130 luftving

**130 luftving** (tidligere **Redningshelikoptertjenesten**) er en avdeling i Luftforsvaret som drifter og opererer redningshelikoptre på fastlands-Norge. 

Fra 1. september 2020 til 2024 ble Westland Sea King gradvis faset ut og erstattet med AgustaWestland AW101 SAR Queen.

## Organisasjon
I august 2018 ble avdelingen Redningshelikoptertjenesten opprettet, og ble en egen avdeling på lik linje med Luftforsvarets luftvinger. I 2023 skiftet avdelingen navn til 130 luftving.

Luftvingen drifter redningshelikoptre på vegne av Justis- og beredskapsdepartementet. Departementet finansierer redningshelikoptertjenesten, eier helikoptrene og står for den løpende disponeringen av helikoptrene gjennom Hovedredningssentralen.

Test- og evalueringsavdelingen har ansvar for å utvikle nasjonale retningslinjer, standarder og prosedyrer for de operasjonene redningstjenesten skal utføre med AW101.

### Avdelinger

* 330 skvadron, operatør av redningshelikoptrene
* Vedlikeholdsskvadron
* Operativ Test og Evaluering AW101

### Operatører
330 skvadron er operatør på vegne av Justis- og beredskapsdepartementet.

I perioden september 2017–oktober 2024 hadde CHC Helikopter Service driften av den offentlige redningstjenestens Florø-base, mens AW101 helikoptrene ble innfaset i Luftforsvaret. CHC benyttet to Airbus AS332 Super Puma der det ene var stasjonert som backup i Bergen.

CHC opererer også redningshelikopterbasen i Tromsø.

I 2014 overtok Lufttransport AS drift av Sysselmannens redningshelikopter på Svalbard. Kontrakten innebærer også nyopprettelse av et sekundært redningshelikopter. Etter ny anbudsrunde i 2021 vant CHC Helikopter Service denne og overtok gjennom virksomhetsoverdragelse driften av Sysselmesterens helikoptertjeneste på Svalbard med virkning fra 1. april 2022.

## Historie

Redningshelikoptertjenesten ble opprettet i 1967 etter forliset av danskebåten MF «Skagerak», året før. Norge hadde da ikke redningshelikoptre og måtte få bistand fra et dansk Sikorsky S61A-helikopter som Danmark hadde kjøpt året før. Redningshelikopteret ble sett på som uvurderlig i redningsarbeidet og alle de 144 om bord ble berget. Redningshelikoptertjenesten skulle legges under Justis- og politidepartementet, og daværende sjef for Luftforsvaret, Wilhelm Mohr, fikk ansvaret for å anskaffe redningshelikoptre. I mellomtiden leide departementet inn to helikoptre fra en sivil operatør, som skulle stasjoneres i Bodø og på Sola.

Kravet til det nye redningshelikopteret var at det måtte kunne fly i 110 knop, ha plass til 20 personer og kunne nå 300&nbsp;nm ut fra land. Redningshelikoptertjenesten skulle fordeles på fire baser og Justis- og politidepartementet anskaffet ti nye Sea King redningshelikoptre. Forsvaret velges som operatør, med budsjett- og driftsansvar.

10 stk Westland Sea King MK43B-helikoptre ble så anskaffet i 1972. To skrog gikk siden tapt, og ble erstattet i 1978 og 1992. Ytterligere to stk ble kjøpt inn i 1996, så antallet siden da har vært 12.

Sea King ble tatt i bruk i redningshelikoptertjenesten i mai 1973 og var opprinnelig stasjonert på Bodø hovedflystasjon, Ørland hovedflystasjon, Sola flystasjon og Stasjonsgruppe Banak. I 1997 gjennomførte skvadronen 237 redningsoppdrag og 747 luftambulanseoppdrag. Fra 1995 til 1998 var ett helikopter stasjonert på Ålesund lufthavn, Vigra, og siden 1999 har ett vært stasjonert på Rygge flystasjon. Ett helikopter har også vært stasjonert på Florø lufthavn siden 2009.

Det ble etablert et anskaffelsesprosjekt for å erstatte Sea King med 16 helikoptre av typen AgustaWestland AW101 SAR Queen. Helikopteret vant anbudet på inntil 16 helikoptre foran NHIndustries NH-90, Eurocopter EC225 og Sikorsky S-92. De nye helikoptrene skulle leveres fra 2016 og overtok 2023 som redningshelikopter for Sea King.

## Se også
* NAWSARH-prosjektet om anskaffelse av nye helikoptre
* Redningstjenesten i Norge

## Referanser


## Eksterne lenker
* Petroleumstilsynet: Evaluering om områdeberedskap