open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Europavei 12

**Europavei 12** (**E12**) er en europavei mellom Mo i Rana og Helsingfors i Finland. På norsk side ligger hele strekningen i Rana kommune i Nordland fylke. Strekningen fra Mo i Rana til Laihela i Finland er en del av turistveien Blå vegen. Hele veitraseen er ca. 910&nbsp;km lang, hvorav 38,9&nbsp;km er i Norge.

E12 går østover fra E6 i Mo i Rana. Forlengelsen vestover er skiltet riksvei 12. E12 går østover til Raudvatnet før den går sørover til riksgrensen mot Sverige ved Umbukta. Derfra går veien gjennom Sverige til Storuman og Umeå hvor veien fortsetter via ferje til Vasa. Fra Vasa går veien via Tammerfors til Helsingfors hvor den møter E18 og E75.

Trasé fastlagt av UNECE: Mo i Rana – Umeå ... Vasa – Tammerfors – Helsingfors. Etter det gamle nummersystemet fra 1950 gikk E12 mellom Paris og Leningrad/Moskva over Saarbrücken, Praha og Warszawa, Veien Mo i Rana-Helsingfors var da vei E79.

## Knutepunkter

.
}

|}

## Referanser

## Litteratur
* FENNIA Kartverk över Finland, Lantmäteristyrelsen og Weilin+Göös 1979. ISBN 951-35-1955-4
* GT SUOMI – FINLAND Vägatlas, Genimap Oy, Vantaa Finland 2005. ISBN 951-593-944-5
* Suomi – Finland Stadsatlas, Genimap Oy, Vantaa 2003. ISBN 951-593-874-0

## Eksterne lenker
* Helsingfors hamn
* Grunnkart (Kartplatsen, Lantmäteriverket)
* Svenska ortnamn i Finland
* Kart over Tammerfors västra ringväg
* Brosjyre over veikryssnummer Helsingfors-Tammerfors
* https://web.archive.org/web/20171201032513/http://www.ofv.no/getfile.php/13987/Dokumenter/OFV%20Rapporter/europaveinettet_i_norge.pdf
Fetetirsdag

**Fetetirsdag** (**feitetirsdag** eller **feittirsdag**, også kalt **grautatirsdag**, **hvitetirsdag**, **sjumålsdagen**, **smørtirsdag** og **spreng-ikveld-dan**) er dagen før fastetiden begynner. Fetetirsdag er tirsdagen etter fastelavnssøndag og blåmandag og dagen før askeonsdag. Datoen for fetetirsdag varierer mellom 3. februar og 9. mars ut fra når påsken faller. 

Fetetirsdag faller på  i , og på  i .

## Norske tradisjoner

Siste dag før fasten skulle det tradisjonelt fylles opp med kraftig kost. Det er fortsatt mange steder i Norge, spesielt i Trøndelag og Nord-Norge, tradisjon for å spise saltkjøtt og kålrotstappe på fetetirsdag. En annen tradisjon er å spise rømmegrøt, melkemat, egg og melmat eller fastelavnsboller, som en overgang til de magre fastedagene. Betegnelsen hvitetirsdag skal ha sammenheng med denne tradisjonen.

På Østlandet ble dagen kalt sjumålsdagen fordi en da skulle spise sju måltider.

Fetetirsdagen er en folkelig fest som ikke har noen plass i liturgiske kalendrer eller kirkeårsliturgier. Den er heller ikke del av fastetiden. Men dagen har antitesisk tilknytning til fastetiden ved sitt iboende budskap om den tilskyndende faste.

## Regionale varianter
I mange land er fetetirsdagen kjent som *mardi gras* (fra fransk) og er den siste dagen i karnevalet. Blant de mest kjente mardi gras-feiringene er New Orleans Mardi Gras og karneval i Brasil.

## Se også
*Artikkelen bevegelige merkedager viser datoer til 2109, fetetirsdag er én dag før askeonsdag.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Uvdal

**Uvdal** er en dal og et bygdelag i Nore og Uvdal kommune i Buskerud. I årene 1901 til 1962 var Uvdal (*Opdal, Uppdal*) også en egen kommune, inntil den da inngikk i Nore og Uvdal kommune.

## Dalen

På nordsiden av dalen ligger Uvdal stavkirke. Stavkirken og den nye Uvdal kirke, bygd i dragestil ved fylkesveien, må ikke forveksles. 

Fylkesvei 40 går gjennom hele Uvdal og videre nordvestover mot Dagali og Geilo. Fra veikrysset mellom Fv40 og Fv124 ved Bjerkeflåta, hvor det også befinner seg handelsvirksomhet, går veien sørover opp til Imingfjell og Sønstevatn, i den østlige utkanten av  Hardangervidda, og videre over fjellet til Tessungdalen i Telemark. Ved Hagenkrysset tar Fv123 av innover til Nørstebøgrenda og ender ved Tøddøl bru. Fylkesveien leder også til Uvdal Alpinsenter og Uvdal Alpinpark som begge nå eies av Miljøringen SA, et andelslag med lokale andelseiere. Fra Tøddøl bru går det kommunal vei innover Jønndalen og ender etter 14 km (regnet fra Hagenkrysset) ved Solheimstulen. Dette er en av portene til Hardangervidda.

Bebyggelsen i Uvdal er spredt. De fleste sentrumsfunksjonene ligger ved Kirketeig, ved krysset mellom Fv40 og Fv122, og her er det etablert kommunale og private virksomheter som skole, barnehage, samfunnshus, herredshus (Kommunehuset i tidligere Uvdal kommune), samt handelsvirksomhet.

## Geografi
Uvdal strekker seg vestover fra Rødberg i øvre del av Numedal. Dalen er vid og åpen, i kontrast til områdene lenger øst, i Numedal. I den brede og flate dalbunnen renner Uvdalsåe. På begge sider av dalen ligger toppene 1300&ndash;1400 meter over havet.

## Kommunen

Uvdal var fra 1837 en del av Nore i Rollag formannskapsdistrikt. Nore ble skilt ut som egen kommune fra Rollag i 1858. 1. januar 1901 ble så Opdal skilt ut fra Nore som egen kommune med 1&nbsp;429 innbyggere. Ved Kongelig resolusjon av 22. januar 1932 ble kommunens navn endret fra Opdal til Uvdal. I 1937 ble en del av Uvdal med 220 innbyggere overført til Hol kommune.

1. januar 1962 ble Uvdal og Nore kommuner slått sammen til Nore og Uvdal kommune. Uvdal hadde ved sammenslåingen  innbyggere. Arelaet var ved sammenslåinga  km²

Kronprinsparet bygget hytte i Fjellsnaret i Uvdal i 2007.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Europavei 75

**Europavei 75** (**E75**) er en europavei som går fra Vardø i Finnmark via Finland, Polen, Slovakia, Ungarn, Serbia, Nord-Makedonia og Hellas til Sitia på Kreta. Veiens lengde i Norge er 209&nbsp;km. Hele traséen er rundt 4300&nbsp;km lang; E75 er dermed den nest lengste europaveien i retning nord-syd. E75 er den sørligste av alle europaveier.

Trasé fastlagt av UNECE: Vardø – Utsjok – Ivalo – Sodankylä – Rovaniemi – Kemi – Uleåborg – Jyväskylä – Lahtis – Helsingfors ... Gdańsk – Świecie – Łódź – Piotrków Trybunalski – Katowice – Č. Tĕšin – Žilina – Bratislava – Győr – Budapest – Szeged – Beograd – Niš – Kumanovo – Skopje – Gevgelija – Evzoni – Thessaloniki – Larisa – Almyros – Lamia – Athen ... Khaniá – Iraklion – Agios Nikolaos – Sitia. Etter det gamle nummersystemet fra 1950 gikk E75 mellom Stjørdal og Sundsvall.

Mellom Helsingfors og Gdańsk er det ingen direkte sjøforbindelse, men det har vært det. Finnlines har fergerute mellom Helsingfors og Gdynia. Det er også mulig å ta ferge til Tallinn i Estland og kjøre ned E67 helt frem til Polen for å igjen komme til E75. E45, E75 og E105 er de eneste europaveier i Norge som går sør for Sverige eller Storbritannia.

## Knutepunkter

Se også europavei 75 (Norge) og Riksvei 4 (Finland) for detaljer.
}

|}

## Referanser


## Eksterne lenker
Opdal

**Opdal** er navn på en tidligere selvstendig kommune i Buskerud gjennom 31 år. 

Opdal ble skilt ut som egen kommune fra Nore 1. januar 1901 og hadde da 1&nbsp;429 innbyggere.

Ved kongelig resolusjon av 22. januar 1932 ble kommunens navn endret fra Opdal til Uvdal. Tidligere Opdal er i dag en del av Nore og Uvdal kommune.
Blåhai

**Blåhai** (*Prionace glauca*) er en hai i familien blinkhinnehaier. Den har spiss snute, lange brystfinner, og kan bli 3&ndash;4&nbsp;m lang. Den er sjelden å finne i norske farvann.

## Eksterne lenker
*
Europavei 8

**Europavei 8** (**E8**) er en europavei som går fra Tromsø til Åbo i Finland. Mellom Nordkjosbotn og Skibotn deler den trasé med europavei 6. I Finland følger den i hovedsak grensen til Sverige ned til Bottenviken. Veiens lengde i Norge er 161,5 km.

Trasé fastlagt av UNECE: Tromsø–Nordkjosbotn–Skibotn–Kilpisjärvi–Torneå–Uleåborg–Vasa–Åbo.

## Historikk
Betegnelsen E78 ble innført 1. juni 1965 for strekningen Tromsø–Kilpisjärvi–Torneå. UNECE besluttet i 1983 å reformere systemet. E78 skulle få nummeret E08 og E6 skulle få nummeret E47. Det tok noen år med forhandlinger om E6 og først 1992 ble det nye systemet innført i Norge der E8 gikk (Tromsø–Kilpisjärvi–Torneå). E8 ble forlenget fra Torneå til Åbo i 2002. Før 1985 gikk E8 fra London via Hoek van Holland–Hannover–Berlin til Brest i Belarus.

## Knutepunkter

Se europavei 8 (Norge) og europavei 8 (Finland) for detaljer.

## Kilder
* FENNIA Kartverk över Finland, Lantmäteristyrelsen og Weilin+Göös 1979. ISBN 951-35-1955-4
* GT SUOMI – FINLAND Vägatlas, Genimap Oy, Vantaa Finland 2005. ISBN 951-593-944-5
* Suomi – Finland Stadsatlas, Genimap Oy, Vantaa 2003. ISBN 951-593-874-0
* Grunnkart (Kartplatsen, Lantmäteriverket)
* Svenska ortnamn i Finland

## Se også
* Europavei 8 (Norge)
* Europavei 8 (Finland)

## Eksterne lenker
Fastelavnsbolle

**Fastelavnsbolle** er en hvetebolle, gjerne overskåret vannrett, fylt med pisket krem og syltetøy og overdrysset med melis. Det er et tradisjonelt bakverk som er utbredt i ulike former i Sverige (*semla*), Danmark (*fastelavnsbolle*), Norge, Island (*bolla*), Finland (*fastlagsbulle* eller *laskiaispulla*), Estland (*vastlakukkel *) og Latvia (*vēja kūkas*). Bollene blir servert på fastelavnssøndag, men var tidligere knyttet til feitetirsdag, dagen før den kristne fasten fra askeonsdag og 40 dager fram til påskedag.

I Sverige kalles fastelavnsbolle *fastlagsbulle, fettisdagsbulle* eller *semla*, i flertall *semlor*, fra tysk *Semmel* etter det latinske ordet *simila* som betyr hvetemel. En typisk semla er en lys, søt, gjennomskåret hvetebolle smaksatt med kardemomme, fylt med mandelmasse og krem, og overdrysset med melis. Bollene var opprinnelig enkle, men det ble vanlig med fyll fra 1950-årene av. I Sverige blir det fra jul til påske spist omtrent 40 millioner semlor (tall fra 2013). På *semmeldagen* (*fettisdagen, vita tisdagen, fastlagstisdagen*) i 2022 spiste svenskene anslagsvis 6 millioner semlor.**

Den svenske kong Adolf Fredrik (1710–1771) døde etter å ha spist 14 porsjoner av sin favorittrett *hetvägg*, fylte semlor trukket i varm melk.


File:Fastelavnsboller (Lagkagehuset).jpg|Varianter av danske fastelavnsboller, blant annet med sjokolade, til salgs i et konditori i 2016

File:Bageri Råsunda 03 1000 Solnabilder.jpg|Semlor, svenske fastelavnsboller,  til salgs i et bakeri i 2021

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Gråhai

**Gråhai** (*Galeorhinus galeus*) er en fisk i glatthaifamilien og eneste art i slekten ***Galeorhinus***. 

## Beskrivelse
Til glatthai å være er gråhaien relativt stor og kan bli 200&nbsp;cm lang og veie opptil 40&nbsp;kg. Den er grå på ryggen med hvit buk. Den jager for det meste fisk i vannmassene.

## Utbredelse
Gråhaien finnes i alle subtropiske farvann. Normalt nær kysten. I Norge finnes den langs hele kysten opp til Trøndelag

## Økonomisk betydning
Gråhaien har i dag ingen større økonomisk betydning i Norge, men fiskes stadig i store deler av sitt naturlige farvann som mat og for fiskeolje.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Håbrann

**Håbrann** (*Lamna nasus*) er en hai i håbrannfamilien. Den er utbredt i tempererte og kalde hav over hele verden. I Norge kan den oppnå en lengde på ca. 3&nbsp;m og en vekt på ca. 200&nbsp;kg.

Håbrann lever også i Middelhavet hvor den er både observert og fanget på stranden i Tarragona nær Barcelona. Den skal ikke være farlig for mennesker, men kan i enkelte tilfeller bite dykkere med harpunert fisk.

Håbrannen har status *sårbar* i IUCNs rødliste. Arten er også rødlistet i Norsk rødliste for arter, til Sårbar (VU). Kategorien skulle egentlig vært Sterkt truet (EN) hvis man bare så på Norge, men så ble den satt ned et trinn til VU fordi det går bra med arten i områdene rundt - og man anser at arten vil kunne innvandre derfra hvis den blir borte hos oss.

## Utbredelse
Håbrannens levesteder strekker seg fra de nordøstlige delene av Nord-Amerika til Grønland og fra nordvestkysten av Afrika til Island, Norge og Russlands nordvestkyst. På den sørlige halvkule forekommer den fra 30° til 60° sør.

## Føde
Håbrann regnes som en opportunistisk jeger som jakter hovedsakelig på makrell og sild.

## Forplantning
Håbrannen er kjønnsmoden i 12&ndash;13-årsalderen og føder levende unger.

## Referanser




## Litteratur
* Torsvik, Mortensen, Nedreaas (red.) Fiskeribiologi 

## Eksterne lenker
*
Hågjel

**Hågjel** (*Galeus melastomus*) er en fisk i rødhaifamilien. 
Den kan bli opptil 80&nbsp;cm lang, og er ganske vanlig langs kysten på Vestlandet og videre opp til Nord-Norge.

Hågjelen er en dypvannsfisk, men trekker inn på grunnere vann om natten. Den blir ofte observert av dykkere i Norge på grunnere vann. Føden består hovedakelig av bunndyr som dypvannsreker, blekkspruter og fisker som vassild og øyepål. Hågjel blir også kalt for nattetyven som hovedsakelig kommer av fiskere som får den som bifangst under annet fisket.  Hunnene føder lysebrune eggkapsler som legges på sandbunn. Hågjel kan spises, men anbefales å sette tilbake for å kunne skape nye haigenerasjoner.

Sportsfiskerekorden er på 1830 gram og 79&nbsp;cm.
Hågjel

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 356

**Fylkesvei 356** (**Fv356**) går mellom Straume i Drangedal og Vallemyrane i Porsgrunn.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei; etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Brugde

**Brugde** (*Cetorhinus maximus*) er en haiart som er utbredt i de fleste tempererte havområder. Arten er filtereter som i hovedsak eter plankton og er ufarlig for mennesker.

Som voksen har brugda vanligvis en lengde på 8-10 meter, men kan i noen enkelte tilfeller bli opp til 13,7 meter. Dette gjør den til havets nest største fisk, etter hvalhaien. 

Når brugda eter svømmer den nær overflaten med gapet åpent, og siler ut planktonet gjennom gjellegitteret. Brugda er et sosialt dyr, og danner gjerne grupper etter kjønn. Den legger ut på lange turer, og trekker inn mot varme hav om våren. Om høsten trekker den tilbake til dypere hav.

Brugdas lever kan utgjøre ca. 25&nbsp;% av totalvekten. Den antas å spille en rolle både for lagring av energi og for regulering av oppdrift. Leveren utnyttes kommersielt for utvinning av olje.

Brugda er i dag utrydningstruet på grunn av overfiske og er fredet i de fleste farvann. Fisket etter brugde er hovedsakelig på grunn av oljen, men også finnen, som er populær å bruke i haifinnesuppe. Ellers benyttes også andre deler av haien for eksempel i tradisjonell kinesisk medisin og som afrodisiakum i Japan, noe som har lagt ytterligere press på bestanden. 

Bruk av hai i tradisjonell kinesisk medisin er i stor grad begrunnet i overtroen om at haier ikke får kreft (noe som ikke stemmer), og at hai derfor kan brukes til behandling av kreft hos mennesker.

## Utbredelse
Brugda finnes i tempererte farvann i nord og sør; i Atlanterhavet så vel som i Stillehavet. I Norge er brugden mest observert fra Trøndelag og nordover.

I 2019 startet et forskningsprosjekt mellom skotske forskere og Havforskningsinstituttet for å finne ut mer om blant annet haiens vandringsmønster ved satelittmerking.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* «Brugde på bytur», fra en side om turmål i Lofoten
* «Brugde», fra fiskeri.no
* «Sjekk det beistet!», nyhetsartikkel om fisker fra Vågsøy som fanget en 250 kg tung brugde
* "Etterlyser med informasjon om Norges største hai", NRK artikkel 12.02.2023
Kinas fem mektige fjell

**Kinas fem mektige fjell** (四大佛教名山) er i taoistisk kinesisk mytologi fra før 500-tallet f.Kr. noen kinesiske hellige fjell av særlig kultisk betydning i det sentrale Kina. Det er ett fjell i midten – nær datidens hovedsteder under de tidlige kinesiske dynastier – og så ett fjell for hver himmelretning sett fra dette sentralpunkt. 

*I *øst*: **[[Taishanfjellet|Tai Shan]]** ligger i dagens Shandong-provins, 1&nbsp;545 moh.
*I *nord*: **[[Heng Shan Bei]]** også kalt **Wutai Shan**, ligger i dagens Shanxi-provins, 2&nbsp;017 moh.
*I *vest*: **[[Hua Shan]]** ligger i dagens Shaanxi-provins, 1&nbsp;997 moh.
*I *sør*: **[[Heng Shan Nan]]** ligger i dagens Hunan-provins, 1&nbsp;290 moh.
*I *midten*: **[[Song Shan]]** ligger i dagens Henan-provins, 1&nbsp;494 moh.

For å kunne kommunisere med gudene befalte kongene at det skulle bygges taoistiske templer på toppen av hver av disse fjellene. Ifølge taoistisk tro var disse fjelltoppene bosteder for udødelige, og at magiske lingzhi-sopp som gir evig liv gror på fjellsidene, og at kraften qi er mest utpreget her.

## Litteratur
* 
* 
* 
*
Nore kommune

**Nore** er en tidligere selvstendig kommune i Buskerud. Fra 1837 var området del av Rollag formannskapsdistrikt.

I 1858 ble Nore skilt ut fra Rollag som egen kommune med  innbyggere.

Den 1. januar 1901 ble Opdal (*Uvdal*) skilt ut fra Nore som egen kommune med  innbyggere. Nore hadde da  innbyggere

Den 1. januar 1962 ble Nore og Uvdal kommuner slått sammen til Nore og Uvdal kommune. Nore hadde ved sammenslåingen  innbyggere.

Norefjord er sentrum i Nore. Der ligger Nore kirke (1880), Nore skole- og samfunnshus, Numedalshallen og Numedal videregående skole. Nore stavkirke (1167) ligger like sør for sentrum.

## Eksterne lenker
*
Qi (filosofi)

:**''Qi** har også andre betydninger.* 
*'Qi** (<span style="line-height:120%;" size="5"> 气 </span> eller <span style="line-height:120%;" size="5"> 氣 </span>eller **ch'i** i [[Wade-Giles]] translitterasjon, ''qì'' på [[pinyin]], fra japansk gjerne translitterert som ''ki'', med de kinesiske skrifttegn **气** eller **氣**) er et sentralt begrep i det [[Kina|kinesiske]] [[taoisme|taoistiske]] filosofisk-religiøse system, og generelt viktig i kinesisk medisin, filosofi og kunst. Ordet **Qi*' kan bety *luft*, *vann*, *damp* eller *ånde*. Qi var sentralt allerede i [[den tradisjonelle kinesiske medisinen]]s tidligste kilder, blant annet hos den mytologiske [[Den gule keiser|Huang Di]] (Den Gule Keiser).

*Qi* er en rytmisk energi som gjennomstrømmer og konstituerer ethvert levende vesen. I taoismen er energi og materie i virkeligheten av det samme – slik er alle mennesker *qi*.

Qi er en viktig del av den kinesiske kosmologi, og opptrer både materielt og immaterielt. Noe forenklet kan man si at qi er kinesernes kosmologi som "the big bang" er astronomenes kosmologi som "Gud" er de kristnes kosmologiske opphav. 

Begrepet fant en renessanse under [[Song-dynastiet]]s [[nykonfucianisme]], og skulle deretter i perioder til å prege det kinesiske verdensbilde som del av det filosofiske begrepspar *li* og *qi*.

*Qi'' er samtidig et grunnleggende begrep i kinesisk og medisin. Kraften strømmer gjennom alt som finnes, både organisk og uorganisk materiale. Den konstante luftstrømmen gjennom menneskekroppen når vi puster, oppfattes som en tydelig manifestasjon av qi. Så forbindes da også qi ofte med luft og pust. Det kinesiske skrifttegnet for qi gjengir egentlig et kombinasjonsbilde som betyr «damp fra kokende ris».

Videre er ideen om qi sentral innen kinesisk og japansk kampkunst.

Begrepet Qi oppsto før vitenskapen hadde kartlagt menneskets biologi, og det er ikke gjort vitenskapelige funn som tilsier at Qi er reelt biologisk fenomener.

## Referanser
Asser av Sherborne

**Asser** (død 908 eller 909] var en walisisk munk, som 890-årene ble biskop av Sherborne. Hans opprinnelige navn var muligens *Gwyn* eller *Guinn*, som betyr «velsignet»; *Asser* og *Asher* er hebraisk for det samme, og navnet på Jakobs åttende sønn i Det gamle testamente. 

Han var munk i St. Davids, som da lå i kongedømmet Dyfed. Ingenting er kjent om hans tidlige liv. På et tidspunkt begynte han å arbeide for kong Alfred den store i Wessex, blant annet med å oversette bøker og å veilede kongen når han leste disse. I 893 skrev han en biografi om Alfred, *Livet til kong Alfred*, som til tross for at den synes å være et uferdig utkast er den beste kilde man har om en tidlig engelsk konge.

Mellom 892 og 900 ble han biskop av Sherborne. Han hadde allerede tidligere blitt bispeviet, og det er mulig at han var biskop av St. Davids eller hjelpebiskop under Wulfsige av Sherborne. Giraldus Cambrensis nevnte ham som biskop av St. Davids, men hans verk ble ikke skrevet før i 1191, og opplysningen regnes som usikker. 

På 1800- og 1900-tallet hevdet flere forskere av hans biografi om kong Alfred ikke var autentisk. Minst én forsker har hevdet at forfatteren var Leofric, som var biskop av Exeter 1046&ndash;1072. Av egeninteresse skal han ha tilskrevet den feilaktig til Asser. Et annet forslag har vært at forfatteren er Byrhtferth av Ramsey. Han benyttet store utdrag av Assers tekst i *Historia regum* (*Historien over kongene*), en historisk blanding som omhandler de angelsaksiske kongedømmene fram til kong Alfred. I ettertid har argumentene for forfalskning ikke holdt seg, og det er nå igjen allment akseptert at verket er av Assers hånd. Påstandene blir gjennomgått i innledningen til standardutgaven av *Alfred The Great*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Asser's ''Life of King Alfred'', hele teksten hos *Northvegr*
Lakkjuke

**Lakk-kjuke**, **lingzhi** (kinesisk: 灵芝, pinyin: *Língzhī*) eller **reishi** (japansk), er en sopp som lever parasittisk eller saprofyttisk på trær. Den finnes i Afrika, Eurasia, Nord- og Sør-Amerika. 

## I Kina
I det kinesiske taoistiske filosofisk-religiøse system er lingzhi hellig og er føde for de udødelige *(xian)*.  

Lingzhiplanten er et kinesisk symbol på et langt liv; når den oppbevares tørt, har den en ekstremt lang holdbarhet.  Man mente at lingzhisopper vokste ved de udødeliges evige boliger (de velsignedes tre øyer), og at enhver som spiste av dem ville bli udødelige. Det er svært vanlig i kinesisk kunst med dekorative mønstre utviklet fra lingzhisoppens former – antagelig gjelder det også den kinesiske særegne måten å gjengi skyformasjoner og ruyiseptere på. 

Den er i utstrakt bruk i kinesisk medisin. 
Soppen beskrives som gunstig for helsen i flere verker innen tradisjonell kinesisk medisin. I det store oppslagsverket Bencao gangmu fra 1500-tallet heter det at soppen *«virker positivt på hjertets [[qi (filosofi)|qi]], reparerer brystpartiet og gagner dem med  forknytt eller forstoppet bringe. Tatt over en lengre periode vil gjøre at kroppens spenst ikke svekkes og at ens år forlenges».*

## Innhold
Lakkjuke består hovedsakelig av komplekse karbohydrater kalt vannoppløselige polysakkarider, triterpeniods, proteiner og aminosyrer. Lakkjuke antas å ha medisinske virkninger. Forskere har identifisert at vannløselige polysakkarider som er mest aktive element som finnes i kan styrke immunforsvaret og ha blodtrykkssenkende effekter.

En annen stor aktiv ingrediens som finnes i lakkjuke er triterpener kan ifølge foreløpige studier lindre vanlige allergier ved å hemme histaminfrigjøring, forbedre oksygen utnyttelse og forbedreleverfunksjonen. Triterpener er bitre i smak og nivået av triterpene innholdet i et produkt kan bestemmes ved bitterhet.

## Se også
* Kjuker

## Eksterne lenker
* 
* https://web.archive.org/web/20100106001009/http://www.lommelegen.no/793981/den-undervurderte-soppen
Roman Dostál

(født 13. juli 1970) er en tsjekkisk skiskytter. Han ble verdensmester i skiskyting på 20&nbsp;km i 2005.

Seieren var svært overraskende, da han tidligere aldri hadde kommet blant de tre beste i noe verdenscuprenn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bo Johansson

**Bo «Bosse» Johansson** (født 28. november 1942) er en svensk fotballtrener og tidligere spiller.

Johansson var i 2005 hovedtrener for Molde Fotballklubb. Han var  landslagstrener i perioden 1996&ndash;2000, og førte laget til EM og kvartfinale i VM. Han har også vunnet svensk seriemesterskap med Östers IF og dansk med Silkeborg, og førte i 2004 IFK Göteborg tilbake til toppen i svensk fotball.

I 1984&ndash;1985 trente han FK Jerv i Grimstad, hvor de i en periode sommeren 1984 ledet nest øverste divisjon i Norge.

Som aktiv spiller fullførte Johansson elleve sesonger for Kalmar FF, hvor han spilte 390 kamper og gjorde 135 mål fra sin midtbaneposisjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Taiwanstredet

**Taiwanstredet** eller **Formosastredet** er et 180 km bredt strede mellom det kinesiske fastland og øya Taiwan. Stredet regnes som den nordligste delen av Sør-Kina-havet, og lenger nordøst følger Øst-Kina-havet. På sitt smaleste er stredet 131 km bredt.

Provinsen Fujian er vest for stredet, og inn mot kysten på vestsiden er en rekke små øyer, hvorav de mest kjente er Quemoy, Amoy og Matsu. Mot øst er kysten av Taiwan, og litt utenfor dem ligger Pescadoresøyene. Havområdet er rikt på fisk. 

Stredet har vært åsted for en rekke militære konfrontasjoner mellom Folkerepublikken Kina og Republikken Kina etter den kinesiske borgerkrtigs siste dager i 1949 da Kuomintang-styrkene under general Chiang Kai-shek retirerte over stredet og etablerte sin regjering på øya. 

Elvene Minjiang og Jiulong renner ned i Taiwanstredet fra Fastlands-Kina.

Oppmuntret av reform og åpning-politikken under Kinas leder Deng Xiaoping begynte fiskere på begge sider med smugling. Mot slutten av 1900-tallet kom hundretusener av taiwanere som turister, på familiebesøk og som investorer til Fujian.

## Litteratur
*Bush, R. & O'Hanlon, M. (2007). *A War Like No Other: The Truth About China's Challenge to America*. Wiley. ISBN 0-471-98677-1
*Bush, R. (2006). *Untying the Knot: Making Peace in the Taiwan Strait*. Brookings Institution Press. ISBN 0-8157-1290-1
*Carpenter, T. (2006). *America's Coming War with China: A Collision Course over Taiwan*. Palgrave Macmillan. ISBN 1-4039-6841-1
*Cole, B. (2006). *Taiwan's Security: History and Prospects*. Routledge. ISBN 0-415-36581-3
*Copper, J. (2006). *Playing with Fire: The Looming War with China over Taiwan*. Praeger Security International General Interest. ISBN 0-275-98888-0
*Federation of American Scientists et al. (2006). Chinese Nuclear Forces and U.S. Nuclear War Planning
*Gill, B. (2007). *Rising Star: China's New Security Diplomacy*. Brookings Institution Press. ISBN 0-8157-3146-9
*Shirk, S. (2007). *China: Fragile Superpower: How China's Internal Politics Could Derail Its Peaceful Rise*. Oxford University Press. ISBN 0-19-530609-0
*Tsang, S. (2006). *If China Attacks Taiwan: Military Strategy, Politics and Economics*. Routledge. ISBN 0-415-40785-0
*Tucker, N.B. (2005). *Dangerous Strait: the U.S.-Taiwan-China Crisis*. Columbia University Press. ISBN 0-231-13564-5
*Turin, D. (2010). *The Taiwan Strait: From Civil War to Status Quo*. Student Pulse. Vol 2., No. 6. The Taiwan Strait: From Civil War to Status Quo
*Wallace Thies, and Patrick Bratton, “When Governments Collide in the Taiwan Strait,” Journal of Strategic Studies, 27, no. 4 (December 2004), 556-84.
Svarthå

**Svarthå** (*Etmopterus spinax*), også **blåmage**, er en liten hai i håkjerringfamilien. Den oppnår en lengde på rundt 60&nbsp;cm og 1&nbsp;kg. Huden er blåsvart og fløyelsaktig. 

I likhet med pigghåen har svarthåen to ryggfinner som begge er forsynt med en pigg. Den er utbredt langs hele norskekysten. Haien  lever på dyp ned til 2490&nbsp;meter. Om høsten og vinteren blir den ofte observert av dykkere så grunt som 15-20 meter dyp.
Det er den minste haien som treffes i norske farvann.
Svarthåen er ofte infisert av rankeføttingen *Anelasma squalicola* som vist på bildet (under).

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Koreabukten

**Koreabukten** eller **Koreabukta** (blir også kalt for *Vest-Korea-bukta*) ligger nord i Gulehavet mellom Liaondonghalvøya i Kina i vest og Koreahalvøya i øst. Øst for bukta ligger Bohaihavet vest for Dalian i Kina. 

Yaluelva markerer den kinesisk-koreanske grense og renner ut i bukta der den kinesiske byen Dandong ligger på den vestre elvebredden og den nordkoreanske byen Sin&#365;iju ligger på østsiden.
Hillesøy

**Hillesøy** er en tidligere selvstendig kommune i Troms fylke, del av Lenvik formannskapsdistrikt fra 1837.

## Bosetting
I Hillesøyområdet består bergartene mest av granitt og gneis. Her har man, med hjelp av fynd og forskning, sett at det har bodd mennesker i flere tusen år. På våren og sommeren kom man reisende etter kysten. Man måtte jo på den tiden bosette seg etter kysten der hvor fisken, og de beste mulighetene for å etablere seg, var. Med årene ble de ytterste plassene fraflyttet og når motoriseringen av fiskeflåten startet i begynnelsen av 1900-tallet, så kunne man flytte lenger inn i fjordene der hvor det var mer beskyttet mot vær og vind. Fra 1950-tallet har utviklingen gått raskt.

## Historie
Hillesøy handelssted ble etablert på 600-tallet. På 900-tallet begynte den administrative innlemmelsen av Nord-Norge i riket, da rikskongene fikk makta i den sørlige halvdelen av landsdelen. Fra 1500-tallet ble fylket delt opp i 2 len, Senjen og Tromsen.  Den moderne administrasjonen ble påbegynt på 1600-tallet, med bofaste lensherrer el. amtmenn nordpå. De administrative områdene ble betydelig større.

I 1662 ble betegnelsen len byttet ut og det ble i stedet amt (fylke) med fogderiene (større landdistrikt), Senjen og Tromsø. De lå først under Nordland og seinere under Finnmark amt. Hillesøy ble løst fra Trondenes prestegjeld 1731. I 1759 ble Hillesøy lagt til Lenvik prestegjeld. Administrativt var Lenvik med Hillesøy, i Lenvik tinglag, under Tromsø sorenskriveri. Amtets landdistrikter var Senjen og Tromsø fogderi. I 1838 ble det foretatt ”representantskapvalg” for de felles sogn: Lenvik, Hillesøy og Målselv. Sogn er et distrikt hvor befolkningen har egen kirke.

Hillesøy ble skilt ut fra Lenvik som egen kommune i 1855 eller 1871. (Statistisk sentralbyrås historiske oversikt over endringer i kommune- og fylkesinndelingen påpeker denne uklarheten.) I 1855 hadde Hillesøy 811 innbyggere. I 1866 ble Troms eget amt. I 1894 opphørte fogdenhetene, og Hillesøy kom under Troms politimesterembete. I 1898 var det i Hillesøy herred 373 skatteytere med en gjennomsnittlig inntekt på 465 kr.

I 1924 ble det oppført et kommunelokale på Brensholmen. Der holdt kommunestyret sine møter med de valgte representanter fra de ulike bygdene. 1. januar 1964 ble Hillesøy delt i to og slått sammen med andre kommuner. Området på Kvaløya og øyene nord for Hekkingen med 1&nbsp;316 innbyggere ble slått sammen med Tromsø og Tromsøysund kommuner samt det meste av Ullsfjord til Tromsø kommune. Området på Senja og øya Hekkinga med 1&nbsp;159 innbyggere ble slått sammen med et område på Senja fra Sørreisa kommune, fire gårder fra Tranøy samt Lenvik kommune til den nye Lenvik kommune.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hillesøyforeninga: Hillesøy kommune
* Turside - informasjon og bilder fra båthavna på Hillesøy
* turliv.no - informasjon og bilder fra Stokkvika, sandeldorado på sørsida av Hillesøya
Narvik Fotballklubb

**Narvik Fotballklubb** oppsto i 1997 etter en sammenslåing av rivalklubbene Narvik/Nor og Mjølner fra Narvik. Av disse to klubbene er Mjølner den mest kjente, med en rekke nordnorske mesterskap i perioden 1929 til 1970, men også Narvik/Nor hadde flere nordnorske mesterskap. For øvrig er Mjølner den tredje nordnorske klubben som har spilt i toppserien (sesongene 1972 og 1989).

Narvik FK kom aldri høyere enn 2. divisjon (nivå 3). Mangelen på framgang etter sammenslåingen gjorde at enkelte tilhengere foreslo gjentatte ganger å gi klubben tilbake navnet Mjølner. Dette forslaget fikk overveldende flertall på et ekstraordinært årsmøte våren 2004. Klubben heter nå Fotballklubben Mjølner.

Narvik FK hadde helhvite drakter med svarte innslag.
Lange

:For etternavnet, se *[[Lange (etternavn)]]*

**Lange** (*Molva molva*) er en fiskeart i brosmefamilien. 

## Utbredelse og habitat

Lange finnes i Nord-Atlanterhavet. Størst utbredelse har den i østlige deler, fra Marokko til Island og Barentshavet. I vestlige deler finner man den langs kysten av Sør-Grønland og Canada. I Norge er langen vanlig langs hele kysten.

I 2006 ble lange satt på Norsk rødliste for arter som NT. Dette var basert på en tidsserie med CPUE data (fangst per 1000 krok) fra perioden 1972 til 1983 og nye data fra 2000 til 2003 (2004). Lange ble vurdert slik: Nedgangen i forekomst nord for Stad på 1990-tallet antas å ha vært om lag 75%, mens nedgangen i Nordsjøen som startet på siste halvdel av 1980-tallet var om lag 65%. Reduksjonen av fangstratene har stoppet opp, og etter ca. år 2000 registreres det bedre forekomster, særlig nord for Stad. I 2010 ble generasjonslengde for lange beregnet til 8 år på basis av gjennomsnittsalder i gytebestandene. Denne er også brukt i nåværende vurdering. Generasjonslengde i jomfruelig bestand er ikke mulig å beregne med sikkerhet. Tre generasjonstider fører oss tilbake til 1990 og da viser serien at CPUE nivået har vært relativt stabil i dette tidsrommet. Den nye serien viser at det har vært en positiv utvikling siden 2001, og lange kan fortsatt settes i kategorien LC.

Langen forekommer på 100 – 1000 meters dyp, men er vanligst på 300 – 400 meter. Unge individer kan imidlertid treffes helt opp mot 15 meters dyp.
Langen foretrekker hardbunn eller sandbunn med en del steiner.

## Beskrivelse
Lange har en langstrakt kropp (derav navnet) som er litt sammentrykt fra sidene. Den blir opptil 210 cm og 45&nbsp;kg, men vanligvis ikke lenger enn 1 meter. Skjeggtråden er tydelig og lang, lengre enn øyets diameter. Størrelsen på øyet kan brukes til å skille den fra blålange som har betydelig større øyediameter. Langen har to ryggfinner, den første har 13-16 bløtstråler og den andre har 74-85 bløtstråler. Gattfinnen har 57-66 bløtstråler. Fargen er gråbrun med hvit buk.

## Adferd

Langen lever i små stimer eller alene. Hovedføden er andre fisker som torsk, makrell, vanlig uer, sild og forskjellige flyndrer. Den tar også krepsdyr og blekksprut. 
Langen blir kjønnsmoden i 6 – 8-årsalderen, hannfisken først. De viktigste gyteområdene er i Biscaya og nordvest for De britiske øyer. Gytingen foregår i april – juni på 100 – 300 meters dyp. Hunnfisken gyter opptil 60 millioner egg  som klekkes etter 10 dager. 

## Økonomisk betydning

Langen er en god matfisk. Den har et hvitt, smakfullt og relativt fast kjøtt som kan ligne på torsk. Den kan tilberedes fersk, saltet eller tørket.
Fisket etter lange foregår stort sett langs eggakanten med line eller garn. Det ble i 2002 fisket omtrent 15&nbsp;350 tonn lange i Norge.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 

* Torsvik, Mortensen, Nedreaas (red.) Fiskeribiologi ISBN 82-529-1720-8

## Eksterne lenker
* 
*
Tromsøysund

:*For sundet, se [[Tromsøysundet]]*.
**Tromsøysund** er en tidligere kommune i Troms fylke. Den eksisterte fra 1838 til utgangen av 1963. Ved opprettelsen hadde den navnet Tromsøe landdistrikt.

I 1860 ble Balsfjord fradelt som egen kommune. Tromsøysund hadde 2&nbsp;632 innbyggere etter fradelingen. Den 1. januar 1861 ble en del av Tromsøysund med 110 innbyggere overført til Tromsø by. Den 1. januar 1873 ble en del av Malangen med 287 innbyggere overført til Tromsøysund. Samtidig ble en ubebodd del av Tromsøysund overført til Tromsø. Den 1. juli 1915 ble en del av Tromsøysund med 512 innbyggere overført til Tromsø. Den. 1. juli 1955 gikk en del med 1&nbsp;583 innbyggere samme veg.

I 1948 kjøpte staten eiendommen Åsgård, gnr. 118, bnr. 1, i Tromsøysund. I 1961 var Åsgård sykehus ferdig bygget og klar for delvis drift og overført fra staten til Troms og Finnmark fylkeskommuner og bykommunene Harstad, Tromsø, Hammerfest, Vadsø og Vardø.

1. januar 1964 ble Tromsøysund og Tromsø kommuner, samt deler av Hillesøy og Ullsfjord kommuner, slått sammen til den nye Tromsø kommune. Tromsøysund hadde ved sammenslåingen 16&nbsp;727 innbyggere.

Lokalhistoriewiki har en oversikt over grenseflyttingene mellom Tromsøysund og Tromsø.

## Se også
*Tromsøsundet (valgkrets)

## Referanser
Jarle Vespestad

**Jarle Vespestad** (født 1966) er en norsk jazzmusiker (slagverk), utdannet ved Toneheim folkehøgskole (1988) og Jazzlinja (NTNU) (1990). I Trondheim deltok han i Veslefrekk, Farmers Market (1991–), Trondheim Kunstorkester, Gunnar Andreas Berg & The Supernatural (1992–), M'boko og The Stoken Experience og Maria Kannegaard trio (1993–).     

I Oslo har han siden 1996 jobbet med en rekke artister, deriblant Sigurd Køhn, Silje Nergaard, Supersilent og Tord Gustavsen og som medlem av Fossum-Aarum Quartet. Jarle er yngre bror til Liz Tove Vespestad som også er musiker.  

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Biografi i Jazzbasen
*  Diskografi fra Jazzbasen
Gulehavet

**Gulehavet**, eller **Huang Hai**, (kinesisk: 黄海, pinyin: *Huang Hai*, i Sør-Korea og Nord-Korea: «Vesthavet», hangul: 황해 eller 서해, *Hwanghae*) kan betraktes som den nordlige delen av Øst-Kina-havet, som igjen er et randhav i Stillehavet. Grensa mot Øst-Kina-havet trekkes ved 33°17'N. Navnet kommer av at løsspartikler fra «Den gule elv» og Hai He gir havet en gulaktig farve. De to elvene flyter inn i Gulehavet helt innerst, i den delen som  kalles Bohai (tidligere Pechili-bukten eller Chihli-bukten).

Koreabukten mellom den kinesiske Liaoning-provinsen og det nordvestre Nord-Korea er også del av Gulehavet. Skillet mellom Bohai og Koreabukten er Liaodonghalvøya

Gulehavet har en dybde på maksimalt 105 meter og regnes som et flatt hav, noe på linje med størstedelen av Nordsjøen på motsatt side av dem eurasiske landsmasse. Havets mudderflater er betydelige tilholdssteder for migrerende vadefugler.

Alle større øyer i Gulehavet er sørkoreanske: Anmado, Baengnyeong, Daebu, Deokjeokdo, Gageodo, Ganghwa, Hauido, Heuksando, Hongdo, Jeju-do, Jindo, Muuido,  Sido, Silmido, Sindo, Wando, Yeongjong og Yeonpyeong.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Qufu

**Qufu** (kinesisk: 曲阜市, pinyin: *Q&#363;f&ugrave;*) er et byfylke i provinsen Shandong i Kina. Det er en del av byprefekturet Jining, og ligger omkring 130&nbsp;km sør for provinshovedstaden Jinan.

Befolkningen i byfylket var på  innbyggere i 1999. Arealet er på 896&nbsp;km².

## Historie
Qufu var, under navnet **Yan**, i en periode var hovedstaden for Shang-dynastiet.

Qufu er også fødestedet til filosofen Konfutse; han anses tradisjonelt for å ha blitt født på fjellet Ni 30&nbsp;km sørøst for Qufu sentrum.

Wufu var hovedstad i staten Lu i Vår- og høstannalenes tid.

Konfucius' tempel og grav og Kong-familiens herregård i Qufu ble plyndret av rødegardister fra Beijings pedagogiske høyskole i november 1966, men er senere blitt restaurert. Anlegget ble i 1994 oppført på UNESCOs liste over verdensarven.

## Administrative enheter

Qufu består av to subdistrikter, seks storkommuner og fire kommuner:
* Subdistriktet Lucheng (鲁城街道), sentrum, sete for Qufus fylkesstyre;
* Subdistriktet Shuyuan (书院街道);
* Storkommunen Wucun (吴村镇);
* Storkommunen Yaocun (姚村镇);
* Storkommunen Lingcheng (陵城镇);
* Storkommunen Xiaoxue (小雪镇);
* Storkommunen Nanxin (南辛镇);
* Storkommunen Shizhuang (时庄镇);
* Kommunen Wangzhuang (王庄乡);
* Kommunen Dongzhuang (董庄乡);
* Kommunen Xizou (息陬乡);
* Kommunen Fangshan (防山乡).

## Samferdsel

### Jernbane
Beijing-Shanghai høyhastighetstog har stoppested her.

### Vei
Kinas riksvei 104 løper også gjennom fylket. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou.

Kinas riksvei 327 løper gjennom området. Den fører Heze i Shandong til Lianyungang i  Jiangsu.

## Referanser


## Litteratur
*Franz Xaver Biallas: *Konfuzius und sein Kult: Ein Beitrag zur Kulturgeschichte Chinas und ein Führer zur Heimatstadt des Konfuzius*, Peking/Leipzig: Pekinger Verlag, 1928
*Wang Liang: «The Confucius Temple Tragedy of the Cultural Revolution», i Thomas A. Wilson, red.: *On Sacred Grounds*, Cambridge: Harvard University Press, 2002
Hyse

**Hyse**, eller **kolje**, er en fisk i torskefamilien. 

## Beskrivelse
Hysa kan bli 110 cm lang og opp til 20 kg tung – . Den har et tydelig overbitt, liten skjeggtråd og sidelinjen er tydelig. Den kan lett skilles fra andre arter på den svarte flekken under første ryggfinne. Hysa har tre ryggfinner, den første har 14 – 17 bløtstråler, den andre 19 – 24 og den tredje 19 – 22. Den har to gattfinner, den første har 21 – 25 bløtstråler og den andre 20 – 24.

## Utbredelse og habitat
Hysa finnes på begge sider av Nord-Atlanterhavet. I øst fra Biscayabukten og nordover til Barentshavet og Island. I vest langs nordøstkysten av USA og Newfoundland. Den opptrer også rundt sørkysten av Grønland. I Norge er hysa vanlig langs hele kysten.
Hysa liker seg best på sand-, leir- og grusbunn på dybder mellom 40 – 300&nbsp;m.

## Adferd

Hysa er en bunnfisk som lever av forskjellige krepsdyr, snegler, flerbørstemarker, rogn og småfisk. Gyteperioden er fra mars-juni.

## Økonomisk betydning
Hysa er en god matfisk og inneholder mye proteiner og kobalamin (vitamin B12). Den fiskes i hovedsak med trål, line og snurrevad. Den norske fangsten var i 2006 på 71&nbsp;434 tonn, og på 124&nbsp;696 tonn i 2010.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 
* Torsvik, Mortensen, Nedreaas (red.) Fiskeribiologi ISBN 82-529-1720-8

## Eksterne lenker
* 
*
Vår- og høstannalene

***Vår- og høstannalene*** (tradisjonell kinesisk: 春秋, pinyin: *Ch&#363;n Qi&#363;*, også kjent som *Lín J&#299;ng*  麟經) er en krønike over hendelser i den kinesiske staten Lu fra 722 til 481 f.Kr.. Boken omtaler det som senere er blitt kalt Vår- og høstannalenes tid i midten av Zhou-dynastiets historie, og er den eldste kjente kinesiske historiske tekst som er organisert som en annal. Tradisjonelt regnet kineserne med at det var den store kinesiske vismann Konfucius forfattet eller i det minste redigerte krøniken. Dette betviles av moderne historikere, men av denne grunn regnes boken som en av Kinas fem klassiske verker.

Navnet «vår- og høstannalene» reflekterer på en måte hvordan det kinesiske agrarsamfunn betraktet året. Våren var en av de to viktigste fordi da sådde man. Sommeren, som ikke nevnes, er vekstperioden. Høsten er også svært viktig – da høstet man. Om vinteren var det intet å gjøre i landbruket – den var i tidsregningen en periode som ikke ble «regnet med» i årssyklusen, som om den ikke gjaldt.

Krøniken fastholder ikke bare begivenheter i Lu fra år til år, men dekker også på samme måte de andre store statene i samme område av det midtre Kina: Statene Qi, Jin, Qin og Chu. Dette var de statene som dominerte dette 250 år lange segmentet av Zhou-tiden. 

Annalene beskriver hendelser som inntraff i staten Lu hvert år, deriblant tiltredelser, giftemål, dødsfall, begravelser for regenter, utkjempede slag, rituelle offerhandlinger, himmelske fenomener som ble betraktet som rituelt viktige og naturkatastrofer. Oppføringene er skrevet på en knapp måte, med gjennomsnittlig 10 tegn per oppføring, og inneholder ingen utdypning av hendelser eller nedtegnelse av taler.

I de stridende staters tid ble det skrevet en rekke kommentarer til annalene for å utdype og finne en dypere mening i de knappe oppføringene. Zuo-kommentaren (Zuo zhuan, 左傳) er den best kjente av disse kommentarer, og ble en klassiker i seg selv, og er kilden til mange kinesiske ord og idiomer i andre klassiske verk.

## Klassiske kommentarutgaver
Etterhvert tilkom det en rekke kommentarverk til Vår- og høstannalene. Den viktigste og mest omfangsrike er formodentlig Zuo Qiumings kommentar. Men også Gongyang-kommentaren fikk stor innflytelse, fordi den hevdet at Konfucius hadde «gjemt» noen anvisninger om god styreskikk i annalene.

I *[[Hanshu]]* nevnes fem kommentarverker:

* Zou-kommentaren (鄒氏傳, *Zoushi zhuan*)
* Jia-kommentaren (夾氏傳, *Jiashi zhuan*)
* Gongyang-kommentaren (公羊傳, Gongyang zhuan*)
* Guliang-kommentaren (榖梁傳, *Guliang zhuan*)
* Zuo-kommentaren (左氏傳, *Zuoshi zhuan'')

## Referanser
Rainier III av Monaco

**Rainier III** (*Rainier Louis Henri Maxence Bertrand Grimaldi*) (1923–2005) var fyrste av Monaco.

Rainier ble formelt omtalt som *Hans Høyvelbårenhet*.

Rainier ble født i Monaco, og var av fransk, tysk, skotsk, engelsk, spansk og italiensk opprinnelse. 

I årene etter sin kones død skal Rainier ha hatt et forhold til sin slektning prinsesse Ira von Fürstenberg, en tidligere filmskuespiller som senere har blitt smykkedesigner og også er en av Fiat-arvingene. I likhet med Rainier var Ira oldebarn av lady Mary Victoria Hamilton, den skotsk-tyske hustruen til fyrst Albert I av Monaco.

## Familie
Han var gift med den amerikanske filmskuespilleren Grace Kelly i 1956, og fikk tre barn:
* Prinsesse Caroline av Hannover, gift med prins Ernst August av Hannover
* Fyrst Albert II av Monaco
* Stephanie av Monaco

## Helsetilstand og dødsfall

De siste årene av sitt liv hadde fyrsten alvorlige helseproblemer. Tidlig i 2004 ble han innlagt på sykehus for hjerteproblemer. 26. oktober 2004 ble han igjen innlagt med lungeinfeksjon, og det samme 8. mars 2005. Rainier ble flyttet til sykehusets intensivavdeling 21. mars 2005. To dager senere, 23. mars, ble det klart at han lå på respirator og led av nyre- og hjertesvikt. Han døde 6. april 2005. Kardinal Joseph Ratzinger sendte folket i Monaco sin kondolanse på vegne av den katolske kirke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 

|-

|-
Manfred Wörner

**Manfred Hermann Wörner** (født 24. september 1934 i Stuttgart, død 13. august 1994 i Brussel) var en tysk konservativ politiker (CDU) og diplomat. 

Han var forsvarsminister i Tyskland fra 1982 til 1988 og generalsekretær i NATO fra 1988 til sin død i 1994. Den kalde krigens avslutning fant sted i hans embedsperiode. Han fikk kreftdiagnosen i perioden som generalsekretær, men han valgte å bli i stillingen til få dager før han døde av sykdommen.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Wörner var barnebarn av Luftwaffe-generalen Hermann Aldinger, sjef for 1. tunge luftvernbatteri i Legion Condor under den spanske borgerkrigen. Han vokste opp i bestefarens hus i Stuttgart-Bad Cannstatt og gikk på Johannes-Kepler-gymnasiet der. Etter at han tok abitur i 1953, studerte han rettsvitenskap i Heidelberg, Paris og München. Han tok sin første juridiske statseksamen i 1957 og sin andre i 1961, og tok samme år den juridiske doktorgraden med et arbeide innen internasjonal rett. 

### Karriere
Han gjorde deretter karrière som embedsmann, og var dessuten jagerpilot og reserveoffiser i Luftwaffe. Han ble innvalgt i det tyske parlamentet i 1965, og var viseformann for den konservative fraksjonen og dessuten formann for forsvarskomitéen. I 1982 ble han utnevnt til forsvarsminister i Helmut Kohls regjering. Han gikk av som forsvarsminister den 18. mai 1988 og ble generalsekretær i NATO den 1. juli samme år.

Siden 1996 har det tyske forsvarsministeriet utdelt en Manfred Wörner-medalje til offentlige personer som har gjort en særlig innsats for fred og frihet i Europa. Mottagere av medaljen inkluderer Richard Holbrooke, Ewald von Kleist, Javier Solana, Christian Schwarz-Schilling, Martti Ahtisaari, Jörg Schönbohm og Klaus Naumann.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* www.nato.int
Melis

**Melis** er finmalt, raffinert sukker. Melis blir ofte tilsatt et par prosent stivelse som antiklumpemiddel. Melis brukes blant annet i glasur på kaker, i marsipan og i kransekakedeig.
Sergio Balanzino

**Sergio Balanzino** (1934–2018) var en italiensk diplomat. 

Han studerte jus i Roma, og trådte inn i den italienske utenrikstjenesten i 1958.

Han var ambassadør til Canada fra 1990 til 1994, og ble deretter visegeneralsekretær i NATO under Manfred Wörner. Da Wörner lå på dødsleiet som følge av kreft, tjenestegjorde han kortvarig som fungerende generalsekretær fra 13. august 1994 til 17. oktober samme år. Da Willy Claes måtte gå av som generalsekretær på grunn av korrupsjonsanklager, tjenestegjorde Balanzino, som i mellomtiden hadde gått tilbake til å være visegeneralsekretær, igjen som fungerende generalsekretær, fra Claes' avgang den 20. oktober 1995 frem til han ble etterfulgt av Javier Solana den 5. desember samme år.

## Referanser