open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Thieme-Becker

**Thieme-Becker** er den mest brukte forkortelsen på det tysksproglige kunstnerleksikonet med tittelen ***Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart***. Leksikonet ble startet av Ulrich Thieme og Felix Becker, og efterhvert utvidet med Hans Vollmers *Allgemeines Lexikon der bildenden Künstler des XX. Jahrhunderts*.

## Thieme-Becker
*Thieme-Becker* utkom i 37 bind mellom 1907 og 1950; først ved Wilhelm Engelmanns forlag, derefter ved E. A. Seemann i Leipzig. Leksikonet omfatter  kunstnerbiografier som har blitt skrevet av om lag 400 kunsthistorikere. Oppføringene inneholder informasjon om kunstnernes bakgrunn, utdannelse, arbeid, hovedverk og utstillinger. Henvisninger til videre lesning er også inkludert.

### Historie
Sammen med Felix Becker begynte Ulrich Thieme i 1898 med forarbeidene til leksikonet. De fikk ingen statlig eller akademisk finansiell støtte, antakelig fordi Thieme ønsket å finansiere leksikonet ut av egen lomme. Den opprinnelige planen var å gi ut et 20-binds verk i løpet av tolv år, som kunne presentere de nyeste kunstnerspirene på en «rask, troverdig og oversiktlig» måte.

I 1907 utkom det første bindet (Aa – Antonio de Miraguel). Efter det fjerde bindet (1910) trakk Felix Becker seg tilbake på grunn av sykdom. I 1911 begynte Seemann Verlag å gi ut leksikonet. Thieme redigerte alene bind 5 (1911, Brewer&nbsp;–) til bind 13 (1920, –&nbsp;Gibus). Vanskelighetene som oppsto under første verdenskrig, nevner han i forordet til bind 13. Thieme døde 1922, hvorpå Fred C. Willis midlertidig tok over som redaktør. Han ga ut bindene 14 og 15. I 1923 ble Hans Vollmer redaktør for leksikonet. Han hadde arbeidet i leksikonets redaksjon siden første bind (1907), og forble redaktør frem til leksikonets siste bind (37) i 1950.

## Vollmer
*Thieme-Becker* ble på 1950-tallet utvidet med Hans Vollmers *Allgemeines Lexikon der bildenden Künstler des XX.&nbsp;Jahrhunderts*, som utkom i seks bind fra 1953 til 1962 på forlaget E. A. Seemann i Leipzig. 

Både *Thieme-Becker* og *Vollmer* finnes i en studieutgave utgitt av Deutscher Taschenbuch Verlag (dtv) i 1992. Våren 2008 gav forlaget E. A. Seemann ut et ikke-utvidet opplag av de eldre *Thieme-Becker-Vollmer*-utgavene (tilsammen 43 bind, 1907–1962) på DVD, med rundt  kunstnerbiografier.

## Litteratur
* George, Magdalena (red.). *Festschrift Hans Vollmer. Aus Anlass seiner fünfzigjährigen Tätigkeit als Mitarbeiter und Herausgeber des Thieme-Becker Allgemeines Lexikon der bildenden Künstler von der Antike bis zur Gegenwart.* E.A. Seemann, Leipzig 1957.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Henvisning til eftertrykket til Thieme-Becker/Vollmer
Moussa Sow

**Moussa Sow** (født 19. januar 1986) er en franskfødt senegalesisk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Bursaspor, på lån fra den emiratarabiske klubben Shabab Al-Ahli Dubai FC.

## Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Likestillingssenteret KUN

**Likestillingssenteret KUN** (formelt **Stiftelsen Kvinneuniversitetet Nord**) er et kompetansesenter for likestillingsspørsmål som holder til i Steigen i Nordland og på Innocamp i Steinkjer. 

Likestillingssenteret KUN ble etablert i 1992 av Nordland fylkeskommune, flere kommuner, organisasjoner og enkeltpersoner. Stiftelsen skiftet navn fra Kvinneuniversitetet Nord til KUN senter for kunnskap og likestilling i 2007, til KUN i 2016 og Likestillingssenteret KUN i 2018.

Likestillingssenteret KUN jobber med alle diskrimineringsgrunnlagene: kjønn, etnisk bakgrunn, klasse, alder, rase, språk, religion, seksuell orientering og nedsatt funksjonsevne. Likestilling er en del av FNs bærekraftsmål, og er et sentralt virkemiddel for å skape et bærekraftig samfunn. Likestillingssenteret KUN anser likestilling ikke bare som et mål i seg selv, men også et verktøy som kan bidra inn i en bærekraftig samfunnsutvikling på lokalt og regionalt nivå, nasjonalt og internasjonalt.

KUN har kontorer i Steigen, Steinkjer og i Bergen, og kjenner distriktenes spesielle styrker og utfordringer. Likestillingssenteret KUN fikk våren 2024 i oppdrag av kultur- og likestillingsdepartementet å opprette **Likestillingssenteret på Vestlandet** og er ansvarlig for å etablering og drift.

## Ledere
* 2025– : Stig Magne Rikardsen
* 2004–2025: Mari Wattum
* 1991–2003: Berit Woie Berg

## Referanser


## Eksterne lenker
* Likestillingssenteret KUNs hjemmeside
*Facebook - Instagram - Linkedin - Youtube
Till Eulenspiegel

**Till Eulenspiegel** (uttale , på lavtysk *Dyl Ulenspegel* ) eller **Till Uglespeil** (også skrevet Till Uglspil på dansk, Tijl Uilenspiegel på nederlandsk og annet) er den lystige hovedpersonen i *Till Eulenspiegels lystige streker*, en gammel folkebok med omkring hundre morsomme og grovkornede anekdoter og småhistorier.

## Eksterne lenker
*
Temalangeni Dlamini

**Temalangeni Dlamini** (født 16. juli 1987) er en eswatinisk friidrettsutøver. Hun var én av Swazilands fire deltakere under Sommer-OL 2008 i Beijing. Hun løp 400 meter damer, og kom på 48.-plass med en tid på 59,91. Hun var også flaggbærer for Swaziland.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Slavi Trifonov

**Stanislav Todorov Trifonov** (født 1966), kjent som **Slavi Trifonov**, er en bulgarsk talk show-vert, underholder, sanger, skuespiller og TV-produsent.

Trifonov har siden 2000 hatt talk showet *Slavis show* (Шоуто на Слави) på TV-kanalen bTV, et populært timeslangt underholdningsprogram sendt hver ukedag på kveldstid.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Revolusjonen på Zanzibar

**Revolusjonen på Zanzibar** fant sted 12. januar 1964. Revolusjonen førte til at sultanen av Zanzibar ble avsatt og avsluttet en 200 års arabisk dominans av øyene. Videre førte maktskiftet til sammenslutning med Tanganyika og den nye statsdannelsen Tanzania.

## Bakgrunn
Etter at omanerne tok kontrollen over øyene fra portugiserne fra 1728, var disse et biland under Oman, og disse beholdt makten over området selv etter 1890 da øyene ble et britisk protektorat. Den arabiske minoriteten beholdt videre makten etter at øyene fikk sin selvstendighet fra Storbritannia i 1963. Til tross for at partiet Afro-Shirazi Party (ASP) vant parlamentsvalget i 1963 med 54 prosent av stemmene, ble partiet kraftig underrepresentert i parlamentet, noe som førte til en stor frustrasjon. Partiet allierte seg da med Umma-partiet som bestod av arabiske sosialister.

## Opprøret
Tidlig om morgenen 12. januar 1964 mobiliserte ASP-medlemmet John Okello mellom 600 og 800 revolusjonære på hovedøya Unguja. Etter å ha slått landets politistyrker og beslaglagt deres våpen, fortsatte opprørerne til Steinbyen hvor de styrtet sultanen Sayyid Jamshid ibn Abdullah og dennes regjering. Etterdønningene etter opprøret krevde et stort antall liv, særlig arabere og sørasiater. Antallet er omstridt, men varierer mellom noen hundre og opp til . ASP-lederen Abeid Karume ble landets nye president og statssjef. Umma-partiet fikk regjeringssjefen.

## Nye makthavere
Den nye regjeringens åpenbare kommunisttilknytninger skapte uro i Vesten og siden Zanzibar lå under Storbritannias interesseområde planla den britiske regjeringen å gripe inn. Men den fryktede kommunistiske maktovertakelsen kom aldri og britiske og amerikanske statsborgere kunne lett evakueres, slik at det aldri ble noe grunnlag for britisk inngripen. 

De kommunistiske makthaverne i Kina, Øst-Tyskland og Sovjetunionen knyttet tidlig kontakter med den nye regjeringen ved tidlig å anerkjenne de nye makthaverne og ved å sende rådgivere. Karume forhandlet fram en sammenslåing av Zanzibar med Tanganyika, noe som førte til den nye statsdannelsen Tanzania; noe som av datidens observatører ble ansett som et forsøk på å forhindre spredning av kommunismen på Zanzibar.
Klondyke Bill

***Klondyke Bill*** er Helge Ingstads eneste romanfortelling og ble gitt ut første gang i 1941.

Selv om dette er en roman så inneholder den nok elementer av selvopplevde hendelser og/eller erfaringer fra tiden Ingstad tilbrakte som pelsjeger i Nord-Canada. I boken møter vi den underfundige og sære pelsjegeren Bill som søker det optimale jaktområdet på tundraen i Nord-Canadas villmark. Etter en lang og hard vinter med jakt bærer det avsted med verdifull last på sleden til handelsstedet ved Store Slavesjø for å gjøre opp handel. På handelsstedet råder misunnelse over Bills gode jaktevner og rivalene lurer ham inn i en felle.

## Eksterne lenker
* Bokhylla.no
Rosen Plevneliev

**Rosen Asenov Plevneliev** (bulgarsk: Росен Асенов Плевнелиев; født 14. mai 1964 i Gotse Deltsjev) er en bulgarsk forretningsmann og politiker, som representerer partiet Borgere for europeisk utvikling av Bulgaria, kalt GERB. Han har vært minister for regional utvikling og offentlige arbeider og ble i oktober 2011 valgt til Bulgarias president. Han tiltrådte 18. januar 2012 og fratrådte 22. januar 2017.

Plevneliev er utdannet i informatikk ved Det tekniske universitetet i Sofia. Etter endt utdannelse startet han i de første årene av Bulgarias overgang til demokrati og markedsøkonomi en rekke næringsvirksomheter i bygge- og eiendomsbransjen. Fra 1991 til 1998 arbeidet han i Tyskland, der hans entreprenørfirma var underleverandør ved byggeprosjekter.

I 2009 ble Plevneliev engasjert i partiet GERB og i juli samme år ble han utnevnt til minister for regional utvikling og offentlige arbeider i regjeringen ledet av statsminister Boǐko Borisov. Han ble nominert som presidentkandidat av GERB til valget i oktober 2011. Plevneliev vant valget med 52,6 % av stemmene i andre runde mot Ivajlo Kalfin fra Bulgarias sosialistparti.

## Se også
* Liste over Bulgarias presidenter

## Referanser
Vladimír Tomšík

**Vladimír Tomšík** (født 12. juni 1974 i Čeladná) er en tsjekkisk økonom, som har vært visesentralbanksjef for Tsjekkias nasjonalbank siden 1. juni 2010. 

Han studerte ved *Fakultet for sosialøkonomi og offentlig forvaltning* og *Fakultet for finans og regnskap* ved Det økonomiske universitet i Praha. Han har også studert ved *Fakultet for samfunnsvitenskap* ved Karlsuniversitetet. I tillegg har han to doktorgrader (Ph.D.) – én i økonomisk politikk fra Det økonomiske universitet i Praha, og én i samfunnsøkonomi fra Karlsuniversitetet. I 2004 ble han førsteamanuensis ved *Fakultet for finans og regnskap* ved Det økonomiske universitet, og i 2009 ble han utnevnt til professor ved samme universitet. 

Hampl begynte å jobbe Det økonomiske fakultet i 1997, som assistent. I februar 2000 ble han analytiker i Komerční banka, Senere samme år gikk han til Newton Holding, der han ble sjefsøkonom, og fra 2004 til 2006 var han leder for Samfunnsøkonomisk institutt ved Newton College. 

Han ble ansatt i World Trade Institute i Sveits i september 2005, der han jobbet fram til han ble ansatt som styremedlem i Tsjekkias nasjonalbank 1. desember 2006. Dette vervet har seks års varighet. Fra 1. juli 2010 var han også visesentralbanksjef. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Tsjekkias nasjonalbank – ''Vladimír Tomšík – Vice-Governor''
Dvorak

**Dvorak** kan sikte til:

* Dvorak (tastatur)

Personer
* Antonín Dvořák, tsjekkisk komponist
* Charles Dvorak, amerikansk friidrettsutøver
* Douglas Dvorak, amerikansk volleyballspiller
* Miroslav Dvořák, tsjekkisk kombinertløper
* Tomáš Dvořák, tsjekkisk friidrettsutøver
Skrivesperre og kunstneriske ambisjoner & ...

***Skrivesperre og kunstneriske ambisjoner & om en hund som må bøte med livet på grunn av summen av de to*** er en novellefilm som hadde premiere på Kortfilmfestivalen i 2011. En kortversjon (35 min.) ble vist på Kortfilmfestivalen i Grimstad, mens fullversjonen (47 min.) hadde premiere på Cinemateket i Oslo i september 2011. Manus og regi er ved Geir Henning Hopland. Hovedrolleinnehaverne er Vidar Magnussen, Kristine Rui Slettebakken, Morten Rose, Kyrre Haugen Sydness og Geir Henning Hopland. Hunden i filmen spilles av Enya, eiet av Veronica Wister.

*Skrivesperre* var månedens DVD og fulgte med bransjebladet Rushprint nr. 5 / 2011.

## Handlingen
Filmen forteller om en manusforfatter som sliter med å få forløst sitt neste prosjekt, samtidig som han opplever at andre får mer oppmerksomhet enn ham. Manusforfatteren besøker en friteatergruppe og forelsker seg i den kvinnelige Pippi-figuren. Han vil spesialskrive for henne, men press fra vennegjengen og filmbransjen fører til at det går i stå.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*Sak i Z Filmtidsskrift
*Omtale fra Kortfilmfestivalen i Grimstad
Talk That Talk

***Talk That Talk*** er et album fra Rihanna, utgitt 18. november 2011. Første singel fra albuet er «We Found Love», som hun synger sammen med Calvin Harris. Singelen kom på #1 på Hot 100 Billboard singellisten 2. november 2011.

## Sporliste

##### iTunes Bounsspor

##### Deluxe Edition

## Eksterne lenker
*
Rosen Kirilov

**Rosen Jordanov Kirilov** (bulgarsk: *Росен Йорданов Кирилов*) (født 4. januar 1973 i Vidin) er en bulgarsk tidligere fotballspiller, som blant annet spilte midstopper hos Litex Lovech samt flere andre europeiske klubber. Han fikk også flere landskamper for .

Kirilov startet sin karriere i CSKA Sofia i 1991, før han fem år senere dro videre til Litex Lovech. I 1999 dro han på en overgang til den tyrkiske klubben Adanaspor, før han i 2001 igjen returnerte til Litex Lovech, hvor han spilte i overkant av 100 seriekamper og scoret ti mål fordelt over seks sesonger. I 2007 dro han igjen utenlands til den kypriotiske klubben APOP Kinyras, før han sesongen etter avsluttet spillerkarrieren i den rumenske klubben FC Vaslui.

## Landslagskarriere
Kirilov spilte i årene mellom 1998 og 2006 totalt 51 landskamper for . Han deltok blant annet ved VM i fotball 1998 og EM i fotball 2004.

## Eksterne lenker
* 
* Footballdatabase.eu – Spillerinfo om Kirilov
* – Spillerinfo om Kirilov
Petăr Aleksandrov

**Petăr Aleksandrov** (bulgarsk: ; født 7. desember 1962 i Karlovo) er en bulgarsk tidligere fotballspiller og senere fotballtrener, som blant annet spilte angrep hos PFC Slavia Sofia samt flere andre europeiske klubber. Han fikk også flere landskamper for .

Aleksandrov startet sin spillerkarriere i den lokale klubben Levski Karlovo i 1981, men fikk sitt definitive gjennombrudd hos PFC Slavia Sofia i 1982, hvor han spilte over 170 seriekamper og scoret hundre seriemål frem til 1989. Etter dette spilte han utenlands i KV Kortrijk (Belgia), Energie Cottbus (Tyskland) samt FC Aarau, Neuchâtel Xamax, FC Basel og FC Lucerne (Sveits).

Han la opp som fotballspiller i 2002 og ble ansatt som trener for reservelaget til FC Aarau (2002–2004). Han har etter dette fungert som assistenttrener for PAOK (2004–2005), FC St. Gallen (2006–2007), Grasshopper Club Zürich (2007) og Bulgaria (2008–2009).

## Landslagskarriere
Aleksandrov spilte i årene mellom 1987 og 1994 totalt 25 landskamper, og scoret fem mål for . Han var med i den bulgarske troppen under VM i 1994, en tropp som var med helt frem til semifinalen. Aleksandrov var for øvrig satt i skyggen av angrepsspillerne Emil Kostadinov og Hristo Stoitsjkov, noe som gjorde at han ikke fikk spilletid i mesterskapet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Footballdatabase.eu – Spillerinfo om Aleksandrov
* – Spillerinfo om Aleksandrov
*  Profil på LevskiSofia.info
Buzz Aldrin, hvor ble det av deg i alt mylderet? (TV-serie)

***Buzz Aldrin, hvor ble det av deg i alt mylderet?*** er en norsk dramaserie på fire episoder som ble vist på NRK1 i  2011. Geir Henning Hopland skrev manus basert på en roman med samme tittel av Johan Harstad. Hopland var også regissør for serien som ble produsert av Motlys. Serien ble også vist på kino.

Under Gullruten 2012 fikk produksjonsmedarbeiderne Camilla Lindbråten, Sabina Cavenius og Richard Sveen hver sin fagpris i klassene beste scenografi/lysdesign, beste kostyme/sminke og beste lyddesign. Serien var nominert til ytterlige fire fagpriser og til klassen beste TV-drama mens Pål Sverre Valheim Hagen var nominert i klassen beste mannlige skuespiller.

Serien er den første norsk dramaserie som ble vist i sin helhet på kino, og det til og med før den ble sendt på TV. Den ble vist på kino i Oslo, Bergen, Stavanger, Trondheim, Tromsø, Kristiansand og Tønsberg.

## Rollebesetning
*Pål Sverre Valheim Hagen &ndash; Mattias
*Bjarne Henriksen &ndash; Havstein
*Rikke Lylloff &ndash; Ennen
*Annfinnur Heinesen &ndash; Palli
*Annika Johannessen &ndash; Anna
*Helle Fagralid &ndash; Eyðdis
*Chad Coleman &ndash; Carl
*Kristine Rui Slettebakken &ndash; Helle
*Morten Rose &ndash; Olaf Ludvik
*Torbjørn Eriksen &ndash; Jørn
*Vidar Magnussen &ndash; Roar
*Bjarte Tjøstheim &ndash; Karsten
*Bendik Lillebø Furubotn &ndash; Ung Mattias
*Thea Holter Sola &ndash; Ung Helle
*Glenn André Viste Bøe &ndash; Ung Jørn

## Beskrivelse
Hovedpersonen i Buzz Aldrin er gartneren Mattias, som blir født samme natt som månelandingen finner sted i 1969. Han er opptatt av romfart og verdensrommet, og spesielt fascinert av Buzz Aldrin, det andre mennesket på månen. Buzz Aldrin er i Mattias' øyne den ypperste toer, et menneske som gjennomførte en av de største bragdene i menneskets historie, men som ikke ba om oppmerksomhet for det. Han ville bare gjøre en god jobb, være til nytte, i likhet med Mattias selv. Mattias bryter sammen etter å ha blitt dumpet av kjæresten Helle, og nærmest ved en tilfeldighet ender han på Færøyene. Der kommer han i kontakt med Havstein, som driver et ettervernhjem på en øy ute i havgapet. I en gruppe personer med skjøre sinn og mange hemmeligheter finner han en tilhørighet. Serien veksler mellom flere års perspektiv med utgangspunkt i Stavanger, men utspiller seg hovedsakelig på Færøyene i årene 1999-2000. Den lille bygda Gjógv var sentral i innspillingen.

## Mottakelse
Premieren ble sett av 362 000 seere, noe som ga NRK1 en markedsandel på 22,3 prosent i målgruppen 12+.

Serien fikk følgene kritikker:

* Stavanger Aftenblad  lenke  27. september 2011 
* VG  lenke 28. november 2011
* Bergens Tidende  lenke 28. november 2011
* Dagsavisen  lenke 28. november 2011 
* Filmfront  lenke 
*   lenke 20. desember 2011
* Aftenposten  lenke 17. november 2011
* Østkantliv  lenke 28. november 2011

## Referanser


## Eksterne lenker
*
*Aldrin, hvor ble det av deg i alt mylderet?"&ndash; Promo fra NRK
Du Mingxin

**Du Mingxin** (kinesisk: 杜鸣心, pinyin: *Dù Míngxīn*; født 19. august 1928 i provinsen Hubei i Kina) er en kinesisk komponist kjent for sine verker for ballett, konsert og for en symfonisk pekingopera. 

Han studerte blant annet ved Yucai-skolen i Chongqing. Han flyttet til Shanghai i 1948, der han virket som pianist. Han studerte Tsjaikovski musikkonservatorium i Moskva årene 1954-58, og saluttet seg deretter til Beijing sentralkonservatorium.

## Verker i utvalg
* Samarbeidet om balletten *Rød avdeling av kvinner* (premiere 1964).
* *Havfruen* (ballett), med Wu Zuqiang
* *Elven Luos guddinne* (symfonisk fantasia)
* En fiolinkonsert
* En pianokonsert (*Vårens ånd*)
* En symfonisk versjon av pekingoperaen *Kvinnelige generaler av Yangene*, bestilt av  Kinas filharmoniske orkester

## Referanser


## Eksterne lenker
* Foto
* Nixon views Red Detachment of Women
* Kinesiske komponister
* Biografi
Ivajlo Andonov

**Ivajlo Viktorov Andonov** (bulgarsk: *Ивайло Викторов Андонов*) (født 14. august 1967 i Blagoevgrad) er en bulgarsk tidligere fotballspiller, som blant annet spilte i angrep hos Pirin Blagoevgrad og CSKA Sofia samt flere andre europeiske klubber. Han fikk også flere landskamper for .

Andonov startet sin spillerkarriere i den lokale klubben Pirin Blagoevgrad i 1987, men fikk sitt definitive gjennombrudd hos CSKA Sofia i 1991, hvor han frem til 1994 scoret 55 mål på 84 seriekamper. Han hadde deretter to utenlandsopphold hos Albacete Balompié i Spania og Arminia Bielefeld i Tyskland, før han returnerte til Sofia. Andonov avsluttet sin spillerkarriere hos Union Berlin i år 2000.

## Landslagskarriere
Andonov spilte i årene mellom 1991 og 1997 totalt fem landskamper for . Han var med i den bulgarske troppen under VM i 1994, en tropp som var med helt frem til semifinalen. Andonov var for øvrig satt i skyggen av angrepsspillerne Emil Kostadinov og Hristo Stoitsjkov, noe som gjorde at han ikke fikk spilletid i mesterskapet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Footballdatabase.eu – Spillerinfo om Andonov
* National-football-teams.com – Spillerinfo om Andonov
Georg Emil Hansen

**Georg Emil Hansen** (født 12. mai 1833 i Næstved, død 21. desember 1891 på Frederiksberg) var fotograf og en av fotografiets pionerer i Danmark i andre halvdel av 1800-tallet. 

Broren N.C. Hansen var portrettmaler og fotograf og begge inngikk fra 1867 i firmaet Hansen, Schou & Weller i kompaniskab med Albert Schou og Clemens Weller.

Georg E. Hansen var fra Næstved og lærte kunsten å lave daguerreotypier fra sin far, foregangsmannen Carl Christian Hansen, som var begynt med denne teknikken i 1849. I 1854 hjalp han faren med å etablere et atelier i haven bak Thotts palé på Kongens Nytorv. Han hadde dessuten tatt med seg nytt utstyr fra Tyskland.

I 1856 åpnet han sitt eget fotografiske atelier. I begynnelsen lå det i Bredgade 22, senere i nr. 61 i samme gate og senere i Østergade 54.

Senere ble Hansen kongelig hoffotograf og tok i den egenskap portretter av kongehusene i Danmark, Storbritannia, Russland og Hellas. Særlig visittkort var en suksess hos de kongelige. Det anslås at han solgte omtrent  portrettkopier av prinsesse Alexandra av Danmark da hun giftet seg med den fremtidige Edvard VII av Storbritannia i 1863. 

Han vant premier på verdensutstillingen i London i 1862 og en utstilling i Berlin i 1865.

H.C. Andersen hadde stor interesse for fotografi og det finnes mange bilder av dikteren.

Han poserte for Georg E. Hansen mange ganger i tidsrommet 1860 til 1874. I et dagsboksnotat for 19. juli 1862 skriver Andersen: «Gik til Hansen som photographerede mig; fik 24 Portrætter».

## Referanser


## Litteratur
* Bjørn Ochsner: *Fotografer i og fra Danmark til og med år 1920*, 1986, ISBN 87-552-1216-6
* *Dansk Fotografihistorie,* ed. Mette Sandbye. Gyldendal, Copenhagen 2004, ISBN 87-00-39586-2

## Eksterne lenker
*
Sim Smith Covered Bridge

**Sim Smith Covered Bridge** befinner seg øst for Montezuma i Indiana.  Den er en overbygger bro med ett spenn bygget av Joseph A. Britton i 1883.  Broen er 31 meter lang, 5 meter bred og 4 meter høy. Den ble satt på listen til National Register of Historic Places i 22. desember 1978.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Google Map
Sale Swing Bridge

**Sale Swing Bridge** befinner seg på South Gippsland Highway 5&nbsp;km fra byen Sale, Victoria i Australia. Den krysser Latrobe River der den møter Thomson River.

Broen er tegnet av John Grainger og bygget i 1883 av myndighetene i Victoria,. Den var den første svingbroen bygget i Victoria.  Dens smijernsstruktur, som er 45 meter lang, svinger rundt sylindriske stålsøyler. På det meste, ble broen åpnet opp til 20 ganger om dagen, slik at dampskipene kom seg fram mellom Sale og Melbourne.

Broen gjennomgikk en større restaurering fra slutten av 2003 til den ble avsluttet på begynnelsen av 2006.

Sale Swing Bridge ble brukt som en kulisse i 2007 for filmingen av filmen *[[The Tender Hook]]* fra  med Hugo Weaving og Rose Byrne hovedrollene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Video av broen (engelsk)
* Walkabout – Sale (engelsk)
* Utstillinger: En gylden arv On-line (engelsk)
Bjørn Nilsen (friidrettsutøver)

**Bjørn Hervik Nilsen** (født 15. juni 1937 i Stavanger, død 6. februar 1966 i Stavanger) var en norsk friidrettsutøver. Han representerte IL Skjalg. 

Nilsen tangerte norsk rekord på 100 m med 10,4 i Trondheim 5. august 1956, noe som gjør han til den yngste norske rekordsetter i en alder av 19 år, 1 måned og 20 dager. Han satte norsk rekord på 100 m med 10,3 på Stavanger Vestbane 23. mai 1957.

Bjørn Nilsen satte flere norgesrekorder på 200 m, den siste 8. august 1958 på Bislett i Oslo med tiden 21,1. På 400m hadde han 47,6. Han ble fem ganger Norgesmester på 100m og 200m. 

Nilsen døde av kreft i 1966, etter å ha fullført tannlegestudiet i Tyskland.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser




## Eksterne lenker
*
E. F. Schumacher

**Ernst Friedrich Schumacher** (1911–1977) var en internasjonalt kjent økonom og forfatter som fikk stor innflytelse på den framvoksende miljøbevegelsen.  Gjennom bøker som *Smått er godt* (Small is Beautiful) og *Godt Arbeide*(Good Work) med flere, og gjennom sitt arbeide for økologisk jordbruk og mellomstegs-teknologi etablerte han en teori og en praksis som fikk store ringvirknnger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Foredrag om buddhistisk økonomi
*  Foredrag om tilpasset teknologi
Georgi Asparukhov

**Georgi Rangelov Asparukhov** (bulgarsk: *Георги Рангелов Аспарухов*) (født 4. mai 1943 i Sofia, død 30. juni 1971 samme sted) var en bulgarsk fotballspiller, som spilte i angrep hos Levski Sofia og Botev Plovdiv. Han regnes som en av Bulgarias største fotballspiller gjennom tidene og fikk flere landskamper for , før han døde i en bilulykke sammen med landslagskollegaen Nikola Kotkov i 1971.

Asparukhov spilte på klubbnivå hovedsakelig for Levski Sofia i hjemlandet. Han spilte også et par sesonger hos Botev Plovdiv, og ble i 1965 kåret til årets fotballspiller i Bulgaria.

Asparukhov ble den 30. juni 1971, i en alder av 28 år og på toppen av sin karriere, drept i en bilulykke sammen med klubb- og landslagskollegaen Nikola Kotkov. Hjemmebanen til Levski Sofia har fått navnet Georgi Asparukhov stadion til hans minne.

## Landslagskarriere
Asparukhov spilte i årene mellom 1961 og 1971 totalt 50 kamper og scoret 19 mål for det , og deltok ved hele tre VM-sluttspill (VM i fotball 1962, VM i fotball 1966 og VM i fotball 1970). Ved sluttspillet i Chile i 1962 ble han den første bulgarske VM-målscorer noensinne, da han i et 1–6-nederlag mot  scoret Bulgarias eneste mål i turneringen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Footballdatabase.eu – Spillerinfo om Asparukhov
* National-football-teams.com – Spillerinfo om Asparukhov
*  Profil på LevskiSofia.info
West Hill Covered Bridge

**West Hill Covered Bridge** også kjent som **Crystal Springs Covered Bridge** er en overbygget trebro som krysser West Hill Brook i Montgomery, Vermont (USA) på Creamery Bridge Road. Den ble satt på listen til National Register of Historic Places i 31. desember 1974.

Broen er en slags fagverksbro bygget av Sheldon og Savannah Jewett – et brødrepar som bygget flere broer i området. Selv om det ikke er et offisielt navn, går denne broen også under navnet *Creamery Covered Bridge* på grunn av meieriet som lå ved siden av broen. Rester av meieriet er fremdeles synlige i skogen ved siden av broen.

## Moderne historie
Tidligere var dette et travelt område (som innbefattet familiegården til Jewett), men det ble sakte forlatt. Broen og veien fikk lite vedlikehold og broen ble stengt i 1994. En fullstendig renovering ble utført av Alpine Construction fra Schuylerville, New York i 2009. En omfattende serie artikler som forteller om arbeidet finnes på nettsiden til Vermont Covered Bridges. Til tross for renoveringen av broen, har veien på begge sider av broen ikke stort mer enn ett kjørefelt med løs grus og en steinete sti som bare er åpen deler av året. Den avsidesliggende beliggenheten har ført til at det er laget mye graffiti på innsiden av broen.

## Referanser
Marott

**Marott** kan på norsk bety
# Stor figurteater-dokke der dokkeføreren bruker sin egen hand som den ene handa til dokka 
#Narresepter (narrestav, narreklubbe), parodisk herskerstav med narrehode
# Narrekappe, et eldre ord for narrelue (formet som en hettekappe)
# Påfunn, innfall, grille, dårskap, narraktighet

Betegnelsen *marott* kommer fra fransk *marotte*, et ord som er dannet av Maria og opprinnelig ble brukt om en helgenfigur, men som siden ble brukt om ulike typer stavdokker. Ordet er kjent fra 1400-tallet.

## Se også
* Marionett
FNs særorganisasjoner

**FNs særorganisasjoner** er juridisk, organisatorisk og økonomisk selvstendige internasjonale organisasjoner med egne medlemsland, budsjetter og hovedkvarter. Særorganisasjonene arbeider med FN og med hverandre gjennom FNs økonomiske og sosiale råd.

FN har totalt 15 særorganisasjoner. Disse er:
* Tekniske:
** Verdenspostforeningen (UPU)
** Verdens meteorologiorganisasjon (WMO)
** Den internasjonale arbeidsorganisasjonen (ILO)
** Den internasjonale organisasjonen for sivil luftfart (ICAO)
** Den internasjonale sjøfartsorganisasjonen (IMO)
** Den internasjonale telekommunikasjonsunion (ITU)
* Sosiale, kulturelle og humanitære:
** Verdens helseorganisasjon (WHO)
** UNESCO, FNs organisasjon for utdanning, vitenskap, kultur og kommunikasjon
** FNs organisasjon for industriell utvikling (UNIDO)
** FNs organisasjon for ernæring og landbruk (FAO)
** Verdens turismeorganisasjon (UNWTO)
** Den internasjonale opphavsrettsorganisasjonen (WIPO)
* Finans:
** Det internasjonale pengefondet (IMF)
** Verdensbankgruppen (WBG)
*** Den internasjonale bank for gjenoppbygging og utvikling (IBRD) 
*** Det internasjonale utviklingsfondet (IDA)
*** Det internasjonale finansieringsinstituttet (IFC)
** Det internasjonale fondet for jordbruksutvikling (IFAD)

I tillegg har FN flere fond og programmer med annen status, blant andre UNICEF, FNs barneorganisasjon, FNs høykommissær for flyktninger (UNHCR), FNs utviklingsprogram (UNDP), FNs miljøprogram (UNEP) og Verdens matvareprogram (WFP). Videre finnes det en rekke andre internasjonale organisasjoner som samarbeider med FN, men som ikke har status som særorganisasjoner, blant annet Det internasjonale atomenergibyrået (IAEA), Verdens handelsorganisasjon (WTO) og Organisasjonen for forbud mot kjemiske våpen (OPCW).

## Referanser
«Blomsterbedene i Holland»

**«Blomsterbedene i Holland»** (nederlandsk: *Bloembollenveld*) er et oljemaleri malt i 1883 av Vincent van Gogh.
«Blomsterbedene i Holland» var van Goghs første maleri av en hage. Firkantede bed med blå, gule, rosa og røde hyasinter tillot van Gogh å utforske sin interesse for perspektiv. Det lave ståstedet skaper panoramautsikt over engen med fargerike vårblomster.  Det ble malt i van Goghs andre år i Haag.
 
## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Flower Beds in Holland'', National Gallery of Art, Washington, DC
* Tidligste malerier 1881-1883 hos vggallery.com
* Bloembollenveld hos vggallery.com
Tromsø Trailblazers

**Tromsø Trailblazers** er et amerikansk fotballag lokalisert i Tromsø stiftet i 2013.

Trailblazers er med i Norges Amerikanske Idretters Forbund og deltok i 2015 for første gang i nasjonalt seriespill, da de spilte i norsk 2. divisjon.

I 2018 ble laget en del av Tromsøstudentenes Idrettslag. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
5. divisjon fotball for menn 2012

**[[5. divisjon fotball for menn]] 2012** var det sjette nivået i norsk fotball 2012.

## Statistikk

## Avdelingene

### [[Østfold Fotballkrets]]

#### Avdeling 1

#### Avdeling 2

### [[Akershus Fotballkrets]]

### [[Oslo Fotballkrets]]

#### Avdeling 1

#### Avdeling 2

#### Avdeling 3

### [[Indre Østland Fotballkrets]]

#### Avdeling 1

#### Avdeling 2

#### Avdeling 3

#### Avdeling 4

#### Avdeling 5

#### Avdeling 6

### [[Buskerud Fotballkrets]]

#### Avdeling 1

#### Avdeling 2

### [[Vestfold Fotballkrets]]

### [[Telemark Fotballkrets]]

### [[Agder Fotballkrets]]

#### Avdeling 1

#### Avdeling 2

### [[Rogaland Fotballkrets]]

#### Avdeling 1

#### Avdeling 2

#### Avdeling 3

### [[Hordaland Fotballkrets]]

#### Avdeling 1

#### Avdeling 2

#### Avdeling 3

### [[Sogn og Fjordane Fotballkrets]]

#### Avdeling 1

#### Avdeling 2

### [[Sunnmøre Fotballkrets]]

### [[Nordmøre og Romsdal Fotballkrets]]

#### Avdeling 1

#### Avdeling 2

#### Avdeling 3

### [[Trøndelag Fotballkrets]]

#### Avdeling 1

#### Avdeling 2

#### Avdeling 3

#### Avdeling 4

### [[Nordland Fotballkrets]]

#### Avdeling 1

#### Avdeling 2

### [[Hålogaland Fotballkrets]]

#### Avdeling 1

#### Avdeling 2

#### Avdeling 3

### [[Troms Fotballkrets]]

#### Avdeling 1

#### Avdeling 2

### [[Finnmark Fotballkrets]]

#### Avdeling 1 Øst

#### Avdeling 2 Vest

## Kvalifisering til [[4. divisjon fotball for menn 2013|4. divisjon 2013]]
### Agder

### Nordmøre og Romsdal



## Eksterne lenker
*
Stone Arch Bridge (Minneapolis)

**Stone Arch Bridge** er en tidligere jernbanebro som krysser elven Mississippi ved Saint Anthony Falls i det sentrale Minneapolis, Minnesota.

Plassert mellom 3. Avenue Bridge og I-35W Saint Anthony Falls Bridge, ble Stone Arch Bridge bygget i 1883 av jerbanemagnaten James J. Hill for hans Great Northern Railway, og tilkomsten til den tidligere passasjerstasjonen ligger ca halvannen kilometer mot vest, på vestsiden av elven. Broen er nå brukt som forgjenger- og sykkelbro. 

Den er en Historic Civil Engineering Landmark, og ble satt på listen til National Register of Historic Places i 1971 som en del av det historiske distriktet Saint Anthony Falls Historic District, (District #71000438).

## Referanser

* Olsen, Byron D. (1998). *Great Northern Railway 1945-1970 Photo Archive Volume 2*.  ISBN 1-882256-79-4
* 

## Bildegalleri: Stone Arch Bridge



Fil:Minneapolis-MN-stone-arch-bridge.jpg|Stone Arch Bridge i skumring
Fil:Saint Anthony Falls aerial.jpg|Flyfoto av Stone Arch Bridge under en av dammene kom i stedet for Saint Anthony Falls
Fil:Archesreflection.jpg|Stone Arch Bridge nedenfra
Fil:Minneapolis Old Stone Arch Bridge Curve.jpg|Kanskje den mest slående trekket ved broen er dets krumning
Fil:stonearchtruss.jpg|I 1963 ble det gjort endringer av broen
Fil:MNSegways.jpg|Segwayturer over broen gir lett enkel tilgang
Fil:Bridge below St Anthony Falls.jpg|Under St. Anthony Falls (før 1892)
Fil:SAB-under_construction.jpg|Under bygging i 1883
Fil:2008-0705-MPLStour-StAnthonyFalls-PAN.jpg|Panoramafoto fra den nye Water Power Park og den nederste delen av Saint Anthony Falls
Fil:MillsDistrict-MPLS-1895.jpg|Litografi fra Mills District som viser broen
Fil:Stone arch bridge pano.jpg|Panoramafoto fra fergen
Fil:Stone bridge over the Mississippi, Minneapolis, Minn. c1905.jpg|Stone arch bridge ca. 1905


## Eksterne lenker
* 
* Stone Arch Bridge, National Park Service
* Stone Arch Bridge, City of Minneapolis
* James J. Hill Stone Arch Bridge hos Structurae
* Fotografi
* Stone Arch kunstfestival 
* Video documentary Denne 30 minutters dokumentarfilm utforsker livet, døden, og gjenfødelsen av James J. Hills bemerkelsesverdige Stone Arch Bridge.
* Minneapolis-riverfront.com The city's official promotional site for the riverfront district.
* Yesterday's News blog 24. november 1883: En artikkel fra en avis Minneapolis om åpningen av broen.
Narresepter

|
**Narresepter, -stav, -klubbe** eller **-kølle** er en septerliknende stav eller klubbe som ble båret som et parodisk herskersymbol av narrer i middelalderen, renessansen og barokken og som hadde et miniatyrhode av en narr i den ene enden. 

## Historikk
Stav med uskåret hode eller figur, ofte med samme kledsel som bæreren selv, pluss bjeller og andre effekter, tilhørte narrens attributter. Miniatyrnarren kunne ha samme rolle som moderne buktalerdokker. En variant av narresepter var for øvrig slåpinnen, på engelsk kalt *[[slapstick]]*, som fortsatt brukes av Harlekin i gammeldags commedia dell'arte og av Kasperl og Punch i tradisjonelt komisk tysk og engelsk figurteater.

Narresepter kan også kalles marott, et ord som opprinnelig er fransk. Det ble først brukt om en liten helgenfigur av Maria på 1400-tallet, men ble siden betegnelse for stavdokker generelt, og særlig narreseptre. *Marott* brukes også om narrekapper og i utvidet betydning om «narraktige påfunn». På norsk benyttes ordet dessuten mer spesielt om en type figurteaterdokke med hodet på en stav og tøykropp der dokkespilleren bruker hendene sine som hendene til dokka. Narresepter kalles også *marotte* på fransk, tysk og engelsk. På engelsk kan staven dessuten kalles *bauble*, et ord som i tillegg kan bety «juggel» og annet.


File:William Merritt Chase Keying up.jpg|William Merritt Chases *Keying Up – the Court Jester* (1875). Hoffnarren her har karnevals-kostyme og narresepter som likner ham selv.
File:Rocca di Angera - Museo della Bambola Marotte.jpg|Tysk marott i form av et leketøy, en stavdokke, utstilt i dokkemuseet *Rocca di Angera – Museo della Bambola* i Varese i Italia.
File:Quentin Massys 030.jpg|Maleriet «En allegori over dårskapen» av Quentin Matsys (død 1530) viser en smilende narr med narresepter med en miniatyrnarr som blotter rumpa. Narren er ellers utkledt i narrekappe, med eselører og hodet av en hane, og bjeller i beltet. Også «galskapens stein» i panna er et tradisjonelt symbol på dumhet.
File:Court jester stockholm.jpg|Hoffnarr fra 1400-tallet med narresepter eller -klubbe. Portrettet av en smilende narr med handa foran ansiktet, narrelue, stav og briller er kjent som motiv i mange versjoner.
File:Triboulet and death.jpg|«Triboulet og Døden.» Triboulet (1479–1536) var en hoffnarr med microcephali som arbeidet for de franske kongene Ludvig XII og Frans I. Narren beskytter seg med narresepteret mot Dødens ljå og piler.


## Annet
Narreklubbemorkel (*Neolecta vitellina*), en liten sopp, har fått navnet sitt fordi formen kan minne om en gammeldags narreklubbe med hode. Dunkjevle (*Typha latifolia L.*) har på dansk blitt kalt *narrekølle* og annet.

## Se også
* Slapstick
* Septer
* Marott
## Eksterne lenker
*
Liv forlag

**Liv forlag** er et norsk bokforlag etablert i 2010. Det utgir både fag- og skjønnlitteratur. Forlaget har kontor i Larvik.   

Per desember 2023 har forlaget utgitt over 300 titler, innen sjangrene fakta, poesi, barn og ungdom, historiske romaner, kriminal og tegneseriealbum. 

Høsten 2011 kom boken *VestfoldLiv 2011* etter en skrivekonkurranse arrangert i samarbeid med Litteraturivestfold.no. Her er 54 forfattere fra Vestfold representert, deriblant Ingvar Ambjørnsen, Margaret Skjelbred, Lillian Wirak Skow og Thomas J.R. Marthinsen.  

Forlaget og nettsiden arrangerer også i flere år en årlig krimnovellekonkurranse, som resulterer i novellesamlingen «Årets krim» der fem debutanter blir utgitt sammen med flere av Norges etablerte krimforfattere. 

## Kilder
* Et liv laga lokalforlag, i *Sandefjord Blad* 21. september 2011 (Besøkt 3. november 2011)
* La de hundre blomster blomstre, *Tønsberg Blad* 16. november 2011
* Bokelskerne jublet for Liv, *Vestfold Blad* 21. august 2012
## Eksterne lenker
* Liv Forlags nettsider
* Litteratur i Vestfold
* Nettsidene til Årets krim
Politikk i Hitra

**Hitra kommunestyre** består av 23 representanter, hvorav fem også er medlem av formannskapet. I perioden 2011-2015 hadde kommunestyret representanter fra åtte partier.

## Historie
Fra 1837 bestod Hitra formannskapsdistrikt av dagens kommuner Hitra og Frøya. Frøya skilt ut som egen kommune med 3 949 innbyggere 1. januar 1877. 

Fillan med 2&nbsp;241 innbyggere ble skilt fra Hitra den 1. januar 1886. Sandstad ble senere skilt ut fra Fillan som egen kommune 1. juli 1914 med 947 innbyggere. Kvenvær med 1 157 innbyggere ble skilt ut fra Hitra kommune 1. januar 1913. Den gjenværende kommunen Hitra hadde etter fradelingen 1&nbsp;439 innbyggere og fortsatte som egen kommune, men med øyas navn.

Dagens kommune ble etablert ved kommunesammenslåingen 1. januar 1964, der de tidligere kommunene Hitra, Fillan, Sandstad og Kvenvær kommuner etablerte den nye Hitra kommune. Den nye storkommunen fikk et innbyggertall på 4 611 og Fillan ble valgt som nytt kommunesenter der det ble bygd kommuneadministrasjon, barne-, ungdoms- og sentralskole og svømmehall.

## Oppslutning valg

## Eksterne lenker
* Hitra kommune - politisk organisering
Odd Helmersen

**Odd Helmersen** (født 28. desember 1922 i Svolvær, død 9. november 2012) var en norsk kunstmaler. 

Helmersen debuterte som maler med et par mindre separatutstillinger i Svolvær rett etter andre verdenskrig. Uten å ha noen form for utdannelse viste han her en rekke arbeider i akvarell og olje. Etter å ha blitt oppmuntret av Axel Revold til å fortsette sin virksomhet som maler, søkte Helmersen utdannelse, først hos den svenske maleren Åke Corshammar i Båstad. Etter et studieopphold i Paris i 1950 fortsatte han utdannelsen på Bjarne Engebrets malerskole i Oslo 1954 – 55. Hans motiver er for det meste hentet fra hjemstedet Svolvær i Lofoten. Axel Revolds maleri har vært av grunnleggende betydning for Helmersens formspråk. Han viste i sine arbeider større konsentrasjon om lyset og mer bevisst bruk av de koloristiske uttrykksmuligheter.

Har ble innvilget Statens garantiinntekt for kunstnere fra 1978.

## Referanser


## Kilder
* Norsk kunstnerleksikon, 2. bind.
Ekko (gatemagasin)

***Ekko*** er et gatemagasin som utgis i Bodø og som selges på gata i Bodø og Salten-området av vanskeligstilte personer. Første utgave kom ut 17. august 2011 med et opplag på 5&nbsp;000, og over 1&nbsp;000 eksemplarer ble solgt de første to ukene. Fire til seks utgaver skal komme ut per år.

En uavhengig stiftelse med representanter fra Røde Kors og Kirkens Bymisjon står bak magasinet, og ansvarlig redaktør er Ole Martin Larsen.

## Referanser
Skogli Helse- og Rehabiliteringssenter

**Skogli Helse- og Rehabiliteringssenter AS** er et rehabiliteringssenter på Lillehammer. Skogli er en del av spesialisthelsetjenesten og dermed en del av den totale behandlingskjeden innen rehabilitering av pasienter. Skogli Helse- og Rehabiliteringssenter AS ble etablert i 1946 og het da «Skogli Badesanatorium». Skogli eies av Syvendedags Adventistkirken i Norge og er et av de største rehabiliteringssentrene i landet.

Leder for Skogli er Alf Magne Foss, og styreformannen er Geir Olav Lisle.  

Fra og med 2015 har Skogli følgende avtaler innen rehabiliteringsfeltet:

* Brudd og slitasjeskader i skjelett
* Reumatologiske sykdommer (inflammatoriske)
* Følgetilstander etter operasjoner og tilstander i indre organer, unntatt kreft. 
* Hjerneslag
* Hjertesykdommer
* Kroniske muskel- og bløtdelssmerte
* CFS/ME - utmattelsestilstander
* Pasienter med komplekst og sammensatt sykdomsbilde (herunder diabetes og lymfødem) med behov for rehabilitering etter behandling/ akutte funksjonstap
* Rehabilitering med arbeid som mål

## Eksterne lenker
* Nettpresentasjon
Pianokonsert nr. 21 (Mozart)

**Pianokonsert nr. 21** i C-dur (KV 467) (populært ofte *Elvira Madigan*) er en solokonsert for piano og orkester av Wolfgang Amadeus Mozart. Den er skrevet våren 1785, omtrent fire uker efter hans 20. pianokonsert.

## Struktur

Tempoet for satsene er oppgitt som henholdsvis allegro maestoso, andante alla breve og allegro vivace assai.
### 1. sats
*[[Allegro]] maestoso*
Satsen begynner rolig med et marsjmønster, men beveger seg mot en malende melodi før den øker i styrke. Fiolinene spiller hovedmelodien over marsjtemaet, som messingblåserne gjentar. Efter et kort interludium ved messinginstrumentene gjenopptas marsjen, helt til solisten overtar på klaver. Pianotemaet i G-dur ligger over strykerne, som gjenopptar marsjen i C-dur. Pianoet tar opp et nytt tema i C-dur med overgang til en dominant G-dur. Et undermotiv gjenspeiler nå hovedtemaet i komponistens symfoni nr. 40 i g-moll, KV 550, før stykkets annet hovedmotiv i G-dur overtar. Det gjenspeiler på sin side  hornkonserten nr. 3 i Ess-dur, KV 447. Satsen avsluttes med en kadens.
### 2. sats
*[[Andante]]*
Denne tredelte satsen er noe enklere, og flere av motivene er sangbare. Den er gjennomvevet av triolbevegelser, som gir den en ensartethet. Den åpner som ren orkestermusikk med dempede strenginstrumenter. Førstefiolinene spiller et lyrisk tema støttet av annenfiolinene og bratsjene med sine trioler. Alle temaer opptrer enten i F-dur eller f-moll i åpningen. Annen del introduserer pianoet, og begynner i F-dur, men gjennomgår flere toneskifter før den vender tilbake til C-dur og c-moll. I tredje del gjenopptas den drømmeaktige melodien, denne gang i Ass-dur, før satsen avsluttes med en coda i f-moll og F-dur.

Annen sats har senere vunnet ny popularitet gjennom filmen *Elvira Madigan.* (s.u.)

### 3. sats
*Allegro vivace assai*
Siste sats er mer livlig, og kombinerer rondo- og sonate-formene. Piano og orkester konverserer mellom seg, og avslutningsvis fører en kadens tilbake til hovedtemaet som nesten ender i et crescendo.
## I andre media
Andantesatsen inntok en fremtredende plass i den svenske spillefilmen *Elvira Madigan* fra 1967, som handlet om sirkusartisten ved samme navn. Av denne grunn har konserten, og spesielt denne satsen, fått sitt anakronistiske tilnavn. Imidlertid ble hun i realiteten født over åtti år efter konsertens tilblivelse, mens filmen er nesten to hundre år yngre.

## Lytteprøve

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hans Vollmer

**Hans Vollmer** (født 16. november 1878 i Berlin-Charlottenburg; død 15. februar 1969 i Leipzig) var en tysk encyklopedist.

Hans far var arkitekten Johannes Vollmer (1845–1920); hans bestefar maleren Adolph Friedrich Vollmer (1806–1875). Han studerte kunsthistorie, historie og filosofi i Berlin og München. I 1906 leverte han en avhandling om «Schwäbische Monumentalbrunnen von der Gotik bis zum Klassizismus».

I 1923 ble han redaktør for kunstnerleksikonet Thieme-Becker, som ble utgitt på forlaget E. A. Seemann i Leipzig. Han arbeidet nesten helt alene med leksikonet frem til leksikonets siste bind i 1950. Derefter påbegynte han med en utvidelse om kunstnere i det 20. århundret, titulert *[[Thieme-Becker#Vollmer|Allgemeines Lexikon der Bildenden Künstler des XX. Jahrhunderts]]*, som utkom i seks bind mellom 1953 og 1962. I 1964 pensjonerte han seg.

## Referanser


## Litteratur
* George, Magdalena. *Festschrift Hans Vollmer. Aus Anlaß seiner fünfzigjährigen Tätigkeit als Mitarbeiter und Herausgeber des Thieme-Becker*. Leipzig: VEB E.A. Seemann Vlg., 1957

## Eksterne lenker
* Allgemeines Künstlerlexikon  på De Gruyter
*
Hans-Dieter Loose

**Hans-Dieter Loose** (født 18. mars 1937 i Hamburg) er en tysk arkivar og historiker.

Han studerte historie og germanistikk i Hamburg. I 1961 tok han sin første statseksamen. I 1962 leverte han en avhandling om de hamburger-danske relasjonene under trettiårskrigen. Samme år begynte han å arbeide ved Hamburger Staatsarchiv og var dets leder fra 1975 til 2000. Siden 1981 har han vært professor ved Universität Hamburg. Loose fokuserer hovedsakelig på Hamburg bys historie. Han var fra 1975 til 2005 styreformann i Verein für Hamburgische Geschichte. 

## Bibliografi

; Monografer
* *Hamburg und Christian IV. von Dänemark während des Dreissigjährigen Krieges. Ein Beitrag zur Geschichte des hamburgischen Reichsunmittelbarkeit.* Hamburg 1963.

; Redigerte verk
* Med Werner Jochmann: *Hamburg. Geschichte der Stadt und ihrer Bewohner.* Hamburg 1982.
* *Barthold Heinrich Brockes. (1680–1747). Dichter und Ratsherr in Hamburg. Neue Forschungen zu Persönlichkeit und Wirkung.* Hamburg 1980, ISBN 3-7672-0702-8.
* *Gelehrte in Hamburg im 18. und 19. Jahrhundert.* Hamburg 1976, ISBN 3-7672-0461-4.

## Referanser


## Litteratur
* Eckart, Hans Wilhelm og Richter, Klaus (red.). «Bewahren und Berichten. Festschrift für Hans-Dieter Loose zum 60. Geburtstag». *[[Zeitschrift des Vereins für Hamburgische Geschichte]]*, bd. 83, del. 1. Hamburg 1997.

## Eksterne lenker
*
FolkOrg

**FolkOrg – organisasjon for folkemusikk og folkedans** er en norsk interesseorganisasjon for utøvere av folkemusikk og folkedans og for folk tilknyttet bransjen.

Organisasjonen ble stiftet lørdag 21. november 2009 som en sammenslutning av Landslaget for Spelemenn (LfS) (stiftet 1923) og Norsk Folkemusikk- og Danselag (NFD) (stiftet 1987). FolkOrg er en landsomfattande livssynsnøytral og partipolitisk uavhengig interesseorganisasjon med åpent medlemskap.  Organisasjonen har i dag ca 5000 enkeltmedlemmer og 150 lokale spellemannslag. Organisasjonen har som formål å arbeide for folkemusikken og folkedansen i Norge ved å styrke deres rolle og vilkår i samfunnet. Styreleder er Kristian Ihle Hanto. Daglig leder er Aslak Brimi.

## Virksomhet
Organisasjonen driver blant annet disse prosjekta

* Bladet Folkemusikk – det eneste folkemusikkbladet i Norge
* Nettstedet www.folkemusikk.no – felles nettportal for folkemusikkfeltet i Norge
* Landskappleiken – årlig samling og konkurranse i folkemusikk
* Landsfestivalen i gammaldansmusikk – årlig samling og konkurranse for gammaldans i Norge
* Folkelarm – bransjetreff for folke- og verdensmusikk. Inkludert utdeling av Folkelarmprisen
* Årbok for norsk folkemusikk – fagutgivelse om norsk folkemusikk
* INTRO-folk – talentkonkurranse for unge folkemusikere

## Eksterne lenker
* 
*