open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Werner Großmann

**Werner Großmann** (født 9. mars 1929 i Struppen (Oberebenheit) i Tyskland, død 28. januar 2022) var den siste sjefen for DDRs etterretningstjenste *[[Hauptverwaltung Aufklärung]]*. I denne stillingen var han samtidig stedfortredende minister i ''ministeriet for statssikkerhet'' (Stasi).

Etter en lære som murer og et studium ved TH Dresden begynte han sin karriere i etterretningstjensten *Außenpolitischer Nachrichtendienst* (APN) som var foreløperen til *[[Hauptverwaltung Aufklärung]]* (HVA). I 1986 ble han leder i HVA etter at Markus Wolf hadde gått av. Ved oppløsning av *Amt für Nationale Sicherheit* i 1990 sluttet også karrieren hans. 

## Verker
* Werner Großmann, *Bonn im Blick. Die DDR-Aufklärung aus der Sicht ihres letzten Chefs*, Berlin 2001/2007. ISBN 978-3-360-01905-9
* Werner Großmann, Wolfgang Schwanitz (utgiver), *Fragen an das MfS. Auskünfte über eine Behörde*, edition ost, Berlin 2010, ISBN 978-3-360-01813-7

## Referanser


## Litteratur
* Der Herr der Reißwölfe Rezension der Memoiren *Bonn im Blick* durch Jochen Staadt, in: FAZ, 13. Juni 2001
Rockering

**Rockering**, også skrevet **rokkering**, er et leketøy i form av en enkel, vid ring som blir satt i rotasjon omkring hoftene, midjen, armen eller halsen når en beveger kroppen i en spesiell rytme. Det gjelder å holde ringen snurrende så lenge en klarer, uten at den stopper eller faller ned. Rockeringer er et redskap i rytmisk gymnastikk, men kan også brukes i trim og sjonglering. De er vanligvis laget av et plastrør, men kan også være av bambus eller andre lette materialer. Noen modeller er lagt til metall inne i røret for økt belastning og økt fysisk treningsutbytte.

Rockeringer som moderne leketøy ble tatt i bruk i USA og andre land på 1950-tallet. Rockeringer av plast ble først lansert i Australia i 1957 og i USA året etter. Rockeringer kalles *hula hoops* på amerikansk. 

Hoopdans er en nyere danse-og treningsform som oppstod i USA på 2000-tallet. Man bruker store rockeringer til å danse med. I Norge kan man gå på kurs i for eksempel Oslo og Bergen. 

Norgesrekorden ble satt i 1972 av Mette Johansen Berg, med 12&nbsp;000 omdreininger, dokumentert i Sandefjords Blad.


File:YussupovaHoop.jpg|Idrettsutøver innen rytmisk gymnastikk som turner med rockering
File:SL-hoops.jpg|Sirkusartist som sjonglerer med flere store ringer
File:Hoop Dancer4.jpg|Indianer fra Arizona i USA som danser en tradisjonell *hoop dance* med flere store ringer
File:YELENA LARKINA Hula-Hoop-Spielen aus 1001-Nacht Zirkusvorstellung.JPG


## Se også
* Sjonglering
* Slå på hjul
* Ringspill

## Eksterne lenker
*
Lorelei

**Lorelei** (også skrevet **Loreley**) er en 132 meter høy klippe på Rhinens høyre bredd, i Øvre mellomrhindal nær St. Goarshausen i den tyske delstaten Rheinland-Pfalz. Klippen ligger ved den smaleste delen av Rhinen mellom Sveits og Nordsjøen. En svært sterk strøm og skjulte klipper i vannet var tidligere årsak til mange forlis. Øvre mellomrhindal ble i 2002 oppført på UNESCOs verdensarvliste.

På toppen av klippen ligger Freilichtbühne Loreley, et utendørs amfiteater bygget fra 1934 til 1939. Det var et av nazistenes tingsteder (thingplätze), nå er det mest brukt til rockekonserter.

## Sagnet
Sagnet om Lorelei eksisterte allerede i middelalderen. Ifølge sagnet satt den vakre sirenen Lorelei på klippen og sang sin skjønne sang slik at elveskipperne ble lokket mot de sterke strømmene og forliste. Det er skrevet mange dikte, lyrikk og prosa inspirert av sagnet

## Lorelei i kunsten
Det er minst 40 forfattere, komponister og malere som har latt seg inspirere av Lorelei. Lorelei er beskrevet i Clemens Brentanos ballade «Zu Bacharach am Rheine...» og Heinrich Heines «Lied von der Loreley» tonesatt av Friedrich Silcher. Eichendorffs dikt «Waldesgespräch», Sylvia Plaths «Lorelei» og Nathan Altermans «Lorelei» og «Lorelei's Liberation» tar også utgangspunkt i skikkelsen. Flere komponister har satt musikk til tekster om Lorelei eller på annen måte latt seg inspirere. Noen av disse er Robert Schumann (med *Liederkreis, Op. 39)*,  Johann Strauss d.e. (*Lorelei Rhein Klänge)* og George Gershwin (i musikalen *Pardon My English)*. Innen nyere musikk finnes Styx' «Lorelei», Wishbone Ash' «Lorelei», Roxy Musics «Editions of You», Eagle-Eye Cherrys «When Mermaids Cry». På The Pogues' album *Peace and Love* finnes sangen «Lorelei» skrevet av Philip Chevron. Det er også skrevet operaer, som *Lorelay* av Alfredo Catalani, *Lurline* av William Vincent Wallace, *Lorelei* av Julian Langdon, Casey Bennetto og Gillian Cosgriff, og Felix Mendelssohns ufullendte opera. Også innen kategoriene heavy metal og goth finner man eksempler, som norske Theatre of Tragedy «Lorelei», Scorpions «Lorelei» og Ne Obliviscaris «Eyrie».  Kunstmalere har også blitt inspirert, noen eksempler er Edgar Endes oljemaleri «Loreley», noen av David Wightmans landskapsmalerier og Johann Kölers «Lorelei forbannes av munker». Man finner også Lorelei-fontenen av Ernst Herter, til minne om Heinrich Heine i Bronx, New York.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Clemens Brentanos ''Zu Bacharach am Rheine'' Spiegel online
Petr Frydrych

**Petr Frydrych** (født 13. januar 1988 i Klatovy) er en tsjekkisk friidrettsutøver som konkurrerer i spydkast.

Hans personlige rekord er 88,23 meter, satt i Ostrava 27. mai 2010. 

Som junior kom han på åttendeplass under Junior-VM i friidrett 2006, med et kast på 67,84 meter. Hans årsbeste den sesongen var 70,91. 

I 2009 kom han på sjetteplass i EM for lag i Leiria i Portugal, og under VM i friidrett 2009 kom han på 10.-plass med et kast på 79,29.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tropiduchidae

* Tropiduchinae
 

**Tropiduchidae** er en familie av sikader, og en del av gruppen Fulgoromorpha. 

## Utseende
Små til middelsstore, ofte grønne sikader. Kroppen er middels slank og en tanke flattrykt. Et kjennetegn på familien er at den bakre delen av mesonotum (den midtre ryggplaten) er skilt fra resten av platen ved en fin fure. De kan minne om familien Delphacidae, men mangler en stor, bevegelig spore på leggene. Hodet er forholdsvis lite, noen ganger er pannen langt framtrukket. Denne har to lengdelister. Fasettøynene er noe utstående, forholdsvis små og gjerne mørke på farge. Både pronotum og mesonotum har tre lengdelister. Vingene er velutviklede, vanligvis glassklare, med et markert, gjerne lyst, årenett. Beina er middels lange og kraftige. Nymfene kan minne om nymfene til Delphacidae, men noen har en kvast av vokstråder som stikker ut fra bakkroppsspissen.

## Levevis
Som de fleste sikader lever de av plantesaft. Både nymfene og de voksne suger plantesaft over bakken. De kan leve på en rekke ulike plantegrupper, både bregner, gress og siv, palmer og tofrøbladete planter. De fleste av artene lever enten på enfrøbladete planter eller på treaktige, tofrøbladete planter. Familien er mest vanlig i skog, men arter forekommer i et vidt spenn av miljøer fra halvørken til tropisk regnskog. Enkelte arter er regnet som skadedyr, blant andre *Numicia viridis* på sukkerrør og *Ommatissus lybicus* på daddelpalmer.

## Utbredelse
Tropiduchidae finnes over hele Jorden i varm-tempererte og tropiske områder.
I Europa finnes det bare tre arter, som nordligst er funnet i Østerrike. Fra USA er det bare kjent to arter. 

## Systematisk inndeling
Totalt sett blir familien delt inn i over 100 slekter.

* Nebbmunner (Hemiptera)
** underorden **[[Plantesugere]]** (Homoptera) (parafyletisk)
*** gruppe **Sikader** (Auchenorrhyncha)
**** delgruppe Fulgoromorpha 
***** familien Tropiduchidae
****** underfamilien Tropiduchinae
******* slekten *[[Ommatissus]]* – i Europa:
******** *[[Ommatissus binotatus]]* Fieber, 1876
******* slekten *[[Pelitropis]]*
******** *[[Pelitropis rotulata]]* van Duzee – finnes i USA
******* slekten *[[Tangia]]*
******** *[[Tangia breviceps]]* (Metcalf & Bruner) – finnes i USA
******* slekten *[[Trypetimorpha]]* Costa, 1862 – i Europa:
******** *[[Trypetimorpha fenestrata]]* Costa, 1862
******** *[[Trypetimorpha occidentalis]]* Huang & Bourgoin, 1993

## Kilder
* Liang, A.-P. (2003) A New Genus of Tropiduchidae (Hemiptera: Fulgoroidea) from China and Vietnam, with Description of Eggs. *The Florida Entomologist* 86: 361-369. http://www.fcla.edu/FlaEnt/fe86p361.pdf 
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr 
* Om australske arter

## Eksterne lenker
* 
* FLOW – ''Fulgoromorpha Lists On the Web''
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
* Tropiduchidae på Tree of Life
* Bildegalleri over noen asiatiske arter
Gribbell Island

**Gribbell Island** er ei øy som ligger langs nordvestkysten av Britisk Columbia i Canada, nærmere bestemt på østsiden av innseilingen til Douglaskanalen ved Wright Sound. Øya er oppkalt etter pastor *Francis Barrow Gribbell*. Gribbell Island er en del av Great Bear Rainforest, som i dag regnes som verdens største urørte tempererte regnskog. Øya har stort biologisk mangfold, og er blant annet kjent for sine hvite svartbjørner, den såkalte kermodebjørnen eller åndebjørnen.
Havnedagene i Haugesund

**Havnedagene** ble første gang arrangert i 1990 og har vært en årviss mønstring av tradisjoner knyttet til Haugesunds maritime kystkultur. Havnedagene samler jakter, jekter, sildeseilere, kuttere, skøyter, passasjerbåter, agentbåter, fanteskøyter og fritidsbåter i Haugesund havn.

Langs kaiene deltar flere utstillere, så som håndverkere og motorentusiaster.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Tabarie Henry

**Tabarie Henry** (født 1. desember 1987) er en sprinter fra De amerikanske Jomfruøyer som har spesialisert seg på 400 meter.

I 2008 fikk han sølv på 400 meter ved NACAC U23-mesterskapet (North American, Central American and Caribbean Athletic Association). Han løp på 45,37, ny nasjonal rekord, men ble slått av LeJerald Betters fra USA. Han deltok også på 400 meter under sommer-OL 2008, men kvalifiserte seg ikke til finalen. Han løp da på 45,19 sekunder, som var ny personlig rekord.

Under VM i friidrett 2009 i Berlin kom han på fjerdeplass med tiden 45,42. Samme år deltok han ved det Sentralamerikanske og karibiske mesterskapet i friidrett, der han var med på stafettlagene som kom på 6.-plass på 4 x 100 meter og 7.-plass på 4 x 400 meter. Individuelt deltok han også på 200 meter, men ble slått ut i kvalifiseringsheatet. 

Han fikk sølv på 400 meter ved Sentralamerikanske og karibiske leker 2010, bak Nery Brenes. 

Ved VM i friidrett 2011 fikk han 7.-plass på 400 meter, og ved VM i friidrett innendørs 2012 kom han på 4.-plass. 

Henry bar sitt lands flagg under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Torbjørn Nicolaysen

**Sven Ivar Torbjørn «Nick» Nicolaysen**  (1949–2023) spilte bassgitar i Vazelina Bilopphøggers fra våren 1980 og sluttet på grunn av skolegang årsskiftet 1980/81. Han deltok på albumet *[[24 timers service]]*. Arnulf Paulsen og Nicolaysen spilte også sammen tidligere i diverse amatørband i tiden før Vazelina Bilopphøggers. 

Nicolaysen var utdannet elektriker og svakstrømsingeniør. Han drev eget firma innen produksjon i hovedsak av hjemmesider for næringslivet.

## Diskografi
### Vazelina Bilopphøggers
* *[[Gi meg fri ikveld]]/[[Bilopphøgger boogie]]* (1980)
* *[[24 timers service]]* (1980)
* *[[5 års jubileum]]* (1985)
* *[[Gammel Oppland]]* (1994)
* *[[Bedre hell' all medisin!]]* (2005)
;Kassetter og andre Vazelina-utgivelser
* *[[Vazelina Bilopphøggers (1981)|Vazelina Bilopphøggers]]* (1981)
* *[[Vazelina Bilopphøggers (album)|Vazelina Bilopphøggers]]* (1981)
* *[[Vazelina Bilopphøggers (1982)|Vazelina Bilopphøggers]]* (1982)
* *[[Vazelina 2 - Baller i luften]]* (1982)
* *[[Vazelina Bilopphøggers i utvalg 3]]* (1982)
* *[[Lena-kassetten]]* (1984)
* *[[Vazelina Bilopphøggers utvalgte]]* (1984)
* *[[Ingen skam å elske rakfisk!]]* (2003)

### Andre deltagelser
* Oppland Arbeiderblad: *[[Opplandtoppen]]* (1980)
* Norsktoppen: *[[Norsktopper (album)|Norsktopper]]* (1980)
* Home's Musikk: *[[Stjernekassetten 2]]* (1980)
* Karussell: *[[Knallgo'e låter Vol. 1]]* (1981)
* Bislett Bilutleie: *[[Tut & kjør (album fra 1981)|Tut & kjør]]* (1981)
* Narvesen/Snowflake Records: *[[Norges beste]]* (1981)
* Norges Handicapidrettsforbund: *[[Mot nye mål]]* (1981)
* CL Musikk: *[[Nærbilde av Norsktoppen]]* (1981)
* Allers: *[[Allers musikk]]* (1981)
* Viggo Sandvik: *Tordivelen og flua/Slipsteinsvæilsen* (1983)
* Viggo Sandvik: *[[Æille har et syskenbån på Gjøvik]]* (1983)
* Home's Musikk: *[[Original Norsk pop på topp]]* (1983)
* Hilde Bekkevold: *[[Englehund (Hilde Bekkevold-album)|Englehund]]* (1983)
* Slagerfabrikken: *[[Vazelina Bilopphøggers utvalgte]]* (1984)
* Slagerfabrikken: *[[Lena-kassetten]]* (1984)
* Foggy: *[[Want You (Foggy-album)|Want You]]* (1984)
* Norsk Ukeblad: *[[Viser i vinden]]* (1984)
* Totenschlager: *[[Føre var…]]* (1984)
* Slagerfabrikken: *[[På Gjøvik]]* (1985)
* Ringsaker IF: *[[Ringsaker-kassetten 9]]* (1986)
* Slagerfabrikken: *[[Rockwool i vegga]]* (1986)
* The Record Collection: *[[Norske hits 1980–1989 – 38 pop & rock klassikere]]* (1994)
* MS-forbundet: *[[MS-forbundets jubileum]]* (1995)
* Innova: *[[Innova klubben]]* (1995)
* Egmont: *[[Det beste av norsk musikk 1978–1980]]* (1998)
* Unidisc: *[[Norsk musikk i 100 – Populærmusikk i Norge 1905–2005]]* (2005)
* Universal: *[[Låvedans (album)|Låvedans]]* (2007)
* EVA Records: *[[Absolute VG-lista 1980]]* (2007)
* Universal: *[[96% låvedans 2]]* (2007)

## Referanser
Hegga

**Hegga** kan vise til:

*Hegga (Hurdal) – ei elv i Hurdal kommune i Viken
*Hegga (Ringerike) – ei sideelv til Sogna i Ringerike kommune i Viken 
*Hegga (Røyken) – ei sideelv til Årosvassdraget i Røykenbygda i Asker kommune i Viken
Sugere

* Aphalaridae
* Calophyidae
* Carsidaridae
* Homotomidae
* Liviidae
* Phacopteronidae
* Psyllidae
* Spondyliaspididae
* Triozidae

**Sugere** (Psylloidea) er en gruppe med plantelus. De er insekter med sugende munndeler og hører til i den store gruppen nebbmunner.

## Utseende
Sugerne er små (0,2 – 8 mm), slankbygde insekter. Kroppen er kraftig sklerotisert (hard), både for- og bakvingene vanligvis velutviklede og klare med markert årenett. Hodet har små, runde fasettøyne. De fleste har to kjegleformede utspring i pannen. Antennene består av mange ledd, er trådformede og forholdsvis lange. Bakbeina er utviklet for hopping. Hunnene har et kraftig, spisst eggleggingsrør. Nymfene er brede og flate, med markerte, lobeformede vingeknopper.

## Levevis
Sugere er plantelus som lever av å suge ut plantesaft fra plantenes stengel eller bladnerver. De kan finnes på mange ulike planter, særlig på treaktige tofrøbladete planter. I motsetning til de fleste andre plantelus suger de ikke bare fra silvev, men fra mange ulike vev i plantene. De voksne er aktive insekter som hopper og flyr forholdsvis bra, og kan transporteres over lange avstander med luftstrømmer, mens nymfene beveger seg mindre.
Psylloidea har ufullstendig forvandling. Hunnene legger fra 20 til 1000 egg, utviklingen går gjennom fem nymfestadier før de voksne, vingede insektene klekkes. Ulikt mange andre plantelus har Psylloidea utelukkende kjønnet formering, ikke parthenogenese.

## Skadedyr
Flere arter regnes som skadedyr på planter i hjemmet, hagen, gartneri, og landbruk. De angriper særlig frukttrær (eple, pære, sitrus) og plantasje-trær (eukalyptus). Skadene forekommer dels ved at de tapper plantene for ressurser, dels ved at nymfene skiller ut giftige stoffer (fytotoksiner) i spyttet, og dels ved at de skiller ut honningdugg som gir grobunn for skadelige muggsopper. Bestandene av sugere blir ofte holdt nede av parasitter, særlig fra snylteveps-familiene Encyrtidae og Eulophidae.

## En gammel gruppe
Det er kjent fossiler av Psylloidea tilbake til perm-tiden, ca. 270 millioner år før nåtid. De familiene som har nålevende representanter synes å ha oppstått i kritt-tiden.

## Systematisk inndeling

* ordenen nebbmunner, Hemiptera
** underordenen Plantelus, Sternorrhyncha
*** overfamilien sugere, Psylloidea
**** Aphalaridae – noen ganger regnet som en undergruppe av Psyllidae
**** Calophyidae
**** Carsidaridae
**** Homotomidae
**** Liviidae – noen ganger regnet som en undergruppe av Psyllidae
**** Phacopteronidae
**** Psyllidae
**** Spondyliaspididae – noen ganger regnet som en undergruppe av Psyllidae
**** Triozidae

## Kilder
Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr 

## Eksterne lenker
*
Princess Royal Island

**Princess Royal Island** (2&nbsp;251 km²) er ei øy som ligger langs nordkysten av Britisk Columbia i Canada, nærmere bestemt på østsiden av Hecatestredet. Øya, som er den fjerde største i Britisk Columbia, ble av kaptein Charles Duncan i 1788 oppkalt etter frakteskuta hans.

Princess Royal Island er en del av Great Bear Rainforest, som i dag regnes som en av verdens største  tempererte kystregnskoger. Øya har stort biologisk mangfold, og er blant annet kjent for sine hvite svartbjørner, den såkalte kermodebjørnen eller åndebjørnen.

## Referanser
Sjakva

**Sjakva** (russisk: Ша́ква) er en elv i Perm kraj i Russland og en av sideelvene til Sylva. Elven er 167 km lang og har et nedbørfelt på .

Sjakva renner ut i Sylva nedenfor Kungura.
Gagrafjellene

**Gagra** (russisk: *Гагрский хребет*, *Gagrskij hrebet*) er en fjellkjede i Store Kaukasus i Abkhasia, den selvstyrte republikken i Georgia. Fjellkjeden går mellom dalene til elvene Bzyb og Psou sør for Store Kaukasus, hovedsakelig i en nord-sør retning. Det høyeste fjellet er Agepsta på 2&nbsp;256 m. 

Gagrafjellene nærmer seg Svartehavet nær byen Gagra, og spiller en viktig rolle for klimaet her siden de blokkerer for kald, kontinentalvind fra nord og øst. 

Fjellkjeden består hovedsakelig av kalkstein og har utpreget karsttopografi med mange dype fjellkløfter formet av elvene. Den dypeste grotten i verden, Voronjagrotten, ligger i Arabikamassivet i fjellkjeden Gagra.

Hovedveien til innsjøen Ritsa går langs fjellkjeden, langs elvene Bzyb, Iupshara og Gega.
Aphalaridae

* *[[Aphalara]]*
* *[[Craspedolepta]]*
* *[[Euphyllura]]*
* *[[Neophyllura]]*
* *[[Rhinocola]]*
* *[[Strophingia]]*

**Aphalaridae** er en gruppe med plantelus som regnes til undergruppen sugere (Psylloidea). De er insekter med sugende munndeler og hører til i den store gruppen nebbmunner.

## Utseende
Små (de fleste under 2&nbsp;mm), nokså brede sugere. Hodet er kort og bredt, de kjegleformede utvekstene som de fleste sugere har i ansiktet er sterkt redusert eller mangler helt. Antennene består av 10 ledd, de to innerste og det ytterste leddet er kraftige, de øvrige ganske tynne. Forvingene er store og helt avrundede, glassklare eller flekkete, med to gafler i vingens bakre del, men uten lukkede celler.

## Levevis
De fleste av de artene som forekommer i Norge lever på urter, men det er også noen som er knyttet til busker og trær, for eksempel slekten *[[Strophingia]]* på lyng. Få av disse små insektene har noen økonomisk betydning, men den søreuropeiske arten *[[Euphyllura phillyrea]]*, som går på oliventrær, kan gjøre noe skade.

## Systematisk inndeling
Aphalaridae blir av mange regnet som en undergruppe i den store familien Psyllidae.

* ordenen Nebbmunner, Hemiptera
** underordenen Plantelus, Sternorrhyncha
*** overfamilien Sugere, Psylloidea
**** familien Aphalaridae
***** slekten *[[Aphalara]]* Förster, 1848 – 14 arter i Europa. i Norge:
****** grasstjerneblomsuger, *[[Aphalara affinis]]* (Zetterstedt, 1828)
****** tungrassuger, *[[Aphalara avicularis]]* Ossianilsson, 1981
****** buksbomsuger, *[[Aphalara borealis]]* Heslop-Harrison, 1949
****** bekkeblomsuger, *[[Aphalara calthae]]* (Linnaeus, 1761)
****** syresuger, *[[Aphalara exilis]]* (Weber & Mohr, 1804)
****** *[[Aphalara freji]]* Burckhardt & Lauterer, 1997
****** *[[Aphalara maculipennis]]* Loew, 1886
****** slireknesuger, *[[Aphalara polygoni]]* Förster, 1848
****** syreskuddsuger, *[[Aphalara rumicicola]]* Klimaszewski, 1966
****** *[[Aphalara ulicis]]* Förster, 1848
***** slekten  *[[Craspedolepta]]* Enderlein, 1921 – 35 arter i Europa. 7 arter i Norge:
****** markmalurtsuger, *[[Craspedolepta campestrella]]* Ossianilsson, 1987
****** burotsuger, *[[Craspedolepta latior]]* Wagner, 1944
****** absintsuger, *[[Craspedolepta malachitica]]* (Dahlbom, 1851)
****** flekket geitramssuger, *[[Craspedolepta nebulosa]]* (Zetterstedt, 1828)
****** rylliksuger, *[[Craspedolepta nervosa]]* (Förster, 1848)
****** dyllesuger, *[[Craspedolepta sonchi]]* (Förster, 1848)
****** geitramssuger, *[[Craspedolepta subpunctata]]* (Förster, 1848)
***** slekten  *[[Euphyllura]]* Förster, 1848 – 4 arter i Europa
***** slekten  *[[Neophyllura]]*
***** slekten  *[[Rhinocola]]* Förster, 1848 – 2 arter i Europa. I Norge:
****** lønnesuger, *[[Rhinocola aceris]]* (Linnaeus, 1758)
***** slekten  *[[Strophingia]]* Enderlein, 1914 – 7 arter i Europa. I Norge:
****** purpurlyngsuger, *[[Strophingia cinereae]]* Hodkinson, 1971
****** røsslyngsuger, *[[Strophingia ericae]]* (Curtis, 1835)

## Kilder
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr 
* Bildegalleri over nordamerikanske arter

## Eksterne lenker
*
Stuart Farquhar

**Stuart Farquhar** (født 15. mars 1982 i Te Aroha) er en newzealandsk spydkaster. 

Farquhar er newzealandsk mester i spydkast de siste åtte årene.

Han kom på syvendeplass under Commonwealth Games 2006, og sjetteplass under IAAF World Cup 2006. Han deltok også under Sommer-OL 2004, men nådde ikke finalen. Under Sommer-OL 2008 i Beijing endte han på 20.-plass med 76,14 som lengste kast. 

I 2009 deltok han i VM i Berlin, og kom på 14.-plass med 78,53 meter.

Hans personlige rekord er 83,23 meter, fra januar 2008 i Canberra.

## Eksterne lenker
* 
* 2006 Profil hos Commonwealth Games
Den finske grensevakten

**Den finske grensevakten** (finsk: *Rajavartiolaitos*; svensk: *Gränsbevakningsväsendet*) er en finsk militær etat underlagt Innenriksministeriet. Den har et mannskap på 3&nbsp;600 personer, hvorav 500 er vernepliktige. Ved mobilisering inngår etaten i det finske forsvaret og får et mannskap på omkring 23&nbsp;000 personer.

## Historikk
Ved vinterkrigens utbrudd fantes det ni grensekompanier (finsk: *Rajakomppania*) på Det karelske nes. Nord for Ladoga hadde Grensevakten seks frittstående bataljoner (finsk: *Erillinen pataljoona*). Lengre nordover, i Petsamo, var forsvaret overlatt til 10. frittstående kompani (finsk: *10. Erillinen komppania*). Etter vinterkrigen belønnet øverstkommanderende Mannerheim alle grensevakter i 1941 med tittelen «grensejeger» (finsk: *rajajääkäri*).

Under fortsettelseskrigen ble grensekompaniene slått sammen til åtte grensejegerbataljoner (finsk: *Rajajääkäripataljoona*) og senere, under lapplandskrigen, til en grensejegerbrigade (finsk: *Rajajääkäriprikaati*).

## Hovedoppgaver
* Bevokte Finlands landgrenser og territorialfarvann.
* Passkontroll ved grensekontroller, flyplasser og havner.
* Redningsoperasjoner (hovedsakelig til sjøs).
* (I krigstid) patruljevirksomhet og geriljakrigføring bak fiendens linjer.

## Vernepliktsutdanning
Grensejegerkompaniene i Onttola og Ivalo utdanner grensejegere for oppgaver i krigstid og unntakstilstand. Utdanningen er enten innrettet mot strid eller spaning. Grensejegerkompaniet i Onttola utdanner også kvinner som har søkt seg til frivillig militærtjenste. De som utdannes til reserveoffiserer gjennomgår reserveoffiserskolen i Fredrikshamn. Reserveunderoffiserer utdannes ved kompaniene.

Utdanningen til «spesialgrensejeger» innen Grensevakten gis ved Grensevaktskolens spesialgrensejegerkompani i Immola, Imatra. Årlig antas en kontingent i juli utgående fra søknader og på basis av utvalgsprøver som holdes i februar-mars. 

## Utrustning

### Fartøy
* 8 havpatruljefartøy (5 i Vest-Finland, 2 i Finskebukta, 1 andre steder)
* 7 luftputefartøy (5 i Vest-Finland, 2 i Finskebukta)
* 81 kystpatruljebåter (56 i Vest-Finland, 25 i Finskebukta)
### Fly
* 2 Dornier Do-228 MP
### Helikoptere
* 3 Eurocopter AS.332 Super Puma
* 4 Agusta-Bell AB-206
* 4 Agusta-Bell AB-412

## Referanser


## Eksterne lenker
* Den finske grensevakten
Gulnara Samitova-Galkina

**Gulnara Iskanderovna Samitova-Galkina** (russisk: Гульнара Искандеровна Самитова-Галкина; født 9. juli 1978 i Naberezjnyje Tsjelny, Tatarstan) er en russisk friidrettsutøver (mellomdistanse- og hinderløper).

Samitova-Galkina begynte karrieren som mellomdistanseløper og deltok under VM 2003 i Paris, der hun ble nummer sju på 5000 meter. I 2004 ble hun nummer seks under OL i Aten. Samme år satte hun ny verdensrekord på 3000 meter hinder med tiden 9.01,59. Til tross for verdensrekorden hadde hun problemer med å lykkes i store mesterskap. Under VM 2007 i Osaka endte hun nede på sjuendeplass. Den store triumfen kom under Sommer-OL 2008, der hun tok gull på verdensrekordtiden 8.58,81.

Under VM 2009 i Berlin deltok hun også på 3000 meter hinder. Hun ledet lenge finalen, men gikk tom for krefter på sisterunden og endte på fjerdeplass.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Styrkeprøven Rett Vest

**Styrkeprøven Rett Vest** er et ultraløp som arrangeres i fjellheimen i Bergen siste helg i august.

I 1984 gjennomførte de tre brødrene Håkon, Harald og Peter Kryvi den lange turen fra Gullbotn til Kjøkkelvik, og dette inspirerte i 1989 Geo Wilson til å samle en liten gruppe som arrangerte en ny tur i samme løype. Da dette ga mersmak gjentok de turen året etter og fikk med seg flere mosjonister. På få år utviklet det seg til å bli en årlig tradisjon for et hundretall sprekinger. Løyperekordene innehas av Thorbjørn Ludvigsen med tiden 4 timer og 40 minutter, og Sara Rebekka Færø med tiden 6 timer og 3 minutter.
I 2023 feiret Styrkeprøven Rett Vest 35-års jubileum.

## Løypebeskrivelse

Løypen starter på Gullbotn og går opp til Gullfjellstoppen og løypens høyeste punkt på 987 meter. Derfra går ruten videre vestover og innom toppene Austlirinden, Sletteggen og Livarden. For å komme fra fjellmassivet Gullfjellet og over til Byfjellene må man nesten helt ned på havnivå på Haukeland før oppstigningen igjen mot Ulriken starter nærmest umiddelbart. Etter å ha passert dette fjellet fortsetter løypen ned til Årstad bydel hvor man må gjennom 1-2 km med asfalt før man starter signingen mot Løvstakken fra Solheimsviken. Derfra følger Damsgårdsfjellet og til slutt Lyderhorn før målgang i Kjøkkelvik.

Totalt er løypen ca. 45 km lang og har en total stigning på mer enn 3000 høydemeter.

## Ulykker

I 2004 omkom to deltakere som falt utfor Markskilfossen da de deltok i Styrkeprøven Rett Vest. Arrangøren måtte den gang tåle kritikk for ikke på forhånd å ha avlyst arrangementet på grunn av dårlig vær, men fikk også ros fra Politiet for måten arrangøren håndterte ulykken.

I 2009 omkom også en deltaker etter at han hadde brutt løpet og falt utfor en høy skrent da han skulle ta seg ned til nærmeste bebyggelse.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Styrkeprøven Rett Vest – Har du styrken som kreves?
Fruktlegeme

Et **fruktlegeme** (**sporokarp**) er den delen av en sopp hvor de kjønnede sporene dannes. På folkemunne sikter ofte ordet *sopp* til en av hattsoppenes fruktlegemer. Sjampinjonger, fluesopper eller kantareller får oss gjerne til å tenke på fruktlegemene hos disse soppartene. Mesteparten av organismen lever som mycel. Faguttrykket for et fruktlegeme hos sekkesporesopper er *ascokarp*, og hos stilksporesopper heter det *basidiokarp*.

Fruktlegemet kan vokse under bakken, slik det gjør hos trøfler, eller det kan vokse over bakken. Avhengig av hvordan soppen skaffer seg næring kan mycelet trenge dypt ned i bakken eller inn i en døende organisme.

Cellevevet som produserer sporer kalles hymenium. Det dannes som en tynn hinne utenpå vev som kalles hymenofor. Hymenoforet kan være glatt, rynket, pigget, poreformet, rørformet, ribbeformet eller skiveformet.
## Betydning for systematikk
Tradisjonelt har hymenoforets form og utseende vært viktig i systematiseringen av de mange forskjellige arter av sopp. I moderne systematikk legges større vekt på mikroskopi og molekylære metoder, men morfologiske trekk er fortsatt praktisk for feltarbeid.

Hattsopper er sopp som produserer fruktlegemer med en karakteristisk form, med en fot, en stilk og en hatt. Hattsopper er ikke en systematisk gruppe, men heller en morfologisk karakteristikk av fruktlegemet hos mange stilksporesopper som er praktisk for å finne og kjenne igjen mange arter. Selv om noen sekkesporesopper også har en form som kan minne om en fot og en hatt, regnes de ikke som hattsopper. Et eksempel på det er morkler.

Hos enkelte sopparter er fruktlegemet spiselig, hos andre sopparter kan det inneholde stoffer som er giftige for mennesker og dyr.

## Referanser
NorBetong

**NorBetong** produserer ferdigbetong, også kalt fabrikkbetong. Bedriften har i underkant av 30 produksjonsavdelinger i Sør-Norge. Selskapet er en del av HeidelbergCement, som er en av verdens største produsenter av sement, betong og tilslag. 

Selskapet ble opprettet som Norcem Betong i 1983, og var da en videreføring av Norcems betongproduksjon. I dette selskapet ble det også produsert betongelementer, betongvarer, samt pukk og grus. Navnet ble endret til Aker Betong i 1987, og senere til NorBetong i 1996.

## Eksterne lenker
*
NorStone

**NorStone** er Norges største produsent av sand, pukk og grus. Bedriften har hovedtyngden av sin produksjon i Rogaland, men har også produksjonssteder i Hordaland, Telemark og Østfold. NorStone er en del av HeidelbergCement.

Sand, pukk- og grus blir i første rekke brukt som tilslag i betong og asfalt. Det produseres også for entreprenørbransjen, spesielt vegbygging. Offshore benyttes pukk som underlag for undervannsinstallasjoner, og til å understøtte og dekke over rørledninger.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside til NorStone
Helge Fauskanger

**Helge Kåre Fauskanger** (født 1971) er en norsk forfatter og filolog.

Fauskanger har studert både filologi og religionsvitenskap, og har også tatt klassisk hebraisk, gresk og koptisk. Hans hovedoppgave *Bibelen på norsk* (1998) sammenligner i detalj utvalgte tekster fra tre utbredte norske bibeloversettelser. I 2015 utgav han en kommentarutgave av Det nye testamente nyoversatt fra gresk. Oversettelsen forsøkte å bevare ulogiskheter og dårlig språk i den originale bibelteksten i den norske oversettelsen.

Helge Fauskangers satiriske debutroman *Fullmåne over Uroba* (høst 2009) beskriver en alternativ virkelighet der en nasjon som ligner veldig på USA, ligger i Europa isteden. Premisset er at det for  år siden fremstod en (for oss ukjent) profet i jungelen i Mellom-Amerika. Dette penset hele verdenshistorien inn på et nytt spor, slik at «Maya-imperiet» oppdaget Europa flere hundre år før Columbus kunne oppdage Amerika.

Fauskangers debut som kriminalforfatter var kriminalromanen *Skrinet* i 2012 på Baskerville forlag. Dette er en Sherlock Holmes-pastisj der Holmes kommer til Norge i 1895, og oppsporer det tapte relikvieskrinet til St. Sunniva. Romanen *Skarlagenssalen* (Gyldendal forlag 2013) er en oppfølger til *Skrinet* med samme jeg-forteller, som i denne historien møter den ti år gamle Vidkun Quisling i 1897. Vidkun er med sin far Jon Lauritz Qvisling på en paranormal etterforskning på en dunkel herregård i Østfold. Historien er en slags krimgrøsser med inspirasjon fra John Dickson Carr. Både *Skrinet* og *Skarlagenssalen* fikk terningkast fem i *[[VG]]*.

Helge Fauskanger er også kjent for sitt arbeid med J.R.R. Tolkiens fiktive verden. Han har siden tidlig nittitall vært en jevnlig bidragsyter til *Angerthas*, medlemsbladet til Norges Tolkienforening.

Fauskanger startet og driver nettsiden 'Ardalambion', viet til studiet av J.R.R. Tolkiens konstruerte språk. Siden er blitt omtalt som «one of the principal websites for the study of Tolkien's languages». Nettstedet har blitt oversatt fra engelsk til en rekke andre språk. I forbindelse med sitt arbeid med Tolkiens språk har Fauskanger opptrådt i programmene Typisk norsk og Norges herligste. Et dikt han skrev på Tolkiens kunstspråk quenya (*Silmessë*, "I stjernelys") ble siden tonesatt av Carvin Knowles og fikk en musikkvideo laget til seg..

## Bibliografi
* 2009 *Fullmåne over Uroba* &ndash; roman 
* 2012 *Skrinet* &ndash; kriminalroman 
* 2013 *Skarlagenssalen* &ndash; kriminalroman 
* 2015 *Det nye testamente* &ndash; bibeloversettelse og -kommentar
* 2015 *Skamtegnet* &ndash; kriminalroman
* 2021 *Skorpionbrosjen* &ndash; kriminalroman

## Referanser
Folkets Hus Torsnes

**Folkets Hus [[Torsnes (Østfold)|Torsnes]]** ble opprinnelig bygget i 1902 men etter en storbrann i 1995 gikk hele huset tapt. Et nytt hus ble bygget og innviet på nøyaktig samme sted i 1996. Det er Torsnes Arbeiderlag som eier huset, men det blir drevet av et eget husstyre.

## Eksterne lenker
* Folkets Hus Torsnes
Ulf Andenæs

**Ulf Andenæs** (født 1946) er en norsk historiker og journalist, han er sønn av juristen Johs. Andenæs.

## Utdannelse og karriere
Ulf Andenæs har hovedfag i historie og har tidligere arbeidet i *[[Morgenbladet]]*, fra 1977 i *[[Aftenposten]]* der han var korrespondent i London, Wien og Washington.

I 1984 ga han ut *Presentasjonen av Norge i utlandet. En rapport av Ulf Andenæs* på Universitetsforlaget. Utgivelsen er en gjennomgang av norske myndigheters, norsk næringslivs og ulike organisasjoners virksomhet for å promotere Norge i utlandet.

Han ble tildelt C.J. Hambros pris for journalistikk 1996 «for fremragende journalistikk og skribentvirksomhet i  Hambros ånd».

I 2022 ga Allgrønn ut Andenæs' bok *Arkitekturoppgjøret*, i samarbeid med organisasjonen Arkitekturopprøret. I forbindelse med utgivelsen opprettet organisasjonen digitale temasider for å utdype innholdet i hvert av bokens kapitler.

## Familiebakgrunn
Slekten stammer fra gården Andenæs i Gloppen kommune i Sogn og Fjordane.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Avisen ''Aftenposten'' om Ulf Andenæs
Sixt

**Sixt** er et tysk bilutleiefirma som har eksistert siden 1912. Firmaet finnes i flere enn 110 land, og har mer enn &nbsp;500 utleiekontorer globalt. Sixt er et av verdens største konserner innenfor bilutleie, leasing, bilsalg, limousineservice og bilpleie. 
I 2008 omsatte virksomheten for ca. 13 milliarder kr. og den er notert på Deutsche Börse.

Autoleie AS har franchiserettigheter for å drive Sixt i Norge og er bygget opp ved å drive egne stasjoner, samt noen subfranchiser. Per 2018 er Sixt (Autoleie AS) den eneste bilutleiekjeden i Norge med norske eiere, og den tredje største bilutleiekjeden i Norge. 

## Tidslinje
*1912: Det første kontoret åpnes av Martin Sixt. Antall biler er syv
*1919: Martin Sixt åpner kontor i Seitzstrasse 11 i München, og er et av de mest brukte bilutleiekontorer
*1927: Hans Sixt overtar virksomheten. Hans er Martins nevø
*1939: Alle biler blir beslaglagt av tysk besettelsesmakt. Kun en bil overlever krigen – en 7 seters Mercedes
*1948: Sixt introduserer taxier med radio som den første i Europa
*1966: De første kontorene i forbindelse med flyplasser åpnes i Tyskland
*1977: Sixt åpner bilutleiekontorer på alle flyplasser i Tyskland
*1986: Introduksjon på den tyske fondsbørsen
*1988: Sixt etablerer leasing
*1995: Introduksjon på nettet, som det første bilutleiefirma i Tyskland
*1998: Sixt har mer enn 1&nbsp;000 kontorer over hele verden
*2008: National bilutleie i Norge skifter navn til Sixt den 22. desember. Sixt er representert på flyplasser og i byer over hele Norge.

## Eksterne lenker
* Sixt Bilutleie
Jubilee-klassen

**Jubilee-klassen** var en klasse av passasjerdampere bygget ved verftet Harland and Wolff i Belfast i perioden 1899–1901. Totalt ble det bygget fem skip på om lag 12&nbsp;500 brt, alle for White Star Lines nye linjerute mellom England og Australia.

Da White Star åpnet rute mellom Liverpool og Sydney i 1899, kontraherte de tre skip som skulle trafikkere ruten: «Afric», «Medic» og «Persic». Alle skipene hadde en tonnasje i underkant av 12&nbsp;000 brt, hadde enkel skorstein og plass til 320 passasjerer på tredje klasse. Disse skipene ble sjøsatt i løpet av det siste året i det nittende århundre og ble derfor betegnet Jubilee-klassen til ære for det kommende århundreskiftet.

Ruten viste seg raskt populær, mye på grunn av stor innvandring til Australia. White Star bestemte seg derfor for å bestille ytterligere to skip i denne klassen, dog noe lengre. Det første av disse var «Runic», som ble sjøsatt 25. oktober 1900. Det andre, og størst i klassen, var «Suevic», på 12&nbsp;531 brt. «Runic» og «Suevic» hadde en rekke mindre endringer i designet, de mest iøynefallende var det forlengede akterdekket (*poop deck*) og flyttingen av broa nærmere baugen. Disse to skipene hadde plass til 400 passasjerer og hadde syv lasterom, hvorav enkelte med kjøling.

«Medic», «Runic» og «Suevic» ble alle solgt mellom 1928 og 1930 og ombygd til flytende hvalkokerier for fangst i Sørishavet. «Afric» ble senket av en tysk ubåt under første verdenskrig mens «Persic» ble hugget i 1927.

## Referanser
Justnesøya

**Justnesøya** er en øy i Topdalsfjorden, nordøst for Kristiansand. Den tilhører Kristiansand kommune og ligger mellom Kristofferholmen, Justnes, Justvik og Hamresanden. Midten av øya ligger ca. 8 kilometer fra Kristiansand sentrum.

Inntil 1970 ble øya benyttet som sommerbeiteområde for sauer, inntil på 1950-tallet også for kuer. Dyra tilhørte bøndene på Justnes. Dyr, drikkevann til dyra, fersk melk og så videre ble rodd over sundet ved hjelp av flatbunnede prammer. Beiteområdene har i ettertid til dels grodd igjen.

På den delen av øya som vender mot innflyvningstraseen til Kjevik finnes fortsatt bolter etc. som er rester etter luftvernutrustning fra andre verdenskrig.

Det er hyttebebyggelse på øya.

## Referanser
Kristofferholmen

**Kristofferholmen** er en holme i Topdalsfjorden i Kristiansand kommune, nordøst for Kristiansand by. Holmen ligger mellom Justnesøya og Justneshalvøya, cirka 8 km fra Kristiansand sentrum. Inntil 1970 ble øya benyttet som sommerbeiteområde for sauer. Dyra tilhørte en av bøndene på Justnes. Dyr, drikkevann til dyra og så videre ble rodd over sundet ved hjelp av flatbunnet pram. I dag er det hyttebebyggelse på øya.

## Referanser
Anatol Heintz

**Anatol Heintz** (1898–1975) var en russisk-norsk professor i paleontologi ved Naturhistorisk museum i Oslo.

## Oppvekst og utdanning
Han var født i St. Petersburg i Russland. Under den russiske revolusjon flyktet han som ung mann til Norge med familien. Han tok en eks.art. i 1916, embetseksamen (realfag) i 1926, det året han ble tilsatt som konservator ved Paleontologisk museum på Tøyen. Heintz var i mange år leder for museet, og var ansvarlig for å bygge opp utstillingene. Han var en av pionerene i den paleontologiske utforskningen av Svalbard, og skrev en rekke vitenskapelige og populærvitenskapelige artikler og skolebøker.

## Forskning og samfunnsdebatt
En del fossilfunn ble gjort langs nordkysten i 1910 og 1912, og sommeren 1939 utforsket en britisk-norsk-svensk ekspedisjon Dicksonfjordens of Woodfjordens devonske geologi og fossile fauna, anført av den svenske forskeren Erik A Stensiö, og med Heintz som leder for det norske forskningslaget.

I 1940 ble han konstituert professor i paleontologi ved Matematisk-naturvitenskapelig fakultet ved Universitetet i Oslo og flyttet over til det daværende Paleontologisk museum på Tøyen senere sammen år. Anatol Heintz gikk av med pensjon i 1966.

På 1950-tallet var han en aktiv deltager i samfunnsdebatten omkring evolusjon og religion, hvor han markerte seg som en sterk forkjemper for rasjonalitet og motstander av antroposofi.

## Privatliv
Han var sønn av geofysiker Jevgenij (Eugen) Alfredovitsj Heintz (1869–1918) og Olga Fjodorovna Hoffmann (1871–1958). Faren var sekretær ved det meteorologiske institutt i St. Petersburg. I 1928 giftet Anatol seg med Mary Solnørdal (1901–1991). Datteren Natascha Heintz (1930-2025) fortsatte hans arbeid ved museet.
 
## Referanser
Lamar Alexander

**Andrew Lamar Alexander** (født 1940) er en amerikansk politiker. Han var senator og representerte Tennessee og Det republikanske parti fra 2003 til 2021.

Han var guvernør i Tennessee fra 1979 til 1987. I 1991 ble han utnevnt til undervisningsminister i George H.W. Bushs regjering, noe han var til presidentens avgang. 

Alexander stilte som presidentkandidat for republikanerne både i 1996 og 2000 uten hell. I 1996 kom han på tredjeplass i nominasjonsmøtene i Iowa og New Hampshire, og trakk seg. I 1999 trakk han seg lenge før nominasjonsmøtene begynte.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Børresholmen

**Børresholmen** er en liten holme i Topdalsfjorden, nordøst for Kristiansand. Børresholmen tilhører Kristiansand kommune. Den ligger mellom Justnesøya og Kjevik lufthavn, ikke langt fra Hamresanden. Holmen ligger ca. 8 km fra Kristiansand sentrum. Holmen har plass til en enkelt hytte. 

Omgivelsene er hekkeplass for måker.

## Referanser
La goualante du pauvre Jean

**«La goualante du pauvre Jean»** (norsk: **Balladen om fattige Jean**) er en fransk populærmusikksang med melodi av Marguerite Monnot og tekst av René Rouzaud. Jack Lawrence skrev den engelske teksten i 1954. Den engelske tittelen, «The Poor People of Paris», beror delvis på en feiltolkning av den franske tittelen, ved at «pauvre Jean» ble tatt for å være «pauvres gens» (poor people). De to ordene lyder likt.

## Les Baxters versjon
En innspilling av sangen ble gjort av Les Baxter's Orchestra (Capitol 3336) var en nummer én-slager på den amerikanske Billboard-singlelisten i 1956, i fire uker på Best Sellers in Stores-listen, i seks uker på Most Played by Jockeys-listen og Billboard Hot 100-listen samt i tre uker på Most Played on Jukeboxes-listen.

Innspillingen ble dessuten utgitt i Australia (Capitol CP-1044).

## Winnifred Atwells versjon
I 1956 lå en pianoversjon med Winifred Atwell (Decca F 10688) som nummer én på den britiske singlelisten fra 13. til 27. april

## Andre versjoner
Coverversjoner med Lawrence Welk, Russ Morgan (Decca 29835) og Chet Atkins lå på den amerikanske Topp 100-listen. Bing Crosby og Rosemary Clooney spilte inn en versjon med Jack Lawrences tekst som sjelden brukes. På Cash Box Magazines bestselger-plateliste (som kombinerer alle versjoner av «The Poor People of Paris») lå den på en førsteplass fra 24. mars til og med 14. april 1956 og lå på listen i 21 uker

Edith Piaf hadde én av sine store slagere med den originale franske versjonen av sangen.

## Norske versjoner
Juul Hansen og Arne Bendiksen har skrevet norske tekster. Bjørn Toft har skrevet en norsk tekst på dialekt. Hansens norske tittel er «Stakkars Jean». Bendiksens norske tittel er «Baker Jensens melodi». Tofts norske tittel er «Stakkars Jean sin klagesang».

## Referanser
VM i friidrett 2009 – Lengdehopp kvinner

Øvelsen **[[Lengdehopp|lengdehopp kvinner]]** ved **[[VM i friidrett 2009]]** ble avholdt på Olympiastadion i Berlin den 21. og 23. august.

Margrethe Renstrøm representerte Norge i øvelsen og kom ikke videre til finalen.

I 2017 kom resultatet av en ny test av dopingprøve fra sølvmedaljevinner fra Sommer-OL 2008 Lebedeva som var positiv for stoffet dehydrochlormethyltestosterone (turinabol). Hun mistet sølvmedaljene. Vanligvis vil en positiv dopingprøve medføre to års utestengelse som ville ført til at resultatene fra dette mesterskapet ble strøket. Dette har ennå ikke blitt annonsert.

## Medaljevinnere

## Rekorder

## Kvalifikasjonskrav

## Program

## Resultater
### Kvalifisering
Kvalifisering: Utøvere som klarte direktekvalifiseringskravet på 6,75 m eller utøverne med de 12 beste resultatene kvalifiserte seg til finalen.
}  || B ||align=left| Blessing Okagbare ||align=left|  ||  || || ||  ||align=left|Startet ikke
|}

### Finale
Resultatene var som følger:

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lengdesprangresultater IAAF Besøkt 24. august 2009.
Bob Corker

**Robert Phillips «Bob» Corker jr.** (født 24. august 1952 i Orangeburg i Sør-Carolina) er en amerikansk politiker. Fra 2007 til 2019 var han senator og representerte Tennessee og Det republikanske parti. 

Han var borgermester i Chattanooga før han ble valgt inn i Senatet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisiell senatorside
* Valgkampside
Rover 400

**Rover 400** ble introdusert våren 1990 som Rovers middelklassebil. I likhet med dens forgjenger, Rover 600, hadde denne bilen også en 1.6 liter originalt med i overkant av 100 hk. Den kan fås med 4-sylindret rekkemotor.
Kontrollspenn

**Kontrollspenn** er et mål for størrelser av et myndighetsområde uttrykt for eksempel ved antall underordnede. Store kontrollspenn gir såkalt «flat» organisasjon med få beslutningsnivåer. Små kontrollspenn gir høy organisasjonspyramide med mange beslutningsnivåer og lange tjenesteveier.

Det finnes ingen enkle regler for fastsetting av kontrollspennets størrelse. Det avhenger av arbeidets art, hvor mye som er rutine, og hvor mye som krever høy kompetanse og nytenkning. Andre faktorer er lederens kapasitet, de underordnede modenhet og selvstendighet, hvor mye kontakt gruppen har med omverdenen.
Peter F. Christiansen

:*Må ikke forveksles med [[Petur Christiansen]].*
 
**Peter Ferdinand Christiansen** (1923–2012) var en færøysk avisdirektør og politiker (Sb.).

Han var sønn av typograf Peter Ferdinand Christiansen og hustru Vestina Holm Joensen, men faren døde før han ble født. Etter realskolen i 1939 gikk han handelsskolen. Fra 1941 til 1947 var Christiansen var kontorist i den offentlige vareforsyningen (nå Landshandilin) i Tórshavn, hvor morbroren Johannes O. Joensen var direktør. Fra 1947 til han avgikk med pensjon i 1999 var Christiansen administrerende direktør i avishuset *[[Dimmalætting]]* i Tórshavn.

Christiansen var medlem av kommunestyret i Tórshavn 1965–1970 og 1976–1984, i perioden 1968–1969 som borgermester. Han var innvalgt på Lagtinget fra Suðurstreymoy 1966–1970, og møtte senere som vararepresentant en periode i 1984. Christiansen var finans- og landbruksminister samt visestatsminister i Atli Dams første regjering 1970–1975. Christiansen var også aktiv i IOGT og formann i Sambandsflokkurins velgerforening i Suðurstreymoy i en årrekke.

## Referanser
1939–1945 Star

**1939–1945 Star** er en britisk militær kampanjemedalje tildelt for tjeneste utenlands under andre verdenskrig. Den er også omtalt som «Victory medal».

## Utforming
1939–1945 Star er utformet som en stjerne med seks tagger og er laget av bronse. Høyden er 44 mm, bredden 38 mm. Forsiden har en midtmedaljong som viser kong Georg VIs kronede monogram omgitt av en bord med innskriften «THE 1939–1945 STAR». Baksiden er slett, men kan i noen tilfeller ha mottagerens navn inngravert. 

Medaljen er opphengt i et bånd i fargene mørk blått, rødt og lyst blått. Disse fargene representerer de tre britiske våpengrenene, Royal Navy, British Army og Royal Air Force, men den mørk blå fargen skal også representere handelsflåten.

Personell i flyvåpenet som mellom 10. juli og 31. oktober 1940 deltok i Battle of Britain, ble tildelt en båndspenne med slagets navn. På båndstripen ble dette markert med en rosett. Personell i Bomber Command kan fra og med 2013 bli tildelt båndspenne med påskrift *Bomber Command*. 

## Tildeling
1939–1945 Star ble tildelt for tjeneste i krigsoperasjoner utenlands. Medaljen ble tildelt dem som hadde tjenestegjort i den britiske Royal Navy, British Army eller handelsflåten i minst 180 dager i tiden mellom 3. september 1939 og 8. mai 1945 i Europa eller 2. september 1945 i Det fjerne østen. For personell i Royal Air Force var tjenestetiden 60 dager for besetningsmedlemmer, 180 dager for andre. 1939–1945 Star ble også tildelt de som seilte i handelsflåten. I særlige tilfeller kunne kravet om minimums tjenestetid fravikes. Medaljen ble automatisk tildelt den som oppnådde Mention in Despatches, falt i strid eller fikk tjenesten avbrutt ved stridsskade.

1939–1945 Star ble også tildelt nordmenn som tjenestegjorde i det norske forsvaret i Storbriannia samt handelsflåten og SOE.

## Nordmenn tildelt 1939–1945 Star
*Mottakere av 1939–1945 Star på Wikipedia

## Se også
*Air Crew Europe Star
*Africa Star
*Arctic Star
*Atlantic Star
*Burma Star
*France and Germany Star
*Italy Star
*Pacific Star

## Referanser


## Litteratur
*Peter Duckers: *British Military Medals: A Guide for the Collector and Family Historian*, Barnsley: Pen and Sword, 2009, s. 109
*John W. Mussell: *The Medal Yearbook 2014*, Honiton: Token Publishing, 2013, s. 183

## Eksterne lenker
* 1939–1945 Star, Ministry of Defence, Storbritannia