open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
21st Century Breakdown

***21st Century Breakdown*** er et konseptalbum fra det amerikanske punk rock bandet Green Day. Albumet ble utgitt 15. mai 2009.

Albumet er hovedinndelt i tre akter, og til sammen er det 18 sanger på hele albumet. Den første sangen er et unntak, ettersom den ikke tilhører noen av aktene.

Albumet har solgt bra verden over, og var blant annet inne på VG-lista Topp 40 i 16 uker hvorav besteplassering var første uke da den toppet lista

Det er også utgitt fire singler fra albumet, «Know Your Enemy» og «21 Guns». 19. oktober 2009 kom tittelåta «21st Century Breakdown» ut som singel, samme dag som «East Jesus Nowhere» ble utgitt som singel eksklusivt for USA og Storbritannia

## Sporliste
Alle tekstene er skrevet av Billie Joe Armstrong, musikken er skrevet av Green Day.

# «Song of the Century» – 0:57
#;**Akt I: Heroes and Cons**
# «21st Century Breakdown» – 5:09
# «Know Your Enemy» – 3:11
# «¡Viva la Gloria!» – 3:31
# «Before the Lobotomy» – 4:37
# «Christian's Inferno» – 3:07
# «Last Night on Earth» – 3:57
#;**Akt II: Charlatains and Saints**
# «East Jesus Nowhere» – 4:35
# «Peacemaker» – 3:24
# «Last of the American Girls» – 3:51
# «Murder City» – 2:54
# «¿Viva la Gloria? (Little Girl)» – 3:48
# «Restless Heart Syndrome» – 4:21
#;**Akt III: Horseshoes and Handgrenades**
# «Horseshoes and Handgrenades» – 3:14
# «The Static Age» – 4:17
# «21 Guns» – 5:21
# «American Eulogy» («A. Mass Hysteria»/«B. Modern World») – 4:26
# «See the Light» – 4:36
#;**Bonusspor fra [[iTunes]]**
# «A Quick One, While He's Away» (Pete Townshend) (The Who-cover)1 – 7:59
# «Another State of Mind» (Mike Ness) (Social Distortion-cover)1 – 2:46 
# «That's All Right» (Arthur Crudup) (Elvis Presley-cover)2 – 2:01
# «Like a Rolling Stone» (Bob Dylan) (Bob Dylan-cover)2 – 6:10

*1 *Bonusspor på iTunes Deluxe-versjonen*
*2 *Bonusspor fra iTunes ved forhåndsbestilling*
 
## Forvirring rundt sangene «[[21st Century Breakdown (sang)|21st Century Breakdown]]» og «[[East Jesus Nowhere]]»
Det ble skapt en del forvirring rundt hvilken sang som skulle lanseres som den tredje singelen fra albumet. I begynnelsen av september 2009 offentliggjorde Green Day på sine hjemmesider at «21st Century Breakdown», ble den tredje singelen fra albumet, og at den skulle utgis 19. oktober 2009. De skulle også spille inn musikkvideo til sangen med Marc Webb som regissør. I slutten av september derimot, ble det offentliggjort at «East Jesus Nowhere» skulle utgis som singel 19. oktober 2009. Musikkvideo til sangen ble også lagt ut på Green Days hjemmesider. «East Jesus Nowhere» ble utgitt kun i USA og Storbritannia, mens «21st Century Breakdown» ble utgitt i resten av verden.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rosamunde Quartett

**Rosamunde Quartett** er en tysk strykekvartett, grunnlagt i 1992. Medlemmene er Andreas Reiner og Diane Pascal (fiolin), Helmut Nicolai (bratsj) og Anja Lechner (cello). Ensemblets navn henviser til musikken som Franz Schubert komponerte til skuespillet *[[Rosamunde (skuespill)|Rosamunde]]* av Helmina von Chézy.

Deres repertoar strekker seg fra Henry Purcell og Joseph Haydn til nyere musikk (Thomas Larcher, Tigran Mansurjan) og verdensmusikk (Dino Saluzzi). En innspilling av komponisten Valentin Silvestrovs verker ble i 2003 nominert til en Grammy.
 
Kvartetten ble kjent for et bredere publikum gjennom ARD-produksjonen *Mit dem Rosamunde Quartett unterwegs*.

## Diskografi

* Tigran Mansurjan – Streichquartette, 2005 ECM Records
* "leggiero, pesante" (Grammy-nominering 2003), ECM New Series 1776
* Joseph Haydn: SEVEN WORDS – die 7 letzten Worte unseres Erlösers am Kreuze, Streichquartett op. 51, ECM New Series 1756
* Kultrum, Dino Saluzzi (Bandoneon) & Rosamunde Quartett, ECM New Series 1638
* Werke von Webern, Schostakowitsch & Burian, ECM New Series 1629
* Werke von Schubert & Goldmark, Berlin Classics 0011112BC
* Joseph Haydn: Streichquartette, Lerchenquartett, Reiterquartett, Kaiserquartett, Berlin Classics 0011272BC

## Eksterne lenker
* 
*   Rosamunde-Quartett på klangverwaltung.de
Voksen skoles musikkorps

**Voksen skoles musikkorps** ble stiftet 24. november 1958. Korpset består av ca. 160 musikanter som danner et hovedkorps, et juniorkorps og et aspirantkorps. Voksen skole stod ferdig til skolestart høsten 1958 og innviet 18. august 1958. Samme høst ble også Voksen skoles musikkorps stiftet. 

Fra 1. januar 2026 endret korpset navn til **Voksen og Bogstad skolekorps**. 

Det rekrutteres musikanter fra Voksen skole og Bogstad skole. Hovedkorpset dirigeres av Petter Langfeldt Carlsen, mens aspirant- og juniorkorpset dirigeres av Maja Bjørhei.

Voksen skoles musikkorps deltar årlig i Distriktmesterskapet for skolekorps (NMF Øst) og Norgesmesterskapet for skolekorps. Korpset er et av landets ledende skolekorps og ble regionmester i 2019, 2023, 2024 og 2025. I NM for skolekorps deltar de i 1. divisjon hvor de har fått flere gode plasseringer. 3. plass i 2019 og 2. plass i 2022, 2023 og 2024. I 2025 kom korpset på 1. plass i 1. divisjon og er derfor norgesmester for skolekorps (janitsjar).  

## Dirigenter

#### Tidligere
* Morten Sanner
* Espen Runar Hammer
* Trond Brenne

#### Nåværende
* Petter Langfeldt Carlsen

## Referanser




## Eksterne lenker
* Korpsets hjemmeside
Dead End Dreaming (album)

***Dead End Dreaming*** er det femte albumet fra det tyske bandet End of Green. 

Albumet ble utgitt av Silverdust Records  22. august 2005. Det er det mest vellykkede og var det første albumet som fikk bandet inn på hit-listene.

## Sporliste
# «No Coming Home» – 4:17
# «Dead End Hero» – 3:30
# «Speed My Drug» – 4:07
# «Cure My Pain» – 5:46
# «Weakness» – 4:11
# «Sad Song» – 5:02
# «So Many Voices» – 3:42
# «Sick One» – 4:53
# «She's Wild» – 4:57
# «Drink Myself to Sleep» – 5:22
# «Farewell (The Song of Agony)» – 5:40
# «All About Nothing» – 6:42

* Produsert av Alexander Krull i Mastersound Studio, Stuttgart

## Eksterne lenker
*
Konfeksjon

**Konfeksjon** er klær som produseres i «serier av samme modell, laget i forskjellige størrelser.» Konfeksjon blir masseprodusert i fabrikker, og har blitt utbredt samtidig med utviklingen av symaskinen. Konfeksjon står i motsetning til skreddersydde klær.

En utbredt Nordlandshandel fra indre Romsdal var årsak til at konfeksjonsindustrien blomstret i Norge tidlig på 1900-tallet. Isfjorden er kalt konfeksjonsindustrien vugge i Norge og huser Konfeksjonsmuseet .

## Referanser
Innerdalen (Beiarn)

**Innerdalen** er en liten dal i Beiarn kommune i Nordland. Den ligger en kilometer øst for kommunesenteret Moldjord.

Innerdalen er tett bevokst av olderskog, i midten av dalen renner Rønnåga som renner ut i Beiarelva. Det er plantet gran et stykke over det gamle vannverket i Innerdalen. Dalen består også av leire. Det er funnet skjell der som er over 1000 år gamle.

Før andre verdenskrigen var det gamle vannverket i bruk. Det ga vann til sykestuen og den gamle prestegården. Det var også et felt der de slo høy til gårdene på Moldjord. Vannverket ble nedlagt i 1955. I tidligere tider var det en ørretbestand i elven. Høyfeltet er i dag bevokst med gran, og bare tuftene etter siloen står igjen.

I dag er Innerdalen ekstremt tett bevokst av trær. Rundt 20 prosent av alle trærne i dalen er råtne. Vannverket er delvis fylt med sand fra Rønnåga.

## Referanser
James Stewart (andre betydninger)

**James Stewart** er navnet til flere personer:

* James Stewart, amerikansk skuespiller.
* James Stewart (basketball), canadisk basketballspiller.
* James Stewart, 5. High Stewart av Skottland, vokter av kongerriket Skottland.
* Jimmy Stewart (racerfører), britisk racerfører.
St. Hallvard (tidsskrift)

***St. Hallvard*** er et tidsskrift som utgis av Selskabet for Oslo Byes Vel. 

Tidsskriftets interesseområde er bysamfunnet Oslo – byens historie, kultur og aktuelle utvikling. *St. Hallvard* utgis med med fire utgaver hvert år og redaktør er Ole Rikard Høisæther.

Tidsskriftet har navn etter Oslos skytshelgen Hallvard Vebjørnsson.

## Historie
*St. Hallvard* utkom første gang i 1915, startet av arkeologen Anton Wilhelm Brøgger og historikeren Edvard Bull d.e. Tidsskriftet rettet seg mot et bredt publikum, og ville sette byens historie og egenart på dagsordenen. Utgivelsen stanset i 1923.  
Oslo Byes Vel å ta over som redaksjonelt ansvarlig. Redaksjonskomité ble påtroppende formann, byarkitekt Harald Aars, Edvard Bull og Arno Berg, den gang nyansatt sekretær i selskapet. Arno Berg ble senere redaktør, inntil sin død i 1974. Jan Sigurd Østberg var redaktør fra 1974 til 2014, da Ole Rikard Høisæther overtok.

Aschehoug forlag var utgiver fra 1915 inntil 1964. Opplaget var cirka 600 i 1927 og cirka 2100 i 1936. I løpet av 1980-årene økte opplaget fra 2–3000 til over 6000. I 1989 og 2009 var opplaget ca. 3000.

## Litteratur
*Jan Sigurd Østberg: «Tidsskriftjubileum: St. Hallvard 75 år.» *St. Hallvard* 1/1990, ss. 4–7
*Jan Eivind Myhre: «St. Hallvard jubilerer: Om å skrive byen vakker.» *St. Hallvard* 2/1990, side 33–45. Besøkt 21.3.2020. 
*Helge Høifødt og Tallak Moland: «St. Hallvard: En byhistorisk gullgruve gjennom 100 år.» *St. Hallvard* 4/2015, side 45–65. Besøkt 21.3.2020. 
*Arno Berg: ''Selskabet for Oslo Byes Vel 1811-1936.'' Oslo, Det mallingske boktrykkeri, 1938, ss. 315–17

## Eksterne lenker
* Oslo Byes vel, hjemmeside, om tidsskriftet.  Besøkt 21.3.2020.
* Årgangene 1915-2016 er per 2020 digitalisert av Nasjonalbiblioteket. Besøkt 21.3.2020.
Sense

**Sense Communications ASA ** var et mobiltelefoniselskap med over 200 000 mobiltelefonikunder i Norge. Selskapet ble etablert av Reitangruppen på slutten av 1990-tallet og hadde hovedkontor i Oslo. Selskapet ble solgt til Chess Communication AS våren 2005. Virksomheten flyttet til Bergen og ble i 2006 innlemmet i Chess (avviklet i 2018).

Selskapet var på begynnelsen av milleniet det raskest voksende mobilselskapet i Norge og hadde blant annet distrubusjonsavtale med Narvesen. Sense leverte produkter med både  forhåndsbetalt (kontantkort) og etterskuddsfakturert abonnement.
Rialto

**Rialto** (av *rivo alto* eller *rivoaltus* «den høye bredden») er et område i bydelen San Polo i Venezia i Italia, og er særlig kjent for sitt torg og Rialtobroen.

Området ble bebygget på 800-tallet på et lite område mellom en rekke små øyer på begge sider av den daværende Rio Businiacus. Etter utgravinger og utfyllinger ble elven til Canal Grande og området ble Rialto og dette var bare området på den venstre bredden av den tidligere elven, da kanalen. Utbygging skjøt særlig fart etter at dogen Agnello Participazio etablerte seg her og gjorde dette området til en sentral del av byen, med det første dogepalasset.

Rialto ble et enda mer sentralt område i 1097, da byens torg og markedssalg ble flyttet hit og i det følgende århundre ble det i 1181 satt opp en flytebro over Canal Grande for å lette adkomsten til området for flere. Denne ble først erstattet av en trebro i 1250, som også ble utviklet med hevebro i midten for å kunne slippe igjennom større fartøyer. Utover på 1200-tallet ble det også bygget butikker på begge sider av broen. Dagens steinbro er fra 1591.

Etter hvert som markedshandelen økte, både som detaljist- og grossistmarked og det ble bygget større varehus, særlig det kjente *Fondaco dei Tedeschi* («tyskernes vertshus») første bygning fra 1228, dagens bygning fra 1505/1508. Det var omsetning av luksusvarer, men også banker og forsikringsbyråer som etablerte seg i området, sammen med byens skattemyndigheter. Også byens slaktehus lå i Rialto.

De fleste av bygningene i Rialto ble ødelagt av en bybrann i 1514, den eneste som klarte seg fullstendig var San Giacomo di Rialto, mens de øvrige måtte gradvis gjenoppbygges.

Området er fortsatt et travel marked, med det daglige *Erberia* frukt- og grønnsaksmarked og fiskemarkedet *Campo della Pescheria*.

Rialto opptrer flere steder i litteraturen, særlig kjent fra William Shakespeares *[[Kjøpmannen i Venedig]]* (første akt, tredje scene) og i Elizabeth Barrett Brownings Sonnets from the Portuguese (Sonnet nr 19).

## Eksterne lenker
* Satellittbilde fra Google Maps (av venstre bredde av Canal Grande med broen)
Fortjenstordenen (Pakistan)

**Fortjenstordenen** (urdu: *Nishan-i-Khidmat*) er en pakistansk orden. Den ble innstiftet 19. mars 1957 til belønning av sivile fortjenester av Pakistan. Den rangerer som den sjette og siste av Pakistans ordener.

## Inndeling
Ved innstiftelsen fikk *Fortjenstordenen* to grader. Antallet ble i 1960 utvidet til fire. Etter dette har *Fortjenstordenen* gradene:
* Ordenen for fortjenester (*Nishan-i-Khidmat*, forkortet *N.K.*)
* Halvmånen for fortjenester (*Hilal-i-Khidmat*, forkortet *H.K.*)
* Stjernen for fortjenester (*Sitara-i-Khidmat*, forkortet *S.K.*)
* Medaljen for fortjenester (*Tamgha-i-Khidmat*, forkortet *T.K.*)

## Insignier
Ordenstegnene for *Fortjenstordenen* er endret en rekke ganger. Siden 1986 består ordenstegnet av en sølvstjerne med ni større tagger, som hver er en samling av fem mindre stråler. Stjernen har seks stråler i grønn emalje og tre i svart. Midtmedaljongen består av en laurbærkrans der ordensgraden er innskrevet. Ordensstjernen er en større utgave av ordenstegnet, men har i tillegg halvmåne og stjerne mellom de emaljerte strålene. Ordensbåndet er svart, hvitt og svart, med en smalere grønn stripe i midten.

## Tildeling
*Fortjenstordenen* tildeles i hovedsak sivile til belønning av innsats for staten Pakistan. Også utlendinger kan tildeles ordenen. Innehavere av *Fortjenstordenen* har rett til å sette initialer tilsvarende graden de er utnevnt til bak sitt etternavn

## Norske innehavere
Khalid Salimi ble i 2005 utnevnt til *Fortjenstordenens* tredje klasse, *Sitara-e-Khidmat*.

## Litteratur
*  «Pakistan» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1448.
*  «Pakistan» i Robert Werlich: *Orders and decorations of all nations. Ancient and modern, civil and military*, 2. utgave, Washington DC: Quaker Press, 1974, s. 334.
Gisors

**Gisors** er en kommune i departementet Eure i regionen Normandie nord i Frankrike. Gisors ligger 62.9&nbsp;km nordvest fra Paris’ sentrum. Sammen med nabokommunene Trie-Château og Trie-la-Ville danner det et urbant område som består av 12 669 innbyggere (pr. 1999). I gallisk-romersk tid bar byen navnet *Gisoritum*.

## Geografi
Gisors ligger i den normanniske regionen Vexin, på grensen mot franske Vexin, hvor elvene Epte, Troesne og Réveillon løper sammen.

## Transport
Gisors er tilknyttet stasjonen Gisors – Embranchement på jernbanenettet Transilien Paris – Saint-Lazare, forstadsjernbanen og de regionale jernbanetog.

## Historie
På grunn av byens strategiske beliggenhet på grensen mellom hertugdømmet Normandie og kongeriket Frankrike begynte byen å vokse fra 1066. Også på grunn av sin plassering har byen spilt en stor rolle som vertssted for signering av flere fredstraktater mellom Frankrike og England på 1100-tallet: 1113, 1180 og 1188. Den 13. januar 1188 bestemte Filip II August, Henrik II av England og greven av Flandern å skille soldatene etter farge. Korsets gull, den røde farge ble gitt til Frankrike, sølv (hvit) til England og grønn ble flamsk. Den 28. september 1198 var det et slag mellom kong Rikard Løvehjerte av England og den franske kong Filip II August på et felt mellom Gisors og Courcelles.

Gisors ble et økonomisk og kommersielt sentrum på 1100- og 1200-tallet. Filip II August erobret byen tidlig på 1200-tallet, og opprettet en festning med domstol og fengsel. På samme tid kommer det også en infrastruktur med vaskeri, sykehus og en ny kirke.

I 1742 ble Gisors et hertugdømme, og den 4. september 1792 ble hertugen av La Rochefoucauld. Han var det eneste offeret for septembermassakrene i byen. På 1800-tallet kom industrialiseringen til byen og jernbanen mellom Paris og Dieppe. Under den andre verdenskrig ble byen ødelagt.

Byen fungerer som ramme for en roman av Guy de Maupassant: *Le rosier de Madame Husson* (1887), som senere ble tilrettelagt for operaen *Albert Herring* av Benjamin Britten, og for fire filminnspillinger.

## Steder og monumenter
* Château de Gisors, bygget på 1000-tallet
* Sognekirken Saint-Gervais-Saint-Protais er framstående monument som blander gotisk og renessansearkitektur

## Kjente personer fra Gisors
* Julien de Guersau, dikter fra 1500-tallet 
* Nicolas Ingouet, poet

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Gisors***

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
* Festningen i Gisors  
* Gazetteer Entry
Introducing Joss Stone

***Introducing Joss Stone*** er det tredje albumet til den engelske soulsangeren Joss Stone, utgitt 9. mars 2007 i England av Relentless Records. 

## Bakgrunn og innspilling
Æren for albumets produksjon er gitt musiker og produsent Raphael Saadiq, kjent for sine tidligere arbeider med D'Angelo, Macy Gray, Mary J. Blige, Kelis, The Roots. «Raphael er en av de mest fantastiske musikerne jeg har møtt i hele mitt liv», sier Stone. «Innen musikk, føler jeg at han leser tankene mine. Bare jeg ser på ham vet han akkurat hva jeg vil ha». Stone begynte å skrive på sangen Barbados før hun dro avgårde til Nassau, Bahamas, for å møte Saadiq. De ble der i to måneder og spilte inn i Compass Point Studios, etterfulgt av miksing i Electric Lady Studios i New York City. Noen andre samarbeidspartnere var Lauryn Hill, Common, Novel, Joi og Mix Master Mike.

Stone selv beskrev det med: «Helt klart *meg*. Det er derfor jeg kaller det *Introducing Joss Stone*. Dette er mine ord, og det er hvem jeg er som artist».

## Sporliste
#«Change (Vinnie Jones Intro)» (Glenn Standridge, Tarsha Proctor-Standridge) – 0:35
#«Girl They Won't Believe It» (Joss Stone, Raphael Saadiq) – 3:15
#«Headturner» (Stone, Billy Mann, Otis Redding) – 3:16
#*Inneholder deler av Otis Reddings «Respect» 
#«Tell Me 'bout It» (Stone, Saadiq, Robert Ozuna) – 2:48
#«Tell Me What We're Gonna Do Now» (med Common) (Stone, Alonzo «Novel» Stevenson, Tony Reyes, Lonnie Lynn) – 4:22
#«Put Your Hands On Me» (Stone, Saadiq) – 2:58
#«Music» (med Lauryn Hill) (Stone, Stevenson, Reyes, Lauryn Hill, Wyclef Jean, Samuel Michel) – 3:41
#*Inneholder deler av Fugees' «The Mask» (Lauryn Hill, Wyclef Jean, Samuel Michel)
#«Arms of My Baby» (Stone, Danny P, Jonathan Shorten) – 2:52
#«Bad Habit» (Stone, P, Shorten) – 3:48
#«Proper Nice» (Stone, Saadiq, Ozuna, Chalmers «Spanky» Alford, Vincent Corea, Jeanne Roberts) – 3:24
#*Inneholder deler av Pretty Poisons «Catch Me (I'm Falling)» (Vincent Corea, Jeanne Roberts)
#«Bruised But Not Broken» (Diane Warren) – 4:15
#«Baby Baby Baby» (Stone, P, Shorten) – 4:34
#«What Were We Thinking» (Stone, Saadiq) – 4:24
#«Music Outro» (Stone, Saadiq) – 3:48
#*Inkludert skjult spor med Vinnie Jones

### iTunes versjon
#«There's Nothing Better Than» – 3:52
#Digital Booklet – *Introducing Joss Stone*

### Japansk versjon
#«Big Ol' Game» – 4:29
#«My God» (Stone, Saadiq) – 3:50
#«Tell Me 'bout It» (Video)

### Deluxe versjon bonus DVD
#In the Studio
#Common
#Strings
#Choosing Songs
#On the Set – «Tell Me 'bout It»
#Tour Rehearsal
#«Tell Me 'bout It» (Video)

### Special edition bonus CD
#«L-O-V-E»
#«Gimme Shelter» (Angélique Kidjo med Joss Stone)
#«Big Ol' Game»
#«My God»
#«Music» (Live from the Bowery Ballroom)
#«Super Duper Love» (Live from the Bowery Ballroom)
#«Tell Me 'bout It» (Live from the Bowery Ballroom)
#«What Were We Thinking» (Live from the Bowery Ballroom)
#«Tell Me 'bout It» (A Yam Who? Club Rework)

## Eksterne lenker
*
Symploke

**Symploke** (av gr. *symploke*, også *complexio* [latin], «sammenfletning») er en talefigur, hvor samme ord gjentas flere ganger innenfor i samme utsagn eller setning.

Som retorisk eller stilistisk virkemiddel finnes symploken blant annet anvendt av den danske dikteren Paludan-Müller:

Et ord eller utsagn kan også brukes suksessivt ved begynnelsen av to eller flere setninger, og et annet ord eller setningsledd suksessivt på slutten av den samme. Denne bruken viser således til en kombinasjon av anafor og epifor.

## Se også
*Anafor
*Epanastrofe
*Epifor

## Litteratur
*Herbert Weir Smyth: *Greek Grammar*. Cambridge MA: Harvard University Press 1920. ISBN 0-674-36250-0.
*Asbjørn Aarnes: *Litterært leksikon. Begreper og betegnelser. Teori – Kritikk – Historie*. 3. utvidede og reviderte utgave. Oslo 1977 ISBN 82-518-0541-4
Kråkstad skole

**Kråkstad skole** ligger i Kråkstad i Nordre Follo kommune. Den første faste skolen i Kråkstad kom i 1864. Senere er skolen flyttet og det første bygget i den nåværende bygningsmassen, som utgjør Kråkstad skole, sto klar i 1911.

Skolen er en barne- og ungdomsskole og har ca. 350 elever fordelt på Skotbu barnehage og skole (1.-4.) og Kråkstad (1.-10.).
Giovanni I Participazio

**Giovanni I Participazio** (eller *Particiaco*) (død 837) var den tolvte tradisjonelle doge av Republikken Venezia, eller den tiende som er dokumentert. Han overtok som doge etter broren Giustiniano Participazios død i 829 og til han ble avsatt i 836. 

Faren Agnello hadde utnevnt ham som med-doge mens broren Giustiniano var i Konstantinopel. Da Giustiniano kom tilbake ble Agnello avsatt og Giovanni, som var en del av den pro-frankiske fraksjonen, ble sendt i eksil tilo Zara. Giovanni ble kalt tilbake av broren i 829 og utnevnt til etterfølger. Han ble valgt til ny doge etter brorens død og vider4eførte brorens arbeid med å bygge den nye kirken som skulle romme levningene etter evangelisten Markus som var byens nye skytshelgen. Han regjeringsperiode var imidlertid preget av interne og eksterne problemer og krangler. 

Det første store problemet som han ble møtt med, var tilbakekomsten av den tidligere dogen Obelerio degli Antenori etter at han hadde vært i eksil i Konstantinopel i 20 år og han krevde å få doge-verdigheten tilbake. Obelerio ble imidlertid drept og hans hode ble lagt til offentlig skue. 

Et opprør i Venezia satte en av tribunene, Caroso, på tronen som doge i mindre enn seks måneder, mens Giovanni, som ble overrasket over at opprøret fikk støtte fra sentrale familiemedlemmer, søkte tilflukt hos Lothar I av Det tysk-romerske rike. Snart hadde hans støttespillere fjernet Caroso og blindet ham og sendt bud til Giovanni om å komme tilbake til Venezia. Hans diktatoriske styre provoserte imidlertid mange av aristokratene og de avsatte ham i et kupp i 836. Han ble deretter plassert i en kirke i Grado og døde året etter. 

## Referanser


## Kilder
*Norwich, John Julius: *A History of Venice*. Alfred A. Knopf: New York, 1982.
Kristian Tangen

**Kristian Tangen** (født 7. desember 1975) er en norsk fagforeningsperson, oppvokst i Klæbu.  

Tangen har fagbrev som omsorgsarbeider fra 1997. Han arbeidet i hjemmetjenesten i Trondheim kommune fram til 2002, da han startet i ei prosjektstilling i LO. I perioden 2003–07 var han leder i Fagforbundet Ung. Etter ett års virke som rådgiver i Fagforbundets organisasjonsavdeling blei han i 2008 tilsatt som distriktssekretær i LO Sør-Trøndelag.

På LO-kongressen i 2009 blei han så valgt inn i den daglige ledelsen i Landsorganisasjonen i Norge som LO-sekretær. Før LO-kongressen i 2013 varslet Tangen at han ikke ønsket gjenvalg. Han ville prioritere familien i Trondheim og gikk da tilbake til jobben som distriktssekretær i LO Sør-Trøndelag. I 2018 ble LOs distriktskontorer i Trøndelag slått sammen og han ble da regionleder ved LO Trøndelag. 

Tangen har vært styreleder i AKAN – Arbeidslivets kompetansesenter for rus- og avhengighetsproblematikk, Arbeiderbevegelsens Folkehøgskole Ringsaker, Framfylkingen - LOs barne- og familieorganisasjon, samt styremedlem i blant annet mobilitetselskapet AtB.

I 2024 returnerte Tangen tilbake til Youngstorget som avdelingsleder for politikk- og samfunnskontakt i LO Norge. Tangen har mastergrad i organisasjon og ledelse ved NTNU.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Tangens blogg
Mark Leckey

**Mark Leckey** (født 1964 i Birkenhead, Wirral i England) er en engelsk kunstner som først og fremst arbeider med videokunst.

Et av Leckeys mest kjente verk er *Fiorucci Made Me Hardcore*, en film som bygger på arkivmateriale fra de britiske northern soul- og rave-scenene på 1970-, 80- og 90-talen.

I 1990 stilte Leckey ut sammen med Damien Hirst på Institue of Contemporary Arts. Leckey har også deltatt i Manifesta 5 (2004) og Tate Triennal (2006).

I 2008 ble Leckey tildelt Turnerprisen.

## Referanser
Obelerio degli Antenori

**Obelerio degli Antenori**, også kalt **Antenoreo** var den niende tradisjonelle doge av Republikken Venezia, eller den syvende som er dokumentert.

Allerede mens han var en tribun under dogen Giovanni Galbaio, flyktet han og andre pro-frankiske ledere til Treviso. Her ble han valgt til deres leder og han tok dem tilbake til Venezia og Obelerio ble valgt til doge da Galbaio flyktet ved dere ankomst.

Umiddelbart etter at han var valgt til doge, utnevnte han broren Beato som sin nærmeste medhjelper. Fraksjonsstridigheter og indre uenighet, tvang ham til å søke støtte hos patriarken i Grado. Etter å ha innhentet støtte ved hoffet til Karl den store i Aachen, vendte han tilbake til Venezia og tilbød frankisk støtte om han ble gjeninnsatt som doge. Første juledag 805 erklærte Obelerio sin støtte til Karl den store ved hoffet i Aachen.

Dette utløste en krig med Det bysantinske riket. I 809 ble den frankiske flåten i Comacchio angrepet, men angrepet var mislykket. Obelerios støtte var imidlertid borte og etter kamphandlinger ble Agnello Participazio valgt til ny doge.

Obelerio tilbrakt deretter de to neste tiår i Konstantinopel, men vendte tilbake i et mislykket forsøk på å ta tilbake makten i 832, etter at dogen Giustiniano Participazio var død. Men den nye dogen, Giustinianos bror Giovanni I Participazio slo hardt ned opprøret og drepte  Obelerio. Hans hode ble stilt til offentlig skue på markedet i Venezia.

## Kilder
* Norwich, John Julius: *A History of Venice*. Alfred A. Knopf: New York, 1982.
Clarendon Palace

**Clarendon Palace** var en borg og kongelig residens i middelalderen, men består i dag av ruiner. Ruinene ligger i nærheten av Salisbury i Wiltshire i England. 

## Riksforsamlingene i Clarendon
Stedet har historisk betydning ved to riksforsamlinger som ble holdt der i kong Henrik II av Englands tid som regent. På den ene av «Konstitusjonene i Clarendon», i 1164, ble et sett på 16 lovgivende prosedyrer fastsatt. De representerte et forsøk på begrense de geistliges privilegier og kirkens makt. Den andre riksforsamlingen skjedde i 1166, hvor en annen betydningsfull reform ble innført, Assize av Clarendon. Denne hadde konsekvenser for det engelske rettsvesen, særlig ved etablering av jury og avskaffelse av tidligere bevisførsel som ed og tvekamp. 

## Romersk tid
Det finnes bevis for at romerne benyttet skogen i Clarendon jevnlig. En romersk veg knyttes til Old Sarum og til et britisk bygdeborg fra jernalderen som passerer øst-vest rundt 3,2 km nord for skogen i Clarendon.

## Kongsbolig og slott
Både Henrik II og Henrik III investerte tungt i eiendommen og omgjorde stedet til kongebolig og slott. På sitt ypperste besto slottet av flere bygninger som omga en sentral borggård med en mindre mur på innsiden. Slottet dekket bortimot 20&nbsp;000 m2 og hadde også et hageanlegg i terrasser.

I 1453 hadde bruken av slottet avtatt da etterfølgende monarker tilbrakte mer tid i London. I 1574 ble bygningene beskrevet som en enkel jakthytte.

I 1649 resulterte henrettelsen av Karl I til at Clarendon Palace ble konfiskert av parlamentet. Slottet ble forlatt og forfalt og på 1700-tallet ble restene brukt som enkle bygninger for en bondegård.

Alt som nå er bevart på en bakkehøyde er den ene veggen av Den store hallen. En teglflisovn som ble oppdaget på stedet av arkeologer er rekonstruert og finnes nå i British Museum.

## Eksterne lenker
* Clarendon Palace
* Wiltshire and Swindon Sites and Monument Record Information
Reel

**Reel** (fra engelsk *reel*, til verbet *reel*, «virvle, snurre, slingre») er egen form for folkedans, såvel som den tilhørende dansemelodien. Den er av skotsk opprinnelse, men reel er også en viktig del av repertoaret til feletradisjonene på De britiske øyer og Nord-Amerika. I skotsk folkedans er reel en av de fire tradisjonelle dansene, de andre er jig, strathspey og vals. Reel er en generell betegnelse som dekker dans for tre dansere, reel for fire dansere, og i sjeldnere tilfeller for mer enn fire dansere. Rytmen det danses til går i livlig 4/4-takt. Den ble vanlig på 1500-tallet i Skottland, Irland og deler av England. Opprinnelig ble den kun danset av menn. Dansen er beslektet med norsk lausdans.

I irsk dans er et reel enhver dans som danses til musikk i direkte tid (*reel time*). I irsk steppdans (som i *[[riverdance]]*) danses reel i myke sko og er en av de første dansene som læres bort til elever. Det er også en *treble reel* (tredobbel reel), danset i harde sko til reelmusikk.

Felelåtene («fiddle tunes») som brukes til reel er kanskje den vanligste formen for britisk folkemusikk. Disse er vanlige i Irland, Skottland, England, Canada og USA. Flere gamle reels har blitt vevd inn i bluegrass. I Irland spilles låtene i raskt tempo og virtuost, mens i Skottland og USA spilles det enklere og i langsomt tempo.

## Historie
Reel er stedegen i Skottland. Den eldste referansen er fra en rettssak i 1590, hvor den tiltalte ble rapportert å ha *«daunced this reill or short dance»*. Formen kan imidlertid gå tilbake til middelalderen. Navnet kan være knyttet til eller relatere til en norrøn  *hræll*,som betyr «å virvle/snurre» Dette ble angelsaksisk *hreol*. Ordets opprinnelse synes å ha blitt opprinnelig benyttet for å spinne rundt en akse, som ved et spinnehjul, og ble siden overført til dansen.

Etter å ha blitt introdusert til Irland på slutten av 1700-tallet blomstret reel. Senere ble det introdusert til Nord-Amerika av engelske, skotske og irske nybyggere og immigranter. I USA er reel fortsatt sentrale i tradisjonene for anglo og afroamerikansk musikk av typen oldtime og turdans (*squaredans*), samt cajun og zydeco. I Canada er de viktige deler av felespilltradisjonene på øya Cape Breton (hvor en stor skulptur av verdens største fele er stilt ved sjøsiden), i Quebec, for akadiere og métiser.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Military Two Step, *BBC Scotland*
*Gay Gordons, *BBC Scotland*
Janus Kamban

**Janus Kamban** (1913–2009) var en færøysk billedhugger og grafiker. Han regnes blant øygruppens fremste billedkunstnere.

Som de fleste andre færøyske billedkunstnere i sin generasjon reiste Kamban til København, hvor han 1932-35 og 1938-40 var elev på kunstakademiets Billedhuggerskole hos professor Einar Utzon-Frank. Etter 2. verdenskrig vendte Janus Kamban tilbake til Tórshavn, hvor han hadde en aktiv rolle i det øyenes kunstmiljø, blant annet som leder av Listaskálin (Kunstforeningens utstillingsbygning) 1969-78. 

Janus Kambans skulpturer er preget av en forenklet naturalisme, med en rolig personskildring. Hans arbeider finnes på en lang rekke offentlige plasser og bygg rundt omkring på Færøyene. I Listasavn Føroya finnes *Sau med to lam* 1955 og *Fire hvaler* 1986, i tillegg til byster av forfatteren H.A. Djurhuus 1936 og av Vensil á Velbastað 1951. Andre hovedverk er *Morsmålet* 1948, utført i basalt ved Færøyenes landsbibliotek i Tórshavn, og figurgruppen *Færøysk dans* 1956, i bronse, i Føroya Banki.  

I grafikken, som ofte er linoleumssnitt i flere farger, er havet, sjøfuglene og livet ved stranden et hovedtema.  

Janus Kamban har blitt tildelt en rekke priser og utmerkelser for sin kunst, og har deltatt i utallige utstillinger av færøysk billedkunst bl.a. i København, Bergen, Helsingfors og Orknøyene. I 1993 arrangerte Færøyenes kunstmuseum en stor retrospektiv utstilling av Kambans skulpturer og grafikk i anledning kunstnerens 80 års fødselsdag. I 1995 utga kunstmuseet en bok om Janus Kambans liv og verk, skrevet av forfatteren og kunstkritikeren Gunnar Hoydal med fotografier av Ole Wich og Ole Jensen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Art.fo Færøyenes kunstmuseum om Kamban
* Wichgrafik.dk Fotos af Kambans verk
Epanastrofe

**Epanastrofe** (av gr. ἐπαναστροφή, «viderevende») er en retorisk og stilistisk talefigur, som benyttes innenfor verselæren. Dette er et virkemiddel, hvor samme ord gjentas først og sist i samme utsagn eller setning.

Vanligvis er ikke setninger som så å si biter seg selv i halen noe tegn på skrivekunst. Som et mer kunstferdig, strofeteknisk alternativ til epanastrofen forekommer derimot Anadiplosen.

## Se også
*Anafor
*Epifor
*Symploke

## Litteratur
*Asbjørn Aarnes: *Litterært leksikon. Begreper og betegnelser. Teori – Kritikk – Historie*. 3. utvidede og reviderte utgave. Oslo 1977 ISBN 82-518-0541-4
Næringsutvikling i Sør

**Næringsutvikling i Sør** (**NUIS**) er en privat hjelpeorganisasjon som samler inn penger fra givere i Norge til å utvikle næringsliv i land i Sør.

Ett sentralt grep for å få vekst i et lands økonomi er å gi foretaksomme, kvinner og menn, muligheter til å starte egne småbedrifter. Organisasjonen ble etablert høsten 2007. Hovedvirksomheten er i Den demokratiske republikken Kongo/Kinshasa. NUIS bidrar med såkornkapital og kompetanseoverføring i land i Sør. Virksomheten drives utfra Norge. NUIS er partner i Norges Nord-Sør portal.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kenneth Madsø

**Kenneth Madsø** (født 25. januar 1991) er en norsk tidligere ishockeyspiller (back) som spilte for Lillehammer Ishockeyklubb. Madsø gikk på Norges Toppidrettsgymnas samtidig som han spilte for Lillehammer. Han har representert Norge på U16, to år på U18-landslaget og U20-landslaget. 

Madsø kommer opprinnelig fra Trondheim og har tidligere spilt for moderklubben Rosenborg Ishockeyklubb og Astor. Han regnes som et av de største backtalentene i Norge, og hans sterkeste sider er skøyteteknikk og et bra blikk for spillet. Madsø debuterte allerede som 17-åring for Lillehammers A-lag hjemme mot Furuset Ishockey i 2008/2009-sesongen.

Per 2022 er Madsø assistenttrener for Nidaros Hockey fra Trondheim.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kunståret 1978

**Kunståret 1978** er en oversikt over hendelser, fødte og avdøde kunstnerpersonligheter i 1978.

## Hendelser

## Verk
*Dan Flavin – *untitled (to the real Dan Hill)*
*Odd Nerdrum - *[[Mordet på Andreas Baader]]*
*Helen Frankenthaler – *Cleveland Symphony Orchestra*
*Jack Goldstein – *The Jump*
*Liz Leyh – *[[Concrete Cows]]*, *[[Milton Keynes]]*
*Dennis Oppenheim – *Cobalt Vectors – An Invasion*

## Utstillinger

## Priser
*Archibaldprisen: Brett Whiteley – *Art, Life and the other thing*
*Caldecott-medaljen: Peter Spier – *[[Noas ark (bok)|Noas ark]]* (Orig: *Noah's Ark*)
*Eckersbergmedaljen
**Poul Gernes, maler  
**Jørn Larsen, maler  
**Tage Stentoft, maler  
*Wynneprisen: Brett Whiteley for *Summer at Carcoar*

## Fødsler

|-
|rowspan=1|Mai 
|9. || Joscha Sauer ||  || tegneserieskaper ||align=center| ||align=center| - ||
|-
|rowspan=1|August 
|19. || Anders Sletvold Moe ||  || kunstner ||align=center| ||align=center| - ||
|-
|rowspan=1|Oktober 
|25. || Kaisa Leka ||  || illustratør og politiker ||align=center| ||align=center| - ||
|-
|rowspan=5| ||rowspan=5|  || Johan Lindberg ||  || kunstner og en av grunnleggerne av konstnerskollektivet Njutånger ||align=center|/ ||align=center| - ||
|-
|Fabian Göranson ||  || tegneserietegner og forlegger ||align=center|/ ||align=center| - ||
|-
|Nathalie Djurberg ||  || kunstner. ||align=center|/ ||align=center| - ||
|-
|Johan Egerkrans ||  || illustratør og tgneserietegner ||align=center|/ ||align=center| - ||
|-
|Simon Bukhave ||  || illustratør og tegneserieskaper ||align=center|/ ||align=center| - || 
|}

## Dødsfall

|-
|rowspan=1|Februar 
|19. || Arvid Olson ||  || kunstner og filmpioner ||align=center| 91 ||align=center| 1886 ||
|-
|April 
|13. || Jack Chambers ||  || kunstner og filmmaker ||align=center| 47 ||align=center| 1931 ||
|-
|rowspan=1|Mai
|8. || Duncan Grant ||  || maler || align=center| 93 || align=center| 1885 ||
|-
|rowspan=3|August 
|5. || Victor Hasselblad ||  || oppfinner og fotograf || align=center| 72 || align=center| 1906 ||
|-
|14. || Nicolas Bentley ||  || forfatter og illustratør || align=center| 71 || align=center| 1907 ||
|-
|27. || Gordon Matta-Clark ||  || kunstner || align=center| 35 || align=center| 1943 ||
|-
|rowspan=1|Oktober 
|15. || Rolf Stenersen ||  || finansmann, idrettsmann, forfatter og kunstsamler ||align=center| 79 ||align=center| 1899 || 
|-
|rowspan=3|November
|6. || Harry Bertoia ||  || kunstner og møbeldesigner || align=center| 83 || align=center| 1915 ||
|-
|8. || Norman Rockwell ||  || maler og illustratør || align=center| 84 || align=center| 1894 ||
|-
|20. || Giorgio de Chirico ||  || maler || align=center| 90 || align=center| 1888 ||
|- 
|rowspan=3| ||rowspan=3|  || Märta Alexanderson ||  || kunstner (maler, tegner og tekstilkunstner ||align=center| 82/83 ||align=center| 1895 || 
|-
|Gabriel Hayes ||  || skulptør og myntdesigner ||align=center| 68/69 || align=center| 1909 ||
|-
| Leo Michelson ||  || maler og skulptør ||align=center| 90/91 || align=center| 1887 ||
|}
## Bildegalleri

Rolf_Stenersen_-_L0024_388Fo30141605200074.jpg|Rolf Stenersen(1899–1978)


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Huayna Cápac

**Huyana Capac** (quechua: *Wayna Qhapaq*; født 1476 i Tumipampa i dagens Cuenca i Ecuador, død 1527 i nåværende Colombia) var den 11. sapa inka som hersket over inkariket og den 6. keiser av Hanan-dynastiet. Han var gift med Coya Cusirimay. Han fikk 50 barn både i og utenfor ekteskap.

Han ekspanderte riket sørover inn i dagens Chile og Argentina. Han erobret også området Quito i dagens Ecuador, der han giftet seg med en lokal prinsesse for å etablere en allianse med regionens opprinnelige konge. Han trivdes så godt i Quito at han ble værende der store deler av sitt gjenværende liv, noe som skapte stor misnøye blant hoffet i hovedstaden Cusco, som var redd for at han skulle favorisere sin sønn Atahualpa, som han hadde med prinsessen. Da det kom en pest via europeernes virksomhet, som rammet en stor del av inkabefolkningen, ble også inkaen rammet og døde.  Da han døde ble det borgerkrig mellom Huáscar og  Atahualpa om makten i Inkariket.

## Referanser
Matthew Etherington

**Matthew Etherington** (født 1981) er engelsk tidligere fotballspiller. Han har spilt for klubben siden januar 2009, da han kom fra West Ham United. Han spilte for West-Ham de seks foregående sesongene. I tillegg har han spilt for Peterborough United, Tottenham Hotspur og på utlån til Bradford City.

I sin tid hos West Ham var Etherington med på å nå finalen i FA Cupen i 2006, en kamp som de tapte mot Liverpool F.C. etter straffesparkkonkurranse.

## Landslagsspill
Etherington har (pr. mars 2009) ikke spilt for , men spilte som ungdomsspiller for landet på både U-20 og U-21 nivå.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mamady Sidibe

**Mamady Sidibe** (født 18. desember 1979 i Bamako) er en malisk tidligere fotballspiller som blant andre spilte for det engelske Premier League-klubben Stoke fra 2005 til 2013.

Sidibe startet sin karriere i franske CA Paris, før han ble kjøpt av Swansea City den 25. august 2001. Der gjorde han 8 mål på 35 kamper, før han ble solgt til Gillingham, der han scoret 13 mål på 115 kamper.

Sidibe signerte side for Stoke, og var på et tidspunkt en av i alt to angripere i hele troppen. Han spilte som ensom spiss i starten på sesongen, og holt dermed Bruce Dyer på benken. Etterhvert kjøpte Stokes manager Johan Boskamp angriperen Sambegou Bangoura for å spille sammen med han på topp.

Kjent som «Big Mama» er Sidibe en ballholder fremfor en målscorer. Han spiller på landslaget til , der han debuterte i 2002.

I oktober 2007 ble Sidibe knivstukket av en tilskuer under en landskamp mot .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dave Kitson

**David Barry Kitson** (født 21. januar 1980 i Hitchin i Hertfordshire) er en engelsk fotballspiller, som spiller for . Kitson kom till Stoke fra Reading for 5,5 millioner pund, som var Stokes høyeste transfersum for en spiller . Han ble Tony Pulis første kjøp før Premier League-sesongen 2008-09.

I begynnelsen av 2008 var Kitson Premier Leagues beste engelske målscorer, noe som fikk media til å spekulere i om han skulle bli tatt ut til spill for . Landslagstreneren Fabio Capello tok i stedet ut Gabriel Agbonlahor.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Danny Pugh

**Daniel Adam «Danny» Pugh** (født 19. oktober 1982) er en engelsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Port Vale FC.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stephen Kelly

**Stephen Michael Kelly** (født 6. september 1983) er en irsk fotballspiller som for tiden er klubbløs. Han har også spilt fast på .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eberhard Jäckel

**Eberhard Jäckel** (født 29. juni 1929 i Wesermünde, død 15. august 2017 i Stuttgart) var en sosialdemokratisk tysk historiker, spesialist på Adolf Hitler og det nasjonalsosialistiske Tysklands historie. Han skrev en rekke bøker og mottok æresbevisningen Geschwister-Scholl i 1990 for boka han skrev sammen med Lea Rosh, *Der Tod ist ein Meister aus Deutschland* (1990).

Han var i tillegg kjent som en av David Irvings sterkeste kritikere. Han markerte seg også i diskusjonen om massakrene på armenere, hvor han argumenterte for at dette ikke kan kalles et folkemord, men at tusener av armenere døde på grunn av deportasjonen og krigen.

## Skrifter i utvalg
* *Experimentum rationis: Christentum und Heidentum in der Utopia des Thomas Morus* (Dissertation, Philosophische Universität Freiburg im Breisgau, 21. Juni 1955), 116 gezeichnete Blätter, 4 (Maschinenschrift vervielfältigt).
* *Frankreich in Hitlers Europa. Die deutsche Frankreichpolitik im 2. Weltkrieg* (= *Quellen und Darstellungen zur Zeitgeschichte*, Band 14), DVA, Stuttgart 1966,  (Habilitationsarbeit 1966, 396 Seiten).
* *Hitlers Weltanschauung. Entwurf einer Herrschaft.* Wunderlich, Tübingen 1969. Häufige Neuauflagen, zuletzt DVA, Stuttgart 1991, ISBN 3-421-06083-5.
* mit Jürgen Rohwer (Hrsg.): *Der Mord an den Juden im Zweiten Weltkrieg. Entschlussbildung und Verwirklichung.* Deutsche Verlags-Anstalt, Stuttgart 1985, ISBN 3-421-06255-2.
* *Hitlers Herrschaft. Vollzug einer Weltanschauung.* 4. Auflage, DVA, Stuttgart 1999, ISBN 3-421-06254-4 (Erstausgabe Stuttgart 1986).
* mit Lea Rosh: *Der Tod ist ein Meister aus Deutschland*. Hoffmann und Campe, Hamburg 1990, ISBN 3-455-08358-7.
* *Das deutsche Jahrhundert. Eine historische Bilanz.* DVA, Stuttgart 1996, ISBN 3-421-05036-8; Fischer Taschenbuch, Frankfurt am Main 1999, ISBN 3-596-13944-9.
* *Der Tisch der Dreizehn. Eine Geschichte*. Steinkopf, Stuttgart 2009, (keine ISBN).

## Litteratur
* Ulrich Herbert: *Eberhard Jäckel (1929–2017).* In: *[[Historische Zeitschrift]].* 308 (2019), S. 108–115.
*[Peter Graf Kielmansegg: *Eberhard Jäckel (29.6.1929 – 16.8.2017).* In: *Jahrbuch der Heidelberger Akademie der Wissenschaften für das Jahr 2017.* Heidelberg 2018, S. 374–380 (online ).

## Referanser
Amdy Faye

**Amdy Moustapha Faye** (født 12. mars 1977 i Dakar) er en senegalesisk fotballspiller som for øyeblikket spiller for Leeds. Han spilte sist for Stoke i Premier League, men ble frigitt ved sesongslutt 2009/2010. Han har tidigere spilt for AJ Auxerre, Portsmouth FC, Newcastle United, Charlton Athletic, Glasgow Rangers og Stoke City.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Loksa

**Loksa** er en bykommune i Harju fylke i Estland. Kommunen har cirka 3&nbsp;500 innbyggere og et areal på 3,8&nbsp;km². 

Til kommunen hører også øya Mohni ute i Finskebukta, med Mohni fyr.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ingjerdsvatnet

**Ingjerdsvatnet** ligger øst på Askøy, nærmere bestemt på Erdal, er en av de viktigste drikkevannskildene for befolkningen som er bosatt sør på Askøy. Ingjerdsvatnet  forsyner Erdal, Florvåg, Davanger, Tveit, Ravnanger, Haugland og Hanøy med drikkevann.

Ingjerdsvatnet renses ved hjelp av marmor. Når vannet tas opp i renseanlegget tilsettes det marmor som spises opp av surheten i vannet. Dette gir en karbonatisering av vannet, med andre ord så nøytraliseres det. Videre bestråles det av UV-stråler. Det benytter 52 tonn marmor i året for å gi Askøys befolkning rent drikkevann.

I kjelleren er det en inntaksbrønn, i første etasje befinner rørsystemet og selve renseanlegget seg og i øverste etasje er det tavlerom, laboratorium, pauserom, oppholdsrom, garderober og lager for marmoren. Byggekostnadene for vannbehandlingsanlegget var på om lag 30 millioner kroner.

Brødrene Ulveseth implementerte renseanlegget i 2006, og bygget har en grunnflate på om lag 700 kvadratmeter og består av 3 etasjer.

## Referanser
Chen Xitong

**Chen Xitong** (kinesisk: 陈希同; født 10. juni 1930 i fylket Anyue i provinsen Sichuan i Kina, død 2. juni 2013 i Beijing) var medlem av Politbyrået for sentralkomiteen for det kinesiske kommunistparti og var borgermester i Beijing frem til han ble fjernet på grunn av korrupsjonsanklager i 1995.

## Biografi
Chang Xitong ble uteksaminert fra Pekinguniversitetet. Han hadde tette bånd til Deng Xiaoping og hans familie, og var i en periode ansett som en mulig fremtidig etterfølger av Deng Xiaoping som Folkerepublikken Kinas leder.

Chen Xitong var borgermester i Beijing under protestene på Den himmelske freds plass i 1989. Han gikk ut med et sterkt forsvar av bruken av makt for å få slutt på protestene, og var den som formelt erklærte unntakstilstand i Beijing under hendelsene som endte med at hæren rykket inn og drepte hundrevis av studenter. Senere, i en bok fra mai 2012 (offentliggjort i Hongkong) med intervjuer med Chen, sa han at han var lei seg for begivenhetene i 1989 og at ingen skulle ha blitt drept under aksjonen mot demonstrantene. Hans datidige støtte til aksjonen var bare en høytlesning av et manuskript som han var blitt gitt fra mektigere partifolk. «Jeg tror at sannheten om 1989-hendelsen en dag vil komme for en dag», sa han.

Han var en gang en rival av Jiang Zemin, men ble felt i 1995 under en antikorrupsjonskampanje anført av  Jiangs Shanghaiklikk. Klikkmedlemmene Zeng Qinghong og Jia Qinglin spilte nøkkelroller i den kampanje som etterhvert førte til at Chen ble arrestert.

Noen kinakjennere betrakter Chens fall som del av den politiske drakamp mellom Chen og Jiang, ettersom det senere ble kjent at det beløpet som Chen underslo var på fem millioner yuan. Det var betraktelig lavere enn andre underslag som kom for en dag på samme tid, der de skyldige kom fullstendig helskinnet fra antikorrupsjonskampanjens funn. På den annen side var folk flest i Beijing tilfreds med Chens fall, men da på grunn av hans rolle under massakeren i 1989. I etterkant av korrupsjonsanklagene begikk Chens viseborgermester, Wang Baosen, selvmord. I 1998 ble Chen Xitong dømt til 16 års fengsel for korrupsjon og embedsforsømmelser. Han har senere betegnet dommen mot seg som et stort justismord. Han sønn Chen Xiaotong ble også dømt.

Chen ble løslatt før tiden i 2006, offisielt av helsegrunner.

Romanen *The Wrath of God -- the Anti-Corruption Bureau in Action* (天怒—反貪局在行動; pinyin: *Tiān nú--Fǎntãnjú zài Xíngdòng*) fra 1996, og som raskt ble forbudt i Kina, er en fiksjonalisert fremstilling av Chen Xitong-saken skrevet fra en etterforskers synsvinkel. Boktittelen kan også oversettes «Himmelens hevn».

## Referanser


## Eksterne lenker
*  
* The corrupt comrade (BBC News)
* "Wrath of Heaven" passage from the Digital Freedom Network website
Elva

**Elva** er en by i Tartu fylke i Estland. Byen er en del av Elva kommune, og administrasjonssenter i denne. Elva har cirka 5&nbsp;700 innbyggere (2017) og et areal på 9,9&nbsp;km².  Folketallet er sterkt nedadgående. Elva har fått sitt navn etter elven med samme navn, den er omtalt alt på 1600-tallet. Allerede i 1638 nevnes derimot småbyen Peedu, som ligger bare 2,5 km nordøst. Via tettstedene Peedu, Tõravere og Nõo danner Elva-Nõo etnesten sammenhengdne byområde nordøstover med elv, hovedvei og jernbane som bindeledd.

Det var vannmøller som la grunnlaget for framveksen av bysamfunn her. Elva fikk bystatus først 1. mai 1938.

Elva ble grunnlagt like etter at jernbanelinjen Tartu-Valga ble opprettet i 1886&ndash;1889. Første gangen Elva ble omtalt i en estisk avis var i 1889, og området vokste raskt fordi det lå strategisk ved jernbanen og i et naturskjønt område. Arbisjøen og andre innsjøer nær bysenteret er mye brukt til rekreasjon, og maleren Eduard Kutsar (1902–1970) beskrev kommunens natur og tette furuskoger i sine malerier. Maleriet *Skogen i Elva* fra 1938 er særlig berømt. *Tartu Ski Maraton* ender sin trasé i Elva, på et sted hvor mange vandringsveier har sitt utgangspunkt. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
OMK

**OMK**, **Omk** og **omk** kan ha flere betydninger:

* Oslo Modellbilklubb
* Oslo musikk- og kulturskole
* Oslo Maritime Kulturhavn

## omk.

* Forkortelse for *omkring* i en omtrentlig tidsangivelse.