open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sydpolbrevet

**Sydpolbrevet** er brevet Roald Amundsen på sin Fram-ekspedisjon la igjen på Sydpolpunktet i 1911 etter at han var den første som kom til polen. Det var adressert «Deres Majestet», Kong Haakon VII, og ble plukket opp av Robert Falcon Scott og Terra Nova-ekspedisjonen en måned senere og så igjen av blant annet Tryggve Gran da Scott-partiet omkom på polisen.

Brevet består av ett ark tekst, to konvolutter, en tøymappe og to fotografier og er datert 15. desember 1911. Det er en del av Norges dokumentarv, et register over de viktigste dokumentene i norsk historie. Registeret er en nasjonal utgave av UNESCOs Verdensminne-program (*Memory of the World*).

Funnet av brevet er beskrevet i Scotts dagbok. Gran skriver også om brevet da de fant Scott-partiet. Det ble så bragt til ekspedisjonens vinterkvarter og lagt i en konvolutt og adressert til Kong Haakon med frimerker. Mest sannsynlig ble det så bragt til England før Norge. Kong Olav V overleverte brevet som en del av kongegaven til Universitetsbiblioteket i 1973. I dag finnes brevet i Nasjonalbiblioteket.

## Referanser
Fasters millioner

***Fasters millioner*** er en svensk filmkomedie fra 1934, i regi av Gustaf Molander. Filmen er basert på franske Félix Gandéras og André Mouézy-Éons skuespill *Les deux «Monsieur» de Madame*, fra 1921. Hovedrollene spilles av Karin Swanström, Tutta Rolf, Bullen Berglund og Adolf Jahr.

## Handling
Kvinnebedåreren *Georg* skal gifte seg med *Greta*, men visse misforståelser om utroskap gjør at bryllupet aldri blir noe av. Av stolthet gifter *Greta* seg i stedet med den perfeksjonistiske og noen år eldre direktør *Adolf Lundgren*.

Når *Gretas* faster *Héléne* kommer på besøk tror hun at *Georg* er *Gretas* mann, og det viser seg også at direktør *Lundgren* er én av Hélénes gamle kavalérer. *Greta*, *Georg* og *Adolf* velger å  skjule sannheten, dels for å skape ro og dels for at *Adolf* vil ta del i  *«fasters millioner».*

## Om filmen
Manuset ble skrevet av Sölve Cederstrand og Gustaf Edgren. Det bygger på franske Félix Gandéras og André Mouézy-Éons skuespill *Les deux «Monsieur» de Madame*, som ble uroppført på Théâtre des Mathurins i Paris 7. oktober 1921 og hadde svensk premiere på  Folkteatern (Folkan) i Stockholm 1. april 1923.

## Rolleliste (i utvalg)
*Karin Swanström - *Héléne*
*Tutta Rolf - *Greta Berger* / *Lundgren*
*Adolf Jahr - *Georg Berger*
*Erik «Bullen» Berglund - *Dir. Adolf Lundgren*
*Anna-Lisa Baude - *Betty*
*Eric Abrahamsson - *Andersson*
*Helga Brofeldt - *Vaskehjelp*
*Mona Geijer-Falkner - *vaskehjelp*
*Arthur Cederborgh - *Taxisjåfør*
*Annalisa Ericson - *Astrid*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Planodema

* Se Systematisk inndeling

***Planodema*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Små til middelsstore, noe avlange, mørkt brunlige trebukker. Pronotum er tønneformet med en liten tann på hver side. Dekkvingene er parallellsidige med rettvinklede "skuldre".

## Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Theocridini J. Thomson, 1858
******** Slekten *Planodema* J. Thomson, 1860
********* *[[Planodema albopicta]]* (Hintz, 1919)
********* *[[Planodema alboreticulata]]* Breuning, 1954
********* *[[Planodema albosternalis]]* Breuning, 1950
********* *[[Planodema andrei]]* Gilmour, 1956
********* *[[Planodema bimaculata]]* (Aurivillius, 1916)
********* *[[Planodema bimaculatoides]]* Téocchi & Sudre, 2002
********* *[[Planodema cantaloubei]]* Breuning, 1954
********* *[[Planodema congoensis]]* (Breuning, 1942)
********* *[[Planodema femorata]]* (Gahan, 1890)
********* *[[Planodema ferreirai]]* Breuning, 1971
********* *[[Planodema ferruginea]]* (Breuning, 1950)
********* *[[Planodema flavosparsa]]* (Aurivillius, 1910)
********* *[[Planodema flavovittata]]* Breuning, 1947
********* *[[Planodema freyi]]* Breuning, 1955
********* *[[Planodema granulata]]* (Aurivillius, 1928)
********* *[[Planodema griseolineata]]* (Breuning, 1938)
********* *[[Planodema leonensis]]* (Breuning, 1936)
********* *[[Planodema mirei]]* Lepesme & Breuning, 1955
********* *[[Planodema mourgliai]]* Teocchi, 1994
********* *[[Planodema multilineata]]* Breuning, 1940
********* *[[Planodema namibiensis]]* Adlbauer, 1998
********* *[[Planodema nigra]]* (Breuning, 1942)
********* *[[Planodema nigrosparsa]]* (Aurivillius, 1914)
********* *[[Planodema parascorta]]* Veiga Ferreira, 1971
********* *[[Planodema peraffinis]]* Breuning, 1970
********* *[[Planodema rufosuturalis]]* Breuning, 1956
********* *[[Planodema scorta]]* (Thomson, 1858)
********* *[[Planodema senegalensis]]* Breuning, 1972
********* *[[Planodema similis]]* Breuning, 1958
********* *[[Planodema strandi]]* (Breuning, 1940)
********* *[[Planodema unicolor]]* Jordan, 1903

## Kilder
* Longicorn ID - Theocridini
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
*
Norman Chan

**Norman Chan Tak-Lam** (født 30. oktober 1954) er en hongkongkinesisk bankmann og statstjenestemann, som siden 1. oktober 2009 har vært sentralbanksjef for Hongkongs sentralbank. 

## Utdanning og yrkeserfaring
Chan gikk ved Queen's College i Hongkong, og har en 4-årig utdannelse innen sosiologi fra Chung Chi College ved The Chinese University of Hong Kong.

Han begynte å jobbe som administrativ leder i Hongkongs regjering i 1976, da han var ferdig med sitt universitetsstudium. I 1991 ble han visedirektør i Hong Kong Exchange Fund, og da Hongkongs sentralbank ble etablert i 1993 ble Chan direktør der. Fra 1996 til 2005 var han visesentralbanksjef (*Deputy Chief Executive*). 

Han forlot sentralbanken i 2005, og ble visestyreformann i Asia of Standard Chartered Bank, en stilling han hadde fram til 2007, da han ble direktør i *Chief Executive's Office* (regjeringssjefens kontor, tilsvarende Statsministerens kontor). Denne stillingen hadde han fra juli 2007 til juli 2009. 

Den 19. juli 2009 ble Chan utnevnt til sentralbanksjef, og han overtok denne stillingen 1. oktober 2009. Han overtok da etter Joseph Yam, som hadde vært sentralbanksjef siden sentralbankens etablering i 1993. 

## Utmerkelser
* Silver Bauhinia Star (1999)
* Justice of peace (1993)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Presentasjon på sentralbankens hjemmeside (arkivert)
* Chinese University of Hong Kong - Honorary Fellow - A Citation - Mr Chan Tak Lam, Norman, SBS, JP (arkivert)
Schneider-troféet

**Schneider-troféet**, offisielt **Coupe d'Aviation Maritime Jacques Schneider**, var et trofé som ble delt ut årlig (og senere halvårlig) til vinneren av en konkurranse for sjøfly og flybåter. Schneider-troféet befinner seg nå i vitenskapsmuseet,  Science Museum i South Kensington i London.

Prisen for et hastighetsløp for fly ble annonsert i 1912 av Jacques Schneider, en fransk finansmann og flyentusiast. Prisen innebar også en sum på om lag 1000 pund. Konkurransen ble arrangert tolv ganger mellom 1913 og 1931. Hensikten var å oppmuntre til teknisk framgang innen sivil luftfart, men det utviklet seg til en ren hastighetstevling. Løpet gikk vanligvis over en trekantet løype (opprinnelig 280 km, senere 350 km). Konkurransene var meget populære og tiltrakk så mange som over 200&nbsp;000 tilskuere. 

Et tidligere trofé i Frankrike, også gitt av Jacques Schneider i 1910, var Schneider-cupen, som nå eies av RAF College Cranwell.

## Referanser


## Litteratur
* Barker, Ralph (1981): *The Schneider Trophy Races*. Shrewsbury, UK: Airlife Publishing Ltd., ISBN 0-906393-15-9
* Eves, Edward (2001): *The Schneider Trophy Story*. Shrewsbury, UK: Airlife Publishing Ltd., ISBN 1-84037-257-5
* Gunston, Bill (1989): *World Encyclopaedia of Aero Engines*. Cambridge, UK: Patrick Stephens Limited, ISBN 1-85260-163-9
* Hawks, Ellison (1945): *The Schneider Trophy Contests (1913-1931)*. Southport: Real Photographs.
* Lewis, Julian (2011): *Racing Ace - The Fights and Flights of 'Kink' Kinkead DSO DSC* DFC**. Barnsley, UK: Pen & Sword, ISBN 978-1-84884-216-8
* Mondey, David (1975): *The Schneider Trophy*. London, UK: Robert Hale, ISBN 0-7091-5011-3
* Shelton, John (2008): *Schneider Trophy to Spitfire - The Design Career of R.J. Mitchell*. Yeovil, UK: Haynes Publishing, ISBN 978-1-84425-530-6
* Smith, Alan (1991): *Schneider Trophy Diamond Jubilee, Looking Back 60 Years*. Poole, UK. Waterfront Publications, ISBN 0-946184-72-0.
* James, Derek N. (1991): *Schneider Trophy Aircraft 1913-1931*. London, UK. Putnam & Company Limited, ISBN 0-370-30328-8

## Eksterne lenker

* «Schneider Contest 1931» (Course layout and general regulations) i: *Flight the Aircraft Engineer and Airships*, No. 1181, Vol. XXIII, No. 33, 14. august 1931
* Schneider Trophy, offisielt nettsted
* Royal Air Forces offisielle nettsted om Schneider-troféet (arkiv)
Flaggresolusjonen

**Flaggresolusjonen** er en kongelig resolusjon av 13. juli 1821 som vedtar Fredrik Meltzers forslag til nytt flagg for Norge. Etter en omfattende debatt i 1821 ble Meltzers flagg vedtatt i Stortinget 17. mai 1821 og oversendt Kongen. Kongen skrev «Gillas Carl Johan» ved siden av flagget og godkjente dermed Stortingets forslag. 

Riksarkivet eier resolusjonsdokumentet, som er på syv sider. Seks sider tekst datert 13. juli 1821 på Stockholms slott og en akvarell med flere lag med flaggforslaget til Meltzer. Hele dokumentet er en del av Norges dokumentarv, et register over de viktigste dokumentene i norsk historie. Registeret er en nasjonal utgave av UNESCOs Verdensminne-program (*Memory of the World*).

## Referanser
Supermarine S.4

**Supermarine S.4** var et konkurransefly fra 1920-tallet, et britisk en-motors, en-seters endekker sjøfly, bygget av Supermarine i 1925 for å konkurrere om Schneider-troféet. Flyet havarerte og ble ødelagt før løpet startet.

## Konstruksjon og utvikling
Supermarine S.4 var konstruert av R. J. Mitchell for å delta i konkurransen om Schneider-troféet. Det ble bygget av Supermarine i Woolston, i det vesentlige av tre, selv om noe metall ble brukt i skroget, der en frittstående (cantilever) vinge var montert til et selvbærende (monocoque) skrog. Flyet hadde en 680&nbsp;hk (507&nbsp;kW) Napier Lion VII motor. Det var et "rent" endekker sjøfly, konstruksjonen var i markert kontrast til den Dobbeltdekker, Lion flybåt som Mitchell hadde konstruert for tidligere Schneiderkonkurranser. Dette flyet vant i 1922, og kom på annen plass bak det amerikanske Curtiss CR sjøflyet i 1923.

## Flyet i bruk
S.4 ble registeret som *G-EBLP*, og det fløy første gang 24. august 1925. Den 13. september 1925, i Southampton, satte det verdensrekorden (og britisk rekord ) på 226.752&nbsp;mph (365.071&nbsp;km/h).

Med store forhåpninger om britisk seier ble S.4, sammen med en Gloster III dobbeldekker sendt med båt til USA for å delta i 1925-løpet . Flyet falt i sjøen under prøveflyvning i Bay Shore Park, Baltimore den 23. oktober 1925. Med H. C. Biard som pilot falt det i sjøen fra 200&nbsp;fot (61&nbsp;m) og havarerte. Biard overlevde med to brukne ribben og fortalte at han mistet kontrollen etter en voldsom vibrering i vingene. Løpet ble vunnet to dager senere av løytnant James Doolittle som fløy en Curtiss Golden Flyer med en gjennomsnittsfart på 232.573&nbsp;mph (374.443&nbsp;km/t), raskere enn S.4's verdensrekord en måned tidligere.

De fleste kilder har antydet at ulykken skyldes voldsomme g-krefter kombinert med materialtretthet.

## Kulturell referanse
Svært lite av film og fotografisk materiale om S.4 foreligger. En fem minutters filmsnutt er bevart i Leslie Howards *[[The First of the Few]]* med David Niven. Tegninger og arkivert film om flyets konstruksjon, første takeoff og flyvining er bevart i denne filmen. Årsaken  for ulykken i filmen tilskrives G-kraften og at piloten fikk blackout.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Supermarine S.4 
* Schneider Trophy Races
Forandring fryder (film)

***Forandring fryder*** (svensk tittel: **') er en [[Sverige|svensk]] [[filmkomedie]] fra [[Filmåret 1939|1939]] i regi av [[Gustaf Molander]]. Filmen er basert på [[Leo Lenz|Leo Lenz']] og [[Ralph Arthur Roberts|Ralph Arthur Roberts']]  skuespill **', fra 1934. Hovedrollene spilles av Tutta Rolf og Per Aabel. 

## Handling
Den norskættede komponisten Gregor Ivanow bor i en villa utenfor Stockholm sammen med hustruen, Vera, hushjelpen Maria og foxterrieren Dotti. Han forsøker å komponere, men blir hele tiden forstyrret og ser fram til skilsmissen fra hustruen. Gregor mener at hun er for borgerlig, alldagelig og ikke inspirerer ham.

Farbror Ludvig, som er advokat, kommer på besøk. Han foreslår en ettårig prøveseparasjon og at ektefellene skal møtes igjen på Gregors fødselsdag. Vera besøker den mondéne operettestjernen Monica Falk, som blir oppvartet av Gregor. Dette gjør Vera sjalu, men Monica sier at det har hun ingen grunn til, for hun elsker ikke den bortskjemte mannen. Monica og Vera reiser til Paris der Vera lærer å kle seg smartere og å oppføre seg mer verdensvant.

På Gregors fødselsdag ordner Monica det slik at Vera gjør en dramatisk entré i et finere aftenantrekk. Gregor og Vera «rømmer» til et landsens hotell og tilbringer en natt sammen, hvorpå Vera forlater ham på nytt. Hun misliker nemlig at ektemannen elsker hennes «falske» jeg og ikke hennes ekte.

Ett år senere dukker Monica opp hos Gregor med en gutt på tre måneder. Han er resultatet av Vera og Gregors natt på hotellet. Gregor driver på med babystell til Vera kommer en uke senere. Nå har han blitt mer innstilt på et borgerlig liv med den *«hverdagslige»* Vera og ektefellene blir forsonet.

## Om filmen
Manuset ble skrevet av Gösta Stevens. Det bygde på Leo Lenz' og Ralph Arthur Roberts'  skuespill *[[Ehe in Dosen]]*, som ble uroppført i på *Theater in der Behrenstrasse* i Berlin 1. oktober 1934.

Filmen ble spilt inn fra 11. juli til 24. august 1938 i Filmstaden i Råsunda.

## I rollene
(Kun krediterte)

*Tutta Rolf - Vera Ivanow 
*Per Aabel - Gregor Ivanow, hennes mann, komponist 
*Elsa Burnett - Monica Falk, operetteprimadonna 
*Ernst Eklund - Farbror Ludvig, advokat 
*Anna-Lisa Baude - Maria, hushjelp hos Ivanows 
*Carl-Gunnar Wingård - Nattportieren

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nidvise

En **nidvise** er en vise med ærekrenkende innhold, skrevet og spredt for å håne den eller det visen handler om. Nid kommer fra norrønt (níð) hvor det betyr en alvorlig ærekrenkelse og hån.

Tekstene er vanligvis slemme og fornærmer personen eller gruppen, men graden av ondskap kan variere. Det er vanlig at nedsettende sanger lages ved hjelp av kjente melodier, men at teksten erstattes med en nedsettende tekst mot personen eller gruppen. I Magnus Lagabøtes landslov fra 1274-1276 omhandler Mannhelgebolken nidviser og æresskjendere.

Noen ganger kan nedsettende sanger lages i krig, og da ydmyker sangen fienden, eller en kjent person blant fiendene. I dag er nedsettende sanger ofte vanlige i forbindelse med ulike sportsbegivenheter som fotballkamper og lignende. Da er det ofte supportere som synger nedsettende sanger om motstanderlaget eller om en spiller eller trener på motstanderlaget.

På 1970-tallet ga Ole Paus ut tre utgaver av Paus-posten som var musikkalbum med skillingsviser og nidviser. I 2001 fremførte Ingrid Bjørnov humoristiske nidviser hver torsdag i Frokost-TV.

Drevjevisa er en nidvise om drevjeværinger, sunget på melodien til salmen «Al den ganske Kristenhed». Drevjevisa er ikke en sammenhengende vise men vers som henger ut forskjellige folk presjoner fra Drevja. Den ble nedskrevet i forbindelse med en rettssak i 1724. Et av versene er:*No kjem Drevje-me’n fram*

*mæ senæ pikstavæ tre æl’n lang.*

*Gråkofto va både vi og si*

*og blåhætto hang dar attån i*

*i juleti.*I 1853 laget Ditmar Meidell en nidvise, Oleana, om Ole Bulls feilslåtte forsøk på å grunnlegge den norske kolonien Oleana i Pennsylvania.*Åa brunstegte Griser de løber om saa flinke*

*åa forespør sig høfligt, om Nogen vil ha' Skinke.*Martin Adolf Andersen varen av de fremste talsmennene for å få bygd Gjøvikbanen. Han ble imidlertid beskyldt for å vingle i alle retninger for å samle politisk støtte til dette prosjektet, og dette realiserte i Bjørnstjerne Bjørnsons nidvise fra 1883:*Andersen fra Toten:*

*"Skidt i Norge", sa'n, "leve Toten!"*

*Andersen fra Toten.*«En munter Sang om Oprøret i Larvik mod Politimester S-» er en nidvise fra 1903 rettet mot Fredrik Theokar Salicath. Da Schnitler-saken foregikk i Bergen i 1963 gikk en nidvise til melodien av «Fjellveivisen» som en farsott i området.

«Balladen om Fru Gunvor Galtung Haavik» kom på Ole Paus første album i Paus-post serien, *[[Paus-posten]]*, i 1977 og gjør narr av medienes dekning av spionsaken.En sørgelig sang vil jeg synge for dere

fritt etter Verdens Gang

om Gunvor Galtung Haavik

som ble tatt en vinterdag.

## Se også:

* Nid
* Nidvers

## Referanser
Arkitektens hjem

***Arkitektens hjem*** er et norsk tv-program om arkitektur som gikk på NRK2 fra 2015 til 2022. Programmet ble ledet av Charlotte Thiis-Evensen som besøkte norske arkitekter i deres hjem og viste diverse andre bygg de har tegnet. Hensikten var ifølge Telemarksavisa dels å avkrefte myten om at arkitekter bare arbeider for eliten, og hva de har tenkt der de former mange menneskers omgivelser. I sesong 2 tok man opp mer samfunnsmessige tema, med oppfølgende intervju av Siss Vik i Kulturhuset på radio.

## Sesonger
*Sesong 1, 2015 (6 episoder): Tommie Wilhelmsen, Yashar Hanstad, Knut Hjeltnes (arkitekt), Cecilie Wille, Henriette Salvesen og Stein Halvorsen
*Sesong 2, 2016 (6 episoder): Jan Olav Jensen, Marit Justine Haugen, Todd Saunders, Tanja Lie, Svein Lund (arkitekt) og Ingebjørg Skaare 
*Sesong 3, 2017 (6 episoder): Einar Jarmund, Reiulf Ramstad, Siv Helene Stangeland, Niels Torp, Rose Marie Steinsvik og Arild Eriksen 
*Sesong 4, 2018: "Arkitektens HYTTE" (6 episoder): Einar Hagem, Carl-Viggo Hølmebakk, Marianne Borge, Snore Stinessen, Aslak Haanshuus, Jon Haug, episode 7: Arkitektens hage med Rainer Stange
*Sesong 5, 2019 (6 episoder): Frederica Miller, Stian Schjelderup, Jan Digerud, Aina Dahle, Marina Bauer, Thomas Thorsnes
*Sesong 6, 2022 (6 episoder): Astrid Rohde Wang, Bjørn Tandberg, Jan Gunnar Skjeldsøy, Erik Fenstad Langdalen, Per Schjeldrup, Ida Winge Andersen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
David André Østby

**David André Østby** (født  4. juli 1980 i Oslo) er sanger, låtskriver og lovsangsleder i Filadelfia Oslo.
David har tidligere vært utviklingsredaktør for avisen Korsets Seier, før han i 2013 ble lovsangsleder i Filadelfiakirken Oslo. Albumet Eksplosjon lå i uke 41 i 2014 på en 22.-plass på VG-lista Topp 40 album  

## Diskografi
### Album
* 2007 – *Saving Arms* 
* 2009 – *Because of You*
* 2014 – *Eksplosjon*
* 2015 – *Explosion*
* 2015 – *Rekonstruksjon*
* 2017 – *Live fra Skjærgårds*
* 2018 – *Hele Himmelen*
* 2018 – *Hela Himmelen*
* 2019 – *Hele Himmelen (Remix EP)*
* 2021 – *Hymner*

### Singler
* 2014 – *Velkommen*
* 2014 – *Gi meg Jesus*
* 2015 – *Ge mig Jesus*
* 2018 – *Nåderik*
* 2021 – *Du sier*
* 2021 – *Tilgitt*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Tour of California 2016

**Tour of California 2016** er den ellevte utgaven av sykkelrittet Tour of California, som arrangeres fra 15. til 22. mai 2016.

## Lagene

## Etappene

## Resultater
### Sammenlagt

## Eksterne lenker
* 
*
Bill Nye

**William Sanford «Bill» Nye** (født 27. november 1955 i Washington, DC) er en amerikansk TV-programleder, komiker, skuespiller, forfatter og maskiningeniør, blant annet kjent som «*Bill Nye the Science Guy*» fra TV-serien med samme navn som ble sendt mellom 1993 og 1998. Han er medlem i The Planetary Society.

## Biografi
Nye studerte maskinteknikk ved Cornell University i Ithaca i New York og etter eksamen arbeidet han som ingeniør hos Boeing i Seattle i Washington. I Seattle vant han en Steve Martin-look alike-konkurranse, og begynte deretter med ståoppkomikk på kvelds- og nattetid ved siden av ingeniørjobben på dagtid. Senere sluttet han som ingeniør for å satse på komikk.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*
Supermarine Sea Lion I

**Supermarine Sea Lion I** var en britisk flybåt konstruert og bygget av Supermarine Aviation Works for å delta i konkurransen i  1919 om å vinne  Schneider-troféet i Bournemouth, England. Den senere flybåten bygget for løpet i 1922, Sea Lion II, var av en annen konstruksjon.

## Utvikling
For å kunne knive om Schneider-troféet i 1919 utviklet Supermarine en flybåt, en modifikasjon av deres Supermarine Baby. Dette var en enseter, dobbeltdekker, konstruert som jagerfly med en 450&nbsp;h/k (336&nbsp;kW) Napier Lion motor, et skyvefly som fløy første gang i 1917.

Gjenoppbygget som en flybåt med registreringsbokstavene  *[[nasjonale kjennetegn på fly|G-EALP]]* deltok det i 1919-løpet, der det ble fløyet av Basil Hobbs. Den 10. september 1919 traff flyet en flytende gjenstand da Hobbs tok av fra Swanage Bay, etter å ha landet i tykk tåke for å orientere seg, og skroget ble skadet. Da han landet i Bournemouth etter fullført første etappe sank flyet. Løpet endte i kaos på grunn av tåke og resultatet ble annullert.

## Litteratur
* A.J.Jackson, *British Civil Aircraft since 1919* Volume 3, Putnam & Company, London, 1974, ISBN 978-0-370-10014-2
* *The Illustrated Encyclopedia of Aircraft* 1985, Orbis Publishing, side 2992
Tove Bryn

**Tove Bryn** (også kjent som *Tove Trollstugo*) (1903–1983) var en norsk skuespiller.

Bryn filmdebuterte i 1920 i Gustav Adolf Olsens *[[Kaksen paa Øverland]]* i rollen som huldra' På 1930- och 1940-tallet medvirket hun i tre filmer regissert av Rasmus Breistein: *[[Ungen (1938)|Ungen]]* (1938, rollen som Petrina), *[[Hu Dagmar (film)|Hu Dagmar]]* (1939, rollen som *Marte-Maja*) och *[[Gullfjellet]]* (1941, rollen som Olaug Benningstad).

Tove Bryn var gift med skuespilleren, regissøren og teatersjefen Ingjald Haaland i hans andre ekteskap.

## Filmografi
* 1920 – *[[Kaksen paa Øverland]]*
* 1938 – *[[Ungen (1938)|Ungen]]*
* 1939 – *[[Hu Dagmar (film)|Hu Dagmar]]*
* 1941 – *[[Gullfjellet (film)|Gullfjellet]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leny Caler

**Leny** (eller **Leni**) **Caler** (født 1904, død 1992) var en rumensk-født skuespiller og sanger.

Oppmuntret av skuespillerinnen Maria Ventura til å satse på en karriere som skuespiller, begynte Leny Caler å studere ved Alexandru Mihăilescus private teaterkunsthøyskole. Etter at Mihail Sebastian og Mircea Ștefănescu, som var to unge teateranmeldere på den tiden, oppdaget henne i Ion Luca Caragiales teaterstykke *D'ale carnavalului* og Robert de Flers' og de Caivalletas *L'amour veille,* ble hun ansatt omkring 1924 (?) av teaterdirektør Lucia Sturdza-Bulandra ved «Dronning Maria»-teatret. Da skuespilleren Ion Iancovescu ba henne følge ham til sitt nye teater «Fantasio», forlot hun Bulandra-troppen for en sesong, og samarbeidet deretter med Sică Alexandrescus «Teatrul Nostru» (Vårt teater). I 1934/1935-sesongen ved «Dronning Maria»-teatret, tok Bulandras teaterselskap henne opp som partner, og selskapet kalte seg «Bulandra-Maximilian-Storin-Leny Caler».

Leny Caler spilte såvel kvinneroller som forkledde mannsroller.

Dikteren Tudor Arghezi var så begeistret for henne at han dedikerte henne et prosadikt i sitt tidsskrift *Bilete de papagal*, mens Elly Roman komponerte sanger for hennes stemme, som hun tok opp på plate på plateselskapet *[[His Master's Voice]]*.

Ettersom hun var jøde, måtte Leny Caler lide på grunn av de antisemittiske lovene i Romania på den tiden, men Liviu Rebreanu, Nasjonalteatrets direktør og Teaterdirektoratets sjef, tillot at Caler spilte ved det jødiske teatret «Barașeum».

I 1944 grunnla hun sammen med George Vraca «Victoria»-teatret, der mannen hennes, Scarlat Froda, ble kunstnerisk direktør. Hun samarbeidet med mange av tidens kjente regissører i Romania, så som Sică Alexandrescu (som beskyttet henne under krigen), og Soare Z. Soare.

Rollen Corina i Mihail Sebastians *Jocul de-a vacanța* («Ferieleken») ble skrevet for henne, mens Camil Petrescu brukte henne som modell i flere av sine verk.

Hun bosatte seg i Berlin i 1957.

En premie for skuespillkunst er oppkalt etter henne.

## Bøker
* *Artistul și oglinda* («Skuespilleren og speilet»), București, 2004

## Bøker der Leny Caler er sentral
* Mihail Sebastian, *Convorbiri cu: Istrate Micescu, Tudor Arghezi, Radu D. Rosetti, C-tin Argetoianu, C-tin Stere, Liviu Rebreanu, Leny Caler*, (Samtaler med: Istrate Micescu, Tudor Arghezi, Radu D. Rosetti, C-tin Argetoianu, C-tin Stere, Liviu Rebreanu, Leny Caler), Universal Dalsi, București, 2002
* *Marea iubire a lui Mihail Sebastian* (Mihail Sebastians store kjærlighet), teaterstykket regissert av Diana Mihailopol

## Referanser


## Bibliografi
* Artikkel i Jurnalul Național  (på rumensk)
* Artikkel i Istoria artei.ro (på rumensk)
* Ioana Pârvulescu, *Întoarcere în Bucureștiul interbelic*, Humanitas, 2003
* Mihail Sebastian, * Jurnal*, Humanitas, 1996

## Eksterne lenker
* Artikkelen Corina vs. Leni Caler eller det feminine idealets utopi i Mihail Sebastians skuespill, i ProSaeculum (på rumensk)
Liste over norske landslagsspillere i ishockey for herrer

**Liste over norske landslagsspillere i ishockey for herrer** er en oversikt over samtlige norske ishockeyspillere som har spilt landskamp for Norges herrelandslag i ishockey siden Norges første landskamp mot Tsjekkoslovakia den 17. februar 1937 og frem til dags dato. Listen inneholder også spillernes totale kamper og mål for Norge, hvis informasjonen eksisterer.

Spillerne er i utgangspunktet sortert alfabetisk etter etternavn, mens kolonnen tidsepoke viser debutår og eventuelt siste spilte år for Norges herrelandslag. For alternativ sortering, trykk på de ulike parameterne i den øverste kolonnen.

Da Norges ishockeyforbund kun medregner VM og OL-kamper (og kvalifiseringskamper til disse turneringene) som offisielle landskamper, omfatter denne listen hverken kamper eller målpoeng fra privatlandskamper.

## Spillere

*Sist oppdatert 20. mai 2016.*

## Eksterne lenker
* Hockey.no – Adelskalender A-landslaget menn
Espen Lervaag

**Espen Petrus Andersen Lervaag** (født 1977) er en norsk manusforfatter, skuespiller og komiker. 

Lervaag er født og oppvokst i Hurum i Buskerud.

Han har jobbet som tekstforfatter på flere humorprogrammer blant annet *[[Torsdag kveld fra Nydalen]]*, *[[ELSE]]* og *20:00* med Raske Menn. Han har også vært tekstforfatter for Thomas Giertsen, konseptutvikler for Gullfisken og manusforfatter for Side3s web-serie *All in i Las Vegas*.

Lervaag har også jobbet foran kamera, blant annet som skuespiller i *All in i Las Vegas*, som sidekick i *ELSE* (sesong 2) og som skaper og hovedrolleinnehaver i ''Maniac'' (2016). I 2017 hadde han premiere på programmet *I dag med Espen PA Lervaag* på Viafree. TV-serien *Maniac* ble nominert i kategorien «Beste komedie-TV-serie» på Monte-Carlo Television Festival.

I 2022 deltok han i TV 2s realityserie ''Kompani Lauritzen''. Lervaag endte på 11. plass etter han tapte dimmekampen mot Ruben Markussen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Supermarine Baby

**Supermarine Baby** var en britisk flybåt bygget som jagerfly til første verdenskrig konstruert og bygget av Supermarine Aviation Works. Selv om det ble bygget bare et fly, dannet det basis for de senere Sea King jagerfly og Sea Lion I konkurransefly.

## Konstruksjon og utvikling
Supermarine Baby ble konstruert for å møte det engelske admiralitets krav for et enseters sjøfly, et jagerfly i stand til å operere fra marinens hangarskip, og kunne fly 177 km/t i en høyde av 6;100&nbsp;meter. Supermarine fikk bestilling på tre fly, mens det også bestilt prototyper fra Westland (Westland N.1B) og Blackburn N.1B)

Flyet var et enmotors skyvefly, en dobbeltdekker med tilbakehellene vinger og en T-hale. Skroget var bygget av tremateriale med pilotens cockpit plasser i nesen Den første prototype fløy i februar 1918 drevet av en 200&nbsp;hk (149&nbsp;kW) Hispano-Suiza 8 motor. Den ble senere utstyrt med en tilsvarende Sunbeam Arab med tilsvarende ytelse. Da det var klart for levering hadde Royal Naval Air Service begynt å operere Sopwith Pup fly med hjulunderstell fra plattformer montert på skipene, og den vellykkede Pup (og senere Sopwith Camel) førte til at hjulunderstell ble sett på som en fremtidig løsning.

Denne Baby dannet basis for Supermarine Sea Lion I er racerfly 1919 som deltok i konkurransen om Schneider-troféet, og også i Supermarine Sea King jagerfly.

## Referanser
Phymasterna

* Se Systematisk inndeling

***Phymasterna*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Små til middelsstore trebukker, oftest svarte, ofte med gule tegninger.
Mange av artene er ganske fargerike.

## Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på Madagaskar.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Tragocephalini J. Thomson, 1857
******** Slekten *Phymasterna* Laporte de Castelnau, 1840
********* *[[Phymasterna affinis]]* Breuning, 1980
********* *[[Phymasterna annulata]]* Fairmaire, 1903
********* *[[Phymasterna dendrodromia]]* Gistel, 1857
********* *[[Phymasterna gracilis]]* Breuning, 1957
********* *[[Phymasterna lacteoguttata]]* Laporte de Castelnau, 1840
********* *[[Phymasterna maculifrons]]* Gahan, 1890
********* *[[Phymasterna ornator]]* Gistel, 1857
********* *[[Phymasterna rufocastanea]]* Fairmaire, 1889
********* *[[Phymasterna cyaneoguttata]]* Fairmaire, 1886 (usikker plassering)

## Kilder
* Longicorn ID - Tragocephalini
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
*
Quispamsis

**Quispamsis** er en forstad er sørlige New Brunswick, Canada. Det ligger 20 kilometer nordøst for Saint John. Befolkningen i Quispamsis er omtrent  mennesker.
Frittata

**Frittata** er en italiensk omelettrett basert på egg. Retten kan minne om spansk *[[tortilla]]* (bondeomelett). Den kan tilberedes enkelt eller den kan være fylt med kjøtt, ost, grønnsaker eller pasta og krydder. Frittata di cipolle er en rett som lages med løk og frittata di maccheroni er en pastagrateng gjort av gjenvunnet spaghetti som også kan inneholde tomat.

Frittata motsvarer den iranske retten kookoo, som forekommer i varianter som kookoo sabzi (urtefrittata) og kookoo sibzamini (potetfrittata).
Breaking the Silence (organisasjon)

**Breaking the Silence** (hebraisk **שוברים שתיקה** *Shovrim Shtika*) er en israelsk Ikke-statlig organisasjon og lokalisert i den vestlige delen av Jerusalem. Den ble stiftet av soldater og veteraner fra Israels forsvar for å samle og få frem vitnemål om deres militærtjeneste i Øst-Jerusalem, Vestbredden og Gazastripen. 

## Bakgrunn
Organisasjonens formål er å «bryte tausheten» (engelsk, «Breaking the Silence») for israelske soldater som vender tilbake til det sivile og «oppdager gapet mellom virkeligheten de møter i de okkuperte områdene og tausheten om det hjemme». Organisasjonen har siden 2004 drevet et prosjekt for å samle vitnemål under betegnelsen «Snakk ut soldater» (engelsk, «Soldiers Speak Out» og har dokumentert og offentliggjort erfaringer fra flere hundre soldaters tjenestegjøring. Breaking the Silence håper ved innsamling og offentliggjøring å tvinge det israelske samfunnet til å erkjenne problemene som okkupasjonen medfører. 

Organisasjonen har av noen blitt kritisert for å være anti-israelsk, mens andre (blant de den pensjonerte generalmajoren Amiram Levin) hevder at Breaking the Silence bidrar til å styrke Israels forsvar.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Breaking the Silence, organisasjonens nettsted (engelsk)
Dollar (film)

***Dollar*** er en svensk filmkomedie fra 1938, i regi av Gustaf Molander. Filmen er basert på Hjalmar Bergmans skuespill med samme navn fra 1926. 

Innendørsscenene ble filmet i Filmstaden i Råsunda. Utendørsscenene ble tatt i Åre.

## Handling
Handlingen kretser rundt tre problematiske overklasse-ekteskap. Alla er barndomsvenner, og visse av dem flørter med hverandre. Direktør *Kurt Baltzar* er gift med skuespilleren *Julia*. Hun er bitter over at han stadig arbeider og ikke har tid til henne. Det ødelegger samlivet. *Louis Brenner*, som er gift med den skjøre *Sussi*, har spillegjeld. Godseier *Ludvig von Batthwyhl*, med sin stadig gjenkommende replikk *«kors i jissenamn!»*, er gift med *Katja* som oppvartes flittig av *Kurt*. Det viser seg at *Mary Jonston*, en rik amerikansk slektning til *Kurt*, skal besøke Sverige og eventuelt plassere penger i svenske foretak. Familiene planlegger å reise til Åre, kanskje kommer også *Miss Jonston* dit. Når Julia får høre om *Louis*' spillegjeld begynner hun å selge sine aksjer i ektefellens foretak, *Sveaverken*, men verdien på aksjene synker på børsen.

De tre parene drar til et fjellhotell i Åre. Under en skitur faller *Sussi* utfor et stup, men blir temmelig raskt funnet av noen samer med hunder. De bærer henne til veien og stanser en bil, som viser seg å tilhøre *Mary Jonston*. *Sussi* blir lagt i baksetet. Når *Miss Jonston* ankommer hotellet fosser informasjon om alle ut av hennes munn. Hun har betalt for opplysninger. *Sussi* legges inn for hysterisk lammelse på sanatoriet av doktor *Jonson*. *Miss Jonston* brer seg om med halvsmarte psykologiske teorier, men *Jonson* er ganske uhøflig mot henne. Det later bare til å gjøre ham mer interessant for amerikanerinnen. De inngår et veddemål: Hvis *Miss Jonston* lykkes med å få *Sussi* til å gå innen tolv timer, skal legen gifte seg med henne. Taper hun, skal hun betale for ti pleieplasser.

## I rollene (kun krediterte)
*Ingrid Bergman - *Julia Balzar*
*Georg Rydeberg - *Kurt Balzar*
*Tutta Rolf - *Sussi Brenner*
*Kotti Chave - *Løytnant Louis Brenner*
*Birgit Tengroth - *Kattja von Battwyhl*
*Håkan Westergren - *Greve Ludvig von Battwhyl*
*Edvin Adolphson - *Dr. Jonson*
*Elsa Burnett - *Mary Jonston*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alfred Køhn

**Alfred Køhn** (1861–1909) var en norsk murmester og arkitekt. Køhn var sønn av den prøyssiske murmesteren Johann Heinrich Ferdinand Køhn, som innvandret til Norge og giftet og bosatte seg i Kristiansand.

Køhn var svært aktiv som murmester og arkitekt i Kristiania et par år under høykonjunkturen mot slutten av 1890-årene. Etter krakket i 1899 var byggeaktivitetsnivået i hovedstaden langt lavere, og i 1903 utvandret Køhn med kurs for Durban i Sør-Afrika.

Køhns bygårder i Oslo er preget av sin tids historisme, ofte i form av variasjoner over nyrenessanse.

## Bygninger i utvalg
(Alle i Oslo)
* Leiegård i Bjørn Farmanns gate 11 (1898)
* Leiegård i Drammensveien 68 (1898)
* Leiegård i Elisenbergveien 4 (1898; sammen med Sigurd Gulbransen)
* Leiegårder i Odins gate 1 og 3 (1898)
* Leiegård i Skovveien 15 (1898)
* Leiegård i Gabels gate 8 (1898–99)
* Leiegård i Elisenbergveien 5 (1899)
* Leiegård i Eckersbergs gate 6 (1899)
* Leiegård i Skovveien 17 (1900)

## Bildegalleri

Fil:Odins gate 1.jpg|Odins gate 1 (1898)
Fil:Odins gate 3.jpg|Odins gate 3 (1898)
Fil:Bjørn Farmanns gate 11.jpg|Bjørn Farmanns gate 11 (1898)
Fil:Gabels gate 8.jpg|Gabels gate 8 (1898–99)
Fil:Eckersbergs gate 6 II.jpg|Eckersbergs gate 6 (1899)
Fil:Skovveien 17.jpg|Skovveien 17 (1900)


## Referanser




## Kilder
* Geir Tandberg Steigan: Arkitekter: Alfred Køhn (1861–1909) (Arkitekturhistorie.no)
* Alfred Køhn i Norsk kunstnerleksikon
Johan Storm Munch (arkitekt)

**Johan Storm Munch** (1862–1947) var en norsk arkitekt. Han var sønn av sognepresten med samme navn og sønnesønn av biskopen med samme navn.

Munch ble i 1886 uteksaminert fra *Königlich Technische Hochschule* i Berlin (senere omorganisert til Technische Universität Berlin). Deretter arbeidet han en stund ved et arkitektkontor i byen og senere hos Ekman & Smith i Kristiania. Han etablerte egen praksis i Kristiana rundt 1890 og tegnet en rekke leiegårder og villaer under byggeboomen i 1890-årene. I 1900 ble han bygningsinspektør i Aker, og han var bygnigssjef samme sted fra 1911 til 1932.

Munch har etterlatt seg et betydelig antall bygårder i Oslo samt en og annen bygning av andre typer. Bygårdene er holdt i tidens tyskpåvirkede historisme. Ofte dreier det seg om relativt enkel nyrenessanse, men det finnes også innslag av nybarokk og jugend, som i Lille Frogner allé 3 og *Sagene arbeidersamfund*.

## Bygninger i utvalg
(Alle i Oslo)
* Sveitservilla i Kruses gate 6 (1891)
* Leiegård i Sofies gate 6 (1892)
* Leiegård i Daas gate 14 (1893)
* Leiegård i Fastings gate 4 (1893)
* Leiegård i Hallings gate 2 (1893)
* Leiegård i Iduns gate 4 (1893)
* Leiegård i Lille Frogner allé 3 (1893)
* Leiegård i Ullevålsveien 69 (1893)
* Leiegård i Ullevålsveien 71 (1894)
* Leiegårder i Observatoriegata 21 og 23 (1894)
* Leiegård i Balders gate 3 (1894)
* Leiegårdsvilla i Pilestredet 89 (1894)
* Leiegårder i Professor Lochmanns gate 2, 4 og 6 (1895)
* Leiegårder i Sverdrups gate (Oslo) 9 og 11 (1896)
* Leiegård i Bergsliens gate 9 (1897)
* Leiegård i Løvenskiolds gate 2 (1897)
* Leiegårder i Bygdøy allé 16 og 64 (1898) 
* *Sagene arbeidersamfund*, Arendalsgata 3 (1899)
* Liten bygning i Alnafetgata 6 (1900)
* Bakke mølle, Nydalsveien 21 (1900)
* *Bestum middelskole*, Nedre Skogvei 14 (1900; har endret navn, senest til Ullern videregående skole, og flyttet)
* Villa i Holgerslystveien 19 (1902; revet)
* Egen villa i Furulundsveien 5 (1915; revet)

## Referanser

 



## Kilder
* Geir Tandberg Steigan: Arkitekter: Johan Storm Munch (1862–1947) (arkitekturhistorie.no)
* Johan Storm Munch i Norsk kunstnerleksikon
*
4 Can Keep a Secret If 3 of Them Are Dead

***4 Can Keep A Secret If 3 Of Them Are Dead*** er en EP av supergruppen Apparatjik, den ble annonsert som en gratis nedlastning på bandets offisielle nettside 21. mai 2010. En personalisert lenke ble sendt ut via E-post med utgivelsen i en zippet mappe. Tittelsporet ble sluppet som single to dager etter. Det ble også laget musikkvideo som ble sluppet i tre forskjellige versjoner på bandets YouTube-kanal.

## Sporliste
#«Antlers» - 3:20
#«Look Kids (Premix AA) Diskjokke A» (diskJokke-remiks) - 4:24
#«4 Can Keep A Secret If 3 Of Them Are Dead» - 4:11

## Referanser


## Eksterne lenker
*Musikkvideo til «4 Can Keep a Secret If 3 of Them are Dead» (Versjon 1)
*Musikkvideo til «4 Can Keep a Secret If 3 of Them are Dead» (Versjon 2)
*Musikkvideo til «4 Can Keep a Secret If 3 of Them are Dead» (Versjon 3)
Alfred Helgeby

**Carl Alfred Helgeby** (født 18. november 1882 i Kristiania, nåværende Oslo, død 19. februar 1948) var en norsk operasanger og skuespiller.

I årene 1911–1915 spilte han inn flere plater for The Gramophone Company. I 1920 medvirket Helgeby i Verdis opera *[[La traviata]]* i Kristiania og gjorde samme år sin filmdebut i Gustav Adolf Olsens *[[Kaksen paa Øverland]]*. I 1926 medvirket han i den første radiooverføringen av Griegs *Peer Gynt*. I 1930-årene var Helgeby engasjert ved Nationaltheatret og Det norske teatret. I årene 1938–1947 spilte Helgeby i syv norske filmer.

## Filmografi
* 1920 – *[[Kaksen paa Øverland]]*
* 1938 – *[[Ungen (1938)|Ungen]]*
* 1941 – *[[Kjærlighet og vennskap]]*
* 1942 – *[[Det æ'kke te å tru]]*
* 1944 – *[[Kommer du, Elsa?]]*
* 1946 – *[[Om kjærligheten synger de]]*
* 1946 – *[[Så møtes vi imorgen]]*
* 1947 – *[[Sankt Hans fest (film)|Sankt Hans fest]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cymatura

* Se Systematisk inndeling

***Cymatura*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore trebukker. Kroppen er langstrakt og sylindrisk. Noen av artene er gråbrunt-spraglete, andre er mørke med to rødlige tverrbånd på dekkvingene.

## Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Xylorhizini Lacordaire, 1872
******** Slekten *Cymatura* Gerstaecker, 1855
********* *[[Cymatura albomaculata]]* Breuning, 1950
********* *[[Cymatura bifasciata]]* Gerstäcker, 1855
********* *[[Cymatura bizonata]]* Quedenfeldt, 1881
********* *[[Cymatura brittoni]]* Franz, 1954
********* *[[Cymatura fasciata]]* (Guérin-Meneville, 1849)
********* *[[Cymatura holonigra]]* Breuning, 1954
********* *[[Cymatura itzingeri]]* Breuning, 1935
********* *[[Cymatura mabokensis]]* Breuning & Teocchi, 1973
********* *[[Cymatura manowi]]* Franz, 1954
********* *[[Cymatura mechowi]]* Quednfeldt, 1882
********* *[[Cymatura mucorea]]* Fairmaire, 1887
********* *[[Cymatura nigra]]* Franz, 1954
********* *[[Cymatura nyassica]]* Breuning, 1935
********* *[[Cymatura orientalis]]* (Breuning, 1968)
********* *[[Cymatura spumans]]* (Guérin-Meneville, 1847)
********* *[[Cymatura strandi]]* Breuning, 1935
********* *[[Cymatura tarsalis]]* Aurivillius, 1914
********* *[[Cymatura wallabergeri]]* Adlbauer, 1994

## Kilder
* Longicorn ID - Xylorhizini
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
*
Erling Hanson

**Erling Hanson** (født 1. mai 1888 i Kristiania, nåværende Oslo, død 16. august 1978) var en norsk skuespiller.

Hanson medvirket i syv stumfilmer i Tyskland 1920–1924 og i fem norske filmer 1941-1944.

## Filmografi
* 1920 – *[[Blade af Satans bog]]*
* 1920 – *[[Anna Boleyn (film)|Anna Boleyn]]*
* 1921 – *[[Das Geheimnis der Mumie]]*
* 1921 – *[[Treibende Kraft]]*
* 1921 – *[[Die sterbende Stadt]]*
* 1921 – *[[Des Lebens und der Liebe Wellen]]*
* 1924 – *[[Der Sprung ins Leben]]*
* 1924 – *[[Der Mann um Mitternacht]]*
* 1941 – *[[Hansen og Hansen]]*
* 1941 – *[[Gullfjellet (film)|Gullfjellet]]*
* 1942 – *[[Det æ'kke te å tru]]*
* 1943 – *[[Den nye lægen]]*
* 1944 – *[[Kommer du, Elsa?]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Paradisterna

* Se Systematisk inndeling

***Paradisterna*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
En middelsstor, kraftig trebukk, lyst gråbrun med mørkere brune flekker. Antennene er tynne og lengre enn kroppen. Pronotum har en kraftig tann midt på hver sidekant. Dekkvingene har en skarp, opphøyd lengderibbe langs sømmen, denne ender i en liten spiss.

## Levevis
Som de fleste andre trebukker borer larvene i ved.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Australia (New South Wales og Queensland).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Zygocerini Lacordaire, 1872
******** Slekten *Paradisterna* Breuning, 1959
********* *[[Paradisterna plumifera]]* (Pascoe, 1859) - arten blir ofte plassert i slekten *[[Disterna]]*

## Kilder
* Longicorn ID - Zygocerini
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bilder av arten 
*
Louis Poinsot

**Louis Poinsot** (født 3. januar 1777 i Paris, død samme sted 5. desember 1859) var en fransk matematiker.

Louis Poinsot ble i 1809 professor i matematikk ved École polytechnique i Paris og var fra 1843 medlem av Bureau des longitudes. Poinsot var oppfinneren av geometrisk mekanikk, som viste hvordan et system av krefter som virker på et stivt legeme kunne løses opp i kraftpar. Spesielt utviklet han det som nå er kjent som, Poinsots konstruksjon. Denne konstruksjonen beskriver bevegelsen til hastighetsvektoren til et stivt legeme med ett fast punkt (vanligvis massesenteret). Han beviste at endepunktet til vektoren beveger seg i et plan vinkelrett på vinkelmomentet (i det absolutte rommet) til det stive legemet. 

Innen den rene matematikken behandlet han fortrinnsvis tallteorien samt teorien for polygoner og polyedre, den siste teorien hans ble utdannet ved introduksjonen av de såkalte stjernepolyedrene. 

Blant Poinsots skrifter kan nevnes *Théorie nouvelle de la rotation des corps* i *Journal des mathématiques pures et appliquées* (1834) og *Elements de statique* (1804; 11. opplag 1872), en lærebok som i lange tider ble ansett som klassisk.

## Referanser


## Kilder
* 

## Litteratur
* Karl-Eugen Kurrer: «Poinsot, Louis». I: *Geschichte der Baustatik. Auf der Suche nach dem Gleichgewicht*. 2., stark erweiterte Aufl. Ernst & Sohn, Berlin 2016, ISBN 978-3-433-03134-6, s. 1020 f.
* Bertrand, J. L. F.: *Discours aux funérailles de Poinsot*, Paris, 1860.
* Bertrand, J. L. F.: *Notice sur Louis Poinsot*, Journal des savants (1872), s.&nbsp;405–420.

## Eksterne lenker
*
Coptops

* Se Systematisk inndeling

***Coptops*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, kraftige, brokete fargede trebukker. Kroppsformen er kort og plump, beina nokså korte og kraftige. Antennene hos hannene er noe lengre enn kroppen.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Asia og Afrika (innført til det sistnevnte kontinentet?).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Mesosini Thomson, 1860
******** Slekten *Coptops* Audinet-Serville, 1832 - 42 arter
********* *[[Coptops aedificator]]* (Fabricius, 1792) 
********* *[[Coptops alboirrorata]]* Fuchs, 1966
********* *[[Coptops albonotata]]* (Pic, 1917)
********* *[[Coptops andamanica]]* Breuning, 1935
********* *[[Coptops annamensis]]* Breuning, 1938
********* *[[Coptops annobonae]]* Aurivillius, 1910
********* *[[Coptops annulipes]]* Gahan, 1864
********* *[[Coptops brunnea]]* Breuning, 1936
********* *[[Coptops cameroni]]* Breuning, 1978
********* *[[Coptops diversesparsa]]* (Pic, 1917)
********* *[[Coptops huberi]]* Siess, 1970
********* *[[Coptops humerosa]]* Fairmaire, 1871
********* *[[Coptops hypocrita]]* Lameere, 1892
********* *[[Coptops illicita]]* Pascoe, 1865
********* *[[Coptops intermissa]]* Pascoe, 1883
********* *[[Coptops leucostictica]]* White, 1858
********* *[[Coptops lichenea]]* Pascoe, 1865
********* *[[Coptops liturata]]* (Klug, 1833)
********* *[[Coptops marmorea]]* Breuning, 1939
********* *[[Coptops mourgliai]]* Villiers, 1974
********* *[[Coptops nigropunctata]]* Fairmaire, 1871
********* *[[Coptops ocellifera]]* Breuning, 1964
********* *[[Coptops olivacea]]* Breuning, 1935
********* *[[Coptops pacifica]]* Breuning, 1969
********* *[[Coptops pardalis]]* (Pascoe, 1862)
********* *[[Coptops pascoei]]* Gahan, 1894
********* *[[Coptops purpureomixta]]* (Pic, 1926)
********* *[[Coptops robustipes]]* (Pic, 1925)
********* *[[Coptops rosacea]]* Breuning, 1980
********* *[[Coptops rufa]]* Thomson, 1878
********* *[[Coptops rugosicollis]]* Breuning, 1968
********* *[[Coptops semiscalaris]]* (Pic, 1928)
********* *[[Coptops similis]]* Breuning, 1935
********* *[[Coptops szechuanica]]* Gressitt, 1951
********* *[[Coptops tetrica]]* (Newman, 1842)
********* *[[Coptops thibetana]]* Breuning, 1974
********* *[[Coptops undulata]]* Pascoe, 1865
********* *[[Coptops variegata]]* Breuning, 1938
********* *[[Coptops vomicosa]]* (Pascoe, 1862)

## Kilder

* Liste over artene

## Eksterne lenker
* 
*