open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tolvtallsvisa

«**Tolvtallsvisa**» er et skillingstrykk Alf Prøysen samlet inn til sin visespalte i «Magasinet for Alle», årgang 1954-1955. Han skriver i omtalen av visa at «den er en lærebok for visediktere». Skillingsvisen er også tatt med i samlingen De gamle visene med Alf Prøysen, utgitt på Forlaget For alle, i 1972.  I Sverige kalles denne visa også for «Husförhörsvisan», og den utkom første gang som skillingstrykk i 1701. Den finnes i mange varianter over hele Europa, og kan føres tilbake til middelaldersk latinsk tekst. Melodien variere veldig.

## Teksten

**1.**En vise vil vi sjunge om nogle skriftens tall
og det med munn og tunge som I nu høre skal.
Dens kraft og innehold hva den har inn at være
den går fra ett til tolv.

**2.**En Gud allting regjerer, en tro, et salig håp,
en Jesu frelser kjære, et livsens ord, en dåp.
En himmel med behag, en sol verden opplyser,
et siste dommedag.

**3.**To mennesker Gud gjorde, to lovens tavler var,
to testament i ordet, to lys på himmelen klar.
To navne Jesus Krist, to naturer uti Kristo
to veier er forvisst.

**4.**Tre engler ut i Sodom, tre artikler i troen er
tre personer ut i Guddom, tre patriarker kjær.
Tre vise av Østerland, tre kvinner ut til graven
tre menn i ovnens brann.

**5.**Fire evangelister, fire slags sædjord,
fire er årets tider, fire profetier stor,
fire vinde om året er, fire elementer,
fire store monarker.

**6.**Fem ere de mosebøker, fem sinde mennesker har,
fem ere lærestykker, fem Kristi vunder var.
Fem brød, fem tusen mann, fem jomfruer de kloke
fem dårlige på stand.

**7.**Seks stenkar ut i Kana, seks arbeidsdager vi har,
seks dager de sankede manna, seks timer mørket var.
Seks alen Goliat sterk, seks dage Gud han skapte
seks gjernings store verk.

**8.**Syv ord monne Jesus tale, syv bønner i Fader Vår
syv dager i uker alle, syv verdens undere stor.
Syv fulle aks opprandt, syv år de templet bygde
syv nybast Samson bandt.

**9.**Åtte sjele Gud priste i Noas ark på vann
åtte saligheter visste Kristus vår frelser sann
For oss stor smerte bar, åtte dager av alder,
da han omskåret var.

**10.**Ni slet Jesum med stor møye ropte høyt så jammerlig
ni slet Jesum også døde, oppga ånden ynkelig.
Ni ting priser Sirak, ni hundre år Adam levde
ni spedalske uten takk.

**11.**Ti plager Gud utsendte over Farao med skjel,
ti spedalske bleve renset av Kristus Guds sønn selv.
Og straks helbredet gjort, ti jomfruer omtales,
ti ere de Guds bud i ord.

**12.**Elleve i urtegården forlot deres Frelsere,
elleve satt ved bordet da Jesus lot seg se.
Efter han oppstanden var elleve bestandig bleve
og om Kristus bar.

**13.**Tolv vare de små profeter, tolv Israels stammer var,
tolv vare Jesus apostler, tolv måneder i hvert år.
Tolv tusen beseglede, tolv ere dagens timer,
tolv Jerusalems porter var.

**14.**Nu vilde vi herved ende vår vise med disse tall,
Gud oss sin nåde sende, når vi bortvandre skal,
Og give oss himmelrik, at vi hannem love og prise
alltid og evindelig.


## Kilder
*Sangene i våre hjerter, Elin Prøysen, Damm 2007
Colbjørnsens gate (Larvik)

**Colbjørnsens gate** er ei gate på Torstrand i Larvik kommune. Den strekker seg fra Torstrand torg og ender ut i Schleppegrells gate. Opprinnelig var denne gaten en del av grensen mellom det gamle Torstrand og Torstrandsmoen, som ble gjenstand for regulering i 1854. Gaten utgjorde også en del av den gamle veien til Vestre Halsen.

## Bygning

## Kilder
*
Vivestad

**Vivestad** er ei bygd og et sogn i Tønsberg kommune i Vestfold. Bygda hadde omtrent 400 innbyggere i august 2016, og ligger 30&nbsp;km nord for Tønsberg sentrum og 10&nbsp;km sør for Hof langs fylkesvei 312 (Vivestadlinna).

I Vivestad ligger fotballbanen Kjærsmyra og Bygdehuset Sagatun som blant annet benyttes av et aktivt idrettslag og ungdomslag.

I august hvert år arrangerer lagene i Vivestad et høstmarked. Vivestad Høstmarked blir hvert år besøkt av rundt 6500 mennesker. Myrafestivalen blir også arrangert i Vivestad i mai hvert år.

Landskapet domineres av skogkledde åser vekslende med nord-sørgående daldrag med marin leire i dalfyllingene. Berggrunnen består hovedsakelig av Oslofeltets dagbergarter. Næringslivet i Vivestad domineres av jord- og skogbruk. I perioden 2001-2010 har Vivestad hatt en folketilvekst på 6 %, mot 10 % for kommunen som helhet.

I Vivestad finnes det flere muligheter for friluft og uteaktiviteter. Merkedammen er et av Vestfolds beste fiskevann og badevann, og det er også tursti rundt vannet. Tønsberg kommunes to høyeste fjelltopper Snippane og Lønskollen befinner seg også i Vivestad.

Vivestad kirke er en trekirke fra 1914. Til kirken hører altertavle, prekestol og døpefont fra 1600-tallet.

Dialekta som prates i Vivestad kalles vivestadmål. Det er et vestfoldsk bygdemål med påvirkning fra de telemarkske bygdemålene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vivestad.no
* Vivestad høstmarked
DS «Quest»

**DS «Quest»** var ei norsk polarskute som ble bygget i Risør i 1917. Hun ble benyttet på Ernest Shackletons ekspedisjon til Antarktis i 1921–1922, kalt Quest-ekspedisjonen eller Shackleton–Rowett-ekspedisjonen.

«Quest» forliste utenfor Newfoundland i 1962, men hele besetningen ble berget. Frammuseet kunngjorde i juni 2024 at vraket av «Quest» hadde blitt funnet på 390 meters dyp utenfor Labrador.

## Historie
Skuta ble bygget i 1917 ved Erik Lindstøls båtbyggeri i Risør for hvalfanger Morten Andreas Ingebrigtsen fra Høvik/Aukra (*K-13-K*). Den var på 204 bruttoregistertonn og het fra starten **«Foca I»**. Den drev med fangst av hval og sel, og ble også utleid til Store Norske Spitsbergen Kulkompani på Svalbard.

Ernest Shackleton kjøpte inn «Foca I» i 1921 for bruk som ekspedisjonsskip på Shackleton–Rowett-ekspedisjonen til Antarktis. Fartøyet ble ombygget i Southampton under ledelse av Frank Worsley og omdøpt til «Quest» av Lady Shackleton. «Quest» seilte fra London 17. september 1921 og nådde Grytviken på Sør-Georgia 4. januar 1922. Dagen etter døde Shackleton av hjerteproblemer om bord i skuta. Ekspedisjonen fortsatte med Frank Wild som leder, men «Quest» viste seg dårlig egnet i det antarktiske farvannet og var ikke i stand til å trenge gjennom pakkisen.

I 1924 kjøpte Schjelderups Sælfangstrederi A/S i Bodin «Quest» (*N-94-BN*), og hun ble ført av den berømte skipper Ludolf Schjeldrup etter at båtbygger Johan Drage hadde fjernet Shackletons kabin. Året etter lette den etter «Anni I» og «Teddy» ved Grønland, i 1928 etter Umberto Nobiles savnede nordpolsekspedisjon med luftskipet Italia. Mellom 1925 og 1930 hadde den avtale med Bennett Reisebyrå om årlige cruise til Frans Josefs land, Spitsbergen og Øst-Grønland. Hun fortsatte som ekpsedisjonsskip, først for British Arctic Air Route Expedition ledet av Gino Watkins, senere for greven Gaston Micard som lå på Øst-Grønland 1932–36.

I 1939 ble hun innkjøpt av Ivar Austad i Tromsø (*T-24-T*) og gikk prompte til Newfoundland skipper var Johan Odin Leonard Olsen fra Tamok, der hun gjorde en stor fangst sammen med DS «Selis».
Under andre verdenskrig gikk hun i flere konvoier for Nortraship over Atlanterhavet, og opererte sågar minesveiper. I juni 1942 skulle hun delta i Operasjon Fritham II, men dette oppdraget ble avblåst. Eierne fikk den tilbake sommeren 1946. Skipper nå var Ingvard Johanessen frem til 1958, da Ludolf Schjeldrup igjen overtok. Hun ble ombygd ved Gravdal Skipsbyggeri i Sunnhordland (252 brt, 120 fot, 660 hk Deutz i 1956).  Med Ingvard Johanessens sønn Olav som skipper forliste den med 5&nbsp;200 skinn utenfor Newfoundland den 5. mai 1962 i posisjon . Hele besetningen ble berget av «Polarfart».

Shackletons kabin er utstilt i Saltdal. Skipet er avbildet på frimerker fra Sør-Georgia, Ascension og Tristan da Cunha, for alles vedkommende i forbindelse med 50-årsminnet for Shackleton–Rowett-ekspedisjonen i 1972.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Podcastepisode om polarskuta Quest, produsert av *Aust-Agder museum og arkiv*, 2021
Amtmann Michelets vei (Larvik)

**Amtmann Michelets vei** er ei gate på Nanset. Den strekker seg fra Skogveien og munner ut i Gamle Kongevei. Den har fått navn etter Carl Johan Michelet som var amtmann i Jarlsberg og Larviks amt 1882-1902. I hans embetsperiode ble amtmannsetet flyttet fra Larvik til Tønsberg.

## Kilder
*
Kristian Fredriks vei (Larvik)

**Kristian Fredriks vei** er ei gate i Larvik. Den strekker seg fra Dronningens gate til Greveveien/Herregårdsbakken og ble bygget gjennom nødarbeid i 1922 som ny forbindelse mellom Torstrand og Hovedbyen. I fjellveggen på høyre side ovenfor innkjørselen til Furubakken psykiatriske sykehjem finnes en innskrift til ære for grev Ulrik Frederik Gyldenløve.

## Bygninger

## Galleri

Fil:Larvik Mesterfjellet skole.jpg|Kristian Fredriks vei 3: Mesterfjellet skole
Fil:Furubakken.jpg|Kristian Fredriks vei 10: Furubakken psykiatriske sykehjem 
Fil:Kristian Fredriks vei 23.jpg|Kristian Fredriks vei 23: Tidligere telegrafbygning 


## Kilder
*Nyhus, Per: *Larvik A-Å*, s. 321
First 28

**First 28** er en seilbåt på 28 fot produsert av franske Benetéau. Produksjonen ble startet i 1980 og avsluttet i 1982. I løp av perioden ble det produsert 600 eksemplar. Den ble levert med både mastheadrigg og  brøkdelsrigg. Brøkdelsriggen ble utrustet med lensetakler.

## Interiør
Til babord for inngangen til kahytten ligger pentry med en liten vask, en isolert boks og en komfyr med to gassbluss. I salongen er det et sammenleggbart bord og to langsgående benker som også brukes som køyer. Sofaen på babord kan trekkes ut og lages til en dobbelkøye. Til styrbord for inngangen er navigasjonsbordet og akter om dette en stikkøye. I baugen har den en forpigg med to køyer og et toalett mellom forpigg og salong.
Huitfeldts gate (Larvik)

**Huifeldts gate** (2–32, 11–23) er ei gate på Torstrand. Den strekker seg fra Strandgata og ender ut i Alfr. Andersens gate.

## Bygning

## Referanser
Bugges gate (Larvik)

**Bugges gate** (2–26, 3–29) er den venstre av de tre langgatene i bydelen Torstrand i Larvik, Vestfold. Gaten starter fra Dronningens gate, øst for jernbaneundergangen, og munner ut i Unnersbugata.

Gata er oppkalt etter trelasthandler og sagbrukseier Magnus Bugge (1825-69), grunnleggeren av Torstrands første store industribedrift «Buggesaga» (1864).

Gata har vært preget av delvis forfall for inntil noen få år siden. I dag blir flere og flere eiendommer på Torstrand pusset opp og renovert. Slik er det også med Bugges gate,   

## Bygning

## Referanser


## Kilder
*
Jens Nielsen (dødsdømt)

**Jens Nielsen** (født 21. november 1862, død 8. november 1892 i Horsens) var den siste dansken som ble henrettet for en forbrytelse begått i fredstid. Han ble henrettet ved halshugging. 

Nielsen ble satt i fengsel sommeren 1884 for å sone en straff på 16 år. I fengselet prøvde han to ganger å drepe fengselsbetjenter; muligens fordi han ikke holdt ut å sitte innesperret. Han ble dømt skyldig av underrett, overrett og høyesterett, som alle tre dømte ham til døden. 

Klokken 07:15 den 8. november 1892 ble han halshugget av skarpretteren Theodor Seistrup i Horsens statsfengsel.
Medfangene overvar henrettelsen. 

## Eksterne lenker
* Landsarkivet
*  Omtale og utdrag fra Henrik Cavlings beskrivelse av henrettelsen
Ferdinand IV av Det tysk-romerske rike

**Ferdinand IV** (født 8. september 1633, død 9. juli 1654) var sønn av Ferdinand III og av den habsburgske slekt. Han ble samkonge av Böhmen med sin far i 1646, og i 1647 også samkonge i Ungarn, og i 1653 ble han valgt til konge av romerne – arving til det tysk-romerske rike. Han døde imidlertid før faren, og hans yngre bror Leopold 1 ble arving til de østerrikske arveland.

## Referanser
Sophie Crumb

**Sophia Violet Crumb** (født 27. september 1981) er en amerikansk tegneserietegner. Hun er datter av undergrunnstegnerne Robert Crumb og Aline Kominsky-Crumb.

## Liv og karriere
Crumb vokste opp i Winters, en liten jordbrukslandsby i Californias Central Valley hvor hennes foreldre bosatte seg for å unnslippe det urbane livet i San Francisco. I 1990 var Robert Crumb desillusjonert over amerikansk kultur og bekymret over dens negative påvirkninger på deres 9 år gamle datter Sophie, og familien flyttet utenlands til Sauve, en enda mindre jordbrukslandsby i det sørlige Frankrike.

I Frankrike fullførte Sophie videregående skole og dro videre for å studere akrobatikk og klovneri ved en fransk sirkusskole. Senere ble hun tatovør og lærer i engelsk. Engelsk snakker hun for øvrig med en svak fransk aksent.

Gjennom hele barndommen leste Sophie naturlig nok tegneserier, også sine foreldres serier, og hun begynte selv å uttrykke seg i seriemediet. Allerede tidlig i tenårene samarbeidet hun med foreldrene om en tegneserie som handlet om familien Crumb som ble utgitt i samlingen *The Complete Dirty Laundry Comics* (Last Gasp, 1993). Andre serier som hun tegnet som barn ble trykket i foreldres avantgardistiske seriemagasin *[[Weirdo (magasin)|Weirdo]]*. 

I filmen *[[Ghost World]]*, regissert av Terry Zwigoff som i 1994 gjorde dokumentarfilmen *[[Crumb (film)|Crumb]]*, er det Sophie Crumb som har gjort tegningene til filmens hovedfigur Enid. Filmen er basert på en tegneserie av Daniel Clowes. Hensikten er at tegningene til den unge hovedfiguren i filmen faktisk også er et sant uttrykk for en ung pikes tegninger.

Som ung voksen har hun tegnet to utgaver av et hefte kalt *Belly Button Comix*, utgitt samtidig i Europa og USA av henholdsvis det nederlandske forlaget Oog & Blik, og amerikanske Fantagraphics Books. Seriene består av livlige, selvbiografiske serier om ung kjærlighet, mobiltelefoner og seksuell frustrasjon, hver fortelling tegnet i ulike stiler, og trykket i to fargetoner. Hennes uttrykk er ekspressivt og figurativt med skravert modellering, ikke helt ulik farens stil. I et intervju bransjetidskriftet *[[The Comics Journal]]* #274 diskuterte hun emner som hjemløshet og kvalene å unnslippe skyggen fra sin berømte far. Hennes nyeste verk, per august 2010, er *Evolution of a Crazy Artist*, utgitt av W.W. Norton i 2010, og er en form for utklippsbok framfor seriehefte.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*  «Sophie Crumb Art Gallery», *Crumb Family Gallery*.
Tyskland under Sommer-OL 1964

**Tyskland under Sommer-OL 1964**. 375 sportsutøvere fra Tyskland, både fra Vest-Tyskland og Øst-Tyskland, deltok i flere sporter under Sommer-OL 1964 i Tokyo. Tyskland ble fjerde beste nasjon med ti gull-, tjueto sølv- og atten bronsemedaljer. Stuperen Ingrid Engel-Krämer var landets flaggbærer under åpningsseremonien. 

## Medaljer

   
## Medaljevinnerne
E.S.P.

:*For album av [[Miles Davis]] se [[E.S.P. (Miles Davis-album)]]*
***E.S.P.*** er den første EP-en til det norske bandet 22. 

EP-en ble utgitt 22. august 2008 på CD og hvit vinyl. Den inneholder fem spor fremført av 22, men består totalt av tjueto spor, hvorav seksten av dem er stillhet og utgjør totalt 44:22. Kenneth Kapstad spilte inn trommene ettersom tiden ikke strakk til for opprinnelige trommeslager Andreas Kjøl Berg.

## Sporliste
# «Molecyl» (4:41)
# «Serafin» (4:04)
# «Algorythm» (5:01)
# «Suomiese Twins» (4:47)
# «Gluey» (4:27)

## Medvirkende
* Magnus Børmark – Gitar, vokal
* Mats Paulsen – Bass, vokal
* Martin Mulholland – vokal
* Kenneth Kapstad – trommer

## Referanser


## Eksterne lenker
* 22 på Myspace
Siri Mork

**Siri Mork** (født 28. oktober 1992 i Steinkjer) er en norsk fotballspiller fra Steinkjer i Nord-Trøndelag. Hun spilte for Egge før hun dro til toppserielaget Trondheims-Ørn i 2010. Hun er blitt brukt på mange ulike posisjoner på banen, men har gjort seg mest bemerket som spiss.

Mork har landskamper på aldersbestemte lag for Norge. Hun impornerte på prøvespill for Trondheims-Ørn og til slutt fikk hun kontrakt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Weirdo

***Weirdo*** er et avantgardistisk tegneserie-antologi av ulike tegnere som ble opprettet av Robert Crumb og utgitt av forlaget Last Gasp i tiden 1981 til 1993. Crumbs egne røtter fra undergrunnstegneserier, og mange av de tegnere som ble publisert i *Weirdo* hadde samme bakgrunn, men bladet var ment som et kunstnerisk mer ambisiøst alternativ enn mange undergrunnsserier tradisjonelt var, og *Weirdo* er derfor å anse som et overgangsfenomen til undergrunnens avløser, alternative serier, særlig med tanke på de mange nye tegnere som ble introdusert via *Weirdo*.

*Weirdo* tjente også som et motpunkt til det samtidige seriemagasinet *[[RAW (magasin)|RAW]]* hvor førstnevnte var å betrakte som «low art» kontra *RAW*s mer kunstferdige format og innhold. Tidlige utgivelser av Weirdo reflekterte Crumbs interesserer på den tiden; Art brut («outsider art»), fumetti (fotoserier), Church of the SubGenius, og andre tilknyttede former for «weirdness» (merkverdigheter). Bladet introduserte også en rekke nye tegnere, som Peter Bagge, Dori Seda og Dennis Worden.

Fra og med utgivelse #10 lot Crumb den yngre Peter Bagge overta som redaktør. Bagge var redaktør fram til utgivelse #19 da Crumbs hustru, Aline Kominsky-Crumb, overtok – unntatt for utgave #25 som igjen var redigert av Bagge. Det siste nummeret av *Weirdo* var #28, bestående av 68 sider og med internasjonalt tema kalt for «Verre D'eau», fransk for «glass av vann». Det ble utgitt i 1993.

Blant de tegnere, også flere som ikke var amerikanere, som har blitt publisert i *Weirdo*, foruten Crumb, Bagge og Kominsky-Crumb, finnes blant annet Edmond Baudoin, Charles Burns, Florence Cestac, Daniel Clowes, David Collier, Sophie Crumb (Crumbs unge datter), Kim Deitch, Phoebe Gloeckner, Justin Green, Bill Griffith, Rory Hayes, Gilbert Hernandez, Carol Lay, Joe Matt, Jean-Christophe Menu, Diane Noomin, Gary Panter, Harvey Pekar, Raymond Pettibon, Aleksandar Zograf, Spain Rodriguez, Joe Sacco, Dori Seda, Art Spiegelman (redaktør av RAW), Foolbert Sturgeon, Terry Zwigoff (regissør av dokumentarfilmen *[[Crumb (film)|Crumb]]*), og andre.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Weirdo'', Last Gasp Catalog
Carmelita Jeter

**Carmelita Jeter** (født 1979) er en amerikansk tidligere friidrettsutøver (sprintløp). Hun ble olympisk mester da hun deltok på USAs lag som vant 4 x 100 meter stafett i Sommer-OL 2012 i London.

Jeters gjennombrudd kom i sesongen 2007, med bronsemedaljen på 100 meter i VM i Osaka med ny personlig rekord på 11,02. Hun deltok også på stafettlaget som vant gull på 4 x 100 meter stafett. Hun løp ikke i selve finalen, de som løp finalen var Lauryn Williams, Allyson Felix, Mikele Barber og Torri Edwards, men både Jeter og Mechelle Lewis fikk medalje, siden de deltok i kvalifiseringsheatet. Jeter vant også Golden League-konkurransen i Berlin sammen sesong, og vant ny bronse i IAAF World Athletics Final i Stuttgart.

I VM 2009 i Berlin senket hun sin personlige rekord til 10,83 i semifinalen. Hun ble dermed regnet som en av gullfavorittene. I finalen ble konkurransen fra jamaicanerne Shelly-Ann Fraser og Kerron Stewart for hard, og Jeter ble nummer tre på tiden 10,90. I IAAF World Athletics Final samme sesong vant hun 100 meter på tiden 10,67. Tiden gjorde henne til tredje raskete kvinne gjennom tidene, kun slått av Florence Griffith-Joyner (10,49) og Marion Jones (10,65). I Shanghai den 20. september senket hun sin personlige rekord på nytt og passerte Jones på listen etter sitt løp på 10,64.

Hun tok sølv på 60 meter i VM i friidrett innendørs 2010 i Doha, med tiden 7,05, kun slått av jamaicanske Veronica Campbell-Brown. I VM i friidrett 2011 i Daegu i Sør-Korea ble hun verdensmester individuelt på 100 meter. I finalen løp hun på 10,90, og slo dermed Veronica Campbell-Brown med 7 hundredels sekund.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Profil på USA T&F
Realfagbygget (NTNU)

**Realfagbygget** er en av NTNUs bygninger på Gløshaugen i Trondheim. Det rommer undervisningslokaler, laboratorier, kontorer, Realfagbiblioteket og kantine for studenter og ansatte ved instituttene for biologi, for fysikk og for kjemi.

I 1994 ble det gjennomført en åpen arkitektkonkurranse om et realfagbygg på Gløshaugen. Arkitektkontoret Narud-Stokke-Wiig vant konkurransen i samarbeid med HUS Arkitekter AS, og de fikk oppdraget med å prosjektere det nye bygget. I 1996 vedtok Stortinget å etablere NTNU. Samme år ble det bevilget midler over statsbudsjettet til å starte byggingen, for å kunne samle de realfaglige fakultetene, som var spredt på flere områder i byen. Grunnarbeidene startet samme år og 28. mai 1997 ble grunnstenen lagt ned av daværende statsråd Gudmund Hernes.

Realfagbygget ble åpnet av kong Harald 30. mai 2000, på hundreårsdagen for Stortingets avgjørelse om å legge Norges tekniske høgskole til Trondheim. Bygget vant æresprisen «betongtavlen» i 2000.

## Galleri

Realfagbygget2.JPG|Realfagbyggets sørfasade
Realfagbygget, NTNU, sørfasade kveld.jpg|Realfagbygget, NTNU, sørfasade kveld


## Eksterne lenker
* Statsbyggs ferdigmelding for bygget, med beskrivelse, foto og tegninger
* NTNUs nettside over Relfagbygget
* Informasjon over byggets kunstneriske utsmykninger
Anton Günther av Oldenborg

**Greve Anton Günther** (født 10. november 1583 i  Oldenborg, død 19. juni 1667 i Rastede), greve av Oldenborg og Delmenhorst. 

## Biografi
Han var sønn av greve Johann VII og Elisabeth av Schwarzburg-Blankenburg. Da faren døde i 1603 overtok han tittelen.

Ved hjelp av snedighet og klokt styre lyktes det greven å stort sett manøvrere landene utenom tredveårskrigen. Mens krigen raste, blomstret derfor økonomien i Oldenborg. 

Han var glad i vakre hester, og er også kjent for fremavlingen av den såkalte Oldenburgerrasen. Han handlet også med storfe. Danske okser ble oppfetet i hans domener og til slutt solgt på de store markeder i Amsterdam og Köln, hvilket ga ham en form for politisk innflytelse. 

Først i en alder av 51 år giftet han seg med den 18 år gamle Sophie Catherine av Slesvig-Holsten-Sønderborg. Han var på det tidspunktet allerede far til en illegitim sønn, som ikke ble opptatt i arvefølgen. Da han var den siste i sin ætt, overgikk derfor grevskapene Oldenborg og Delmenhorst (unntatt Jeverland) etter hans død til kongen av Danmark-Norge. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Grev Anton Günther på Kulturportal Weser-Ems
Didrik og Dorte

***Didrik og Dorthe*** eller ***Maks og Ruby*** (org: *Max and Ruby*) er en amerikansk–canadisk animert TV-serie for barn som gikk på Treehouse TV fra 2002 til 2020. Serien er basert på bøkene til Rosemary Wells og omhandler to kaniner som bor alene i et hus. Episodene presenterer historier om Didrik/Maks, en rabbagast og bestemt tre-år-gammel kanin, og hans storesøster, Dorthe/Ruby, en rolig, målrettet, noen ganger restriktiv syv-år-gammel kanin. Showet har en oppløftende melding for publikummet sitt ved å vise Didrik/Maks og Dorthe/Ruby som leker sammen og ved hjelp av respekt og kjærlighet løser sine konflikter.

## Figurer
### Hovedfigurer
* Didrik/Maks – En ca tre år gammel kanin, kledd i slitt kjeledress som vanligvis gjentar hva andre figurer sier.
* Dorthe/Ruby – En syv år gammel kanin, vanligvis kledd i en lilla kjole og et gult forkle. Det meste av tiden tar hun vare på sin yngre bror Maks.

### Andre figurer
* Louise – Rubys beste venn. Hun er en brun kanin som besøker Ruby når de arbeider sammen i Bunny-speiderne.

## Eksterne lenker
*
Vikten

:*Vikten er også det tidligere navnet til [[Vikna]] kommune.*

**Vikten** er ei bygd i Flakstad kommune i Nordland. Stedet ligger nord på den østlige delen av Flakstadøya, 4,2 kilometer fra Vareid, i enden av fylkesvei 811, som er en del av Nasjonal turistvei Lofoten. Et flertall av innbyggerne i Vikten er medlemmer av trossamfunnet Guds menighet.

Åsvar og Åse Tangrand driver brukskunstsenteret Lofoten Design på Vikten, med glassproduksjon i Glasshytta (bygd 1992) og keramikkproduksjon i Keramikktårnet (bygd 2000). På moreneplatået ovenfor bebyggelsen ble det i 2011 startet bygging av en ny bygning til reiselivsbruk, Rahula. Utbedring av veien opp til Rahula blir finansiert av Vegvesenet som en del av prosjektet Nasjonal turistvei.

Vikten skole er privat og drives av sekten Guds Menighet.

Ifølge Oluf Ryghs *[[Norske Gaardnavne]]* er navnet Vikten i slekt med navnet Vikna (som tidligere het Vikten), og er en avledning av *vik*.

## Referanser
Christine av Danmark

**Christine av Danmark og Norge** (født 1521 i København, død 10. desember 1590 i Alessandria i Italia) var den yngste datteren til Christian II og dronning Elisabeth av Danmark-Norge. Hun var hertuginne av Milano fra 1534 til 1535 og deretter hertuginne av Lothringen fra 1544 til 1545.

Som enkehertuginne fungerte hun dessuten som regent i Lothringen i årene 1545–1552, mens hennes sønn var mindreårig. Hun var også tronpretendent til de danske, norske og svenske troner fra 1561 til 1590.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Gjennom sin mor var hun søsterdatter til den habsburgske keiser Karl V. Sammen med familien flyktet hun til Nederlandene da Christian II ble avsatt fra den danske tronen i 1523. Da moren døde i 1526, ble Christine og hennes to søsken Hans og Dorothea overlatt til grandtanten Margarete, erkehertuginne av Østerrike, som også var stattholder i de habsburgske Nederlandene. 

### Ekteskap
I 1534 ble hun gift med hertug Frans II Sforza av Milano. Han døde året etter, og familien førte deretter ekteskapsforhandlinger med blant andre Henrik VIII av England. 

I 1541 inngikk hun sitt andre ekteskap med hertug Frans av Bar, som senere ble Franz I av Lothringen. Hun ble gravlagt ved siden av sin siste mann i krypten i det hertugelige kapellet i Église des Cordeliers, Nancy.

Christine overtok søsteren Dorotheas krav etter faren, og titulerte seg som «rettmessig arving til den danske, norske og svenske trone». Hun slo flere ganger medaljer med sitt portrett, der hun kalte seg Danmarks dronning.

### Barn med Franz I av Lothringen
* Karl III, hertug av Lothringen (født 15. februar 1543, død 14. mai 1608), gift med den franske prinsesse Claude de Valois
* Renata (født 20. april 1544, død 22. mai 1602), gift i 1568 med hertug Wilhelm V av Bayern 
* Dorothea (født 24. mai 1545, død 2. juni 1621), i 1575 gift med hertug Erich II av Braunschweig-Kalenberg, i annet ekteskap 1597 gift med Marc de Rye de la Palud

## Referanser


## Litteratur
* Stangerup, Helle: *Christine*, Gyldendal, 1992

## Eksterne lenker
* Dansk kvindebiografisk leksikon om Christine
Reipbanegata (Larvik)

**Reipbanegata** er ei gate i Larvik. Den starter ved Torstrand torg og går ovenfor Skaubakken over i Frankendalsveien.

## Galleri

Fil:Orvikbrakka.jpg|Reipbanegata 10/12: «Orvikbrakka» 
Fil:Gassverksbestyrerbolig, Larvik.jpg|Tidligere bolig for bestyreren på gassverket 
Fil:Farris videregaende skole.jpg|Reipbanegata 20: Tidligere Farris videregående skole 


## Kilder
*
Bebé

**Thiago Manuel Dias Correia** eller bare **Bebé** (født 1990) er en portugisisk-kappverdisk fotballspiller som spiller for den spanske klubben Racing de Ferrol. 

Han kom til Manchester United fra  for 70 millioner kroner.

Bebé hadde en hard oppvekst på gata i Portugal og vokste opp på et barnehjem. Bebé fikk sin førstelagsdebut mot Scunthorpe i Carling Cup. Han ble byttet inn 18 minutter før full tid og erstattet målscorer Park Ji Sung. Han skåret sitt første mål mot  i Carling Cup.

Den 24. juli 2014 meldte han overgang fra Manchester United til , hvor han skrev under på en fireårskontrakt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ruse Iztok kraftverk

**Ruse Iztok kraftverk** er et kullkraftverk ved byen Ruse nord i Bulgaria. Det har en installert produksjonskapasitet på 400 MW. Anlegget ble bygget ut i årene fram til 1964. Brenselkilden er brunkull og subsidiært fyringsolje.
Sofia Iztok kraftverk

**Sofia Iztok kraftverk** er et kullkraftverk beliggende sørøst i hovedstaden Sofia i Bulgaria. Det har en installert produksjonskapasitet på 100-186 MW fordelt på 5 enheter. Anlegget ble satt i drift i 1964, og fyringskildene er kull og subsidiært naturgass. Operatør er Sofia-distriktets offentlige fjernvarmeselskap.

## Eksterne lenker
Mattias Bjärsmyr

**Nils Erik Mattias Bjärsmyr** (født 3. januar 1986) er en svensk tidligere fotballspiller.

Bjärsmyr begynte sin karriere i Hestra SSK. Han var også innom Grimsås IF før han i 2002 gikk til Husqvarna FF. Sesongen 2004 ble Bjärsmyr store gjennombrudd da han var en av de sentrale spillerne bak lagets ligaseier i 2. divisjon. Etter sesongen gikk han til IFK Göteborg, der han fikk sin debut på a-laget 30. mai 2005 mot IF Elfsborg. Da Fredrik Risp ble solgt sommeren 2005 og flere spillere var skadet, fikk Bjärsmyr en plass i startoppstillingen. Det gikk så bra at han ble nominert til *Årets nykomling 2005* under Fotbollsgalan. Mattias Bjärsmyr og Karl Svensson dannet i fellesskap et av Sveriges beste backpar. I 2006 flyttet Karl Svensson og Bjärsmyr dannet et nytt stopperpar sammen med Alejandro Lago. Sammen med Ragnar Sigurdsson dannet Bjärsmyr et stabilt midtforsvar sesongen 2007, da IFK Göteborg tok sitt attende SM-gull.

Bjärsmyr har vært lagkaptein både på Sveriges juniorlandslag og Sveriges U21-landslag. Han var den eneste som spilte samtlige 31 kamper som U21-landslaget mellom 2007 og 2009. Han avsluttet sin U21-karriere med U21-EM i Sverige sommeren 2009, der Sverige nådde en semifinale. 

Etter EM-sluttspillet skrev han under en proffkontrakt med det greske laget Panathinaikos.

Bjärsmyr fikk sin debut på  13. januar 2008 i en treningskamp mot  under en treningssamling med kun spillere fra Allsvenskan.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Offisiell statistikk for Rosenborg Ballklub, Mattias Bjärsmyr
* Antal U21-landskamper
Per Brunvand

**Per Brunvand** (1937–2015) var en norsk journalist og redaktør. 

Etter artium hadde Brunvand vikariater i Arbeidernes Pressekontor og i *[[Oppland Arbeiderblad]]* før han ble journalist i *[[Fremtiden]]* i mai 1962. Han studerte sosialøkonomi, og gikk på Manchesterskolen i 1966. I 1966 ble han stortingsmedarbeider i *[[Arbeiderbladet]]*. Fra 1. januar 1971 var han redaktør i *[[Rogalands Avis]]*, en stilling han hadde til han 12. mai 1976 ble ansatt som ansvarshavende redaktør i *Arbeiderbladet*. Denne stillingen hadde han til 1991. I 1992 ble Brunvand presse- og kulturråd ved den norske ambassaden i Helsingfors.

Per Brunvand var også i flere år leder av Norsk Redaktørforening og medlem av Kringkastingsrådet.

Per Brunvand var sønn av Olav Brunvand (1912-1988).

## Bibliografi
* *Mitt land, mitt land*. Om Finland og finnene. 2008 
* *Mot deadline*. Selvbiografisk debattbok Tiden Norsk Forlag, 1991
* *Gro: Norges første kvinnelige statsminister* (1981)

## Referanser


## Kilder
* *[[Hvem Hva Hvor]]* 1976, side 80

## Eksterne lenker
*  Per Brunvand - Store norske leksikon
Alexander Bretteville Øvergaard

**Alexander Bretteville Øvergaard** (født 7. oktober 1836 i Elverum, død 20. desember 1923) var en norsk offiser og frimurer. Han var sønn av Hans Øvergaard, stortingsmann og Elverums første ordfører. Øvergaard var generalmajor og sjef for Trondhjemske Brigade. Han var videre kommandant i Trondhjem. Øvergaard ble i 1901 kommandør med stjerne av St. Olavs Orden.

Øvergaard ble opptatt i St Olai loge den 31. januar 1865. Den 17. mars 1873 ble han innviet i VII º i Den norske Provinciallogen i Christiania, som i 1891 ble opphøyd til Den Norske Store Landsloge. Der ble han den 2. mars 1896 innviet i XI º, og hadde således den høyeste grad i Den Norske Frimurerorden, med unntak av ordenens stormester. Etter unionsoppløsningen i 1905 ble Øvergaard øverste leder i den nylig innviede Stewardsloge nr 1 av 2. orden i Trondhjem. Da denne ble opphøyd til Trondhjems Provincialloge den 31. januar 1915, ble han logens første Provincialmester, et embede han hadde frem til 13. desember 1916.
## Referanser
Per Palmer

**Per Albert Johannes Palmer** (født 20. juli 1914, død 4. november 1993) var en norsk bedriftsleder. Han var administrerende direktør i Orkla fra 1959 til 1979.

Palmer var utdannet handelskandidat fra Norges handelshøyskole. Han arbeidet så en tid som økonomisjef i Det Norske Luftfartselskap, før han i 1947 ble kontorsjef i Orkla. Palmer etterfulgte Thorry Kiær som Orklas toppsjef i 1959, og hadde denne stillingen frem til han gikk av med pensjon i 1979. Palmer fortsatte også å bidra i selskapet som aktivt styremedlem frem til 1985.

Det var under Per Palmers ledelse at Orkla begynte å bevege seg bort fra de tradisjonelle virksomhetsområdene – gruvedrift på Løkken Verk og smelteverk på Orkanger – og over i nye industrisektorer. Palmer ble etterfulgt av Jens P. Heyerdahl, som videreførte denne omstillingsprosessen.

## Referanser
Finnkampen 2004

**[[Finnkampen]] [[2004]]** fant sted på Ullevi i Göteborg den 4. og 5. september 2004. Sverige vant både herre- og damekonkurransen.

*Seniordelen:*
***Herrer:** **Sverige** – Finland   (217-191)
***Damer:** **Sverige** – Finland    (228,5-178,5)

*Juniordelen:*
***Gutter:** Sverige – **Finland**    (92-108)
***Jenter:** Sverige – **Finland**    (98-103)

## Seniorresultater
### Herrer

### Damer
Songs from The Swinger and Other Swingin’ Songs

***Songs from The Swinger and Other Swingin' Songs*** er det 5. studioalbumet til Ann-Margret som ble gitt ut i 1966.

## Sporliste

**Side A:**

# «The Swinger»
# «By Myself»
# «I Just Want to Make Love to You»
# «Swinger's Holiday» (instrumental)
# «More»
# «Cute»

**Side B:**

# «You Came A Long Way From St. Louis»
# «The Good Life»
# «After The Lights Go Down Low»
# «I Wanna Be Loved»
# «Kelly's Dance» (instrumental)
# «That Old Black Magic»

## Eksterne lenker
*
Thomas Fearnley (1841–1927)

**Thomas Nicolay Fearnley** (1841–1927) var en norsk skipsreder. Han var også tungt inne på eiersiden i norsk industri og gruvedrift og er kjent for sitt engasjement for norsk idrett, kunst og vitenskap.

## Liv og virke

Fearnley ble født 9. april 1841 i Amsterdam, som sønn av kunstmaleren Thomas Fearnley og Cecilie Catharine Andresen. Faren var sønn av kjøpmann Thomas Fearnley (1768–1834) og Maren Sophie Paus (1782–1838). Oldefaren, også kalt Thomas Fearnley (1729–1798), utvandret fra Hull i Nord-England til Frederikshald i 1753. Fearnley ble gift med Elisabeth Young, barnebarn av Jørgen Young.

Etter farens død i 1842 flyttet familien tilbake til Christiania, før Fearnley studerte i Leipzig og arbeidet i London. Fra 1869 drev han sitt eget firma i Norge, der han raskt gikk inn i skipsmegling og rederivirksomhet. Firmaet Fearnley & Eger ble etterhvert en pioner i norsk skipsfarts overgang fra seil til damp. Fra 1881 drev firmaet en fast linje mellom Norge og Frankrike. Ved første verdenskrigs utbrudd i 1914 hadde de tolv skip, og i samarbeid med Wilh. Wilhelmsen stod Fearnley & Eger også for opprettelsen av Den norske Afrika- og Australia Linje og Brydes Mexico Gulf Linje. I 1921 trakk Fearnley seg ut av virksomheten og overlot styringen til sønnen Thomas Fearnley jr..

Fearnley var aktiv også i innenlands industri og var både medlem og formann i direksjonen for Orkla. Han var også med på etableringen av Meraker Brug i 1904 og hjemkjøpet av Hafslund i 1916.

I 1877 var Fearnley med på å stifte Christiania Skiklub, hvor han var formann 1885–1910. Han var æresmedlem både i klubben og i Skiforeningen, og i 1919 opprettet han Hoffjegermester Fearnleys fond for norsk idrett.

Thomas Fearnley ble utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1894, ble kommandør av 2. klasse i 1901 og kommandør av 1. klasse i 1919. Han var også kommandør av 1. klasse av Nordstjerneordenen og kommandør av Vasaordenen. Fearnley var kommandør av Zähringerløvens orden (Baden) og innehaver av britisk kroningsmedalje. I 1899 ble Fearnley utnevnt til hoffjegermester, en posisjon han beholdt helt til unionsoppløsningen.

Han døde 17. mai 1927 i Oslo, og er gravlagt på Vår Frelsers gravlund.

## Referanser


## Kilder
* 
*
Huaiyin (Jinan)

**Huaiyin** (kinesisk: 槐荫区; pinyin: *Huáiyīn Qū*) er et bydistrikt i den subprovinsielle by Jinan i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina.

## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens hjemmesider
Holtekollen

**Holtekollen** var et skihoppanlegg i Geels Skov ved Holte, en forstad til København i Danmark. Anlegget var i bruk i flere perioder mellom 1943 og 1980, og var flere ganger arena for det danske mesterskapet i skihopping. Det var eid av Københavns Skiklub og senere Holte Idrætsforenings skigruppe. Navnet Holtekollen var inspirert av Holmenkollen i Oslo.

## Historie
Hoppanlegget sto ferdig 27. februar 1943. Det besto av tre hoppbakker, der den største var en 40-metersbakke. Til rennene i årene 1946–48, der blant annet de beste hopperne fra Kongsberg deltok, ble det fraktet snø med tog fra Norge. På slutten av 1940-tallet hadde Birger Ruud bakkerekorden i den største bakken med 36 meter. I et hopprenn med stor internasjonal deltakelse like etter vinter-OL i Oslo i 1952 var det over 30&nbsp;000 betalende tilskuere i Holtekollen.

Det danske mesterskapet i skihopping ble arrangert i Holtekollen i 1956 og 1960. Til mesterskapet i 1960 hentet man avskrapet is fra Rødovre isstadion som snødekke i hoppbakken. I 1963 ble det arrangert et kombinertrenn i Holte som besto av 10 kilometer langrenn og hopp i den mellomste bakken i Holtekollen.

Hoppanlegget ble opprinnelig bygd av Københavns Skiklub, som ble stiftet i 1938. Holte Idrætsforenings skigruppe ble stiftet i 1955, og drev i praksis hoppbakkene også før klubben overtok dem i juni 1963. Trestillasene i hoppbakkene var da allerede i dårlig forfatning, og de ble revet og brent i 1965.

De neste årene ble det arbeidet med en ny, mindre hoppbakke i Holtekollen. Den nye bakken ble tatt i bruk i desember 1969. 8. februar 1970 ble det igjen arrangert dansk mesterskap i skihopping i Holtekollen. Etter dette ble det bare brukt midlertidig oppsatt stillas i bakken, og først i 1979 ble det igjen arrangert hopprenn i Holtekollen. I et renn med deltakere fra Danmark, Sverige, Norge og Finland ble det satt ny bakkerekord i den forminskede hoppbakken med 11,5 meter. Det ble også arrangert hopprenn i Holtekollen i februar 1980.

Siste gang det ble forsøkt å arrangere hopprenn i Holtekollen var i 1996. Da måtte imidlertid hopprennet avlyses på grunn av snømangel. Det midlertidige stillaset i hoppbakken ble stående og ble brukt som utsiktspunkt til det ble tatt ned igjen i 2006.

Holtekollen brukes i dag (2010) som akebakke.

## Se også
*Skihopping i Danmark

## Kilder
*Holte Idrætsforening Skiafdelingen 2005 – 50 år
*Sporten.dk: Nytårs-Nostalgi  (29. desember 2008)
*Skisprungschanzen-Archiv: Søllerød
*Skiavisen: Fænomenet Holtekollen (s. 44-45, nr. 2, november 2013)


## Eksterne lenker
* Danmarks Radio: Video fra hopprenn i Holtekollen i 1952
Dreams of Yesterday

***Dreams of Yesterday*** er et musikkalbum med Bobby Bare, utgitt høsten 2009. Albumet inneholder en engelsk versjon av Sie Gubbas «Sånn e livet» og blir sunget med Sie Gubba-vokalisten Petter Øien.

## Sporliste
# «Dreams of Yesterday» med Petter Øien
# «Four Walls»
# «The Winner»
# «End of the World»
# «Drop Kick Me Jesus»
# «Love No One But You»
# «The Jogger»
# «Welcome Home Native Son»
# «The Dutchman»
# «Toddy for the Body»
# «Green Green Grass of Home»
# «Let It Be Me» med Tove Bøygard
# «Tears of Lead»
# «500 Miles» (bonus)
# «Detroit City» (bonus)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Måren kraftverk

**Måren kraftverk** er et vannkraftverk  i Høyanger kommune i Vestland fylke.

Kraftverket ble satt i drift i 2010.

Det er installert en  turbin på 5,5 MW. Midlere årsproduksjon er på 21 GWh.

Vannet ledes i en 1060 meter langt rør fra inntaksmagasinet i Mårelva  til turbinen

Kraftverket erstatter et eldre verk i samme elv. Det gamle verket ble nedlagt i 1983.

Kraften fra verket ledes i en sjøkabel mellom Måren og Nordeide,  Kabelen går helt ned mot 1270 meter, og er ved installasjonstidspunktet Nordens dypeste sjøkabel.

Eier var BKK. I 2017 overtok Småkraft AS seks småkraftverk fra BKK.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Småkraft
* Bkk (arkiv)
Juninho Cabral

**Jacinto Júnior Conceição Cabral** (født 10. mars 1992), populært kalt **Juninho Cabral** eller bare **Juninho**, er en brasiliansk fotballspiller som spiller for Fyllingsdalen. Han er på lån fra den brasilianske klubben Desportivo Brasil ut 2012-sesongen.

Sammen med sin kamerat og landsmann Diego ble han hentet til Brann sommeren 2010 etter tidligere å ha vært på prøvespill hos klubben. Han fikk sin debut for a-laget den 30. august 2010. Låneavtalen gikk opprinnelig ut etter 2010-sesongen, men ble i januar 2011 forlenget ut vårsesongen.

Foran 2012-sesongen ble Juninho klar for Fyllingsdalen på en ny låneavtale fra Desportivo Brasil. Han er den eneste heltidsspilleren i klubben, som har fått økonomisk hjelp fra investorer for å lønne spilleren.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Åsmund & Sturla

***Åsmund & Sturla*** er et musikkalbum med Sturla Eide og Åsmund Svenkerud, utgitt i 1997.

## Sporliste
# «Pols etter Peder Olsen Vårhus» (Peder Olsen Vårhus)
# «Hass John Saksgård, pols fra Ålen» (Trad.)
# «Springleik etter Elling Holstad» (Elling Holstad)
# «Vals etter Halvor Olsen Torske fra Ålen» (Halvor Olsen Torske)
# «Pols av Anders Haugen» (Anders Haugen)
# «Reinlender etter Ole Isaksen fra Hitra» (Ole Isaksen)
# «Trakteringslåt av Sturla Eide Sundli» (Sturla Eide Sundli)
# «Bakrusen» (Idar Folde)
# «Hass Nanna, pols fra Ålen» (Trad.)
# «Hass Jonas, pols av Åsmund Svenkerud» (Åsmund Svenkerud)
# «Når sommern kjæm, da...*, pols av Sturla Eide Sundli» (Sturla Eide Sundli)
# «Ølost og brennevin, vals fra Meråker» (Trad.)
# «Pols i vikastuggu, av Åsmund Svenkerud» (Åsmund Svenkerud)
# «Dimmisjonspols, av Sturla Eide Sundli» (Sturla Eide Sundli)
## Medvirkende
### Musikere
* Åsmund Svenkerud - fele, komponist
* Sturla Eide - fele, komponist, arrangement
### Øvrige medvirkende
* Bjørn Aksdal - produsent 
* Gunnar Dahl - tekniker 
* Jørn Adde - fotograf 
* Rokseth Design - coverdesign

## Eksterne lenker
* «Åsmund & Sturla» hos *Rockipedia*
Nytt i gamle spor

***Nytt i gamle spor*** er et musikkalbum med Strengfolket, utgitt i desember .

## Sporliste
# «Bergsøyreinlender»
# «Pols etter Lars Volløyhaug»
# «Røragenvalsen»
# «Kulturgraut»
# «Gammel reinlender fra Meldal 1»
# «Tore Tjælnelndam»
# «Sels masurka»
# «Idar og Petra»
# «Gammel reinlender fra Meldal 2»
# «Litjpolsen»
# «Hustre på fele»
# «Springleik etter Elling Holstad»
# «Nessies vals»
# «Pols av Borghild Reitan»
# «Springleik etter Ingebrigt Fossum»
# «Hoppevals fra Rindal»
# «Gautfallen»
# «Vals etter Erik Husby»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bjørnsons vei (Larvik)

**Bjørnsons vei** (1–9, 2–14) er en gate på Nanset i Larvik. Den går fra Gamle Kongevei til Greveveien. Passasjen forbi det gamle herskapshuset Øvre Nanset er stengt for gjennomgangstrafikk.

## Bygning

## Referanser
Murru

***Murru*** er et musikkalbum med Sturla Eide, utgitt i 2007. Dette er hans første plate som soloartist.

## Sporliste
# «Kast» (Sturla Eide)
# «Tvihuga» (Sturla Eide)
# «Knall» (Sturla Eide)
# «Thomasslåtten» (Sturla Eide)
# «Springleik» (Trad./Elling Holstad)
# «Stille» (Sturla Eide)
# «Eirik» (Sturla Eide)
# «Farvel til Meldal» (Trad./Lars Nordvold)
# «Idar og Petra» (Sturla Eide)
# «Storhollingen» (Sturla Eide)
# «Reinlender» (Trad./Ragnvald Bolme)
# «Murru» (Sturla Eide)
# «Tog i natta» (Sturla Eide)
# «Westberg» (Sturla Eide)

## Medvirkende
### Musikere
* Sturla Eide - fele, hardingfele, bratsj, komponist, miksing, liner notes, arrangement, produsent 
* Andreas Aase - gitarer
* Ronny Kjøsen - trekkspill, harmonium, piano 
* Robin Barstow - elektronikk, tekniker, miksing 
### Øvrige medvirkende
* Karl Seglem - utøvende produsent 
* Morten Stendahl - mastering 
* Tor Kvarsnes - fotograf 
* AbOVO Kåre Thomsen - coverdesign 
## Eksterne lenker
* Murru
Kate Worley

**Kate Worley** (født 16. mars 1958, død 6. juni 2004) var en amerikansk manusforfatter av tegneserier og best kjent for sitt arbeid med den erotiske serien *[[Omaha the Cat Dancer]]*. Hun både skrev og framførte på radioprogrammet Shockwave Radio Theater bestående av science fiction-komedie.

## Liv og karriere
### Tidlig liv

Etter å flyttet fra hjembyen Belleville i Illinois to Minneapolis i Minnesota på 1970-tallet ble Worley en av de tidlige bidragsyterne til Shockwave Radio Theater der. Gjennom kollegaer møtte hun tegneserietegner og musikeren Reed Waller som hun ble involvert med, både romantisk og profesjonelt. De flyttet sammen, skrev sanger sammen og opptrådte som en duett og med lokale musikkgrupper.

### ''Omaha the Cat Dancer''
*Omaha the Cat Dancer* var en tegneserie som Waller skapte, en fortelling om menneskelik kvinnelig katt som arbeidet som stripper. Serien hadde sin opprinnelse som «voksen serie» (les pornografisk) i en «obskur lokal utgivelse» før den utviklet seg til å bli et eget tegneseriehefte distribuert over hele USA og siden også internasjonalt. Fire sider inn i hefte nummer 2 fikk Waller skrivesperre og kom seg ikke videre i fortellingen. Etter noen måneder kom Worley med «noen få forsøksvise forslag på fortellingens retning, nye figurer, hva som helst som hun kunne tenke som kunne være til hjelp...» Waller overtalte henne til bli seriens forfatter.

Deres kollektive arbeid ble en kritiker og publikumssuksess hvor både tidligere utgivelser og samleutgaver var konstant i trykk. I løpet av 1980- og inn på 1990-tallet produserte de en serie som var både kvalitativt godt utført og samtidig betraktet som uanstendig grunnet de direkte seksuelle skildringene. Worleys bidrag var hovedsakelig å omforme serien fra å være en frilynnet pornografisk serie til å bli en erotisk såpeopera med et rikt galleri av figurer. Serien om Omaha havnet på vent da både Worley og Waller ble skadet i bilulykke, og denne pausen ble forlenget på ubestemt tid da paret fikk en uforsonlig atskillelse og deretter nektet å jobbe sammen.

### Annet kreativt arbeid
Worley skrev også for utgiveren Tekno Comix og som en dedikert feminist med en sosial samvittighet skrev hun også for *[[Wimmen’s Comix]]*, et tegneseriehefte om og av kvinner, og bidro til antologiene *Strip Aids* og *Choices*. Hun skrev artikler om sensur, ytringsfrihet og seksuell identitet. Hun hadde også arbeid med serier som et spesialnummer av *[[Wonder Woman]]*, og ble fast forfatter for Walt Disneys tegneserie om Roger Rabbit.

Etter bruddet med Waller giftet hun seg med tegneserieforfatteren Jim Vance. I 2002 fikk hun diagnosen kreft, og hun og Waller ble forsontet lenge nok til at de fikk utgitt flere hefter av Omaha før hun bukket under for sykdommen og døde i 2004. Det er enighet om at Jim Vance skal fullføre fortellingen om Omaha basert på Worleys notater.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kateworley.com, offisiell nettside
* Reed Wallers blogg
* James Vances nettsted
Asylbek Talasbayev

**Asylbek Talasbayev** (født 7. februar 1982) er en kirgisisk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen lettvekt. Talasbayev har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Kirgisistan under Sommer-OL 2004, der røyk ut i første runde. Han representerte også Kirgisistan under Sommer-OL 2008, der han ble slått ut i åttendedelsfinalen av Darley Pérez fra Colombia i vektklassen **[[Boksing under Sommer-OL 2008 – Lettvekt|lettvekt]]**.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anthony Little

**Anthony Little** (født 6. november 1980 i Mullewa) er en australsk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen lettvekt. Little har ingen større internasjonale resultater, og fikk sin olympiske debut da han representerte Australia under Sommer-OL 2004. Han representerte også Australia under Sommer-OL 2008, der han ble slått ut i åttendedelsfinalen av Aleksei Tishchenko fra Russland i vektklassen **[[Boksing under Sommer-OL 2008 – Lettvekt|lettvekt]]**. 

## Eksterne lenker
*
Domenico Valentino

**Domenico Valentino** (født 17. mai 1984 i Marcianise) er en italiensk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen lettvekt. Valentino er en merittert bokser, og fikk sin olympiske debut da han representerte Italia under Sommer-OL 2004, der han ble slått ut i kvartfinalen. Han representerte også Italia under Sommer-OL 2008, der han ble slått ut i åttendedelsfinalen av Yordenis Ugás fra Cuba i vektklassen **[[Boksing under Sommer-OL 2008 – Lettvekt|lettvekt]]**. Han har også gull, sølv og bronse fra verdensmesterskapet i boksing, fra 2009, 2007 og 2005. Han har også tre gull og en bronse fra EM i boksing.

## Eksterne lenker
*
José Pedraza (bokser)

**José Pedraza** (født 8. mai 1989) er en puertoricansk amatørbokser, som konkurrerer i vektklassen lettvekt. Pedraza fikk sin olympiske debut da han representerte Puerto Rico under Sommer-OL 2008. Her ble han slått ut i åttendedelsfinalen av Daouda Sow fra Frankrike i vektklassen **[[Boksing under Sommer-OL 2008 – Lettvekt|lettvekt]]**. Han deltok også i Verdensmesterskapet i 2009 i Milano, Italia der han tok sølvet bak Domenico Valentino fra Italia.

## Referanser


## Eksterne lenker
*