Vojtech Tuka

**Vojtech Tuka** også omtalt som **Bela Tuka** (1880–1946) var en tsjekkoslovakisk promovert jurist og politiker. Han var statsminister og utenriksminister i det fascistiske regimet i Republikken Slovakia under andre verdenskrig og en av hovedpersonene bak holocaust i Slovakia. Etter andre verdenskrig ble han dømt og hengt for landsforræderi.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Vojtech Tuka var sønn av læreren Anton Tuka. Han studerte jus i Budapest og senere i Berlin og Paris. Før det arbeidet han som politibetjent i Budapest. 

I en alder av 21 år tok Tuka doktorgraden i jus. Han var den første i sitt kull som tok både doktorgrad i jus og doktorgrad i statsvitenskap.

### Tidlig virke
Vojtech Tuka var jusprofessor i Bratislava siden 1907, og var medlem av det katolske og nasjonalistiske slovakiske folkepartiet (HSĽS) fra 1922. Han var en selverklært beundrer av Benito Mussolini: I 1920-årene beundret Tuka den italienske fascismen.

Han var sjefredaktør for *Det slovakiske folkeparti*s organ, avisen *Slovak* («Slovaken»), og ledet dens troppsorganisasjon *Rodobrana* (Patriotisk forsvar), etablert med oppgave å opprettholde orden under HSĽS-samlinger.
### Fengsel for landsforræderi
I 1928 ble han arrestert og i 1929 dømt til femten års fengsel for statsfiendtlig virksomhet mot tsjekkoslovakiske myndigheter, etter å ha vært hovedpersonen i organiseringen av et forsøk på løsrivelse av Slovakia fra Praha: I nyttårsutgaven av avisen *Slovák* hadde han publisert en lang artikkel der han offentliggjorde en hemmelig klausul, hvis eksistens aldri ble bevist, fra Martin-erklæringen, dokumentet som det slovakiske folk brukte til å manifestere seg for den tsjekkoslovakiske staten. I henhold til denne klausulen skulle representantene for Slovakia og Tsjekkia innen ti år etter erklæringen reforhandle unionen og statsformen. Unnlatelse av reforhandling ville ifølge Tuka ha ført til at den tsjekkoslovakiske staten var illegitim i Slovakia.

Tuka satt fengslet for landsforræderi 1929-1937. Han mistet sin stilling som professor i juss ved Universitetet i Bratislava.

### Statsminister i Republikken Slovakia
Fra 26. oktober 1939 til 1944 var han statsminister og utenriksminister i Republikken Slovakia. Dette landet var lydhør overfor Nazityskland, og i mange ting et lydrike. Tuka overtok som statsminister da Jozef Tiso ble president, de to var rivaler. 

Tukas støttespillere var særlig i Hlinkagarden, mens Tiso hadde bredere folkelig støtte. Vojtech Tuka, sammen med kommandanten for Hlinka-garden og innenriksminister Alexander Mach, representerte den mest inderlig ekstremistiske fløyen i styringsapparatet, og stod ideologisk nær den tyske nasjonalsosialismen.

### Jødeforfølgelsene
Vojtech Tuka, som var en frontfigur i det slovakiske folkepartis mest radikale fløy, ivret for å deportere de slovakiske jøder til Nazitysklands Generalguvernementet. Heinrich Himmler hadde sammen med Joachim von Ribbentrop 20. oktober 1941 et møte med Jozef Tiso, Tuka og Alexander Mach. De slovakiske lederne fikk der tilbud om å deportere landets jøder til et særskilt avsatt område i Generalguvernementet. Dette forslaget ble svært godt mottatt i den slovakiske delegasjonen. Fra mars 1942 ble over 50&nbsp;000 jøder deportert og slovakiske myndigheter betalte 500 mark per person til Tyskland til dekning av transportkostnadene. Det gikk rykter i Slovakia om at de deporterte ikke kom levende tilbake og deportasjonene var upopulære i befolkningen. Tuka var trolig klar over at jødene ble sendt til Polen for bli drept, ikke for å arbeide.

Høsten 1944 brøt det ut opprør i Slovakia og Vojtech Tuka trakk seg som regjeringssjef.

### Krigens siste fase, Tulkas henrettelse
Etter hvert som sovjetiske og tsjekkoslovakiske tropper rykket lenger og lenger frem fra Øst-Slovakia mot Bratislava, flyktet den alvorlig syke og immobile Tuka til Vest-Østerrike sammen med omsorgspersonene sine, sin personlige lege og kona Božena Tuková. Etter Det tredje rikes kapitulasjon ble han tatt til fange der av de allierte. De overleverte ham til tsjekkoslovakisk myndighet for rettergang. Rettssaken førte til at han han dømt til døden for høyforræderi den 14. august 1946. Dommen ble fullbyrdet ved henging 20. august 1946 i Bratislava.

## Sveitsisk bankkonto
Den 21. juli 1997, etter to år med lobbyvirksomhet, overtalte slovakiske jødiske ledere det tsjekkiske kabinett til å returnere eiendom som tilhørte slovakiske ofre for Holocaust. Den måneden publiserte den sveitsiske bankforening en liste over sveitsiske bankkontoinnehavere fra andre verdenskrig med inaktive kontoer. Listen inkluderte navnet Vojtech Tuka, ifølge Simon Wiesenthal, som oppfordret til at Tukas konto skulle overføres til det sveitsiske fondet for ofre for nazistene.

František Alexander, administrerende styreleder i Slovakias sentralforening for jødiske religiøse samfunn, fortalte *The Slovak Spectator* at midlene fra kontoen burde fordeles av et internasjonalt justisråd. Jozef Weiss, leder av foreningens byrå, sa at foreningen ikke mente den hadde juridisk eller moralsk rett til å ta penger fra Tukas privatkonto for å betale tilbake en urett begått av den slovakiske regjering. Weiss foreslo at pengene i stedet burde brukes til å betale for vedlikeholdet av gravene til slovakiske soldater som døde forgjeves i kamp sammen med nazistene mot de sovjetiske styrkene på østfronten.

Ivan Kamenec, en slovakisk krigshistoriker, sa at Tukas mange stillinger *«alle var svært godt betalte»*; embetene som utenriksminister og sentralkomitémedlem i HSĽS betalte begge over 10.000 slovakiske kroner i måneden, sa han. Selv om Kamenec nektet å spekulere i størrelsen på Tukas sovende konto, bemerket han at Tukas levebehov var beskjedne.

## Referanser