open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Asbjørn Jaklin

**Asbjørn  Ingvald Jaklin** (født 18. februar 1956) er tidligere redaktør  i *[[Nordlys (avis)|Nordlys]]* og forfatter. Jaklin har gitt ut flere historiske dokumentarbøker, særlig om krigen i Nord-Norge. 

Han har blant annet utgitt bøkene *Historien om [[Nord-Norge]]* og *Nordfronten*. Boka *Isfront* omhandler den kalde krigen i nordområdene. Den mest kjente av hans bøker er *Nordfronten – Hitlers skjebneområde* som omhandlet Murmanskfronten og krigen i Nord-Skandinavia under andre verdenskrig. For denne boken ble Jaklin nominert til Brageprisen i 2006. I boka *De dødsdømte* fortalte han historien om de 25 nordmennene som ble henrettet i rettsoppgjøret etter andre verdenskrig.  Framstillingen var basert på arkivstudier, først og fremst av dokumentene fra straffesakene til de henrettede og tok opp hvor kontroversielle dødsstraffene var i samtiden.

Jaklin utgav i 2012 sin første kriminalroman, *Svart frost*. Handlingen i boken var lagt til Tromsø og Nord-Norge. Boka er første bind i en planlagt krimserie med journalisten og Afghanistan-veteranen Alex Winther som hovedperson. Romanen er oversatt til tysk. 

I 2018 utgav han boka *Kampen om Narvik - 62 desperate dager* som skildret kampene i Narvik 1940 gjennom brev, dagbøker og rapporter fra deltakere på begge sider i konflikten.

Asbjørn Jaklin er fembarnsfar, aktiv jeger og friluftsmann. 

## ''Nordlendinger til tusen''
En artikkelserie i Nordlys redigert av Jaklin har kommet ut i bokform i to bind og inneholder korte biografier om kjente personer fra Nord-Norge siste tusen år.

## Bibliografi
* 1999 *Nordlendinger til tusen, bind 1* – portretter, Bladet Nordlys, ISBN 82-916-6809-4
* 2002 *Nordlendinger til tusen, bind 2* – portretter, Bladet Nordlys, ISBN 82-91668-15-9
* 2004 *Historien om Nord-Norge* – populærhistorisk fremstilling av landsdelens historie siste 120 år, Gyldendal, ISBN 82-05-31426-8
* 2006 *Nordfronten : Hitlers skjebneområde* – Gyldendal, ISBN 978-82-05-34537-9
* 2009 *Isfront : den kalde krigen i nord* – Gyldendal, ISBN 978-82-05-37809-4
* 2011 *De dødsdømte* – om rettsoppgjøret etter andre verdenskrig, Gyldendal, ISBN 978-82-05-41088-6
* 2012 *Svart frost* – kriminalroman, Vigmostad & Bjørke, ISBN 978-82-41-90740-1
* 2014 *Rød sone* – kriminalroman, Vigmostad & Bjørke, ISBN 978-82-41-90921-4
* 2016 *Brent jord : 1944-1945 : heltene, ofrene, de skyldige* – Gyldendal, ISBN 978-82-05-48429-0
* 2017 *Hvite løgner* – kriminalroman, Vigmostad & Bjørke, ISBN 978-82-419-1248-1
* 2018 *Kampen om Narvik : 62 desperate dager* – Gyldendal, ISBN 978-82-05-50480-6
* 2019 *Forvandlingen* – biografi om Alfred Eriksen, Bladet Nordlys
* 2021 *Flukten med Norges gull : Heltene. Konfliktene. Den hemmelige operasjonen i 1940* – Gyldendal, ISBN 978-82-05-52931-1

## Referanser


## Eksterne lenker

* Nordlys Artikkel om lanseringa av boka Historien om Nord-Norge Nordlys 13. oktober 2004
* Dagbladet Ville bruke atomvåpen presentasjon av boka *Isfront*
Søtt

**Søtt** er en av de fem grunnsmakene, og anses av nesten alle som en god smak. På mange språk brukes også ordet «søt» (for eksempel engelsk «sweet») til å beskrive gode ting eller en god følelse.

## Eksempler på søte substanser

En lang rekke kjemiske forbindelser er søte. Blant vanlige biologiske substanser er alle de enkle karbohydratene søte til en viss grad. Sukrose (bordsukker) er det klassiske eksemplet på en søt substanse, mens flere typer fruktsukker, er enda søtere. Noen av aminosyrene er søte; alanin, glykin og serin er søtest, mens andre aminosyrer anses som både søte og bitre.

En rekke plantesorter produserer glykosider som er mange ganger søtere enn sukker. Det mest kjente er kanskje glycyrrhizin, den søte delen av lakrisrot, som er rundt 30 ganger søtere enn sukrose. Et annet eksempel som er viktig i industrien er steviosid, fra den søramerikanske planten *Stevia rebaudiana*. Den er omkring 250 ganger søtere enn sukrose.
Fylkesvei 7330

**Fylkesvei 7330** går mellom Håvardremma og Baåga bru i Vefsn kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 252 (Nordland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 6812

**Fylkesvei 6812 (Fv6812)** går mellom Vollsdalen og Skatval sentrum i Stjørdal kommune.

Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 39 (Nord-Trøndelag).

## Kommuner og knutepunkter

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Laksefamilien

* hvitfisker
* harrslekten
* ekte lakser

**Laksefamilien** (Salmonidae) eller **laksefisker** (Salmoniformes) er en gruppe strålefinnede fisker. Artene i gruppen er utbredt i kalde områder på den nordlige halvkule. Noen arter er rene ferskvannsfisker, mens andre vandrer mellom ferskvann og saltvann i løpet av livet. Enkelte arter, som atlanterhavslaks, kan returnere til havet etter gyting. Andre arter, som stillehavslaksene, har kun en gytevandring og dør etter denne.

Artene kjennetegnes ved en langstrakt kropp som er litt sammentrykt fra sidene. De har en sentralt plassert ryggfinne og en stråleløs fettfinne.

En fellesnevner for alle artene er at de trenger rent, kaldt vann og et sunt habitat for å leve. Derfor er tilførte arter i fiskenes biom en trussel for deres videre eksistens.

## Inndeling
Antallet arter er i henhold til Eschmeyer og Fong (2016) og FishBase. Alle norske navn er nødvendigvis ikke offisielle, men i bruk.

* Laksefisker, Salmoniformes Bleeker, 1859 (225 arter)
** Laksefamilien, Salmonidae Cuvier, 1816
*** Coregoninae Bonaparte, 1845, ferskvannshvitfisker eller hvitfisker (86 arter)
**** *[[Coregonus]]*, hvitfisker (78 arter, 79 taxa)
**** *[[Prosopium]]*, rundhvitfisker (6 arter)
**** *[[Stenodus]]*, hvitlakser (2 arter, 3 taxa)
*** Thymallinae Gill, 1885, harrfisker eller harrer (14 arter)
**** *[[Thymallus]]*, harrslekten
*** Salmoninae Jarocki eller Schinz, 1822, ekte eller egentlige lakser (126 arter)
**** *[[Brachymystax]]*, Asiaørreter (3 arter)
**** *[[Hucho]]* (4 arter)
**** *[[Oncorhynchus]]*, stillehavslaks (15 arter, 17 taxa)
**** *[[Parahucho]]*, (1 art)
**** *[[Salmo]]*, laks og ørret (47 arter)
**** *[[Salvelinus]]*, røyer (51 arter , 54 taxa)
**** *[[Salvethymus]]*, (1 art)

## Laksefisker i Norge
### Naturlige arter
* *Salmo*, laks og ørret
** laks
** ørret
* *Thymallus*, harrslekten
** harr
* *Salvelinus*, røyeslekten
** røye
* *Coregonus*, hvitfisker
** lagesild
** sik
**Argentina,* strømsild og vassild
strømsild

vassild

### Innførte arter
* *Salvelinus*, røyeslekten
** bekkerøye
** Kanadarøye
* *Oncorhynchus*, stillehavslakser
** ketalaks
** pukkellaks
** regnbueørret

### [[Reliktlaks]]
* bleke
* namsblank (også kalt småblank)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ITIS Report
* Miljøstatus i Norge: Laks
Austvatn

**Austvatn** er en valgkrets og en gard i Nord-Odal i Innlandet. Tidligere var det også en skolekrets.

Garden ligger ved ei vik på østsida av Storsjøen. Det er denne beliggenheten som har gitt stedet sitt navn. I 1306 var navnet *Austan vatn*, referert i ei avskrift fra 1397. I 1514 ble det skrevet *Austanvattnz* og i dansketida dukka det opp i former som *Østuattnn*, *Østuand* og *Østwatten*. På slutten av 1800-tallet ble skrivemåten *Austvatn* tatt i bruk. Navnet uttales tradisjonelt *øusst`vatten* , mens yngre uttale ofte er *øsst`vatten*.

## Referanser
Robert Sætervik

**Robert Sætervik** (1961–2023) var en norsk musikkprodusent, musikkjournalist og programleder i NRK. Han presenterte konserter i programmet *[[P1-scenen]]*, og var sentral i NRKs sendinger fra en rekke festivaler som Bergenfest,Norwegian Wood og Notodden Blues Festival (NBF). Han var prosjektleder for *En Hildringstime* - en plate hvor 16 norske artister hyllet Erik Bye i ord og toner.  Han ble post-mortem tildelt NBFs Bluespris for 2023 under åpningsseremonien på Notodden bluesfestival 3. august 2023.

## Diskografi
* NRK/Sonet: *[[Postkort fra livet]]* (2008)
* Trampled Under Foot: *[[Live at Notodden Blues Festival]]* (2010)
* Reidar Larsen: *[[Ekko fra Hovigs Hangar, Notodden 7. aug 2010]]* (2012)
* Billy Talent: *[[Billy Talent (album)|Billy Talent &ndash; 10th Anniversary Edition]]* (2013)

## Referanser
Fylkesvei 6814

**Fylkesvei 6814 (Fv6814)** er en ringvei på Skatval i Stjørdal kommune, fra Tildra via Alstad, og tilbake til Tildra.

Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 40 (Nord-Trøndelag).

## Kommuner og knutepunkter
*Ringveien listes mot klokka.*

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Prosentsystemet i handikappidrett

**Prosentsystemet** innenfor handikappidrett er et system som gjør at utøvere med ulik type og grad av funksjonshemming kan konkurrere mot hverandre på en sammenlignbar måte. 

Systemet er ikke ulikt handikappsystemet i golf. I golf får man tildelt ekstra tillatte slag ut ifra hvilket nivå man ligger på, mens i handikappidrett får man et prosentvis fradrag i den faktiske tiden man bruker ut ifra hvilken grad av funksjonshemming man har. 

Internasjonalt grupperes utøverne i 3 grupper, mens i Norge er to av disse klassene slått sammen til én, slik at det konkurreres i to klasser. 

## Hovedgruppering av skadegruppe
Hovedgrupperingen, og dermed første del av den notasjonen som brukes, peker på hvilken skadegruppe utøveren tilhører:

**B** står for **Blind**, dvs personer med nedsatt syn.
**LW** står for **Locomotor Winter**, dvs.  bevegelseshemmede vinter

## Konkurranseklasser
Innen hver skadegruppe deles utøverne inn i undergrupper etter hvilken grad av funksjonshemming de innehar.

I langrenn konkurrerer klassene LW 10 – LW 12 sittende, resten konkurrerer stående. I klassene B1 og B2 konkurreres det med ledsager, i B3 er dette også tillatt, men er valgfritt.  

Internasjonalt konkurreres det i 3 klasser; B1-3, LW2-LW9 og LW10-LW12. I nasjonale konkurranser er de to første slått sammen, slik at skillet kun er mellom de som utfører langrenn sittende (langrennspigging) og de som utfører langrenn stående.

## Prosentsatser
Hvor stort fradrag den enkelte konkurranseklasse får revideres årlig, slik at satsene skal gi en mest mulig rettferdig konkurransesituasjon. Dette gjøres av Den internasjonale paralympiske komité på bakgrunn av resultater fra årets og tidligere års resultater. 

Prosentsatsene oppgis som en prosent av den reelle tiden, slik at utøvere som skal ha 3% fradrag i tid får en prosentsats på 97. 

For 2005-06 gjelder følgende prosentsatser:

For alle sittende klasser gjelder regelen om at det ikke er lov å bruke beina utenfor kjelken for å styre eller bremse. 

Cato Zahl Pedersen er i klasse LW 5/7. 

## Se også
Paralympiske leker
One Must Fall: 2097

***One Must Fall: 2097***, også bare kalt **OMF** i forkortet versjon, er et enspillers eller tospillers slåsspill hvor man kontrollerer roboter istedenfor vanlige menneske-kjempere. I spillet kan man modifisere sine roboter med ekstra rustning, våpen eller andre oppgraderinger.

## Historie

One Must Fall: 2097's utvikling startet i 1992 og ble lansert på markedet i 1994, hvor den også mottok kritikk fra det norske PC-magasinet Tekno. Det er utviklet av Epic Software og publisert av Diversion Entertainment. Spillet fikk pluss for sine mange detaljer, med gnister, små partikler og lys-/skygge-bruk, og sin fengende musikk i en techno-stil.

Man kan kontrollere flerfoldige roboter, alle med sine oppgraderinger. Det er 12 forskjellige. Selv om spillet fikk pluss for gode detaljer, mottok det sammenlagt heller dårlige kritikker på grunn av at det var kronglete å spille, og at det brukte en utdatert musikkoder, Scream Tracker 3.
## Eksterne lenker
*
Tekno (computermagasin)

***Tekno*** var et norsk computermagasin først publisert i 1993. Hvert blad ble utgitt med en CD-plate vedlagt som inneholdt nyttige oppdateringer og patcher til populære spill og programmer. Senere inneholdt også CD-ene demoversjoner av spill og programmer. Selve bladet inneholdt anbefalinger, sammendrag, tester og andre PC-relaterte saker. Etterhvert kom det flere på markedet, blant annet *[[Komputer for alle]]* og *[[PC-Gamer]]*. *Tekno* måtte se seg slått, og siste blad kom ut i 1999.
Norsk Audiopedagogisk Forening

**Norsk Audiopedagogisk Forening** er en selvstendig fagpedagogisk organisasjon stiftet den 26. mai 1896. Navnet var da *Norges døvstummelærerforening*, og gjennomgikk flere endringer. Det nåværende navn er fra 1973. 

Formålet er å fremme utviklingen på det faglige området, arbeide for utvidet kontakt med andre organisasjoner og grupper, samt å utbre kjennskap til de hørselshemmedes problemer.

## Eksterne lenker
* Norsk audiopedagogisk forening
Fylkesvei 6994

**Fylkesvei 6994 (Fv6994)** går mellom Hatlinghus og Haug i Steinkjer kommune.

Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen fylkesvei 296 (Nord-Trøndelag).

## Kommuner og knutepunkter

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Rana kommunestyre

**Rana kommunestyre** er kommunestyreorganet i Rana kommune i Nordland. Kommunestyrets møtelokale befinner seg i Rana rådhus på Mo.

Rana kommune har tradisjonelt vært en bastion for Det norske Arbeiderparti. Dette skyldes ikke minst industribedriftene Norsk Jernverk og Norsk Koksverk. I perioden 1964−1987 hadde Det norske Arbeiderparti rent flertall i Rana kommunestyre. 

I 1988 ble Norsk Koksverk nedlagt, og Norsk Jernverk privatisert. I perioden 1988−2003 var Det norske Arbeiderparti uten flertall i kommunestyret, men beholdt ordføreren og varaordføreren gjennom et valgteknisk samarbeid med Sosialistisk Venstreparti.

I perioden 2003−2007 var Sosialistisk Venstreparti det største partiet i kommunestyret, og fikk både ordføreren og varaordføreren. Dette skyldtes blant annet støtte fra borgerlige partier, som fant det nødvendig å bevise at et regjerende alternativ var mulig.

Etter valget i 2007 bestod flertallet i kommunestyret av et samarbeid mellom Det norske Arbeiderparti, Sosialistisk Venstreparti og Senterpartiet.
Wollert Krohn-Hansen

**Wollert Krohn-Hansen** (født 28. desember 1889 i Kristiansund, død 3. april 1973) var en norsk biskop. Han er særlig kjent som biskop fra okkupasjonstiden, og som pådriver for oppdelingen av Hålogaland bispedømme.

## Liv og virke

Krohn-Hansen ble cand.theol. ved Det teologiske fakultet, Universitetet i Oslo i 1914. Han gjorde tjeneste som sokneprest i Værøy og Røst fra 1915, Ofoten fra 1922 og Narvik fra 1929. I 1936 ble han domprost i Tromsø. I 1940, 14 dager før invasjonen av Norge, ble han biskop i Hålogaland.

Sammen med de andre av Den norske kirkes biskoper nedla han sitt statlige embete i 1942 i protest mot Quisling-regimet. Han fortsatte imidlertid den rent kirkelige tjenesten til han i 1943 ble internert på Helgøya i Mjøsa. Under tiden på Helgøya forrettet han en ordinasjonsgudstjeneste i Helgøya kirke der han presteviet 18 teologiske kandidater som også var internert.

Etter krigen reiste han svært mye innenfor bispedømmet i forbindelse med gjenreisningsarbeidet. 

Krohn-Hansen var en pådriver for at Hålogaland bispedømme skulle deles inn i to mindre bispedømmer. Hans arbeide for dette førte fram, og i 1952 ble bispedømmet delt i Nord-Hålogaland (tilsvarende Finnmark og Troms fylker) og Sør-Hålogaland bispedømme (tilsvarende Nordland).
Han valgte selv å flytte fra Tromsø til Bodø og fortsette som biskop i Sør-Hålogaland, mens Alf Wiig ble den første biskop i Nord-Hålogaland.

Krohn-Hansen vigslet den nye Domkirken i Bodø i 1956. I 1959 gikk han av for aldersgrensen. Etter at han ble pensjonist fortsatte han som prestevikar, og var også i en interimperiode rektor ved det Praktisk-Teologiske Seminar ved Universitetet i Oslo.

## Utmerkelser

Wollert Krohn-Hansen var hedret med kommandørkorset av St. Olavs Orden. Han var også kommandør av 1. klasse av Finlands hvite roses orden, og hadde Kong Haakon VIIs jubileumsmedalje.

## Bibliografi
* *Den brente jord : Dagboksoptegnelser fra krigen og kirkekampen i Nord-Norge * Oslo, Aschehoug, 1945

## Referanser




## Litteratur
* Bjarne Odd Weider. «*Biskop Wollert Krohn-Hansen til minne*» I: *Vår kirke i Nord, Årbok for Hålogaland*, 1973
Stadion Miejski (Poznań)

**Stadion Miejski** er et flerbruksstadion i Poznań i Polen. Det blir mest brukt til fotballkamper og er hjemmebanen til Lech Poznań.  Stadionet ble bygget i 1980. Det hadde opprinnelig en kapasitet på 27&nbsp;500 tilskuere, men etter en ombyging har det nå plass til 43&nbsp;269 tilskuere. Stadionet var en av arenaene under EM i fotball 2012.

## Landskamper

*  **Polen** : 2-1 :  s        (1986, kvalif. EM 1988)
*  **Polen** : 1-5 :  ,       vennskapsmatch)
*  **Polen** : 3-3 :         (1991, kvalif. EM 1992)
*  **Polen** : 1-1 :       (1991, kvalif.. EM 1992)
*  **Polen** : 1-0 :         (1992, kvalif. VM 1994)
*  **Polen** : 0-3 :           (1993, kvalif. VM 1994)
*  **Polen** : 1-3 :   (1993, kvalif. VM 1994)
*  **Polen** : 0-0 :       (2000, vennskapskamp)
*  **Polen** : 0-0 :       (2001, vennskapskamp)
*  **Polen** : 1-5 :       (2004, vennskapskamp)
*  **Polen** : 3-1 :       (2010, vennskapskamp)
*  **Polen** : 1-5 :       (2011, vennskapskamp)
*  **Polen** : 0-0 :       (2013, vennskapskamp)
*  **Polen** : 1-0 :       (2016, vennskapskamp)
*  **Polen** : 2-2 :       (2018, vennskapskamp)
*  **Polen** : 2-2 :       (2021, vennskapskamp)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* INEA Stadion
Storslett

**Storslett** (kvensk: *Hansinkenttä*, nordsamisk: *Hánssagieddi*) er et tettsted og administrasjonssenteret i Nordreisa kommune i Troms. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger ved Reisafjorden omtrent fem kilometer sørøst for Sørkjosen, hvor flyplassen ligger. Europavei 6 går gjennom Storslett.

Her ligger Nordreisa kirke og Nord-Troms videregående skole.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Baglung (distrikt)

**Baglung** er et av de 75 administrative distriktene i Nepal.

Baglung-distriktet ligger Dhaualagiri-sonen i Vestregionen, og regnes til åsdistriktene. Hovedstad er Baglung, som i 2004 hadde et folketall anslått til 23 297.

Baglung grenser i nordvest mot Rukum, i nordøst mot Myagdi, i vest mot Parbat, og i sør fra øst og vestover mot Gulmi, Pyuthan og Rolpa.

Distriktet inneholder 59 landsbyutviklingssoner og 1 bykommune.
	
Andelen av buddister i distriktet skyldes særlig innlsaget av nasjonalitetene magar og gurung.

I det norvestligste hjørnet av distriktet ligger *Dhorpatan jaktreservat*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kart over Baglung-distriktet
* Kart med helseindikatorer (på engelsk)
Rachid av Marokko

**Rachid av Marokko** (arabisk: الأمير مولاي رشيد; født 20. juni 1970 i Rabat) er en marokkansk prins. Han er sønn av kong Hassan II og Latifa Hammou. Prinsen omtales også med tittelen *Moulay*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hassan II Golf Trophy
* King of Hearts
* The greatest visionary leader
* Together For a Better World
Bjarne Odd Weider

**Bjarne Odd Weider** (født 17. juni 1913 i Trondhjem, død 17. august 1985) var biskop i Den norske kirkes bispedømme Sør-Hålogaland fra 1969 til 1982. 

Weider ble cand.theol. ved Det teologiske menighetsfakultet, Oslo  i 1936. Han arbeidet i flere år som ungdoms- og hjemmesekretær i Det norske misjonsselskap. I 1955 ble han sokneprest i Hurdal, og i 1961 rektor ved menighetsfakultetets praktisk-teologiske seminar. I 1969 ble han oppnevnt til biskop i Sør-Hålogaland.

Bjarne Odd Weider var far til Bjarne Olaf Weider, prost og i 2006 kandidat til vervet som biskop i Sør-Hålogaland etter Øystein Ingar Larsen.

## Bibliografi
* *Søndagens evangelium* 1979 
* *Fortolkning av Tessalonikerbrevene* 1978 
* *Kallet og tjenesten* 1969 
* *Troens ja* 1966 
* *I den Høyestes tjeneste* 1956 

## Referanser
Füssen

**Füssen** er en tysk by i Landkreis Ostallgäu i regionen Allgäu. Byen ligger sørvest i Bayern ved den *[[romantiske veien]]*, en av de mest kjente ferierutene i Tyskland.

## Geografi
Füssen ligger på 808 moh., og er  den høyest beliggende byen i Bayern. Gjennom byen flyter Donaus bielv Lech som renner ut i Forggensee rett nordøst for byen. 

## Historie

Füssens røtter strekker seg tilbake til romertiden. Stedet utviklet seg med romerveien Via Claudia Augusta som bandt sammen Augsburg og Nord-Italia.  

Fra 1486 til 1505 bygde biskopene i Augsburg *Hohe Schloss* over middelalderbyen og gjorde det til sin sommereresidens. 

Idag er regionen rundt Füssen et viktig turistområde, kjent for kongeslottene Neuschwanstein og Hohenschwangau som ligger i byens umiddelbare nærhet.

## Severdigheter
* Hohe Schloss: et godt bevart sengotisk borganlegg.
* Kloster Sankt Mang: et tidligere Benediktinerkloster 
* Schloss Neuschwanstein: et av de mest kjente turistmål i Tyskland ligger i Schwangau utenfor Füssen.
* Schloss Hohenschwangau: også i Schwangau.
* Festspielhaus Neuschwanstein: en musikkteaterbygning ved Forggensees bredder.
## Eksterne lenker
*
Strandmaurløve

**Strandmaurløve** (*Myrmeleon bore*) er en maurløve (Myrmeleontidae) og er blant de største nettvingene i Norge.

## Utbredelse
Strandmaurløve finnes i Nord-Europa bare på havstrender. I Norge er den sjelden. Den finnes bare noen få steder på Østlandet og mangler i dag mange steder der den tidligere er funnet.

## Utseende
Vingene er klare uten flekker. Forvingene er under 35 mm lange, ofte mellom 25 og 35&nbsp;mm. Hodet er nedoverbøyd, med munndelene på undersiden (ortognath). Hannen kan skilles fra den nærstående andre norske arten, *[[Myrmeleon formicarius|M. formicarius]]* på en klubbeformet utvekst (axillarpelott) med korte bøyde hår, finnes ved roten (basis) av bakvingen. Dette mangler hos hannene av *M. formicarius.*

Arten kan minne om en øyenstikker, men kan skilles fra disse på den lange trådformede antennen med en klubbaktig utvidelse ytterst. Øyenstikkere har kun noe korte nesten ikke synlige antenner.  Maurløver holder vingene bakover kroppen i hvile, libeller har vingene rett ut fra kroppen. Derimot legger vannymfer vingene bakover kroppen i hvile.

## Levevis
Maurløver finnes generelt på varme og tørre steder. Larvene bygger groper i løs sand for å fange andre dyr den kan spise. De største gropene er 6-7 cm brede. Maurløvelarven sitter i bunnen av gropen, hvor den har gravd seg ned slik at bare hodet med de kraftige kjevene er synlig. Den venter på at et insekt, ofte en maur, skal komme krypende og falle ned i gropen.

**Larvene** har fangstgroper i løs sand på havstrender. Ofte er dette steder som blir brukt som badestender eller annen friluftsaktivitet. Derfor er det lett at gropen blir ødelagt og larven sulter. Dette er et alvorlig problem hos  strandmaurløve, og en av grunnene til at den er på tilbakegang i Nord-Europa.  Hos ''M. formicarius'' er ikke dette noen trussel, da den har fangstgroper under overheng som røtter, trestammer eller store steiner. Dette er med å beskytte maurløvelarven på den måten at larvegropen ikke utsettes så lett for ødeleggelse.

## Rødlisteart
Strandmaurløve har status EN, *sterk truet* på Norsk rødliste for arter (2015).

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil vite mer om insekter.

## Kilder
* Greve, Lita. 1987. *Nettvinger, Kamelhalsfluer og Mudderfluer.* Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 12, 43 sider.
Arvid Nergård

:*For skolemannen i Levanger, se [[Arvid Nergård (skolemann)]].*

**Arvid Halgeir Nergård** (født 11. april 1923 i Lenvik i Troms, død 23. november 2006 i Larvik) var en norsk teolog. Mellom 1979 og 1990 var han biskop i Nord-Hålogaland bispedømme. Gift 16. august 1947 med Sofie Lisete Alvilde Nergård (f. 1921) 

Nergård hadde teologisk utdannelse fra det teologiske menighetsfakultet, og ble cand.theol. i 1953. Han ble ordinert til prestetjeneste av biskop Alf Wiig i Tromsø domkirke samme år. 

Nergård arbeidet som sekretær i Den Norske Israelsmisjon, og tjenestegjorde blant annet som residerende kapellan i Sør-Varanger, sokneprest i Tana (1961), Vadsø (1966) og Molde (1970). Fra 1974 var han konstituert prost i Ytre Romsdal prosti. I prestetiden i Finnmark lærte han seg samisk og finsk, gjennom kontakt med brukere av språkene og ved to studieopphold. Han studerte også læstadianisme.

Nergård var i to perioder geistlig representant i Nord-Hålogaland bispedømmeråd.

Arvid Halgeir Nergård utga prekensamlingen *Kallet og tjenesten* (Didakta norsk forlag, Oslo 2000 ISBN 82-7056-049-9)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Slektsinformasjon om Arvid Nergård
Edmonton (London)

**Edmonton** er et område i den østlige delen av distriktet Enfield i London, omkring fjorten km nord-nordøst for Charing Cross. Området er avgrenset av North Circular Road i sør, Edmonton Green i nord, Great Cambridge Road i vest og elven Lea i øst. Det er delt inn i Upper Edmonton i sør og Lower Edmonton i nord. Det ligger 13,8 km nordøst for Charing Cross. I henhold til folktellingen av 2001 hadde valgkretsen Edmonton en befolkning på 96 493 innbyggere.

## Historie
Den romerske veien Ermine Street går gjennom dagens Edmonton. Edmonton ble første gang dokumentert i  *[[Domesday Book]]* (1086) som *Adelmentone*. Stedsnavnet er avledet av en gård tilhørende en angelsaksisk mann ved navn Ēadhelm og *tūn*, «gård».

På denne tiden var det den minste av hundredene (herred) i Middlesex, men besto uansett av Enfield, Tottenham og South Mimms. Skog dekket det meste av distriktet og griserøkt var den fremste formen for landbruk.

Pymmes Park i Upper Edmonton var opprinnelig en privat eiendom, som på slutten av 1500-tallet tilhørte den mektige Cecilslekten. I 1589 tilbrakte Robert Cecil, 1. jarl av Salisbury sin bryllupsnatt der. Eiendommen ble kjøpt av distriktsforvaltningen og åpnet som en offentlig park i 1906. Pymmes House ble totalskadet av brann under den andre verdenskrig, og ruinene er fjernet. 

I Church Street finner man sognekirken All Saints' Church og Lamb's Cottage, hjemmet til forfatterne Charles og Mary Lamb. 

Edmonton var hjemstedet til sir James Winter Lake, direktøren for Hudson's Bay Company. Dette var årsaken til at en utpost i Canada ble oppkalt etter stedet. Den vokste og er nå provinshovedstad i Alberta. 

## Referanser


## Eksterne lenker

*Lower Edmonton N9 Information
*Reports and Statistics for Edmonton and Enfield Borough
Jörg Schönbohm

**Jörg Schönbohm** (født 2. september 1937 i Neu Golm i Mark Brandenburg, død 7. februar 2019) var en tysk generalløytnant og politiker (CDU). Fra 1998 var han innenriksminister i delstaten Brandenburg. Han var også visepresident for Studienzentrum Weikersheim.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Jörg Schönbohm vokste opp med fire søsken i Vest-Tysakland, dit de kom etter flykt fra øst i 1945. Han kom fra en luthersk bakgrunn, og var selv troende. Hans bror  Wulf Schönbohm (født 1941) ble CDU-politiker; sønnen Arne Schönbohm ble i 2016 president for Bundesamt für Sicherheit in der Informationstechnik.

### Militær
Han innledet sin militære karrière i 1957. I 1989 ble han utnevnt til generalløytnant. 

**Ansvarlig for den tidligere østtyske stridskrefter:** I forbindelse med Tysklands gjenforening ble han utnevnt til øverstkommanderende for Bundeswehr i det tidligere DDR, og fikk i oppdrag å koordinere oppløsningen av den tidligere statens hær, Nationale Volksarmee. I september 1991 ble han utnevnt til generalinspektør for hæren. 

Allerede på nyåret i 1992 ble han imidlertid utnevnt til statssekretær i Tysklands forsvarsministerium under forsvarsminister Gerhard Stoltenberg.

### Politiker
Schönbohm ble medlem av CDU i 1994. Han ble først innvalgt i Berlins parlament i 1995, og fra 1996 til 1998 var han innenrikssenator i Berlin i Eberhard Diepgens senat. Han gikk av som senator i 1998, og ble samme år valgt til leder for CDU Brandenburg. I 1998 dannet CDU regjering sammen med SPD i delstaten, og Schönbohm ble utnevnt til innenriksminister og visestatsminister i Brandenburg. Han beholdt disse vervene også etter landdagsvalget i 2004.

Fra 2000 til 2006 var han også medlem av presidiet i CDU. Han gikk av som leder for CDU Brandenburg i 2007, og trakk seg senere også som visestatsminister.

Han ble tildelt Brandenburgs fortjenstorden.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Stankgulløye

**Stankgulløye** (*Crysopa perla*, syn. *Crysopa chrysops*) er en av gulløyene (Chrysopidae), en av de middelstore nettvingene i Norge.

## Utbredelse
Stankgulløye er en av de vanligste gulløyene i Norge, og er funnet nord til Troms.

## Utseende
Stankgulløye ligner mye på *Crysoperla carnea*, og er en middels stor nettvinge, ca. 3 cm lang. Den er lys grønn. Hodet er lyst grønt, nedoverbøyd, med munndelene på undersiden (ortognath). Øynene er metallisk farget, ofte røde. Det er en mørkere tegning mellom, eller litt bak antennene. Dette er vanligvis en lukket sirkel. Det kan være noen flekker på siden av hodet. Kroppen er grønn, ofte litt svakt blågrønn, og har mange mørke svarte flekker.

Vingene er uten flekker eller mønster, og har for det meste grønne lengderibber (ribbenett), tverribbene er svarte. Langs framkanten av framvingene, på den første åren (costa), finnes noen fine hår som ligger ned langs åren (costa). Vingespennet er mellom 26 og 33&nbsp;mm.

## Levevis
Stankgulløye finnes helst i skog- eller skogkledde myrområder, hvor den lever som rovdyr.

## Referanser


## Kilder
* Greve, Lita. 1987. *Nettvinger, Kamelhalsfluer og Mudderfluer.* Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 12, 43 sider.

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil vite mer om insekter.
Nineta vittata

***Nineta vittata*** er en av gulløyene (Chrysopidae), en av de store nettvingene i Norge.

## Utbredelse
*Nineta vittata* er den vanligste av de store grønne gulløyene i Norge. Enkelte år er den mer tallrik enn andre år. Den finnes i Sør- og Midt-Norge, i det meste av Europa, men ikke lengst sør.

## Utseende
*Nineta vittata* er lys grønn uten noen markerte mørke tegninger eller mønster på kroppen eller vingene. De store fasettøynene er metallisk farget, ofte røde. Hodet er nedoverbøyd, med munndelene på undersiden (ortognath).

Vingene er ufarget med grønne årer (ribbenett). Vingespennet er opptil 40 mm.

Arten kan minne om en øyenstikker, men kan skilles fra disse på de lange tråformede antennene. Øyenstikkere har kun noen korte, nesten ikke synlige antenner. Gulløyer holder vingene taklagt bakover kroppen i hvile, øyenstikker som libeller har vingene vinkelrett ut fra kroppen. Derimot legger vannymfer vingene bakover kroppen i hvile.

De to andre store grønne artene gulløyer i Norge, som kan forveksles med *N. vittata*, er sjeldne. *[[Nineta flava]]* og *[[Nineta inpunctata]]* har begge et tykt og kort første antenneledd (ved pannen). Hos *Nineta vittata* er dette dobbelt så langt som bredt (se bilde).

## Levevis
*Nineta vittata* …

## Kilder
* Greve, Lita. 1987. *Nettvinger, Kamelhalsfluer og Mudderfluer.* Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 12, 43 sider.

## Eksterne lenker
* 
* Norsk entomologisk forening – for deg som vil vite mer om insekter.
Botany Bay (London)

:*Se også [[Botany Bay|Botany Bay (andre betydninger)]]
*'Botany Bay*' er en landsby i distriktet [[Enfield (distrikt)|Enfield]], helt i utkanten av [[London]]. Det bor omkring 200 mennesker der ([[2007]]). Landsbyen er sentrert ved  The Ridgeway, en vei som knytter Enfield til Potters Bar, og til motorveieCrews Hill.n M25. [[Enfield Chase]] ligger i sør og vest. Den er omtrent 1,5 km fra jernbanestasjonen ved Crews Hill.

Stedet oppsto da Chase ble omsluttet i 1777 og ble nedtegnet som Botany Bay på C.G. Greenwoods kart av 1819. Navnet er spesielt, ettersom det ikke er noen bukt (*bay'') i nærheten; stedet er langt fra sjøen. Det var tidligere en kongelig jaktstue der, men reisen fra London sentrum var så lang og vanskelig at det hevdes at et medlem av hoffet skal ha sagt at «man kan like godt reise til Botany Bay»; dette tilnavnet på stedet ble dermed tatt i bruk. Da det finnes steder kalt for Botany Bay spredt over hele England er en alternativ forklaring at disse var opprinnelige begynnelsen for domfelte som var bestemt sendt til Botany Bay i Australia.

## Referanser
Kristen Kyrre Bremer

**Kristen Kyrre Bremer** (født 12. juli 1925 i Tana, død 16. mai 2013 i Rygge) var en norsk teolog og biskop.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Kristen Kyrre Bremer var sønn av Magnus Schanke Bremer (1893–1963) fra Bergen og hans andre kone Randi Bjerkeng Lund (1900). Faren var styrer ved Øst-Finnmark fylkesskole i Tana fra 1920 til midt i 1930-årene da den ble flyttet til Pasvik under navnet Svanvik folkehøgskole. 

Bremer ble cand.theol. ved Det teologiske fakultet, Universitetet i Oslo, i 1953 og ble ordinert til prest i 1953. Han var feltprest ved Brigaden i Nord-Norge 1953–1956, hjelpeprest i Nord-Fron 1956–1960, feltprest i Gaza fra 1960 og sokneprest i Bardu fra 1965. Han var prost i Senja 1970–1972.

I 1972 etterfulgte han sin fars nære venn «ishavspresten» Monrad Norderval (1902–1976), tidligere prest i Tana, som biskop i Nord-Hålogaland bispedømme. Dette var første bispeutnevnelse av Trygve Brattelis regjering, og fant sted til tross for at Bremer bare var innstilt på tredjeplass etter Andreas Aarflot og Thor With. Fra 1979 til 1991 var han biskop i Nidaros bispedømme.

### Utnevnelse til Nidaros bispedømme
Det knyttet seg spenning til utnevnelsen av Bremer til biskop i Nidaros i 1979, da Per Lønning (1928–2016) hadde fått størst oppslutning ved den kirkelige avstemning.  Det var imidlertid ikke aktuelt for arbeiderparti-regjeringen å gjenoppnevne Lønning som tre år tidligere hadde trukket seg som biskop i Borg i protest mot abortloven. 

### Biskop Tutu og pave Johnnes Paul
Med stiftskapellan Tor Singsaas som nærmeste medarbeider møtte han Desmond Tutu som besøkte Nidarosdomen etter tildelingen av Nobels fredspris i desember 1984. 

Den 2. juni 1989 tok biskop Bremer imot pave Johannes Paul II til felles økumenisk gudstjeneste i Nidarosdomen. Dette var det første pavebesøk til en luthersk domkirke i Norden og fant sted under pave Johannes Pauls besøk til Norge, Island, Finland, Danmark og Sverige 1.–10. juni 1989.

Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull i 2002.

### Familie
Kristen Kyrre ble i 1952 gift med Hanna Guren (1925–2008) som var fra Rygge i Østfold der ekteparet bosatte seg etter at Bremer ble pensjonist i 1991. Deres sønn Leif Olav Bremer (født 1958) ble også prest.

## Referanser
Cockfosters

**Cockfosters** er et område i det nordlige London, dels i distriktet Enfield og dels i Barnet. Før 1965 var Cockfosters lokalisert i grevskapene Hertfordshire og Middlesex. Stedet ligger i nordenden av Piccadilly-linjen.

Philip Howard, en spaltist i *[[The Times]]*, karaktersierte Cockfosters som et «trivelig pendlerforstad hvor innbyggerne, som alle forstadspendlere, betrakter deres ’landsby’ som ute på landet.»

## Historie
Stedsnavnet er dokumentert tilbake til 1524, og er antatt å være enten navnet på en familie, eller av en hus som sto ved Enfield Chase. Et forslag er at det var eiendommen til «cock forester» (eller «chief forester»), det vil si en forstmester eller hovedskogforvalter.

Cockfosters utviklet seg fra en grend lenge før de fleste andre delene av Enfield Chase. Det lå i enden av en skog, halvveis langs veien fra  Southgate to Potters Bar. En advokat ved Lincoln’s Inn eide et hus kalt for Cockfosters i 1613 og en lite gruppe av hytter og hus hadde vokst fram ved 1754.

## Beskrivelse
Trent Park i Cockfosters er en naturpark. Middlesex University har en campus i parken, og en på Cat Hill. På sistnevnte campus ligger også Museum of Domestic Design and Architecture. 

Rugbyklubben Saracens FC spilte tidligere på Chase Side Stadium i Cockfosters, men har flyttet til Watford. Stadionet har blitt overtatt av Enfield FC og av Saracens' B-lag. 

Cockfosters er også tilholdssted for fotballklubben Cockfosters FC som holder til i Spartan South Midlands Division One som er nivå 10 i den engelske pyramiden.

Cockfosters undergrunnsstasjon på Piccadilly-linjen ble åpnet i 1933. New Barnet stasjon ligger omkring tre km unna.

## Referanser
Freezywater

**Freezywater** er et område i distriktet Enfield i det nordlige London. Det defineres gjerne som området på begge sider av Hertford Road mellom Ordnance Road og Mollison Avenue/Bullsmoor Lane. Det ligger mellom Bullsmoor i vest, Enfield Lock i øst, Enfield Wash i sør og Waltham Cross i nord. Stedet er beskrevet som et noe glansløst boligområde i det nordøstlige hjørnet av Enfield, sør for motorveien M25.

## Etymologi
Stedsnavnet er første gang dokumentert som Freezywater i 1768 og deretter i to ord som Freezy Water i 1819. Det var opprinnelig et navn på en lokal vanndam som siden har forsvunnet da et kloakkanlegg ble bygget ved Ramney Marsh. Den triste vanndammen frøs rask over i kalt vær, derav navnet.

## Historie
Stedet har navn etter gården Freeze Water Farm som stod der på 1700-tallet, og stedet fikk navn etter gården.

Sognekirken, dedikert sankt Georg, en stor gotisk bygning i rød murstein, ble bygget i tidsrommet 1900 og 1906. Et planlagt tårn ble aldri bygget. Den erstattet en midlertidig jernkirke rett ved siden som likevel forble i bruk som samfunnshus i mange år.

Under den andre verdenskrig ble Chesterfield School truffet av en V1-rakett. Royal Small Arms Factory lå bare et par kilometer øst for skolen, og kan ha vært det egentlige målet, men rakettene var lite treffsikre. Eksplosjonen krevde bare ett offer, en lærer som så etter om alle barna var i sikkerhet.

De nærmeste jernbanestasjonene er Enfield Lock, Waltham Cross og Turkey Street. 

## Referanser
Bajazz

**BaJazz**  (etablert 2005 i Nedre Eiker) er et norsk funk-jazz-rockband fra, kjent fra plateutgivelse og internasjonale festivaler. Deres musikk er enkel og riffbasert. Bandet startet med at medlemmene forlot et tidligere jazzband; Nødblues. Alle medlemmene skriver er med på å skrive låter. Bajazz blir gjenkjent for deres uvanlige besetning, med særlig tuba og to trommeslagere.

Orkesteret deltok på Kongsberg Jazzfestival i 2006, 2007 og 2008. De gav i 2008 ut platen *BaJazz live in Filadelfia*.

## Medlemmer
*Thomas Rønnerud – trommer
*Thomas Evensen – trommer
*Steffen Granly – tuba
*Magnus Aannestad Oseth – trompet
*Christoffer T. Nilsen – tenorsaxofon
*Jonas Martinsen – gitar

## Utgivelser
**Bajazz Live in Filadelfia* (2008) 

## Referanser
Nordvintergulløye

**Nordvintergulløye** (*Chrysoperla carnea*) er en av gulløyene (Chrysopidae), en av de middelstore nettvingene i Norge. 

## Utbredelse
Nordvintergulløye er nok den vanligste arten av gulløyer i Norge, og finnes over hele landet. Den finnes vidt utbredt i hele verden (unntatt på polene). 

## Utseende
Nordvintergulløye er en middels stor nettvinge, ca. 3 cm lang. Den er lys grønn om høsten og etter overvintringen mer brunlig, nesten rødbrun.  Utover forsommeren lysner igjen fargen til en lyser fin grønn farge. Hodet er nedoverbøyd, med munndelene på undersiden (ortognath). Øynene er metallisk farget, ofte røde.

Vingene er uten flekker eller mønster, og har grønne årer (ribbenett).  Langs framkanten av framvingene,  på den første åren (costa), finnes noen fine hår som ligger langs åren. Hodet er lyst grønt eller brunorange uten noen mørkere tegninger eller flekker mellom antennene. Det kan være noen flekker på siden av hodet. Vingespennet er mellom 24 og 32&nbsp;mm.

## Levevis
Nordvintergulløye er helt ufarlig for mennesker, men lever som rovdyr. Derfor er arten mange steder, blitt brukt i kampen mot skadedyr.

Disse gulløyene tiltrekkes lett til lys, og kan ofte søke til utlamper i stort antall.  Mange kommer også inn i hus, særlig om høsten da de leter etter et egnet sted for overvintring.

**Larvene** utvikles i løpet av sommeren. De voksne klekkes på sen-sommeren eller om høsten, og overvintrer. 

## Referanser




## Kilder
* Greve, Lita. 1987. *Nettvinger, Kamelhalsfluer og Mudderfluer.* Norsk entomologisk forening, Norske Insekttabeller nr. 12, 43 sider.

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil vite mer om insekter.
Learning to Fly (Tom Petty-sang)

:*For sangen av [[Pink Floyd]], se: [[Learning to Fly (Pink Floyd-sang)]]*
**«Learning to Fly»** er en sang av den amerikanske musikeren Tom Petty & The Heartbreakers. 

Sangen er første spor på musikkalbumet Into the Great Wide Open, fra 1991. Sangen, og resten av albumet, er produsert av Jeff Lynne. Dwight Yoakam spiller i musikkvideoen, som er innspilt i Tucson i USA.
Marquard Bohm

**Marquard Bohm** (1941–2006) var en tysk skuespiller.

Han var yngre bror av skuespilleren og regissøren Hark Bohm, og var en av ny tysk films fremtredende skuespillere. Bl.a. samarbeidet han med Rainer Werner Fassbinder, Rudolf Thome, Wim Wenders, Helmut Herbst og broren Hark Bohm.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ny tysk film

**Ny tysk film** var en filmstil i Vest-Tyskland på 1960- og 1970-tallet. Den er knyttet til regissører som Alexander Kluge, Wim Wenders, Volker Schlöndorff, Werner Herzog og Rainer Werner Fassbinder. Ny tysk film ville ikke først og fremst underholde, men mane publikum til ettertanke. Idéen om «ny tysk film» ble offentliggjort med Oberhausen-manifestet i 1962, og filmstilen var påvirket av den franske kinostilen Nouvelle Vague og av 68-bevegelsen.

## Se også
*Tysk filmhistorie
## Referanser
MS «Borgen»

**MS «Borgen»** ble i 1975 satt inn på overfarten Kristiansand-Hirtshals for rederiet Fred. Olsen & Co. etter en skipsdåp gjennomført av den norske artisten Wenche Myhre. I 1990 ble skipet overtatt av Color Line og omdøpt til MS «Skagen». Skipet har i Color Lines tjeneste både trafikkert overfarten Moss-Hirtshals, Kristiansand-Hirtshals og Larvik-Hirtshals/Frederikshavn. Fra 2001 ble skipet omklassifisert som lasteskip og samtidig markedsført under navnet *Color Line Transporter*. MS «Skagen» ble i 2004 solgt til Bouda Marine Co SA (El Salam Shipping, Egypt) med hjemmehavn i Panama. I 2005 ble hun solgt til Jordan og het da «Shehrazade», i 2011 ble hun skrotet i India som «Shehrazad».

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* 
* Fakta om fartyg
* Color Lines nettside
* Dekksplan
* Ferry-site
John Olav Ågotnes

**John Olav Ågotnes** (født 1969) fra Egersund representerte Fana skytterlag da han ble skytterkonge på Landsskytterstevnet i Elverum i 1990.
## Skytterlag
* Egersund ( –1988)
* Fana (1989–2006)
* Sartor (2007–2022)
* Namdalseid & Lyngen (2022-)

## Meritter
### Landsskytterstevnet
* Skytterkonge: 1 gang (1990)
* Skytterprins: 2 ganger (1994 og 2015)
* Skutt i kongelaget: 15 ganger (1990, 1993–1994, 1998–2000, 2002–2003, 2008–2009, 2011, 2013–2015 og 2018)
* Nr. 2 NM felt: 1 gang (2016)
* Vinner av 30-skudden: 2 ganger (2008 og 2019)
* Nr. 2 på felthurtigskytingen på Landsskytterstevnet: 2 ganger (2012 og 2023)
** Skutt i finalen på felthurtigskytingen på Landsskytterstevnet: 3 ganger (2003, 2012 og 2023)
* Vinner av stangskytingen på Landsskytterstevnet: 5 ganger (1999–2001, 2008 og 2018)
** Skutt i stangfinalen: 24 ganger (1998–2001, 2003–2010, 2012–2019 og 2022-2025)
* Vinner av Nationens vandrepokal til odel og eie etter seier i stangskytingen: 3 ganger (1999–2001)
* Mesterskapsmedaljen bane: 1. gang (1990)
* Mesterskapsmedaljen felt: 1. gang (2004)
* Stjerner bane: 29 ganger (1993–1994, 1996, 1998–2019 og 2022 - 2025)
* Stjerner felt: 16 ganger (2006–2017, 2019 og 2022 - 2024)
* Ese-medalje (samlagskyting): 3 gull, 7 sølv, 1 bronse
* Beste samlagsskytter individuelt: 1 gang (2000)
* Åse Moa-medalje (lagskyting), gull: 1 gang (2015)

### Nordisk mesterskap
* Nordisk mester i feltskyting: 3 ganger (1998, 2009 og 2019)
* Nordisk mester i felthurtigskyting: 1 gang (2019)
* Sølvmedaljevinner baneskyting: 1 gang (1999)
* Sølvmedaljevinner feltskyting: 2 ganger (2018 og 2021)
* Sølvmedaljevinner liggende baneskyting: 3 ganger (2012, 2016 og 2022)
* Bronsemedaljevinner feltskyting: 3 ganger (1996, 2010 og 2022)
* Bronsemedaljevinner bane: 1 gang (2011)
* Bronsemedaljevinner felthurtigskyting: 2 ganger (2016 og 2018)
* Bronsemedaljevinner liggende baneskyting: 2 ganger (2017 og 2018)
** Deltager: 27 ganger (1990, 1993, 1995–1999, 2001–2007, 2009–2019 og 2021-2022)

### Landsdelskretsstevner
* Landsdelskretsmester i feltskyting: 14 ganger (1995, 1997, 1999, 2002, 2004, 2006, 2009, 2011–2012, 2017–2019, 2023 og 2025)
* Landsdelskretsmester i baneskyting: 4 ganger (2002, 2009, 2011 og 2024)

### Annet
* Vinner av A-pressens landsskyting: 3 ganger (1998, 1999 og 2001)
* Nr. 3 i Norgescupen i baneskyting: 4 ganger (2001, 2005 og 2007–2008)
* Nr. 2 i Norgescupen i stangskyting: 1 gang (2015)
* Nr. 3 i Norgescupen i stangskyting: 1 gang (2019)

## Personlige rekorder
* 350 poeng av 350 mulige på baneskyting (200 meter)
* 350 poeng av 350 mulige på både 15 og 50 meter
* 30/30 på grovfeltskyting 
* 32 treff på stangskyting
* 7,1 sekund på felthurtigskyting

## Referanser


## Kilder
* Skytterboka 2005-2006, utgitt av Det frivillige skyttervesen
* 

## Eksterne lenker
* 
* Det frivillige Skyttervesens hjemmesider
* Sartor skytterlag sin hjemmeside
Olav Dalgard og Henrik Rytters kritikarpris

**Olav Dalgard og Henrik Rytters kritikarpris**, tidligere **Dalgards kritikarpris** ble opprettet i 1981, etter en testamentarisk gave fra Olav Dalgard til *Norsk litteraturkritikerlag*, i dag Norsk kritikerlag. Prisen deles vekselvis ut til kritikere innen litteratur, teater og film. Jury for prisen oppnevnes vekselvis av Kritikerlaget og Norsk Filmkritikerlag. Norsk kritikerlag deler også ut Kritikerprisen.

For å bygge opp fondskapitalen er prisen ikke delt ut hvert år. Prisen består av 10&nbsp;000 kroner og en bronseskulptur av Sivert Donali.

## Prisvinnere
*1981: Odd Solumsmoen (litteratur) 
*1982: Odd-Stein Andersen (teater) 
*1984: Steinar Sivertsen (litteratur) 
*1985: Elsa Brita Marcussen (film) 
*1986: Thor Sørheim (litteratur) 
*1987: Jo Ørjasæter (teater) 
*1988: Eilif Straume (litteratur) 
*1989: Per Haddal (film) 
*1990: Eiliv Eide (litteratur) 
*1991: Martin Nordvik (teater) 
*1992: Simen Skjønsberg (litteratur) 
*1994: Thor Ellingsen (film) 
*1995: Karin Moe (litteratur) 
*1996: Bengt Calmeyer (teater) 
*1997: Steinar Sivertsen (litteratur) 
*2002: Kalle Løchen (film) 
*2003: Henning Hagerup (litteratur) 
*2004: Therese Bjørneboe (teater)
*2005: Espen Stueland (litteratur)
*2006: Anne Hoff (film)
*2007: Inger Østenstad (litteratur)
*2008: Astrid Sletbakk (teater)
*2009: Marta Norheim (litteratur)
*2010: Einar Guldvog Staalesen (film)
*2011: Hans H. Skei (litteratur)
*2012: IdaLou Larsen (teater)
*2013: Espen Søbye (litteratur)
*2014: Turid Larsen (litteratur)
*2015: Mona Levin (teater)
*2017: Tom Egil Hverven (litteratur)
*2018: Kjetil Lismoen (film)
*2019: Ingunn Økland (litteratur)
*2020: Knut Ove Arntzen (teater)

## Se også
* Årets kritiker
* Reidar Mjøens legat

## Eksterne lenker
* Mottakere av Olav Dalgards kritikarpris – Kritikerlaget
Knud Gislesen

**Knud Gislesen** (født 29. desember 1801, død 20. mai 1860) var en norsk lærer, teolog og biskop.

Knud Gislesen ble født på gården Løxlie i Hjerdal i øvre Telemark.

Mars 1825 kom han til Christiania, og var ferdig cand.theol. fra Det teologiske fakultet ved Universitetet i Oslo i desember 1830. Straks etter ble han tilsatt som adjunkt ved Skiens Lærde Skole, men han ble der bare noen måneder.

Den 2. september 1833 ble han utnevnt til resid. kapellan i Asker.

I 1834 ble han styrer for Asker seminar.

I 1836 fikk han et offentlig reisestipend for ei studiereise til Danmark og Slesvig-Holstein.

Gislesens bibelhistorie kom i førsteutgave 1853, og i 1858 ga han ut ei litt omarbeidet og utvida utgave.

Sokneprest i Gjerpen, 1855. Mai 1856 innviet til biskop i Tromsø Stift.

## Priser
* Vasaordenen (1843)
* St. Olavs Orden (1858).

## Referanser


## Litteratur
* **Gvåle, Gudrun Hove:** «Læraren og presten frå Hjartdal» i *Telemarks historie* 1989.  
* Knud Gislesen: Levnedsbrev i Gjerpens Kaldsbog, series pastorum.
* R. G. Heggtveit: Den norske Kirken i det 19. Aarhundrede (3 bd. 1920).
* J. V. Kvam: Den norske Kirkes Biskoper efter Reformationen (Kra. 1905.)
* T.W.K. Bøckmann: Tromsø Bispedømme 1804-1904.

## Eksterne lenker
* Gvåles artikkel publisert på nett av Hjartal historielag.
Åttring

**Åttring** er en robåt med åtte eller flere årer (minst fire på hver side). På Sørvestlandet (sør for Bergen) og enkelte andre steder betyr «åttring» rett og slett en åtteåret båt; lengden er gjerne 7-7,5 m. Men på Sunnmøre og i Nord-Norge betyr «åttring» en båt som er ganske mye lengre enn dette, og som oftest har ti (fem par) årer. Mange steder i landet snakker man heller om firkeiping, firroing, slagkeiping eller firing/fyreng.
## Referanser
Strupe (Halden)

:*Se også pekersida [[strupe]] for flere betydninger av ordet.*

**Strupe** er en bydel i Halden og navnet på den ene av de tre ungdomsskolene i byen. Halden Tennisklubb og Kvik Halden Fotballklubb har begge klubbhusene sine og flere baner der.

Strupe/Frydenlund er en grunnkrets i delområdet Halden øst.