open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bokhvete

**Bokhvete** eller *buhvete* (*Fagopyrum esculentum* og *Fagopyrum tataricum* eller *vill bokhvete*.) kommer av to ettårige urter i slireknefamilien. Plantene er relativt like og har saftig stengel, med hjerteformede litt spisse blader og rosa eller grønnhvite blomster som vokser i skjermlignende klaser. I Norge regnes den i dag som åkerugress, og begge variantene vokser så langt nord som til Trøndelag. Den blir flere steder kalt «fattigmannshvete» og ble i sin tid dyrket i deler av Danmark og Skåne. F. esculentum blir foretrukket, fordi frøene er vesentlig større og dermed gir bedre utbytte.

Tross navnet er bokhvete ikke i slekt med hvete og er ikke et kornslag i det hele tatt. Den er beslektet med rabarbra som også er i slireknefamilien og frukten er en nøtt. Navnet bokhvete skyldes trolig at frøene ligner på bøkefrø.

Bokhvete er viltvoksende i Sibir og finnes forøvrig også i innlandet av Nord-Amerika. Den vokser også villig i områder i Sentral-Europa som har for lite innhold av plantenæring for korndyrking (sandjord med tynt lag av matjord over).

Grynene (frøene) blir brukt i matlaging, enten hele eller som mel. Hel bokhvete kan kokes som ris eller grøt. Kornene får en grautliknende konsistens under kokinga. Bretagne med sine galetter er ett eksempel på at anvendelse av bokhvete har lange tradisjoner. Også i andre land med karrig jordsmonn finner en tradisjonelle retter.

Den har et høyt innhold av aminosyra lysin og mye organisk bundet kalsium, jern, kalium, magnesium, silisium og fluor. Bokhvete er lett fordøyelig og velegnet som diettmat. Bokhvete inneholder ikke gluten.

En del mennesker er allergiske mot fargestoffet fagopyrin, som fins i ytterskallet til bokhveten. Man kan fjerne fagopyrinen ved å skylle bokhveten med kokt vann. Bokhveteallergi er ellers mest kjent hos dyr, som kan få hvite utslett i huden i sollys etter å ha spist av planten.

I likhet med popkorn, kan bokhvete poppes. 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Studio 60 on the Sunset Strip

***Studio 60 on the Sunset Strip*** er en amerikansk drama- og komiserie som gikk på NBC fra 2006 til 2007. Serien utspant seg bak scenen på det fiktive humorshowet «*Studio 60 on the Sunset Strip*». Her møtte man både skuespillere, produsenter, skribenter og den fiktive TV-kanalen NBS ledelse. Serien er laget av Aaron Sorkin og produsert av Thomas Schlamme, som tidligere har jobbet sammen med Presidenten. De to hovedrollene ble spilt av Matthew Perry og Bradley Whitford. De spilte henholdsvis skribenten Matt Albie og regissøren Danny Tripp, som ble ansatt i den første episoden, etter at den daværende sjefsprodusenten Wes Mendell gikk på angrep på TV-kanalen NBS, og amerikansk fjernsyn generelt.  

Produksjonen kostet 2,5-3 millioner USD per episode

__TOC__
## Karakterer
### Hovedkarakterer
* Danny Tripp (Bradley Whitford) er en TV- og film-produsent som tar over som sjefsprodusent og ledelsen av Studio 60 sammen med sin gode venn Matt Albie. Han har tidligere hatt problemer med narkotika. 
* Matt Albie (Matthew Perry) er en TV- og film-skribent som tar over som skribentsjef og ledelsen av Studio 60 sammen med sin gode venn Danny Tripp. Han er også Harriet Hayes eks-kjæreste.
* Jordan McDeere (Amanda Peet) er den ferske administrerende direktøren for den fiktive TV-kanalen NBS hvor *Studio 60* er hovedattraksjonen. Hun blir også kjæresten til Danny Tripp i løpet av serien. 
* Cal Stanley (Timothy Busfield) er teknisk sjef for *Studio 60*, og regisserer sendingene. 
* Jack Rudolph (Steven Weber) er styreleder i NBS.
* Tom Jeter (Nate Corddry) er skuespiller på *Studio 60* og regnes som en av *De tre Store*.
* Harriet Hayes (Sarah Paulson) er skuespiller på *Studio 60* og regnes som en av *De tre Store*. Hun er også troende kristen og Matt Albies eks-kjæreste.
* Simon Stiles (D. L. Hughley) er skuespiller på *Studio 60* og regnes som en av *De tre Store*

### Bikarakterer
* Samantha Li (Camille Chen) er en fast skuespiller på *Studio 60*.
* Jeannie Whatley (Ayda Field)  er en fast skuespiller på *Studio 60*. Hun har et tett vennskap med både Harriet Hayes og Matt Albie

### Gjesteroller
* Felicity Huffman spiller seg selv i episoden «Pilot».
* Sting spiller seg selv, og fremfører sangene Fields of Gold og Come Again i episoden «The Long Lead Story».
* Natalie Cole spiller seg selv og fremfører sangen I Say A Little Prayer For You i episoden «The Harriet Dinner Part II».

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Noradrenalin

**Noradrenalin** (*norepinephrin*) er i likhet med adrenalin et katekolamin-hormon som produseres og frigjøres fra binyremargen. Begge disse hormonene bindes til adrenerge reseptorer på målceller, og skaper i all hovedsak samme effekt som det sympatiske nervesystemet gjør. Katekolaminer dannes fra aminosyren tyrosin inne i de kromaffine cellene i binyremargen. Hormonene lagres her, og frigjøres ut i blodbanen ved nervøs stimulering fra sympatiske nervefibre.

Ute i kroppen gir katekolaminene økt puls, sammentrekning av perifere blodårevegger, frigjøring av glukose til blodet og utvidelser av bronkiolene. Dette øker blodtrykket og gir en økt oksygentransport til skjelettmuskulatur. Videre gir katekolaminene økt lipolyse av fett, økt metabolsk rate, utvidelse av pupillene, og inhibering av såkalte ikke-essensielle prosesser.

Noradrenalin fungerer også som nevrotransmitter i sentralnervesystemet og i det sympatiske nervesystemet.

Frigjøringen av adrenalin og noradrenalin stimuleres av blant annet trening, hypoglykemi, hemoragi og psykisk stress.

## Litteratur
* 
*
Loftus Road

**Loftus Road** er et kombinert fotball- og rugbystadion i Shepherd's Bush, London, England og er hjemmebane til både fotballklubben Queens Park Rangers og rubgyklubben London Wasps Rugby Union. Stadionet, som ble åpnet 1904, har en kapasitet på 18&nbsp;682 sitteplasser fordelt på fire tribuneseksjoner som heter *South Africa Road Stand and The Paddocks*, *The Loft*, *The Ellerslie Road Stand* og *The School End*. 

Det foreligger også planer om å utvide kapasiteten til 28&nbsp;000 eller bygge et nytt stadion i utkanten av London. Det ble for øvrig lagt kunstgress som underlag sommeren 1981 som første fotballstadion i England, men dette ble fjernet i april 1988 da nye restriksjoner og forbud mot kunstgress ble fastsatt av det engelske fotballforbundet.

Fra sesongen 2019/2020 vil Loftus Road bli omdøpt til The Kiyan Prince Foundation Stadium.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Internet Football Grounds Guide – Loftus Road, Queens Park Rangers FC
MADRS

**Montgomery-Åsberg depression rating scale** (**MADRS**) er et standardisert spørreskjema laget for å avdekke en *pågående* depresjon ved å måle ulike symptomer slik de har vært de siste tre døgn. Testen ble første gang foreslått gjennom en artikkel i 1979 og den har fått sitt navn fra artikkelforfatterne, Stuart A. Montgomery og Marie Åsberg.

## Testens prinsipp
MADRS inneholder 10 fenomener som alle tar for seg beskrivelser om pasientens tilstand siste 2-3 døgn. For hvert fenomen har pasienten flere ulike svaralternativ/beskrivelser på 0, 2, 4 og 6 poeng. Pasienten kan gjerne svare med et tall fra 0 til 6. Poengene summeres etter at alle spørsmålene er besvart, og poengsummen gir en pekepinn på om det foreligger depresjon og hvor alvorlig den er.

Rangering:
* 0-9 poeng = Ikke deprimert
* 10-19 poeng = Litt deprimert.
* 20-34 poeng = Behov for behandling.
* 35 + poeng = Alvorlig deprimert

Testen gir både en gjennomgang av de ti fenomenene og gir undersøkeren mye informasjon om pasientens tilstand.

Testen er mye brukt av allmennpraktiserende leger. Det kan være nyttig å journalføre resultatet med: *MADRS 23545 24352 Sum: 35*. Siden den norske oversettelsen benytter en del ord som for noen oppfattes som fremmedord, kan det være nødvendig for undersøkeren å oversette noen begrep til ord som pasienten forstår lettere.

## Referanser


## Eksterne lenker

https://web.archive.org/web/20071013003817/http://www.portamedicus.no/ArticleDisplay.aspx?MenuId=4271&ContentId=6183
Harald Økern

**Harald Johannes Økern** (1898–1977) var en norsk kombinertløper. 

Han vant Holmenkollrennene i 1922 og 1924, og kom på 4.-plass i kombinert under Vinter-OL 1924. For sine kombinertseire vant han også Holmenkollmedaljen i 1924 sammen med Johan Grøttumsbråten. Økern ble norgesmester i kombinert i 1920, 1924 og 1925.

Harald Økern var onkel til Olav Økern, som også fikk Holmenkollmedaljen (i 1950).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jaroslav I av Kyiv

**Jaroslav I** (ukrainsk: Ярослав, russisk: Ярослав [jaraslaf], kristennavn: *Georg*, norrønt: *Jarizleifr*, kalt **Jaroslav den vise**; født 978, død 20. februar 1054) var storfyrste av Kievriket fra 1019 til 1054. Han var sønn av Vladimir I og Rogneda av Polotsk (noen kilder sier Anna av Bysants).

Etter sin fars død i 1015 kjempet Jaroslav lenge mot sine brødre om tronen, og søkte støtte i Sverige. Med hjelp fra væringene erobret han Kyiv i 1019. Under hans styre blomstret kirken, kulturen og den militære makten markant. Under Jaroslavs styre ble den første lovboken for riket utgitt, *[[Russkaja pravda]]*.

Jaroslav var gift med den svenske prinsessen Ingegjerd Olofsdatter som var opprinnelig lovet bort til Olav den hellige. På sine eldre dager gikk hun i kloster, og ble helgenkåret som den hellige Anna av Novgorod. Jaroslav og Ingegerd var vertskap for Olav den hellige og hans følge da de dro i eksil til Kievriket, før Olav returnerte til Norge og falt i slaget ved Stiklestad.

Hans datter Elisaveta Yaroslavna, eller Ellisiv av Kyiv som hun kalles i norsk tradisjon, ble gift med kong Harald Hardråde.

Den ukrainsk-amerikanske historikeren Serhii Plokhy støtter den teori at representanter for den ukrainske gresk-katolske kirke, som trakk seg ut av Kyiv sammen med de tyske okkupanter høsten 1943, ikke bare tok med seg ikonet til Nikolaj den store fra St. Sophia-katedralen, men også beinene til Jaroslav; disse kan derfor ligge i den ukrainske *Holy Trinity Cathedral* i Brooklyn i New York City.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Valentine Bialas

**Valentine Bialas** (født 10. januar 1903, død 9. mars 1965) var en amerikansk skøyteløper.

Han hadde i en alder av 33 år kvalifisert seg for Vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen, men mistet den ene foten i en togulykke, og kunne ikke delta. Imidlertid kjempet han seg tilbake og gikk tilnærmet like raskt med sin kunstige fot. 

## Meritter
* Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1924 – 6.-plass på meter og 8.-plass på meter
* Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1928 – 6.-plass på både meter og meter og 17.-plass på 500 meter.
* Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1932 – 5.-plass på meter
* Allround-VM herrer : 1932 – 7.-plass
* Allround-VM herrer : 1933 – 13.-plass

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bilde av Bialas
Gruppe B

**Gruppe B** er et regelverk for løpsbiler i rally, regulert av FIA. Gruppe B ble introdusert av FIA i 1982, som en erstatter for Gruppe 4 og Gruppe 5-biler.

Gruppe A besto av produksjonsbiler, og var begrenset både med tanke på effekt, vekt, tillatt teknologi og totalkostnad. Basismodellen måtte være masseprodusert (5&nbsp;000 enheter i året), og måtte ha fire seter. Regelverket i Gruppe A var designet slik for å sikre et stort antall privateide førere i løpene.

I motsetning til Gruppe A hadde Gruppe B få restriksjoner på teknologi, design og antallet biler som måtte produseres (*homologering*) for å få delta (kun 200). Minstevekten var lav, høyteknologiske materialer var tillatt, og det var ingen begrensning på turbotrykk, noe som betød at det heller ikke var noen begrensning på effekt. Klassen var ment for bilprodusenter, og var derfor designet slik at man kunne konkurrere uten å ha en eksisterende produksjonsmodell som basis for løpsbilen.

Til å begynne med hadde Gruppe B stor suksess, mange bilprodusenter deltok i Verdensmesterskapet i rally, og tilskuertallene økte. Dessverre økte kostnadene for å delta i raskt tempo, og samtidig økte effekten i bilene, noe som bidro til en rekke fatale ulykker. Som en konsekvens av dette ble Gruppe B droppet etter 1986-sesongen, og Gruppe A-regelverket ble gjeldende for alle biler frem til starten av World Rally-bilene i 1997.

I de påfølgende årene fant Gruppe B sin nisje i det europeiske rallycross-mesterskapet, og biler som MG Metro 6R4 og Ford RS200 konkurrerte helt frem til 1992. Fra og med 1993 erstattet FIA Gruppe B-modellene med prototyper som måtte være basert på eksisterende Gruppe A-biler, men regelverket var fortsatt basert på Gruppe B-regelverket, med lav vekt, firehjulstrekk, høyt turbotrykk og stor effekt som viktige stikkord.

## Biler
* Audi Sport Quattro S1
* Austin Metro 6R4
* Citroën BX 4TC
* Citroën Visa 1000 Pistes
* Ferrari GTO (også kjent som Ferrari 288 GTO Evoluzione)
* Ferrari F40
* Ford RS200
* Lancia 037 Rally
* Lancia Delta S4
* Mitsubishi Starion 4WD (ikke homologert før Gruppe B ble nedlagt, kjørte som prototype)
* Mazda RX-7 4x4
* Opel Manta 400
* Peugeot 205 T16
* Porsche 959 (se også Porsche 961 for asfaltracing)
* Renault 5 Turbo
* Toyota Celica Twin-Cam Turbo

## Se også
* Liste over racerbaner i Norge

## Eksterne lenker
* Gruppe B-historie (engelsk)
* Gruppe B-oppsummering (engelsk)
Mérida (delstat)

**Mérida** er en av de 23 delstatene i Venezuela. Delstatens hovedstad er Mérida. Delstaten Mérida dekker et areal på 11&nbsp;300 km². Ved folketellingen i 2011 hadde delstaten  innbyggere. 

## Referanser
Nueva Esparta

**Nueva Esparta** er en av de 23 delstatene i Venezuela. Den består av Isla Margarita og andre mindre øyer. Ved folketellingen i 2011 hadde delstaten  innbyggere. 

## Referanser
Einar Landvik

**Einar Aslaksen Landvik** (1898–1993) var en norsk skiløper og kombinertløper. Han representerte klubben Rjukan IL.

Han vant Holmenkollmedaljen i 1925 og fikk bronse i kombinert under Ski-VM 1926 i Lahtis. 

Han fikk også en 5.-plass på 18 km under Vinter-OL 1924 i Chamonix.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Oversikt over vinnere av Holmenkollmedaljen (PDF)
* Bilde av Landvik som hopper i Holmenkollen
Efialtes

**Efialtes** (gresk: Ἐφιάλτης, *Ephialtēs*; skjønt Herodotos stavet det som Ἐπιάλτης, *Epialtes*) fra Trakhis var sønn Eurydemos fra Malis. Han er kjent som en landsforræder etter å ha forrådt sitt fedreland for en belønning av perserne, ved å vise den persiske hæren en sti, en omveg, rundt den allierte greske posisjonen ved passet i Thermopylene, og således bidra til at grekerne tapte slaget ved Thermopylene i 480 f.Kr. Hans navn bruktes som synonymt for forræder på gresk, på lik vis som Quisling på norsk og andre vestlige språk, og som Benedict Arnold på amerikansk. Betydning av Efialtes på gresk er «mareritt».

## Stien
De allierte greske landstyrkene, som Herodotos har oppgitt til ikke mer enn 4 200 menn, hadde valgt det trange passet Thermopylene til å blokkere framferden til den enormt større persiske hæren. Selv om dette passet mellom de trakhiniske klippene og Malisgulfen var kun «bred nok for en enkelt hestevogn», den kunne bli omgått ved en fjellsti som førte over fjellet sør for Thermopylene og førte ned til hovedvegen bak den greske posisjonen. Herodotos noterer at denne fjellstien var godt kjent av de lokale som i fortiden hadde brukt den for å angripe naboene fokierne.

## Mistenkte og skyldige
Herodotos nevner at to andre menn ble anklaget for å forrådt grekerne ved å informere om denne fjellstien til perserne: Onetas, innfødt fra Karystos og en sønn av Fanagoras; og Korydallos, innfødt av Antikyra i Fokis. Uansett, argumenterte han, var det Efialtes som avslørte stien ettersom grekerne «ikke tilbød belønning for hodene til Onetas og Korydallos, men for det til Efialtes fra Trakhis.»

Efialtes hadde forventet en belønning fra perserne, men da de gikk på et nederlag i slaget ved Salamis fikk han ingenting. Han flyktet deretter til Thessalia. Det amfiktyoniske forbund hadde tilbudt en belønning for hans død, og i henhold til Herodotos ble han drept for en tilsynelatende urelatert grunn av Athenades fra Trakhis en gang rundt 470 f.Kr. Spartanerne belønnet Athenades uansett.

## Litterære framstillinger
I filmen *The 300 Spartans* fra 1962 ble Efialtes spilt av Kieron Moore og framstilt som en einstøing som arbeidet på en geitegård i nærheten av Thermopylene. Han forrådte spartanerne på grådighet etter penger (og som det antydes, grunnet en ikke gjengjeldt lyst etter en spartansk pike ved navn Ellas).

I Frank Millers tegneserieroman fra 1998, og den senere filmatiseringen i 2006, begge under tittelen *[[300 (film)|300]]*, er Efialtes framstilt som meget deformert spartaner i eksil som forrådte den spartanske hæren etter Leonidas, som alltid hadde opptrådt redelig overfor ham, nektet ham retten å kjempe ettersom han ikke var i stand til å løfte et skjold høyt nok og således føre falanksens formasjon i fare. I filmen er framstilt av den britiske skuespilleren Andrew Tiernan.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Herodotos 7.13 fra prosjekt Perseus.
Landbrukskandidat

En **landbrukskandidat** er en person som har gjennomført utdannelse innen «landbruksfag» ved Norges landbrukshøyskole på Ås, og bestått eksamen. Vedkommende fikk etterhvert tittelen *cand.agric.*.

## Se også
*Agronom
300 (tegneserie)

***300*** er en grafisk roman eller tegneserie, skrevet og illustrert av Frank Miller. 

Den ble utgitt i tiden mai-september 1998 i USA. Serien omhandler slaget ved Thermopylene og hendelsene som ledet opp til slaget, sett fra Leonidas I, kongen av Spartas, øyne. Serien tar seg, imidlertid, store friheter i fortellingene, og beskriver, for eksempel, Xerxes I av Persia som en skallet svart mann med piercinger, og forræderen Efialtes som en pukkelrygget. Serien er spesielt inspirert av filmen *De 300 spartanerne* fra 1962, en film som Miller så på som ung.

Filmen *[[300 (film)|300]]*, som kom i mars 2007, er direkte basert på denne tegneserien.

## Handling
I år 480 før Kristus samler kong Leonidas I av Sparta 300 av hans beste soldater for å bekjempe den kommende persiske invasjonen. I det som sannsynligvis blir et selvmordsoppdrag, planlegger Sparta og deres allierte å stoppe Xerxes I av Persia og hans invasjon ved de smale klippene i nærheten av Thermopylene. Terrenget forhindrer grekerne fra å bli overveldet av Xerxes og hans større styrker. Før konflikten bryter løs ber Efialtes, en misdannet spartan, kong Leonidas om å la ham slåss. Men blir avvist på grunn av hans fysiske form, noe som forhindrer Efialtes i å løfte skjoldet høyt nok til å være en nyttig del av en falanks. Efialtes blir så desperat på grunn av dette, at han forsøker å begå selvmord ved å kaste seg ned fra en høy klippe. 

Spartanerne og deres allierte klarer å holde perserne tilbake i to dager og netter. I løpet av en pause under kampene møtes Xerxes og Leonidas, for å tilby rikdom og makt i bytte for deres overgivelse. Men kong Leonidas avviser forslaget, og kampene fortsetter. I mellomtiden våkner Efialtes etter selvmordsforsøket, og bestemmer seg for å forråde grekerne ved å fortelle perserne om hvordan de få overtaket ved å angripe Xerxes bakfra. Før Leonidas engasjerer perserne for siste gang, beordrer Leonidas en spartaner å vende hjem slik at han kan overleve for å fortelle historien deres.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sparta Pages - Review: 300
Mérida (Venezuela)

**Santiago de los Caballeros de Mérida** («Herrenes by Mérida»), eller bare **Mérida**, er hovedstaden i den venezuelanske delstaten Mérida. Den ligger i Libertador kommune og er en av de viktigste byene i de venezuelanske Andesfjellene. Byen blei grunnlagt i 1558, som en del av Ny-Granada, og spilte seinere en viktig rolle i Venezuelas selvstendighetskrig.

Mérida har i overkant av 200&nbsp;000 innbyggere, mens storbyområdet har nærmere 400&nbsp;000. Byen ligger på rundt 1&nbsp;600 meters høyde på ei slette i Chamaelvas dalføre, ved foten av landets høyeste fjelltopp, Pico Bolívar.

Mérida er blant Venezuelas viktigste turistmål. Den har også verdens nest lengste taubane.

Mérida ble grunnlagt 9. oktober 1558 av kaptein Juan Rodríguez Suárez.
Høybråten skole

**Høybråten skole** er en barneskole i utkanten av Oslo og ble innviet søndag 25. november 1923. Skolen ligger på toppen av eneboligstrøket Høybråten, 130 meter over havet, og omtrent 17 kilometer unna Oslo sentrum i nordøstlig retning.

## Historie
Skolen ble søkt om i 1908 av Høybråten nybyggerforening, men først i 1916 ble Furuset skolekrets vedtatt delt i to, Furuset og Høybråten. Januar 1922 stod Høybråten skole ferdig etter tegninger fra kommunearkitekten i Aker, Harald Bødtker. Bygget var i granitt, med tre etasjer pluss loft, og innviet søndag 25. november i 1923 av overlærer (rektor) Hilmar Bjørnstad. I skolens første skoleår var det 227 elever. Elevtallet vokste raskt og i 1931 stod et nytt bygg klart, etter tegninger fra kommunearkitekt Georg Greve. Skolen hadde også et kombinert skole- og folkebad. Et tilbygg til skolen var ferdig våren 1932, senere kjent som administrasjonsbygget. Det ble også bygget en skolepaviljong med en aula i underetasjen, denne stod ferdig 22. juni 1932.

20. august 2008 var den offisielle åpningen av det nye skoleanlegget, etter tre år med ombygging.

## Rektorer
Den første overlæreren på Høybråten skole var Hilmar Bjørnstad, en tidligere lærer ved Furuset skole.
* Maria Ødegaard
* Eva Opstad Aas
* Thomas Jensen (assisterende)
* -2018: Jan Gunnar Braathen
* 2018-: Ricke Müller, (fra Jeriko skole)

## Lærere

* Andreas Andrésen
* Margit Bølgen
* Kjell Eriksen
* Liv Lia
* Lise Alstedt
* Trond Oskar Valen Engblad
* Herbrand Brennhovd

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Stovnerporten – Egen skole på Høybråten
Phloiophilidae

* *[[Phloiophilus edwardsi]]*

**Phloiophilidae** er en familie av biller som bare omfatter én eneste art, som finnes i Mellom-Europa. Den er nordligst registrert i Sverige og Danmark. Denne uvanlige billen kan finnes i vegetasjon, eller særlig mellom lav som vokser på greiner av eik. Ellers er lite kjent om biologien.

## Utseende
En liten bille (2,3 – 2,6 mm), avlangt oval. Oversiden er jevnt hvelvet uten påfallende hår eller børster. Brystskjoldet er svart og dekkvingene har svarte tegninger, ellers brunlig. Hodet er kort og bredt med små, utstående fasettøyne. Antennene er middels lange og består av 11 ledd. De innerste leddene er ganske tynne, de tre ytterste er kraftige og danner en avlang, løs kølle. Brystkjoldet (pronotum) er omtrent dobbelt så langt som bredt, uten påfallende furer, groper eller knøler. Dekkvingene er parallellsidige, jevnt tilspisset i den bakerste tredjedelen, grovt punkterte. Beina er slanke, føttene fem-leddete, det ytterste leddet er nesten like langt som de fire innerste til sammen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia
**** Overfamilien gnag- og maurbiller, Cleroidea
***** Familien Phloiophilidae
****** *Phloiophilus edwardsi* Stephens, 1830

## Eksterne lenker
* 
Hentet fra Delta interactive key, tegning fra Joy (ca. 1900). http://delta-intkey.com/britin/images/joyphl01.jpg
Aage Teigen

**Aage Teigen** (født 17. juli 1944 i Nore og Uvdal, død 15. januar 2014) var en norsk jazzmusiker (trombone) og siviløkonom kjent fra en rekke orkestre og aktiv i Oslos jazzliv. Han etablerte Oslo Jazzfestival og ledet festivalen i perioden 1986 – 2007.  Han har spilt i Per Borthens Swing Dept. og Christiania Jazzband, samt i Christiania 12.  Teigen mottok Oslo bys kunstnerpris 2002 for sin innsats for Oslo Jazzfestival. Han mottok Oslo Jazzfestivals pris Ella-prisen i 2011.

Aage Teigen døde 15. januar 2014 etter kort tids sykdom.

## Eksterne lenker
* biografi og bilde fra Norsk Musikkinformasjon
Viggo Brun

**Viggo Brun** (1885–1978) var en norsk matematiker kjent for bidrag til tallteori, spesielt primtall. 

Etter examen artium i 1903 studente han ved Universitetet i Oslo, før han i 1910 begynte sin forskerkarriere ved det tyske Universitetet i Göttingen.  Fra 1915 til 1920 jobbet han fra Drøbak, før han var tre år ved Universitetet i Oslo. I 1923 ble han professor ved NTH og i 1946 professor ved Universitetet i Oslo. Han pensjonerte seg i 1955.

Brun var først og fremst opptatt av primtallsteori, men også av kjedebrøk og generaliseringer og kombinatorikk. Han skrev også et par populærvitenskapelige bøker om matematikkhistorie.

Utover å være medlem i diverse internasjonale akademier, fikk han i 1939 Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning, var preses i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondheim 1945–46, som i 1958 ga ham Gunnerusmedaljen. Han var æresmedlem i Norsk matematisk forening. I matematikken er Bruns teorem, som angår tvillingprimtall, oppkalt etter ham.
## Familie
Han var sønn av Søren Martens Brun (1838–1893) og Lorentze Thaulow Petersen (1842–1890). Faren var kaptein i artilleriet, stasjonert på Oscarsborg ved Drøbak, samt etterkommer av biskop Johan Nordal Brun av Brun (slekt).  Han giftet seg i 1914 med Hedvig Bassøe (1866–1914) og i 1940 med Laura Michelsen (1902–2004).

## Utvalgt bibliografi
* *Regnekunsten i gamle Norge*. Bok utgitt på Universitetsforlaget i 1962.
* *Alt er tall. Matematikkens historie fra oldtiden til Renessanse*. Bok utgitt på Universitetsforlaget i 1964, opptrykk 1992 (ISBN 82-13-00151-6)
## Referanser

## Eksterne lenker
Viggo Bruns privatarkivfinnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
* Viggo Brun hos ''zbMATH''
Ta den ring

***Ta den ring*** er en norsk science fiction-miniserie som ble sendt på NRK Detektimen i 1982. Serien er skrevet av Jon Bing og Tor Åge Bringsværd. Denne duoen er tidligere kjent for tv-produksjoner som *[[Helmer & Sigurdson]]* og *[[Blindpassasjer (TV-serie)|Blindpassasjer]]*. Spesialeffektene var ved Ivo Caprino.

Opptakene ble gjort i Oslo og Trondheim. Serien ble også vist i dansk og svensk fjernsyn.

## Handling
Norsk-italienske Roland Marco (Kai Remlov) er en 32 år gammel professor i kommunikasjons-sosiologi ved universitetet i Firenze. Marco driver med et vitenskapelig arbeid om solsymboler. Han mener å kunne påvise at vår symbolverden kan ha innvirkning på menneskelig atferd. Det kan være solsymboler knyttet til vår sol eller til andre soler i universet.

Da han ankommer til en forskerkongress i Oslo skjer et dødsfall som viser seg å være drap. Marco får en konkret sak å jobbe med. Han kommer nemlig til kongressen iført sitt arvegods, en signetring med solsymbol på. Det blir et nært samarbeid mellom forskeren Marco og etterforskeren Stenersen (Sverre Berntzen) fra Oslo politikammer. På kongressen møter han også kollega Torill Bø (Anne Marie Ottersen) og sin far. Hans far antyder at ringen han bærer har farlige krefter i seg og ber ham derfor å ikke vise den offentlig. Roland tar imidlertid ikke farens råd til etterretning, men da faren dør på mystisk vis innser han alvoret. Det viser seg at han blir forfulgt av en mystisk organisasjon. Roland drar så til Trondheim for å finne ut mer om symbolene i den mystiske ringen.

### Episoder
# «Et solsymbol» (45:56)
# «Tilfeldig møte» (51:21)
# «Utbryterne» (68:11)

## I rollene
* Kai Remlov … Roland Marco
* Anne Marie Ottersen … Torill Bø
* Jørn Ording … Kåre Birkelund
* Johan Fillinger … Alberto Marco (Roland Marcos far)
* Halvar Björk … Sanders
* Olle Ljungberg … Kato
* Knut Vardtun Thomassen … Cecil
* Lena Bergqvist … Camilla
* Peter Steen … Jistrup
* Sverre Bentzen … Etterforsker Nils Stenersen
* Tom Berntzen … Reporter
* Kari Sørby … Nyhetsoppleser
* Ole Bremnes … Meteorolog
* Erik Lie … Hotellportier
* Oddmund Berg … Hotellgjest
* Trond Lie … Lege
* Frøydis Armand … Datamaskinstemme
* Arne O. Reitan … Melvik
* Frank Robert … Antikvar
* Marit Hamdahl … Bibliotekar
* Jannik Bonnevie … Fru Stenersen
* Rolf Iversen … Politimann
* John Yngvar Fearnley … Politimann
* Torgeir Fonnlid … Politimann
* Mette Fugl … Dansk TV-reporter
* Jan Voigt … Museumsdirektør

## Referanser


## Eksterne lenker
* Serien på NRK Nett-TV
* 
* Ta den ring: Kultserie fra 1982 hos NRKbeta
* Anmeldelse av ''Ta den ring'' hos Filmfront
Bragerevyen

**Bragerevyen** er en av Norges eldste skolerevyer.   

Revyen arrangeres på Kongsbakken videregående skole i Tromsø. Revyen hadde sin første premiere 1. januar 1930 på skolens tegnerom. Den seinere forfatteren og historikeren Nils Ytreberg henvendte seg til en av pikeklassene ved Tromsø Offentlige Høgre Allmennskole, som seinere skiftet navn til Kongsbakken videregående skole, med forespørsel om å lage underholdningskabaret. Forestillingen skulle være til inntekt for avisen Tromsøs årlige lotteri, «Julegrisen», som da hadde 10-årsjubileum. Siden den gang har revyen vært satt opp i juleferien hvert eneste år, unntatt tet år da rektoren på skolen nektet elevene å gjennomføre revyen. Revyen ble også satt opp i krigsårene, men da under streng sensur av okkupasjonsmakten. Bragerevyen er en av landets eldste amatørrevyer, og en av landets aller eldste amatørrevyer med kontinuerlige oppsetninger.

Kongsbakken skole har siden slutten av 1800-tallet hatt et studentsamfunn med navnet Bragesamfunnet. Det var det første til å arrangere revyen, men etter hvert som Bragesamfunnet gikk i oppløsning, besto revyen og har vart helt frem til i dag.

Bragerevyen arrangeres av elevene på skolen. Tidligere elever og andre revyengasjerte i byen fungerer som frivillige instruktører. En rekke kulturarbeidere, musikere og skuespillere hadde sin første sceneopptreden på revyene i Tromsø, slik som Espen Lind, Kristian Fr. Figenschow jr. Ketil Høegh, Nils Johnson, Guri Johnson og Finn Arve Sørbøe.
Simple Plan

**Simple Plan** er et fransk-kanadisk band fra Montréal i Québec. Tre av medlemmene var tidligere med i bandet *Reset*. Gruppa har ikke hatt endringer i medlemmene siden de begynte i 1999. Etter at bandet fikk sin første platekontrakt tok karrieren av. På debutalbumet *No Pads, No Helmets... Just Balls* medvirket også Joel Madden fra Good Charlotte og Mark Hoppus fra Blink-182.

De har utgitt fire studioalbum: *No Pads, No Helmets... Just Balls* (2002), *Still Not Getting Any...* (2004), *Simple Plan* (2008) og *Get Your Heart On!* (2011); foruten også to godt markedsførte konsertalbum: *Live in Japan 2002* (2003) og *MTV Hard Rock Live* (2005). Gruppa har deltatt på Vans Warped Tour, en musikk- og ekstremsportsturné som er sponset av skoprodusenten Vans, hvert eneste år fra 1999-2005 og i 2011.

Deres musikalske stil har blitt beskrevet som pop-punk, en musikksjanger som blander punkmusikk med popmusikk.

## Bandmedlemmer
* Pierre Bouvier, Vokalist, iblant gitar
* Charles-Andre «Chuck» Comeau, trommer
* David Desrosiers, bass og vokal
* Sébastien Lefebvre, gitar og vokal 
* Jean-Francois «Jeff» Stinco, sologitar

## Diskografi
* *[[No Pads, No Helmets... Just Balls]]* (2002)
* *[[Still Not Getting Any]]* (2004)
* *[[MTV Hard Rock Live]]* (2005)
* *Simple Plan* (2008)
* *[[Get your heart on]]* (2011)
* Get Your Heart On - The Second Coming (2014)

## Eksterne lenker
* 
* 
*
António Guterres

**António Manuel de Oliveira Guterres** (født 1949) er en portugisisk politiker. Han er FNs generalsekretær. Guterres var Portugals statsminister fra 1995 til 2002.

## Liv og virke

### Bakgrunn
António Guterres er sønn av Virgílio Dias Guterres (1913–2009) og hans hustru Ilda Cândida de Oliveira (født 1923). Han gikk på Liceu de Camões frem til 1965, og vant prisen «Prémio Nacional dos Liceus».

Han ble utdannet som elektroingeniør ved universitetet i Lisboa i 1971.

### Profesjonell karriere
Guterres var grunnlegger og den første leder av Portugals forbrukerråd (1973–1974), og rådgiver til statsråd Mario Soares (1974–1975). I tillegg var han strategidirektør for Investimentos e Participações Empresariais, S.A. fra 1984 til 1985 og rådgiver til styret i 2002. 

### Politisk karriere
Guterres begynte i 1973 som leder av regjeringens avdeling for industriell planlegging. Han var medlem av Portugals parlament fra 1976 til 1993. I 1979 ble han valgt som kommunestyret i Fundão, hvor han ble til 1995. Fra 1981 til 1983 var han medlem av Europarådets parlamentarikerforsamling, og der leder av kommisjonen for demografi, migrasjon og flyktninger.   

Han var generalsekretær i sosialistpartiet (Partido Socialista) 1992–2002, og fra 1999 til 2005 president i Sosialistinternasjonalen.  

I 2005 ble han utnevnt til FNs høykommissær for flyktninger, et verv han hadde til november 2015. Sikkerhetsrådet vedtok 6. oktober 2016 et forslag om å fremme overfor FNs generalforsamling at Guterres ble valgt som FNs generalsekretær. Han ble tatt i ed 12. desember 2016. Han overtok vervet 1. januar 2017.

Guterres er medlem av Club de Madrid.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Axel Blytt

**Axel Gudbrand Blytt** (1843–1898) var en norsk botaniker som var professor fra 1880.

Han var sønn av Matthias Numsen Blytt (1789–1862), som også var botaniker og utga *Norges Flora* i 1861. Etter hans død i 1862 ble  Axel av Stortinget bedt om å fullføre denne (bind 2 og 3 utkom i 1874 og 1876), samtidig som han fra 1863  jobbet ved Universitetet i Oslo som konservator,  som professor fra 1880. Han fortsatte sin fars arbeide med den norske floraen. I dag er han best kjent for sin teori fra 1876 om innvandringen av Norges flora. I denne teorien fordeler han norske planter på seks grupper som har innvandret i ulike klimaperioder. Mye av denne teorien er senere motbevist, men den var grunnlaget da Rutger Sernander utviklet det som nå kalles Blytt-Sernanders klimavekslingsteori. Både far og sønn Blytt ble lest av og påvirket Charles Darwin.  Etter studietur til Tyskland 1877–78 forsket han mest på sopp.

## Utmerkelser
* H.K.H. Kronprinsens gullmedalje 1869 for avhandlingen om vegetasjon langs Sognefjorden
* Det Norske Videnskaps-Akademi innvalgt 1869
## Utgivelser
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
## Referanser
__NOTOC__
Jernjomfruen

**Jernjomfruen**, på tysk *die eiserne Jungfrau*, er kallenavn på et myteomspunnet tortur- og henrettelsesinstrument. Det var formet som et kabinett eller en stående kiste av jern med plass til en person. På innsiden av lokket var det store spikre, kniver eller pigger, slik at offeret inne i kista ble spiddet og blødde ihjel når en stengte det inne og lukket døra. 

Den mest omtalte, og trolig den første, innretningen av denne typen var jernjomfruen fra Nürnberg i Tyskland. Den ble ifølge Johann Philipp Siebenkees, som skrev om kista i 1793, første gang brukt til å henrette en myntfalskner i 1515. Enkelte hevder imidlertid at Siebenkees' historie ikke er sann, men var ment som en spøk. Andre mener jernjomfruen i Nürnberg ble ødelagt under et bombeangrep mot byen under andre verdenskrig i 1944.

Jernjomfruen er brukt som skrekkelement i flere fortellinger i moderne populærkultur.

Det britiske heavy metal-bandet Iron Maiden, som ble dannet i 1975, har tatt navn etter torturinstrumentet.

## Se også
* Messingoksen

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av forskjellige jernjomfruer (på fransk)
Ulrika Knape

**Ulrika Knape**, gift *Lindberg* (født 26. april 1955) er en svensk stuper.

Ulrika Knape er Sveriges mest meritterte stuper. I 1972, bare 17 år gammel, vant hun olympisk gull i tårnstup. Under verdensmesterskapet året etter vant hun gull i tårnstup og sølv i sviktstup. I 1974 vant hun to gullmedaljer under EM. Den siste medaljen i et internasjonalt mesterskap vant Ulrika Knape i OL 1976 i Montréal, sølv i tårnstup.

Hun ble tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje i 1972.

Knape-Lindberg er mor og trener til den svenske stuperen Anna Lindberg.

## OL-medaljer
* 1972  München **gull** i 10 m tårnstup 
* 1972  München sølv i 3 m sviktstup
* 1976  Montréal sølv i 10 m tårnstup

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Lord of the Rings: The White Council

***The Lord of the Rings: The White Council*** var et videospill som var under utvikling av EA Redwood Shores (senere kalt Visceral Games) og skulle bli gitt ut av Electronic Arts. Det skulle være et rollespill med åpen verden satt i en mindre gjenskapelse av Midgard fra verket Ringenes herre. Spillet ble først annonsert i løpet av sommeren 2006 og skulle i utgangspunktet bli utgitt i løpet av 2007, men det ble kunngjort i februar 2007 at spillets produksjon var satt på pause på ubestemt tid.

Handlingen i spillet skulle foregå omtrentlig 80 år før den fiktive Krigen om ringen. Spillerne skulle få muligheten til å velge å spille rollen som enten en mann, en dverg, en alv eller en hobbit.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Project Gray Company-forum
* GameSpot – LOTR: The White Council
* Lord of the Rings: The White Council
Så som i himmelen

***Så som i himmelen*** er en svensk romantisk dramakomedie fra 2004 regissert av Kay Pollak. Hovedrollene spilles av Michael Nyqvist, Frida Hallgren og Lennart Jähkel. 

Den ble årets mest sette film i Sverige i 2004, og spilte inn nesten 90 millioner svenske kroner. 

Melodien «Gabriellas sång» framføres i filmen.

Det Pollacks første film siden *[[Älska mig]]* fra 1986.

## Handling
En verdensberømt dirigent, Daniel Daréus, vender tilbake til sin hjembygd i Norrland for å leve tilbaketrukket i en periode grunnet stress. Etter hvert påtar han seg å hjelpe til med å få skikk på det lokale kirkekoret. I koret synger Lena, som han forelsker seg i.

## Priser
*Så som i himmelen* var nominert i åtte kategorier til Guldbaggegallaen i 2005, men vant ingen pris. Den var også nominert til Oscar for beste internasjonale film til Den 77. Oscar-utdelingen.

## Rolleliste (ufullstendig)
*Michael Nyqvist – Daniel Daréus
*Frida Hallgren – Lena
*Lennart Jähkel – Arne
*Ingela Olsson – Inger
*Niklas Falk – Stig Berggren, prest
*Helen Sjöholm – Gabriella
*Per Morberg – Conny

## Referanser

 


## Eksterne lenker
*
Databaseutløser

En **databaseutløser** (engelsk: *trigger*) er prosedyrer som utføres automatisk basert på spesifikke hendelser på en tabell i en database.
Utløsere kan begrense adgang til spesifikke data, utføre logging, eller verifisere endringer av dataene.

Det finnes to klasser utløsere. "Radutløsere" og "spørringsutløsere". Radutløsere utføres for hver påvirkede rad i tabelen, mens spørringsutløsere utføres bare en gang for hver utførte INSERT-, UPDATE-, eller DELETE-spørring. Utløsere kan ikke brukes på spørringer som bare henter data.

Hver klasse kan igjen bestå av flere forskjellige typer. Disse er "BEFORE-utløsere", "AFTER-utløsere" og "INSTEAD OF-utløsere".
BEFORE-utløsere og AFTER-utløsere angir når de utføres, før eller etter at selve SQL-spørringen utføres. INSTEAD OF-utløser brukes på visninger (engelsk: *views*).

Utløsere utføres normalt når man utfører spørringer som gjør endringer i databasen. De SQL-operasjonene som gjør dette, er:
*INSERT-hendelse (når en ny oppføring blir lagt til i databasen).
*UPDATE-hendelse (når en oppføring i databasen blir endret).
*DELETE-hendelse (når en oppføring i databasen blir slettet).
Ole Hegge

**Ole Johan Hegge**, tidligere **Iversen** (1898–1994) var en norsk langrenns-, kombinert- og skøyteløper fra Bardu som konkurrerte på slutten av 1920-tallet og begynnelsen av 1930-tallet. Hegge mottok Kronprinsens Hederspris under Nordiska Skispelen i 1926.

## Meritter
* OL 1928 &ndash;  sølv på 18&nbsp;km og 5.-plass på 50&nbsp;km
* OL 1932 &ndash; 4.-plass på 50&nbsp;km
* VM 1926 &ndash; 4.-plass på 50&nbsp;km

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Matti Raivio

**Matti Raivio** (født 22. februar 1893 i Pihlajavesi, død 25. mai 1957 samme sted) var en finsk langrennsløper som konkurrerte i 1920-årene. I VM 1926 tok han gull på både 30&nbsp;km og 50&nbsp;km.

I OL 1924 i Chamonix ble han nummer sju både på 50&nbsp;km og 18&nbsp;km.

Fire år senere deltok han på femmila i OL 1928 i St. Moritz, men fullførte ikke løpet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Suomen Hiihtoliitto - Urheilijat A-Ö (finsk side)
Kay Pollak

**Kay Pollak** (født 1938) er en svensk filmregissør, forfatter og foredragsholder i *ny-åndelig managementpsykologi*. 

## Filmografi
* 2004 &ndash; *[[Så som i himmelen]]* med blant andre Michael Nyqvist og Frida Hallgren.
* 1986 &ndash; *[[Älska mej]]* om tenåringsjenta Sussie (Anna Lindén) som plasseres i fosterhjem. 
* 1980 &ndash; *[[Barnens ö]]* etter P.C. Jersilds bok, med blant andre Börje Ahlstedt og Tomas Fryk. 
* 1976 &ndash; *[[Elvis! Elvis!]]* etter Maria Gripes bok, med blant andre Lele Dorazio og Allan Edwall. 

## Bibliografi
* 2001 &ndash; *Att välja glädje*
* 1994 &ndash; *Att växa genom möten*
* 1977 &ndash; *Staden som blev känd över hela världen* (illustrerad av Birgitta Steen)

## Andre produksjoner
* 1976 &ndash; *Tordyveln flyger i skymningen* (sammen med Maria Gripe). En hørespillserie i 12 deler, ved Sveriges Radios radioteater. I 1978 ble den utgitt som bok av Maria Gripe.Hørespillserien kom på norsk med tittelen: ***[[Tordivelen flyr i skumringen]]*** (fra NRK Radioteatret, første gang sendt 1979).

## Referanser


## Eksterne lenker
*  
*
Høybråten kirke

**Høybråten kirke** er soknekirke for Høybråten, Fossum og Stovner menighet i Groruddalen prosti i Oslo bispedømme i bydel Stovner i Oslo kommune. Den ligger på Høybråten nær grensen til Furuset. Den ligger i bydel Stovner. Kirken ble tegnet av arkitekt Georg Greve og innviet torsdag 30. juni 1932 kl 17 som gravkapell etter at kirkegården ble tatt i bruk i 1929. Senere er den ombygget og har siden 1966 hatt status som soknekirke for Høybråten menighet og fra 1. januar 2013 for den sammenslåtte menigheten Høybråten, Fossum og Stovner menighet. Før 1966 var Høybråten kirke annekskirke under Grorud menighet. Frem til enheten prestegjeld ble avviklet i 2004 var Ellingsrud menighet et annekssokn til Høybråten menighet. 

Det ble kjøpt inn 40 mål tomt av Aker kommune og avsatt til sammen 20 000 kroner i årene 1925 -1928 til kirkegården. Grunnstenen ble lagt ned 15. januar 1932.

Karl Andersen var formann i byggekomiteen og fikk støpt inn en blyboks i grunnmuren, bevitnet av arkitekten Georg Greve og byggeformann Harald Jørgensen. Boksen skal ha inneholdt en beretning datert februar 1931, et sett tegninger, Aker kommunes kalender og noen mynter. Boksen skal ha blitt murt inn midt under hovedinngangsdøren.

Orgelet er mekanisk og bygget av J. H. Jørgensen Orgefabrikk i 1974. Det har 12 stemmer. Orgelet ble rehabilitert i 2022 - 23.

I 2012 ble det vedtatt å slå Høybråten sogn sammen med Fossum og Stovner under navnet Høybråten, Fossum og Stovner menighet. 

## Høybråten menighetshus
Høybråten menighetshus ble bygget like ved kirken, og sto klart til julen 2002.

Grunnsteinen var en kopperkiste fylt med en bibel, en salmebok, menighetsbladet, boka med Høybråtens historie, lokalavisen og byggetegningene. Kisten ble lagt ned av ordfører Per Ditlev-Simonsen og biskop Gunnar Stålsett.

## Kulturminne
Høybråten kirke er et kulturminne og har nummer 84700 i Riksantikvarens kulturminnebase.

## Referanser


## Litteratur
* 
* Høybråten kirke

## Eksterne lenker
* 
* Stovnerporten – Da bygda fikk egen kirke
Schattenbergbakken

**Schattenbergbakken** (tysk: *Schattenbergschanze*) er et skihoppanlegg i Oberstdorf i Bayern i Tyskland. Anlegget består av fem hoppbakker med størrelse K120 (HS137), K95 (HS106), K56, K30 og K19. Schattenbergbakken er mest kjent som arena for åpningsrennet i den tysk-østerrikske hoppuka, men ble også brukt under ski-VM 1987 og 2005. Anlegget har siden 2017 offisielt hatt sponsornavnet **Audi Arena**.

## Historie
Den første hoppbakken i Oberstdorf ble tatt i bruk i 1910. Bakken lå ugunstig til, og etter 1. verdenskrig valgte man å bygge en ny hoppbakke ved foten av fjellet Schattenberg («Skyggefjellet»). Schattenbergbakken ble tatt i bruk 27. desember 1925. Den ble utvidet i 1930 og 1936, men forfalt under 2. verdenskrig. Bakken ble raskt satt i stand igjen da freden kom, og kunne tas i bruk på ny 1. januar 1946.

I konkurranse med flere andre steder ble Oberstdorf valgt som rennsted i Hoppuka, som første gang ble arrangert i 1953. Åpningsrennet i den første Hoppuka gikk ikke i Oberstdorf, men i Garmisch-Partenkirchen, men med unntak av ett år (1971/72, da rennene i Oberstdorf og Innsbruck byttet rekkefølge) har alle senere åpningsrenn blitt holdt i Schattenbergbakken. Åpningsrennet holdes vanligvis den 29. eller 30. desember.

I 1972 ble det bygd en storbakke ved siden av den gamle normalbakken, og hoppukerennene har siden da blitt holdt i storbakken. I 2003 ble storbakken utvidet fra K115 til K120. Normalbakken ble utvidet fra K90 (HS100) til K95 (HS106) i 2011. Hoppanlegget har en tilskuerkapasitet på 27 005. Alle de fem bakkene har plastmatter, slik at de også kan brukes sommerstid.

Den 14 år gamle nederlandske skihopperen Jermo Ribbers døde 4. januar 2008 etter et fall under trening i K56-bakken.

## Bakkerekorder
Anerkjent bakkerekord på snø i K120-bakken er 143,5 meter, satt av Sigurd Pettersen (Norge) i verdenscupen (Hoppuka) 29. desember 2003. På plast er rekorden 145,5 meter, satt av Gregor Schlierenzauer (Østerrike) i det østerrikske mesterskapet 20. oktober 2007. I HS106-bakken er anerkjent rekord på snø 101 meter, satt av Rok Benkovič (Slovenia) i VM 19. februar 2005. I prøveomgangen i lagkonkurransen i VM 20. februar 2005 hoppet han 102 meter. Anerkjent rekord på plast er 101,5 meter, satt av Frank Löffler (Tyskland) i kontinentalcupen 4. august 2002. Johannes Rydzek (Tyskland) hoppet 105 meter under åpningen av den ombygde bakken 21. oktober 2011.

Småbakkene: K56: 60 meter av Sven Kühn (Tyskland) 19. januar 1999. K30: 32,5 meter av Benjamin Hauber (Tyskland) 18. januar 1994. K19: 22 meter av Otto Schall (Tyskland) i 1994.

## Se også
* Hoppuka
* Vinnere av renn i Schattenbergbakken
* Heini Klopfer-bakken, Oberstdorfs skiflygingsbakke, litt lenger oppe i dalen

## Kilder
* Erdinger Arena
** Erdinger Arena: Geschichte (tysk, besøkt 27. desember 2010)
* Skisprungschanzen-Archiv: Oberstdorf (Erdinger Arena) (engelsk, besøkt 27. desember 2010)
* Informasjonsfolder om ombyggingen av normalbakken (tysk)
* Erdinger Arena: Neubau HS 106 Schanze (besøkt 23. oktober 2011)
* Sächsische Zeitung: 14-Jähriger stirbt nach Trainingssturz (7. januar 2008, tysk, besøkt 27. desember 2010)
## Eksterne lenker
*
Linderud gård

**Linderud gård** er en tidligere storgård ved Linderud i bydel Bjerke i Oslo og en avdeling av MiA - Museene i Akershus. Gårdsbebyggelsen og hagen er i dag et fredet kulturminne.

## Eiendomsforhold og bygning
Gården har i generasjoner tilhørt medlemmer av slekten Mathiesen som også eier Eidsvoll verk og andre eiendommer. Statsråd Christian Pierre Mathiesen var den siste eneeier av gården, mens hans nevø, Jørgen Mathiesen (1901&ndash;1993), var siste medlem av slekten som bodde på Linderud gård. Jørgen Mathiesen og hans andre ektefelle, Cecilie født Aall, gjorde en stor innsats i siste halvdel av 1900-tallet for å få restaurert og møblert en rekke stuer og rom på Linderud slik de finnes der i dag.

Av det godskomplekset som tidligere hørte sammen med eiendommen, finnes i dag bare den gamle hovedbygningen i utmurt bindingsverk fra 1714, med senere bordkledning, og en del av den opprinnelige hagen.

## Hagen og plantefredningsområdet
Hagen på 46 dekar som omkranser hovedbygningen på alle sider, er Østlandets mest særpregede 1700-tallshage med trekk fra renessansestil, oppdelt i fire deler som har liten sammenheng. 

Terrassehagen på sydsiden av hovedbygningen har en hovedakse som står asymmetrisk på bygningen. Fra utgangen mot hagen er det et vidt utsyn over Groruddalen. I sydenden av hagen, bak en trerekke, ligger en 70 meter lang kanal som et overraskelsesmoment. Utenfor denne avsluttes hagen mot sør av en 180 meter lang «lindehall» med trær fra omkring 1750. Som vestvegg i hagen ligger en 120 meter lang hasseltunnel. Både kanal, lindehall og hasseltunnel er hageelementer karakteristisk for norske renessansehager. 

Også adkomstalléen inn fra Trondheimsveien står asymmetrisk på hovedbygningen.  

Vest for tunet ligger en parterrehage. I sørvest ligger en frukt- og kjøkkenhage. 

Hagen på Linderud ble restaurert i 1914, blant annet ved at elementer av den opprinnelige hagen som var endret i retning av landskapsstil, ble tilbakestilt. I 1954 ble hagen igjen restaurert og strammet opp.  

18 dekar av hagen ble 15. januar 1960 fredet (plantefredningsområde).
## Kulturminne
Linderud gård er et kulturminne og har nummer 86197 i Riksantikvarens kulturminnebase.

## Se også
* Verneområder i Oslo

## Referanser


## Litteratur
* Magne Bruun: *Norske hager gjennom tusen år*. Oslo, Andresen & Butenschøn, 2007, ss. 78-83. ISBN 978-82-7694-210-1
* Greve, K. and E. Petterson (2013). Linderud gård. Oslo, Labyrinth Press. ISBN 978-82-7393-163-4

## Eksterne lenker
* 
* Linderud Gård . Akershusmuseet
* Linderud gård . Oslo kommune