Verapoly erkebispedømme

**Verapoly erkebispedømme** er et romersk-katolsk erkebispedømme i den indiske delstaten Kerala. Det kan føre sitt opphav tilbake til to ulike jurisdiksjoner, **Angamaly erkebispedømme** (grunnlagt 1599) og **det apostoliske vikariatet Malabar** (grunnlagt 1659), som begge ble opprettet for den tomaskristne minoriteten ved Malabarkysten, som følger den østsyriske ritus. Etter at de tomaskristne fikk opprettet sine egne jurisdiskjoner, omfatter Verapoly bispedømme i dag bare katolikker av latinsk ritus.

## Historie
*Angamaly erkebispedømme* ble skilt ut fra Cochin bispedømme i 1599 spesifikt for de tomaskristne i Kerala. For å fremheve kristendommens lange historie i dette området, fikk det status som erkebispedømme, selv om det var suffragan under Goa metropolitanbispedømme. Bispesetet lå først i Angamaly, senteret for de tomaskristne, men ble allerede året etter flyttet til Cranganore (dagens *Kodungallur*) og bispedømmet omdøpt til *Cranganore bispedømme*. De katolske erkebiskopene av Angamaly/Cranganore viste imidlertid ikke mye interesse for de tomaskristnes tro og liturgi, og prøvde å konvertere dem til den latinske ritus. Dette førte i 1653 til et opprør, der de tomaskristne sverget å aldri mer underordne seg romersk-katolske biskoper, og ordinerte sin egen biskop.

[Pave Alexander VII sendte derpå karmelittiske misjonærer for å forhandle med de tomaskristne om en gjenopptagelse av samarbeidet. I 1659 opprettet paven et eget apostolisk vikariat, *det apostoliske vikariatet Malabar*, som var uavhengig av det portugisiske hierarkiet (dvs. erkebiskopen av Cranganore og metropolitten i Goa) og i stedet direkte underlagt Den hellige stol. I 1662 vendte omtrent halvparten av de tomaskristne tilbake til den katolske kirke, noe som ga opphav til den syro-malabariske kirke, som bruker den opprinnelige østsyriske ritus, men aksepterer paven som åndelig overhode. Resten av de tomaskristne inngikk i 1665 en union med den syrisk-ortodokse kirke (se den syrisk-ortodokse kirke av Malankara).

1709 endret vikariatet navn til *det apostoliske vikariatet Verapoly* etter setet Verapoly (dagens *Varappuzha*). På grunn av konflikten mellom det portugisiske patronatssystemet og Den hellige stol opphevet paven Cranganore og Cochin (erke)bispedømme i 1838 og la begge til vikariatet Verapoly. Vikariatet omfattet dermed hele Kerala, og hadde dessuten fått ansvaret for både latinsk- og østsyrisk-rituelle katolikker. Vikariatene Quilon og Mangalore ble utskilt fra Verapoly i hhv. 1845 og 1853.

Ved omorganiseringen av det katolske hierarkiet i 1886 ble Verapoly opphøyet til *Verapoly erkebispedømme* med Quilon sum suffraganbispedømme. Cochin bispedømme ble samtidig gjenopprettet (dog ikke Cranganore). Året etter ble to nye vikariater for de syro-malabariske katolikkene skilt ut: Kottayam og Trichur. Verapoly erkebispedømme var dermed blitt rent latinsk-rituelt.

1904 ble bispesetet flyttet til Ernakulam, som i dag (i likhet med Verapoly/Varappuzha) er en bydel av Cochin/Kochi. De siste territorielle endringene som skjedde var utskillelsen av Vijayapuram bispedømme og Kottapuram bispedømme i 1930 resp. 1987. Erkebispedømmet fikk sin første indiskfødte erkebiskop (Joseph Attipetty) i 1934.
## Eksterne lenker
*