François-Joseph Gossec

**François-Joseph Gossec** (1734–1829) var en vallonsk-fransk komponist og orkesterleder.

## Liv og virke
Bondesønnen Gossec ble i seksårsalder korgutt ved stiftskirka i Walcourt, senere ved *St. Aldegonde* i Maubeuge. Han ble deretter medlem av kapellet i Maubeuges Peterskirke og fikk den første undervisningen i fiolin, klaver, harmonilære og komposisjon av lederen, Jean Vanderbelen. Fra 1741 til 1751 var Gossec korgutt ved Vårfruekatedralen i Antwerpen og fikk ytterligere musikkundervisning av domkapellmester André-Joseph Blavier. 

I 1751 reiste Gossec til Paris med et anbefalelsesbrev stilet til Jean-Philippe Rameau, som på det tidspunktet ledet privatorkesteret til Alexandre Le Riche de La Pouplinière, og i 1754 ble Gossec medlem av orkesteret som Rameau fortsatt ledet. Gjennom Rameaus' etterfølger, Johann Stamitz, ble Gossec fortrolig med *[[Mannheimerskolen]]s* musikalske nyvinninger: homofone orkestersymfonier, virkningsfulle dynamikkeffekter, og dessuten med instrumenter som var verdifulle i sammenhengen, klarinetter, bassetthorn og andre blåseinstrumenter. Fra 1762 ledet Gossec flere anerkjente franske orkestre.

Gossec skrev kammermusikk og symfonier, hvorav de seks første ble publisert i 1756 som opus 3. Det store 90 minutters verket *[[Rekviem (Gossec)|Requiem]] – Grand Messe des Morts* med uroppføring mai 1760 i *Eglise Jacobine* i Paris, gjorde Gossec berømt over natta. Et *[[Te Deum]]* fra 1779, skrevet i anledning Marie Antoinettea svangerskap, er en annen kompositorisk milepæl. Gossec hadde mindre hell med sceneverkene, delvis på grunn av dårlige libretti. I samtiden dominerte André Grétry og Christoph Willibald Gluck operascenene.

Til tross for at Gossec hadde adelige tjenesteherrer, var han en ivrig tilhenger av ideene som ledet til den franske revolusjon. Han skrev et *Te Deum* for mannskor og blåseorkester til føderasjonsseremonien på *Champ de Mars* 14. juli 1790 og en rekke andre representasjonsverk for festlighetene i revolusjonstiden. *Marche lugubre* fra september 1790, skrevet til Mirabeaus død, var nærmest et standardverk for revolusjonseremoniene.

Da *[[Conservatoire de Paris]]* ble grunnlagt i 1795, fikk Gossec, Jean-François Lesueur, Étienne-Nicolas Méhul, Luigi Cherubini og Grétry i fellesskap overoppsynet med institusjonen.

## Verkoversikt

### Verk for orkester
* 1760 *Requiem – Grande Messe des Morts/Missa Pro Defunctis*
* 1774 *Sinfonie F-dur*
* 1775 *Sinfonie D-dur*
* 1776 *Sinfonie C-dur*
* 1777 *Sinfonie D-dur*
* 1791 *Invocation – chantée pour la translation des cendres de Voltaire au Panthéon à la station de l'Opera le 11. juillet 1791*
* *Dernière messe des vivants*
* *Sinfonie Es-dur* opus 5 nr. 2
* *Symphonie à grand orchestre «La Chasse» D-dur* opus 13 nr. 3
* *Sinfonia à più stromenti, c-moll*

### Verk for blåseorkester
* 1790 *Te Deum* for trestemmig mannskor og blåseorkester
* 1790 *Le Chant du 14 Juillet (14. juli-sangen, revolusjonshymne)* for trestemmig mannskor og blåseorkester
* 1793–1794 *Symphonie pour Musique Militaire*
* 1793 *Marche lugubre*
* 1793 *Symphonie concertante D-dur du ballet «Mirza»*
* 1794 *Chœur patriotique*  for trestemmig mannskor og blåseorkester med tekst av Voltaire
* 1794 *Chœur à la liberté* for blandakor og blåseorkester med tekst av Marie-Joseph Chénier
* 1794 *Hymne à l'Être Suprème* for soli, kor og blåseorkester
* 1809 *Symphony in F major «Symphonie à 17 parties»*
* *Aux Manes de la Gironde* for solister, blandakor og blåseorkester
* *Chant funèbre sur al mort de Ferraud*
* *Chœur patriotique* med tekst av Jean-Antoine Roucher
* *Domine Salvum*  for trestemmig mannskor og blåseorkester
* *Marche religieuse*
* *Hymne à Voltaire – Hymne sur la translation du corps de Voltaire au Panthéon* med tekswt av  Marie-Joseph Chénier
* *Hymne funèbre*
* *Hymne à la nature* for blandakor og blåseorkester med tekst av Varon
* *(Hymne ohne Titel)* for blandakor og blåseorkester
* *Hymne a [[Jean-Jacques Rousseau]]* for sangere og blåseorkester
* *Hymne a Humanité* for blandakor og blåseorkester
* *Hymne à la liberté* med tekst av Caron
* *Hymne à la liberté* med tekst av Varon
* *Hymne à la statue de la liberté* med tekst av Varon
* *Hymne a victoire* for blandakor og blåseorkester
* *Hymne pour la celebariton de victoire* for solister, blandakor og blåseorkester
* *Hymne pour la 14 Juillet* med tekst av Marie-Joseph Chénier
* *L'Offrande à la Liberté (revolusjonshymne)*
* *La Marseillaise (den franske nasjonalsangen)*  for trestemmig mannskor og blåseorkester
* *Marche funèbre*
* *Marche vitorieuse*
* *Marche* for to små fløyter, to klarinetter, trompeter, to horn i F, to fagotter og serpent
* *Marche* for to små fløyter, to klarinetter, trompeter, to horn i F, to fagotter og serpent
* *Nationale ronde* med tekst av Marie-Joseph Chénier
* *Peuple, éveille-toi (revolusjonshymne)*
* *Symphonie in C*

### Kammermusikk
* op.14 6 strykekvartetter (1770)
* op.15 6 strykekvartetter (1772)

### Oratorier og sceneverk
* 1765 *Le tonnelier*, opera
* 1766 *Les Pêcheurs*, opera
* 1767 *Toinon et Toinette*, opera
* 1767 *Le Double Déguisement*, opera
* 1768 *Les Agréments d'Hylas et Silvie*, opera
* 1792 *Le Triomphe de la Republique ou Le Campde Grand Pré*
* *Alexis et Daphné*
* *La Nativité*, oratorium

## Referanser


## Litteratur
* Fernand Tonnard: *François-Joseph Gossec, musicien hennuyer de la révolution française.* Vanderlinden, Brüssel 1938.
* Jacques-Gabriel Prod'homme: *François-Joseph Gossec (1734–1829). La vie, les œuvre, l'homme et l'artiste.* La Colombe, Paris 1949 (*Collection Euterpe* 8).
* Roland Mortier (Hrsg.): *Fêtes et musiques révolutionnaires. Grétry et Gossec.* Éditions de l'Université de Bruxelles, Brüssel 1990, ISBN 2-8004-0994-0 (*Études sur le XVIIIe siècle* 17).
* Claude Role: *François-Joseph Gossec (1734–1829). Un musicien à Paris, de l'Ancien Régime à Charles X.* L' Harmattan, Paris u. a. 2000, ISBN 2-7384-9678-4.

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* *[http://www.archive.org/details/gossecetlamusiq00unkngoog Gossec et la musique française à la fin du XVIIIe siècle]*, Frédéric Hellouin (1903)