open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
VM i curling for menn 1975

**Curling-VM for herrer 1975** ble arrangert 17. mars – 23. mars 1975 i *Perth Ice Rink* i Perth i Skottland.

* Sveits vant 7-3 i finalen over USA
* Sveits vant 6-5 i semifinalen over Canada
* USA vant 6-4 i semifinalen over Sverige
* Norge endte opp på 8.-plass med 3 seire og 6 tap
* Sveits endte opp med 8 seire og 3 tap 

## Eksterne lenker
* WCF Statistics
Aaliyah

**Aaliyah Dana Haughton** (1979–2001) var en amerikansk R&B-sangerinne og skuespiller. Hun omkom i en flyulykke i Bahamas, da det overlastede flyet hun var i styrtet ikke lenge etter take off. Alle ni om bord ble drept.

Aaliyahs debutalbum var *Age Ain't Nothing But A Number* (1994) og ble produsert av R. Kelly. De to giftet seg i august samme år, etter at R. Kelly skal ha bestukket en statsansatt for å få Aaliya et falskt identitetskort. Ekteskapet ble dog annullert innen utgangen av året.

På oppfølgeren *[[One in a Million (Aaliyah-album)|One in a Million]]* (1996) samarbeidet Aaliyah med blant andre Timbaland. Timbaland produserte sangen «If Your Girl Only Knew», som ble hans første ordentlige store hit. Samarbeidet mellom Aaliyah og Timbaland fortsatte frem til hennes død. 

## Diskografi
### Studioalbum
* 1994: *[[Age Ain't Nothing but a Number]]*
* 1996: *One in a Million*
* 2001: *Aaliyah*

### Samlingsalbum
* 2004: *I Care 4 U*
* 2005: *Ultimate Aaliyah*

### Singler
* 1994: «Back & Forth»
* 1994: «At Your Best (You Are Love)» (Remix)
* 1994: «Age Ain't Nothing but a Number»
* 1995: «Down with the Clique»
* 1995: «The Thing I Like»
* 1996: «Are Yiu Ready»
* 1996: «If Your Girl Only Knew»
* 1996: «Got to Give It Up" (sammen med Slick Rick)»
* 1996: «One in a Million»
* 1997: «4 Page Letter»
* 1997: «Hot Like Fire»
* 1997: «The One I Gave My Heart To»
* 1997: «Journey to the Past»
* 1998: «Are You That Somebody?»
* 2000: «I Don't Wanna»
* 2000: «Try Again»
* 2000: «Come Back in One Piece» (sammen med DMX)
* 2001: «We Need a Resolution» (sammen med Timbaland)
* 2001: «More Than a Woman»
* 2002: «Rock the Boat»
* 2002: «Miss You»
* 2003: «Don't Know What to Tell Ya»
* 2003: «"I Care 4 U»
* 2003: «Come Over»
* 2005: «Are You Feelin' Me?»
* 2012: «Enough Said» (sammen med Drake)»
* 2021: «Poison» (sammen med The Weeknd)

## Filmografi
* 2000: *[[Romeo Must Die]]*
* 2002: *[[Queen of the Damned]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Paula Abdul

**Paula Julie Abdul** (født 19. juni 1962) er en amerikansk sanger, danser og koreograf. Hun fikk sitt store gjennombrudd som sanger i 1989 med singlen «Straight Up». Hun har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Paula Abdul har jødisk familiebakgrunn på både fars- og morssiden. Faren var født i Aleppo i Syria og vokste opp i Brasil før han innvandret til USA. Moren var kanadisk; hennes forfedre kunne spores tilbake til Ukraina.

### Karriere
Abdul startet karrieren som danser og hadde blant annet en sentral rolle i musikkvideoen til Totos «Till the End» fra 1987. I 1988 utgav hun sitt første album, og i året etter fikk hun sitt store gjennombrudd med singelen «Straight Up». Etter det fulgte flere suksessfulle singler med topp-plasseringer på amerikanske Billboard. Ved siden av sanger som «Straight Up», hadde hun stor suksess med «Forever Your Girl» (1989), «The Way That You Love» (1989), «Cold Hearted» (1989), «Opposites Attract» (1990) og «Rush Rush» (1991).

Paula Abdul har også hatt en del roller i film og TV og har videre hatt ansvar for koreografien på flere kjente filmer, som blant annet *[[Big]]*, *[[The Running Man (film fra 1987)|The Man]]* (1987), The Karate Kid, Part III og ''The Doors''. Hun hadde også koreografien på TV-programmet *[[The Tracey Ullman Show]]* (1987–1990), en jobb som forøvrig innbrakte henne en Emmy i 1989. Hun fikk en ny Emmy i 1990 for *The 17th Annual American Music Awards*. Hun har hatt gjesteroller i TV-serier som *[[Sabrina, the Teenage Witch]]* og *[[That's So Raven]]*. Hun spilte seg selv i den mislykkede realityserien *Hey Paula* fra 2007. I 2011 lanserte hun talentkonkurransen *Live to Dance*.

Abdul hadde sin storhetstid som sanger på slutten av 1980-tallet og begynnelsen av 1990-tallet. Utover 1990-årene sviktet salgstallene og populariteten.

Fra 2002 til 2009 var Paula Abdul en av dommerne i det populære TV-programmet *[[American Idol]]* og fra 2011 i *[[The X Factor (U.S.)|The X Factor]]*.

Abdul var gift med Emilio Estévez fra 1992 til 1993.

## Diskografi
### Album
* 1988: *Forever Your Girl* (studioalbum) – #17 i Norge
* 1990: *Shut Up and Dance* (samlealbum; remix)
* 1991: *Spellbound* (studioalbum)
* 1995: *Head over Heels* (studioalbum)

* 2000: *Paula Abdul: Greatest Hits* (samlealbum)
* 2007: *Greatest Hits: Straight Up!* (samlealbum)

### Singler
* 1988: *Knocked Out*
* 1988: *(It's Just) The Way That You Love Me*
* 1988: *[[Straight Up]]* – #1 i Norge
* 1989: *Forever Your Girl*
* 1989: *Cold Hearted*
* 1989: *Opposites Attract* – #6 i Norge
* 1991: *Rush Rush* – #3 i Norge
* 1991: *The Promise of a New Day*
* 1991: *Blowing Kisses in the Wind* 
* 1992: *Vibeology*
* 1992: *Will You Marry Me?*
* 1995: *My Love Is For Real*
* 1995: *Crazy Cool* 
* 1996: *Ain't Never Gonna Give You Up* 
* 2008: *Dance Like There's No Tomorrow* –  med Randy Jackson

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Idrettsforeningen Borg

**Idrætsforeningen Borg** (stiftet 29. mai 1914) er et idrettslag fra tettstedet Borgestad i Skien.

Klubben ble grunnlagt som fotballklubb for beboerne på Borgestad i daværende Gjerpen kommune. Gjerpen Arbeideridrettslag gikk inn i IF Borg i 1940.

I 1949 spilte klubben kvalifisering for opprykk til den nyetablerte Hovedserien. Borg-spilleren Einar Gundersen d.y. spilte fem landskamper i perioden 1939–1948.

Borg startet håndballgruppe i 1945. I sesongen 1988/89 spilte klubben i eliteserien for kvinner. Elsa Troøyen og Cathrine Svendsen representerte Borg på landslaget. Klubben driver også med turn og tidigere bandy, og sto i 1982 som arrangør for junior-VM i bandy.

Idrettsforeningen Borg må ikke forveksles med den tidligere fotballklubben Borg Fotball som i dag er en del av samarbeidsklubben Sarpsborg 08.

## Tabell

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Strekfarge

**Strekfarge**, eller bare **strek**, er fargen på pulveret til et finknust mineral. 

I praksis finner en strekfargen ved å stryke mineralet mot en hardere gjenstand, typisk uglasert porselen. Fargen på streken kan ha en annen tone, eller være en helt annen enn den på mineralprøven. Denne egenskapen gjør dette til en meget nyttig metode til å identifisere mineraler, siden noen mineraler kan se nesten helt like ut men likevel ikke ha samme strekfarge.
Steven Adler

**Steven Adler** (født **Michael Coletti** 22. januar 1965 i Cleveland i Ohio) er en amerikansk trommeslager. Han er kjent for å ha spilt trommer i hardrock-bandet Guns N' Roses.

Adler erstattet Guns N' Roses' originale trommeslager Rob Gardner i 1985. Han spilte trommer på musikkalbumene *[[Appetite for Destruction]]* og *[[G N' R Lies]]* og på låta «Civil War» fra musikkalbumet *[[Use Your Illusion II]]*.

Adler slet lenge med rusmiddelavhengighet. Han skal ha begynt med narkotika da han var elleve år gammel. Like før innspillingen av «Civil War» sluttet han brått med heroin, og abstinensene gjorde ham svært dårlig. Hans manager tok ham da til en lege som gav ham en opiat-blokker, noe som gjorde ham enda dårligere. Innspillingen av «Civil War» tok svært lang tid på grunn av Adlers tilstand, og han ble derfor erstattet med Matt Sorum i 1990. Adler saksøkte bandet og ble tildelt to millioner dollar.

I 1996 ble Adler rammet av hjerneslag etter å ha tatt en «speedball», det vil si en blanding av heroin og kokain, noe som resulterte i midlertidig lammelse av den venstre siden av ansiktet og gav ham en taleforstyrrelse. Inntil 2010 skal han ha fått to hjerteinfarkt, overlevd tre selvmordsforsøk og tatt 28 overdoser.

Før Guns N' Roses spilte han med Slash og Duff McKagan i bandet Road Crew. Da Velvet Revolver ble dannet i 2002 ønsket han å fortsette å spille med sine tidligere Road Crew-musikere, men dette ble ikke noe av. Istedenfor dannet han bandet Adler's Appetite året etter.

I juli 2008 ble Adler arrestert for besittelse av narkotika og ble dømt til behandling på et rusbehandlingssenter.

I 2008 deltok Adler i reality-serien *Celebrity Rehab With Dr. Drew* og oppfølgeren *Sober House* i 2009.

I 2011 dannet Adler det eponyme bandet Adler, og i 2012 gav de ut albumet *Back from the Dead*. Bandet ble oppløst i 2017.

Han gav ut selvbiografien *My Appetite for Destruction: Sex, and Drugs, and Guns N' Roses* i 2010. I 2017 gav Adlers mor, Deanna Adler, ut boken *Sweet Child of Mine: How I Lost My Son to Guns N' Roses* som forteller historien om sønnens ferd fra oppvekst til Guns N' Roses og rusmiddelavhengighet.

I 2012 ble Adler innlemmet i Rock and Roll Hall of Fame som medlem av Guns N' Roses.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
VM i curling for menn 1974

**Curling-VM for herrer 1974** ble arrangert 18. mars – 23. mars 1974 
i *Allmend Eisstadion* i Bern i Sveits.

* USA vant 11-4 i finalen over Sverige
* USA vant 3-2 i semifinalen over Sveits
* Sverige vant 8-7 i semifinalen over Canada
* Norge endte på 9.-plass (av 10 lag) med 2 seire og 7 tap
* USA, som vant, endte med 8 seire og 3 tap, mens Sveits endte med 9 seire og kun 1 tap (semifinalen)

## Eksterne lenker
WCF Statistics
VM i curling for menn 1973

**Curling-VM for herrer 1973** ble arrangert 19. mars – 24. mars 1973 
i *Exhibition Arena* i Regina i Saskatchewan i Canada.

* Sverige vant 6-5 i finalen over Canada
* Sverige vant 6-5 i semifinalen over Frankrike
* Canada vant 6-5 i semifinalen over Skottland
* Norge endte opp på 7.-plass (av 10 lag) med 2 seire og 7 tap
* Sverige, som vant, endte opp med 9 seire og 2 tap, mens Canada endte opp med 10 seire og kun 1 tap (finalen)

## Eksterne lenker
WCF Statistics
VM i curling for menn 1972

**Curling-VM for herrer 1972** ble arrangert 19. mars – 21. mars 1972 
i *Olympic Eisstadion* i Garmisch-Partenkirchen i Tyskland.

* Canada vant 10-9 i finalen over USA
* Canada vant 8-3 i semifinalen over Skottland
* USA vant 9-4 i semifinalen over Tyskland
* Norge endte opp på 6.-plass (av 8 lag) med 3 seire og 4 tap
* Canada endte opp med 9 seire og ingen tap

## Eksterne lenker
* WCF Statistics
Léon Gambetta

**Léon Gambetta** (1838–1882) var en fransk politiker under den tredje republikk.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var sønn av en italiensk immigrant fra Genova, men ble fransk statsborger i 1859, og vokste opp i Cahors. I en alder av 15 mistet han synet på sitt venstre øye i en ulykke, og øyet måtte senere fjernes. På tross av sitt handikap utmerket han seg under skolegangen, og reiste til Paris i 1857 for å studere jus.

### Politiker
Etter utbruddet av den fransk-prøyssiske krig den 19. juli 1870 og den franske keiseren Napoleon III var blitt tatt til fange, ble det andre franske keiserdømme avviklet under en fredelig revolusjon. Fra rådhuset i Paris proklamerte General Louis Jules Trochu og Léon Gambetta den 4. september 1870 keiserdømmets fall, og etablerte en ny regjering, kalt Den nasjonale forsvarsregjeringen. Dette var forløperen til den tredje franske republikk &ndash; en epoke som skulle vare helt frem til 10. juli 1940, kun avbrutt av Pariskommunen 18. mars-28. mai 1871.

Den nasjonale forsvarsregjeringen bestemte at krigen skulle fortsette, mens Napoleon III fikk dra i eksil til England. 7. oktober 1870 ble Gambetta bedt av regjeringen om å hjelpe til med landets forsvar i forbindelse med krigen, og han reiste i en ballong til regjeringsdelegasjonen i Tours for å verve nye soldater til krigsinnsatsen. Da Paris kapitulerte 20. januar 1871 ønsket Gambetta å fortsette krigen, men måtte motstrebende godta våpenhvilen.

Gambetta representerte området Bas-Rhin i nasjonalforsamlingen i perioden 8. februar-1. mars 1871, men måtte oppgi dette da området kom under prøyssisk herredømme. Den 2. juli samme år ble han igjen valgt inn i nasjonalforsamlingen, denne gang for det franske departementet Seine. Han var president i nasjonalforsamlingen 1879–1881, og ledet deretter regjeringen fra 14. november 1881 til 27. januar 1882, i en periode på kun 66 dager. Hans regjering hadde etter kort tid blitt motarbeidet fra alle kanter idet han ble mistenkt for å bli diktator.

I desember 1882 ble Gambetta såret i hånden av et vådeskudd fra en revolver. Såret ble betent, og førte få dager senere til hans død i Ville-d'Avray ved Sèvres i Hauts-de-Seine. Han fikk statsbegravelse 6. januar 1883. Den 11. november 1920 ble hans legeme overført derfra til Panthéon.

## Referanser


## Litteratur
* Colmar von der Goltz: *Léon Gambetta und seine Armeen*. F. Schneider & Co., Berlin 1877 (Digitalisat)
* Daniel Mollenhauer: *Auf der Suche nach der »wahren Republik«. Die französischen »radicaux« in der frühen Dritten Republik (1870–1890)*. (Pariser Historische Studien, 46). Bouvier, Bonn 1997, ISBN 3-416-02783-3 (Digitalisat)
VM i curling for menn 1971

**Curling-VM for herrer 1971** ble arrangert 16. mars – 21. mars 1971 
i *Palais de Sports* i Megève i Frankrike.

* Canada vant 9-5 i finalen over Skottland
* Canada vant 9-5 i semifinalen over Sveits
* Skottland vant 7-6 i semifinalen over USA
* Norge endte opp på delt sisteplass (av 8 lag) med 2 seire og 5 tap
* Canada endte opp med 9 seire og ingen tap

## Eksterne lenker
WCF Statistics
Terje Rollem

**Terje Rollem** (født **Terje Rolld Martinsen**, 1915–1993) var en norsk offiser og Milorg leder under andre verdenskrig. 

Han er særlig kjent som fenriken som 11. mai 1945 overtok Akershus festning fra de tyske okkupasjonsstyrkene, et øyeblikk som ble dokumentert for ettertiden gjennom fotografiet tatt av Johannes Stage. Etter krigen fortsatte Rollem en militær karriere og avanserte til oberst.

## Overleveringen av Akershus festning
11. mai 1945, to dager etter den tyske kapitulasjonen i Norge, overtok Milorg styrker kommandoen over Akershus festning i Oslo. Den tyske kommandanten, major Josef Nichterlein, ledet Frontleitstelle 12 og fungerte som høyeste tilstedeværende offiser i garnisonen. Rundt 500 tyske soldater var fortsatt på festningen ved overtakelsen.

Klokken 13.00 marsjerte Rollem inn på festningen med om lag hundre Milorg soldater, etterfulgt av 500 mann fra Polititroppene. Nichterlein overlot formelt festningen til Rollem, men skal ha reagert på at nordmannen ikke bar uniform eller distinksjoner.

Fotografen Johannes Stage hadde fått tips om hendelsen og tok bildet som senere ble publisert i *[[Oslo-Pressen]]* 12. mai 1945. Opprinnelig hadde Rollem avslått å bli fotografert, men troppssjef Viggo Dietrichson ba Stage likevel dokumentere overtakelsen. I et intervju med *[[Vi Menn]]* i 1981 sa Rollem: «*Han innså betydningen av en fotografisk dokumentasjon. At overdragelsen var et historisk øyeblikk, var ikke i mine tanker. Jeg var bare opptatt av mitt oppdrag.*»

## Utdanning og militær karriere
Rollem fullførte Befalsskolen for kavaleriet i 1934 og tjenestegjorde deretter som instruktør i kavaleriet. Under det tyske angrepet 9. april 1940 meldte han seg til tjeneste i 2. Dragonregiment og deltok i kampene i Gudbrandsdalen og ved Åndalsnes. Fra 1941 deltok han i Milorg.

Etter krigen fortsatte han sin militære karriere. I 1946 tjenestegjorde han ved Krigsskolen, og i perioden 1958–1961 var han stabssjef i Kavaleriinspektørens stab. Fra 1962 var han oberst og sjef for Nord-Hålogaland landforsvar, senere tilknyttet NATOs nordkommando på Kolsås. Han hadde deretter stillinger ved Østfold infanteriregiment og Vegdirektoratets militærkontor, hvor han tjenestegjorde fram til han gikk av med pensjon i 1980.

## Utmerkelser
Rollem ble tildelt Deltagermedaljen med rosett.
## Referanser


## Litteratur
* Det moderne Norge: med et historisk tilbageblik, Harald Jørgensen, Rosenkilde, 1955 
* The Norseman, Dreyer, Nordmanns-forbundet, 2005
* Hvem er hvem? 1979, Bjørn Steenstrup, Kunnskapsforlaget Aschehoug – Gyldendal, 1979, ISBN 8257301124
* Aftenpostenartikkel om og med overtagelsesbildet
* Aftenposten, 29.4.2003
* VG, 12.2.2005
* Ellefsen, Johan. «Offiserene som overleverte Akershus festning» I: *[[St. Hallvard (tidsskrift)|St. Hallvard]] *, nr 2 (2005)

## Eksterne lenker
* 
* Terje Rollem i Aftenpostens bilderserie «Frigjøringen av Norge»
* 
*
Det levende slottet

***Det levende slottet*** (japansk: ハウルの動く城, *Hauru no ugoku shiro*, engelsk: *Howl's Moving Castle*) er en japansk animasjonsfilm fra 2004. Filmen er regissert av Hayao Miyazaki og produsert av Studio Ghibli. *Det levende slottet* er basert på romanen *[[Howl's Moving Castle]]* av den britiske forfatteren Diana Wynne Jones. Filmen hadde norsk premiere 5. oktober 2005.

## Handling
Historien utspiller seg i et fiktivt rike der både magi og teknologi fra 1800-tallet er utbredt. I bakgrunnen kjempes det en krig mot en fremmed makt. Filmen forteller historien om den unge hattemakeren *Sofie*. I gatene i byen blir stolte militærparader tiljublet av patriotiske menneskemengder. På vei til å besøke sin søster *Lettie* møter hun trollmannen *Hauru*. Senere samme dag møter Sofie *Ødeheksa*, som forhekser henne til en eldgammel kvinne.

Sofie drar ut av byen i håp om å kunne bryte forbannelsen. Hun møter et fugleskremsel som fører henne til Haurus levende slott. Der møter hun Hauru selv, læregutten *Markl* og ild-demonen *Calcifer* som driver slottet. «Sofie» inngår en avtale med Calcifer om at hvis hun klarer å bryte en hemmelig kontrakt mellom Calcifer og Hauru, skal Calcifer hjelpe henne med å bryte forbannelsen. Sofie forblir i slottet der hun erklærer seg selv til vaskehjelp, og blir etter hvert mer og mer betatt av «Hauru». Hun finner ut at forholdet mellom Hauru og Calcifer er komplekst, at Hauru skjuler seg bak mange falske navn, og at slottet eksisterer på flere forskjellige steder samtidig.

Hauru blir innkalt av kongen for å delta i krigen. Han er sterkt imot krig, og ber Sofie om hjelp til å lure *Suliman*, kongens rådgiver. På vei til slottet møter hun igjen Ødeheksa, og hun forteller henne at hun ikke engang vet hvordan hun kan bryte sine egne forbannelser. Sofie mislykkes med å lure Suliman, og Suliman gjør om Ødeheksa til en gammel og harmløs kvinne. Suliman forteller at Hauru vil møte samme skjebne hvis han ikke kjemper i krigen. Sofie finner ut at Hauru stadig har forvandlet seg til en fugle-aktig skikkelse for å forstyrre planene til begge parter i krigen. For Hauru blir det vanskeligere og vanskeligere å bli menneske igjen, og det haster med å bryte kontrakten mellom ham og Calcifer.

## Norske stemmer
* Benedikte Kruse
* Inger Teien som Sofie
* Håvard Bakke som Hauru
* Aksel Hennie som Calcifer
* Bente Børsum
* Martin Lange
* Kirsti Grundvig
* Ivar Nørve
* Tor Milde
* Rune Alstedt
* Liv Bakke
* Katrine Blomstrand
*Anitra Terese Eriksen
* Stig Krogstad
* Morten Lange
* Helge Winther-Larsen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Howl's Moving Castle Wiki på Fandom
Studio Ghibli

er et japansk animasjonsfilmstudio som ble etablert i 1985. Den anerkjente japanske filmregissøren, animatøren og tegneserieskaperen Hayao Miyazaki (født 1941) har ledet studioet sammen med kollegaen Isao Takahata (født 1935) siden det ble etablert. Deretter har Miyazaki regissert, skrevet og produsert mange filmer for Studio Ghibli. Studioets anime-filmer blir regnet som provoserende, fantasifulle og følelsesladede.

## Animasjonsfilmer produsert og utgitt av Studio Ghibli

* : *[[Nausicaä – prinsessen fra Vindens dal]]* (*Kaze no Tani no Naushika* / *Nausicaä of the Valley of the Wind*)
* : *[[Laputa – himmelslottet]]* (*Tenkū no Shiro Rapyuta* / *Castle in the Sky*) 
* : *[[Min nabo Totoro]]* (*Tonari no Totoro* / *My Neighbor Totoro*)
* 1988: *[[Ildfluens grav]]* (*Hotaru no Haka* / *Grave of the Fireflies*)
* : *[[Kikis budservice]]* (*Majo no Takkyūbin* / *Kiki's Delivery Service*)
* : *[[Dagen i går]]*  (*Omoide poro poro /* *Only Yesterday*)
* : *[[Porco Rosso]]* (*Kurenai no Buta*)
* : *[[Ocean Waves]]* (*Umi ga kikoeru*)
* : *[[Pom Poko]]* (*Heisei Tanuki Gassen Ponpoko* / *Vaskebjørnkrigen*)
* : *[[Whisper of the Heart]]* (*Mimi wo sumaseba*)
* : *[[Prinsesse Mononoke]]* (*Mononoke-hime* / *Princess Mononoke*)
* : *[[My neighbours the Yamadas]]* (*Hōhokekyo Tonari no Yamada-kun*)
* : *[[Chihiro og heksene]]* *Sen to Chihiro no Kamikakushi* / *Spirited Away*)
* : *[[Katteprinsen]]* (*Neko no Ongaeshi* / *The Cat Returns*)
* : *[[Det levende slottet]]* (*Hauru no ugoku shiro* / *Howl's Moving Castle*)
* : *[[Jordsjø-krønikene]]* (*Gedo Senki* / *Tales from Earthsea*)
* : *[[Ponyo på klippen ved havet]]* (*Gake no Ue no Ponyo* / *Ponyo*)
* : *[[Arriettas hemmelige verden]]* (*Kari-gurashi no Arietti* / *The Secret World of Arrietty*)
* : *[[Møte på valmueåsen]]* (*Kokuriko-zaka kara* / *From Up on Poppy Hill*)
* : *[[Vinden stiger]]* (*Kaze Tachinu* / *The Wind Rises*)
* : *[[Fortellingen om prinsesse Kaguya]]* (*Kaguya-hime no Monogatari*/*The Tale of the Princess Kaguya*)
* : *[[Marnie – min hemmelige venninne]]* (*Omoide no Mānī* / *When Marnie Was There*)
* : *[[The Red Turtle]]* (*Reddo Tātoru*)
* : *[[Earwig and the Witch]]* (*Āya to Majo*)
* : *[[Gutten og hegren]]* (*Kimitachi wa Dō Ikiru ka* / *The Boy and the Heron* )

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Ghibli Museum, Mitaka
*  GhibliWiki – Nausicaa.net
*  Online Ghibli – Fanside
*  Studio Ghibli Directory – Big Cartoon DataBase
*  Ghibli Wiki på FANDOM
BMW 1-serie

**BMW 1-serie** er en bilmodell fra den tyske bilprodusenten BMW. Det er en modell i kompaktklassen som har vært i produksjon siden 2004, og er merkets rimeligste modell i salg. Første modell er bygget på BMWs E87-plattform, som konkurrerer med biler som Volkswagen Golf og Audi A3 i premiumsegmentet, hvor 1-serie er den eneste modellen med bakhjulsdrift.

## E87 2004 - 2007
BMW E87 er den første modellen i BMWs 1-serie og er en bil i kompaktklassen. E87 ble lansert i 2004 og produseres ved fabrikken i Regensburg.

E87 pre-facelift
* 116i, 1.6 liters firesylindret bensinmotor, 115 hk
* 118d. 2.0 liters firesylindret dieselmotor, 122 hk
* 118i, 2.0 liters firesylindret bensinmotor, 129 hk
* 120d, 2.0 liters firesylindret dieselmotor, 163 hk
* 120i, 2.0 liters firesylindret bensinmotor, 150 hk
* 130i, 3.0 liters sekssylindret bensinmotor, 265 hk

## E87 2007 -
I 2007 ble det gitt et mindre ansiktsløft til BMW E87. Blant annet har luftinntak og grill i front blitt litt større og det har blitt gjort små forandringer med hodelyktene. Mindre forandringer med interiør og dashbord er også innført. Med den nye modellen innføres også forandringer i motorvalget. Alle motorer unntatt 130i har fått  BMW EfficientDynamics teknologi, noe som medfører mindre bensinbruk og CO2 utslipp, i tillegg til en økning i antall hestekrefter:

* 116i, 1.6 liters firesylindret bensinmotor, 122 hk
* 118d. 2.0 liters firesylindret dieselmotor, 136 hk / 143 hk
* 118i, 2.0 liters firesylindret bensinmotor, 143 hk
* 120d, 2.0 liters firesylindret dieselmotor, 177 hk
* 123d, 2.0 liters firesylindret dieselmotor, 204 hk
* 120i, 2.0 liters firesylindret bensinmotor, 170 hk
* 130i, 3.0 liters sekssylindret bensinmotor, 265 hk

## E81 2007 -
E81 er karosserinavnet på 3-dørs versjonen av BMW 1-serie. Denne utgaven av bilen er nær identisk E87, med unntak av antall dører.

## E82 [[coupé]]
Høsten 2007 ble det lansert en coupéutgave av 1-serie.

1-serie Coupé er tilgjengelig i form av følgende modeller:
* 120d, 2.0 liters firesylindret dieselmotor, 177 hk, 350 Nm
* 123d, 2.0 liters firesylindret dieselmotor, 204 hk, 400 Nm
* 125i, 3.0 liter sekssylindret bensin, naturlig aspirert, 218 hk
* 135i, 3.0 liters sekssylindret bensinmotor med dobbel turbo, 306 hk, 400 Nm
I Norge kan det imidlertid se ut som at den norske BMW-importøren velger å kutte 120d med 177hk, for å erstatte den med en 120d med 163hk. Bakgrunnen for trekket er antakeligvis avgiftssystemet i Norge som straffer antall hestekrefter i mye større grad enn i andre land.

## [[Cabriolet]]
Lanseringen av en cabriolet versjon av BMW 1 serie skal skje den den 29. mars i Norge. 

Bilen skal komme med følgende motorutvalg:
* 118i, 2.0 liters firesylindret bensinmotor, 143 hk
* 120i, 2.0 liters firesylindret bensinmotor, 170 hk
* 120d, 2.0 liters firesylindret dieselmotor, 177 hk
* 125i, 3.0 liters sekssylindret bensinmotor, 218 hk
* 135i, 3.0 liters sekssylindret bensinmotor, biturbo, 306 hk, 0-100 km/t på 5,6 sekunder (5,7 med automatgir)

## Eksterne lenker
* 
https://web.archive.org/web/20080204133337/http://www.dinside.no/php/art.php?id=506963
Min nabo Totoro

***Min nabo Totoro*** (となりのトトロ, *Tonari no Totoro*) er en japansk animasjonsfilm fra 1988, regissert av Hayao Miyazaki og produsert av Studio Ghibli. Den regnes blant de beste animasjonsfilmene gjennom tidene.

## Handling

Filmen er et portrett av japansk landsbyliv i siste halvdel av 1950-tallet, og handlingen utspiller seg i løpet av en sommer. En universitetsprofessor og hans to døtre flytter inn i et gammelt hus ved skogen, som noen tror er hjemsøkt. Konen hans ligger på sykehuset for å bli frisk fra en alvorlig sykdom. Døtrene hans oppdager «sot-ånder», som de tror er «hybelkaniner». 
 
Den yngste av døtrene, Mei, oppdager en liten ånd som leder henne inn i en magisk skog der hun finner en stor skogsånd. Hun kaller den Totoro. Faren hennes forteller at ånden er skogens konge. Bare de som har et rent hjerte kan se åndene i skogen. Fire år gamle Mei bestemmer seg senere for å finne igjen skogens konge. En regntung kveld, mens jentene venter på en buss, møter de en gigantisk Totoro som beskytter seg mot regnet med et stort blad fra et tre. Da den eldste søsteren Satsuki gir Totoro paraplyen sin, blir han glad.

Da den minste jenta får høre at moren allikevel ikke som lovet vil komme tilbake fra sykehuset, bestemmer hun seg for å besøke moren på egen hånd. Hun går seg bort, men med hjelp av Totoro og en magisk buss i form av en katt finner Satsuki henne igjen. Sammen reiser de til sykehuset og observerer foreldrene fra avstand. Det er tydelig at forsinkelsen ikke skyldtes noe alvorlig, og at moren er iferd med å bli frisk.

## Norske stemmer
* Hanne Dancke Arnesen – Satsuki Kusakabe
* Agnes Fasting – Mei Kusakabe
* Christoffer Staib – Tatsuo Kusakabe 
* Hedda Munthe – Yatsuko Kusakabe
* Run Tellefsen – Kantas bestemor
* Martin Lange – Kanta
* Lena Meieran – Satsukis lærer
* Eirik Espolin Johnson – Mann
* Cecilie Mellum – Kvinne
* Øyvind B. Lyse – Postmann
* Tommy Karlsen – Bonde
* Inger Teien
* Amalie Reitan
* Jan Gunnar Røise
* Reidun Bernsten

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Filmpresentasjon på Nausicaa.net
August von Werder

**Karl August greve von Werder** (født 12. september 1808 i Schloßberg, (Norkitten i Øst-Preussen), død 12. september 1888 på Gut Grüssow, Pommern) var en prøyssisk general.

## Liv og virke
### Bakgrunn
August von Werder stammet fra adelsslekten von Werder. Hans foreldre var den kongelig prøyssiske generalløytnant Hans Ernst Christoph von Werder (1771–1837) og hans hustru Johanna Marie Friederike Wedde (1783–1864).

### Militær karriere
Grev Werder trådte i 1825 inn i regimentet Garde du Corps, og ble 1826 befordret til sekondløytnant ved det 1. garderegiment til fots. 

I 1839 ble han lærer ved kadettkorpset, og senere kommandert til det topografiske korps. Som premierløytnant deltok han som frivillig i russernes felttog i Kaukasus fra 1842 til 1843. Etter hjemkomsten 1846 ble han kaptein ved generalstaben, og kom som major til det 33. infanteriregiment. I 1853 var han kommandør for landvernbataljonen i det 40. regiment, i 1856 den 4. jegerbataljon, senere oberstløytnant ved 2. garderegiment til fots og samtidig betrodd oppgaven å lede administrasjonen av inspeksjonen av jegerne og skyttene. Dessuten hadde han kommandoen over det ridende feltjegerkorpset.

I 1859 ble han forfremmet til oberst og inspektør for jegerne og skytterne. I 1863 ble han generalmajor og i 1866 generalløytnant. Han kommanderte i 1866 den 3. divisjon ved Gitschin og Königgrätz. 

**Den fransk-prøyssiske:** Ved innledningen til Den fransk-prøyssiske krig i 1870 fikk han overkommandoen over beleiringskorpset ved Strasbourg, og etter byens kapitulasjon, da han var blitt utnevnt til general av infanteriet, kommandoen av det nydannede 14. korps, som han i oktober trengte inn i Franche-Comté og besatte Dijon. Han holdt de garibaldinske frikorpsstyrkene i sjakk, og ved slaget ved Belfort (15. til 17. januar) holdt han standhaftig og energisk stand mot den franske østarméen.

Hans heltedåder gjorde ham svært populær, særlig i det sørlige Tyskland, og i Freiburg im Breisgau ble det oppført en rytterstatue av ham. Etter freden fikk Werder kommandoen over det nydannede badiske (14.) armékorps i Karlsruhe. Han ble tildelt storkors av Jernkorset. I 1875 feiret han med pomp og prakt 50 års tjeneste i hæren, og fikk 1. april 1879 innvilget avskjed fra hæren samtidig med at han ble opphøyet i grevestanden. 

Han døde 12. september 1888 på Schloss Grüssow (Belgard).

Det 4. rhinske infanteriregiment, som han hadde ledet, bar siden 1889 hans navn, *Graf Werder*.

## Referanser


## Litteratur
* Kurt von Priesdorff: *Soldatisches Führertum.* Band 7, Hanseatische Verlagsanstalt Hamburg, ohne Jahr, S. 297–305
* Wolfgang von Werder: *Geschichte des märkisch-magdeburguischen Geschlechts von Werder.* 3. Band, Verlag für Sippenforschung U. Starke, 1937
* 
* 
* Emil Albrecht von Conrady: *Das Leben des Grafen August von Werder*, 1889, Digitalisat
* Oskar Höcker: *General von Werder, der Vertheidiger Süddeutschlands: aus seinem Leben*, 1874, Digitalisat
Upsettlington

**Uppsettlington** var en landsby i Skottland i middelalderen, omtrent på stedet hvor Ladykirk i Scottish Borders ligger i dag. Den bestod av to deler, Easter og Wester Uppsettlingon. Det eksakte stedet hvor den lå er uklart, men man mener at sognekirken i Easter Uppsettlington lå på samme sted hvor sognekirken i Ladykirk ligger i dag. Dette støttes av funnet av gamle skjeletter under sognekirken i det 19. århundre.

Landsbyen ble grunnlagt i angelsaksisk tid. Den eldste kjente navneformen er *Upsettintoune*. I 1291 samlet deler av den skotske adelen seg der for å sverge troskap til Edvard I av England. Landsbyen opphørte å eksistere som en egen enhet i 1576, da sognet Uppsettlington ble slått sammen med Horndean til det nye sognet Ladykirk. Det nye navnet, «Fruekirken», kommer fra en kirke viet til jomfru Maria som ble reist av Jakob IV av Skottland etter at han såvidt ble reddet fra drukningsdøden ved Uppsettlington.
BMW E12

**BMW E12** var den første 5-serie som BMW laget. E12 ble produsert fra 1972 – 1981.

Følgende modeller ble laget av E12:

* 1974 **518** – 1,8&nbsp;liter
* 1976 **518** – 1,8&nbsp;liter
* 1980 **518** – 1,8&nbsp;liter
* 1972 **520** – 2,0&nbsp;liter, 115&nbsp;hk (86&nbsp;kW)
* 1972 **520i** – 2,0&nbsp;liter, 125&nbsp;hk (93&nbsp;kW)
* 1973 **525** – 2,5&nbsp;liter, 145&nbsp;hk
* 1975 **528** – 2,8&nbsp;liter
* ???? **528i** – 2,8&nbsp;liter
* 1975 **530i** – 3,0&nbsp;liter, 176&nbsp;hk (131&nbsp;kW)
* 1979 **M535i** – 3,5&nbsp;liter, 218&nbsp;hk (163&nbsp;kW)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
BMW E28

**BMW E28** var den andre modellen i 5-serien. E28 ble produsert fra 1981 til 1988 (1989 i Sør-Afrika).

Følgende modeller ble solgt i Europa:

* **518/518i**
* **520i** – 2,0&nbsp;liter
* **524d** – 2,4&nbsp;liter, diesel
* **524td** – 2,4&nbsp;liter, diesel
* **525i** – 2,5&nbsp;liter
* **525e** – 2,7&nbsp;liter
* **528i** – 2,7&nbsp;liter
* **530i** – 3,0&nbsp;liter
* **535i/M535i** – 3,4&nbsp;liter
* **M5** –  286 hk (210kW)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Victoria Peak

**Victoria Peak** eller **The Peak** (kinesisk: &#25199;&#26071;&#23665;, &#29200;&#23791;, &#22826;&#24179;&#23665;&#38914;, *Tai Ping Shan*, Mount Austin) er et fjell på Hongkongøya. Med en høyde på 552 m er det Hongkongs 11. i rang, men beliggenheten og utsikten gjør det til den desidert mest kjente fjelltoppen i byen.  

## Eksterne lenker
* 
* The Peak Hong Kong offisiell webside
* https://web.archive.org/web/20060504084141/http://www.hkta.org/sightseeing/hkisland_central.html
* https://web.archive.org/web/20070702202742/http://www.peninsula.com/highlights/peak/tower.html
BMW E39

**BMW E39** er den fjerde modellen av BMW 5-serie, og en av de største suksessene til BMW. Mange BMW-entusiaster hevder dette er den beste modellen BMW noensinne har produsert, og det amerikanske magasinet *Consumer Reports* gav BMW 530i fra 2001 den høyeste karakteren noen bilmodell hittil har fått. E39 ble produsert fra 1995 til 2003.

## Utgaver

### Bensin

### Diesel

## Eksterne lenker
*
BMW E60

**BMW E60 og E61** er den femte generasjon 5-serie fra den tyske bilprodusenten BMW. E60 er typebetegnelsen for sedanutgaven og E61 for stasjonsvognen. Produksjonen startet i 2003 og fortsatte til 2010.

Følgende modeller ble produsert:

* **520d LE** – 2.0&nbsp;liter, R4, 110 kW (150&nbsp;hk/340Nm) 09/2005-09/2007
* **520d** – 2.0&nbsp;liter, R4, 120 kW (163 hk/340Nm) 09/2005-03/2007
* **520d** - 2.0 liter, R4, 120 kW (163 hk/350Nm) 03/2007-2010
* **520d** - 2.0 liter, R4, 130 kW (177 hk/350Nm) 09/2007-2010
* **520i** – 2.2&nbsp;liter, R6, 125&nbsp;kW (170&nbsp;hk) 2003-09/2005
* **520i** - 2.0 liter, R4, 125 kW (170 hk) 09/2007-2010
* **523i** – 2.5&nbsp;liter, R6, 130 kW (177&nbsp;hk) 09/2005-03/2007
* **523i** - 2.5 liter, R6, 140 kW (190 hk) 03/2007-2010
* **525i** – 2.5&nbsp;liter, R6, 141&nbsp;kW (193&nbsp;hk) 2004-09/2005
* **525i **- 2.5 liter, R6, 160 kW (218 hk) 09/2005-03/2007
* **525xi** – 2.5&nbsp;liter, R6, 160 kW (218&nbsp;hk) 09/2005-03/2007
* **525i** - 3.0 liter, R6, 160kW (218 hk) 03/2007-2010
* **525xi** - 3.0 liter, R6, 160 kW (218 hk) 03/2007-2010
* **525d** – 2.5&nbsp;liter, R6, 130&nbsp;kW (177&nbsp;hk) 2004-03/2007
* **525d** – 3.0&nbsp;liter, R6, 145&nbsp;kW (197&nbsp;hk)** **03/2007-2010
* **530i** - 3.0 liter, R6, 170 kW (231 hk) 2003-09/2005
* **530i** – 3.0&nbsp;liter, R6, 190&nbsp;kW (258&nbsp;hk) 09/2005-03/2007
* **530xi** – 3.0&nbsp;liter, R6, 190 kW (258&nbsp;hk) 09/2005-03/2007
* **530i **- 3.0 liter, R6, 200 kW (272 hk) 03/2007-2010** **
* **530xi** - 3.0 liter, R6, 200 kW (272 hk) 03/2007-2010
* **530d** – 3.0&nbsp;liter, R6, 160&nbsp;kW (218&nbsp;hk) 2003-09/2005
* **530d** - 3.0 liter, R6, 170 kW (231hk) 09/2005-03/2007
* **530xd** – 3.0&nbsp;liter, R6, 170 kW (231&nbsp;hk) 09/2005-03/2007
* **530d** - 3.0 liter, R6, 175 kW (235 hk) 03/2007-2010
* **530xd** - 3.0 liter, R6, 175 kW (235 hk) 03/2007-2010
* **535d** – 3.0&nbsp;liter, R6, 200&nbsp;kW (272&nbsp;hk) 2004-03/2007
* **535d** - 3.0 liter, R6, 210 kW (286 hk) 03/2007-2010
* **540i** – 4-0&nbsp;liter, V8, 225 kW (306&nbsp;hk) 09/2005-2010
* **545i** – 4.4&nbsp;liter, V8, 245&nbsp;kW (333&nbsp;hk) 2003-09/2005
* **550i** – 4.8&nbsp;liter, V8, 270 kW (367&nbsp;hk) 09/2005-2010
* **M5** – 5.0&nbsp;liter, V10, 373&nbsp;kW (507&nbsp;hk) 2004–2010

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Albert I av Sachsen

**Albert** (født 23. april 1828 i Dresden i kongeriket Sachsen, død 19. juni 1902 på Schloss Sibyllenort ved Oels) var konge av Sachsen fra 1873 til 1902. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var sønn av kong Johann I og hans hustru Amalia Augusta av Bayern. Han gjennomførte Sachsens inntredelse i det prøyssiskledede tyske riket. 

I 1853 ble han gift med den svenske prinsessen Carola av Wasa-Holstein-Gottorp (1833–1907). Ekteskapet var barnløst.

Albert var militært utdannet i alle våpendisipliner, og ledet i 1866 de saksiske troppene. Som saksisk kronprins var han under den fransk-prøyssiske krig 1870/1871 befalhaver for Maas-arméen og ble i 1871 den første saksiske generalfeltmarskalk av det tyske rike.

### Konge
Etter sin fars død den 29. oktober 1873 ble Albert konge av Sachsen. Han fortsatte Sachsens innordning i det prøyssiskledede tyske rike. Sentrale aspekter av hans fredssikringspolitikk var i utenrikspolitikken en forsoning med Preussen og bibeholdelsen av en forbundsstatlig ordning i Det tyske rike.

Innenrikspolitisk etterstrebet kong Albert en ny ordning av landsforvaltningen. I hans regjeringstid ble fattigomsorgen forbedret, skattevesenet omfattende reformert i 1878, og den saksiske statsmynt i 1887 flyttet fra Dresden til Muldenhütten.

I 1877 innviet han Albertstadt ved Dresden, den dengang største militærkaserne i Tyskland. I 1879 innviet han fyrsteskolen Sankt Afras nybygg i Meissen, den 24. september 1891 nybygget til Fürstenschule St. Augustin i Grimma.

Med den nye valgloven av 1896 innførte Albert treklassestemmeretten. Sachsen var i hans regjeringstid et foregangsland for konstitusjonelt monarki.

Han ble etterfulgt av sin lillebror som ble kong Georg.

## Referanser


## Litteratur
* Rüdiger, Bernd (1994):* Wahre Geschichten um König Albert*, Taucha: Tauchaer Verl.
* Schwertfeger, Bernhard (1953): «Albert, König von Sachsen» i: *Neue Deutsche Biographie* (NDB) **1**, Berlin: Duncker & Humblot, s. 131–132, (tekst online)

## Eksterne lenker
*
Standard kantonesisk

**Standard kantonesisk** er den variant av det kantonesiske språk som generelt anses som prestisjespråk i Sør-Kina og den formelle formen av dette språket. Standard kantionesisk tales fremfor alt i og rundt byene Guangzhou, Hongkong og Macao i det sørlige Kina. Det er også *lingua franca* i det øvrige av Guangdong-provinsen og i tilgrensende områder. 

Språkes tales også av mange utenlandskinesere, særlig de av kantonesisk avstamning, i for eksempel  Singapore, Malaysia, Canada, USA, Australia og Europa.
Chek Lap Kok

**Chek Lap Kok** (kinesisk: &#36196;&#40050;&#35282;) er en øy vest i Hongkong. Da den nye lufthavna i Hongkong, Hongkong internasjonale lufthavn, ble bygget på 1990-tallet ble det foretatt storstilt utfylling av land fra Chek Lap Kok og vestover mot den lille naboøya Lam Chau. Den nye og større øya ligger rett nord for øya Lantau. 

Før utbyggingen var Chek Lap Kok ei fire kilometer lang åskledd øy, med et areal på 3,02 km² På sørenden av øya er et nes som ikke er blitt utbygd. Dette området ligger vis-a-vis bydelen Tung Chung på Lantau og kalles nå «Scenic Hill». Her ligger Ancient Kiln Park og nedre endestasjon på taubanen Ngong Ping 360.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Cirion

I J.R.R. Tolkiens historier om Midgard, var **Cirion**, sønn av Boromir, og den tolvte herskende Riksforstander av Gondor fra 2489 til 2567 av det tredje tideverv.

Under hans styre samlet det seg onde menn, en stamme Austringer kjent som Balchoth, for et angrep mot Gondor. De dro inn i den nordre provinsen av Calenardhon gjennom *Grunnene* av Anduin. Cirion kunne ikke avse mange menn til å forsvare denne delen av sitt rike, og i fortvilelse sendte han flere meldinger til sine gamle venner i Éothéod, et folk som levde langt oppe i nord.

Bare en mann, Borondir, nådde Éothéods hovedstad Framsburg, og fikk levert sin beskjed til kong Eorl Unge.

Etter å ikke ha fått svar på sine meldinger på over et år, dro Cirion vest gjennom Anórien, for å forhindre at Austringene krysset Anduin ved *Grunnene* og Kollemoene.

Gondors hær ble slått og drevet tilbake over elven Limskir til Celebrants mark. Etter noe som antagelig var et koordinert angrep, kom det orker ut av Hithaeglir (Tåkefjellene). De angrep flanken fra vest og drev Gondors styrker mot Anduin. Alt håp var ute da rytterne fra Éothéod kom fra nord. Sammen klarte Éothéod og Gondors hær å overvinne Austringene og orkene, og drev dem ut i Kollemoene.

Cirion var en klok man og så at han kunne bruke Éothéod videre. Han fortalte Eorl at han skulle overlate Calenardhon under hans beskyttelse, og møte Eorl igjen etter 3 måneder. Tilbake i Minas Tirith beordret Cirion noen av sine mest betrodde tjenere å dra til Firienskogene i Anórien, og i hemmelighet rydde veien til fjellet Amon Anwar ved Halifirien fyrtårnet. 

Tre måneder senere dro Cirion, hans sønn Hallas, prinsen av Dol Amroth, og to andre av Gondors rådgivere mot Calenardhon, og Cirion møtte igjen Eorl. De besteg Amon Anwar, og Cirion avslørte graven til Elendil, bygd i hemmelighet ved dette fjellet, da dette formet kjernen i *Det gamle Gondor*.  På dette hemmelige stedet avslørte han sin plan i å gi Calenardhon som gave til folket av Éothéod, slik at det skulle bli et evig vennskap mellom Éothéod og folket av Gondor. På vegne av sitt folk takket Eorl ja til denne avtalen og sverget Eorls ed og ble den første konge av Rohan. Ettersom Amon Anwar ikke lenger var i sentrum av Gondor slik det var før Rohan ble dannet, valgte Cirion å fjernet skrinet hvor Elendils levninger lå oppi, og plasserte det i kongenes grav i Minas Tirith.

Cirion døde i år 2567 etter å ha regjert i 78 år, og ble etterfulgt av sin sønn Hallas.
BMW E34

**BMW E34** var den tredje generasjonen av 5-serien. E34 ble produsert fra 1987 til 1996.

Modeller:
* 1989–1994 **518i** – 1,8&nbsp;liter
* 1994–1996 **518i** – 1,8&nbsp;liter
* 1987–1990 **520i** – 2,0&nbsp;liter 12V
* 1987–1990 **520i ECE** – 2,0&nbsp;liter
* 1990–1996 **520i** – 2,0&nbsp;liter 24V 150 hk
* 1987–1990 **525i** – 2,5&nbsp;liter 12V
* 1990–1996 **525i** – 2,5&nbsp;liter 24V
* 1991–1996 **525ix** – 2,5&nbsp;liter (firehjulsdrevet)
* 1992–1996 **530i** – 3,0&nbsp;liter
* 1987–1993 **535i** – 3,5&nbsp;liter
* 1992–1996 **540i** – 4,0&nbsp;liter

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Edwin von Manteuffel

**Edwin [[friherre]] von Manteuffel** (født 24. februar 1809 i Dresden, død 17. juni 1885 i Karlsbad i Böhmen) var en prøyssisk generalfeltmarskalk.

## Liv og virke
### Tidlig karriere
Manteuffel var sønn av geheimreferendarien av Manteuffel, og vokste opp som barn i bedermeiertidens Vormärzatmosfære.

Allerede før 1848 ledsaget han prinsen til hoffet i St. Petersburg, der tsaren Nikolaj I la merke til ham. Hans gode kontaktpunkter i det russiske hoff førte til at han flere ganger senere ble benyttet til militærsendeferder til Russland.

Sammen med Albrecht von Roon, hvis utnevnelse Manteuffel hadde vært pådriver for, ble samtidig med ham rådgiver for monarken. Manteuffel fikk også lempet det slik at Helmuth von Moltke ble utnevnt til sjef for generalstaben. Slik kan man si at Manteuffel fikk som sjef for miliærkabinettet en temmelig sterk posisjon. Men man hadde kanskje overvurdert hans politiske teft, og ham ble tilskrevet en uheldig og heller reaksjonær tendens. Slik ble han av i 1861 ufordelaktig omtalt i juristen og politikeren Karl Twestens brosjyre *Was uns noch retten kann* som en «katastrofal mann i en katastrofal stilling » (*unheilvollen Mann in unheilvoller Stellung*). Dette angrepet på hans embedsførsel besvarte Manteuffel ed en tfordring til duell, hvorfra Twesten kom fra det med et sår, og Manteuffel med en kort arrest i Magdeburg.

### Stattholder i Elsass-Lothringen
Manteuffel ble i 1879 stattholder i Elsass-Lothringen. Hans faste forhåpning fra første stund som stattholder var å få ført Elsass-Lothringen frem til full autonomi og dermed likeverdig status med de andre delene av Det tyske rike. Han døde før dette målet var nådd.

## Referanser


## Litteratur
* Bogdan Graf von Hutten-Czapski: *Sechzig Jahre Politik und Gesellschaft*, Bd. 1, S. 112–129.
* Jürgen Hahn-Butry (utg.): *Preußisch-deutsche Feldmarschälle und Großadmirale*. Safari, Berlin 1937.
* 
* 
* Henry Daniol: *M. Thiers, le Comte de Saint-Vallier, le général de Manteuffel: libération du territoire 1871–1873*. documents inédits, Paris 1898
* Karl Heinrich Keck: *Das Leben des Generalfeldmarschalls Edwin v. Manteuffel.* Bielefeld / Leipzig 1890.
* ''Manteuffel, 5) Edwin Hans Karl, Freiherr von''. I: *[[Meyers Konversations-Lexikon]]* 1885–1892, 11. Band, Seite 206
* Frankreich und Deutschland im Krieg (18.–20. Jahrhundert) (PDF; 1,88 MB)

## Eksterne lenker
* 
* 
* Eintrag über Edwin von Manteuffel i Zentrale Datenbank Nachlässe
* Eintrag über Edwin von Manteuffel i Kalliope
Eorls ed

I J.R.R. Tolkiens historier om Midgard, er **Eorls Ed** alliansen som ble sverget mellom Midgards nasjoner Rohan og Gondor. Eden stadfestet også at provinsen Calenardhon alltid skulle tilhøre Rohan, og grensene til dette kongedømmet ble etablert.

Det var også en gjensidig avtale om at de to kongedømmene skulle hjelpe hverandre når det var nødvendig. Signalet om at det var behov for hjelp var Den Røde Pil (som betyr fare). Denne pilen ble bragt til kong Théoden av Rohan av en budbringer fra Gondor i *[[Atter en konge]]* da Minas Tirith var beleiret av Sauron. For raskere kommunikasjon mellom de to allierte ble Gondors fyrtårn brukt. Disse fyrtårnene ble plassert på sju fjelltopper langs den nordre delen av Kvitklettene.
August von Goeben

**August Karl von Goeben** (født 10. desember 1816 i Stade, død 13. november 1880 i Koblenz) var en berømte prøyssisk general.

Han trådte inn i den prøyssiske hæren i 1833. Fra 1836 til 1840 deltok han i fem felttog i den spanske *[[Karlisme|Karlistkrigen]]* og kom i 1842 tilbake til Preussen. I 1849 deltok han i det badiske felttoget og i 1860 som oberst i den prøyssiske generalstab i det spanske felttoget mot Marokko.

I andre slesvigske krig i 1864 mot Danmark kommanderte han en prøyssisk brigade ved Düppel og Alsen, 1866, under den østerriksk-prøyssiske krig, kommanderte han den 13. divisjon under Main-felttoget. Under den fransk-prøyssiske krig fra 1870–1871 førte han det 8. armékorps ved Spichern og foran Metz, og slo som øverstkommanderende den 19. januar 1871 den franske nordarméen ved Staint-Quentin.

Etter ham ble panserkrysseren av den keiserlige marine, SMS Goeben, samt senere en av Bundeswehrs kaserner i hans fødeby Stade, oppkalt.

## Referanser
Gondors vaktbauner

I J.R.R. Tolkiens historier om Midgard, var **Gondors vaktbauner** et alarmsystem for riket Gondor.

Vaktbaunene var store ildsteder som var permanent bemannet av Gonors menn, og ble plassert på sju fjelltopper langs den nordre delen av Kvitklettene.  fra øs til vest var de *Amon Dîn*, *Eilenach*, *Nardol*, *Erelas*, *Min-Rimmon*, *Calenhad* og *Halifirien* (eller *Amon Anwar*).

I det senere andre tideverv og tidlig i det tredje tideverv tjente de i hovedsak til å varsle sør Gondor om farer for den nordre provinsen Calenardhon, eller vice versa, men etter at Riksforstanderen av Gondor Cirion gav Calenardhon til Éothéod ble de i hovedsak brukt til å varsle folket i Anórien (den eneste delen av Calenardhon Gondor beholdt i sitt rike) om farer.

Budskap om hjelp mellom Gondor og Rohan ble isteden utvekslet via en budbringer som brakte den Den Røde Pil.

Under Krigen om Ringen ble vaktbaunene tent da Minas Tirith ble beleiret, og da Rohirrim red til Gondor's for å hjelpe dem, passerte de alle de syv baunene på deres vei østover.

Elendils grav var gjemt på toppen av Halifirien, det av baunefjellene som var lengst vest.
Takymetri

**Takymetri** er når en landmåler lager et situasjonskart ved hjelp av målinger i marka. Landmåleren kan bruke en totalstasjon til målingene. Sanntids GPS kan også brukes til takymetriske målinger. Takymetri vil være en mer lønnsom metode enn fotogrammetri ved kartleggingsarbeider opp til noen dekar. Ved kartlegging av større arealer vil fotogrammetri være mest lønnsomt.

Ordet ble tidligere skrevet tachy-, men ble endret til taky- av Språkrådet i 1984.