open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Domenico Montagnana

**Domenico Montagnana** (født 1686, død 1750) var en italiensk instrumentmaker som er anerkjent som en av de beste fiolin- og cello-byggere i sin tid.

Montagnana-instrumenter, spesielt hans celli, er svært ettertraktete instrumenter både blant orkestre og solister, og prisene kan nå flere millioner dollar på auksjoner.

## Biografi
Montagnana ble født i Lendinara i Italia i 1685, og startet med bygging av strykeinstrumenter i Venezia i 1701. Alt i 1711 drev han her sitt eget instrumentverksted i Calle degli Stagneri i byen. I 1730 utviklet han sitt særegne fiolindesign, men det er først og fremst hans celli som har sikret hans ettermæle som instrumentmaker.

## Instrumenter
Mange av Montagnanas instrumenter er fortsatt i bruk, og blant musikerne som spiller eller har spilt instrumenter bygd av ham er Lionel Tertis, Lynn Harrell, Mischa Maisky, Truls Mørk, Alfred Wallenstein, Josef Roismann, Yo-Yo Ma, Maurice Eisenberg, Emanuel Feuermann, Daniel Saidenberg, Orlando Cole, Nathaniel Rosen, Ralph Kirshbaum og Eldbjørg Hemsing.

## Referanser
Kjempenes grav

**Kjempenes grav** (italiensk: **Tomba dei giganti**) er navnet arkeologer og lokalbefolkning har gitt til en type megalittgrav fra bronsealderen man finner på Sardinia i middelhavet. Til nå er det funnet 321 slike graver på øya.
5. departement

**5. departement** var i perioden 1814–1818 en av enhetene i den norske sentraladministrasjonen.

2. mars 1814 kunngjorde prins Christian Frederik at det skulle oppnevnes et regjeringsråd og et sentralt embetsverk. Dette skulle organiseres i fem departementer etter forbilde av det som i Danmark het *kollegier*. De fem departementene blei betegna ved tall, og 5. departement fikk ansvar for økonomisk forvaltning, offentlig industri, skogbruk og bergverk.

I og med Grunnloven av 17. mai 1814 endra regjeringsrådet betegnelse til statsrådet.

30. november samme år (ved etableringa av unionen med Sverige) blei departementsordninga endra. Det skulle da være seks departement. De fleste av 5. departements saker blei da regna som indre saker og plassert i det nye 4. departement. I det nye 5. departement samla en finans-, handels- og tollsaker.

Etter vedtak 17. november 1818 blei det ytterligere endringer i departementene fra 1. januar 1819. Vi fikk da departementsnavn av dagens type, altså etter saksfeltet.

## Sjef for 5. departement (første ordning – økonomi)

* Carsten Tank Anker, utnevnt 2. mars 1814, men tiltrådte aldri, da han var i London på diplomatisk oppdrag

## Sjefer for 5. departement (andre ordning – finans)

* Johan Caspar Herman Wedel Jarlsberg, 18. november 1814 – august 1816
* Christian Krohg, august – september 1816
* Johan Caspar Herman Wedel Jarlsberg, oktober 1816 – oktober 1818 
* Jonas Collett, oktober – november 1818
* Johan Caspar Herman Wedel Jarlsberg, november 1816 – tredje ordning

## Kilder

* *Håndbok for Riksarkivet* (redigert av Knut Johannessen, Ole Kolsrud og Dag Mangset), ad Notam Gyldendal, Oslo 1992, side 86–88.
* *Det norske statsråd 1814–1945*, Statsministerens kontor 1996, side 19 ff.
Fylkesvei 7836

**Fylkesvei 7836** går mellom Sørstraumen og Øvermoen i Sørreisa kommune. Veien er 4,2&nbsp;km lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 202 (Troms).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
6. departement

**6. departement** var i perioden 1814–1818 en av enhetene i den norske sentraladministrasjonen.

2. mars 1814 kunngjorde prins Christian Frederik at det skulle oppnevnes et regjeringsråd og et sentralt embetsverk. Dette skulle organiseres i fem departementer etter forbilde av det som i Danmark het *kollegier*. De fem departementene blei betegna ved tall. I og med Grunnloven av 17. mai 1814 endra regjeringsrådet betegnelse til statsrådet.

30. november samme år (ved etableringa av unionen med Sverige) blei departementsordninga endra. Det skulle da være seks departement. Det nye 6. departement fikk ansvaret for forsvarssaker (hær, marine, festninger) og for fyr- og losvesenet. Det blei gjerne betegna som *Det militære departement*. 31. mars 1815 blei dette splitta i to, et departement for landforsvaret (arméen) og et for sjøforsvaret (marinen) og fyr- og losvesenet.

Etter vedtak 17. november 1818 blei det ytterligere endringer i departementene fra 1. januar 1819. Vi fikk da departementsnavn av dagens type, altså etter saksfeltet.

## Sjef for 6. departement (forsvar)
* Diderik Hegermann, 18. november 1814 – 31. mars 1815

## Sjefer for Armédepartementet
* Diderik Hegermann, 31. mars 1815 – 4. mai 1816
* Peter Motzfeldt, 4. mai 1816 – oktober 1818 
* Mathias Otto Leth Sommerhielm, oktober – ny ordning

## Sjefer for Marinedepartementet
* Thomas Fasting, 31. mars 1815 – november 1817
* Jens Schow Fabricius, november 1817 – desember 1818 (konstituert)
* Thomas Fasting, desember 1818 – ny ordning

## Kilder
* *Håndbok for Riksarkivet* (redigert av Knut Johannessen, Ole Kolsrud og Dag Mangset), ad Notam Gyldendal, Oslo 1992, side 86–88.
* *Det norske statsråd 1814–1945*, Statsministerens kontor 1996, side 19 ff.
Durham-evangeliene

**Durham-evangeliene** (*The Durham Gospels*) er en angelsaksisk evangeliebok fra slutten av 600-tallet som i dag blir bevart i Durhamkatedralens katedralsbibliotek (*MS A.II.17*) i England. En enkel folie av dette manuskriptet er i dag ved Magdalene College ved University of Cambridge (*Pepysian MS 2981*).

Durham-evangeliene ble produsert ved Lindisfarne og deretter fraktet til Durham for beskyttelse da munkene flyttet til samme sted på grunn av angrep fra norske røvere og vikinger. Durham-evangeliene har blitt skrevet av den samme skriveren som også gjorde *[[Echternach-evangeliene]]*.

Generelt ble manuskripter produsert med liten utsmykking i klostrene på 500-tallet hvis man dømmer det som er blitt bevart fra denne tiden. Det var først på slutten av 600-tallet at klostrene hadde vokst i størrelse og rikdom til at det satte sitt preg på kirkekunsten. Den rikt dekorerte Durham-evangeliene er en tidlig bok fra Lindisfarne og den første som benyttet fletteverk og ranker i sin dekorasjon, og en dekorativ initialbokstav med tohodede slanger.

Det er et annet fragmentarisk evangeliemanuskript (*MS A.II.10*) i katedralsbiblioteket som noen ganger også blir referert til som «Durham-evangeliene».

## Litteratur
* De Hamel, Christopher: *A History of Illuminated Manuscripts*. Boston: David R. Godine, 1986.

## Eksterne lenker
* Hiberno-Saxon Art
HMS «Engadine» (1911)

**HMS «Engadine»** var et britisk moderskip for sjøfly.

Hun var et av flere sivile fartøy som ble overtatt av den britiske marinen og utstyrt med hangar for sjøfly. Hun hadde opprinnelig en kapasitet på tre fly, men etter en ombygging i 1915 ble kapasiteten økt til fire fly.

HMS «Engadine» ble operativ 13. august 1914 og tok sammen med de to andre moderskipene for sjøfly HMS «Empress» og HMS «Riviera» 25. desember samme år del i et forsøk på å bombe den tyske luftskipsbasen i Nordholz i nærheten av Cuxhaven. I alt syv sjøfly fra de tre skipene greide å ta av, men bare ett fant målet, og bombene gjorde ingen skade på basen.

Under Jyllandsslaget var hun med i admiral Beattys styrke, og klokken 15:08 31. mai1916 ble en av flyene hennes, en Short 184, sendt opp for å rekognosere som det første flyet noensinne som tok del i et sjøslag. Med et skydekke enkelte steder nede i 274 m og en sikt på mellom 1,6 og 6 km måtte flyet fly lavt og nært fienden og tiltrakk seg luftvernild. Observatøren greide å rapportere en kursendring av en av de tyske krysserne før flyet 15:45 måtte nødlande på grunn av et sprukket drivstoffrør. Piloten greide å reparere skaden, men ble tilbakekalt til HMS «Engadine».

HMS «Engadine» greide ikke å holde følge med Beattys styrke og mistet etterhvert kontakten med den og tok derfor ikke noen videre del i slaget. Men hun kom over krysseren HMS «Warrior» som var blitt hardt skadet av kanonild fra tyske skip. Hun reddet de overlevende og tok krysseren på slep i et forsøk på å få den i havn, men krysseren sank neste dag.

HMS «Engadine» tok også del i et angrep på tyske luftskiphangarer 4. mai 1916.

Hun ble tatt ut av tjeneste i november 1919 og returnert til sine sivile eiere.
 
## Referanser

* 

*
Pravdinsk

**Pravdinsk** (russisk: Правдинск, tysk: *Friedland in Ostpreußen*, litauisk: *Romuva*, polsk: *Frydląd*) er en by i Kaliningrad oblast i Russland. Den ligger ved elva Łyna, rundt 50 kilometer sørøst for Kaliningrad.

## Historie
Byen ble grunnlagt i 1312 av Den tyske orden i Preussen, ved et vadested over elva.  Under navnet *Friedland* («fredelig land») ble byen innlemmet i Hertugdømmet Preussen etter sekulariseringen av Den tyske orden i 1525, og ble en del av kongeriket Preussen i 1701, og i det forente Tyskland i 1871.

14. juni 1807 vant Napoléon Bonaparte slaget ved Friedland i nærheten av byen mot en sammensatt russisk-prøyssisk hær.

Under andre verdenskrig ble byen erobret av Den røde armé. Sammen med resten av Øst-Preussen ble byen annektert av Sovjetunionen, i henhold til Potsdamkonferansen i 1945. Den tyske befolkningen ble enten evakuert eller utvist. Bynavnet ble endret til *Pravdinsk* (etter *Pravda*, som betyr «sannhet» på russisk). 

## Demografi
Befolkningsutvikling:
:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Asbjørnsengjengen

**Asbjørnsengjengen** har eksistert siden 1960, og har hatt som uttalt mål å gjøre seg kjent med og holde i hevd Peter Christen Asbjørnsens stier og vandringsveier i Nordmarka.

Foreningen er nærmest blitt drevet som en venneklubb. Hvert år har «gjengen» markert Asbjørnsens fødselsdag og om våren har det vært foretatt vandringer i Asbjørnsens fotspor og en tilstelning i september. Av de mer kjente medlemmene var fra starten av blant andre Nordmarkseksperten Reidar Hotvedt. Med Claus Helbergs inntreden i klubben ble rammene for utfluktene utvidet til også å omfatte fjellturer. Dr. med. Johan Kofstad er p.t. klubbens formann.

Asbjørnsengjengen har i 2008, men kun som enkeltmedlemmer, gått inn i det nystartede Asbjørnsenselskapet.

## Eksterne lenker
* 

* Peter Christen Asbjørnsen i NRK Forfatter
Gvardejsk

**Gvardejsk** (russisk: Гварде́йск, tysk: *Tapiau*, litauisk: *Tepliava*, polsk: *Tapiawa*) er en by i Kaliningrad oblast i Russland. Den ligger ved elva Pregolja, rundt 40 kilometer øst for Kaliningrad.

## Historie
Stedet ble første gang nevnt i 1255 som et fort tilhørende gammelprøyssere. Den tyske orden bygget en borg der i 1283–90, og ordenens arkiver ble oppbevart i borgen fra 1469&ndash;1722. Tapiau ble en del av hertugdømmet Preussen i 1525 og kongeriket Preussen i 1701. Den lå under provinsen Øst-Preussen. Tapiau ble i 1871 en del av Tyskland, gjennom Tysklands samling.

I motsetning til mange andre byher i området slapp Tapiau stort sett uskadet unna andre verdenskrig. Etter krigens slutt i 1945 ble den annektert av Sovjetunionen, og navnet ble i 1946 endret til *Gvardejsk*. Den tyske befolkningen ble enten evakuert eller utvist og erstattet med russere.

## Demografi
Befolkningsutvikling:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
AMD K10

**AMD K10** er navnet på AMDs 10. generasjons x86 mikroprosessor-arkitektur. De første K10-prosessorene ble lansert den 10. september 2007 i form av 3. generasjons AMD Opteron for servere. De ble etterfulgt av AMD Phenom for hjemme-PC-er den 11. november 2007.

Offisielt bruker AMD navnet «Familie 10h prosessorer» (*Family 10h Processors*); i et videointervju den 28. februar 2007 bekreftet imidlertid Giuseppe Amato, direktøren for AMDs salgs- og markedsføringsavdeling, at kodenavnet på den nye generasjonen var AMD K10.

Arkitekturen benytter HyperTransport versjon 3.0, 128-bit desimaltalls aritmetikk, en forbedret mikrokode og støtter 1-, 2-, 3-, og 4-kjerners mikroporosessorer. Utgavene med flere kjerner er dataindustriens første «ekte» flerkjernersprosessorer, med alle kjernene på én brikke; tilsvarende 2- og 4-kjerners prosessorer fra Intel består av flere moduler under samme kapsel (*multi-chip module*).

AMDs K-10 prosessorer ble i 2007 og 2008 produsert med 65 nm transistorer. I 2009 gikk selskapet over til 45 nm transistorteknologi.

## Fremtidsperspektiver

Rapporter indikerer at en fremtidig prosessor, med kodenavnet *Montreal* vil bestå av to 4-kjerners prosessorer med totalt 12 Mb L3-Cache. Navnet på denne arkitekturen har blitt kalt **AMD K10.5**.

## Referanser
Nový Most

**Nový Most** (Den nye bro) er en bro som går over Donau i Slovakias hovedstad, Bratislava. Broen ble bygget i årene 1967-1972, etter et arkitektonisk utkast fra A. Tesar, J. Lacko og I. Slamén. Nový Most er det 26. og laveste medlemmet i organisasjonen World Federation of Great Towers. Den er også den eneste broen som er medlem i WFGT.

Broen har en hovedspennvidde på 303 meter, og er en stålkonstruksjon båret av stålwire. Den totale lengde på broen er 430,8 meter, bredden 21 meter, og vekten 7.537 tonn. Broen har et 80 meter høyt tårn, der det ligger en restaurant. Tårnet har gitt broen kallenavnet "UFO-broen".

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Krasnoznamensk (Kaliningrad oblast)

:*For byen i Moskva oblast se [[Krasnoznamensk (Moskva oblast)]].*

**Krasnoznamensk** (russisk: Краснознаменск, tysk: *Lazdenen* eller *Haselberg*, litauisk: *Lazdynai*, polsk: *Łazdyny*) er en by i Kaliningrad oblast i Russland. Den ligger ved elva Šešupė, rundt 130 kilometer øst for Kaliningrad.

Før andre verdenskrig var byen en del av den tyske provinsen Øst-Preussen. Til 1938 var dens tyske navn *Lazdenen*, men ettersom det var av gammelprøyssisk opprinnelse endret det nasjonalsosialistiske Tyskland det til *Haselberg* («Hasselberget») i 1938. Etter krigens slutt i 1945 ble området annektert av Sovjetunionen. Den tyske befolkningen ble evakuert eller utvist og erstattet med russere, og byens navn ble endret til *Krasnoznamensk*.

## Demografi
Befolkningsutvikling:
:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Krasnoznamensk

**Krasnoznamensk** kan vise til flere byer i Russland:

*Krasnoznamensk (Moskva oblast) – en by i Moskva oblast
*Krasnoznamensk (Kaliningrad oblast) – en by i Kaliningrad oblast
Monasterboice

**Monasterboice** (irsk *Mainistir Bhuithe*) er i dag historiske ruiner av en tidlig kristen bosetning i det irske grevskapet Louth, nord for Drogheda. Det ble grunnlagt på slutten av 400-tallet av sankt Buite som døde en gang rundt 521. Det var et betydelig sentrum for kristendom og lærdom inntil klosteret Mellifont Abbey ble grunnlagt i nærheten i 1142.

Stedet huser to kirker som ble bygget på 1300-tallet eller senere, og et tidligere rundtårn, men stedet er mest kjent for sine keltiske høykors fra 900-tallet.

Rundtårnet er omtrent 35 meter høyt og i meget god stand, skjønt det er ikke mulig å gå inn i det. Det er antatt at det ble bygget som tilfluktssted for munkene mot angrep fra norrøne vikinger og herjingsmenn, men denne teorien har også blitt diskutert. Med tiden har det blitt lagt lag med jord rundt stedet slik at dåråpningen er i dag nesten på bakkenivå. Stedet ble herjet av en brann i 1079.

Det keltiske høykoret, *[[Muiredachskorset]]*, er ansett som det vakreste høykorset i hele Irland. Det er navngitt etter en abbed, Muiredach mac Domhnaill, som døde i 923 og det har bibelske utskjæringer med emner fra både Det gamle og Det nye testamente. Nord- og vestkorsene er også vakre eksempler på disse formene for strukturer, men disse har erodert langt mer fra vær og vind.

Poeten og historikeren Flann Mainistrech, Flann av Monasterboice (død 1056), var lektor her.

## Eksterne lenker

* Muiredach's Cross
* West Cross
Pyrodruesyre

**Pyrodruesyre** (kjemisk formel CH3COCOOH) er en karboksylsyre. Dens anion heter pyruvat (CH3COCOO-).

Pyruvat er første trinn i stoffskiftets aerobe glykolyse. 
(Når kroppen skal utnytte energien i glukose og det er nok oksygen til stede, så spaltes glukosemolekylet til to pyruvationer). Videre forvandling av pyruvat kan skje på flere forskjellige måter.

(Merk at musklene også har evne til anaerob bruk (uten oksygen) av glukose, men da dannes det kun ATP og melkesyre i fra pyruvat, grunnet oksygenmangel.

## Se også
*Glykolyse
*Sitronsyresyklus
Wisłalagunen

**Wisłalagunen** (polsk: *Zalew Wiślany* eller *Zatoka Fryska*, russisk: Калининградский залив, tysk: *Frisches Haff*, litauisk: *Aistmarės*) er en ferskvannslagune i Østersjøen som er skilt fra Gdańskbukta av Wisłaneset. Den blir også kalt Wisłabukta.

Til lagunen flyter Wisłas munningsarmer Nogat og Szkarpawa, samt flere andre elver. Den er knyttet til Gdańskbukta via Baltijskstredet.

Blant byene ved lagunen er Kaliningrad, Baltijsk og Primorsk i Kaliningrad oblast i Russland samt Elbląg, Tolkmicko, Frombork og Krynica Morska i Polen. Den polske havnebyen Elbląg var tidligere en stor handelsby i lagunen, men med de nye grensene etter andre verdenskrig endret dette seg sterkt. Kaliningrad og Baltijsk er i dag de største byene ved lagunen.

Det har vært på tale å bygge en kanal fra lagunen til Østersjøen, som en del av et stort prosjekt med EU-støtte. Kanalen, som vil være 1&nbsp;km lang, vil bidra til at Elblags betydning som havneby igjen vil øke. Dette vil også medføre at byen ikke lenger vil være avhengig av Russland, som fra tid til annen trekker tilbake retten for polske skip til å passere gjennom Baltijskstredet, som en form for press på polske styresmakter. Kanalprosjektet er beregnet å koste 80 millioner PLN. Det er imidlertid store økologiske hensyn som må ivaretas. For eksempel vil dyrene ved  langs lagunen få forstyrret sine vandringsveier. I tillegg kan tilførsel av brakkvann fra Østersjøen føre til ubalanse i lagunens økosystem, som består av ferskvann.

## Historie
Fra 1871 til 1919 var lagunen en del av Det tyske keiserdømmet. Mellom 1919 og 1945 var den delt mellom Tyskland og Fristaden Danzig. Under evakueringen av Øst-Preussen, fra januar til mars 1945, krysset flyktninger den islagte lagunen på vei vestover etter at Den røde armé hadde nådd frem til kysten av lagunen nær Elblag. Et jagerfly gikk til angrep og flere tusen av flyktningene omkom eller falt gjennom isen.

I dag er Wisłalagunen delt mellom Polen og Kaliningrad oblast i Russland.

## Se også
*Den kuriske bukten

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Taoyuan

**Taoyuan** kan være:

*Taoyuan, en by i Taiwan
*Taoyuan, et fylke i Taiwan
*Taoyuan, et fylke i Hunan i Folkerepublikken Kina
*Taoyuan, en landsby i Kaohsiung fylke i Taiwan
*Taipei-Taiwan Taoyuan, hovedflyplassen til Taipei i Taiwan
Taoyuan (Changde)

**Taoyuan** (kinesisk: 桃源县; pinyin: *Táoyuán Xiàn*) er et fylke i byprefekturet Changde i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Elven Yuan renner gjennom fylket og utnyttes til hydroelektrisk kraft. Fylkets jordbruk produserer blant annet ris, hvete, plantefett og vegetabilske oljer, sesamfrø, peanøtter, bomull og tobakk. Ellers tilvirkes blant annet maskineri, tekstiler, kjemikalier, treprodukter og lærvarer. Lokale gruver utvinner gull, sølv, jernmalm og diamanter.

Blant fylkets innbyggere er det en del uighurer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Infoside
Angel Dust

***Angel Dust*** er Faith No Mores fjerde studioalbum, og ble utgitt av Slash Records i 1992.

Bladet *[[Kerrang!]]* kåret i 1993 *Angel Dust* til det mest innflytelsesrike album noensinne. Albumet lå elleve uker på VG-lista med en sjuendeplass som beste plassering. 

Gitarist Jim Martin mislikte sterkt hvordan innspillingen av albumet gikk for seg og hvilken retning musikken hadde tatt etter *The Real Thing*. Under turneen ble det etterhvert gnisninger mellom Martin og resten av bandet. Dette ble Martins siste studioalbum med Faith No More og han forlot bandet i november 1993. Martin hevder selv at det var han som selv valgte å slutte, men resten bandet hevder han fikk sparken via fax.

## Sporliste
# «Land of Sunshine» – 3:44
# «Caffeine» – 4:28
# «Midlife Crisis» – 4:21
# «RV» – 3:43
# «Smaller and Smaller» – 5:11
# «Everything's Ruined» – 4:33
# «Malpractice» – 4:02
# «Kindergarten» – 3:31
# «Be Aggressive» – 3:42
# «A Small Victory» – 4:57
# «Crack Hitler» – 4:39
# «Jizzlobber» – 6:38
# «Midnight Cowboy» (John Barry) – 4:12
# «Easy» (Lionel Richie) – 3:04
# «As the Worm Turns» – 2:39

Spor 14 finnes kun på utgivelser etter 29. januar 1993.

Spor 15 er en gjeninnspilling av «As the Worm Turns» fra debutalbumet *[[We Care a Lot]]* med Mike Patton på vokal, og finnes kun på japanske utgivelser av albumet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Johansen

**Johansen** er Norges nest mest vanlige etternavn. I 2009 hadde 52 023 nordmenn Johansen som etternavn. Per 24. januar 2020 var dette antallet sunket til 48 541. Navnet betyr «sønn av Johan».

## Nordmenn med navnet Johansen
*Arne Hjorth Johansen, blogger
*Bjørn Johansen, fotballspiller
*Bjørn Johansen, jazzsaksofonist
*Bård Tufte Johansen, komiker
*David Monrad Johansen, komponist
*Egil Johansen, jazzmusiker
*Egil Johansen, fotballspiller
*Harald Johansen, fotballspiller
*Harald Johansen, skuespiller
*Henry Johansen, fotballspiller
*Holger Hott Johansen, orienteringsløper
*Irene Johansen, politiker
*Ivar Johansen, politiker
*Ivar Johansen, artist
*Jahn Otto Johansen, journalist og forfatter
*Jan Johansen, padler
*Jon Lech Johansen, dataekspert
*Jostein Johansen, musiker
*Leif Johansen, samfunnsøkonom
*Magne Johansen, skihopper
*Margaret Johansen, forfatter og feminist
*Raymond Johansen, politiker
*Reidar Johansen, politiker
*Roar Johansen, fotballspiller
*Rune Buer Johansen, fotballspiller
*Stig Johansen, fotballspiller
*Stig Johansen, ishockeyspiller
*Stig Johansen, musiker
*Terje Riis-Johansen, politiker
*Tor Egil Johansen, fotballspiller

## Referanser
Yanjing Beer

**Yanjing Beer** (kinesisk: 燕京啤酒, pinyin: *Yànjīng Píjiǔ*) er det engelske navnet på et ølmerke og bryggeri i distriktet Shunyi i Beijing i Kina. Det anses som Folkerepublikken Kinas «nasjonale bryggeri» og ølet eksporteres til en rekke land.

Ølet ble brygget for første gang i 1980 og var en av hovedsponsorene for Sommer-OL 2008 i Beijing. Navnet kommer fra et tidligere navn for Beijing, det som var i bruk fra 200-tallet til 400-tallet før Kristus. 

Bryggeriområdet er nå (2008) på over 2&nbsp;220&nbsp;000 m². Bryggeriet har 20&nbsp;000 ansatte og er Kinas største. Teknologien er tysk, og det importeres korn fra Canada og Australia for en årsproduksjon på over fire millioner tonn øl.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Yuan Shikai

**Yuan Shikai** (kinesisk: 袁世凯, pinyin: *Yuán Shìkǎi*, Wade-Giles: *Yüan Shih-k'ai*; født 16. september 1859 i landsbyen Zhangying i fylket Xiangcheng fylke i Henan i Kina, død 6. juni 1916 i Beijing) var en offiser og politiker i det sene Qing-dynastiet og tidlig i republikken i Kina. Han spilte en viktig rolle i begge historiske epoker. Han ble Republikken Kinas president i 1912, etter Sun Yat-sens kortvarige styre, og akkumulerte snart diktatorisk makt. I 1916 utropte han seg til keiser, og ønsket slik å starte et nytt kinesisk keiserdynasti. Han oppgav prosjektet etter noen måneder, og døde kort tid deretter.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Yuan Shikai var født i landsbyen Zhangying (張營村), men klanen hans flyttet noe senere 16 kilometer sørøst for Xiangcheng til et kupert område det ville være lettere å forsvare seg i. Der bygde Yuan-klanen en befestet landsby, Yuanzhaicun (袁寨村, «Yuan-familiens befestede landsby»).

Yuans familie var velstående nok til å gi ham en tradisjonell konfuciansk utdannelse. Som ung man likte han å ri og bokse. Håpet var å tre inn i embedsverket, men han strøk to ganger til den keiserlige embedsmannseksamen. Hans vei inn i politikken ble i stedet gjennom Huai-hæren, som mange av hans slekt tjenestegjorde i. 

Hans karriere begynte med at han kjøpte seg en lavere tjenestetittel i 1880, noe som var en vanlig fremgangsmåte i den senere Qing-tiden.  Faren hadde familier som han gjorde bruk av, og Yuan dro til Tengzhou i Shandong og søkte seg post i Qing- brigaden. 

Yuans første ekteskap var i 1876 til en kvinne fra Yu-familien, som fødte ham sønnen Keding, i 1878. Yuan Shikai giftet seg etter hvert gjennom livet også med ni konkubiner.

## Referanser


## Litteratur
* David Bonavia:  *China's Warlords*.  New York: Oxford University Press.  1995.  ISBN 0-19-586179-5
* Jerome Chen: *Yuan Shih-K'ai; 1859–1916*. George Allen & Unwin Ltd: Liverpool, 1961.
* Jonathan D. Spence: «The New Republic», i *The Search for Modern China*, New York, NY: W.W. Norton & Company, 1999
* Denis Twitchett (utg.): *The Cambridge History of China.* band 12: John K. Fairbank (utg.): *Republican China, 1912–1949.* Part 1. Cambridge University Press, Cambridge 1983, ISBN 0-521-23541-3.
* Thomas Weyrauch: *Chinas unbeachtete Republik. 100 Jahre im Schatten der Weltgeschichte.* Band 1: *1911–1949.* Longtai Verlag Giessen, Heuchelheim 2009, ISBN 978-3-938946-14-5.
Det nasjonale senter for de utøvende kunster

**Det nasjonale senter for de utøvende kunster** (kinesisk: 国家大剧院; pinyin: *Guójiā​ dà​ jù​yuàn*​; tidligere kalt **Det nasjonale store teater** og på folkemunne omtalt som «egget», er et operahus i Beijing i Folkerepublikken Kina. Senteret er i en ellipseformet hvelving av titanium og glass, og er omgitt av en kunstig grunn sjø. Adkomsten blir dermed gjennom en undergang under vannet. 

Senteret har plass til 6.500 mennesker i tre haller og er 200.000&nbsp;m² stort. Det ble tegnet av den franske arkitekten Paul Andreu. Byggingen tok til i desember 2001 og åpningsforestillingen gikk av stabelen i desember 2007.

Senteret er rett vest for Den himmelske freds plass og Folkets store hall, og dermed nær Den forbudte by. Dermed har utformingen utløst iherdige diskusjoner. 

## Litteratur

* Paul Andreu: *L’Opéra de Pékin. Le roman d’un chantier*, conversation avec François Cheng, Éd. du Chêne, Paris, 2007, 237&nbsp;p. ISBN 978-2-84277-776-0
* Gérard Fontaine: *Le Grand Théâtre national de Pékin. Comment réussir un opéra de Charles Garnier à Paul Andreu*, A. Viénot, Paris, 2003, 218&nbsp;p. ISBN 2-914645-09-0
## Eksterne lenker
*
Beijing østbanestasjon

**Beijing østbanestasjon** (kinesisk: 北京东站, *Běijīng Dōngzhàn*) er en jernbanestasjon i Beijing. Den ligger i Sihui, og har beskjeden passasjertrafikk.
Jiedushi

**Jiedushi** (kinesisk: 节度使; pinyin: *Jiédùshǐ*) var en betegnelse på militærguvernører under Tang-dynastiet og i De fem dynastiers og ti kongedømmers tid i Kina. Disse militærguvernørene ble utnevnt for å avverge ytre fare, men fikk etterhvert stadig større generell makt og innflytelse. De innkrevde skatter og holdt seg med egne hærstyrker. 

Et kjent eksempel er An Lushan, som var jiedushi i tre områder og holdt seg med en hær på 200&nbsp;000 mann. I 755 startet han et opprør mot Tang-styret. Selv etter at opprøret ble slått ned, beholdt jiedushiene sin betydelige myndighet, og de ble en av årsakene til at dette dynastiet til slutt gikk under. De var også en grunn til at den etterfølgende epoke, De fem dynastiers og ti kongedømmers tid, ble så ustabil.
Rakettsilo

En **rakettsilo** er en underjordisk, vertikalt plassert sylindrisk installasjon for oppbevaring av interkontinentale ballistiske missiler(ICBM-er).

Frem til 1960-tallet ble alle ICBM-er skutt ut fra overflatebaser, noe som gjorde våpnene svært sårbare for bombeangrep. Storbritannia startet på 1950-tallet et prøveprosjekt med underjordiske rakettramper, men dette ble avblåst i 1960. Selv om det originale prøveprosjektet var avsluttet var ideen med underjordiske rakettoppskytingsinstallasjoner født, og USA overtok ideen.

Noe av bakgrunnen for rakettsiloenes suksess var overgangen fra superavkjølte til tempererte drivstoff, som gjorde at rakettene kunne stå lagret med drivstoffet ombord. Den videre overgangen til fast drivstoff bidro i enda sterkere grad her.

Siden 1960-tallet har siloen vært det primære landbaserte rakettutskytningssystemet, men økt nøyaktighet i ulike treghetsnavigasjonssystemer førte utover 1970- og 1980-tallet til at den store fordelen med underjordisk lagring er blitt noe redusert. USA har brukt store ressurser på å forsøke å utvikle erstatninger, men ingen av disse er satt i produksjon. Sovjetunionen/Russland og Kina har tatt i bruk flyttbare ICBM-ramper.

De senere år har nedrustning og overgang til andre våpensystemer medført at flere rakettsiloanlegg er blitt nedlagt, og i USA har enkelte av disse blitt solgt til privatpersoner, som har brukt dem til forskjellige formål. Mest spesielt her kan kanskje sies å være William Pickards sak, hvor han ble dømt for å ha planlagt produksjon av massive mengder LSD i en nedlagt silo i Kansas.
Beijing CBD

**Beijing CBD** (forkortelse av engelske **Beijing Central Business District**, forenklet kinesisk: 北京商务中心区; tradisjonell kinesisk: 北京商務中心區; pinyin: *Běijīng Shāngwù Zhōngxīn Qū*) er en del av Beijing i Kina. Utbyggingen der skjøt fart etter år 2000 med en rekke skyskrapere. Området er i nabolaget Guomao i den østlige by, mellom tredje ringvei og fjerde ringvei.
Walter W. Granger

**Walter Willis Granger** (født 7. november 1872 i Middletown Springs i Vermont i USA, død 6. september 1941 i Lusk i Wyoming) var en amerikansk paleontolog som var med på viktige fossilekspedisjoner i USA, Egypt, Kina og Mongolia.

## Referanser
Wangfujing

**Wangfujing** (kinesisk: 王府井, pinyin: *Wángfǔjǐng*) er en av de viktigste og mest kjente innkjøpsstrøkene i Beijing i Folkerepublikken Kina. Det ligger i bydistriktet Dongcheng. Dette var allerede under Ming-dynastiet en viktig handelsgate. Under Qing-dynastiet ble det bygget mange herskapshus her. Navnet er sammensatt av *Wángfǔ* (kongssete) og *jǐng* (brønn).

Storparten av Wangfujing er gågate. I 1903 tilkom Dong'an-markedet her. Det ligger også en katolsk kirke langs gaten, Dongtangkirken.

I sørenden av gaten finner man Beijing Hotel.

## Eksterne lenker
* Fotogalleri fra Wangfujing
Skifremme

**Skifremme** er en frivillig organisasjon som bemanner skiskolene i Eikedalen og Furedalen på Kvamskogen. Skifremme er i tillegg Den Norske Skiskoles avdeling i Bergen og avholder hvert år kurs for bli skiinstruktør i alpine grener og telemark.

## Historie
Skifremme ble stiftet i 1945 som en forening som skulle fremme skiidrett blant bergensere flest. Opp igjennom årene har Skifremme drevet mange ulike aktiviteter for å oppnå dette. Blant annet kan nevnes skiløyper og stakerekken over Vidden, føremeldinger for Byfjellene og andre nærliggende fjellområder og bruktskisalg. Hele tiden har også skiskoledrift og instruktørutdanning stått sentralt, og det er her Skifremme har sin største aktivitet i dag.

## Eksterne lenker
1 – "Gå over vidden", nevnt i artikkel om Rundemanen.
* Skifremme.com – Skifremmes egen nettside
Midazolam

**Midazolam** er et legemiddel i gruppen benzodiazepiner som har en sedativ og muskelavslappende effekt. 

I Norge er **Midazolam ** tilgjengelig på sykehus og sykebiler med trinn-2 personale som injeksjonsvæske under handelsnavnet **Midazolam** og under handelsnavnet **Buccolam**, for bruk av akuttmedisin til å stanse epileptiske anfall. Midazolam-preparatet **Dormicum** finnes ikke lenger, da det havnet på listen av *Utgåtte preparater 2011*.
Tredje ringvei (Beijing)

**Beijings tredje ringvei** (三环路; hanyu pinyin: *Sān Huán Lù*) er en 48-kilometers ringvei som omsirkler sentrum av Beijing. 

Da Beijing ble hovedstad for Folkerepublikken Kina i 1949 eksisterte denne veien i segmenter, i nord, øst og sør for byen. Den het da *Beihuan* (Nordringen), *Donghuan* (Østringen) og *Nanhuan* (Sørringen). Tredje ring ble helt ferdig i 1994 da det vestlige segmentet kom på plass. Ringveien har 52 bruer, blant dem  Sanyuanqiao, som knytter an til motorveien mot hovedflyplassen. Fartsgrensen er 80 km/h.

Tredje tingvei er kjent for sine trafikkorker. Særlig det østlige segmentet, som betjener området Beijing CBD, er stadig plaget av dette under rushtrafikken.
Produktutvikling og produksjon

**Produktuvikling og produksjon** var et studieprogram ved NTNU. Studiet gikk over fem år og gav graden Master i teknologi / Sivilingeniør og tilsvarer en MSc i Mechanical Engineering. Studieprogrammet hørte til ved Fakultet for ingeniørvitenskap, og var en av totalt 17 femårige sivilingeniørutdanninger ved NTNU.

Studiet gikk tidligere under navnet *Maskinlinjen ved NTH*, og har sin opprinnelse fra Varmekraftlaboratoriet fra 1912 og Vannkraftlaboratoriet som ble bygget i 1917. I 2022 hadde studiet sitt siste opptak, og ble etter det erstattet av det femårige sivilingeniørstudiet Maskin- og energiteknologi. Frem til da spente studiet fire institutt og hadde fire studiespesialiseringer.

Linjeforeningen til produktutvikling og produksjon var A/F Smørekoppen.

## Studiets oppbygning
Studiet var femårig med to semestre hvert år. Høstsemesteret spenner fra midten av august til slutten av desember, mens vårsemesteret går fra starten av januar til starten av juni. De fire første årene består hvert semester av fire emner på 7,5 studiepoeng hver. I siste årskurs skrev man prosjektoppgave om høsten og masteroppgave på våren.

De to første årene besto av naturvitenskapelige fag og basisemner i ingeniørvitenskap. Etter to år valgte man en av fire studieretninger for videre fordypning i tredje, fjerde og femte årskurs. Studieretningene dekket mange ulike fagområder og man hadde stor grad av valgfrihet for spesialisering og emnevalg.

#### Studieprogrammets to første år

## Studieretninger
*Energi-, prosess- og strømningsteknikk
*Industriell mekanikk 
*Produksjons- og kvalitetsteknikk 
*Produktutvikling og materialer 

## Institutter tilknyttet PuP
*Institutt for energi- og prosessteknikk
*Institutt for konstruksjonsteknikk
*Institutt for maskinteknikk og produksjon

## Referanser


## Eksterne lenker
* Produktutvikling og produksjons hjemmeside
Fylkesvei 5350

**Fylkesveg 5350** går mellom Komediebakken og Olav Kyrres gate i Bergen. Veien er 405 meter lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 271 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Elvestengfolket

***Elvestengfolket*** er en roman fra 2003 av den norske forfatteren Thure Erik Lunds. Det er hans sjette roman.

*Elvestengfolket* er tredje bok i romansyklusen *Myrbråtenfortellingene* om åndsmennesket Thomas Olsen Myrbråten og hans arbeid med å skrive sin egen verdensteori. De foregående bøkene er *[[Grøftetildragelsesmysteriet]]* (1999) og *Compromateria* (2002), den fjerde og siste boken *Uranophilia* kom i 2005.

## Handling
I tid spenner handlingen fra oppvekstår på 1960-tallet og fram til 2000-tallet. Første del forteller om en ung gutts oppvekst i indre Buskerud. Den unge gutten observerer sin lille innlandsverden med innsnevrende og humoristisk skarpsyn. Her møter vi blant annet en einstøing med økenavnet «Langtraver'n» samt en hel slekt som har kokt lungemos som livrett. I bokas andre del er den unge fortellerstemmen blitt voksen og befinner seg på Oslos indre østkant, blant skraphandlere, dopmisbrukere og filosofer. Han leter etter sin barndoms kjærlighet og må gjennom diverse prøvelser for å finne henne.

## Referanser
Miraklet i Milano

***Miraklet i Milano*** (originaltittel: *Miracolo a Milano*) er en italiensk fantasy-komedie fra 1951 regissert av Vittorio de Sica. Manus ble skrevet av De Sica sammen med Cesare Zavattini og bygger på Zavattinis roman *Totò il Buono* («Toto den gode»). Hovedrollene spilles av Francesco Golisano og Emma Gramatica, mens sentrale biroller spilles av Paolo Stoppa og Guglielmo Barnabò. 

Filmen er en neorealistisk fabel som på en humoristisk og satirisk måte beskriver livet til en broket forsamling av fattige i en liten brakkeby på et jorde utenfor Milano i etterkrigstidens Italia. Gruppen ledes av waisenhusgutten Toto som ender med å gjøre mirakler, da de trues med å bli jaget fra tomta de har slått seg ned på. 

Filmen vant Gullpalmen i Filmfestivalen i Cannes i 1951.

## Handling
Som baby blir Totò adoptert av Lolotta, en klok og snill gammel kvinne. Men når Lolotta dør, må han flytte til et barnehjem. I voksen alder forlater Totò dette barnehjemmet, og havner i et område i utkanten av Milano. En gruppe forretningsmenn kommer, og ønsker eiendomsrett over hele området. Olje blir oppdaget under kolonien. Det dannes en fontene midt i byen, og dette antas først å være vann.

I denne perioden får Totò en magisk due fra Lolottas spøkelse, og han bruker kreftene til å gi ønsker til de som spør ham om hjelp. Leiren får et mer surrealistisk utseende når hvert hemmelige ønske blir oppfylt. Til slutt blir duen tatt tilbake av to engler. Uten duenes beskyttelse blir området snart overkjørt av politiet, og beboerne blir kjørt vekk for å bli fengslet.

## Rollebesetning (utvalg)
* Francesco Golisano: Totò
* Emma Gramatica: Lolotta
* Paolo Stoppa: Rappi
* Guglielmo Barnabò: Mobbi
* Brunella Bovo: Edvige
* Anna Carena: Marta
* Arturo Bragaglia: Alfredo
* Erminio Spalla: Gaetano

## Referanser
 

## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 5296

**Fylkesveg 5296** går mellom Orfallet og Festtangen i Ytre Arna i Bergen.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 238 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
AMD K9

**AMD K9** er navnet på AMDs 9. generasjons x86 mikroprosessor-arkitektur. De første K9-prosessorene ble lansert den 26. september 2005 i form av 2. generasjons AMD Opteron for servere. De ble etterfulgt av AMD Athlon 64 X2 for hjemme-PC-er, og deretter AMD Turion 64 X2 for bærbare datamaskiner den 17. mai 2006..

AMD K9 arkitekturen er i hovedsak en dobbeltkjerne-versjon av AMD K8 arkitekturen.

## Referanser
Helgi Felixson

**Helgi Felixson** eller *Helgi Felixsson*  (født 1. juli 1956 i Reykjavík), er en islandsk/svensk, produsent, lydtekniker og filmregissør 

## Filmografi (utvalg)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gottröra

**Gottröra** er et lite sogn og tettsted ved riksväg 77 i Norrtälje kommune i Stockholms län i Sverige. Gottröra var egen kommune fram til 1952 da den ble en del av Skepptuna kommune. I 1967 ble Gottröra overført til Rimbo kommune, og har siden 1971 tilhørt området Norrtälje kommune. Ifølge det svenske folkeregisteret hadde *Gottröra församling*, det vil si sognet Gottröra, som er en administrativ inndeling, 713 innbyggere i 2006. 

## [[Scandinavian Airlines Flight 751|Flyulykken i Gottröra]]
Gottröra ble særlig kjent etter 27. desember 1991 da et passasjerfly av typen McDonnell Douglas DC-9 fra flyselskapet SAS måtte nødlande på et jorde i bygda. Flyet var på vei fra Arlanda lufthavn til Warszawa via København, men begge motorene sviktet like etter avgangen, og flyet brakk i tre deler i styrten. Takket være innsatsen fra pilotene overlevde likevel alle de 129 personene ombord. Dette ble i flere medier verden over betegnet som et mirakel.

## Referanser
Asker og Bærum politidistrikt

**Asker og Bærum politidistrikt** var et politidistrikt i Norge fra 1949 til 2015.

Det ble opprettet den 12. mai 1949 og opphørte den 31. desember 2015 da Asker og Bærum politidistrikt og Oslo politidistrikt ble slått sammen den 1. januar 2016 til nye Oslo politidistrikt i forbindelse med politireformen i 2015.

Distriktet dekket kommunene Asker og Bærum og var landets minste i areal med 292&nbsp;km², men det var et av de største i innbyggertall med over 175&nbsp;000 innbyggere.

Politidistriktets viktigste avdelinger var to politistasjoner, i Sandvika og i Asker, én kriminalavdeling, én retts- og påtaleavdeling og Namsfogden i Asker og Bærum.

Politidistriktet hadde ca. 350 ansatte og betjente over 175&nbsp;000 innbyggere. Politidistriktet bestod i 2011 av 7 driftsenheter med 15 underliggende seksjoner og en administrativ enhet med 4 underliggende kontorer. I tillegg var det to nærpolitistasjoner hvor hovedfokus var forebyggende politiarbeid mot ungdom i faresonen.

## Politimestre
Følgende var politimestre i Asker og Bærum politidistrikt:

*  1949–1960
*  (kst.) 1960–1961
*  1961–1972
*  1972–1985 
*Arnstein Øverkil 1985–2002
*Torodd Veiding 2002–2012
*  (kst.) 2012–2013
*  2013–2014
*  (kst.) 2014
*  2014–2015

## Referanser


## Litteratur
*
Fylkesvei 5408

**Fylkesveg 5408** går mellom Vaksdal stasjon og Vaksdal i Vaksdal kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 343 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
John Campbell (bassist)

**John Campbell** (født 30. september 1972) er bassisten i det amerikanske bandet Lamb of God. Han var med å skape bandet, da under navnet Burn the Priest, sammen med Mark Morton og Chris Adler på Virginia Commonwealth University i 1990.

## Utstyr
* Jackson USA Custom Concert Bass
* Dean Markley bass strings
* Mesa/Boogie Bass 400+ bass amplifier w/ two Mesa RoadReady 8x10 cabs
* Samson wireless system
* Tech 21 Sans Amp Bass Driver DI
* DBX 266XL Compressor/Gate

## Diskografi

## Se også
* Lamb of God

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
AMD Turion 64 X2

**AMD Turion 64 X2** er navnet på en 9. generasjons x86 mikroprosessor fra AMD. Prosessoren er i hovedsak en dobbelt-kjerne versjon av AMD Turion 64, og ble lansert den 17. mai 2006. AMD Turion 64 X2 er en implementasjon av AMD K9 for mobile prosessorer i bærbare datamaskiner, og ble lansert som en konkurrent til Intel Core 2.

Prosessoren benytter Socket S1, og har integrert minnekontroller for DDR2 SDRAM. Den har også innebygd støtte for x86 virtualisering og flere strømbesparende egenskaper enn AMD Turion 64.

Turion 64 X2 ble opprinnelig produsert (under kodenavnene «Taylor» og «Trinidad») ved å benytte IBMs 90 nm SOI transistorer. I mai 2007 gikk AMD over til produsere prosessoren ved hjelp av 65 nm silisiumgermanium CMOS-transistorer (kodenavnet «Tyler»).

Prosessoren har innebygd støtte for MMX, Extended 3DNow!,  SSE, SSE2 og SSE3.

## Taylor & Trinidad (90 nm SOI)

* Dobbelkjerne
* L1 cache: 64 + 64 Kb (Data + Instruksjoner) per kjerne
* L2 cache: 256 KB (Taylor) eller 512 Kb (Trinidad) per kjerne, full hastighet
* Minnekontroller: dual kanal DDR2-667 MHz
* PowerNow!, NX bit, AMD-V
* Socket S1, HyperTransport (800 MHz, 1600 MT/s, 10.7 GB/s CPU-RAM + 6.4 GB/s CPU-I/O overføringshastighet)
* Effekt: 31, 33, 35 watt
* Lansert: 17. mai 2006
* Klokefrekvens: 1600, 1800, 2000, 2200 MHz
** 31 Watt:
*** TL-50: 1600 MHz (256 Kb L2-Cache per kjerne)
*** TL-52: 1600 MHz (512 Kb L2-Cache per kjerne)
** 33 Watt:
*** TL-56: 1800 MHz (512 Kb L2-Cache per kjerne)
** 35 Watt:
*** TL-60: 2000 MHz (512 Kb L2-Cache per kjerne)
*** TL-64: 2200 MHz (512 Kb L2-Cache per kjerne)

## Tyler (65 nm SOI)
* Dobbelkjerne
* L1 cache: 64 + 64 Kb (data + instruksjoner) per kjerne
* L2 cache: 256 eller 512 Kb per kjerne, full hastighet
* Minnekontroller: dual kanal DDR2-800 MHz (12.8 GB/s full-duplex CPU/RAM båndbredde)
* 100 MHz granularitet *(Dynamic P-state Transitions)*
* PowerNow!, NX Bit, AMD-V
* Socket S1, HyperTransport (1600 MHz)
* Effekt: 31, 35 watt
* Lansert: 2007
* Klokkefrekvens: 1700, 1800, 1900, 2000, 2200, 2300, 2400 MHz
** 31 Watt:
*** TK-53 1700 MHz (256 Kb L2-Cache per kjerne)
*** TK-55 1800 MHz (256 Kb L2-Cache per kjerne)
*** TL-56 1800 MHz (512 Kb L2-Cache per kjerne)
*** TK-57 1900 MHz (256 Kb L2-Cache per kjerne)
*** TL-58 1900 MHz (512 Kb L2-Cache per kjerne)
*** TL-60 2000 MHz (512 Kb L2-Cache per kjerne)
** 35 Watt:
*** TL-62 2100 MHz (512 Kb L2-Cache per kjerne)
*** TL-64 2200 MHz (512 Kb L2-Cache per kjerne)
*** TL-66 2300 MHz (512 Kb L2-Cache per kjerne)
*** TL-68 2400 MHz (512 Kb L2-Cache per kjerne)

## Referanser
HMS «Superb» (1907)

**HMS «Superb»** var et britisk slagskip av Bellerophon-klassen.

Bellerophon-klassen var de første slagskipene som fulgte HMS «Dreadnought» og bygde på de samme prinsippene med noen små forbedringer. Blant de viktigste var et «torpedoskott», indre skott som løp langs hele lengden av skipet og gav bedre beskyttelse mot torpedotreff.

HMS «Superb» hadde en hovedbestykning bestående av ti 12" kanoner plassert parvis i fem tårn, og en sekundærbestykning bestående av 16 4" kanoner. I tillegg hadde hun tre torpedorør, to i baugen og en akter. I 1917 fikk hun en 4" luftvernkanon montert på toppen av «Y»-tårnet og aktre torpedorør ble fjernet. I 1918 hadde hun fått plattformer for å operere fly fra på «A»-tårnet og «Y»-tårnet, disse ble brukt for et Sopwith Pup jagerfly og et Sopwith 1½ Strutter rekognoseringsfly.

HMS «Superb» ble operativ i mai 1909 med 1. divisjon, 1. slagskvadron i hjemmeflåten. I august 1914 ble 1. slagskvadron en del av den britiske «Grand Fleet» og hun tok del i Jyllandsslaget. Ble satt i reserve i 1919 og tatt ut av tjeneste i 1920. Solgt for opphugging 12. desember 1923.
 
## Kilder
*
Dnipropetrovsk oblast

**Dnipropetrovsk oblast** er en oblast i det sentrale Ukraina. Det er et av landets viktigste industrisentre. Oblastens administrative senter er Dnipro.

Viktige byer i oblasten er blant annet Dnipro, Kryvyj Rih, Kamjanske og Nikopol.

Dnipropetrovsk oblast har et areal på 31&nbsp;914 km², noe som utgjør 5,3% av landets samlede areal. Innbyggertallet er 3&nbsp;476&nbsp;200 (2005), noe som gir en folketetthet på 109 personer/km². 

## Demografi
Antallet innbyggere er (i 2014)  og representerer 5,3 % av hele den ukrainske befolkningen. Ifølge folketellingen for 2001 er fordelingen av etniske grupper i Dnepropetrovsk oblast som vist i tabellen nedenfor.

;Fordeling på etnisitet

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Voksne for Barn

**Voksne for Barn** er en ideell medlemsorganisasjon som jobber for god psykisk helse og trygge oppvekstvilkår for alle barn. Organisasjonen ble grunnlagt i 1960 som **Mental Barnehjelp**. Navnet ble i 1996 endret til Voksne for Barn. Generalsekretær er Signe Horn. Styreleder er Arvid Libak.

## Virksomhet
Voksne for Barn jobber for at barn og unges interesser synliggjøres og at deres psykiske helse ivaretas, ved å:

* påvirke politikere og beslutningstakere
* sikre at barn og ungdom har de beste forutsetninger for å vokse opp trygt og godt
* innhente og spre kunnskap om barns erfaringer og behov
* gi barn læring som styrker deres psykiske helse

Voksne for Barn tilbyr opplæring til de som jobber med barn og unge, innenfor tema som psykisk helse i skolen, livsmestring, barneperspektivsamtalen, ungdomstid og helhetlig arbeid for barn og unges psykiske helse. 

Organisasjonen tilbyr også foreldrekurs i ***Psykologisk førstehjelp'''.''

Skoleprogrammene ***Zippys venner, Passport*** og ***Drømmeskolen*** drives av Voksne for Barn i Norge.  

***ROM*** drives i flere kommuner og er en felles læringsarena der fagfolk og pårørende/berørte møtes til likeverdig dialog. Formålet er at hjelpeapparatet skal tilby best mulige tjenester til de som påvirkes av en utfordrende livssituasjon. 

***Ungt Nettverk**'' er en møteplass for unge mellom 16 og 25 år som har litt ekstra belastninger i livet. 

Organisasjonen utgir **publikasjoner og filmer''' for opplysnings og undervisningsformål, som tar opp ulike aspekter av barn og psykisk helse. For eksempel: 

- Barn i Norge-rapporten 

- Skriv for livet 

- Ung i NAV 

- Hvem kan hjelpe Jesper? 

- Hjelp, pappa slår! 

I 2018 ble Voksne for Barn tildelt Karl Evangs pris 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 5624

**Fylkesvei 5624 (Fv5624)** går mellom europavei 16 ved Brekkebrui og Flåm stasjon i Flåm i Aurland kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 245 (Sogn og Fjordane).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*