Hypnose

**Hypnose** (fra gresk *hypnos*, «søvn») er en menneskelig tilstand som involverer fokusert oppmerksomhet og konsentrasjon. Denne konsentrasjonen kan være på ett eller noen få mål, redusert oppmerksomhet på omverden og forsterket evne til å reagere på suggesjon.

Det finnes konkurrerende teorier som forklarer hypnose og relaterte fenomener. Teorier om *endret tilstand* ser på hypnose som en endret sinnstilstand eller transe, preget av et bevissthetsnivå som er forskjellig fra den vanlige bevissthetstilstanden. I motsetning til dette ser teorier om *ikke-tilstand* på hypnose som, på forskjellige måter, en type placeboeffekt, en omdefinering av en interaksjon med en terapeut eller en form for fantasifull rolleutøvelse.

Hypnose begynner vanligvis med en hypnotisk induksjon som involverer en rekke innledende instruksjoner og suggesjoner. Bruken av hypnose til terapeutiske formål kalles «hypnoterapi», mens bruken som en form for underholdning for et publikum er kjent som «scenehypnose», er en form for hva som kalles mentalisme.

Bruken av hypnose som en form for terapi for å gjenoppta og integrere tidlig traume er kontroversiell innen den vitenskapelige hovedstrømningen. Forskning indikerer at hypnotisering av et individ kan bidra til dannelsen av falske minner. Medisinsk hypnose blir ofte ansett som pseudovitenskap eller kvakksalveri.

Hypnotisk tilstand kan stadfestes ved hjelp av skanning av hjernen av kvalifisert helsepersonell. Hypnotisering (å drive en person inn i en hypnose) blir brukt i hypnoterapi, og tilhører et fåtall av metoder innen psykoterapi som er vitenskapelig belagt og akseptert som effektive. I Norge var det i henhold til straffeloven av 1902 § 364, inntil 1. oktober 2015 forbudt å praktisere det å hypnotisere for de som ikke er leger eller psykologer. Straffeloven 2005 har ikke noe slikt forbud.

## Historie
Hypnotisering har trolig blitt brukt tidlig i menneskehetens historie. Det finnes beretninger om kultiske handlinger i sjamanismen som absolutt har sammenheng med å drive folk inn i hypnose ved hjelp av selv- eller fremmedsuggesjon. Man kan derfor gå ut fra at hynose ble tilfeldig oppdaget, og har utgangspunkt i meditative og kultiske handlinger med et religiøst utgangspunkt. Man kan derfor spekulere i om hypnotisere har blitt utviklet med utgangspunkt i massepsykologiske manipulasjoner i religiøse eller kultiske riter, og i erfaringer med selvmeditasjon hos prester, medisinmenn og sjamaner. 

Vitenskapelig oppdagelse av hypnose begynte rundt 1770 av Franz Anton Mesmer (1734&ndash;1815). Han eksperimenterte med magneter, som han la på pasientene. Han kalte effekten 'Magnetismus animalis', og tilskrev magnetene den legende egenskapen. På grunn av Mesmers popularitet, kalte man denne forløperen til hypnose «mesmerisering», et uttrykk som fremdeles eksisterer i engelsk. 

James Braid, skotsk lege, regnes som opphavsmannen til begrepet hypnose. Han forklarte hypnose som en innsnevring av bevisstheten og en sterk konsentrert oppmerksomhet, etter å ha observert at mennesker i denne tilstanden ikke ble påvirket av deres omgivelser. Han ga denne tilstanden av «nervesøvn» navnet hypnose etter den greske guden for søvn, Hypnos.

I det 19. århundre var Frankrike ledende innen hypnoseforskningen, med Nancyskolen (Ambroise-Auguste Liebeault, Hippolyte Bernheim) og Paris (Jean-Martin Charcot). 

Sigmund Freud (1856&ndash;1939) ble oppmerksom på Mesmers eksperimenter da han i 1885 studerte under nevrologen Jean-Martin Charcot i Paris. Han begynte selv å bruke Mesmers metoder i behandlingen av sine pasienter, og dette ble senere utgangspunkt for studiene av hysteri. Senere droppet han disse teknikkene til fordel for sin egen teknikk med frie assosiasjoner.

I den tyske tradisjonen ble hypnotiseringsteknikkene videreutviklet gjennom det 20. århundret blant andre av hjerneforskeren Oscar Vogt, og av hans elev Johannes Heinrich Schultz som utviklet teknikken autogen trening. I den amerikanske tradisjonen ble forskningen ledet av Milton H. Erickson, som grunnla en ny form for hypnoterapi. Flere nye hypnotiseringsmetoder har blitt utviklet etter Ericksons prinsipper, for eksempel NLP (Nevrolingvistisk programmering).

## Referanser


## Eksterne lenker
*