open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nancy Greene

**Nancy Greene** (født 1943) er en kanadisk senator og tidligere alpinist.

## Biografi
Under OL 1968 i Grenoble gikk hun til topps i storslalåm. «Løvinnen», som hun ble kalt på grunn av sin aggressive kjørestil, vant med hele 2,64 sekunders margin til franske Annie Famose på sølvplassen. Greene fikk også sølv i slalåm, bare slått av Marielle Goitschel.

I sesongen 1966/67 vant hun tidenes første verdenscuptittel, og vant i tillegg storslalåmcupen. Hun forsvarte begge disse titlene det påfølgende året. Totalt vant hun 14 verdenscuprenn (tre i utfor, åtte i storslalåm og tre i slalåm). Etter at hun hadde lagt opp, var hun trener for det kanadiske landslaget.

Nancy Greene innehar utmerkelsen Order of Canada, landets høyeste utmerkelse for sivile. I 1999 ble hun utropt til århundrets beste kvinnelige canadiske sportsutøver.

Fra 2009 er hun medlem av Canadas senat. Hun representerer de konservative.

## Se også
* Liste over personer som har tent den olympiske ild

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Dagbok

**Dagbok** er en bok som benyttes til å journalføre begivenheter for den enkelte dag i året. Mens begrepet vanligvis brukes om personlige opptegnelser, finnes det også mer offisielle utgaver av dagbøker, som for eksempel kan føres av militære instanser, slik som en krigsdagbok, som registrerer strategisk eller taktisk betydelige hendelser.

Mange kjente personer har skrevet dagbok, for eksempel tenåringen Anne Frank, som skrev mens hun lå i skjul for nazistenes jødeforfølgelse, og engelskmannen Samuel Pepys, som skrev i sin egen kode.

## Memoarlitteratur
Dagbok som litterær sjanger er en av de eldste litterære stilretningene innenfor litteraturen og inngår i memoarlitteraturen (fra fransk *mémoire*, erindring, minneverdig). Memoarlitteratur betegner en litteratur som strekker seg tilbake til antikken med forfattere som for eksempel Xenofon og Julius Cæsar, og som behandler selvopplevde begivenheter. Grensen mellom memoarlitteratur, dagboksopptegnelser og skjønnlitterær prosa kan til en viss grad være flytende, slik som i Ernst Jüngers *In Stahlgewittern* (*I stålstormer*).

## Fiktive dagbøker
Dagbokformen har også vært et trekk for fiktive forfattere av reelle forfattere. Både Daniel Defoes *[[Robinson Crusoe]]* og Jonathan Swifts *[[Lemuel Gulliver]]* henvendte seg i «jeg»-form direkte til leseren i et dagboklignende format. I moderne tid peker blant annet *[[Bridget Jones dagbok]]* av Helen Fielding seg ut. Som litterær sjanger kalles det for dagbokroman.

## Se også
* Brev- og dagbokroman
* Logg
* Blogg
* Minnebok
Østre Aker vei (Oslo)

**Østre Aker vei** (17-103, 203-243, 253-255, 18-100, 202-214, 256-400) er en av hovedveiene gjennom Groruddalen i Oslo.  Østre Aker vei er fortsettelsen av Økernveien sørvest for Økernsenteret og er del av riksvei 163. Like før veien krysser inn i Akershus splittes den i to og den ene delen blir til Lørenskogveien, mens den andre delen fortsetter inn på  i nordgående retning. Veien har fire felt, er avkjørselsregulert og med to-plans kryss, men er ikke motorvei.

Østre Aker vei er ingen "tradisjonell" vei i historisk betydning, det meste av veien ble bygget fra 1950-tallet og fremover i en helt ny trasé, selv om den enkelte steder følger traséen til eldre veier. Veien følger dalbunnen i Groruddalen oppover og går langsmed jernbanen det meste av veien. Veien ble bygget i parseller gjennom 1960- og 70-tallet og sluttet lenge på Stovner, hvor den ble penset inn på den nåværende Brolandsveien; det var først i 1979 at veien ble forbundet med E6 og Lørenskog.

## Kommuner og knutepunkter
### [[Oslo]]
*  Tangerudkrysset, bare fra Oslo mot nord 
*  Tangerudkrysset, bare fra nord mot Oslo
* Fossumveien til Stovner og Rommen → 
*  til Haugenstua, bare i østlig retning
* Haavard Martinsens vei til Rommen, bare i vestlig retning
*  til Grorud /  til Haugenstua
*  til Grorud →  og Furuset → , i vestlig retning bare mot Oslo
* , bare fra øst
*  fra Nyland til Bredtvet
*  Nedre Kalbakkvei /  Veitvet
* Bomstasjon Østre Aker vei, bare i vestlig retning
* privatvei til Schibsted og Siemens, bare i vestlig retning
* Lunden fra Vollebekk til Brobekk, bare i vestlig retning
*  fra Risløkka til Brobekk og til Alna
* , bare i vestlig retning
*  til Økern næringspark og Hotell 33, bare i østlig retning
*  til Økern næringspark og Økern stasjon
* Lørentunnelen rampe mot vest til Smestad, Økerntunnelen →   Svinger rundt Økernsenteret mot sørvest til Økernveien

## Referanser


## Litteratur
*
SGML

**Standard General Markup Language (SGML)** er en internasjonal standard innen informasjonsteknologi.  Den spesifiserer et metaspråk som kan brukes for å angi oppbyggingen av spesielle markeringsspråk.   Utviklingen av en standard ble påbegynt av amerikanske ANSI i 1978, og en internasjonal standard ble utgitt av ISO i 1986 (ISO-8879).  SGML har vært brukt som basis for blant annet HTML, WML, XHTML og XML.

## Historie
SGML stammer fra IBM's Generalized Markup Language (GML), som ble utviklet på 1960-tallet av Charles Goldfarb, Edward Mosher, og Raymond Lorie. Navnet GML kommer fra initialene til etternavnene deres. Goldfarb skrev det  endelige arbeidet på SGML syntaksen i boka "The SGML Handbook". SGML var originalt designet for å gjøre det mulig å dele maskin-lesbare dokumenter i store prosjekter i regjeringer, lov, og industri. Mange av disse dokumentene må være lesbare i flere tiår – en lang tid innenfor informasjonsteknologifeltet. SGML ble også brukt omfattende av militær, luftfart, tekniske referanser, og i industriell publiseringsindustri. XML har gjort SGML egnet til utbredt mindre skala generell bruk.

## Referanser
Christl Haas

**Christl Haas** (1943–2001) var en østerriksk alpinist.

Under VM 1962 i Chamonix vant hun gull i utfor, og to år senere gikk hun til topps i samme disiplin under OL i Innsbruck. Hun tok ytterligere en utformedalje under OL 1968 i Grenoble, denne gangen ble det bronse.

Hun ble østerriksk mester åtte ganger: 3 ganger i utfor, 1 i slalåm, 1 i storslalåm og 3 i kombinasjonen.

Christl Haas omkom i en badeulykke i Middelhavet, bare 57 år gammel.

## Se også
* Liste over personer som har tent den olympiske ild

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tidlig kristen kunst og arkitektur

**Tidlig kristen kunst og arkitektur** er den historiske perioden som ligger mellom senantikken og den bysantinske og som delvis overlapper dem. Det har også vært vanlig å inkludere perioden i den bysantinske. Derfor finner en de samme monumentene både i verk om bysantinsk kunst og i monografier som bare handler om tidlig kristen kunst. Vanlig datering er ca. 200 til ca. 500. Det er lite som kan kalles kristen kunst før år 200, og etter år 500 dominerer den bysantinske kunsten.

## Kunst

### Maleri
De første bildene med kristent innhold finner en i katakombene. I den første kristne katakomben på Via Appia finner vi i gravkapellene malte enkeltscener fra bibelen. Forbildene til disse gravmaleriene var hentet fra illustrasjoner fra det gamle testamentet. Bildene er symbolske, og det viktigste er innholdet, ikke utformingen. Motivene var enkle og kun det viktigste var tatt med. En slik kortform av et bilde kalles et piktogram, og blir ofte brukt i senere kristen kunst.

### Skulptur
Det finnes nesten ingen frittstående statuer innen tidlig kristen kunst. Sarkofagene var de viktigste skulpturelle verkene i denne perioden. Omkring år 140-50 gikk man over fra å kremere de døde til å begrave dem, og til det trengte man sarkofager

### Mosaikk
Veggene i de tidlig kristne basilikaene var kledd med marmorplater og mosaikk. De første figurfremstillingen finnes i kirker fra slutten av 300 tallet. Bildene ble plassert på veggene etter et system og fremstilt i en forenklet form og har likhetstrekk med de bildene som fantes i katakombene.

## Arkitektur

En viktig bygningstype er basilikaen som en overtar fra romersk arkitektur og gis et kristent innhold. Noen eksempler på dette finner vi i Roma. Kirken Santa Sabina på Aventin-høyden fra ca. 400 er et eksempel på en tidlig basilika, det samme er den lille kirken Santa Maria in Cosmedin. Begge disse kirkene er i det store og hele bevart, men det finnes også en del andre kirker i Roma med bygningsdeler fra den tidlige kristne perioden, slik som Santa Maria in Trastevere. 

De store basilikaene i Roma var San Giovanni in Laterano, San Paolo fuori le mura, San Pietro (Peterskirken) og Santa Maria Maggiore. Den eneste av disse som har bevart bygningsdeler av betydning, er Santa Maria Maggiore, selv om også denne er sterk ombygd gjennom århundrene.

## Eksterne lenker
* Tidlig kristen kunst
* Art history resources
Rettsbetjent

**Rettsbetjenter** er i Norge uniformerte vakter i lagmannsretten. Normalt deltar en rettsbetjent ved større straffesaker av mer alvorlig karakter. Rettsbetjenten bistår ved oppgaver av praktisk og administrativ karakter. Han tar hånd om vitner og bistår presse og tilhørere med å finne plasser. Krav om godtgjørelse og lignende for vitner, kan normalt rettes til rettsbetjenten. Rettsbetjenten kan irettesette, eller etter ordre fra rettens formann bortvise, tilhørere ved behov.

Det er normalt pensjonerte polititjenestemenn som tjenestegjør som rettsbetjenter.
(What’s the Story) Morning Glory?

***(What's The Story) Morning Glory?*** er en britpopplate av den britiske gruppen Oasis. Det ble gitt ut i oktober 1995, og har til sammen solgt over 20 millioner eksemplarer på verdensbasis. Albumet er det tredje mest solgte albumet i historien i Storbritannia, og var det mest solgte i løpet av hele 90-tallet.

Det ble gitt ut fire singler fra albumet: «Some Might Say», «Roll With It», «Wonderwall» og «Don't Look Back in Anger». Alle disse ble massive salgssuksesser. Den psykedeliske «Champagne Supernova» ble også gitt ut som singel i noen land.

## Sporliste

# «Hello» 3:22
# «Roll With It» 4:00
# «Wonderwall» 4:18
# «Don't Look Back in Anger» 4:48
# «Hey Now!» 5:42
# *Uten navn* 0:44
# «Some Might Say» 5:29
# «Cast No Shadow» 4:52
# «She's Electric» 3:40
# «Morning Glory» 5:03
# *Uten navn* 0:39
# «Champagne Supernova» 7:27

## Listeplasseringer

## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 26

**Fylkesvei 26** (**Fv26**) går mellom riksgrensen mot Sverige i Trysil og Tolga.

Veien passerer Trysil med sine skianlegg, Femunden – Norges tredje største innsjø, før den ender på Tolga.

## Historikk
Før strekningen mellom Tolga og Øversjødalen ble oppgradert var veien mellom Os og Sømådal del av veien, i dag fylkesvei 28.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

 

----
Erstattet av riksvei 25 Østre Trysilvegen

----

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
The Piper at the Gates of Dawn

***The Piper at the Gates of Dawn*** er debutalbumet til Pink Floyd og ble utgitt i august 1967. Dette er det eneste Pink Floyd-albumet hvor Syd Barrett spiller en aktiv rolle. Albumet regnes som et av de viktigste psykedelisk rock-albumene grunnet Barrett sine unike komposisjoner. Tekstene handler om alt fra gnomer til sykler til verdensrommet. Albumet ble spilt inn i Abbey Road Studios.

Tittelen på albumet kommer fra kapittel 7 i Kenneth Grahames bok *[[Det suser i sivet]]*. Fløyteblåseren det refereres til er den greske guden Pan.

I 2003 ble albumet stemt frem til 347. plass på Rolling Stones liste over de 500 beste albumene gjennom alle tider. Albumet er anmeldt og omtalt som en «klassiker» av musikkavisen Panorama.

Høsten 2007 ble albumet utgitt i en ny versjon på tre CD-er. De to første inneholdt mono- og stereoversjon av albumet, mens den siste inneholdt nye versjoner av «Interstellar Overdrive» og «Matilda Mother», samt fem av de seks låtene som var med på bandets tre første singler.

## Sporliste
#«Astronomy Domine» (Barrett) – 4:12   
#* Hovedvokal: Syd Barrett og Rick Wright
#«Lucifer Sam» (Barrett) – 3:07
#* Hovedvokal: Syd Barrett
#«Matilda Mother» (Barrett) – 3:08
#* Hovedvokal: Rick Wright og Syd Barrett 
#«Flaming» (Barrett) – 2:46
#* Hovedvokal: Syd Barrett 
#«Pow R. Toc H.» (Barrett/Waters/Wright/Mason) – 4:26
#* Hovedvokal: Syd Barrett og Roger Waters 
#«Take Up thy Stethoscope and Walk» (Waters) – 3:05
#* Hovedvokal: Roger Waters 
#«Interstellar Overdrive» (Barrett/Waters/Wright/Mason) – 9:41
#* Instrumental
#«The Gnome» (Barrett) – 2:13
#* Hovedvokal: Syd Barrett 
#«Chapter 24» (Barrett) – 3:42
#* Hovedvokal: Syd Barrett 
#«Scarecrow» (Barrett) – 2:11
#* Hovedvokal: Syd Barrett 
#«Bike» (Barrett) – 3:21
#* Hovedvokal: Syd Barrett

## Besetning
*Syd Barrett – Gitar og vokal
*Roger Waters – Bass og vokal
*Richard Wright – Orgel og piano
*Nick Mason – Trommer

Annet personell:
*Norman Smith – produsent
*Peter Brown – teknikker
*Vic Singh - Bilder

## Referanser


## Litteratur
*

## Eksterne lenker
*
Baktriakamel

**Baktriakamel** eller **villkamel** (*Camelus ferus*), domestisert også kjent som **kamel** (*Camelus bactrianus*) tilhører slekten kameler (*Camelus*) og er et stort, drøvtyggende klovdyr med lang, bøyd hals, lange lemmer og to distinkte ryggpukler.

Arten ble domestisert for omkring 4&nbsp;500 år siden, trolig i Sentral-Asia. Dens nærmeste nålevende slektning er dromedaren (*Camelus dromedarius*), som kun har en enkelt synlig ryggpukkel. Vill baktriakamel (villkamel) er kritisk truet av utryddelse. Den kan være en egen art.

Navnet har arten fra det antikke landskapsnavnet Baktria i Sentral-Asia.

## Beskrivelse

Baktriakameler blir omkring 180–225&nbsp;cm i skulderhøyde og veier typisk 300&ndash;690&nbsp;kg. De har to distinkte ryggpukler, mot dromedarens ene. Vill baktriakamel (*C. ferus*) har ikke like uttalte pukler som domestiserte (*C. bactrianus*), og puklene sitter dessuten med noe større avstand. Villkamelen er dessuten mindre fysisk og noe slankere bygget.

Villkamelen (*C. ferus*) har vist seg i stand til å drikke saltvann, uten at det har fått negative konsekvenser for dyra.

Baktriakamelen er sterk, utholdende og kan bære tungt, men den er ikke like hurtig som dromedaren. Kjøttet spises, melken brukes til å lage blant annet ost og smør, huden til lær, pelshårene til tøyveving og ekskrementene til brensel.

## Klassifisering
I øyeblikket hersker det en viss forvirring omkring hvorvidt den domestiserte (*C. bactrianus*) og ville (*C. ferus*) baktriakamelen er to distinkte arter eller ikke. En DNA-studie fra 2008 indikerer at det er to separate arter. Evolusjonært skilte de trolig lag for omkring 700&nbsp;000&nbsp;år siden.

## Utbredelse
Baktriakamel er utbredt i Asia og brukes som et allsidig husdyr. Den ble trolig domestisert i Sentral-Asia for omkring 4&nbsp;500 år siden. Den ville bestanden (*C. ferus*) som fortsatt eksisterer er kritisk utrydningstruet og teller trolig kun omkring 900-1&nbsp;100 dyr.. Disse overlever i fire begrensede områder i Gobiørkenen, tre i Kina og ett i Mongolia. Den største populasjonen finnes i Lop Nor, et tidligere testområde for kjernefysiske våpen gjennom 45 år, men nå dedikert som viltreservat for den ville baktriakamelen.

## Atferd
Baktriakameler er planteetere (herbivore) som har tilpasset seg inntak av vanskelige plantevekster, som ørkenvekster med pigger eller vekster med et høyt innhold av salt.

Hunnen går drektig i 12-14 måneder og føder normalt kun en kalv. Den nyfødte kalven kan gå og løpe etter kun få timer. Den vil die mora i opp mot 18 måneder, før den avvennes. Ungdyr blir kjønnsmodne etter cirka 3,5 år. Villkamelen blir sjelden mer enn 25 år gammel, mens den domestiserte kamelen typisk blir 25-35 år.

## Annet
Villkamelen er på randen av utryddelse. Den trues av hybridisering, predasjon fra ulv og krypskyting, det siste fordi kamelene konkurrerer om føden i et område med svært begrenset tilgang på egnet føde.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Wild Camel Protection Foundation
Jenny

**Jenny** har flere betydninger:

*Jenny (navn), et kvinnenavn.
*Jenny (roman), fra 1911 av Sigrid Undset.
*Jenny (TV-serie), en norsk dramaserie fra 1982, basert på Undsets roman
* Jenny (dokumentar), dansk dokumentarfilm fra 1977
Flatisvatnet

**Flatisvatnet** (også kalt *Bjørnefossvatnet*) er en innsjø i Rana kommune i Nordland. Den ligger øverst i Glomdalen mellom de to hovedbreene i Svartisen.

Vatnet får tilsig fra Vesterdalen via Bjørnefossen i øst, og direkte fra Flatisen som inntil nylig strakk seg helt ned til vatnet i vest. Vatnet har utløp mot sør via Glomåga til Langvatnet.

## Referanser
Alsvågvatnet

**Alsvågvatnet** er en innsjø i Øksnes kommune i Nordland. Den ligger vest for Alsvåg på Langøya.

## Referanser
Sefrivatnet

**Sefrivatnet** (sørsamisk: *Sohkerde*) er en innsjø i Grane kommune i Nordland. Vatnet har tilsig fra Litl-Majavatnet i sørøst samt mange mindre bekker. Utløpet er i nord via Sefrivasselva til Kjerringvatnet.

Vannkanten på vestsiden danner grense mot Holmvassdalen naturreservat. På østsiden går Europavei 6 og Nordlandsbanen, sistnevnte med sidespor til Sefrivatn pukkverk.

## Referanser
Flatningen

**Flatningen** er et vann som ligger i Vågå kommune i Innlandet. Vannet har en bestand av ørret og røye.

## Referanser
Ramsgjelvatnet

**Ramsgjelvatnet** er en innsjø i Beiarn kommune i Nordland. Den har utløp mot vest til Store Gjeddåga, ei sideelv til Beiarelva.

## Referanser
Store Oksvatnet

**Store Oksvatnet** er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den er en del av Pasvikvassdraget og har utløp mot nord til Okselva.

## Referanser
Hvem Hva Hvor

***Hvem Hva Hvor*** er Aftenpostens årsleksikon, utgitt første gang høsten 1935, da avisen startet med å utgi et årsleksikon, en aktuell oppslagsbok. De første utgavene av årboken 1936–1940 hadde tittelen ***Hvem Hvad Hvor***. Utgivelsen ble stanset under andre verdenskrig, men fra 1946 har det kommet årlige utgaver. Frem til utgaven for 1994 (utgitt i 1993) var formatet 12,5×16,5 cm. Fra 1995-utgaven (utgitt i 1994) ble formatet endret til det større 17×22 cm. For 2011-utgaven (utgitt i 2010) er formatet tilbake til det opprinnelige.

## Bakgrunn
Bøkene har i alle år inneholdt en kort oversikt over det foregående års viktigste hendelser, avisoverskrifter med videre. I tillegg aktuelle tematiske artikler, aktuelle navn i tiden, idrettsrekorder, prisvinnere, film og teater og meget annet. Boka utgis årlig i oktober; og er i tittelen angitt å gjelde det etterfølgende året. *Hvem Hva Hvor 1985* er derfor utgitt i *1984*, og dekker begivenheter i perioden oktober *1983-september 1984*.

Utgaven for 2015 (som utkom i oktober 2014) var den 75. i rekken, Den kom i et opplag på , og siden førsteutgaven har *Hvem Hva Hvor* blitt utgitt i rundt fem millioner eksemplarer.

Ny utgave kommer hver høst, og utgiveren markedsfører boken som *den perfekte julegave*.

Utgiverne *Aftenposten* har utgitt faksimileutgaver av de første årgangene 1936 til 1954.

Ideen til *Hvem Hvad Hvor* ble opprinnelig uttenkt i 1933 i den danske avisen *Dagbladet Politiken*. Første utgave av boken utkom i Danmark den 21. desember 1933 under tittelen *Hvem Hvad Hvor Politikens Aarbog 1934*. Den siste kom i Danmark i november 2012 som utgave for 2013. Tilsvarende årbøker har også vært utgitt på svensk, finsk, nederlandsk og tysk. Boken har vært mønstergivende for en rekke andre oppslagsbøker.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hvem Hva Hvor  på Schibstedforlag.no
Dalavatnet (Sogndal)

**Dalavatnet** er en innsjø i Sogndal kommune i Vestland kommune. Den er utspring for Sogndalselvi, som renner ut fra sørenden av sjøen. De største tilløpselvene er Selsengelvi fra nord og Gunvordalselvi fra vest.

## Referanser
Gåsvatnet (Grane)

**Gåsvatnet** (sørsamisk: *Sarvejællanjaevrie*) er en innsjø i Grane kommune, helt sørøst i Lomsdal-Visten nasjonalpark i Nordland. Vatnet har tilsig vesentlig fra områdene mellom Langskardfjellet og Jordbrufjellet i nordvest, og har utløp mot sørøst gjennom Gåsvasselva til Svenningdalselva.

## Referanser
Nysætervatnet

**Nysætervatnet** er en innsjø i kommunene Stranda og Sykkylven i Møre og Romsdal. Den er regulert som magasin for Fausa kraftverk.

Den opprinnelig planen fra 1939 omfattet 2 meter nedtapping av vannstanden når det var for lite vannføring i Fausaelva, alternativt 1 meter oppdemming og 1 meter nedtapping. Den første demningen ble laget av jord og planker. På 1950-tallet ble reguleringen utvidet med høyere dam og mer nedtapping, reguleringen medførte neddemming av omkring 300 dekar.

## Referanser
Fjellsjåen

**Fjellsjåen** er en innsjø i Vinje kommune i Telemark. Den ligger på Hardangervidda og har utløp mot øst gjennom Fjellsjåbekken, som renner ned til Skardvatnet.

## Referanser
Hartvikvatnet

**Hartvikvatnet** (nordsamisk: *Árajávri*) er en innsjø i Narvik kommune i Nordland. Den ligger nederst i Vassdalen, rundt fem kilometer øst for Bjerkvik. Hovedtiløpet er Vassdalselva som kommer inn fra øst, og utløpet er mot vest til Elvegårdselva.

Innsjøen ble kjent i media etter at elleve tyske Junker 52 under andre verdenskrig landet på isen i april 1940 etter å ha møtt på tett snødrev og dårlig sikt på turen nordover til Bardufoss. Da de tyske styrkene returnerte til flyene hadde de fleste frosset fast og var for skadde til å kunne flys videre &ndash; kun ett av flyene hadde mulighet til å lette på nytt, og da isen senere smeltet sank så de ti gjenværende flyene. I ettertid er flere tatt opp, og de fleste av disse befinner seg på museum i Tyskland og Norge. Per 2012 ligger det fortsatt tre fly i vannet. Det ene har sunket ned i bunnen, det andre ligger på om lag 40 meters dyp og det tredje ligger like under vannoverflaten (4&ndash;8 meter under vannoverflaten).

## Fotnoter



## Referanser
Vicar

**Victor José Arriagada** «**Vicar**»  **Ríos** (født 16. april 1934 i Santiago i Chile, død 3. januar 2012 i Santiago i Chile) var en chilensk tegneserietegner. Han fikk jobb som karikaturtegner i et politisk blad, samtidig som han studerte kunst og teater.

I 1960 flyttet han til Barcelona i Spania hvor han fikk to forskjellige jobber for forskjellige forlag. Han illustrerte blant annet fortellinger for barn. I 1966 begynte han i tegneseriebransjen, og i 1971 fikk han tilbud om å bli tegner for Gutenberghus (nå Egmont), hvor han tegnet Disney-tegneserier. Hans første historie, «The Office Chair», kom samme år. Vicar flyttet etter hvert tilbake til Chile, men beholdt jobben.

Vicar var inspirert av Carl Barks, og hadde en svært god tegnestil. Han pleide vanligvis å tegne etter andres manus, men har skrevet ett manus selv, nemlig «Lykken kommer, lykken går» (D 97044) som ble utgitt i Donald Duck & Co 33/1997. Vicar er tegneren som har fått publisert størst sideantall gjennom tidene, og har utviklet tegnestilen til en svært god, fra en middelmådig stil som han hadde i begynnelsen. Vicars historier er svært vanlige innslag i Donald Duck & Co.

Vicar besøkte Norge i 2004, i forbindelse med Donalds 70-årsjubileum.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Vicar i Inducks
*  Vicar biografi i Lambiek Comiclopedia
Østre Bjonevatnet

**Østre Bjonevatnet** er et vann som ligger vest i Gran kommune i Innlandet. Vannet ligger mellom Bjonevika ved Sperillen og Bjoneroa ved Randsfjorden. Vannet har tilsig fra flere bekker i nord, blant andre østre og vestre Dragbekken via Draget, og fra Trona i sør. Utløpet er i østenden der Østre Bjonelva renner ned til Randsfjorden.

Fylkesvei 47 går på nordsiden av vannet, fra Bjoneroa i øst og til fylkesgrensa mot Buskerud i vest. Der fortsetter veien som fylkesvei 184 til E 16 ved Bjonevika.

## Referanser
Iptojávri

**Iptojávri** er en innsjø i Narvik kommune i Nordland. Den er regulert som magasin for Skjomen kraftverk.

## Referanser
Isolerende språk

:*Må ikke forveksles med [[isolerte språk]].*
**Isolerende språk**, også omtalt som **analytiske språk**, kjennetegnes ved at orda i liten grad tar bøyningsendelser eller avledningssuffikser. 

I sin reneste form betyr det at alle ord bare består av ett morfem. Flertall må da f.eks. markeres ved et eget ord for «mange», mens verbalhandling i fortid angis ved å tilføye et ord for «da».

Klassisk kinesisk og vietnamesisk er eksempler på forholdsvis rent isolerende språk.

## Referanser


## Se også
*Morfologisk typologi
Hub (datanettverk)

En **hub** eller et nettverksnav er en enhet som brukes til å koble sammen flere datamaskiner i et nettverk,
for å få dem til å kommunisere med hverandre. En hub opererer på det nederste laget i OSI-modellen (fysisk lag).

En hub har to eller flere porter. Når den mottar et signal på en av portene, sender den signalet videre ut på alle porter. Dette fører til at *alle* datamaskiner som er tilkoblet huben mottar signalet. Den maskinen som har rett adresse vil da fange opp signalet og etablere kommunikasjon med den datamaskinen som sendte signalet. 

Huber brukes i Ethernet og Token Ring-nettverk med tvunnet parkabel. I Token Ring-nettverk kalles en hub for en MAU (Multi-station Access Unit). Huber brukes imidlertid lite i dag. De er for det meste erstattet av switcher som er mer intelligente og bare sender signalet til adressen det er ment til, noe som gir bedre ytelse og sikkerhet. 

Man trenger ikke en hub når man bare skal koble to maskiner i et nettverk, da dette kan gjøres med en spesiell type (kryssede) nettverkskabler eller med vanlige nettverkskabler om minst én av maskinene har et nettverkskort med Auto-MDIX. Som oftest er det likevel enklere å koble to eller flere pc-er sammen med en hub.

## Eksterne lenker
*
Severomorsk

**Severomorsk** (russisk: *Североморск*) er en lukket by i Murmansk oblast i  Russland, omkring 25 kilometer nord for Murmansk ved Murmanskfjorden. Her er den russiske nordflåtens administrative hovedkvarter. Severomorsk har Kolahalvøyas største tørrdokk. Byen hadde .

Stedet ble grunnlagt i annen halvdel av 1800-tallet med navnet Vajenga. Det fikk bystatus i  1951 og fikk samtidig det nye navnet Severomorsk.

Sammen med de understilte småbyene Rosljakovo, Safonovo, Safonovo-1, Severomorsk-3 og Sjtsjukozero har Severomorsk en bymessig befolkning på ca. 53&nbsp;800 innbyggere (2002).

Det russiske forsvaret har 3 flybaser i nærheten: Severomorsk-1, Severomorsk-2 og Severomorsk-3.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Satellittbilde fra Google Maps
* Kart
* Russland.no – Informasjon om blant annet økonomi, lovgivning, kultur og turisme''(på norsk)
Daan Jippes

**Daniel Jan «Daan» Jippes** (født 14. oktober 1945 i Amsterdam i Nederland) er en nederlandsk tegneserieskaper. Som femåring passerte han en bokbutikk på vei til skolen. Dette var i 1950, to år før Donald-bladet begynte å bli utgitt i Nederland, men i butikkvinduet var det utstilt et belgisk Mikke Mus-blad, og hver gang lille Daan passerte vinduet, så han om det var et nytt nummer. Han hadde ingen lommepenger, og hadde uansett ikke skjønt den franske teksten, men han var fascinert over forsidetegningen. Da han lærte å lese, fikk han abonnement, og senere også abonnement til Donald Duck. «Det var slik alt startet», forteller Daan Jippes. 

Drømmen hans var å tegne Donald, og når han leste bladet, studerte han detaljer. Etter skolegang og militæret trengte han en jobb, og å tegne var naturlig det han ville jobbe med. Han ble henvist til et firma som het De Geïllustreerde Pers, og som ga utga en rekke blader, blant annet Donald Duck. Barndomsdrømmen kunne bli oppfylt. 

Han begynte å tegne ukentlige striper til forskjellige blader, samtidig som han tegnet noen forsider til Donald-bladene. Hans første historie var «Fengslende fugleliv» (1972). I 1975 fikk han rollen med å se over innkomne serier, rette historier osv. Det var god trening, men det må ha vært frustrerende å rette andres serier, når han hadde muligheten til å lage serier selv. Rundt 1979 så han etter en sjanse til å tegne selv. Han tok med seg sine tegninger og fløy til Burbank, California, USA.

Hans tegninger av Mikke Mus imponerte Eric Larson, og Daan ble invitert til å jobbe i Larsons studio. De neste femten årene var han med og lagde alt fra t-skjorter til filmer. Han hjalp til og med på å lage blant annet Aladdin.

I senere tid har han tegnet mange forsider og fortellinger. Hans strek er nesten identisk med selveste Carl Barks', og siden 1990-tallet har han fått i oppdrag å gjentegne hakkespetthistorier Barks skrev manus til på 1970-tallet og som andre har tegnet. Hensynet til naturen løper som en rød tråd gjennom disse. Jippes er av andre Disney-tegnere som bl.a. William Van Horn og Don Rosa sett på som den beste av Barks-etterligningene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Daan Jippes i Inducks
Tony Strobl

**Anthony Joseph Strobl** (født 12. mai 1915 i Cleveland i Ohio i USA, døde 29. desember 1991) var en amerikansk tegneserieskaper. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han ble født av tsjekkiske foreldre, og vokste også opp der. På delstatens kunstskole, Cleveland School of Art, skaffet han seg i tidsrommet 1933&ndash;37 en stor allmenn grunnutdanning. En viktig historisk begivenhet var at han gikk der sammen med Jerry Siegel og Joe Shuster. Sammen hadde de tre en idé om en ny type seriehelt, og var i ferd med å utvikle den. Tony hjalp til med å finpusse figuren tegnemessig, men han trodde ikke at figuren hadde noen stor framtid foran seg, men resultatet ble Supermann.

Rett etter Tonys eksamen hadde verdens første tegnede langfilm, *[[Snehvit og de syv dvergene]]*, akkurat hatt premiere. Tony så den, selvfølgelig, og tenkte at det å tegne dverger og søte dyr kunne være noe for han, og derfor sendte han en søknad til Disney. Den ble refusert, men en stund senere besøkte han studioene og gikk personlig inn til personalkontoret, hvor han til slutt ble ansatt. 

### Tegneserier
I desember 1938 begynte han på sitt første oppdrag; animasjon til pastoralsymfoniavsnittet i *[[Fantasia (film)|Fantasia]]*. Senere jobbet han med *[[Dumbo]]* og *[[Pinocchio (1940)|Pinocchio]]*, helt til krigen kom og han ble kalt inn. 

Etter krigen gikk han tilbake til filmen, og fikk øynene oppe for tegneseriebransjen, og fant ut at det var bedre betalt enn animasjonsjobben. Noen år hadde han en rekke korte tegnejobber, helt til han i 1947 tok steget inn i Western Publishings lokaler i Beverly Hills og ga en søknad på en jobb, som han også fikk. Western Publishing var forlaget som utga de fleste funny animal-seriene, med figurer fra filmstudioer som Disney, Warner Brothers (Snurre Sprett etc.) og Walter Lantz (Hakke Hakkespett). De tegnerne som ville, fikk derfor jobbe i et bredt spekter av figurer, og av de tegnerne var Tony Strobl.

Strobls første verk hos Western var en serie om Bucky Bug (ikke utgitt i Norge) til *[[Walt Disney's Comics and Stories]]* nr. 100 i januar 1949. Han ble etter hvert mest kjent for sine Donald Duck-historier, men tegnet også andre figurer, som Mikke Mus og Langbein. På femtitallet økte utgivningen av Disney-blader, ettersom de solgte så bra. *Walt Disney's Comics and Stories* solgte nesten 4 millioner pr. nummer toppåret 1952. Western Publishing begynte å utgi bladene *Donald Duck*, *Mickey Mouse* og *Uncle Scrooge* annenhver måned. Mange gode tegnere tegnet Donald den gangen, som Carl Barks, Jack Bradbury, Phil de Lara, Dick Moores, Paul Murry og selvfølgelig Tony Strobl. Etter 1954 sto han for det meste av innholdet i Donald Duck, mens Murry og Bradbury dominerte Mikke Mus-serier. 

Den 29. desember 1991 døde Tony Strobl, tegneren som bortsett fra Vicar og Barks har fått publisert flest sider med Donald-serier.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Tony Strobl i Inducks
Depeche Mode

**Depeche Mode** er et britisk synthrock band. Bandet ble grunnlagt i 1980 som et synthpop band, og var gjennom mesteparten av 80-tallet et av de fremste bandene innenfor *new wave*/*[[new romantic]]*-sjangeren. I 1990 fikk det sin hittil største hit, *Enjoy the Silence,* fra albumet *[[Violator]]* og etablerte seg med det som et av verdens mestselgende band. Depeche Mode har frem til i dag solgt flere enn 100 millioner plater verden over.

I Moskva i 1992 gikk gruppens fans spontant ut i gatene med ønske om at «Sovjethærens dag» ble omdøpt til «Depeche Mode-dag».

## Medlemmer
;Dagens medlemmer
*Martin Gore – hovedkomponist, låtskriver,  vokal, gitarer, synth
*David Gahan – vokal, låtskriver
;Tidligere medlemmer
*1983–1995: Alan Wilder (Recoil) – synth
*1980–1981: Vince Clarke (Erasure) – hovedkomponist, låtskriver, synth
*Andrew Fletcher (synth)

## Diskografi

### Studioalbum
*1981: *[[Speak & Spell (album)|Speak & Spell]]*
*1982: *[[A Broken Frame (album)|A Broken Frame]]*
*1983: *[[Construction Time Again (album)|Construction Time Again]]*
*1984: *[[Some Great Reward (album)|Some Great Reward]]*
*1986: *[[Black Celebration (album)|Black Celebration]]*
*1987: *[[Music for the Masses]]*
*1990: *[[Violator (album)|Violator]]*
*1993: *[[Songs of Faith and Devotion]]*
*1997: *[[Ultra (album)|Ultra]]*
*2001: *[[Exciter (album)|Exciter]]*
*2005: *[[Playing the Angel]]*
*2009: *[[Sounds of the Universe]]*
*2013: *[[Delta Machine]]*
*2017: *[[Spirit (Depeche Mode-album)|Spirit]]*
*2023: *[[Memento Mori (album)|Memento Mori]]*

### Konsertalbum
*1989: *[[101 (album)|101]]*
*1993: *[[Songs of Faith and Devotion Live]]*

### Samleplater
*1984: *[[People are People (album)|People Are People]]* (kun i Nord-Amerika)
*1985: *[[The Singles (81-85)|The Singles 81>85]]* (gjenutgivelse 1998)
*1985: *[[Catching Up With Depeche Mode]]* (kun i Nord-Amerika)
*1991: *Singles Box, Vol. 1*
*1991: *Singles Box, Vol. 2*
*1991: *Singles Box, Vol. 3*
*1998: *[[The Singles (86-98)|The Singles 86>98]]*
*2004: *Singles Box, Vol. 4*
*2004: *Singles Box, Vol. 5*
*2004: *Singles Box, Vol. 6*
*2004: *[[Remixes 81 - 04|Remixes 81-04]]*
*2006: *The best of Depeche Mode volume 1*
*2011: *[[Remixes 2: 81-11]]*

### Singler

## Turnéliste

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Flemming Andersen

**Flemming Andersen** (født 1968) er en dansk tegneserieskaper. Etter videregående skole og militæret ville han prøve seg som tegner for noen sjællandske reklamebyråer og aviser, men det var forgjeves. På Gutenberghus (senere Egmont) var man heller ikke interessert i å benytte seg av Andersens reklameillustrasjoner, men oppfordret ham istedenfor til å forsøke seg på Disney-tegneserier. Disse har han holdt på med siden. Hans første historie, «Smak og behag», kom i 1990.

De første månedene skrev Flemming Andersen manus, men etterhvert begynte han å tegne selv også. Andersens tegnestil er elsket av mange, kanskje på grunn av hans evne til å legge følelser inn i endene. Andersen liker måten Donald og de andre endene er designet på. Han er også meget flink til å tegne bakgrunner i historiene sine.

Idag tegner han lengre historier med sin italienske tegnestil, som ofte blir utgitt i pocketbøkene. I 1997 assisterte Flemming Andersen Egmont med å utvikle Disney-historier til det japanske markedet. I 1999 begynte Andersen å illustrere barnebøker for forlaget Alrune, bl.a. "Nuttenok og kimekæmpen". Andersen bor nå i København.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Flemming Andersen i Inducks
Alexanderplatz

**Alexanderplatz** («**Alex**») er en stor offentlig plass og et viktig trafikknutepunkt i bydelen Mitte i Berlin.

## Historie
Plassen spilte frem til midten av 1800-tallet en viktig rolle som militær parade- og ekserserplass. Den prøyssiske kong Fredrik Vilhelm III  oppkalte i 1805 plassen etter tsar Alexander I av Russland, som besøkte Berlin samme år. Under marsrevolusjonen i 1848 kom det til gatekamper på plassen. Under demonstrasjonene mot DDR-regimet i 1989, ble det avholdt store demonstrasjoner på Alexanderplatz, med demonstrasjonen 4. november 1989, som et høydepunkt.

I løpet av siste del av 1800-tallet fikk plassen en viktig rolle med oppførelsen av stasjonen med samme navn, og ble et stort kommersielt senter. Plassens gullalder var på 1920-tallet, hvor den sammen med Potsdamer Platz var hjertet i Berlins natteliv. Den domineres av det 368 meter høye fjernsynstårnet. 

Plassen har gitt navn til Alfred Döblins berømte roman Berlin Alexanderplatz, fra 1929.

## Bildegalleri

Fil:Berlin - Weltzeituhr and Fernsehturm.jpg|Verdensuret med Fernsehturm synlig i bakgrunnen
Fil:Alexanderplatz 2009.JPG|Alexanderplatz sett fra Fernsehturm i 2009: Berolinahaus og Alexanderhaus, Stadtbahn helt nederst
Fil:Bahnhof Berlin-Alexanderplatz.jpg|Alexanderplatz stasjon
Fil:Berlin Alexanderplatz - Alexanderhaus 1.jpg|Alexanderhaus
Fil:Project-blinkenlights-aerial-view.jpg|Project Blinkenlights
Fil:Alexanderplatz tv 1.jpg|Bahnhof Alexanderplatz og Fernsehturm
Fil:Alexanderplatz 1784 1.jpg|Alexanderplatz i 1784
Fil:Train station Berlin Alexanderplatz.JPG|Jernbanestasjonen på Alexanderplatz
Fil:Berlin Alexanderplatz 1903.JPG|Alexanderplatz i 1903
Fil:Berlin Alexanderplatz Berolina.jpg|«Berolina» (ca. 1900)


## Referanser
Ossi Reichert

**Rosa «Ossi» Reichert** (født 25. desember 1925, død 16. juli 2006) er en tidligere tysk alpinist.

Hun deltok i OL 1952 i Oslo, hvor hun tok sølv i slalåm etter Andrea Mead-Lawrence og foran lagvenninnen Annemarie Buchner, som tok bronsemedaljen.

Fire år senere vant Reichert gull i storslalåm under OL 1956 i Cortina d'Ampezzo.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nedre Roasten

**Nedre Roasten** er en innsjø i Engerdal kommune i Innlandet og Røros kommune i Trøndelag. Nedre Roasten ligger i Femundsmarka nasjonalpark.

## Referanser
Baranduin

**Baranduin** eller **Brennvina** er en fiktiv elv fra J.R.R. Tolkiens verden Midgard.

Baranduin har sitt opphav i Nenuial (*Skymringsjøen*) i den nordre delen av Eriador, og derfra flyter den omtrent 60 mil mot øst før den svinger og renner videre nesten rett mot sør; etter enda 120 mil renner den gjennom den aller østligste delen av Hobsyssel. Med dette skaper Brennvina den østre grensen av Hobsyssel, med unntak av Bukkenland som ligger mellom Brenvina og Gammelskogen mot øst. Den eneste større krysningspunktet i Hobsyssel er *Brennvin broen* på Østveien og Bukkaborg frega.

Brennvina skapte en grense rundt Gammelskogen på sørsida av skogen, og derfra svinger elva mot sørvest, og krysser en gammel vei ved Sarnvad og flyter videre mot den nordre delen av det ubefolkede området av Minhiriath før den flyter videre ut i Belegaer nord for den skogdekkede regionen av Eryn Vorn.

Navnet *Baranduin* var Sindarin for *Gylden-brun elv*. Hobbitene fra Hobsyssel hadde opprinnelig gitt elva navnet *Branda-nîn*, som betydde *Grense vann* på originalt Hobbit Vestrønt. Dette ble senere forandret igjen til *Bralda-hîm* som betydde *Gjenstridig øl* (og myntet på vannets farge), og som Tolkien skrev om til engelsk som *Brandywine* (Brennvina).

For Hobsyssels hobbiter var Brennvina grensen mellom det kjente og det ukjente, og selv de som bare levde rett på den andre sida av elva, i Bukkenland, ble sett på som rare og underlige.
Holsjøen

**Holsjøen** er en innsjø i kommunene Orkland og Midtre Gauldal i Trøndelag. Navnet har sin opprinnelse i at det ofte oppstår et hull i isen midt på vannet i løpet av vinteren. Dette skjer som en følge av at strømmer fra elva Gjøssåa, som renner inn i Holsjøen fra sør, skaper bevegelser under isen og lager et hull.

## Referanser
Inner-Sildvikvatnet

**Inner-Sildvikvatnet** (også skrevet **Indre Sildvikvatnet**, nordsamisk: *Ruoidnajávri*) er en innsjø i Narvik kommune i Nordland. Den ligger rundt fem kilometer sørvest for Katterat stasjon.

Vannet ble oppdemt som magasin for Sildvik kraftverk, som sto ferdig i 1982. En tunnel gravd ut under passet mellom fjellene Detasjementshøgda og Blåisen leder også vann over fra Hunddalen.

I juni 1940 under sluttkampene i Slaget om Narvik bygde tyske marinegaster en forsvarslinje mellom Sildvikvatnet og Sildviktinden for å hindre polske og norske soldaters framrykning mot de tyske styrkene som var omringet på Bjørnfjell. 

## Referanser
Fiskeløysvatnet

**Fiskeløysvatnet** (lulesamisk: *Guoledisjávrre*) er en innsjø i Saltdal kommune i Nordland.

## Referanser
Lauvnesvatnet

**Lauvnesvatnet** er en regulert innsjø som ligger i kommunene Sigdal og Flesberg i Buskerud. Den er magasin for Horga kraftverk ved Soneren i Sigdal.

## Referanser
Lille Sameti

**Lille Sameti** (nordsamisk: *Sámetluoppal*) er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Lille Sameti ligger like sør for Store Sameti.

## Referanser
Malmsjøen

**Malmsjøen** er en innsjø i Skaun kommune i Trøndelag. Den har utløp mot øst til Konstadbekken, som renner ned til innsjøen Ånøya.

## Referanser
Nordstrandsvatnet

**Nordstrandsvatnet** er en innsjø i Høyanger kommune i Sogn og Fjordane. Den er regulert som magasin for Øvre Svultingen kraftverk.

## Referanser
Sanddalsvatnet

**Sanddalsvatnet**, eller **Sandalsvatnet**, er en innsjø som ligger i Myklebustdalen ved Byrkjelo i Breim i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane.

Hovedtilløpene til Sanddalsvatnet er Storelva fra sør og Sanddalselva som renner inn i vannet fra nord. Sandal og Fossheim kraftverk er bygget i tilknytning til fallene i Sanddalselva. Ut fra Sandalsvatnet renner Myklebustdalselva, som munner ut i Breimselva ved Byrkjelo.

## Referanser
Gorningen

**Gorningen** er en innsjø som ligger i Siljan kommune i Telemark. Den er regulert som magasin for Kiste kraftverk.

## Referanser
Nedre Veikvatnet

**Nedre Veikvatnet** (lulesamisk: *Vuolep Viejekjávrre*) er en innsjø i Sørfold kommune i Nordland. Nedre Veikvatnet er del av Kobbelvvassdraget. Vannet har største tilløp er Stillelva fra Øvre Veikvatnet. Utløp er i vest gjennom Austerelva, som renner videre ned til Kobbvatnet. Nedre Veikvatnet er ikke regulert, men store deler av det naturlige tilløpet er overført til Kobbelv kraftverk. Rett sørøst for vannet ligger Veikdalen naturreservat.

## Referanser
Rundvatnet

**Rundvatnet** er en innsjø i Sørfold kommune i Nordland. Rundvatnet er i vest forbundet med Sisovatnet via det smale sundet Rundvasstraumen.

## Referanser
Teksevatnet

**Teksevatnet** er en innsjø i kommunene Eigersund og Lund i Rogaland. Den er regulert som magasin for Øgreyfoss kraftverk.

## Referanser
Kathy Kreiner

**Kathy Kreiner** (født 1954) er en tidligere kanadisk alpinist.

Hun vant gull i storslalåmrennet under OL 1976 i Innsbruck, og forhindret dermed at Rosi Mittermaier tok storeslem (i denne øvelsen tok Mittermaier sølv).

Kreiner vant et storslalåmrenn i verdenscupen i 1974.

## Eksterne lenker
*
Yvonne Rüegg

**Yvonne Rüegg** (født 1938) er en sveitsisk tidligere alpinist.

Under OL 1960 i Squaw Valley gikk hun til topps i storslalåm.

## Eksterne lenker
*
Anne Heggtveit

**Anne Heggtveit** (født 1939) er en kanadisk tidligere alpinist av norsk avstamning.

Bare 15 år gammel gikk hun overraskende til topps i storslalåmrennet i Holmenkollen i 1954. Året etter ble hun skadet, og ble tvunget til å ta en lengre pause fra idretten.

Karrierens høydepunkt kom i 1960 under OL i Squaw Valley, der hun ble olympisk mester i slalåm. Hun vant også kombinasjonsøvelsen, som talte som VM-tittel.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hubertus Heil

**Hubertus Heil** (født 3. november 1972 i Hildesheim) er en tysk politiker (SPD). Han ble 14. mars 2018 utnevnt som Tysklands arbeids- og sosialminister. I 2019 ble han valgt som en av fem stedfortredende ledere av sitt parti. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Etter Abitur (artium) i 1992 ved gymnasiet i Peine avtjente Heil verneplikten, og studerte statsvitenskap og sosiologi ved universitetet i Potsdam. Hubertus Heil er gift og bor i Peine.

### Parti
Siden 1988 er han medlem av SPD. Han regnes som udogmatisk og reformorientert. Han var fra juni til desember 2017 generalsekretær i SPD, et verv han også tidligere hadde hatt, fra 2005 til 2009. Han ble 6. desember 2019 valgt som en av fem stedfortredende ledere av sitt parti.

### Parlamentsmedlem
Siden 1998 er han medlem av Forbundsdagen som direktevalgt representant for valgkretsen Gifhorn-Peine. Han tilhørte SPDs fraksjonsstyre mellom 2002 og 2004.

Heil er talsmann for det reformistiske Netzwerk Berlin siden 2002 og var fra 2003 til 2005 medlem av SPDs fraksjonsgruppe for telekommunikasjon og post. Han har vært stedfortredende gruppeleder av SPDs fraksjon i Forbundsdagen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biographie beim Deutschen Bundestag
Per Ung

**Per Erik Ung** (født 5. juni 1933, død 20. juni 2013) var en norsk billedhugger og grafiker.

Ung var elev ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole, Oslo, under Torbjørn Alvsåker 1951. Deretter studerte han ved Statens kunstakademi under Per Palle Storm 1952&ndash;55 og ved St. Martins School of Art, London.

Han debuterte på Høstutstillingen i 1955, og med separatutstilling i Unge Kunstneres Samfund i 1957.

## Personalia
Han var gift med kollegaen Elena Engelsen. Han har tre barn fra sine to ekteskap.

Per Ung døde 20. juni 2013 på Diakonhjemmet i Oslo, etter lengre tids kreftsykdom.

## Galleri



## Offentlige arbeider
 
Blant hans offentlige arbeider kan nevnes: 
* *[[Johanne Dybwad]]* utenfor Nationaltheatret, 1959&ndash;61. Statuen av Dybwad ble i 1967 brukt på to norske frimerker (NK 591-292), i anledning Dybwads 100-årsdag.
* *[[Märtha Louise]]* og ''Haakon Magnus'', portrettstatuer, Skaugum, 1976–77
* *[[Sonja Henie]]* ved Frogner stadion, 1985
* *[[Birger Ruud]]*, Kongsberg, 1987
* *[[Fridtjof Nansen]]*, Oslo og Vardø, 1993
* *[[Verdens Gang]]*, gruppe, VG-huset, 1994
* *[[Hjalmar Riiser-Larsen]]*, portrettstatue, Oslo lufthavn, Fornebu, 1994, senere flyttet til Oslo lufthavn, Gardermoen
* *[[Roald «Kniksen» Jensen]]*, utenfor Brann Stadion i Christieparken, Bergen, 1995
* *[[Henrik Ibsen]]*, portrettbyste, Skien og Oslo, 1997
* ''Selfangstmonumentet'', Alta, 1999
* *[[Otto Sverdrup]]*, portrettbyste, Terråk, Bindal, ca. 1999
* *[[Otto Sverdrup]]*, statue, torg i Sandvika, Bærum, ca. 1999
* *[[Johan Halvorsen]]* utenfor Nationaltheatret, 2002
* *[[Gunnar Sønsteby]]* utenfor Indekshuset i Oslo, 2007
* *[[Wenche Foss]]* utenfor Nationaltheatret, 2007
* *[[Peder Balke]]*, portrettbyste ved Helgøya kirke, Nes på Hedmark, 2010

## Priser og utmerkelser (utvalg)
* Den 1. november 2007 ble han utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden.
* I 2001 ble han utnevnt til kommandør av Republikken Italias fortjenstorden.
* Han mottok Ingeborg og Per Palle Storms ærespris i 1995.

## Referanser


## Eksterne lenker
* www.perung.com
* *[[Norsk kunstnerleksikon]]*, b. 4 : Sp-Å, side 329-332, digital utgave
Kurt Schumacher

**Kurt Schumacher** (født 13. oktober 1895 i Culm (dagens Chełmno), Vestpreussen, død 20. august 1952 i Bonn) var en tysk sosialdemokratisk politiker (SPD). Han var formann for SPD fra 1946 og parlamentarisk leder for partiet i Forbundsdagen fra 1949 frem til sin død i 1952.

## Bakgrunn og virke

Schumacher ble født i Vestpreussen som sønn av en forretningsmann. Han studerte jus og tok den juridiske doktorgrad. Hele sitt yrkesaktive liv engasjerte han seg i politikken for SPD. Han var først redaktør for en partiavis, og ble senere medlem av den prøyssiske landdagen og fra valget i 1930 av Riksdagen. Under det nasjonalsosialistiske styret satt han det meste av tiden i konsentrasjonsleir.

Schumacher var en markant antikommunist. Verdensberømt er hans sitat om at kommunistene ikke er annet enn «rødlakkerte fascister». Han var også en sterk forsvarer av de tyske fordrevnes rettigheter.

Han regnes av Stiftung Orte der deutschen Demokratiegeschichte å være blant de 100 viktigste personer som i løpet av de siste 200 år, har bidratt til dannelsen av demokratiet i Tyskland.

## Se også

* Det tyske demokratiets pionerer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografie bei Lemo
Karl-August Fagerholm

**Karl-August Fagerholm** (1901–1984) var en finlandssvensk sosialdemokratisk politiker. Fagerholm var statsminister i tre etapper; 1948&ndash;50, 1956&ndash;57 og 1958&ndash;59). Han satt i riksdagen 1930-1965. 

I 1956 var han Finlands sosialdemokratiske parti kandidat ved presidentvalget og tapte knapt mot Urho Kekkonen. 

Fagerholm var også kjent som en ivrig forkjemper for det nordiske samarbeidet og var en flittig gjest i Stockholm hos blant annet Tage Erlander.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*