open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Frisprog

***Frisprog*** var en avis som ble utgitt av Foreldreaksjonen mot samnorsk og senere uavhengig fra 1953 til 1986. De første redaktører var Margrethe Aamot Øverland og Sofie Helene Wigert, og senere ble *Frisprog* overtatt av Arne Bonde, André Savik og Stig Michaelsen. Avisen var innledningsvis først og fremst et kamporgan, men utviklet seg etterhvert til et organisatorisk uavhengig kulturorgan med hovedvekt på litteratur og annen kunst.

Første nummer kom ut i mai 1953. Våren 1954 flyttet *Frisprog* inn i den gamle stallen i bakgården til Universitetsgaten 14. Stallen hadde tilhørt Francis Bulls far, Edvard Bull, som var huslege for Henrik Ibsen og Bjørnstjerne Bjørnson, og ble tegnet om av arkitekt Arnstein Arneberg mens fru Sofie Helene Wigert spadde ut hestemøkk som lå igjen. Det første året stod Øistein Parmann for redaksjonen, på permisjon fra *[[Morgenbladet]].* Etter at Jan E. Hansen var redaktør 1976–1980 ble den i 1981 solgt til Arne Bonde, og var deretter ikke lenger Foreldreaksjonens avis. Da Bonde ble sjef for NRK P2, lå avisen nede et halvt års tid, før den gjenoppstod under Media Invests eierskap høsten 1984. I april 1986 ble den lagt ned.

## Se også
* Riksmål
* Riksmålsforbundet

## Referanser
Sleipner

**Sleipner** eller **Sleipne** er i norrøn mytologi hesten til guden Odin. Sleipner har åtte bein og er den raskeste hesten i verden. Den løper like godt over vann som på land og i lufta.  

Sleipner er barn av hingsten Svadilfare og Loke. Den mangfoldige, tvekjønnede skikkelsen Loke gjorde seg da om til en hoppe.


Fil:Odin riding Sleipnir.jpg|Odin på Sleipner, tegnet i et islandsk manuskript fra 1700-tallet.

File:Odin, Sleipnir, Geri, Freki, Huginn and Muninn by Frølich.jpg|Odin på Sleipner med ravnene Hugin og Munin samt ulvene Gere og Freke. Vignett av Lorenz Frølich utgitt i *Den ældre Eddas Gudesange* (1895).

File:Harald Haarfagres saga - vignett 3 - G. Munthe.jpg|Gerhard Munthes illustrasjon av Odin, Sleipner og ravnene, til *[[Harald Hårfagres saga]]* i 1899-utgaven («folkeutgaven») av Snorres kongesagaer (*Heimskringla*).


## Eksterne lenker
*
Bergelme

**Bergelme**, *Bergjelme* (*Bergelmir*) er i norrøn mytologi den eneste jotnen som overlever den flodbølgen av blod som skyller over verden når Odin og brødrene hans, Vilje og Ve, dreper Yme. Bergelme og hans kone kommer seg unna ved å seile vekk i melkista si, og de blir opphav til rimtussene. Æsene fikk dermed ikke gjort helt slutt på jotnene. 

Bergelme er sønnesønn til Yme (Aurgelmir), og sønn av Thrudgelmir. De eneste skriftlige henvisningene til Bergelme er i Edda-diktet *[[Vavtrudnesmål]]* og i Snorre Sturlasons *[[Gylvaginning]]*

## Referanser
Vilje og Ve

**Vilje og Ve** (norrønt *Vile og Vé*) er i den norrøne mytologien brødrene til Odin. Bestla er deres mor og Bor er deres far. Ifølge den norrøne skapelsesberetningen drepte æsene Odin, Vilje og Ve jotnen Yme, et enormt stort og tvekjønnet urvesen, og skapte verden av liket. De tre søsknene skapte også de to første menneskene (Ask og Embla) av to trestokker som kom drivende. Vilje ga dem forstand og bevegelse. Ve ga dem form, tale, hørsel og syn.

Vilje og Ve styrte riket når Odin var borte. Snorres *Ynglingesaga* i Heimskringla forteller at en gang Odin var borte så lenge at æsene ikke trodde han skulle komme tilbake, giftet de begge seg med Odins kone, Frigg, og delte arven seg imellom. Odin kom imidlertid hjem, og tok Frigg tilbake.

Eddakvadet Voluspå sier imidlertid at det var Odin, Høne og Lodur som skapte Ask og Embla. Ve kan derfor være synonymt med *Honr*, *Høn* eller *Høne*, som Vilje kanskje er det med *Lodur*, *Loke* og *Mundilfore*.

## Referanser


## Se også
* Den norrøne skapelsesberetningen

## Eksterne lenker
*
Bestla

**Bestla** er i den norrøne mytologien ei gyger (jotunkvinne) som er hustru til Bor, og mor til Odin, Vilje og Ve. Hun omtales som datter til jotnen Bolthorn og søster til Mime. Jotunavstamningen til Odins mor er mytisk viktig, og den preget ham på mange vis.

## Referanser
Fotballklubben Mjølner

**Fotballklubben Mjølner** (stiftet 2. mars 1932) er en fotballklubb i Narvik, kjent som første lag fra Nord-Norge som spilte i øverste divisjon. Klubben hadde da vunnet en rekke Nord-Norgesmesterskap og var en av landsdelens dominerende, sammen med  Bodø/Glimt og Harstad IL. Med 1. divisjon fotball for herrer 1989 innehar klubben en 47.-plass blant toppserielagene. Den har senere befunnet seg i 2. divisjon fotball for herrer (2006) og 3. divisjon fotball for herrer (2005, 2008) under trener Ivar Morten Normark, som sammen med Dagfinn Rognmo har tatt over etter Hans Herman Henriksen

Mjølner hadde sin storhetstid på 1970-80-tallet da de spilte i førstedivisjon i 1972, som første nordnorske lag på øverste nivå. Da var laget preget av spillere som Ivar Morten Normark, Elling Bernsten, Svein Arne Henriksen, Steinar Andorsen, Jan Viktor Nilsen, Roger Nicolaisen, Rune Pettersen, Halvar Nilssen, Roy Holm, Tor-André Grenersen, Thomas Evjen og hans bror Andreas Evjen.

Herrelaget spiller i Norsk Tippingliga og skal i 2020 trenes av Jan Tore Bakli, Robin Bergfald og André Christensen.

Klubbens damelag spiller i 2. divisjon fotball for kvinner og trenes av Espen Bakke Gusjås.  

Klubben ble stiftet i 1932 ved at fotballklubbene King og Støa ble slått sammen. Med Narvik/Nor dannet klubben Narvik FK den 23. oktober 1997. Navnet ble dog skiftet tilbake til FK Mjølner i ekstraordinært årsmøte i april 2005, etter et initiativ fra næringslivet i byen. Med navneskiftet kom etter hvert en engasjert supporterklubb ved navn Malmberget.

## Tabellen

## Kilder
*Fremovers nyheter om Mjølner
*Arne Brustad (red.): *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2012042508036 Aktive fotballspillere. Bind II]*. Idrettsforlaget, Oslo 1953 (s. 504, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)

## Eksterne lenker
* 
* Steder i Nord-Norge: Narvik Stadion
Ordet (tidsskrift)

***Ordet*** er et tidsskrift som utgis fire ganger i året av Riksmålsforbundet.
## Historie
*Ordet* utkom første gang i mars 1950, med undertittelen «Tidsskrift for fri sprogutvikling». Her ble Riksmålsforbundets språkpolitikk tydelig proklamert. Den første redaktøren var André Bjerke. Med seg hadde han blant annet Arnulf Øverland og Sigurd Hoel som bidragsytere. Andre skribenter gjennom årene omfattet Agnar Mykle, Jens Bjørneboe, Carl Keilhau, Iver-Tore Svenning og Francis Bull Første nummer av *Ordet* åpnet med en artikkel av Arnulf Øverland hvor han gikk hardt ut mot «språkmakerne», de som «vil kjøre nynorsk og riksmål gjennem kjøttkvernen idag, for de vil ha sproglapskaus til middag».

Tidsskriftet utkom med ti eksemplarer per år frem til 1973, da det kom fem numre. Deretter kom det ett dobbeltnummer i 1974 som også ble benevnt som nr 6/7, 1973.

André Bjerke var redaktør til februar 1966. Deretter var Ebba Haslund redaktør i to år, ut 1967. Hun ble etterfulgt av Per Glad som var redaktør til 1974. Da ble *Ordet* lagt ned, av økonomiske årsaker. Det startet opp igjen i 1991 med Sissel Lange-Nielsen som redaktør og deretter .

## Referanser


## Se også
*Riksmål
*Foreldreaksjonen mot samnorsk
*Frisprog
Ty

**Ty** eller **Tyr** er i den norrøne mytologien krigsguden – han som rår over hvem som skal vinne i strid. Ty var også gud for ære, rettferdighet og tinget. 

Ifølge Den yngre Edda er Tyr sønnen til guden Odin, mens han i Hymeskvadet er sønnen til jotnen Hyme. Ty og Tor kan også være det tvillingparet som opptrer med store økser på danske helleristninger, og som i fellesskap het Øl.

I Snorres Edda leser vi at da æsene skulle binde Fenrisulven, krevde ulven at noen la hånden sin i munnen dens. Kun Ty hadde mot til dette. Han la høyre hånden i ulvens gap. Men lenken holdt, og æsene nektet å slippe ham fri, og Ty hadde etter dette bare en hånd. Ty var også kjent for å være den eneste som torde å mate Fenrisulven fordi den var så stor og sterk. 

Ty dør under Ragnarok, da han slåss mot Garm, og de to dreper hverandre. 

Ty opptrer i gudediktet Hymeskvadet i Den eldre Edda, der han hjelper guden Tor med å skaffe et bryggekar som er stort nok til at det kan brygges øl til alle gudene på én gang. 

## Navnet TY

Det nordiske gudenavnet Tyr stammer kanskje opprinnelig fra det indoeuropeiske ordet **deyewos*, som er relatert til den indoeuropeiske himmelguds navn **Dyews*, og er det samme ordet som ordet *[[Dyaus Pita|Dyaus]]* i Sanskrit og det greske *[[Zevs]]*. Zevs er det eneste gudenavnet i gresk mytologi vi vet med sikkerhet har en indoeuropeisk rot, nemlig **Dyews*, også **Dyews pHter*, som kan sammenliknes med *Dyaus Pitar* på sanskrit, og *Jup(p)iter*, opprinnelig *Deus Pater*, «Himmelfaren» eller «Gudefaren» på latin.  

Ty heter *Týr* på norrønt, og navnet kom fra det germanske *Tiwaz*. Ty er det eneste norrøne gudenavnet som representerer et opprinnelig indoeuropeisk grunnord som kan bety «gud», «dag» eller «himmel». Ty er derfor sannsynligvis en yngre variant av indoeuropeisk himmelgud, selv om mange av hans funksjoner og betydning ble overtatt av Tor (Þórr), som tordengud, og Odin, som fryktinngytende krigsgud, i jernalderen.

Ty har beholdt den norrøne formen *Tyr* både på svensk og dansk. Det islandske *týr* (i flertall *tívar*) brukes også som fellesnavn for «gudevesen», altså æser.

### Navn på Ty
* Týr eller Tívar (norrønt, Islandsk, engelsk)
* Tyr (norsk, svensk, dansk, tysk)
* Tyz (gotisk)
* Ti (gammelsvensk)
* Tiw, Tiu eller Tew (gammelengelsk)
* Ziu (gammelhøytysk)
Ty kan også bety "thank you" på engelsk.

### Tirsdag
Ty har ellers gitt navn til den andre dagen i uka, tirsdag, som heter *tysdag* på nynorsk, *tisdag* på svensk og *Tuesday* på engelsk. Ty var krigsgud i germansk og norrøn mytologi, og da germanerne oversatte det latinske navnet på tirsdag, *Martis dies*, «krigsguden Mars' dag», ble denne dagen til det norrøne *Týs-dagr*.

## Referanser


## Litteratur
* Gro Steinsland *Norrøn religion - Myter, riter, samfunn* Pax 2005 ISBN 978-82-530-2607-7

## Eksterne lenker
*
Angerboda

**Angerboda** (norrønt *Angrboða*, «sorgvarsleren») er i norrøn mytologi en jotunkvinne fra Jernskogen, og var mor til Lokes barn eller avkom: Fenrisulven, Midgardsormen, og dødsgudinnen Hel.

Navnet hennes kommer trolig fra det faktum at hennes avkom, Fenrisulven og Midgardsormen, kommer til å drepe Odin og Tor under Ragnarok. Odin blir slukt av Fenrisulven, og Tor og Midgardsormen dreper hverandre.

Hun er nevnt den korte utgaven av *Voluspå* som finnes i diktet *[[Hyndluljod]]* som mor til Fenris med Loke. I *[[Gylfaginning]]* er hun også nevnt som en «jotne fra Jotunheimen». Det er blitt spekulert om hun nevnes i diktet *[[Balders drømmer]]* i vers 13 hvor Odin sier at volven er mor til tre troll eller monstre:

:*«Du er ikkje volva*
:*den vise kvinna,*
:*men til tussar*
:*tri er du mor»*

Den eneste mor til tre monstre som er kjent i den norrøne mytologien er Angerboda.

## Referanser
Massekommunikasjon

**Massekommunikasjon** er kommunikasjon fra en sender til flere mottagere gjennom et medium. 

Eksempler på slike medier er: 
*Avis
*Radio
*Fjernsyn
*Reklame
*Internett
*Talere

Målet for all massekommunikasjon er at flere mottakere, på forskjellig geografisk standpunkt, skal motta budskapet senderen ønsker å formidle.

## Se også
*  Massemedier

## Kilder
*
Liste over norske aviser etter målform

**Liste over norske aviser etter målform** er en delvis opplisting av aviser ut i fra redaksjonelt språkvalg.

## Bokmål
Aviser m.v. som redigeres på bokmål og følger bokmålsnormalen fastsatt av Norsk språkråd

* *[[BA]]* (*Bergensavisen*) (radikalt bokmål)
* *[[Dagbladet]]*
* *[[Verdens Gang]]*
* *[[Dagsavisen]]*

## Nynorsk
Aviser som redigeres på nynorsk og følger nynorsknormalen fastsatt av Norsk språkråd

* *[[Avisa Møre]]*
* *[[Bygdanytt]]*
* *[[Bømlo-nytt]]*
* *[[Bø blad]]*
* *[[Dag og tid]]*
* *[[Driva (avis)|Driva]]*
* *[[Firda]]*
* *[[Firdaposten]]*
* *[[Firda tidend]]*
* *[[Fjuken]]*
* *[[Framtida.no|Framtida]]*
* *[[Grannar]]*
* *[[Grenda]]*
* *[[Hallingdølen]]*
* *[[Hardanger folkeblad]]*
* *[[Hordaland (avis)|Hordaland]]*
* *[[Kvinnheringen]]*
* *[[Marsteinen]]*
* *[[Nordhordland]]*
* *[[Os & Fusaposten]]*
* *[[Ostringen]]*
* *[[Ryfylke (avis)|Ryfylke]]*
* *[[Samningen]]*
* *[[Setesdølen]]*
* *[[Sirdølen]]*
* *[[Sogn avis]]*
* *[[Strilen]]*
* *[[Suldalsposten]]*
* *[[Synste Møre]]*
* *[[Tysnes (avis)|Tysnes]]*
* *[[Vaksdalposten]]*
* *[[Vest-Telemark blad]]*
* *[[Vikebladet vestposten]]*

## Riksmål
Aviser som redigeres på riksmål og følger riksmålsnormalen fastsatt av Det Norske Akademi for Språk og Litteratur

* *[[Aftenposten]]* – morgennummeret (*skiftet fra Riksmålsordlisten av 1952 til Det norske akademis rettskrivning av 1986 i 1990, og videre til moderat bokmål i 2006*)
* *[[Aftenposten aften]]* (*ikke lengre egen utgave*)
* *[[Budstikka]]*
* *[[Dagens næringsliv]]*
* *[[Ordet (tidsskrift)|Ordet]]*

## Ingen målpreferanse
Aviser som ikke har noen bestemt målpreferanse, men anvender flere målformer i redaksjonelle artikler

* *[[Bergens tidende]]*
* *[[Friheten]]*
* *[[Klassekampen]]*
* *[[Morgenbladet]]*
* *[[Nationen]]*
* *[[Ny Tid]]*
* *[[Panorama (nettavis)|Panorama]]*
* *[[Romsdals budstikke]]*
* *[[Stavanger aftenblad]]*
* *[[Sunnmørsposten]]*
* *[[Vårt land]]*
* *[[Avisen Agder]]*

## Uklassifisert

* *[[Adresseavisen]]*
* *[[Agderposten]]*
* *[[Avisa Nordland]]*
* *[[Bladet Tromsø]]*
* *[[Brønnøysunds avis]]*
* *[[Demokraten]]*
* *[[Finnmark dagblad]]*
* *[[Framtid i nord]]*
* *[[Fredriksstad blad]]*
* *[[Fædrelandsvennen]]*
* *[[Glåmdalen (avis)|Glåmdalen]]*
* *[[Gudbrandsdølen dagningen]]*
* *[[Hamar arbeiderblad]]*
* *[[Hamar dagblad]]*
* *[[Harstad tidende]]*
* *[[Lofotposten]]*
* *[[Namdalsavisa]]*
* *[[Nettavisen]]*
* *[[Nordlys (avis)|Nordlys]]*
* *[[Ringerikes blad]]*
* *[[Svalbardposten]]*
* *[[Oppland arbeiderblad]]*
* *[[Tidens krav]]*
* *[[Troms folkeblad]]*
* *[[Trønder-avisa]]*

## Referanser
Fenrisulven

:*For saturnmånen Fenrir, se [[Fenrir (måne)]].*

**Fenrisulven** eller **Fenresulven** (norrønt: *Fenrisúlfr*) eller **Fenre** (norrønt: *Fenrir*) er et mytisk dyr fra norrøn mytologi. Han er nevnt i Edda-diktene Voluspå, Vavtrudnesmål og Loketretten. Ifølge mytene var han sønn av Loke og Angerboda.

## Beskrivelse
Fenrisulven er en diger ulv, sønn av Loke og Angerboda, fra den norrøne mytologien. Den har to søsken, Hel og Midgardsormen, og to halvsøsken, Narve og Vale.

Da Fenrisulven skulle bindes, prøvde de først med lenken *Løding*, men denne holdt ikke. Deretter prøvde de med lenken *Drome*, som var dobbelt så kraftig. Det gikk like dårlig. 

Da sendte Odin Skirne til noen dverger i Svartalvheimen for å få dem til å smi en lenke som var sterk nok. Lenken *[[Gleipne]]* ble skapt av seks ting som ingen kan finne: fiskens åndedrett, kvinneskjegg, fuglens spytt, fjellets røtter, lyden av kattepoter og bjørnens sener. Derfor finnes ikke disse tingene den dag i dag. Gleipne var tynn og myk som et silkesnøre, men sterkere enn alle andre lenker. 

Nok en gang måtte æsene lure Fenre. De lokket ulven med seg ut på den lille øya Lyngve i sjøen Åmsvartne, og sa at dersom han ikke greide å ødelegge denne lenken, var han så svak at æsene ikke hadde noen grunn til å frykte ham, og de ville i så fall slippe ham fri. Fenre hadde mistanke om at de forsøkte å lure ham, og krevde at noen holdt hånden i kjeften hans, som pant. Bare Ty torde dette. Han la høyrehånden i kjeften til Fenre. Fenre forsøkte å riste seg løs, men lenken ble bare strammere, og slitnet ikke. Slik mistet Ty armen sin.

Fenre glefset etter dem, men da stakk de et sverd inn i kjeften hans, med spissen opp slik at han ikke kunne bite. Siklet hans ble til elven Vån. Det sies at når Ragnarok begynner, kommer Fenrisulven seg løs. 

Da vil Fenrisulven sluke Odin hel, og deretter dreper Vidar (sønnen  til Odin) ulven, ved å sette foten i ulvens underkjeve. Med begge hender griper han overkjeven på ulven og sliter munnen i stykker.

## Andre opplysninger
I Dronning Maud Land i Antarktis ligger fjellkjeden Fenriskjeften. Den høyeste toppen heter Ulvetanna (2931 moh.).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Gylvaginning, til dansk ved Finnur Jónsson, heimskringla.no
Æge

**Æge** (norrønt: *Ægir*) er i den norrøne mytologien en jotun som rår over havet. Han er gift med Rån (Ran) og har ni døtre som er bølgene. Rån fisker opp druknede sjømenn i garnet sitt. Æge kalles også Hlér og Gyme (*Gymir*). Æge er bror av Vinden og Ilden.

Æge har to tjenere; Fimafeng og Elde. Boligen hans lyses ikke opp med vanlig ild, men av skinnende gull. Lys stråler også fra mjøden, som for øvrig bar seg selv rundt til gjestene.

## Æges fest
Æge ber hvert år æsene sammen til ete- og drikkegilde. Ved en anledning har ikke Tor kommet enda, han er ute i østerveg. Æsene skryter veldig av tjenernes innsats. Loke blir så misunnelig av at andre får skryt, og plutselig slår han Fimafeng ihjel. Æsene blir rasende, og jager Loke langt til skogs. Loke føler seg urettferdig behandlet, siden han hadde blitt jagd på grunn av en ussel tjener. Han vil tilbake til festen, men blir stanset i døren av Æges andre tjener, Elde. Han råder Loke til ikke å gå inn, siden æsene er så sinte på ham, men Loke baner seg vei inn. Æsene sier at han ikke er velkommen, men listige Loke minner (som mange ganger tidligere) Odin på at de er blodsbrødre, og at han har lovet å alltid stå på Lokes side. Odin befaler derfor at de skal gi plass til Loke.

Loke setter seg og drikker, og fornærmer æsene en etter en. Æges hall er et fredlyst sted, så æsene vil ikke la seg hisse opp av det han sier. Men når Tor endelig kommer, og hører Loke, finner han seg ikke i dette, og ble så sint at Loke finner det best å stikke av. Han drar til Jotunheim, og bygger seg der en hytte med fire dører slik at han kan stikke av alle veier. Ofte skaper han seg om til en laks, og gjemmer seg i elven.

Æsene greier likevel å fange ham, og tvinger ham til å gå inn i sin vanlige kropp. De tar med seg Loke og hans sønner, Vale og Narve, til en hule. Vale føler seg fanget, så han gjør seg om til en ulv, angriper Narve og river over strupen hans før han rømmer. Æsene tar så Narves tarmer og binder Loke med dem. De blir øyeblikkelig til kaldt og hardt jern. Lokes hustru Sigyn fortviler over mannens skjebne, men får ingen nåde. Skade henger en orm over hodet til Loke slik at eiteren, ormegiften, drypper ned på ham. Sigyn finner en skål som hun holder under ormens hode, men hver gang hun må tømme den, drypper eiteren på Loke, og da vrenger Loke slik på seg at det blir jordskjelv. Slik skal Loke ligge helt til Ragnarok.

Mineralet ægirin er oppkalt etter Æge.

## Referanser
Narve

:*For mannsnavnet, se [[Narve (navn)]].*
**Narve** (Nare) er i den norrøne mytologien sønn av Loke og Sigyn. Loke og Sigyn fikk to sønner, Narve og Vale.  Narve blir drept av Vale når æsene fanger de to og Loke, for å straffe Loke. Æsene bruker da hans tarmer for å binde Loke. Se Æge. Navnet betyr 'smal, trang' trolig 'en som bor i en trang dal, eller ved et smalt sund', andre forslag er 'det var en trang fødsel, vanskelig fødsel'.

## Referanser
Vale

**Vale** (norrønt *Váli*) er i den norrøne mytologien sønn av Loke og Sigyn. Loke og Sigyn får to sønner, Vale og Narve. 

Vale blir fanget sammen med Narve og Loke når æsene tar dem med til en hule for å straffe Loke. Vale vil ikke at Loke skal straffes og forvandler seg til en ulv. Senere dreper Vale sin bror Narve.

Det er en annen Vale/Våle/Åle i den norrøne mytologien, det er Odins sønn som ble avlet med jotnekvinnen Rind for å hevne Balder ved å drepe Hod. 

## Litteratur

## Referanser
Sigyn

:*Se også [[Sigyn (roman)]], av Olav Duun

*'Sigyn''' er i norrøn mytologi gift med Loke. Sammen får de sønnene Narve og Vale.

Som straff for Balders død og fordi han fornærmet alle gudene på Æges fest, straffet æsene Loke ved å lenke ham til en stein med en eiterorm over hodet, slik at etsende gift dryppet ned på hodet hans. Sigyn forsøket da å samle opp giften i et beger, men hver gang hun måtte tømme begeret, fikk han gift ned på hodet, vred seg i smerte og rykket i lenkene. Slik forklartes fenomenet jordskjelv.
Frigg (gudinne)

**Frigg** (Frigga) er i norrøn mytologi Odins kone. Hun er datter av Fjòrgyn. Frigg var svært vakker og den mektigste av gudinnene. Hun er kjærlighets- og skjebnegudinnen. 

## Bakgrunn
Frigg kjenner menneskers skjebne like godt som Odin selv. Hun er også gudinne over ekteskapet. Hun har sin egen hall, Fensalir («Vannhallen»). Hun blandes ofte sammen med Frøya. 

Sammen med Odin får Frigg sønnen Balder, som blir drept når Loke lurer Hod til å skyte en misteltein på ham etter at Loke får nyss om at mistelteinen er den eneste skapningen på jorda som kan skade Balder. Frigg får veldig skyldfølelse etter denne hendelsen, siden hun ikke ba mistelteinen om å love å aldri skade Balder. 

Hennes sendebud er åsynjen Gnå, som rir over himmelen på hesten Hofvarpnir. Andre åsynjer Frigg knyttes til er Lin, som verner alle mennesker som Frigg ønsker å gi beskyttelse, og Fulla, som bærer Friggs eske, passer hennes sko, og kjenner alle hennes hemmeligheter. 

I Snorres *Ynglingesaga* blir Frigg kjent for blant annet å ha vært utro mot Odin, med hans brødre Vilje og Ve, en gang Odin var på reise så lenge at de trodde han var død.

De tre stjernene i Orions belte i stjernebildet Orion ble i norrøn mytologi kalt «Friggs rokk».

## Litteratur
* Gro Steinsland *Norrøn religion - Myter, riter, samfunn* Pax 2005 ISBN 978-82-530-2607-7

## Eksterne lenker
* 
* Esoterisk portrett av Frigg
* Oppslagsordet «Frigg» i ''Salmonsens konversationsleksikon'' (dansk leksikon fra 1915-1930)
* Oppslagsordet «Frigg» i ''Nordisk familjebok'' (svensk leksikon fra 1908)
Fjorgyn

**Fjorgyn** eller *Fjorgvin* (norrønt *Fjörgyn*, «jord») er beskrevet i *[[Voluspå]]* og *[[Hårbardsljod]]* som moren til guden Tor, sønn av Odin. Tor blir også nevnt som sønn av Lodyn (*Hlóðyn*) og av Jord (*Jörð*). Filologene har som regel tolket dette som at Fjorgyn og Lodyn er andre navn på Jord. Men mytologi er sjelden konsekvent og ikke alltid sammenhengende: I *[[Loketretten]]* blir Frigg, Odins hustru nevnt som «Fjörgyns mær», noe som kan tolkes som både «datter» og «møy». Snorre Sturlason nevner at Frigg er Fjorgyns datter, men dette kan være en misforståelse.

Fjorgyn er et hunkjønns navn, men det finnes også et hankjønns navn, Fjorgynn (eller Fjorgvin). Om disse er bror og søster (tilsvarende Frøy og Frøya), eller ektefeller, eller begge deler, er dog usikkert og har gitt store diskusjoner i forskningsverden. De opptrer uansett tidvis som mor til Frigg. En annen tolkning er at Fjorgyn også er et annet navn på Odin. En tredje tolkning at Fjorgyn og Lodyn (og kanskje også Jord) er et annet navn på Frigg. 'Fjör' er et gammelt ord for 'liv', og 'gyn' kan bety kvinne, eller mor.

Om fellesnevneren er Jord (*Jörð*) opptrer hun som en gudinne, åsynje, og i henhold til Snorre som både datter av og gift med Odin, og nevnes flere steder også som mor til Tor. Navnet gir assosiasjon til en fruktbarhetsgudinne som personifiseringen av jorden og den fruktbare jorden, og er kanskje svært gammel og går tilbake til en kult rundt modergudinnen.

## Skriftlige kilder
Fjorgyn er attestert i *[[Den eldre Edda]]* og i Eddadiktet *[[Hårbardsljod]]*, vers 56, og i *[[Voluspå]]*, vers 56. I *[[Loketretten]]* i vers 26 er også nevnt. Hun nevnes også i *[[Gylvaginning]]* (kapittel 9) og *[[Skaldskaparmål]]* (kapittel 19) i *[[Den yngre Edda]]*. I kvadene nevnes Fjorgyn tidvis som kjenning for «jord» eller «land».

## Teorier
### Guddommelig par
Hilda Ellis Davidson har teoretisert at Fjorgyn og Fjorgynn kan ha representert et guddommelig par hvor lite informasjon har blitt bevart for ettertiden, tilsvarende med andre mytologiske figurer som Ull og (teoretiserte) Ullin, Njord og Nerthus, og attesterte Frøy og Frøya.

### Fjorgyn og Jord
Rudolf Simek har hevdet at Fjorgyn er ganske enkelt et annet navn for Jord ettersom hun ikke opptrer i *Den yngre Edda* som en særskilt gudinne. At hun heller ikke opptrer andre steder i skaldekvadene «som vil være forventet som et rent litterært alternativ til Jord kan man merke seg.»

### Indoeuropeisk opprinnelse
Det har blitt fremmet teorier om at Fjorgyn kan representere en forlengelse av en tidligere ureuropeisk gud/gudinne for torden eller regn grunnet indoeuropeiske lingvistisk forbindelse mellom norrøne Fjorgyn, den hinduistiske regnguden Parjanya, den litauisk guden Perkūnas, og den slaviske guden Perun.

## Referanser
Magne (norrøn mytologi)

**Magne** (*Magni*) er i den norrøne mytologien sønn av Tor og jotunkvinnen (gygren) Jernsaksa.

Da han var tre dager gammel reddet han livet til Tor ved å fjerne Rungnes fot fra Tors hals. Som takk for dette fikk Magne Rungnes hest, Gullfakse (Gullmane) etter at Rungne ble drept i kamp mot Tor.

Både Magne og broren Mode overlevde Ragnarok og tok etter dette med seg Mjølner til Idavollen der de overlevende skal samles.

Den sterke Magne blir sett på som en personifikasjon av Tors egne karakteristika, som hans personifiserte styrke.

## Referanser
Magni

**Magni** kan referere til:

*Magni (mannsnavn), et færøysk og islandsk mannsnavn
*Magni (kvinnenavn), et norsk kvinnenavn
*Magne (norrøn mytologi), en person i norrøn mytologi, også kalt Magni
Meile

**Meile** (gammelnorsk: [ˈmɛile], «den vakre») er i den norrøne mytologien en av Odins seks sønner og bror av Tor. Meile er nevnt i *[[Den eldre Edda]],* satt sammen på 1200-tallet fra tidligere tradisjonelle kilder, og *[[Den yngre Edda]],* skrevet på 1200-tallet av Snorre Sturlason. Bortsett fra Meiles forhold til Odin og Thor, er det ikke gitt ytterligere opplysninger om guddommen i noen av kildene.
 
Meile nevnes i *[[Hårbardsljod]]* der Tor kvad: «Eg er Odins son og bror til Meile». Siden Odin hadde seks sønner og Tor spesifikt bare nevnte Meile, kan man kanskje gå ut ifra at de også hadde samme mor, nemlig Fjorgyn.

Meile får fire omtaler i *Den yngre Edda-*fortellingen *Skáldskaparmál.* Kapittel 17 inneholder vers fra diktet *[[Haustlong|Haustlöng]]* (tilskrevet 1000-tallets skald Þjóðólfr av Hvinir), der Thor omtales som «Meiles bror». I kapittel 22 er det gitt ytterligere sitater fra *Haustlöng,* hvor det brukes en kenning for åsen Hœnir som refererer til Meile («step-Meile»). Kapittel 23 inneholder et sitat fra et verk av Þjóðólfr av Hvinir som omtaler Thor som «Meiles bror». I kapittel 75 er Meile oppført blant navn på æsene og som en sønn av Odin (mellom gudene Balder og Víðarr).

## Eksterne lenker
*
* Hårbardsljod
* Hárbarðsljóð
Åsgard

:*For det norske oljefeltet med samme navn, se [[Åsgardfeltet]]; se også andre betydninger under oppslaget [[Åsgård]].*
**Åsgard** (norr. *Ásgarðr*) er i norrøn mytologi plassen som æsene bygget til seg selv, midt i Midgard, for at menneskene ikke skulle kjenne seg alene og forlatt. Her bodde også åsynjer. 

Åsgard er en veldig gudeborg, beskyttet av tykke murer. For å komme dit må man ri over regnbuebroen Bifrost. Rundt Midgard ble det reist sterke forsvarsverker – for utenfor, i det ville og ukjente, herjer mørke og uhyggelige krefter. Her – i Utgard og Jotunheim – bor jotner og troll. Slik er alt ordnet: lik årringer i tre. Og ytterst ute – på alle kanter – bølger det store verdenshavet. Her bor også Midgardsormen. 

Midt i Åsgard har gudene plantet et tre, Yggdrasil. En av røttene ligger i Åsgard, en annen rot er i Jotunheim og en tredje i Nivlheim. Grenene strekker seg så langt ut at de favner hele verden. Yggdrasil er verdens sentrum – og så lenge treet er grønt og frodig, og bærer friske skudd – så lenge vil verden bestå.

Ved en kilde i Åsgard lever det tre skjebnegudinner – Urd, Verdande og Skuld. De kalles norner. Nornene kjenner skjebnen til hvert levende vesen og vet hvordan det vil gå med alt og alle.

## Se også

*Norrøn kosmologi
Åsynjer

**Åsynjer** er i den norrøne mytologien gudinner, det vil si kvinnelige æser . De bor i Åsgard sammen med de andre æsene. Norrøn stavemåte står i parentes.

De viktigste åsynjene: 
*Frigg (*Frigga*)– Odins hustru, og mor til Balder. Den viktigste åsynjen 
*Såga (*Saga*) – opprinnelig identisk med Frigg
*Siv (*Sif*)– Tors hustru, mor til Mode og Trud
*Nanna – Balders hustru, mor til Forsete
*Idunn (*Iðunn*)– Ungdomsgudinne, Brages hustru
*Gjevjon (*Gevjon*, *Gefion*) – Skjolds hustru 

Andre åsynjer: 
*Eir – legekunstens gudinne
*Fulla – Friggs tjener som kjenner alle Friggs hemmeligheter
*Sjavn (*Sjovn*) – Elskovsgudinne 
*Lovn (*Lofn*) – hjelper mennesker til å få tillatelse fra Odin eller Frigg til å bo sammen
*Val (Vår) – overvåker menneskers edsavlegging
*Syn – 
*Lin (Hlin) – Friggs tjener, som passer på mennesker som Frigg ønsker beskyttet 
*Snotra (*Snotr*) – «Den vise» – den mest dannede og grasiøse av åsynjene
*Gnå (*Gna*) – Friggs sendebud som rir over himmelen på hesten Hofvarpnir
*Sol (*Sól*)– styrer vognen som drar sola over himmelen
*Bil – søster av Hjuke som ledsager månen rundt jorda
*Jord (*[[Fjorgyn]]*) – jordens gudinne, datter til Natt, og mor til Tor
*Rind (*Rindr*) – en av Odins medhustruer, mor til Våle (Vale)

## Referanser



## Litteratur
Stereofoni

**Stereofoni**, eller bare **stereo** er en lydgjengivelse som har to eller flere lydkanaler som er ment å avspilles samtidig gjennom separate høyttalere. I generell bruk av ordet «stereo» menes det som regel å bety «to kanaler», men det er ikke nødvendigvis tilfelle. Tidligere ble lyden gjerne delt i to, men i dag innebærer bruken av stereo at lydbildet generelt tilføres en dybde og mulighet til å retningsbestemme hvor lyden kommer fra.

Ordet stereofoni er avledet fra greske στερεός (*stereos*), «fast», «solid» + φωνή (*phōnē*), «lyd», «tone», «stemme» og ordet ble først benyttet i 1927 av selskapet Western Electric som analogt til ordet «stereoskopisk».

## Referanser


## Se også
* Lydopptak
* Monofoni (lydteknikk)
* Stereoanlegg
* Surround-lyd
Gere og Freke

**Gere og Freke** er i den norrøne mytologien Odins to ulver. Navnene betyr "den grådige" og "den glupske".
De nevnes i *[[Grimnismål]]* («Grimnnes tale»):

:*Gere og Freke <br />
:*metter den kampvante, 
:*stolte Seiersfader <br />
:*Av vin alene 
:*den våpensmykkede <br />
:*Odin alltid lever 

Ulvene får all mat som Odin serveres i Valhall, siden han lever av vin alene. Odin sender dem ut i verden for å hente nytt til ham.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Gere og Freke, Store norske leksikon
* Freke og Gere, Den store danske
* [Grimnismål, til norsk ved G. A. Gjessing, heimskringla.no](http://heimskringla.no/wiki/Grimnesord_(Gr%C3%ADmnesm%C7%AB%CC%81l))


File:Odin from Lejre.jpg|Miniatyrfigur i sølv fra omkring 900 som trolig forestiller Odin på trona Lidskjalv med ulvene Gere og Freke og ravnene Hugin og Munin. Funnet ved Lejre i Danmark 2009, utstilt i Roskilde Museum.

File:Odin, Sleipnir, Geri, Freki, Huginn and Muninn by Frølich.jpg|Odin på hesten Sleipner med Gere og Freke og Hugin og Munin. Vignett av Lorenz Frølich utgitt i *Den ældre Eddas Gudesange* 1895.
Valaskjalv

**Valaskjalv** er i den norrøne mytologien Odins bolig i Åsgard. Det er den øverste gården i Åsgard. Her sitter Odin i sitt høysete, Lidskjalv. Herfra ser han ut over hele verden. 

Grimne omtaler Valaskjalv slik i Grimnismål (Grimnes tale):  

Der er en tredje Gård; 
de gode Guder 
har trukket dens Saler med Sølv 
Valaskjalv heter Borgen 
den, som seg bygget, 
en As i årle dager

## Referanser



## Litteratur
Lidskjalv

**Lidskjalv** (norrønt: *Hliðskjálf*) er i den norrøne mytologien Odins høysete i borgen  Valaskjalv i Åsgard. Herfra ser Odin ut over hele verden og vet hva hver mann gjør. Lidskjalv er omtalt i Den yngre Edda (Gylvaginning), og nevnes også i de eldre eddadiktene Grimnesmål og Skirnesmål.

Snorre Sturlason skriver i Edda: *«Þar er einn staðr, er Hliðskjálf heitir, ok þá er Óðinn settist þar í hásæti, þá sá hann of alla heima ok hvers manns athæfi ok vissi alla hluti þá er hann sá.»

== Referanser ==
<references/>

== Eksterne lenker ==
* [https://snl.no/Lidskjalv Store norske leksikon, Lidskjalv]
* [http://heimskringla.no/wiki/Her_begynder_Gylfis_%C3%98jenforblindelse Heimskringla.no, Gylvaginning]

<gallery widths="200" heights="150">
File:Frigg and Odin in Grímnismál by Frølich.jpg|[[Frigg]] og ektemannen [[Odin]] på trona Lidskjalv med utsyn over hele verden som beskrevet i *Grímnismál*. Tegning av [[Lorenz Frølich]] til *Den ældre Eddas Gudesange'' utgitt i 1895.
Særimne

**Særimne** (norrønt *Sæhrímnir*, «sotet sjødyr») er i norrøn mytologi den galten som hver dag spises i Valhall, når Odin ber sammen til etegilde. 

Snorre Sturlasons *[[Edda]]* forteller at selv om Særimne blir spist om dagen, er den like hel, og levende om kvelden. Kvadet *[[Gylvaginning]]* (*Gylves synkverving*) i den første delen av Snorres *[[Den yngre Edda]]* lyder:

*Andhrímnir heitir steikarinn, en Eldhrímnir ketillinn* 
:«Andrimne heter kokken, og Eldrimne kjelen».

## Referanser
Andrimne

**Andrimne** (*Andrimner*) er i den norrøne mytologien kokken som hver dag koker galten Særimne i gryta Eldrimne, når det er etegilde i Valhall:
:«*Endhrímnir heitir steikarinn, en Eldhrímnir ketillinn*» (Andrimne heter kokken, og Eldrimne kjelen).

Snorres Edda forteller at selv om Særimne blir spist om dagen, er den like hel og levende om kvelden. Kvadet Gylfaginning lyder:

## Referanser
Georg-August-Universität Göttingen

**Georg-August-Universität** ligger i Göttingen, og ble grunnlagt 1734 av Georg II, kurfyrste av Hannover og konge av Storbritannia. Det fikk fort en ledende posisjon, startet med fire fakulteter og ble et av de største og mest populære universitetene i Europa etter studenttall. Universitetet var dessuten et av den tyske opplysningsbevegelses arnesteder.

1738 ble Theatrum Anatomicum bygget, 1739 ble dets botaniske hager anlagt og 1751 ble det første stjerneobservatoriet åpnet.

Kjente forskere som har hatt sitt virke ved universitetet i Göttingen inkluderer fysikeren Lichtenberg, antropologen Blumenbach og matematikeren Carl Friedrich Gauss, oppfinneren av den såkalte Gausskurven (normalfordeling) som nå brukes som modell for fordeling av karakterer ved norske universiteter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Draupne

**Draupne** (*Draupnir*, *Drypner*) er i den norrøne mytologien ringen til Odin. Ringen er smidd av dvergen Sindre og hans bror Brokk. Hver niende natt drypper den åtte like praktfulle ringer.

Den ble gitt som én av tre gaver til gudene den gangen Loke hadde veddet hodet sitt på at Sindre ikke greide å smi like prektige gaver som han hadde. Loke hadde klippet av håret til Siv, Tors kone, og for å bøte på dette hadde han fått sønnene til mestersmeden Ivalde og fått dem til å lage tre gaver. Lokes gaver var magisk gullhår til Siv (og Tor), båten Skibladner til Frøy og spydet Gungne til Odin. Sindre og Brokk lagde Draupne til Odin, grisen Gyllenbuste til Frøy og hammeren Mjølner til Tor, og med disse gavene vant de veddemålet.

I Gylfaginning kan vi lese om Balders død. Under Balders bålferd la Odin Draupne på bålet. Hermod dro til Hel for å hente Balder tilbake, og da han dro tilbake for å undersøke om alt og alle i hele verden sørget over Balder, tok han Draupne med seg tilbake, og ga den til Odin. 

I Skirnesmål tilbyr Skirne (Frøys tjener) Draupne til Gerd Gymesdatter for å få Gerd til å gifte seg med Frøy. 

Da byr jeg deg ringen 
som på bål ble lagt 
med Odins unge sønn; 
åtte jevntunge 
drypper av den, 
hver niende natt. 

Frøy hadde sett Gerd, og hadde stor hjertesorg fordi han trodde han ikke kunne få henne. Skirne får Gerd til slutt til å gi Frøy «noen ømme favntak»...

Barre heter 
som vi begge vet, 
en lun og stille lund; 
der vil Gerd unne ham 
ømme favntak 
når ni netter er gått 

Draupne er også navnet på en dverg som nevnes i Voluspå (Volvens fortelling om fortid og framtid).

## Referanser
Regierungsbezirk Braunschweig

**Regierungsbezirk Braunschweig** var en av de åtte administrative regionene i delstaten Niedersachsen. Den omfattet 8 099,08 km² og hadde 1&nbsp;664&nbsp;019 (2003) millioner innbyggere. Ved utgangen av 2004 ble alle Regierungsbezirke i Niedersachsen oppløst.

## Administrativ inndeling

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bezirksregierung Braunschweig
Göttingen

**Göttingen** (plattysk *Chöttingen*) er en by i Regierungsbezirk Braunschweig i det sydlige Niedersachsen.

## Historie

Göttingen nevnes første gang 953 under navnet *Gutingi*. Omkring 1200 får stedet byprivilegier. I årene 1351 til 1572 tilhørte Göttingen Hansaforbundet.

1737 ble Georg-August-Universität åpnet, og i 1854 ble byen tilsluttet jernbanenettet: Sydbanen.

## Kjente personer
* Arthur Auwers, astronom
* Carl Friedrich Gauß, matematiker og astronom
* Adolf Wilhelm Hermann Kolbe, kjemiker
* Georg Christoph Lichtenberg, matematiker, eksperimentell fysiker og aforismeforfattere

## Universitet
* Georg-August-Universität

## Referanser


## Litteratur
* Saathoff, Albrecht (1937): *Geschichte der Universitätsstadt Göttingen*

## Eksterne lenker
* 
* Die Geschichte der Stadt Göttingen und der Universität
Tysk Øst-Afrika

**Tysk Øst-Afrika**, på tysk *Deutsch-Ostafrika*, var en tysk koloni i Afrika fra 1884 til 1918. Den omfattet 958 300 km², og utgjorde det området som er dagens Tanzania (unntatt Zanzibar), Rwanda og Burundi. 

## Se også
* Liste over tidligere tyske kolonier
* Felttoget i Øst-Afrika

## Eksterne lenker
*
Liste over tidligere tyske kolonier

**Tyske kolonier** omfattet flere kolonier som Tyskland som europeisk stormakt skaffet seg i den tredje verden fra 1880-tallet. 

Ved Berlin-konferansen i 1884 ble landområdene i Afrika fordelt mellom europeiske nasjoner, og landegrensene, som fremdeles gjelder for dagens afrikanske stater, ble tegnet opp. Tyskland kom sent inn i kappløpet, og måtte nøye seg med færre og mindre kolonier enn Storbritannia og Frankrike. Tysklands viktigste kolonier lå likevel i Afrika, mens de øvrige, blant annet i Stillehavet, var av mindre størrelse.

Tyskland mistet koloniene sine etter nederlaget i første verdenskrig i 1918. I fredsavtalen etter krigen, Versaillestraktaten, ble de tyske koloniene delt mellom seierherrene som mandatområder under tilsyn av Folkeforbundet. 

Under andre verdenskrig kjempet Tyskland og Storbritannia om herredømmet i deler av Nord-Afrika. De tyske styrkene ble mottatt som befriere av mange arabere, særlig i den daværende britiske kolonien Egypt. Ingen nordafrikanske områder fikk imidlertid status som tyske kolonier i den tiden de var under tysk kontroll.

## Tyske kolonier
Av Det tyske rikets flateinnhold utgjorde det egentlige Tyskland i Europa bare 17&nbsp;%, mens koloniene stod for de prosenttall som angis i parentes. 

### I Afrika
* Tysk Sydvest-Afrika (26 %)
* Tysk Østafrika (31 %)
* Kamerun (15 %)
* Togoland (3 %)

### I Kina
* Kiautschou (Jiaozhou)

### I Stillehavet
* Keiser Wilhelms land (Ny-Guinea) (8 %)
* Bismarckøyene
* Samoa (tysk del)
* Salomonøyene (tysk del)
* Nauru
* Karolinene (i dag Mikronesiaføderasjonen og Palau)
* Marianene
* Marshalløyene

## Etter første verdenskrig
I henhold til Versaillestraktaten artikkel 22 skulle Tyskland miste alle sine kolonier, og aldri få dem igjen. Formelt var det da Folkeforbundet som delte ut områdene som mandatområder, men alle områdene gikk til seiersmaktene. Det britiske imperiet og Frankrike fikk betydelige områder i Afrika, mens de tidligere tyske koloniene Stillehavet og Kina gikk til Japan nord for ekvator, og til det britiske imperiet sør for ekvator.

#### Afrika

#### Stillehavet og Kina

## Eksterne lenker
* 
* Tyske koloniflagg
Åttetallsystemet

**Åttetallsystemet** eller **det oktale tallsystemet** har åtte som grunntall, slik at begynnelsen på rekken med naturlige tall skrives som 0, 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 20, 21, 22, 23, 24, 25, 26, 27, 30, … 

I titallsystemet (desimaltallsystemet) er grunntallet 10, og verdien et siffer representerer på dens plassering gis som et multiplum av 10. 
Dvs. første siffer har verdien x·100, andre siffer har verdien x·101 osv., der x er et siffer  mellom 0 og 9. 
I åttetallsystemet kan første siffer skrives som x·80, andre siffer som x·81 osv. der x er et tall mellom 0 og 7.

De første 16 positive heltallene skrives på følgende måte:

Yukienes språk i California og pameanske språk i Mexico har åttetallssystemer. I disse språkene brukes mellomrommene mellom fingrene til å telle med, ikke fingrene selv.

Oktalsystemet var tidligere mye brukt i datateknikken, men er etter hvert blitt avløst av sekstentallsystemet. Levninger av denne bruken finnes for eksempel i rettighetssystemet i Unix.

## Omregninger
For å konvertere et tall fra åttetallsystemet til titallsystemet multipliserer man hvert siffer med en potens av åtte og adderer, som vist i eksempelet med tallet 3148 nedenfor:
 **3**×82 + **1**×81 + **4**×80 = 3×64 + 1×8 + 4×1 = 204.
Tallet 3148 i åttetallsystemet blir altså 204 i titallsystemet.

For å konvertere et tall fra titallsystemet til åttetallsystemet må man gjentatte ganger utføre heltallsdivisjon med grunntallet 8 og merke seg resten, som vist i eksempelet med tallet 204 nedenfor:

Så begynner man med restene nedenfra. Tallet 204 blir dermed 3148 i åttetallsystemet.

## Referanser
Naturlig tall

Et **naturlig tall** er i matematikken enten et *positivt [[heltall]]* (1, 2, 3,...) eller *ikkenegativt heltall* (0, 1, 2,...). 

Den første definisjonen brukes oftest i tallteorien mens den siste brukes innenfor predikatlogikk, mengdelære og datateknologi.

## Notasjon
Mengden av naturlige tall noteres \mathbb{N} eller **N**. For å unngå misforståelse om hvorvidt null er inkludert, brukes ofte følgende notasjon for å betegne henholdsvis mengden av ikkenegative tall og mengden av positive tall:
: \mathbb{N}_0 = \{ 0, 1, 2, \ldots \}; \quad \mathbb{N}^* = \mathbb{N}_1 = \{ 1, 2, \ldots \}. 

## Litteratur
* 
* 
* 
*
Ragnhild Sigurdsdatter

**Ragnhild Sigurdsdatter** (Ragnhildr Sigurðardóttir) var gift med Halvdan Svarte. Hun var barn av Sigurd Hjort Helgesson (ca. 810 -) og Tyrne Haraldsdotter (ca. 822 -). Hun ble født ca. år 840, på Ringerike, død ca. 858.

Sammen med Halvdan Svarte fikk hun Harald Hårfagre, ca. år 850.

Snorre forteller i *[[Heimskringla]]* om Ragnhilds drøm før Harald ble født:
:*«Dronning Ragnhild drømte store drømmer. Hun var en klok kvinne. Engang drømte hun at hun syntes hun sto ute i hagen sin og tok en torn (en nål i en spenne) ut av serken. Og mens hun sto og holdt på tornen, vokste den slik at den ble en lang tein, og den ene enden nådde jorden og ble straks rotfast, og like etter var den andre enden av treet høyt opp i luften; så syntes hun treet var så stort at hun nesten ikke kunne se toppen på det, og det var et under så tykt som det var; nederste delen av treet var rød som blod, og treleggen oppover var fager og grønn, men oppe i greinene var det snehvitt; det var mange store greiner på treet, noen langt oppe og noen langt nede, og greinene var så store at hun syntes de bredde seg over hele Norge og enda lenger.»*

Denne drømmen ble tolket som et forvarsel om sønnen hennes; den grønne stammen som tegn på at hans rike skulle blomstre. Øverst var treet hvitt, noe som angivelig tydet på at han ville bli gammel og hvithåret. Mange kvister og greiner på treet varslet om at han ville få mange etterkommere spredd utover hele landet.

Denne «drømmen» er et vandresagn som kjennes fra andre kilder. Om Kyros den stores mor, Mandane, fortelles det at hennes far, kong Astyages av Media, drømte om datteren at en plante vokste ut av livmoren hennes og bredde seg over hele verden.Erling Sandmo: *Tid for historie* (s. 64), Universitetsforlaget 2015, ISBN 978-82-15-01644-3 En drøm skal ifølge Herodot også ha advart kong Astyages om at hans ufødte dattersønn kom til å true hans eget liv. Også Herleva, mor til Vilhelm Erobreren, skal ha drømt om et tre mens hun gikk gravid med sønnen. Dette treet spiret fra magen hennes og vokste seg så stort at det dekket hele Normandie og strakte seg over kanalen og dekket kongedømmet England. Men den tidligste omtale av Herlevas drøm skriver seg fra 1125 da William av Malmesbury omtalte den.

## Referanser
Kings of Convenience

**Kings of Convenience** er en norsk indie og indie folk-duo bestående av Erlend Øye og Eirik Glambek Bøe fra Bergen. 

## Historie
Øye og Bøe ble begge født i 1975, og har kjent hverandre siden de deltok i en geografikonkurranse da de var bare 10 år gamle. Da de var 16 år gamle, spilte de sammen i bandet Skog sammen med to andre venner, og utga en EP, *Tom Tids Tale*, før gruppen ble oppløst. Senere dannet de to duoen Kings of Convenience. 

De signerte kontrakt i 1999 med det amerikanske plateselskapet Kindercore Records, etter å ha deltatt på europeiske festivaler den sommeren. Deres første singel var låten «Toxic Girl» som ble gitt ut på slutten av 1999. For låten ble de nominert til Alarmprisen 2001 i klassen årets låt. De gav ut debutalbumet *[[Quiet Is the New Loud]]* i 2001. Albumet ble produsert av Coldplay-produsenten Ken Nelson. Albumet ble svært populært, og mottok gode kritikker.  For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2001 i klassen årets nykommer og til Alarmprisen 2002 i klassen årets popalbum. *[[Versus (Kings of Convenience album)|Versus]]*, et album med remixer av sangene fra *Quiet Is the New Loud*, kom ut kort tid etterpå.

Etter gjennombruddsåret ble det ikke hørt mye fra bandet. Øye utgav solo-materiell og albumet *[[Unrest (Erlend Øye album)|Unrest]]* da han bodde i Berlin, samtidig som han hadde et sideprosjekt kalt The Whitest Boy Alive. Det var ikke før i 2004 at oppfølgeren ble utgitt, *[[Riot on an Empty Street]]*. Musikkvideoen til «I'd Rather Dance With You», den andre singelen fra albumet, toppet MTVs europeiske liste som den beste musikkvideoen i 2004, og vant den norske Alarmprisen 2005 for beste video. Videoen og låten var også nominert til beste musikkvideo under Spellemannprisen 2004 og årets låt under Alarmprisen, mens albumet var nominert i popkategorien under begge utdelingene.

Det tredje albumet, *[[Declaration of Dependence]]*, ble utgitt 20. oktober 2009. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2009 i klassen popgruppe samt i klassen årets musikkvideo for «Boat Behind» fra albumet.

I 2014 ble det publisert en bok, skrevet av kulturjournalist Ørjan Nilsson, med tittel *Quiet Is the New Loud* som handler om Kings of Conveniences album fra 2001. Erlend og Eirik promoterte boken med en tour i 2015 hvor de spilte alle sangene fra debutalbumet.

## Diskografi
* *[[Quiet Is the New Loud]]* (2001)
* *[[Versus (Kings of Convenience-album)|Versus]]* (2001)
* *[[Riot on an Empty Street]]* (2004)
* *[[Declaration of Dependence]]* (2009)
* *[[Peace or Love]]* (2021)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  historisk hjemmeside til 01-2012 på internet archive
*  Kings of Convenience - The Documentary, en engelskspråklig dokumentarfilm om Kings of Convenience av Stian Sævig Film på YouTube
Gyda Eiriksdatter

**Gyda Eiriksdotter** (*Gyða Eiríksdóttir*) var ifølge islandsk overlevering hos Snorre datter av småkongen Eirik av Hordaland, og en av Harald Hårfagres hustruer. Hun ble oppfostret hos en storbonde i Valdres. Sagnet beretter at da Harald ba henne bli frillen hans, skal hun ha svart at hun bare ville ha ham om han ble enekonge over Norge.

Dette skal han ha gått med på, og klippet heller ikke håret før samlingen var fullført. Dette skal ha vært årsaken til tilnavnet «Hårfagre».

Etter rikssamlingen skal de ha giftet seg og fått barna Ålov Årbot, Rørek, Sigtrygg, Frode og Torgils. 

Snorre hevder at Torgils ble den første norske konge i Dublin, men dette beror trolig på en forveksling av Torgils og vikinghøvdingen Turgeis som var konge der i årene 830-45. 

Datteren Ålov Årbot ble gift med sin fars allierte Tore «Teiande» Ragnvaldsson, sønn til Ragnvald Mørejarl. Tore ble utnevnt til kong Haralds jarl over Møre, samme riket som hans far Ragnvald hadde hatt. 

Den danske jurist og historiker Gustav Ludvig Baden (1764-1840) var forut for sin tid, da han i artikkelen *Talere og Digtere upaalidelige Hjemmelsmænd i Historien*, trykt i *Budstikken* nr 5, forkastet store deler av historiske overleveringer. Om Gyda Eiriksdatter skrev han at «*dette [[Frieri]] aabenbart er taget af en [[ridderroman|Ridder-Roman]], thi i Middelaldrens Ridder-Begivenheder forekomme just flere af det slags.*» 

## Referanser