open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jan Lothe Eriksen

**Jan Lothe Eriksen** (født 1954) er en tidligere musiker. 

Han er siden 2013 ansatt i Safemuse - Safe Haven for  Artists, en organisasjon han også var initiativtaker av. Han var tidligere daglig leder for Riksscenen, scene for nasjonal og internasjonal folkemusikk, joik og folkedans i tiden 2007-2010.

## Liv og virke
Eriksen ble utdannet ved Rogaland Musikkonservatorium i 1978 og arbeidet senere som cellist i Stavanger Symfoniorkester, regionmusiker og musikkpedagog. Fra 1987 til 1997 arbeidet han i *Norsk Musikerforbund* (nå Musikernes fellesorganisasjon). Han var nestleder i åtte år, før han de siste par årene arbeidet som forbundssekretær. Han var også redaktør av Musikerforbundets fagblad *[[Norsk Musikerblad]]*. I 1992 &ndash;1993 var han prosjektleder for Norsk Musikantbruk i Rikskonsertene. Fra 1997 var han daglig leder i Norsk Folkemusikk- og Danselag til han tiltrådte som daglig leder i Riksscenen.

Eriksen har hatt en rekke verv i norsk musikkliv, bl.a. i Modus senter for Middelaldermusikk, Forum for norsk musikk, GRAMO, Norges Kunstnerråd, Fagutvalg for musikk i Norsk kulturråd, Kulturutvalget i Den norske UNESCO-kommisjonen, Norsk Musikkinformasjon, Sentrum Scene, Ungdomssymfonikerne og Fond for utøvende kunstnere. 

I 1993 var han sekretær for et utvalg nedsatt av Arbeidsdirektoratet som utredet arbeidsmarkedstiltak for musikere. Samme år var han engasjert av Norad og Rikskonsertene for å evaluere Norads samarbeid med Zimbabwe Union of Musicians. Innenfor Forum for Norsk Musikk var han leder og prosjektmedarbeider for *Norsk Musikkuke* (1993&ndash;96) og prosjektleder for *U-MUSIKK* (1994) – et samarbeid med NRK om tre ungdomsprogrammer. Han ledet også Forumets *Utredning om innkjøpsordningen for nye fonogram* (1998). I 1995 var han oppnevnt som referansegruppemedlem i *Norsk kulturråds utredning om Landsdelsmusikerordningen i Nord-Norge* (Mie B. Simonsen, Rapportserien nr. 1), og senere som referansegruppemedlem i kulturrådets utredning *Om folkemusikk og folkedans i det seinmoderne Noreg* (Georg Arnestad, Rapportserien nr. 27, 2001).

I 2000 var han oppnevnt som deltaker i *The Music Industry Task Team*, Department of Arts, Culture, Science & Technology, Sør-Afrika, i en spesialistgruppe for evaluering og gjennomgang av kulturpolitiske virkemidler innen musikkbransjen i Sør-Afrika etter sammenbruddet av apartheidregimet.

I 2002 var han med på utarbeidelse av rapporten *A needs analysis of the training and transmission of traditional music in university and professional level education throughout Europe* – en utredning i regi av European Network of Traditional Music and Dance ved dr. Liz Doherty. Han deltok også aktivt i lobbysamarbeidet innen SAMSTEMT! som daglig leder i Norsk Folkemusikk- og Danselag.. 

## Referanser
Allround-VM på skøyter 1955, menn

**Allround-VM på skøyter 1955, menn** ble arrangert på Dinamo stadion i Moskva, Sovjetunionen 19. og 20. februar 1955. 

Sigge Ericsson fra Sverige ble verdensmester. 

## Program

## Distansevinnere

## Sammenlagt

## Eksterne lenker
* 
*  
*  Resultater på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider.
*  Sammenlagt-medaljer og Resultater på The-Sports.org (angir kun første dag som dato for stevnet som varte i 2 påfølgende dager, og mangler Knut Tangen som kun deltok på 500 meter.)
*
Sandskarhyrna

**Sandskarhyrna** er et fjell i Stryn kommune i Sogn og Fjordane. Det har en høyde på  meter over havet.

På den nordøstlige fjellsiden ligger isbreen Nautbreen.
__NOTOC__
## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Fotnoter



## Referanser




## Eksterne lenker
* Sandskarhyrna på Peakbook.org
Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling

**Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling** (**NIFAB**) var et informasjonssenter med oppdrag fra norske helsemyndigheter. Senteret var en egen enhet under Nasjonalt forskningssenter innen komplementær og alternativ medisin (NAFKAM), og hadde i oppgave å utvikle og tilby nøytral og kvalitetssikret forbrukerinformasjon på en statlig nettportal om alternativ behandling. Formålet med dette var å gi den enkelte kunnskap til å kunne ta informerte helsevalg.

Informasjonssenteret utførte også delene av NAFKAMs oppdrag om overvåkning av nye trender i behandlingsmarkedet, samt å besvare henvendelser om alternativ behandling fra publikum, helsearbeidere og media.

NIFAB ble vedtatt opprettet i 2005 av Helse- og omsorgsdepartementet som følge av Aarbakke-utvalgets forslag om "informasjon og forskning som andre virkemidler enn rettslig regulering" i NOU 1998:21, samt Helse- og omsorgsdepartementets innstilling til dette i Ot.prop. nr 27 (2002-2003)

NIFAB var fullfinansiert av norske helsemyndigheter, og eksisterte som eget nettsted med adressen nifab.no fra 2007 til 2018. Fra 2018 ble informasjonssenteret en fullt integrert del av Nasjonalt forskningssenter innen komplementær og alternativ medisin (NAFKAM), som er underlagt Det helsevitenskapelige fakultet på UiT Norges arktiske universitet. Fra da opphørte bruken av merkenavnet "Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling" og akronymet NIFAB.

Integrasjonen var en av anbefalingene i konsulentselskapet Oxford Research's evaluering fra 2013 av den statlige forsknings- og informasjonsvirksomhetet på feltet alternativ behandling. Anbefalingen var begrunnet i at å operere med to merkenavn virket forvirrende.

På Nifabs nettsider fantes det blant annet informasjon om: 
* alternativ behandling
* pasientsikkerhet
* alternative behandlingsformer
* kreft og alternativ behandling
* forskning på effekt og sikkerhet
* NIFABs kilder og framgangsmåte for produksjon av informasjon
* lovgivningen på feltet alternativ behandling
* egenbehandling med kosttilskudd og legemidler fra naturen

I dag er innholdet i sin helhet å finne på NAFKAMs nettsider.

## Evaluering av NAFKAMs forsknings- og informasjonssvirksomhet
På oppdrag av Helsedirektoratet ble NIFAB evaluert i 2013 av konsulentselskapet Oxford Research. Hovedkonklusjonene om informasjonsvirksomheten var at «NIFAB har lagt store ressurser i å utvikle en god og informativ portal. Her har etter vårt skjønn NIFAB lykkes godt. NIFAB arbeid med å sikre kjennskap og kunnskap i befolkningen virker derimot tilfeldig og ikke satt i system» samt «Merke- og informasjonsstrategisk kan det virke mot sin hensikt å ha operere med to ”merkenavn” – NAFKAM og NIFAB. Det forvirrer mer enn det hjelper. Et nytt navn eller en sammenslåing til bruk av ett navn, er mulige løsninger som kunne vært drøftet.»

## Referanser


## Eksterne lenker
*NAFKAMs hjemmeside
Okken

**Okken** er et fjell i Lærdal kommune i Sogn og Fjordane. Toppen av fjellet er et 2,5 kilometer bredt og relativt flatt platå på rundt  til  meters høyde. Det har flere toppunkter, hvorav de to høyeste ligger lengst sør og lengst nord på fjellet. Sørtoppen er den høyeste med en høyde på  meter over havet, mens Nordtoppen ligger på  meter over havet.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Referanser
Japan–Korea-tunnelen

**Japan–Korea-tunnelen** (koreansk: , japansk: ) er en foreslått undersjøisk tunnel under Koreastredet mellom Japan og Sør-Korea.

## Historie
De første planene om en fast forbindelse over Koreastredet kom på 1930-tallet under Japans kolonisering av Korea. Planene ble seriøst vurdert under andre verdenskrig. Siden da er planene diskutert til og fra, blant annet nylig av den japanske statsminister Yasuo Fukuda.
Den sørkoreanske presidenten Lee Myung-bak har uttrykt vilje til å vurdere prosjektet, i motsetning til hans forgjenger Roh Moo-hyun.

Tidlig i 2008 ble det etablert en komite i Japan som skulle se nærmere på planene.

## Traseer
Tre hovedtraseer er vurdert i forbindelse med prosjektet. Alle tre tar utgangspunkt i det østlige punktet på Karatsu på den japanske øya Kyūshū. Planlagt endepunkt i Sør-Korea er Busan for den ene av traseene og Geoje for de andre to forslagene. Kombinasjoner av tunneler og fyllinger gjør at samlet lengde for de tre forslagene varierer fra 209 til 231 km. Dette er betydelig lengre enn Kanaltunnelen mellom Storbritannia og Frankrike under Den engelske kanal, der avstanden mellom de to endepunktene er «bare» 38 km.

## Økonomi
En tunnel vil kunne redusere transportkostnadene mellom de to landene med 30 prosent. Ytterligere økonomiske fordeler vil komme til dersom Nord-Korea åpner for en gjennomgående jernbaneforbindelse fra Sør-Korea via Russland eller Kina til Europa.

Kostnadene for bygging er beregnet til å være rundt 10 000 milliarder yen (700 milliarder kr).

## Utfordringer
En tunnel slik den er foreslått byr på mange problemer, både tekniske og sosiale. Både i Sør-Korea og Japan er det blant folk flest visse reservasjoner knyttet til at de to landene skal knyttes sammen med en tunnel, noe landets politiske ledere er sensitive i forhold til. Minnene er fremdeles sterke i Sør-Korea knyttet til den japanske koloniseringen av landet mellom 1910 og 1945.

Av andre problemer er de territorielle, blant annet knyttet til Liancourt-øyene i Japanhavet, nordøst for Koreastredet.

Blant de praktiske problemene er de ulike sporviddene jernbanen i de ulike landene benytter. I Russland benyttes andre sporvidder på jernbanen enn i Sør-Korea og i Japan.

## Referanser
Framkomiteens belønning for polarforskning

**Framkomiteens belønning for polarforskning** (tidligere **Framkomiteens Nansenbelønning**) er en akademisk utmerkelse for polarforskning oppkalt etter Fridtjof Nansen. Belønningen tildeles siden 1961 av Universitetet i Oslo. Den kan mottas av norske forskere som gjennom en avhandling eller på annen måte har gitt vesentlige bidrag til utforskning av polarområdene innen fagfeltene biologi, geografi, geofysikk, geologi eller oseanografi. Utmerkelsen har blitt utdelt årlig, enkelte år til to personer, med unntak av de årene komiteen ikke har mottatt eller blitt enige om en kandidat. I 2018 besluttet man å gå over til å dele ut prisen hvert fjerde år for å øke prisbeløpet.

*Framkomiteens Nansenbelønning* er en av flere utmerkelser som har vært knyttet til Fridtjof Nansens navn. Andre utmerkelser er den norske Nansenmedaljen for fremragende forskning, som igjen er knyttet til knyttet til Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning, og den internasjonale Nansenprisen for innsats for flyktningsaken.

## Mottakere

* 1961 – Olav Holtedahl  
* 1962 – Jonas Fjeldstad  
* 1963 – Anders Orvin  
* 1964 – Kristian Nissen  
* 1965 – Helge Ingstad  
* 1965 – Herman L. Løvenskiold  
* 1966 – Erling Sivertsen
* 1967 – Anatol Heintz
* 1968 – Asbjørn Nesheim
* 1969 – Leiv Marius Harang
* 1970 – Håkon Mosby
* 1971 – Ove Arbo Høeg
* 1971 – Johannes Lid  
* 1972 – John Olav Krog
* 1973 – Guttorm Gjessing  
* 1974 – *Ingen utdeling*  
* 1975 – Anders Omholt  
* 1976 – Jan Birger Jansen  
* 1977 – Olav Liestøl
* 1978 – Olav Eldholm
* 1979 – Per Fredrik Scholander
* 1980 – David Worsley
* 1981 – Olav Orheim
* 1982 – *Ingen utdeling*  
* 1983 – *Ingen utdeling*  
* 1984 – Kjell Henriksen
* 1984 – Jan A. Holtet
* 1985 – Arnoldus Schytte Blix
* 1985 – Odd Halvorsen
* 1986 – Nils Are Øritsland
* 1987 – *Ingen utdeling*  
* 1988 – Jenö Nagy
* 1989 – Søren H. H. Larsen
* 1990 – Arne Foldvik
* 1991 – Yngve Kristoffersen
* 1992 – Lauritz Sømme
* 1993 – Anders Elverhøi
* 1994 – Olaf I. Rønning
* 1994 – Egil Sakshaug
* 1995 – Jan Mangerud  
* 1996 – *Ingen utdeling*  
* 1997 – *Ingen utdeling*  
* 1998 – Yngvar Gjessing
* 1999 – *Ingen utdeling*  
* 2000 – *Ingen utdeling*  
* 2001 – Torkild Tveraa
* 2002 – Ola M. Johannessen
* 2003 – Asgeir Brekke  
* 2004 – Jan-Gunnar Winther  
* 2005 – Tore Vorren  
* 2006 – *Ingen utdeling*
* 2007 – John Inge Svendsen
* 2008 – Jon Y. Landvik  
* 2009 – Geir Wing Gabrielsen  
* 2010 – Karl-Arne Stokkan
* 2011 – Cecilie Mauritzen
* 2012 – *Ingen utdeling*  
* 2013 – *Ingen utdeling*  
* 2014 – Jon Ove Methlie Hagen
* 2015 – *Ingen utdeling*  
* 2016 – *Ingen utdeling*  
* 2017 – Jan Inge Faleide
* 2017 – Elin Darelius Chiche
* 2018 – *Ingen utdeling. Komiteen vedtok å dele ut prisen hvert fjerde år.*  
* 2021 – Paul Wassmann
* 2025 - Regine Hock

Kilde for mottakere 1961–2025 er Framkomiteens oversikt over tidligere utdelinger 

## Fotnoter

## Referanser
Slaget ved Virta bro

**Slaget ved Virta bro** var et slag under finskekrigen mellom Sverige og Russland. Slaget fant sted den 27. oktober 1808. Den svenske styrken under general Johan August Sandels lå i stilling ved Virta bro, nord for Idensalmi i Östra Finlands län etter å ha trukket seg tilbake etter nederlaget i slaget ved Oravais. 

Fra den 29. september til den 27. oktober var det en våpenhvile. General Sandels styrker var klart underlegne de russiske men hadde en god defensiv posisjon mellom to innsjøer sammenknyttet ved elven Koljonvirta og hans styrker hadde forberedt stillingene godt under våpenhvilen. 

Den 27. oktober skulle våpenhvilen avsluttes klokken 13, men det russiske angrepet kom litt før, muligens grunnet forskjellen mellom svensk og russisk tid. Sandels trakk tilbake styrkene på den sørlige delen av elven og de russiske styrkene angrep over den delvis ødelagte broen. De svenske styrkene gikk til motangrep og drev praktisk talt russerne i elven. Russerne trakk frem friske tropper på den sørlige siden av elven, men de forsøkte ikke noe nytt angrep. Slaget var den siste svenske seier på finsk jord.

Slaget har særlig blitt kjent for ettertiden gjennom den finske nasjonaldikteren Johan Ludvig Runebergs verk Fänrik Ståls sägner hvor et eget dikt handler om general Sandels. 

## Eksterne lenker

* Artikkel om slaget ved Virta bro (engelsk)
* Diktet «Sandels» om hans innsats i slaget ved Virta bro, fra ''Fänrik Ståls sägner'' (svensk)
Sigve Tjøtta

**Sigve Tjøtta** (født 1. mars 1930, død 28. august 2023) var en norsk professor i anvendt matematikk ved Universitetet i Bergen.

Tjøtta tok hovedfag i fysikk ved Universitetet i Oslo i 1954. I 1959 avla han doktorgraden ved samme universitet. Tjøtta ble i 1960 dosent ved Universitetet i Bergen. I 1963 ble han professor i anvendt matematikk samme sted. Han var sentral i oppbygningen av fagfeltet anvendt matematikk ved Universitetet i Bergen. Fra 1975 til 1977 var han dekan ved Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet. Han var i flere år leder av Norges almenvitenskapelige forskningsråds fagråd. 

I sin forskning arbeidet Tjøtta særlig med matematiske modeller i akustikk. Ett av interessefeltene har vært modellering av sjokkbølger i fokuserte lydfelt.

## Familie
Tjøtta kom fra Tjøtta ved Bryne, fra en bondefamilie.  Han var gift med Jacqueline Naze Tjøtta (1935-2017), som også var professor i anvendt matematikk ved Universitetet i Bergen. Nevøen Sigve Tjøtta er professor i samfunnsøkonomi, med hovedfag i matematikk.

## Utmerkelser
Kong Harald utnevnte i 2002 Tjøtta til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sin forskning.

## Referanser


## Eksterne lenker

 

*
Otto Muehl

**Otto Muehl** (født 16. juni 1925 i Grodnau (Mariasdorf) i Burgenland, død 26. mai 2013 i Portugal) var en østerriksk kunstner som er mest kjent som grunnlegger av og ubestridt leder for det autoritære Friedrichshof-kollektivet. I 1991 ble han dømt til syv års fengsel for seksuelt misbruk av mindreårige, maktmisbruk og narkotikaforbrytelser. Han uttalte siden at en rekke medlemmer av Friedrichshof-kollektivet deltok i seksuelle overgrep. Han ble løslatt i 1997 og flyttet deretter til Portugal.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Øyfjorden (Hasvik)

**Øyfjorden** (nordsamisk: *Duorppalvuotna*) er en fjord på Sørøya i Hasvik kommune i Finnmark. Den er 6,5 kilometer lang, og går nordover fra innløpet mellom Fuglberget og Ramnes inn til Nordbotn i fjordbotnen.

Fjorden deler seg i tre våger helt innerst, som regnet fra vest er: Sørbotn, Midtbotn og Nordbotn. Den største dybden i fjorden er 118&nbsp;meter ute ved munningen. Det ligger flere små øyer i fjorden, hvorav den største er Øyfjordholmen, som er 1,1 kilometer lang.

## Referanser
Friedrichshof-kollektivet

**Friedrichshof-kollektivet**, eller «**Aktionsanalytische Organisation**», var en venstreradikal  kollektivbevegelse med hovedsete i Friedrichshof i Østerrike og  avdelinger over hele Europa. Organisasjonen   ble grunnlagt i Wien i 1972  av en krets  rundt kunstneren Otto Muehl og ble oppløst i 1990.  

På det  meste bodde over 200 mennesker i senteret  i Friedrichshof og flere hundre andre i tilknyttede kollektiver først og fremst i tysktalende land. Et AA-kollektiv eksisterte kortvarig i Asker utenfor Oslo. Kollektivene ble i stor grad finansiert gjennom salg av dongeriklær i egne  utsalg og gjennom brukerbetaling på kurs i bevegelsens filosofi og praksis. 

AAOs ideologi omfattet skarp sivilisasjonskritikk med økologiske elementer, men vendte seg mot sekstiåtternes svermeri for autoritær kommunisme. Kollektivet praktiserte fri seksualitet innad og anså det monogame parforholdet som et hinder for individets selvrealisering. Man praktiserte en kollektivistisk barneoppdragelse der barna ikke skulle ha noe spesielt forhold til sine biologiske foreldre.

AAO forutsatte at individets frigjøring måtte omfatte gjenopplevelse  av traumer fra fødsel og oppvekst gjennom såkalt "Selbstdarstellung". Organisasjonens psykologiske teorier  var i stor  grad basert  på tankene til Wilhelm Reich og Arthur Janov. 

Otto Muehl var den ubestridte og sterkt autoritære lederen. Han ble i 1991 dømt til en lengre fengselsstraff for sexovergrep mot mindreårige, maktmisbruk og narkotikaforbrytelser. Otto Muehl tilstod de fleste forholdene, og har senere uttalt til Bayerischer Rundfunk at en rekke medlemmer av Friedrichshof-kollektivet deltok i seksuelt misbruk. Enkelte tidligere medlemmer har beskrevet kollektivet  som et fengsel, og gruppen blir også beskrevet som en «psychosekt».

Et av de norske medlemmene  av kollektivet var Wencke Mühleisen.

## Litteratur
* FRIEDRICHSHOF from the happening to the commune.
* Wencke Mühleisen: Kanskje det ennå finnes en åpen plass i verden.  (Gyldenal Norsk Forlag, 2015 

## Referanser
Larry James

**George Lawrence James** (1947–2008) var en amerikansk friidrettsutøver og -trener.

James vant sølv på 400 m under Sommer-OL 1968 i Mexico by. Han var også med på USAs gullag som vant 4 &times; 400 m stafett under samme OL.

## OL-medaljer
*  1968  Mexico by - **Gull** i friidrett, 4 x 400 m stafett, menn  USA
*  1968  Mexico by - Sølv i friidrett, 400 meter, menn  USA

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* MSN.FOX Sports.com 6. november 2008 kunngjøring av Larry James' bortgang.
Heaven (sang)

**«Heaven»** er en sang av den kanadiske sangeren Bryan Adams.

Den er en av de best kjente sangene til Bryan Adams, utgitt i 1984 på musikkalbumet Reckless, også utgitt som egen single. «Heaven» toppet den amerikanske US Billboard Hot 100 singlelista i 1984 og holdte posisjonen i tre uker.
Summer of ’69

**«Summer of '69»** er en av de mest kjente sangene til Bryan Adams utgitt i 1984 som en singel til hans album *[[Reckless (album)|Reckless]]*. «Summer of '69» ble en hit da den ble utgitt og er husket som en av de beste sangene fra 80-tallet.
Petar Tale

**Petar Tale** (eg. *Petar Pavicevic*, født 15. august 1947 i Montenegro) er bildende kunstner, bosatt i Norge fra 1977. Tales arbeider består av tegninger, akvareller og malerier. Motivene er figurative - landskap, personer - og abstrakte. Han har atelier i Lillestrøm og har drevet Lillestrøm kunstmuseum - Tale Art Museum i over 25 år.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Tale Art Museum
Radioimmunoterapi

**Radioimmunoterapi** (RIT) er en relativt ny behandlingsform. Ved å bruke antistoffer mot et spesielt antigen kan radioaktiv stråling gis spesifikt til celler man vil drepe. Dette kan f.eks. være kreftceller eller bakterier.

## Referanser
Run to You

**«Run to You»** er en av de best kjente sangene til Bryan Adams utgitt i 1984 som en singel til hans album Reckless. «Heaven» toppet den amerikanske singel lista Mainstream Rock Tracks i 1984 og holdte posisjonen i to uker.
Muck (Skottland)

**Muck** (skotsk gælisk: *Eilean nam Muc*) er en øy i Indre Hebridene på vestkysten av Skottland. Muck er den minste av de fire større øyene i øygruppa Small Isles, med et areal på 5,59 km². Øya ligger sørvest for Eigg, nordvest for halvøya Ardnamurchan og nordøst for Coll. Det høyeste punktet på øya er *Beinn Airein* sørvest på øya, 137 meter over havet.

Ved folketellingen i 2011 var det registrert 27 fastboende på øya. De aller fleste av disse bodde i havna *Port Mòr* sørøst på øya. Det er også et bebodd gård ved *Gallanach* nord på øya. Muck har daglig fergeforbindelse på Mallaig på fastlandet og de andre bebodde øyene i Small Isles: Eigg, Rùm og Canna/Sanday. I sommersesongen er det også båtforbindelse med Arisaig på fastlandet.

I dag brukes mye av øya til beite for sauer. Beboere bruker ull til å lage tepper og klær. Det er flere fornminner og noen fasiliteter for besøkende. De få innbyggerne betjenes av en enkelt skole, Muck Primary School & Nursery. Øya eies av MacEwen-familien. Muck er kjent for sin store bestand av sel. I farvannene rundt Muck er det mange niser.

## Etymologi
Navnet på øya kan stamme fra det gæliske ordet *Mouach*, som betyr svin. I 1785 tok James Boswell, skotsk forfatter, advokat og Samuel Johnsons biograf, dette for til at navnet på øya betydde *Sow's Island*, på norsk «Purkeøya». Det er idag antatt å referere til det høye antallet niser rundt øya, et dyr som historisk ble kalt for *mereswine*. Lairden i Boswells område mislikte dette, særlig ettersom det betydde at han ville bli referert til *Muck*, noe som også kan bety møkk og gjødsel på engelsk. Han forsøkte deretter å overtale Samuel Johnson og Boswell til at det autentiske navnet var «Isle of Munk» («Munkeøya»).

## Referanser


## Litteratur
* Boswell, James; Johnson, Samuel; Carruthers, Robert (1852): ''The journal of a tour to the Hebrides with Samuel Johnson'', LL.D. Office of the national illustrated Library.
* Haswell-Smith, Hamish (2004): ''The Scottish Islands''. Edinburgh: Canongate. ISBN 978-1-84195-454-7.
* Johnson, Samuel (1792): ''A Journey to the Western Islands of Scotland''. Edinburgh: Lawrie & Symington. s. 97.

## Eksterne lenker

* Isle of Muck website
* Isle of Muck History
Chrome Division

**Chrome Division** er et Doomsday Rocke band fra Norge dannet i 2004 av Shagrath fra *[[Dimmu Borgir]]*

Bandet startet som et sideprosjekt av Shagrath (Stian Thoresen). Forøvrig består Chrome Division av Tony White fra Minas Tirith (erstattet Lex Icon i 2005), Ricky Black fra Hot Muffins og Pål Mathiesen fra Susperia (erstattet Eddie Guz sommeren 2009). Musikalsk og stilmessig er dette bandet langt mer rock and roll-preget enn Shagraths hovedband Dimmu Borgir. Det har gitt ut 4 album via tyske Nuclear Blast som har verdensdistribusjon, alle album har nådd  solgte.

## Medlemmer
* Shady Blue  –  Vokal
* Mr.Damaged  –  Gitar
* Shagrath –  Gitar
* Tony White  –  Trommer

## Tidligere medlemmer
* Eddie Guz – Vokal
* Ricky Black –  Gitar
* Bjørn Luna  –  Bassgitar

## Diskografi
* *[[Doomsday Rock 'n Roll]]* (2006)
* *[[Booze, Broads and Beelzebub]]* (2008)
* *[[3rd Round Knockout]]* (2011)
* Infernal Rock Eternal (2014)

## Eksterne lenker
*
Namyang

**Namyang** (*Namyang-rodongjagu*) er et «rodongjagu» (arbeiderdistrikt) i fylket Onsong i provinsen Nord-Hamgyong i Nord-Korea. Distriktet ligger ved elva Tumen, og på motsatt side av elva ligger den kinesiske byen Tumen. Antatt folketall inntil 5 km fra byens sentrum er 66 000.
Yaciretá-demningen

**Yaciretá-demningen** eller *Jasyretâ-Apipé* er en dam og vannkraftstasjon i elva Paraná i det nordlige Argentina, på grensen til Paraguay. Anlegget ble ferdigstilt i 1998, etter 11 års arbeid. 

Reservoaret er på , og dammen har 20 turbiner med installert vannkraftproduksjon på maksimalt  ved full vannmengde. Årsproduksjonen er inntil cirka . Noen kilder oppgir 4&nbsp;050 MW ytelse på kraftverket. Inntil videre er dette et av verdens 15 sterkeste vannkraftverk. Gjennomstrømmingskapasiteten er inntil , hvorav 1/10 normalt slippes igjennom for kraftproduksjon.

Det har vært protester mot utbyggingen, som ga oversvømmelser som førte til flytting av  personer, mens  familier fikk gjennomslag for en gransking i 2004.

## Se også
* Esteros del Iberá, verdens nest største våtmarkssystem

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tumen (elv)

**Tumen** er en 521 km lang elv som renner ved deler av grensa mellom Kina, Nord-Korea og Russland. Elvas kilde er Paektufjellet og elva renner ut i Japanhavet ved den koreansk-russiske grensa.

## Geografi
Elva ligger nordøst i Asia. Den øvre delen av elva renner langs grensa mellom Kina og Nord-Korea, mens de siste 17 km av den renner mellom Nord-Korea og Russland før elva munner ut i Japanhavet. Elva skaper mye av den sørlige grensa av Jilin i Mandsjuria og den nordlige grensa til provinsene Nord-Hamgyong og Ryanggang i Nord-Korea. Paektufjellet på grensa mellom Kina og Nord-Korea er kilden til elva, i tillegg til elva Yalu.

Navnet på elva kommer fra det mongolske ordet *[[Tumen|tümen]]*, som betyr «ti tusen». Elva er kraftig forurenset av fabrikker i Nord-Korea og Kina, men er likevel en stor turistattraksjon i området. I Tumen i Jilin ligger det restauranter langs elva med utsikt til Nord-Korea på andre siden. Det russiske navnet *Tumannaja* som betyr «tåkete».

Viktige byer langs elva er Hoeryong, Namyang og Onsong i Nord-Korea, Tumen og Nanping i Kina. 

På kinesisk side er elva bygget ut med Songyue-demningen og Helong-demningen i fylket Helong.

## Flyktninger
Tumen har i mange år blitt benyttet av flyktninger fra Nord-Korea til Kina. De fleste flyktningene under sultkatastrofen på 1990-tallet i Nord-Korea krysset Tumen. 

Selv om elva er overvåket av militære patruljer fra Nord-Korea, blir den foretrukket fremfor Yalu som er dypere og mye bredere.

## Navneformer

## Se også
* Liste over elver i Korea

## Referanser

*Kilde: Atlas of Korea, Sung Ji Mun Hwa Co. Ltd, Gyeonggi, 2008 ISBN 978-89-390-0060-5, 93980
Tumen

**Tumen** kan vise til:

* Tumen (elv) – ei elv som danner grense mellom Folkerepublikken Kina og Nord-Korea
* Tumen (Yanbian) – et byfylke i det autonome prefekturet Yanbian i Kina
Privatsykehuset Haugesund

**Avanti Hospital AS** er et offentlig godkjent sykehus som ble etablert i 1997. PSH Avanti Hospital AS holder til i Gard Helsehus i Haugesund.

Det har avdelinger innen ortopedi, overvektskirurgi, øre nese hals kirurgi, generell kirurgi, og plastisk kirurgi. Sykehuset har konsesjon på 20 senger og opererer både dagkirurgiske og inneliggende pasienter. PSH Avanti Hospital AS avtale med alle forsikringsselskap som tilbyr helseforsikring / behandlingsforsikring .

## Eksterne lenker
* Privatsykehuset Haugesund
Schärding

**Schärding** er en by i Østerrike. Byen ligger ved elven Inn, 318 moh, 16 km sør for Passau. Schärding, som også er egen kommune, har et areal på kun 4,1 km². Den består av følgende bydeler: Allerheiligen, Brunnwies, Kreuzberg, Schärding Innere Stadt og Schärding Vorstadt.

Byen er administrativt sentrum for forvaltningskretsen (Bezirk) Schärding. 

Sammen med distriktene Ried og Braunau danner Schärding landsdelen Innviertel. Innviertel er en av fire landsdelene i distriktet Oberösterreich, de andre er Traunviertel, Hausruckviertel og Mühlviertel.
Odd Geiran

**Odd Ragnar Geiran** (født 29. november 1943) er en norsk lege og professor i medisin. 

Geiran er dr. med. og har vært tilknyttet Rikshospitalet. Han har vært en ledende skikkelse innen hjertetransplantasjoner i Norge. Geiran utførte, sammen med Tor Frøysaker, Harald Lindberg og Svein Simonsen, i 1983 den første hjertetransplantasjonen i Norden.

I 2004 mottok Geiran Nasjonalforenings hjertepris, sammen overlege Svein Simonsen. Kongen utnevnte 5. november 2008 Geiran til kommandør av St. Olavs Orden «for hans innsats for hjerte- og lungetransplanterte».

## Referanser


## Eksterne lenker
Joël Chenal

**Joël Chenal** (født 1973) er en fransk alpinist med storslalåm som spesialdisiplin. Han deltar også i slalåm.

Han oppnådde sin største triumf under OL 2006, der han tok sølv i storslalåm, sju hundredels sekunder bak gullvinneren.

I verdenscupen har Chenal hittil vunnet en konkurranse, storslalåmrennet i Alta Badia 19. desember 1999. I tillegg har han en andreplass (Yongpyong 26. februar 2000) og to tredjeplasser (Kranjska Gora 8. mars 2000 og Sölden 26. oktober 2003).

## Verdenscupseire

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Slim Shady EP

***The Slim Shady EP*** er en EP-plate fra 1997 utgitt av rapperen Eminem med det Detroit-baserte plateselskapet Web Entertainment. *The Slim Shady EP* ble gitt ut både på kassett og CD. Det ble sluppet ut i butikkene 10. desember 1997. Det er 41:14 minutt i alt på platen. Medvirkende på plata er The Bass Brothers, Denaun Porter, DJ Head, Eminem, Kuniva og DJ Rec.

## Sporliste

#«Slim Shady» (laget av Eminem)
#«Low Down Dirty» (laget av Mr. Porter og Kuniva)
#«If I Had...» (laget av DJ Rec)
#«Just Don't Give A Fuck» (laget av F.B.T. og Eminem)
#«Mommy» (laget av F.B.T. og Eminem)
#«Just the Two of Us» (laget av DJ Head)
#«No One's Iller» (laget av DJ Head og Eminem med Swift, Bizarre og Fuzz Scoota)
#«Murder, Murder» (laget av DJ Rec)
#«If I Had...» (laget av DJ Rec) («ren» versjon, ikke «mix»)
#«Just Don't Give» (laget av Mr. Porter)

Alle låtene blir framført av Eminem.

## Eksterne lenker
*
Flannan Isles

**Flannan Isles** (skotsk gælisk: **Na h-Eileanan Flannach**  er en liten øygruppe i Atlanterhavet, på vestkysten av Skottland. De er også kjent på engelsk som **Seven Hunter Islands**. Øyene ligger 34 km nordvest for *Gallan Head* på Lewis og Harris i Hebridene. 

Øyene er fordelt i tre grupper av mindre øyer. Lengst vest ligger Eilean a' Ghobha, Roairearn og Bròna Cleit. I øst ligger Eilean Mòr, Eilean Tighe, Hamasgeir, Làmh an Sgeire Mòire, Làmh a' Sgeire Bheag, Dearc na Sgeir og Gealtaire Beag. Sør for Eilean Mòr gruppen ligger Soraigh, Sgeir Toman og Sgeir Righinn. Alle disse holmene er omgitt av mindre navnløse klippeskjær.

På den største øya, Eilean Mòr, ligger et fyr. Siden dette ble automatisert i 1971 har det ikke bodd mennesker på øyene.

Flannan Isles og fyret på Eilean Mòr er kjente som åstedet for en mystisk forsvinning i 1900. Dampskipet *Archtor* passerte øyene 15. desember, og oppdaget at fyret ikke var tent. Dette ble rapportert, og da en båt med avløsningsmannskap ankom 26. desember fant de fyret tomt. Det var ikke spor av de tre fyrvokterne som hadde vært på øya, og det var tegn til at fyrbygnigen hadde blitt forlatt i all hast. Dette ga opphav til flere spekulasjoner og teorier, blant de mer fantasifulle at fyrvokterne hadde blitt tatt av et sjøuhyre eller bortført av utenlandske spioner. Den offisielle granskningen konkluderte med at de hadde blitt skylt på havet av en stor bølge.

## Referanser
Forføreren

*** Forføreren*** er en roman av den norske forfatteren Jan Kjærstad, utgitt i 1993. Boken er den første i trilogien om *Jonas Wergeland*, en moderne norsk helt, og ble fulgt av *Erobreren* (1996) og *Oppdageren* (1999).

Romanen begynner med at rikskjendisen og tv-programlederen Jonas Wergeland kommer hjem, og finner sin kone skutt og liggende på stuegulvet. Herfra gir romanen en retrospektiv opprulling av alle deler av hans liv frem til denne situasjonen.

Jonas er fremfor alt opptatt av ikke å være alminnelig. Har oppsøker steder, miljøer og situasjoner som skal hjelpe ham med dette. Av spesielle ting kan nevnes deltakelsen i gruppen *Nomade* som består av halvstuderte unge mennesker som gjennomfører hyppige nattlige vandringer i Oslos gater, noen ganger også i København med innlagt bokjakt, der de diskuterer vanskelige temaer med stor selvtillit.

Etter å ha studert både arkitektur og astronomi finner han ut etterhvert ut at TV-mediet er hans arena. Det fortelles mye om en serie han lager med tittelen «Å tenke stort» hvor han portretterer kjente nordmenn, blant andre Fridtjof Nansen, Trygve Lie og Knut Hamsun. Han vinkler portrettene på en uvanlig måte ved å trekke frem mindre kjente deler av livene deres og setter det i et spesielt perspektiv. Spesielt Hamsun blir beskrevet som meget sammensatt og annerledes enn de fleste kjenner han.

Et annet tema som går igjen i romanen er forholdet til en kusine som tilsynelatende prøver å ta livet av ham: Puffer han utenfor kaien nær en ferge i fart, stenger ham inne i en frosset snøhule. I voksen alder kommer hun med «drepende» kritikk av TV-serien hans på direkte sending.

Forfatteren har selv karakterisert sin skrivestil som «kombinasjonsestetikk», og gjennom romanen skildres fra ulike innfallsvinkler hovedpersonens liv, det norske samfunnet gjennom etterkrigstida og en rekke tilsynelatende tilfeldige faktiske opplysninger fra ulike fagfelt. Romanen låner trekk fra kriminalromanen, og har en maksimalistisk grunntone. Forfatteren Johan Harstad sier om romanen at den «er en storslått fortelling som på nokså revolusjonerende vis knytter sammen over seksti fortellinger om én og samme mann, på en måte som tvinger leseren til å revurdere sitt forhold til kausalitet»

*Forføreren* ble i en Dagbladet-serie sommeren 2006 kåret til en 
av de 25 beste romanene fra de 
siste 25 år. For den tredje av bøkene i trilogen ble Kjærstad tildelt Nordisk råds litteraturpris.

## Referanser
Galvanometer

Et **galvanometer** er et måleinstrument for styrken på elektrisk likestrøm.

I moderne utgaver fører strømmen til et utslag på en viser som dreier om en akse. Galvanometret baserer seg på den fysiske egenskapen at en strøm gjennom en leder fører til et magnetfelt rundt lederen. I tidligere galvanometre var det magneten som bevegde seg relativt til en tråd (svære gamle typer) eller en spole (nyere typer). I moderne galvanometre er det en spole som beveger seg i et fast magnetfelt. Spoler brukes for å øke magnetfeltet, og derigjennom galvanometrets følsomhet, ved at hvert enkelt tørn bidrar med sitt magnetfelt.

## Historie

I 1820 beskrev Hans Christian Ørsted at en strøm i en leder fikk et kompass til å gjøre utslag. Dette var interessant i seg selv og innebar en mulig måte å måle mengden av strøm på. Den tyske kjemikeren, fysikeren og matematikkprofessoren Johan(n) Salomo Christoph Schweigger fra Nürnberg (6. april 1779 til 6. september 1857) beskrev ved universitetet i Halle det første galvanometret den 16. september 1820. André-Marie Ampère bidro til den videre utviklingen. Spolen ble kalt *multiplikator* på grunn av den økte følsomheten. Navnet *galvanometer* ble gitt til ære for den italienske anatom og professor Luigi Galvani (9. september 1737 til 4. desember 1798), som oppfant batteriet som igjen gjorde produksjon av likestrøm mulig for første gang.

Tidlige galvanometre var påvirket av jordas magnetfelt. For noen typer var jordfeltet kraften som stilte nåla til null uten strøm (tangentgalvanometre), for andre typer virket jordfeltet forstyrrende. Følsomheten var svært viktig. For å forstørre utslaget ble det sett et speil på viserens akse og en lysstråle ble brukt for avlesning (Thompson- eller speil-galvanometer).

Muligheten for presise målinger førte til at Georg Simon Ohm (16. mars 1789 til 6. juli 1854) kunne utvikle Ohm's lov, som sier at *strøm gjennom* og *spenning over* en metallisk leder er proporsjonale størrelser, gitt en konstant temperatur.

Jordfeltet og andre magneter førte til forstyrrelser i presisjonen. I 1882 konstruerte Jacques-Arsène d'Arsonval et dreiespoleinstrument som hadde en nesten sluttet magnetisk krets med et konsentrert felt fra permanentmagneter. I tillegg til at ytre felt fikk mindre virkning, ble dreiespolen hengt opp i spiralfjærer som trengte ytterst liten kraft for dreiebevegelse. Den kommersialiserte utgaven (1888, Edward Weston) har i prinsippet ikke endret seg siden.

## Bruk
Galvanometret kan brukes til like*spenning*småling ved at det kobles i serie med en motstand. Se Voltmeter. Det ble gjennomgående brukt i såkalte *universalinstrumenter*, som i dag heller heter multimetre. For å måle vekselstrøm eller -spenning ble det brukt likerettere. For å måle motstand blir det brukt et batteri og noen få motstander i tillegg.

Følsomme galvanometre blir brukt som indikatorer i målebroer som Wheatstone-broa.

Et *dreiespoleinstrument* er et apparat for måling av elektriske størrelser (spenning og/eller strøm og/eller motstand) og som har et galvanometer som indikator.
Pío Romero Bosque

**Pío Romero Bosque** (født 1860 i Suchitoto, El Salvador, død 1935 i Managua, Nicaragua), var en salvadoransk politiker.

Fra 1. mars 1927 til 1. mars 1931 var han president i El Salvador. 

## Referanser
Gro Bakstad

**Gro Bakstad** (født 13. august 1966) er en norsk siviløkonom. Hun er konserndirektør økonomi og finans, strategi og utvikling i Posten Norge.

Bakstad ble i 2007 kåret til årets økonomileder. Hun var nummer 33 på tidsskriftet *Kapitals* oversikt over Norges hundre mektigste kvinner i 2008.

Bakstad er styreleder i Posten Forbrukerkontakt og en rekke datterselskaper av Posten Eiendom. Hun er også styremedlem i Farstad Shipping, det statlige foretaket Gassnova og IT-selskapet ErgoGroup.

Bakstad er utdannet siviløkonom og er statsautorisert revisor fra Norges handelshøyskole. Hun arbeidet som konsulent i Arthur Andersen 1990–1998, og var økonomisjef og økonomidirektør i Ocean Rig 1998–2000. Hun var seniorrådgiver i ProCorp fram til 2004 da hun ble ansatt som økonomidirektør i Posten Norge. Fra 2006 har hun vært konserndirektør økonomi og finans, strategi og utvikling.

## Referanser
Trostefaret (Oslo)

**Trostefaret** (1-51, 2-8) er en kort og bratt vei i Vestre Aker (tidl. Vindern) bydel i Oslo. Veien starter i Måltrostveien og ender i Lillevannsveien. 

Veien er som mange andre veier i området oppkalt etter en fugl (vedtatt i 1927).

## Se også
* Liste over Oslos gater

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Tina Maze

**Tina Maze** (født 1983) er en slovensk tidligere alpinist. Hun har fire VM-gull og to OL-gull, og hun vant verdenscupen sammenlagt sesongen 2012/13.

## Karriere
I januar 1999 debuterte 15-årige Maze i verdenscupen i Maribor. På samme sted oppnådde hun to år senere sin første plassering blant de ti beste. Og under storslalåmrennet i Maribor i januar 2002 kunne hun for første gang stige opp på seierspallen. Mellom oktober 2002 og oktober 2005 vant Maze fem storslalåmrenn i verdenscupen.

Under VM 2003 i St. Moritz ble hun nummer fem i storslalåm, og to år senere, under VM 2005 i Santa Caterina, kom hun på sjetteplass i Super-G og på tiende i kombinasjonsøvelsen.

Etter at hun i 2006 og 2007 oppnådde svake resultater, vant hun 2. februar 2008 i St. Moritz svært overraskende utforrennet fra startnummer 47.

Under OL 2010 i Vancouver var Maze flaggbærer for den slovenske OL-troppen under åpningsseremonien. Hun vant sølv i storslalåm og super-G.

Under VM 2011 i Garmisch-Partenkirchen tok hun sølv i superkombinasjonen, bak Anna Fenninger, og gull i storslalåm.

Under VM 2013 i Schladming ble det gull i super-G og sølv i både superkombinasjon og storslalåm, bak henholdsvis Maria Höfl-Riesch og Tessa Worley.

Maze ble olymisk mester i utfor i OL 2014 i Sotsji. Førsteplassen ble delt med Dominique Gisin, mens Lara Gut kom på tredjeplass. Maze tok også gull i storslalåm.

I VM 2015 vant hun utfor og superkombinasjonen og tok sølv i super-G. Maze kjørte et siste renn på hjemmebane i Maribor 7. januar 2017, og la opp etter det. Etter at hun la opp, ble hun ekspertkommentator for Eurosport.

## Resultater i verdenscupen i alpint

### Enkeltseire

### Sammenlagtplasseringer

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Alenka Dovžan

**Alenka Dovžan** (født 11. februar 1976 i Mojstrana) er en tidligere slovensk alpinist.

Hennes første verdenscup var også hennes mest suksessrike. 17. januar 1994 vant hun sitt eneste verdenscuprenn, super-G-rennet i Cortina d'Ampezzo. Like overraskende tok hun få uker senere bronsemedaljen i kombinasjonsøvelsen under OL 1994 i Lillehammer. Hun endte sammenlagt på 13.-plass i verdenscupen.

Dovžan oppnådde topp 10-plasseringer i samtlige disipliner, selv om hun fra slutten av 1990-årene til hun la opp i 2003 bare konsentrerte seg om de tekniske disiplinene storslalåm og slalåm.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kritiosgutten

**Kritiosgutten** (*Ephebos*) er en gresk statue som tilhører tidlig klassisk periode i antikkens greske skulptur og som er forgjengeren til de senere klassiske skulpturer av atleter. *Kritiosgutten*, eller *den kritoriske gutt*, er navngitt således ettersom den er tilskrevet Kritios som arbeidet sammen med Nesiotes (kjent for skulpturgruppen *[[Harmodius og Aristogeiton (skulptur)|Harmodius og Aristogeiton]]*) eller deres skole, fra rundt 480 f.Kr. Statuen er gjort i marmor og er betydelig mindre enn legemsstørrelse, 1,17 meter.

Den er utstilt i Akropolis' arkeologiske museum i Athen (katalognummer 698). Statuens torso ble funnet i 1865 fra utgravningene av fundamentene til Akropolis. Hodet ble funnet 23 år senere mellom museumet og Akropolisæ sørlige mur og var levninger av murstein og andre steinrester fra de siste stadier av ødeleggelser som skjedde i kjølvannet av perserkrigene. Dette faktum, og i sammenheng med analysen av statuens stil, var avgjørende for å datere statuen.

Med *Kritiosgutten* har den greske kunstneren maktet å fullføre en fullstendig forståelse av hvordan de ulike delene av kroppen fungerer i et system. Statuen støtter kroppens vekt på venstre fot mens den høyre er bøyd slik at kneet hviler. Denne posituren, kjent som kontrapost, tvinger en kjede av anatomiske hendelser når bekkenet er trykket diagonalt oppover på venstre side, høyre seteball i hvile, ryggraden krever en «S»-kurve, og skuldrenes linje tipper mot venstre for å motvirke funksjonen til bekkenet. I de klassiske studiene tilhører dette til «Polykleitos’ kanon» og hans elever.

Statuen satte reglene for senere skulptører som Praxiteles og Lysippos. Men den senere ponderasjon er mer fremhevet positur enn hva som vises med *Kritiosgutten*.

*Kritiosgutten* framviser et antall andre kritiske nyvinninger som atskiller den fra den arkaiske kouroi fra 600- og 500-tallet f.Kr. som brola dens veg. Den muskulære og skjelettstrukturen er avbildet med utvungen livaktig og naturtro nøyaktighet, med brystkassen naturlig utvidet som ved den trekker pusten, med en avslappet holdning og med hofter som er tydelig smalere. Som en endelig forgjenger til den klassiske perioden har det arkaiske smilet blitt erstattet med en nøyaktig gjengivelse leppene og det alvorlige og strenge uttrykket som karakteriserte overgangsperioden, eller den strenge stil fra den arkaiske til den klassiske periode. Statuen ble skapt på den samme tid som Akropolis’ blonde kouroshode og statuegruppen Harmodius og Aristogeiton. Et godt eksempel som sammenligning er en Ephebos i den sicilianske museet i Agrigento.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Der Kritios-Knabe Frontal (tysk)
* Der Kritios-Knabe Fra siden (tysk)
* Acropolis Sculptures
David Wijnveldt

**David Wijnveldt** (født 15. desember 1891 i Jember på Java, død 28. mars 1962 i  Zutphen) var en nederlandsk fotballspiller som deltok i de olympiske lekene i 1912 i Stockholm.

Wijnveldt vant en olympisk bronsemedalje i fotball under OL 1912 i Stockholm. Han spilte på det nederlandske fotball-landslaget som kom på tredjeplass i OL-turneringen bak Storbritannia og Danmark. Nederland spilte fire kamper i turneringen, i første runde vant de over Sverige med 4-3 og i kvartfinalen beseiret de Østerrike med 3-1. De tapte semifinalen mot Danmark med 1-4. I bronsefinalen som ble spilt den 4. juni møtte de Finland som de vant over med 9-0.

## OL-medaljer
* 1912  Stockholm -  Bronse i fotball (Nederland)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den demokratiske front for gjenforening av fedrelandet

**Den demokratiske front for gjenforening av fedrelandet** ble etablert 22. juli 1946 og er en enhetsfront i Nord-Korea som er ledet av Koreas arbeiderparti. Opprinnelig ble fronten kalt for **North Korean Fatherland United Democratic Front**. Partiet er også kjent som **Fedrelandsfronten**. Landets tre politiske partier, Koreas arbeiderparti, Koreas sosialdemokratiske parti og Chondoistiske Chongupartiet deltar alle i den felles fronten, men det meste av den politiske makten ligger hos Koreas arbeiderparti. Andre medlemmer i fronten er sosiale organisasjoner, ungdomsgrupper som den koreanske avdelingen av den internasjonale pioneerbevegelsen, Kim Il-sungs sosialistiske ungdomsforbund, den koreanske demokratiske kvinnebevegelsen og nordkoreansk Røde Kors. Alle kandidater som vil stille til valg må være medlem av fronten og blir valgt ut til valgene uten motkandidater.

## Se også
*Nationale Front

## Referanser


## Kilder
*Country Reports on Human Rights Practices Besøkt 8. november 2008
*Democratic Front for the Reunification of the Fatherland Besøkt 8. november 2008
Chondoistiske Chongupartiet

**Chondoistiske Chongupartiet** (eller **Ch'ŏngu**, navnet betyr *de unge vennenes og den himmelske veiens parti*) er et politisk parti Nord-Korea, etablert 5. februar 1946.

Partiets ideologi baserer seg på chondoisme og det ble etablert av Kim Tarhyŏn. Partileder er Ryu Mi-yŏng.

Etter valget til Den øverste folkeforsamlingen 22. april 1990 fikk partiet 3,2 prosent av de 687 plassene. Partiet deltar sammen med Koreas arbeiderparti og Koreas sosialdemokratiske parti i Den demokratiske front for gjenforening av fedrelandet, som i realiteten styres av arbeiderpartiet. 

## Litteratur
* Lankov, Andrei N., *The Demise of Non-Communist Parties in North Korea (1945–1960)*, published in Journal of Cold War Studies 2001:1, p. 103-125.
Bretton Woods-systemet

**Bretton Woods-systemet** var et sett med regler og institusjoner som ble initiert under en konferanse i Bretton Woods, USA i juli 1944. Bretton Woods-systemet etablerte regler for kommersielt og finansielt samvirke mellom verdens ledende industriland og er det første eksemplet på en fremforhandlet avtale som dekker finans- og valutaforhold mellom en rekke uavhengige nasjoner.

Totalt 730 delegater fra de 44 allierte nasjonene kom sammen i juli 1944 til De forente nasjoners monetære og finansielle konferanse, med den hensikt å skape et grunnlag for stabilitet i finans- og pengepolitikken når den andre verdenskrig engang ville være over. Etter tre ukers forhandlinger ble «Bretton Woods-avtalene» undertegnet mot slutten av juli 1944. Formannen for den norske delegasjonen til konferansen var Wilhelm Keilhau.

Ved etableringen av et system med regler, institusjoner og prosedyrer for å regulere det internasjonale finanssystemet, stiftet planleggerne ved Bretton Woods Den internasjonale bank for gjenoppbygging og utvikling (IBRD) (nå en del av Verdensbanken) og Det internasjonale pengefondet (IMF). Disse institusjonene startet sin virksomhet året etter, i 1945, etter at det nødvendige antall land hadde ratifisert avtalene.

Den viktigste effekten ved Bretton Woods-systemet var en forpliktelse for hvert av de deltakende land til å føre en pengepolitikk som opprettholdt en fast vekslingskurs (±1%) for sin valuta målt i forhold til gull, samt IMFs evne til å tre støttende til ved midlertidige avvik i betalingsbalansene landene imellom. Systemet kom under økende press mot slutten av 1960-tallet og kollapset i 1971 da USA suspenderte den faste vekslingskursen mellom dollar og gull. 

## Referanser


## Litteratur
*
*

## Eksterne lenker
* Bretton Woods System, av professor Benjamin Cohen, University of California, Santa Barbara (engelsk) 
* The Gold Battles Within the Cold War (PDF) av Francis J. Gavin (2002) (engelsk)
* BBC om Bretton Woods-konferansen (engelsk)
Koreas sosialdemokratiske parti

**Koreas sosialdemokratiske parti** er et politisk parti i Nord-Korea. Partiet er formelt sosialdemokratisk, og fikk 51 av 687 mandater i Den øverste folkeforsamlingen i 2009. Partiet er ett av tre som tillates i landet og inngår i Den demokratiske front for gjenforening av fedrelandet, som i realiteten styres av Koreas arbeiderparti. Derfor er Koreas sosialdemokratiske parti i virkeligheten et såkalt blokkparti i den totalitære ettpartistaten.

Partiet ble etablert den 3. november 1945 som Koreas demokratiske parti, men myndighetene overtok kontrollen over de nordkoreanske avdelingene. I Sør-Korea ble partiet et ledende opposisjonsparti. I januar 1981 byttet partiet navn til det nåværende. Under den kalde krigen hadde partiet noe kontakt med Liberal-Demokratische Partei Deutschlands, et tilsvarende blokkparti i Øst-Tyskland.

Partileder er Kim Yong-dae.

## Referanser


## Eksterne lenker
*