open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Steve Wickham

**Steve Wickham** (født 1960) er en irsk felespiller bosatt i Sligo (Irland) og medlem av bandet The Waterboys.

Wickham hadde et opphold i bandet etter albumene *[[Fisherman's Blues]]* og *[[Room to Roam]]*, men deltok senere på *[[Universal Hall]],* og har siden vært en del av den faste kjernen i bandet.

Wickham spiller en rekke instrumenter, men er mest kjent for sitt felespill, og spilt med en rekke band Europa rundt. Han har videreutviklet en teknikk for felespill i rock'n roll døpt *fuzz fiddle,* og er blitt omtalt gjerne som «the world's greatest rock fiddler», eller bare «the mighty fiddler» av sine kollegaer, som for eksempel Mike Scott fra The Waterboys.

I tillegg til turnévirksomhet spiller han i det lokale bandet No Crows med base i hjembyen Sligo.

Steve Wickham er gift med kunstneren Heidi Wickham.

## Diskografi
* *Geronimo* (2004)
* *Beekeeper* (2017)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* No Crows nettsted
ICOMOS

**International Council on Monuments and Sites** (**ICOMOS**) ble grunnlagt i 1965 som et resultat av UNESCOs møte i Venezia 1964, hvor Veneziacharteret ble forfattet. Charteret er blitt beskrevet som organisasjonens grunnlov.

ICOMOS oppgave er å arbeide for å bevare verdensarven og være rådgivere til UNESCOs verdensarvkomité.

Organisasjonens medlemmer er til forskjell fra UNESCOs ikke selvstendige nasjoner, men består av organisasjoner, institusjoner og personlige medlemmer som er profesjonelle aktører innen kulturminnefeltet. I dag har organisasjonen rundt  medlemmer.

## Se også
* ICOMOS Norge

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ICOMOS Norge
Pater

**Pater** (fra latin, far) er en tittel på prestevidde medlemmer av ordenssamfunn i Den romersk-katolske kirke. Sekulærprester tiltales pastor (latin, hyrde).

## Se også
* Pastor
* Prest
Healer

En **healer** eller **helbreder** er en person som oppleves å være i stand til å helbrede andres fysiske og psykiske lidelser gjennom virkemidler som står utenfor den alminnelige forskningsbaserte medisin. 

Ulike healere bruker ulike virkemidler og har ulike målsettinger: håndspåleggelse, fjernhealing, krystallterapi, akupunktur, akupressur, fotsoneterapi, gjennom seksuell aktivitet, eksorsisme, fargeterapi, kanalisering av lys, kanalisering av Den hellige ånd eller andre guddommer, magi, voodoo, formularer, urter med mer. 

Mange religioner anerkjenner prinsippet om helbredelse via overnaturlige virkemidler, men avviser likevel mye av de aktivitetene som presenteres som healing. Det som i vesten omtales som healing, kan sies å være en sammenblanding av ulikt religiøst tankegods, herunder Buddhisme og ulike nyreligiøse retninger, som for eksempel New Age. Ut fra et slikt perspektiv skiller healing seg til en viss grad fra det man omtaler som healing i mer tradisjonelle religioner eller såkalte naturreligioner.
 
Det vil vanligvis være ulike oppfatninger om hvor vellykket en healers virksomhet er, og ofte er det også ulike oppfatninger om hvorvidt en healer er uegennyttig, eller har et profittmotiv. Mange healere hevder også at deres virksomhet i stor grad kan erstatte skolemedisin og psykiatri, og mange pasienter tror så fullt og fast på det healere hevder at de i visse tilfeller ikke oppsøker lege eller sykehus for behandling av alvorlige sykdommer, som healeren hevder han kan kurere.

Mange healere kombinerer sine virkemidler med en beroligende eller overbevisende personlighet, og det er også rimelig å anta at placeboeffekten, eller mobilisering av pasientens egne ressurser, er medvirkende i mange vellykkede saker. 

## Se også
* Healing
* Helbredelse ved bønn

## Referanser


## Eksterne lenker
* healing.no: Healerforbundet
* National Federation of Spiritual Healers (England)
ICOMOS Norge

**ICOMOS Norge** er en nasjonalkomite og gren av ICOMOS (International Council on Monuments and Sites). Dette er en ideell organisasjon hvis formål er å fremme kulturminner og kulturmiljøer på det internasjonale plan.
Foreningen ICOMOS Norge har følgende mål:

- fremme forslag og idéer som har til formål å bedre kulturminnevernet;

- fungere som det koordinerende og kontaktskapende organ mellom ICOMOS og det
norske kulturminnevernet;

- arbeide for at internasjonale anbefalinger og konvensjoner som berører kulturminnevern, blir gjort
kjent og respektert;

- formidle kunnskap om norsk kulturminnevern som kan være av betydning internasjonalt;

- arbeide for utveksling av informasjon av betydning for kulturminnevern mellom interesserte organer eller personer innenlands og utenlands, samt spre opplysninger om og rapporter fra internasjonal virksomhet, slik som utstillinger, kongresser, symposier etc;

- virke som et diskusjonsforum for saker av prinsipiell og teknisk art, så vel som for spørsmål om lovgivning og administrativ praksis vedrørende kulturminnevern;

- sette ut i livet de avgjørelser som fattes på ICOMOS generalforsamling og det program som fremlegges av Advisory Committee og Executive Committee.

## Se også
* ICOMOS

## Eksterne lenker
* ICOMOS Norge
* ICOMOS International
Det portugisiske språks museum

**Det portugisiske språks museum** (portugisisk: **Museu da Língua Portuguesa**) er et interaktivt museum om det portugisiske språket beliggende i byen São Paulo i Brasil. Museet holder til stasjonsbygningen Estação da Luz i Luz-distriktet i byen. Det ble grunnlagt av det kulturmyndighetene i São Paulo i samarbeid med Roberto Marinho-stiftelsen, og kostet rundt 37 millioner reais, tilsvarende om lag 116 millioner kroner.

Museets intensjon er å skape et levende senter hvor besøkende kan lære og bli overrasket over uvanlige og ukjente aspekter av sitt eget språk. Dernest ønsker museets ansatte at «det skal være et museum hvor offentligheten har tilgang til ny kunnskap og refleksjon», som det uttrykkes på museets nettside. Museets målgruppe er hele den brasilianske befolkningen, som er satt sammen av folk fra mange ulike regioner og sosiale bakgrunner og som tidligere ikke har hatt muligheten til en bredere forståelse av språkets opphav, historie og fortsatt pågående utvikling.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Secretaria da Cultura de São Paulo 
* Fundação Roberto Marinho 
* Fundação Calouste Gulbenkian 
* Fundação Luso-Brasileira 
* Revista Museu 
* Instituto Camões
Busksvin

* hvitfjeset busksvin
* gassisk busksvin
* sørlig busksvin
* østgassisk busksvin

**Busksvin** (*Potamochoerus larvatus*) er en av to arter i slekten busksvin og penselsvin, som begge utelukkende holder til i Afrika og tilhører i svinefamilien. Busksvinet er også kjent som **bushsvin**.

## Beskrivelse
Busksvinet ligner så mye på penselsvinet at disse tidligere ble regnet som samme art. Busksvinet er imidlertid mindre utfarget enn penselsvinet, selv om utfargingen varierer mellom de fire aksepterte underartene. Pelsen er ragget over nakken og et stykke ut på ryggen, og grunnleggende blek rødbrun til gråbrun og nærmest sort i fargen. Langs ryggraden har også busksvinet ei lyrese hårrand, men den er gjerne ikke like markert som hos penselsvinetg. Det har også stående, spisse ører, men mangler gjerne de lange hårduskene på øreflippene. Ansiktsmarkeringene er også lagrt mindre fremtredende. Lemmene er overveiende sorte, men har innslag av grått og brunt.

Busksvinet er kompakt bygget og har relativt korte, men robuste extremiteter. Halen er lang og tynn og utstyrst med en sort hårdusk i enden. Det veier typisk 54–115&nbsp;kg og blir omkring 50–80&nbsp;cm i skulderhøyde. Hannene har to vorteaktige knølutvekster på snutepartiet foran øynene og blir betydelig større enn hunnene. Begge kjønn har forstørrede sylkvasse hjørnetenner som minner om villsvinets.

## Underarter
Det er beskrevet en rekke underarter, men etter at penselsvin og busksvin ble delt i hver sin art regner man gjerne bare fire underarter til busksvinet.

** *P. larvatus* (busksvin)
*** *P. l. hova* (østgassisk busksvin)
*** *P. l. larvatus* (gassisk busksvin)
*** *P. l. koiropotamus* (sørlig busksvin)
*** *P. l. hassama* (hvitfjeset busksvin)

## Eksterne lenker
*
Norma

:*For kvinnenavnet, se [[Norma (navn)]], eller tidsskriftet for kjønnsforskning [[Norma (tidsskrift)]]*

***Norma*** eller ***En Politikers Kjærlighed***, er et drama av Henrik Ibsen som ble offentliggjort anonymt i det satiriske og litterære ukebladet Andhrimner 1. og 8. juni 1851. 

Stykket ble skrevet i løpet av en tidagersperiode i mai 1851 som en dramatisk parodi på Vincenzo Bellinis opera *Norma*, men med rollefigurene fremstilt som sentrale skikkelser i det politiske liv i samtidens Norge. Stykket ble først publisert i bokform i 1909, som en del av Ibsens samlede verker. *Norma* hadde først verdenspremiere i Trondheim i 1994. Studentersamfundets Interne Teater satte da opp stykket som kunstnerisk innslag under et debattmøte om EU ved Studentersamfundet i Trondhjem.

Ibsen identifiserer på satirisk maner de ulike stortingspolitikerne med skikkelsene fra Bellinis rolleliste.

## Rollene
*Norma
*Adalgisa
*Severus
*Ariovist
*Normas og Severus' to sønner
*Kor av druider
*Kor av druidiner

## Referanser


## Eksterne lenker
* ibsen.nb.no – Fakta om Norma
Camilo Nogueira

**Camilo Nogueira Román** (født 22. november 1936 i Vigo i Spania) er en galisisk politiker. Han var medlem av Europaparlamentet fra 1999 til 2004. Den politiske organisasjonen han representerer, Bloque Nacionalista Galego var en del av Democratic Party of the Peoples of Europe – European Free Alliance, DPPE-EFA, som deltok i en koalisjon bestående av European Free Alliance og European Federation of Green Parties i Europaparlamentet.

Nogueira er idag medlem av kommunerådet i Vigo og er representant i Det regionale galisiske parlamentet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
PALOP

**PALOP** står for **''P**aíses **A**fricanos de **L**íngua **O**ficial **P**ortuguesa'', som på norsk betyr Afrikanske land med portugisisk som offisielt språk. 

Det er ei gruppe av fem afrikanske land hvor portugisisk er det offisielle språket. Landene er Angola, Kapp Verde, Mosambik, Guinea-Bissau og São Tomé og Príncipe. De utgjør en del av Samveldet av portugisiskspråklige land, CPLP. 

Alle disse landene var kolonier under det portugisiske imperiet fram til 1970-tallet. 

Det er et utstrakt samarbeid mellom PALOP-landene og Portugal, både når det gjelder kultur, bistand og språk.

PALOP-landa:
*Angola
*Kapp Verde
*Guinea-Bissau
*Ekvatorial-Guinea
*Mosambik
*São Tomé og Príncipe

## Se også
*Portugisisk
*CPLP
Kihon

er et japansk ord som betyr «grunnleggende» eller «fundamentalt». Begrepet blir brukt om grunnteknikker innenfor de fleste japanske kampsporter. Kihon-trening er essensielt for å utvikle seg videre som utøver, og består av stillinger, slag, blokker og spark, ofte sammensatt til ulike kombinasjoner. Dette er grunnmuren innenfor de fleste japanske kampsporter, og utallige repetisjoner og terping er den eneste veien til forbedring.

## Kilder
*NKKO
24. århundre

Det 24. århundre dekker årene 2301–2400  i den Gregorianske kalender.

## Astronomiske hendelser
* 11. september 2307, kl 22.50 UTC: Venus vil okkultere Uranus.
* 2313: Trippel-konjunksjon Mars-Jupiter.
* 2319: Trippel-konjunksjon Mars-Saturn.
* 4. juni 2327, kl 00.54 UTC: Venus vil okkultere Mars.
* 8. oktober 2335, kl 14.51 UTC: Venus vil okkultere Jupiter.
* 7. april 2351, kl 17.22 UTC: Merkur vil okkultere Uranus.
* 13. desember 2360: Venuspassasje.
* 10. desember 2368: Venuspassasje.
* 2388: Trippel-konjunksjon Mars-Saturn.
* 11. mai 2391: Delvis Merkurpassasje.
* 17. november 2400: Venus vil okkultere Antares. Forrige gang dette skjedde var 17. september 525 f.Kr..
Kriol

**Kriol** (***crioulo*** på portugisisk) er et språk talt av 60&nbsp;% av befolkningen i Guinea-Bissau, hvor det er et lingua franca. Kriol er et portugisisk-basert kreolspråk. Portugisisk selv snakkes av om lag 12-14&nbsp;%. Det er mer enn 159&nbsp;000 morsmålsbrukere av språket i Guinea-Bissau og mer enn 600&nbsp;000 bruker det som andrespråk. Kriol er også utbredt i Senegal.

## Referanser
Europeisk portugisisk

**Europeisk portugisisk** (*português padrão* på portugisisk) er ei gruppe portugisiske dialekter som hovedsakelig tales i Portugal, men også i Asia og i de såkalte PALOP-landene i Afrika.

Standard portugisisk er tradisjonelt sett basert på Estremenho-dialekten fra Coimbra, som i århundrer hadde Portugals eneste universitet. I nyere tid er språket også basert på talespråket i Lisboa, til tross for at mange ser på dette som en egen dialekt, grunnet visse forskjeller i uttalen. På grunn av statusen som standardspråk og at mange i de tidligere portugisiske koloniene studerte i Portugal, er europeisk portugisisk også standardspråket i Angola, Mosambik, Guinea-Bissau, Kapp Verde, São Tomé og Príncipe, Øst-Timor, Macao, Daman og Diu og Goa og også i Venezuela, Namibia, Sør-Afrika, Frankrike, Tyskland og Luxembourg (hvor mange portugisiske emigranter holder til). Når det er sagt, så snakkes det en rekke regionale dialekter, så språkbildet er ikke entydig.

Brasil ble i sin tid påvirket av dialekten i Coimbra før landet fikk sine egne universiteter hvor landets elite startet å studere. Dog finnes det idag i São Paulo en dialekt svært lik europeisk portugisisk, kalt Paulistano.

Brasiliansk portugisisk avviker noe når det gjelder ordforråd, rettskrivning og uttale, men er innbyrdes forståelig med den europeiske varianten.

## Se også
* Portugisisk
* Brasiliansk portugisisk
* Afrikansk portugisisk

## Eksterne lenker
* Beskrivelse av uttalereglene i europeisk portugisisk  
* Beskrivelse av uttalereglene i brasiliansk portugisisk
Roberto Marinho

**Roberto Pisani Marinho** (1904–2003) var en brasiliansk forretningsmann.

Marinho var grunnleggeren av, og også presidenten for, Brasils største TV-kanal, Globo. Han ble i dokumentaren *[[Beyond Citizen Kane]]* kritisert for sin rolle i Globo.

## Referanser
Renaixença

**Renaixença** ([], katalansk for *renessansen, gjenfødelsen*) var en katalansk kulturell bevegelse som nådde sitt høydepunkt på midten av 1800-tallet. Navnet kommer av ønsket om en gjenfødelse av det katalanske språket og den katalanske kulturen etter flere århundrer med undertrykkelse fra det kastiljanske Spania. Bevegelsen var parallell med andre lignende bevegelser, slik som «Rexurdimento galego» (*den galisiske renessansen*).

De viktigste forfatterne fra denne perioden er Joan Maragall, Jacinto Verdaguer og Bonaventura Carles Aribau. Stilen fra renaixença ligner den europeiske romantikken, som er dominert av følelser, patriotisme og historiske temaer. Språket som ble brukt blanda kultismer og neologismer med ord fra populærkulturen.
Ildefons Cerdà

**Ildefons Cerdà i Sunyer** (1815&ndash;1876) var en katalansk ingeniør, byplanlegger, arkitekt, jurist, økonom og politiker. 

Han er mest kjent for sin urbanistiske reform i Barcelona på 1800-tallet, som resulterte i distriktet Eixample. Gatene er rette, og det er nøyaktig 133,3 meter mellom hvert gatehjørne. Ildefons Cerdà var en av grunnleggerne av moderne byplanlegging.

## Referanser
Det katalanske opprøret

**Det katalanske opprøret** (på katalansk kjent som *Guerra dels Segadors*; spansk: *Guerra de los Segadores*; engelsk: *Reapers' War*) var en konflikt som påvirket fyrstedømmet Catalonia mellom årene 1640 og 1659. Det hele endte med en traktat i kjølvannet av den fransk-spanske krigen (1635–1659), som kalles Pyreneene-traktaten, som gjorde at området Roussillon og halvparten av Cerdanya ble overført til Frankrike, og dermed splittet den katalanske befolkningen og de nord-katalanske territoriene fra fyrstedømmet Catalonia og Aragóns kronvelde, og trakk dermed grensene til Spania tilbake til fjellkjeden Pyreneene.

Opprøret hadde sine røtter i misnøyen blant den katalanske befolkingen over tilstedeværelsen til kastiljanske tropper under krigene som utspant seg mellom Spania og Frankrike som del av tredveårskrigen. Under krigen ble en katalansk republikk utropt i den selvstyrende spanske regionen Catalonia. Ved begynnelsen av opprøret i 1640 var det et samtidig opprør i det da spanskkontrollerte Portugal. De samtidige opprørene mot spansk styre i to motsatte hjørner av den iberiske halvøy, samt konflikten med Frankrike, gjorde at det portugisiske opprøret var vellykket og at Portugal etter 60 år som en del av Spania var i stand til å gjenopprette sin status som et selvstendig land.

## Referanser


## Se også
* «Els Segadors», Catalonias nasjonalsang.

## Litteratur
* Corteguera, Luis R. (2002): *For the Common Good: Popular Politics in Barcelona, 1580-1640*. Cornell University Press. ISBN 0801437806; s. 188.
* Elliott, J.H. (1963): ''The Revolt of the Catalans: a Study in the Decline of Spain (1598-1640)''. Cambridge.
Els Segadors

«**Els Segadors**» (katalansk for «Slåerne») er Catalonias nasjonalsang. Den har vært katalanernes nasjonalsang siden slutten av 1800-tallet. Den baserer seg på det katalanske opprøret på midten av 1600-tallet, da katalanerne sloss for uavhengighet mot den spanske kongen Filip IV.

Teksten ble skrevet av Emili Guanyavents i 1899, og musikken ble laget av Francesc Alió i 1892 basert på en gammel populær sang. Den katalanske regjeringa godkjente sangen som Catalonias nasjonalsang i 1993.

## Tekst

Catalunya triomfant,
tornarà a ser rica i plena.
Endarrera aquesta gent
tan ufana i tan superba.

Bon cop de falç,
Bon cop de falç,
Defensors de la terra!
Bon cop de falç!

Ara és hora, segadors.
Ara és hora d'estar alerta.
Per quan vingui un altre juny
esmolem ben bé les eines.

Bon cop de falç,
Bon cop de falç,
Defensors de la terra!
Bon cop de falç!

Que tremoli l'enemic
en veient la nostra ensenya.
Com fem caure espigues d'or,
quan convé seguem cadenes.

Bon cop de falç,
Bon cop de falç,
Defensors de la terra!
Bon cop de falç!

## Eksterne lenker
* Generalitat de Catalunya: The National Anthem – Offisiell side på engelsk, med engelsk oversettelse av teksten og lydfiler med sangen
* Sangens historie
* Mp3-fil med Els Segadors 
* Midi-fil med Els Segadors
Haldis Reigstad

**Haldis Totland Reigstad** (født 1939) er en norsk lyriker.  

Hun har gitt ut 21 diktsamlinger. Diktene hennes er for det meste strofiske og egner seg godt til sanger, og mange har skrevet melodier til dem. Naturen, menneskelivet og den kristne tro er tema for diktene. 

Bøkene hennes har kommet i store opplag. Fram til  2021 hadde  de 21 diktsamlingene hennes oppnådd et samlet salgfstall på 103.600. Hennes sang  *[[Tett ved sida mi går Jesus]]* er kommet med i salmeboktillegget *[[Salmer 1997]]*. Hun er også representert med fire salmer i *[[Norsk salmebok 2013]]*.

I 2000 fikk hun Samnanger kommunes kulturpris. I 2020 ble hun tildelt Kongens fortjenstmedalje. 

Hun har bodd på Frekhaug i Meland kommune fra 1996. Tidligere har familien bodd på Tysse i Samnanger og på Bildøy i Fjell kommune på Sotra. Reigstad er gift og har fire barn, flere av barna synger og har spilt inn morens tekster. 

## Bibliografi
* *Under ein open himmel* 1987  
* *Ved kjelda* 1989  
* *Roser i snø* 1992  
* *I di hand 1994  
* *Leirkrukka 1995 
* *Kvilesteinen 1996 
* *Fotefar* 1998 
* *Solstreif* (utvalgte dikt) 1999 
* *Solstreif i kvardagen* 2000  
* *Solstreif  ved juletid* 2000  
* *Solstreif gjennom tårer* 2001  
* *Jordbærhagen* 2004 (barnebok)
* *Undring* 2006
* *Himmeltonar* 2008
* *Livsveven* 2009
* *Den endelause gata - barndomsminne frå Tysse* 2011
* *I Guds tanke* 2013

*'Biografi**
* Astri Dalehaug Nordheim: ''Tett ved sida mi går Jesus; eit portrett av Haldis Reigstad'' 1999 

**CD*'
* *Ein liten tone* 1999   
* *I stilla og tillit* 2003 
* *Jordbærhagen* 2005
* *Demring'' 2007

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Haldis Reigstad på Mæland kommunes sider
* Om Haldis Reigstad på Aasentunets sider
* Ny bok frå Haldis (Undring)
*
Mark McKoy

**Mark McKoy** (født 10. desember 1961 i Georgetown, Guyana) er en tidligere (kanadisk) friidrettsutøver.

McKoy tilbrakte barndommen i England og dro deretter til Canada. Han slo gjennom internasjonalt under Commonwealth-lekene 1982, der han vant 110 meter hekk. Under VM 1983 i Helsingfors ble han nummer fire i finalen. Denne utakknemlige plasseringen fikk han også under OL 1984 i Los Angeles.

Under OL 1988 i Seoul hadde han heller ikke suksess. Etter at lagkameraten Ben Johnson ble diskvalifisert for doping, fikk han ikke løpe stafettlaget. I hekkefinalen ble han bare nummer sju etter å ha tråkket på en hekk. I likhet med Johnson testet også McKoy positivt i en dopingtest, og ble utestengt i to år.

Under VM 1991 var han tilbake i konkurransesport, og kom som så ofte tidligere på fjerdeplass. Først under OL 1992 i Barcelona kom resultatet som fullendte karrieren: Han ble olympisk mester.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Johan Skipnes

**Johan Kristoffer Winther Skipnes** (født 18. desember 1909 på Skarsøya, Aure kommune på Nordmøre, død 12. mars 2005 i Molde) var en norsk politiker for Kristelig Folkeparti. Skipnes var utdannet klokkerdiakon og var i mange år ansatt som klokker i Molde. 

I 1946 var han med på å stifte Molde Boligbyggelag (MOBO), og fra 1966 til 1976 var han formann i MOBO. Fra 1973 til 1982 var han representantskapsordfører i Norges Boligbyggelag (NBBL), og fra 1983 til 1985 var han leder for NBBLs framtidsutvalg. Han hadde mange offentlige stillinger og verv og var blant annet sykehusdirektør i Molde.

## Politiske verv
* Ordfører i Molde fra 1962 til 1965 og fra 1972 til 1973 (med permisjon fra oktober 1972 til november 1973)
* Kommunal- og arbeidsminister i regjeringen Korvald fra 18. oktober 1972 til 16. oktober 1973. 

## Referanser
 

## Eksterne lenker
*
Maurizio Damilano

**Maurizio Damilano** (født 1957) er en tidligere italiensk friidrettsutøver.

Han fikk sitt internasjonale gjennombrudd som 23-åring i OL 1980 i Moskva, der han vant gull på 20&nbsp;km kappgang foran russeren Pjotr Potsjentsjuk (sølv) og Roland Wieser fra DDR. I de neste olympiske lekene, Los Angeles i 1984, fikk han bronse, slått av meksikanerne Ernesto Canto og Raúl González.

I EM 1986 i Roma tok han gull med tiden 1.20.45. I 1988 deltok han i OL i Seoul og tok igjen bronsemedaljen på 20&nbsp;km. 
  
I 1991, i verdensmesterskapet i Tokyo sin andre VM-tittel. I OL 1992 kom han på fjerdeplass.

## OL-medaljer
*  1980  Moskva -  **Gull** i  friidrett, 20&nbsp;km kappgang menn  Italia
*  1984  Los Angeles -  Bronse i  friidrett, 20&nbsp;km kappgang menn  Italia
*  1988  Seoul -  Bronse i  friidrett, 20&nbsp;km kappgang menn  Italia
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jason Lewis

**Jason Lewis** (født 1967 i Catterick) er en britisk eventyrer som ble kjent for å reise jorden rundt for egen maskin, til fots, på sykkel, på rulleskøyter, med kano og med pedalbåt. Reisen tok 13 år. Han startet fra Greenwich i London i juli 1994 og nådde tilbake i oktober 2007, etter å ha reist over 74&nbsp;842 km.
Oklahoma (andre betydninger)

**Oklahoma** kan referere til:
*Oklahoma, en delstat i USA
*Oklahoma City, delstatens hovedstad
*Oklahoma City-bombingen, et terroristangrep som fant sted i 1995 i Oklahoma City
*Oklahoma-territoriet, et organisert territorium som senere ble en del av staten
*Oklahoma Panhandle, enlandstripre, opprinnelig avstått fra Texas, og er i dag det nordvestlige hjørnet av staten
*Oklahoma!, en musikal fra 1943
*Oklahoma (1955 film)
*Oklahoma! (sang), sang fra musikalen, brukt som offisiell sang i staten Oklahoma
*Oklahoma (1979 film)
Katastrofefilm

En **katastrofefilm** er en type spillefilm som handler om en truende eller pågående katastrofe, ofte en stor ulykke, for eksempel en brann, et flyhavari eller skipsforlis, eller en naturkatastrofe. Filmene har som regel et stort rollegalleri og flere parallelle handlingslinjer som beskriver rolleskikkelsenes forsøk på å forhindre, rømme fra eller mestre katastrofen og følgene av den. Katastrofefilmer er preget av spenning og voldsomme scener med mange spesialeffekter, samt sterke følelser i en melodramatisk tradisjon. Også flere actionmetta science fiction-filmer med trusler om verdensomspennende krig eller invaderende romvesener kan regnes til sjangeren.

*Katastrofefilm* kalles *disaster film* på britisk-engelsk og *disaster movie* på amerikansk.

## Historikk og eksempler
Blant filmhistoriens aller første katastrofefilmer er *Fire!* fra 1901, en engelsk stumfilm om et lag brannmenn som redder beboerne ut av et brennende hus. Allerede samme år som passasjerskipet RMS «Titanic» forliste i Atlanterhavet i 1912, kom *Night and Ice*, den første filmen om katastrofen. Året etter kom *Atlantis* om den samme ulykka. I 1916 ble den danske filmen *[[Verdens undergang]]* (om et kometnedslag) produsert. Siden har det blitt produsert en rekke dramatiske filmer med katastrofemotiver særlig hentet fra historiske hendelser samt bibelfortellinger og science fiction-fantasier.

Filmsjangeren hadde flere store kassasuksesser på 1970-tallet med amerikanske underholdningsfilmer som *[[Airport]]* (1970), *[[SOS Poseidon]]* (*The Poseidon Adventure*, 1972), *[[Jordskjelv (film)|Jordskjelv]]* (*Earthquake*, 1974) og *[[Inferno i flammer]]* (*The Towering Inferno*, 1974). Sjangeren fikk et nytt oppsving på 1990-tallet med filmene *[[Twister]]* (1996) , *[[Independence Day (film)|Independence Day]]* (1996), *[[Dagslys (film)|Dagslys]]* (1996), *[[Dante's Peak]]* (1997), *[[Vulkanen]]* (*Volcano*, 1997),  *[[Deep Impact]]* (1998), *[[Armageddon]]* (1998) og andre. I *[[The Day After Tomorrow]]* (2004) skildres en ny istid som følge av menneskeskapt global oppvarming, mens *[[2012 (film)|2012]]* (2009) viser verdens undergang i en rekke ekstreme naturkatastrofer, framstilt ved hjelp av spektakulære filmeffekter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Disaster Movie Bibliography (ved UC Berkeley)
Øystein Skogrand

**Øystein Olav Skogrand** (født 12. mai 1958 i Trondheim, død 22. november 2014) var en norsk jurist og tidligere advokat.

Han hadde studiekompetanse fra Adolf Øiens skole fra 1977 og juridisk embedseksamen fra Universitetet i Oslo fra 1984. Han var administrasjonssjef og senere assisterende fylkesrådmann i Finnmark fylkeskommune 1985–1987, deretter advokat i Vadsø 1987–1988. Fra 1988 var han privatpraktiserende advokat i Trondheim.

Skogrand var en profilert strafferettsadvokat, og fikk gjenopptatt fire sedelighetssaker der åtte personer ble frikjent, deriblant landets første gjenopptagelsessak etter en incestdom. Skogrand var bistandsadvokat for barna i Bjugn-saken i 1993, forsvarer i saken om politidrapene på Austbø på Helgeland i 1998 og forsvarer for halliksiktede Tom Ketil Krogstad i Trondheim i 2002.

I 2004 ble han dømt til ubetinget fengsel for underslag av klientmidler, etter at han hadde oppgitt advokatbevillingen og erkjent forholdet. Etter endt soning inngikk han i 2008 forlik med Gjensidige Forsikring og psykiater Michael Setsaas i et erstatningssøksmål rundt konsekvensene av legebehandling. Han gav et lengre intervju om rettssaken og soningen i *[[Adresseavisen]]* den 28. juni 2008.

Skogrand hadde sitt virke som juridisk rådgiver og foredragsholder.

## Referanser
Arveøl

**Arveøl** var en skikk som ble fulgt i forbindelse med at en person var død og familien skulle overta arven. Det ble da holdt en fest med inntak av øl. I arveølet satte hovedarvingen seg for første gang i den avdødes sete. Skikken er kjent tilbake til sagatiden.

## Referanser
Kim Fangen

**Kim Fangen** (født 21. juni 1960) er en norsk skuespiller og dubber.

## Dubbing
Innen dubbing er han best kjent for å ha gitt stemme til Disney-figuren Langbein i filmene *[[En langbeint film]]*, oppfølgeren *[[En ekstremt langbeint film]]* og TV-serien *[[Disneys Musehus]]*. I *[[Langbein og sønn]]* ga imidlertid Harald Mæle stemme til Langbein. Han hadde også stemmen til figuren «Svampebob Firkant» fra 2000 til 2004, før hele serien ble dubbet på nytt igjen av Trond Teigen i 2005.

## Filmografi
### Stemme
Årstallet angir når originalversjonen hadde premiere.
* *[[Alice i Eventyrland (1951)|Alice i Eventyrland]]* (1951) – Trillebim / Trillebam / Snekkeren / Mor musling
* *[[En langbeint film]]* (1995) – Langbein
* *[[101 dalmatinere (film fra 1996)|101 dalmatinere]]* (1996) – Alonzo
* *[[Herkules (film)|Herkules]]* (1997) – Hermes
* *[[Mulan (film)|Mulan]]* (1998) – Chi Fu / Lings sangstemme
* *[[Småkryp]]* (1998) – Flik
* Svampebob Firkant (2000–2004) Svampebob
* *[[Den lille havfruen II – Havets hemmelighet]]* (2000) – Tipp
* *[[Donald Ducks juleønsker]]* (2000) – Langbein
* *[[Flukten fra hønsegården]]* (2000) – Kvarte
* *[[102 dalmatinere]]* (2000) – Alonzo
* *[[Monsterbedriften]]* (2001) – Fungus
* *[[Lady og Landstrykeren II – Fant på eventyr]]* (2001)
* ** (2001) Moliere
* *[[Lilo og Stitch (film fra 2002)|Lilo og Stitch]]* (2002) – Hamsterwille
* *[[Looney Tunes – Back in Action]]* (2003) – Daffy Duck / Pelle
* *[[Skumle eventyr med Billy og Randi]]* (2003) – Billy / Mørkel
**[[Ku og Kylling]]* (2003) – Kylling
* *[[Brandy og Herr Visvas]]* (2004) – Herr Visvas
* *[[Camp Lazlo]]* (2006) – Lazlo
* *[[Biler (film)|Biler]]* (2006) – Snørre
* *[[Villdyr (film)|Villdyr]]* (2006) – Skrangle
**[[Ratatouille (film)|Rottatouille]]* (2006) – Talon

### TV-opptredener
* 1995: *[[Mot i brøstet]]* – bilselger
* 1996: *[[Mot i brøstet]]* – sosionom
* 1996: *[[Rett i lomma]]* – begravelsesagent
* 1998: *[[Karl & Co]]* – drosjesvindler
* 2000: *[[Karl & Co]]* – sjokoladefabriksjefen
* 2001: *[[Fox Grønland]]* – Kjell Ottesen

### Spillefilm
* 1992: *[[Ute av drift]]*

## Privatliv
Fangen er åpent homofil, og i 1996 døde partneren hans av aids. Syv år etter at partneren hans døde ble Fangen også smittet av hiv. Han snakker om sitt liv som hiv-smittet i dokumentarfilmen *Mitt nye land* som ble regissert av Sissel Rathke. Kim har gjort og gjør et stort arbeid for å etablere gode strukturer for brukermedvirkning i den offentlige helsetjenesten. Han er særlig kjent for sitt arbeid på Sørlandet sykehus.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eleftheria i thanatos

***Eleftheria i thanatos*** (gr. Ελευθερία ή θάνατος, uttales , «frihet eller død») er Republikken Hellas' nasjonalmotto. Det ble brukt som krigsrop under den greske selvstendighetskrig på 1820-tallet, av grekere som gjorde opprør  mot osmansk styre. Utropet ble antatt som Hellas' nasjonalmotto etter selvstendighetskrigen. Den dag idag brukes det, og det uttrykkes visuelt ved de ni stripene (for utropets ni stavelser) i det greske flagget. Mottoet symboliserte, og symboliserer fremdeles, det greske folks uavhengighet.

Den armenske fedayee brukte slagordet «Azadoutioun gam mah», som er meningen i det greske nasjonalmotto oversatt til armensk, da den stod imot osmansk forfølgelse under det som også blir referert til som folkemordet på armenerne.

## Se også
*Den greske selvstendighetskrig
*Hymne til friheten
*Live Free or Die
*Give Me Liberty or Give Me Death
Likvake

**Likvake**, også kalt **vaktstue**, er en gammel skikk der man våker over eller holder vakt over en avdød frem til begravelsen. Skikken går langt tilbake, kanskje til førhistorisk tid og var vanlig flere steder i Norge.

Folkeminnegranskeren Kjell Bondevik (1901–1983) hevder i *[[Norsk Allkunnebok]]* at formålet med likvake var å berge liket fra onde ånder.

Det forekom at det gikk lystig for seg i våkestuen, med både drikk og dans. Dette er kjent fra maleren Nikolai Astrups maleri «Likdansen» som han også skrev en tekst til med samme navn.

Ved et dødsfall kan det også være flere syninger der pårørende og kjente får mulighet til å se den døde på sykehuset, hjemme eller i gravkapellet før gravferden. Noen har åpen kiste under begravelsesseremonien.

## Se også
* Lit de parade («paradeseng»), høytidelig, seremoniell likvake der avdøde, berømte personer vises fram
* Syning, visning av et lik eller samling rundt kista medlinger før lokket legges på
* Likstrå

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om ''Likdansen'' i Sogn og Fjordane fylkeskommune/Fylkesarkivet
* Om katolsk likvake og «lit de parade» i ''Religioner, livssyn og gravferd : en håndbok om gravskikker'' (1993, side 96)
Yngve Skomsvoll

**Yngve Skomsvoll** (født 22. september 1970 i Oslo, oppvokst i Bærum) er en norsk stand up-komiker, tekstforfatter og forfatter.

Yngve Skomsvoll startet med stand up i 1998. Han har siden det dratt på flere turnéer, vært tekstforfatter for mange ulike stand up-komikere, TV-programmer, radioprogrammer og revyer, blant annet for Dagfinn Lyngbø, Nytt på Nytt, Roast fra Chat Noir, Norgesglasset, Klaus på kanten og Reiseradioen, og han har forfattet bøker.

Skomsvoll er særlig kjent for sin improviserende og intelligente humor.

I 2007 vant han publikumsprisen på Skjemtegaukfestivalen for den komikeren som hadde gjort mest inntrykk på folket gjennom festivalen.

I 2015 startet han podcasten "Backstageprat" hvor han har samtaler med komikere i forbindelse med at de skal stå på scenen den kvelden. De snakker om forestillingen, om livet som komiker og livet generelt.

## Bibliografi
* 2004: *Harald Eia – komiker og medmenneske*
* 2003: *Norges historie* – Humoristisk bok om Norges historie. 

## Eksterne lenker
* Stand Up Norge om Yngve Skomsvoll
* Yngve Skomsvoll på YouTube
Hans Jacob von Scheel (1779–1851)

:*Se også [[Hans Jacob von Scheel (1751–1823)]]*
**Hans Jacob (III) v. Scheel** (født 13. juni 1779 på Dikemark i Asker, død 1851) var en dansk-norsk offiser og embetsmann. Han tilhører den tyske slekt Scheel, som 1890 fikk dansk adelsanerkjennelse. De fører et loddret delt våpen med  ½ ørn og ½ lilje.

Han ble døpt i Asker kirke 22. juni.  Han var sønn av Hans Hendrik v. Scheel og hustru Anne Elisabeth Schow.

I 1798 ble han cand. philol, 1801 sekondløytnant i Landeværnet, og i 1802 fikk han premierløytnants ansiennitet. Året efter var han adjutant ved Sjællandske landeværnsregiment.

Han ble gift i København (Garnisonskirken) 30. januar 1804 med Anna Rebecca Elisabet Sandberg, født i København 24. januar 1788 og altså nettopp fylt 16 år. Hun er datter av prokurator Christian Høgh Sandberg f.1757 og hustru Elisabeth Magdalene Borup f.1768.

I 1807 ble H.J.S. stilt «a la suite», og virket derefter som kongelig landmåler på Island.
- «Den første trigonometriske opmåling af Ísland blev besluttet i 1800, før den tid havde der været stor usikkerhed om landets facon. Opmålingen blev udført i 1801 – 1819 af 2-3 danske/norske officerer, og resultatet blev udgivet i 5 kystkort i 1818 – 1823.» Hans Frisak (1773 - 1834) og Scheel utførte hovedparten af opmålingsarbeidet, Frisak i årene 1803 - 1814, og Scheel 1807 - 1815. Dessuten deltok Scheel i udarbeidelsen av kartene. Antagelig har de kun vært på Ísland om sommeren, og så beregnet og udarbeidet kart i Danmark eller Norge om vinteren.
I 1815 søkte H.J.S. avskjed som kaptein ved danske Liv-regiment. Samme år ble han ridder av Dannebrogordenen og tok ny avskjed som major. I 1816 ble han så Inspektør ved Det Kjøbenhavnske Klasselotteri. Klasselotteriet er et pengelotteri, opprettet i 1753.

- Men nå gikk det galt. Allerede da han overtok stillingen, var det en større svindelsak i gang, idet en av fullmektigene hadde jukset med trekningene og tiltusket seg en hel formue. Den alvorlige rettssaken som fulgte skulle man tro virket avskrekkende på andre potensielle svindlere, men i 1824 kom det igjen til rettssak, og denne gang mot «Lotteriinspectør, Major von Scheel» som var mistenkt for rot med regnskapet. Han ble suspendert og dømt til å tilbakebetale vel 350.000 riksdaler pluss renter og saksomkostninger, alternativt å bli innsatt i Københavns festning. Det viste seg at HJS i lengre tid hadde spilt hos Klasselotteriets konkurrent, Tallotteriet, og dette hadde han så fortsatt med for Klasselotteriets midler.

Hans Jacob døde 1 aug 1851 i Stege på Møn, begravet der 4 aug. Anna Rebecca døde 20 aug 1855 i Stege, begravet der 27 aug.

## Kilder

* Olai Ovenstad: Den Norske Hærs Officerer 1628-1814. Oslo 1948.
* Hirsch: Danske og norske officerer 1648 - 1814 manuskript på RA København, kartotekssedler på Arkivalier Online, kuvert Ska - *Ske* opslag 100-01. .  
* Dansk Biografisk Leksikon. Om slægten, er ikke i Net-udgaven. 
* Geodætisk Institut (København): Islands Kortlægning. 1944.
* København Garnisons kirkebog . Arkivalier Online opslag 67.
* Stege Kirkebog, Arkivalier Online opslag 7 og 15.
Wolf’s Lair Abyss

***Wolf's Lair Abyss*** er en EP-plate av det norske black metal-bandet Mayhem. Dette er den første plateutgivelsen uten Euronymous, deres tidligere gitarist.

## Sporliste
#«The Vortex Void of Inhumanity (Intro)» (2:21)
#«I Am thy Labyrinth» (5:26)
#«Fall of Seraphs» (6:02)
#«Ancient Skin» (5:28)
#«Symbols of Bloodswords» (5:24)

## Artister
* Maniac &ndash; Vokal
* Blasphemer &ndash; Gitar
* Necrobutcher &ndash; Bass
* Hellhammer &ndash; Trommer

## Eksterne lenker
*
Eva Herman

**Eva Herman** (egentlig *Eva Herrmann;* født 9. november 1958 i Emden som *Eva Feldker*) er en tysk journalist og forfatter. Fra 1989 til 2006 var hun ankerkvinne i Tagesschau, Tysklands ledende nyhetsprogram. Frem til september 2007 var hun programleder for forskjellige programmer for Norddeutscher Rundfunk (NDR). Hun har utgitt flere bøker, blant annet romaner og debattbøker. I 2006 og 2007 gjorde hun seg bemerket med to bokutgivelser der hun gav uttrykk for sterkt tradisjonelle syn på forholdet mellom kjønnene og familiepolitikken. Bøkene førte til stor kontrovers, og diskusjonene endte med at hun sluttet i NDR. Hennes synspunkter har blitt positivt vurdert spesielt av en del katolske organisasjoner i Tyskland.

Hun er født i Østfriesland ved grensen til Nederland, men familien flyttet siden til Herzberg. Foreldrene drev et hotell, men faren døde tidlig. Hun studerte først hotellfag i Tyskland og Sveits. I 1983 begynte hun sin journalistiske karriere i Bayerischer Rundfunk.

## Bibliografi
* *Fernsehfrauen in Deutschland. Im Gespräch mit Eva Herman,* Krüger, Frankfurt a. M. 2001, ISBN 3-8105-0930-2
* *Dann kamst du. Roman.* Hoffmann und Campe, Hamburg 2001, ISBN 3-455-02770-9
* *Aber Liebe ist es nicht, Roman.* Hoffmann und Campe, Hamburg 2002, ISBN 3-455-02771-7
* *Vom Glück des Stillens. Körpernähe und Zärtlichkeit zwischen Mutter und Kind.* Hoffmann und Campe, Hamburg 2003, ISBN 3-455-09405-8
* Eva Herman, Stephan Valentin: *Mein Kind schläft durch – der natürliche Weg zu ruhigen Nächten für Groß und Klein.* Econ, Berlin 2005, ISBN 3-430-14462-0
* *Das Eva-Prinzip. Für eine neue Weiblichkeit,* Pendo Verlag, Starnberg 2006, ISBN 3-86612-105-9
* *Gedanken zu Brustkrebs,* Eva Herman ist „Schirmherrin“ der Firmenschrift des Pharmakonzerns Hoffmann La Roche. Ars tempi, Köln 2006, ISBN 3-00-018629-8
* *Liebe Eva Herman! Briefe und Mails an die Autorin des Eva-Prinzips.* Pendo Verlag, Zürich, München 2007, ISBN 3-86612-125-3
* *Das Prinzip Arche Noah. Warum wir die Familie retten müssen.* Pendo Verlag, Zürich, München 2007, ISBN 3-86612-133-4

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 

zh-classica:Eva Herman
Tevin Campbell

**Tevin Jermod Campbell** (født 12. november 1976) er en amerikansk Grammy-nominert R&B-sanger. Han spilte rollen som Powerline i animasjonsfilmen *[[En langbeint film]]*, hvor han sang «Stand Out» og «I 2 I».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Frank Welker

**Franklin W. Welker** (født 1946) er en amerikansk stemmeskuespiller kjent for å gi stemme til forskjellige dyr og spesielle lyder. Han er kjent for stemmen til Megatron i amerikanske serien Transformers basert på lekene er laget av Hasbro og Tomy. Hans 40 år lange karriere og hans arbeid i over 90 filmer plasserer ham som nummer en i listen over «All time top 100 stars at the box office» foran blant annet Eddie Murphy, Harrison Ford, Tom Hanks og Samuel L. Jackson.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Oliver Williamson

**Oliver Eaton Williamson** (1932–2020) var en amerikansk vitenskapsmann og bidragsyter innen forskning på transaksjonskostnader i økonomi. For dette ble han tildelt Nobels minnepris i økonomi i 2009.

## Biografi
Williamson var student av Ronald Coase, Herbert Simon og Richard Cyert. Williamson avsluttet laveregradsutdannelsen sin ved MIT Sloan School of Management i 1955, en MBA fra Stanford University i 1960, og forsvarte doktorgraden (Ph.D.) ved Carnegie Mellon University i 1963. Han har vært professor i *business administration*, økonomi, og juss ved University of California, Berkeley siden 1988 og er nå *Edgar F. Kaiser Professor Emeritus* ved Haas School of Business.

I 1986 ble Williamson utnevnt til æresdoktor, Oeconomiae Doctorem (hc), ved Norges Handelshøyskole. I 2009 ble han sammen med Elinor Ostrom tildelt Nobels minnepris i økonomi.

## Utgitt litteratur
* The Mechanisms of Governance ISBN 0-19-513260-2
* The Economic Institutions of Capitalism ISBN 0-02-934821-8
* The Nature of the Firm: Origins, Evolution, and Development ISBN 0-19-508356-3
* *Markets and hierarchies : analysis and antitrust implications : a study in the economics of internal organization* ISBN 0-02-935360-2

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kjørecomputer

En **kjørecomputer** er en innebygd datamaskin i en bil. Kjørecomputeren kan fortelle om gjennomsnittsfart, gjennomsnittlig og aktuelt drivstofforbruk, distanse til tom tank, antall kilometer kjørt siste tur og en del annen statistikk knyttet til bilkjøring.
Mahogni

**Mahogni** er fellesbetegnelse på tømmer fra flere tropiske treslag kjennetegna av en vakker rødbrun farge når veden er polert. Trevirket er lett å bearbeide og motstandsdyktig mot termittangrep og vann, noe som gjorde at en særlig tidligere brukte det til å lage blant annet møbler, interiører og båter. Regnskogfondet anbefaler forbrukere å unngå produkter laget av mahogni, av hensyn til miljø og menneskerettigheter.

Navnet *mahogni* blei først brukt om to tretyper av slekta *[[Swietenia]]* i den nye verden; vestindisk mahogni (*Swietienia mahagoni*) fra Karibia og hondurasmahogni (*Swietienia macrophylla*) fra Sentral- og Sør-Amerika. Seinere er det også blitt brukt om liknende treslag både fra Asia og Afrika, trær som hører til planteslektene *[[Khaya]]* og *[[Melia (botanikk)|Melia]]*. Alle disse hører til mahognifamilien (*Meliaceæ*).

Mahogni har tradisjonelt blitt produsert blant annet i Amerika, Afrika, India og Australia, men de fleste formene er i dag verna som trua arter av CITES-avtalen. De ulike sortene har hatt ulike varenavn som «japansk mahogni», «afrikansk mahogni» osv. og er blitt ansett som et luksuriøst materiale.


Fil:Canefora 1.jpg|Treskulpturen *Canefora* av italieneren Roberto Terracini (1900-1976) fra 1938 er skåret ut av mahogni. Skulpturen er 120 cm høy.
Fil:Starr_050516-1369_Swietenia_mahogani.jpg|Tre på Hawaii av slekta *[[Swietenia]]* i mahognifamilien.
Fil:Khaya senegalensis MS 4753.JPG|*Khaya senegalensis* tilhører mahognifamilien. Bildet viser bark fra et tre i Senegal som blir høstet for medisinsk bruk


## Se også
* Mahognifamilien
* Tropisk tømmer
* Teak

## Eksterne lenker
* 
* Regnskogfondets liste over tropiske treslag
* Regnskogfondets forbrukerråd om mahogni og annen tropisk tre
Under Utdanning

***Under Utdanning*** var medlemsbladet til Pedagogstudentene i Utdanningsforbundets medlemsblad. Bladet utkom tre ganger i året til alle organisasjonens medlemmer i perioden 2002-2017.

Bladet tok for seg faglig og politisk stoff rettet mot felt av betydning for medlemmene. Bladets formålsparagraf definerte bladets innhold, funksjon og stilling i organisasjonen.

Redaktøren for Under Utdanning sørget sammen med redaksjonen for bladets innhold. Redaktør for *Under Utdanning* ble valgt under Pedagogstudentenes årlige landsmøte. Leder av Pedagogstudentene var ansvarlig redaktør for medlemsbladet.

Bladet ble vedtatt nedlagt, og siste nummer utkom i 2017. 

## Redaktører

## Eksterne lenker
* ''Under Utdanning''s side på Pedagogstudentenes nettsider
Bondebladet (tidsskrift)

***Bondebladet*** er en nyhetsavis og et fagblad for norske bønder, utgitt av Tun Media for Norges Bondelag. Bladet ble etablert i 1900 som *Frøi. Norsk bondeblad*, ble i 1911 til *Landmandsforbundet : medlemsblad for Norsk landmandsforbund*, i 1922 til *Norges bondeblad : medlemsblad for Norges bondelag*, og i 1974 til *Bondebladet*.

Målgruppa er medlemmer i Norges Bondelag og landbrukssamvirket, andre bønder, ansatte i landbruksorganisasjoner, og andre med interesse for det som skjer i landbruket og på bygdene. Bondebladet kommer ut ukentlig med gjennomsnittlig 40 sider pr nummer. Bondebladet har ca. 65&nbsp;000 abonnenter og ca. 120&nbsp;000 lesere. 

Landbruks-, miljø- og næringspolitikk er et sentrale temaer. Bondebladet følger også med i det som skjer internasjonalt innen handelspolitikk, landbruk og matprodukjon. Avisen tar også for seg et utvalg emner fra hovedproduksjonene i landbruket til nye næringer og nisjenæringer på bygdene. Bondebladet har tabloidformat og reportasjer står sentralt i presentasjonen av stoffet.

Ansvarlig redaktør er Iver K. Gamme.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bondebladets nettside
Jean Tirole

**Jean Marcel Tirole** (født 9. august 1953 i Troyes) er en fransk professor i økonomi.  Han arbeider med spørsmål knyttet til næringsøkonomi, spillteori, bank og finans, og økonomi og psykologi. Jean Tirole er direktør for Foundation Jean-Jacques Laffont – Toulouse School of Economics, og vitenskapelig sjef for Institut d'économie industrielle i Toulouse. Han forsvarte doktorgraden ved Massachusetts Institute of Technology i 1981. Tirole ble tildelt Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel i 2014. Han ble belønnet med prisen for sin mikroøkonomiske forskning på hvordan storbedrifter optimalt bør reguleres av myndighetene for å unngå at konsumenter blir skadelidende på grunn av misbruk av markedsmakt. 

Han har også forsket immaterialretts­økonomi, det vil si hvordan immaterial­rettigheter som enerettsposisjoner påvirker konkurransen i et marked. Han har levert bidrag til utvikling av teorier for å beskrive patentkappløp, patent-pooler,  patenter på teknologiske standarder og åpen programvarelisensiering

Han var president for *Econometric Society* i 1998 og *European Economic Association* i 2001.

Tirole ble i 2015 forfremmet fra ridder til offiser av Æreslegionen.

## Verker i utvalg
* * Dynamic Models of Oligopoly* (med Drew Fudenberg, Harwood Academic Publishers GMbH, 1986. 
* *The Theory of Industrial Organization*, MIT Press, 1988.
* *Game Theory* (avec Drew Fudenberg), MIT Press, 1991
* *A Theory of Incentives in Regulation and Procurement* (avec Jean-Jacques Laffont), MIT Press, 1993.
* *The Prudential Regulation of Banks* (med Mathias Dewatripont), MIT Press, 1994. 
* *Competition in Telecommunications* (avec Jean-Jacques Laffont) MIT Press, 1999..
* *Financial Crises, Liquidity and the International Monetary System*, Princeton University Press, 2002.
* *The Theory of Corporate Finance*, Princeton University Press, 2005.
* *Balancing the Banks* (avec Mathias Dewatripont et Jean-Charles Rochet), Princeton University Press, 2010

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*