open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rotoitidae

* *[[Chiloe micropteron]]*
* *[[Rotoita basalis]]*

**Rotoitidae** er en gruppe som hører til blant parasittvepsene og er en familie i ordenen vepser. Familien omfatter rundt bare to kjente arter i hver sin slekt. Den ene er beskrevet fra Chile, den andre fra New Zealand. De er sannsynligvis "levende fossiler" som representerer en meget gammel gruppe. Deres nærmeste, nålevende slektninger er mest sannsynlig dvergsnyltevepsene (Mymaridae).
## Utseende
Små, kompakte snylteveps. Hodet er bredere enn langt, med tre punktøyne i pannen og middels store fasettøyne. Antennen er knebøyd, med to lange ledd innerst, så en svøpe av seks ledd og ytterst en avlang kølle av seks ledd (i alle fall hos hunnen). Vingene er avrundede med middels lange hårfrynser langs kantene, tett dekket med små hår (microtrichia). Årenettet i forvingen består av en kort stigma-åre ved framkanten omtrent i midten og en tverr-åre (dette er uvanlig i Chalcidoidea) nær roten. Beina er spinkle, føttene består av fire ledd. Bakkroppen er nokså liten, pæreformet og sitter tett inntil forkroppen. Hunnens eggleggingsrør er kort.

## Levevis
Biologien til denne familien, som først ble oppdaget i 1987, er totalt ukjent, men det er grunn til å tro at larvene er parasitoider.

## Systematisk inndeling

* ordenen vepser, (Hymenoptera)
** gruppen stilkvepser, Apocrita 
*** gruppen Proctotrupomorpha 
**** gruppen Chalcidoidea
***** familien Rotoitidae
****** *[[Chiloe micropteron]]* Gibson & Huber, 2000 – Chile
****** *[[Rotoita basalis]]* Bouček & Noyes, 1987 – New Zealand
## Kilder
* Natural History Museum, Universal Chalcidoidea Database http://www.nhm.ac.uk/research-curation/research/projects/chalcidoids/rotoitidae.html
## Eksterne lenker
*
Ingeborg Cook

**Ingeborg Cook** (født 13. mai 1915 i Galveston, Texas i USA,   død 27. desember 2003) var en norsk skuespiller og sanger. Hun debuterte som skuespiller i filmen ''Tørres Snørtevold'' i 1940. Hun spilte en lang rekke roller både på film og tv. Sin siste skuespillerrolle hadde hun i Karl & Co i 1999, hun var da 84 år gammel. Ingeborg Cook var søsteren til bassist og orkesterleder Frank Cook.

## Filmografi
* 1999   Karl & Co 		  	 
* 1998   Karl & Co
* 1996  Markus og Diana
* 1992	Ute av drift!
* 1979  Lucie
* 1979	*[[To Norway, Home of Giants]]* (tv)
* 1972      Olsenbanden tar gull
* 1972	Norske byggeklosser
* 1970	Døden i gatene
* 1969	Olsenbanden - Operasjon Egon
* 1966	Før frostnettene
* 1965	Hjelp – vi får leilighet!
* 1960  Veien tilbake
* 1959	5 loddrett
* 1947	Sankt Hans fest
* 1946	Englandsfarere
* 1942	Jeg drepte!
* 1940	Tørres Snørtevold

## Referanser


## Kilder
* www.filmfront om Ingeborg Cook

## Eksterne lenker
*
Ilmar Talve

**Ilmar Talve** (født 17. januar 1919 i Mga i Ingermanland i guvernementet Sankt Petersburg i Sovjetunionen, død 21. april 2007 i Åbo) var en estisk forfatter og finsk professor i etnologi.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Ilmar Talve var født i Russland av estiske foreldre, og flyttet ett år gammel tilbake til Estland. I 1942 tok han eksamen i etnologi ved Universitetet i Tartu. 

I løpet av annen verdenskrig kjempet han på finsk side mot Sovjetunionen, ble torpedert i Østersjøen, satt i flyktningleir i Tyskland og flyktet via Danmark til Sverige. Talve har gjennom livet vært innrullert i fem nasjoners hærstyrker.

I Stockholm ble han en del av et estisk eksilmiljø, og han var fast bestemt på å ikke vende tilbake til Estland før landet var fritt fra sovjetisk okkupasjon. 

### Forfatter
I Sverige debuterte han i 1948 med novellesamlingen *Ainult inimene* (*Bare et menneske*), som er en dokumentarisk, selvbiografisk skildring av en tapt generasjon estere. Også i de to følgende romanene *Maja lumes* (1952, *Innesnødd hus*) og *Juhansoni reisid* (1959, *Juhansons reiser*) skildres nær historie og samtid i et Estland presset av nabostatene. Bøkene er eksistensialistiske i tonen.

#### ... og etnolog
Samtidig fortsatt han sine studier i etnologi, og avla en doktorgrad. Fra 1959 ble han ansatt som professor ved Universitetet i Åbo, en stilling han hadde til han ble pensjonist i 1996. Hans hovedverk *Suomen kansankulttuuri. Historiallisia päälinjoja* (1979 og flere senere utgaver; *Hovedlinjer i finsk folkekultur*) er et standardverk, og er også oversatt til engelsk. 

Under det østeuropeiske tøværet utga han i 1988 dokumentarromanen *Maapagu* (*Eksil*), hvor han gjennom hovedpersonen Sebastian Alkman skildrer esternes liv i og utenfor sitt hjemland gjennom det 20. århundre. 

I årene 1997-99 utga han en reflektert selvbiografi i tre bind: *Kevad Eestis, Kutsumatu külaline* og *Kolmas kodumaa* (*Vår i Estland, Ubuden gjest* og *Tredje hjemland*).

Hans faglige innsats ble avrundet med den omfattende *Eesti kultuurilugu. Keskaja algusest Eesti iseseisvuseni* (2004), en estisk kulturhistorie som er bredt anlagt, solid fundert og likevel populært fremstilt, på i alt 700 sider.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Estonian Literary Magazine, 2004: «Ilmar Talve – a Man with Three Life» by Janika Kronberg
Mati Unt

**Mati Unt** (født 1. januar 1944 i landsbyen Linnamäe i Jõgeva fylke, død 22. august 2005 i Tallinn) var en estisk forfatter, dramatiker og regissør. Han var en av Estlands mest produktive skribenter. I tillegg til å gi ut en lang rekke romaner, noveller, skuespill og essay, var han en flittig bidragsyter i tidsskrifter og aviser. 

Unt skrev sin første roman da han var 18 og nettopp ferdig med gymnaset. Den hadde tittelen *Hüvasti, kollane kass* (Adjø, gule katt) og gjorde ham berømt over hele landet. Han studerte siden litteratur og journalistikk ved Universitetet i Tartu. I tillegg til sin forfattervirksomhet var han aktiv i å bringe avantgardeteater til Estland. I 1981 ble han sjef for ungdomsteateret i Tallinn.

I 1979 ble hans roman *Haustdansen* (norsk oversettelse av Turid Farbregd 1987) gitt ut. Den er oversatt til en rekke språk og gav ham internasjonal anerkjennelse. Etter hans død har det blitt laget flere filmer basert på hans verker. 

## Bibliografi

Bare én av hans bøker er til nå oversatt til norsk:
* *Haustdansen – scener frå bylivet* / frå    estisk ved Turid Farbregd. Originaltittel: Sügisball ISBN 82-521-2866-1 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Impeller

En **impeller** er en rotor (løpehjul) som er plassert inne i et rør, et pumpehus eller en beholder. Impellere brukes i sentrifugalpumper, vannjet, gassturbiner og røreverk i tanker og beholdere. Når impelleren brukes i en pumpe, kalles den også for **pumpehjul**.
Bionicle Heroes

***Bionicle Heroes*** er et 3D-tredjepersonsskytespill.

Handlingens hovedtema er at Toa Inika skal redde øya Voya Nui fra de onde piraka, som har tatt over øya. Under spillet vil man samle legoklosser som kan brukes til å kjøpe lekeapparater til pirakaene i piraka-lekeplassen, samt oppgraderinger til toaene. «Bossene» er medium vanskelige å ta fordi de bruker skjold. Under spillet vil man også samle gull- og sølvhylstre. Hver gang man får 5/5 sølvhylstre, får man en spesialfigur, en Visorak, Borhok, Vaki og så videre. Vezons rolle er liten: Han skal finne og stjele livets maske som gjør brukeren udødelig.

## Handling
Spillere kontrollerer en anonym helt for å stoppe en ond Piraka, som har brukt kraften til "Mask of Life" for å forvandle dyrelivet på øya Voya Nui til aggressive, ondskapsfulle skapninger. Helten er i stand til å bære en maske av Toa Inika for å ta på seg utseende og krefter. Spillere kan veksle mellom masker som samles inn etter eget ønske. Men hvis disse maskene går tom for helse, går den masken tapt. Spilleren kan også samle Lego-brikker med forskjellige poeng-verdier. Å samle nok poeng kan aktivere "Hero Mode" som gir karakteren uovervinnelighet.

Etter å ha gjennomført et nivå kan innsamlede poeng også brukes til å kjøpe forskjellige produkter og oppgraderinger fra Lego Shop i spillet. Spredt over alle nivåene finnes det en rekke beholdere som kan gi bonus når de samles inn. Spillet inneholder 25 forskjellige nivåer I tillegg til alle nivåene og de synlige samleobjektene, kan spilleren også utforske et spesielt bonus-område kalt Piraka Playground, hvor Piraka kan sees vandre rundt etter at spilleren har beseiret skurken på hoved-nivåene. Spillere kan også kjøpe forskjellige ting til Piraka Playground fra butikken.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Tõrva

**Tõrva** er en by i Valga fylke i Estland. Byen har cirka 3&nbsp;100 innbyggere og et areal på 4,8&nbsp;km². Tõrva fikk bystatus 1. mai 1938.

Tõrva er administrasjonssenter for Tõrva kommune.

## Vennskapsbyer
*  Timrå, Sverige  
*  Laihela, Finland 
*  Łuków, Polen
*  Grantsville, Maryland, USA 
*  Hemsedal, Norge
*  Essunga, Sverige

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tannhjulspumpe

En **tannhjulspumpe** er en type fortrengningspumpe hvor ett eller flere roterende tannhjul transporterer en væske. Væsken fanges inn i volumet mellom tennene i tannhjulene, og presses ut ved utløpet av pumpa. Tennene i tannhjulene griper i hverandre uten klaring, slik at væsken ikke kan strømme tilbake til innløpet.

Tannhjulspumper er svært mye brukt i hydrauliske systemer, men brukes generelt der hvor man ønsker å transportere væsker med høy viskositet (tyktflytende væsker). En tannhjulspumpe har forholdsvis liten kapasitet, sammenliknet med for eksempel en sentrifugalpumpe.
Periodesystemets perioder

**Periodesystemets perioder** er betegnelsen på de horisontale grupperingene av grunnstoff i periodesystemet. Grunnstoff i samme periode har samme antall elektronskall rundt atomkjernen.

## Historie
Observasjoner gjort av den engelske kjemikeren John Alexander Reina Newlands i siste halvdel av 1800-tallet viste at grunnstoffenes kjemiske karakteristikker gjentok seg periodisk. Newlands sorterte grunnstoffene etter den relative vekten, og utformet i 1865 en teori han kalte *Law of Octaves* – Oktavenes lov, basert på at karakteristikkene gjentok seg for hvert åttende grunnstoff (oktav er et sprang på åtte). Samme observasjon var gjort av russiske kjemikeren Dmitrij Mendelejev som i 1869 utarbeidet det første utkastet til periodesystemet slik vi kjenner det i dag. Det Newlands og Mendelejev ikke visste, var at de karakteristikkene de hadde observert, blir forårsaket av atomets antall elektroner i ytterste elektronskall (valenselektroner). Siden disse karakteristikkene opptrer periodisk, ble den systematiske klassifiseringstabellen kalt det periodiske system – eller periodesystemet som er dagens betegnelse.

## Periodene
Periodene nummereres fra 1 til 7 i det nåværende periodesystemet. Det har vært fremmet forslag om å utvide med periode 8, men dette er ikke formelt godkjent og normert av den internasjonale kjemiorganisasjonen IUPAC enda. Periodene bestemmes av hvor mange elektronskall et atom har, eller mer presist: i hvilket skall de(t) ytterste elektronet/elektronene befinner seg når atomet er i normaltilstand. Elektronskallene betegnes med store bokstaver, fra K som er skallet nærmest atomkjernen til Q som er det ytterste. Grunnstoff med ytterste elektron i K-skallet tilhører periode 1, de med ytterste elektron i L-skallet tilhører periode 2 og så videre. Hver periode (bortsett fra periode 1) begynner med et alkalimetall som har ett valenselektron, og avslutter med en edelgass som har 8 elektroner i ytterste skall.

Periode 1 står øverst i periodesystemet, og inneholder bare to grunnstoff (hydrogen og helium). Periode 2 og 3 inneholder 8 grunnstoff, periode 4 og 5 inneholder 18, og periode 6 og 7 inneholder 32 (lantanoidene tilhører periode 6, og aktinoidene periode 7, selv om de vanligvis plasseres for seg selv under tabellen). En eventuell utvidelse vil ifølge Glenn Theodore Seaborg (som først lanserte idéen) medføre at periode 8 med 50 grunnstoff legges til. Dette vil gjøre at periodesystemet da vil omfatte 168 grunnstoff. Ingen grunnstoff i periode 8 har blitt fremstilt enda.

## Se også
*Periodesystemets grupper

## Eksterne lenker
* Periodictable.com – Period of the elements (engelsk) Besøkt 17. april 2009
St. Pölten bispedømme

**St. Pölten bispedømme** er et av Østerrikes ni katolske bispedømmer. Det omfatter den vestlige halvparten av delstaten Niederösterreich og har sitt sete i St. Pölten.

I 1784/85 ble biskopen av Passau presset av keiser Josef II  til å avstå de østerrikske områdene sine. Sognene i Niederösterreich ble da fordelt slik at St.&nbsp;Pölten bispedømme ble opprettet, mens Wien erkebispedømme &ndash; som også ble St.&nbsp;Pöltens metropolitanbispedømme&nbsp;&ndash; ble utvidet.
## Eksterne lenker
*
Lompoc

**Lompoc** er en by i Santa Barbara County, California, USA, omtrent 38&nbsp;km sør for Santa Maria, 90&nbsp;km vest for Santa Barbara og 240&nbsp;km vest for Los Angeles.

Byen ligger omtrent 32 meter over havet. Innbyggertallet var på 41&nbsp;103 ved folketellingen i 2000. Arealet er 30,1&nbsp;km². Navnet Lompoc kommer fra den innfødte chumash-stammen, og betyr "liten sjø" eller "lagune".

Like ved byen ligger Vandenberg Air Force Base, som er den største arbeidsplassen. Byen huser også fengselet Federal Correctional Institution, Lompoc og en kiselgurgruve.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Lompoc Valley Historical Society
St. Gallen bispedømme

**St. Gallen bispedømme** er et av Sveits' seks katolske bispedømmer. Det omfatter kantonene St. Gallen, Appenzell Ausserrhoden og Innerrhoden, selv om Appenzell-kantonene har en særstatus. Bispedømmets katedral er stiftskirken i St. Gallen, som stammer fra den senbarokke høyhetstiden til bispedømmets forgjengerinstitusjon, fyrsteabbediet St. Gallen. Bispedømmet skytshelgen er den hellige Gallus.

## Historie
Området for dagens bispedømme lå inntil begynnelsen av 1800-tallet delvis i bispedømmene Konstanz og Chur, men storparten hørte til det eksempte fyrsteabbediet St. Gallen. Dette hadde vært et av Det tysk-romerske rikes mektigste riksklostre, men ble opphevet i 1805 og innlemmet i kantonen St.&nbsp;Gallen. Kantonen ble i 1819 (etter at også Konstanz bispedømme var blitt opphevet) i sin helhet overført til Chur bispedømme. Det fantes imidlertid sterke bestrebelser etter å knytte an til St.&nbsp;Gallens mangehundreårige historie som viktig territorialabbedi. For å fremheve St.&nbsp;Gallens betydning endret Chur bispedømme derfor i 1823 navn til *Chur-St.&nbsp;Gallen bispedømme*. 1847 ble så St.&nbsp;Gallen skilt ut som et eget bispedømme.

## Særtrekk ved bispevalget
St. Gallen bispedømme er unik blant romersk-katolske bispedømmer i at valget av ny biskop involverer noen basisdemokratiske elementer: Alle troende i bispedømmet kan foreslå kandidater. Domkapitelet velger ut noen av kandidatene og sender listen til Vatikanet for godkjenning. Til slutt velger domkapitelet biskopen blant de godkjente kandidatene.
## Eksterne lenker
*
Maribor erkebispedømme

**Maribor erkebispedømme** er siden opphøyelsen til erkebispedømme i 2006 et av Slovenias to romersk-katolske erkebispedømmer (ved siden av Ljubljana). Det het opprinnelig **Lavant bispedømme**.

## Historie
Bispedømmet Lavant ble opprettet i 1228 som det siste av Salzburg erkebispedømmes såkalte *[[egenbispedømme]]r*. Bispesetet var St. Andrä i Lavantdalen i Kärnten. Til tross for navnet fantes det ingen direkte historisk forbindelse med det antikke bispedømmet som bestod i *[[Aguntum]]* ved dagens Lavant (Øst-Tirol) på 400-tallet.

Selv om Lavant bispedømme i sin opprinnelige utstrekning (bare sju sogn i Kärnten) ikke hadde geografisk overlapp med dagens Maribor erkebispedømme, består det en uavbrutt historisk kontinuitet mellom disse bispedømmene: Ved flere anledninger ble Lavant bispedømme utvidet syd- og østover (1786 til Völkermarkt, 1789 til Celje, 1859 til Maribor), mens de nordlige sognene etter hvert ble overført til andre bispedømmer (1789 kom områdene nord for Drau til Seckau bispedømme, 1859 de resterende områdene i Kärnten til Gurk bispedømme). Også bispesetet ble i 1859 flyttet fra St.&nbsp;Andrä til Maribor (tysk *Marburg*), som den gang hørte til det østerriksk-ungarske kronlandet Steiermark.

Etter første verdenskrig lå Lavant bispedømmet i kongeriket Jugoslavia, og ble derfor i 1924 løst fra sitt opprinnelige metropolitanbispedømme Salzburg. Frem til 1968, da Lavant ble suffraganbispedømme under Ljubljana erkebispedømme, var bispedømmet immediat, dvs. var direkte underlagt paven. Navneskiftet fra *Lavant* til *Maribor bispedømme* skjedde i 1962, og opphøyelsen til erkebispedømme i 2006. Samtidig ble to områder skilt ut som nye bispedømmer og underlagt Maribor som suffraganbispedømmer: Celje og Murska Sobota bispedømme.
## Eksterne lenker
*
Linz bispedømme

**Linz bispedømme** er et av Østerrikes ni katolske bispedømmer. Det omfatter delstaten Oberösterreich og har sitt sete i Linz.

Fra 739 lå dagens Oberösterreich under Passau bispedømme. 1784/85 ble biskopen av Passau presset av keiser Josef II til å avstå de østerrikske områdene sine. Sognene i Oberösterreich ble da grunnlaget for det nyoppretta Linz bispedømme i kirkeprovinsen Wien.

Det er mulig at det i antikken (3. og 4. århundre) fantes et bispesete i *Lauriacum*, dagens Lorch i Oberösterreich, som i så fall gikk under i folkevandringstiden. Det finnes i hvert fall ingen kontinuitet til dagens bispedømme.
## Eksterne lenker
*
Győr bispedømme

**Győr bispedømme** er et av Ungarns tolv katolske bispedømmer og ligger i kirkeprovinsen Esztergom-Budapest.

Bispedømmet ble opprettet i 1009 og hadde den gang en mye større utstrekning. Fordi det i vest omfattet en del tyskspråklige sogn, hadde bispedømmet også det tyske navnet *Bistum Raab*. 1777 ble Szombathely bispedømme skilt ut som eget bispedømme i sør. Etter første verdenskrig ble dessuten i 1922 de resterende tyskspråklige sognene overført til det apostoliske administraturet Burgenland i Østerrike.
## Eksterne lenker
*
Graz-Seckau bispedømme

**Graz-Seckau bispedømme** er et av Østerrikes ni katolske bispedømmer. Det omfatter delstaten Steiermark og har sitt sete i Graz.

Bispedømmet Seckau ble oppretta i 1218 som et av Salzburg erkebispedømmes såkalte *[[egenbispedømme]]r*. Grunnlaget var et augustinerkloster i tettstedet Seckau. Biskopene residerte imidlertid sjelden i Seckau, men enten i Graz eller i slottet Seggau lenger syd. Bispedømmet var opprinnelig nokså liten (13 sogn) og usammenhengende, men ble etter hvert utvida på bekostning av Salzburg og Lavant bispedømme.

Bispesetet ble i 1786 flyttet fra Seckau til Graz. Fra 1859 ble bispedømmet utvida med sognene fra det oppheva Leoben bispedømme, og var dermed omtrent sammenfallende med dagens delstat Steiermark. Nedre Steiermark (som i dag hører til Slovenia) sogna derimot til Lavant bispedømme. Navneskiftet til *Seckau-Graz bispedømme* skjedde først i 1963.
## Eksterne lenker
*
Santa Maria (California)

**Santa Maria** er en by i Santa Barbara County, California, USA. Byen ble grunnlagt i 1874, og hadde i 2008 et innbyggertall på 111 972. Den er fylkets største by og også den raskest voksende byen. Santa Maria er kjent for sin vinproduksjon og for sin spesielle grilling.

Santa Maria ligger 38&nbsp;km nord for Lompoc og 270&nbsp;km nordvest for Los Angeles. Arealet er 51,2&nbsp;km². Hovednæringen er landbruk, og det produseres blant annet vindruer, jordbær, selleri, salat, erter, squash, blomkål, spinat, brokkoli og bønner.

Den lokale flyplassen har regelmessige flygninger til Los Angeles og Las Vegas, og det er bussforbindelse til alle omkringliggende byer.

## Film
Santa Maria-dalen har vært mye brukt som filmlokasjon for Hollywood. Noen filmer som er filmet i dalen inkluderer:

**[[Pirates of the Caribbean: At World's End]]*, (2007)
**[[Voodoo Moon]]*, (2007)
**[[Pirates of the Caribbean: Dead Man's Chest]]*, (2006)
**[[Sideways]]*, (2004)
**[[Hidalgo (film)|Hidalgo]]*, (2003)
**[[Rockets Red Glare]]*, (2000)
**[[Rocky & Bullwinkle]]*, (1999)
**[[Cowboy Up]]*, (1998)
**[[The Odd Couple II]]*, (1997)
**[[G.I. Jane]]*, (1996)
**Amelia Earhart*, (1993)
**[[Barton Fink]]*, (1991)
**[[LA Story]]*, (1991)
**[[The Rocketeer]]*, (1991)
**[[The Spirit of St. Louis (film)|The Spirit of St. Louis]]*, (1957)
**[[The Ten Commandments (1923 film)|The Ten Commandments]]*, (1923)
**[[Titus (tv sitcom)]]*, (2000)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Santa Maria Sun, avis
* Santa Maria Times, avis
Aleksander Suuman

**Aleksander Suuman** (født 25. april 1927 i Laekvere, Lääne-Viru fylke, død 19. april 2003) var en estisk lyriker og maler. Han var også kjent under den estifiserte formen av navnet sitt, **Suumani Sass**.

Aleksander Suuman kom fra en bondefamilie. Fra 1947 til 1954 studerte han ved det estiske kunstakademiet, og underviste deretter ved kunstskoler: 1954-58 i Tallinn og 1957-75 i Tartu. Fra 1980 underviste han ved kunstakademiet i Tallinn. Han er kjent som naturmaler og spilte en symbolsk rolle for den estiske miljøbevegelsen og estisk landskapsvern.

Som lyriker debuterte han i 1963 med *Å seda inimeste*. Han utga i alt 12 samlinger fra 1963 til 2000. Dikt i utvalg ble utgitt tre ganger, i 1977, 1988 og 2002. Hans lyrikk omfatter flere sjangre: naturdikt, sentrallyrikk, aforismer og konkret lyrikk. 

## Referanser
3. serierunde i Toppserien 2009

**3. serierunde i [[Toppserien 2009]]** ble spilt den 19. april klokka 13:30 og 16:00. 
   

## Fakta

### Tabell etter 3. runde

## Kommentarer


## Eksterne lenker
* Toppserien 2009: Terminliste og resultater  på altomfotball.no
Ben 10: Alien Force The Game

***Ben 10: Alien Force The Game*** er et amerikansk videospill basert på den amerikanske animerte TV-serien *[[Ben 10: Alien Force]]* som går på Cartoon Network. Spillet kom til Norge 26. februar 2009 på PlayStation 2, Nintendo DS, PSP og Wii. Spillet er på engelsk. Spillet er skrevet av Charlotte Fullerton.

## Handling
Kevin har oppgradert bilen sin til et internett system. Systemet oppdager Evighets ridderne. Ben beseirer dem, og møter Firarm romvesenet Gorvan. Han er en rørlegger som leter etter kjemikalier. Ben og Gwen bestemmer seg for å hjelpe ham, men Kevin er mistenksom. Først må Ben og Kevin dra til Evighets riddernes slått, og ta et kjemikaliet fra dragen. Etterpå drar Ben og Gwen til ørkenen, og tar et kjemikaliet fra Vulcanus. Til slutt drar Ben til en by, og tar et kjemikaliet fra DNAliens.

Ben har funnet en melding fra Bestefar Max. Han sier at Gorvan er en løgner, og jobber for Highbreed. Kevin blir fanget av Xenocytene, og blir gjort om til en DNAlien. Ben finner og redder han. Ben tar opp kampen mot Gorvan. Gorvan har laget en Tetramand maskin av kjemikaliene. Den gjør Gorvan sterkere. Ben beseirer Gorvan og maskinen.

Gwen har funnet en ny Sub-energi, det mest farligste våpenet i galaksen. De kan dessverre ikke ødelegge den, fordi Ben har ikke Upchuck lenger. Highbreed stjeler Sub-energien. Gwen oppsporer han, og finner ut at Highbreed har laget tre nye Værmaskiner. Ben lister seg inn i Highbreeds romskip, og deaktiverer Værmaskinene. Det Ben ikke vet, er at han har sendt romskipet ut i rommet. Highbreed kaster Ben ut av romskipet. Ben redder seg selv som Frostus. Gwen og Kevin deaktiverer skjoldet på Værmaskinene. Til slutt ødelegger Enormosaur Værmaskinene.

## Spillebare figurer
* Benjamin Tennyson
* Myrild
* Frostus (Kun på PS2, PSP og Wii)
* Edderape (Kun på PS2, PSP og Wii)
* Kevin Ethan Levin
* Jetstråle (Kun på PS2, PSP og Wii)
* Gwendolyn Tennyson
* Enormosaur
* Ekko Ekko (Kun på NDS)
* Guff (Kun på NDS)
* Kromstein (Kun på NDS)
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Ben 10: Alien Force The Game'' på Ben 10 Wiki
Gunnar Rehlin

**Karl Gunnar Gullbrand Rehlin** (født 1949) er en svensk filmkritiker og programleder.

## Biografi
Rehlin har tidigere vært programleder for TV-programmet *[[Filmkrönikan]]*. Han bor i Jakobsberg med sin kone og datter.

Rehlin har skrevet en biografi over skuespilleren Stellan Skarsgård: *[[Stellan Skarsgård : en biografi]]*.

I 1999 laget Killinggänget den fiktive dokummentaren ''Gunnar Rehlin – en liten film om att göra någon illa.

## Priser og utmerkelser
* 1978 – Filmpennan

## Referanser
Ingeborg Steinholt

**Ingeborg Haug Steinholt** (født 16. juni 1986 i Sandnessjøen) er gruppeleder for Rødt (tidligere Rød Valgallianse) i Nordland fylkesting og sitter i partiets sentralstyre. Hun har tidligere vært sentralstyremedlem i Rød Ungdom. Ved stortingsvalget i 2009 var Steinholt 1. kandidat for Rødt i Nordland. Det er hun igjen ved stortingsvalget i 2013.

I 2006 ble Steinholt valgt inn i Rød Ungdoms sentralstyre som organisasjonssekretær. I 2007 ble hun nominert på 2.-plass i fylkestingsvalget for Rødt i Nordland. Ved valget gikk Steinholt imidlertid forbi veteranen Einar Jetne på grunn av svært mange personstemmer, og ble valgt inn på fylkestinget som yngste representant.

Steinholt studerer i dag medisin ved Universitetet i Tromsø.

## Referanser



## Kilder

* «10 milliarder mer til kommunene», NRK Nordland 2. juli 2009; besøkt 27. juni 2013.

## Eksterne lenker
* 
*
Elyssa Davalos

**Elyssa Davalos** (født 1959) er en amerikansk skuespiller. Hun er datter av skuespilleren Richard Davalos. Sammen med den kjente fotografen Jeff Dunas har hun en datter, skuespillerinnen Alexa Davalos.

## Filmografi
### TV
* *[[Familien Macahan]]* (1976- 1979)
* *[[Knight Rider]]*-episoden "Blind Spot", som den blinde Julie Robinson (1983)
* *[[MacGyver]]* (1987 – 1988)
* *[[Scarecrow and Mrs. King]]* (1985–1986)

### Film
* *[[Urban Chaos Theory]]* (2000)
* *[[A House in the Hills]]* (1993)
* *[[Jericho Fever]]* (1993)
* *[[Riviera (film)|Riviera]]* (1987)
* *[[Herbie Goes Bananas]]* (1980)
* *[[The Apple Dumpling Gang Rides Again]]* (1979)
* *[[Wild and Wooly]]* (1978)

## Eksterne lenker
*
Henri Lachambre

**Henri Lachambre** (født 30. desember 1846, død 12. juni 1904 i Vagney) var en fransk produsent av ballonger. Hans fabrikk lå i Paris-forstaden Vaugirard. Han deltok også i over 500 ballongoppstigninger selv.

Lachambre leverte ballonger til både det amerikanske US Signal Corps og til den mislykkede Andrée-ekspedisjonen i 1897. Han arbeidet sammen med den brasilianske ballong-pionereen Alberto Santos-Dumont som i 1897 fløy sin egenkonstruerte ballong. 

Sammen med sin nevø Alexis Machuron Lachambre skrev Henri Lachambre en bok om Andrées ekspedisjon (*Au pôle nord en ballon* (Imprimerie Nilsson, 1897, 250 sider) som raskt ble oversatt til svensk, engelsk, fransk, tysk, italiensk, hollandsk og polsk.

## Referanser
Säntis (kanton)

**Säntis** var en kanton i Sveits som eksisterte under Den helvetiske republikk fra 1798 til 1803. Kantonen omfattet dagens kantoner Appenzell Ausser- og Innerrhoden samt mesteparten av St. Gallen, og hadde om lag 141&nbsp;000 innbyggere. Navnet ble (etter fransk forbilde) valgt etter fjellet Säntis. Kantonens hovedstad var først Appenzell, så St. Gallen.

Under opprettelsen av Den helvetiske republikk i 1798 ble seks områder sammenfattet som kanton Säntis (status før sammenslåingen er angitt i parentes):
* Appenzell Ausserrhoden (kanton)
* Appenzell Innerrhoden (kanton)
* fyrsteabbediet St. Gallen (*[[zugewandter Ort]]*, dvs. assosiert medlem av edsforbundet) med to territorier,
** Fürstenland og
** den nordlige halvparten av grevskapet Toggenburg
* byen St. Gallen (*zugewandter Ort*)
* herligheten Rheintal (*[[gemeine Herrschaft]]*, dvs. avhengig territorium)

Dette betød m.a.o. slutten på St.&nbsp;Gallens nesten tusenårige historie som rikskloster. Allerede 1803 ble Appenzell-kantonene gjenopprettet. De resterende territoriene av Säntis gikk &ndash; sammen med den nordlige delen av kantonen Linth)&nbsp;&ndash; opp i den nyoppretta kantonen St.&nbsp;Gallen.
Eisenstadt bispedømme

**Eisenstadt bispedømme** er et av Østerrikes ni katolske bispedømmer. Det omfatter delstaten Burgenland og har sitt sete i Eisenstadt.

Dagens delstat Burgenland hørte inntil første verdenskrig til den transleithanske (dvs. ungarske) delen av Østerrike-Ungarn, og lå derfor på det kirkelige plan under bispedømmene Szombathely (tysk *Steinamanger*) og Győr (tysk *Raab*). 1922 ble de tyskspråklige sognene i disse to bispedømmene skilt ut som *Det [[apostolisk administrator|apostoliske administraturet]] Burgenland*, som ble administrert av Wiens erkebiskop. 1960 ble administraturet opphøyet til bispedømme.
## Eksterne lenker
*
Linth (kanton)

**Linth** var en kanton i Sveits som eksisterte under Den helvetiske republikk fra 1798 til 1803. Kantonen omfattet dagens kanton Glarus samt deler av Schwyz og St. Gallen, og hadde om lag 78&nbsp;000 innbyggere. Navnet ble (etter fransk forbilde) valgt etter elven Linth. Kantonens hovedstad var først Glarus, så Rapperswil.

Under opprettelsen av Den helvetiske republikk i 1798 ble tolv områder sammenfattet som kanton Linth (status før sammenslåingen er angitt i parentes):
* Glarus (kanton)
* grevskapet Werdenberg (*[[Untertanenland]]*, dvs. avhengig territorium, av Glarus)
* Höfe (*Untertanenland* av Schwyz)
* March (*Untertanenland* av Schwyz)
* herligheten Sax-Forstegg (*Untertanenland* av Zürich)
* byen Rapperswil (*[[zugewandter Ort]]*, dvs. assosiert medlem av edsforbundet)
* Obertoggenburg (fyrstabbediet St. Gallen, *zugewandter Ort*)
* herligheten Hohensax (*[[gemeine Herrschaft]]*, dvs. felles avhengig territorium)
* abbediet Pfäfers (*gemeine Herrschaft*)
* grevskapet Sargans (*gemeine Herrschaft*)
* grevskapet Uznach (*gemeine Herrschaft*)
* herligheten Windegg (*gemeine Herrschaft*)

Allerede 1803 ble Glarus og Schwyz gjenopprettet (inkludert deres forhenværende *Untertanenlande*). De resterende territoriene av Linth (bl.a. alle forhenværende *gemeine Herrschaften*) gikk &ndash; sammen med den nordlige delen av kantonen Säntis)&nbsp;&ndash; opp i den nyoppretta kantonen St.&nbsp;Gallen.
Linth

:Linth *var også navnet på en sveitsisk kanton.*

**Linth** er en elv i de sveitsiske kantonene Glarus, St. Gallen og Schwyz. Den har sin kilde i Glarus-Alpene og munner ut i Zürichsee. Opprinnelig rant den forbi Walensee og tok opp dennes avløp (*Maag*) før Zürichsee. På grunn av stadige oversvømmelser ble imidlertid Linth regulert mellom 1806 og 1816. Siden den gang munner Linth (under navnet *Escherkanal*) ut i Walensee, hvorfra den fortsetter (som *Linthkanal*) til Zürichsee. Når elven forlater Zürichsee, har den skiftet navn til Limmat, som er en bielv til Aare.
Det gylne skinns orden

**Det gylne skinns orden** (georgisk: *ოქროს საწმისის ორდენი*) er en georgisk orden. Utmerkelsen ble innstiftet 26. juni 1998 av Georgias nasjonalforsamling. Ordenen er oppkalt etter Jason, som ifølge mytologien ledet argonautene på reisen til Kolkhis på jakt etter Det gylne skinn. Etter tradisjonen lå Kolkhis i dagens Georgia. Også den langt eldre og opprinnelig burgundiske, nå spanske og habsburgske, Ordenen det gylne skinn er oppkalt etter samme mytologiske person. Den georgiske *Det gylne skinns orden* har en klasse. Den rangerer som nummer fire av landets ordener. Ordenen tildeles av Georgias president.

## Insignier
*Det gylne skinns orden* er utformet som et kors med sju armer. Korset er i gull. Mellom armene stikker taggene i en sjutagget stjerne fram. Midtmedaljongen er blå og bærer en avbildning av et gyllent skinn. Den er omgitt av en bord i sølv. Ordenstegnet er opphengt i et ledd bestående av et skjold holdt av to griffer, med i underkant et rødt bånd der mottoet «LABOR PRO GEORGIA» er innskrevet.

## Tildeling
*Det gylne skinns orden* tildeles i diplomatisk og protokollær sammenheng, først og fremst til andre lands statsoverhoder, men også andre for innsats for georgisk statsbygging, nasjonal sikkerhet og territoriell integritet, fremme av et fritt og demokratisk samfunn, mellomstatlige forbindelser, fremme av georgisk kunst, kultur og vitenskap. 

Blant mottagerne av *Det gylne skinns orden* er Estlands president Toomas Hendrik Ilves og dronning Elisabeth II av Storbritannia.

## Litteratur
*«Georgia» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1148.

## Eksterne lenker
* State Decorations, Communications Office of the President of Georgia.
Waldstätte

**Waldstätte** var en kanton i Sveits som eksisterte under Den helvetiske republikk fra 1798 til 1803. Kantonen omfattet dagens kantoner Nidwalden, Obwalden, Uri og Zug samt deler av Schwyz. Navnet *Waldstätten* («skogskantoner») hadde fra gammelt av blitt brukt som samlebetegnelse på disse fem kantonene. Kantonens hovedstad var Schwyz.

Under opprettelsen av Den helvetiske republikk i 1798 ble ni områder sammenfattet som kanton Waldstätte (status før sammenslåingen er angitt i parentes):
* Nidwalden (kanton)
* Obwalden (kanton)
* Schwyz (kanton) (kanton)
* Uri (kanton)
* Zug (kanton)
* abbediet Einsiedeln (*[[Untertanenland]]*, dvs. avhengig territorium, av Schwyz)
* Urseren (*Untertanenland* av Uri)
* abbediet Engelberg (*[[zugewandter Ort]]*, dvs. assosiert medlem av edsforbundet)
* republikken Gersau (*zugewandter Ort*)

Allerede 1803 ble de fem sammenslåtte kantonene gjenopprettet. Einsiedeln (samt deler av kantonen Linth) kom til Schwyz; Urseren til Uri; og Engelberg først til Nidwalden, fra 1815 til Obwalden. Gersau ble først i 1818 innlemmet i Schwyz.
Bellinzona

**Bellinzona** (gammeltysk Bellenz; fransk Bellinzone, eller tidligere Bellence; lat. Bilitio) er hovedstaden i den sveitsiske kantonen Ticino. Den er kantonens nest største by etter Lugano.

Bellinzona ligger ved elven Ticino der Val Mesolcina munner ut i Ticino-dalen. Dermed befinner byen seg i skjæringspunktet for veiene over flere viktige fjellpass mot nord: St.&nbsp;Gotthard-, Lucomagno-, Nufenen- og San Bernardino-passet. Denne beliggenheten har gjort byen til et handelssentrum. Nærheten til Italia forklarer at italiensk er snakket av hoveddelen av bevolkningen (cirka 85%). 

Etter å ha vært kontrollert av Milano gjennom det meste av middelalderen kom Bellinzona til Sveits i året 1500. I og rundt Bellinzona ligger en rekke festningsanlegg som gjenspeiler plassens nøkkelposisjon for flere fjelloverganger. Anleggene går tilbake til middelalderen og delvis helt til romertiden. Disse ble i 2000 tatt opp på listen over verdens kulturarv.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lugano (kanton)

**Lugano** var en kanton i Sveits som eksisterte under Den helvetiske republikk fra 1798 til 1803. Kantonen omfattet den sydvestlige delen av dagens kanton Ticino og hadde en italiensktalende befolkning. Hovedstad var byen Lugano.

Napoleons plan var først å slå områdene til Den cisalpinske republikk, men befolkningen fikk gjennomslag for å forbli en del av Sveits. Under opprettelsen av Den helvetiske republikk i 1798 ble derfor fire områder sammenfattet som kanton Lugano. Alle var tidligere *[[gemeine Herrschaft]]en* (felles vasallstater av Det sveitsiske edsforbund):
* Locarno (tysk *Luggarus*)
* Lugano (*Lauis*)
* Mendrisio (*Mendris*)
* Valle Maggia (*Maiental*)

Allerede 1803 ble kantonen Lugano slått sammen med Bellinzona til den nye kantonen Ticino.
Linjeøyene

**Linjeøyene** (engelsk: *Line Islands*) er en øygruppe bestående av elleve atoller og lave koralløyer i det sentrale Stillehavet, sør for Hawaii. Åtte av øyene, blant dem de fem største, tilhører Kiribati, mens tre regnes til USAs ytre småøyer. Øyene som tilhører Kiribati ligger i verdens fremste tidssone, UTC+14. Tiden på dagen er den samme som på Hawaii, men datoen er en dag før.

Alle øyene i denne øygruppen er eller har vært lagt krav på av USA, unntatt Filipporevet. USA oppga i 1979 sitt krav på åtte av øyene til fordel for Kiribati i Tarawa-traktaten.

Øygruppen er geografisk inndelt i tre undergrupper, de nordlige, sentrale, og sørlige Linjeøyene. De sentrale Linjeøyene blir noen ganger gruppert sammen med de sørlige øyene. Tabellen under lister øyene fra nord til sør.

* Lagunearealene merket med stjerne er inkludert i øyarealene i forrige kolonne ettersom de, i motsetning på en vanlig atoll, er innlandssjøer som er helt avskåret fra sjøen.

Bare tre av øyene er bebodd, med en samlet befolkning på 8&nbsp;809 (folketelling 2005), herav 5&nbsp;115 på Kiritimati, 2&nbsp;539 på Tabuaeran, og 1&nbsp;155 på Teraina. I 1900 var innbyggertallet på disse tre øyene rundt 300.

Kiritimati er verdens største atoll regnet etter landareal. Øyene ble annektert av Storbritannia i 1888 med henblikk på å legge en telegrafkabel over Stillehavet med Tabuaeran (som da het Fanningøya) som relestasjon. Kabelen var i drift mellom 1902 og 1963, med unntak av en kort periode i 1914

Kopra, tang og akvariefisker er de viktigste eksportproduktene.
Lugano (andre betydninger)

**Lugano** har flere betydninger:
* Lugano (by)
* Lago di Lugano (innsjø)
* Lugano (asteroid)
* Lugano (bispedømme)
* Lugano (distrikt)
* Lugano (kanton)
De åtte gamle steder

**De åtte gamle steder** (tysk *Die Acht Alten Orte*) var de åtte kantonene som utgjorde Det sveitsiske edsforbund mellom 1353 og 1481. («Sted» eller *Ort* var en gammel betegnelse for kanton.) De oppstod av forbundet mellom de tre urkantonene (Unterwalden, Schwyz og Uri) ved at Luzern (1332), Zürich (1351), Glarus (1352), Zug (1352) og Bern (1353) ble medlemmer.

I to kriger (slagene ved Sempach i 1386 og Näfels I 1388) vant De åtte gamle steder avgjørende seire over habsburgerne. Etter dette gjennomgikk edsforbundet en kraftig ekspansjonsperiode, der kantonene erobret Aargau og Thurgau fra Habsburg (1415 resp. 1460), allierte seg med en rekke frie byer, grevskaper, herligheter og abbedier (såkalte *[[zugewandter Ort|zugewandte Orte]]*) og opprettet flere avhengige områder (*[[gemeine Herrschaft]]en*).

Mellom 1481 og 1513 ble edsforbundet utvidet med kantonene Fribourg, Solothurn, Basel, Schaffhausen og Appenzell. Disse omtales ofte som «De 13 gamle steder».
Basel (andre betydninger)

**Basel** (Sveits) har flere betydninger:
* Basel (by)
* Basel (historisk kanton)
* Basel-Landschaft (kanton)
* Basel-Stadt (kanton)
* Basel bispedømme
* FC Basel
De 13 gamle steder

**De 13 gamle steder** (tysk *Die Dreizehn Alten Orte*) var de tretten kantonene som utgjorde Det sveitsiske edsforbund mellom 1513 og 1798. («Sted» eller *Ort* var en gammel betegnelse for kanton.) De oppstod av «De åtte gamle steder» (Bern, Glarus, Luzern, Schwyz, Unterwalden, Uri, Zug, Zürich) ved at Fribourg og Solothurn (1481), Basel og Schaffhausen (1501) samt Appenzell (1513) ble medlemmer.

Ved å erobre Ticino (1512) og Vaud (1536) som avhengige områder (*[[Untertanenland]]e*) og knytte bånd til Drei Bünde (Graubünden, *[[zugewandter Ort]]*) oppnådde edsforbundet omtrent dagens utstrekning. Også løsrivelsen fra Det hellige romerske rike av den tyske nasjon skjedde i denne perioden: Faktisk var edsforbundet allerede blitt uavhengig etter seieren i den såkalte Schwabenkrigen (1499). Med freden i Westfalen (1648) ble Sveits' uavhengighet også folkerettslig anerkjent.

En del interne uroligheter falt også i denne perioden: Reformasjonen og motreformasjonen førte til dels til blodige sammenstøt (bl.a. 1531), mens f.eks. delingen av Appenzell i en katolsk og en protestantisk halvkanton i 1597 gikk fredelig for seg. Fra 1712 dominerte de reformerte kantonene.

Også absolutismen gjorde seg gjeldende. Selv om kantonene hadde protodemokratiske strukturer, bar forvaltningen av de avhengige områdene (*[[Untertanenland]]e*) tydelig preg av føydalisme. Også bykantonene ble styrt av oligarkier heller enn demokratier: I&nbsp;Bern, Fribourg, Luzern og Solothurn styrte borgerskapet; i Basel, St. Gallen, Schaffhausen og Zürich laugene. Bondeopprør i Bern, Luzern, Solothurn (1653) og Vaud (1723) ble slått ned.

På denne bakgrunn er det forståelig at befolkningen ikke ytte mye motstand da franske revolusjonstropper opprettet Den helvetiske republikk i 1798. Dette innebar opphevelsen av statsforbundet, som De 13 gamle steder hadde utgjort, og tvangsforeningen til en sentralistisk enhetsstat, som bestod til 1803. De tidligere *Untertanenlande* inngikk i Den helvetiske republikk på lik linje med De 13 gamle steder.
Baden (andre betydninger)

**Baden** er et geografisk og historisk navn med flere betydninger:
* i Tyskland
** Baden (stat)
** tidligere navn på byen Baden-Baden
* i Sveits
** Baden (by)
** Baden (distrikt)
** Baden (grevskap)
** Baden (kanton)
* i Østerrike
** Baden (by)
** Baden (distrikt)
* i Frankrike
** Baden (kommune)
Appenzell (andre betydninger)

**Appenzell** (Sveits) har flere betydninger:
* Appenzell (historisk kanton)
* Appenzell (landsby)
* Appenzell Ausserrhoden (kanton)
* Appenzell Innerrhoden (kanton)

## Se også
* Appenzeller
Den eldre futharken

**Den eldre futharken** (eller *Den eldre fuþarken*) er den eldste formen av runealfabetet, brukt av germanske stammer for urnordisk og andre germanske dialekter fra 100-tallet og antagelig fram til 600-tallet i inskripsjoner på forskjellige gjenstander (eksempelvis juveler, amuletter, verktøy og runesteiner).

Funnet av Holesteinen på Røyse i Hole høsten 2021 kan endre fasit for dateringen av den eldre futharken, som kan vise seg å ha vært i bruk lenger enn tidligere antatt. Arkeologer har nemlig karbondatert (C14-datering) menneskelige beinrester fra flatmarksgraven der steinen ble funnet til perioden 25–120 e.Kr. Holesteinen antas å være verdens eldste runestein.

## Alfabetet
              

              

       

Den vanlige transkripsjonen er:

:
:
:

## Se også
* Nordendorf fibula

## Referanser
Baden (kanton)

**Baden** var en kanton i Sveits som eksisterte under Den helvetiske republikk fra 1798 til 1803. Kantonen omfattet den østlige delen av dagens kanton Aargau. Hovedstad var byen Baden.

Under opprettelsen av Den helvetiske republikk i 1798 ble tre områder sammenfattet som kanton Baden. Alle var tidligere *[[gemeine Herrschaft]]en* (felles vasallstater av Det sveitsiske edsforbund):
* grevskapet Baden
* Freie Ämter
* Kelleramt

I 1803 ble kantonen Baden slått sammen med Aargau og Fricktal. Enkelte kommuner gikk imidlertid andre veier (til Zürich samt til og fra Luzern).

## Kilder
*  Historisches Lexikon der Schweiz - Baden (AG, Kanton)
Zugewandter Ort

En **zugewandter Ort** (tysk; ordrett «vennligsinnet sted», uttales «tso:gevanta årt», flertall *zugewandte Orte*) var et assosiert medlem av Det sveitsiske edsforbund. Det fantes ikke noen felles rettsform for de ulike *zugewandte Orte*. Deres tilknytning til edsforbundet bestod i kontrakter med en eller flere av forbundets kantoner. Likeledes varierte samarbeidet mellom *zugewandte Orte* og edsforbundet fra nokså løst til veldig tett. Noen *zugewandte Orte* hadde sågar stemmerett i edsforbundets råd (*[[Tagsatzung]]*).

Med opprettelsen av Den helvetiske republikk i 1798 fikk *zugewandte Orte* enten status som egne kantoner, ble slått til eksisterende kantoner eller til Den første franske republikk. De sistnevnte kom etter Wienerkongressen stort sett tilbake til Sveits.

## Liste over ''zugewandte Orte''

## Litteratur
*
Untertanenland

Et **Untertanenland** (tysk; ordrett «undersåttenes land», uttales «onta-ta:nenlant», flertall *Untertanenlande*) var et avhengig område som var underlagt én eller flere sveitsiske kantoner. Selv om Det sveitsiske edsforbund hadde flere (proto)demokratiske trekk, der kantonene sendte valgte representanter til et felles råd, var ikke nødvendigvis alle edsforbundets innbyggere stemmeberettiget. Det fantes en rekke områder som var i edsforbundets besittelse, men der befolkningen ikke hadde noen politisk innflytelse. Alle disse *Untertanenlande* ble opphevet med opprettelsen av Den helvetiske republikk i 1798, dvs. *Untertanenlande*nes befolkning fikk de samme rettighetene som resten av Sveits.

*Untertanenlande* kan inndeles i fire kategorier:
# Bykantonenes omegn. &ndash; Sju av kantonene (Basel, Bern, Fribourg, Luzern, Schaffhausen, Solothurn, Zürich) var såkalte *bykantoner*. Her var det bare selve bybefolkningen som hadde stemmerett, mens befolkningen i de til dels svære tilhørende territoriene var uten politisk innflytelse. Det største territoriet (nærmere 10&nbsp;000&nbsp;km²) lå under Bern, som i tillegg til dagens kanton Bern hadde bl.a. Aargau og Vaud som *Untertanenland*.
# Landkantonenes vasallstater. &ndash; I landkantonene var hele befolkningen involvert i politiske avgjørelser. Flere av landkantonene hadde imidlertid *Untertanenlande* i tillegg til selve kantonen, der befolkningen ikke var stemmeberettiget. Disse var:
#* Glarus
#** Werdenberg
#* Schwyz
#** Einsiedeln
#** Höfe
#** Küssnacht
#** March
#* Uri
#** Livinen
#** Urseren
#* Zug
#** Cham
#** Gangolfswil
#** Hünenberg
#** Steinhausen
#** Walchwil
# Vasallstater til *zugewandte Orte*. &ndash; Også noen av edsforbundets «assosierte medlemmer» (*[[zugewandter Ort|zugewandte Orte]]*) hadde vasallstater. Disse var:
#* Drei Bünde (Graubünden)
#** Bormio
#** Tre Pievi
#** Valchiavenna
#** Valtellina
#* fyrsteabbediet St. Gallen
#** Appenzell (1345&ndash;1429; etterpå egen kanton)
#** Toggenburg
#* Sieben Zenden (Øvre Wallis)
#** Gesteln-Lötschen
#** Nedre Wallis
# *Gemeine Herrschaften*. &ndash; Mange *Untertanenlande* ble forvaltet av flere kantoner i fellesskap. Disse het *[[gemeine Herrschaft]]en*.
Gemeine Herrschaft

En **gemeine Herrschaft** (tysk), **Bailliage commun** (fransk) eller **Baliaggo commune** (italiensk; ordrett «felles herredømme», uttales «gemaine her-sjaft» / «baija:zj kåmæ» / «baljad-zjå kåmo:ne», flertall *gemeine Herrschaften* / *Baillages communs* / *Baliaggi communi*) var inntil 1798 et avhengig område som ble forvaltet av flere sveitsiske kantoner i fellesskap. *Gemeine Herrschaften* var dermed et spesialtilfelle av *[[Untertanenland]]e*.

Vanligvis ble *gemeine Herrschaften* eid i fellesskap av alle de kantonene som hadde bidratt til erobringen av området. Noen *gemeine Herrschaften* hadde tidligere hatt status som *[[zugewandter Ort|zugewandte Orte]]*, dvs. som assosierte medlemmer av Det sveitsiske edsforbund. Overgangen var også delvis flytende, fordi kantonene kunne opptre som skytsherrer heller enn eiere av områder, såkalte *Schirmvogteien* (spesielt klostre og byer). Alle *gemeine Herrschaften* ble opphevet med opprettelsen av Den helvetiske republikk i 1798, dvs. deres befolkning fikk de samme rettighetene som resten av Sveits.

## Liste over ''gemeine Herrschaften''

I tillegg kom territoriene der to eller flere kantoner opptrådte som skytsherrer (*Schirmvögte*). Disse regnes til tider som *gemeine Herrschaften* og til tider som *zugewandte Orte*. Det dreide seg fremfor alt om kirkelige områder (abbediene Bellelay, Engelberg, Pfäfers og fyrsteabbediet St. Gallen samt Toggenburg), men også byene Gersau og Rapperswil.

## Fotnoter
Evolusjonær feminisme

**Evolusjonær feminisme** (eller *darwinistisk feminisme*) er en retning innen feminismen som gir evolusjonære (dvs. darwinistiske) forklaringer på mekanismene som frembringer og opprettholder patriarkalske (dvs. kvinnefiendtlige) strukturer. Forskjellen fra andre typer feminisme er altså at en evolusjonær feminist tilføyer en teori om patriarkiets *opphav*. I&nbsp;analysen av *at* mange samfunn *er* patriarkalske, og i ønsket om å endre dette, er den evolusjonære feminismen derimot enig med andre feministiske skoler.

Tradisjonelt har mange feminister betraktet evolusjonsbiologi (spesielt human sosiobiologi og evolusjonspsykologi) og feminisme som uforenlige motsetninger, fordi darwinismen ble oppfattet som iboende kvinnefiendtlig. Evolusjonære feminister argumenterer at denne oppfatningen er feilaktig. Der mange tradisjonelle feminister f.eks. tolker evolusjonære *[[forklaring]]er* på ulike kjønnsroller som om de *rettferdiggjør* patriarkalske strukturer, mener evolusjonære feminister tvert imot at man ikke kan avskaffe patriarkiet før man har forstått kjønnsrollenes opphav.

## Litteratur
Dette utvalget av referanser inneholder noen viktige publikasjoner innen evolusjonær feminisme:
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Se også
* Arv og miljø
* Darwinisme
* Evolusjonspsykologi
* Feminisme
* Kjønn
* Sosiobiologi

## Referanser