandater.

## Sogn og Fjordane fylke

## Telemark fylke

## Troms fylke

## Nord-Trøndelag fylke

## Sør-Trøndelag fylke

## Vestfold fylke

## Østfold fylke

## Referanser
Einherjer

:*For det norske viking/black metal-bandet ved samme navn, se [[Einherjer (band)]]*

**Einherjer** (entall einherje; fra norrønt *einheri*, flertall *einherjar*), er i norrøn mytologi de mennene som er falt i kamp på jorden, og som kommer til Åsgard etter døden. Einherjene hentes på slagmarken av valkyrjer, og de ønskes velkommen av Frøya i Folkvang, eller av Odin i Valhall og Vingolv. Når Ragnarok kommer, skal einherjene kjempe sammen med æsene i det siste og avgjørende slaget på Vigrid-vollen.

Einherjene i Valhall tilbringer dagene med kamp, spising og drikking. Om morgenen tar de hærklær på og utkjemper slag ute på tunet. Når slagene er over, reiser de falne seg uskadd, og einherjene kan sette seg til bords som de beste av venner. Til mat får einherjene kjøtt fra galten Særimne. Kokken Andrimne koker kjøttet i kjelen Eldrimne hver dag, men om kvelden er Særimne levende igjen og klar til å bli slaktet på ny. Mjøden einherjene drikker, kommer fra juret på geita Heidrun som beiter på taket av Valhall.

Det ble ansett som ærefullt å dø kjempende og havne blant einherjene i Åsgard, fremfor å dø av alder eller sykdom. Talemåten «å gjeste Odin i Valhall» ble brukt som metafor for å dø i kamp.

## Se også
* Martyr



## Referanser
De kilikiske portene

**De kikiliske portene** (tyrkisk * Külek Boazi* eller *Gulek Bogazi*) utgjør hovedpasset gjennom Taurus-fjellene i det sørøstre Tyrkia. Deres sørlige åpning er 44 km nord for Tarsus. De kikiliske portene forbinder de lavereliggende slettene i Kilikia og middelhavskysten med det høyereliggende platået i Anatolia. Portene er den smale kløften der Gökoluk-elven renner. Den antikke ruten var en rute for esel-karavaner, ikke vogner med hjul. Arméen av ti tusen, Aleksander den store, Paulus på sin vei til Galatia og ridderne i det første korstoget passerte alle gjennom de Kilikiske portene. 

Da tyske ingeniører arbeidet på jernbaneforbindelsen mellom stranden ved Marmarasjøen på den andre siden av Konstantinopel og Bagdad, klarte de ikke følge den bratte, trange og svingete antikke ruten gjennom passet. Serien av viadukter og tunneler de bygde er blant de største bragdene innen jernbanebygging. Ruten ble åpnet i 1918, og linjen transporterte tyrkiske tropper og krigsmateriell til fronten i Mesopotamia i de siste månedene av første verdenskrig.

## Eksterne lenker
* Railroad engineering through the Cilician Gates