open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dixi (band)

**Dixi** (etablert 1996 i Molde) var et tradjazz-band fra Molde med utspring fra korpsmiljøet i byen.

## Historie

Dixi var en videreføring initiert av Vidar Norheim og Kyrre Bjørdal Sæther. Bandet hadde opprinnelig følgende medlemmer/besetning; Kyrre Bjørdal Sæther (trompet), Vidar Norheim (trommer), Terje Stensønes (tuba), Carina Frantzen (klarinett), Daniel Herskedal (tuba), Hayden Powell (trompet) og Gunnar Bech (trombone). 

I ettertid har flere endringer skjedd i besetningen. Frantzen og Stensønes forlot bandet allerede i 1997. I 1998 fikk bandet et kjærkomment tilskudd ved at gitarist Frank Iversen ble med på banjo. I 2000 forlot Sæther bandet til fordel for klarinettist Brynjar Rasmussen. Høsten 2006 forlot trompeter Hayden Powell bandet for å konsentrere seg mer om egne prosjekter. Han ble erstattet av Ole Jørn Myklebust. Powell sluttet offisielt umiddelbart etter DIXIs 10-årsjubileumskonsert i september 2006.

Til slutt besto bandet derfor av leder Gunnar Bech (trombone), Brynjar Rasmussen (klarinett), Ole Jørn Myklebust (trompet), Frank Iversen (banjo), Daniel Herskedal (tuba) og Vidar Norheim (trommer). Utover å ha spilt på Moldejazz i en årrekke og andre nasjonale festivaler, har det også spilt med Kermit Ruffins, Troy Andrews (trompetist for Lenny Kravitz og Juanita Brooks).

I 2006 turnerte bande i Storbritannia. Bandet fortsatte med jevne, men betydelig færre oppdrag de siste årene og feiret blant annet sitt eget 10-årsjubileum i september 2006 med en konsert i Bjørnsonhuset i Molde.

Våren 2010, etter en lengre periode med lite aktivitet, kunngjorde bandet i Romsdals Budstikke at de gjenværende medlemmene hadde tatt en ny musikalsk retning og skiftet bandnavn. Dermed markerte dette slutten for bandet.

Våren 2017 ble det kunngjort at bandet skulle gjenforenes for to konserter under Moldejazz 2017.

## Diskografi

**Just over in the DIXI-land* (live 1998)
**Some of those days* (1999)
**Going to the [[Mardi Gras]]* (Herman Records, 2002)
**The New Orleans sessions* (2004)
Serpentin

**Serpentin** (avledet av latinske *serpens* (genitiv *serpentis*), «slange», med henspilling på de slangeaktige figurene i mineralet) er en gruppe på tre mineraler: antigoritt, krysotil og lizarditt som karakteriseres av å være grønnaktige, brunlige eller flekkete mineraler som finnes i serpentinitt.  De brukes som en kilde til magnesium og fra krysotil til asbest, og som dekorativ stein, særlig serpentin som er årsaken til den særegne mosegrønne fargen i connemaramarmor, eller «irsk grønn», som finnes i store mengder vest i Irland.

I Norge finnes det hovedsakelig antigoritt, men på verdensbasis er krysotil det vanligste. Serpentin dannes ved nedbrytning av olivin på temperaturer under ca. 500° C. Bergarter med serpentin som hovedmineral kalles serpentinitt. Det særegne navnet fra latinsk opphav er avledet fra dens grønne farge og glatte utseende som «slangestein».

Serpentinmineraler er polymorfe, noe som betyr at de har samme kjemiske formler, men atomene er ordnet i forskjellige strukturer, eller krystallgitter.

Mange typer serpentin har blitt brukt til smykker og utskjæring av hardstein, noen ganger under beegnelsen «falsk jade» eller «tetonjade».

## Referanser


## Litteratur
* Evans, Bernard W. (2004): «The Serpentinite Multisystem Revisited: Chrysotile is Metastable», *International Geology Review*, v. 46, s. 479–506
* Myron G. (2003): *Igneous and Metamorphic Petrology*, 2. utg. Blackwell Publishing. ISBN 1-4051-0588-7
* Kruckeberg, Arthur R. (2002): *Geology and Plant Life: the Effects of Landforms and Rock Types on Plants*. Seattle: University of Washington Press. ISBN 0-295-98452-X

## Eksterne lenker

* 
* Mineralbeskrivelser
Sørøst-Asia

**Sørøst-Asia** er ifølge FN en subregion i Asia som dekker området sør for Kina og øst for India med et samlet landareal på  km²..

## Begrep

Begrepet «Sørøst-Asia» kom i bruk etter andre verdenskrig, etter at de allierte hadde organisert en felles kommandostruktur for regionen, «South East Asia Command». I kolonitiden ble regionen gjerne kalt «Bakindia» eller «Indokina» for fastlandsområdet, og «Insulindia» for øyområdene.

## Naturgeografi

Før havnivået steg etter siste istid blir landmassen i Sørøst-Asia gjerne referert til som **Sunda**. Denne landmassen var betydelig større enn i dag, og man regner med at det var herifra de første menneskene for omkring  siden krysset over havet til Sahul (en landmasse som da omfattet dagens Australia, Ny-Guinea og Tasmania). Sunda er viktig som begrep for å forstå tidlig menneskelig migrasjon, økologi, og utviklingen av Sørøst-Asias unike dyreliv.

## Land

Sørøst-Asia omfatter 11 internasjonalt anerkjente suverene stater:

Indonesia er det største og mest folkerike landet i regionen. Den østligste delen av landet, Vest-Papua på Ny-Guinea, er geografisk og etnologisk en del av Melanesia i Oseania. 

## Styreform

Thailand, Malaysia, Kambodsja og Brunei er monarkier, de øvrige landene er republikker.

## Religion

Indonesia, Malaysia og Brunei er overveiende muslimske land. Thailand, Myanmar, Kambodsja, Laos og Singapore er buddhistiske, mens Filippinene og Øst-Timor er kristne land. Vietnam har en ateistisk majoritetsbefolkning.

## Regionalt samarbeid

Det regionale samarbeidsforumet Association of Southeast Asian Nations (ASEAN) ble stiftet i 1967. Øst-Timor og Papua Ny-Guinea har observatørstatus, mens de øvrige landene er medlemmer. Hovedkvarteret ligger i Jakarta i Indonesia.

## Økonomi

Tabellen viser landenes velstandsnivå basert på det internasjonale pengefondets rapport for året 2026:

Gjennomsnittsverdien for verden samlet er 26 979 amerikanske dollar.

## Byer

Tabellen viser de største byene i Sørøst-Asia, med estimert innbyggertall i 2026:

## Befolkningsutvikling

Tabellen viser FNs prognose i 2024 for befolkningsutviklingen i Sørøst-Asia:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Johan Hjort

**Johan Hjort** er navnet til flere personer:

* Johan Hjort (1869–1948), norsk fiskeribiolog og vitenskapsmann.
* Johan Bernhard Hjort (1895–1969), norsk høyesterettsadvokat. 
* Johan Hjort (1922–2001), norsk høyesterettsadvokat, sønn av Johan Bernhard.
* Johan Bernhard Hjort (1951–2014), norsk jurist og musiker

## Oppkalte skip
* FF «Johan Hjort», et forskningsfartøy, eid av Havforskningsinstituttet.
Johan Hjort (1922–2001)

**Johan Hjort** (født 21. mai 1922 i Kristiania, død 19. oktober 2001 i Oslo) var en norsk høyesterettsadvokat. Han var sønn av høyesterettsadvokat Johan Bernhard Hjort og ble selv en av Norges mest kjente advokater i andre halvdel av 1900-tallet. Hjort førte over tusen saker for Høyesterett.

## Biografi
Johan Hjort vokste opp på Bestum som nest eldst i en søskenflokk på seks. Han gikk på Ullern gymnas og fikk examen artium våren 1940 og 1. avdeling jus våren 1942. Hans far ble internert i Tyskland samme år etter et opphold på Grini. Da han hadde to tyske svogre med gode kontakter, ble det ordnet slik at familien ble sendt til Tyskland og innkvartert på familiens slott Gross Kreutz vest for Berlin. Der begynte Johans søster Wanda å oppsøke og registrere norske konsentrasjonsleirfanger, og familien og flere andre nordmenn ble med i arbeidet, noe som ble grunnlaget for grev Bernadottes Røde Kors-aksjon med de hvite bussene våren 1945. Etter kapitulasjonen ble Johan Hjort igjen i Hamburg med status som britisk løytnant i Norwegian Relief Corps og fortsatte sammen med korpset arbeidet med å få alle nordmenn hjem til Norge før han selv returnerte og fortsatte å studere. Han ble cand.jur. i 1946.

Etter studiene fulgte jobb som sekretær i Fengselsstyret i Justisdepartementet. Deretter var han blant annet dommerfullmektig i Telemark før han begynte i sin fars firma som advokatfullmektig. På den tiden hadde de mange landssviksaker, noe som gav erfaring innen strafferett. I 1957 tok han advokaturen. Fra 1968 til 1982 var han fast forsvarer i Høyesterett og i mer enn 30 år var han forsvarer eller prosessfullmektig. Advokatfirmaet vokste sterkt i hans tid og var et av de største i Oslo da han sluttet som aktiv kompanjong.

Han var bror til Peter F. Hjort og far til Johan Bernhard Hjort.

## Saker
Johan Hjort hadde en variert saksportefølje, noen av disse var mye omtalt. Foruten de før nevnte landssviksakene kan nevnes at han blant annet var involvert i de mye omtalte rettssakene mot Børre Knudsen og Ludvig Nessa. Han førte også saken for politiet i den kjente politivold-saken i Bergen. Han vil også bli husket for sitt arbeid med ytringsfrihet.

## Verv
* Medlem av hovedstyret i Den Norske Advokatforening 1974–77 og formann 1979–81, dessuten styremedlem i Oslo krets 1964–73, formann fra 1971. 
* Formann i utvalget for DNA-analyse i straffesaker 1992–93. 
* Formann i Libertas 1965–69.
* Styreformann i Fridtjof Nansen-stiftelsen på Polhøgda. 
* Medlem av Kontrollutvalget i Den Norske Kreftforening. 
* Disiplinærutvalget for Norges statsautoriserte revisorer.
* Styreverv i flere norske industribedrifter.

## Heder
* Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sin innsats i norsk rettsliv. (1984)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Johan Hjort i Norsk biografisk leksikon
Arbeiderkomiteen mot EEC og dyrtid

**Arbeiderkomiteen mot EEC og dyrtid, AKMED,** var en organisasjon som arbeidet for å holde Norge utenfor det som den gangen het EEC, seinere EU, i forbindelse med folkeavstemningen i 1972.

AKMED ble opprettet 29. september 1970 for å representere en alternativ strategi i kampen mot EEC sammenliknet med det Folkebevegelsen mot EEC sto for; ikke sekterisk, men med fokus på hva EEC-medlemskap ville bety for arbeiderklassen, og ikke som et forsvar av eiendomsstrukturer i landbruket. Organisasjonen gjorde seg gjeldende som venstrefløyen på nei-siden. Det var for eksempel AKMED som trykte opp Rolf Grovens kjente malerier.

Da splittelsen mellom Marxist-Leninistiske Grupper (som senere skulle danne grunnstammen i Arbeidernes Kommunistparti (marxist-leninistene)) og Marxist-Leninistisk Front kom, ble fagforeningsaktivistene i MLF (den såkalte Hovden-gruppa, som seinere dannet Kommunistisk Arbeiderforbund) presset ut av AKMED. MLG konsoliderte sin kontroll over organisasjonen og AKMED ble på kort tid forvandlet til en nasjonal bevegelse med hovedparolen «Nei til salg av Norge».

Fram mot folkeavstemningen vokste organisasjonen raskt, og oppsummerte selv å ha nådd 25&nbsp;000 medlemmer i 1972 – «hvorav et flertall aktive». Internt oppsummerte man at organisasjonen hadde 200 AKMED-grupper i aktivitet i januar 1972, og regnet med 250 før avstemningen.

Fra våren 1971 var Georg Vaagen formann i AKMED.

## Referanser
Fame (TV-serie)

***Fame*** er en amerikansk drama- og musikkserie for ungdom som opprinnelig gikk på den amerikanske TV-kanalen NBC fra 1982 til 1987. Serien handler om noen ungdommer på den fiktive New York High School for the Performing Arts. Hovedfagene deres er sang, dans og skuespill, og de drømmer alle om ære og berømmelse. Serien ble produsert av MGM Television, basert på filmen med samme navn.

På rollelisten stod blant annet Janet Jackson og Debbie Allen. Skuespilleren Lori Singer fikk sitt gjennombrudd i denne serien.

Deler av serien ble sendt på NRK fra 1983 til 1987.

## Rollebesetning (utvalg)
* Lori Singer som Julie Miller
* Janet Jackson som Cleo Hewitt
* Gene Anthony Ray som Leroy Johnson
* Debbie Allen som Lydia Grant
* Nia Peeples som Nicole Chapman
* Jesse Borrego som Jesse Velasquez
* Cynthia Gibb som Holly Laird
* Erica Gimpel som Coco Hernandez
* Ann Nelson som mrs. Berg

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Indre Østfold Avis

***Indre Østfold Avis*** var en gratisavis som ble utgitt som ukeavis i Mysen i Østfold. Avisa ble eid av Moss Avis og var en del av medieselskapet Edda Media.

Avisa kom med sin første utgave 3. januar 2004. 20&nbsp;000 eksemplarer ble distribuert gratis ukentlig til alle husstander i Askim, Eidsberg, Marker, Skiptvet, Spydeberg og Trøgstad. I 2006 ble avisen lagt ned på grunn av ulønnsomhet.

Ansvarlig redaktør var Pål Marthinsen.

## Referanser
Lokalavisen Groruddalen

***Lokalavisen Groruddalen*** er en gratisavis som utgis hver torsdag som ukeavis i Oslo. Ansvarlig redaktør er Tore Bollingmo.

Avisa kom med sin første utgave 13. januar 2005. 58&nbsp;500 eksemplarer distribueres gratis ukentlig til alle husstander i bydelene Alna og Bjerke (egen utgave) samt Grorud og Stovner (egen utgave).

I 2006 etablerte Orkla Media en gratisaviskjede i Oslo, der *Lokalavisen Groruddalen* inngår. Avisene utgis av et eget selskap, Lokalavisene Oslo AS, som tilsammen fulldistribuerer seks avistitler i tolv ulike bydelsversjoner i et opplag på 286&nbsp;800 hver uke. De seks avistitlene har hvert sitt nettsted. Selskapet holder til i Akersgata 28 i Oslo og sysselsetter 74 personer.

## Saksøkt
Avisa ble i 2005 saksøkt av *[[Akers Avis Groruddalen]]* på grunn av den store likheten mellom navnene. *Lokalavisen Groruddalen* vant saken, fordi retten mente at alle aviser i Groruddalen kunne bruke navnet. De to lokale avisene har vært i konflikt siden også, blant annet da *Lokalavisen Groruddalen* ble kastet ut av et møte i Groruddalen Miljøforum, mens *Akers Avis Groruddalen* fikk være igjen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalavisen Groruddalen
Nordre Aker Budstikke

***Nordre Aker Budstikke*** var en gratisavis som ble utgitt hver måned i Oslo. Avisen ble distribuert i Nordre Aker Bydel i et opplag på 23&nbsp;000. *Nordre Aker Budstikke* ble utgitt ukentlig fra januar 2006. Ansvarlig redaktør var Tore Bollingmo.

I 2006 etablerte Orkla Media en gratisaviskjede i Oslo, der *Nordre Aker Budstikke* inngikk. Avisene ble utgitt av et eget selskap, Lokalavisene Oslo AS, som tilsammen fulldistribuerte seks avistitler i tolv ulike bydelsversjoner i et opplag på 286&nbsp;800 hver uke. Selskapet holdt til i Akersgata 28 i Oslo og sysselsatte i 2014 74 personer. Nordre Aker Budstikke kom ut som gratisavis til alle husstander i bydelen én gang i uken fram til desember 2014. Utgiver var Mediehuset dittOslo/Amedia. Fra 2015 er det Lokalmedia AS som gir ut nettavisen Nordre Aker Budstikke. 

I desember 2021 ble Nordre Aker Budstikke igjen en del av Amedia. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Østkantavisa

***Østkantavisa*** var en gratis lokalavis for bydelene i Oslo indre øst (Gamle Oslo, Grünerløkka og Sagene) som ble utgitt i årene 2001–2014. Opplaget var på cirka 70 000 eksemplarer, fulldistribuert med Posten, i starten månedlig og fra 2005 ukentlig.  

Avisa ble etablert i desember 2001 av lokale gründere, da under navnet Løkkamagazinet. Oppstarterne hadde erfaring fra diverse forløpere i lokalavismarkedet i hovedstaden (Løkka Tidene, Østkanten, Bydelsavisa Oslo Øst, St. Hanshaugen Budstikke mfl.). I 2003 ble navnet endret til Østkantavisa da utgivelsesområdet ble utvidet til tre bydeler. Året etter ble avisa kjøpt opp av Orkla Media (senere kalt Edda Media) som ledd i en oppkjøpsrunde av småaviser i hovedstaden.

I 2011 kjøpte Amedia opp Edda Media, og Østkantavisa ble sammen med flere andre aviser relansert under paraplyen Ditt Oslo. I 2014 ble flere av Ditt Oslos småaviser – inkludert Østkantavisa – nedlagt, mens Nettavisen overtok den digitale delen av virksomheten.

## Ansvarlige redaktører
* 2001–2002: Haakon «Marcello» Julseth
* 2003–2004: Tor Erik Nygård
* 2005–2006: Ivar Brynildsen
* 2007–2014: Tore Bollingmo
## Referanser
Sangkor

Et **sangkor** (kalles også gjerne bare for et **kor**) er en gruppe sangere som fremfører sang. Selve utøvelsen kalles gjerne i et fellesbegrep for korsang eller kormusikk.

Ved flerstemt korsang deles sangerne inn etter sitt stemmeleie: sopran, alt, tenor og bass. I mange år var det forbudt for kvinner å synge i kirken, og man benyttet i stedet  guttesopraner (sopran) og kontratenorer (alt) for å ivareta de «lysere» stemmene.

Et kor kan synge med eller uten akkompagnement av musikkinstrumenter. Korsang uten akkompagnement kalles a cappella.

Det er skrevet en rekke klassiske og rytmiske verk for korsang. 

Sangkor ledes ofte av en dirigent, men i mindre ensembler med færre stemmer, er dette ikke alltid nødvendig.

## Sangkortyper
Det finnes mange ulike kategorier sangkor, men nedenfor står de viktigste typene oppført.

* Pikekor
* Guttekor
* Barnekor
* Ungdomskor
* Damekor
* Mannskor
* Blandet kor (Både dame- og mannsstemmer)
* Kirkekor 
* Vokalensemble
* Demenskor

## Eksterne lenker
*
SarpsborgAvisa

**SarpsborgAvisa** var en gratisavis som ble utgitt som ukeavis i Sarpsborg i Østfold. Avisa inngikk i Mediehuset Sarpsborg, som ble eid av Fredriksstad Blad, og var derfor en del av medieselskapet Edda Media. Radio Sarpsborg samarbeidet med avisa, og de ansatte jobbet både med radio og avis. 

Avisa kom med sin første utgave 3. januar 2002 og ble utgitt hver torsdag med gratisdistribusjon til 20 500 husstander i Sarpsborg. Avisa ble etablert som en reaksjon på at A-pressen kjøpte gratisavisa Sarpsborg I DAG, som fram til da hadde samarbeidet med Edda Media om annonsesamkjøring i fylket.

Ansvarlig redaktør var Pål Marthinsen.

Edda Media bestemte 30. mars 2009 at avisa skulle legges ned og siste utgave utkom 28. mai 2009.

## Referanser



## Eksterne lenker
* SarpsborgAvisa
Autotrofi

**Autotrofi** betyr at organismen selv kan bygge opp organiske stoffer fra enkle uorganiske stoffer ved hjelp av energi som enten skaffes fra lys (fotosyntese) eller fra kjemisk bundet energi. Ordet er sammensatt av to greske ord: *auto* som betyr «selv» og *trophein* som betyr «spise». De autotrofe organismene er produsenter i økosystemene.

## Forskjellige former for autotrofi
Alle organismer trenger to typer ressurser; energi til å drive livsprosessene og en karbonkilde som basis for de organiske molekylene som trengs til å bygge opp organismen. Autotrofe organismer bruker uorganiske molekyler, som regel karbondioksid som karbonkilde, de som bruker organiske molekyler kalles heterotrofe. Avhengig av hvordan organismene skaffer seg energi kan de autotrofe deles i to grupper: fotoautotrofe som henter sin energi fra lys (fotosyntese) og kjemoautotrofe som utnytter kjemisk bundet energi til å drive livsprosessene (oksidasjon av f.eks. hydrogensulfid, ammoniumioner, svovel, jern(II)ioner).

Autotrofe organismer finnes i alle organismerikene unntatt soppriket og dyreriket, men kjemoautotrofe organismer finnes bare blant prokaryotene (bakterier og erkebakterier)

## Autotrofi i Jordas tidlige historie
Tidlig i Jordens geologiske historie oppsto autotrofe organismer som utnyttet den kjemiske energi fra oksygenfattige kullstoff- eller svovelforbindelser til å bygge opp nødvendige sukkerstoff. De finnes fortsatt i oksygenfrie eller oksygenfattige omgivelser, og deres produksjonsmetode kalles kjemosyntese.

Senere oppsto encellede organismer, blågrønnbakterier som hadde utviklet en ny metode til å skaffe seg stoff og energi på, nemlig fotosyntesen. Meget tyder på at fotosyntesen senere er blitt overført til grønne planter ved at de har tatt til seg blågrønnbakterier uten å fordøye dem, den såkalte endosymbiontteorien. Under alle omstendigheter er det tankevekkende at kloroplastene, organellene som utfører fotosyntesen, har deres eget DNA.

## Se også
* Økologi
* Heterotrof

## Kilder
*Dieter Heinrich og Manfred Hergt, *Munksgaards Økologiatlas* ISBN 87-16-10775-6
Avis 1

***Avis 1*** var en gratisavis som ble utgitt av Schibsted i Oslo. Den ble etablert i 1998 for å forsvare *[[Aftenposten]]*s annonseinntekter i oslomarkedet da gratisavisa *[[Osloposten]]* ble etablert tidligere samme år.

*Avis 1* la ned driften ved årsskiftet 2005/2006. Opplaget var de siste årene på 175&nbsp;000 eksemplarer. Konkurrenten *Osloposten* ble lagt ned i 2002. De ansatte i avisa fikk tilbud om jobb i *Aftenposten*.

Ansvarlig redaktør var Per A. Borglund.
Nytt i Uka

***Nytt i Uka*** er en fulldistribuert gratisavis i Ålesund og nabokommunene Hareid, Sula, Sykkylven, Giske, Skodje, Haram, Ørskog, Stordal og det meste av Vestnes.  I tillegg distribueres avisa til poststedene Tomrefjord, Vestnes og Liabygda, og til abonnenter i inn- og utland. Avisa kommer ut hver onsdag i et opplag på  eksemplarer.

Avisa gis ut av Media Vest AS og ble etablert av fem av de ansatte etter konkursen i Sunnmøre Arbeideravis i august 1985. *Nytt i Uka* var på gata bare ei uke etter konkursen. Eierskapet ligger i dag i hovedsak hos tre av de ansatte, som per 2017 har omkring 86 prosent av aksjekapitalen.

Avisa har kommet ut regelmessig siden 1985, og er dermed en av landets eldste gratisaviser. Omsetningen var i 2014 20,296 millioner kroner og i 2015 18,329  millioner kroner. Avisa har 21 ansatte.

Ansvarlig redaktør er Øyvind Johan Heggstad. Daglig leder er Berit Fugelsø Nilssen.

Media Vest AS driver også Nytt i Ukas forlag. Per 2017 har forlaget gitt ut over 20 titler, alt overveiende av lokalhistorisk og -kulturell art. 

## Eksterne lenker
* Nytt i Uka
* Nytt i Ukas forlag
Stammheim (film)

***Stammheim*** er et tysk rettsdrama fra 1986 regissert av Reinhard Hauff. Filmen handler om RAF-prosessene i Stuttgart-Stammheim. 

## Handling
Reinhard Hauffs film beskriver kjølig og distansert forløpet av den mest betydningsfulle terroristprosess i moderne tysk historie, som fant sted mellom 1975 og 1977 i Stuttgart-Stammheim. De tiltalte var Ulrike Meinhof, Andreas Baader, Gudrun Ensslin og Jan-Carl Raspe. Om de tre sistnevnte begikk selvmord etter å ha mottatt sine dommer, eller om de ble drept av andre, lar filmen være åpent. 

## Utmerkelser
* 1986: Filmen fikk Gullbjørnen og FIPRESCI-prisen ved den internasjonale filmfestivalen i Berlin

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Guttorm Sigurdsson

**Guttorm Sigurdsson** (norrønt: *Guttorm Sigurðssun*) (født 1199, død 1204) var en barnekonge av Norge i 1204. Han var sønn av Sigurd Lavard og sønnesønn av kong Sverre. Han ble selv etterfulgt av Inge Bårdsson. Guttorm ble bare fire år gammel.

Borgerkrigstiden i norsk historie varte fra 1130 til 1240. I løpet av denne tiden var det flere sammenføyde konflikter og strider av ulik varighet og intensitet. Bakgrunnen til borgerkrigstiden var de uklare tronefølgelovene, sosiale forhold og kampen mellom ulike aristokratiske fraksjoner og mellom kirken og kongen. Det var to hovedpartier, først kjent ved forskjellige navn eller ikke noe navn i det hele tatt, men til slutt ble de fortettet til baglere på den ene siden og birkebeinere på den andre siden. Midtpunktet for striden var som regel en kongelig sønn som ble satt opp som kongsemnet for flokken i opposisjon til styrende kongen fra det motstående partiet.

Guttorm etterfulgte sin onkel Håkon Sverresson, birkebeinerkongen, dagen etter at Håkon døde den 2. januar 1204. Ved sin død hadde Håkon tilsynelatende kontroll over hele landet, men etter hans død, en gang rundt første halvdelen av 1204, invaderte baglernes kongsemne, Erling Steinvegg, til Viken med en stor styrke, hovedsakelig dansker sendt av kong Valdemar Seier av Danmark. Det ble begynnelsen på den andre baglerkrigen (1204&ndash;1208).

Dagen etter at Guttorm ble konge ble en nevø av kong Sverre, Håkon Galen, gjort til jarl og til leder av birkebeinerne og ble således Norges mektigste mann ettersom Guttorm bare var fire år gammel. Guttorm og birkebeinerhæren seilte til Nidaros hvor barnet ble løftet opp og utropt som konge ved Øretinget. I august det samme året ble han syk og døde. Birkebeinerne visste ikke om noen annen direkte etterkommer etter kong Sverre da lille Håkon Håkonsson på dette tidspunktet var ukjente for dem. De valgte derfor en annen nevø av kong Sverre, Inge Bårdsson, som deres neste konge.

Guttorm ble gravlagt i Nidarosdomen i Nidaros.

Hovedkilden til livet til Guttorm og tiden forøvrig er *[[Baglersagaene]]* og *[[Håkon Håkonssons saga]]* som begge ble skrevet på 1200-tallet.

## Referanser


## Litteratur
* *Noregs kongesoger* bind 3: *Sverre-soga* (omsett av Halvdan Koht) og *Soga om baglarar og birkebeinar* (omsett av Gunnar Pedersen). Oslo, Samlaget 1979
* *Noregs kongesoger* bind 4: *Soga om Håkon Håkonsson* av Sturla Tordsson. Oslo, Samlaget 1979
Asbjørn Knutsen

**Asbjørn Knutsen** (født 1842 i Kviteseid, død 1917 i Notodden) var en kjent pioner i den kristne folkehøyskole og innen lærerutdanning.

Fra 1870 til omkring 1886 var han bosatt på Fevik. Han arbeidet først som lærer ved Birketveit skole (nå videreført gjennom Fevik skole). Han reiste til Skottland for å lære seg engelsk og opprettet en "ungdomsskole" for sønner av redere og kapteiner, slik at de lærte seg engelsk, matematikk, regnskap og annet nyttig for dem som skulle være med i videre drift av båter utenlands. Han opprettet også lærerinde-utdannelse. Senere drev han med rederivirksomhet, noe som etter hvert førte til en konkurs. Han tok mange initiativ i lokalsamfunnet; bl.a. til Feviks første poståpneri., til landhandel og til Norges føreste hagebruksskole på Lillenes. Han utgav en serie plansjer til historieundervisningen i skolen, med hjelp av mange norske kunstnere. Han reiste til Stockholm og fikk snakke med Kong Oskar om skolestøtte i Norge og finansiering av disse plansjene med illustrasjoner for natur- og bibel-undervisning. 

I 1885 ble Knutsen valgt til ordfører i Fjære i Aust-Agder. Etter en bitter avisstrid om korporlig avstraffelse av elever som skulket skoleundervisningen, reiste han fra Fevik. Han vendte ikke tilbake, selv om han ble gjenvalgt som ordfører.

## «Dei kristne ungdomsskulens og folkehøgskulenes far»
I 1891 holdt han et foredrag under Hedmark Indremisjons kretsmøte som skulle få ringvirkninger både for Knutsen selv, for indremisjonsvirksomheten og for norsk skolevesen. Foredraget bar tittelen «Hvorav kommer det at predikenen i våre kirker bærer så lite frukt?». Temaet og Knutsens betraktninger vekket stor oppmerksomhet rundt i landet, og førte til at skipsreder Svend Foyn i Tønsberg fikk Knutsen til å lede et to måneders kurs for emissærer (omreisende legpredikanter) våren 1893. I den forbindelse hadde Knutsen og Foyn mye kontakt, og da Knutsen begynte å snakke om å opprette en «kristelig» skole for ungdom, sa Foyn seg villig til å bidra økonomisk dersom skolen ble tuftet på partiet Høyres skolepolitiske linje. Knutsen ville imidlertid ikke blande partipolitikk inn i skolen, og takket derfor nei til tilbudet om økonomisk støtte.

I 1893 etablerte Knutsen forløperen til dagens Sagavoll folkehøyskole i Midt-Telemark. Dette var den første kristne ungdomsskolen som ble startet i Norge, og den bygget på den danske presten og reformatoren N.F.S. Grundtvigs tankegods. Skolen het opprinnelig Notodden utvidede praktiske ungdomsskole, og ble innviet 2. oktober 1893. Skolen skiftet navn til Sagavoll da den ble flyttet fra Heddal (Notodden) til Gvarv i 1914.

## Se også
* Om navnet Asbjørn

## Referanser


## Eksterne lenker
* Aust-Agder-Arkivet
*Vevstad, Jens: *Asbjørn Knutsen : ungdomsskulens far* (1951)
Handelsflåte

En **handelsflåte** er den samlede flåte av skip som et land har for å drive kommersiell virksomhet, i motsetning til marinen, som er flåten av fartøy beregnet på forsvar av landet. I moderne tid består handelsflåten av ulike typer handelsfartøy:
* Stykkgodsskip; containerskip i ulike størrelser og eldre type lasteskip
* Tørrlasteskip; bulkskip
* Tankskip; råoljetankere, gasstankere, produkttankere
* Kombinasjonsskip; OBO – tar både tanklaster og bulklaster
* Passasjerskip; alt fra små ferger til gigantiske cruiseskip
* Spesialskip; boreskip, tunglastefartøy, produksjonsskip, kjemikalietanker

Den norske handelsflåten var i 2017 den fjerde mest verdifulle i verden etter Japan, Kina og Hellas. Oslo er en av verdens sentrale byer for shipping, ved siden av London, Singapore og New York.

Fra slutten av 1500-tallet tok nordmenn opp konkurransen med hollenderne på norskbygde skip. Opprettelsen av defensjonsskipsinstitusjonen i 1630, den engelske navigasjonsakten i 1651 og Londons bybrann i 1666 førte til oppsving både i skipsfart og skipsbygging. Den væpnede nøytralitet fra 1780 ga handelsflåten en solid basis. I 1778 var 88 % av den norske handelsflåten bygd ved norske verfter.

Halvparten av den norske handelsflåten gikk tapt i andre verdenskrig.

*Koffardi* (av mellomtysk: *kopfardie*, handelsreise) er et handelsfartøy, i motsetning til krigsskip. Uttrykket ble mest brukt i seilskutetiden, og gjerne som *koffardifart* om handelsrutene mellom Europa og de daværende kolonilandene. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tabernakelkoret

**Tabernakelkoret**, eller **Tabernacle Choir at Temple square** er et stort  sangkor innen Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige i Salt Lake City i USA

## Historikk
Koret ble startet i august 1847, bare en måned etter at mormonerne bosatte seg i  det som senere er blitt  Salt Lake City. 
Siden 15. juli, 1929, har koret hatt sine ukentlige radioprogrammer kalt «Music and the Spoken Word». Dette er det eldste, sammenhengende, landsomfattende radioprogram som er blitt kringkastet over hele USA.
*Korets ukenlige programmer som sendes fra Tabernakelet i Salt Lake City annonseres med «From the Crossroad of the West…»
Korets programmer har blitt vist på fjernsyn siden tidlig på 60-tallet og blir nå kringkastet og vist på fjernsyn verden over via satellitt. Om lag 1&nbsp;500 radio- og fjernsynsstasjoner sender korets programmer.

Koret kalles også «Amerikas kor». Det består av 325 menn og kvinner, alle frivillige og ubetalte. Ektefeller eller hele familier har deltatt i koret gjennom flere generasjoner. Et kormedlen får ikke lov til å delta i mer enn 20 år, av hensyn til andre som står i kø for å slutte seg til koret

## Konsertturneer
Fra sin første turné i 1893 til  Verdensutstillingen i Chicago, har koret turnert verden rundt, blant annet i:
* Vest-Europa (1955, 1973, 1998)
* Sentral-Amerika (1968, 1972)
* Det fjerne østen (1979)
* Brasil (1981)
* Skandinavia (1982)
* Japan (1985)
* Australia/New Zealand (1988)
* Sentral-Europa og det tidligere Sovjetunionen (1991)
* Israel (1993)

### Opptreden ved presidentinnsettelser
Koret har sunget ved 7 presidentinnsettelser: 
* William Howard Taft (1909)
* Lyndon Johnson (1965)
* Richard Nixon (1969)
* Ronald Reagan (1981)
* George H.W. Bush (1989)
* George W. Bush (2001)

### Opptreden ved andre høytideligheter
Det har også deltatt ved følgende høytideligheter:
* Gravferden til:  
**Franklin D. Roosevelt (12. april 1945) 
**John F. Kennedy (24. november 1963)
* Det amerikanske to-hundreårs-jubileum i  Washington, D.C.  4. juli 1976) og feiringen i Constitution Hall i Philadelphia, Pennsylvania (1987)

*Ved åpningsseremonien for Vinter-OL 2002 i korets hjemby,  Salt Lake City

## Utmerkelser
Koret kan vise til  en lang liste over betydningsfulle utmerkelser:
*National Medal of Arts (2003). 
*National Broadcasters Association's Hall of fame
*Peabody Awards  (1944, 1962) 
*Freedom Foundation's «George Washington Award» (1981, 1988). 
*Grammy for sin 1959 innspilling av *The Battle Hymn of the Republic*http://www.easybyte.org/howe/howe4a.mid 
*Koret har hatt opptredener sammen med bl.a.:
*New York Philharmonic Orchestra
*Royal Philharmonic Orchestra of London
*Boston Pops Orchestra
*Orchestra at Temple Square.  

## Musikkalbum
Korets første musikkalbum-innspilling ble gjort i 1910. Senere er det blitt over 300 innspilninger. 

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Information on the Mormon Tabernacle Choir at Utah.com 
*  ''Music and the Spoken Word'' official website
*  A History of the Choir from the Utah History Encyclopedia
*  Diskografi
Nordkapptunnelen

**Nordkapptunnelen** er en undersjøisk veitunnel på europavei 69 i Finnmark. Tunnelen går under Magerøysundet mellom fastlandet og Magerøya. Den er 6&nbsp;875 meter lang og går ned til 212 meter under havet. Tunnelen ble åpnet 15. juni 1999 og er en del av FATIMA-prosjektet, fastlandsforbindelse til Magerøya. Sammen med Honningsvågtunnelen erstattet Nordkapptunnelen fergestrekningen mellom Kåfjord og Honningsvåg. Største stigning i tunnelen er 10 %. 

Tunnelen har kuldeporter i hver ende som holder kulden ute om vinteren, for å unngå isdannelse i fjellveggene. Disse portene åpner seg automatisk når en bil nærmer seg. På sommeren er normalt portene alltid åpne.

Det er lov å sykle gjennom tunnelen. Etappe 1 og 2 av Arctic Race of Norway 2014 og nest siste etappe av Trans Europe Foot Race 2009 gikk gjennom Nordkapptunnelen.

Nordkapptunnelen er den lengste veitunnelen i Finnmark, og den var verdens nest lengste undersjøiske veitunnel da den åpnet i 1999, etter Tokyobuktatunnelen.

## Se også
*Veidnesbrua
*Sarnestunnelen
*Honningsvågtunnelen

*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Berlin–Tegel lufthavn

**Berlin–Tegel lufthavn** (*Flughafen Berlin-Tegel*) var en av tre lufthavner i Berlin. Den lå i den nordlige bydelen Reinickendorf. I 2015 hadde lufthavnen en trafikk på 21 millioner passasjerer. Den ble lagt ned 8. november 2020.

Lufthavnen ble bygget av franske hæringeniører på 48 dager under Berlinblokaden i 1948 for å transportere forsyninger til den beleirede byen. Da flyplassen var ny hadde den en rullebane på 2,4&nbsp;km, den lengste i Europa. Flyplassen ble modernisert på 1970-tallet, og begynte å erstatte Tempelhof lufthavn som Vest-Berlins viktigste lufthavn. Tempelhof var omgitt av moderne bybebyggelse, og rullebanene var for korte til moderne jumbojeter.

Det var planlagt å legge ned Tegel 2. juni 2012 i forbindelse med at alle sivile lufthavner ved Berlin skal slås sammen til Berlin Brandenburg lufthavn. Denne var planlagt åpnet dagen etter. Imidlertid ble åpningen av den nye flyplassen utsatt grunnet brannsikkerhetsregler som ikke var fulgt. Den nye lufthavnen ble til slutt åpnet 31. oktober 2020. Den 8. november 2020 ble all ruteflytrafikk lagt ned på Tegel.

På den nedlagte flyplassens areal har det statseide foretaket Tegel Projekt GmbH fått i oppgave å utvikle forskningsparken *The Urban Tech Republic* og boligområdet *Schumacher Quartier*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Berlin TXL - nettstedet for byutviklingsprosjektet Besøkt 4. januar 2025
Marjo Matikainen-Kallström

**Marjo Matikainen-Kallström** (født 3. februar 1965) er en finsk tidligere langrennsløper, i dag politiker. Hun representerer det finske Samlingspartiet i den finske Riksdagen. I perioden 1996&ndash;2004 satt hun som representant i Europaparlamentet.

Under pikenavnet Marjo Matikainen hadde hun en forholdsvis kort, men svært seiersrik langrennskarriere. I løpet av de seks sesongene hun konkurrerte på internasjonalt topplan, vant hun blant annet verdenscupen sammenlagt tre år på rad.

I OL 1984 i Sarajevo tok Marjo Matikainen bronse på stafetten, bare 19 år gammel. Fire år senere i Calgary tok hun en ny bronsemedalje på 10&nbsp;km. På sprintdistansen (5&nbsp;km) lå hun på andreplass til det gjenstod én kilometer, og hun kom i mål 1,3 sekunder foran Tamara Tikhonova som tok sølvet. Samme år ble det ny bronsemedalje på stafetten.

I VM 1987 i Oberstdorf vant hun gull på 5&nbsp;km og sølv på 10&nbsp;km (slått av Anne Jahren). I 1988 ble hun første vinner av 30&nbsp;km for kvinner i Holmenkollen. Hun avsluttet mesterskapskarrieren med et fantastisk VM på hjemmebane i 1989. I Lahtis høstet hun følgende medaljer:

* gull på 15&nbsp;km klassisk
* gull på 4x5 km stafett 
* sølv på 10&nbsp;km fristil
* bronse på 10&nbsp;km klassisk
* bronse på 30&nbsp;km fristil

Hun la opp etter dette mesterskapet, bare 24 år gammel, for å konsentrere seg om utdannelse og politikk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Slimsopper

Protostelia
* Protosteliida
Myxogastria
* Liceida
* Echinosteliida
* Trichiida
* Stemonitida
* Physarida
Dictyostelia
* Dictyosteliida

**Slimsoppene** er organismer som vanligvis regnes med til gruppen protoktister. De har før blitt regnet som sopper. De skiller seg imidlertid sterkt fra sopp bl.a. ved å ha selvbevegelige amøbestadier (plasmodier) og ved å kunne fordøye matpartikler. 

Det er omkring 600 kjente arter. Slimsoppene er vidt utbredt, og mange er kosmopolitter. 

Noen kjente arter er trollsmør (*Fuligo septica*), med opptil desimeterstore, sterkt gule plasmodier, og ulvemelk (*Lycogala epidendron*), med vakkert korallrøde plasmodier og ertestore, først røde, siden gråbrune sporangier. Begge er vanlige på råtne stubber.

## Eksterne lenker
* 

* Slimsopp, -framtidas ingeniør? &ndash; Verdt å vite spesial, NRK
* Myxomycetes.net - norsk bildegalleri
Maria Arredondo

**Maria Sødal Arredondo** (født 6. juli 1985) er en norsk sanger fra Vennesla. Etternavnet Arredondo kommer fra hennes chilenske stefar. Hun har utgitt seks musikkalbum og tolv singler.

Hun opptrådte allerede som barn og fikk kontrakt med artistbyrået Scandinavian Artist Management da hun var 14 år gammel, og med plateselskapet Universal Music i 2000. Arredendo har samarbeidet med blant annet Christian Ingebrigtsen, Hanne Sørvaag, Espen Lind og Jon Lord (kjent fra Deep Purple).

Hun spilte hovedrollen i *[[Sound of Music]]* i en oppsetting på Edderkoppen teater i Oslo i 2008.

I 2010 deltok hun i Melodi Grand Prix 2010 med låta «The Touch» skrevet av Rolf Løvland og vant den norske delfinalen i Bodø. I februar 2011 deltok hun i TVNorge-programmet *[[4-stjerners middag halv åtte]]*. I 2013 ga hun ut albumet *[[Heime nå]]* i samarbeid med Martin Halla. Albumet fikk terningkast 2 i *[[Verdens Gang]]* og 3 i *[[Dagbladet]]*. I 2014 deltok hun i serien *[[Det sterkeste kjønn]]* på TV 2. Høsten 2018 deltok hun i *[[Stjernekamp]]* på NRK.

I 2015 giftet hun seg med Torstein Sødal.

## Diskografi
* *[[Maria Arredondo (album)|Maria Arredondo]]* (2003)
* *[[Not Going Under]]* (2004)
* *[[Min Jul]]* (2005)
* *[[For a Moment (album)|For a Moment]]* (2007)
* *[[Sound of Musicals]]* (2008)
* *[[Heime nå]]* (2013)
;Singler
* «Can Let Go» (2002)
* «Just a Little Heartache» (2002)
* «In Love with an Angel» (2003), med Christian Ingebrigtsen
* «Hardly Hurts at All» (2003)
* «A Thousand Nights» (2003)
* «Julekveldsvise» (2003), med Winta Efrem Negassi og Sølvguttene
* «Mad Summer» (2004)
* «Burning» (2004)
* «Cross Every River» (2005)
* «Himmel På Jord» (2005), med TrondheimSolistene
* «On Christmas Day» (2006)
* «Brief and Beautiful» (2007)
* «Kyrie Eleison» (2007)
* «Beauty and the Beast» (2008)
* «Sound of Musicals» (2008)
* «The Touch» (2010)
* «Det jeg har gitt fra meg» (2013)
* «Heime nå» (2013)
* «Antenna» (2014)

Ser også utfyllende artikkel: Maria Arredondo - oversikt / deltakelse

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Stålorm

**Stålorm**, også kalt **sleva** og **sleve** eller **stavik**, er en beinløs øgle. Den er den eneste norske representanten for gruppen stålormer.

## Utseende og levevis
Stålormen blir opptil 40&nbsp;-&nbsp;46&nbsp;cm lang, og er stålgrå eller kobberbrun. Fordi den har beinplater i huden under skjellene, er den stiv i bevegelsene. Hannen er som regel ensfarget grå, mens hunnene er lysebrune eller kobberfarget med mørkere sider, og en mørk stripe langs ryggen. Ungenes utseende ligner hunnen, men med lysere, gullaktig grunnfarge. En sjelden gang kan en se eksemplarer med blå flekker, helst hos hanner i paringstida på forsommeren. Det vitenskapelige navnet kommer av at stålormen, i likhet med firfisla, kan slippe fra seg halen om en fiende angriper (autotomi).

Arten er mest aktiv i skumringen og demringen, ettersom de viktigste byttedyrene er snegler og meitemark. Om dagen gjemmer den seg under steiner og trestammer, men kan komme fram i regnvær. I Norge kommer den ofte ut i solskinn, på veier eller åpne glenner i skogen for å utnytte solvarmen. Den har en todelt tunge, og et velutviklet Jacobsons organ, så luktesansen er viktig når stålormen skal finne bytte. Selv blir den jaktet på av blant annet rovfugler, kråke, skjære, piggsvin og grevling. Den er et viktig byttedyr for slettsnoken.

Stålormen trives best i løv- og blandingsskog med fuktig mark, men kan også treffes i kulturlandskap, så lenge det er nok fuktighet og tett vegetasjon. På samme måte som firfisle er den ikke eggleggende. Den er ovovivipar og ruger ut eggene i kroppen. Ungene blir født i august – september. Vinterstid ligger stålormen i dvale, og da kan en ofte finne mange individer samlet på et sted.

Dette dyret er helt ufarlig for mennesker.

I motsetning til slanger har stålormen øyelokk som kan åpnes og lukkes. Dessuten har den flere rad med skjell under buken, mens slanger har én rad, med unntak av arter med et akvatisk eller underjordisk levevis.

## Utbredelse

Nominatunderarten *Anguis fragilis fragilis* finnes over store deler av Europa, og mangler bare lengst nord, i Irland og Sør-Spania, og på middelhavsøyene. I Sørøst-Europa, Lilleasia, Transkaukasia og Iran erstattes den av underarten *A. f. colchica*. Stålormene i Sør-Hellas (Peloponnes, Zakynthos og Kefallinia) ble tidligere ført til underarten *A. f. peloponnesiacus*, men regnes nå som en egen art, *Anguis cephalonnica*.

I Norge er stålormen vanlig på Øst-, og Sørlandet, og på Vestlandet nord til Bergen. Nordgrensen er dårlig kjent. Ifølge Artskart er nordgrensen ca på høyde med Sognefjorden. Artsobservasjoner har et utbredelseskart.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Norsk Zoologisk Forening: Stålorm 
* The Reptile Database: ''Anguis fragilis''
* Blindschleiche – ''Anguis fragilis'' (Linnaeus, 1758) Østerriksk side  
* The Herpetological Conservation Trust: The Slow Worm
Midnattsmesse

**Midnattsmesse** viser til en kristen gudstjeneste ved midnatt på julaften og påskeaften. 

Den er spesielt viktig i Den katolske kirke, hvor den markerer overgangen fra adventstiden til juletiden, men tilsvarende gudstjenester feires også i andre kirkesamfunn. Midnattsmessen i Peterskirken, som ledes av paven, overføres direkte på fjernsyn i en rekke land, blant annet i Norge. 

## Referanser
Rodeløkka

**Rodeløkka** er et strøk i bydel Grünerløkka, i indre by i Oslo. Freia produserer melkesjokoladen sin der.

## Avgrensning

Strøket ligger mellom Københavngata i vest, Dælenenggata i nord, Trondheimsveien i øst, og Helgesens gate i sør. Dermed grenser Rodeløkka til Dælenenga i vest og nord, Sofienberg i sør, og to strøksløse kvartaler i øst som igjen grenser til Ola Narr /Tøyen.

## Historie og bebyggelse

Området er kjent for den gamle trehusbebyggelse som vokste opp som en forstad til Kristiania etter byutvidelsen i 1859. I 1878 kom Rodeløkka innenfor bygrensen ved en ny byutvidelse som gjorde slutt på bygging av flere trehus, fordi det var murtvang i byen. Rodeløkka ble et typisk arbeiderstrøk, og utover på 1900-tallet ble det oppfattet som et slumstrøk. I byplanene ble strøket regulert for rivning (kalt «sanering») og ny bebyggelse.

Rivningstrusselen førte til at mange huseiere unnlot å vedlikeholde husene siden de likevel ville bli «sanert», og dette førte til ytterligere forslumming. Men tidlig i 1970-årene ble mange hus kjøpt eller leid av studenter og andre yngre mennesker som oppfattet strøket som idyllisk og fant seg rimelige bosteder her. De tok initiativet til *beboeraksjoner* mot rivning og fikk støtte fra offentlig kulturminnevern og private organisasjoner som Fortidsminneforeningen og Selskapet for Oslo Byes Vel. Mange av husene ble pusset opp og utstyrt med moderne sanitærinstallasjoner, og standardhevningene bidro til å påvirke folkeopinionen og kommunepolitikerne til å gå inn for bevaring. Etter Arkitekturvernåret 1975 var «totalsanering» ikke lenger politisk mulig. De gjenværende 137 trehusene i området ble erklært bevaringsverdige i 1988.

Stiftsprost Frederik Rode, som er opphav til navnet Rodeløkka, kjøpte området av Dælenengen gård i 1854. Han flyttet et trehus fra Gjerpen ved Skien hit. Rodeløkka ble senere overtatt av børsemaker Hans Olsen fra Vågå, og en tid ble strøket derfor kalt «*Vaageby*». Han utparsellerte og solgte tomter til folk som utnyttet sjansen til å oppføre billige trehus her, tett inntil bygrensen som ble trukket i 1859, og som medførte murtvang innenfor. Før den neste byutvidelsen i 1878 ble det en hektisk bygging av trehus for å utnytte sjansen før murtvangen ble innført også på Rodeløkka. Senere ble det reist flere leiegårder i mur innenfor trehusområdet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Rodeløkka Vel
* Historisk fotodokuentasjon av Arild Normann
* Mikroavisa for Rodeløkka www.rodenytt.no
* Historisk turtips på Rodeløkka
Ainu

**Ainu** kan vise til:

*Ainu, vesener i J.R.R. Tolkiens bøker
*Ainoer, urbefolkning i Japan
**Språket deres, aino
Ørjan

**Ørjan** er en norsk skrivemåte av det svenske mannsnavnet *Örjan*, som stammer fra det greske Georgios og betyr «han som dyrker jorden».

Ørjan har norsk navnedag 9. juli sammen med Gøran og Jøran.

## Utbredelse
Tabellen nedenfor gir en detaljert oversikt over populariteten til fornavnet Ørjan i noen av de landene hvor statistikk er tilgjengelig.

## Kjente personer som heter Ørjan
* Ørjan Berg (f. 1968), fotballspiller 
* Ørjan Hatlevik (f. 1984), deltaker i Idol 2006 på TV 2
* Ørjan Olsen, forfatter 
* Ørjan Burøe, komiker
* Ørjan Sæle, forretningsmann

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Operasjon Claymore

**Operasjon Claymore** var en aksjon som ble gjennomført av britiske og norske styrker 4. mars 1941 i Svolvær, Stamsund, Henningsvær og Brettesnes. I Norge er operasjon Claymore blitt kalt **Svolværraidet** og **Lofotraidet**.

## Aksjonen
Aksjonen ble gjennomført av britiske og norske soldater, som ble ført til Lofoten av en orlogsstyrke på fem britiske jagere og to troppetransportskip. 52 norske soldater fra Kompani Linge (Norwegian Independent Company No. 1), blant dem Martin Linge, deltok.

Claymore-operasjonen førte til at skip på tilsammen  tonn ble senket, blant annet hurtigrutens DS «Mira» og et tysk fabrikkskip MS «Hamburg», og 18 bedrifter ble ødelagt. 213 tyskere og tolv NS-medlemmer ble tatt til fange. Blant den lokale befolkningen valgte 314 å bli med over til Storbritannia.

Reichskommissar Josef Terboven beordret represalier mot lokalbefolkningen og nærmere 100 mennesker ble arrestert.  Disse ble først internert på Åneby i Hakadal og ble sommeren 1941 overføret til Grini fangeleir.

På britisk side var det stor tilfredshet med utfallet av Claymore. Man så det som et eksempel på et vellykket kommandooppdrag. Det var flere vellykkede kommandooppdrag i samme område. 

Innsatsstyrken i Nord-Hålogaland Heimevernsdistrikt (HV-16) har tatt sitt navn etter operasjonen.

## Bilder

Troops returning from shore in landing craft after raiding the Lofoten islands, Norway, 4 March 1941. A3321.jpg|Soldater returnerer etter raidet 4. mars 1941.
The Arrival at Lofoten - 4th March 1941 Art.IWMARTLD993.jpg|Raidet ankommer Lofoten. Maleri av Anthony Gross.
The Royal Navy during the Second World War A3376.jpg|Tykk røyk fra brann i oljetanker, sett fra jageren HMS «Legion».


## Se også
* Operasjon Anklet (det andre Lofot-raidet, 26–28. desember 1941)
* Måløyraidet
* Special Operations Executive

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lofoten krigsminnemuseum