open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Leirfjord

**Leirfjord** er en kommune på Helgeland i Nordland. Den grenser i øst til Hemnes, i øst og sør mot Vefsn og i sør mot Alstahaug. Utenfor kysten i vest ligger Dønna kommune, og nord for Ranfjorden ligger Nesna og Rana kommuner.

## Geografi
Leirfjord kommune strekker seg fra kysten av Helgeland og et stykke innover i landet. Den består av flere ulike grender som Fagervika, Reines, Ulvangen, Meisfjord, Hjartland, Leines, Leland, Leira, Kviting, Levang, Bardal og Sundøy. I øst danner fjellområdet Toven en naturlig grense mot Vefsn, med Nordtoven som det høyeste punktet i kommunen, 994,9 moh.

### Grunnkretser

Leirfjord er inndelt i 16 grunnkretser.

Folkemengde den 1. januar 2012 :

* Angersnes/Reines : 104
* Ulvang : 115
* Meisfjord/Løkås/Hjartland : 188
* Leines : 213
* Simsø/Moen : 99
* Leland/Tømmervik : 626
* Breiland : 38
* Nordnes/Tovås : 113
* Leira : 62
* Forsland/Kviting : 98
* Kjærstad/Lading : 92
* Sund/Hellesvik : 46
* Åkvik/Kvalnes : 56
* Fagervika : 38
* Levang : 99
* Bardal : 115
* Uoppgitt/uten bosted : 5

TOTALT : 2107

## Administrativ historie
Leirfjord ble utskilt som egen kommune fra den tidligere kommunen *Stamnes* den 1. juli 1915. Samtidig fikk *Stamnes* det nye navnet Sandnessjøen. Ved splittelsen hadde Leirfjord 2 003 innbyggere, mens Sandnessjøen kommune hadde 1 059 innbyggere. I 1945 ble deretter en del av Nesna (26 innbyggere) innlemmet i Leirfjord.

Ved kommunereformen den 1. januar 1964 ble resten av Nesnas område sør for Ranfjorden (580 innbyggere), og området på øya Alsten i Tjøtta kommune (180 innbyggere) slått sammen med Leirfjord kommune, som på dette tidspunktet hadde 1 936 innbyggere.

## Politikk

### Kommunestyrevalget 2023

### Folkeavstemninger
#### [[Rådgivende folkeavstemning om tilslutning til EU 1994]]

#### [[Rådgivende folkeavstemning om tilslutning til EF 1972]]

## Næringsliv
Hovednæringer er landbruk, fiskeforedling og servicenæringer. Korte avstander til Sandnessjøen, Mosjøen, Nesna og Hemnesberget gjør at mange pendler til arbeid utenfor kommunen. Kystriksveien passerer gjennom Leirfjord.

## Kultur
Kommunen er deltaker i Skulpturlandskap Nordland med skulpturen «Omkring» laget av Waltercio Caldas. Leirfjord Bygdesamlinger har samlinger flere steder i kommunen. Forfatter og lyriker Birger Jåstad (1904–1984) bidro til lokale ungdomslag og historielaget.

## Referanser




## Litteratur
* Dag Juvkam: *Historisk oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen*, Statistisk sentralbyrå, rapport 99/3, 1999

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kommunefakta Leirfjord - Statistisk sentralbyrå 
*  Bergh-brygga og gammelskolen i Leirfjord - visithelgeland.com
Moskenes

**Moskenes** er en kommune i Lofoten i Nordland og ligger på den sørlige delen av Moskenesøya. I kommunen finnes flere fiskevær som Hamnøy, Sakrisøy, Reine, Moskenes, Sørvågen, Tind og Å.

## Natur og geografi

Moskenes kommune preges av det typiske Lofotenlandskapet, med spisse tinder og plane strandflater. Kommunen dekkes om lag 80 % av gammelt arkeisk grunnfjell av inntil 2&nbsp;500 millioner års alder, bestående for det meste av båndgneis og migmatitt. Mange av formasjonene har fått senere forkastninger og strekk. Sør for grunnfjellsstrukturene finner vi et lite felt av paleo-proterozoisk glimmergneis som er 1&nbsp;870 – 1&nbsp;770 millioner år gammel, men kanskje inntil 2&nbsp;100 millioner år. Disse strukturene består også av grafittskifer og marmor, med innslag av jern, kvarts og mørk brungul feltspat. Det avsluttes helt sør på øya av et smalt felt av gabbro, dioritt og anortositt, inntil 2&nbsp;500 millioner år gamle men ofte atskillig yngre.

Moskenes har ikke noe av det paleo-proterozoiske grunnfjellet som ellers er så vanlig i Lofoten. I havet utenfor Lofoten og Vesterålen er derimot grunnfjellet på havbunnen dekket av yngre sedimenter.

Den høyeste toppen er Hermannsdalstinden, 1026,4 moh.

## Tusenårssted
Kommunens tusenårssted heter «Blåøyet» og er laget av kunstneren Jan Wanggaard, og sto ferdig i 2005. Kunstneren har blant annet skrevet om prosjektet at «Blåøyet» ligger som et geografisk midtpunkt i kommunen, hvor alle innbyggerne kan møtes på «nøytral» grunn. Det er et naturlig vendepunkt for turgåere langs veien fra øst og vest i kommunen og et flott utsiktspunkt imot hav og fjell. Hensikten var å skape et sted som gir naturlig opplevelse av beskyttelse mot vind og vær, hvor den fysiske utformingen ikke er prangende men samtidig identifiserbar og skaper et egnet rom for kommunikasjon og tilfeldig samvær. Amfiløsningen er en utprøvd form og er også egnet for opptredener/taler i liten målestokk.

## Politikk

### Kommunestyrevalget 2023

### Kommunestyrevalget 2019

## Administrativ historie
Flakstad kommune omfattet i utgangspunktet både dagens Moskenes og Flakstad kommuner. Moskenes ble utskilt fra Flakstad som egen kommune 1. juli 1916. Gjenværende Moskenes kommune hadde da 1306 innbyggere. 1. januar 1964 ble Moskenes og Flakstad slått sammen igjen til nye Moskenes kommune. Moskenes hadde før sammenslåingen 2001 innbyggere. 1. januar 1976 ble Flakstad utskilt fra Moskenes igjen. Etter delingen hadde Moskenes 1705 innbyggere.

Kommunen har i en årrekke hatt dårlig økonomi, og har stått på den såkalte ROBEK-listen i de siste 12 årene.
I statsråd 12. september 2025 ble det vedtatt å slå kommunen sammen med Vestvågøy kommune med virkning fra 1. januar 2028.. På grunn av at Moskenes kommune hadde opparbeidet et merforbruk på 163,5 millioner kroner ga regjeringen et engangstilskudd på 163,5 millioner kroner for å bidra når sammenslåingen skjer.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kommunefakta Moskenes - Statistisk sentralbyrå
*  Moskenes - Visit Lofoten
*  Moskenes - Nasjonale turistveger
Nesna

**Nesna** er en kommune på Helgeland i Nordland. Den grenser i øst mot Rana og i nord  Lurøy, i sør Leirfjord og i vest til Dønna. 

Kommunen består av tettstedet Nesna, øyene Hugla, Handnesøya og Tomma. Det høyeste punktet i kommunen er Tomskjevelen på Tomma, 921,75 meter over havet.

## Historie

Ved opprettelsen av Dønna kommune i 1962 ble Nesnas del av øya Løkta overført til Dønna, og den vestlige delen av øya Tomma ble overført til Nesna. Ved kommunereformen i 1964 ble de delene av Nesna som lå rundt indre del av Sjona, overført til den nye storkommunen Rana. Et område på sørsiden av Ranfjorden med bygdene Levang og Bardal, ble overført til Leirfjord kommune.

I forbindelse med drift av handelshus ble det opprettet flere brygger.

Tusenårstrær er plantet flere steder i kommunen, blant annet ved Nesna kirke.

### Dikterprestens innflytelse
Dikterpresten Petter Dass bodde mesteparten av sitt liv på Nesna og det var her han skrev mange av sine største verk. Blant annet *[[Nordlands_Trompet|Nordlands trompet]]*.

## Politikk
* Se også Kommunestyrevalg i Nesna.

### Kommunestyrevalget 2023

### Folkeavstemninger
#### [[Rådgivende folkeavstemning om tilslutning til EU 1994]]

#### [[Rådgivende folkeavstemning om tilslutning til EF 1972]]

## Samferdsel
Kystriksveien passerer gjennom kommunen, med Ferjesambandet Levang–Nesna. Mellom tettstedet og Hugla, Handnesøya og Tomma går ferjesambandet Nesna–Nesnaøyene

Hurtigruten har daglige anløp - nordgående ved 05.30-tiden og sørgående ved 11-tiden. Nordlandsekspressen mellom Bodø og Sandnessjøen anløper Nesna.

Zahlbrygga ble valgt til tusenårssted.

## Næringsliv
Ved halvøya Skogsøy ligger Westcon Helgelands (tidligere Helgeland Sveiseindustri) produksjonslokaler.

## Utdanning
På Nesna ligger avdeling av Nord universitet, tidligere Høgskolen i Nesna, og Kvinneuniversitetet Norden. På tettstedet ligger også en videregående skole, Kristen videregående skole – Nordland.

Kommunen har en barneskole og ungdomsskole på tettstedet Nesna. I tillegg består Nesnaøyenes oppvekstsenter av en grunnskole på Tomma. Hugla og Handnesøya. De to sistnevnte har ikke skoler i dag. Barn fra Hugla reiser til Nesna, mens de på Handnesøya reiser til Tomma. 

## Kultur
Det lokalhistoriske museet er en avdeling av Helgeland Museum. 

## Fotnoter


## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kommunefakta Nesna - Statistisk sentralbyrå
*  Nesna og Nesnaøyene - visithelgeland.com
*  Velg Nesna
*  Nord universitet Nesna
*  Kristen videregående skole Nordland og Kristen videregående skole – Nordland
Rødøy

**Rødøy** er en kommune på Helgeland i Nordland. Kommunen omfatter den nordvestligste delen av Helgelandskysten, og grenser i nord mot landskapet Salten. Rødøy herred ble opprettet 1. januar 1838. Den 1. januar 1884 ble Meløy skilt ut fra Rødøy som et eget herred, og Meløy regnes i dag som den nordligste kommunen i Helgeland.

Den grenser i nord mot Meløy, i øst mot Rana, i sør mot Lurøy, og i sørvest mot Træna. Rødøy tilhører Sør-Hålogaland bispedømme og Nord-Helgeland prosti. Rødøy er underlagt Salten politidistrikt, men ble fra 1. januar 2005 overført til Rana tingrett. Hovednæringer er jordbruk, fiske og fiskeoppdrett.

## Geografi
Rødøy kommune omfatter den nordvestlige delen av Helgelandskysten, og innbefatter Tjongsfjorden, Værangfjorden, Melfjorden med sidefjordene Nordfjorden og Sørfjorden.

Den sørvestlige delen av Svartisen og deler av Saltfjellet-Svartisen nasjonalpark ligger i kommunens østlige del.

Rødøy kommune består av omkring 1000 øyer, holmer og skjær. Ytterpunktet er øya Myken, med kommunens Fotefar mot nord-plass Myken Fyr. 

Rødøya (8 km²) er kjent for det karakteristiske fjellet Rødøyløva (440 meter over havet). Rødøyløva består av rødlig serpentin. Sett fra skipsleia ligner den en mektig sfinks eller løve.

De karakteristiske fjellene Hestmannen (571 moh) og Blokktinden (1032 moh) ligger også i Rødøy kommune.

Andre større øyer i kommunen er Gjerdøya, Rangsundøya, Sundøya, Storselsøy og Nordnesøy.

To av øyene er delt mellom Rødøy og Lurøy kommuner, disse har forskjellige navn: Storselsøy/ Hestmona og Nordnesøy/ Sørnesøy. I Rødøy ligger også Esvikhatten naturreservat.

### Fjorder
*Tjongsfjorden
*Nordfjorden
*Melfjorden
*Sørfjorden

## Historie
Rødøy ligger midt i Nordlandsleia og har en lang og begivenhetsrik historie. Raudeyar er nevnt som eget skipreide allerede tidlig i middelalderen og var ett av tre prestegjeld på Helgeland. Senere i middelalderen var Helgeland delt i to halvfylker; Herøy og Rødøy.

Nabokommunen Meløy og Rødøy var samlet administrativt inntil 1884; tidlige referanser til Rødø herred inkluderer normalt også Meløy.

## Politikk

### Kommunestyrevalget 2023

### Folkeavstemninger
#### [[Rådgivende folkeavstemning om tilslutning til EU 1994]]

#### [[Rådgivende folkeavstemning om tilslutning til EF 1972]]

## Severdigheter

*Polarsirkelen, ved Navarskaftet ()
*Myken fyr
*Selsøyvik gamle handelssted
*Falch gamle handelssted
*Båtmotorsamling på Nordvernes
*Rødøy kirke
*Svartisen
*Sagnfjell, mest kjent Hestmannen og Rødøyløva
*Klokkergården

## Fotnoter


## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kommunefakta Rødøy - Statistisk sentralbyrå 
*  Lokalveiviseren for Rødøy 
*  Selsøyvik Gamle Handelssted - selsøyvik.no
*  Kongebesøket 2008  - selsøyvik.no
Sømna

**Sømna** er en kommune på Helgeland i Nordland. Den grenser i nord og øst mot Brønnøy, og i sør mot Bindal. Viktige næringsveier er jordbruk, skogbruk og fiske samt offentlig tjenesteyting. Nord-Norges største meieri ligger i kommunen. Fylkesvei 17 Kystriksveien passerer fra Brønnøy i nord over Nordstraumen bru gjennom kommunen til Bindal i sør via fergeforbindelsen Vennesund-Holm (20 min) drevet av ruteselskapet TTS.

Sømna kommune er vennskapskommune med Choczewo i Pommerske voivodskap.

## Geografi
Størstedelen av kommunen ligger sør på Sømnahalvøya. I tillegg består kommunen av en del mindre øyer og holmer med Kvaløya som den største øya. Det høyeste fjellet er Lysingen sørøst for Berg, 648,5 moh.

Jordsmonnet i kommunen er godt, noe som gjør at det er lett å drive jordbruk. De største bygdene i kommunen er Vik, Berg, Dalbotn og Sund.

Amundsgjerdlia naturreservat og Bøpøla naturreservat ligger i kommunen.

## Historie
Arkeologiske utgravninger viser at Sømna har vært bosatt fra eldre jernalder og frem til i dag. På slutten av middelalderen ble Sømna (Sør-Sømn) skilt ut som egen *fjerding* under Alstahaugsysla. Etter Formannskapslovene kom i 1837 var kommunen en del av Brønnøy herred. Under navnet *Vik* ble sognet skilt ut som eget herred i 1900, som endret navn til *Sømna* i 1940. Fra 1964 til 1977 var kommunen igjen en del av Brønnøy. Den nye Sømna kommune fra 1977 omfatter et noe mindre område enn den tidligere Sømna kommune før 1964, ettersom bygden Hongset og tilliggende områder ble værende i Brønnøy kommune.

Kvaløyfjellet på Sør-kvaløy i Sømna satte i 2024 ny norgesrekord for den kraftigste middelvinden noen gang registrert i Norge, med en styrke på 54,4 meter per sekund.

## Kultur
Sømna Bygdetun ligger på Vik. Kommunen er med i Fotefar mot Nord og ble i 1993 også med i Skulpturlandskap Nordland med skulpturen «Hai-Ku-Badekar» av den irske kunstneren Dorothy Cross. Skulpturen ligger like ved Vennesund.

## Politikk

### Kommunestyrevalget 2023

### Kommunestyrevalget 2019

### Idrett
*Sømna Idrettslag som er en sammenslåing av Berg Idrettslag, Vik Idrettslag og Sportsklubben Gli.

## Fotnoter


## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kommunefakta Sømna kommune - Statistisk sentralbyrå
*  Visit Helgeland - Sømna
*  Visit Sømna - turistinformasjon
Tjeldsund

**Tjeldsund** er en kommune i Troms fylke i Norge med Evenskjer som administrasjonssted. Tjeldsund var fra 1909 til 2019 en kommune i distriktet Ofoten i Nordland med Hol som administrasjonssted.

## Historie
Den tidligere kommunen Tjeldsund ble opprettet 1. januar 1909 ved at Lødingen kommune ble delt i de to kommunene Lødingen og Tjeldsund. Den 1. januar 2020 ble Tjeldsund slått sammen med Skånland i Troms. Den nye kommunen fikk navnet Tjeldsund og ble lagt til det nye fylket Troms og Finnmark. Kommunen inngår i forvaltningsområdet for samisk språk fra 1. juli 2020.

## Geografi
Kommunen ligger ved Tjeldsundet og er geografisk delt i tre deler:
* På sørøstre del av Hinnøya, der den i nord grenser mot Harstad kommune i Troms og i sør mot Lødingen kommune. 
* Omfatter hele Tjeldøya. 
* I øst på deler av fastlandet med tidligere Skånland kommune.

Tjeldsundbrua ligger i Harstad og i Tjeldsund og gir ferjefri forbindelse mellom delene av Tjeldsund kommune som ligger på fastlandet og på Hinnøya. Det er båtforbindelse mellom Hov ved Hol på Tjeldøya og Smiberget ved Sæter på Hinnøysiden.

Høyeste punkt er Skittendalstinden (1305,9 moh.) i tidligere Skånland kommune.

## Politikk

### Kommunestyrevalget 2023

### Kommunestyrevalget 2019

## Næringsliv
Tjeldsund har tre store, offentlige arbeidsplasser; Ramsund orlogsstasjon, Tjeldsund kommuneadministrasjon og Brann- og redningsskolen. Det finnes også en del småindustri, gårdsbruk, fiske, bank, transport og servering.

## Lokale områder

*Kongsvik
*Sæter
*Fjelldal
*Ramsund
*Tjeldøya

## Fotnoter


## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Kultur i Tjeldsund på kart fra Kulturnett.no
*  Tjeldsund Lokalhistorielag
Vega

**Vega** er en øykommune på Helgelandskysten i Nordland. Kommunen grenser til nabokommunene Brønnøy, Vevelstad og Alstahaug.

De om lag 6500 øyene, holmene og skjærene i Vegaøyene står på UNESCOs liste over verdensarven. Vega kommune har et samarbeid med en annen verdensarvkommune, Neringa kommune på Den kuriske landtunge i Litauen.

## Geografi
Foruten hovedøya Vega, har også øyene Ylvingen, Omnøy og Kilvær fastboende. På det meste var 59 øyer i Vega kommune bebodd. I alt har nærmere 80 øyer vært bebodd. Noen av disse var Lånan, Hysvær, Skogsholmen, Skjærvær, Bremstein, Muddvær, Søla, Kilvær, Halmøyværet, Flovær, Tåvær og Store og Lille Emårsøy, Stakkøya og Magnetholmen. Sørsiden av øya Vega domineres av de om lag 700 meter høye Vegtindan mens nordsiden domineres av myrlandskap.

### Vern
Områder på hovedøya og flere av Vegaøyene er del av verneområder. Et av disse, Eidemsliene naturreservat, ble foreslått fredet alt i 1911.

Innenfor verdensarvområdet ligger fire verneområder som samlet sett har internasjonal verdi:
* Lånan/Skjærvær naturreservat 
* Lånan, Flovær og Skjærvær fuglefredningsområde 
* Hysvær/Søla landskapsvernområde med dyrelivsfredning 
* Muddværet fuglefredningsområde 
Innenfor verdensarvområdet på Vega finnes i tillegg tre naturreservat; Eidemsliene, Holandsosen og Kjellerhaugvatnet.

## Næringsliv
De viktigste næringsgrenene i kommunen er jordbruk, fiske og lokal tjenesteyting. Det finnes også en del fiskeforedling i kommunen.

## Kultur
Kommunen var deltaker i Skulpturlandskap Nordland med skulpturen «En ny samtale», ferdig 1992, av den finske kunstneren Kain Tapper.

## Politikk
### Kommunestyrevalget 2023

### Kommunestyrevalget 2019

## Bilder

Vega fra brønnøysundregistrene.jpg|Vega sett fra Brønnøysund en novemberdag.
Panoramautsikt fra Mindlandet høyeste punkt.jpg|Vega, litt til høyre for midt i bildet, sett fra Mindlandets høyeste punkt.


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Komunefakta Vega - Statistisk sentralbyrå 
*  Om Vega - Vega kommune
*  Visit Vega - Opplev Vega
*  Visit Helgeland - Vega verdensarvsenter 
*  Helgeland Museum
*  digitaltfortalt.no - «"Deinn liss fauelungen" - en digital fortelling om Vegaøyan Verdensarvområde»
Vevelstad

**Vevelstad** er en kommune på Helgeland i Nordland. Den grenser i nord mot Alstahaug, i øst mot Vefsn, i sør mot Brønnøy, og i vest over havet mot Vega. Næringsveiene er hovedsakelig jordbruk, fiske, fiskeforedling og treforedling. Kystriksveien passerer gjennom kommunen.  I Vevelstad står også Vevelstad kirke som er en vakker trekirke fra 1796.

## Geografi
Kommunen består hovedsakelig av fastland, hvor Vistenfjorden går langt innover i kommunen.  Den største øya i kommunen er Hamnøya, og høyeste topp er Vistkjerringa på grensa mot Vefsn. Av vann i kommunen nevnes Søre Vistvatnet, og ved siden av Esøya ligger holmen Vomma.

## Historie
Helleristninger i Vistnesdalen viser at kommunen har vært bebodd siden steinalderen.

## Kultur
Kommunen var deltaker i Skulpturlandskap Nordland med skulpturen «Opus for himmel og jord» av Oddvar I. N. Daren. Vevelstad Bygdetun er en del av Helgeland Museum.

### Tusenårssted
Vevelstad kommunes Tusenårssted er bygdetunet med omliggende område. Statstilskuddet ble brukt til opprusting og markering i dette området.

Tusenårsstedet er markert med en bronseplate festet på en minnestein reist på Aursletta til minne om krigsofrene fra Visten. Minnesteinen ble avduket i forbindelse med den kommunale tusenårsmarkeringen 22. juli 2000. Steinen har fått følgende inskripsjon:

*Til minne om fjordbygdas 7 sønner<br />
*som gav sitt liv for Norges frihet
*1942 – 1944*

Videre ble det reist en tusenårsstein på Tusenårsstedet med inskripsjonen «Tusenårssteinen». Steinens bakside er disponert til mindre plater med tanke på større og mindre begivenheter i årene fremover.

Det ble plantet tusenårstrær i alle kretser.

## Politikk

### Kommunestyrevalget 2023

### Kommunestyrevalget 2019

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  
*  Kommunefakta Vevelstad - Statistisk sentalbyrå 
*  Visit Helgeland - Vevelstad og Vistenfjorden 
*  Visit Vevelstad - turistinformasjon
*  Kystriksveien - Vevelstad
*  Visthus Rorbucamping
Verran

**Verran** er et kirkesokn og en tidligere kommune i Trøndelag langs fjordarmen Beitstadfjorden innerst i Trondheimsfjorden. Området ble 1. januar 2020 en del av Steinkjer kommune. Kommunen grenset i nord mot Steinkjer og Namdalseid, i sør mot Inderøy og Indre Fosen, og i vest mot Åfjord. 

## Geografi
Området er langt og smal. Total strandlinje er omtrent 80 km. Verrans høyeste fjell er Sandvassheia 655 moh. Største tettsted er Malm, der ca. 1 600 av Verrans totalt ca. 2 600 innbyggere bor. Malm var tidligere administrasjonssenteret i Verran. Andre tettsteder er Follafoss, Verrastranda og Verrabotn (nå Indre Fosen).

## Samfunn

### Politikk

#### Kommunevalget 2015

#### Kommunevalget 2003

### Samferdsel
Fylkesvei 720 går gjennom Verran.

### Småsamfunnsprosjektet
I 2006 bevilget regjeringen tre millioner kroner til småsamfunnsprosjektet i Verran. Det var et pilotprosjektet over fem år med en ramme på seks millioner kroner, finansiert i fellesskap av Kommunal- og regionaldepartementet, fylkeskommunen og kommunen. Målet var å stabilisere folketallet, sette fokus på trivsel og øke antall robuste arbeidsplasser i kommunen.

## Næringsliv
Hovednæringen i Verran er industri, en sektor hvor rundt halvparten av den yrkesaktive befolkningen er sysselsatt. Andre store sektorer er handel- og servicenæringen, helse og omsorg, samt jordbruksnæringen. Jernmalmgruvene i Malm ble drevet fra 1906 til 1997. Tremassefabrikken FollaCell er største arbeidsplass i Follafoss.

## Historikk
Verran, som er den sørlige delen av den tidligere kommunen, inngikk fra 1837 i Ytterøy kommune. Ytterøy ble delt i to 1. januar 1867 da Mosvik og Verran ble skilt ut som egen kommune med 2&nbsp;949 innbyggere. Verran ble så opprettet som egen, selvstendig kommune med 1&nbsp;456 innbyggere da Mosvik og Verran ble delt 1. januar 1901.

Malm kommune i nord ble etablert i 1913 ved delingen av Beitstad kommune. 1. januar 1964 ble Malm kommune innlemmet i Verran kommune. Verran hadde 1&nbsp;803 innbyggere ved sammenslåingen.

En del av Verran (Framverran) med 395 innbyggere ble 1. januar 1968 overført til Mosvik kommune ved en grenseregulering.

I forbindelse med regjeringen Solbergs kommunereform vedtok Stortinget 8. juni 2017 at Verran kommune og Steinkjer kommune skulle slås sammen senest fra 1. januar 2020. Dette var i tråd med lokale vedtak. Den 1. januar 2020 ble Verran kommune, med unntak av Verrabotn, slått sammen med Steinkjer kommune. Verrabotn ble ved valg, slått sammen med Indre Fosen kommune.

## Kommunevåpenet
Jekta i kommunevåpenet symboliserer kommunens nære tilknytning til fjorden, den tidligere jektefarten og byggingen av jekter. Verrans kommunevåpen ble Steinkjers nye kommunevåpen etter sammenslåinga 1. januar 2020.

## Se også
* Malm IL
* Pånnivågn
* Verrandagan
* Fosdalsgruvas Venner
* Malm Trekkspillklubb

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokale historier/Lokalhistorie fra Verran 
* Verran kommune 
* Fosdalsgruvas venner
* Kultur i Verran på kart fra Kulturnett.no
Etnedal

**Etnedal** er en kommune i Innlandet fylke. Den grenser i øst mot Nordre Land, i sør mot Sør-Aurdal, og mot vest og nord mot Nord-Aurdal.

Kommunen er den østligste i landskapet Valdres. Etnedal ble opprettet som en egen kommune og prestegjeld i 1894, da Bruflat sokn i Sør-Aurdal og Nord-Etnedal sokn i Nord-Aurdal ble slått sammen til nye Etnedal herredskommune. Etter mange år med befolkningsnedgang, har kommunen de siste ti årene klart å stabilisere folketallet. Med sine  innbyggere (per 1. januar 2021) er Etnedal Innlandets nest minste kommune, etter Engerdal i Østerdalen.

## Geografi
Elva Etna renner fra innsjøen Etnsenn nord i kommunen, forbi Bruflat, før den passerer Lunde bru, Høljerast bru og helleristningene ved Møllerstufossen og renner ut nord i Randsfjorden. Elva er ikke regulert.

## Politikk

Se også utfyllende artikkel: Kommunestyrevalg i Etnedal.

### Kommunestyrevalget 2023

## Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er kommunesenteret Bruflat. Her er det anlagt en park ved omsorgsboligene.

## Severdigheter
* Lunde bru, som er gjengitt på kommunevåpenet. Den er Nord-Europas lengste steinhvelvsbru, og ble bygd i 1829 som en del av den gamle kongsveien til Bergen. I 1992 ble en del av denne veien oppusset, den er nå i bruk som natursti og turvei. Sigurd Lybeck (1895–1975), skaper av Jens von Bustenskjold, vokste opp like ved brua og like ved er det skulpturer av Lybeck og figurene han skapte.
* Høljarast bru, krigsminnesmerke.
* Bruflat kirke, korskirke fra 1750.

## Referanser




## Litteratur
*  

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kultur i Etnedal på kart fra Kulturnett.no
*  Etnedal Historielag
*  Lenningen Fjellstue
*  Gamlestølen
Dovre

**Dovre** er et tettsted, gjerne kallt *Dovrebygda*, og en kommune i Gudbrandsdalen i Innlandet fylke. Den grenser i nord til Oppdal (Trøndelag), i øst til Folldal, i sør til Sel og Vågå, og i vest til Lesja. Store deler av kommunen ligger høyt over havet og inkluderer Snøhetta og nordlige deler av Rondane. De fleste innbyggerne bor på Dovre, Dombås, Hjerkinn og på Dovreskogen.

På trafikknutepunktet Dombås møtes Dovrebanen og Raumabanen, i tillegg til hovedveiene E6 og E136.

## Geografi

Kommunen er kjent for et rikt plante- og dyreliv, kanskje spesielt moskusen som også er avbildet i kommunevåpenet. Det er også bestander av villrein og jerv i kommunen. Deler av kommunen inngår
i tre nasjonalparker: Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark, Rondane nasjonalpark og Dovre nasjonalpark.

### Klima
Dovre har innlandsklima med lite nedbør, kalde vintrer og relativt kjølige somrer, grunnet kommunens høyde over havet. Det er betydelige forskjeller mellom dag- og nattetemperaturen i sommerhalvåret. Normalverdier for perioden 1961−1990 er gitt i tabellen nedenfor.

## Kultur
### Kommunevåpen
Moskusen er et sentralt symbol for kommunen, og inngår i kommunevåpenet. Den representerer styrke, stolthet og stahet, som også kjennertegner en dovring.

### Severdigheter
Dovre kommune har mange severdigheter, blant annet fjellområdet Snøhetta, ferdselsvegene  Pilegrimsleden og Vårstigen, og Tofte kongsgård, omtalt i Snorre og tidligere skysstasjon rundt 10 km sørøst for Dombås. Utsiktspaviljongen «Viewpoint Snøhetta» på Hjerkinn er tegnet av Snøhetta arkitektkontor. Skulpturen Mental genbank av Per Inge Bjørlo ligger på Hjerkinn, og er en del av Skulpturstopp.

Kommunens tusenårssted er Dombås Kino og Kulturhus.

## Dialekt

## Politikk
### Kommunestyrevalget 2023

### Kommunestyrevalget 2019

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Turforslag til Dovrefjell på DNT og NRKs nettsted ut.no  
*  Informasjon om Gudbrandsdalen 
*  Kultur i Dovre på kart fra Kulturnett.no
*  Skulpturstopp
Lesja

**Lesja** er en kommune i Innlandet fylke og omfatter øvre del av Gudbrandsdalen. Den grenser i nord til Molde, Sunndal og Oppdal, i øst til Dovre, i sør til Vågå og Lom, i sør og vest til Skjåk, og i vest til Rauma.

## Geografi
Etter SSBs definisjon er det ett tettsted i kommunen, kommunesenteret Lesja sentrum. De fleste innbyggerne bor der og i grendene Lora, Lesjaverk, Lesjaskog og på Bjorli.

Størsteparten (82 %) av kommunen ligger over 900&nbsp;moh. Bebyggelsen ligger i hovedsak på 500 til 650 meters høyde langs Raumabanen og E136. Kommunens høyeste topp er Storstyggesvånåtinden, 2205,6 moh.

Kommunens hovednæring er landbruk. Nær 30&nbsp;% av de yrkesaktive i kommunen jobber innen jordbruk.

### Vassdrag
Gudbrandsdalslågen renner østover gjennom Lesja og har utspring i Lesjaskogsvatnet, som også er utspring for Rauma, som renner vestover til Åndalsnes.

Lesjavatna var grunne vann øst og vest for kirken. De ble tappet ned på 1800-tallet og bunnen som ble blottlagt, Lesjaleirene, ble etter hvert dyrket opp.

### Klima
Lesja har innlandsklima med lite nedbør, kalde vintrer, relativt varme somrer og betydelige forskjeller mellom dag- og nattetemperaturen i sommerhalvåret. Normalverdier for perioden 1961−1990 er gitt i tabellen nedenfor.

Lesja innehar kulderekorden for tidligere Oppland fylke. På Lesjaskog ble det målt −45,0 grader 6. januar 1982.

## Politikk

Se også utfyllende artikkel: Kommunestyrevalg i Lesja.

### Kommunestyrevalget 2023

## Tusenårssted

Kommunens tusenårssted er Tunstugu som ligger på Lesja bygdemuseum. Bygget rommer kafé og utstillingslokaler for museet. I mange sammenhenger er dette bygdas storstue, som blir brukt til bryllup, begravelser, store arrangementer osv.

## Vennskapskommuner
Lesja kommune inngikk den 29. september 2006 en vennskapsavtale med Marijampolė kommune i Litauen.

## Lydopptak av dialekt fra Lesja

## Se også
*Lesja-saken

## Referanser




## Litteratur
*

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kommunefakta Lesja (Innlandet) - Statistisk sentralbyrå 
*  Informasjon om Gudbrandsdalen
*  Lesja bygdemuseum 
*  Villreinfangsten som verdensarv
Lom

**Lom** i Gudbrandsdalen er en kommune i Innlandet fylke. Den grenser i nordvest til Skjåk, i nord til Lesja, i øst og sørøst til Vågå, i sør til Vang og i sørvest til Luster i Vestland fylke. Navnet kommer av sletteområdet *Loar* ved det som i dag heter Lom stavkirke.

Sju av Norges ti høyeste fjell ligger i Lom, deriblant det aller høyeste, Galdhøpiggen.

Lom sitt kommunevåpen viser tre skjeltrekor, vannspader, som ble brukt i vanningsanlegg i landbruket.


Fil:Smørstabbtindan-Norway.jpg|Smørstabbtindan
Fil:Stabkirche-Lom.jpg|Lom stavkirke
Fil:Galdhøpiggen-1999-1-by-BIL.jpg|alt=|Galdhøpiggen ligger i Lom kommune.
Fil:Jotunheimen mountains3.jpg|Jotunheimen


## Geografi
Kommunesenteret Fossbergom er et moderne bygdesenter der de fleste har sitt arbeid i reiseliv, handel og servicenæringer. Andre bosetningssentre i kommunen er Garmo, Bøverdalen og Lia. Riksvei 15 går gjennom kommunen, og fylkesvei 55 over Sognefjellet starter på Fossbergom.

De høyeste fjelltoppene i Norge, Galdhøpiggen og Glittertinden, finnes her, og mer enn halvparten av Jotunheimen nasjonalpark ligger i Lom.

### Klima

Lom har innlandsklima med svært lite nedbør, kalde vintre, varme somre og betydelige forskjeller mellom dag- og nattetemperaturen i sommerhalvåret. Høyfjellsområdene har alpint klima. Grensen for permafrost ligger på ca. 1450 moh. Normalverdier for perioden 1961−1990 er gitt i tabellen nedenfor.

## Severdigheter
* Jonssonstugu
* Lomseggje
* Glittertinden
* Galdhøpiggen
* Vassvaglen
* Norsk Fjellmuseum
* Lom stavkyrkje
* Presthaugen
* Hamsunstugu
* Steinsenteret
* Bakeriet i Lom
* Sognefjellsvegen
* Sagasøylen

## Politikk

Se også utfyllende artikkel: Kommunestyrevalg i Lom.

### Kommunestyrevalget 2023

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kommunefakta Lom (innlandet) - Statistisk sentralbyrå
*  Informasjon om Gudbrandsdalen
Sel (kommune)

**Sel** er en kommune i Innlandet fylke, nord i Gudbrandsdalen. Den grenser i nord til Dovre og Folldal, i nordøst til (2,4 km felles grense) Sør-Fron, i øst og sør til Nord-Fron, og i vest til Vågå. Kommunen har fire tettsteder: Kommunesenteret Otta, Nord-Sel, Dale, Bjølstadmo og Sandbumoen. Den er også inngangsporten til noen av de mest kjente fjellområdene i Norge, blant annet Rondane. 

Navnet på kommunen uttales *Sell*, med kort *e*, og kommer av gammelnorsk Sil, som betyr «stillerennende vann (i elv eller bekk)», trolig først brukt som gårdsnavn.

Kommunevåpenet viser «kvinne i gull på blå bunn» og symboliserer Pillarguri.

## Geografi

### Klima
Sel har innlandsklima med lite nedbør, kalde vintrer, varme somrer og betydelige forskjeller mellom dag- og nattetemperaturen i sommerhalvåret. Normalverdier for perioden 1961−1990 er gitt i tabellen nedenfor.

## Politikk

Se også utfyllende artikkel: Kommunestyrevalg i Sel.

### Kommunestyrevalget 2023

## Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er Stasjonsparken. Kommunen plantet et tusenårstre, en lerk, i parken.

## Historie
Sel og Heidal kommuner ble slått sammen til en storkommune i 1965.

Før regionreformen i 2020 lå Sel i Oppland fylke.

## Utdanningsinstitusjoner
* Nord-Gudbrandsdal vidaregåande skule, avdeling Otta
* OPUS - Opplæringssenteret for Nord-Gudbrandsdal
* NVU - Nettverksuniversitetet

## Severdigheter

* Rafting i Sjoa
* Jørundgard Middelaldersenter
* Reiret
* Kvitskriuprestan – sandpyramider

Sortert etter omsetning.

## Pengebruk
Sel kommune er den kommunen i Gudbrandsdalen inkl. Lillehammer, som brukte minst penger på skole i 2007. Sel brukte 78 168 kroner pr. elev. Lesja brukte mest med 101 782 kroner pr. elev.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kommunefakta Sel (Innlandet) - Statistisk sentralbyrå 
*  Lokale historier fra Sel - selhistorie.no 
*  Webside til Otta kulturhus
Ringebu

**Ringebu** er en kommune i Gudbrandsdalen i Innlandet. Kommunen grenser i nord og øst til Stor-Elvdal, i sør mot Øyer og Gausdal, og i vest mot Sør-Fron. 

Ringebu kommune hadde pr. 4. kvartal 2021 i alt 4385 innbyggere. De to største tettstedene i kommunen er Vålebrua (administrasjonssenter) med  innbyggere og Tromsnes med  innbyggere per . Ved de olympiske leker i 1994 ble utfor arrangert i Kvitfjell alpinanlegg.

Ringebu utgjør sammen med kommunene Sør-Fron og Nord-Fron distriktet og næringsregionen Midt-Gudbrandsdal.

## Politikk

Se også utfyllende artikkel: Kommunestyrevalg i Ringebu.

### Kommunestyrevalget 2023

## Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er Ringebu stavkirke sammen med området rundt, Ringebu Prestegard og Gildesvolden.

## Historie
Den store stavkirken fra ca. år 1220 er landets nest største etter Heddal stavkirke i Telemark, og den eneste som er bevart i Gudbrandsdalen i tillegg til kirken i Lom, og den gjenreiste Garmo stavkirke som står på Maihaugen på Lillehammer.

Jehans Nordbu fra Venabygd var trolig den første gudbrandsdøl som emigrerte til Amerika. Da Jehans og familien reiste i 1832 var han 64 år gammel.

Ringebu inngikk i Oppland fylke før sammenslåingen med Hedmark fylke i 2020.

## Skoler
Kommunen har tre barneskoler, hvorav en er en Montessoriskole. Ringebu skole og Fåvang skole er kommunale barneskoler med tradisjonell undervisning, mens Venabygd montessoriskole og -barnehage er montessoriskole. Kommunens ungdomsskole er Ringebu ungdomsskole. Kommunen har ingen videregående skoler, men har en folkehøyskole; Ringebu Folkehøgskule.

## Kommunikasjon
Foruten Dovrebanen som har stasjon i Ringebu sentrum, går E6, den viktigste nord-syd veiforbindelsen i denne delen av landet, gjennom tettstedet.
Friisvegen går fra sørøstlige delen av sentrum over Ringebufjellet til Atna i Østerdalen. Denne er vinterstengt.
Vest-nordvest for tettstedet ligger industriområdet Frya med småflyplass, Frya flyplass, meieri og travbane. Siden det er høyt terreng øst for flyplassen har det ikke vært mulig å starte ruteflyging ved flyplassen. 

Ved Frya starter fylkesvei 27 som går over Venabygdsfjellet og videre til Folldal. Dette er korteste veien mellom Ringebu og Hjerkinn, og er et godt alternativ til E6 når det er mye trafikk der.

## Severdigheter
* Ringebu stavkyrkje
* Weidemannsamlingen
* Kvitfjell i Fåvang
* Muen (høyeste fjell i kommunen)
* Fåvang sentrum og mammuten (statue)
* Tromsnesfossen
* Ringebu sentrum

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*  Detaljert statistikk fra Ringebu - Kommunefakta Ringebu/Statistisk sentralbyrå 
*  Informasjon om Gudbrandsdalen 
*  Kvitfjell alpinanlegg
*  Historiske fotografier fra Ringebu 1909-1948
Vestre Slidre

**Vestre Slidre** er en kommune i Innlandet. Den grenser i nordvest til Vang, i nordøst til Øystre Slidre, i øst til Nord-Aurdal og i sørvest Hemsedal.

Kommunen ligger i Valdres i det sentrale Sør-Norge, mellom Hallingdal og Gudbrandsdalen.

## Areal og befolkning
Vestre Slidre kommune er en av de seks Valdres-kommunene i Innlandet fylke. Slidrefjorden og Strandefjorden, som er en del av Begnavassdraget, deler kommunen i to. På østsida stiger terrenget opp mot de høyeste barskogkledde områda i Norge. I vest går dalsidene over i slakke og vide fjellvidder med store sammenhengende stølsområder der en ennå finner aktiv stølsdrift. Lengst mot vest nær grensa til Hemsedal finner en fjelltopper på over 1600 meter. Kommunens høyeste punkt (1 646 moh.) er litt sør for toppen av Storlifjell, på grensa mot Vang kommune.

Kommunen har ca. 2 200 innbyggere fordelt på 464 km² . De aller fleste er bosatt langs vassdraget og E16 som går gjennom kommunen. Kommunen har tre tettsteder: kommunesenteret Slidre, handelssenteret Røn/Fosheim og bygdesenteret Lomen. Kommunen har også et satsingsområde for reiseliv på Vaset.

## Historie
Mye er kjent om disse bygdene fra sagatiden, og før den tid også. Av de mest dominerende minnene som fortsatt påtreffes er Einangsteinen fra år 300.

Fra sagaene kan en lese at Harald Hårfagre var den første konge (872 &ndash; 930) av Norge. I 866 gikk han til den første av en serie kriger mot små kongeriker. Senere i 872, etter å ha vunnet slaget i Hafrsfjord nær Stavanger, ble han konge av hele landet.

Snorre Sturlason forteller i Heimskringla at Hellig Olav i 1023 kom uten varsel fra Sogn. Dette var under hans kristningsferd i Norge. I Valdres var bøndene uforberedt og han klarte å ta alle båtene deres. Bøndene gikk likevel hardt mot Hellig Olav og ville ikke gi seg. Da snudde Olav og sa at han ville dømme i saker mellom dem. På kvelden for hærmennene til Olav rundt i bygdene og tente på gårdene. Det splitta bondehæren og de kom tilbake og sa de ville ta kristendommen. Det er uklart om dette skjedde ved Vangsmjøse eller ved Slidrefjorden.

Det ble i 2000 funnet samiske gammetufter ved Rennsennvatnet og dette er det sørligste funnet av samiske bosetninger. Disse ble utredet i 2006. I alt er det tre gammer og en flyttstein med tre skålgroper på det fredete feltet. I september 2009 skal feltet graves ut av Kulturhistorisk museum.

## Politikk

Se også utfyllende artikkel: Kommunestyrevalg i Vestre Slidre.

### Kommunestyrevalget 2023

## Severdigheter

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kultur i Vestre Slidre på kart fra Kulturnett.no
*  Vestre Slidre Historielag 
*  Lokale historier/Lokalhistorie fra Vestre Slidre
Randaberg

**Randaberg** er et tettsted og en kommune i Rogaland. Kommunen ligger som Jærens nordre spiss, med byen Stavanger som nærmeste nabo. Kommunen grenser også mot Sola kommune i sørvest (i sjø), Rennesøy i nordøst og Kvitsøy kommune i nordvest.  Ellers grenser Randaberg mot Nordsjøen og Boknafjorden. 1. juli 1922 ble Randaberg utskilt fra Hetland som egen kommune. Randaberg er Norges minste fastlandskommune i areal.

## Natur
### Geologi
Kommunen dekkes av de nedre og midtre lag av skyvedekket til den kaledonske fjellkjedefoldingen, med nederst glimmerskifer og fyllitt i øst, og øverst granitt og øyegneis fra midtre og yngre proterozoikum helt vest i Randaberg.

## Samfunn
### Politikk

Se også utfyllende artikkel: Kommunestyrevalg i Randaberg.

#### Kommunestyrevalget 2023

### Skole
Det er tre grunnskoler i kommunen: Harestad skole, Grødem skole og Goa skole. De er alle fra 1. til 10. klassetrinn. Det er en skolefaglig ansvarlig i kommunen, Petter Andreas Hagen, ellers er skolene selvdrevet. Harestad skole hadde lenge et driftsstyre, men fra og med skoleåret 2019/2020 fikk også Harestad skole samarbeidsutvalg (SU), slik Goa og Grødem skole har.

Randaberg har også en videregående skole,  Randaberg videregående skole, som ligger på østsiden av Randaberg, rett ved grensen til  Stavanger. Skolen har studiespesialisering og yrkesfag.

## Kultur
### Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er sentrum, med torget og området rundt. Kommunen valgte også et tusenårsbygg, som er Grødem kirke. Der ble også tusenårstrærne plantet.

## Historie
Historien til Randaberg strekker seg 13&nbsp;000 år tilbake i tid.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kommunefakta Randaberg  - Statistisk sentralbyrå
*  Randaberg - den grønne landsbyen
*  Randaberg VGS 
*  Bygdebladet for Randaberg, Rennesøy, Kvitsøy og Finnøy
Rennesøy kommune

**Rennesøy kommune** var en kommune i Rogaland frem til 1. januar 2020 da den ble slått sammen med Finnøy kommune og Stavanger kommune. Kommunen lå i Boknafjorden og bestod av de bebodde øyene Rennesøy, Mosterøy, Fjøløy, Sokn, Bru, Vestre Åmøy, Klosterøy og Brimse, samt en rekke ubebodde øyer. Kommunens høyeste punkt var *[[Hodnafjellet]]*, 233,6 moh., beliggende helt sør på Rennesøy.

Rennesøy kommune grenset til Stavanger, Randaberg, Kvitsøy, Finnøy og Bokn kommune. Åmøy var delt mellom to kommuner, der Austre Åmøy tilhørte Stavanger kommune og vestre Åmøy tilhørte Rennesøy kommune frem til 01.01.20. Etter kommunesammenslåingen er hele Åmøy en del av Stavanger kommune. Kommuneadministrasjonen til Rennesøy kommune holdt til i Vikevåg, som også var kommunens største tettsted.

## Bakgrunn
Rennesøy kommune fikk sine endelige grenser i kommunesammenslåingen i 1965 da de tidligere kommunene Mosterøy og Rennesøy ble slått sammen. Kommunen hadde 4 447 innbyggere 1. april 2012. Rennesøy var de siste år før kommunesammenslåingen den kommunen i landet som hadde høyest prosentvis befolkningsvekst. Dette kunne i stor grad knyttes til fastlandsforbindelsen i 1992 og til slutten på bompengeinnkrevingen i 2006. 

På Klosterøy finner man Utstein kloster, som mest sannsynlig er bygd på stedet der Harald Hårfagres kongsgård sto, det er nevnt i Heimskringla som en av hans fem kongsgårder på Vestlandet. Klosteret var ferdig bygd omkring 1260, men med en historie som strekker seg tilbake til 800-tallet. På Mosterøy finner man også Utstein Kloster Hotell.

Veiforbindelsen er E39 som gjennom en undersjøisk tunnel, Rennfast, knytter Rennesøy til Randaberg og Stavanger. Alle de bebodde øyene i kommunen utenom Brimse er knyttet sammen med broer og undersjøiske tunneler. 

Arkeologisk er Rennesøy kjent for Galtafunnene.

## Tusenårssted
Rennesøy kommunes tusenårssted lå i tilknytning til et gravsted nær Vikevåg sentrum. Det er et opparbeid areal som også bebyggelsen i nærområdet har glede og nytte av. 

## Politikk
#### Kommunestyrevalget 2015

## Kjente rennesøybuer

* John Haugvaldstad (1770-1850), haugianer og lekpredikant
* Asbjørn Kloster (1823-1876), kvekerpredikant og avholdsforkjemper
* Lars Ramndal (1893-1971), stortingsrepresentant (V) 1945-1965
* Leiv Aalen (1906-1963), professor i teologi (Menighetsfakultet)

## Referanser




## Eksterne lenker
* Kultur i Rennesøy på kart fra Kulturnett.no
* Erling Jensen om Rennesøy kommune
Kvitsøy

**Kvitsøy** er en øy og en kommune i Rogaland. Den omgis av de ytre deler av Boknafjorden; mot nord ligger Karmøy og Bokn, og mot øst Rennesøy og Randaberg. 

Kvitsøy er landets minste kommune målt i areal, med kun 6,29&nbsp;km².

Det blir gitt ut ei lokalavis på Kvitsøy, *[[Kvitsøypatrioten]]*, som blir gitt ut fire ganger i året. Utgiver er Kvitsøy Idrettslag (KIL).

Kvitsøy trafikksentral er kontrollsentral for skipstrafikken mellom Jærens rev og Bømlafjorden.

## Historie
På Kvitsøy finnes et 3,9 meter høyt steinkors fra kristendommens første dager i Norge. I tillegg til å være et kristent symbol ble det også benyttet som seilingsmerke. Like ved steinkorset ligger ruinene av St. Clemenskirken. Denne ble etter sagnet revet i 1270. Døpefonten fra St. Clemenskirken er funnet og fungerer som døpefont i dagens kirke, som ble bygget i 1600.

I 1208 ble det inngått en fredsavtale mellom baglerne og birkebeinerne på Kvitsøy, som fikk navnet Kvitsøyforliket etter øya.

I kommunen var det en stor radiosender, et sendeanlegg for sendinger på kortbølge- og mellombølge. Radiosenderen ble omtalt som «Kvitsøysenderen» eller som «Kvitsøy kringkaster». Antennemastene, som var 115 meter høye, var et lett gjenkjennelig landemerke inntil de ble revet i mai 2012.

## Kvitsøy fyr og tusenårssted
Kommunens tusenårssted er en modell av et vippefyr ved siden av nåværende Kvitsøy fyr. Modellen er av vippefyret som ble reist i år 1700. Kvitsøy Fyrstasjon ble bygd i 1829 og var 18 meter høyt. Fyret ble bygd for å vise innseilingen til Boknafjorden og Stavanger. I 1859 ble fyret forhøyet til dagens høyde på 27 meter. I 1938 ble fyret elektrifisert og i 1969 automatisert og avbemannet. Fyret har en lysvidde på 18,5 nautiske mil. Toppen av dagens fyr er 45 m.o.h.   

## Politikk

Se også utfyllende artikkel: Kommunestyrevalg i Kvitsøy.

### Kommunestyrevalget 2023

## Fastlandsforbindelse
* **[[Ferjesambandet Kvitsøy–Mekjarvik|Kvitsøy–Mekjarvik]]** betjenes av ferja MF «Fjordveien» med åtte avganger daglig på hverdager.
Da T-forbindelsen til Karmøy åpnet 5. september 2013, ble ferjeforbindelsen nordover til  Skudeneshavn lagt ned. Gjennom veiprosjektet Rogfast skal Kvitsøy få fastlandsforbindelse gjennom Kvitsøytunnelen og Boknafjordtunnelen. Prosjektet ble vedtatt av stortinget i mai 2017 og arbeidet ble påbegynt i januar 2018. Tunnelene skal stå klare til bruk i 2033.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Kommunefakta Kvitsøy - Statistisk sentralbyrå
* Steinkorset på Kvitsøy - Universitetet i Stavanger/Arkeologisk museum
Suldal

**Suldal** er en kommune i Ryfylke, nordøst i Rogaland. Den grenser i nord mot Sauda, Etne og Ullensvang, i øst mot Vinje og Bykle, i sør mot Hjelmeland, og i vest mot Vindafjord. Over fjorden ligger Finnøy og Tysvær kommuner.

Kommunen har 3&nbsp;939 innbyggere (2024), hvorav 32 prosent bor i tettsteder. Den er med sine 1&nbsp;736&nbsp;km² Rogalands største kommune i utstrekning, samt den femte største på Vestlandet. Landskapet strekker seg fra kyst- og fjordlandskap til dalfører, skoger og uberørte fjellområder. Noen kjente turmål er Snønuten og Napen. Det høyeste punktet er på Vassdalseggi 1658,34 moh. på grensa mot Vinje helt i øst.

Suldal er den kommunen i Norge med størst årsproduksjon i normalår. Utbyggingene begynte på 1960-tallet da nedbørsfeltet til Suldalsvatnet ble gjenstand for omfattende regulering. Først kom Røldal-Suldal og senere Ulla-Førre. Omtrent 7 TWh, det vil si over 5 % av den samlete vannkraftproduksjonen i Norge foregår i kommunen, hvor Blåsjø er det største damanlegget. Reguleringen har ført til store inngrep i naturen, men også inntekter for kommunen.

Kommunesenteret Sand er et trafikknutepunkt, handels- og skolesenter. Suldal er også vertskommune for Topp Volley Norge og har som mål å utdanne topp volleyballspillere. Sauda vidaregåande skule avd. Sand har fostret mange volleyballtalenter opp gjennom årene.

I 2019 åpnet Suldal Bad.

## Politikk

Se også utfyllende artikkel: Kommunestyrevalg i Suldal.

### Kommunestyrevalget 2023

Torkel Myklebust (Sp) var ordfører fra 2007 til 2015.

## Referanser




## Eksterne lenker
*  
* 
*  Kommunefakta Suldal (Rogaland) - Statistisk sentralbyrå
* Sand - tettstad i Suldal - Store norske leksikon
*  Visit Suldal 
*  Suldal - attraksjoner
*  Lokale historier/lokalhistorie fra Suldal
Ølen (kommune)

**Ølen** er en tidligere kommune i Rogaland og Hordaland. Fra 1. januar 2006 gikk den sammen med tidligere Vindafjord kommune og dannet *nye Vindafjord* kommune. Tettstedet ligger på halvøya Haugalandet helt nord i Rogaland, og grenser mot Etne i øst.

1. januar 2002 ble Ølen kommune overført fra Hordaland til Rogaland. Det har vært gjennomført egne folkeavstemninger i kommunen om både fylkesskifte og kommunesammenslutning.

Ølen (Ølensjøen) er nå kommunesenter i nye Vindafjord kommune.

## Etymologi
Navnet kommer av gammelnorsk *Ǫlund*, som antas å ha vært navnet på fjorden. Bjorvand og Lindeman mener dette kommer av en germansk stamme **alund-* 

## Eksterne lenker
* 
* Den frivillige Arbeidstjenesten i Ølen – sommeren 1940