Norsk Målungdom

**Norsk Målungdom** (forkortet **NMU**) er en norsk ungdomsorganisasjon som kjemper for å forsvare og fremme det nynorske skriftspråket og de norske dialektene. Norsk Målungdom er ungdomsoganisasjon for Noregs Mållag. Organisasjonen ble stiftet i 1961 som Noregs Student- og Elevmållag (NSEM), og var opprinnelig uavhengig av Noregs mållag. I 1969 inngikk NSEM og Noreg mållag en samarbeidsavtale som gjorde NSEM til ungdomslaget til mållaget og i 1972 byttet organisasjonen navn til Norsk Målungdom (NMU). Norsk Målungdom har ikke hatt like stor  kontinuitet i lederskapet og medlemsmasse som Noregs Mållag har hatt. Fordi organisasjonen ofte inntar mer radikale eller kontroversielle standpunkt i målpolitiske spørsmål, har gjort at det til tider har vært vanskelig for de to organisasjonene å samarbeide. Uenighet om hva og hvorfor målreisinga skal være, om og hvordan målrørsla bør stille seg til spørsmål som faller utenfor det vi umiddelbart kan regne som «målsak» – for eksempel tilknytning til EU – og turbulens innad i NSEM/NMU, har ført til at forholdet i perioder har vært direkte fiendtlig. Norsk Målungdom har om lag 1300 medlemmer (2023).  Tidligere har NMU støttet parter på den ytre venstresiden, men de er i dag politisk uavhengig. NMU har hovedkontor i Oslo. Siden 2001 har Norsk Målungdom delt ut Dialektprisen.

## Historie
Det opprinnelige navnet reflekterte organisasjonsstrukturen på 1960- og 1970-tallet, da Norsk Målungdom for det meste bestod av såkalte student- og elevmållag ved gymnas, høyskoler og universitet. Selv om Noregs Elev- og Studentmållag ikke ble stiftet før i 1961, hadde det vært forsøk på organisert målarbeid for ungdom i mange tiår allerede flere steder i landet. Målvinarlaget (målvenn-) ved lærerskolen på Stord, som ble stiftet i 1877, kan regnes som det første eksemplet på organisert målarbeid blant ungdom. I tiden som fulgte ble det stiftet lag ved en rekke andre lærerskoler, blant annet i Troms og Elverum. Tanken på å forene disse enkeltlagene i en nasjonal ungdomsorganisasjon, ble likevel ikke aktuell før langt ut på 1900-tallet. Dette er en klar parallell til arbeidet med å samle de enkelte mållagene til Noregs Mållag, som også var vanskelig på grunn av den historiske motviljen mot sentralisme lokale enheter i målrørsla tradisjonelt har fremvist.

Stiftelsesmøtet i Noregs Student- og Elevmållag (NSEM) ble avholdt på Vinstra 3. august 1961, torsdagen før landsmøtet i Noregs Mållag begynte. NSEM ble ønsket velkomne i Noregs Mållag. Forholdet til Noregs Mållag ble først formelt avklart i 1969. De første årene var kjennetegnet av svak samordning lagene imellom. Fra 1967/68 fikk NSEM egne årsmøter. Frem til 1968 var Studentmållaget i Oslo det ledende laget, og sentralstyret holdt til i Oslo. I 1968 ble ledelsen flyttet til Studentmållaget i Bergen, for så å vende tilbake til SmiO i 1970. NSEM ble aldri noen sterk organisasjon, og ble først og fremst sett på som et samordningsorgan. I 1972 ble ledelsen igjen flyttet fra Oslo til Bergen, der den ble værende frem til høsten 1977. Da flyttet sentralstyret til Oslo, og fikk permanent skrivarstove (*sekretariat*) og en fast ansatt skrivar (generalsekretær).

Deretter var det duket for intern strid mellom tilhengere av de *nasjonale* og *sosiale* linjene i norsk målreising da tufta (prinsipprogrammet) var oppe til diskusjon fra 1974 til 1976. Striden bar preg av dominans fra AKP(m-l) på den nasjonale siden og SV på den sosiale siden, men var også en strid mellom sentralstyret, som hadde sete i Bergen, og som stod på den nasjonale linjen og ville at formålet skulle være «nynorsk som einaste riksmål», og Studentmållaget i Oslo, som stod fast på folkemålslinjen. *Ettspråkslinjen* vant frem, men selve formuleringen ble et kompromiss der det het at «NMU arbeider for full språkleg frigjering for heile det norske folket, i tale som i skrift». 

I 1975 gikk de første dialektaksjonene av stabelen. Fra 1977 til 1983 ble dialektaksjonene samordnet mellom Noregs Ungdomslag, Noregs Mållag og Norsk Målungdom. Innad i organisasjonen var det uenighet om i hvor stor grad man skulle tone ned nynorsk og bare fokusere på dialekt. Målorganisasjonene holdt fast på tilknytningen til nynorsk og målreisinga, og gjorde det vanskelig å bygge en bredere allianse. I 1983-1984 flatet dialektbølgen ut.

Mellom 1985 og 1987 blusset tuftdiskusjonen opp igjen. Organisasjonen landet på et langt mer offensivt standpunkt med bakgrunn i *ettspråkslinjen*. Det førte til splid mellom studentmållagene i Bergen og Oslo og resten av organisasjonen, og Studentmållaget i Bergen meldte seg ut av Norsk Målungdom og inn i Noregs Mållag. Dette førte til at Norsk Målungdom brøt samarbeidet med Noregs Mållag frem til den nye samarbeidsavtalen var på plass i 1993.

I første halvdel av 1990-tallet ble spørsmålet om hvordan Norge skulle knytte seg til Det europeiske fellesskapet reaktualisert, og Norsk Målungdom var blant andre sentrale i stiftelsen av ungdomsorganisasjonen på nei-siden, Ungdom mot EU.

I 2002 kom det frem at organisasjonen hadde drevet systematisk medlemsjuks i flere år. Flere tillitsvalgte måtte i fengsel og betale erstatning, og organisasjonen ble pålagt å betale tilbake uberettigede tilskudd. Dette kom til å prege arbeidet fremover. 

På 2000-tallet fikk organisasjonen blant annet gjennomslag for nynorsk teksting på kino og ekstrabevilgninger til nynorske læremidler. Nynorsk programvare var også et arbeidsområde på dette tidspunktet, og ble tema for *Aksjon for språkleg rettferd i skulen*. 1. august 2006 tok kravet om språklige parallellutgaver i alle fag utenom norsk til å gjelde for programvare så vel som lærebøker.

## Kampsaker
Norsk Målungdom har kjempet for at «alle skal velja å skriva nynorsk i staden for bokmål». Denne formuleringen i formålsparagrafen et grunnleggende spørsmål i den moderne målrørsla og har vært gjenstand for lange diskusjoner på flere landsmøter.

Spørsmålet har vært oppe til diskusjon i mange ulike former. På 1970- og 1980-tallet dominerte spenningene mellom de som regnet seg til den *sosiale* og den *nasjonale* linjen. 

Tilhengerne av den sosiale linjen mente at nynorsken var verd å kjempe for først og fremst fordi den var et uttrykk for *folkemålet*, og det var ikke tilfeldig at venstresidekreftene som etter hvert fant veien inn i organisasjonen, gjerne sognet til denne forståelsen av målstriden. 

Tilhengerne av den nasjonale linjen mente at nynorsken fant sin verdi i at den var *norsk*, og at den burde odles frem på selvstendig grunnlag. Disse ulike forståelsene av målstriden resulterte ofte også i ulike tilnærminger til rettskrivning, normering og samnorsk.

Fra 80-tallet og utover har disse skillelinjene blitt mindre viktige, og spørsmålet om organisasjonen fremdeles skal gå inn for at nynorsk skal bli "einaste riksmål" – som formulert i formålsparagrafen – har vært det viktigste prinsipielle ordskiftet. 

Norsk Målungdom var aktive i kampen mot norsk medlemskap i EF (1972) og EU (1994). Dette bunner i en programfestet overbevisning i organisasjonen om nasjonens rett til å råde over seg selv og nasjonalstaten som det best egnede organet til å bygge et godt folkestyre.

## Organisasjon
### Ledere av Norsk Målungdom

* Eirik Aksel Larsen (1961–1962)
* Eivind Oterholm (1962–1963)
* Arve Sæbø (1963–1964)
* Kolbein Dahle (1964–1965)
* Tor Gabrielsen (1965–1966)
* Kjellaug Jetne (1966–1968)
* Jarle Varpe (1968–1969)
* Aslak L. Helleve (våren 1969)
* Olaf Nøkleby (1969–1970)
* Åse Hjørnevik (1970–1971)
* Ola Svein Stugu (1971–1972)
* Ola E. Bø og Arve Elvik (1972–1973)
* Brita Helleland (1973–1976)
* Bodil Røyset (1976–1977)
* Åsmund Forfang (1977–1978)
* Magnhild Bruheim (1978–1979)
* Nils Kårfald (1979–1980)
* Thomas Skålnes (1980–1981)
* Aud Søyland (1981–1982)
* Atle Faye (1982–1984)
* Roar Madsen (1984–1985)
* Marit Fjordheim (1985–1986)
* Paul Sandøy (1986–1987)
* Lise Kvande (1987–1988)
* Ingar Arnøy (1988–1989)
* Hans Olav Brendberg (1989–1990)
* Bård Eskeland (1990–1991)
* Kari Bjørnsvik (1991–1992)
* Gro Morken Endresen (1992–1995)
* Trond Sæbø (1995–1996)
* Håkon Kolmannskog (1996–1998)
* Magnus Bernhardsen (1998–2000)
* Astrid Sverresdotter Dypvik (2000–2002)
* Gudrun Kløve Juuhl (2002–2003)
* Fredrik Gustavsen (2003)
* Unn Catodotter Fyllingsnes (2003–2004)
* Sigbjørn Hjelmbrekke (2004–2005)
* Synnøve Midtbø Myking (2005–2007)
* Jens Kihl (2007–2009)
* Maria Kristine Svendsen (2009–2010)
* Janne-Kristin Svarstad Nygård (2010–2012)
* Vebjørn Sture (2012–2014)
* Karl Peder Mork (2014–2015)
* Synnøve Marie Sætre (2015–2017)
* Fredrik Hope (2017–2020)
* Gunnhild Skjold (2020-2021)
* Frida Pernille Mikkelsen (2021-2022)
* Tobias Christensen Eikeland (2022-2024)
* Sebastian Vinsent Natvik (2024-)

## Aktiviteter
## Forhold til Noregs Mållag
Norsk Målungdom er ungdomsorganisasjonen til Noregs Mållag, og har status som et fylkeslag i Noregs Mållag. Organisasjonene har per 2020 samlokalisert sekretariatet, og samarbeider tett. Samarbeidet er formalisert i en samarbeidsavtale som ble inngått i 1969. Avtalen ble revidert i 1974 og 1993, og presisert i 1998. Norsk Målungdom har en fast representant i styret, valgkomiteen og landsrådet til Noregs Mållag.

## Referanser


## Kilder
*Almenningen, Olaf (m. fl.): *Målreising i 75 år – Noregs Mållag 1906–1981* (Oslo, 1981).
*Almemnningen, O., Hoel, O.L., Pilskog, G.M., Tangen, H.: *Studentar i Målstrid, studentmållaget i Oslo 1900–2000* (Oslo: Studentmållaget i Oslo og Det Norske Samlaget, 2003).
*Almenningen, Olaf: «Målarbeid mellom ungdomen – gjennom 20 år» i *Mål og Makt* nr. 1/1987 (Oslo: Studentmållaget i Oslo, 1987)

## Eksterne lenker
* 
* Målungdomen i Oslo
* Studentmållaget i Oslo
* Studentmållaget i Nidaros 
* nynorsk.no – nyheter om nynorsk