open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pierre Lionel Matte

**Pierre Lionel Matte** (født 12. juni 1961) er en norsk billedkunstner. Han har bakgrunn fra klassisk tegnekunst, men er særlig kjent for installasjoner og fotografier, ofte kombinert med tekst og med et politisk, satirisk budskap om nasjonalisme og lokalpatriotisme.

## Bakgrunn og arbeid
Pierre Matte vokste opp i Tønsberg i Vestfold med belgisk far og norsk mor. Han studerte blant annet ved Kunstakademiet i Trondheim  i perioden 1987&ndash;1992. 

Pierre Matte har flere separatutstillinger bak seg, deriblant ved Galleri UKS i Oslo i 1996, Rogaland Kunstsenter i 2002 og Oslo Kunstforening i 2007. Arbeidene hans er også vist på ei rekke gruppeutstillinger i Norge og utlandet, blant annet på Stenersenmuseet i Oslo,  Milano Europa i 2000 og Museet for samtidskunst i 2007. Han er dessuten innkjøpt av Kunst på arbeidsplassen, Trondheim kommune, Norsk kulturråd og andre. 

Pierre Matte har også gjennom mange år undervist kunststudenter, særlig i praktisk tegning og kunstanatomi ved Einar Granum Kunstskole og Skolen for Grafisk Design i Oslo, men også gjennom forelesninger. Han var medlem av juryen som valgte ut arbeider til Høstutstillingen i 2008.

Pierre Matte har hatt garantiinntekt siden 2006.

## Eksterne lenker
* Pierre Mattes hjemmeside
* Presentasjon med bildeeksempler på Kunstnernes informasjonskontor
* utstilling i Oslo Kunstforening i 2007
* Objekter, fotografier og installasjoner ved Trøndelag Senter for Samtidskunst 2007
Tverrelvdalen naturreservat

**Tverrelvdalen naturreservat** er et naturreservat i Alta kommune. Reservatet dekker et område på 2,382 km² på østsiden av nedre del av Tverrelvdalen, i Borraslia mellom Lille-Borras og Borras. Formålet med fredningen er å bevare et skogområde med alt naturlig plante- og dyreliv og med alle de naturlige økologiske prosessene. Av spesielle kvaliteter kan nevnes det store innslaget av lavfuruskog i området.

## Bestemmelser for reservatet
* Vegetasjonen, herunder døde busker og trær, er fredet mot skade og ødeleggelse. Det er forbudt å fjerne planter eller plantedeler fra reservatet. Nye plantearter må ikke innføres. Planting eller såing er ikke tillatt.
* Dyrelivet, herunder reirplasser og hiområder, er fredet mot skade og ødeleggelse. Nye dyrearter må ikke innføres.
* Det må ikke iverksettes tiltak som kan endre naturmiljøet, som f.eks. oppføring av bygninger, anlegg og faste innretninger, hensetting av campingvogner, brakker o.l., fremføring av luftledninger, gjerder, jordkabler og kloakkledninger, bygging av veier, drenering og annen form for tørrlegging, uttak, oppfylling, planering og lagring av masse, utføring av kloakk eller konsentrerte forurensningstilførsler, henleggelse av avfall, gjødsling, kalking og bruk av kjemiske bekjempningsmidler. Forsøpling er forbudt. Opplistingen er ikke uttømmende.
* Motorferdsel til lands og til vanns er forbudt, herunder start og landing med luftfartøy.
* Direktoratet for naturforvaltning kan av hensyn til fredningsformålet ved forskrift forby eller regulere ferdselen i hele eller deler av reservatet.

### Bestemmelsene er ikke til hinder for
* Gjennomføring av militær operativ virksomhet og tiltak i ambulanse-, politi-, brannvern-, rednings-, oppsyns-, skjøtsels- og forvaltningsøyemed, med unntak av øvelseskjøring i tilknytning til slike formål.
* Sanking av bær og matsopp.
* Jakt og fiske.
* Tradisjonell beiting. Direktoratet for naturforvaltning kan av hensyn til fredningsformålet ved forskrift regulere beitetrykket i hele eller deler av reservatet.
* Vedlikehold av anlegg som er i bruk på fredningstidspunktet.
* Motorferdsel på snødekt mark i forbindelse med reindrift.
* Bruk av nedfalt virke og tørre kvister til bål, med unntak av tørrfuruer.

### Etter søknad kan det gi tillatelse til
* Nødvendig motorferdsel i forbindelse med aktiviteter nevnt i punkt 3 og 5.
* Oppsetting av gjerder i forbindelse med beiting.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kart over reservatet
Skurugata

**Skurugata** er en uvanlig geologisk dannelse i Eksjö i Jönköpings län i Sverige. Skurugata er en omkring 800 meter lang kløft i fjellet som er mellom 7 og 24 meter bred. Det finnes flere liknende *[[Forkastning|«skuror»]]* på andre steder i østre Småland, hvorav Skurugata er den største. De bratte fjellveggene er på visse steder 35 meter høye.

Det finns en rekke teorier om hvordan kløften en gang ble dannet. Den vanligste forklaringen er at kløften ble gravd ut av en iselv da innlandsisen smeltet. Andre tror at kløften er en sprekk i fjellgrunnen eller en forkastning. Fjellet i området og stenene på kløftens bunn utgjøres av gråbrun og mørkbrun porfyr med innlegg av kvarts og rød feltspat.

Det finnes en rekke mosearter i sprekken, noen av disse finnes ellers kun i fjellområder. I de omkringliggende skogene finnes også et interessant fugleliv. Blant annet kan man påtreffe storfugl, orre, jerpe og ravn.

Selv på varme sommerdager pleier det å være svalt i bunnen av kløften, og enkelte år har hauger av snø og is ligget til langt ut på sommeren. Tidlig på sesongen og etter kraftig regn kan sprekken være fylt av vann. Området rundt Skurugata er et naturreservat og i området finnes en sti, cirka 2&nbsp;km lang, som leder gjennom hele sprekken og opp på fjelltoppen Skuruhatt.

I midten av kløften finnes en sten som det går å løfte bort, og bak denne finnes en gjestebok, plasseringen er markert med et skilt på klippeveggen.

En legende sier at en bøsse finnes gjemt i Skurugata, den skal ha blitt gjemt av en person kalt «Tjuva-Jösse». Det sies at den som finner bøssen vil få stor fremgang i livet.

## Referanser
Halfdan Kjerulfs plass (Oslo)

**Halfdan Kjerulfs plass** er en park ved St. Olavs gate nordøst for Slottsparken i Oslo.

## Parken
Plassen er oppkalt etter komponisten Halfdan Kjerulf (1815–1868). 

Halfdan Kjerulfs plass ligger i krysset mellom St. Olavs gate, Frederiks gate og Kristian Augusts gate og oppstår ved gateløp som gir et restareale på knapt fem hundre kvadratmeter. 

Plassen er opparbeidet som park med gjerde rundt, store trær og fire bysteskulpturer:
* Halfdan Kjerulf, reist 1874, utført av Julius Olavus Middelthun
* Andreas Munch, reist 1912, utført av Jens Munthe Svendsen
* Adolph Tidemand, reist 1912, utført av Anders Svor
* Hans Gude, avduket 1912, utført av Ingebrigt Vik

I det lille bassenget med fontene finnes skulpturen Psyke. 

## Historie
Arealet som utgjør plassen var opprinnelig en del av slottets grunn. 

I 1861 sørget Oslo Byes vel for beplantning. En byste over Halfdan Kjerulf var tenkt plassert på hans grav på Vår Frelsers gravlund, men en komité med Edvard Grieg som leder foreslo at det burde finnes en plass sentralt i byen. Bysten ble avduket i 1874. Plassen het fra 1870 Halfdan Kjerulfs plass. En gang i årene før dette var fontenen, tegnet av H.E. Schirmer, satt opp på plassen. 

Plassen var opprinnelig vel ett mål stor, inntil Frederiks gates forlengelse nord for Kristian Augusts gate ble gjennomført i perioden på 1930-tallet og Frederiks gate ble utvidet med 10 meter i perioden 1942-47. Etter dette ble de tre andre bystene flyttet inn i den gjenværende plassen.

Norsk arbeidsgiverforening, som da hadde sitt hovedkontor ved plassen, bekostet i 1984 istandsetting av plassen med springvann, nytt gjerde og plassering av Psyke i bassenget.

## Referanser
	

## Litteratur
* Marius Røhne: *Oslo kommunale parker og grønnanlegg 1810-1948*. Oslo, Myhres papirindustri, 1967, ss. 173-74. 
* *St. Hallvard*, nr. 2/3 1986, ss. 69-70
* 

## Eksterne lenker
* 
*
108 (band)

**108** er et amerikansk straight edge hardcore-band med sterke bånd til Hare Krishna og hinduisme. Frontfigur i bandet har gjennom hele bandets eksistens vært Vic DiCara, tidligere gitarist i Inside Out. Navnet kommer av at 108 er et hellig tall i vedisk og østlig kultur.

DiCara hadde en stund vært inspirert av Hare Krishna-bevegelsen, og da Zack de la Rocha sa nei til et forslag om å gi ut en 7" sammen med Hare Krishna-bandet Shelter førte det til at DiCara heller sluttet seg til dette. Uenigheter med vokalist Ray Cappo førte imidlertid i sin tur til at DiCara slo seg ned i Washington, D.C. og dannet 108. I 1992 kom mini-LPen *Holyname* på Equal Vision Records. Konflikter med Hare Krishna-miljøet i USA fikk imidlertid DiCara til å oppløse bandet tidlig i 1993 og begi seg på pilegrimsferd til India. Bandet ble imidlertid gjenopprettet for en turné sammen med Shelter samme sommer, en turné som skapte nye konflikter mellom DiCara og Cappo. I 1994 kom LP-en *Songs of Separation*, og etter en pause i 1995 kom LP-en *Threefold Misery* og EP-en *Curse of Instinct*. Bandet hadde sin offisielle avskjedsturné i 1996. Et tiår senere ble imidlertid bandet gjenforent, og i 2007 kom bandet med sin første studioplate på elleve år, *A New Beat from a Dead Heart*. Bandet støtter imidlertid ikke lenger Hare Krishna-bevegelsen. DiCara forlot bevegelsen rundt 2002/03 fordi han syntes moralen minnet for mye om kristen moral. Han og bandet har i stedet inntatt en hinduistisk profil.

Musikalsk har 108 hele tiden spilt hardcore med innslag av heavy metal og støyrock, og også til tider indisk-inspirert musikk. Tekstmessig var bandet i Hare Krishna-perioden mye mer aggressivt enn Shelter, som var det andre store hardcore-bandet innenfor Hare Krishna-bevegelsen. Blant temaene som ble behandlet i tekstene var fortapelse og sex som en syndig foreteelse. I sangen «I Defy» fra *Holyname* uttrykker bandet regelrett forakt for ateister og andre som kritiserer religion. Tekstene fra etter gjenforeningen er imidlertid av en annen karakter, og de tar i større grad opp personlige og spirituelle temaer.

108 har spilt to ganger i Norge, én gang i Oslo og én gang på Kongsberg.

## Album
* Holyname (1993)
* Songs of Separation (1994)
* Threefold Misery (1996)
* A New Beat from a Dead Heart (2007)
* 18.61 (2010)

## Eksterne lenker
* 
*
Seiersten stadion

**Seiersten stadion** er et fotballstadion i Frogn kommune, ved nedkjøringen til Drøbak. Seiersten var kjent som en meget god gressbane, men ble opprustet med kunstgress, lys og undervarme høsten 2015. Banen er hjemmebanen til DFI – Drøbak/Frogn Idrettslag og Badebyen Drøbak Fotballklubb. Førstnevnte klubb, DFI, innehar rekorden for antall opprykk i påfølgende sesonger, 3 på rad, hvor det 4. året endte med kvalifikasjonsspill for Tippeligaen.

## Eksterne lenker
* Seiersten Stadion - Nordic Stadiums
Fagankommisjonen

**Fagankommisjonen** ble etablert av den sørafrikanske regjeringen i 1947 for å vurdere endringer i raseskillepolitikken.

Kommisjonens viktigste anbefaling var at kontroll med tilflytting til byene av afrikanere skulle praktiseres mildere. Det ville sørge for en større tilførsel av arbeidskraft og forhindre problemet med arbeidere som bodde i fjerntliggende områder. Faganrapporten foreskrev slik en stabilisert befolkning av afrikanske arbeidere i urbane strøk, det ville både gi nok arbeidskraft og bygge opp under etterspørsel for butikkeiere.

Rapporten ble offentliggjort i en periode hvor statsminister Jan Smuts' popularitet var lav og hans motstandere hadde vind i seilene. Opposisjonspartiet Nasjonalistpartiet satte derfor ned en ny kommisjon, kalt Sauerkommisjonen. Dens anbefalinger var nøyaktig motsatt av Fagankommisjonen, at raseskille skulle fortsette og innføres på alle nivå i samfunnet. Fremveksten av etterkrigstidens Apartheid kan tilskrives Sauerkommisjonen.
Brit Sandaune

**Brit Sandaune** (født 5. juni 1972 på Skatval) er en norsk fotballspiller og førskolelærer.

Hun er oppvokst på Skatval i Stjørdal, der hun spilte for lilleputtlaget i IL Fram. Hun var her  til 1985, da hun gikk til Stjørdals/Blink og spilte til 1989. I januar 1989 ble hun som Blink-spiller uttatt på landslagssamling, og kom inn sammen med Anne Nymark Andersen etter pause da de vant 3–0 mot Kina i mars 1989.

Hun spilte for Trondheims-Ørn 1990–2004. Der fikk hun 507 klubbkamper, 258 av disse i Toppserien der hun  skåret 127 mål og vant  7 seriemesterskap, og åtte NM i fotball for kvinner.

Hun var med på det norske OL-laget som vant bronse i Atlanta i 1996, og som senere vant gull i Sydney i 2000. Hun fikk *fair play*-prisen i kvinnefotball i 2000. I alt fikk hun 119 kamper på det norske landslaget.

I 2003 ble hun kåret til årets spiller av Serieforeningen for kvinnefotball.  I 2008 spiller hun for veteranlaget «Harry's Team».

Sandaune ble rangert som nummer 69 på listen over de tusen beste idrettsutøverne i Trøndelag i avisa *Nidaros* sin kåring i 2022.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Toten fogderi

**Toten og Hadeland fogderi** *(Totens og Hadelands Fogderie)* var en administrativ enhet (fogderi) i Oplandenes amt fra 1764 da embedet ble skilt ut fra Hadeland, Toten og Valdres fogderi, og inngikk fra 1781 i Kristians amt. I 1815 ble Hadeland og Land overført til Valdres, Land og Hadeland fogderi, mens Fåberg og Gausdal ble overført fra Gudbrandsdalen fogderi, og embedet ble benevnt **Toten og det sydlige Gudbrandsdal fogderi**. I 1860 ble Fåberg og Gausdal overført til det nyopprettede Søndre Gudbrandsdalen fogderi og det resterende embedet fikk endelig navnet **Toten fogderi**. 

Fogderiene i Kristians amt ble avviklet i 1909.

## [[Geistlig]] inndeling i 1785

**Totens og Hadelands Fogderi**:
* Toten prestegjeld
* Jevnager prestegjeld
* Gran prestegjeld

## [[Herred]]sinndeling mot slutten av 1800-tallet

**Toten fogderi**:
* Biri
* Vardal
* Østre Toten
* Vestre Toten

## Fogder
Nedre Stjørdal prestegjeld

**Nedre Stjørdal prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Stjørdal prosti. Det omfattet sogn i Stjørdal kommune i Nord-Trøndelag, og hovedkirken var Værnes kirke.

Nedre Stjørdalens kirkesogn er nå en del av Stjørdal kirkelige fellesråd, og underlagt Stjørdal prosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke.

## Historikk

Ved kgl.res. av 28. juli 1849 ble det vidløftige Størdalen prestegjeld delt i to nye, Nedre og Øvre Stjørdal prestegjeld. Nedre Stjørdal prestegjeld bestod av hovedkirken Værnes og anneksene Skatval og Leksdal, hvilket skulle betjenes av to prester, sognepresten og en kapellan. Ved kgl.res. av 6. juli 1892 ble det tillatt å bygge kapell på gården Elvran nordre i Lånke sogn. Elvran kapell fikk eget kirketilsyn ved kgl.res. av 2. mars 1901.

Fra 2004 ble prestegjeldene som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk de også ut av lovverket.

## Menigheter
Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:
* Stjørdal
* Lånke
* Skatval

## Referanser
Stjørdal prosti

**Stjørdal prosti** er et prosti i Nidaros bispedømme i Den norske kirke som omfatter fem kommuner i Trøndelag, med tilsammen ni sogn (menigheter) mellom Sør-Innherad prosti i Innherred og Strinda prosti i Trondheim. Hovedsetet ligger i Stjørdal, med Værnes kirke som prostikirke.

Stjørdal prosti ble opprettet ved delingen av Søndre Indherred prosti i 1920 med prestegjeldene Øvre Stjørdal, Nedre Stjørdal, Frosta og Leksvik.

## Prestegjeld og sogn
* Nedre Stjørdal
** Stjørdal
** Lånke
** Skatval
* Øvre Stjørdal
** Hegra
** Meråker
* Selbu
** Selbu
** Tydal
* Malvik 
** Malvik
** Hommelvik

## Historikk

Stjørdal prosti ble opprettet ved kgl.res. av 16. januar 1920, gjeldende fra 1. april s.å.:

* Ved kgl.res. av 24. september 1965 ble Selbu prestegjeld overført fra Strinda prosti til Stjørdal prosti, gjeldende fra 1. oktober 1965.
* Leksvik prestegjeld ble ved kgl.res. av 25. juni 1971 overført fra Stjørdal til Nord-Fosen prosti, gjeldende fra 1. januar 1972.
* Fra 1. juli 1999 ble Frosta prestegjeld lagt til Sør-Innherad prosti.
* Fra 1. juli 1999 ble Malvik prestegjeld overført fra Strinda prosti til Stjørdal prosti.

## Kilder
*Prostiet på kirken.no
Mitchell Hanson

**Mitchell Hanson** (født 1988) er en engelsk fotballspiller som har spilt for en engelsk klubb. Han er forsvarsspiller og spiller nå for Derby County i Premier League.

## Biografi
Mitchell Hanson, som gikk på Derby County sitt fotballakademi, ble den 1. april 2006 hentet opp til førstelaget til Derby County i forbindelse med en ligakamp mot Reading. I denne kampen var han ubenyttet reserve, og grunnen til at han ble tatt ut i troppen var at Derby hadde tynn spillerstall og en del skader. Hanson skrev under på sin første profesjonelle fotballkontrakt, en 2-årskontrakt med Derby County, sommeren 2007.

## Karriere som spiller

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Spillerprofil på hjemmesiden til Derby County
Imperiets krigskabinett

**Imperiets krigskabinett** (**Imperial War Cabinet**) ble opprettet av Storbritannias statsminister David Lloyd George våren 1917 for å koordinere det britiske imperiets militære strategi under første verdenskrig. Gruppen møttes gjennom resten av 1917 og 1918 og besto av David Lloyd George, statsminister Robert Borden fra Canada, statsminister Louis Botha og Jan Smuts fra Sør-Afrika,  statsminister Billy Hughes fra Australia, statsminister William Massey fra New Zealand, sekretær for India James Meston og andre høyere ministre fra Storbritannia og samveldelandene.

Winston Churchill gjenopprettet Imperiets krigskabinett under andre verdenskrig etter påtrykk fra Australias statsminister John Curtin. Canadas statsminister, William Lyon Mackenzie King, var derimot ikke interessert i å møte og da Churchill var lite interessert i å dele makt med samveldelandene fikk Imperiets krigskabinett en sterkt redusert rolle under andre verdenskrig.
Independence II

**Independence II** er navnet som er gitt en av de tidlige gruppene mennesker som befolket Grønland. 

Denne kulturen kom til Grønland fra Canada ca. år 800 f.Kr., og holdt til på nordkysten av Grønland, i de samme områdene som Independence I-kulturen som gikk under 1000 år tidligere. 

Independence II sameksisterte med dorsetkulturen som bosatte seg i det sørlige Grønland. 

Deres kosthold skiller seg fra Independence I ved at de var mindre avhengig av moskusfe, men spiste mer mat fra havet, som fisk, sel, hvalross. 

Allerede rundt år 400 f.Kr kom det en ny kuldeperiode, isen ble tykkere, og dyrene trakk sørover. Ca. år 200 regnes som slutten på Independence II. Fra den tid var Grønland ubebodd i 500 år, før en ny innvandring fra dorsetkulturen kom til Grønland, en kultur som har fått navnet sendorsetkulturen. 
## Se også
*Saqqaqkulturen
*Dorsetkulturen
*Independence I
*Sendorsetkulturen
*Thulekulturen

## Kilder
*Illustrert Vitenskap, 12/2007, *Grønland ble befolket 7 ganger*.

## Eksterne lenker
* Bilder med funn fra Independence II-kulturen
Møre barne- og ungdomsskule Ålesund

::*Se også [[Møre ungdomsskule Herøy]].*

**Møre barne- og ungdomsskule** er en kristen privatskole i Ålesund. Ungdomsskolen har i dag plass til om lag 100 elever og er kjent for å ha godt miljø og stor trivsel. August 2020 startet skolen også med barneskole og bygde i den forbindelse nye lokaler på samme eiendom. Barneskolen startet med 1. og 2. klasse og vil øke med ett trinn hvert år, til alle trinnene er på plass. Barneskolen har litt uteskole hver dag og elevene har en utedag i uka. Skolen ligger på Hatleholen mellom Blindheim og Flisnes. 

Skolen ble etablert i 1996 etter flere år med planer. Den startet opp i lokaler hos Borgund Folkehøgskole. I 2001 fikk skolen egne bygg. Skolen er eid og drevet av Sunnmøre Indremisjon. Signe Reidun Urtegård er rektor.

## Møre Ungdomsskule fra 1914
I 1914 startet Gudleik Kalsnes en kristen ungdomsskole i nybygg ved Nørvasundet i Ålesund tegnet av arkitekten Heinrich Schmidt. Han drev skolen til sin død i bilulykke i Tresfjorden i 1936. Da ble driften av skolen overtatt av Sunnmøre Indremisjon. Skolen har skiftet navn til Borgund Folkehøgskole og flyttet til nåværende bygg i Hatleholen. I 2014 feiret skolen 100-årsjubileum.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Bildegalleri fra 90-årsjubileet.
* Tegning av skolen i Nørvasund.
Independence I

**Independence I** (ca. 2500 f.Kr.–1800 f.Kr.) er navnet som er gitt den aller første gruppen med innvandrerne som kom til Grønland. Disse gikk over isen fra det arktiske Canada, og kom i land ved dagens Peary Land. De holdt seg på nordkysten av øya.

Navnet sitt har Independence I fått fra Independencefjorden, som er Peary Lands største fjord. Her ble de første boplassene etter kulturen funnet og gravd ut. 

Deres primære matkilde var moskusfe, særlig om vinteren. En moskusokse gir mye mat og næring, både fra kjøttet og beinmargen. Om sommeren var det større tilgang på fisk, sel, fugler og småvilt som hare, rev og lemen. Reinsdyr var også en viktig kilde til mat. 

De lagde redskaper av bl.a. flint, og jaktet med pil og bue og spyd. De lagde imidlertid ikke like avanserte våpen som den samtidige saqqaqkulturen lenger sør. Det er bl.a. funnet pil- og spydspisser av stein etter Independence 1-kulturen, og en knivtype som kalles *stiklen*, som har et kraftig knivblad, som er velegnet til å skjære kjøtt og bein. Man har også funnet synåler av fugleknokler. 

Saqqaqfolket ankom Grønland like etter Independence I, ca. 2400 f.Kr., men trakk sørover på vestkysten. De to folkeslagene sameksisterte dermed i nesten hele Independence I sin epoke. 

Independence I bukket trolig under på grunn av kaldere klima, som gjorde det umulig å skaffe nok mat og bli boende. Etter 700 år på nordkysten av Grønland tok denne kulturen slutt ca. 1.800 år f.Kr. 

## Se også
*Saqqaqkulturen
*Dorsetkulturen
*Independence II
*Sendorsetkulturen
*Thulekulturen

## Kilder
*Illustrert Vitenskap, 12/2007, *Grønland ble befolket 7 ganger*.
*Nationalmuseet i København - ''Independence I''

## Eksterne lenker
* Bilder
Orkanen Mitch

**Orkanen Mitch** var en tropisk orkan som feide over Karibia og Mellom-Amerika i oktober 1998. Den regnes som den dødeligste orkanen som har rammet Den vestlige halvkule på 200 år.

Mitch rammet Karibia og Mellom-Amerika mellom 26. og 27. oktober 1998 og førte til at rundt 11 000 mennesker ble drept (noen anslag går så høyt som 18 000) og 125 000 hus ødelagt. Voldsomt regn utløste flom og jordskred. Veier, broer og annen infrastruktur ble ødelagt. Verst rammet ble Honduras (7000 drepte) og Nicaragua (2000 drepte). El Salvador og Guatemala ble også hardt rammet. Totalt ble ca. 2,4 millioner mennesker rammet av orkanens herjinger.

Orkanen, som hadde vindstyrke på opp til  290 km/t (kategori 5), ble regnet som en av de største og mest ødeleggende som til da hadde rammet Karibia og Mellom-Amerika. Skadene er anslått til over 30 milliarder norske kroner (1998).

## Referanser
Timgad

**Timgad** (arabisk, **تيمقاد**  *Thamugadi*, av romerne kalt *Thamugas*) var en romersk koloniby i Nord-Afrika, grunnlagt av keiser Trajan ca. 100 eKr. Ruinene av byen er et av de best bevarte eksemplene på det kvadratiske gatenettet i romersk byplanlegging. Byen ble anlagt fra grunnen av, i første rekke som en militærbase til beskyttelse mot berberne i Aurèsfjellene i nærheten. De første innbyggerne var gamle legionærer fra Partia som hadde fått land som belønning for sine år som legionær.

Byen lå i et veikryss mellom seks veier, og ble bygget med murer, men ikke befestet. Den var planlagt for en befolkning på 15&nbsp;000 innbyggere, men vokste raskt – noe som forstyrret den nitide rutemønstrede byplanen.

Byen var uforstyrret i noen hundre år. Fra 200-tallet ble den preget av kristendommen, og på 300-tallet etablerte donatister et senter her. På 400-tallet ble byen først overfalt av vandaler, og forfalt deretter. Den ble erobret av den bysantinske general Solomon i 535, og gjenoppbygget som en kristen bosetting. Etter at den ble overfalt av berberne på 600-tallet forsvant byen ut av historien. Den ble gjenoppgavet og utgravd i 1881.

Da den ble grunnlagt, lå byen i et fruktbart jordbruksområde, ca. 1000 moh. Ørkenen Sahara åt seg etterhvert inn på byen, og da den ble gravd ut var dens ruiner påfallende vel bevart, under opptil 1 meter sand.

## Eksterne lenker
* 
* pbase.com: Bildesamling
Louis Harold Gray

**Louis Harold Gray** (født 10. november 1905, død 9. juli 1965) var en britisk fysiker som hovedsakelig forsket på hvordan radioaktivitet påvirket organismer.

Fra 1923 studerte han fysikk ved Trinity College ved University of Cambridge nord for London.  Gray jobbet en tid med kjernefysikk ved Cavendish Laboratory som var ledet av den kjente Ernest Rutherford (1871–1937) fra New Zealand.  Fra denne tiden kom Bragg-Grayteorien om stråling i 1936.

Etter doktorgrad i 1930 tok han jobb ved Mt. Vernon Hospital, et sykehus nord for London som forsket på stråling for å kurere kreft.  Etter et opphold ved Hammersmith Hospital 1945–1953, vendte han i 1953 tilbake til Mt. Vernon og åpnet Grey Laboratory som i 2018 fortsatt er i drift under navnet "Oxford Institute for Radiation Oncology".

Gray fant blant annet ut at celler med lite oksygen tåler strålingen bedre enn de med mye oksygen.

Mens han holdt på, brukte han  en måleenhet som brukes til å måle absorbert dose. Denne ble senere opptatt i SI-systemet og kalt gray (Gy).

Hans store hobby var møbelsnekring som han hadde lært hos sin tante. Han var enebarn, faren var telegrafist.

## Referanser
Kjelsåsbanen

**Kjelsåsbanen** eller «Kjelsåstrikken» er en av trikkelinjene i Oslo og går mellom Storo og Kjelsås. Strekningen betjenes av linjene 11 og 12. Storo blir også betjent av linje 13 til Grefsen stasjon. Hele strekningen følger Grefsenveien. På Storo er det overgang til T-bane, endeholdeplassen på Kjelsås ligger rundt 300 m fra Kjelsås stasjon på Gjøvikbanen.

## Historikk
Kjelsåsbanen ble åpnet 25. september 1934 som en forlengelse av Grünerløkka-Torshov-linjen som gikk mellom Stortorvet og Grefsen stasjon.

22. november 2002 ble Kjelsåsbanen nedlagt av Oslo Sporveier, mellom Disen og Kjelsås. Nøyaktig to år senere, 22. november 2004, ble den gjenåpnet grunnet stort folkelig engasjement. Strekningen ble oppgradert før den ble tatt i bruk igjen.

Fram til 2. oktober 2011 kjørte linje 12 til Kjelsås og linje 11 kun til Disen, men Ruter bestemte seg for å skifte om på dem for å bedre punktligheten. Linje 11 kjører en noe kortere trasé enn linje 12 mellom Jernbanetorget og Majorstua. Mellom 2. oktober 2011 og 2. april 2017 kjørte linje 12 til Kjelsås kun tidlig på morgenen, om kvelden og i helgene. Resten av driftsdøgnet snudde linje 12 på Disen. Etter 2. april 2017 kjører både linje 11 og 12 helt til Kjelsås.

I desember 2018 ble strekningen stengt for en større oppgradering. Skinnene og fundamentet ble byttet ut, og holdeplassene ble oppgradert. Målet var også å gi mindre forsinkelser ved at det er bygd adskilt kollektivfelt ned mot Storo-krysset. Arbeidene var ferdige i slutten av april 2020, og trikken trafikkerte Kjelsåsbanen fra 3. mai 2020.

Det er to vendesløyfer på Kjelsåsbanen: En ved endestasjonen på Kjelsås, og en på Disen. Vendesløyfen på Disen ble tidligere brukt som endestasjon for enkelte linjer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Oslotrikkens historikkside
Brompton (London)

**Brompton** er et område i distriktet Kensington and Chelsea i London. Det er omtrentlig definert av et triangel dannet av gravplassen Brompton Cemetery, Old Brompton Road/Brompton Road/Cromwell Road, and Walton Street/Fulham Road. I henhold til folketellingen av 2011 hadde området en befolkning på 8 839 innbyggere.

## Historie
Brompton var en landsby på heiene og er første gang dokumentert i 1294. Dets stedsnavn er avledet fra angelsaksisk i betydningen «gård hvor det vokser *broom*». Det engelske ordet *broom* er en form for lyng, som gyvel, og som blant annet ble brukt i framstillingen av sopelimer. Våpenskjoldet for Kensington and Chelsea har øverst en sådan kvist som symbol på Brompton.

Området var preget av myrer og våtmarker som ble drenert på 1500-tallet og endret til frukthager. Fra rundt 1800 begynte området mellom Hyde Park og Brompton Road å bli utviklet stykkevis i en rekke av små gater og torg. Torget Brompton Square ble opprettet i 1821, men i en form som ikke minnet mye om en kvadrat (*square*).

Charles Dickens Jr., eldste sønn av forfatteren Charles Dickens, skrev i *Dictonary of London* fra 1879 at området var «på et tidspunkt nesten utelukkende et kunstnerstrøk, og det frekventeres fortsatt mest av de som svinger pensel eller meisel, selv om Belgravia i senere år har presset på grensene». 

Brompton har blitt hjem for mange forfattere og skuespillere, og for de med beslektede sysselsetting. Undersøkelsen Survey of London 1983 satte sammen en lang liste.

Området er særlig kjent for kirken Brompton Oratory, Victoria and Albert Museum, Natural History Museum og Royal Marsden Hospital.

## Referanser
GU Aasiaat

**GU Aasiaat** (Nordgrønlands Gymnasiale Skole) er en yrkesskole i Aasiaat kommune på vestkysten av Grønland. Dette er et av Grønlands tre gymnaser.

Skolen er en 3-årig ungdomsskole, som aldersmessig ligger mellom folkeskolen og videregående skole. Den har ca. 250 elever, fordelt på 5 klasser pr alderstrinn. De er pålagt å øke elevantallet i årene som kommer, og er derfor i ferd med å bygge flere studentboliger i nærheten av skolen.

Fagene skolen tilbyr er bl.a. bildekunst, idrett, religion, matematikk, musikk, geografi og ulike språk.

Rektor er Flemming Guntofte Nielsen.

## Eksterne lenker
* Skolens offisielle hjemmeside
Minekonvensjonen

**Minekonvensjonen** (*Convention on the Prohibition of the Use, Stockpiling, Production and Transfer of Anti-Personnel Mines and on their Destruction*, også kjent som **Ottawakonvensjonen**) er en konvensjon for bekjempelse av antipersonellminer. Avtalen forbyr produksjon, forbruk, lagring og eksport av antipersonellminer. I tillegg til dette har avtalen klare bestemmelser om minerydding og økonomisk hjelp til mineofre. Avtalen ble undertegnet i Ottawa den 3. desember 1997. Den trådte i kraft den 1. mars 1999. 

Per 13. mars 2025 har 165 land (inkludert Norge) ratifisert avtalen,  men i løpet av 2025 har flere land trukket seg fra avtalen. Store land som USA, India, Russland og Kina har ikke undertegnet.

2. desember 2009 ble Rwanda det første landet som ble erklært fritt for landminer gjennom konvensjonen.

## Bakgrunnen for avtalen
Avtalen ble drevet fram av det sivile samfunn i mange land samt noen spesielt aktive stater. Norge var en av disse. Minerammede land var ikke uventet blant pådriverne. Det var humanitære organisasjoner som i sitt arbeide i land i konflikt og post-konflikt som kunne dokumentere de betydelige og uakseptable humanitære lidelser landminer forårsaket. Landminer var krigsetterlatenskaper som fortsatte å drepe og lemleste etter at krigen var over – og rammet uskyldige sivile blindt. Landminene var også til hinder for langsiktig utvikling. Men i første rekke var det landminenes humanitære konsekvenser som bidro til å mobilisere frivillige organisasjoner, enkeltpersoner og mange stater. De var alle enige om at bruken av landminer måtte forbys. Landmineprosessen var på mange måter et unikt partnerskap på tvers av geografiske og tradisjonelle politiske skillelinjer, og et konstruktivt partnerskap mellom stater og frivillige organisasjoner. Norske frivillige organisasjoner deltok aktivt, spesielt Norsk Folkehjelp og Norges Røde Kors.

## Uttrekking
Den 16. april 2025 vedtok det latviske parlamentet å trekke Latvia fra minekonvensjonen. Uttrekkingen gjøres gjeldende seks måneder etter at dokumentasjonen har kommet til konvensjonens sekretariat. Også Estland, Litauen og Finland, som alle har grense mot Russland, har i 2025 vedtatt å trekke seg fra minekonvensjonen.

Den 29. juni 2025 vedtok også Ukraina å trekke seg fra avtalen.

## Referanser
Ado Lyngep Atuarfia

**Ado Lyngep Atuarfia** er en skole i Aasiaat i Aasiaat kommune på vestkysten av Grønland. 

Den ble opprettet i 1982, og er en kostskole for lettere psykisk utviklingshemmede og sent utviklede barn og unge. Kapasiteten er 14 elever, i alderen 14 til 21 år, og de har som mål å få disse til å kunne greie seg i hverdagen. De har også en observasjonsavdeling for barn fra 0 til 7 år. 

## Eksterne lenker
* Skolens offisielle hjemmeside
Svartdalsparken

**Svartdalsparken** er en park på Kværner ved Alnaelva i Svartdalen i Oslo.

Parken ligger på Kværner gårds tidligere marker nederst og helt vest i Svartdalen. Den er avgrenset av Enebakkveien i vest, Alnaelva mot nord og et skogholt mot Eirik Raudes vei i syd. I øst går parken over i den 110 mål store naturparken Svartdalen. Svartdalsparken er anslagsvis fem mål stor og består av en gresslette med en rad unge trær i en bue. Mot elva står turbinen «Det blå løpehjulet» som er gitt av Kværner Vel og satt opp på 2000-tallet i samråd med verkstedklubben ved Kværner Bruk, som ble nedlagt i 1999.

Parken ble anlagt i 1993 på et mindre område av Svartdalen. Et stort område av Svartdalen ble parkmessig behandlet på 1930-tallet. I dag er turveiene i god stand, men området for øvrig er tett skog uten tegn til parkmessig behandling. Både i kommunale dokumenter og ellers brukes både Svartdalsparken og Svartdalen som navn på det store naturområdet.

Turveien gjennom Svartdalen og Svartdalsparken ender i vest på Klosterenga, i øst mot Etterstad og Bryn og mot syd ved Nøklevann. Parken ligger nær boligstrøket Kværnerbyen, som hadde innflytting fra 2007.

## Referanser


## Litteratur
* ''Svartdalsparken''. Oslo Byleksikon på nett. Besøkt 1.9.2020.
Koh-i-Noordiamanten

**Kohinoor** (telugu: కోహినూరు; persisk: کوہ نور ,urdu: کوہ نور ,hindi: कोहिनूर Koh i Noor er persisk og betyr «fjell av lys» eller «det skinnende fjell») er en diamant på 105 karat. Nå tilhører diamanten den britiske kongefamilien, innfelt i en krone som en del av de britiske kronjuvelene. Tidigere har den tilhørt ulike eiere i Persia og India. Det er den 90. største diamanten i verden. 

Det er ikke kjent nøyaktig hvor diamanten ble funnet. Den stammer ikke fra en gruve, men fra et uttørket elveleie. Trolig kommer diamanten fra et sted i Sør-India.

Diamanten var en av flere edelsteiner som befant seg i mughalkeiserens samling. Da Nadir Shah plyndret India tok han i 1739 diamanten i krigsbytte. Han  førte med seg sitt bytte til Persia. Tidlig på 1800-tallet kom diamanten til Punjab.  

Etter at britene erobret Punjab i 1849 ble den brakt fra India til Storbritannia og gitt til dronning Victoria. Diamanten veide da 190,3 karat. Den hadde innesluttinger som påvirket klarheten og ble derfor slipt for å få bedre glans og en form som passet tidens smak. Dronning Victoria benyttet først diamanten i ulike smykker. 

I forbindelse med kroningen i 1902, fikk dronning Alexandra laget en ny krone med kohinoordiamanten satt inn i et kors foran. Den ble så satt inn i kronen laget til dronning Mary i 1911 og deretter dronning Elizabeth i 1937. 

## Se også
* Liste over berømte diamanter

## Referanser
St. Patricks flagg

**St. Patricks flagg** består av et rødt andreaskors på hvit duk. Flagget med denne formen er oppkalt etter Irlands nasjonalhelgen og er særlig forbundet med Irland etter at korsformen i 1783 ble innført som merke for den nyinnstiftede St. Patricks-ordenen. Det røde korset på hvitt ble ikke ført i offisielle flagg før 1801 da England, Skottlands og Irlands flagg ble kombinert for å danne unionsflagget for Det forente kongerike Storbritannia og Irland. Etter 1801 fikk St. Patricks-korset større utbredelse i ulike offentlige og private sammenhenger og i faner for ulike foreninger. 

St. Patricks flagg var aldri offisielt anerkjent som Irlands nasjonalflagg. Etter opprettelsen av St. Patricks-ordenen i 1783 og framover til etableringen av Den irske fristaten i 1922 ble det røde andreaskorset på hvitt uoffisielt benyttet til å representere Irland. Det hadde da konkurranse av grønne flagg med en gul harpe på, et symbol som uttrykte irsk nasjonalisme på en sterkere måte enn St. Patricks-flagget. 

St. Patricks flagg er fortsatt brukt for å bygge opp flagget til Storbritannia, der St. Patricks-korset etter delingen av øya Irland og sies å representere Nord-Irland. I våre dager benyttes St. Patricks flagg som nøytralt symbol i Nord-Irland.

## Litteratur
* G. A. Hayes-McCoy: *A History of Irish Flags from the earliest times*, 1979
* Ewan Morris: *Our Own Devices: National Symbols and Political Conflict in Twentieth-Century Ireland*, 2005

## Eksterne lenker
* Flags of Ireland av Vincent Morley
* Ireland: St Patrick's Cross fra FOTW
Maritzopprøret

**Maritzopprøret** (også kalt *boeropprøret* og *femshillingsopprøret*) oppsto i Sør-Afrika i 1914, ved utbruddet av første verdenskrig: opprørerne ønsket en gjenopprettelse av de gamle boerrepulikkene og sto i sterk opposisjon til regjeringen i den nye Unionen Sør-Afrika.  

Mange av unionens ledere hadde selv kjempet vært på Boernes side i boerkrigen tolv år tidligere. 

Opprøret mislyktes, og intiativtagerne ble fengslet og bøtelagt.

## Referanser
Serraninae

* *Acanthistius*
* *Bullisichthys*
* *Centropristis*
* *Chelidoperca*
* *Cratinus*
* *Diplectrum*
* *Hypoplectrus*
* *Paralabrax*
* *Parasphyraenops*
* *Schultzea*
* *Serraniculus*
* *Serranus*

**Serraninae** er en artsrik gruppe abborfisker.

Den eneste arten i Nord-Europa er abborkilling (*Serranus cabrilla*). Denne arten lever i det østlige Atlanterhavet fra Den engelske kanal til Sør-Afrika. Dessuten finnes den i Middelhavet, Svartehavet og kanskje Rødehavet. Abborkillingen er også funnet én gang i Nordsjøen.

I Middelhavet, og lenger sør utenfor den europeiske atlanterhavskysten, lever det ytterligere tre arter i slekten *Serranus*: *S. atricauda*, *S. hepatus* og *S. scriba*.

## Eksterne lenker
*
Badminton under Sommer-OL 1992

**[[Badminton]]** var med for første gang som olympisk øvelse under OL 1992 i Barcelona. Sporten var med som demonstrasjonsøvelse under OL 1972 og 1988. Badmintonturneringen ble avholdt 28. juli til 4. august og det ble konkurrert om fire olympiske titler. Single og double for damer og for herrer. 177 utøvere fra 36 nasjoner deltok. Turneringene ble gjennomført med cup-spill og begge tapende semifinalister fikk bronse. Asiatene dominerte stort og vann 15 av totalt 16 medaljer.   

## Medaljer

## Herrer
### Single






### Double






## Damer
### Single






### Double






## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Tony Drago

**Tony Drago** (født 22. september 1965) er en maltesisk profesjonell snooker- og poolspiller. Høydepunktet i karrieren fikk han da han i 2003 vant World Pool Masters Tournament etter at han slo Hsia Hui-kai 8&ndash;6 i finalen.

Drago er kjent for å være en hurtig spiller, noe som har gitt han kallenavnet «Tornadoen». Han har rekorden for raskeste seier i en best av ni kamp i snooker etter at han slo Sean Lanigan på 34 minutter. Han laget også en century (serie på over hundre) i løpet av 3 minutter og 30 sekunder mot John Higgins i UK Championship i 1995.

Han har også gjort det som anses som den nest høyeste serien i snooker gjennom tidene. I en treningskamp mot Nick Manning gjorde han 149, to poeng mer enn det som normalt er et maksimum break. Denne serien er registrert som verdensrekord i Guinness rekordbok. Den høyeste serien noensinne er gjort av Jamie Cope på trening med 155, noe som er det absolutte maksimum man kan oppnå.

Drago har to ganger opplevd at motstanderen har gjort maksimum break, en gang av Jimmy White og en gang av James Wattana.

Etter at han ikke klarte å kvalifisere seg til verdensmesterskapet i snooker i 2004 falt han jevnt på verdensrankingen og falt ut av hovedtouren foran 2008/2009 sesongen. Han returnerte imidlertid foran 2009/2010 sesongen.
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Henki Hauge Karlsen

**Henki Hauge Karlsen** (1957–1988) var en norsk bartender, kjent for å være den første person i Norge som fremstod i offentligheten med sin HIV-diagnose. Dette oppstod som en konsekvens av den rettslige prosess som Hauge Karlsen og hans advokat Tor Erling Staff førte til Høyesterett, etter at han hadde blitt oppsagt fra sitt arbeide som bartender ved Papillon restaurant i Fredrikstad etter at det ble kjent at han var HIV-smittet. Hauge Karlsen vant saken i Høyesterett i 1988, men arbeidsgiver krevde legeattest om at hans sykdom ikke var smittsom.

Karlsen døde noen måneder etter dommen. Etter hans død opprettet Tor Erling Staff, Stig Frøland og Helge Seip *Henki Hauge Karlsen-fondet*, som ble administrert av Staff i flere år, inntil det blir slått sammen med allerede eksisterende fond for hiv-smittede og aidssyke.

## Referanser


## Kilder
* www.hivnorge om Henkisaken
Fredrik Sejersted

**Fredrik Sejersted** (født 1965) er en norsk jurist som siden 2015 er regjeringsadvokat. Han var tidligere professor i rettsvitenskap ved Senter for europarett, Det juridiske fakultet, Universitetet i Oslo.

## Bakgrunn
Fredrik Sejersted ble født 2. juli 1965 som sønn av professor i historie Francis Sejersted og Hilde Sejersted (født Robberstad).

Sejersted gjennomførte militærtjenesten sin ved Forsvarets russiskkurs i 1986-1987, og deretter mellomfag i russisk og studier i øststatsstatskunnskap i 1988. I 1993 tok han juridisk embetseksamen, og var deretter i 1994-2000 tilknyttet Senter for europarett. Han var blant de første som forsket og underviste i EU/EØS-rett, og medforfatter av læreboken *EØS-rett* (1. utg. 1995, 3. utg. 2011). I 1997 tok Sejersted licentiatgraden (PhD) på avhandlingen *Innsyn og integrasjon*. Etter hvert gikk han over til også å arbeide med statsforfatningsrett, og tok i 2002 doktorgraden på avhandlingen *Kontroll og konstitusjon. Statsrettslige studier i Stortingets kontrollvirksomhet*.

## Virke
I perioden 2000-2007 arbeidet Sejersted som advokat ved regjeringsadvokatembetet, og fikk møterett for Høyesterett i 2003. Ved siden av å representere staten for norske domstoler var han også Norges advokat i en rekke saker for EFTA-domstolen. Herunder var han sentral i arbeidet med å avskaffe kommersielle spilleautomater, og med å bevare norske regler for offentlig eierskap til vannkraften (hjemfallsrett).

I 2008 ble Sejersted utnevnt til professor i rettsvitenskap og daglig leder for Senter for europarett, der han jobbet med EU/EØS-rett og norsk og komparativ statsforfatningsrett. I april 2015 tiltrådte han stillingen som regjeringsadvokat, hvor han etterfulgte Sven Ole Fagernæs.

Sejersted har vært medlem av mange offentlige utvalg, herunder Referansegruppen for Schengen (1998), Stortingets utvalg for utredning av Stortingets kontrollfunksjon (2000-2002) og Stat-kirke utvalget (2003-2005). I 2009-2010 ledet han Håndhevelsesutvalget, som så på gjennomføring av offentlige anskaffelser og avga NOU 2010:2. I 2010-2012 ledet han Europautredningen, som avga NOU 2012:2 Utenfor og innenfor. Norges avtaler med EU. 

Fra 2008 deltok han aktivt som rapportør for Veneziakommisjonen (European Commission for Democracy through Law).

## Referanser
 

## Eksterne lenker

* Fredrik Sejersteds hjemmeside ved UiO.
* NOU 2012:2 Utenfor og innenfor: Norges avtaler med EU.
Sven Ole Fagernæs

**Sven Ole Fagernæs** (født 1945) er en norsk jurist. Fagernæs ble cand.jur. i 1972. Han var Norges regjeringsadvokat 1. januar 1994 til 1998, og 2001 til 2015. Fagernæs var konstituert departementsråd 1998–2001. Han har vært ansatt ved regjeringsadvokatembetet siden 1976. I 2004 ble han utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden. Fra februar til september 2005 var han konstituert sysselmann på Svalbard.

Sven Ole Fagernæs er samboer med tidligere høyesterettsdommer Kirsti Coward, og bror av Toppen Bech, og sønn av Syver Fagernæs (skattedirektør 1969–1976).

## Referanser
Acrelândia

**Acrelândia** er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Claude Davis

**Claude Davis** (født 6. mars 1979 i Kingston, Jamaica) er en jamaicansk landslagsspiller i fotball som har spilt for en jamaicansk og tre engelske fotballklubber. Han spiller nå for Derby County i Premier League.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Spillerprofil på den offisielle siden til Derby County
Dokken

**Dokken** er et amerikansk glam metal band som ble opprettet i 1977 av frontmannen Don Dokken og platedebuterte i 1983. De oppnådde stor popularitet i løpet av 1980-tallet. Deres album *Tooth and Nail* fra 1984 solgte i mer enn en million eksemplarer i U.S.A. Gruppen blir ofte kategorisert under sjangeren hair metal.

Ved siden av bandet Dokken, har Don Dokken gitt ut soloplater i 1990 og 2008. Gitaristen George Lynch har foruten soloplater hatt en rekke utgivelser med Lynch Mob.

## Medlemmer
*Don Dokken: vokal (1977&ndash;1988, 1993&ndash;)
*Jon Levin: gitar (2004&ndash;)
*Barry Sparks: bass (2001&ndash;)
*Mick Brown: trommer (1981&ndash;1988, 1993&ndash;)
## Tidligere medlemmer
*George Lynch: gitar (1981&ndash;1988, 1993&ndash;1997)
*Reb Beach: gitar (1997&ndash;2001)
*John Norum: gitar (1997, 2001&ndash;2004)
*Jeff Pilson: bass (1983&ndash;2001)
*Juan Croucier: bass (1978&ndash;1981)
*Greg Leon: bass (1977&ndash;1979)
*Peter Baltes: bass (1978&ndash;1979)
*Gary Holland: trommer (1979)

## Diskografi
### Album
**Breaking the Chains* (1981)
**Tooth and Nail* (1984)
**Under Lock and Key* (1985)
**Back for the Attack* (1987)
**Beast from the East* (1988)
**Dysfunctional* (1995)
**Shadowlife* (1997)
**Erase The Slate* (1999)
**Long Way Home* (2002)
**Change the World: An Introduction* (2004)
**Hell To Pay* (2004)
**Lightning Strikes Again* (2008)
**Broken Bones* (2012)
**Heaven Comes Down* (2023)

### Samlealbum
**The Best of Dokken* (1994)
**The Very Best of Dokken* (1999)
**The Definitive Rock Collection* (2007)
**Greatest Hits* (2010)
### Livealbum
**Beast from the East* (1988)
**One Live Night* (1996)
**Live from the Sun* (2000)
**Japan Live '95* (2003)
**From Conception: Live 1981* (2007)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Brasiléia

**Brasiléia** er en kommune i delstaten Acre i nordregionen av Brasil. Kommunen grenser til Bolivia i sør.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
19. serierunde i Adeccoligaen 2007

**19. serierunde i Adeccoligaen 2007** startet 19. august med seks kamper som alle startet klokken 18:00. Kampen mellom Skeid og Bodø/Glimt ble spilt klokken 20:30. Runden ble avsluttet den 22. august med kampen mellom Mandalskameratene og Haugesund som startet klokken 18:00. Sistnevnte kamp ble flyttet grunnet Haugesunds avansement i Norgesmesterskapet.

## Fakta

## Eksterne lenker
* Adeccoligaen 2007: Terminliste og resultater  på altomfotball.no
Pyraloidea

* gressmott, Crambidae
* mott, Pyralidae

**Pyraloidea** er en artsrik gruppe (overfamilie) av sommerfugler som finnes i alle verdensdeler. Før regnet man gjerne alle medlemmene til én familie, Pyralidae, men i dag er det vanlig å dele Pyraloidea opp i to nært beslektede familier, gressmott (Crambidae) og mott (=halvmøll, Pyralidae). Et viktig fellestrekk er at de har høreorganer ("ører") på undersiden av bakkroppen, men bygningen av disse er forskjellig for det to familiene. De fleste artene er små til middelsstore, slankbygde, ofte bleke, grå eller brunlige møll, men mange unntak finnes. Antennene er trådformede og palpene er oftest lange og framoverstrakte. Larvene er nesten nakne, sylindriske, korte og tykke, og lever vanligvis skjult, enten inne i planter eller i silkerør som de spinner. En bemerkelsesverdig gruppe er underfamilien Nymphulinae, som omfatter de eneste sommerfuglene med larver som utvikler seg under vann. En del arter av mott gjør skade på lagrede matvarer, og noen gressmott er alvorlige skadedyr i jordbruket i varme områder.

## Eksterne lenker
* 
* Global Information System on Pyraloidea (GlobIZ) (engelsk)