open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Terje Johanssen

**Terje Johanssen** (1942–2005) var en norsk lyriker og far til skribenten Audun Vinger. 

Han seilte ett år i utenriksfart og studerte shipping i London, før han arbeidet i Shell en kort periode. Han satt i landsstyret for Sosialistisk Valgforbund. Johansen tok biologistudier ved universitetet i Granada, der han studerte César Vallejo og Pablo Neruda. Han avsluttet studiene med historie ved Universitetet i Oslo. 

Johanssen debuterte i 1975, og samarbeidet med billedkunstnerne Dag Rødsand, Zdenka Rusova, Sidsel Westbø og Arne Nilsskog i syv kunstbøker 1975–1985; med en rekke scenemusikere og danseensemble, samt satt som redaktør i Poesi Magasin (1983–1984).

## Utgivelser

* *Vegen å gå*, dikt (1975)
* *Hard sorg*, dikt (1977)
* César Vallejo, *Spania, ta denne kalk fra meg*, gjendiktning (1978)
* *Glass, glødende jern*, dikt (1979)
* *Glødetråder*, poesiantologi 1970–1978, redaktør (1979)
* *En finger av granitt*, dikt (1980)
* *Jeg forklarer meg om kjærligheten mellom oss*, dikt (1981)
* *Tappet i 1942*, med Kjell Erik Vindtorn og Arne Ruste, dikt (1982)
* *Blekksprutskogen*, dikt (1983)
* *Nytt liv*, dikt (1984)
* *20 Contemporary Norwegian Poets*, antologi (1984)
* *Mumier, et språk*, medforfatter (1985)
* *De talende. De tause*, dikt (1986)
* *Fuglenes orden*, dikt og prosa (1988)
* *Spor av himmel*, dikt (1989)
* *By 1990*, dikt (1990)
* *Montys restaurant. En fortelling*, (1991)
* *Jeg forklarer meg*, utvalgte dikt 1975–1991 (1992)
* *Han som kommer*, dikt (1993)
* *I en annen verden*, dikt og prosa (1994)
* *[[Tingelstad gamle kirke|Sct. Petri]], dikt og bilder*, om Tingelstad gamle kirke, i samarbeid med Morten Brun, Hadeland Folkemuseum (1995)
* *Frontavsnitt, dikt for det 20. århundre*, (1996)
* Philippe Jaccottet, *Tanker under skyene*, gjendiktning, med Charles Aubry (1996)
* *Utexti*, dikt og prisa (1997)
* *Harry og [[Isolde]]*, dikt (1998)
* *Frontavsnitt 2. Klagesanger*, dikt (1999)
* *[[Inanna]], himmelens og jordens dronning*, gjendiktning (2000)
* *Atlanterens klokker*, dikt (2001)
* *Vid utsikt*, utvalgte dikt (2002)
* *Romerske dikt, nordlige fantasier*, lyrikk (2002)
* *Jeg går omkring*, dikt (2003)
* *Slike kvelders gud*, dikt (2004)
* *Et minutt stillhet*, dikt

## Utmerkelser
* Hartvig Kirans minnepris (1981)
* Gyldendals legat (1983)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Terje Johanssen i NRK Forfatter
Kvalitet

**Kvalitet** er hvilken grad av gode egenskaper noe har. Når ordet benyttes om et produkt eller en tjeneste, er kvalitet helheten av egenskaper ved et produkt eller en tjeneste som vedrører dets evne til å tilfredsstille krav eller behov. I dagligtale kan det særlig vise til egenskaper som er verdsatt eller vurdert i henhold til visse krav. Ordet kan brukes synonymt med egenskap eller beskaffenhet.

En snakker gjerne om god kvalitet, eller bare «kvalitet», med hensyn på for eksempel varer og arbeid. Slik kvalitet kan være subjektiv og vise til hvordan forbrukeren eller tilbyderen opplever tjenesten, men på mange område finnes også kvalitetskontroller med klare krav. Kvalitet kan settes opp som motsats til kvantitet eller at noe er billig. 

Ifølge Peter Drucker er en vares eller tjenestes kvalitet ikke hva produsenten mener det er, men hva en kunde får ut av den og er villig til å betale for.

Ordet kommer av latin *qualis* «hvordan», «hvordan, av hvilket slag». Det latinske ordet *qualitas* kan spores tilbake til Cicero som kan ha skapt *qualitas* etter inspirasjon av gresk *poiótes* «egenskap, kvalitet» avledet av *poíos* «hvordan, hvilken». 

## Referanser
Hartvig Kirans minnepris

**Hartvig Kirans minnepris** var en norsk lyrikkpris, til minne om sunnmørslyrikeren Hartvig Kiran.  Formålet med prisen var å trekke nye, lovende og relativt ukjente lyrikere frem i lyset.  Fra 1996 til 2004 het prisen **Den norske Lyrikklubbens pris**. 

## Vinnerne av Hartvig Kirans minnepris
*1978 Karin Sveen og Jan Erik Rekdal
*1979 Annie Riis
*1980 Kurt Narvesen
*1981 Terje Johanssen
*1982: Helge Torvund
*1983: Olav Grødal
*1984: Frank Stubb Micaelsen
*1985: Halvard Foynes
*1986: Torgeir Schjerven
*1987: Tom Lotherington
*1988: Arne Hugo Stølan
*1989: Tor Ulven
*1990: Erik Bystad
*1991: Rune Tuverud

## Vinnerne av Den norske Lyrikklubbens pris
*1996: Hanne Bramness: *Revolusjonselegier*
*1997: Tone Hødnebø: *Pendel*
*1998: Torgeir Rebolledo Pedersen: *Blåveisfra*
*1999: Arne Ruste: *Indre krets*
*2000: Inger Elisabeth Hansen: *Fraværsdokumenter*
*2001: Øyvind Rimbereid: *Trådreiser*
*2002: Steinar Opstad: *Synsverk*
*2003: Espen Stueland: *Å si om seg selv*
*2004: Pedro Carmona-Alvarez: *Prinsens gate*

## Referanser
John Jay

**John Jay** (1745–1829) var en amerikansk politiker, statsmann, diplomat og jurist. Han er regnet som en av USAs grunnleggere. Jay deltok i den kontinentale kongressen og ble valgt som president for den forsamlingen i 1778. I 1779 ble han utnevnt til USAs minister til Spania.

Han var medforfatter av «Federalist Papers» med Alexander Hamilton og James Madison. Jay ledet også USAs høyesterett som den første og den yngste høyesterettsjustitiarius fra 1789 til 1794.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* John Jay at MetaLibri
La grande armée

**La grande armée** (norsk: **Den store arméen**) var den franske keiser Napoleons hærstyrker i årene 1805-14. Hæren fikk navnet *la grande armée* i 1805, da Napoleon samlet 200&nbsp;000 mann til invasjonen av England. Invasjonen ble oppgitt, men arméen vant store seire ved Austerlitz 1805, Jena-Auerstedt i 1806 og ved Friedland i 1807, da henholdsvis de østerrikske, prøyssiske og russiske arméene ble beseiret. Da Frankrike deretter fikk flere soldater og invaderte Spania, begynte de å få problemer. Østerrike erklærte krig igjen i 1809. La grande armée (300&nbsp;000 mann) lyktes nok en gang å beseire Østerrike og Napoleons rike nådde sin største utstrekning. Ettersom halvparten av de franske styrkene stod fast i Spania som okkupasjonshær, var i realiteten den franske militære styrke sterkt svekket. 

## Historie

### 1812

I 1812 disponerte arméen over 667&nbsp;000 mann, 170&nbsp;000 hester og 30&nbsp;000 vogner. Midtsommers 1812 kommanderte Napoleon sin armé over grensen til Russland &ndash; men etter en rekke slag og mot den russiske vinteren ble La grande armée desimert, og kun 7000 mann returnerte i desember samme år. Napoleon klarte imidlertid å mobilisere flere hundre tusen nye soldater i løpet av noen måneder, men den *La Nouvelle* grande armée var langt fra like erfaren og stor som den tidligere og møtte sin undergang ved Leipzig i 1813. Dette ble den endelige slutten for La grande armée. Den nye armeen som ble beseiret ved Waterloo i 1815 kalles *Armée du nord*, ikke La grande armée.

## Eksterne lenker

* Om La grande armée, fra PBS (engelsk)
Svartmygg

**Svartmygg** (Synneuridae) er en liten familie av mygg som ofte blir regnet som en undergruppe av familien Canthyloscelidae. Bare en art, reliktmygg *Synneuron annulipes* Lundström, 1910 er kjent fra Norge.

## Utseende
Svartmygg er små-middelsstore, mørke, kraftige mygg som kan minne om gjødselmygg. Hodet er lite, og fasettøynene møtes midt i pannen. De har tre punktøyne (ocelli). Antennene er middels lange, trådformede, og består av 12-16 ledd. Kroppen (thorax), bakkroppen (abdomen) og vingene er lange og slanke. Beina er ganske kraftige. 

**Larven** er pølseaktig med lite tydelig hodekapsel og et par kraftige kroker på det bakerste segmentet.

## Levevis
Medlemmene av denne familien er sjeldne og ikke mye er kjent om deres levevis. Larvene lever i råtnende ved. Det antas at artene kan være truet av intensivt skogbruk.

## Systematisk inndeling

* Orden **[[Tovinger]]**, Diptera
** Underorden **[[Mygg]]**, Nematocera
*** Overfamilie **Scatopsoidea**
**** Familie **Svartmygg** (Synneuridae)
***** **'[[reliktmygg]] ''Synneuron annulipes**' Lundström, 1910  – Europa og Nord-Asia
***** ***Synneuron decipiens*** Hutson, 1977 – Nord-Amerika
***** ***Exiliscelis californiensis*** Hutson, 1977 – vestlige Nord-Amerika

## Kilder
* Haenni, J.-P. 1997. Family Canthyloscelidae. Side 273-279 i: Papp, L. og Darvas, B. (red.) *Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera, Volume 2.* Science Herald, Budapest.

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Karl Johan Westermark

**Karl Johan Westermark** (født 14. juni 1910, død 16. mars 1998) var en norsk friluftsmann, kramkar og fotograf.

Westermark arbeidet mye som brefører på Svartisen i Rana, og ble kjent som «**Svartiskongen**» blant annet etter at han var den som først krysset Svartisen alene.  Han assisterte blant den 53 mann sterke britiske Svartis-ekspedisjonen (1959) og var senere gjesteforeleser ved Universitetet i Manchester.

Westermarks oppvekst som krokrygget (etter et fall som 5-åring) og  foreldreløs bortsatt i Hammerneset i Langvassgrenda i store deler av sitt voksne liv, ble biografert av Tor Jacobsen i filmbiografien *Karl Johan av Svartisen* (senere bokutgitt, Gyldendal, 1978).  Videre  mottok han idrettsmerkestatuetten, samt Den Norske Turistforenings fortjenestemedalje i 1979.  Han ble tildelt den en million'te DBS-sykkel (i gull).  Han ble kåret til århundrets Ranværing (2000).  En statue i malmfuru på marmorsokkel, utferdiget av kunstneren Arne Kalkenberg og avduket av Tor Jacobsen, ble plassert ved rasteplassen på Røssvoll i 2005.  En av fjelltoppene i Svartisen er oppkalt etter ham (*Svartiskongen*).  Han etterlot en stor fotosamling som er utstilt lokalt.

## Familie
__NOTOC__
Han var sønn av den svenske Jacob Westermark (1846–c.1923) og hans andre kone Anna Hagfors (1879–c.1915).
## Litteratur
*
## Referanser


## Eksterne lenker
*Svartiskongen Karl Johan Westermark intervjuet i NRK, 1975
*
Bringebær

**Bringebær** (*Rubus idaeus*) er en halvbusk i rosefamilien som er vanlig i store deler av Norge. Planten har torner langs greinene og får røde eller gule bær etter blomstring. Skuddene er toårige, og blomstrer og bærer frukt det andre året. Det er derfor viktig å ikke fjerne friske skudd. Bringebær skal vannes relativt sparsomt, men trenger ekstra fuktighet under bærmodningen for at bærene skal bli saftige. Får de ikke dette, blir bærene knudrete.

I Norge skiller vi mellom villbringebær som vokser i skogen og hagebringebær. Villbringebær er mindre, men har en sterkere aroma enn hagebringebær.

## Beskrivelse
Bringebærplanten blir 0,5–2 m høy og danner tette bestander. Stenglene er det første året opprette, uten greiner og med myke torner. Det andre året er stenglene forgreinete, ofte med smale torner, og har blomster. Bladene er koblede med ett–tre par småblad og ett endesmåblad. Undersiden av bladene er filthåret. Blomstene er hengende med smale, hvite kronblad. Frukten er rød, eller en sjelden gang gul. Den løsner lett fra fruktbunnen som står igjen som en hvit tapp på busken.

## Habitat
Bringebær vokser typisk i forstyrret skog, det vil si steder der det har vært inngrep som kvisting av kantvegetasjon og veibygging. Dette er typiske områder det lett kan danne seg pionervegetasjon av bringebær. Den kan vokse på holmer og i strandsonen og nær tregrensen.

Planten brer seg med sideskytende jordstengler som danner nye skudd et stykke bortenfor den første planten. Luking av bringebær kan dermed være vanskelig. Planten kan dessuten danne tette og stikkende kjerr som det gjerne er ubehagelig å ferdes igjennom.

## Egenskaper
Ville bringebær inneholder 3,97 milimol antioksidanter per 100 gram, Ferske bær inneholder vitaminene C, B6, B2, B1, E og A. Ferske bær inneholder størst mengde av mineralene kalium, kalsium, fosfor og jern.

## Bruk

Bringebær dyrkes hovedsakelig for frukten, men noen ganger også for bladene og røttene. Bærene egner seg godt til sylting og safting. Innen folkemedisinen har det dessuten vært laget te av ungblader.

I tillegg til vanlig bringebær finnes det flere kultivarer. Disse har vanligvis større bær og kan ha litt annen, søtere smak. Det finnes også krysninger mellom bringebær og bjørnebær, de mest kjente er loganbær og taybær. Boysenbær er en videre krysning mellom loganbær og den amerikanske *Rubus aboriginum*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Robert Isdal

**Robert «Robbe» Isdal** er en norsk musiker som var trommeslager i flere band innen new wave og pønk på slutten av 1970-tallet og begynnelsen av 1980-tallet. Han har vært med i bandene Mat, Fader War, Alle Tiders Duster og The Aller Værste! (på deres siste utgivelse før de ble oppløst).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
LOT Polish Airlines

**LOT Polish Airlines** (***Polskie Linie Lotnicze LOT***) er et polsk flyselskap. Selskapet ble stifet 1. januar 1929, da samtlige flyselskaper det året ble fusjonert inn til et nytt statlig selskap. Selskapets første internasjonale flyvning gikk til București i året 1930. Deretter satte LOT opp ruter til Athen, Helsingfors og Beirut.

I 2004 forsøkte LOT å få innpass på markedet for billige flybilletter ved å opprette datterselskapet Centralwings. 
Den første flyvningen fant sted på ruten Warszawa – London i 2005. Selskapet fløy ruter fra Polen til en rekke europeiske byer. På grunn av lav lønnsomhet besluttet styret å nedlegge Centralwings i 2009.

## Flåte
LOT Polish Airlines flåte består av disse flyene 2015:

## Codeshare-avtaler

Selskapet har codeshare-avtaler med følgende selskaper (april 2007):

*Asiana Airlines (Seoul)
*United Airlines (Boston, Chicago, Miami, Denver, Phoenix, Dallas, Houston, New York, Indianapolis, Los Angeles, Sacramento, San Francisco, Seattle, Minneapolis/St Paul, Detroit, Tampa, Las Vegas, Washington D.C., Portland OR, St Louis, New Orleans, Kansas City, Cleveland, Cincinnati, Philadelphia, Pittsburgh, Atlanta, San Diego, Orlando, Fort Lauderdale, Charlotte, Salt Lake City)
*Singapore Airlines (Singapore City)
*Lufthansa (München, Hamburg, Düsseldorf)
*Air Canada (Toronto, Vancouver, Montreal, Calgary, Halifax, Québec by, Regina, Edmonton, Victoria, St Johns)
*ANA (Tokyo)
*Brussels Airlines (Brussel)
*Aeroflot (Moskva)
*Swiss International Air Lines (Zürich, Basel)
*South African Airways (Johannesburg)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* informasjonsside om LOT Polish Airlines
Tromsdalstinden

**Tromsdalstinden** (nordsamisk: *Sálašoaivi* etter *sálaš* fangst/bytte/rov og *oaivi* hode/øverste del av fjell), omtales vanligvis bare som «**Tinden**» blant tromsøværinger, er en fjelltopp i Tromsø kommune i Troms. Den ligger i forlengelsen av Tromsdalen, rundt 9&nbsp;kilometer sørøst for Tromsø sentrum i luftlinje. Med en høyde på 1238 meter over havet er det den høyeste toppen synlig fra Tromsøya.

Beliggenheten så nær bysentrum gjør at fjellet er et svært populært turmål både sommer og vinter. Bestigning av toppen er mulig både fra Tromsdalen i nordvest og Ramfjord i sør. De vanligste rutene er «sommerruta» opp fra østsida av Tromsdalen og videre langs egga nordvest for toppen, eller den lengre men slakkere ruta fra sørvest, som er mest brukt om vinteren. Denne ruta følger fjellaksla som går opp mot toppen fra Rødryggen og vestsida av Tromsdalen. Om sommeren er også vanlig å følge denne ruta på vei ned fra toppen, men man tar da av mot nord fra Salen og går ned i Tromsdalen den veien. I varden på toppen ligger toppboka, som det naturligvis er obligatorisk å signere. Årlig skriver 3000-5000 personer seg inn i besøksboka i varden på toppen av Tinden.

I forbindelse med Tromsøs OL-søknad brøt det ut en langvarig debatt om hvorvidt Tromsdalstinden burde spares fra inngrep fordi enkelte hevdet at det i henhold til samisk naturreligion var et hellig fjell. Det var opprinnelig planlagt trasé for utforløyper fra toppen ned til Ramfjord.

Den flere kvadratkilometer store tomta som Tinden ligger på har vært lagt ut for salg, med kommunen som potensiell kjøper.

I 2006 utgav fotografen Arvid Sveen en fotobok med 114 fotos av Tinden tatt på forskjellige dager under forskjellige lys-, snø- og værforhold. 109 av bildene var tatt fra samme sted og med samme bildeutsnitt. Boka inneholdt 90 tekster av forskjellige forfattere som skildret inntrykk og opplevelser av Tinden.

## Ulykker på Tinden
16. mars 1997 overlevde en mann i 30-årsalderen 100-150 meter i fritt fall fra Tinden. Det var for bratt for at helikopter kunne lande, men store snømasser førte til at han ikke slo seg ihjel.
I april 2005 omkom en 59 år gammel skigåer på tur opp mot Tromsdalstinden. 100 meter fra toppen kom han for langt ut for en skavl som løste seg ut. Det førte til at mannen falt rundt 400 meter og døde.

 

## Fotnoter



## Referanser




## Eksterne lenker
* turliv.no – informasjon og bilder fra Tromsdalstinden 
* Flickr 370° panoramabilde tatt på toppen av Tromsdalstinden, eller samme bilde i høy oppløsning (8,5 megabytes)

## Litteratur
Petter Pogo

**Petter Pogo** (født **Petter Taranger**; 1963) er en norsk musiker som har spilt i band i Bodø og Oslo.

## Karriere
Pogo startet sin musikalske karriere i Bodø og var medlem i Hjertesvikt A/S mellom 1979 og 1982. I 1982 spilte han i Dneipr Truppen, et band som sprang ut av Tensing-miljøet i Bodø. Bandet hadde to konserter i 1982 og en reunion på Bodø Hardcore Festival i 2006.

Senere spilte han i bandet Ny Gate, sammen med blant annet Thor Erik Høiskar. I 1986 flyttet han og bandet Ny Gate til Oslo. Høsten 1987 ble han også medlem i And The Balcony Fell, hvor han spilte keyboard, gitar og koret, rett etter at bandet hadde gitt ut en LP.

### 1987–1995
Sammen med And The Balcony Fell opptrådte han en rekke ganger på NRK TV høsten og vinteren 1987-1988. Høsten 1990 ble han fast bassist i Jokke & Valentinerne og var med og vant Spellemannprisen 1991 i klassen rock for albumet *[[Frelst!]]*. Jokke & Valentinerne ble oppløst sommeren 1994. 

Pogo spilte også i flere kortlivete Oslo-band som T-zers, The Chilly Willys og Schweinhund. Etter Jokke & Valentinerne ble han etter hvert med i Sunshine Kids. I 1994 startet han Pogomax sammen med Anton Max. Pogomax er en tekno-/dub-inspirert duo, som blant annet leverte deler av filmmusikken til Spacebrain Productions kortfilm *M.C.P. Headhunter* i 1995.

### 1997–2001
I 1997 ble Pogo medlem i The Tourettes på gitar, som også var et «Jokke»-band. Senhøsten 1997  begynte han som gitarist i Sister Rain. 

Ved siden av sin musikalske karriere har han vært aktiv som DJ og amatørskuespiller, samt soloartist under navnet «Termisk sammenbrudd», Petter Pogo og «Pogomono». Som sistnevnte deltok han blant annet på Kafe Mirs One Man band-festival i august 1998. 

Fra 2001 spilte han i improvisasjonsduoen HoltePogoExperience. I 2001 kom dokumentarkortfilmen *Jokke offisielt*, regissert av Tico, hvor Pogo medvirker.

### 2003–2007
Etter Joakim «Jokke» Nielsens død ble han med i tributebandet Valentourettes. Høsten 2003 deltok han på en større norgesturne sammen med dem. Samtidig spilte han i det Oslo-baserte pønk-bandet SS Bondevik. Vinteren 2004 ble han med i St. Thomas' faste backingband, og spilte med St. Thomas på flere festivalkonserter sommeren 2004, og en større europaturné høsten 2004. Fra 2004 har han også vært medlem i countrybandet Lasso og skrevet for fanzinen «Gakk». I 2007 ble han med som bassist i bandet til Ronny Pøbel.

### 2011–
I 2011 ble Pogo og Jokke & Valentinerne innvalgt i Rockheim Hall of Fame sammen med a-ha, Åge Aleksandersen, Wenche Myhre og Alf Prøysen. Pogo har også en andreplass i NM i luftgitar.

Pogo spilte gitar på Trond K & The Serious Issues album *Manchurian Monkeys* utgitt i 2013.

## Diskografi

## Band (utvalg)

* And The Balcony Fell
* Bøyen Beng
* Dniepr truppen 
* The Chilly Willys 
* HoltePogoExperience
* Gilbært å sølivan 
* Hjertesvikt A/S
* Jokke & Valentinerne
* Lasso
* Lasso (Elastique)
* Ny gate (De fikk gitt ut en MC og en mini LP). 
* Origami republika
* Pogomax
* Ronny Pøbel
* Schweinhund
* Senjahopen
* Sister Rain
* SS Bondevik
* Strange Dolls
* Sunshine Kids
* T-zers
* The Tourettes 
* Trond K & The Serious Issues
* Valentourettes

## Referanser
Huldremygg

**Huldremygg** (Canthyloscelidae) er en liten familie av mygg.

## Utseende
Huldremygg er små-middelsstore (2,5-9 millimeter), mørke, kraftige mygg som kan minne om gjødselmygg. Hodet er lite, og fasettøynene møtes midt i pannen. De har tre punktøyne (ocelli). Antennene er middels lange, trådformede, og består av 12-16 ledd. Kroppen (thorax), bakkroppen (abdomen) og vingene er lange og slanke. Beina er ganske kraftige, særlig lårene på bakbeina. 

**Larven** er pølseaktig med lite tydelig hodekapsel og et par kraftige kroker på det bakerste segmentet.

## Levevis
Disse artene er knyttet til gammel skog, og det er sannsynlig at de er truet av moderne skogbruk. Larvene utvikler seg i morken og fuktig, død ved.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Holarktis, Sør-Amerika og New Zealand.

## Systematisk inndeling

* Orden **[[Tovinger]]**, Diptera
** Underorden **[[Mygg]]**, Nematocera
*** Overfamilie **Scatopsoidea**
**** Familie **Huldremygg** (Canthyloscelidae Shannon, 1927)
***** Underfamilie Exiliscelinae
****** Slekten *[[Exiliscelis]]* Hutson, 1977 - én art, Nord-Amerika
******* *[[Exiliscelis californiensis]]* Hutson, 1977
***** Underfamilie Canthyloscelinae
****** Stammen Canthyloscelini
******* Slekten *[[Canthyloscelis]]* Edwards, 1922
******** Underslekten *[[Araucoscelis]]* Edwards, 1930
********* *[[Canthyloscelis pectinata]]* Edwards, 1930
********* *[[Canthyloscelis pectipennis]]* Edwards, 1930
******** Underslekten *Canthyloscelis* (i snever forstand)
********* *[[Canthyloscelis antennata]]* Edwards, 1922
********* *[[Canthyloscelis apicata]]* Edwards, 1934
********* *[[Canthyloscelis balaena]]* Hutson, 1977
********* *[[Canthyloscelis brevicornis]]* Nagatomi, 1983
********* *[[Canthyloscelis claripennis]]* Edwards, 1922
********* *[[Canthyloscelis nigricoxa]]* Edwards, 1922
********* *[[Canthyloscelis valdiviana]]* Tollet, 1959 
******* Slekten *[[Hyperoscelis]]* Hardy & Nagatomi, 1960
******** *[[Hyperoscelis eximia]]* (Boheman, 1858) - finnes i Norge
******** *[[Hyperoscelis veternosa]]* Mamaev & Krivosheina, 1969
******* Slekten †*[[Prohyperoscelis]]* Kovalev, 1985 - én fossil art fra Jura-tiden.
******** †*[[Prohyperoscelis jurassicus]]* Kovalev, 1985
****** stammen Synneurini
******* Slekten svartmygg, 'Synneuron* <small>Lundström, 1910</small> - noen ganger plassert i en familie for seg, [[Synneuridae]]
******** *Synneuron annulipes* <small>Lundström, 1910</small> - finnes i Norge
******** *Synneuron decipens* <small>Hutson, 1977</small>
******** *Synneuron sylvestre* <small>Mamaev & Krivosheina, 1969 </small>
******** †*Synneuron eomontana*   <small>Amorim & Greenwalt, 2020</small>
******** †*Synneuron jelli*  <small>Amorim & Greenwalt, 2020</small>

== Kilder ==
* Haenni, J.-P. 1997. Family Canthyloscelidae. Side 273-279 i: Papp, L. og Darvas, B. (red.) *Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera, Volume 2.'' Science Herald, Budapest.

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Michael Shanks

**Michael Shanks** er navnet til flere personer:

*Michael Shanks (arkeolog) – britisk arkeolog
*Michael Shanks (skuespiller) – canadisk skuespiller
Rana kommunes kulturpris

**Rana kommunes kulturpris** (etablert i 1977) er en årlig utmerkelse, gitt av Rana kommune, til kunstnere som har bidratt til kommunens kulturliv.

Rana kommune hadde tidligere delt ut kunstnerpriser til Nord-Norske kunstnere under navnene **Polarsirkelfestivalens kunstnerpris** (fra 1961 i privat regi, fra 1965 i kommunal regi). Denne prisen skiftet senere navn til **Rana kommunes kunstnerpris**.

## Polarsirkelfestivalens/Rana kommunes kunstnerpris

## Rana kommunes kulturpris

## Referanser
Borg bryggeri

**Borg bryggeri** er et tidligere frittstående bryggeri i Sarpsborg med røtter tilbake til 1855. I april 2025 ble det kjent at produksjonen i Sarpsborg skal legges ned fra 2026. Produksjonen av Borgs ølmerker blir flyttet til Hansa bryggeri på Kokstad i Bergen.

## Historikk
Bryggeriets historie strekker seg helt tilbake til 1855 da Lande Gaard og Bryggeri ble etablert med kjøpmann Hans Hafslund. Det startet å produsere «Det bayerske ølet». Dette var nytt i Norge, men det utkonkurrerte det hjemmebryggede ølet. I 1860 hadde bryggeriet allerede produsert  flasker. I dag produseres samme antall på åtte timer.

Hafslund var en svært god handelsmann med en rekke virksomheter. Skatteligningene fra 1885 viser at han var den rikeste håndverkeren i Sarpsborg.

I 1989 fusjonerte Fredrikstad bryggeri og Borg bryggerier. Ved at Borg fusjonerte med Fredrikstad Bryggeri kunne de samarbeide utover fylkesgrensene, og i 1997 ble bedriften nok en gang fusjonert, denne gang med Hansa bryggeri i Bergen. Det nye navnet ble Hansa Borg Bryggerier AS.

Ved fusjonen med Hansa bryggeri var Borg en familiebedrift med Per Egenæss som leder. Han ønsket at familien Egenæss skulle fortsette å ha kontrollen, slik det hadde vært siden 1905. Egenæss ønsket å beholde minst 50&nbsp;% eierandel ved fusjonen. Under disse omstendighetene og forhandlingene døde Per Egenæss i 2002. Noen måneder senere fikk Borg Invest en eierandel på 60&nbsp;%. I 2011 kjøpte Borg Invest seg ytterligere opp til en eierandel på 75&nbsp;%.

## Området
Borg øl har en sterk posisjon i hjemmemarkedet Østfold, og de siste årene har bryggeriet hatt økende omsetning på resten av Østlandet, både i dagligvarehandelen og i utelivssektoren. 

## Ølbrygget
Ølet fra Borg bryggeri er brygget etter Renhetsloven av 1516, og fremstilles av råstoffene malt, humle, gjær og vann.

## Gambrinus, Borgølets venner
Den 17.&nbsp;oktober 1986 stiftet et knippe privatpersoner venneforeningen «Gambrinus, Borgølets venner» (opprinnelig «Sarpe-ølets venner»), for å « arbeide for økt forståelse for at øl er kultur i alle lag av samfunnet, samt gjøre folk bevisst på den kulturbærende betydning øl og Borg Bryggerier har».

## Referanser


## Eksterne lenker
* Borg Bryggerier – bryggeriomtale på *hansaborg.no*
Länsväg 342

**Länsväg 342** i Sverige går fra svensk-norske grensen nær Gäddede, til Strömsund. Veiens lengde er rundt 140&nbsp;km.

Den møter norske Fylkesvei 74 i vest, og E45 i øst.

## Knutepunkter

;Strömsund kommune
* Riksgrensen ved Frostlanda →  (Norge)
* Gäddede
* Gäddede
* Strömsund

## Referanser
Per Jorsett

**Per Jorsett** (1920–2019) var en norsk sportsjournalist, skytter og forfatter. Han var sportsfrilanser i *[[Sportsmanden]]* 1945–1961 og sportskommentator i NRK 1946–1991. I *Sportsmanden* brukte han ofte signaturen «pjo». 

Jorsett var reporter ved utallige mesterskap på skøyter og friidrett, i tospann med Knut Bjørnsen. Mens Bjørnsen foresto det meste av kommentarene til de aktuelle begivenhetene, hadde Jorsett ansvar for å regne ut og holde rede på resultater, rundetider og poengsummer. 

Jorsett var en habil skytter og hadde 25 opptredener på Landsskytterstevnet. Han var leder for Oslo Østre Skytterlag 1960–1964.

Jorsetts sportsarkiv med ca. 300 bøker, oppslagsverk, hefter og magasiner, samt statistisk materiale, ble i 2003 kjøpt av Norges Olympiske Museum på Lillehammer, som kunngjorde å ville gjøre det tilgjengelig for studenter, historikere og andre interesserte.

Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull etter 50 år i Den Østenfjeldske Bykredittforening.

Per Jorsett var far til sportsjournalist i NRK Ole-Jacob Jorsett (1944–2026).

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Zeitschrift für geschichtliche Rechtswissenschaft

***Zeitschrift für geschichtliche Rechtswissenschaft*** var et innflytelsesrikt tysk rettsvitenskapelig tidsskrift. Det ble grunnlagt i 1814 og ble avsluttet med bind 15 i 1848/1850.

Tidsskriftet ble utgitt av Friedrich Carl von Savigny og Karl Friedrich Eichhorn, og senere også A. A. F. Rudorff, og var sentralt innen den historiske rettsvitenskapelige skolen.

Tidsskriftets tradisjon videreføres idag av Savigny-stiftelsens *[[Zeitschrift für Rechtsgeschichte]]*.

## Eksterne lenker

* Digitalisering av samtlige årganger
OTP

**OTP** kan referere til:
* Obligatorisk tjenestepensjon
* En offentlig tjenesteperson
* IATA-koden til Henri Coandă internasjonale lufthavn i Romania
Den historiske skolen innen rettsvitenskapen

**Den historiske skolen innen rettsvitenskapen** (eller **den tyske historiske skolen**) var en retning innen rettsvitenskapen som oppstod i begynnelsen av det 19. århundre på bakgrunn av romantikken, og innebar et brudd med naturretten og den såkalte fornuftsretten, og som la vekt på rettens historiske betingethet.

Den historiske skolen ble fremfor alt grunnlagt av Friedrich Carl von Savigny. Skolens mest grunnleggende tanke er at «retten» ikke kan forstås som bare den til enhver tid skrevne lov, men at rett oppstår som *levende overbevisninger i folkets bevissthet*, på samme måte som språk, seder osv. (*Volksgeist*). Disse tankene var i stor grad en gjenoppdagelse av romerretten.

I et utviklet rettssystem var juristenes oppgave å representere folkets bevissthet, og anvende retten på basis av vitenskapelig arbeid.

Innen den historiske skolen fantes to strømninger, de som var mest orientert mot romerretten (som var gjeldende rett i Tyskland) og de som var mer orientert mot germansk rett. Strømningene ble kalt hhv. *Romanisten* og *Germanisten*.

Den historiske skolen preget tysk rettsvitenskap i det 19. århundre i meget stor grad, spesielt den såkalte *Pandektenwissenschaft*. Selv om den historisk-pregede rettsvitenskapen spilte en stor rolle ved utarbeidelsen av bl.a. *[[Bürgerliches Gesetzbuch]]*, har det 20. århundre i vesentlig grad innebåret et brudd med den historiske rettsvitenskapens idéer og metoder.

## Se også
**[[Vom Beruf unserer Zeit]]*
**[[Zeitschrift für geschichtliche Rechtswissenschaft]]*
*Karl Friedrich Eichhorn
*Georg Friedrich Puchta
## Referanser
Andorra la Vella

**Andorra la Vella** («Byen Andorra», men grunnet oversettelsene til fransk og spansk ofte forstått som «Det gamle Andorra») er hovedstaden i fyrstedømmet Andorra i Pyreneene. Byen ligger  moh ved elven Valira. Den har  innbyggere (2018). Byen med omland utgjør et av landets sju *[[Andorras parròquies|parròquies]]* (kommuner).

Andorra nevnes første gang i år 839. Kirken i byen er viet til Sankt Stafanus og er fra det 11. århundre. Byen har gitt navn til landet Andorra og for å holde byen og landet fra hverandre har man satt tillegget *la Vella* til bynavnet. I 1935 ble kommunen delt i to deler internt og i 1978 ble Escaldes-Engordany helt utskilt som egen kommune og prestegjeld. Byens hovednæring er turisme og handel, men man tjener også penger på det lave skattenivået i Andorra. 

Tidligere var Casa de la Vall sete for landets myndigheter.

## Demografi
Folketallet i Andorra la Vella lå etter andre verdenskrig på knapt , men har deretter steget raskt i takt med moderniseringen av landet. Utbygging har medført at byområdet har utbredt seg mot Santa Coloma og Escaldes. I 2018 hadde byen  innbyggere, mens hele kommunen hadde et folketall på .

I byen finnes det flere ulike nasjonaliteter: 
* 43 % spanjoler
* 33 % andorranere
* 11 % portugisere
* 7 % franskmenn 
* 6 % andre

Offisielt språk er katalansk, men det snakkes også spansk og fransk. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bodvar Moe

**Bodvar Drotninghaug Moe** (født 1951) er en norsk komponist, musiker (bass) og musikkpedagog.

Bodvar D. Moe er ansatt som professor i komposisjon/musikk ved Nord universitet.

Hans komposisjoner spenner over et vidt felt, fra viser og sanger til kammermusikk, filmmusikk, scenemusikk, balletter, musikaler, opera og store orkesterverk.. De fleste verkene er et resultat av bestillinger fra orkestre, ensembler, musikere, teatre osv. og de er blitt spilt på konserter over hele Europa. Hans musikk er også framført flere ganger på radio og TV. Flere av verkene er representert i Norsk Musikkinformasjons arkiv og er tilgjengelig derfra. 

Moe er medlem i Norsk Komponistforening, NOPA og Nordland Komponistgruppe.

Han fikk Nordland Fylkeskommunes kulturpris 2013 og i 2010 fikk han Nordlysprisen som utdeles av avisa Nordlys i Tromsø. Juryen uttalte da:

*«... Moe er komponist, musiker og inspirator. Hans produksjon er imponerende både i omfang, bredde og kvalitet.»*

## Utmerkelser
* Rana kommunes kulturpris 1989
* Nordlysprisen 2010
* Nordland fylkeskommunes kulturpris 2011

## Verker
Noen av hans arbeider er:
* "Jedermann", opera. framført på ramberg i Lofoten 2008, og utgitt på CD (Euridice: EUCD60) 2011
* "i mørket ser vi stjerner" Konseret for orgel og sinfonietta
*"Sator" Mixed choir and runebomme optional
*"Skjømmingsmesse" for kor og stryker 2003
* "Caritas" for kor, perkusjon, klarinett og cello 2009
* "Stories from the north" for saxofon og perkusjon 2010
* *Tang mellom tærn*, manus av Stig Bang, til den første musikalen ved Nordland Teater
* *Romeo og Julie*, manus av Stig Bang, musikk, Nordland Teater (1990).
* *Min Vemods Fryd*, folkemusikk med Ove Larsen og Jan Henrik Larsen (Euridice, 1996) 
* *Kyssan i Snorres gate*, til Narviks 100-årsjubileum (2002)
* *Friendly Alien from [[Mars (planet)|Mars]]*, slagverkkonsert, urfremført av Rolf Lennart Stensø og Bodø Sinfonietta på festivalen Mørke Nu i Bodø (2004)
* *Drømmene Lever*, til en audiovisuell fremsyning med fotografkunstneren Ketil Born
* *The Three Gunas*, på CD med gitartrioen Arne Brattland, Trond Davidsen og Jarl Strømdal i Arctic Guitar Trio
* tonesetting til Radioteatrets oppsetning av (2004) av Tove Jansson, *Mummipappa på eventyr*, og Henrik Ibsen, *En folkefiende*. Begge utgitt på lydbok fra NRK Lydbokforlaget
* *Juff II*, for eufonium og orkester, skrevet til finske Jukka Myllys og urfremført under Arctic Trombone and Lowbrass Festival 2007

## Referanser


## Eksterne lenker

* Medlem av Norsk Komponistforening
Scheherazade (Rimskij-Korsakov)

***Scheherazade*** (*[[persisk]]*: شهرزاد Shahrzad) er et storslagent symfonisk dikt, Op. 35, fra 1888 i fire satser basert på eventyrsamlingen *[[Tusen og én natt]]* som er skrevet av den russiske musikkprofessoren Nikolai Rimskij-Korsakov.

## Handling
Tusen og en natt er en fortelling om hvordan Scheherazade redder seg fra å bli drept av Sultanen av Shahyrar som har sverget at han skal drepe sine koner etter den første natten. Når Scheherazade står for tur har hun lagt en plan. Hver natt etter bryllupet forteller hun ham historier, og når morgenen kommer sørger hun for at Sultanen er så spent på hvordan det går videre at han utsetter henrettelsen.

## Musikk
Den første satsen kalt «Havet og Sinbads skip» er et sjølandskap dominert av to musikalske ideer. Satsen åpner med et kraftfullt tema som trolig portretterer den blodtørstige Sultanen. Videre høres en varsom melodi i solofiolinen som representerer Scheherazades myke stemme. Andre sats, «Historien om Prins Kalandar», forteller om en omreisende prins fordekt som en munk. Halvveis får vi høre en romantisk fortelling om «Den unge prinsen og den unge prinsessen». 

Finalen er tredelt og består av «Fest i Bagdad», «Havet» og en voldsom beskrivelse av Sindbads forlis i «Skipet forliser», før vi helt til slutt atter en gang får høre Scheherazades vakre stemme som minner oss på at det hele bare er en fortelling og hendelsene bare eksisterer i fantasien.
Målermygg

**Målermygg** (Thaumaleidae) er en liten familie av små, spinkle mygg som har larver som lever i vann som renner over steiner eller lignende, såkalte hygropetriske miljøer. Fire arter er registrert fra Norge.

## Utseende
Små, gul- eller brunaktige mygg. De voksne dyrene kan ligne på knott, men skiller seg fra disse på at antennene er ganske tynne, beina er spinkle og på detaljer i vingeårenettet.

Hodet er lite, fasettøynene møtes i pannen, og punktøyne (ocelli) mangler. Antennene er ganske korte og spinkle. Kroppen og beina er nokså kraftige, vingene er trekantede og nokså skjøre.

**Larvene** er sylindriske, ganske tynne, med en tydelig hodekapsel. De har ett par vorteføtter på det forreste segmentet. De er i stand til å bevege seg ganske raskt med å vekselvis bøye seg i en U og rette seg ut, derav det norske navnet på familien.

## Levevis

Larvene lever på steiner i eller ved rennende vann, i den filmen av vann som danner seg på steinene. Steiner som blir sprutet på av fossefall eller lignende er også gode levesteder. De spiser alger og lignende som de skraper av steinene.

De voksne flyr lite og blir som oftest funnet nær larvenes levesteder.

## Systematisk inndeling / norske arter

* Orden **[[Tovinger]]**, Diptera
** Underorden **[[Mygg]]**, Nematocera
*** Overfamilie **[[Chironomoidea]]**
**** Familie Målermygg, Thaumaleidae
***** Slekten *[[Afrothaumalea]]* Stuckenberg, 1960
***** Slekten *[[Androprosopa]]* Mik, 1898
***** Slekten *[[Austrothaumalea]]* Tonnoir, 1927
***** Slekten *[[Niphta]]* Theischinger, 1986
***** Slekten *[[Oterere]]* McLellan, 1988
***** Slekten *[[Thaumalea]]* Ruthe, 1831
****** ***[[Thaumalea]] caudata*** Bezzi, 1913  – bare kjent fra Buskerud i Norge
****** ***[[Thaumalea]] testacea*** Ruthe, 1831 – spredte funn nord til Nordland
****** ***[[Thaumalea]] truncata*** Edwards, 1929 – spredte funn nord til Nordland
****** ***[[Thaumalea]] verralli*** Edwards, 1929 – bare kjent fra Vestlandet i Norge
***** Slekten *[[Trichothaumalea]]* Edwards, 1929

## Kilder
* Wagner, R.H. 1997. Diptera Thaumaleidae. Side 187-191 i: Nilsson, A.N. (red.) *Aquatic Insects of North Europe. A Taxonomic Handbook.* Apollo Books, Stenstrup.
* Wagner, R.H. 1997. Family Thaumaleidae. Side 325-329 i: Papp, L. og Darvas, B. (red.): *Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera. Volume 2.* Science Herald, Budapest.
* Willassen, E. 1996. Thaumaleidae, målermygg. Side 252-253 i: Aagaard, K. og Dolmen, D. (red.): *Limnofauna norvegica.* Tapir Forlag, Trondheim.

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Malabo

**Malabo** er hovedstaden i Ekvatorial-Guinea og ligger på nordsiden av øya Bioko (tidligere kalt Fernando Póo). Byen har ca. 100&nbsp;000 innbyggere.

## Historie
Byen ble grunnlagt av Storbritannia i 1827, som bygslet øya fra Spania i kolonitida. Byen fikk navnet **Port Clarence** og ble brukt som marinebase i et forsøk på å stoppe slavehandelen. Mange frigjorte slaver slo seg også ned her, før Sierra Leone ble opprettet som koloni for frigjorte slaver. Selv om mange seinere flyttet til Sierra Leone, kan man fremdeles finne noen av etterkommerne deres, kalt fernandinos, i Malabo. De danner ei avskilt etnisk gruppe med sin egen afro-portugisiske dialekt. 

Da øya kom under spansk kontroll igjen, ble Malabo kalt **Santa Isabel**. Byen ble i 1969 valgt som ny hovedstad i landet i stedet for Bata på fastlandet, og i 1973 skiftet byen navn til Malabo, som et ledd i president Francisco Macías Nguema sin plan om å bytte ut europeiske stedsnavn med mer «autentiske» afrikanske navn. 

Under hans «terrorregime» drev Macías Nguema nærmest et folkemord mot Bubi-minoriteten i landet, som utgjorde størstedelen av befolkningen på Bioko. Han førte så sine egne stammefolk, Fang, til Malabo. De siste årene han styrte ble Ekvatorial-Guinea kalt «Afrikas Auschwitz», og store deler av innbyggerne i byen flyktet sammen med om lag en tredjedel av innbyggerne i landet. Malabo er ennå ikke bygd fullstendig opp igjen etter denne perioden. 
## Eksterne lenker
*
Kulturtanken

**Kulturtanken – Den kulturelle skolesekken Norge**, tidligere **Rikskonsertene**, er et norsk forvaltningsorgan med hovedkontor i Nydalen i Oslo. Det ble etablert i 1967 på initiativ av Norsk kulturråd, med hovedformål beskrevet som følger: «Rikskonsertene skal gjøre levende musikk av høy kunstnerisk kvalitet tilgjengelig for alle mennesker i landet.» Organisasjonen hadde sin åpningskonsert i Hammerfest skoles aula, den 4. januar 1968, med artistene Liv Glaser, Eva Knardahl, Kjell Bækkelund, Robert Levin og Arve Tellefsen, samt Aase Nordmo Løvberg.

Organisasjonen er underlagt Kulturdepartementet og har som hovedansvar å gjøre variert musikk og kultur, om enn i mer varierte former enn opprinnelig, tilgjengelig for hele landet. Rikskonsertene engasjerer årlig mer enn 800 artister gjennom over 9000 konserter i alle landets kommuner (2005), både for skoler, barnehager og arbeidsplasser. De senere årene har de arbeidet for å fremme nye unge utøvere både innen jazz, folkemusikk og klassisk.

Rikskonsertenes avdeling for offentlige konserter ble avviklet i mai 2012, etter vedtak av Kulturdepartementet våren 2011. Oslo World Music Festival, som har vært en del av organisasjonen siden festivalens oppstart, ble fra 1. januar 2012 skilt ut som en selvstendig stiftelse.

Direktørstillingen er på seksårige åremål. Tidligere direktører er blant andre Eigil Beck og Arne Holen. Stillingen var i to åremålsperioder besatt av Einar Solbu, etterfulgt i 2006 av Åse Kleveland. Som Rikskonsertenes siste direktør satt Turid Birkeland fra april 2012 til desember 2015. Administrasjonen er på omtrent 60 ansatte, og Gunnar Thon Lossius ledet styret fram til og med 2015.

Kulturdepartementet vedtok i 2015 at alt arbeidet med Den kulturelle skolesekken skulle samordnes og bli en felles organisasjon i løpet av 2016. Dette medførte at Rikskonsertene som eget konsertorgan opphørte til fordel for den nye organisasjonen. Med overgangen til Kulturtanken la organisasjonen ned skolekonsertordningen. Den nye organisasjonen viderefordeler spillemidler til den operative delen av Den kulturelle skolesekken. Den operative delen av Den kulturelle skolesekken ivaretas nå i sin helhet av fylkeskommunene og kommunene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Paldiski

**Paldiski** er en liten havneby i Estland ca. 45 km vest for Tallinn. Byen ligger på vestsiden av Pakri-halvøya og er administrasjonssentrum i Lääne-Harju kommune i Harju fylke. Før 2017 var Paldiski en egen bykommune.

Paldiski ble grunnlagt som estlandssvensk fiskerhavn med navnet *Rågervik*. På 1700-tallet ble stedet russisk marinebase. I 1762 omdøpte russerne stedet til *Балтийский Порт* – *Baltijskij Port*, og dagens navn er avledet fra det. Et senere svensk navn på byen er *Baltischport*. Stedet fikk byrettigheter i 1783. Som isfri havn var Paldiski lenge viktig for Tallinn og St. Petersburg. I 1870 åpnet Estlands første jernbanelinje mellom Paldiski, Tallinn og Narva, og videre til St. Petersburg (den baltiske jernbane).

I Sovjet-tiden lå en ubåtbase i Paldiski. Det siste russiske krigsskipet forlot byen i august 1994, men først i september 1995 overga russerne kontrollen over atomreaktoren den russiske marinen hadde etablert der. I Sovjet-tiden hadde byen et folketall på ca. 16 000. Etter at de russiske militære forlot byen, sank folketallet kraftig. Ikke bare flyttet mange russere derfra, men mange estlendere flyttet også, på grunn av at havneområdet i Paldiski er forurenset av radioaktivt avfall. Av den grunn er det selv i dag flertall av russiske innbyggere i byen.

På grunn av sin nærhet til Tallinn har imidlertid befolkningsveksten snudd til det positive for Paldiski. Hovedgrunnen til dette er at prisene på boliger i hovedstaden har økt dramatisk de siste årene, mens prisene i Paldiski og andre tettsteder i Estland har holdt seg stabile.

## Transport
Fergerederiet Tallink opererer en fergeforbindelse mellom Paldiski og Kapellskär i Sverige.

Det går også kontinuerlige tog mellom Paldiski og Tallinn. Rørledningen Balticconnector har landfeste i Estland i Paldiski.

## Annet
Deler av den svenske filmen «Lilja 4-ever» ble spilt inn i Paldiski.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arne Brattland

**Arne Idar Brattland** (1955–2020) var en norsk musiker (gitar) med flere plateutgivelser.

Brattland vokste opp i Holandsfjorden i Meløy. Han studerte ved Norges musikkhøgskole og debuterte ved Festspillene i Nord-Norge i 1983. Etter avsluttede studier i Norge reiste han til London. I 1988 hadde han sin internasjonale debut i Wigmore Hall og turnerte deretter i Polen, Portugal, USA og i de skandinaviske land.

Brattland var med i den engelske Pro Arte Trio fra 1986, senere omdøpt til Rodrigo Guitar Trio (med Raymond Burley og Cornelius Bruinsma), og underviste også ved Dillington Summer School i Ilminster. Han samarbeidet også med gitaristene John Taylor og John W. Duarte. I Norge spilte han i Arctic Guitar Trio og siden 1992 i Adamson-Brattland Duo med ektefellen Debra Adamson. Han var også engasjert i turnevirksomhet i Rikskonsertene.

Brattland bodde i Clanfield utenfor Portsmouth. Han døde hjemme av en alvorlig kreftdiagnose 30. desember 2020, 65 år gammel. 

## Diskografi
* *Lyric Guitar*, verker av blant annet George Gershwin, Bill Evans, Kurt Weill og Edvard Grieg; med gitaristen John Taylor (CD, VEPS Forlag, 1991)
* Arctic Guitar Trio, *plays Norwegian Music*, (CD, Arctic Records, 1996)
* Adamson-Brattland Duo, *Arctic Suite*.  Med Debra Adamson.  Fire verker av Edvard Grieg (CD, Arctic Records, 1997)
* Arctic Guitar Trio, *Varieté*, med tittelspor, samt verker av Harald Sæverud, Boccherini, Albeniz og Scarlatti (CD, Arctic Records, 2004)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kristine Rusten

**Kristine Rusten** (født 6. juli&nbsp;1940 i Lom, Oppland, død 3. desember&nbsp;2003) var en norsk politiker (Ap). Hun ble innvalgt på Stortinget fra Oppland i 1977.

## Stortingskomitéer
* 1981 &ndash; 1985 medlem i Landbrukskomitéen
* 1977 &ndash; 1981 medlem i Kirke- og undervisningskomitéen
* 1977 &ndash; 1981 varamedlem i Valgkomitéen

## Eksterne lenker
*
Kristian Lund

**Kristian Lund** (1932–2012) var en norsk politiker og teleingeniør. Han var stortingsrepresentant for Oppland fra 1981 til 1985. Han representerte Høyre.

## Liv og virke
Han vokste opp i Furnes. Faren Arnulf Lund var fergekaptein på Mjøsa, og moren Dagny Finstad Lund var lærerinne ved Kirkenær skole.

Han gikk Befalsskolen for Hærens samband på Jørstadmoen ved Lillehammer og utdannet seg til ingeniør i teleteknikk. Fra 1961 til 1981 var han lærer ved Hærens tekniske fagskole/elektronikk på Jørstadmoen.

I 1970-årene var han innvalgt i Lillehammer bystyre og Oppland fylkesting. Han var formann i Høyres fylkestingsgruppe fra 1972 til 1981.

I 1981 ble Lund innvalgt på Stortinget fra Oppland. Han fikk plass i Stortingets sosialkomité. Høyres nominasjon i 1985 ble jevn, og Lund tapte mot Harald U. Lied og Dag C. Weberg.

Lund var formann i Oppland Høyre fra 1986 til 1988. Han var nestleder i riksrevisjonen fra 1986 til 1994.

Han gikk til en sivil stilling i Kommunedatasentralen for Øst-Norge (KDØ), senere Norsk Informasjonsteknologi, som i 1995 ble solgt til IBM Norge. Lund var salgssjef i IBM Norge til han ble pensjonist i 1999.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stein Ørnhøi

**Stein Ørnhøi** (født 1935) er en norsk politiker (SV), tv-produsent, lærer og teatersjef. Han var stortingsrepresentant fra Oslo 1977–1985 og leder av organisasjonen Nei til EU. Han ble kjent som en kritiker av norsk utenriks- og sikkerhetspolitikk.

## Liv og virke
Ørnhøi er utdannet fra Levanger lærerskole (1958), tok handelsskoleeksamen i 1959 og gikk i 1982 sjefskurs på Forsvarets høyskole.  

Han var lærer i Oslo og Tune fra 1956 til 1963. Fra 1961 til 1963 var han produsent for en rekke barneprogram for TV og var ansatt som produksjonssekretær i NRK fra 1963 til 1965. Fra 1965–1973 og 1975–1977 var han programsekretær i NRK. Etter noen år som stortingspolitiker var han frilanser i NRK fra 1985 til 1992. Under denne tiden hadde han regi på historiske dramaserier som *[[Vidkun Quisling et liv – en rettssak]]* (1988) og *[[1814 (TV-serie)|1814]]* (1989). I 1994-1995 var han teatersjef ved Teater Ibsen. Han var medlem av Stortinget EØS-utvalg 1996–2007. 

Ørnhøi var nestleder i Nei til EF i perioden 1992&ndash;1993 og leder i Nei til EU fra 1995 til 1997. 

Han var med i Sosialistisk Folkeparti (SF) fra stiftelsen i 1961 og var formann i SF 1973-1975. 
 
## Stortingskomiteer
* 1981 &ndash; 1985 sekretær i Forbruker- og administrasjonskomiteen
* 1981 &ndash; 1985 medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomiteen
* 1977 &ndash; 1981 medlem i Finanskomiteen

## Referanser


## Litteratur
* Stein Aabø *Sosialisten - et portrett av Stein Ørnhøi* (Res Publica 2020) ISBN 9788282261418
 
## Eksterne lenker
* 
*