Den armenske apostoliske kirke

**Den armenske apostoliske kirke** er en orientalsk-ortodoks kirke som er Armenias dominerende trossamfunn. Rundt 94&nbsp;% av Armenias befolkning &ndash; og sannsynligvis en like stor andel av befolkningen i Nagorno-Karabakh &ndash; bekjenner seg til den armenske apostoliske kirke. Den har med armenerne også spredt seg til mange andre land, spesielt Midtøsten, Øst-Europa, USA, Argentina og Frankrike. Det finnes også en armensk-apostolisk kirke i Norge som har hovedsete i Vegårdshei stiftet 2012. De betjenes med prest fra Sverige.

## Moderne struktur
Den armenske apostoliske kirke består av fire autonome delkirker:
* Katolikatet Edzjmiatsin og hele Armenia (med 28 bispedømmer)
* Katolikatet Kilikia (13 bispedømmer)
* Patriarkatet Jerusalem
* Patriarkatet Konstantinopel

Katolikos av Etjsmiadzin, for tiden Garegin II Nersisian (siden 1999), er samtidig den samlede kirkens overhode. Hans tittel er *alle armeneres øverste [[patriark]] og [[katolikos]]*. Katolikos av Kilikia, siden 1995 Aram I, innehar kirkens nest høyeste embete. Tidligere eksisterte to ytterligere katolikater (Aghtamar 1113&ndash;1916; Aghvank 706&ndash;1815).
 	
Kirken betegnes som *apostolisk* fordi den ifølge tradisjonen ble etablert av to av Jesu apostler, som skal ha misjonert i landet: Taddeus og Bartolomeus. Taddeus betraktes som den første biskopen av Armenia fra 43&nbsp;e.Kr. til sitt martyrium i 66. (Det er også mulig at den Taddeus som menes, i stedet er Addai).

## Historie
Under biskop Gregor Lysbringeren gikk kong Trdat III av Armenia i 301 over til kristendommen. Armenia ble dermed &ndash; tolv år før Aghvank og 79 år før Romerriket &ndash; en kristen stat, slik at den armenske apostoliske kirke representerer den *eldste [[statskirke]]*. Fra Gregors tid skriver seg også katedralen, *den hellige moderkirke av [[Edzjmiatsin]]*, som ble ferdigstilt i 305.

Under katolikos Isak ble det armenske alfabetet utviklet (av munken Mesrop Masjtots i 406) og bibelen oversatt til armensk (ferdigstilt i 434). Armensk ble også innført som liturgisk språk istedenfor syrisk. Det egne skriftspåket skapte en kulturell blomstringstid i Armenia.

Den armenske apostoliske kirke ble spredt til mange land sammen med den armenske diasporaen. På midten av 1000-tallet flyktet mange armenere, blant dem deres katolikos, til Lilleasia (dagens Tyrkia), der de grunnla det armenske kongedømmet Kilikia, i et område som skulle bli kjent som Lillearmenia.

På 1400-tallet emigrerte mange armenere til Øst-Europa (hovedsakelig Polen, Litauen, Bulgaria, Ukraina, Russland).

Under folkemordet på armenerne (1915&ndash;1917) flyktet minst en halv million armenere fra Tyrkia. De slo seg først ned i nabolandene (Syria, Libanon, Israel, Egypt, Irak, Iran, Hellas), men mange flyttet videre til andre verdensdeler (blant annet Canada, USA, Argentina, Frankrike, Tyskland, Australia). I&nbsp;alle disse landene finner man i dag til dels store armensk-ortodokse minoriteter. Således lever av kirkens totalt anslagsvis åtte til ni millioner tilhengere bare drøye tre millioner i Armenia.

Under borgerkrigen i Syria siden 2014/15 er en stor men ukjent andel av armenerne særlig i Aleppo og noen amdre deler av Syria flyktet, mange til nabolandene, andre ut av Midtøsten.

## Galleri

Fil:Echmiadzin-cathedral.jpg|Kirkens «hellige moderkatedral» i Edzjmiatsin 
Fil:YerevanAnniversaryChurch.jpg|I anledning av kirkens 1700-årsjubileum ble den nye katedralen i Jerevan åpnet i 2001
Fil:Surb Amenaprkitch pre88.jpeg|*Den hellige frelsers kirke* i Gyumri, Armenia
Fil:Gandzasar monastic complex NKR.jpg|Det armenske *Gandzasarklosteret* i Nagorno-Karabakh var i middelalderen setet for katolikos av Aghvank


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*