Christoph Scheurl

**Christoph II Scheurl** (født 11. november 1481 i Nürnberg i Tyskland, død 14. juni 1542 samme sted) var en jurist og humanist som spilte en birolle i reformasjonens historie. Han hadde først forståelse for Martin Luthers synspunkter, men tok senere avstand fra lutherdommen. 

## Liv og virke
### Bakgrunn

Christoph Scheurl var sønn av Christian (I) Scheurl (1457-1519), en kjøpmann som hadde flyttet fra Breslau til Nürnberg, og hans hustru Helena (født Tucher). Han fikk en grundig unservisning av en provatlærer i foreldrehjemmet, og etterpå som privatelev ved  regnemester Leonhard Vogel fra Coburg. 

Han ble bestemt for studier i rettsvitenskaper og dro i mars 1496 til Universitetet i Heidelberg. o år etter fortsatte han studiene ved Universitetet i Bologna. Der tok han preg av humanismen som han møtte. Studiene ble vanskeliggjort ved at faren i 1500 mistet en stor del av sin formue. Men ved hjelp fra slektninger på morssiden kunne han fortsette, Den 23. desember 1506 ble han promovert til doktor i kirkerett og verdslig rett.

### Karriere
Med støtte fra Johann von Staupitz fikk Scheurl kontakt med kurfyrst Friedrich III av Sachsen, som tidlig i 1507 satte ham til professor ved Universitetet i Wittenberg (*Leucorea)*. Etter å ha ankommet byen den 8. april begynte han den 13. april 1507 med å forelese i kanonisk rett og *Humanas Literas*, og overtok tillike den 1. mai akademitets rektorat. Han gikk inn for å elevere høyskolens nivå, og foreslo nye statutter etter forbilde fra Universitetet i Bologna. Hans bestrebelser bar frukter, og tiltrakk flere humanistiske lærekrefter til *Leucorea*, og studenttilstrømningen tok også til. 

Den 26. juli 1508 ble Christoph Scheurl utnevnt til saksisk råddsherre og bisitter ved den hertuglige saksiske rett i Leipzig og Altenburg. Selv om kurfyrst Friedrich III (kalt Fredrik den vise) gjerne ville ha beholdt ham i Wittenberg, fulgte Scheurl i desember 1511 et kall til Nürnberg, der han 5. april 1512 ble tatt i ed som rådskonsulent.

Som dette var han aktiv i diplomatiske oppdrag for Nürnberg-rådet. Slik reiste han i 1519 til Aragon, for å overbringe den nyvalgte kong Karl V byen Nürnbergs lykkønsker. I 1522 var han blant de sendemenn som forhandlet med erkehertug Ferdinand i Wien om tyrkerhjelpen. I 1523 var han atter ved det keiserlige hoff i forbinmdelse med Nürnbergs klake mot Reichsabschied. 

Reformasjonshistorisk betydning fikk Scheurl både ved som formidling mellom Johannes Eck og Martin Luther, og ved spredingenen av Luthers 95 teser.

## Referanser


## Litteratur
* Franz Fuchs: *Scheurl (Schewrllius, Scheuerleyn), Christoph (II.)* In: Franz Josef Worstbrock (Hrsg.): *Deutscher Humanismus 1480–1520. Verfasserlexikon*, Band. 2, De Gruyter, Berlin/Boston 2013, ISBN 978-3-11-033395-4, Sp. 840–877.
* Heinz Kathe: *Die Wittenberger Philosophische Fakultät 1501–1817.* Böhlau, Köln 2002, ISBN 3-412-04402-4
* Walter Friedensburg: *Geschichte der Universität Wittenberg.* Max Niemeyer, Halle (Saale) 1917
* Irene Dingel und Günther Wartenberg: *Die Theologische Fakultät Wittenberg 1502 bis 1602.* Leipzig 2002, ISBN 3-374-02019-4
*  (berichtigt)
* 
* Felix Streit: *Christoph Scheurl, der Ratskonsulent von Nürnberg, und seine Stellung zur Reformation.* Neupert, Plauen 1908