open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Myrdalselva

**Myrdalseva** er ei 8,1 km lang elv i Gulen og Masfjorden kommuner i Vestland. Den er ei sideelv til Yndesdalsvassdraget. Nedbørfeltet på  er omtrent likt fordelt mellom de to kommunene. 

Myrdalselva har utspring fra Øksefjellstjørna (515 moh.), vest for toppen av Øksefjellet. Bekken fra Øksefjellstjørna renner sydvestover ca 1,2 km der den møter bekkene fra Austrebotn og Litle Austrebotn. Den renner så i mer vestlig retning i ca 1&nbsp;km. Her samles flere tilsigsbekker i myrområdet innerst i Myrdalen. Herifra får vassdraget navnet Myrdalselva og renner i hovedsak i sør-sørvestlig retning gjennom dalen. Ca 3,3&nbsp;km fra Øksefjellstjørna passerer den kommunegrensa. Resten av strekningen renner elva i Masfjorden kommune der den munner ut i Sleirsvatnet på 14 moh.

Øksefjellstjørna er inntaksmagasin for vannverket til innbyggerne i grenda Oppdalsøyra. I tillegg til Øksefjellstjørna er det to andre småvann som drenerer til Myrdalselva; Fossetjørna (390 moh.) og Langevatnet (403 moh.).

## Referanser
Ukraina under Sommer-OL 1996

**Ukraina under Sommer-OL 1996**. 231 sportsutøvere, 146 menn og 85 kvinner fra Ukraina deltok i tjueen sporter under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Det var første gangen som Ukraina deltok i et sommer-OL. De kom på niendeplass med ni gull-, to sølv- og tolv bronsemedaljer. Friidrettsutøveren Sergej Bubka var Ukrainas flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljer

## Medaljevinnerne
John J. Kjellevold

**John Jonsson Kjellevold** (1864–1954) var en norsk gårdbruker, poståpner og politiker som representerte Frisinnede Venstre.

Han kom fra Gulen i Sogn og Fjordane, og var i 30 år kommunestyremedlem og i flere år varaordfører. I mange år var Kjellevold formann i jordstyret og satt i styret i Gulen Sparebank. På hjemplassen Dalsøyra startet han et lite meieri.

Kjellevold stilte flere ganger som kandidat for Frisinnede Venstre med støtte fra Høyre ved stortingsvalg i Ytre Sogn. Ved stortingsvalget 1912 var han kandidat til varamannsplassen, men tapte stort for lensmann A. Øen fra Vik i Sogn. I 1915 vant Kjellevold i både første og andre valgomgang. I 1918 tapte Kjellevold mer knapt for lensmann Øen i andre valgomgang. 

Han var far til Ludvik J. Kjellevold, som var ordfører i Gulen for Bondepartiet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* John Jonsson Kjellevoll – NRK Sogn og Fjordane fylkesleksikon.
FYR Makedonia under Sommer-OL 1996

**FYR Makedonia under Sommer-OL 1996**. Elleve sportsutøvere, åtte menn og tre kvinner, fra FYR Makedonia deltok i fire sporter, bryting, padling, skyting og svømming under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Det var første gangen Makedonia deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer. 

## Medaljer
Komsa

**Komsa**, på samisk *Gurravárri*, er et fjell i Alta kommune i Finnmark fylke. Fjellet har gitt navn til den såkalte Komsakulturen, fordi det i 1925 ble gjort arkeologiske funn fra eldre steinalder nær fjellet. Fjellet ligger nær byen Alta, og fjellets navn brukes aktivt i navngiving i Alta.

## Historie
### Stedsnavnet
En teori rundt navnet *Komsa* er at det er en lokal språklig forenkling av et norsk navn, "Kongshavnfjell". Eldre kart over området viser at fjellet som i dag kalles Komsa, tidligere bar dette navnet. Navnet kan imidlertid også være uten sammenheng med Kongshavnfjell, og heller rett og slett komme av at fjellet ligner ei komse (samisk vogge).

Det samiske navnet for dette fjellet er Gurravárri som betyr Skarfjellet. 

### Arkeologiske funn
I 1925 gjorde geolog og arkeolog Anders Nummedal funn fra eldre steinalder nær ved fjellet Komsa. Seinere ble det gjort en rekke funn av samme type, og funnenes felles trekk ga opphav til beskrivelse av Komsakulturen. 

### Bergmalerier
I år 2000 ble det oppdaget bergmalerier på en klippevegg ved Komsafjellet. 

### Seideodden
På nordvestsiden av fjellet Komsa ligger Seideodden med en 5- 6 meter høy samisk offerstein som kalles Seidekjerringa, Áhkku på samisk. Kystsamene ofret fisk og fiskefett til den. 

## Se også
* Komsakulturen

## Kilder
* «Komsa i tid og rom», et prosjekt i regi av Finnmark fylkeskommune 2004
* Odd Mathis Hætta: *Samenes gamle religion og folketro. Alta Museums småskrifter nr. 1. 1994.*
## Eksterne lenker
* Digitalkopi av Karin Tansems hovedoppgave: ''Fra komsakultur til eldre steinalder i Finnmark'' (utgitt av Institutt for arkeologi, UiT, 1999)
Mons Breidvik

**Mons Breidvik** (født 15. januar 1881 i Brekke i Gulen kommune, død 15. august 1950 i Kvam kommune i Hardanger) var en norsk tegner, maler og bokkunstner. 

## Biografi
Mons Breidvik sa fra seg odelsretten på hjemgården da han ønsket å bli kunstner. Vinteren 1897/1898 gikk Breivik på Framnes ungdomsskule (folkehøgskule). Der møtte han Anna Heradstveit fra Kvam, som senere ble kjent som billedvever. Paret giftet seg i 1905. Sammen fikk de seks barn, blant dem maleren Arne Breidvik. Kunstnerparet bodde i Breidvik i Gulen fra 1905 til 1907, på Heradstveit i Kvam fra 1907 til 1910 og fra 1910 på kunstnerboligen *Fosslid* som Breidvik selv fikk bygd i nærheten av Vikøy kirke. Anna døde i barselseng i 1914.

Mons Breidvik giftet seg på nytt tre ganger etter at han mistet sin første kone.

Han fikk undervisning fra Harriet Backer og Erik Werenskiold; særlig Werenskiold var til stor inspirasjon for ham. Breidvik studerte også i Tyskland og Italia.

I 1915 debuterte han på Statens høstutstilling; til sammen stilte han ut på Høstutstillingen elleve ganger i årenes løp. Etter hvert stiftet han vennskap med kunstnerne Olav Rusti, Bernt Tunold og Nikolai Astrup. Breidvik ble kjent for å male gode portretter og tegninger av badende småbarn. 

I årene 1925–1936 var han bosatt i USA. Han deltok på hundreårsfeiringen av utvandringen, og under en markering i Minnesota der president Calvin Coolidge holdt tale, tegnet Breidvik presidenten. Han utførte flere dekorarbeider på bygninger i New York, blant annet *Grace Episcopal Church* på Long Island og *Straubenmuller Textile High School*. Utsmykkingsarbeidene i USA er de største han utførte.

Av kirkeutsmykningene hans i Norge kan nevnes altertavla i Hersvik kirke i Solund i 1920 og i Brekke kirke i 1930-årene. Han illustrerte også en rekke bøker og laget tegninger for barneblad.  

Breidvik var en forkjemper for norsk språk, bunadsskikk og for Vestlandets plass i den norske kunstscenen. Han ønsket seg et eget vestnorsk kunstakademi som motvekt til akademiet i Oslo. Selv fikk han ikke se denne drømmen oppfylt, men Vestlandets Kunstakademi, som nå heter Kunsthøgskolen i Bergen, ble opprettet i 1973.

Mons Breidvik døde i 1950 og er gravlagt på kirkegården ved Vikøy kirke. Han er representert i Nasjonalgalleriet med litografier og fargetresnitt, og han er innkjøpt til Metropolitian Museum i New York.

## Litteratur
Reidar Storaas gav i år 2000 ut biografien *Vestlandskunstnaren Mons Breidvik* på Selja Forlag.

## Referanser


## Kilder
* Reidar Storaas: *[https://web.archive.org/web/20110124075317/http://www.selja.no/16_vestlandskunstnaren-mons-breidvik.html Vestlandskunstnaren Mons Breidvik]* (Selja Forlag, Førde 2000), ISBN 978891722092
* Mons_Breidvik på snl.no, besøkt 04. januar 2011.
* Sogn og Fjordane fylkesleksikon om Mons Breidvik.
* Sogn og Fjordane fylkesarkiv: Baldisholteppet i Det kvite hus.
* Scandion.no: Brekke kyrkje.
Saint Lucia under Sommer-OL 1996

**Saint Lucia under Sommer-OL 1996**. Seks sportsutøvere, fem menn og en kvinne, fra Saint Lucia deltok i to sporter, friidrett og seiling under Sommer-OL 1996 i Atlanta. Det var første gangen som Saint Lucia deltok i et sommer-OL, de vant ikke noen medaljer. Friidrettsutøveren Michelle Baptiste var landets flaggbærer under åpningsseremonien. 

## Medaljer
Ørfiske

**Ørfiske** er et vann 337 moh i Nordmarka, Nittedal kommune. Det er også en liten flik i sørvestenden av vannet som ligger i Oslo kommune.

Opprinnelig var dette to vann som hadde avløp til Nittelva. Men vannet ble oppdemt og ledet delvis i tunnel til Movatn og Maridalsvannet for å sikre hovedstaden nok vann. Dette arbeidet ble påbegynt i 1899. Den demningen vi kjenner i dag sto ferdig i 1911, og fikk en omfattende utbedring i 1999/2000.

Den gamle greveveien fra Hakadal verk til Hammeren i Maridalen gikk opprinnelig mellom de to ørfiskevannene, men ble etter oppdemmingen lagt vest og nord for vannet. Eidet mellom de opprinnelige vannene framkommer tydelig på dybdekart, der vannet er smalest og grunnest, ved de to små øyene.

Det er i tiden 2006/2007 anlagt en ny turvei fra Nittedal til Ørfiske. Vannet er således tilgjengelig for både funksjonshemmede og syklister.

Ved Ørfiske ble Nitedals Krudtværk etablert i 1880-årene, etter at Ljabrodalens Krudtmølle sør for Kristiania sprang i luften i 1884. Da Kristiania eksproprierte vannrettighetene og regulerte Ørfiske ved århundreskiftet, fikk fabrikken problemer med å sikre nok vannkraft. Driften fortsatte imidlertid, og ble etter hvert fusjonert inn i Norsk Sprængstofindustri A/S.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Mobilvideo fra Ørfiskedammen
* Gamle bilder på Digitalt Museum
Tuberaceae

* *[[Choiromyces]]*
* *[[Dingleya]]*
* ekte trøfler
* *[[Labyrinthomyces]]*
* *[[Paradoxa]]*
* *[[Reddellomyces]]*

**Tuberaceae** er en gruppe sopper.
Flere av artene er ettertraktede matsopper, spesielt innen slekten ekte trøfler (*Tuber*).

## Eksterne lenker
*
Lista hydrografiske stasjon

**Lista hydrografiske stasjon** eller formelt *Fast hydrografisk stasjon Lista*, også kjent som ***Lista havforskningsstasjon*** er en av Havforskningsinstituttets åtte faste, nasjonale målestasjoner for kystnære observasjoner. Den ligger 3 km sørøst for Lista fyr i Farsund kommune i Vest-Agder, ved grenseområdene mellom Skagerrak og Nordsjøen. Den startet målinger i 1942.

Sjøen er her 310 meter dyp rett utenfor stasjonen, og på grunn av de sterke kyststrømmene her er det vann med lav saltholdighet i øvre lag, dette vannet har sitt opphav i Østersjøen og fra de mange elvene som munner ut i Skagerrak. Dessuten bringer Jyllandstrømmen vann opp fra munningene av de tyske elvene Elbenn og Weser. Området har derimot atlantisk, mer saltholdig havvann i de dypere vannlagene under 150 meters dybde. 

Ved stasjonen måles temperatur og salinitet i ulike dybdelag annenhver uke. Overflatetemperaturen er typisk ca 3°C om vinteren og 15°C om sommeren. Saltholdigheten veksler i overflaten mellom 31 og 34 promille. I atlantiske lag under 150 meter er temperaturen lavest i juni med 5,8°C, og høyest i januar med 7,0 - 7,8°C, mens saltholdigheten er om lag 35 hele året. 

Ved stasjonen er det i overflaten målt -1,77°C i februar 1985, og 21,5°C i august 1982.

Målte temperaturer og saltinnhold ved 1 meter dybde og 150 meter de siste årene fordeler seg slik:

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fast hydrografisk stasjon Lista - Havforskningsinstituttet.
Ingøy hydrografiske stasjon

**Ingøy hydrografiske stasjon** eller formelt *Fast hydrografisk stasjon Ingøy*, også kjent som ***Ingøy havforskningsstasjon*** er en av Havforskningsinstituttets åtte faste, nasjonale målestasjoner for kystnære observasjoner. Den ligger nord for Hammerfest, i Måsøy kommune i Finnmark, ved grenseområdene mellom Atlanterhavet og Barentshavet (Barentshavet Vest). Den startet målinger i 1936.

Barentshavet Vest har her ei 290 meter dyp havrenne kalt Ingøydjupet. På denne stasjonen er overflatevannet i stor grad en blanding mellom atlantisk vann fra nordvest, og kystvann som kommer fra sørvest. Atlanterhavets saltholdige vann strømmer rundt Tromsøflaket og østover, hvorpå det trenger innover Ingøydjupet fra nordvest. Innerst i djupet ligger Sørøya og Ingøy, og stredet mellom disse (med Melkøya og Hammerfest) bringer kystvann nordøstover mot Ingøy-stasjonen. 

Disse forholdene gjør at det er mindre forskjell mellom overflate- og dyphavsvann på denne stasjonen. 

Ved stasjonen måles temperatur og salinitet i ulike dybdelag annenhver uke. Overflatetemperaturen er typisk ca. 4-5 °C om vinteren og 7–9 °C om sommeren. Saltholdigheten veksler i overflaten mellom 34 og 34,5 promille. I atlantiske lag under 150 meter er temperaturen i juli om lag 5,8 °C, og i januar 5,0–5,4 °C, mens saltholdigheten er om lag 34,5 hele året. Først på om lag 275 meters dyp når saliniteten opp i 35.

Målte temperaturer og saltinnhold ved 1 meter dybde og 150 meter de siste årene fordeler seg slik:

## Referanser


## Eksterne lenker
* Faste hydrografiske stasjoner - Havforskningsinstituttet.
Skrova hydrografiske stasjon

**Skrova hydrografiske stasjon** eller formelt *Fast hydrografisk stasjon Skrova*, også kjent som ***Skrova havforskningsstasjon*** er en av Havforskningsinstituttets åtte faste, nasjonale målestasjoner for kystnære observasjoner. Den ligger øst for Svolvær i Vågan kommune i Lofoten, Nordland, i havområdet Vestfjorden og i grenseområdene mellom Lofoten og Ofoten. Den startet målinger i 1935. Stasjonen ligger ved hovedgyteområdet for skrei. Det er også en stasjon på yttersida av Lofotveggen – Eggum hydrografiske stasjon – som ligger i det litt varmere og mindre lagdelte Lofotbassenget vendt mot Vesterålen.

Det er inntil 700 meter dypt i Vestfjorden utenfor stasjonen. Allerede i andre halvdel av 1800-tallet visste man at skreien i gytesesongen februar-april foretrakk dybdelag med 4-6°C. Dette såkalte «overgangslaget» ligger mellom det nedre, varmere atlantiske vannet og det øvre, kaldere kystvannet. Grenseskiktet for overgangen varierer – i kalde år kan det være på 200 meters dyp og i varme år kanskje bare 50 meter. Dybdegrensen kan også variere fra dag til dag – ved mild vestavind løftes det varme atlantiske laget opp, men ved kald nordøstlig vind synker «overgangslaget».

Ved stasjonen måles temperatur og salinitet i ulike dybdelag annenhver uke. Overflatetemperaturen er typisk ca 4-5°C om vinteren og 10-11°C om sommeren. Saltholdigheten veksler i overflaten mellom 32 og 34. I lag under 150 meter er temperaturen i juli om lag 6,4°C, og i januar ca 7,0°C, mens saltholdigheten er om lag 34-35 hele året. Først på om lag 300 meters dyp når saliniteten stabilt 35. 

Målte temperaturer og saltinnhold ved 1 meter dybde og 150 meter de siste årene fordeler seg slik:

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fast hydrografisk stasjon Skrova - Havforskningsinstituttet.
Tromsø Jazzfestival

**Tromsø Jazzfestival** (fra 2006 til 2016 kalt **Barentsjazz – Tromsø Internasjonale Jazzfestival**) er en årlig jazzfestival som arrangeres i Tromsø.

Festivalen ble stiftet av Eirik Bræin Gikling i 2006. Blant kjente artister som opptrådte da festivalen het Barentsjazz var Beady Belle, Ragnhild Furebotten, Geir Lysne og Dave Weckl. 

I 2016 skiftet festivalen navn til Tromsø Jazzfestival. Samtidig flyttet arrangørene tidspunkt for festivalen til august måned; tidligere hadde den blitt arrangert i november. 

## Festivalsjefer
* 2006–2008: Eirik Bræin Gikling
* 2008–2011: Torbjørn Lunde Ingvaldsen
* 2011–?: Ola Asdahl Rokkones

## Referanser


## Eksterne lenker
*
North American Man/Boy Love Association

**North American Man/Boy Love Association**, eller NAMBLA, er en amerikansk organisasjon interesseorganisasjon for pederaster (mannlige, homoseksuelle pedofile). Foreningen ble stiftet i 1978, og har kontor i San Francisco og New York City. 

Antall medlemmer var 1100 i 1995, ifølge en navneliste som FBI mente var organisasjonens medlemsliste.

Foreningens berettigelse er blitt forsvart av aktivisten Allen Ginsberg, som henviste til ytringsfriheten.
## Formål
Å legalisere seksuelle forhold mellom menn og gutter, er et av formålene til foreningen.
## Støttespillere
Blant foreningens avdøde støttespillere var Harry Hay, en tidligere leder i kampen mot diskriminering av homoseksuelle i USA – som blant annet var kjent for å være i mot ethvert forsøk på å kneble deler av *[[LBGT]]*-bevegelsen. 

## Referanser
Elisabeth Lønnå

**Elisabeth Lønnå** (født 16. mars 1947) er en norsk historiker, som er spesialist på den norske kvinnebevegelsens historie.

Lønnå tok i 1975 hovedfag i historie og ble i 2004 dr. philos., begge deler ved Universitetet i Oslo. Hun har i en årrekke arbeidet som lektor, og var fra 1993 til 1995 ansatt som forsker ved Senter for kvinneforskning ved Universitetet i Oslo med et prosjekt om Norsk Kvinnesaksforenings historie; prosjektet var finansiert av Bente Onsager Lund og resulterte i boken *Stolthet og kvinnekamp: Norsk Kvinnesaksforenings historie fra 1913*.

Hun har vært landsstyremedlem i Norsk Kvinnesaksforening. Hun mottok Gina Krog-prisen i 2009 og ble utnevnt til æresmedlem av Norsk Kvinnesaksforening i 2020.

Hun er datter av jurist, Ap-politiker og lokalhistoriker Finn Lønnå og kvinnesakskvinnen Bodil Lønnå, som var aktiv i Norsk Kvinnesaksforening i 1950-årene.

## Bibliografi
* *Stolthet og kvinnekamp: Norsk Kvinnesaksforenings historie fra 1913*, Oslo: Gyldendal i samarbeid med Norsk Kvinnesaksforening, 1996, ISBN 82-05-24495-2
* *Helga Eng: Psykolog og pedagog i barnets århundre*, Bergen: Fagbokforlaget, 2002, ISBN 82-7674-773-6
* *Kvinner på kartet: en kulturhistorisk byvandring i Fredrikstad*, redigert av Hild Haaheim og Elisabeth Lønnå, Fredrikstad: Hvitveis forlag, 2004, ISBN 82-7549-018-9
* *Pågangsmot og omsorg: Fredrikstad sanitetsforening 1905–2005*, Fredrikstad: Hvitveis forlag, 2005, ISBN 82-7549-021-9
* *Sjøens kvinner: ute og hjemme*, Oslo: Spartacus Forlag, 2010, ISBN 978-82-304-0061-6

## Referanser


## Eksterne lenker
* Elisabeth Lønnå, Spartacus forlag
* Sjelegranskeren , KILDEN Informasjonssenter for kjønnsforskning
Eidsbotn

**Eidsbotn** kan vise til:

* Eidsbotn (Levanger), et fjordbasseng i Levanger
** Eidsbotn fuglefredningsområde
* Eidsbotn (tettsted), et tettsted i Levanger
* Eidsbotn (Karmøy), en vik i Karmøy
* Eide (Gulen), et sted i Gulen
Nicolai Brorson

**Nicolai** (eller **Niels**) **Brorson** (født 23. juli 1690 i Randerup, død 30. mars 1757), var en dansk prest, og var den eldste broren til Broder og Hans Adolf Brorson.

Brorson gikk ut fra Ribe skole og videre til universitetet i 1710; men på grunn av pesten som herjet, måtte han reise hjem igjen året etter. Han vente tilbake til universitetet i 1712, bodde på Regensen og ble etter at alle  eksamener var bestått hører ved Ribe skole i 1714.

To år senere ble han prest i Bedsted ved Løgumkloster. Ved hans iherdige arbeid ble det fremkalt et sterkt religiøst liv i området, og adskillige unge teologer søkte til hans hus for å få veiledning av ham. Vekkelsen han var en del av gikk i utpreget pietistisk retning, noe som særlig kom til uttrykk i samlingene som ble holdt i hans hjem.

Heftige sammenstøt mellom pietistene og «de ortodokse» var ikke til å unngå. Da Christian VI oppholdt seg på Koldinghus i 1734 måtte Brorson preke for ham, og året etter ble han Pontoppidans etterfølger som slottsprest i Frederiksborg. Her fortsatte han som i Bedsted med stadige katekisasjonsøvelser og med å fremelske forsamlingslivet, men kom i konflikt med generalkirkeinspeksjonskollegiet om utøvelse av kirketukt.

Dette forhindret ikke at han i 1738, da magister Mossin ved Nicolai Kirke i København ble avsatt, ble kallet til sogneprest etter ham. Han tiltrådte dette embedet under meget vanskelige forhold, idet en stor del av medlemmene i sognet holdt med den avsatte presten, og prosten som innsatte ham i stillingen advarte menigheten mot den nye prestens lære.

Men Brorsons klarte etterhvert å snu menigheten, selv om han med hensyn til begavelse som predikant stod tilbake for sine to brødre. Han ble ikke fristet av tilbud om en bispestol, men foretrakk å forbli i sin stilling.

Da Det Kongelige Teater ble gjenåpnet ved Frederik Vs tronbestigelse, var Brorson blant de prestene som fra prekestolen tok til ordet mot besøk i teatret og hevdet at dette var fordervende for sjelen. Av skrifter har han kun gitt ut et pietistisk kontroversskrift, men i tillegget til *[[Troens rare Klenodie]]* (utgave fra 1742) er det tre salmer av ham, deriblant den kjente *Amen raabe hver en Tunge*. I *[[Norsk Salmebok (1985)|Norsk Salmebok]]* og *[[Norsk salmebok 2013]]* er Nicolai Brorson representert med en salme han har oversatt. Brorson var gift fire ganger.

## Referanser
Oslo astrologiske ur

**Oslo astrologiske ur** er en astronomisk klokke i Karl Johans gate 3 i Oslo. Uret er utformet slik at det aktuelle stjernetegnet vises ved at det på kveldstid lyser opp med en egen farve. Uret er utformet av kunstnerne Elena Engelsen og Per Ung.

## Urets struktur
Uret er 346 cm i diameter, med en sirkulær urskive på 180&nbsp;cm. Stjernetegnene er støpt i bronse og patinert. Ringene er i kobber og patinert. Platene i urskiven er belagt med 22 karat bladgull og den totale vekten på det astrologiske uret er ca. 1000 kg. Urverket er radiostyrt fra Mainflingen-senderen sydøst for Frankfurt am Main i Tyskland. Hvert stjernetegn har innvendig belysning.
 
Ekteparet Engelsen og Ung brukte over ett år på  prosjektet. Engelsen sto for utformingen av dyrene, mens Ung designet menneskeskikkelsene i zodiaken. Dette prosjektet er det andre i rekken av samarbeidsprosjekter mellom kunstnerparet Engelsen og Ung.

## Avdukningen
Uret ble avduket 20. oktober 2010. Ordfører Fabian Stang var til stede under seremonien: «Vi er utrolig stolte over at Oslo nå har et astrologisk ur, spesielt fordi det er designet av Elena Engelsen og Per Ung, to av Norges mest kjente kunstnere. Uret er godt synlig og vil sette et solid preg på bybildet.» 

## Referanser
Ekspulsjon

**Ekspulsjon** er prosessen hvor kerogen går over til olje og gass. I denne prosessen gjennomgår oljen og gassen en sterk utvidelse som fører til mikrosprekker i bergarten de oppholder seg i.
Den femte modernisering

**Den femte modernisering** (kinesisk: 第五个现代化)  var en veggavis (*dazibao*) skrevet av Wei Jingsheng, oppsatt på demokratimuren i Beijing den 5. august 1978. Veggavisen krevde at regjeringen skulle legge en femte modernisering til de fire moderniseringer som man angitt som Folkerepublikkens mål i form av demokrati. Dette kravet ble møtt med resolutt undertrykkelse av aktivistene. Wei Jingsheng havnet i fengsel.

Veggavisen kom til å bli et av de viktige startpunktene for den kinesiske demokratibevegelsen. 

## Litteratur
* Torbjörn Lodén og Tom Hart: *Wei Jingsheng and the prospects for democracy in China*, red.; CPAS (1995). ISBN 91-630-3962-1 
* Sophia Woodman: *Biography of Wei Jingsheng* Nettversjon
* Shan Shan Wei-Blank, Urban Hsü, Thomas Weyrauch: Wei Jingsheng. Reinbek bei Hamburg, 1995
Pål Wilter Skedsmo

**Pål Wilter Skedsmo** (født 22. august 1978) er en norsk sosialantropolog. Han arbeider som stipendiat ved Fridtjof Nansens Institutt, og fokuserer på Russland og nordområdene.

Skedsmo avla i 2005 mastergrad i sosialantropologi ved Universitetet i Oslo.

## Publikasjoner
* Skedsmo, Pål Wilter: *Russisk sivilsamfunn og norske hjelpere*, Trondheim: Tapir akademisk forlag, 2010, ISBN 9788251926089 
* Jensen, Leif Christian og Pål Wilter Skedsmo: «Approaching the North: Norwegian and Russian Foreign Policy Discourses on the European Arctic», *Polar Research*, 2010
* Skedsmo, Pål Wilter: «Demokratisering og miljøkamp på Kolahalvøya», *[[Norsk Antropologisk Tidsskrift]]*, bd. 18, nr. 3-4, 2007, s. 241-252

## Referanser


## Eksterne lenker
* Pål W. Skedsmo, Fridtjof Nansens Institutt
Jan Vea

**Jan Vea** (født 31. desember 1945) er en norsk historiker, som er spesialist på norsk fiskeri- og kysthistorie.

Vea er utdannet cand. philol. med hovedfag i historie fra Universitetet i Oslo (1973). Han arbeider som førsteamanuensis ved Høgskolen i Bodø. 

## Bøker
* *To kulturer. En sammenlignende undersøkelse av det vestnorske og det nordnorske kystsamfunnet. Med hovedvekt på det 19. og det 20. århundret*, Kristiansand: Høyskoleforlaget, 2009. ISBN 978-82-7634-829-3
* *Der hav møter land. Fiskerbondesamfunnet i Nordland 1870-1940*, Bergen: Fagbokforlaget, 2004. ISBN 82-450-0075-2

## Eksterne lenker

* Jan Vea, Høgskolen i Bodø
Frakkagjerd

**Frakkagjerd** er en grunnkrets i Tysvær kommune i Rogaland, det er del av tettstedet Førdesfjorden. 

På Frakkagjerd ligger en barneskole og en ungdomsskole. Frakkagjerd barneskole ble åpnet i 2009 og har i skoleåret 2024/2025 ca. 265 elever. Frakkagjerd Ungdomsskole startet opp i 1972 og har i skoleåret 2024/2025 ca. 340 elever og 55 ansatte. Skolen er den eneste rene ungdomsskolen i Tysvær kommune og ligger ca. 1 mil øst for Haugesund.

## Referanser



## Eksterne lenker
* Tysvær kommunes hjemmesider
* Frakkagjerd - Store norske leksikon
Th. Frobenius og Sønner Orgelbyggeri

**Th. Frobenius og Sønner Orgelbyggeri ⅍** (Frobenius Orgelbyggeri), er et dansk firma som bygger pipeorgler. Bedriften har hovedsete i Kongens Lyngby. Firmaet ble grunnlagt av Theodor Frobenius i 1909.

Frobenius har bygget over 1000 orgler. De har også gjennomført mange restaureringer, blant annet orgelet i Århus domkirke, Danmarks største kirkeorgel. På kirkens hjemmeside omtales dette slik: «*I 1927-29 foretog Theodor Frobenius en gennemgribende ombygning, og orglet blev udvidet til 84 registre med 4 manualer og pedal, men med bevarelse af Kastens pragtfacade og en del gamle registre.*»
## Referanser


## Eksterne lenker
* Firmaets hjemmeside
*
Lisa Ryzih

**Elizaveta Vladimirovna  «Lisa» Ryzih** (russisk: Елизавета Владимировна Рыжих, født 27. september 1988 i Omsk i Sovjetunionen) er en tysk stavsprangstavhopper. Hun er yngre søster av stavhopperen Anastasija Reiberger (Nastja Ryjikh). 

I 1992 flyttet hun med familien til Ulm. Familien flyttet deretter til Zweibrücken, der hennes far Vladimir Ryschich, som selv er tidligere stavhopper, bygget et treningssenter for kvinnelige stavhoppere. Der var der Lisa og søsteren ble introdusert for stavsprang. Lisa Ryzih startet allerede som 12-åring med spesialtrening innen stavsprang.

## Karriere
Ryzih har flere gode resultater internasjonalt som ungdom og junior. Hun vant Ungdoms-VM i friidrett 2003 i Sherbrooke med høyden 4,05, og satte deretter personlig rekord på 4,30 m da hun vant gull ved Junior-VM i friidrett 2004, i en alder av femten år. Hun forsøkte å bli den første utøveren til å vinne titler på rad i Ungdoms-VM 2005 i Marrakech, men klarte bare 4,05 m og endte på femteplass. Ryzih var favoritt til å beholde sin tittel ved Junior-VM 2006 i Beijing, men klarte ikke åpningshøyden i finalen, og rev tre ganger. Hun endte på fjerdeplass, og ble stående med 4,00 meter. 

I 2006 og 2007 ble hun tysk ungdomsmester utendørs, og i 2004 og 2006 innendørs.

I juni 2008 forbedret hun sin personlige rekord til 4,50 meter i en konkurranse utendørs i Regensburg, kun to centimeter unna sin innendørsrekord fra februar samme år. I det tyske mesterskapet hoppet hun 4,40 m og kom på femteplass, og med samme høyde ved det tyske mesterskapet i 2009 fikk hun bronse. Da hun vant U23-EM i 2009 var dette hennes første internasjonale tittel på europeisk nivå.

Hun forbedret sine personlige rekorder både innendørs og utendørs i 2010. I Karlsruhe, ved den tyske innendørsmesterskapet, greide hun i februar å hoppe 4,55 m, og fikk bronse bak Carolin Hingst og Kristina Gadschiew. Hun økte sin bestenotering utendørs i mai 2010 i den polske byen Sopot til 4,60 m, bare slått av verdensmesteren Anna Rogowska. Den samme høyden hoppet hun ved det tyske mesterskapet, og fikk der sølv, samtidig som hun kvalifiserte seg til EM i Barcelona, der hun fikk bronsemedalje med ny personlig rekord på 4,65 meter. Dette var hennes første internasjonale medalje som senior. 

Siden 2005 har hun bodd i Grünstadt. Før hun spesialiserte seg på stavsprang drev hun også med hekkeløp. Siden 2009 har hun studert psykologi ved University of Koblenz-Landau i Landau.

## Personlige rekorder

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* European Athletics - ''Lisa Ryzih''
* Deutschen Leichtathletik-Verband - ''Elizaveta Ryzih''
* Diamond League – ''Lisa Ryzih''
Marcussen & Søn

**Marcussen & Søn** er et dansk orgelbyggeri, etablert i 1806 av Jürgen Marcussen (1781–1860).  

Jürgen Marcussens orgelbyggeri fikk konsesjon i 1811 og leverte det første store pipeorgelet i 1818. I 1826 fikk Marcussen med seg Andreas Reuter (1798–1847) som kompanjong og firmaet bygget orgelet i Christiansborg slottskirke under navnet «Marcussen og Reuter» i 1829. Firmaet bygget om orglene i  Roskilde domkirke i 1833 og København domkirke i 1836.

Da Andreas Reuter døde i 1847, tok Jürgen Marcussen sønnen Jürgen Andreas (1816–1900) med i ledelsen og firmaet tok navnet «Marcussen & Søn». På denne tiden bygget firmaet orgel i Lunds domkyrka og Nystads nya kyrka i Finland (1865). Senere kom en slektning av Marcussen, Johannes Lassen Zachariassen (1864–1922) med i firmaet. I alle år er det familiemedlemmer som har eid og styrt orgelbyggeriet og i 2002 overlot Jürgen Zachariassen firmaet til datteren Claudia Zachariassen.

Det første Marcussen-orgelet som ble levert til Norge var bygget i Fredrikstad domkirke. Det foreløpig siste Marcussen-orgelet i Norge innvies søndag 25. mars 2012, i Haslum kirke i Bærum. Det er et 15 stemmers orgel med 868 piper, og det blir Marcussen & Søns orgel nr. 1140 siden 1848. Også i Sandefjord kirke, Lindemannsalen ved Norges musikkhøgskole og en rekke andre norske kirker har Marcussen levert større orgler av høy standard. Ellers har firmaet levert orgler over hele verden, blant annet til Japan, USA og Sør-Afrika.  Et av de største prosjektene de har hatt ansvar for, var det 18 m høye orgelet i St. Laurentskerk i Rotterdam, med 85 stemmer. Internasjonalt har Marcussenorglene opparbeidet seg en status som merkevare for høy kvalitet. 

## Litteratur
*Kristian Halse i *Vefsn prestegjeld Menighetsblad* nr 2 2008.
*Claudia Zachariassen, direktør for Marcussen & Søn, i heftet "Det Nye Orgelet i Haslum Kirke", mars 2012.
## Eksterne lenker
*
Keeper’n til Liverpool

***Keeper'n til Liverpool*** er en norsk filmkomedie regissert av Arild Andresen, som hadde premiere 22. oktober 2010. Ved den 61. Berlinalen i Berlin 2011 fikk filmen prisen Krystallbjørnen som beste barnefilm.

## Handling
Keeper'n til Liverpool handler om en 13 år gammel gutt ved navn Jo Idstad. Jo er en tankefull gutt som hele tiden går og tenker på hva som vil skje med ham hvis han gjør gale valg. På skolen er han en smart gutt, men han er nødt til å gjøre leksene til en annen elev for å slippe å bli mobbet, og betalinga for dette er fotballkort. Filmen handler også om å finne det ene fotballkortet som de alle mangler: kortet med keeperen til Liverpool. En dag får Jo tak i dette sjeldne kortet, men da han inviterer alle vennene sine hjem for å se, viser det seg at noen har tatt kortet. Han beskylder Tom Erik, som han gjør leksene til, for å ha tatt det, men Tom Erik nekter. En dag begynner ei ny jente i klassen til Jo. Hun heter Mari. Mari spiller fotball og interesserer seg for ligninger, og det er Jo også interessert i. Disse to blir gode venner, men etter hvert blir Jo viklet inn i masse løgn og kaos. Han skjønner hverken hva han skal gjøre, eller hva som nettopp har skjedd.

## Hovedpersonene
* **Jo Idstad** (spilt av Ask van der Hagen) er 13 år, skolesmart og overbevist om at livet er livsfarlig. Skal du overleve ungdomsskolen gjelder det å unngå dødsfeller som bøllete medelever, helsefarlig sport og søte jenter.
* **Mari** (spilt av Susanne Boucher) er Mari, den nye, pene jenta i klassen. Mari er flink på skolen, flink til å spille fotball og tør stå opp for seg selv.
* **Einar** (spilt av Mattis Asker) er Jos kamerat, og sønnen til fotballtreneren. Einar har en storebror som er fotballproff i England – og en hemmelighet han går og bærer på.
* **Tom Erik** (spilt av Jostein Skranes Brox) er skolens bølle.
* **Else Idstad** (spilt av Andrine Sæther) er moren til Jo, og hun er engstelig for det meste her i verden.
* **Steinar** (spilt av Kyrre Hellum) er psykolog og Jos nabo, som ofte "fører regnskap" sammen med moren.
* **Iver** (spilt av Fridtjov Såheim) er den engasjerte fotballtreneren, som også er faren til Einar og fotballproffen Anders.
* **Bror** (spilt av Tore Sagen) er Jos klasseforstander, som stadig dukker opp når Jo sier eller gjør ting som kan misforstås.
* **Faren til Tom Erik** (spilt av Kåre Conradi) er faren til skollens bølle. Han er passivt medlem av jakt- og fiskelaget, og kalles «Caravan-kongen».
* **Mustafa Al-Kabir** (spilt av Mahsun Yucel) er hasjlangeren som selger dop til hovedpersonen, Jo Idstad.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Keepern til Liverpool'' hos Norsk filminstitutt
*
Odd Gisholt

**Odd Gisholt** (født 1946) er en norsk økonom.

Han er utdannet lic.oec. (tilsvarende siviløkonom) og dr.oecon i markedsføring fra Universität St. Gallen i Sveits, og han var noen år forskningssjef ved universitetets institutt for markedsføring og handel.

Han har vært direktør ved Handelsakademiet i Oslo og også vært knyttet til handelshøyskolen (HHL) ved Universität Leipzig, Norges Varehandelshøyskole, Northern Institute of Technology Management (NIT) ved Technische Universität Hamburg-Harburg, International Business School of Service Management i Hamburg og Handelshøyskolen BI. Han har også vært direktør i Norges Markedsføringsforbund.

Gisholt var medlem av Asker kommunestyre for Høyrefra 1980 til 1983 og formann i skolestyret fra 1981 til 1983.

Gisholt var generalsekretær i stiftelsen Libertas og styreformann i *[[Morgenbladet]]* A/S fra 1981 til 1986 og fungerte i noen måneder i 1984/1985 som ansvarlig redaktør i *Morgenbladet*.

Han har Oslo Handelsstands Forenings hederstegn i gull samt Svenske företagares riksforbunds gullmedalje for arbeidet for fritt næringsliv. Han er også æresmedlem i Norsk markedsforsknings forening.

Han er født i Porsgrunn og oppvokst i Skien, der faren Erik Gisholt var grossist i sukkertøy. Odd Gisholt var administerende direktør i grossistfirmaet fra 1988 til det gikk konkurs i 1992.

## Referanser


Ingrid Stange
Kutjennbekken

**Kutjennbekken** er en liten elv på Mangenskogen nordøst for tettstedet Lierfoss i Aurskog-Høland i Akershus. Bekken er en del av Haldenvassdraget og strekker seg fra Vestre Kutjenn i øst til Store Garsjøen i vest. Den passerer blant annet den populære skiløypetraséen fra Garsjøen til Myrlia.

## Referanser
Stavseng fyr

**Stavseng fyr** ligger på en øy i Kragerøfjorden. Fyrbygningen i tre har et høyt kirkelignende tårn i gavlen med et 4. ordens linseapparat.

Fyret ble bygget samtidig med Strømtangen fyr lenger ute i fjorden i 1874. Til sammen danner disse to en overettlinje. 
Tårnet på fyrbygningen ble bygget høyere i 1907. Som representant for små trefyr og den særegne utformingen er fyrstasjonen fredet etter lov om kulturminner.

## Se også
*Norske fyr

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Liste over kardinaler utnevnt av Innocens VIII

**Liste over kardinaler utnevnt av Innocens VIII** er en liste over de åtte kardinalene pave Innocens VIII utnevnte under konsistoriet 9. mars 1489.

## 9. mars 1489
* Lorenzo Cybo de Mari
* Ardicino della Porta d.y.
* Antonio Pallavicini Gentili
* André d'Espinay
* Pierre d'Aubusson
* *[[in pectore]]* Maffeo Gherardi O.S.B.Cam, 3. juli 1489 slo paven fast at Gherardi skulle kreeres under neste konsistorium, men om dette ikke skjedde skulle han anses som offentliggjort og tillates deltagelse i nevnte konsistorium.
* Giovanni de’ Medici, senere pave Leo X.
* Federico Sanseverino, kreert, men ikke offentliggjort da han var for ung. Paven døde før han offentliggjorde ham og Sanseverino ble offentliggjort *[[sede vacante]]* 26. juli 1492.

## Kilder
* Salvador Miranda: The Cardinals of the Holy Roman Church
FYR Makedonia under Sommer-OL 2000

**FYR Makedonia under Sommer-OL 2000**. Åtte sportsutøvere fra FYR Makedonia deltok i fire sporter, bryting, padling, skyting og svømming under Sommer-OL 2000 i Sydney. Det var andre gangen FYR Makedonia deltok i et sommer-OL, de kom på delt 71.-plass med en bronsemedalje. Dette var landets første medalje i et OL. Padleren Lazar Popovski var landets flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljer

## Medaljevinnerne
Ali Bongo Ondimba

**Ali Bongo Ondimba** (opprinnelig *Alain Bernard Bongo*; født 9. februar 1959 i Brazzaville i Fransk Ekvatorial-Afrika) er en gabonsk politiker som var president i Gabon fra presidentvalget i 2009 til 30. august 2023. 

Bongo er sønn av Omar Bongo, som var president i Gabon fra 1967 til sin død i 2009. Han er fra folkegruppen batéké.

Under hans fars presidentskap var han utenriksminister fra 1989 til 1991, og representerte byen Bongoville som nestleder i nasjonalforsamlingen fra 1991 til 1999, deretter var han forsvarsminister fra 1999 til 2009. Han er en visepresident i Parti démocratique gabonais (PDG), og var PDGs kandidat i presidentvalget i august 2009, som fulgte etter hans fars død. Ifølge offisielle resultater vant han valget med 42% av stemmene.

I oktober 2021 er Ali Bongo sitert i "Pandora -papirene", disse dokumentene om bruk av offshore -selskaper i skatteparadiser, Ali Bongo ville ha vært mottaker av to selskaper som nå er oppløst.

## Militærkuppet i 2023
26. august 2023 kunngjorde Ali Bongo at han hadde vunnet valget i landet, men 30. august gjennomførte de militære under ledelse av sjefen for presidentgarden, Brice Oligui Nguema, et statskupp og avsatte presidenten. Brice Oligui Nguema innsatte seg selv som midlertidig president og leder for  en «Komite for endring av samfunnsinstitusjoner» (*Comité pour la transition et la restauration des institutions*, CTRI).

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Gold Panda

**Gold Panda** (født **Derwin Panda** i London i 1980) er en britisk musiker og produsent. Sangen «Quitter's Raga» ble kåret til en av de 100 beste låtene i 2009 av musikknettstedet Pitchfork. Året etter kom albumet *[[Lucky Shiner]]*, som fikk stort sett positive kritikker.

## Diskografi
### Album
* *[[Lucky Shiner]]* (2010)

### EP-er
* *[[Believe EP]]* (2009)
* *[[Snow and Taxis (EP)]]* (2010)

## Referanser

* Greg Cochrane (23. september 2009): Introducing…Gold Panda. *[[BBC Radio 1]]*.
* Ruben Gran (21. oktober 2010): Lydverket elsker: Gold Panda. *[[Lydverket|NRK Lydverket]].*
## Eksterne lenker
*
The Unforgiven III

**«The unforgiven III»** er sang nummer tre i «Unforgiven»-rekkefølgen. 

Sangen er utgitt av Metallica på musikkalbumet *[[Death Magnetic]]* som kom ut i 2008. Sangen ble spilt på konsert for første gang 14. april 2010 i Telenor Arena på Fornebu utenfor Oslo. «The Unforgiven III» skiller seg ut fra de to andre Unforgiven-sangene der man hører lyden av et horn i starten, men på denne sangen blir det spilt piano. I tillegg mangler tekstlinjene «What i've felt, what i've known» og «Never free, never me».
Dag Bjørnestad

**Dag Eirik Bjørnestad** (født 23. mai 1954) er en norsk salmedikter. Han har skrevet norsk tekst og komponert melodien til salmen «Jeg har ofte søkt, o Herre» som finnes i *[[Salmer 1997]]* og *Rop det ut*. Han har jobbet som ungdomsarbeider i Halden, og ha senere bosatt seg i Bergen.

## Litteratur
* Tobias Salmelid (red.), *Lundes sang- og salmeleksikon*, Lunde forlag, Oslo, 1997. ISBN 82-520-4425-5. Side 34.
Daylight in the Dark

***Daylight in the Dark*** er et musikkalbum med Beranek, utgitt i 1986.

## Sporliste

# «Dancing in the Wind»
# «Play with the Fire»
# «Shine»
# «Man without Soul»
# «Teardrop»
# «A Stream of Daylight»
# «Paradise»
# «True Love»
# «Game Over»
# «Design»

## Eksterne lenker
Rune Birkeland

**Rune Birkeland** (født 9. april 1914, død 21. juli 2007) var en norsk forfatter og salmedikter. Birkeland har hatt flere verv; som nynorskrepresentant i Norsk Språknemd, som formann i Kristiansand Kirkeakademi og som medlem av liturgikommisjonen fra 1968 til 1984. Han var formann for salmebokkomiteen fra 1972 til 1981, og er selv representert med to salmer han har oversatt i *[[Norsk Salmebok]]* og en i *[[Salmer 1997]]* og *[[Norsk salmebok 2013]]*. Han har gitt ut biografien *Wollert Konow S.B* som kom i 1945 og en norsk oversettelse av John Bunyans *[[Pilegrims vandring|The Pilgrim's Progress]]*; *Pilegrimsferda* som kom i 1950.

## Litteratur
* Anne Kristin Aasmundtveit, *Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok*, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 133-134.
Sigurd Willoch

**Sigurd Daniel Isaachsen Willoch** (født 16. mai 1903 i Kristiania, død 20. mars 1991 i Oslo) var en norsk kunsthistoriker, best kjent som Nasjonalgalleriets direktør 1946-73. 

Han tok magistergrad i kunsthistorie i 1925, med en avhandling om bestefaren Olaf Isaachsen. Avhandlingen ble utgitt året etter. Han tok i 1932 doktorgrad på en avhandling om Thomas Fearnley. Han var kritiker i Aftenposten 1935-42, i Morgenbladet 1945-46, skrev for *[[Kunst og kultur]]* 1926-27 og 1937-38, og var konservator ved Akershus slott 1937-46. 

I tillegg til bøker om Isaachen, August Cappelen, Fearnley, Hugo Lous Mohr og Edvard Munch skrev han bøker til Oslo Kunstforenings 100-årsjubileum i 1936 og Nasjonalgalleriets jubileum i 1937 og var medarbeider i Norsk biografisk leksikon 1929-1949. Som leder av nasjonalgalleriet hadde han ansvar for flere norske og internasjonale utstillinger, i tillegg til utstillinger av norsk kunst i utlandet. 

Han var medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi fra 1939. En byste av ham, utført av Erling Saatvedt i 1973, eies av Nasjonalgalleriet.

Willochs privatarkiv befinner seg i Nasjonalmuseets arkiv, og er tilgjengelig via arkivportalen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Sigurd Willochs arkiv
Tacoma Bridge

***Tacoma Bridge*** er et musikkalbum med Beranek, utgitt i 1994.

Besetningen var Espen Beranek Holm samt Ellen Hvattum på vokal, Bendik Hofseth på saksofon og Arne Berggren på trommer. Albumet er oppkalt etter Tacoma Narrows-broen som kollapset.

*Avisa Trondheim* ga terningkast 2 med begrunnelsen: «'Together Alone' er en liten perle av en pop-låt, men forøvrig er plata fullstendig avmagret når det gjelder musikalske uttrykk. En steril, egotripp av dimensjoner som Kassettavgiftsforbundet burde holde seg for god til å støtte økonomisk». Robert Dyrnes i *Finnmark Dagblad* var enda mer negativ: «Jeg sier Nei, nei nei... Dette lukter billig, billig, billig. At Bendik Hofseth medvirker, hjelper lite. Uff, uff og atter uff».

## Sporliste
# «Closing Time»
# «Tacoma Bridge»
# «Ships»
# «Together Alone»
# «Machinery»
# «Trick of Sounds 1»
# «September Sunday»
# «A Song From Across the World»
# «Foreigner»
# «Days to Come»
# «Trick of Sounds 2»

## Referanser
Miniubåt

**Miniubåter** er små ubåter som enten er ubåter i miniatyr, eller formet som torpedoer med sadel, sitteplass eller førerhus.

Små ubåter har vært brukt som krigsverktøy fra annen verdenskrig av, da alle stormakter tok dem i bruk. Bemanningen har variert fra fire til to mann, avhengig av størrelse på farkosten. Dagens farkoster kan være bemannet med dykkere i froskemannslignende utstyr, men er oftest ubemannet og beregnet til større dyp enn en vil risikere dykkere på.

De første tegninger til det vi kan kalle miniubåter, dukket opp allerede i Napoleonskrigene, da Robert Fulton prøvde å selge ideen først til franskmennene, og siden til den britiske marine uten avsetning. En halvmodell finnes i dag på havna i Cherbourg.

Verdenskrigens miniubåter hadde begrenset rekkevidde, og var avhengig av å bli tauet til nær målet. De var utstyrt med framdrift, ekstra oppdriftsgass, styring opp, ned og sidelengs – og en sprengladining som måtte anbringes nær, helst på, målet for å virke. De var også utstyrt med klippeverktøy for å trenge gjennom torpedonett. De var mest beregnet på å dykke bare få meter under vannflaten.

## Kategorier og typer

*[«våt ubåt»-kategorien] *wet sub*: Våte dykkerdrakter er standard, fordi mannskap har vanligvis på seg dykkerdrakt, og mannskapet sitter i et førerhus som fylles med vann (under havoverflaten) eller sitteplassen er på utsiden av fartøyets skrog. Ubåttypen «Bemannet torpedo» hører til kategorien.
:**[[Motorised Submersible Canoe]]* (MSC; «motorisert undervanns-kano»; dets form kan minne om en kajakk eller kano. Kallenavnet var *Sleeping Beauty* - Tornerose)

### Fartøy der mannskap vanligvis ikke har dykkerdrakt
*Biber (norsk: bever) var en tysk type fra den andre verdenskrigen. Vekt: 5,7 tonn
*Fjernstyrt undervannsfarkost: Dagens ubemannede farkoster går under benevnelsen ROV. De tidligste utgavene ble sluppet ned og tatt opp med kabel festet til seg, mens nyere utgaver gjerne er 100 % fjernstyrt, og utstyrt med kameraer og manipulatorer tilpasset hvilket oppdrag de er i gang med. Siden de er ubemannet, har en gitt avkall på den akvadynamiske utformingen en finner hos bemannede farkoster, som også blir større på grunn av utstyr som er nødvendig for folk og sikkerhet.

## Kjente angrep
MK Arthur slepte med seg to Chariot-miniubåter  fra Shetland og langt inn i Trondhjemsfjorden i et forsøk på å senke slagskipet Tirpitz. 

## Referanser
Carl Bang

**Carl Bang** (født 19. januar 1880  i Moss, død 12. april 1960) var en norsk journalist, forfatter og salmedikter. Bang studerte i Tyskland og Belgia. Han hadde en sterk religiøs opplevelse i 1918, og var etter dette ansatt i Indremisjonen og virket som evangelist i Frikirken. Han var også engasjert i jødemisjon.

Bang skrev og oversatte mange sanger og gav ut to diktsamlinger; *Gammelt Nytt* I og II. Sangene hans er plukket ut i flere sang- og salmebøker som blir brukt i kirke- og organisasjonsliv, og han er blant annet representert med en salme han har oversatt i *[[Salmer 1997]]* og *[[Norsk salmebok 2013]]*.

## Litteratur
* Tobias Salmelid (red.), *Lundes sang- og salmeleksikon*, Lunde forlag, Oslo, 1997. ISBN 82-520-4425-5. Side 22.
The Red File

***The Red File*** er et musikkalbum med Beranek, utgitt i 1988.

## Sporliste

# «This Isn't My Day»
# «Big City»
# «Stay With Me»
# «Blood Red Sky»
# «Make Love»
# «Dum-Dee-Dum-Dee»
# «I Must Have Been Dreaming»
# «High Rotation»
# «Living By the Clock»
# «I Wasn't There»
# «Hotter Than the Sun»

## Eksterne lenker
*
Kari Arnestad

**Kari Arnestad** (født 8. oktober 1910, død 20. juni 1985) var en norsk lyriker og salmedikter. Arnestad jobbet som sosialkurator og for Det Norske Misjonsselskap. Hun gav ut diktsamlingen *Under Guds Regnboge* i 1979, og er representert med en salme hun har oversatt i *[[Norsk Salmebok (1985)|Norsk Salmebok]]*.

## Litteratur
* Anne Kristin Aasmundtveit, *Biografisk leksikon til Norsk Salmebok og Norsk Koralbok*, Verbum forlag, Oslo, 1995. ISBN 82-543-0573-0. Side 132.
Psykomotorikk

**Psykomotorikk** er læren om at sjel og sinnsstemninger gir seg uttrykk i kroppens bevegelsesapparatur og motsatt at sansning av egne og andres kroppsbevegelser kan slå «inn i sjelen».

Prinsippet er brukt i alle tider, bl.a. i form av det gammelgreske katharsis som skuespillpublikum gjennomgikk. En nyere variant finnes i uttrykket «Smil til verden, og den smiler igjen». 

Kunnskaper om psykomotorikken brukes også innen moderne pedagogikk.