open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kenskijslepen

**Kenskijslepen** (russ. Кенский волок / *Kenskij volok*) er en seks kilometer lang gammel ferdselsvei over vannskillet mellom Østersjøen og Kvitsjøen. Slepen gir en forbindelse mellom vannveiene på vest- og østsiden av vannskillet og har vært benyttet til varetransport mellom Østersjøen og Kvitsjøen siden middelalderen. Fortsatt står tre kapeller og enkelte bygninger langs veien som vitner om svunne tiders aktiviteter.

Vannveien fra vest mot Kenskijslepen fulgte Neva, Ladoga, Svir og Onega, og fortsatte opp langs elvene Vodla og Tsjereva. Vannveien fra øst mot slepen fulgte elvene Onega og Kena opp til innsjøen Kenozero og fortsatte opp langs elvene Potsja og Volosjova til innsjøen Volotskoje (92 moh.). Ferdselsveien begynte ved innsjøens vestende et kort stykke opp langs elven Rezjma og endte ved landsbyen Zavolotsje ved Tsjereva.

Kenskijslepen går i et flatt og myrlendt og stedvist skogbevokst terreng. Rundt 6&nbsp;km nord for slepens begynnelse ved innsjøen Volotskoje ligger det laveste punktet på vannskillet mellom Østersjøen og Kvitsjøen. Dette punktet ligger mellom elvene Tsjerevskij som er en bielv til Tsjereva, og Vinela som renner ut i innsjøen Volotskoje. Punktets høyde ligger mellom 92 og 100 moh. og anslås til 97 moh.

## Kilder
* N.A. Makarov: Portages of the Russian North: Historic geography and archaeology, Fennoscandia archaeologica XI, 1994, sidene 13–27. online
* L.A. Pletsjko: *Gamle vannveier*, Kapittelet *Langs elvene Volosjka, Volosjma, Onega, Kena, Kenozero, Potsja, Volosjeva, sjøen Volotskoje, Tsjereva og Vodla*, FIS, Moskva 1985. (russisk)

## Eksterne lenker
* Topografisk kart over Kenskijslepen med omgivelser, Marsjruty (russisk)
* Satellittkart over Kenskijslepen, wikimapia.org (russisk)
* Billedserie fra Kenskijslepen, esosedi.ru (russisk)
Västanfors kirke

**Västanfors kirke** (svensk: *Västanfors kyrka*) ligger i Västanfors i Fagersta kommune i Västmanlands län, Sverige.

Tidligere lå det en trekirke fra 1642 på stedet. Den nåværende kirken ble bygget 1824–27 og innviet i 1830. Kirken ble renovert i 1987–88 under ledelse av arkitekt Jerk Alton.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Västanfors kyrka
Sachsen-Anhalts landdag

**Sachsen-Anhalts landdag** er det folkevalgte parlament i den tyske delstaten Sachsen-Anhalt. Landdagen holder til i delstatshovedstaden Magdeburg.
## Historie
Det første valg til landdagen etter gjenforeningen ble holdt 15. oktober 1990. Valgperioden er fem år.

## Valgresultater

## Landdagspresidenter

## Eksterne lenker
*
Stein fra månen

**Stein fra månen** er blitt samlet inn av amerikanske Apollo og sovjetiske romfartøyer. De amerikanske Apollofartøyene hentet i løpet av seks innsamlinger &nbsp;steiner og andre objekter med en totalvekt på 381&nbsp;kg.  De fleste av disse ble samlet inn av Apollo 15, 16 og 17. Sovjetiske romfartøyer samlet inn ytterligere 326&nbsp;gram månestein på tre forsøk.

## Eksterne lenker
*  Steiner og objekter fra månen - Johnson Space Center
*  Apollos geologiske verktøyskatalog 
*  Månesteiner til salgs!
*  Månemeteoritter - Washington University, Department of Earth and Planetary Sciences
Friidrett under Sommer-OL 2012 – 5 000 meter menn

**5000 meter for herrer** under sommer-OL 2012 i London ble arrangert den 8. - 11. august 2012 på  Olympiastadion.
__NOTOC__

## Resultater

### Runde 1

Kvalifikasjonskrav: De første 5 i hvert heat (Q) pluss utøverne med de 5 raskeste tidene (q) kvalifiserte seg.

#### Heat 1

#### Heat 2

### Finale

Kommentarer: Q- Kvalifisert etter plassering
q - Kvalifisert på tid 
PB - Personlig rekord
NR - Nasjonalrekord
SB - Årsbeste
DQ - Diskvalifisert
DNS - Startet ikke
DNF - Fullførte ikke
## Referanser
Romtraktaten

**Romtraktaten** (,  er en internasjonal avtale fra 1967 som regulerer rettslige spørsmål om rommet og fremmede himmellegemer.

## Opprinnelig innhold
Traktaten kom til under romkappløpet mellom USA og Sovjetunionen etter amerikansk initiativ og landsettingen av den ubemannede sovjetiske romsonden Luna IX på månen i 1966. Traktaten kan ses på som en fortsettelse av avtalen om forbud mot testing av kjernevåpen i rommet, atmosfæren og havet som USA, Storbritannia og Sovjetunionen undertegnet i august 1963, i tillegg til tre FN-resolusjoner om det ytre rommet (nr. 1721, 1884 og 1962. I traktaten slås det fast at utforskningen av det ytre rom skal skje «for hele menneskeheten» og at ingen stat kan gjøre territoriale krav eller forhindre en annen stats tiltredelse i rommet eller himmellegemer (inklusive månen). Traktatpartnerne er enige om å ikke åpne militære baser på månen eller andre himmellegemer, og å ikke plassere ut kjernevåpenbærere eller andre masseødeleggelsesvåpen i bane rundt jorden eller på himmellegemer. De undertegnende statene er videre ansvarlige for skader som oppstår ved romvirksomhet, også private som sådan, og lover å holde alle stasjoner og alle romfartøyer på månen og andre himmellegemer åpne for representanter fra andre stater som er tilsluttet traktaten.

## Kompletteringer
Traktaten har senere blitt komplettert ytterlige med avtaler som gjelder virksomhet i ytre rom. Den 22. april 1968 ble *redningsavtalen* undertegnet, og 3. desember samme år trådte den i kraft. Denne omhandler unnsetning og tilbakesending av romfarere og etterlating av formål som sendes ut i det ytre rom. Romtraktatens artikler 6 og 7, som beskriver traktatstatenes skadeansvar, ble komplettert og presisert i konvensjonen 29. mars 1972 om internasjonalt ansvar for skade som forårsakes av romformål, *ansvarskonvensjonen*. I *registreringskonvensjonen* 14. januar 1975 ble det spesifisert hvordan stater ifølge traktatens artikkel 8 skal redegjøre for oppskutte formål til FNs romkomite i og for registrering i et offentlig register. En traktat fra 1979 om virksomhet på månen og andre himmellegemer har blitt undertegnet av tretten stater, dog ingen av de større romfartsnasjonene.

## Referanser


## Litteratur
*
* Nationalencyklopedin, bind 16 s. 112, oppslagsord *Rymdrätt*
Swan-Ganz kateter

Et **Swan-Ganz kateter** er et kateter som føres inn i arteria pulmonalis, vanligvis via vena jugularis interna eller vena subclavia. Katetret er oppkalt etter oppfinnerne Jeremy Swan og William Ganz.  Katetret føres inn i arteria pulmunalis ved en flyteteknikk hvor det blir blåst opp en ballong på tippen av katetret og det følger blodstrømmen gjennom høyre hjertehalvdel og inn i arteria pulmonalis.  Katetret kan måle trykk i høyre atrie, høyre ventrikkel og i arteria pulmonalis.  Når katetret står inne i en sidegren av arteria pulmonalis kan en midlertidig blåse opp ballongen slik at en stenger blodstrømmen gjennom segmentet, og måle et såkalt wedgetrykk. Wedgetrykket blir brukt som et mål på trykket i venstre atrie. Katetret kan også måle hjerteminuttvolum ved hjelp av en termodilusjonsteknikk. Det kan også måle blandetvenøs oksygenmetning. Katetret brukes i intesivavdelinger for invasiv kardiovaskulær overvåkning av sirkulatorisk ustabile pasienter.
Lunokhod-programmet

**Lunokhod-programmet** var et sovjetisk romprogram hvor man utforsket månens ytre med radiostyrte kjøretøyer. Programmet ble utviklet i stor hemmelighet og var derfor i stor del ukjent for den vestlige verden, selv etter månelandingen. Etter oppløsningen av Sovjetunionen har en betydelig kunnskapsutveksling funnet sted mellom amerikanske og russiske teknikere. Dette har blant annet gitt inspirasjon til de amerikanske Mars-roverne. Minst fire kjøretøy ble bygget. Den første ble ødelagt under oppskytning. Lunokhod 1 og Lunokhod 2 landet vellykket på månens overflate. En Lunokhod 3 ble også bygget, men ble aldri sendt til månen. Denne finnes i dag på NPO Lavochkins museum.

Deler av de konstruksjonene som ble tatt frem under utviklingen av Lunokhod-programmet ble senere brukt som grunnlag for de fjernstyrte robotene som renset opp etter Tsjernobyl-ulykken
Månevann

**Månevann** er vann som finnes på månen. Flytende vann kan ikke eksistere over tid på månen, og vanndamp brytes ned av sollyset raskt før den forsvinner ut i rommet. Forskere har imidlertid siden 1960-tallet antatt at vannis kan finnes i kalde kratre som befinner seg i permanent skygge på månens poler.

Vann, og den kjemisk tilhørende hydroksyl-gruppen (OH), kan også eksistere i en form kjemisk bundet til månemineraler (snarere enn som fritt vann), og bevisene antyder at dette er tilfellet med lave konsentrasjoner over mye av månens overflate. Spormengder av adsorbert vann kalkuleres faktisk å eksistere i spormengder på 10–1000&nbsp;ppm.

## Referanser
Månegud

**Månegud** eller **månegudinne** er en mytologisk guddom som symboliserer eller assosieres med månen. Disse har et stort antall ulike roller avhengig av hvilken kultur, men oftest er de i slekt med eller fiende til solguden. Selv om de kan være beslektet, er de også særskilte fra solguddommen. Måneguddommene kan enten være mannlige eller kvinnelige, og er vanlig betraktet som av det motsatte kjønn av solguddommen. Grunnet innflytelsen fra klassisk gresk og romersk mytologi er månegudinner mest kjent i moderne tid da disse antikke kulturene oppfattet månen som av hunkjønn.

## Månen i mytologien
Månens månedlige syklus (derav navnet), i kontrast til solens årlige syklus, har ubetinget blitt knyttet til kvinners menstruasjonssyklus i mange kulturer, noe som er åpenbart i forbindelsen mellom ordene for menstruasjon og for månen i mange språkfamilier. Mange av de mest kjente mytologier har kvinnelige måneguddommer, slik som de greske guddommene Foibe, Artemis, Selene og Hekate så vel som den kinesiske gudinnen Chang'e.

Mannlige måneguddommer er også framtredende, slik den mesopotamiske Sin, germanske og norrøne Mani/Måne, og japanske Tsukuyomi. Disse kulturene har vanligvis kvinnelige solgudinner. Det er også utbredt med mange måneguddommer i greske og egyptiske mytologiske forestillinger i oldtiden. Eksempelvis var både Ibis og Khonsu av egyptiske Teben måneguddommer. Tot var også en månegud, men hans vesen er betraktet som langt mer kompleks enn Ibis og Khonsu.

Også av betydning er det at mange religioner og samfunn er orientert kronologisk av månen i motsetningen til solen. Et vanlig eksempel er hinduismen hvor ordet *[[Chandra]]* betyr måne og har religiøs viktighet i mange hindufestivaler (som *Karva Chauth, Sankasht Chaturthi* og i løpet av måneformørkelser).

Månen er også dyrket eller har betydning innenfor hekseri, både i dens moderne former og i middelalderen, eksempelvis kulten til Madonna Oriente, månegudinne i en hemmelig, italiensk kult i middelalderen.

Mens mange nyhedenske forfattere og feministiske forskere hevder at det var en opprinnelig *Store Gudinne* i forhistoriske kulturer som var knyttet til månen og utgjorde grunnlaget for senere religioner, er fortsatt denne opphavlige gudinnen kun en hypotese (se artikkel Modergudinne). 

Månen opptrer framtredende i kunst og litteratur, og er også månens påståtte innflytelse på menneskelige affærer innenfor astrologi og teologi.

## Eksempler
* Luna og Diana i romersk mytologi
* Artemis, Hekate, Foibe, Selene og Rhea i gresk mytologi
* Máni i norrøn mytologi 
* Tanit i fønikisk og kartagisk mytologi

## Referanser
Månens magmahav

**Månens magmahav** ble ifølge nedslagsteorien dannet som følge av at en stor del av månen på et tidspunkt var fullstendig smeltet, på grunn av de store mengdene energi som ble frigjort i dannelsen av månen. Hypotesen om magmahavet støttes av en svært anortositisk sammensetning av skorpen i høylandene, og av tilstedeværelsen av bergarter med høy konsentrasjon av den geokjemiske komponenten referert til som KREEP.

## Kilder
* Alan Brandon (2007) "Planetary science: A younger moon". *Nature* **450**, 1169-1170. 
* 

## Øvrig litteratur
* Wood, J. A., Dickey, J. S., Jr., Marvin, U. B., and Powell, B. N. (1970) "Lunar Anorthosites". *Science*, v. **167**, no. 3918, p.&nbsp;602.
* Wood, J. A. (1972) "Thermal History and Early Magmatism in the Moon". *Icarus*, v.**16**(2), p.&nbsp;229-240.
* Wood, J. A. (1972) "Fragments of Terra Rock in the Apollo 12 Soil Samples and a Structural Model of the Moon". *Icarus*, v. **16**(3), p.&nbsp;462-501.
Daniel K. Inouye International Airport

**Daniel K. Inouye International Airport**  er en internasjonal flyplass i delstatshovedstaden Honolulu på Hawaii. Flyplassen er statlig eid og er både en sivil og militær flyplass (Hickam Air Force Base). Honolulu internasjonale lufthavn ligger fem kilometer nordvest for Honolulu sentrum. Honolulu internasjonale lufthavn er Hawaiis største flyplass og brukes som en hub / knutepunkt for flytrafikk mellom øyene. Flyplassen betjenes av både det amerikanske fastlandet, Japan og Australia.

Honolulu internasjonale lufthavn er den operative basen for de lokale flyselskapene Hawaiian Airlines, Aloha Airlines og Island Air. I 2007 håndterte flyplassen 310 607 flyoperasjoner og behandlet 389 054 tonn last. I 2010 var det 18 443 873 passasjerer innom flyplassen.

## Ulykker
* En bombe eksploderte om bord på Pan Ams Flight 830 i forberedelsene til landing på Honolulu internasjonale lufthavn fra Tokyo den 11. august 1982. En tenåring ble drept og 15 andre ble skadet. Flyet tok ingen store skader og kunne gjøre en trygg nødlanding på Honolulu lufthavn.

* Aloha Airlines' Flight 243 var i rute mellom Hilo og Honolulu på Hawaii den 28. april 1988 med 90 passasjerer ombord, når taket på flyet ble revet av. Det var taket på første klasse som ble revet bort. En flyvertinne ble sugd ut da taket kom av, men utrolig nok klarte flyet å landet på Kahului lufthavn på Maui med bare ett dødsfall. Flyet var en Boeing 737.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Honolulu International Airport Flight Information
Månedag

En **månedag** er den tiden det tar månen å rotere én hel runde rundt sin egen akse *med hensyn til solen*. Samtidig er det også tiden det tar månen å fullføre én runde rundt jorden og komme tilbake i samme fase, altså tiden det tar fra en nymåne til neste nymåne.

Med hensyn til stjernene bruker månen 27&nbsp;dager, 7&nbsp;timer og 42,2&nbsp;minutter på én runde rundt jorden, men siden jord-måne-systemet samtidig har beveget seg rundt solen, må månen gå noe lengre for å komme tilbake i samme fase. I snitt er denne omløpstiden 29&nbsp;dager, 12&nbsp;timer, 44&nbsp;minutter og 3&nbsp;sekunder. Dette er en gjennomsnittlig tid, siden farten til jord-måne-systemet rundt solen varierer noe gjennom et år på grunn av banens eksentrisitet. I tillegg vil små forskjeller i tyngdefeltet fra solen skape periodiske variasjoner i månebanen.

I oseanografi er en månedag tiden det tar jorden å rotere rundt sin egen akse *med hensyn til månen*. Dette er tiden fra månen står i senit til neste gang den står i senit – ca. 24&nbsp;timer og 50&nbsp;minutter. Denne perioden blir også kalt tidevannsdag.

## Månekalender
I noen månekalendere, som hindukalenderen, er en månedag definert som 1/30 av en månemåned, eller tiden det tar for lengdegradsvinkelen mellom månen og solen å øke med 12 grader. Med denne definisjonen varierer lengden på månedagen.

## Eksterne lenker
* Månedager og andre månedata for mange forskjellige byer
Heraldisk nøkkel (bok)

**Heraldisk nøkkel** er en opplisting og sammenstilling av figurer i våpenskjold med siktemål å kunne identifisere våpenets eier ut fra figurene.

Det finnes samlinger av våpenskjold ordnet systematisk etter innhold, helt fra middelalderen i våpenruller. Dette i motsetning til våpensamlinger ordnet etter geografiske områder, rang eller personnavn.

Figurene i nøkkelen kan være ordnet etter heraldisk systematikk, som hos *Achen* (1973): skjoldmerker med heroldsfigurer, alminnelige figurer med de vanligste og enkleste først (løve, flakt ørn, lilje, rose osv), deretter sammensatte figurer og skjoldmerker, figurer i hjelmtegn og andre figurer utenfor skjoldet (skjoldholdere), eventuelt også valgspråk. Figurene kan i stedet være ordnet alfabetisk etter figurenes betegnelser i heraldisk terminologi, som hos *Løvenskiold* (1978). Illustrasjonene kan være alle våpenskjoldene i en samling, som hos Achen (1973), eller i et mer begrenset antall og ved særskilte figurer, som hos Løvenskiold (1978).

Det vanlige i nyere tid er at nøkkelen har et navneregister, slik at en også kan gå fra slektsnavn til figur.

## Litteratur
* Théodore de Renesse: *Dictionnaire des figures héraldiques*, utgitt av Société *belge de librairie*, Brussel 1894 (våpen fra hele Europa)
* Frithiof Dahlby: *Svensk heraldisk uppslagsbok*, Stockholm 1964 (svenske adelsvåpen)
* Sven Tito Achen: *[[Dansk]]e [[adel]]svåbener - En heraldisk nøgle*, København 1973
* Ottfried Neubecker og Wilhelm Rentzmann:*Wappenbilderlexicon*, München 1974 (offentlige våpen fra hele verden)
* Herman L. Løvenskiold: *Heraldisk nøkkel*, Oslo 1978 (mest norske, private våpen i segl i det norske Riksarkivets samlinger)
* Jan Raneke: *Svensk adelsheraldik med Klingspors [[våpenrulle|vapenbok]]*, Malmö 1990
Jannicke Systad Jacobsen

**Jannicke Systad Jacobsen** (født 29. mai 1975) er en norsk filmregissør og manusforfatter.

Hun har studert ved den nasjonale filmskolen i Tsjekkia og ved London International Film School. Hun har også studert drama og sosialantropologi ved Universitetet i Oslo. 

Jacobsen har regissert flere dokumentar- og kortfilmer, som ofte har en humoristisk tone. Spillefilmen *[[Få meg på, for faen!]]* vant Amandaprisen 2012 i kategorien «Beste norske kinofilm». 

## Filmografi

* 2001: *En liten rød prikk* 
* 2002: *Frimerket og fyret* 
* 2003: *Kampen mot paranoia* 
* 2005: *[[Sandmann – Historien om en sosialistisk supermann|Sandmann - Historien om en sosialistisk supermann]]* (dokumentarfilm)
* 2005: *Klovnebarna* (kortdokumentar)
* 2009: *Scener fra et vennskap* 
* 2011: *[[Få meg på, for faen!]]* (spillefilm)
* 2019: *[[Hjelperytteren]]* (spillefilm)
* 2022: *New York 81* (kortfilm)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Etappene i Vuelta a España 2012

Tabellene viser **etappene i sykkelrittet [[Vuelta a España 2012]]**.

## 1. etappe
;18. august 2012 — Pamplona, 16,5 km (lagtempo)

## 2. etappe
;19. august 2012 — Pamplona – Viana, 181,4 km

## 3. etappe
;20. august 2012 — Faustino V – Eibar–Arrate, 155,3 km

## 4. etappe
;21. august 2012 — Barakaldo – Estación de Valdezcaray, 160,6 km

## 5. etappe
;22. august 2012 — Logroño – Logroño, 168 km

## 6. etappe
;23. august 2012 — Tarazona – Jaca, 175,4 km

## 7. etappe
;24. august 2012 — Huesca – Alcañiz–Motorland Aragón, 164,2 km

## 8. etappe
;25. august 2012 — Lleida – Andorra–Collada de la Gallina (Andorra), 174,7 km

## 9. etappe
;26. august 2012 — Andorra (Andorra) – Barcelona, 196,3 km

## 10. etappe
;28. august 2012 — Ponteareas – Sanxenxo, 190 km

## 11. etappe
;29. august 2012 — Cambados – Pontevedra, 39,4 km, temporitt

## 12. etappe
;30. august 2012 — Vilagarcía de Arousa – Mirador de Ézaro, 190,5 km

## 13. etappe
;31. august 2012 — Santiago de Compostela – Ferrol, 172,8 km

## 14. etappe
;1. september 2012 — Palas de Rei – Puerto de Ancares, 149,2 km km

## 15. etappe
;2. september 2012 — La Robla – Lagos de Covadonga, 186,5 km

## 16. etappe
;3. september 2012 — Gijón – Valgrande-Pajares–Cuitu Negru, 183,5 km

## 17. etappe
;5. september 2012 — Santander – Fuente Dé, 187,3 km

## 18. etappe
;6. september 2012 — Aguilar de Campoo – Valladolid, 204,5 km

## 19. etappe
;7. september 2012 — Peñafiel – La Lastrilla, 178,4 km

## 20. etappe
;8. september 2012 — La Faisanera Golf – Bola del Mundo, 170,7 km

## 21. etappe
;9. september 2012 — Cercedilla – Madrid, 115 km
Jern(II)oksid

**Jern(II)oksid** eller **ferrooksid** (kjemisk formel FeO) er en jernoksidforbindelse der jern har oksidasjonstall 2. Mineralformen av jern(II)oksid er kjent som wüstitt. Jern(II)oksid må ikke forveksles med rust, som vanligvis består av hydrert jern(III)oksid. Mens jern(III)oksid er rødfarget, er jern(II)oksid svart. Forbindelsen brukes blant annet som pigment.

## Fremstilling
FeO kan dannes ved oppvarming av jern(II)oksalat *in vacuo*:
:FeC2O4  FeO + CO + CO2

Støkiometrisk FeO er vanskelig å produsere og lagre, og jern(II)oksid er ofte i praksis noe rundt Fe0.84O til Fe0.95O.
Støkiometrisk FeO kan dannes ved oppvarming av Fe0.95O sammen med metallisk jern ved 770&nbsp;°C og 36&nbsp;kbar.

## Reaksjoner
Ved temperaturer under 575&nbsp;°C, er FeO termodynamisk ustabilt, og vil over tid gå over til metallisk jern og Fe<sub>3</sub>O<sub>4</sub>:
:4FeO  Fe + Fe3O4

## Struktur
Krystallinsk jern(II)oksid har en kubisk halittstruktur, der jernatomer er oktaedrisk koordinert med oksygenatomer, og oksygenatomer er oktaedrisk koordinert med jernatomer. FeII oksideres imidlertid lett til FeIII, som opptar tetrahedriske posisjoner i gitteret, noe som fører til defekter.

Under 200&nbsp;K blir en rhombohedral struktur termodynamisk stabil, og en slik struktur blir antiferromagnetisk.

## Naturlige forekomster
Jern(II)oksid utgjør omtrent 9 % av jordens mantel. Under det høye trykket og temperaturen i mantelen, kan disse forekomstene være elektrisk ledende, og i så fall kan de være med å forklare forekomsten av visse små variasjoner i jordrotasjonen.

## Referanser
Einar Hals

**Einar Hals** (født 1907 i Holmestrand, død 2002) var en norsk professor og forsker i odontologi.
Einar Hals var blant forskere som bidro til utviklingen av moderne odontologisk forskning i Norge.  

Han tok tannlegeeksamen ved Statens tannlegeinstitutt i Oslo i 1928. Parallelt med at han arbeidet som tannlege gjennomførte han forskningsprosjekter ved daværende Odontologisk forskningsinstitutt i Oslo. Der skrev han en avhandling som ble forsvart for dr. philos-graden i 1954. Avhandlingen dreide seg om fluorescensmikroskopi av tenner.

I 1962 begynte han som lærer og forsker ved den nyopprettede tannlegeutdanningen ved Universitetet i Bergen. Der var han sentral i å utvikle en forskningsprofil for den nye institusjonen. Forskningsfeltet dreide seg i hovedsak om mikroskopiske strukturer (histologi) av tannemalje og dentin. Spesielt arbeidet han med laboratoriemodeller for å etterligne karies. Han anvendte en rekke mikroskopimetoder, for eksempel polarisasjonsmikroskopi, mikroradiografi og elektronsonde-teknikker.

Etter at Hals ble pensjonert i 1982 var han fortsatt faglig virksom som professor emeritus ved Universitetet i Bergen. I denne perioden publiserte han flere vitenskapelige artikler om blant annet mikrostrukturer i dentin.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Institutt for klinisk odontologi i Bergen
* Det odontologiske fakultet i Oslo
Livets dans

***Livets dans*** er en norsk drama- og dokumentarfilm fra 1998 som omhandler Edvard Munchs liv. Filmen er regissert av Sølvi A. Lindseth og blander dokumentar- og dramasjangeren. Den ble produsert i 1997 og hadde premiere 16. januar 1998.

Filmen gir en kronologisk gjennomgang av Edvard Munchs liv, fra fødselen på Løten i Hedmark og oppveksten i Kristiania til de siste årene på Ekely. Sentralt står forholdet til kvinner, moren Laura Munch og søsteren  som døde tidlig, tante Karen Bjølstad, og kjærlighetsforholdene til Milly Thaulow, Dagny Juel og Tulla Larsen.

Det vises autentiske opptak av Edvard Munch på Ekely.

Kim Kolstad spiller rollen som Edvard Munch som ung, mens Per Hjorth spiller den eldre Munch. Skuespillerne har ingen replikker. Bjørn Skagestad har fortellerstemmen.

Filmen ble nominert til Amanda-prisen i 1998 i kategorien "Beste dokumentar"

Filmen fikk terningkast 4 av Dagbladet som mente den var grei og orienterende, men litt skolefjernsynpreget.. VG ga filmen terning 5 og mente filmen hadde en «utmerket fortellerteknisk kraft».. Aftenposten ga terning 4.

## Se også
* *[[Edvard Munch (film)]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vladimir Isakov

**Vladimir Vjatsjeslavovitsj Isakov** (Владимир Вячеславович Исаков, født 1970) er en russisk pistolskytter, og representerer Russland og Dynamo Moskva. Han deltok under Sommer-OL 2012 i øvelsen skyting og grenen 50 m pistol hvor han fikk en 10.-plass etter omskyting med seks andre skyttere om sisteplass til finalen for åtte skyttere. Isakov gjorde det bedre resultatmessig med bronsemedaljer under OL-konkurransene i skyting fra både 2004 og 2008 i henholdsvis 10m luftpistol (2004) og 50m fripistol (2008).

## Eksterne lenker
* 
* Profil på London2012.com
* Profil på BBC Sport Olympics 2012
* Profil på Sports.Yahoo.com
* Profil på www.NBColympics.com
Brev til Kongen

***Brev til Kongen*** er en norsk film fra 2014 regissert av Hisham Zaman.

Filmen ble igangsatt i 2010. Regissør Hisham Zaman har sagt at filmen ble til delvis som et resultat av frustrasjonen han følte over at tildelingsprosessen i Norsk filminstitutt går så tregt. Filmen ble derfor produsert som en indiefilm, uten offentlig støtte.

Filmen vant klassene for beste kvinnelige birolle (Ivan Anderson) og beste filmmanus (Hisham Zaman og ) under Amandaprisen 2014. Den var også nominert i klassene for beste regi (Hisham Zaman) og beste mannlige birolle ().

## Skuespillere
* Ali Bag Salimi som Mirza
* Zheer Durhan som Zirek
* Nazmi Kirik som Miro
* Hassan Dimirci som Champion
* Ivan Anderson som Beritan
* Derin Kader som Lorin
* Raouf Saraj som Rebin

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Exteriors

***Exteriors*** er en surrealistisk og eksperimentell norsk film fra 2012 av Marie Kristiansen og Patrik Syversen. Filmen hadde premiere 25. mars 2011, og hadde et samlet besøkstall på norske kinoer på . Den ble vist ved den britiske Raindance Film Festival, som regnes blant de viktigste for uavhengige filmproduksjoner i Europa.

Filmen følger to kvinner fra henholdsvis Norge og England som søker lykken i Los Angeles i dagene før en viktig audition. De to kvinnene er veldig like. Begge to lever i kjærlighetsløse forhold, og overnatter hos forskjellige venner samtidig som de forsøker å finne sine store gjennombrudd i Hollywood. Filmen er en utforskning av ønsket om å bli sett og elsket. 

## Skuespillere
* Josh Bowman som Adam
* Ruta Gedmintas som Pearl
* Mariel Gomsrud som en tvilling
* Marita Gomsrud som en annen tvilling
* Allan Hyde som Allan
* Patrik Syversen som en direktør
* Gitte Witt som Skye
* Mark Wystrach som Mike

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
De andre

***De andre*** er en norsk dokumentarfilm fra 2012 av Margreth Olin. Filmen handler om enslige mindreårige asylsøkere som får begrenset opphold. 

*De andre* er Olins fjerde dokumentarfilm. Olin fulgte opp 20 menn i en periode på to år, en håndfull av disse er sentrale i filmen. 

Dokumentaren følger flere unge menn som alle kom til Norge som asylsøkere før de fylte 18&nbsp;år. Fordi de mangler en forsvarlig omsorgssituasjon i hjemlandet får de midlertidig opphold fram til de er myndige, om de etter det blir vurdert til å ikke ha videre beskyttelsesbehov sendes de ut av landet. Dokumentaren er stort sett basert på intervjuer og lar ungdommene selv få fortelle og dele sin historie. Olin viser med denne filmen hvordan unge asylsøkere har blitt behandlet som kasteballer i systemet. 

Olin har uttalt at hun opplevde disse ungdommene som stemmeløse i samfunnet, og at folk med denne dokumentaren kunne få ansikter og mennesker å feste til benevnelsen «enslig, mindreårig asylsøker». 

## Priser og utmerkelser

* 2012 Bergen Internasjonale Filmfestival – beste norske dokumentar
* 2013 Amandaprisen – beste dokumentarfilm 
* 2013 Den norske dokumentarfilmfestivalen i Volda – beste dokumentarfilm

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Rødt hjerte

***Rødt hjerte*** er en norsk film fra 2011. Filmen er Halkawt Mustafas debutfilm. Den ble produsert i 2010 og hadde premiere 29. april 2011. Besøkstall ved norske kinoer var .

Filmen handler om Sihrin, en 19 år gammel kurdisk jente, som blir klar over at faren hennes vil gifte henne bort, og bestemmer seg for å rømme med sin hemmelige kjæreste til den store byen. 

Filmen er en norsk-kurdisk samproduksjon, og innspilt i Kurdistan-regionen i Irak. Første del av filmen er innspilt i fjellandsbyen Rawanduz, ved grensen til Iran, mens andre del er fra Arbil.

Filmen ble vist under Montreal World Film Festival og Doha Tribeca Film Festival i Qatar.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Viddas testamente

***Viddas testamente*** (nordsamisk: **) er en norsk-svensk-finsk dokumentarfilm fra 1994 regissert av Paul-Anders Simma. Filmen er en subjektiv dokumentar om livet som reingjeter på Finnmarksvidda. Filmens hovedperson er en 17 år gammel samisk gutt, som arver en reinflokk da faren dør av kreft. Han er imidlertid usikker på om han ønsker å fortsette å drive reindrifta, slik hans far gjorde.

Produksjonskostnadene var på fire millioner kr. Den fikk finansiell støtte fra fjernsynsselskap i Norge, Sverige og Finland, samt  Norsk kino- og filmfond (NKFF), Svenska Filminstitutet og Nordisk Film og TV-fond. Europarådets filmfond, Eurimages, bidro med .

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Konger av Oslo

***Konger av Oslo*** er en norsk film fra 2011 av Elsa Kvamme. Filmen handler om det sosiale livet i en flerkulturell 7. klasse i Oslo, året da de går fra å være på toppen av barndommen til begynnende ungdom. Filmen er tatt opp på Ruseløkka skole. 

Den fikk terningkast fire av VGs anmelder.

Besøkstall ved norske kinoer var .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Varg Veum – Dødens drabanter

***Varg Veum – Dødens drabanter*** er den 9. filmen i filmserien om detektiven Varg Veum. Filmen er basert på boken av samme navn av den bergenske forfatteren Gunnar Staalesen. Den hadde premiere 8. april 2011, og hadde et samlet besøkstall på norske kinoer på .

## Handling
Varg Veum blir tilkalt av førstebetjent Hamre til et gisseldrama på en gård utenfor Bergen. Et ektepar har blitt brutalt myrdet, og alle bevis peker mot fostersønnen, den 16 år gamle Jan Egil. Men Varg kjenner gutten fra sin tid i barnevernet, og får ikke brikkene til å stemme like godt som Hamre, selv ikke når gutten tilstår. Varg allierer seg med Cecilie, en gammel flamme i barnevernet, og oppdager at det drepte ekteparet drev en lyssky virksomhet som skaffet dem flere fiender, i en kynisk handel der unge menneskers liv står på regningen. Varg får hastverk med å løse saken, før flere uskyldige ungdommer dør.

## Rolleliste
*Trond Espen Seim – Varg Veum
*Lene Nystrøm – Karin
*Bjørn Floberg – Hamre
*Line Verndal – Cecilie
*Vegar Hoel – Hans
*Sturla Alvsvåg – Jan Egil
*Dagny Backer Johnsen – Silje
*Ingrid Jørgensen Dragland – Mette Haugsrud
*Jon Bleiklie Devik – Langeland 
*Helga Mjeldheim – Greta Almelid, Siljes mor
*Sven Henriksen – Terje Hammerstein
*Nina Bjerch-Andresen – Isabel
*Trond Brekke – Politi

## Filmlokasjoner
* Gården Hegrenes i Angedalen
* Kommandantboligen i Gravdal

## Se også
* Varg Veum – Dødens drabanter (hørespill)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Riegel

**Riegel**:
* Riegel ''(Rigel)''-katastrofen

* Carl Riegel
* Christina Riegel
* Eden Riegel
* Erwin Riegel
* Henri-Joseph Riegel ''(Rigel)'' (1741, Wertheim am Main &ndash; 1799, Paris)
* John Riegel DeWitt (1881  1930)
* Samuel "Sam" (Brent Oscar) Riegel (* 1976, Washington D.C.)
Kong Qingdong

**Kong Qingdong** (født 22. september 1964 i Harbin i Kina) er en kinesisk forfatter, sosialkommentator (blogger, kommentator på fjernsyn med videre), og professor for sinologi ved Pekinguniversitetet i Beijing. Han nedstammer direkte fra  Konfucius. Kong støtter kommunistisk ortodoksi og er kinesisk nasjonalist.

## Referanser
Gioseffo Guami

**Gioseffo Guami** (1542 – ca. 1611) var en italiensk organist og komponist i den sene venetianske skolen.

## Liv
Ingenting sikkert er kjent om Guamis oppvekst og tidlige utdanning, men mellom 1550 og 1560 skal han ha oppholdt seg i Venezia  for å studere med Adrian Willaert og Annibale Padovano. I 1568 reiste han til München etter å ha fått post som hofforganist hos Albert V av Bayern. Orlando di Lasso var hoffkapellmester på samme tid.

Guami ble i München til rundt 1579. Mellom 1588 og 1591 var han førsteorganist ved San Marco i Venezia. Han vendte tilbake til hjemstedet etter at Gioseffo Zarlino, katedralens kapellmester, døde og var organist ved katedralen i Lucca resten av sitt liv. 

Gioseffo Guamis bror Francesco (rundt 1544–1601) og to sønner var også dyktige musikere.

## Musikk
Ved siden av madrigaler, messer og motetter skrev Guami en del verk for orgel. Han regnes som en av de første komponistene som skrev ren instrumentalmusikk.

Den viktigste inspirasjonskilden til Guamis kirkemusikkstil var læreren Willaert og Cipriano de Rore, senere også Orlando di Lasso. Guamis verdslige musikk var mer fremadskuende: han brukte uvanlig mye kromatikk og modulerte ofte til fjerntliggende tonearter – uten tvil under påvirkning av Nicola Vicentino.

Guami skrev en menge instrumentale canzonas; høyst sannsynlig er mesteparten tapt. Canzonaene er holdt i den moderne venetianske mangekorsteknikken, ornamentert og med svært forskjelligartet tematisk materiale i de ulike seksjonene, likevel med en uvanlig høyt utviklet motivisk utvikling til å være før-barokkmusikk.      

Guami var dessuten en innflytelsesrik lærer; den mest kjente eleven hans er komponisten og musikkteoretikeren Adriano Banchieri som ble en av nøkkelfigurene i overgangen til barokkmusikken. Vincenzo Galilei, den fremadskuende musikkteoretikeren, luttenisten og far til astronomen, skrev om Guamis musikk, talent og berømmelse.

## Referanser


## Litteratur
**The New Grove Dictionary of Music and Musicians*, ed. Stanley Sadie.  20 vol.  London, Macmillan Publishers Ltd., 1980.  ISBN 1-56159-174-2
*Gustave Reese, *Music in the Renaissance*.  New York, W.W. Norton & Co., 1954.  ISBN 0-393-09530-4
*Eleanor Selfridge-Field, *Venetian Instrumental Music, from Gabrieli to Vivaldi.*  New York, Dover Publications, 1994.  ISBN 0-486-28151-5

## Eksterne lenker
* 
* 
* Kort biografi
* 
* Fritt tilgjengelige noter av Giuseppe Guami i Kantoreiarchiv
Mattias Andersson (håndballspiller)

**Erik Mattias Andersson** (født 29. mars 1978 i Malmö, Sverige) er en svensk tidligere håndballspiller. Andersson er målvakt, og spilte for den tyske klubben SG Flensburg-Handewitt i Bundesligaen fra 2011 til 2018, og for det svenske landslaget.

## Håndballkarriere
### På klubbnivå
Andersson har bakgrunn fra klubben Ystads IF, og debuterte for deres håndballavdeling i svensk toppserie i 1995. Han spilte for klubben fram til 1999, da han gikk over til HK Drott. Han ble kåret til beste håndballkeeper i svensk toppserie i 2000 og 2001, og ble i 2001 også kåret til beste spiller.

Våren 2001 gikk Andersson til FC Barcelona, og spilte for dem ut sesongen, men flyttet senere til THW Kiel i Bundesligaen i håndball for menn. Med Kiel ble Andersson blant annet tysk mester i 2002, 2005, 2006, 2007 og 2008, samt EHF-mestere i 2002 og 2004. Han vant også den tyske cupen i 2002 og 2004. Han vant også den tyske cupen, samt Champions League i 2007. I 2008 vant han igjen tysk cup, spilte i champions league-finalen, hvor Kiel tapte mot BM Ciudad Real, og han spilte en avgjørende rolle da laget hans vant tysk liga. Til dels avgjorde han bortekampen mot Berlin og også bortekampen mot Frisch Auf Göppingen, hvor klubben sikret seg sitt 14. ligagull.

Den 1. juli 2008 gikk Andersson over til Bundesligakonkurrent TV Großwallstadt, da han ønsket mer spilletid etter ofte å ha havnet på benken i Kiel. I sin andre sesong for klubben, i 2009/10, ble han beste håndballkeeper i den tyske ligaen, målt i antall reddede skudd og høyest redningsprosent. Han hadde samme posisjon i 2010/11, og gikk over til SG Flensburg-Handewitt. I 2011/12 ble han kåret til beste håndballkeeper i Bundesligaen. Flensburg vant Cupvinnercupen, ble nest best i Bundesligaen, og i den tyske cupen ble han kåret til beste håndballkeeper.

Andersson la opp i 2018 og begynte som målvaktstrener i THW Kiel og for Østerrikes herrelandslag i håndball.

### På landslagsnivå
Andersson debuterte for Sveriges landslag i 1998, mot Egypt. Han gjorde mesterskapsdebut i EM i 2000 i Kroatia, hvor Sverige tok EM-gull. Han vant også OL-sølv i Sidney samme året, hvor han imidlertid ikke fikk spilletid.

Andersson deltok også i Sommer-OL 2012, hvor Sverige igjen tok sølv. Han og Johan Sjöstrand sto vekselvis i mål, og Andersson spilte blant annet hele semifinalen mot Ungarn.

## Privatliv
Mattias Andersson er sønn av håndballspilleren Thomas Andersson., han er gift, og har to barn, født henholdsvis i 2006 og 2009.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Raimonds Pauls

**Raimonds Pauls** (født 12. januar 1936 i Riga) er en latvisk pianist, komponist og politiker som har stjernestatus i sitt hjemland og i hele den tidligere Sovjetunionen og Øst-Europa. Han har (fram til 2004) komponert musikk for seks musikkfilmer og musikaler, tre balletter og over 50 spillefilmer og teaterstykker. Han har komponert over 500 melodier. Hans musikk har blitt utgitt av ulike artister i Latvia, Russland, Finland, Japan og flere andre land og har solgt 150 millioner eksemplar siden 1965.

Pauls interesserte seg tidlig for musikk og gikk på musikkskole hos Emils Dārziņš. Han studerte piano hos professor H. Braun ved Latvias statlige konservatorium og tok eksamen i 1958. Han spilte på restauranter og lærte seg jazzklassikere og samtidssanger. Han studerte komposisjon 1962-1965 og ledet som dirigent og pianist Latvias statlige filharmoniske orkester for lett musikk 1964-1971. 1972 grunnla han et ensemble ved Latvias radio, ut fra hvilket flere andre grupper oppsto. En av de mer kjente var gruppen "Modo", hvor et av medlemmene var Zigmars Liepiņš. 1985 hjalp Pauls til med å grunnlegge flere grupper ved Latvias radio og hjalp dem profesjonelt.

Hans internasjonale stjernestatus drøyde dog til begynnelsen av 1980-tallet, da han begynte med samarbeide med russiske tekstforfattere som Ilja Reznik og sangerinner som Sofia Rotaru og Alla Pugatjova. Han har komponert flere av deres største hits, for eksempel Pugatjovas «Millioner roser».

Raimonds Pauls har også en politisk karriere. Han var medlem av Latvias øverste sovjet og fra 1988 til 1993 (bl.a. under perestrojkaen) var han kulturminister i Latvia. I  1993, etter Latvias selvstendighet, ble han rådgiver til landets president. Siden 1998 er han medlem av Latvias parlament. Han ble i 1998 valgt som leder for Det nye partiet, men før valget i 2002 ble han med i Tautas partija og ble innvalgt både i 2002 og 2006. Ved valget i 1999 var han også kandidat til presidentposten og fikk flest stemmer, men valgte senere å trekke seg fra kampen.

Pauls har fortsatt sin musikalske karriere også etter Latvias selvstendighet. Framfor alt har han arbeidet med barnegruppen *Dzeguzīte*, som er meget populær i Latvia. I 1996 var han på turné Laima Vaikule (født 1954) og ga konserter i Moskva, St. Petersburg og New York City.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Sacramento internasjonale lufthavn

**Sacramento internasjonale lufthavn**  er en internasjonal flyplass som ligger 16 kilometer nordvest for sentrum i delstatshovedstaden Sacramento i California. Flyplassen er eid av Sacramento County. Southwest Airlines er et viktig flyselskap for flyplassen siden så mange som 50% av alle passasjerene som reiser til eller fra Sacramento internasjonale lufthavn bruker Southwest Airlines.

I 2012 var 8 910 570 passasjerer innom flyplassen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fariba Rezayee

**Fariba Rezayee** (farsi: فریبا رضایی), født 3. september 1985, er en afghansk judoka som kanskje er mest kjent som en av de første to kvinnelige utøvere fra Afghanistan som konkurrerte i et Sommer-OL. Afghanistan ble utestengt fra OL i 1999 på grunn av deres diskriminering av kvinner under Talibanregimet, og gikk dermed glipp av OL i Sydney i 2000. Under den 115. IOC-kongressen i Praha i juni 2003 løftet IOC suspensjonen pålagt Afghanistan, og landet sendte en delegasjon på fem konkurrenter til Atenlekene i 2004. Razayee og Robina Muqimyar var de to kvinnelige utøverne i delegasjonen, og ble de første kvinner noensinne til å konkurrere for Afghanistan i et OL.

## Biografi
Razayee var ni år gammel da hennes familie flyttet fra Afghanistan til nabolandet Pakistan, etter at Taliban tok kontroll i 1996. Razayee bodde sammen med sin familie i Pakistan i åtte år som flyktning, og studerte kampsport og boksing der.

Etter at familien returnerte til Afghanistan i 2002 tok hun opp boksing og ble den første afghanske kvinnelige bokser. Men på grunn av mangelen på andre kvinnelige boksere gikk hun etterhvert over til judo, og begynte å trene til de olympiske leker i en judoklubb for jenter støttet av Dansk Flygtningehjælp.

Fariba er lillesøsteren til Shaima Rezayee, en fjernsynsprogramleder for en musikkanal som ble drept i 2005 i hjembyen Kabul. Hun har også to eldre brødre, Javed og Fawad.

## Aten-OL 2004
Razayee representert Afghanistan i mellomvektklassen (70&nbsp;kg) i judo under Sommer-OL 2004  i Aten. Hele konkurransen fant sted den 18. august. I sin første runde kamp møtte ​​Razayee spanjolen Cecilia Blanco og tapte kampen uten å få et eneste poeng.

## Se også
* Robina Muqimyar

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marie Åsberg

**Marie Åsberg** (født *Strimme* 1938) er en svensk psykiater. Hun har jobbet ved Karolinska Institutet, Institutionen för klinisk neurovetenskap, hvor hun stort sett har jobbet med klinisk forskning og har siden 2004 vært professor emerita. Hun har også vært overlege på psykiatrisk klinikk ved Karolinska sjukhuset.

## Akademisk karriere
Åsberg har forsket ved Karolinska Institutet (KI) på depresjoner og selvmordsforebyggende tiltak siden 1960-tallet. Åsberg disputerte i 1973 med Börje Cronholm med en avhandling som gikk på depresjonsbehandling med Nortriptylin. Hun ble i 1982 utnevnt til professor i psykiatri ved KI.

Navnet hennes er kjent i forbindelse med at hun var med og utviklet scoringsverktøyet Montgomery-Åsberg depression rating scale (MADRS) sammen med Stuart A. Montgomery. Åsberg ledet fra 1998 et prosjekt om kronisk utmattelsessyndrom (ME) sammen med Åke Nygren (professor og lege). Hun ledet nylig et stort forskningsprosjekt rundt psykoterapi for selvmordstruede kvinner med borderline personlighetsforstyrrelse.

## Referanser
Robin Hood Huset

**Robin Hood Huset** er et rusfritt og livssynsnøytralt møtested for økonomisk vanskeligstilte og nettverkssøkende i Bergen som drives av Stiftelsen Robin Hood Huset. Huset ligger i Magnus Barfots gate 22 i Bergen og åpnet i 2004. 

I tillegg til å drive møtestedet Robin Hood Huset er Stiftelsen Robin Hood Huset en sosialpolitisk aktør. Den ønsker å påvirke samfunnet gjennom å synliggjøre og skape debatt rundt dagens velferdsutfordringer.

Stiftelsen Robin Hood Huset drives med støtte fra Bergen kommune, NAV, private givere og en betydelig dugnadsinnsats. 

## Historikk
Arbeidet med å opprette Foreningen Robin Hood Huset startet høsten 2003 for å skape et rusfritt møtested, aktivitets- og ressurssenter for folk med dårlig økonomi. En gruppe idealister startet arbeidet sammen med folk fra aktuelle brukergrupper som Aurora og Aksjonsgruppen mot sosial nød i Bergen.

Foreningen ble formelt stiftet i desember 2003 med Bente M. Simonsen som styreleder. I foreningens første styre var også Norsk Folkehjelp og Velferdsalliansen representert, samt ulike politiske partier. Bergen kommune bidro økonomisk i 2004, og kommunale tilskudd har vært grunnlaget for virksomheten siden. Også private givere bidro i starten. 

Den formelle åpningsseremonien ble holdt  26. november 2004 med statssekretær Kristin Ravnanger. Huset har vært i ordinær drift siden 10. mai 2005 som et møtested der brukerne kunne inspireres til å trekke på hverandres erfaringer og ressurser, gi hverandre hjelp til selvhjelp, og fremme et aktivt sosialpolitisk engasjement.

Foreningen Robin Hood Huset overlot driften av huset til Stiftelsen Robin Hood Huset fra og med 1. januar 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Li Jinhua

**Li Jinhua** (; født i juli 1943 i Rudong i provinsen Jiangsu i Kina) er en embedsmann i Folkerepublikken Kina. Han var landets riksrevisor fra 1998 til 2008. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*  
* Kinas riksrevisjon
Stella Polaris (film)

***Stella Polaris *** er en norsk dramafilm fra 1993, regissert av Knut Erik Jensen.

Filmen viser på en poetisk måte kystkulturen i Finnmark gjennom portrettet av en kvinne med scener både fra hennes liv på litt eldre dager og fra barndommen under den andre verdenskrig.

Filmen mottok Filmkritikerprisen for 1993 av Norsk Filmkritikerlag og  vant Crystal Globe ved Karlovy Vary International Film Festival i 1994. Den fikk imidlertid lite publikum i Norge.

Anne Krigsvoll har en hovedrolle i filmen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Møte med Halldis

***Møte med Halldis*** er en norsk dokumentarfilm fra 1995, regissert av René Bjerke. Filmen er et portrett av Halldis Moren Vesaas og har form av en opplesningsseanse hvor Vesaas leser egne dikt og forteller om bakgrunnen for diktene som ofte er koblet til eget liv. Hun forteller også om sine oversettelser og gjendiktninger.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ramkhamhaeng-universitetet

**Ramkhamhaeng-universitete**t (thai: มหาวิทยาลัยรามคำแหง) er det ene av Thailands to åpne universiteter. Den ble grunnlagt i 1971. 

De to største filialene er i Bangkok (i Bang Na, Phra Khanong District for førsteårsstudenter (*[[freshman]]*). En stor part av de andre kursene holdes på hovedfilialen i  Hua Mak, Bang Kapi District.

De akademiske gradene som kan avlegges der er blant annet innen jus.

## Referanser
Formel 1-sesongen 1951

**Formel 1-sesongen 1951** var den andre sesongen i FIAs Formel 1-verdensmesterskap. Den startet 27. mai 1951, og ble avsluttet 28. oktober etter åtte løp. Formel 1-sesongen omfattet også 14 løp som var åpne for Formel 1-biler, men som ikke talte med i verdensmesterskapet.

## Oppsummering av sesongen
Ferraris nyere 4,5 liters biler uten kompressor var en skikkelig utfordring for Alfa Romeo, hvis biler nærmet seg slutten av sitt utviklingspotensiale. Selv om Alfa-biler vant fire av de europeiske løpene og Fangio vant mesterskapet så representerte Ferraris tre seiere slutten for Alfa Romeos biler. BRM stilte opp med sin V16 kun på Silverstone, og de gamle og langsomme Talbot-bilene ble i stadig større grad utklasset.

### Løpskalender og resultatsammendrag

Grand Prix-løpene som inngikk i verdensmesterskapet var åpne for Formel 1-biler i henhold til FIAs reglement, bortsett fra Indianapolis 500 som var begrenset til American Championship-biler.

## Konstruktører og førere
Følgende konstruktører og førere konkurrerte i Formel 1-verdensmesterskapet i 1951. Lista omfatter ikke de som bare deltok i Indianapolis 500.

## Sluttresultat førermesterskapet 1951
Poeng ble gitt til de første fem plassene med henholdsvis 8, 6, 4, 3 og 2 poeng. 1 poeng ble gitt for raskeste runde. Poeng for delt kjøring ble delt likt mellom førerne, uansett hvor mange runder hver av dem hadde kjørt. Kun de fire beste av de åtte løpene ble regnet med i sammendraget i verdensmesterskapet. I tabellen er tallene uten parentes poengene som ble regnet med i mesterskapet, mens tall i parentes er alle poengene.

**Noter til tabellen:**
*  - Plasseringer delt mellom førere som delte bil.
*  Raskeste runde (1 poeng)

## Resultater fra løp utenom verdensmesterskapet
Øvrige Formel 1-løp i 1951, som ikke inngikk i verdensmesterskapet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*