open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bananflue

**Bananflue** (*Drosophila melanogaster*) er en flue i familien fruktfluer (Drosophilidae). Den er fra 1&nbsp;mm til ca.&nbsp;6&nbsp;mm lang.

Kroppen er ofte lys brun, gjerne med en mørkere bakkropp som hos noen arter har striper eller mørkere partier.  Bananfluer er små avlange, bevingede fluer. Øynene er ofte lysende og ofte røde. Eggene legges på plasser med gjærsopp, bakterier eller andre mikroorganismer. Bananfluer legger opp til flere hundre egg om dagen.  Alle fluer gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium.  

Bananfluer har blitt et mer vanlig problem i kjøkkenet etter at det ble innført tvungen kompostering i form av innsamling av matavfall i kommunene. I varme lokaler og gjerne på sommeren kan en lett få store problemer med bananfluer. Siden de legger masser av egg, kan det være vanskelig å bli kvitt dem når de først har etablert seg. Renhold og fjerning av matrester er viktig. Det kan også være forebyggende å benytte seg av lysfeller. Dette er innretninger med UV-lys som tiltrekker seg fluer. Disse blir fanget i disse lysfellene slik at de ikke kommer i maten. De fleste restauranter og storkjøkken har lysfeller for å forebygge problemer med fluer.

## Brukt i forskningen
Bananfluen *Drosophila melanogaster* er nok den best kjente arten av fruktfluene, den er mye brukt i genetiske eksperimenter, fordi:
* Den har kort reproduksjonstid.
* Den har ekstra store kromosomer i spyttkjertlene.
* Den genetisk er enkel og har fått kartlagt sitt DNA.
* Den er lett og billig å formere.

## Systematisk inndeling

* **[[Fluer]]** (Brachycera) 
** Underorden **[[Høyere fluer]]** (Cyclorrhapha); Omtrent 2&nbsp;000 arter i Norge. 
*** Gruppe **[[Aschiza]]** 
**** Overfamilien **[[Ephydroidea]]** 
***** Familien **[[Fruktfluer]]** (Drosophilidae); Det er omtrent 30 arter i Norge.
****** Bananflue *Drosophila melanogaster* 

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* www.ceolas.org
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Dally Bausen

«**Dally Bausen**» (født i 1951) var en norsk kaldblodstravhest som var ledende i sin klasse. «Dally Bausen» hadde blant annet tre seire i de norsk-svenske kaldblodslandskampene og flere norske mesterskap. På sitt beste tok «Dally Bausen» 19 seire på rad, i 1961 satte den norsk rekord med kilometertiden 1.28,6.

Hestens eier var Kåre Solberg, Askim, inntil han døde i 1958, senere Kåre Solbergs enke Marie Solberg. Kåre Solberg kjørte selv hesten så lenge han levde, seinere ble «Dally Bausen» kjørt av Per Rakkestad og Gunnar Diskerud.
U.S. Southern Command

**U.S. Southern Command** (**SOUTHCOM**) er en av de ni felles hovedkommandoene i det amerikanske forsvarsdepartementet. Kommandoen har et geografisk ansvarsområde som omfatter Sentral-Amerika, Sør-Amerika og Karibia. Hovedkvarteret ligger i Miami, Florida.

Et av SOUTHCOMs viktigste oppdrag er å bidra i USAs langvarige kamp mot narkotikasmugling fra Sør-Amerika til USA. SOUTHCOM gir logistikkstøtte til amerikanske etater som DEA, Justisdepartementet og ICE, og overvåker luftrommet og havområdet som narkotikasmuglere benytter for å transportere narkotika til USA. For dette arbeidet mottar SOUTHCOM rundt én prosent av USAs totale føderale antinarkotikabudsjett (17,8 milliarder dollar i 2000).

I tillegg er det SOUTHCOM som driver forvaringssenteret for terrorister på marinebasen Guantanamo Bay.

I likhet med de andre felles hovedkommandoene ledes SOUTHCOM av en firestjerners general som rapporterer direkte til USAs president gjennom forsvarsministeren.

## Underliggende avdelinger
SOUTHCOM er et rent stabselement og ingen operative styrker er permanent underlagt kommandoen. I stedet har SOUTHCOM et antall underliggende kommandoer, som bringer kampstyrker under SOUTHCOMs kontroll.

*U.S. Army South
*U.S. Southern Air Force/12th Air Force
*U.S. Marine Forces South
*U.S. Naval Forces Southern Command
*U.S. Special Operations Command, South
*Joint Task Force&ndash;Bravo 
*Joint Inter-Agency Task Force&ndash;East 
*Joint Task Force&ndash;Guantánamo 

## Eksterne lenker
*
Endeavour (romferge)

**«Endeavour»** (fartøybetegnelse: **OV-105**) er den siste av NASAs nå pensjonerte romferger, og ble bygget som erstatning for «Challenger» som eksploderte under oppskytning i 1986. Byggingen av «Endeavour» begynte i 1987, og romfergen ble første gang sendt opp i mai 1992 på oppdraget STS-49. Romferga ble brukt for siste gang på oppdraget STS-134 i mai 2011.

I 2020 ble SpaceX-romskipet Crew Dragon C206 navngitt etter «Endeavour».

## Ferder som «Endeavour» utførte
* STS-57 &ndash; Første ferd med Spacehab som nyttelast
* STS-77 &ndash;
* STS-89 &ndash;
* STS-88 &ndash; Opptransport av Unity og sammenkobling med Zarja 
* STS-97 &ndash; Leveranse av P6 Truss – Solar Array til Den internasjonale romstasjonen (ISS)
* STS-100 &ndash; Opptransport av Canadarm2 og montasje på ISS 
* STS-113 &ndash; *International Space Station 11A* (23. november&ndash;7. desember 2002)
* STS-111 &ndash; *International Space Station UF2* (5. juni&ndash;19. juni 2002)
* STS-67 &ndash;
* STS-118 &ndash; S5 Truss og ESP nr 3 monteres på ISS
* STS-123 &ndash; Kibō og Dextre robot-arm til ISS.
* STS-126 &ndash; Reparasjon av Solar Alpha Rotary Joints (SARJ)
* STS-119 &ndash; S6 Truss – Solar Array monteres.
* STS-127 &ndash; Leveranse av det japanske Japanese Exposed Facility til ISS
* STS-129 &ndash; EXPRESS Logistics Carriers 1, 2 leveres til ISS
* STS-130 &ndash; Leveranse av modulene «Tranquility» og «Cupola» til ISS
* STS-133 &ndash; EXPRESS Logistics Carriers 5, 1 leveres til ISS
* STS-134 &ndash; Leveranse av AMS-02 og ELC-3 til ISS

## Se også
* Liste over byggingen av ISS

## Eksterne lenker
*
Challenger

**Challenger** (norsk: *utfordrer*) kan vise til:

* Challenger (romferge), amerikansk romferge
* Cruiser Tank Challenger, britisk stridsvogn
* Challenger 1, britisk stridsvogn
* Challenger 2, britisk stridsvogn
* Dodge Challenger, amerikansk bilmodellserie
Sørli museum

**Sørli museum** er et anlegg med samling av 16 gamle bygninger samt en utescene, og ligger i Lierne kommune. Det ble i forbindelse med tusenårsskiftet valgt til kommunens tusenårssted.

En presentasjon av noen av bygningene på museet følger.

## Seterfjøset
Seterfjøset er bygget på Skåleseteren i 1952 og ble fraktet til museet i 1993. Fjøset var en gave fra Per Albin Skåle. 

## Seterstuen
Seterstuen er også fra Skåleseteren og ble bygget der i 1930. Den ble også fraktet til museet i 1993, og var også en gave fra Per Albin Skåle.

Stuen var sentral i forbindelse med Skåleseterstevnene som ble arrangert på slutten av sommeren i mange år, med friluftsgudstjenester og rømmegrøtkoking i stuen.

## Udlandsstua
Udlandsstua ble bygget i ca. 1850 på den største gården på Udland, og ble flyttet til museet i 1970. Huset var en gave fra Hildor Udland.

Kjelleren på denne bygningen var oppført med en spesiell byggemåte som gjorde at den var meget godt egnet til oppbevaring av diverse matvarer. Denne lot seg ikke bygge opp igjen da stuen ble flyttet.

Bygningen har forutenom bolighus, tidligere fungert som skolestue, butikk, danselokale og utleiebolig til tømmerhoggere og arbeidere på veianlegg.

## Fjøset
Fjøset ble bygget på Østborg i 1886 av Anders A. Arnquist, og er delt i tre enheter. 

Den ene delen var bygget for å romme husdyr, den andre bar bygget som redskaps- og arbeidsrom, mens det i midten var bolig. Under boligdelen var det opprinnelig en potetkjeller. 

Det er ikke dør fra fjøsdelen og rett ut, slik at husdyrene måtte gå gjennom boligdelen for å komme ut og inn. 

Fjøset var bebodd frem til 1930 og etter det ble det trolig bare benyttet som fjøs.

## Skogahuset
Skogahuset ble bygget på Gjertsbekken i 1930 og ble flyttet til museet i 1991. Huset var en gave fra Aud og Gunnar Totland.

Huset er bygget i to etasjer, hvor førsteetasjen ble brukt som stall og andreetasjen var husvære for arbeidere. 

## Tollbua
Tollbua er et båthus som var bygget for å oppbevare tollbåten. Den ble flyttet til museet i 1991, og huser flere båter i tillegg til tollbåten.
Evenskjer

**Evenskjer**, også stavet *Evenskjær* (nordsamisk: **Skánik**, også *Skearri*) er et tettsted og administrasjonssenteret i Tjeldsund kommune i Troms fylke. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger på østsiden av Tjeldsundet. E10 går like ved. Skånland kirke og Folkehøgskolen Nord-Norge ligger her. Til 2020 lå stedet i tidligere Skånland kommune.

## Stedet
Navnet Evenskjer er relativt nytt. Tettstedet ligger hovedsakelig på et område som tidligere tilhørte gården Skånland store. Da et postkontor ble lagt til dampskipskaien som kaltes «Skjærran», fikk det navnet Evenskjer.

Det har fra tidlige tider bodd folk på Evenskjer. Det er funnet rester etter en boplass fra yngre steinalder og det er fire gravplasser fra jernalderen. Man har også gjort funn av blant annet en øks og pilespisser i en grav fra vikingtiden.

Frem til den ble delt i fire mindre gårder i 1670 var Skånland store én gård, i 1810 ble disse fire delt videre slik at totalt 10 mindre gårder oppstod. Land- og skogbruk var hovednæringen frem til slutten av 1860-årene, da et handelssted vokste frem på Evenskjærene. Etterhvert ble handelsstedet anløpssted for kystruteskipene og et eget postkontor. Fra 1862 har Evenskjer en egen kirkegård. Frem til den nybygde kirken ble innviet 19. september 1901 ble gudstjenesten holdt i Saltdals gamle kirke, innviet 1868. Denne hadde blitt flyttet til Evenskjer da det ble bygget ny kirke i Saltdal.

Etter den første verdenskrig blomstret Evenskjer igjen, det ble bygget nye boliger rundt kirken og stedet fikk blant annet eget meieri og en bank. I 1926 ble Skånland skilt ut fra Trondenes som egen kommune og siden da ligger kommuneadministrasjonen her.

## Severdigheter
*Skånland Museum: Museet inneholder circa tusen gjenstander fra landbruk, fiske, fangst og dagligliv. Åpent etter avtale.

## Referanser


## Kilder
* Innbyggertall fra SSB
* Kart fra SSB over tettstedgrenser i Troms.
* Fra Elsa og Håkon Bruns hjemmeside, siden er brukt som kilde for artikkelen
U.S. Transportation Command

**U.S. Transportation Command** (**TRANSCOM**) er en av de ni felles hovedkommandoene i det amerikanske forsvaret. Kommandoen ble opprettet i 1987 og har ansvar for land-, luft- og sjøtransport for Forsvarsdepartementet, både i krig og fredstid.

Hovedkvarteret er lokalisert til Scott Air Force Base i Illinois.

I likhet med de andre felles hovedkommandoene ledes TRANSCOM av en firestjerners general som rapporterer direkte til USAs president gjennom forsvarsministeren.

## Underliggende avdelinger
TRANSCOM er et rent stabselement og ingen operative styrker er permanent underlagt kommandoen. I stedet har TRANSCOM tre underliggende kommandoer, som bringer operative styrker under TRANSCOMs kontroll.

Flyvåpenets *Air Mobility Command* (AMC) er TRANSCOMs lufttransportavdeling, med ansvar for å transportere passasjerer og last med fly, og tanke drivstoff til andre fly i luften. AMC har hovedkvarter på Scott flystasjon sammen med TRANSCOM.

Marinens *Military Sealift Command* (MSC) er TRANSCOMs sjøtransportavdeling og benytter en blanding av statseide og kommersielle skip for å utføre sine oppgaver: forflytning av materiell fra USA til krigssoner, forhåndsutplassering av materiell på skip rundt omkring i verdens hav, og logistikkstøtte for å gjøre operative krigsskip i stand til å operere uavhengig av havnebesøk. MSC har hovedkvarter i Washington, DC.

Hærens *Surface Deployment and Distribution Command* (SDDC) er TRANSCOMs landtransportavdeling, med ansvar for deployering og distribusjon av materiell over land. SDDC har avdelinger ved 24 havner over hele verden, og disponerer 10&nbsp;000 containere og 1350 jernbanevogner.

## Eksterne lenker
*
Sonvatnet

**Sonvatnet** (sørsamisk: *Sovnvahne*) er en innsjø i kommunene Meråker og Stjørdal i Trøndelag. Sonvatnet er delt på midten av det smale sundet Silra. Den vestre delen av innsjøen kalles Ytre Sonvatnet (eller også Vestre Sonvatnet) mens den østre delen kalles Øystre Sonvatnet.

## Fotnoter



## Referanser
Stortingets finanskomité (2005–2009)

**Stortingets finanskomité  (2005&ndash;2009)**.

Finanskomitéen har i perioden 2005&ndash;2009 disse medlemmene: 

# Marianne Aasen, (A)
# Magnar Lund Bergo, (SV)
# Svein Flåtten, (H)
# Linda Cathrine Hofstad Helleland, (H) (mens Børge Brende har permisjon fra Stortinget). Peter Skovholt Gitmark, (H) (fra 2005 til 2008)
# Gjermund Hagesæter, (Frp)
# Heikki Holmås, (SV)
# Rolf Terje Klungland, (A)
# Ulf Isak Leirstein, (Frp)
# Per Olaf Lundteigen, (Sp)
# Torgeir Eikstad Micaelsen, (A)
# Jørund Henning Rytman, (Frp)
# Reidar Sandal, (A)
# Jan Tore Sanner, (H)
# Alf E. Jakobsen (A) (mens Karl Eirik Schjøtt-Pedersen er statssekretær ved SMK)
# Lars Sponheim, (V)
# Eirin Kristin Sund, (A)
# Hans Olav Syversen, (KrF)
# Christian Tybring-Gjedde, (Frp)

## Se også
* Stortinget

## Kilder
* Finanskomitéen
Innsvatnet

**Innsvatnet** er en innsjø i Verdal kommune i Trøndelag. Den har utløp mot vest gjennom elva Inna. De viktigste tilløpselvene er Bellingsåa fra nord og Vergåa fra øst.

## Referanser
Hovsvatnet

**Hovsvatnet** er en innsjø som ligger nordvest for Moi i Lund kommune i Rogaland. Vannet får tilsig fra Rusdalsvatnet med flere i nord via Storåna, samt flere bekker. Utløpet er i sør via Moisåna til Lundevatnet. Langs nordsiden i den vestre enden av vannet ligger Drangsdalen naturreservat. Her er fin eikeskog, og muligens den vestlige grensa for gran. Terrenget rundt vannet er mange steder svært bratt.

E39 og jernbanen følger sørsiden av vannet.

Ved Lyngodden, omtrent midt på sjøens arm mot vest, ble det i 1824 begått et postran. Raneren dyttet postføreren utfor ura, men offeret overlevde og kunne avsløre gjerningsmannen. Raneren ble dømt til å «henlægges på Steile og Hjul», men dette ble omgjort til «Fæstningsarbeide på Livstid». Han ble senere benådet og satt fri etter 26 år.

## Referanser




## Eksterne lenker
* NVE, dybdekart
Unna Guovdelisjávri

**Unna Guovdelisjávri** eller **Vuolip Čoarvejávri** (svensk: *Årjep Tjårvejaure*) er en innsjø som ligger på grensen mellom Norge og Sverige. Den norske delen ligger i Narvik kommune i Nordland, den svenske ligger i Kiruna kommune i Lappland. Vannets tilløp og utløp er Čoarvejohka, som forbinder Gautelisvatnet (Guovdelisjávri) (859 moh.) med Čoarvejávri (947 moh.).  

## Fotnoter



## Referanser
Norefjorden

**Norefjorden** er en innsjø som ligger i Nore og Uvdal kommune i Buskerud. Numedalslågen renner inn lengst nord i den lange og smale sjøen og fortsetter videre sørover til Kravikfjorden. Norefjorden er uregulert, men kraftverkene Nore II og Uvdal II har utløp i nordenden av sjøen. Norefjord bru går over innsjøen mellom Norefjord og Gvåle.

Fiskebestanden består av ørret, sik, røye, abbor og ørekyt. Ørreten gyter i Numedalslågen oppstrøms Norefjorden. Stokkand, fossekall og strandsnipe hekker i ferskvannsdeltaet i nordenden av fjorden.

## Referanser
Høvringsvatnet

**Høvringsvatnet** er en innsjø i Evje og Hornnes kommune i Agder. Den er regulert som magasin for Hanefoss kraftverk. Utløpet er til Kleppslandsåna i sørøst.

## Referanser
Hallsjøen

:*For innsjøen i Hedmark se: [[Halsjøen]]*

**Hallsjøen** (svensk: *Hållsjön*, sørsamisk: *Lihpiejaevrie*) er en innsjø som ligger på grensen mellom Norge og Sverige. Den norske delen ligger i Meråker kommune i Trøndelag, den svenske ligger i Åre kommune i Jämtland. Innsjøen er regulert som magasin for Tevla kraftverk.

## Referanser
Volbufjorden

**Volbufjorden** er en innsjø som ligger sør i Øystre Slidre kommune i Innlandet.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Reinsvatnet (Lillehammer)

**Reinsvatnet** er en innsjø som ligger i Øyerfjellet og Fåberg Østfjell i Innlandet. Den ligger like øst for Hafjell. Sjøen er regulert som magasin for kraftverkene i Tyria og Mesna lenger ned i vassdraget.

## Historikk
Reinsvatnet ble bygslet fra 1660-tallet av Storhove og Sør-Hove, noen år senere også av Smestad. I 1726 ble Reinsvatnet solgt til Lars Haave og Thord Smestad ved en auksjon på Elstad i Ringebu. I 1921 anla Staten sak mot eierne med påstand om at Reinsvatnet ikke var undergitt privat eiendomsrett, dernest at kongeskjøtet kun overdro fiskeretten og ikke eiendomsretten. I 1922 ble eierne kjent eiendomsberettiget til Reinsvatnet og Staten ble ilagt saksomkostninger.

I 1978 ble det åpnet adgang for allmennheten til stangfiske mot løsning av alminnelig fiskekort for Fåberg Østfjell.

Reinsvatnet er fremdeles i privat eie, sameiet består av 4 eiere. Eidsiva Energi eide i mange år en fjerdepart i sameiet, men solgte sin andel i 2005 til en privatperson.

## Fiske og forvaltning
* Fiskearter. Sik, ørret, abbor (meget sjelden), ørekyt
* Fiskeredskap. Storruse, bunngarn, flytegarn, not, oter, stang

Forvaltningen av Reinsvatnet krever en vedvarende sterk beskatning, først og fremst av sikbestanden. Etter innførsel av storrusa har man sett en markant kvalitetsforbedring av både sik og ørret. Bærebjelken i forvaltningen er storruse- og garnfisket.

I tabellen gjengis data for fisket i 2008, herunder er ikke tatt med allmennhetens fiske som i stor grad dreier seg om ørret tatt på stang. Kilde: Eierne.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Eiernes hjemmesider reinsvatnet.no
Birtevatn

**Birtevatn** er en innsjø som ligger i Fyresdal kommune i Telemark. Den har sitt utløp mot øst gjennom Tovslielva som renner via Tovslitjønn ned til Nesvatn. Sjøen tilhører Arendalsvassdraget.

## Referanser
Kjelvatnet (Fauske)

**Kjelvatnet** (lulesamisk: *Giebnejávrre*) er en innsjø ved Sulitjelma i Fauske kommune  i Nordland. Den er regulert som magasin for Daja og Fagerli kraftverk.

## Referanser
Håen

**Håen** er en innsjø i kommunene Midtre Gauldal og Melhus i Trøndelag. Håen er regulert som magasin for Håen og Sokna kraftverk.

For å komme til Håen med bil, må en ta av østover fra E6 på Lundamo, og kjøre den ca. 2 mil lange bomvegen derfra. I tillegg er området rundt Håen og Samsjøen et fint utgangspunkt for turer nordover til Brungmarka i Klæbu, både via Rensfjellet, Kråkfjellet og Oksdalen.

## Referanser
Reinsvatnet (Sunndal)

**Reinsvatnet** er en innsjø i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Den er regulert som magasin for Aura kraftverk.
Reinsvasselva renner mot øst og er sideelv til Litldalselva.

## Referanser
Trangdalsvatn

**Trangdalsvatn** (nordsamisk: *Ávžejávri*) er en innsjø i kommunene Kautokeino og Alta i Finnmark.
Tilførselen er i hovedsak Silisjohka fra sør, og utløpet er i nord gjennom Trangdalselva og Eibyelva til Altaelva.

## Referanser
Langvatnet (Gildeskål)

**Langvatnet** (pitesamisk: *Guddumjávvre*, lulesamisk: *Gåddumjávrre*) er en innsjø i Gildeskål kommune i Nordland. Den er regulert som magasin for Sundsfjord kraftverk.

## Referanser
Almåsgrønningen

**Almåsgrønningen** er en innsjø i Høylandet kommune i Trøndelag. Gjennom Nordåa forbindes den med Storgrønningen og Orsgrønningen. Nordåa renner ut i Grungstadvatnet (12 moh.). Vassdraget fortsetter i elva Eida til Eidsvatnet (Trøndelag) (5 moh.) og videre i elva Bjøra, som renner ut i Namsen ved Rodum i Overhalla.  

## Referanser




## Eksterne lenker
* Pdf-dokument hos fylkesmannen i Nord-Trøndelag hvor Almåsgrønningen er nevnt
Finnknevatnet

**Finnknevatnet** (sørsamisk: *Saemienboelve*) er en innsjø i Vefsn kommune i Nordland. Den er regulert som magasin for Laksen kraftverk.

## Referanser
Teksdalsvatnet

**Teksdalsvatnet** er en innsjø i Bjugn kommune i Trøndelag. Den er regulert som magasin for Teksdal kraftverk.

## Referanser
Store Kobbholmsvatnet

**Store Kobbholmsvatnet** (nordsamisk: *Vuorkeljávri*) er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den er regulert som magasin for Kobbholm kraftverk.

## Referanser
Øre (innsjø)

**Øre** er en innsjø som ligger i Åseral kommune i Agder. Den er regulert som magasin for Håverstad kraftverk.

## Referanser
Akksjøen

**Akksjøen** er en innsjø i Nordre Land kommune i Innlandet. Den er regulert som magasin for Åvella kraftverk. Sjøen har utløp mot øst gjennom Akksjøelva, som lenger nede skifter navn til Åvella. Sideelva Flesa er overført til Akksjøen for magasinering gjennom en tre kilometer lang kanal kalt Flesakanalen.

## Referanser
Løvsjøen

**Løvsjøen** (også skrevet *Lauvsjøen*) er en innsjø i Lierne kommune i Trøndelag. Den ligger 539 meter over havet og har et areal på . Sjøen har utløp i nordøst til Løvsjøelva. De viktigste tilløpselvene er Kjerdelselva og Leirbekken, som begge renner inn i sørenden av sjøen.

## Referanser
Luktvatnet

**Luktvatnet** (sørsamisk: *Loektejaevrie*) er en innsjø nord i Vefsn kommune i Nordland. Vatnet ligger ved foten av Korgfjellet og Lukttinden. Europavei 6 passerer på vestsiden av vatnet. Det samiske ordet *loekte* betyr bukt eller vik, og innsjøens navn har altså ikke noe med lukt å gjøre, men henviser derimot til vatnets mange viker.

## Referanser
Osvatnet

:*For innsjøen i Sunndal med samme navn, se [[Osbumagasinet]].*

**Osvatnet** er en innsjø i kommunene Molde og Nesset i Møre og Romsdal.

## Referanser
Tysdalsvatnet

**Tysdalsvatnet** er en innsjø i kommunene Strand og Hjelmeland i Rogaland. Innsjøen ligger 40-38,2 meter over havet, og er en del av Tauelva. Den er en fjordsjø.

Riksvei 13 på strekningen mellom Tau til Hjelmeland går nordsida av innsjøen. Tidligere gikk riksveien på hele strekningen langs innsjøen, i dagen. I dag følger riksveien den nye Svotunnelen. Gamle Riksvei 13 er avstengt med bom, men det er fortsatt mulig for gående og syklende å ferdes her.

I østenden av innsjøen ligger gården Tysdal og campingplassen Tysdal Camping. Ved Tysdalsvatnets vestende ligger gården Vatne. Her finner en også Wathne feriesenter.

På sørsida av innsjøen ligger den karakteristiske fjelltoppen Reinaknuten. Åpningen mellom Reinaknuten og Lauvåsen, en fjelltopp på den andre siden av innsjøen, kalles på folkemunne for Bjørheimskjeften. Bjørheimskjeften er fra gammelt et innseilingsmerke for sjøfolk som var langt til havs og som skulle til Stavanger.

Tysdalsvatnet har fisk, deriblant ferskvannsørret, røye og ål. Tidligere undersøkelser har vist at innsjøen er «overbefolket» med fisk og det er småfisken som dominerer, selv om det også er innslag av større fisk.

Det er etablert et småkraftverk ved Bleiåna ved utløpet av Tysdalsvatnet, dette eies av Norsk Grønnkraft.

## Se også
* Liste over norske innsjøer
* Liste over innsjøer i Rogaland

## Referanser
Straumfjordvatnet

**Straumfjordvatnet** er en innsjø i Steigen kommune i Nordland. Vatnet ligger like over havnivå, og er således en poll, forbundet med Straumfjorden gjennom den rundt 100 meter lange tidevannselva Vatnstraumen. Straumfjordvatnet er en brakkvannsjø, som påvirkes av flo og fjære i Straumfjorden ved at sjøvann slippes inn Straumfjordvatnet når sjøen stiger opp til flo sjø.

Ved flo sjø er Straumfjordvatnet lett tilgjengelig for småbåter fra fjordområdene utenfor.

## Referanser
Bjørkvatnet (Lierne)

**Bjørkvatnet** (svensk: *Björkvattnet*, sørsamisk: *Såekiejaevrie*) er en innsjø som ligger på grensen mellom Norge og Sverige. Den norske delen ligger i Lierne kommune i Trøndelag. Den svenske delen er delt mellom kommunene Åre og Krokom i Jämtlands län. Den har utløp mot vest til Bjørkvasselva (*Bjørkvattsån*), som krysser igjen grensa og munner ut i Gjevsjøen, som også er delt mellom Norge og Sverige og har utløp på svensk side.

## Referanser
Hallevannet

**Hallevannet** er en innsjø som ligger i Larvik kommune i Vestfold. På det dypeste er Hallevannet 54 meter dypt.

Hallevannet har navn etter gården *Halle* som ligger ved den sydøstre enden av vannet. Navnet blir helst benyttet om den sydligste delen av vannet, hvis øvrige deler er *Tverrfjorden* i nord, *Vassbotnvannet* i nordøst og *Vestmunnvannet* i nordvest.

Fra Sørlandske Hovedvei kan en se Hallevannet, da det er en gammel rasteplass der som er lett tilgjengelig etter at den nye E18 fra Sky til Langangen ble ferdigstilt. Vannet har utløp i sør til Halleelva, hvor det er badestrand og båtslipp. Det finnes blant annet ørret og abbor i vannet. Det er også et rikt fugleliv rundt innsjøen, med blant annet måker, ender og kongeørn.

## Referanser
Herefossfjorden

**Herefossfjorden** er en innsjø som ligger i bygda Herefoss i Birkenes kommune i Agder.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Fossemvatnet

**Fossemvatnet** er en innsjø i Steinkjer kommune i Trøndelag. Den er en del av Snåsavassdraget og ligger mellom Reinsvatnet og Snåsavatnet. I tillegg til elva fra Snåsavatnet, ved Sunnan, renner også Forra (Forneselva) ut i Fossemvatnet. Utløpet er til Byaelva via Reinsvatnet.

## Fiske
Fossemvatnet har tidligere vært anadromstrekning, men nå er oppgangen av fisk hindret av et kraftverk på Byafossen. Fossemvatnet har tidligere hatt en god bestand av ørret og røye. I dag er det bra med ørret, men bestanden av røye er utsatt på grunn av utsetting av krepsedyret *Mysis relicta*. Mysisen har spredd seg ned fra Snåsavatnet. I tillegg er gjedde satt ut i vassdraget. Dette påvirker rekrutteringen av ørret. Siste arten som ble påvist i Fossemvatnet var sik. Hvordan dette påvirker vatnet er enda ukjent, men flere lovlige og ulovlige utsettinger har skapt en god del trøbbel for økologien i Fossemvatnet. Det er også registrer elvemusling i vassdraget. Både oppover i Forneselva og ved innløp fra Snåsavatnet ved Sunnan.

## Jernbanestasjon
Nordlandsbanen går langs vestsida av Fossemvatnet. Den åpnet som Hell–Sunnanbanen i 1905. Fossum stasjon ble åpnet i 1909 og endret navn til Fossemvatnet stasjon i 1915. Den ble ubetjent holdeplass i 1953 og ble helt nedlagt i 1972.
 
## Referanser




## Eksterne lenker
* Fossem - og Reinsvatnet Grunneierlag sine hjemmesider
Havvatnet

**Havvannet** (nordsamisk: *Vuolit Áhpelanjávri*) er en innsjø i Måsøy kommune i Finnmark. Den er en del av Russelvvassdraget og har utløp mot sør til Svanelva.

## Referanser
Stølsvatnet (Høyanger)

**Stølsvatnet** er en innsjø i Høyanger kommune i Sogn og Fjordane. Den er regulert som magasin for Matre M kraftverk.

## Referanser
Kjesbuvatnet

**Kjesbuvatnet** er en innsjø i Verdal kommune i Trøndelag. Den er regulert som magasin for Ulvilla kraftverk.

## Referanser
W. Sterling Cole

**William Sterling Cole** (født 18. april 1904 i Painted Post i New York i USA, død 15. mars 1987 i Washington D.C.) var en amerikansk politiker som satt i den amerikanske kongressen, senere Det internasjonale atomenergibyråets første generaldirektør 1957&ndash;1961.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Stuart Tosh

**Stuart MacIntosh** (født 1951) er en britisk trommeslager, låtskriver og vokalist kjent fra forskjellige progressive band av britisk opphav.

MacIntosh, også kjent som Tosh, spilte inn album og turnerte med mange kjente og respektable band i løpet av 1970- og 1980-tallet.

I 1973 var han med på å stifte softrockgruppa Pilot sammen med David Paton, Billy Lyall og Ian Bairnson.  To år senere ble han også medlem av Alan Parsons Project hvor han ble i to år og deltok på utgivelsene *Tales of Mystery and Imagination* og *I Robot*. Etter denne perioden gikk han til bandet 10cc, hvor han var medlem fra 1976 til 1980. I 1982 var han en kort periode innom progrockgruppen Camel som trommeslager på turnéen etter utgivelsen *[[The Single Factor]]*.

Det finnes lite informasjon om hans nåværende status siden 1982.

## Bandoversikt
* Pilot (1973–1976)
* Alan Parsons Project (1975–1977)
* 10cc (1976–1980)
* Camel (1982)

## Eksterne lenker
*
Funai Electric

**Funai Electric Co.** (船井電機) er et japansk elektronikkselskap grunnlagt i 1961. Selskapet er engasjert i utvikling, produksjon og salg av informasjons- og kommunikasjonsutstyr som internetterminaler, datautstyr, audiovisuelt utstyr, fjernsynsapparater, videospillere, DVD-spillere og annen elektronikk.

## Eksterne lenker
*
To små karer

**To små karer** er en norsk rapgruppe bestående av Nicolay Ramm og Christoffer B. Claussen.

I 2002 vant To små karer den første Melodi Grand Prix Junior-finalen, som ble avholdt i Oslo Spektrum. På den tiden hadde de en musikkstil som kan beskrives som litt grov gangsterrap, og låten het «Paybacktime».

I 2003 ga guttene fra Asker og Bærum ut sitt første album *[[Oss små imellom]]*, som inneholdt 14 låter – alle skrevet av guttene selv. Duoen reiste også rundt i landet og holdt en rekke konserter dette året.

Etter plateutgivelsen høsten 2003 gikk de fra hverandre, og deres siste låt ble en remix av Erik Byes «Tømmerkoievise» som de også spilte inn musikkvideo til.

Navnet «To små karer» kommer av at guttene på sin tid var de laveste i klassen. Da de vant Melodi Grand Prix Junior gikk de på Landøya ungdomsskole i Asker kommune.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sigvard Eklund

**Sigvard Arne Eklund** (født 1911 i Kiruna i Sverige, død 30. januar 2000 i Wien i Østerrike) var en svensk vitenskapsmann og diplomat. 

Han var Det internasjonale atomenergibyråets andre generaldirektør mellom 1961 og 1981.

Eklund tok en magistergrad i  i 1936 og en doktorgrad i 1946 ved Universitetet i Uppsala. Mellom 1937 og 1945 var han ansatt ved Nobelinstitutet for fysik. Mellom 1946 og 1956 var han forskerassistent i atomfysikk ved Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm. I 1950 ble han forskningssjef i det halvstatlige foretaket AB Atomenergi og i 1957 ble han utnevnt til teknisk direktør samme sted.

En pris tildelt av Kungliga Tekniska högskolan er oppkalt etter ham.

## Referanser


## Eksterne lenker
* In Memoriam – Nekrolog
Lysvatnet (Senja)

**Lysvatnet** (nordsamisk: *Čáhppesjávri*) er en innsjø på øya Senja i Senja kommune i Troms.

## Referanser
Tjårdavatnet

**Tjårdavatnet** (også skrevet **Kjårdavatnet**, nordsamisk: *Čoađgejávri*) er en innsjø på grensen mellom Norge og Sverige. Den norske delen ligger i Narvik kommune i Nordland, den svenske ligger i Gällivare kommune i Lappland. Det går en privat bilvei fra fylkesvei 7572 ved Skjomen til sjøen. Veien krysser grensen flere ganger.

## Fotnoter



## Referanser
Øysævatn

**Øysævatn** er en innsjø i Fyresdal kommune i Telemark, og tilhører Arendalsvassdraget. Den har tilløp fra Brårvatnet, Kjøpsvatn og en rekke mindre fjellvann. Innsjøen har utløp via Ulvsvatn til Bondalsvatn, og derfra elva Bondøl til Finndøl og ut i Dalåni.

Øysævatn er regulert som magasin for Finndøla kraftverk.

Nær Øysævatn går vandringsveien Bispevegen, og her ligger den ubetjente turisthytta Hovstøyl.

## Referanser
Skarvsvatnet

**Skarvsvatnet** er en innsjø i Nore og Uvdal kommune i Buskerud. Den ligger øst på Hardangervidda og er en del av Uvdalsvassdraget, som den er en viktig kilde for. Det ligger en demning ved utløpet men vannstanden i innsjøen er ikke regulert.

## Referanser
Store Valvatnet

**Store Valvatnet** (nordsamisk: *Vađajávri*) er en innsjø i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Den er regulert som magasin for Valvatn kraftverk.

## Referanser
Lomnessjøen

**Lomnessjøen** er en innsjø i Rendalen kommune i Innlandet. Den tilhører vassdraget Rena og ligger tre kilometer ovenfor Storsjøen.

Landskapet rundt Lomnessjøen er et fruktbart lavland med tettstedet Otnes og Ytre Rendal kirke. I årene fra 1946 til 1953 gjennomførte NVE *Rendalssenkningen*, nedreguleringen av vannstanden i Lomnessjøen med 2 fot for å øke arealet åkerland i bygda.

## Referanser
Illvatnet

**Illvatnet** er et vann som ligger i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Vannet ligger i et øde fjellområde og det går T-merket sti langs vannets østside. Stien går mellom Sota sæter og Nørdstedalsseter turisthytter.

Vannet er regulert i forbindelse med Herva kraftverk. Reguleringshøyden er mellom 1382 og 1367 moh.

## Planer for Illvatnet pumpekraftverk
Hydro Aluminium, som eier Herva kraftverk, har søkt om konsesjon for bygging av Illvatn pumpekraftverk som skal pumpe vann fra Fivlemyrane. Fivlemyrane er allerede et magasin i tilknytning til Fivlemyr kraftverk. Reguleringshøyden i Illvatn vil økes fra dagens 15 til 62 meter. Dette skal skje ved at laveste regulerte vannstand (LRV) settes ned til kote 1320. Illvatn er i dag, og vil fortsatt være, et rent senkningsmagasin. Hensikten med tiltaket er å redusere mengden vann som går utenom kraftverkene i tilknytning til Fortunreguleringen i perioder med flom, slik at vannet heller kan nyttes til vinterproduksjon. Ulempene med tiltaket er knyttet til friluftsliv i forbindelse med økt regulering.

Norges vassdrags- og energidirektorat (NVE) har gjort en samlet vurdering og ga sin innstilling til Olje- og energidepartementet den 26. juni 2014, der tiltaktet anbefales gjennomført. NVE legger vekt på at tiltaket kan gjennomføres med få store inngrep, og at det vil gi regulerbar vinterkraft. Av hensyn til landskap og friluftsinteresser om sommeren tilrår NVE at det prioriteres å fylle opp Illvatn så fort som mulig på våren.

Pumpekraftverket er planlagt i fjellet i sørøstre del av Fivlemyrane. Stasjonen er planlagt med ett vertikalt Francis pumpeaggregat med pumpeturbin. Maksimal slukeevne vil være . Kraftverket vil gi en årlig produksjon på rundt . NVE fraråder samtidig at det gis konsesjon til Hydro for å bygge Øyane kraftverk i samme vassdrag.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Breivatn (Hjartdal)

**Breivatn** (også skrevet **Breidvatnet**) er en innsjø i Hjartdal kommune i Telemark. Den har utløp til Vangsåi, som like etter løper sammen med Bjordøla og danner Hjartdøla.

Innsjøen er regulert som inntaksmagasin for Hjartdøla kraftverk. Det overføres vann til Breivatn fra Bjordøla, Gauslåsåi og Heiåi i vest og fra Kova og Tveitåi i nord.

## Referanser
Juklavatnet

**Juklavatnet** er en innsjø i kommunene Kvinnherad og Ullensvang i Vestland. Det er reguleringsmagasin for Mauranger kraftverk, med en reguleringshøyde på 90 meter. Juklavatnets naturlige utløp er mot vest til Skyrdalselva, som tidligere dannet den imponerende Skyrdalsfossen like etter utløpet fra vatnet, men etter utbyggingen av vassdraget har fossen vært tørrlagt.

## Fotnoter



## Referanser
Galtsjøen

**Galtsjøen** er en innsjø som er som en grunn utvidelse av Femundselva i kommunene Rendalen og Engerdal i Innlandet. Innløpet er gjennom Galtstrømmen som kommer fra Galthåen som igjen har innløp fra Isteren gjennom Isterfossen. Femundselva har sitt utspring fra Galtsjøen.

Sjøen er næringsrik p.g.a. dens beliggenhet umiddelbart nedstrøms Isteren og Femunden. Sjøen er fiskerik og har bestander av sik, harr, ørret, gjedde, lake og abbor. Gjennomgående er fisken av god kvalitet, men sikbestanden er de siste år blitt mer tallrik og småfallen. Sjøen betraktes som et godt fiskevann, og har norgesrekord for sik tatt på flue (4 kg).

Hele sjøen sammen med Galthåen inngår i Galtsjøen naturreservat.

## Referanser
Eidfjordvatnet

**Eidfjordvatnet** er en innsjø i Eidfjord kommune i Vestland. Den fyller hele dalen mellom Eidfjord og Øvre Eidfjord. De største tilløpselvene er Bjoreio og Veig, som begge har utspring langt inne på Hardangervidda. Utløpet er til den korte elva Eio, som renner ned til Eidfjorden.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Oppheimsvatnet

**Oppheimsvatnet** er en innsjø i Voss kommune i Vestland. Den er en del av Vossevassdraget og har utløp i vest til Vinjedalselvi. De største tilløpene er Langegjolo fra sør og Oppheimselvi fra nord.

## Referanser
Svorksjøen

**Svorksjøen** er en innsjø som ligger i Melhus og Orkland kommuner i Trøndelag. Den østlige delen ligger innenfor Melhus kommune og utgjør størstedelen av sjøen. Den vestlige delen ligger i Orkland.

Innsjøen er grunn, og vannet blir raskt varmt om våren. Ved den østre delen, på Gåsbakken, ligger ei populær badestrand. Her er det også etablert en campingplass som heter Svorksjøen camping.

Elva Skolda renner ut i Svorksjøen og danner et stort delta med tilstøtende myrområder. Svorksjøen har utløp gjennom den korte Sagelva til Svorka. Denne elva renner så ut i Orkla på Svorkmo.

## Referanser




## Eksterne lenker
Strøen

**Strøen** er en innsjø i Sør-Aurdal kommune i Innlandet og Nesbyen kommune i Buskerud. Den er den største av innsjøene i Vassfaret.

## Referanser
Lemonsjøen

**Lemonsjøen** er en innsjø i Vågå kommune i Innlandet. Den har utløp mot nord gjennom elva Grovi, ei sideelv til Tessa.

## Referanser
Rotvatnet

**Rotvatnet** (også kalt **Nervatnet**, lulesamisk: *Ruohcajávri*),  er en innsjø i Hamarøy kommune i Nordland, omtrent 8 kilometer sør for Innhavet.

Vatnet er det nederste av Sagvatnan, og ligger på samme høyde som Strindvatnet og Sandnesvatnet. Det er i sør forbundet med Strindvatnet gjennom Nerstraumen. Utløpet er til Sagelva i nordenden, som renner ned til Hopen innerst i Sagfjorden. De tre innsjøene er regulert som magasin for Sagfossen kraftverk.

E6 går langs østsiden av vatnet mellom Strindberg og grenden Tømmerneset.

## Fotnoter



## Referanser
Kovvatnet (Hjartdal)

**Kovvatnet** er en innsjø i Hjartdal kommune i Telemark. Den har utløp via elva Kova, som også er den største tilløpselva.

Innsjøen er regulert som magasin for kraftverkene Mydalen og Hjartdøla.

## Referanser
Kvilesteinsvatnet

**Kvilesteinsvatnet** er en innsjø i Vik kommune i Sogn og Fjordane. Den er regulert som magasin for Refsdal kraftverk.

## Referanser
Helgåvatnet

**Helgåvatnet** er en innsjø i Rana kommune i Nordland. Vatnet er en del av Helgåvassdraget. Det har tilsig fra Høgtuvbreen via Øvre Helgåvatnet, og drenerer via Helgåga til sjøen i Nord-Sjona.

I den øvre delen av vatnet har det inntil 1950-tallet vært gårdsdrift, mens det nå kun er 6-7 hytter rundt vatnet. Området har grunnet vanskelig tilgjengelighet mest vært brukt av lokalbefolkningen i Nordsjona som rekreasjonsområde, men etter at det ble vei til Nordsjona i 1983 er også tilreisende begynt å bruke området.

Vannet har bestander av både ørret og røye, samt en del stingsild.

## Referanser
Sæsvatn

**Sæsvatn** er en innsjø i Vinje kommune i Telemark og (ved Bjåen) Bykle kommune i Agder. Det har utløp via Bjålaupet til Breidvatn og videre til elva Otra. Sæsvatn er sammen med Breivatn regulert som magasin for kraftverkene videre nedover Otravassdraget.

På 70-tallet ble det satt ut ørekyt i vannet, og siden har ørekyten spredt seg nedover vassdraget til utslippstunnelen fra Brokke kraftverk.

## Fotnoter



## Referanser
Endestadvatnet

**Endestadvatnet** er en innsjø øst i Kinn kommune i Vestland. Vatnet har tilsig fra Lykkjebøvatnet i nord, og utløp via Storelva til Vassetevatnet.

Fylkesvei 615 følger vatnet på vestsiden.

## Referanser
Goksjø

**Goksjø** er en innsjø på ca. 3&nbsp;km² som ligger i kommunene Sandefjord og Larvik i Vestfold.

Nedbørsfeltet for Goksjø er på om lag 190&nbsp;km² og strekker seg nordover til kommunene Larvik og Tønsberg. Det spesielle med Goksjø er at de største innløpene og utløpet finnes i samme ende av innsjøen, nemlig i nord. Storelva og Skorgeelva er de største innløpselvene. Utløpselva er Hagneselva som renner i nordøstlig retning til den løper sammen med Svartåa ved Hagnes og danner Storelva som fortsetter sydover til Åsrumvannet og deretter ut i Numedalslågen.

Største dyp er 23 meter og middeldypet er 7,6 meter. Fiskearter i Goksjø: Gjedde, abbor, vederbuk, gullbust, sørv og ål. Laks og ørret kan komme opp fra Hagneselva for å gå videre opp Skorgeelva.

## Referanser
Eldrevatnet

**Eldrevatnet** er en innsjø i Lærdal kommune i Vestland. Innsjøen er regulert som magasin for Borgund kraftverk, og vannstanden varierer mellom  og  meter over havet.

På Eldrehaugen ved sørenden av vannet går fylkesgrensen mellom Vestland og Buskerud og kommunegrensen mellom Lærdal og Hemsedal. Kongevegen fra Tuv i Hemsedal til Eldrehaugen er restaurert. Langs vegen ligger fire større informasjonsinstallasjoner med historier og informasjon fra området. På Eldrehaugen informeres det om steinalder og fangstkultur. Den gamle Kongevegen er å finne inntegnet på et gammelt kart fra Hemsedal, produsert i 1849/50.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Horndalsvatnet

**Horndalsvatnet** (lulesamisk: *Tjoarvekjávrre*) er en innsjø i Sørfold kommune i Nordland.

## Referanser
Storvatnet (Åfjord)

**Storvatnet** er en innsjø i Åfjord kommune i Trøndelag. Den er regulert som magasin for Mørre kraftverk. Den sørøstre delen har navnet **Skjærbuvatnet** og er skilt fra resten av Storvatnet gjennom et rundt 40 m bredt sund.

## Referanser
Suolojávri (Lebesby)

**Suolojávri** er en innsjø i Lebesby kommune i Finnmark. Den ligger mellom Børselvfjellet i vest og Njunnás i øst, og gjennomløpes av Luoppaljohka, ei vestlig sideelv til Storelva.

## Referanser
Simskardvatnet

**Simskardvatnet** (sørsamisk: *Sijdurrienjaevrie*) er en innsjø i Hattfjelldal kommune i Nordland.

## Referanser
Aksdalsvatnet

**Aksdalsvatnet** er et vann som ligger i Tysvær kommune i Rogaland. Det går fisk i vannet og det blir drevet sportsfiske etter ørret, røye og ål.

Tettstedet Aksdal ligger på nordsiden av vannet, og E134 går på nordsiden, mens E39 går på østsiden, mellom Aksdalsvatnet og det mindre Fuglavatnet.

## Referanser
Sørkjevatn

**Sørkjevatn** er et vann som ligger i Rollag kommune i Buskerud. Den har utløp mot øst til Sørkjeåe, som renner ned til Numedalslågen.

## Referanser
Vermunden

**Vermunden** er en innsjø i Åsnes kommune i Innlandet. Vannet er delt i en mindre nordlig del og en større sørlig del av Merrasundet der fylkesvei 206 passerer på bro over.

Ved nordbredden av vannet ligger Åsnes Finnskog kirke. Like ved kirken er det kafe som serverer mat med lokalt og tradisjonsrikt preg.

I mange år er det brøytet flystripe, Vermundsjøen isflyplass, på isen like ved kirken, og hver vår arrangeres fly-in gudstjeneste som er godt besøkt.

## Referanser
Slettningen

**Slettningen** er et vann i Vang kommune i Innlandet. Den ligger i Lærdalselvas nedbørfelt og har utløp mot sør gjennom Slettningelva, som munner ut i Sula, ei av Lærdalselvas tilløpselver, ved Sankt Thomaskirken på Filefjell.

## Referanser
Flakavatnet

**Flakavatnet** er et vann som ligger i Hol kommune i Buskerud samt Ulvik kommune i Vestland. Innsjøen ligger i et pass som nesten skjærer gjennom Hallingskarvet. Innsjøen er blant de største innsjøer i Europa som ligger i overgangen til den høyalpine sone, der vegetasjonen er minimal eller fraværende og påvirkning fra permanente snøleier og breer er påtagelig.

## Flakavatnet i vitenskapelig sammenheng
Flakavatnet ble første gang sporadisk undersøkt i vitenskapelig sammenheng sommeren 1933, av Norges første professor i limnologi, Kaare Strøm. Fordi årets høyeste temperatur i vannet såvidt kom over 4&nbsp;°C (i slutten av august måned) foreslo han at innsjøen representerte en «semi-arktisk» innsjøtype. Denne betegnelsen er senere endret til «subpolar» – Flakavatn var dengang *typelokaliteten*. Innsjøen var vanskelig tilgjengelig med tungt vitenskapelig utstyr, og nettopp fordi den krever betydelig fysisk innsats, har undersøkelsene av innsjøen vært begrenset.

Vitenskapelige undersøkelser av Flakavatnet har vært tatt opp igjen fra 2002, og målinger og beregninger som Strøm gjorde har vært fulgt opp, til sammenligning. Ut ifra fotografier (blant annet i Strøm 1934) er det tydelig at breen Flakavassfonn har skrumpet betydelig, og påvirkningen av smeltevann fra denne og andre snø- og isrester må ha avtatt siden de første undersøkelser. Limnologene ved Universitetet i Oslo følger derfor innsjøen nøye, og er interessert i de fysiske, kjemiske og biologiske endringer som har skjedd, og vil kunne skje, under de foreliggende klimabetingelser.

## Referanser
Walt Disney World Golf Classic

**Funai Classic at the Walt Disney World Resort** er en golfturnering på PGA-touren som arrangeres hvert år på en av de fem mesterskapsbanene i Walt Disney World Resort i Florida. Turneringen ble spilt for første gang i 1971 under navnet *Walt Disney World Open Invitational*. Selskapet Funai Electric overtok som tittelsponsor i 2003.

## Vinnere

## Eksterne lenker
* 
* Profil på PGATOUR.com
* Nettside hos Disney
* Golf hos Disney
Pandoras eske

**Pandoras eske** (Pandoras krukke) er et uttrykk som henviser til gresk mytologi. Pandora er hovedperson i en oldgresk fortelling, gjengitt hos Hesiod i hans *[[Arbeid og dager|Verker og dager.]]* Her fortelles at hun var den første kvinnen som Hefaistos skapte av fuktig jord etter Zeus' befaling, da Prometheus hadde brakt ilden tilbake til menneskene. 

Zeus satte Athene til å undervise henne i kvinners vis; Afrodite gav henne ynde og evne til å forføre, og Hermes et lumskt sinn. Da Athena og hora'ene til sist fikk henne pyntet med gylne smykker og blomster, kalte gudene henne Pandora – gresk for «alles gave». Hun fikk en lukket krukke (feilaktig oversatt til «eske»), og Hermes førte henne til Prometheus' griske og ubegavede bror Epimetheus, som trosset Prometheus' advarsel mot å motta noen gave fra Zeus. Før den tid hadde menneskene levet uten sorg eller bry; nå åpnet Pandora sin «eske» (krukke), og all verdens ulykker steg opp av den og bredte seg over landene; håpet ble dog værende, for det rakk ikke å unnslippe før Pandora igjen fikk satt lokket på.

## Referanser
Longerakvatnet

**Longerakvatnet** er en innsjø i Bygland kommune i Agder. Den er regulert som magasin for Longerak kraftverk. Innsjøen har utløp mot vest til Longerakåni, som renner ned til Byglandsfjorden.

## Referanser
Flensjøen

**Flensjøen** er en innsjø vest for Femunden på grensen mellom Os kommune i Innlandet og Røros kommune i Trøndelag. Den ligger i Trysilvassdraget og har utløp i sør til Tverrflena, som renner via Flena og Tufsinga til Femunden. Bekkene Kampbekken, Ytre Kampbekken, Steinfjellbekken og Nordvikbekken renner til Flensjøen.

Flensjøen har en overflate på 341,4 hektar og maksimumsdybde på 20 meter. 
Middeldypet er ca 8-9 meter og totalt vannvolum er beregnet til da 30 millioner m3.

## Nedbørsfelt
Mesteparten av Flensjøen og nedbørsfeltet til sjøen ligger i Røros kommune. 
Vassdraget ligger i et fjellområde (Steinfjellet - Flenskampane - Falkfangerhøyda) hvor det er forvitringsresistente kvartsrike og kalkfattige bergarter (granitt og sandstein).
Nedbørsfeltet til Fjensjøen består av snaufjell (780 til 1292 moh) og er ca 26&nbsp;km2.
Berggrunnen i nedbørsfeltet består i hovedsak av sandstein (arkose og feltspatholdig kvartsitt) med tynnt jordsmonn og har store andeler bart fjell.
I nordre del av nedbørsfeltet (Steinfjellet) er det flere myrområder og omkring 30 mindre tjern.
I søndre del er det store områder bart fjell på nordsiden av Flenskampane.

## Referanser
Bjørnevatnet

**Bjørnevatnet**, også skrevet *Bjørnvatn* (nordsamisk: *Guvžajávri*, kvensk: *Kontiojärvi*, russisk: Контиоярви – *Kontiojarvi*) er en innsjø på grensen mellom Norge og Russland. Den er en del av hovedvannstrengen i Pasvikelva, og ligger mellom Holmfossen i nord og Trangsund i sør. Den norske delen ligger i Sør-Varanger kommune i Finnmark, mens den russiske delen ligger i Petsjenga rajon i Murmansk oblast.

## Se også
* Liste over innsjøer i Finnmark

## Referanser
Måvatn

**Måvatn** er en innsjø i Åmli kommune i Agder. Den har utløp mot sør til Harstveitbekken, ei sideelv til Gjøv.

## Referanser
Langen (Meråker)

**Langen** er en innsjø i Meråker kommune i Trøndelag. Vannet brukes til fjellfiske for de som har hytte der. 

## Referanser
Breidvatn

**Breidvatn** er en innsjø i Bykle kommune i Setesdal. Den har utløp mot sør til elva Otra. Hovedtilløpene er Bjålaupet, som kommer inn fra Sæsvatn i nord, og Kaldsåi fra vest. Breivatn er sammen med Sæsvatn regulert som magasin for kraftverkene videre nedover Otravassdraget.

## Fotnoter



## Referanser
Storvatnet (Gildeskål)

**Storvatnet** (pitesamisk: *Stuorrajávvre*, lulesamisk: *Stuorrajávrre*) er en innsjø i Gildeskål kommune i Nordland. Den er regulert som magasin for Reinskar og Sjøfossen kraftverk.

## Referanser
Nygardsvatnet

**Nygardsvatnet** er en innsjø sør for Hallingskarvet i Hol kommune i Buskerud. Sjøen er regulert som magasin for Usta kraftverk, og vannstanden styres med en demning ved utløpet og en tunnel ned til Sløddfjorden og Ustevatn. Som følge av oppdemmingen flyter Nygardsvatnet nå sammen med Bergsmulfjorden mot vest.

## Referanser
Visterflo

**Visterflo** er en innsjø som ligger i kommunene Sarpsborg og Fredrikstad i Østfold. Sammen med Ågårdselva og Mingevannet utgjør Visterflo et sideløp til Glomma, og er en del av Glommavassdraget. De to fluviale øyene Tunøya og Rolvsøy ligger på hver sin side av Visterflo. Navnet Visterflo brukes også om den korte elvestrekningen som fører vann ut av sjøen til samløpet med Glomma ved Greåker. Utløpet er noen ganger også kalt Rolvsøysund.

Ved Eidet nordøst ved sjøen munner det ut en tømmertunnel som kommer fra Vestvannet ved Isnes. Tunnelen var i bruk fram til 1985, så lenge det ble fløtet tømmer i Glomma

Sjøen ligger praktisk talt på havnivå, men tidevann når normalt ikke så langt motstrøms.

## Referanser




## Eksterne lenker
* NVE dybdekart