open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vladimir Malakhov

**Vladimir Igorevitsj Malakhov** (russisk: Владимир Игоревич Малахов; født 30. januar 1968 i Sverdlovsk) er en tidligere sovjetisk/russisk ishockeyspiller som var aktiv fra 1986 til 2004. Han spilte 712 NHL-kamper for klubbene New York Islanders, Montreal Canadiens, New Jersey Devils, New York Rangers og Philadelphia Flyers og han vant Stanley Cup med New Jersey Devils i 2000. Med landslag ble han olympisk mester i 1992 med SUS og vant OL-bronse med Russland i 2002.

## Meritter
* **OL-gull**: 1992
* *OL-bronse*: 2002
* Stanley Cup-seier med New Jersey Devils i 2000.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anna Gjøstein

**Anna Charlotte Gjøstein** (født **Moberg**; 15. juni 1869 i Ås i Akershus, død 6. januar 1956 i Stavanger) var en norsk kvinnesakspioner og arbeiderpolitiker.

Hun ble født i Nordby sogn i Ås, men familien flyttet til Christiania da hun var liten, og hun hadde oppveksten i hovedstaden. Der gikk hun på frk. Sandbergs pikeskole.

Hun og forloveden Johan Gjøstein lot seg rive med av datidens amerikafeber og reiste i ung alder ut - til Michigan i USA. Der giftet de seg, og livnærte seg blant annet ved salg av norsk tørrfisk. Da de vendte hjem til Norge slo de seg i 1889 ned i Stavanger, der begge engasjerte seg i samtidas nye politiske bevegelser. Han ble en kjent skolemann, politiker, ordfører og etter hvert stortingsmann (AP/NSA). Hun ble sentral i byens kvinnebevegelse og satt mange år i bystyret.

Hun var aktiv i Stavanger kvinnesaksforening, der hun var leder fra 1898. I 1900 sto hun bak opprettelsen av Stavanger-avdelingen av Landskvindestemmeretsforeningen. 
I 1901 engasjerte hun seg i støtte til streikende hermetikkarbeidersker, en yrkesgruppe som var viktig i brislingbyen Stavanger. Engasjementet ledet til opprettelsen av Stavanger kvinnelige arbeiderforening, som Gjøstein ledet fra 1901 til 1911.

Gjøstein var også engasjert i kvinnespørsmålet på nasjonalt og internasjonalt plan. Hun skrev en rekke innlegg i Kvindeforbundets tidsskrift *[[Kvinden]]* (senere kalt *Arbeiderkvinnen*). Fra 1907 til 1912 var hun Kvindeforbundets representant og korrespondent for den internasjonale sosialistiske kvinnebevegelsen. I 1907 og 1910 var hun forbundets representant på kvinnekonferansene i Stuttgart og København, ledet av Clara Zetkin.

Hun ble valgt inn i Stavanger bystyre, der hun satt fra 1905 til 1913. Gjøstein tok blant annet initiativ til opprettelsen av Stavanger kommunale husmorskole. I 1927 sørget hun også for at byen fikk et mødrehygienekontor, et tiltak hun selv ledet i årene fram til krigen. I kortfattet et intervju med avisen *[[1ste Mai]]* den 26. oktober 1926 uttalte hun at hun mente kvinnene i Stavanger selv måtte sørge for å opprette et mødrehygienekontor i byen:Det viser sig at kommunen ingen ting vil gjøre. Helserådet har jo svart nei. Men vi kan ikke gi oss med det. Et mødrehygienekontor må vi se og få, spesielt av hensyn til arbeiderkvinnene. De nuværende elendige tider med med arbeidsløshet og fattigdom skulde nettop tale for nødvendigheten av et slikt kontor, hvor mødrene kunne få den nødvendige hjelp og veiledning. Nøden kan være stor nok som den er rundt om i mange hjem, om man ikke skal gjøre den enda større ved å sette nye barn til verden.Politisk tilhørte hun liksom sin mann høyrefløyen i Arbeiderpartiet, og da stridighetene i AP i 1921 førte til splittelse fulgte hun Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti. Hun fant først veien tilbake til AP da de to partiene igjen ble samlet i 1927.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Linaaes gate (Oslo)

**Linaaes gate** er en gatestump i Oslo sentrum (strengt tatt bydel St. Hanshaugen), mellom Møllergata og Torggata. Ingen hus har adresse Linaaes gate, som fikk sitt navn i 1852 etter legatstifter og kjøpmann Jens Linaae. Per 2016 finnes det bygårder som har adkomst fra Linaaes gate - men ingen bygård er registrert til den gata.

En av de fire første kinoene i Oslo lå i gata; Kinoen het Fata-Morgana.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Lokalhistoriewiki
Tormod Kjellsen

**Tormod Kjellsen** (født 25. september 1894 i Larvik, død 27. mai 1978) var en norsk fotballspiller og turner. Han representerte Larvik Turn, men spilte også en sesong for Fram.

11. september 1910 debuterte Kjellsen på det norske landslaget i fotball mot Sverige på Frogner stadion. Han var da kun 15 år og 351 dager gammel og var dermed tidenes yngste norske landslagsspiller frem til Martin Ødegaards debut i 2014. Kjellsen spilte ytre venstre i en kamp Norge tapte 0-4.

I 1912 spilte Kjellsen for Fram Larvik, som dette året var tapende finalist i norgesmesterskapet. 14. september 1913 spilte han sin andre og siste landskamp, som indre venstre mot Russland i Moskva.  Senere samme år ga Kjellsen seg som fotballspiller, studerte tømmerindustri og reiste etter hvert til Sverige for å utdanne seg til å bli sivilingeniør. Etter å ha fullført studiene flyttet han hjem til Larvik. Han tok ikke opp igjen fotball, men fortsatte med turn i flere år. Han var også formann i Larvik Turn og Idrettsforening og ble i 1960 æresmedlem i foreningen.

## Referanser


 



## Eksterne lenker
* 
* Tormod Kjellsen (lokalhistoriewiki).
Saanti sijte

**Saanti sijte** eller **Essand reinbeitedistrikt** er en sørsamisk sijte og et reinbeitedistrikt sør for E14/Stjørdalselva i kommunene Meråker, Stjørdal, Selbu og Tydal i Trøndelag. Sijten har også beiteområder i Åre kommune i Sverige.

Sijten dekker et område på 2&nbsp;324&nbsp;km² og har inntil 4&nbsp;500 rein. Det er ni siidaandeler i sijten. Sør for distriktet ligger Gåebrien sijte, i nord ligger Gaske-laanten sijte; i øst grenser distriktet til Handölsdalens sameby på svensk side. Årsrytmen i beitemønsteret i området går nord-sør; med vår-, sommer- og høstbeiter i den nordlige delen. Distriktet bruker *Fæmund reinbeitedistrikt* nord og vest for Femunden som vinterbeite, sammen med Gåebrien sijte. Områder i Meråker kan også brukes til vinterbeite.

Det sørsamiske navnet *Saanti sïjte* viser til landskapsnavnet *Saanth* som er området rundet *Saantenjaevrie* (Essandsjøen) i Tydal. Navnet skrives *Saanth* i nominativ og *Saanti* i genitiv. Det norske navnet *Essand* viser også til Essandsjøen.   

Opprinnelig utgjorde *Saanti sïjte* tre driftsgrupper. De drev hver for seg om sommeren, og sammen ved Femunden om vinteren. De tre gruppene hadde navn etter sine sommerområder. *Tjohkeli-saemieh* holdt til rundt Skarvan (Tjohkeleh på sørsamisk), *Lopmesvaerien-saemieh* rundt Fongen (Lopmesvaerie), og *Saanti-saemieh* i området Saanth ved Essandsjøen (Saantenjaevrie). Denne organiseringa forsvant etter 1921 da gruppene ble enige om å drive sammen også om sommeren. Samtidig ble reindrifta i sijten endret til å fokusere på kjøttproduksjon i stedet for melking.      

Distriktet var part i Selbusaken i 2001, som fastslo retten til beite på privat grunn innenfor reinbeitedistriktets grenser.

## Referanser
Parlamentsvalget i Ungarn 2014

**Parlamentsvalget i Ungarn 2014** ble avholdt 6. april 2014. Parlamentet skulle etter valgordningen bestå av 199 medlemmer, mot 386 medlemmer ved valget i 2010. Medlemmene av parlamentet velges som direktemandater i kretser og fra partilister. 

Partiet Fidesz + KDNP ble valgets vinner med 133 mandater kvalifisert flertall, hvorav 96 fra enkeltkretser. Partiet oppnådde ca. 45 % av listestemmene som var en nedgang på ca 7 % fra 2010. De tre øvrige største partiene hadde fremgang i forhold til valget i 2010. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Guitars – the Museum

**Guitars – the Museum**, også kalt «**Gitarrmuseet**», er et museum i bygningen som før rommet Vasaskolan i sentrale Umeå i Sverige. I 2014 huset museumsbygningen også en rockeklubb, et spisested, en musikkforretning og en platebutikk. Museet ble innviet i januar 2014, i forbindelse med åpningen av kulturhovedstadåret i Umeå. 

Museet drives i fellesskap av personene bak musikkforretningen 4Sound og rockeklubben Scharinska, et navn klubben har beholdt selv etter å ha flyttet fra den Scharinske villa til Vasaskolen. Rockeklubben blir regnet som initiativtaker til prosjektet. Umeå kommune har støttet gitarmuseet, dels ved pusse opp og tilpasse lokalene, dels gjennom en årlig bevilgning på 2,4 millioner svenske kroner i årene 2014–2015.

## Museets samling
Samlingen til museet består hovedsakelig av el-gitarer fra 1950- og 1960-tallet, samt et mindre antall bassgitarer, forsterkere og annet utstyr med betydning for el-gitarens utvikling. Samlingene er bygget opp fra 1970-tallet av brødrene Mikael og Samuel Åhdén. Samlingen hadde ikke vært vist fram i sin helhet før i 2014.

Til de mest eksklusive gitarene i samlingen hører en Gibson Flying V fra 1958, en Les Paul fra 1960 og en Fender Broadcaster fra 1950. Med sine opptil 500 musikkinstrumenter, har museet blitt gjenstand for internasjonal oppmerksomhet, og er blant annet blitt kalt verdens største innenfor sitt fagmiljø. 

Ved siden av museets permanente samling, er det plass til mindre, midlertidige utstillinger. I forbindelse med innvielsen ble utstillingen *Umeå – The European capital of hardcore 1989-2000* åpnet, et samarbeidsprosjekt mellom museet og Folkrörelsearkivet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* The Guitarist, October 2013: "Building the dream" (pdf)
* Umea.se: "Den hemliga gitarrsamlingen"
Solligata (Oslo)

**Solligata** er en gate på Ruseløkka i bydel Frogner i Oslo. Den går mellom Cort Adelers gate og Observatoriegata, og gateløpet fortsetter i Observatorie terrasse.

Gaten fikk navn i 1901 etter Solli løkke. Nr. 2 er eneste adresse i bruk. Her åpnet La P’tite Cuisine, som går for å være Oslos første utenlandske restaurant, i 1963. Tidligere lå det amerikanske generalkonsulatet i samme bygg. Hele rekken på oversiden (oddetallssiden) ble revet før HSH-bygget og Ind-Eks-huset ble oppført.

## Galleri

Fil:La P'tite Cuisine i Solligata 2 (OB.Ø74--2267).jpg|La P’tite Cuisine avbildet i 1974
Fil:Det Amerikanske konsulat - no-nb digifoto 20160126 00031 NB NS 000321Z.jpg|Det Amerikanske konsulat. 
Fil:Solligata 7 OB.Y5950.jpg|Solligata 7 og (mot høyre) 5, 3 og 1. Nesten hele kvartalet ble revet til fordel for HSH-bygget og Ind-Eks-huset.


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Frans van der Lugt

**Frans van der Lugt**, mest kjent som **pater Frans**, (født 10. april 1938 i Haag, død 7. april 2014 i Homs) var en jesuittprest, opprinnelig fra Nederland, som ble skutt og drept mens han arbeidet for den utsatte kristne og muslimske befolkningen i Homs under borgerkrigen i Syria.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Frans van der Lugt var født inn i en familie med bankfolk, faren  Godefridus Wilhelmus Antonius van der Lugt var direktør for Nederlandsche Landbouwbank og broren Godfried hadde ledende posisjoner i den nederlandske Postbanken og ING Groep. Selv var han utdannet psykolog og arbeidet som psykoterapeut.

### Inn i jesuittordenen

7. september 1959 gikk han inn i Jesuittordenen hvor han arbeidet innen skolegang og utdannelse. I årene 1964-1966 var han i Libanon hvor han studerte arabisk. Han tilhørte da jesuittenes ordensprovins for Det nære østen og Maghreb. Han ble ordinert til prest 29. mai 1971.

### Syria
I 1966 reiste han til Syria hvor han bodde resten av livet. Van der Lugt startet et nærmiljøsenter og et landbruksprosjekt i 1980 kalt Al-Ard (*Jorden*) rett utenfor Homs, som ga arbeid til psykisk utviklingshemmede.

I 1992 ble han utnevnt til ridder av den nederlandske Oranje-Nassau-ordenen.

#### Under borgerkrigen

De siste årene arbeidet han i selve Homs, hvor han arbeidet på et lokalt kloster hvor han tok vare på syke og sultne mennesker som følge av krigen. Han fikk internasjonal oppmerksomhet tidlig på året 2014 hvor han sto bak en rekke videoer på YouTube hvor han appellerte til det internasjonale samfunnet om hjelp til den lidende befolkningen i den beleirede byen som han omtalte som «en lovløs jungel». Han nektet å forlate byen, til tross for den farlige situasjonen

I februar 2014 meldte *[[The Economist]]* at han sannsynligvis var den eneste europeeren igjen i byen, og han ble igjen fordi han var «sin flokks hyrde» Han avslo et tilbud om å bli evakuert i en FN-operasjon i februar, som reddet  mennesker ut av den beleirede byen. Han nektet å oppgi sitt kall om å hjelpe og støtte den sultende lokalbefolkningen, både kristne og muslimer.

Pater Frans var kjent for å bistå både kristne og muslimer på like fot. Al-Ard-senteret ønsket å fremme dialog mellom mennesker med forskjellig tro.

#### Drapet
Pater Frans ble skutt med to skudd i hodet 7. april 2014, 75 år gammel. Han skal ha blitt tatt i sitt hjem i klosteret og skutt utenfor. Ifølge guvernøren i Homs-guvernement, Talal al-Barazi, ble han drept av personer i tilknytning til An-Nuṣrah-fronten. Han var den andre utenlandske jesuitten som ble et offer som følge av borgerkrigen i Syria, etter Paolo Dall'Oglio ble kidnappet 2013. En talsmann for Vatikanet uttrykte stor smerte over pater Frans' død, ifølge BBC, og den nederlandske utenriksministeren Frans Timmermans kalte drapet på ham «feigt».

Pater Frans er blitt omtalt som et av de sterkeste eksemplene på menneskelig verdighet under borgerkrigen.

## Referanser
Nichiko Niwano

er president for *[[Risshō Kōsei Kai]]* og den eldste sønnen til foreningens grunnlegger Nikkyo Niwano.

Nichiko ble født kort tid etter at faren hadde grunnlagt Risshō Kōsei Kai. I 1958 begynte Nichiko på fakultetet for buddhistiske studier ved Rissho University og to år senere, i 1960, ble han utnevnt til farens etterfølger i Risshō Kōsei Kai. Da han gikk ut fra universitetet i 1968 fikk han en lederstilling i organisasjonen og ble president for organisasjonens seminar. I 1967 giftet han seg. Sammen med konen har han fire døtre.

## Presidentskap
Allerede i 1960 ble det offentliggjort at Nichiko skulle etterfølge sin far som president for Risshō Kōsei Kai, og dette skjedde på farens 85-årsdag i 1991. Etter at han tok over organisasjonen, har han sett den vokse og har gitt forelesninger og prekener ved flere Risshō Kōsei Kai-sentre i Japan og andre steder. Nichiko Niwano har skrevet flere bøker og har fortsatt farens virke med interreligiøst arbeid. Han har vært president for World Conference of Religions for Peace og formann for Shinshuren. og deltar jevnlig på interreligiøse møter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Risshō Kōsei Kai
* Kort biografi 
* Kort biografi
Meyer Foshaug

**Meyer Nilsen Foshaug** (født 15. juni 1868 i Målselv, død 6. juni 1955 i Oslo) var en norsk gårdbruker og stortingsmann fra Målselv i Troms. Foshaug var sammen med Jørg Berge, Alfred Eriksen og John Lind-Johansen de aller første stortingsrepresentantene for Arbeiderpartiet.

## Liv og virke
### Bakgrunn og lokalt virke
Foshaug ble født på gården Fosshaug i Målselv, som faren hans drev. 25 år gammel tok han over en tredjedel av farsgården og bygde eget gårdsbruk. Dette drev han fram til 1917, da han flyttet til eiendommen Bakkehaug.

Han var medlem av herredsstyret i Målselv fra 1902 til 1904 og deretter fra 1917. Han var ordfører fra 1926 til 1931 og viseordfører i 1945. Han hadde en rekke verv i kommunen og fylket.

### Rikspolitiker
Foshaug representerte Tromsø amt på Stortinget 1903–1906, Senjen krets 1906–1918, Malangen krets 1919–1921 og Troms fylke 1922–1924 og 1928–1945. Valgperioden 1931–1933 var han 1. varamann, møtte deler av 1931- og hele 1932-sesjonen. Han var 1903–1909 medlem av gasje- og pensjonskomiteen, medlem 1910–1912 av, sekretær 1913–1924 og formann 1928–1930 i veikomiteen. 1934–1936 var han medlem av og 1937–1945 formann i vei- og jernbanekomiteen.

Bortsett fra perioden 1922–1924, da han representerte Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti, var han stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet.

## Bortgang
Foshaug hadde vært en ivrig talsmann for at Norges skulle si opp unionen med Sverige, noe som skjedde i 1905. Da 50-årsjubileet for unionsoppløsningen skulle markeres i 1955, var han den ene av de to gjenlevende stortingsrepresentantene fra 1905, og var innbudt som en av hedersgjestene til markeringen. Han reiste til Oslo, men ble syk og døde dagen før jubileet skulle markeres. Bare få dager før hadde han vært til stede på en fest til hans ære i Bardu- og Målselvlaget i Oslo, som utnevnte ham til æresmedlem.

Han var året før blitt utnevnt til kommandør av St. Olavs orden. Han hadde også 7. juni-medaljen og kong Haakon VIIs jubileumsmedalje.

## Referanser


## Kilder
* Lindstøl, Tallak:*Stortinget og Statsraadet 1814–1914*. Kristiania, 1914

## Eksterne lenker
*
Megabasini

* Se Systematisk inndeling

**Megabasini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
En middelsstor, lysbrun trebukk, dekkvingene med et par mørkt rødbrune, langstrakte flekker ved ytterkanten i bakre del. Pronotum har en lang og skarp pigg midt på sidekanten. På dekkvingene, som er sterkt tilsmalnet bakover, er det to par lange pigger i den indre delen - ett par nær ytterkanten og ett nær midten. Dessuten har dekkvingene en kort pigg i midten.

## Utbredelse
Arten lever i det sørøstlige Brasil.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Megabasini J. Thomson, 1864
******** Slekten *[[Megabasis]]* Audinet-Serville, 1835
********* *[[Megabasis speculifera]]* (Kirby, 1818)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av ''Megabasis speculifera''
Microcymaturini

* Se Systematisk inndeling

**Microcymaturini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Nokså små, brunlige trebukker med sylindrisk kroppsform. Antennene er svært kraftige, med lange, mørke hår.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i tropisk Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Microcymaturini Breuning & Téocchi, 1985
******** Slekten *[[Microcymatura]]* Breuning, 1950
********* *[[Microcymatura antennalis]]* Breuning, 1950
********* *[[Microcymatura discalis]]* Breuning, 1968
********* *[[Microcymatura flavipennis]]* Báguena & Breuning, 1958
********* *[[Microcymatura flavodiscalis]]* Báguena & Breuning, 1958
********* *[[Microcymatura holonigra]]* Breuning, 1954
********* *[[Microcymatura macrophthalma]]* Báguena & Breuning, 1958
********* *[[Microcymatura microphthalma]]* Téocchi, 1988
******** Slekten *[[Paracorus]]* Breuning, 1969
********* *[[Paracorus mirei]]* Breuning, 1969
********* *[[Paracorus praecox]]* (Kolbe, 1894)
******** Slekten *[[Pericorus]]* Téocchi, 1997
********* *[[Pericorus piliger]]* (Kolbe, 1894)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av ''Microcymatura antennalis''
Nordisk optisk teleskop

**Nordisk optisk teleskop**, **NOT** eller **Nordic Optical Telescope** er et astronomisk teleskop plassert ved Roque de los Muchachos - observatoriet på La Palma på Kanariøyene. Teleskopet ble klart til bruk i 1988, og observasjoner ble satt i gang i 1989. De nordiske landene Norge, Sverige, Finland og Danmark finansierte bygging og drift. I 1997 ble også Island med i NOT-samarbeidet. Astronomer fra hele verden får tilgang til å bruke teleskopet gjennom å sende søknad til en komité.

NOT var det første store teleskopet som benyttet aktiv optikk til å korrigere formen til primærspeil.

NOT er et 2,56 meters teleskop med følgende instrumentering:
* ALFOSC -- CCD (synlig lys) - spektrograf for fjerne objekt, 4 megapiksels kamera
* NOTCam -- 1 megapiksels (HgCdTe) Hawaii-infrarødt kamera og spektrograf
* MOSCA -- 16 megapiksels CCD-kamera
* SOFIN -- Høyoppløselig CCD-spektrograf (opp til R=170&nbsp;000)
* StanCam -- Stand-by 1 megapiksels CCD-kamera
* LuckyCam -- Høyhastighetskamera med lav støy, av CCD-typen, for «heldige bilde»
* TURPOL -- UBVRI Photopolarimeter

## Eksterne lenker
*  (engelsk)
Lauvlielva kraftverk

**Lauvlielva kraftverk** er et vannkraftverk i Saltstutlia på Aust-Torpa i Nordre Land kommune i Innlandet fylke.

Kraftverket ble satt i drift i april 2012, og utnytter et fall på 145 meter i Lauvlielva, ved hjelp av en fangdam og rørgate. Lauvlielva ligger litt sør for Dokkfløyvatnet. Vatnet fra kraftverket kommer ut i Dokka(elv).

Det er installert en peltonturbin på 800 kW. Normal årsproduksjon er stipulert til 2,6 GWh og regnes som et småkraftverk.

Kraftverket er bygd og eid av Lauvlielva kraft, som er de lokale grunneierne. Kraften blir solgt til VOKKS.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Spetals verk AS 
* Bystøl AS (arkiv)
Gunhild Ziener

**Gunhild Ziener** (født Krakelsrud; 19. august 1868 i Ski, død 21. juni 1937) var en av pionerene innen norsk arbeider- og kvinnebevegelse, i 1901 første formann i Arbeiderpartiets Kvindeforbund.

Ziener var blant de sentrale da en del kvinner rundt AP i mars 1895 tok initiativ til en forening som skulle arbeide for å støtte opp omk partiets presse. Ziener ble kasserer da Arbeiderpartiets Kvindeforening ble opprettet. Hun markerte seg innad i foreningen, og var utad en aktiv agitator. Seks år senere ble hun den første formann i Arbeiderpartiets kvindeforbund.

I 1908 satt hun i komiteen som utredet planene for et eget kvinneblad, og da tidsskriftet *[[Arbeiderkvinnen|Kvinden]]* (senere kalt *Arbeiderkvinnen*) ble lansert satt hun i redaksjonskomiteen.

Ziener arbeidet som budekspeditrise for *[[Social-Demokraten]]* og var aktiv i kommunalpolitikken for AP.

## Referanser


## Kilder
* Vera Espeland Ertrevaag: «Ziener, Gunhild», Pax leksikon bind 6 1981
Rudolph Wilde

**Rudolph Wilde** (født 26. mai 1857 i Deutsch Krone/Wałcz, død 1. november 1910 i Schöneberg i Tyskland) var en tysk politiker som var ordfører i den da selvstendige byen Schöneberg fra 1898 til 1910. Under tiden som ordfører tok han initiativ til blant annet Schönebergs undergrunnsbane (i dag linje U4 i Berlins undergrunnsbane) som ble bygd mellom 1908 og 1910, byparken som bærer hans navn, Rudolph-Wilde-Park, samt byggingen av det nye rådhuset, Rathaus Schöneberg. I tillegg ble også Bayerisches Viertel bygd mens Wilde var ordfører.

## Referanser
Tøyenbekken 12

**Tøyenbekken 12** (tidligere **Bækkegaden 12**) er en eiendom i Tøyenbekken på Grønland i Oslo og består av et trehus i to etasjer oppført i første halvdel av 1800-tallet, samt en trelasthall oppført 1939. 

## Tømmerhus (ca 1830)
Eiendommen ble anlagt som løkke for Claus Friedrichsen, ifølge Sundts kart av 1742, men ble først bebygget i første halvdel av 1800-tallet. Husets eksakte byggeår er ikke kjent, men ifølge eldre kart ble bygningen trolig oppført mellom 1828 og 1844. Bygningens første etasje er oppført i tømmer, mens andre etasje trolig ble påbygget noe senere med utmurt bindingsverk. Bygningen fungerte som beboelseshus, og fra 1915 med treskofabrikk i første etasje, frem til 1936.

## Trelasthall (1939)
Trelastfirmaet K.  Kværner kjøpte eiendommen i 1936, og søkte samme år om oppføring av trelasthall og et kontorbygg i sju etasjer etter tegninger av arkitekt Paul Hoel. Trelasthallen stod ferdig i 1939, men det omsøkte kontorbygget ble aldri oppført. I stedet fungerte det tidligere bolighuset som ekspedisjons- og utsalgslokale i tilknytning til trelasthallen, 2. etasje fungerte dessuten i kort tid som bolig. 
K. Kværner solgte eiendommen i 1978. En periode på 1980-tallet huset eiendommen en jernvarehandel. 

Bygningene huset i en periode galleriet 1857, men står nå tomme.

Eiendommen er oppført på Byantikvarens gule liste.

## Eksterne lenker
* 
* 1857 (galleri)
Marie Knudsen

**Karen Marie Knudsen** (født Kristiansen; 8. januar 1838 i Fredrikshald, død september 1923) var en av pionerene innen norsk arbeider- og kvinnebevegelse. 

I ettertid er hun mest kjent som hustruen til Christian Holtermann Knudsen, men hun var også selv politisk aktør. Hun deltok i Arbeiderpartiets kvinnebevegelse og var aktiv i forbindelse med streiken blant fyrstikkarbeiderskene i Kristiania i 1889. Hennes navn sto på det første oppropet som støttet streiken, sammen med Hulda Jeppesen og Helle Devold. De ble også valgt inn i streikekomiteen. 

Marie Knudsen var også blant de sentrale da Arbeiderpartiets Kvinneforening ble stiftet i Kristiania i 1895, sammen med blant andre Hulda Jeppesen, Gunhild Ziener og Helga Nestor Nilsen.

Hun giftet seg med Knudsen i 1870. Hun var da 33 år gammel og hadde en ti år gammel datter. De to fikk selv ingen barn, men hadde et lykkelig ekteskap.

## Referanser
Moneilemini

* Se Systematisk inndeling

**Moneilemini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, svært tettbygde, blankt svarte trebukker.

## Levevis
Billene lever i ørkener og ørkenaktige områder og er knyttet til kaktus-arter.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i tørre områdene i det Nord-Amerika, fra det sørvestlige Canada i nord til det sentrale Mexico i sør.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Moneilemini J. Thomson, 1864
******** Slekten *[[Moneilema]]* LeConte, 1852
********* *[[Moneilema albopictum]]* White, 1856
********* *[[Moneilema annulatum]]* (Say, 1824)
********* *[[Moneilema appressum]]* LeConte, 1852
********* *[[Moneilema armatum]]* LeConte, 1853
********* *[[Moneilema aterrimum]]* Fisher, 1931
********* *[[Moneilema blapsides]]* (Newman, 1838)
********* *[[Moneilema crassipes]]* Fisher, 1931
********* *[[Moneilema ebeninum]]* Bates, 1885
********* *[[Moneilema gigas]]* LeConte, 1873
********* *[[Moneilema longipes]]* White, 1856
********* *[[Moneilema manni]]* Psota, 1930
********* *[[Moneilema mexicanum]]* Fisher, 1926
********* *[[Moneilema michelbacheri]]* Linsley, 1942
********* *[[Moneilema opuntiae]]* Fisher, 1928
********* *[[Moneilema punctipennis]]* Fisher, 1926
********* *[[Moneilema rugosissimum]]* Casey, 1924
********* *[[Moneilema semipunctatum]]* LeConte, 1852
********* *[[Moneilema subrugosum]]* Bland, 1862
********* *[[Moneilema variolare]]* J. Thomson, 1867
********* *[[Moneilema wickhami]]* Psota, 1930

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
* Bildegalleri over artene
Stålsåpe

**Stålsåpe** er et stykke rustfritt stål med form som et såpestykke. Dens angivelige funksjon er å nøytralisere eller redusere sterk lukt fra hendene etter håndtering av fisk, løk, hvitløk og lignende.

Til tross for at stålsåpe selges av anerkjente forhandlere, mangler tilsynelatende vitenskapelig bevis for stålsåpens effekt. En hypotese er at disse såpene virker ved å binde opp svovelforbindelsene som finnes i matvarer som løk, hvitløk og fisk.

## Referanser
Rolv Muri

**Rolv Lorentz Muri** (født 22. desember 1921, død 1992) var en norsk maler, kjent for maleriene fra hjemplassen hans i Olden. 

Han vokste opp på Gjøvik og begynte etter farens ønske å jobbe for Postverket, hvilket brakte ham til fødebyen Ålesund.  Efter fem år kom den andre verdenskrig og han søkte dekning ved onkelens gård en tid, før han søkte opptak ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole og var ett års tid i 1945. Derefter gikk han fra 1946 til 1947 på Statens kunstakademi og tok for seg studieturer til Frankrike og Tyskland. I Danmark traff han kunstnerkona Helga og de livnærte seg av kunsten noen tid, før de overtok Rolvs morsgard, den bratte gården Auflem/Avlein innerst i Nordfjord.  

Etter fire år i bondeyrket tok han opp kunstnervirket og kunne i 1959 debutere på Høstutstillingen med «Fjellside». I 1963 mottok han Sogn og Fjordane sitt kunstnerstipend, og i 1966 Statens treårige arbeidsstipendium, slik at han tre år etter kunne avholde sin første egne utstilling i Oslo Kunstforening. Senere ble det flere slike og han ble endog innkjøpt av Nasjonalgalleriet og Riksgalleriet. Det hele toppet seg da han i 1977 ble en av de første i landet som mottok Statens garantiinntekt for kunstnere, dog fortsatte han med en mer beskjeden gårdsdrift (høy og sau).  Også Norsk kulturråd anskaffet to av hans malerier.

Han var sønn av Emil Rasmusson Muri (1897) og Milda Ellingsdotter Auflem (1899–1996). 

## Referanser


## Litteratur
*
Chris Klebl

**Chris Klebl** (født 5. januar 1972 i Düsseldorf i Tyskland) er en amerikansk funksjonshemmet langrennsløper, som konkurrerer i sitteski. Han konkurrerte for USA fram til 2011 og har konkurrert for Canada fra VM i 2011. Han har deltatt i tre paralympiske vinterleker, og ble i 2014 paralympisk mester på 10 km. I VM i 2011 ble han verdensmester på 15 km. 

## Bakgrunn
Klebl er født i Düsseldorf i Tyskland, men som USA-amerikansk statsborger. Han vokste opp i Østerrike, der han drev mye med ski og snowboard, og flyttet til USA i 1987. I 2005 hadde han en snowboardulykke, der han pådro seg en ryggmargsskade som gjorde at han ble lam fra livet og ned. Han bodde noen år på Hawaii, der han jobbet som massør, før han flyttet til California, og begynte med håndsykling. Deretter flyttet han til Colorado, der han begynte med sitteski,og tre måneder senere deltok han i verdenscupen i 2005. 

## Idrettskarriere
Han debuterte i verdenscupen i 2005, i et løp i Klosters i Sveits, der han kom på 10.-plass på 15 km. Han deltok også i VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2005 i Fort Kent, der han kom på 17.-plass på 15 km og 18.-plass på 10 km. 

Året etter deltok han ved Paralympiske vinterleker 2006 i Torino, der han kom på 11.-plass på 15 km, 18.-plass på 10 km og 23.-plass på 5 km. I 2007 fikk han sin første verdenscupseier, der han vant 16 km i et verdenscuprenn i Mt. Washington i Canada. Han fikk også mange andreplasser i verdenscupen denne sesongen. 

Han deltok igjen i VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2009. Hans beste plassering ble fjerdeplass på 15 km, og i tillegg kom han på sjetteplass på 10 km og syvendeplass på sprinten. I Paralympiske vinterleker 2010 deltok han bare på 15 km, der han kom på åttendeplass. 

Før han flyttet til Canada rakk han å vinne til sammen 11 nasjonale mesterskap i USA. Han flyttet til Canmore, og representerte Canada i VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2011 i Khanty Mansiysk. Der vant han sin første VM-tittel; han vant 15 km, og fikk i tillegg sølv på sprinten og fjerdeplass på 10 km. Samme år vant han tre canadiske titler, da han vant 7,5 km, 10 km og sprinten i det canadiske mesterskapet. 

Neste VM gikk ikke like bra for Klebl. I VM i skiskyting og langrenn for funksjonshemmede 2013 fikk han 13.-plass på sprinten som beste resultat. I tillegg kom han på 19.-plass på den lange distansen og 21.-plass på mellomdistansen. 

I Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji ble han paralympisk mester på 10 km. Han kom ellers på femteplass på sprinten og sjetteplass på 15 km, og han deltok også på det canadiske stafettlaget som kom på tiendeplass på 4 x 2,5 km. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil hos Canadas paralympiske komité 
* Profil hos Canadas langrennsforbund
* Profil hos Sotsji 2014
Daniel Kablan Duncan

**Daniel Kablan Duncan**  (født 30. juni 1943) er en ivoriansk politiker som siden november 2017 er landets visepresident. Fra 2012 var han statsminister i Elfenbenskysten. Han var også statsminister fra 1993 til 1999 og utenriksminister fra 2011 til 2012.

## Referanser
Marion Barry

**Marion Shepilov Barry jr.** (født 6. mars 1936 i Itta Bena i Mississippi, død 23. november 2014 i Washington, D.C.) var en amerikansk politiker. Han var borgermester i District of Columbia i flere perioder: Først fra 1979 til 1991, og deretter fra 1995 til 1999. Barry var deretter medlem av Council of the District of Columbia.

I 1978 ble han den andre sorte personen som ble valgt til borgermester i byen etter forgjengeren Walter Washington.

## Referanser
Hulda Jeppesen

**Hulda Johanne Jeppesen** (født Schmidt; 22. september 1855 i København, død 9. januar 1929) var en av pionerene innen norsk arbeider- og kvinnebevegelse.

Hun var gift med Carl Jeppesen, en av Arbeiderpartiets stiftere. Sammen med mannen drev hun børstefabrikk i Kristiania i noen år fra 1881. Mannens politiske engasjement gjorde imidlertid sitt til at fabrikken ble boikottet.

Hun var liksom sin mann engasjert i politikken, skjønt i en tid da kvinnenes rolle var mer tilbaketrukket. Hun deltok aktivt i forbindelse med streiken blant fyrstikkarbeiderskene i Kristiania i 1889. Hennes navn sto på det første oppropet som støttet streiken, sammen med Marie Knudsen og Helle Devold. De ble også valgt inn i streikekomiteen. 

Hun var også blant de sentrale da Arbeiderpartiets Kvinneforening ble stiftet i Kristiania i 1895, sammen med blant andre Marie Knudsen, Gunhild Ziener og Helga Nestor Nilsen.

## Referanser
Adrian Fenty

**Adrian Malik Fenty** (født 6. desember 1970 i Washington, D.C.) er en amerikansk politiker. Han var borgermester i District of Columbia i én valgperiode, fra januar 2007 til januar 2011.

I det demokratiske primærvalget i 2006 fikk han 57 prosent av stemmene, og vant i  alle de 142 valgdistriktene &mdash; den første som har klart dette. I hovedvalget fikk han 89 prosent av stemmene.

Fenty stilte til gjenvalg i 2010, men tapte for Vincent C. Gray i det demokratiske primærvalget. Han vant det republikanske primærvalget samme år, men ønsket ikke å stille til valg som republikaner

Fenty satt i bystyret i Washington, D.C., fra 2000 til 2007.

## Referanser
Perlebroderi

**Perlebroderi** er en form for broderi hvor perler sys fast til et underlag for å lage et mønster. 
Perlebroderi er en håndarbeidsteknikk som har lang tradisjon i mange ulike kulturer, og som man finner på folkedrakter verden over, og i middelalderens Europa var perlebroderi viktig innen både kirkelige og verdslige tekstiler.

I Norge i dag finner vi særlig perlebroderi som en del av enkelte bunader og som en del av samisk håndarbeid, duodji.

## Kilder
* Store norske leksikon
Alle hjerter deler seg

***Alle Hjerter Deler Seg*** er et musikkalbum av Oslo Ess utgitt i 2014. Albumet mottok stort sett gode kritikker.

### Sporliste
# «Stormen» (Åsmund Lande)
# «Under radaren» (Lande/Knut-Oscar Nymo)
# «Himmel & Helvete» (Lande/Nymo)
# «"Down at the Docks"» (Lande/Nymo)
# «Midnatt» (Lande/Nymo/Lars-Martin Skjørshammer)
# «Det brenner under beina mine» (Lande/Nymo)
# «Leiter etter jobb» (Lande)
# «Brenn byen ned» (Lande/Joachim Stene)
# «Den gyldne tiden» (Lande/Peter Larsson)
# «I skrivende stund» (Lande/Nymo)
## Medvirkende
### Oslo Ess
* Åsmund Lande - sang, gitarer, munnspill på *Under radaren*
* Peter Larsson - vokal, gitar
* Knut-Oscar Nymo - vokal, bass, wurlitzer på *Leiter etter jobb*
### Øvrige
* Håvard Takle Ohr - trommer, perkusjon 
* Roar Nilsen - bakgrunnvokal på *Under radaren, Det brenner under beina mine, Brenn byen ned* og *Den gyldne tiden*, produsent, tekniker
* Nick Terry - produsent, tekniker
* Bjarte Lund Rolland - klokkespill på *Det gyldne tiden*, produsent
* Lasse Hafreager - keyboard 
* Vincent Sorg - miksing, mastering 
* Paal Audestad - fotograf
* Remi Juliebø - coverdesign 
* Amber Booking - booking 
* Erlend Gjerde - A&R

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aaset søndre

**Aaset søndre** er et gårdsanlegg i Åmot i Hedmark som ligger i det skrånende terrenget ned mot elvene Åsta i sør og Glomma i øst. Gårdsanlegget har en lang historie som forteller om skogbruksvirksomhet og storgårdsmiljø i Midt- og Sør-Østerdalen. I skriftlige kilder kan en følge Aaset søndre tilbake til skattemanntallet «Gjengjerden» fra 1528. 

Aaset søndre ble fredet av Riksantikvaren i 2014. Fredningen omfatter hovedbygningen fra 1800-tallet, loftsbygningen fra 1700-tallet og stabburet i tre etasjer, i tillegg til et område rundt gården. 

## Eksterne lenker
*
Skillbragd

**Skillbragd** er en vevteknikk med lerretsbunn og mønsterinnslag, som er mest brukt i åklær, puter og løpere, og er som regel laget i ull, lin eller bomull.

Det karakteristiske for denne teknikker er den langsgående mønstringer i tekstilen, som også kalles Nordlandsåkle. I Norge har skillbragd bl.a. vært brukt til sengetepper, kistetepper, skinnfellplagg, dåpstepper og sjal.

## Kilder
* Store norske leksikon
* Norges Husflidslag
Bergsvingen (Molde)

**Bergsvingen** er en blindgate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten starter i Bergsbakken og gaten går sørvestover som i en sving. Gaten har fått navn etter Berg gård som var en gammel storgård i området. Gaten ligger også i bydelen Bergmo som også har fått navn etter denne gården.

## Se også
* Liste over gater i Molde

## Litteratur
*  Gunnar Talsethagen: *Gatelangs i Molde - A - L*. Romsdal sogelag, 2000. ISBN 82-90169-62-0
Bergvegen (Molde)

**Bergvegen** er en gate i Molde kommune i Møre og Romsdal. Gaten er en av mange som starter i Julsundvegen og gaten går både nord og vestover. Gaten har fått navn etter et stort bruk som Ludvig Berg eide i denne vegen. Gaten slutter i krysset Lillevikvegen/Solheimvegen

## Se også
* Liste over gater i Molde

## Litteratur
*  Gunnar Talsethagen: *Gatelangs i Molde - A - L*. Romsdal sogelag, 2000. ISBN 82-90169-62-0
1661 i Sverige

__NOTOC__
Begivenheter i året **1661 i [[Sverige]]**.
## Statsleder
* Monark – Karl XI, konge av Sverige (formynderregjering fram til 1672)

## Hendelser
* 28. mars – Erik Dahlbergh får kongelig privilegium til å forfatte plansjeverket *[[Suecia antiqua et hodierna]]*, som skal skildre det svenske stormaktsveldet.
* 21. juni – Fred sluttes mellom Sverige og Russland i Kardis etter den russisk-svenske krigen (1656–1661). Stolbovofreden fra 1617 bekreftes.
* 14. august – Norge påbegynner byggingen av Fredriksten festning ved Halden ved den nye grensen mot Sverige, etter at Bohus fästning tre år tidligere har blitt svensk.
* 30. desember – En brann herjer på Drottningholms slott som seinere må gjenoppbygges.

### Ukjent dato
* Riksskattmästare Gustav Bonde trekker opp retningslinjer for Sveriges økonomi. Da statsgjelden er enorm manes det til sparsommelighet på mange områder, særlig når det gjelder kriger.
* Nils Brahe d.y. forhandler fram en foreløpig vennskaps- og handelsavtale mellom Sverige og England.
* Sverige slutter forbund med Danmarks fiende i sør, hertugen av Holstein-Gottorp.
* Det besluttes å rive Älvsborg festning for å benytte steinen til Nya Älvsborg og Göteborg by.
* Kungliga biblioteket i Stockholm får i oppdrag å arkivere et eksemplar av hver svensk trykksak.

## Fødsler
* 18. desember – Christopher Polhem (født Polhammar), svensk oppfinner og industrimann (død )

## Dødsfall
* 19. november – Lars Kagg, svensk greve, riksråd og feltmarskalk, riksmarsk fra 1660 (født )


Fil:Christopher Polhem painted by Johan Henrik Scheffel 1741.jpg|Christopher Polhem(1661-1751)
Fil:Lars Kagg, 1623.jpg| Lars Kagg(1595-1661)


## Referanser
Rissho Kosei Kai

**Rissho Kosei Kai** (japansk , «Selskapet for innføring av juridiske og mellommennesklige relasjoner») er en buddhistisk legorganisasjon. Den ble grunnlangt 5. mars 1938 av Nikkyo Niwano (1906–1999) og Myōkō Naganuma (1898–1957).

Etter grunnleggerens død, overtok hans eldste sønn, Nichiko Niwano, rollen som lederskikkelse og ble utnevnt som president. For fremtidige etterfølgelser er regelen at den sittende presidenten skal utpeke sin etterfølger. Dette har allerede skjedd. Den nåværende presidentens datter, altså grunnleggerens barnebarn, Kosho Niwano, skal ta over presidentvervet etter sin far.

Organisasjonen holder Lotussutraen som det høyeste uttrykk for det buddhistiske budskapet, og betoner i sin praksis menneskelig fullkommengjørelse, fellesskap og sosial-etiske anliggender. Flere ganger i måneden samles man til feiringer og taler fra presidenten i foreningens store hall.

Rissho Kosei Kai driver et flerfoldig sosialt arbeid, særlig i andre land enn Japan, til tross for at organisasjonen i hovedsak er utbredt i Japan, selv om den også finnes andre steder. Det er mellom 3 og 5 millioner tilhengere.

## Referanser


## Litteratur
* Margareta von Borsig (Übs.): Lotos-Sutra - Das große Erleuchtungsbuch des Buddhismus. Verlag Herder, Neuausgabe 2009. ISBN 978-3-451-30156-8
* Katō Bunno, Tamura Yoshirō, Miyasaka Kōjirō (tr.), *The Threefold Lotus Sutra: The Sutra of Innumerable Meanings; The Sutra of the Lotus Flower of the Wonderful Law; The Sutra of Meditation on the Bodhisattva Universal Virtue*, Weatherhill & Kōsei Publishing, New York & Tōkyō 1975 (Rissho Kosaikai)  PDF  (1,4&nbsp;MB)
* Kyoden Sutra Readings: Extracts from the Threefold Lotus Sutra, Romanized Japanese and English Translation, Rissho Kosei-kai 1994
* Andreas Nehring: Rissho Kosei-kai: Eine neubuddhistische Religion in Japan (Erlanger Monographien aus Mission und Ökumene Bd. 16),  Verlag der Ev.-Luth. Mission 1992. ISBN 3-87214-316-6
* Nikkyo Niwano: A Guide to the threefold Lotus Sutra  (PDF; 800&nbsp;kB), Kosei Publishing  1989. ISBN 4-333-01025-X
* Christiane Schulze: *„Frieden durch Religion“ – ein japanisches Modell. Das interreligiöse Friedensprogramm der Risshō Kōsei-kai (1957-1991). Studien zur Entwicklungsgeschichte, Zielsetzung und Funktion: Weichenstellungen in drei Jahrzehnten (1949-1979)*. Peter Lang, Frankfurt/Main 2008, ISBN 978-3-631-55611-5

## Eksterne lenker
*
Chr. Lillestøl

**Rasmus Christian Lillestøl** (født 11. juni 1861 i Hornindal i Nordfjord, Sogn og Fjordane, død 11. mars 1946) var en av pionerene innen norsk arbeiderbevegelse. 

Lillestøl var skomakermester, etablert i Bergen. 

Han var sentral i arbeidet med å få organisert og samlet de fagorganiserte i Bergen de siste par tiårene på 1800-tallet. I kjølvannet av håndverksvennenes streikeaksjonen på slutten av 1880-årene tok han i 1890 initiativ til stiftelsen av De centraliserede Fag- og Arbeiderforeninger i byen. For byens arbeidere fungerte «Centralisasjonen» som det lokale politiske organ fram til Det norske Arbeiderparti overtok den rollen i forkant av årtusenskiftet. Foreningen ga i årene 1890 til 1892 ut avisen *Arbeiderens Røst*, etterfulgt av *[[Arbeidet]]*.

## Referanser
Kiso-observatoriet

**Kiso-observatoriet** (japansk: 木曽観測所, Kiso Kansokujo) er et astronomisk observatorium som befinner seg på fjellet Ontake i Nagano-prefekturet i Japan. Observatoriet ble grunnlagt i 1974 og vedlikeholdes av Institutt for astronomi ved vitenskapsfakultetet ved Universitetet i Tokyo. Det huser et 105 cm Schmidt-teleskop.

## Eksterne lenker
* Kiso Observatory
* University of Tokyo
Zdenka Vávrová

**Zdeňka Vávrová** (født 1945) er en tsjekkisk astronom. Vávrová er kjent som en oppdager av asteroider og krediteres oppdagelsen av 115 slike objekter. Hun deltok også i oppdagelsen av kometen 134P/Kowal-Vávrová. Hun observerte en som en asteroide, som fikk den provioriske benevnelsen 1983 JG, uten å se noen kometkoma. Denne komaen ble senere påvist på bilder tatt av den amerikanske astronomen Charles T. Kowal.

Asteroiden 3364 Zdenka er oppkalt etter henne.

## Liste over oppdagede små planeter og asteroider
} || 29. september 1980
|-
|  || 29. januar 1989
|-
|  || 16. oktober 1983
|-
|  || 15. november 1987
|-
|  || 18. august 1982
|-
| 6539 Nohavica || 19. august 1982
|-
| 6544 Stevendick || 29. september 1986
|-
|  || 28. oktober 1986
|}
} || 16. september 1980
|-
|  || 27. mars 1981
|-
| 6692 Antonínholý || 18. april 1985
|-
| 6697 Celentano || 24. april 1987
|-
| 6700 Kubišová || 12. januar 1988
|-
| 6822 Horálek || 28. oktober 1986
|-
|  || 30. oktober 1980
|-
| 7175 Janegoodall || 11. oktober 1988
|-
| 7221 Sallaba || 22. september 1981
|-
| 7272 Darbydyar || 21. februar 1980
|-
|  || 28. august 1981
|-
|  || 19. februar 1980
|-
|  || 14. august 1980
|-
|  || 6. oktober 1981
|-
|  || 10. september 1985
|-
| 7984 Marius || 29. september 1980
|-
|  || 16. oktober 1983
|-
| 8617 Fellous || 6. august 1980
|-
|  || 28. oktober 1986
|-
|  || 21. september 1987
|-
|  || 6. oktober 1981
|-
|  || 5. september 1983
|-
|  || 17. oktober 1984
|-
| 9841 Mašek || 18. oktober 1988
|-
|  || 24. august 1984
|}
} || 6. oktober 1981
|-
|  || 16. september 1980
|-
|  || 21. september 1987
|-
|  || 28. oktober 1986
|-
|  || 27. september 1984
|-
|  || 25. november 1986
|-
|  || 6. august 1980
|-
|  || 22. oktober 1989
|-
|  || 7. august 1988
|-
|  || 13. januar 1980
|-
|  || 21. august 1987
|-
|  || 25. november 1986
|-
|  || 21. august 1987
|-
|  || 6. august 1980
|}
|}

## Referanser
Zvjezdarnica-observatoriet

**Zvjezdarnicaobservatoriet** eller **Višnjanobservatoriet** (kroatisk: *Zvjezdarnica Višnjan*) er et astronomisk observatorium som befinner seg i landsbyen Višnjan i Kroatia. Det ledes av den kroatiske astronomen Korado Korlević. Ved midten av 2003 var observatoriet kreditert med 1748 oppdagelser.

Observatoriet huser mange sommerprogrammer for ungdom innenfor astronomi, arkeologi, marinebiologi og andre disipliner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* hjemmeside
*
Lutvannskroken (Oslo)

**Lutvannskroken** er en vei på Trosterud i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei inn fra Dr. Dedichens vei der denne går over i Lutvannsveien. Bilveien går et kort stykke inn i borettslagsfeltet. Resten er gangvei. 25 er eneste nummer i bruk.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Lutvannsveien (Oslo)

**Lutvannsveien** (1-37, 4-60) er en vei på Trosterud i bydel Alna i Oslo. Den går som en fortsettelse av Dr. Dedichens vei opp til Lutvann leir, som har nr. 60.

Veien fikk sitt navn i 1972.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Nyctimenini

* Se Systematisk inndeling

**Nyctimenini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Nokså små, slanke, grå-brunaktige trebukker. Hannens antenner er betydelig lengre enn kroppen. Kroppsformen er forholdsvis langstrakt, beina korte.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Nyctimenini J. Thomson, 1864
******** Slekten *[[Nyctimenius]]* Gressitt, 1951 (synomym *Nyctimene* J. Thomson, 1857, ikke Borkhausen, 1797)
********* *[[Nyctimenius chiangi]]* Huang, Chen & Liu, 2014
********* *[[Nyctimenius mamutensis]]* (Hayashi, 1975)
********* *[[Nyctimenius ochraceovittatus]]* (Aurivillius, 1922
********* *[[Nyctimenius palawanicus]]* (Aurivillius, 1922)
********* *[[Nyctimenius sabahensis]]* (Hayashi, 1975)
********* *[[Nyctimenius subsericeus]]* (Pascoe, 1866)
********* *[[Nyctimenius tristis]]* (Fabricius, 1792)
********* *[[Nyctimenius varicornis]]* (Fabricius, 1801)

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av ''Nyctimenius ochraceovittaus'' 
* Bilde av ''Nyctimenius varicornis''