open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ferdinand I av Portugal

**Ferdinand I av Portugal** (1345–1383) etterfulgte sin far Peter I på Portugals trone i 1367. Han var den andre sønnen til Peter I, men den eldste overlevende. 

I en avtale som ble inngått med pave Gregor XI var det krav om ekteskap med Leonora av Castilla. Før dette kunne skje var han blitt lidenskapelig knyttet til Leonora, kona til en av sine hoffmenn. Da hun ble skilt, gjorde han henne til sin dronning. Da han døde, etterlot han seg ingen mannlig arving, og hans illegitime bror Henrik II av Castilla gjorde krav på tronen. Dette førte til en periode med kaos og uro i landet. Hans datters ektemann, kong Johan I av Castile forsøkte å kreve hennes arverett til kronen av Portugal og dermed sikre sammenslåingen av disse to land, men han tapte til slutt i slaget ved Aljubarrota og Johan I av Portugal ble Portugals konge.

Han ble tidvis omtalt som «den kjekke» (*o Formoso* eller *o Belo*) eller tidvis for «den ustadige» (*o Inconstante*). Han var konge av Portugal og  Algarve fra 1367 og til sin død i 1383.

## Ekteskap og barn
Ferdinand giftet seg med Leonora Telles (eller Teles) de Meneses, tidligere hustru av den avdøde adelsmannen João Lourenço da Cunha, herre av Pombeiro, og datter av Martim Afonso Telo de Meneses. Hun fødte ham to sønner, som begge døde unge, og en datter.

## Referanser
Jurij av Russland

**Jurij Danilovitsj** (ca. 1281–ca. 1325) var storfyrste av Moskva 1303–1325, fra 1317 også storfyrste av Vladimir.

## Referanser
En-Rogel

**En-Rogel** eller **Rogelkilden** (hebraisk: , *‛êyn rôgêl*) var et landemerke og en vannkilde i nærheten av Jerusalem i oldtidens Israel. Det var et skjulested for kong Davids spioner, Jonatan og ypperstepresten Ahimaas, i henhold til *[[Andre Samuelsbok]]* i den hebraiske Bibelen (det gamle testamente), og den lå nært ved Sohelet-steinen, hvilket nevnes i *[[Første Kongebok]]* som stedet hvor Adonja slaktet husdyr og holdt en offerfest i et forsøk på underbygge sitt krav på tronen. I senere tid var stedet et grensemerke mellom Judea og området til Benjamins stamme. Vannkildens åpenbare hellige vesen antyder at det var det samme stedet som Drakekilden som nevnes i *[[Nehemjas bok]]*.

Stedets alder er utvilsom gammel, og det er sannsynlig at kilden var et hellig sted også i førisraelittisk tid. Betydningen av navnet og dets nøyaktige lokalisering er usikker. Som med Sohelet-steinen hadde antagelig navnet en form for hellig eller mytisk betydning.

Det er fremmet to identifisering som har fått et visst gjenklang: Det første er «Jomfruens kilde», ‘Ain Sitti Maryam, senere ‘Ain Umm ed-Deraj, den eneste virkelige kilde i nærheten av Jerusalem, og nøyaktig rett imot ez-Zehweleh som kanskje kan være Sohelet-steinen. Det andre er Bir-Eyyub, også kjent som Nehemjas brønn, omtrent 100 meter lengre sør for stedet hvor Wadi er-Rababi og Kedrondalen møtes. Et argument mot sistnevnte er at Bir-Eyyub er ikke en kilde, men en brønn og ligger for langt unna ez-Zehweleh som er godt synlig fra byen. Den passer heller ikke til konteksten i *Andre Samuelsbok*, og det er usikker om den eksisterte i antikken. Det fremste argumentet for «Jomfruens kilde», som muligens kan identifiseres med Gihonkilden, er at historikeren Josefus har bevitnet at den eksisterte i antikken, og som plasserte den i de kongelige hager.

## Referanser
Møllevannsveien (Kristiansand)

**Møllevannsveien** (1-107C, 2-52) er en vei i bydelen Grim/Dalane i Kristiansand. Den har sitt løp over ca 1&nbsp;750 meter fra Vesterveien ved rundkjøringen der E39 og E18 møtes til Suldalsveien/Setesdalsveien på Krossen. Første del av veien kaltes Rennebakken/Renneville (fra fransk Rend de Ville, kanten av byen).

130 eiendommer, i første rekke boligeiendommer, er matrikulert til Møllevannsveien. Unntakene er nummer 36 som er Idrettsplassen med Idda Arena, 40 er Møllestua barnehage, 44 Grim kirke, Grim skole nr 50 og Solholmen skole nr 52.

## Referanser
Einar Halvorsen (forsker)

**Einar Halvorsen** (født 3. august 1967) er en professor ved Høgskolen i Buskerud og Vestfold (tidligere Høgskolen i  Vestfold), ansatt ved Institutt for mikro- og nanoteknologi. Han var tidligere (1996–1999) ved Universitetet i Oslo.

Halvorsen var mars 2009 prosjektleder for et prosjekt som skal utvikle nye prinsipp for energihøsting. Et prosjekt som fikk 10,7 millioner NOK fordelt over 4 år fra Norges forskningsråd.

I april 2009 ble han tildelt en nyopprettet pris som Årets forsker på avdeling RI. Han fikk prisen for sin publisering, for sitt arbeid med satsingen på energihøsting og arbeidet med fredagsseminarene. En pris han selv, året etter var prisutdeler for, hvor Bjørn Jensen var vinner for året 2009.

## Referanser




## Eksterne lenker
*  
* Ansatt-profil på Høgskolen i Vestfold
*
Dune II

***Dune II: The Building of a Dynasty*** er et videospill fra 1992 basert på Frank Herberts science fiction-roman Dune (roman). Spillet ble utviklet av Westwood Studios og utgitt av Virgin Interactive.

*Dune II* regnes som et av de første spillene innenfor den populære sanntidsstrategi-sjangeren, og var revolusjonerende for sin tid.

I spillet skal man lede et av de rivaliserende store husene i kampen om kontrollen over ørken-planeten Arrakis.

Keiser Frederik IV ved House Corrino er desperat etter høstingen av det verdifulle stoffet melange (også kjent som "krydderet") som bare kan bli funnet på planeten Arrakis, for å betale ned all gjelden hans på grunn av konflikter med hans familie-medlemmer. For å oppnå dette tilbyr han det eneste guvernørskapet i Arrakis til det av de tre husene (Atreides, Harkonnen eller Ordos) som kan gi mest krydder til keiseren.

Spilleren får rollen som en militær leder fra et hus, som spilleren kan velge selv. De første oppdragene går ut på å etablere en base ved et ellers ubebodd territorium i Arrakis, å høste mest mulig krydder, og å beseire inntrengere eller andre motstandere. Senere, når de tre husene deler Arrakis mellom seg, må spilleren angripe og holde på fiendtlige territorier. Når spilleren dominerer Arrakis på verdenskartet, allierer de to andre fiendtlige fraksjonene seg mot deres felles fiende. Hva slags Våpen og gjenstander som spilleren kan få tilgang til, varierer også ettersom hva slags hus spilleren velger å tilhøre.

## Handling
Spilleren får rollen som sjef for et av de tre inter-planetære husene, Atreides, Harkonnen eller Ordos, med det formål å bryte kontrollen over Arrakis fra de to andre husene. Den grunnleggende strategien i spillet går ut på å høste krydder fra de forræderske sanddynene, konvertere krydderet til kreditt via et raffineri, og å bygge militære enheter med disse ervervede kredittene for å avverge og ødelegge alle andre fiender.

I tillegg til fiendens angrep, får spilleren også andre problemer som for eksempel den plagsomme, gigantiske sand-ormen, som er i stand til å svelge hele kjøretøy og infanteri. Spilleren kan bare bygge på steinete terreng, og må bygge fundamenter av betong for å unngå forringelse av konstruksjonene på grunn av de tøffe vær-forholdene. Men konstruksjoner kan fremdeles gradvis forfalle over tid, uavhengig av tilstedeværelsen av disse betong-platene. Selv om betongen sparer kostnader for reparasjoner i det lengre løp. Krydder-områder er angitt med oransje farge på sanden, og mørkere oransje indikerer veldig høy konsentrasjon av krydder.

Et kart over planeten Arrakis vises før de aller fleste oppdrag, hvor spilleren kan velge neste territorium å spille på. Ni territorier må bekjempes, uavhengig av hus, for å komme helt til sluttspillet. Å gjennomføre oppdrag gir mulighet til forbedret teknologi og andre våpen som er unike for hvert hus. En spiller kan få tilgang til andre hus sine spesielle enheter ved å fange en fiendtlig fabrikk som produserer de ønskede enhetene ved den fangede fabrikken.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Avenida Atlântica

**Avenida Atlântica** er en av hovedveiene i Copacabana i Rio de Janeiro. Den går langs med stranda, og ved sida av den går det en sykkelvei og den kjente strandpromenaden. Avenida Atlântica starter ved Praça Almirante Júlio de Noronha i Leme og ender ved Praça Coronel Eugenio Franco. Bygginga av avenyen ble påbegynt i 1905, og den ble åpna i 1906.

Avenida Atlântica har tre kjørefelt i hver retning adskilt av en midtrabatt. På søndager sperres de tre felta som er nærmest stranda av for biltrafikk slik at de kan brukes av fotgjengere og syklister.
Arpoador

**Arpoador** er et lite område og ei strand i den sørlige delen av Rio de Janeiro, på ei lita halvøy mellom Copacabana og Ipanema. Området utgjør formelt den østligste delen av Ipanema.

I Arpoador er det en liten høyde som kalles Pedra de Arpoador («Arpoadorsteinen»), som indianerne pleide å fiske fra med harpun. Fra høyden er det flott utsikt til Ipanemas kjente solnedgang, og den fylles derfor med mennesker hver kveld.

Stranda i Arpoador er kjent som et av byens beste surfesteder.

En stor del av Arpoador befinner seg innafor verneområdet Parque do Arpoador.
Go’dagen

**Go'dagen** er en skulptur av billedhugger Tone Thiis Schjetne. Den er totalt ca 175 cm høy og støpt i bronse. Den ble laget i 1980 og finnes i to eksemplarer: En står i Stavanger og én i Trondheim. 

I Trondheim står skulpturen like ved Torvet, og blir ofte kalt *Torgkona*. Stavanger fikk sin skulptur midt på 1980-tallet. I forbindelse med Stavanger Festdager 1983 ble flere verk av ulike billedhuggere utstilt i Bjergstedparken. *Go'dagen* var en av disse skulpturene. Flere i Stavanger ønsket å beholde skulpturen, som de allerede hadde gitt kjælenavnet *Kånå*, da utstillingen var over. Dette ble gjort mulig gjennom en kroneruling blant næringsdrivende i sentrum og byens øvrige befolkning.

Kånå ble satt opp på torget i Stavanger og sto der i rundt 20 år. I midten av januar 2005, i forbindelse med byggingen av Tusenårsstedet, ble hun flyttet til Lille Sølvbergtorget, midt i den gamle delen av sentrum.

Trondheim kommune kjøpte sin utgave av Go'dagen noe senere enn Stavanger, i 1983. Hun står oppstilt rett utenfor der hvor byens turistkontor tidligere lå, like ved torget. 

En liten statuett-utgave av Go'dagen deles ut til mottagerne av Trondheim kommunes kulturpris.

Modellen til Go'dagen var Anna Kornelia Holm, en kvinne fra Skjervøy i Troms, som kom til Trondheim som ung pike for å arbeide som hushjelp. Hun arbeidet aldri som torgkone, selv om enkelte har trodd det, fordi skulpturen av og til blir kalt **Torgkona**. Etter krigen var Anna Holm pensjonist og tilbrakte mye av sin tid på torget i Trondheim, eller hun satt på en benk ved Nidarosdomen. Alle som hilste, fikk et blidt «Go'dagen» til svar. Tone Thiis Schjetne hadde lagt merke til kona som gikk rundt og hilste på folk. Hun fikk lyst til å lage en studie av henne og i 1957 satt Anna Holm modell for henne. Holm skal også ha sittet modell for Tone Thiis Schjetnes mor, kunstneren Greta Thiis.

Da Schjetne rundt 1980 ønsket å lage en stor skulptur av kona, tok hun med den lille skulpturen som modell og reiste til Paris for å realisere dette. Resultatet ble Go'dagen.
## Referanser
Jelena Glinskaja

**Jelena Glinskaja** (født 1510, død 4. april 1538) var storfyrstinne i Storfyrstedømmet Moskva, gift med storfyrst Vasilij III av Russland. Storfyrsten hadde tidligere vært gift med Solomonia, datter av bojaren Jurij Saborov. Dette ekteskapet var inngått utelukkende av politiske årsaker, men storfyrsten trengte en arving, og Solomonia fikk ingen barn. Vasilij gikk da til det uvanlige skritt å skilles fra storfyrstinnen, og sørget deretter for å holde henne innesperret i et kloster. Den neste hustruen, Jelena Glinskaja, skal Vasilij ha valgt av kjærlighet og «for hennes vakre ansikt og ungdom». Jelena var niese av prins Glinskij, så valg av ektefelle var nok ikke helt uten politiske motiver.

Det eneste som var ventet av den nye storfyrstinnen, var at hun skulle føde en tronarving, men hun var bestemt og tok raskt ansvaret i storfyrstehusholdet. Hun fikk ektemannen til å følge hennes innfall, og fikk ham blant annet til å barbere av seg skjegget, noe bojarene likte svært dårlig.

I 1530, fire år etter bryllupet mellom Vasilij og Jelena, fikk de tronarvingen, da Jelena fødte sønnen Ivan IV. Omtrent et år senere fødte hun en sønn til, Jurij. Noe senere fikk Vasilij en uhelbredelig sykdom og skrev et testament der han overlot tronen til sin sønn Ivan og «til min hustru Jelena med bojarrådet». Han beordret Jelena til å regjere i sønnens navn til han ble myndig. Det var Vasilijs tanke at hun ikke skulle ha all makt, men at bojarene skulle ha det avgjørende ord i viktige saker. Da Vasilij døde i 1533, tok Jelena likevel over makten, og sørget for at bojarrådet måtte rådføre seg med henne i alle saker. Hun var Russlands regent i perioden 1533 til 1538, mens sønnen Ivan IV av Russland (tsaren «Ivan den grusomme») var mindreårig.

Jelena er omtalt som kald, kalkulerende og mistenksom, og hun styrte med hard hånd. Sønnen, som senere fikk tilnavnet «den grusomme», lærte av henne. Hun begrenset klostrenes og bojarenes rett til landområder, og fjernet privilegiet med skattefrihet. Den viktigste endringen hun fikk gjennomført når det gjaldt nasjonal ledelse, var pengereformen i 1535. Tidligere hadde hvert fyrstedømme hatt sitt myntsystem. Jelena arbeidet for en ens valuta i hele landet, og kjempet for å utrydde forfalskninger.

Hun hadde fremgang også i utenlandspolitikken. I 1534 forlangte kong Sigismund av Litauen å få tilbake de byene som var avstått til Storfyrstedømmet Moskva under Vasilij III. Jelena nektet, det kom til krig – og Jelenas folk seiret. Etter krigen emigrerte nesten 300 litauiske adelsfamilier til storfyrstedømmet.

Jelena døde brått før hun hadde fylt 30. Det gikk rykter om at hun var blitt forgiftet. Undersøkelser av Jelenas levninger i nyere tid, støtter denne teorien.

## Referanser


## Kilder

*
Arne Eidsmo

**Arne Eidsmo** (født 4. april 1941, død 16. oktober 2011) var en norsk lokalpolitiker for Høyre og regionleder av NHO Troms. Arne Eidsmo pensjonerte seg som regionleder i Troms av Næringslivets Hovedorganisasjon (NHO), april 2011 i en alder av 70 år, etter 42 år som leder. Eidsmo har også vært statssekretær for fiskeriminister Svein Munkejord (H) i perioden 1989-90 under Jan P. Syses regjering. Han var også en profilert frimurer med graden XI, høyt opplyst ridder og kommandør med det Røde Kors. 

Arne Eidsmo ble omtalt som en høvding innen nordnorsk næringsliv.

Arne Eidsmo ble valgt inn på Fylkestinget for Høyre i Troms i perioden 2011-2015 og skulle i utgangspunktet møte på den første samlingen 18. oktober 2011, men døde etter kortere tids sykdom den 16. oktober 2011 på Universtietssykehuset i Tromsø (UNN) .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rønnaug Eliassen

**Rønnaug Eliassen** (født 24. oktober 1911, død 19. januar 2014) var en norsk advokat kjent for sitt engasjement i norsk kvinnekamp. Eliassen vokste opp i et borgerlig, intellektuelt miljø i Oslo og tok juridisk embetseksamen så tidlig som i 1937. Etter krigen var hun en tid dommerfullmektig i Midthordland, men ble etter hvert privatpraktiserende advokat med kvinners rettigheter som spesialfelt.

Eliassen engasjerte seg i Sosialistisk Folkeparti og var blant mye annet medlem i Porsgrunn bystyre, Norsk kvinneforbund og Internasjonal kvinneliga for fred og frihet. Hun sto bak oversettelsen av Simone de Beauvoirs *[[Det annet kjønn]]* i 1970. Hun var med i redaksjonsrådet til tidsskriftet *[[Kvinnen og Tiden]]*.

Eliassen var datter av arkitekten Georg Eliassen, søster av meteorologen Arnt Eliassen og Trond Eliassen. Og mor til Jorun Solheim. Hun døde i januar 2014, 102 år gammel.

## Referanser
Jean-Bédel Georges Bokassa

**Jean-Bédel Georges Bokassa**, kronprins av Det sentralafrikanske keiserdømme (født 2. november 1973), er sønn av Jean-Bédel Bokassa og hans kone Catherine Denguiadé, som ble keiserinne ved Bokassas tiltredelse til tronen. 

Etter farens beslutning om å bli keiser ble han utnevnt til arving med tittelen kronprins, og ble inkludert i den overdådige kroningen 4. desember 1977.
Mikhail av Vladimir

**Mikhail av Vladimir** eller **Mikhalko Yuryevich** (Михалко (Михаил) Юрьевич) (død 20. juni 1176) var fyrste av Tortsjesk fra midten av 1160-årene til 1173, av Vladimir-Suzdal 1175–1176 og storfyrste av Kyiv fra 1171.

Han var eldste sønn av Jurij Dolgorukij og hans annen kone. Mikhail ble sendt bort fra Suzdal-landet av sin halvbror Andrej, som tydeligvis ikke likte Mikhails mor. Siden utnevnte Andrej ham til regent i Kyiv i 1171, men Mikhail sendte sin yngre bror Vsevolod til Kyiv isteden. Da Andrej døde, overtok Mikhail makten i Vladimir. Siden tvang fiendtlige krefter ham til å reise til Tsjerningov. Han kjempet mot en nevø av Andrej og gjenopptok makten i Vladimir i 1175, men døde året etter og ble etterfulgt av Vsevolod.

## Referanser
Mikhail Jaroslavitsj

**Mikhail Jaroslavitsj** (russisk: Михаил Ярославич, født 1271, død 22. november 1318), også kalt *Mikael av Tver* eller *Mikael den hellige*, var fyrste av Tver fra 1285. Han regjerte som storfyrste av Vladimir fra 1304 til 1314 og igjen fra 1315 til 1318. Han er en helgen i Den russisk-ortodokse kirke.

## Referanser
Wales’ kronregalier

**Wales' kronregalier** (*Honours of the Principality of Wales*) omfatter en krone, en ring, en stav, et sverd, et belte, og en kappe. De blir tildelt fyrsten av Wales ved den seremonien som kalles investitur av fyrsten av Wales.

## Eksterne lenker
* Honours of the Principality of Wales on the official website of the British Monarchy
Florida Keys

**Florida Keys** er et arkipel, en streng med rundt 1700 øyer i sørøstlige USA. De begynner ved Floridahalvøyens sørlige odde, rundt 24&nbsp;km sør for Miami, og går i en bue sørvestover og siden vestover mot Key West, som er den vestligste av de befolkede øyene, og videre til de ubebodde Dry Tortugas. Øyene ligger langs Floridasundet som deler Atlanterhavet i øst fra Mexicogulfen i vest og definerer en av Floridabuktens ender. Øyene hører til fylkene Monroe og Miami-Dade.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cuba under Sommer-OL 2012

**Cuba** deltok under Sommer-OL 2012 i London som ble arrangert i perioden 27. juli til 12. august 2012. Ethundreelleve utøvere, sekstiseks menn og førtifem kvinner deltok i tretten sporter. Det var nittende gangen Cuba deltok i et sommer-OL, de kom på sekstendeplass med fem gull-, tre sølv- og seks bronsemedaljer. Bryteren Mijaín López var landets flaggbærer under åpningsseremonien.   

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Boksing

* Lett fluevekt (49kg) – Yosvany Veitia
* Fluevekt (52kg) – Robeisy Ramírez
* Bantamvekt (56kg) – Lázaro Álvarez
* Lettvekt (60kg) – Yasniel Toledo
* Lett tungvekt (81kg) – Julio César la Cruz
* Tungvekt (91kg) – José Larduet
* Super tungvekt (+91kg) – Erislandy Savón

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Tyrkias Grand Prix 2010

**Tyrkias Grand Prix 2010** (offisielt navn: *2010 Formula 1 Turkish Grand Prix*) var et Formel 1-løp som ble arrangert 30. mai 2010 på Istanbul Park i Istanbul, Tyrkia.  Dette var den syvende runden i Formel 1-sesongen 2010.

Løpet er mest kjent for kollisjonen mellom de to Red Bull-førerne Sebastian Vettel og Mark Webber, som førte til at Vettel måtte bryte og at Webber mistet ledelsen i løpet. Løpet ble vunnet av McLarens Lewis Hamilton, med teamkameraten Jenson Button på andreplass og Mark Webber på tredje. Renaults Vitalij Petrov satte løpets raskeste runde etter å ha byttet til nye dekk etter en kollisjon med Fernando Alonso.

Dette var Ferraris Grand prix-løp nummer 800.

## Klassifisering
### Kvalifisering

### Løpet

## Stillingen i mesterskapene etter løpet

;Førermesterskapet

;Konstruktørmesterskapet

* **Merk**: Kun de øverste fem plasseringene er tatt med for hver av de to mesterskapene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Algerie under Sommer-OL 2012

**Algerie under Sommer-OL 2012**. Algerie deltok under Sommer-OL 2012 i London som ble arrangert i perioden 27. juli til 12. august 2012. Trettini utøvere, tjueen menn og nitten kvinner deltok i tolv sporter. Det var tolvte gangen Algerie deltok i et OL, de kom på delt femtiendeplass med en gullmedalje. Bokseren Abdelhafid Benchabla var landets flaggbærer under åpningsseremonien.    

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Friidrett

Algerianske utøvere oppnådde kvalifiseringsstandarden i følgende øvelser (opp til maksimum 3 utøvere i hver øvelse i A-standard, og 1 i B-standard):

;Herrer
;Løpsøvelser

;Tekniske øvelser

;Damer
;Løpsøvelser

## Boksing

Algeria har kvalifisert 2 boksere. Abdelhafid Benchabla ble kvalifisert ved å vinne lett tungvekt-klassen under Verdensserien. Mohamed Amine Ouadahi kvalifiserte gjennom Verdensmesterskapet i boksing 2011. Algeria kvalifiserte også boksere gjennom den afrikanske kontinentalturneringen.

;Herrer

## Sykling

### Landevei
Algeria har en kvalifisert utøver.

## Fekting

Algeria har to kvalifiserte fektere.

;Damer

## Judo

## Roing

Algeria har kvalifisert en roer.
;Women

## Skyting

;Herrer

## Svømming

Algerianske svømmere har oppnådd følgende kvalifiseringsstandarder (opp til maksimum 2 svømmere i hver øvelse under Olympic Qualifying Time og 1 under Olympic Selection Time)

;Herrer

## Taekwondo

Algeria har kvalifisert 1 utøver.

## Referanser
Ksar el Barka

**Ksar el Barka** (arabisk:كصر البركة) er en by med ruiner i det sentrale Mauritania. Byen ble grunnlagt i 1690 av Kountastammen.

## Se også
* Ksar
Lalo Schifrin

**Lalo Schifrin** (1932–2025) var en argentinsk komponist, pianist og dirigent. 

Schifrin er kjent for sin musikk til TV og film, kanskje mest kjent er «Theme From Mission: Impossible». Han mottok fire Grammy-priser og ble nominert til Oscar seks ganger.

Schifrin, med bakgrunn i jazz, er også kjent for sitt samarbeid med Clint Eastwood på 60-, 70- og 80-tallet. Særlig musikken til *[[Dirty Harry]]*-filmene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Skottlands kronregalier

**Skottlands kronregalier** (*The ancient Honours of Scotland*) består av en krone, et septer og et rikssverd. Kronjuvelene er siden 4. februar 1818 utstilt i Edinburgh Castle.

**Kongekronen** er fra 1540 og ble laget av John Mosman i Edinburgh. Gull fra en eldre krone ble benyttet til arbeidet. Den er besatt med 44 edelstener, samt skotske ferskvannsperler. Kronen ble første gang benyttet ved kroningen av Jakob Vs dronning Maria av Guise i 1540. 

**Septeret** ble gitt kong Jakob IV av Skottland i 1494. Det ble trolig gitt kongen av pave Alexander VI. Det ble forlenget og omarbeidet i 1536. 

**Sverdet** er en gave til samme konge fra pave Julius II. Det ble gitt i 1508. 

## Referanser

## Eksterne lenker
* Honours of Scotland, Edinburgh Castle 
* The Honours of Scotland, The Royal Household
Alexia de Lode

**Alexia de Lode** (født 1737, døpt 15. mai 1737, død 18. desember 1765) var en kvinnelig kobberstikker fra København. Hun var datter av stempelskjæreren og maleren Gustav de Lode den eldre og hans ektefelle. Hun var søster av kobberstikkeren Odvardt Helmoldt Lode.

de Lode har stukket et stort antall prospekter av danske byer til *[[Den danske atlas]]* som ble utgitt av Erik Pontoppidan.

I tillegg sto hun bak illustrasjonene til den danske utgaven av Edward Moores *Fables of the Female Sex* (dansk utgave: *Fabler for det smukke Kiøn*).

## Referanser


## Kilder
* 
* Odvardt Helmoldt Lode fra Dansk Biografisk Leksikon

## Eksterne lenker
*
Døden ved vann

***Døden ved vann*** er et norsk kriminalhørespill som gikk på NRK Radio i 2011. Stykket er basert på Torkil Damhaugs roman av samme navn (2007). 

## Medvirkende

## Referanser
Heidi Marie Vestrheim

**Heidi Marie Vestrheim** (født 1977) er en norsk musiker, låtskriver og programleder. 

## Karriere
Vestrheim startet sin musikerkarriere som vokalist i bandet Atakama som utga platen *Lush* i 2000. Solodebuten kom i 2003 med EP-en *Pigs*, fulgt opp året etter med hennes første soloalbum *Signs and Fiction*. Vestrheim ble i 2005 med på Tysklandturneen til det norske bandet Ephemera. I 2006 ga hun ut sitt andre soloalbumet, *Beautiful Houses*. Vestrheim spiller også i barnemusikkbandet Hei kalas.  

Vestrheim jobbet en periode på Den Nationale Scene i Bergen, hvor hun spilte i *På'an igjen*, en dramatisering av Jan Eggums viser. 

Fra 2008 har Vestrheim flere ganger jobbet som programleder i NRK, blant annet i programmet *[[Julemorgen]]* (2009–2012) på NRK Super, *Ut av skapet* (NRK1), *Superbonden* (NRK1), *[[Reiseradioen]]* (NRK P1), *Heidi Marie & Co.* og *Tidenes Morgen* (NRK P13), og *Kvelden med Heidi Marie* (NRK P1).  

Hun har bidratt med historien «Knølkvalen Kai» i *Godnattboka*, utgitt på Skald forlag i 2007, som også har blitt en populær barneforestilling. Hun har også gitt ut to quizbøker på Aschehoug og bidratt i boka *[[Barfot]]* på Gyldendal Tiden, samt medvirket i boka *Gay Kids – Kule barn som også finnes* på Abstrakt forlag.  

I 2023 debuterte hun med romanen *Jenny Fender* på Gyldendal Norsk Forlag. Boken ble nominert til ARKs barnebokpris, Trollkrittet og bokslukerprisen, den vant Kulturdepartementets priser for barne- og ungdomslitteratur sin debutantpris. 

Heidi Marie Vestrheim har sitt eget plateselskap, BlueBox Records.

## Diskografi
* 2000: *Lush* (med Atakama)
* 2003: *Pigs* (EP)
* 2004: *Signs and Fiction*
* 2006: *Beautiful Houses*
* 2012: *I want to Go*
* 2014: *Dark Spring* (EP)
* 2016: *Black Forest*
* 2020: *hvorfor er jeg allergisk* (med hei kalas)
* 2023: *men jeg kan kose med katten* (med hei kalas)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Klåved

**Klåved** (*Myricaria germanica*), også kalt **klåris** og tidligere hærbúa, er en liten busk i tamariskfamilien. Arten er den eneste i tamariskfamilien som forekommer i Norge. Klåved er kommuneblomst i Melhus.

I Norsk rødliste for arter vurderes arten som *nær truet* på grunn av vassdragsreguleringer, forbygninger og gjengroing med lupiner.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Per Olav Tyldum

**Per Olav Tyldum** (født 1964) er en norsk politiker (Sp).

Han var ordfører i Overhalla fra 2011 til 2021, medlem av Trøndelag fylkesting fra 2019 til 2021 og fylkesleder i Trøndelag Senterparti fra 2020 til 2022.

Tyldum ble valgt inn på Stortinget fra Nord-Trøndelag i 2021 og satt tre år i Stortingets næringskomité, som Senterpartiets landbrukspolitiske talsmann. Tyldum frabad seg renominasjon foran stortingsvalget i 2025.

Han var driftsassistent og senere bestyrer ved Namdal Produsentlag/Gartnerhallens anlegg på Skogmo før han i 1997 ble avdelingssjef/regionsjef for Felleskjøpet i Namsos. Fra 2003 og frem til han ble ordfører i 2011, var han daglig leder i reiselivsselskapet Inatur i Namsos, som driver innen jakt- og fisketurisme.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Edward Natapei

**Edward Natapei** (født 17. juli 1954, død 28. juli 2015) var en vanuatisk politiker for Vanua'aku Pati. Han var i tre perioder statsminister i Vanuatu og fungerte som landets president i mars 1999.

Natapei var utdannet ved Fiji Institute of Technology i Suva. Han ble første gang innvalgt i parlamentet i 1983. I 1991 var han en kort periode Vanuatus utenriksminister. Fra 1996 til 1999 var han parlamentspresident. I 1999 ble Natapei valgt til leder i Vanua'aku Pati. Fra 2001 til 2004 var han statsminister. Han var fra 2005 til 2007 minister for infrastruktur og offentlige tjenester og fra 2007 til 2008 visestatsminister og minister for offentlige tjenester.

Etter at Vanua'aku Pati vant valget 2. september 2008 ble Natapei igjen statsminister. Han ble sittende til desember 2010, da han tapte et mistillitsvotum og måtte overgi statsministerposten til Sato Kilman. Etter at Natapei reiste spørsmål om votumet var forenlig med grunnloven fikk han 16. juni 2011 tilbake statsministerposten, men måtte gi den fra seg igjen 26. juni da parlamentet på reglementert vis valgte Sato Kilman til statsminister.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tidjikja

**Tidjikja** (arabisk:تجكجة) er hovedstaden i Tagantregionen i det sentrale Mauritania på Tagantplatået.  Den ble grunnlagt i 1680 og har omtrent  innbyggere.

Byen er kjent for sine palmer og sin byggeskikk.  Den har også en flyplass.

Moudjeria, Ksar el Barka, Rachid, Ksar el Khali, Ouadane, Boumdeit og Serotandi er nærliggende byer og landsbyer.
Historikerens feilslutning

**Historikerens feilslutning** er logisk feilslutning som oppstår når en antar at beslutningstakere i fortiden fra det samme perspektiv og har den samme informasjon som de som i senere tid som analyserer avgjørelsen. Det må ikke forveksles med presentisme, en måte å analysere historiske hendelser hvor dagens ideer (som for eksempel moralske standarder) projiseres inn i fortiden.

Feilslutningen var beskrevet i 1970 av David Hackett Fischer, som foreslo at den var analog med William James' psykologens feilslutning. Fisher foreslo ikke at historikere skulle unnlate retrospektiv analyse i arbeidet deres, men han minnet historikere på at personer ikke var i stand til å se inn i fremtiden. Som eksempel trakk han frem det velkjente argumentet at Japans overraskelsesangrep på Pearl Harbor skulle ha blitt avslørt i USA på grunn av de mange indikatorene på at et angrep var nært forestående. Hva dette argumentet overser, hevder Fisher, er at det var mange motstridende tegn som antydet andre teorier. Bare retrospektivt blir advarslene sett på som åpenbare, tegn som peker i andre retninger blir som regel oversett.

Eksempelvis har David Aaronovich kritisert blant annet konspirasjonteoretikere for å anvende historikerens feilslutning i amerikanske myndigheters reaksjon på terrorangrepene 11. september 2001. Konspirasjonsteoretikerne spør seg om hvorfor ikke flyene ble skutt ned eller hvorfor ikke Pentagon ble evakuert. Problemet er at ingen tidligere har benyttet seg av fly til å styrte inn i bygninger og man visste ikke på denne tiden at Flight 77 ville treffe Pentagon, andre mål var også mulige.

Innen militærhistorie bruker historikere av og til det som kalles krigståketeknikken, for å forsøke å unngå historikerens feilslutning. Her blir handlinger og avgjørelser kun evaluert ut fra hva personen visste på denne tiden og ikke fremtidige hendelser som personen ikke kunne ha kjent til. Ifølge Fisher var denne teknikken utviklet av den amerikanske historikeren Douglas Southall Freeman i hans biografier om Robert E. Lee og George Washington.

## Litteratur
*Fischer, David Hackett (1970): *Historians' Fallacies: Toward a Logic of Historical Thought.* New York: Harper Torchbooks, s. 209–213.
*Aaronovich, David (2009): «Voodoo Histories: The Role of the Conspiracy Theory» i: *Shaping Modern History*, Jonathan Cape, s. 256-258
Bharatiya Janata Party

**Bharatiya Janata Party** (BJP) er et politisk parti i India. Navnet betyr Indias folkeparti. Det ble stiftet i 1980 og har blitt det andre, store, nasjonale partiet i indisk politikk, ved siden av Kongresspartiet. BJP er hindunasjonalistisk og ligger til høyre for sentrum i indisk politikk. 

BJP ble grunnlagt i 1980, som etterfølger etter Bharatiya Jana Sangh stiftet i 1951. Begge partier tilhører hindutva-bevegelsen og står i motsetning til det sekulære Kongresspartiets politikk. 

Ved valget til Lok Sabha i 1996 gikk BJP sterkt fram og ble det største partiet i underhuset, likevel uten å få flertall alene. Partiet dannet regjering under Atal Bihari Vajpayee, men klarte ikke å mønstre flertall og måtte gå av etter tretten dager. Etter nyvalg i 1998 dannet Vajpayee på nytt regjering, på grunnlag av en koalisjon kalt National Democratic Alliance. Denne tapte flertall i 1999 men kom styrket tilbake etter nyvalg og ble sittende hele valgperioden ut, til 2004. Partiet var til 2014 i opposisjon på riksplan. Ved valget i 2014 fikk partiet rent flertall og Narendra Modi ble statsminister.

Partiet benytter en stilisert lotus som sitt symbol og denne benyttes på stemmeseddelen for å indikere partitilhørighet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sparks (Röyksopp)

«**Sparks**» er den femte singelen til det norske elektronikabandet Röyksopp. Singelen ble utgitt i 2003 i Storbritannia, og sent 2003 i resten av verden, men den ble utgitt på bandets debutalbum *[[Melody A.M.]]*, allerede i 2001. Singelen nådde nummer 41 på UK Singles Chart. Dette var den siste singelen fra *[[Melody A.M.]]*.

Vokalen er gjort av den norske sangerinnen Anneli Drecker.

## Sporlister
**UK CD1**
#«Sparks» (Edit) – 3:06
#«Don't Go» – 7:20
#«So Easy» (Derrick Carter-remix)  

**UK CD2**
#«Sparks» (Roni Size Edit)" – 3:26
#«Sparks» (Mandy Remix)" – 8:55
#«Sparks» (Murk Downtown Miami Mix)" – 8:23 
#«Remind Me» (Someone Else's Mix)" – 3:45
#«Remind Me» (video) – 4:05

## Versjoner
Det var fler versjoner av «Sparks» som ble utgitt.
#«Sparks» (Radio edit).
#«Sparks» (Roni Size edit).
#«Sparks» (Murk Downtown Miami-mix).
#«Sparks» (Murk Downtown Miami-mix).
#«Sparks» (Roni Size-mix).
#«Sparks» (Roni Size-instrumental).
#«Sparks» (Losoul-remix).

Låta «Don't Go» er med på noen versjoner av singelen.

## Listeplasseringer

## Liveversjon

En liveversjon av låta ble utgitt på bandets konsertalbum Röyksopp's Night Out, utgitt 27. februar 2006.
Pia fraus

**Pia fraus** (latin, «fromt bedrag») er et uttrykk som brukes for  å beskrive bedrageri i religion eller medisin. Det kan være forfalskning av et mirakel eller relikvie, eller en falsk attribuering av en hellig tekst til en bibelsk skikkelse etter overbevisningen om at «hensikten helliger midlet». 

Innen medisin refererer uttrykket til placebo.
Planetary Fourier Spectrometer

**Planetary Fourier Spectrometer** (**PFS**) er et infrarødt spektrometer bygget av Istituto Nazionale di Astrofisica (det italienske instituttet for astrofysikk) sammen med Istituto di Fisica dello spazio Interplanetario og Consiglio Nazionale delle Ricerche (det italienske forskningsrådet). Instrumentet brukes av Den europeiske romfartsorganisasjon på begge Mars Express-oppdragene og Venus Express-oppdraget.

Instrumentet består av fire enheter som til sammen veier ca. 31,4&nbsp;kg, inkludert en pekeenhet, en strømforsyning, en kontrollenhet og et interferometer med elektronikk. Hovedformålet med instrumentet er å studere de kjemiske sammensetningene i en planets atmosfære gjennom den infrarøde strålingen som reflekteres og sendes ut av en planet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ESA Venus Express PFS
* ESA Mars Express PFS
Fobos-Grunt

**Fobos-Grunt** (russisk: ) var en mislykket russisk romsonde som skulle hente prøver fra marsmånen Phobos. Kina deltok med utstyr til sonden. 

Sonden ble skutt opp 8. november 2011 fra Bajkonur kosmodrom som det første russiske interplanetariske prosjektet siden den mislykkede marsferden Mars 96, men det øverste rakettrinnet tente ikke som det skulle, og sonden ble værende i lav jordbane uten at det lyktes å få kontakt med den. Fobos-Grunt kom tilbake til jordens atmosfære 15. januar 2012 ca. kl. 18:45 norsk tid. Sonden falt ned i Stillehavet, 1&nbsp;250 km vest for øya Wellington. Det var en viss frykt for det giftige rakettdrivstoffet, bestående av omtrent 7 tonn dinitrogentetraoksid og hydrazin kunne føre til miljøskade, men eksperter mener dette brant opp høyt i atmosfæren.
Man vet fortsatt ikke nøyaktig hvor og når sonden landet, fordi den beveget seg i høy fart (ca. 8&nbsp;km/s) og det er langt mellom potensielle observatører i nedslagsområdet.

## Prosjektmål
# på-stedet og fjernstudier av Phobos, inkludert laboratorieanalyser på jorden av overflateprøvene
# observasjoner av Mars, inkludert oppførselen til atmosfæren og støvstormer
# studier av Mars sine omgivelser, inkludert plasma, støvkomponenter og strålingsforhold

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  ESA sin side om Fobos-Grunt
*  «China Joins Russia in Mars Mission» - nyhetsnotis hos space.com
ExoMars

**ExoMars** (engelsk: ***Exo'''biology on '''Mars***)  er et samarbeidsprosjekt mellom Den europeiske romfartsorganisasjon og russiske Roskosmos for utforsking av planeten Mars. I 2016 ble sonden ExoMars Trace Gas Orbiter sendt i bane rundt Mars, og roveren Schiaparelli ble sendt ned til Mars' overflate, men ble ødelagt under landing. 

Roveren lignet de amerikanske forgjengerne Spirit og Opportunity.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Willy Telavi

**Willy Telavi** (født på Nanumea) er en tuvalsk politiker. Han var statsminister i Tuvalu fra julaften 2010 til 1. august 2013.

## Bakgrunn
Telavi er utdannet i rettsvitenskap fra University of the South Pacific i Fiji og har mastergrad i internasjonal ledelse fra Northern Territory University i Australia. Han arbeidet først i Tuvalus politistyrke og ble i 1993 landets politisjef, en stilling han hadde fram til 2009.

## Politisk virke
I 2006 ble Telavi innvalgt i parlamentet for valgkretsen Nanumea. Han ble deretter innenriksminister i den nye regjeringen som ble dannet etter valget. Telavi ble gjenvalgt til det femten mandaters store parlamentet i september 2010. Han fortsatte i ministerposten, men trakk sin støtte til statsminister Maatia Toafa. Den 24. desember 2010 ble han selv valgt til landets statsminister, etter at den sittende regjeringen hadde blitt felt av et mistillitsvotum.

Den 1. august 2013 ble Telavi avsatt av generalguvernør Iakoba Italeli, som utnevnte opposisjonsleder Enele Sopoaga som sjef for et forretningsministerium. Dette kom som svar på Telavis planer om å avsette generalguvernøren. Radio Australia beskrev situasjonen som en konstitusjonell krise. Parlamentet, som Telavi tidligere hadde nektet å sammenkalle, vedtok 2. august mistillit mot Telavi. 

## Referanser
RV «Knorr»

**RV «Knorr»** er et forskningsfartøy eid av den amerikanske marinen, men driftet av Woods Hole Oceanographic Institution i USA. «Knorr» er kanhende mest kjent for sin rolle under funnet av vraket av RMS «Titanic» 1. september 1985.

«Knorr» ble i årene 1989-1991 forlenget med ti meter, og et nytt fremdriftsmaskineri og -system ble installert, i tillegg til flere lugarer og større laboratorieplass. Skipet har i løpet av karrieren seilt mer enn én million nautiske mil.

## Historie
Skipet er oppkalt etter Ernest R. Knorr, en hydrograf og kartograf ansatt som sjef for kartleggingstjenesten i den amerikanske marinen fra 1860. Han var ansvarlig for marinens første systematiske kartleggingsprosjekt fra 1860 til 1885.

«Knorr» ble bygget som et forskningsskip for den amerikanske marinen, som et «Auxiliary General-purpose Oceanographic Research vessel» (AGOR). Hun var opprinnelig utstyrt med to Voith Schneider-propeller, som gjorde henne svært manøvrerbar, om enn forholdsvis treg. Skroget har isforsterket baug, selv om det ikke har isbryterkapasiteter.

I 1989 ble skipet dokksatt, og heist på land. Her ble skipet kuttet i to, og skroget forlenget med ti meter. Voith Schneider-propellene ble byttet ut til fordel for tre Z-drev (to hovedrev akter, én baugpropell forut) med diesel-elektrisk drift. Dette gjorde skipet noe hurtigere, og reduserte også uønskede vibrasjoner i skroget under seilas. Evnen til å holde en gitt posisjon i vannet ble også ivaretatt. Skipet fikk i 2003 installert et nytt automatisk dynamisk posisjoneringssystem, levert av Kongsberg Marine. Dette systemet gjør at skipet kan holde en bestemt posisjon i vannet med svært stor nøyaktighet.

## Eksterne lenker
* 
*
Heinersdorf

**Heinersdorf** er en ortsteil i Berlins bydel Pankow. I 1920 ble den selvstendige landkommunen Heinersdorf som da hadde 1 006 innbyggere, innlemmet i Stor-Berlin. Ortsteilen tilhørte deretter den tidligere bydelen Pankow og fra 1986 den daværende bydelen Weissensee.

## Historie
Heinersdorf er nevnt første gang i kjente skriftlige kilder i 1319. Stedet ble da solgt for 150 Mark brandenburgiske sølvpenger som *Hinrikdsorf*, fra markgreve Woldemar til Heiliggeisthospital i Berlin. 

Fra ca 1900 ble landsbyen utvidet nordover langs jernbanen til Bernau. Det historiske landsbysentrum og kirken ble i stor utstrekning bevart. Kirkegården er fra 1890.

Byggingen av Khadija-moskeen i 2006 vakte stor offentlig oppmerksomhet. Det var andre forsøket på å bygge en Ahmadiyya-moskee i Berlin siden 1923. Moskeen ble åpnet i 2008.

## Geografi
Ortsteiler som grenser til Heinersdorf er i vest Pankow, i nord Blankenburg, i øst Stadrandsiedlung Malchow og i sør Weissensee.

Heinersdorf er en grønn og småbypreget, med mange småhageanlegg. Bebyggelsen domineres av en- og tofamiliehus. Etter Tysklands gjenforening ble gatene utbedret, og dreneringskanalene reparert. 

Fil:Khadija-Moschee, Berlin, Germany - 20110603.jpg|Khadija-moskeen
Fil:Schmoeckpfuhlgraben.jpg|Schmoeckpfuhlgraben munner ut i elven Panke, her i grensen mot Blankenburg


## Personer fra Heinersdorf
* Erich Campe, sølvmedaljevinner i boksing under Sommer-OL 1932.
* Dieter Borkowski, forfatter, historiker og journalist, opposisjonell i DDR, Honecker-biograf 
* Mathias Christiansen f. 1968, kriminalbokforfatter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Joseph Lebeau

**Jean Louis Joseph Lebeau** (født 3. januar 1794 i Huy i det som i dag er Belgia, død 19. mars 1865 i Huy) var en belgisk jurist og liberal politiker. Han var både statsminister, utenriksminister, justisminister, guvernør og ambassadør i løpet av sin politiske karriere.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Jean fikk sin tidlige utdanning fra en onkel som var sogneprest i Hannut og ble kontorfunksjonær. Han samlet inn penger for å studere jus ved Université de Liège og ble kalt til advokatforeningen i 1819.

### Karriere
I Liège dannet han en raskt vennskap med Charles Rogier og Paul Devaux, sammen med dem grunnla han tidsskriftet  *[[Mathieu Laensbergh ]]*i Liège i 1824, etterpå *[[Le politique]]*.

Lebeau var ikke innstilt på noen separasjon av Nederland og Belgia, men augustrevolusjonen i 1830 tvang ham til å gå inn for dette. Han ble sendt av sitt hjemsted til Nasjonalkongressen.

Han ble utenriksminister mars 1831 under Erasme-Louis Surlet de Chokier, som var både regjeringssjef og regent. Ved å foranledige at man valgte Leopold av Sachsen-Coburg som belgiernes konge sikret han seg velvilje fra Storbritannia. Han var medlem av delegasjonen som skulle overbringe den nye kongen dokumentet om valget. For ikke å bli mistenkt for å ville oppnå personlige fordeler oppgav han sin ministerpost, men ble under kong Leopold igjen justisminister den 20. oktober 1832. 

Etter uro i april 1834 trakk han seg igjen. Det var tilbakeførelsen til Nederland av deler av hertugdømmene av Limburg og Luxembourg som skapte strid. Han ble av mange anklaget for å ha sveket belgiske interesser.

Ett år etter kong Leopolds tiltredelse ble han justisminister. Han ble valgt til vararepresentant for Brussel i 1833 og beholdt sitt sete inntil 1848. Meningsbrytinger med kongen førte til at han gikk av i 1834. 

Han ble senere guvernør av provinsen Namur (1838), gesandt til Det tyske forbund (1839). I 1840 dannet han en kortvarig liberal regjering, der han i tillegg til å være statsminister også fungerte som utenriksminister. Da opposisjonen fra det katolske parti i begge parlamentets kamre vokste mot hans regjering, og da kongen nektet å oppløse parlamentet, trådte Lebeau tilbake den 13. april 1841 og med ham nesten hele regjeringen.

Han døde i Huy.

## Se også
* Liste over Belgias statsministre

## Referanser


|-
Sato Kilman

**Sato Kilman** er en vanuatisk politiker for People's Progress Party som fra 4. september 2023 er Vanuatus statsminister. Han var også landets statsminister fra 26. juni 2011 til 23. mars 2013.

Kilman har tidligere vært utenriksminister i Vanuatu. Han ble statsminister etter at Edward Natapei i desember 2010 tapte et mistillitsvotum i parlamentet og måtte gi fra seg posten. Kilman  var da visestatsminister. Natapei reiste spørsmål om votumet var forenlig med grunnloven og fikk 16. juni 2011 tilbake statsministerposten, men måtte gi den fra seg igjen 26. juni da parlamentet på reglementert vis valgte Sato Kilman til statsminister.

## Referanser
Independent Labour Party (Storbritannia)

**Independent Labour Party** (**ILP**) ble etablert i 1893, og var et sosialistisk parti i Storbritannia. Det utgjorde fra 1906–1932 en partifraksjon innen Labour Party. På 1920-tallet kunne ILP telle omtrent 40 parlamentsmedlemmer blant sine tilhengere, men både interne stridigheter og fallende oppslutning førte til at partiet mistet støtte gjennom årene. Dets tre gjenværende parlamentsmedlemmer meldte overgang til Labour i 1947, og partiet ble oppløst i 1972.

Independent Labour Party mistet en betydelig del av sine medlemmer og alminnelig støtte da partiet konsekvent holdt fast på sin pasifistiske linje under Første verdenskrig. Det ble ytterligere svekket da Den tredje internasjonale ble opprettet, og partiledelsen med Ramsay MacDonald og Philip Snowden i spissen motsatte seg en nærmere tilknytning til det nyopprettede, Moskva-styrte Komintern, hva som førte til intern splittelse.

I 1932 vedtok partiet endelig å melde seg ut av Labour Party. Beslutningen fikk drastiske konsekvenser for ILP, som mistet rundt 75% av medlemsmassen.

Også annen verdenskrig førte til interne gnisninger, men det var først efter 1945 at partiet definitivt begynte å bli mindre betydelig på den politiske scenen til tross for at det var en meget bestemt motstander av blant annet kjernefysisk opprustning.

Efter fusjonen med Labour Party har det forhenværende ILP til en viss grad fortsatt sin rolle som intern pressgruppe i moderpartiet.

Blant kjente partimedlemmer gjennom tidene er forfatteren George Orwell, fagforeningsmannen John Burns og den senere fascistlederen Oswald Mosley.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Independent Labour Partys arkiver befinner seg i biblioteket til London School of Economics.
MetNet

**MetNet** er et atmosfærisk vitenskapsprogram til Mars, initiert og definert av Finlands meteorologiske institutt. Oppdraget inkluderer å sende flere titals landingsfartøy ned på Mars sin overflate. Målet er å etablere et vidstrakt observasjonsnettverk på overflaten for å undersøke planetens atmosfæriske struktur, fysikk og meteorologi. En forløper til oppdraget består av et landingsfartøy og er tenkt skutt opp i oppskytningsvinduet som starter i 2014.

## Referanser
Michael Griffin

**Michael Douglas Griffin** (født 1949) er en amerikansk fysiker og ingeniør på luftfart.

I 2004 ble Michael Griffin navngitt som leder for romfartsdepartementet ved Johns Hopkins University Applied Physics Laboratory. I april 2005 ble Griffin nominert av daværende president George W. Bush til administrerende direktør for den amerikanske romfartsorganisasjonen National Aeronautics and Space Administration (NASA). Han ble bekreftet til denne posisjonen av det amerikanske Senatet den 13. april 2005. Griffin satt som administrerende direktør for NASA frem til 20. januar 2009.

I april 2009 ble Griffin, som også har en akademisk bakgrunn, ansatt som en eminent forsker og professor innen mekaniske fag og luftfartsteknologi ved University of Alabama i Huntsville i Alabama. I 2007 sto Griffin oppført i magasinet TIME 100, magasinets liste over de 100 mest innflytelsesrike menneskene i verden.

## Referanser
Vision for Space Exploration

**Vision for Space Exploration** (**VSE**) er et program lansert av USAs institutt for romforskning (United States space policy). Programmet ble offentlig lansert 14. januar 2004 av den daværende president George W. Bush.

## Eksterne lenker
* NASA: The Vision for Space Exploration
* Official Constellation NASA Web Site 
* Official Orion NASA Web Site
* Official Ares Web Site 
* President's Commission on Implementation of United States Space Exploration Policy
* NASA: Exploration Systems
* National Space Society
* NASA Authorization Act of 2005
Musée de l’Orangerie

**Musée de l'Orangerie**, eller **Orangeriet** ligger i nordvestre hjørne av Tuilleriparken i Paris. Navnet stammer fra den tid det lå et orangeri, et drivhus med appelsintrær der. Stedet er bygd om og bygd ut i flere omganger, og fungerer i dag som bevaring av 8 av de aller største veggbildene som Claude Monet har malt. Disse finnes i hovedetasjen som er helt og holdent dedikert for bildene. Temaet er vann, vannliljer, piletregrener - og lys.

I etasjen under finnes samlingen etter kunsthandler Paul Guillaume og hans enke, som donerte i 1960 en samling med moderne klassisistiske og impresjonistiske bilder. I tillegg finnes en sal der en viser temporære utstillinger. I rommene for de faste samlingene finnes, foruten afrikanske figurer og masker, bilder av: Cézanne, Renoir, Rousseau, Modigliani, Marie Laurencin, Matisse, Picasso, Andre Derain, Chaim Soutine og Maurice Utrillo.

Kilde: Museets infobrosjyre med kart.

## Eksterne lenker
*