Bispedømme

**Bispedømme** (norrønt: *biskupsdǿmi*) er et kirkelig forvaltningsområde (administrativt og geografisk) der en biskop har sin virksomhet og er overhode for de lokale kirkene i trossamfunnet, innenfor de geografiske grensene. Betegnelsen brukes i Den katolske kirke, i Den anglikanske kirke og i en del lutherske kirker, deriblant Den norske kirke. Før 1919 ble bispedømmet kalt stift i Norge, noe det fortsatt kalles i blant annet Danmark og Sverige. I Den ortodokse kirke har man en tilsvarende enhet, normalt kalt *eparki*. Alle bispedømmer i Den norske kirke skal etter lov av 16. juni 1933 ha et bispedømmeråd.

## Den norske kirke

Det er 11 lutherske bispedømmer i Norge:

* Oslo bispedømme *(opprinnelse i 1070)*
* Borg bispedømme *(opprettet i 1969)*
* Hamar bispedømme *(opprinnelse i 1153, opprettet 1864)*
* Tunsberg bispedømme *(opprettet 1948)*
* Agder og Telemark bispedømme *(opprettet 1682)*
* Stavanger bispedømme *(opprinnelse i 1125, opprettet 1925)*
* Bjørgvin bispedømme *(opprinnelse i 1070)*
* Møre bispedømme *(opprettet 1983)*
* Nidaros bispedømme *(opprinnelse i 1070)*
* Sør-Hålogaland bispedømme *(opprinnelse i 1804, opprettet 1952)*
* Nord-Hålogaland bispedømme *(opprinnelse i 1804, opprettet 1952)*

Inntil 1998 var regelen at Oslo biskop fungerte som kirkens preses. Fra dette året ble det besluttet at presesfunksjonen skulle gå på omgang, med valg hvert fjerde år. Ved bispemøtet i 2011 ble det er opprettet en fast presesbiskop vil være «fremst blant likestilte» (primus inter pares), liknende erkebiskopen i Svenska kyrkan og i den Den evangelisk-lutherske kirken i Finland. Dette bispeembete skal bruke det meste av sin tid på presesoppgaver, med Nidarosdomen som felles domkirke med Nidaros biskop, og med Nidaros domprosti som tilsynsområde.

Bispedømmene er organisert i to parallelle strukturer. De består av prostier, men også av kirkelige fellesråd.

## Den katolske kirke i Norge
Opprinnelig (fra 831 til 1103) var Norge en «misjonsmark» som organisatorisk lå under erkebiskopen av Reims i Frankrike. Frem til 1152 var så kirken i Norge underlagt Lund i Skåne som den gangen tilhørte Danmark. I 1152/53 ble erkebispesetet i Nidaros (Trondheim) opprettet og omfattet Norgesveldet.

Allerede i 1070, før landet fikk egen erkebiskop, var det opprettet tre bispedømmer med bispeseter i Alpsa, Biargina og Nithirosa, hvilket var Oslo, Bjørgvin (Bergen) og Nidaros (Trondhjem). Etter hvert ble antallet katolske bispedømmer utvidet til fem, ved at Stavanger bispedømme ble opprettet i 1125 og Hamar bispedømme ble opprettet i 1153. Disse fem regnes således som de fem historiske bispesetene i Norge.

I dag er det tre katolske kirkedistrikter (et bispedømme og to territorialprelaturer) i Norge:

* Oslo katolske bispedømme
* Trondheim stift
* Tromsø stift

## Den evangelisk-lutherske kirke i Norge
Etter reformasjonen i 1536-7 ble antallet bispedømmer (stift) i Norge redusert til fire:
* Christiania stift (innlemmet Hamar bispedømme).
* Stavanger stift 
* Bergen stift
* Trondhjems stift

### Senere endringer
* 1624: Oslo stift fikk navnet Christiania stift, fra 1877 skrevet *Kristiania stift*
* 1682: Bispesetet til Stavanger stift flyttet til Christianssand og gitt navnet Christianssand stift.
* 1804: Tromsø stift skilt ut fra Trondhjems stift. Endret i 1919 navn til Hålogaland bispedømme
* 1864: Hamar stift skilt ut fra Christiania stift
* 1925: Stavanger bispedømme skilt ut fra Kristiansand bispedømme
* 1947: Tunsberg bispedømme skilt ut fra Oslo bispedømme
* 1952: Hålogaland bispedømme delt i Sør-Hålogaland bispedømme og Nord-Hålogaland bispedømme
* 1969: Borg bispedømme skilt ut fra Oslo bispedømme
* 1983: Møre bispedømme skilt ut fra Bjørgvin bispedømme og Nidaros bispedømme

## Referanser