open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Unbreakable

:*Se også [[Unbreakable (album)]]*.

***Unbreakable*** er en amerikansk psykologisk thriller og superheltfilm fra 2000 som er skrevet og regissert av M. Night Shyamalan.

Den har fått to oppfølgere: *[[Split (film)|Split]]* (2016) og *[[Glass (film)|Glass]]* (2019).

## Handling
David Dunn (Bruce Willis) er eneste overlevende etter en togkollisjon der 130 andre mistet livet. Ikke bare kommer han ut av ulykken med livet i behold; han har ikke pådratt seg en eneste skramme. David blir kontaktet av Elijah Price (Samuel L. Jackson) som lider av den meget sjeldne sykdommen «osteogenesis imperfecta». Denne sykdommen gjør at beina i kroppen hans er skjøre som glass, og han har siden barndommen blitt omtalt som «Mr. Glass». Price, som driver en tegneserieforretning, er overbevist om at Dunn er en superhelt. Det viser seg at han har rett.

## Rolleliste

## Eksterne lenker
* 
*
Det afrikanske partiet for Guinea-Bissau og Kapp Verdes uavhengighet

**Det afrikanske partiet for Guinea-Bissau og Kapp Verdes uavhengighet** (portugisisk: *Partido Africano da Independência da Guiné e Cabo Verde*), eller *PAIGC* er et politisk parti i Guinea-Bissau - opprinnelig også for Kapp Verde. I Guinea-Bissaus parlamentsvalg i 2004 ble partiet landets største parti med 31,4% av stemmene og 45 av 102 seter i parlamentet.
## Historie
Partiet ble stiftet i det som var Portugisisk Guinea av marxisten Amílcar Cabral i 1956, med mål å oppnå uavhengighet for Kapp Verde og Portugisisk Guinea (i dag Guinea-Bissau).

Etter at Amílcar Cabral ble drept i januar 1973, utropte PAIGC Republikken Guinea-Bissau den 24. september 1973. Denne opprinnelig ensidige uavhengighetserklæringen fra det daværende Portugisisk Guinea ble også anerkjent av Portugal året etter, i 1974, etter «nellikrevolusjonen». Kapp Verde ble uavhengig i 1975.

Etter begge lands uavhengighet, styrte PAIGC som et enkelt parti i begge land. 

Et kupp i Guinea-Bissau den 14. november 1980 førte til at det tidligere fellespartiet ble delt i 1981. *[[Partido Africano da Independência de Cabo Verde]]* (PAICV) ble grunnlagt for Kapp Verde, og foreningen av de to landene ble ikke lenger etterstrebet.

Selv etter at demokratiet ble innført i begge land på begynnelsen av 1990-tallet, klarte partiene i utgangspunktet å holde på regjeringsmakten. I Guinea-Bissau mistet PAIGC makten da president João Bernardo Vieira ble styrtet i mai 1999, men vant parlamentsvalget i mars 2004 under Carlos Gomes Júnior og så ble statsminister. PAIGC-kandidaten Malam Bacai Sanhá tapte stikkvalget for presidentskapet i juli 2005 mot eks-president Vieira, som stilte som en uavhengig kandidat og dermed kunne gjeninnta embetet igjen den 1. oktober 2005. Etter den forrige regjerings fratreden utnevnte Vieira den tidligere første visepresidenten i PAIGC Aristides Gomes til ny statsminister den 2. november 2005. I oktober var Gomes en av 14 parlamentarikere som forlot PAIGC-fraksjonen, som tidligere bestod av 45 varamedlemmer.

På Kapp Verde tapte PAICV presidentvalget i 1991, men fikk atter presidenten i mars 2001 etter at kandidaten Pedro Pires vant en knapp valgseier. Partiet mistet også flertallet i parlamentet i 1991 og men fikk José Maria Neves som regjeringssjef igjen etter valgseieren i januar 2001.

Siden 1990 har PAIGC og PAICV beveget seg bort fra sin opprinnelige marxistiske orientering og kunne etterhvert regnes som sosialdemokratiske partier.

## Eksterne lenker
* 
*
Paenungulata

* Klippegrevlinger
* Tethytheria

**Paenungulata** er ei monofyletisk gruppe med pattedyr, som i tillegg til Tethytheria (i praksis sjøkyr og elefanter) også inneholder gruppen med klippegrevlinger (Hyracoidea), samt utdødde grupper som Embrithopoda og Desmostylia.

## Fellestrekk
Genetiske studier har avdekket at dyra i denne gruppen har et felles opphav,
til tross for svært få morfologiske fellestrekk. Tilstedeværelse av minimum 11 apomorfier støtter imidlertid gruppa som monofyletisk.

Noen av disse er oppbygningen av talus (ankelbenet), at Paenungulata har 19 eller flere thoracalcolumna (brystvirvler), og at tredje molar i både underkjeven og overkjeven er betydelig større enn andre molar.

## Evolusjon
Det vitenskapelige navnet Paenungulata betyr «nesten hovdyr» og tydeliggjør den gamle oppfattelsen om at disse dyra nedstammer fra den uensarta gruppa kalt hovdyr (Ungulata). De eldste fossile beviser man har for denne gruppen stammer fra paleocen og tidlig eocen, men man antar at den må ha oppstått alt i kritt.

## Systematikk
Inndelingen følger Tabuce, Asher & Lehmann (2008).

## Referanser




## Kilder
* T. S. Kemp: *The Origin & Evolution of Mammals.* Oxford University Press, Oxford 2005. ISBN 0198507615

## Eksterne lenker
*
Afrikanske insektetere

* børstepiggsvin
* gullmoldvarper
* oterspissmus
* springspissmus

**Afrikanske insektetere** (Afroinsectivora) er en orden i gruppen Afrotheria, pattedyr (Mammalia) som stammer fra det afrikanske kontinentet. Ordenen inkluderer to familier; børstepiggsvin (Tenrecidae) og gullmoldvarper (Chrysochloridae), som består av småvokste, fossoriale insektetende og ganske primitive arter.

Noen har foreslått å samle familiene med børstepiggsvin, gullmoldvarper og springspissmus (Macroscelididae) i en ny klade, noen inkluderer også jordsvin (Orycteropidae), kalt Afroinsectiphilia. Forslaget er imidlertid kun basert på studier i molekylær fylogeni, og mangler (foreløpig) morfologiske beviser og generell støtte.

Afrikanske insektetere var tidligere plassert i Lipotyphla (tidligere også kalt Insectivora), en tidligere gruppe med insektetende arter som viste seg å være en parafyletisk gruppe. De afrikanske insekteterne er nemlig nærmere beslektet med andre afrotherene, som elefanter og sjøkyr, enn med tradisjonelle insektetere (Eulipotyphla), som spissmusdyr og piggsvindyr. Det er uklart om gruppen med afrikanske insektetere er en monofyletisk gruppe eller om den har gitt opphav til en eller flere av de andre afrotherene.

Afrikanske insektetere ligner de tradisjonelle insekteterne, med de tilhører altså to vidt forskjellige grupper. Dette er delvis et eksempel på at primitive pattedyrtrekk kan være felles for mange anatomisk konservative pattedyrgrupper, og delvis et resultat av at alle disse gruppene lever av insekter.

## Systematikk
Inndelingen følger Tabuce, Asher & Lehmann (2008).

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Edogawa Ranpo

**Edogawa Ranpo** (江戸川 乱歩 *Edogawa Ranpo*) var et pseudonym for den japanske forfatteren og kritikeren **Taro Hirai** (平井 太郎 *Hirai Tarō*) (født 21. oktober 1894, død 28. juli 1965). I eksistrende oversettelser til vestlige språk staves pseudonymet vanligvis enten **Edogawa Rampo**, **Edogawa Ranpo** eller **Edgawa Ranpo**, etternavn før fornavn som på japansk.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Taro Hirai  ble født i prefekturet Mie i 1894. Han kom fra en velstående familie. Faren ledet et stort firma, og sønnen opplevde aldri noen økonomiske sorger i ungdomsårene. Han vokste opp i Nagoya og studerte økonomi ved Waseda-universitetet i Tokyo. Etter at han ble uteksaminert i 1912 hadde han forskjellige strøjobber, som å redigere avis og selge nudler på gaten.

Senere åpnet han og noen av hans venner en bokhandel; på denne tiden giftet han seg også. Han var en stor beundrer av vestlig kriminallitteratur, og særlig av forfatteren Edgar Allan Poe. 

### Forfatter
I 1923 skrev han sin første kriminalhistorie, *Nisen dõka* (二銭銅貨, «To-sen koppermynten»).  Den ble trykt i magasinet *Shin Seinen*, som også trykte historier av forfattere som Edgar Allan Poe, Arthur Conan Doyle og G.K. Chesterton. Allerede for denne første novellen brukte han pseudonymet Edowaga Rampo, etter den japanske uttalen av navnet Edgar Allan Poe. Selv om Japan har sin egen kriminallitteratur, anses dette for å være den første moderne detektivfortellingen i japansk litteratur. 

Taro Hirai skrev en rekke kriminalromaner, fra 1925 hovedsakelig med Kogoro Akechi (明智小五郎 *Akechi Kogorō*) som detektiv. Han regnes som en av de fremste japanske kriminalforfatterne, og var grunnleggeren av foreningen for japanske krimforfattere (MWJ, «Mystery Writers of Japan»). Mange av hans bøker er oversatt til vestlige språk. 

Taro samarbeidet i fem år med sin oversetter James B. Harris for den første oversettelsen til engelsk av noen av hans historier, «Japanese Tales of Mystery and Imagination». Han kunne forstå talt engelsk, men hadde problemer med å tale og lese språket.

## Edogawa Rampo-prisen
I 1954 opprettet han en litteraturpris som er oppkalt etter ham.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kurodahan Press, bokutgivelse, kort biografi 
*  Fantasticfiction: Edogawo Rampo
*  Oppslag i *Encyclopedia of Science Fiction*
Det afrikanske partiet for Kapp Verdes uavhengighet

**Det afrikanske partiet for Kapp Verdes uavhengighet** (portugisisk: *Partido Africano da Independência de Cabo Verde, PAICV*) er et sosialdemokratisk politisk parti på Kapp Verde.

Partiet kom til makten etter Kapp Verdes uavhengighet, og styrte landet under navnet Det afrikanske partiet for Guinea-Bissau og Kapp Verdes uavhengighet. Partiet ble stiftet med utgangspunkt i at Kapp Verde og Guinea-Bissau skulle danne en union etter uavhengigheten fra Portugal. Dagens navn fikk partiet i 1980.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jim Keltner

**James Lee «Jim» Keltner** (født 27. april 1942) fra Tulsa i Oklahoma i USA er en amerikansk trommeslager, mest kjent som studiomusiker for en rekke band og artister. Keltner sies å være favorittrommeslageren til Ringo Starr, og regnes som en av verdens beste og mest ettertraktede studiotrommeslagere. Han har jobbet spesielt mye med John Lennon, George Harrison, Neil Young, Ry Cooder og Traveling Wilburys, hvor hans pseudonym var Buster Sidebury.

## Utvalg av artister Keltner har spilt med
* Jerry Garcia
* Plastic Ono Band
* Eric Clapton
* John Lennon
* John Mayer
* Yoko Ono
* Ringo Starr
* Randy Newman
* Neil Young
* Keith Moon
* J. J. Cale
* Joe Cocker
* George Harrison
* Rolling Stones
* Charlie Watts
* Ron Wood
* Bill Wyman
* Mick Jagger
* Keith Richards
*Kristin Berglund
* Bob Dylan
* Joni Mitchell
* Brian Wilson
* Bill Frisell
* Neil Young
* Phil Keaggy
* Crowded House
* Fiona Apple
* Leonard Cohen
* Elvis Costello
* Ry Cooder
* Sam Phillips
* Pink Floyd
* Steely Dan
* Traveling Wilburys
* David Cassidy

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
TACV

**TACV Cabo Verde Airlines** er et kappverdisk flyselskap. Flyselskapet ble stiftet i 1958, er 100% eid av myndighetene og har 788 ansatte.

## Destinasjoner

*Innenlands: Boa Vista, Maio, Praia, Sal, São Filipe, São Nicolau og São Vicente.

*Utenlands: Amsterdam, Bissau, Boston, Dakar, Fortaleza, Las Palmas, Lisboa, Madrid, München, Paris, Porto, Milano og Roma.Natal

## Flåte
TACV har følgende fly (4. november 2008) https://web.archive.org/web/20090326211107/http://www.ch-aviation.ch/aircraft.php?search=set&airline=VR&al_op=1:

## Eksterne lenker
*
Malmfrid Mstislavsdatter

**Malmfrid Mstislavsdatter** (født ca. 1105, død etter 1137)  var dronning av Norge og (fra ca. 1132) dronning av Danmark.

I henhold til Snorre Sturlason giftet kong Sigurd Jorsalfare seg med *Malmfred Haraldsdatter*, datter av *Harald Valdemarsson* øst for Holmgard, men dette er et norrønt navn for Mstislav av Kiev, storfyrste av Kyiv i årene 1125&ndash;1132. Riktigere eller mer praktisk navn på henne er da *Malmfred Mstislavdatter*. Hennes mor var Kristina Ingesdatter, datter av kong Inge Stenkilsson den eldre av Sverige. Storhertug Mstislavs foreldre var Vladimir II Monomakh og Gyda Haraldsdatter. Gyda var datter av den engelske kongen Harald Godwinsson, sønn av Godwin av Wessex og danske Gyda Torkelsdatter som nedstammet fra Styrbjørn Sterke. Malmfrid hadde med andre ord tette slektsbånd til Skandinavia, og antagelig forsto hun norrønt språk før hun kom til Norge. Hennes søster var Ingeborg som ble gift med Knut Lavard, sønn av danskekongen Erik Ejegod.

Malmfrid og Sigurd ble gift en gang mellom 1116 og 1120 da Sigurd var midt i tyveårene og Malmfrid rundt ti år yngre. Egentlig var Sigurd allerede gift som barn med datteren til irskekongen Muircheartach Ua Briain, men når faren dør 1103 lar Sigurd sin barnebrud være igjen i vest.

*[[Store norske leksikon]]* nevner at Sigurd «ikke ville vite av henne», men i henhold til Claus Krag i *[[Norsk biografisk leksikon]]* er det en oppdiktet historie som ikke en gang Snorre trodde på. De fikk uansett en datter sammen, Kristin Sigurdsdatter som ble gift med jarlen Erling Ormsson, mer kjent som Erling Skakke, og deres sønn Magnus Erlingsson ble konge av Norge da han var seks år gammel, og den første norske konge som ble salvet til vervet.

Da Sigurd døde av sott rundt førti år gammel i 1130 ble hans sønn (med frillen Borghild Olavsdatter) Magnus Blinde konge av Norge. Sigurds enkedronning Malmfrid dro da videre til Danmark hvor hun kort tid etter ble gift med Erik Emune, halvbror til hennes svoger Knut Lavard. Hun sørget også for at stesønnen Magnus ble gift med niesen *Kristin Knutsdatter*, Knut Lavards datter. Norges dronning ble således etterhvert dronning av Danmark. Hun og kong Erik får derimot ingen barn, og som Claus Krag skriver i hennes korte biografi: «Etter dette hører vi ikke mer om henne». Hun døde en gang etter 1137 som er det året da Erik Emune ble drept på et tingmøte.

## Referanser


## Litteratur
*
Jostein W. Rovik

**Jostein Wallem Rovik** (1942–2025) var ordfører for Høyre i Sandnes fra 1994 til 2007.  Han møtte også som vararepresentant på Stortinget i en kort periode.

Han var utdannet jurist og arbeidet i politiet, påtalemyndigheten og som dommer. Mens han var ordfører, hadde Rovik permisjon fra sin stilling som sorenskriver i Ryfylke tingrett, som i mellomtiden ble integrert i Stavanger tingrett. Rovik arbeidet siden som dommer tilknyttet en ressursgruppe under Domstoladministrasjonen med kontorsted i Stavanger tingrett.

Rovik ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull i 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Asker Svømmeklubb

**Asker Svømmeklubb** er per mai 2006 Norges nest største svømmeklubb med sine 1500 medlemmer. Klubben er det største idrettslaget i kommunen som ikke driver med mer enn en type idrett.

Klubbens motto «Trivsel, trygghet og fart i vann» gjenspeiler seg gjennom hele organisasjonen, fra babysvømming til svømmekurs, rekruttsvømming, og elitesvømming. Klubben hevder seg på nasjonale mesterskap, blant annet ved landslagssvømmer Ingvild Snildal, som for tiden holder *12 norgesrekorder*.

Klubben har også tilbud for mosjonister, og holder svømmekurs og crawlkurs for voksne.

## Eksterne lenker
* Asker Svømmeklubbs hjemmeside
Sousafon

**Sousafon** er et messinginstrument, en variant av tubaen, som ofte brukes av musikkorps til marsjering. Sousafonene har samme rørlengde, og dermed også register, som vanlige tubaer, men en annen form. Røret går i en kveil rundt tubaisten og hviler på skuldra, hvilket gjør sousafonen enklere å bære enn en vanlig tuba. Sjallstykket er over hodet på tubaisten, og peker fremover.

Sousafonen er vanligvis stemt i B, med grunntone B; (Store B), men finnes også stemt i Ess. Den har vanligvis tre ventiler, i motsetning til konserttubaer som ofte har flere. Nyere sousafoner blir gjerne laget i glassfiber, noe som gjør dem billigere og lettere å bære. Denne typen er populær i skolekorps, men har en noe redusert klangkvalitet.

## Historie
Sousafonen har fått navnet etter den amerikanske marsjkomponisten og dirigenten John Philip Sousa, som ga J.W. Pepper i oppdrag å utvikle instrumentet i 1890-årene. Sousa var misfornøyd med tubaene i korpset hans; de brukte helikoner, som er en tubatype som minner om sousafonen, men som har et tynnere sjallstykke som peker på skrå oppover. 

Sousa ønsket en tuba som sendte lyd opp og over korpset med en full, varm tone, i motsetning til de mer retningsgivende helikonene. Den originale sousafonen hadde faktisk et rett oppoverrettet sjallstykke, og ble kalt «raincatcher» («regnfanger»); dagens fremoverrettede sjallstykke kom først på midten av 1920-tallet. Selv om sousafonen i dag stort sett kun brukes til marsjering, ble den ikke oppfunnet som et marsjinstrument, men til konsertbruk.

## Eksterne lenker
*
Lorentz Harboe Ree

**Lorentz Harboe Ree** (1888–1962) var en norsk arkitekt.

Han var født på en storgård i Stange, og tok eksamen ved arkitektavdelingen ved Norges tekniske høgskole i 1915. I 1918 etablerte han egen praksis i Oslo, etter to år som assistent på et kontor i Bergen. I Oslo samarbeidet han med først med Harald Aars og fra 1920 Carl Buch om å lage minneverdige bygg som Kinopaleet, Bislet bad, Nore kraftstasjon, Vigelandsmuseet og kioskene Tyrihans og Palladio for Narvesen.

Ree var også tegner, blant annet ordenstegnet til Polyhymnia, stilte ut på Jubileumsutstillingen på Frogner 1914 og designet noen møbler. Han er representert i Nasjonalgalleriet. I 1916 utga han boken ''Østraat'' sammen med kunsthistorikeren Fredrik B. Wallem. 

## Priser
I 1923 vant Lorentz Harboe Ree og Carl Buch en arkitektkonkurranse om nye aviskiosker for Narvesens kioskkompani. De vant med tegningene til den såkalte Tyrihans-kiosken, som ble oppført på ulike steder i landet. Per 2018 står et eksemplar av Tyrihans-kiosken i friluftsmuseet på Norsk Folkemuseum; den ble flyttet til museet i 1986 fra sin opprinnelige plassering på Carl Berners plass i Oslo og er den eneste av disse kioskene som fortsatt eksisterer.

I 1926 ble Lorenz Harboe Ree og Carl Buch tildelt Houens fonds diplom for Gustav Vigelands atelier og museum i Nobels gate 32. Sammen mottok de også Sundts premie i 1938 for boliganlegget i Gabels gate 46 og Vestheimgata 6 på Frogner i Oslo.

## Galleri

Bislet Bad.jpg|Bislet bad,1920. Tegna av Lorentz Ree og Harald Aars
Tegning_av_en_Tyrihanskiosk_med_fargepr%C3%B8ver_fra_1923.jpg|Arkitekttegning fra 1923: Tyrihanskiosk med fargeprøver. 
Tyrihanskiosk på St. Hanshaugen.jpg|Tyrihanskiosk på St. Hanshaugen, tegnet av Ree & Buch.
NF252 Tyrihans I.jpg|Tyrihans-kiosken på friluftsmuseet på Norsk Folkemuseum

## Referanser


## Litteratur
* Kari Hoel. *Monumentalarkitektur i Oslo*. Utgitt av Vigmostad & Bjørke, 2008. ISBN  9788241904905 

## Eksterne lenker
* Lorentz Harboe Ree - Steinkjerleksikonet
* Lorentz Harboe Ree – Vigelandmuseet
* Lorentz Harboe Ree; Norsk kunstnerleksikon
Fredrik B. Wallem

**Fredrik Barbe Wallem** (født 29. november 1877 i Bergen, død 3. juli 1945) var en norsk kunsthistoriker. Han var direktør for Nordenfjeldske Kunstindustrimuseum 1920&ndash;1945.

Wallem var født i Bergen, og tok artium ved Trondheim katedralskole 1896. Han studerte arkeologi og kunsthistorie, ble dr.philos. i 1910 og arbeidet 1911&ndash;1920 ved Universitetets etnografiske museum og Oldsaksamlingen i Oslo. 

Han har blant annet utgitt bøkene *[[Austråttborgen|Østraat]]* (1916), *[[Steinvikholmen]]* (1917), om Trondheims historie (1906 og 1927) om Det Norske Studentersamfunds historie (1913) og om Olavsbilder i middelalderen (1930).

Wallem markerte seg også som forsker på norske bumerker og skrev den omfattende og grunnleggende artikkelen «En indledning til studiet af de nordiske bomærker». 

Fredrik B. Wallems vei på Charlottenlund i Trondheim er oppkalt etter ham.

## Referanser


## Kilder
* Terje Bratberg. «Fredrik Barbe Wallem». I: *[[Norsk biografisk leksikon]]*. Bd 10. 2005
* Fredrik B. Wallem: «En indledning til studiet af de nordiske bomærker», *Årbok 1902 for [[Fortidsminneforeningen|Foreningen til Norske Fortidsminners Bevaring]]*, Kristiania 1903
 
## Eksterne lenker
* Fredrik B. Wallems privatarkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket Dorabiblioteket
Helikon (blåseinstrument)

**Helikon** (fra gresk *helix*, «spiral»/«buktning») er et messingblåseinstrument, en variant av tubaen, som ofte brukes av musikkorps ved marsjering. 

Instrumentet ble først tatt i bruk i Russland og Østerrike omkring 1850. Sousafonen har i stor grad tatt over for helikonen, men instrumentet er fremdeles populært i Sentral- og Øst-Europa.  

Helikonen skiller seg fra tubaen ved at røret går i en kveil omkring tubaisten, og hviler på tubaistens skulder. Den har også en trangere boring og mindre sjallstykke. Likesom tubaen har den konisk rør og kan variere mellom rotorventil og stempelventil.

Helikon er, som tubaen og sin etterkommer sousafonen, i utgangspunktet et bassinstrument, men det tyske merket Melton har tatt utgangspunkt i *Červený Imperial BB-flat Contrabass Helicon*, og ut fra de akustiske målene på dette har de konstruert en rekke ulike helikon-størrelser:

* Sopran i Eb 
* Alt i Bb 
* Tenor i Eb 
* Baryton i Bb 
* Bass i F 
* Kontrabass i Bb 

## Eksterne lenker
* 
*
Great Yarmouth

**Great Yarmouth**, lokalt ofte bare kjent som **Yarmouth**, er en kystby i Norfolk i England. Den ligger ved munningen av elven Yare, omkring 30 km øst for Norwich. Byen er administrasjonssenter for distriktet Great Yarmouth. I henhold til folketellingen i 2011 har byen en befolkning på 38 693 innbyggere.

Byen har vært en ferieby siden 1760, og den er porten fra Nordsjøen til vannveiene i nasjonalparken The Broads. Den har i flere hundre år vært en viktig havn for sildefiskere, men fiskeindustrien fikk en bratt nedgang den andre halvdelen av 1900-tallet, og har nå helt forsvunnet. Oppdagelsen av olje i Nordsjøen på slutten av 1960-tallet førte til oppblomstring av britisk oljeindustri, og i dag fungerer byen som servicehavn for oljerigger. Utviklingen av fornybare energikilder, særlig vindkraft, har skapt nye muligheter for serviceindustrien. En vindfarm med 30 generatorer er innenfor sikten til byen ved Scroby Sands.

Byen har en strand og to pir.

## Historie
Navnet Yarmouth viser til munningen (*mouth*) av elven Yare; den eldste formen av dette navnet er *Yernemuth*. Byen ligger like ved stedet hvor romerne anla en militærleir ved elveoset, som de kalte *Gariannonum*, senere forvansket til *Gernemwa*. Mange fiskere fra Cinque Ports trakk til stedet i angelsaksisk tid, og da normannerne erobret landet i 1066 var det 70 borgere i Yarmouth. Henrik I utnevnte en *[[reeve (England)|reeve]]* til å styre byen. I 1208 gav Johan borgerne privilegier tilsvarende de Oxford hadde. Disse ble senere forsterket i nye chartere, som bekreftet Great Yarmouths rettigheter i forhold til Little Yarmouth og Gorleston.

En latinskole ble opprettet i 1551. Den hadde tilhold i storhallen til det gamle sykehuset, som hadde blitt grunnlagt under Edvard I av Thomas Fastolfe. Den var stengt fra 1757 til 1860, men ble så gjenåpnet. I 1872 flyttet den til nye lokaler. 

I mai 1845 ble byen rammet av en katastrofe da en hengebro kollapset. 79 mennesker omkom, langt de fleste av dem barn. Under andre verdenskrig ble Great Yarmouth bombet, men det meste av den gamle byen står. Blant annet finner man en mer enn to kilometer lang bymur fra middelalderen, hvorav over 2/3 er bevart. Elleve av de atten tårnene langs muren står også. På South Quay finner man et handelshus fra 1600-tallet blant tudor, georgianske og viktorianske bygninger. Innenfor dette kaiområdet ligger et område kjent som *The Rows*, et labyrintisk sammensurium av små smug. Det var opprinnelig hele 145 smug i det lille området, men noen av disse har forsvunnet som følge av bombingen under andre verdenskrig.

## Referanser


## Litteratur
* Ferry, Kathryn (2009): «'The maker of modern Yarmouth': J. W. Cockrill» i: Ferry, Kathryn, red.: *Powerhouses of Provincial Architecture, 1837-1914*. London: Victorian Society; s. 45–58

## Eksterne lenker
* 

* Official website of Great Yarmouth Borough Council
* Great Yarmouth Area Information
Aristides Pereira

**Aristides Maria Pereira** (født 17. november 1923 på Boa Vista, død 22. september 2011 i Coimbra i Portugal) var den første president i Kapp Verde. Han regjerte fra uavhengigheten i 1975 til 1991, da han tapte det første frie presidentvalget.

## Virke
Pereira arbeidet som telegraftjenestemann. I 1947 flyttet han til Portugisisk Guinea, der han senere ble sjef for televerket.

I 1951 møtte han Amílcar Cabral og han ble engasjert i den antikolonialistiske bevegelsen. Sammen med Cabral, Fernando Fortes, Júlio de Almeida og Elisée Turpin grunnla han i 1956 Det afrikanske partiet for Guinea-Bissau og Kapp Verdes uavhengighet (PAIGC). I 1960 reiste han i eksil til Guinea og ble medlem av frigjøringsbevegelsens krigsråd.

Fra 1964 var Pereira visegeneralsekretær i PAIGC og etter at Cabral ble drept i 1973, ble han partiets generalsekretær. Da Kapp Verde ble en selvstendig stat i juli 1975, valgte nasjonalforsamlingen ham til landets første president.

Pereira var tilhenger av union med Guinea-Bissau. Han lovet demokrati da han ble valgt til president, men etter et kupp i Guinea-Bissau i 1980, slo han ned på opposisjon. Etter dette ble også partiet  Det afrikanske partiet for Kapp Verdes uavhengighet (PAICV)  opprettet i 1981, med Pereira  som leder.

Han styrte etter et marxistisk program, med nasjonalisering og jordreform. Landet ble en ettpartistat. I Pereiras presidentperiode la Kapp Verde til rette for forhandlingene om tilbaketrekking av kubansk soldater fra Angola, om selvstendighet for Namibia og presidenten hjalp Angola, Cuba, Sør-Afrika, Portugal og USA med å etablere kontakt seg imellom.

I 1990 åpnet PAICV for flerpartisystem med tanke på valg av ny nasjonalforsamling så vel som president. Pereira trakk seg som leder i PAICV og forsøkte å innta en rolle over partipolitikken. Pereira tapte det demokratiske valget i 1991 til António Monteiro.

## Se også
* Liste over Kapp Verdes presidenter

## Referanser


## Kilder
* Appiah, Kwame Anthony og Henry Louis Gates jr. (red.): *Encyclopedia of Africa*, bind 2, Oxford University Press, 2010
* Chabal, Patrick: «Lusophone Africa in historical and comparative perspective», i Patrick Chabal med David Birmingham, Joshua Forrest, Malyn Newitt, Gerhard Seibert og Elisa Silva Andrade: *A History of Postcolonial Lusophone Africa*, Bloomington: Indiana University Press, 2002
*  Lentz, Harris M.:  *Heads of States and Governments Since 1945*, Chicago: Fitzroy Dearborn, 1995
Tonehull

**Tonehull** er hull i røret på enkelte blåseinstrumenter. Ved å stenge eller åpne tonehullene, endres lengden av den svingende luftsøyla, og med det endres tonehøyden.

På noen instrumenter, eksempelvis de minste blokkfløytene, er det boret åpne hull som tildekkes med fingertuppene, mens større og mer kompliserte instrumenter, som saksofon, er utstyrt med klaffer. I tillegg finnes det instrumenter med både åpne tonehull og toneklaffer, eksempelvis klarinett og fagott

Blant moderne instrumenter er det stort sett kun treblåseinstrumenter som har tonehull, i motsetning til messingblåseinstrumentene, der tonehøyden varieres ved hjelp av ventiler eller sleide. Historiske messingblåseinstrumenter kunne være utstyrt med tonehull og klaffer, for eksempel klaffetrompet og ofikleide.
Peak District

**Peak District** er et høylandsområde i det sentrale og nordlige England. Det ligger for det meste i Derbyshire, men også innenfor Cheshire, Staffordshire samt South og West Yorkshire. Det meste av det er inkludert i **Peak District nasjonalpark**, som var den første nasjonalparken i Storbritannia. Parkgrensene ble trukket slik at man unngikk å få med byer, men Buxton er praktisk talt omringet av parken.

Området deles gjerne inn i den nordlige delen Dark Peak, hvor man finner mye myrlandskap, og den sørlige White Peak som er det mest befolkede området. Ifølge parkmyndighetene er Peak District verdens nest mest populære nasjonalpark.

White Peak er et kalksteinsområde, hvilket medfører at det er mange grotter der. Under Dark Peak finner man skifer og sandstein. Det høyeste punktet er toppen på Kinder Scout.

## Historie

Masseinntrengningen på Kinder Scout var en sivil ulydighetsaksjon som ble gjennomført i 1932, og som var et vannskille for kampanjen for nasjonalparker og fri adgang til myrheiene. 17. april 1951 ble Peak District landets første nasjonalpark.

Den første langdistanseturveien i landet er også knyttet til Peak District; Pennine Way begynner i landsbyen Edale i hjertet av området.

Mange tror at navnet Peak District kommer av ordet *peak*, som betyr «fjelltopp». Dette stemmer ikke; navnet kommer fra *[[pikterne|pict]]*, en referanse til jernalderfolket som levde i området, hvis kultur antagelig overlevde lengst nettopp i Derbyshire. Keltiske og pre-keltiske skikker og festivaler har satt spor som man fortsatt kan se.

## Eksterne lenker
* 


Fil:Dore - Hathersage Road Peak District stone 15-04-06.jpg|En av grensesteinene
Fil:Burbage Rocks 14-04-06.jpg|Burbage Rocks
Fil:Castleton, Peak District.jpg|Castleton
Fil:Dale Bottom - Hathersage 14-04-06.jpg|Dale Bottom - Hathersage
Fil:Dunford Bridge (RLH).jpg|Dunford Bridge
Fil:Hepworth Holmfirth Kirklees (RLH).JPG|Hepworth
Fil:Higger Tor 14-04-06.jpg|Higger Tor
Fil:Holmfirth 20060521(RLH).JPG|Holmfirth
Fil:Holme Village.JPG|Holme, West Yorkshire
Fil:Holme Moss Transmission Tower.JPG| Holme Moss Radio Tower
Fil:Scholes Holmfirth Kirklees (RLH).JPG|Scholes
Fil:The Rising Sun 14-04-06.jpg|The Rising Sun
Fil:Toad's Mouth 15-04-06.jpg|Toad's Mouth
Fil:Totties Holmfirth (RLH).JPG|Totties
Fil:Upper Holme Valley.JPG|Upper Holme Valley
Jens Otto Krag

**Jens Otto Krag** (1914–1978) var en dansk sosialdemokratisk politiker. Han representerte partiet Socialdemokratiet, og var Danmarks statsminister 1962–1968 og 1971–1972. Krag var en av landets mest fremtredende politikere, og særlig opptatt av EF-spørsmål.

## Karriere
Han avla eksamen som cand.polit. ved Københavns Universitet i 1940. Deretter ble han sekretær i Valutacentralen og Direktoratet for Vareforsyning. Etter krigen ble han kontorsjef i Arbejderbevægelsens Erhvervsråd.

Jens Otto Krag giftet seg med skuespilleren Helle Virkner i 1959. De fikk to barn før ekteskapet ble oppløst i 1973.

Jens Otto Krag var medlem av Folketinget fra 1947 til 1973.
* 1947–50 Handelsminister
* 1950–52 Utstasjonert som økonomisk rådgiver ved Danmarks ambassade i Washington
* 1953–57 Økonomi- og arbeidsminister
* 1957–58 Minister for utenrikshandel
* 1958–62 Utenriksminister
* 1962–68 Statsminister
* 1971–72 Statsminister
* 1971 President for Nordisk råd

Krag var en hovedkraft bak Socialdemokratiets etterkrigsprogram: *Fremtidens Danmark*.

I 1962 avløste han Viggo Kampmann som statsminister, og var en ivrig tilhenger av en aktiv dansk Europa-politikk.

I 1966 fikk Socialdemokratiet og Socialistisk Folkeparti for første gang flertall, og dannet «det røde kabinet», en sosialdemokratisk mindretallsregjering, kun med støtte fra Socialistisk Folkeparti. Det var i denne forbindelse Krag ble kjent for uttrykket: *Man har et standpunkt, til man tar et nyt*. Før valget i 1966 hadde han uttalt at han aldri ville danne regjering bare med tilslutning fra Socialistisk Folkeparti.

Etter folkeavstemningen i 1972 om medlemskap i EU (det daværende EF), overrasket Krag alle dagen etter ved å gå av som statsmininster. Han fortsatte en tid som vanlig folketingsmedlem, og underviste i politisk økonomi på Aarhus Universitet. I 1974 ble han utnevnt til EU-ambassadør i USA. 

Jens Otto Krag ble i 1966 tildelt Karlsprisen.

## Bibliografi
* *Fremtidens Danmark* (1945)
* *Ung mand fra trediverne.* Gyldendal, 1969. 
* *Kamp og fornyelse: Socialdemokratiets indsats i dansk politik 1955-71* (sammen med K.B. Andersen, 1971)
* *Dagbog 1971-72*. Gyldendal, 1973. – ISBN 87-00-08751-3
* *Travl tid, god tid*. Gyldendal, 1974. – ISBN 87-00-47611-0
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Leksikon for det 21. århundrede
Berceuse

**Berceuse** er en bånsull; en godnattsang. Ordet berceuse kommer fra fransk og betyr bånsull.

Berceuse brukes som formnavn innen klassisk musikk. En kjent berceuse er Frédéric Chopins berceuse for solo piano, opus 57. Den antagelig mest kjente bånsullen er Johannes Brahms' sang *[[Vuggesang_(Brahms)|Wiegenlied]]*, som han skrev til en ung sangerinne han kjente, Bertha Faber, i anledning fødselen av hennes andre sønn.

En typisk berceuse går i en form for tre- eller sekstakt. Tonalt er de fleste berceuser enkle, ofte hovedsakelig alternerende mellom tonika og dominant, dette fordi musikken skal ha en beroligende effekt som får unger til å sove. Uant av hvilken grunn har det vært en vanlig konvensjon å skrive berceuser i b-tonearter, f.eks går bercusene til Chopin, Franz Liszt og Mily Balakirev alle i D♭. Et unntak som bekrefter utgangspunktet er Edvard Griegs opus 38, hvor hovedtemaets toneart er G-dur, men med et mer markant mellomparti i moll med mer dramatisk preg. Her gjennomgår også hovedtemaet variasjoner i skiftende tonearter.

;Andre kjente berceuser:
* *Berceuse* av Armas Järnefeld
* *Berceuse sur le nom de Gabriel Fauré* for fiolin og piano av Maurice Ravel
* *Berceuse élégiaque* av Ferruccio Busoni
* *Berceuse* for fiolin og klaver av Gunnar Gjerstrøm
* *Berceuse* fra balletten *Ildfuglen* av Igor Stravinskij
* *Lullaby for String Quartet* av George Gershwin
Sveve over vatna

***Sveve over vatna*** er en roman skrevet av Ragnar Hovland, og er en av hans mest kjente bøker. *Sveve over vatna* er historien om en gutt som flytter fra et lite sted på Vestlandet til Bergen, for å begynne å studere på midten av 70-tallet. Boka ble utgitt av Det Norske Samlaget første gang i 1982, og har kommet i nye utgaver i 1987, 1997, 2002 og 2008. I 1997 ble den gitt ut sammen med en annen av Hovlands bøker: *[[Dr. Munks testamente]]*. Dr. Munk ble introdusert i *Sveve over vatna*, og kommer tilbake i flere av Hovlands bøker.

## Eksterne lenker

* Den ensomme flytter &ndash; Intervju med Ragnar Hovland i Studvest.
Florent Sinama-Pongolle

**Florent Sinama-Pongolle** (født 20. oktober 1984 i St. Pierre, Réunion) er en fransk fotballspiller som spiller i den skotske klubben Dundee United FC. 

## Meritter
* U17-verdensmester med Frankrike i 2001.  
* U21-landskamper 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Liverpool.no om Sinama-Pongolle
Knivskjell

* *[[Azorinus]]*
* *[[Ensatella]]*
* *[[Ensis]]*
* *[[Eosolen]]*
* *[[Laptocylindus]]*
* *[[Phaxas]]*
* *[[Solen (slekt)|Solen]]*
* *[[Solena]]*

**Knivskjell** (Solenidae) er en gruppe muslinger som er veldig lett å kjenne igjen på grunn av sine meget karakteristiske knivformede skall. Knivskjellene står loddrett ned i sanden, og bruker den velutviklete kraftige foten til å grave seg ned i sanden. De finnes fra nederste del i tidevannssonen og ned til 100 meters dyp. Knivskjell lever langs nesten hele norskekysten nord til Troms.

## Norske arter
Lommeknivskjell er det minste norske arten, og blir bare 4 cm langt. Slireskjellet er det største arten, og kan bli opptil 25 cm. 

I 1989 ble amerikansk knivskjell funnet utenfor Grimstad. Arten har blitt introdusert til et nærliggende område, og siden spredd seg til Norge på en naturlig måte; sekundær spredning. Arten finnes fra Østfold til Aust-Agder.

* Amerikansk knivskjell (*Ensis americanus*) 
* Lommeknivskjell (*Phaxas pellucidus*) 
* Slireskjell (*Ensis siliqua*) 
* Stort knivskjell (*Ensis arcuatus*) 
* Vanlig knivskjell (*Ensis ensis*) 

## Se også
* Muslinger

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Brooke Shields

**Brooke Christa Camille Shields** (født 1965) er en amerikansk skuespiller og tidligere fotomodell.

## Biografi
Shields' karriere som modell begynte på midten av 1960-tallet mens hun var barn, og hun fortsatte som suksessrik barnemodell igjennom 1970-tallet. Tidlig i 1980 (i en alder av 14) var Shields den yngste modellen som noensinne hadde opptrådt på forsiden av motebladet *[[Vogue (magasin)|Vogue]]*. Senere det samme året (da i en alder av 15) opptrådte hun i kontroversielle TV-reklamer og reklameplakater for Calvin Klein jeans. I TV-reklamen uttalte hun det berømte slagordet «Nothing comes between me and my Calvins». Da hun fylte 16, hadde Shields allerede blitt et av de mest gjenkjente fjesene i verden på grunn av sin doble karriere som provokativ motemodell og barneskuespiller.

Shields' filmkarriere begynte i 1978 da hun opptrådte i Louis Malles *[[Pretty Baby]]*, en film der hun spilte et ungt barn som bodde på bordell, og der det var flere nakenscener. På grunn av at hun bare var 12 år gammel da filmen ble lansert, og muligens bare 11 da den ble spilt inn, ble det stilt spørsmål rundt filmen angående barnepornografi. Dette ble fulgt av en noe mindre kontroversiell, men også mindre populær film, *Wanda Nevada* (1979).

Etter to år med filminnspilling påstår enkelte at Shields' mest kjente film er *[[Den blå lagune (1980)|Den blå lagune]]* (1980). Denne filmen inneholdt også nakenscener, men Shields har senere bevitnet i en amerikansk høring at det ble brukt eldre kroppsmodeller i en del av scenene. Hun er også husket for *[[Endless Love]]* (1981).

Shields la filmkarrieren på hylla for å gå på Princeton University fra 1983 til 1987, der hun fikk en grad innen fransk litteratur. 

I 1984 var Brooke Michael Jacksons date til Grammy Awards-utdelingen, og hun gikk også ut med ham en kort periode.

Shields har også opptrådt i flere TV-serier og musikaler på scenen. Hun er kanskje mest kjent fra TV-serien *[[Se opp for Susan]]* (orig. *Suddenly Susan*). Hun har også gjort gjesteopptredener i TV-seriene *[[Venner for livet]]*, *[[Et syttitallsshow]]* og *[[Two and a Half Men]]*.

## Filmografi

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Brooke Shields' fanside 
* WebMD-artikkel om Shields og hennes depresjoner
* «Regarding Ardy»: en kortfilm online med Brooke Shields
* Brooke Shields' offisielle nettside
* Foto og en biografisk profil
Jon Gelius

**Jon Gelius** (født 1964) er en norsk journalist og programleder som har vært ansatt i NRK siden 1989 som reporter, nyhetsanker, utenrikskorrespondent og redaktør.

Gelius er født i Stavanger, men vokste opp i Arendal i Agder.

startet sin journalistiske karriere i Agderposten i hjembyen Arendal. Førstegangstjenesten tilbrakte han som journalist i Forsvarets Forum. Han ble utdannet journalist ved Høgskolen i Oslo i 1988 og kom først til NRK Sørlandet i sin praksisperiode på journalisthøgskolen. Han har siden jobbet som reporter, vaktsjef og programleder i *[[Dagsnytt]]*, *[[Dagsnytt 18|Dagsnytt Atten]]*, *[[Sommeråpent]]*, Folkemøter under Stortingsvalget 2001 og *Dagsrevyen*. Han var også NRKs reporter under bryllupene til både kronprins Haakon og Märtha Louise (2001 og 2002). På slutten av 1990-tallet jobbet han en kort periode som kommunikasjonsrådgiver og partner i Dinamo PR.

I perioden 2008–2010 var Gelius ansvarlig redaktør for NRKs nyhetssendinger i radio og TV, og internett, etter en kort periode som redaktør for TV-nyhetene med ansvar for *[[Dagsrevyen]]*, *[[Kveldsnytt]]* og nyhetssendingene på NRK2. Han var korrespondent for NRK i Washington, DC  2010-2013. Jon Gelius har også vært programleder (nyhetsanker) i *Dagsrevyen*. 

I november 2017 sluttet han som nyhetsanker og begynte i NRK Sørlandet i Kristiansand. 

Han er bror til presten Einar Gelius.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Huggert

En **huggert** er en kort og bred sabel. Disse ble hovedsakelig brukt til sjøs, hovedsakelig fordi de var korte og kraftige nok til å hugge over tauverk, seilduk og treverk, men også fordi de kunne brukes i nærkamper ved bording av skip. 

Våpenet var i bruk i den britiske marine til 1936, da man annonserte at man bare ville bruke det for seremonielle situasjoner. I USA ble det sporadisk brukt helt opp til Koreakrigen på 50-tallet, men det ble ikke trent med våpenet etter 1930-årene. 

Pirater har brukt våpenet, som også lett kan brukes i skog eller til å kutte sukkerrør, siden 1600-tallet, men det er liten grunn til å tro at de utviklet våpenet. 

Våpenet er ofte å se på filmer fra piratenes glanstid, men der brukes det sjelden helt autentisk, da våpenet som ofte er i bruk, er yngre modeller enn de som var i bruk på tiden filmene henter handling fra.
Oslo Brukerforening

**Oslo Brukerforening** ble stiftet i 2002, og er en brukerorganisasjon for «aktive» stoffmisbrukere. De søker å ivareta stoffbrukernes sosiale og samfunnsmessige interesser, samt synliggjøre de forhold som preger stoffmisbrukernes sosiale, økonomiske og politiske situasjon.

Oslo Brukerforening er medlem av Velferdsalliansen.

## Eksterne lenker
Hjemmeside
United European Car Carriers

**United European Car Carriers (UECC)** er et norsk-japansk shippingfirma som frakter rundt 1,3 millioner biler i året på vegne av bilprodusentene. Firmaet eies av to firmaer; Nippon Yusen Kabushiki Kaisha og Wallenius Lines.

UECC opererer en flåte på over 22 skip. Administrerende direktør er Glenn Edvardsen og hovedkontoret er lokalisert i Oslo.

## Eksterne lenker
* UECC på Internett  (engelsk)
Mars Odyssey

**Mars Odyssey** er en amerikansk ubemannet romsonde som går i bane rundt Mars og observerer planeten. Den ble skutt opp 7. april 2001, og har kretset i bane rundt Mars siden 24. oktober 2001. 

## Mål
Fra Mars-bane skal Mars Odyssey undersøke overflaten og atmosfæren på Mars. 
Romsonden skal undersøke:
*sammensetningen av planetens overflate
*Lete etter vann, eller is like under overflaten
*Strålingsnivåer på planeten
*Fungere som viktigste reléstasjon for mars-roverne «Spirit» og «Opportunity»

## Oppdagelser
Fra sin bane rundt Mars har Odyssey gjort flere oppdagelser og observasjoner av Mars-overflaten.
### 2003
I mars 2003 kom bilder bilder tilbake av Gusev-krateret der Mars-roveren Spirit landet i 2003.

### 2006
I 2006 sendte romsonden bilder av Valles Marineris tilbake.

### 2007
Mars Odyssey sendte i juni 2007 bilder tilbake av terreng som helt tydelig har blitt endret av flytende væsker. Romsonden har også kartlagt dybden av is på den nordlige polen til Mars.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Mars Odyssey
Tom Clancy’s Rainbow Six: Critical Hour

***Tom Clancy's Rainbow Six: Critical Hour*** er et taktisk skytespill utviklet av Red Storm Entertainment, utgitt våren 2006 til Xbox og PlayStation 2. *Critical Hour* er det femte fulle spillet i *[[Rainbow Six]]*-serien.

*Critical Hour* er mer taktisk enn det foregående spillet i serien, *[[Tom Clancy's Rainbow Six: Lockdown|Rainbow Six: Lockdown]]*, som fikk sterk kritikk for å være for arkadepreget for den ellers meget realistiske serien. I *Rainbow Six*-serien styrer spilleren et antiterrorlag i aksjon, inspirert av boken *Rainbow Six* av den amerikanske forfatteren Tom Clancy.

*Critical Hour* er imidlertid også blitt sterkt kritisert. Blant annet er seks av syv av brettene gamle, fra andre spill i serien, og mange andre aspekter ved spillet antyder at det kan ha vært hastig laget.

## Eksterne lenker
* Rainbow Six-hjemmesiden
* Gamespot om ''Critical Hour''
Reduksjon

En **reduksjon** er en kjemisk reaksjon der oksidasjonstallet til et k+ atom minker. Den mest kjente reduksjonen skjer ved at et stoff mottar elektroner som vist i reaksjonen under:

S2O82- + Pb ↔ 2SO42- + Pb2+ 

Her er det S2O82- som blir redusert og det kan en se i halvreaksjonen som er vist under: 

S2O82- + 2e- ↔ 2SO42-

På venstre siden av reaksjonslikningen er Oksidasjonstallet til S = +VII og på høyre siden er oksidasjonstallet til S = +VI.

Reduksjon er det motsatte av oksidasjon.
Post-it

En **notatlapp** eller **selvklebende notatlapp**, også kjent under varemerkene **Post-it** eller **Sticky Note**, er en notisblokk med avtagbare papirblad hvor baksiden av hvert blad har en stripe med svakt klebende lim som kan gjenbrukes, slik at lappen kan festes på for eksempel et annet papir, en tavle, vegg eller lignende, uten at overflaten blir skadet av limet. Selv om notatlapper nå er tilgjengelig i et stort antall farger, former og størrelser, er de oftest kvadratiske eller rektangulære og med en gul farge. Den opprinnelige versjonen var et kanarigult kvadrat med 7,5 cm sidelengde.

## Historie
Post-it ble oppfunnet i 1968 av 3Ms Art Fry, som brukte et lim som var utviklet av forskeren Spencer Silver. Inntil 1990 (da patentet gikk ut) ble de kun produsert på 3Ms anlegg i Cynthiana, USA. Selv om andre firmaer nå produserer klebrige og gjenbrukbare notatlapper av denne typen, blir likevel brorparten av slike lapper produsert i Cynthiana.

## Varemerke
Navnet «**Post-it**» og den kanarigule fargen er registrerte varemerker for 3M. «**Sticky Note**» er et varemerke for Société Bic. Generiske navn inkluderer «**gule lapper**» og «**selvheftende notatblokk**». For å dra nytte av suksessen med merkevaren, produserer 3M andre produkter relatert til Post-it-konseptet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Michael Stipe

**John Michael Stipe** (født 4. januar 1960 i Decatur i Georgia) er opprinnelig medlem, hovedsanger og den kreative «hjernen» i det amerikanske rockebandet R.E.M.

Stipe har blitt kjent (og til tider parodiert) for den «mumlende» sangstilen tidlig i sin karriere og for sine komplekse og surrealistiske tekster, samt sin sosiale og politiske aktivisme. Stipe og de andre R.E.M-medlemmene har blitt «gudfedre» for alternativ rock og er kanskje det første bandet i sjangeren til å oppnå mainstreamsuksess.

Stipe møtte Peter Buck, Bill Berry og Mike Mills i 1980, mens han studerte fotografi og maling på University of Georgia. De grunnla R.E.M det året og ga ut sin debutsingel, «Radio Free Europe», på Hib-Tone. Sangen ble en collegeradio-suksess, og bandet signerte med I.R.S. Records for å slippe albumet *[[Chronic Town]]* og EP ett år senere.  

Den avdøde sangeren for Nirvana, Kurt Cobain, var også en av Michaels nærmeste venner. Ifølge Stipe planla de et samarbeidsprosjekt, men rakk ikke å spille inn noe før Kurt Cobain døde. Han er også gudfaren til Courtney Love og Kurt Cobains datter, Frances Bean Cobain.

Stipe er åpent homofil.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Helsetilsynet i fylket

**Helsetilsynet i fylket** var fra 2003 til 2011 en tilsynsmyndighet for helsetjeneste og helsepersonell i fylket. 

Helsetilsynet i fylket ble dannet 1. januar 2003 ved at tidligere Fylkeslegen ble innlemmet i fylkesmannsembetet. Tilsynet opptrådte som selvstendig tilsynsmyndighet kalt Helsetilsynet i fylket, faglig underlagt Statens helsetilsyn. Helsetilsynet i Oslo og Akershus dekket begge fylker.

Lovgrunnlaget for virksomheten var lov om statlig tilsyn med helsetjenesten og en rekke andre lover og forskrifter. 

Helsetilsynet i fylket 
*drev planlagt tilsyn med virksomheter
*behandlet saker om svikt i tjenestene eller hos helsepersonell (tilsynssaker)
*mottok meldinger om betydelig personskade eller forhold som kunne ført til betydelig personskade etter lov om spesialisthelsetjenesten § 3-3
*behandlet klager vedrørende manglende oppfyllelse av rettigheter i helsetjenesten.

Fra 1. januar 2012 ble Helsetilsynet i fylket nedlagt og oppgavene ble overført til Fylkesmannen.
## Referanser
Jennifer Connelly

**Jennifer Lynn Connelly** (født 12. desember 1970 i Catskill Mountains i New York) er en amerikansk skuespiller og fotomodell. For sin rolle som Alicia Nash i filmen *[[Et vakkert sinn]]* (*A Beautiful Mind*) ble Connelly tildelt en Oscar for beste kvinnelige birolle. 

Connelly fikk stor offentlig anerkjennelse for sin opptreden i fantasy-filmen *Labyrinth* (1986), hvor hun spilte Sarah, en tenåring som skulle redde broren sin Toby fra en verden av nisser. Selv om filmen var en skuffelse på amerikanske kinoer, ble den en kultklassiker blant publikum. På begynnelsen av 1990-tallet spilte Connelly i en rekke mindre populære filmer. I 1998 hadde hun en rolle i science fiction-filmen Dark City, der hun spilte mot William Hurt, Ian Richardson og Kiefer Sutherland. I 2000 opptrådte Connelly i Waking the Dead, en film basert på en roman fra 1986 med samme navn, der hun spilte en politisk aktivist drept av en bilbombe i Minneapolis mens hun kjørte chilenske flyktninger. Hun hadde rollen som Grace i dramfilmen Reservation Road med Joaquin Phoenix og Mark Ruffalo, som ble publisert i 2007. I 2008 spilte hun mot Keanu Reeves i en remake av science fiction-filmen *The Day The Earth Stood Still* fra 1951. I 2011, spilte Connelly i komedien *The Dilemma*, der hun spilte mot Vince Vaughn. 

## Personlig liv
Hennes første sønn, Kai, ble født i 1997, fra hennes forhold med fotografen David Dugan. Den 1. januar 2003, giftet Connelly seg med skuespiller Paul Bettany i en privat seremoni i Skottland. Dette parets første barn, Stellan, oppkalt etter deres venn, skuespiller Stellan Skarsgård, ble født samme år. Connelly fødte sitt tredje barn den 31. mai 2011, i New York City. Den 14. november 2005 var Connelly ambassadør for Amnesty International. Connelly dukket opp i en reklame som omhandlet det globale behovet for rent vann. Magasiner som Vanity Fair, Esquire og Los Angeles Times har rangert henne blant de vakreste kvinnene i verden.

## Referanser


## Eksterne lenker
*