open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lukáš Pražský

**Lukáš Pražský** (norsk: *Lukas fra [[Praha]]*; født ca. 1460, død 11. desember 1528 i Mladá Boleslav, Tsjekkia) var en tsjekkisk skribent, biskop og teolog.

Lukáš fullførte sitt baccalaureat ved Universitetet i Praha i 1481. Han sluttet seg til De böhmiske brødre, og ble involvert i organiseringen av broderskapet. En av sakene han var opptatt av å forandre på, var den opprinnelige puritanske holdningen broderskapet hadde. Det regnes også som Lukáš' fortjeneste at De bøhmiske brødre oppgav sin negative holdning til verdslig utdannelse, noe som førte til at flere høyt utdannede personer ble medlem av broderskapet. Han ble gjentatte ganger sendt til utlandet for å forhandle med trosfeller, blant annet i Nord-Italia, Frankrike og Hellas. I år 1500 ble han valgt til biskop hos De bøhmiske brødre, og i 1518 ble han leder av eldsterådet i broderskapet.

Lukáš Pražský etterlot seg mer enn hundre verk. Gjennom dem forsøkte han å oppnå litterær og stilistisk perfeksjon. De inneholder de teologiske prinsippene til De bøhmiske brødre og tjente som praktiske instruksjoner for dem. Videre forsvarte ham broderskapet litterært når de ble angrepet av andre.

Blant hans verker er: 
* *O používání těla a krve Páně* – Om Herrens legeme og blod
* *Otázky dětinské* – Spørsmål for barn
* *O manželství* – Om ekteskapet
* *O obnovení církve svaté* – Om fornyelsen av den hellige kirke
* *Obhajoba svatých písem* – Apologi til Den hellige skrift

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Antero Ojala

**Yrjö Antero Ojala** (født 10. desember 1916 i Zelenogorsk i Finland, død 5. februar 1982 i Helsingfors) var en finsk skøyteløper som deltok i de olympiske leker 1936 i Garmisch-Partenkirchen og 1948 St. Moritz.

Ojala vant en olympisk bronsemedalje i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen. Han kom på tredjeplass på  meter bak norske Ivar Ballangrud og sin landsmann Birger Wasenius. Han ble nummer åtte på 500 meter, nummer ni på  meter og på  meter kom han på sjuendeplass.

Tolv år senere, under Vinter-OL 1948 i St. Moritz ble Ojala nummer fjorten på 500 meter, tolv på  meter og på meter kom han på 26.-plass.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leo Freisinger

**Leonhard «Leo» Freisinger** (født 7. februar 1916 i Illinois, død 29. august 1985) var en amerikansk skøyteløper som deltok i de olympiske leker 1936 i Garmisch-Partenkirchen.

Freisinger vant en olympisk bronsemedalje i hurtigløp på skøyter under Vinter-OL 1936 i Garmisch-Partenkirchen. Han kom på tredjeplass på 500 meter bak Ivar Ballangrud og Georg Krog begge fra Norge. Freisinger ble nummer fire på  1 500 meter.

## OL-medaljer
* 1936  Garmisch-Partenkirchen -  Bronse i hurtigløp på skøyter, 500 meter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arthur Nash

**Arthur «Jakie» Nash** (født 5. september 1914, død 18. januar 2000) var en canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1936 i Garmisch-Partenkirchen.

Nash spilte på det canadiske amatørlaget *Port Arthur Bearcats* som var tatt ut til å representere Canada i OL-turneringen 1936. Canada kom på andreplass i turneringen bak Storbritannia. De vant alle tre kampene i gruppespillet, 8-1 over Polen, 11-0 over Latvia og 5-2 over Østerrike. I mellomrunden tapte de med 1-2 til Storbritannia og beseiret Ungarn med 15-0 og Tyskland med 6-2. I finalerunden beseiret de Tsjekkoslovakia med 7-0 og USA med 1-0, men resultatet i mellomrunden mot Storbritannia telte også med i finalerunden og dermed ble Storbritannia olympiske mestere i ishockey og Canada, som hadde vunnet de fire første OL-turneringene, fikk ta til takke med sølvmedaljene.

## OL-medaljer
* OL 1936  Garmisch-Partenkirchen -  Sølv i ishockey  Canada

## Referanser


## Eksterne lenker
*
I Was A King

**I Was A King** er et norsk band med tilholdssted Egersund og Oslo, opprinnelig startet i Egersund i 2005, med første konsert i slutten av 2006.

Bandet ledes av vokalist, gitarist og låtskriver  som er eneste medlem som har vært med siden starten.

Bandet debuterte i 2007 med EP-en *Losing Something Good For Something Better*. I januar 2009 kom debutalbumet *I Was A King* som førte til at bandet fikk sitt gjennombrudd. Singelen «Norman Bleik» ble b-listet på NRK P3 og albumet ble svært godt mottatt av anmeldere. Blant annet skrev Vårt Lands anmelder: «Hvis 2008 var Snåsamannens år, blir 2009 I Was A Kings år». Albumet ble tatt opp i New York med blant annet Sufjan Stevens som gjestemusiker.

I 2010 ga de ut sitt andre album, *Old Friends*, og ble for det nominert til Spellemannprisen 2010 i klassen popgruppe. Bandet var også et av ti band som ble nominert til Statoil-stipendet under  2011. I 2012 ga de ut albumet *You Love It Here*, og ble nominert til Spellemannprisen 2012 i klassen pop.

## Diskografi
* 2007 «Losing Something Good For Something Better» *EP* (Happy Soul Recordings), EP 17 minutter, 10 spor
* 2009 *[[I Was A King (album)|I Was A King]]* (Hype City Records)
* 2010 *[[Old Friends (I Was A King-album)|Old Friends]]* (Hype City Recordings/Voices Music and Entertainment)
* 2012 *[[You Love It Here]]* (K.Dahl Eftf./Warner Music Norway)
* 2014 *[[Isle of Yours]]* (K.Dahl Eftf./Warner Music Norway)
* 2019 *[[Slow Century]]* (Coastal Town Recordings)
* 2022 *[[Follow Me Home]]* (Coastal Town Recordings)

## Medlemmer
Besetning har variert gjennom bandets eksistens og flere faste og midlertidige medlemmer og studiomusikere har vært involvert i bandet.
* Anne Lise Frøkedal: gitar, vokal (fra Harrys Gym)
* : vokal, gitar
* : bass
* Arne Kjelsrud Mathisen: trommer

### Tidligere medlemmer
* : trombone, tangenter
* : gitar (fra Great Lakes)
* : trommer (fra Harrys Gym)
* Emil Nikolaisen: trommer (fra Serena Maneesh)
* : tangenter (fra Harrys Gym)
* : gitar, trombone, tangenter (fra Tønes)
* : trompet (fra The Ladybug Transistor)
* : bass
* : gitar, saksofon
* : trommer (fra Storm & Stress og Talibam!)
* : tangenter (fra 120 Days)
* : trommer
* : bass (fra Crystal Stilts)
* : bass og gitar 
* : bass (fra The Loch Ness Mouse)
* Petter Folkedal: gitar (fra Sergeant Petter)
* : trommer (fra The Ladybug Transistor)
* Sufjan Stevens: tangenter
* Pål Hausken: trommer

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  I Was A King på MySpace
John Macdonald (statsminister)

**John Alexander Macdonald** (født 11. januar 1815 i Glasgow i Skottland, død 6. juni 1891 i Ottawa i Ontario) var den første statsministeren i Canada, og den dominerende skikkelsen i dannelsen av den canadiske konføderasjon. 

Macdonald er den person som har sittet nest lengst som statsminister i Canada, og den eneste som har ledet åtte flertallsregjeringer. Han var den fremste forkjemper for en nasjonal jernbane, som ble fullført i 1885, og som knyttet Canada sammen fra Stillehavet til Atlanterhavet. Han var også en viktig og forenende skikkelse i samlingen av en nasjon med et svært geografisk areal, med mennesker fra to europeiske kolonimakter, tallrike urfolk og med et mangfold av kulturell bakgrunn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kunvald

**Kunvald** er en landsby 5 km nord for Žamberk i distriktet Ústí nad Orlicí i regionen Pardubice i Tsjekkia. Den har omtrent 1&nbsp;000 innbyggere. De bøhmiske brødre ble stiftet i Kunvald i 1457, da tilhengere av martyren Jan Hus fant et tilfluktssted på eiendommen til kong Georg av Podiebrad.

## Historie
Kunvald ble sannsynligvis etablert i andre halvdel av det 13. århundre. Den første dokumenterte omtalen er fra år 1363, når Petr z České Třebové som var prest i Nekoř nevner landsbyen.

## Kjente beboere
### Innfødte
*Jan Černý-Nigranus (ca. 1500-1565), historiker, prest, biskop i De bøhmiske brødre
*Jan Michalička – lærer og musiker
*Jan Evangelista Mitvalský – lege
*Ludvík Vacátko – maler
*František Bílek – flodhestforsker, som reddet Przewalskihesten. 
*Karel Režný – gymnasiumprofessor
*František Trejtnar – pilot ved den 310. tsjekkiske ving under annen verdenskrig 
*Josef Jindra – Europa og verdensmester i aerobatikk

### Andre
*Bohuslav Balbín (1621–1688), barokk poet og historiker, medlem av Jesuittordenen

## Bildegalleri

Domek Na sboru.JPG|*Domek Na sboru* eller på norsk «Huset for kirkemøter» som De bøhmiske brødre brukte.
Bratrska lipa Kunvald.JPG|Brethren linden-tree in Kunvald


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Faustas perler

***Faustas perler*** (originaltittel: *La teta asustada*) er en peruansk dramafilm fra 2009, skrevet og regissert av Claudia Llosa. Filmen handler om en mor og hennes barn. Hun fikk barnet etter å ha blitt voldtatt mens geriljakrigene herjet i Peru på 1980- og 1990-tallet. 

Filmen vant Gullbjørnen på Filmfestivalen i Berlin, som den første peruanske film.

Filmen ble også brukt som åpningsfilm for Film fra sør. Det er den første peruanske filmen som har fått kinodistribusjon i Norge. Den ble distribuert av arthaus.

## Handling
En eldre kvinne synger en sang, samtidig som hun ligger døende i sengen sin. Hun beskriver sin egen voldtekt, og ektemannens død. På slutten av sangen dør hun, og ligger ved siden av datteren Fausta. Fausta har vokst opp med historier om alle grusomhetene som skjedde under konflikten mellom Sendero Luminoso, en gerilja-gruppe, og den peruanske regjeringen. Dette har etterlatt Fausta med en lammende frykt for alle menn og voldtekt. For å hindre voldtektsforsøk har hun plassert en potet i skjeden.

Gjennom hele filmen begynner denne poteten å påvirke helsen hennes, men hun nekter likevel å la legene fjerne den. I kjølvannet av morens død har ikke Fausta og familien nok penger til å ta morens kropp tilbake til landsbyen deres for begravelse. Fausta begynner å arbeide for en berømt og velstående pianist, Aída (spilt av Susi Sánchez) som sliter med å fullføre et nytt stykke i tide før en kommende konsert. Når pianisten oppdager at Fausta er veldig flink til å skrive hennes egne sanger, oppfordrer Aída henne til å fullføre en sang for henne.

Fausta trenger desperat penger for å betale for morens begravelse, og samtykker til å hjelpe til med en sang. Under konserten fremfører Aída sangen hennes, til en stormende applaus. På vei tilbake til Aidas hjem etter konserten, kommenterer Fausta den positive mottakelsen sangen fikk. Aída er redd Fausta vil si noe, som lar sjåføren vite at Aida ikke var den egentlige komponisten. Så Aida svarer med å sparke Fausta ut i de mørke gatene i Lima, slik at hun blir stående i en ukjent gate helt alene.

## Skuespillere
* Magaly Solier som Fausta
* Susi Sánchez som Aída
* Efraín Solís som Noé
* Bárbara Lazón som Perpetua
* Delci Heredia som Carmela
* Karla Heredia som Severina
* Fernando Caycho som Melvin
* Miller Revilla Chengay som Melvincito
* Spencer Salazar som Jonathan
* Summy Lapa som Chicho
* María del Pilar Guerrero som Máxima
* Leandro Mostorino som Jhonny
* Anita Chaquiri som Abuela
* Edward Llungo som Marcos
* Daniel Núñez som Amadeo
* Lucy Noriega som Perpetua
* Yostin Caycho som solist 1
* Anthony Caycho som solist 2.
* Antolín Prieto som Hijo de Aída
* Andrés Díaz som Heladero
* Iván Luyo som Locutor.
* Carlos Herrera som en doktor
* Aquilina Casas som Fina.
* Rosa López som Enfermera.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Argentina under Sommer-OL 1936

**Argentina under Sommer-OL 1936**. Femtien sportsutøvere, femti menn og én kvinne, fra Argentina deltok i åtte sporter, boksing, friidrett, fekting, polo, roing, seiling, skyting og svømming, under Sommer-OL 1936 i Berlin. Argentina kom på trettendeplass med to gull-, to sølv og tre bronsemedaljer.

Juan Carlos Zabala, som ble olympisk mester i maraton 1932, var Argentinas flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Kilder
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Horacio Podestá

**Horacio Podestá** (født 26. juli 1911, død 15. juli 1999) var en argentinsk roer som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin.

Podestá vant en olympisk bronsemedalje i roing under OL 1936 i Berlin. Han kom på tredjeplass i toer uten styrmann sammen med Julio Curatella bak Tyskland og Danmark.

## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  Bronse i roing, toer uten styrmann  Argentina

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Belgia under Sommer-OL 1936

**Belgia under Sommer-OL 1936**. 150 utøvere, 145 menn og fem kvinner, fra Belgia deltok i femten sporter i Sommer-OL 1936 i Berlin. Belgia kom på delt 29.-plass med to bronsemedaljer. 

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Tysnes’ historie

**Tysnes** var tidligere først og fremst en jordbrukskommune, men har nå små og mellomstore industrivirksomheter, bygg- og anleggsfirmaer, håndverkere, handel, og offentlige og private tjenestenæringer som viktigste næringsgrunnlag.

Tysnes kommune har ikke godkjent kommunevåpen, men kommunen har brukt merket med to kryssede økser med sparre over fra midt på syttitallet.

I middelalderen ble Olavsgildet holdt på Onarheim i Tysnes. Det var en brorskap som samlet folk fra store deler av Sunnhordland og Hardanger. Etter dette Olavsgildet fant man et segl – to kryssede økser med ei krone over, og dette seglet ble senere symbolet i Hordaland fylkeskommunes våpen. Sparrer over øksene i Tysnes' merke symboliserer at Tysnes holdt Olavsgildet.

## Navnet «Tysnes»

I førkristen tid og en stund utover i middelalderen ble Tysnesøya kalt Njarðarlǫg, som betyr guden Njords lovdømme. 
Njord vet vi ikke så mye om, men han var særlig gud for fangst, fiske og sjøfart. Tysnes var fra først av navn på prestegården, som ligger på nordsiden av øya. Også det navnet skriver seg fra førkristen tid. Førsteleddet er navnet på guden Ty, som vi vet enda mindre om, men som kan ha vært en slags krigsgud i slutten av vikingtida, og kan ha vært en slags overgud eller himmelgud i eldre faser av hedendommen. Njarðarlǫg-navnet ser ut til å ha levd helt til 1800-tallet på folkemunne før det ble helt erstattet av Tysnes, men i forvansket form. Fra 1400-tallet har vi skrivemåter som Iardhalogh, og på 1800-tallet Gierlou Øen, som tyder på en uttale *Jarlo eller *Jerlo.

Litteratur: Olsen, Magnus,  1905: Det gamle norske ønavn Njarðarlǫg. Christiania Videnskabs-Selskabs Forhandlinger for 1905. No.5. Christiania: I Commission hos Dybwad.

## Tusenårssted
Kommunens tusenårssted er Olavsgildet på Onarheim. Asplan Viak har laget en modell og en prosjektskildring til utforming av området, men prosjektet er ikke gjennomført på grunn av den økonomiske situasjonen i kommunen. Tusenårstreet er planta ved skolene i kommunen og ved Årbakka Handelsstad.
Bolivia under Sommer-OL 1936

**Bolivia under Sommer-OL 1936**. Én mannlig sportsutøver fra Bolivia deltok i svømming, under Sommer-OL 1936 i Berlin. Det var første gangen Bolivia deltok i et OL. De vant ingen medaljer.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Rychnov nad Kněžnou

**Rychnov nad Kněžnou** (tysk: *Reichenau an der Knieschna*) er en by i regionen Hradec Králové i Tsjekkia. Den har 10&nbsp;717 innbyggere (2022).

Det er en liten by, med et nettverk av andre mindre byer i omegnen. Den nærmeste større by (med mer enn 100&nbsp;000 innbyggere) er Hradec Králové.

Madeleine Albright (tidligere amerikansk utenriksminister) stammer fra dette området.

## Historie
Rychnov nad Kněžnou ble første gang nevnt i 1258, da den kongelige embetsmannen Heřman z Drnholce (Hermann av Dürnholz) nevnte byen i et dokument til den senere böhmiske kongen Ottokar II av Böhmen.

I andre halvdel av det 15. århundre var byen et sentrum for De böhmiske brødre.  

Allerede i 1567 fantes den en jødisk menighet i byen. Synagogen brant ned i 1779, men en ny ble bygget i 1782. Den ble benyttet av den jødiske menighet fram til 1939.

## Bildegalleri

Rychnov Town Hall.JPG |Rådhuset
Rychnov Castle.jpg |Slottet Rychnov nad Kněžnou
Rychnov Synagogue.jpg |Den jødiske synagogen
Rychnov nad Kněžnou from air M-2.jpg|Luftfoto av slottet


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Henri Disy

**Henri Disy** (1913–1989) var en belgisk vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1936 i Berlin. 
  
Disy vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under OL 1936 i Berlin. Han var målvakt på det belgiske laget som kom på tredjeplass i vannpoloturneringen bak Ungarn og Tyskland. Det var 16 nasjoner som stilte med lag.  Disy spilte alle sju kampene som målvakt under vannpoloturnering i Berlin. 

## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  Bronse i vannpolo,  Belgia

## Eksterne lenker
*
Kronograf

En **kronograf** er et ur som i tillegg til vanlig klokkefunksjon har en stoppeklokkefunksjon. Lommeur-kronografer ble produsert så tidlig som i det 18. århundre, men ble ikke populære før i 1820-årene. 

Begrepet *kronograf* blir ofte blandet med begrepet *[[kronometer]]* som i de fleste tilfeller er en klokke som er sertifisert som spesielt presis.
## Typer
Det er mange typer kronografer.

* **Analoge kronografer** viser både tiden og stoppeklokkefunksjonen med analoge hender. Sekundviseren vil typisk telle sekunder, mens subdials kan vise minutter, timer eller (på quartz-kronografer) tidels- og hundredels-sekunder.

* **Digitale kronografer** bruker et digitalt display for vanlig klokke og for stoppeklokke, enten med separate display eller ved å forandre funksjon på ett display.

* **Analog-digitale kronografer** har en standard analog klokke med permanent sekundviser i sentrum og et separat digitalt display som vanligvis opererer helt uavhengig av den analoge delen. 

## Noter


## Referanser
*Historien til kronograf-uret
Hydraecia

* brunt stengelfly
* vandrestengelfly

**Stengelfly** (*Hydraecia* spp.) er en slekt av nattfly som tilhører underfamilien Hadeninae. Navnet stengelfly brukes også om arter i andre slekter. To arter er funnet i Norge, vanligst er brunt stengelfly.

## Utseende
Middelsstore (vingespenn 33 – 43&nbsp;mm), gulbrune eller rødbrune nattfly. Nyre- og ringmerket gjerne lyst brunlige. Bakvingen er brunhvit. Artene er ganske like hverandre, og da de også varierer en del innen arten er de vanskelige å skille fra hverandre uten å undersøke hannens kjønnsorganer, som er nokså ulike hos de ulike artene.

## Levevis
Artene har larver som lever på røttene og den nedre delen av stenglene av ulike planter. De voksne sommerfuglene flyr på ettersommeren og høsten.

## Utbredelse
Artene er utbredt i den palearktiske sone og i Nord-Amerika, dessuten finnes det en art i India.

## Systematisk inndeling / europeiske arter

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Overfamilien Noctuoidea
************ Familien nattfly, Noctuidae
************* Underfamilien Hadeninae
************** Stammen engfly, Apameini
*************** Slekten *Hydraecia* Guenée, 1841
**************** Brunt stengelfly, *[[Hydraecia micacea]]* (Esper, 1789)
**************** *[[Hydraecia mongoliensis]]* Urbahn, 1967
**************** *[[Hydraecia nordstroemi]]* Horke, 1952
**************** *[[Hydraecia osseola]]* Staudinger, 1882
**************** *[[Hydraecia petasitis]]* Doubleday, 1847
**************** vandrestengelfly, *Hydraecia ultima* Holst, 1965

## Kilder
* Norges sommerfugler – Nattfly
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: Hydraecia micacea
* Fauna Europaea , utbredelsesdatabase for europeiske dyr. 
* Oversikt over alle artene
## Eksterne lenker
*
In Fields of Pestilent Grief

***In Fields of Pestilent Grief*** er det tredje studioalbumet til det norske doom metal bandet Funeral.

De fem første sporene er innspilt i Studio Tinnilus og er fra demoen *[[The Passion Play]]* i 1999. mens fra spor seks til ti er spilt inn samme sted, bare i november og desember 2000.

## Sporliste
# «Yield to Me» (7:07)
# «Truly a Suffering» (4:33)
# «The Repentant» (6:41)
# «The Stings I Carry» (5:40)
# «When Light Will Dawn» (8:34)
# «In Fields of Pestilent Grief» (1:45)  
# «Facing Failure» (6:13)
# «What Could Have Been» (3:42)
# «Vile are the Pains» (5:49)
# «Epilogue» (4:29)

## Artister

## Kilder
*In Fields of Pestilent Grief hos Encyclopaedia Metallum

## Eksterne lenker
*
PM-63 RAK

**PM-63 Rak** (polsk: *kreps*; viser til både dyret og stjernetegnet), offisielt «Pistolet maszynowy wzór 1963» eller *maskinpistol, modell 1963* er en polsk maskinpistol.  

## Historie
Den ble designet av Piotr Wilniewczyc i samarbeid med Tadeusz Bednarski, Grzegorz Czubak og Marian Wakalski. Utviklingen startet på 1950-tallet, og våpenet var tiltenkt kjøretøypersonell. Men det var først etter Wilniewczyc død i 1960 at den ble ferdiggjort og satt i produksjon ved den statlige våpenfabrikken Łucznik i Radom, hvor den ble produsert frem til 1974. Våpenet ble approbert av den polske hæren og politiet i 1965 som «9 mm pistolet maszynowy wz. 1963» (*9mm maskinpistol modell 196*3). Mindre antall ble eksportert til flere arabiske land, Vietnam og tidligere Øst-Tyskland. En modifisert ulisensiert utgave ble produsert i Kina under navnet **Type 82**, og ble solgt til allierte i Asia.

## Design
Mekanismen har masseretardert sluttstykke og skyter fra åpent sluttstykke. Maskinpistolen ble levert med to typer våpenmagasiner, korte med kapasitet til 15 patroner, og lange med plass til 25. Den kan skyte i halv- og helautomatisk modus, som velges ved enten å trykke avtrekker halvveis inn og slippes, eller helt inn og holdes (progressivt avtrekk). Skjefteplatene og det vertikale forgrepet er laget av syntetisk materiale. Sikringen, som låser sleiden i posisjonen den står i, sitter på venstre side bak pistolgrepet. Den har også en innskyvbar kolbe laget av flate metallspiler. 

Skuret er omstillbart mellom 75 og 150 meter (vippe-type), mens kornet er fast fremst på sleiden. Den er kamret for ammunisjon i kaliber 9 x 18 mm PM. Sleiden inneholder en mekanisme for å redusere skuddtakten fra 840 til 650 skudd i minuttet.

## Referanser
Brasil under Sommer-OL 1936

**Brasil under Sommer-OL 1936**. 73 sportsutøvere, 67 menn og seks kvinner, fra Brasil deltok i ni grener under Sommer-OL 1936 i Berlin. Brasil vant ikke noen medaljer, beste plassering var to femteplasser i friidrett og skyting.

Sylvio de Magalhães Padilha, som ble nummer fem på 400 meter hekk, var Brasils flaggbærer under åpningsseremonien. João Havelange, som senere ble FIFA-president, kom på femteplass i sitt forsøksheat i svømming 1500 meter fri og klarte ikke å kvalifisere seg for finalen.

## Medaljer

## Kilder
* Brasil under Sommer-OL 1936: Resultater og profilside  på sports-reference.com
Eisenhower Executive Office Building

**Eisenhower Executive Office Building**, tidligere kjent som *Old Executive Office Building*, er et kontorbygg i Washington D.C., ved siden av Det hvite hus. Bygningen eies av General Services Administration og leies av Executive Office of the President. I 1999 ble bygningens navn endret til ære for Dwight D. Eisenhower, USAs 34. president.

Bygningen ble oppført mellom 1871 og 1888 i den franske Second Empire-stilen. Den ble opprinnelig kalt *[[United States Department of State|State]], [[United States Department of War|War]], and [[United States Department of the Navy|Navy]] (SWAN) Building* ettersom det var disse tre departementene som hadde tilhold her.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Peter Svendsen Bekkevold

**Peter Svendsen Bekkevold** (født 1781 og døpt i Nordby kirke 12. august samme år, død 1851) var Henrik Wergelands svigerfar, 

Bekkevold hadde navn etter plassen Bekkevold innerst i Bunnefjorden der han skal ha bodd i oppveksten. Det heter seg at slekten kom fra Värmland. Peter selv og en yngre bror Frederik, begynte som frakteskuteskippere og høkere på Moss. De var dristige og flinke sjøfolk, og fraktet fetevarer fra Danmark til Christiania på slutten av Napoleonskrigene 1807-1814, da helstaten Danmark-Norge kom med i krigen på Napoleons side. Det førte til en ulykkelig tofrontskrig for Norges vedkommende. Landet var i krig både med Sverige og England.

Brødrene Bekkevold kom opp i flere farlige situasjoner, og det hendte at de mistet både skip og last. Men de satte seg i ny gjeld, og fortsatte sin virksomhet. Peter Bekkevold var snarrådig og uredd, kom seg ut av vanskelige kniper og skaffet seg derved et ry som ville ha gitt ham Dannebrogsordenen om ikke unionsoppløsningen hadde kommet i 1814.

Peter Bekkevold var gift to ganger, annen gang med Gunhild Evensdatter Ihlen. Hun ble mor til 10 barn, hvorav ni vokste opp.

Sine siste år holdt Peter Bekkevold med familie til i Christiania der han drev en liten forretning med skjenkestue på gateplan i det som i dag er Skippergata 3. Den eldste datteren Amalie Sofie Bekkevold, ble gift med dikteren Henrik Wergeland i 1839. Sønnen Frederik Bekkevold fikk akademisk utdannelse ved Henrik Wergelands hjelp. Han ble en dyktig franskpedagog og tidens store bass-baryton. Han skal også ha vært en fremragende taler. Han gledet Henrik Wergeland med sang på hans dødsleie.

## Wergelands åre
I dag heter Bekkevolds skjenkestue Grei Kafé og drives av norsk-pakistaneren Mohammed Aslam. Oppunder en takbjelke ble det sist på 1900-tallet plassert en åre til minne om at Henrik Wergeland fikk lov å sette inn årer og seil hos Bekkevold mens han var på arbeid på Universitetsbiblioteket. I lokalet finner man også bilder av Henrik og Amalie ved siden av idoler som Marilyn Monroe og Elvis Presley.

## Litteratur
* Amundsen, Leiv (1974; *Brevene til Amalie*
From These Wounds

***From These Wounds*** er det fjerde studioalbumet til det norske doom metal bandet Funeral.

## Sporliste
# «This Barren Skin» (8:10) 
# «From These Wounds» (7:42) 
# «The Architecture of Loss» (9:02) 
# «Red Moon» (8:32) 
# «Vagrant God» (6:15) 
# «Pendulum» (9:13) 
# «Saturn» (8:24) 
# «Breathing Through You» (7:23)* 
*Spor merket med (*) er bonusspor. 

## Artister

## Kilder
*From These Wounds hos Encyclopaedia Metallum

## Eksterne lenker
*
Bulgaria under Sommer-OL 1936

**Bulgaria under Sommer-OL 1936**. Tjuefire sportsutøvere fra Bulgaria deltok under Sommer-OL 1936 i Berlin. Bulgaria vant ikke noen medaljer.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
José Gervasio Artigas

**José Gervasio Artigas Arnal** (født 19. juni 1764 i Montevideo i Visekongedømmet Río de la Plata, død 23. september 1850 i Ibiray ved Asunción i Paraguay) var en uruguayansk nasjonalhelt, offiser og politiker, og har blitt kalt «faren til den uruguayanske selvstendigheten.» Gervasio var en av de viktigste politikerne under revolusjonen i det spanske Visekongedømmet Río de la Plata, dagens Argentina, Paraguay og Uruguay, og deltok til disse landenes uavhengighet, og til Argentinas føderalisme.

Artigas-departementet, i den nordlige Uruguay, er oppkalt etter ham. Artigasflagget er en av de tre nasjonale symboler av Uruguay.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Biografi
Hermann Starheimsæter

**Hermann Starheimsæter** (født 2. august 1950 i Lærdal) er en norsk forfatter bosatt i Sykkylven. Han debuterte i 1980 med diktsamlinga *Lungeblæretre*. Han har siden gitt ut tre diktsamlinger til, ei novellesamling og to barnebøker. Den tospråklige dikt/fotoboka *Steinskuggar/Stoneshadows* (1991) som han gav ut sammen med fotograf Jens Hauge og oversetter Robin Fulton, blir av mange regnet som et høydepunkt i sin sjanger. 

De senere årene har Hermann Starheimsæter markert seg mest som romanforfatter. For sin første roman, den gripende barneskildringen *Han gjorde det* (1990) fikk han flere priser. Han har siden gitt ut fem romaner til, og utvidet sitt formelle og språklige register for hver bok. I romanene sine skildrar Starheimsæter gjerne det pressede sinn, sammenbrudd, abnorme sjelstilstander. Ikke minst gjelder dette hans tre siste romaner, *Nordvegen* (2003), *Nattbussen* (2007) og *Der nåden finst* (2012). Disse bøkene er de første i en større serie om språk og galskap.

Blant litteraturkritikere er Hermann Starheimsæter kjent for sin evne til å skildre sansninger og *mimoseaktige* sinnsstemninger. Han får ofte ros for sine språklige kvaliteter. Språklig kraftverk var ord som ble brukt om hans nest siste bok, *Nattbussen*.

## Bibliografi
* *Der nåden finst* 2012
* *Nattbussen* 2007
* *Nordvegen* 2003
* *Den svarte Audien* 2000
* *Bang! sa Big (og slik vart det)* 1999
* *Han gjorde det* 1998
* *Som om eg ikkje hugsar* 1997
* *Rom bak rom bak* 1995
* *Det trettande biletet* 1993
* *Han gjorde det* 1990
* *Knutepunkt* 1988
* *Neslesommarfuglen* 1986
* *Lungeblæretre* 1980

## Priser
* Mads Wiel Nygaards legat 1990
* Melsomprisen 1991 
* Sunnmørsprisen 1991

## Referanser


## Kilder
*Presentasjon av Hermann Starheimsæter i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker
* Side hos skrift.no
* Side hos aschehoug.no
* Egen hjemmeside
* Bibliografiside med anmeldelser
Slaget ved Kapp Bon

**Sjøslaget ved Kapp Bon** fant sted den 13. desember 1941 under andre verdenskrig. Slaget i Middelhavet ble utkjempet mellom to lette, italienske kryssere og en alliert jagerflåte utenfor Kapp Bon, Tunisia. Tapet av de to krysserne var et skikkelig tilbakeslag for Regia Marina.

## Bakgrunn
Det var uenighet mellom italienske Regia Marina og Royal Navy om kontrollen over Middelhavet. Royal Navy var støttet av skip fra andre allierte land, der Nederland var det mest fremtredende. Dette samspillet blant de allierte var avgjørende for forsyningen av italienske og tyske styrker til Nord-Afrika og for opprettholdelsen av Malta som en britisk base. Uten Malta kunne ikke Storbritannia avskjære italienske konvoier og dermed heller ikke unngå forsyningen av aksemaktenes tropper. I enkelte perioder var forsyningene på så stor målestokk at til og med krigsskip måtte brukes av begge parter til rask transport over Middelhavet.

Da Italia erklærte krig i juni 1940 hadde nasjonen en av verdens største mariner, men marinens styrke var begrenset til Middelhavet. Britene hadde til sammenligning flåter spredt på de fleste krigsherjede områder, og kunne erstatte tap ved å ta i bruk nye skip. Dette førte til forsiktighet blant den italienske ledelsen og en tendens til å unngå kamper.

Britene hadde fordel av at de hadde radar og at de italienske sjøkodene var blitt ødelagte.

## Slagets gang
Italienske 4. krysserdivisjon, ledet av Contrammiraglio Antonio Toscano og bestående av de to Da Giussano-klasse krysserne *Alberto da Giussano* og *Alberico da Barbiano* og torpedobåten *Cigno*, seilte fra Palermo i retning Tripoli. Skipene fraktet rundt 2000 tonn drivstoff til aksemaktenes flyoperasjoner i Nord-Afrika, og dette drivstoffet skulle videre til Libya. Drivstoffet var så viktig at drivstofftankene til og med ble plassert på skipenes dekk.

Samtidig seilte britenes 4. jagerflåte bestående av fire jagere (HMS *Sikh*, HMS *Maori*, HMS *Legion* og den nederlandske jageren *Isaac Sweers*), mot Malta.

Den britiske flåten ble oppdaget av et italiensk fly, men hovedkvarteret til Regia Marina gikk ut fra at britene ikke ville rekke Kapp Bon før 4. krysserdivisjon hadde passert. Imidlertid ga britene deres jagere ordre om å avskjære de italienske krysserne. Britene ga ordre ved hjelp av avskårede signaler fra *Ultra*, navnet på den britiske intelligensen som ble brukt for avlytting av radiokommunikasjon i andre verdenskrig.

Klokken 03:25 den 13. desember møtte partene. De allierte ankom fra akter i mørket ved hjelp av radar, og dette kom overraskende på motparten. I løpet av kort tid sendte de allierte torpedoer og åpnet ild. De to italienske krysserne ble skutt i senk. Slaget var raskt over og den britiske flåten forlot området uten noen tap. Mens *Cigno* evakuerte 500 overlevende, svømte andre til land eller ble seinere reddet av italienske antiubåt-motorbåter (MAS). Mer enn 900 italienere mistet livet i slaget, inkludert admiral Toscano.

## Eksterne lenker
* Den nederlandske jageren ''Isaac Sweers'' (engelsk)
* Italiensk beskrivelse (engelsk)
Leivur Hansen

**Leivur Hansen** (født 13. mai 1951 i Tórshavn) er en færøysk journalist, tidligere kommunikasjonsdirektør og politiker (Tj.).

Han begynte som journalist i partiorganet *[[14. september (avis)|14. september]]* i Tórshavn, hvor han var redaktør 1978–1980. Deretter dro han til Århus i Danmark for å studere ved Danmarks Journalisthøjskole. I 1984 kom han tilbake til Færøyene som programmedarbeider i Útvarp Føroya, og i 1989 ble han journalist i Sjónvarp Føroya. Hansen har vært programleder for flere produksjoner i Sjónvarp Føroya, både aktualitets- og underholdningsprogrammer. I 2007 var han programleder for Færøyenes første talkshow, *Leivsjóð*, et ordspill på det engelske *liveshow*. Han var kommunikasjonsdirektør i kraftselskapet SEV 2009–2012 og journalist i *[[Dimmalætting]]* 2012–2013.

Hansen var medlem av kommunestyret i Tórshavn 1989–2008 og borgermester 1997–2000. Han har hatt en rekke andre offentlige verv, så som styreformann i det interkommunale kraftselskapet SEV 2005–2008 og formann i havnestyret i Tórshavn 2005–2008.

Han har hatt flere administrative verv innen idrettsgrener som fotball og kapproing på Færøyene.

## Referanser
Kjell Landmark

**Kjell Landmark** (født 14. oktober 1930 i Stokken i Arendal, død 21. oktober 2010 i Kristiansand) var en norsk lyriker, politiker og en av stifterne i Sosialistisk Folkeparti. 

Han var utdannet som sosionom, lærer og spesialpedagog og hadde en rekke tillitsverv i ulike organisasjoner. Han var sentral i kampen mot norsk medlemskap i EF, og senere EU og varsentral i kampen mot atomvåpen. Landmark var den første i Norge som ble tilkjent erstatning for politisk overvåkning.

I 1971 ble Kjell Landmark valgt inn i Kristiansand bystyre for SF. I 1977 brøt han med partiet og dannet Kristiansand by- og miljøvernliste, som senere ble en del av Miljøpartiet De Grønne. Han arbeidet blant annet i forsvaret, FN-sambandet og var lærer i grunnskolen og den videregående skole. I en årrekke var han også knyttet til PP-tjenesten i Kristiansand kommune. Han har også bidratt med tekster i lærebøker for skolen. Kjell Landmark har vært en permanent politisk opposisjonell i norsk samfunnsdebatt i en god mannsalder. Landmark hadde faste spalte, «Subjektivt», i *[[Fædrelandsvennen]]*. I tillegg formulerte Landmark også sin samfunnskritikk gjennom lyrikk.

## Bibliografi
* *Fellesmarkedet og Norges selvstendighet* (1967) fagbok
* *Velkommen solidaritet* (1986) dikt
* *Hverdager* (1988) dikt
* *Tidsbilder* (2007) dikt

## Referanser
UD Las Palmas

**Unión Deportiva Las Palmas** er et spansk fotballag fra Las Palmas de Gran Canaria, på Kanariøyene. Klubben ble stiftet i 1949. Klubben har sin hjemmebane på Estadio de Gran Canaria, som har en kapasitet på .

## Meritter
* **[[Primera División]]**: sølv 1968–1969
* **[[Copa del Rey]]**: sølv 1977–1978 
* **[[Segunda División]]**: 1953–1954, 1963–1964 (nordlig gruppe), 1984–1985, 1999–2000

## Historie
* **34** sesonger i *[[La Liga]]*
* **28** sesonger i *[[Segunda División]]*
* **6** sesonger i *[[Segunda División B]]*

## Siste sesonger
:

## Spillerstall
Oppdatert 10. november 2024.

### Utlånte spillere

## Kjente spillere

## Kjente trenere
*  Miguel Muñoz (1977–1979)
*  Iñaki Sáez (1993–1994)
*  Mariano García Remón (1997–1998)
*  Sergio Kresic (1999–2001)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Supporters website
Filmåret 1900

**Filmåret 1900** er en oversikt over lanserte filmer og filmpersonligheter i 1900.

## Årets filmer

* *[[As Seen Through a Telescope]]*
* *[[The Enchanted Drawing]]*
* *[[Grandma's Reading Glass]]*
* *[[Sherlock Holmes Baffled]]*
* *[[The Two Blind Men]]* regissert av Georges Méliès

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Visekongedømmet Río de la Plata

**Visekongedømmet Río de la Plata** (spansk: *Virreynato del [[Río de la Plata]]; Sølvelvas visekongedømme*) var det fjerde, siste og mest kortlivde visekongedømmet innenfor det spanske imperiet i Amerika. Visekongedømmet omfattet omtrent områdene som i dag er Argentina, Bolivia, Paraguay og Uruguay. Chile var styrt som en del av Visekongedømmet i Peru. 

Visekongedømmet ble først opprettet av sikkerhetsmessige årsaker på grunn av andre stormakters, særlig Storbritannia og Portugals, økende interesser i områder. Det gikk til slutt i oppløsning rundt 1814 på grunn av de hispanoamerikanske uavhengighetskrigene og mangelen på spansk støtte til å slå ned opprørene, og området ble selvstendig. 

## Liste over visekonger
*Pedro Antonio de Cevallos (1776–1778) 
*Juan José de Vértiz y Salcedo (1778–1784)
*Nicolás del Campo (1784–1789)
*Nicolás Antonio de Arredondo (1789–1795)
*Pedro Melo de Portugal y Villena (1795–1798)
*Antonio Olaguer Feliú y Heredia (midlertidig) (1798–1799)
*Gabriel de Avilés (14. mars 1799- 20. mai 1801)
*Joaquín del Pino y Rozas (1801–1804)
*José Fernando Abascal y Sousa (1804), holdt ikke stillingen
*Rafael de Sobremonte (1804–1807)
*Santiago de Liniers y Bremond (1807–1809) (a. k. a. Jacques de Liniers)
*Baltasar Hidalgo de Cisneros (1809–1810)
*Francisco Javier de Elío (1810–1811)

Konger:
*Karl III av Spania (1776–1788)
*Karl IV av Spania (1788–1808)
*Ferdinand VII av Spania (1808–1814) (*de jure*)
Nekoř

** Nekoř ** er en landsby i Distriktet Ústí nad Orlicí, i regionen Pardubice i Tsjekkia. Den har rundt  innbyggere. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kullens fyr

**Kullens fyr** som ligger på halvøyen Kullen i det nordvestlige Skåne ble bygget i 1900. Fyret ligger cirka 78,5 meter over havet og tårnet, som er av granitt og tegl, er 15 meter høyt. Fyrtårnet, som er Sveriges eldste og Skandinavias kraftigste, ligger i et av verdens mest trafikkerte farvann. Lyset fra fyret kan ses på cirka 50 kilometers avstand.

Kullens fyr markerer sammen med Nakkehoved fyr på Sjælland de to sidene av innseilingen til Øresund.

Fyret er åpent for besøkende.

## Historie

## Historik
Kullens fyr er den eldste fyr-lokalitet i Sverige. Det "offisielle" året för fyrens tilblivelse er 1561. 

### Tre fyr på 1500-talet
År 1560 gav kong Fredrik II av Danmark ordre om at *fyrpander* skulle settes opp på Skagen, Anholt og Kullen. Fyrene skulle være tent i døgnets mørke timer, fra 11. november til 1. mars. Det første fyret på Kullen ble derfor trolig tent et år eller to etter 1560. Det var et såkalt *papegøyefyr*, en jernkurv fylt med brennende ved. Kurven ble heist opp 12 meter med en kjetting i et stativ av grovt eiketømmer.

Allerede 1563 ble det bygd et murtårn på stedet. Byggmester var Pieter de Doncker. Fyret hadde blytak og glassvinduer. Lyskilden var tolv talglys. Tolleren Jørgen Berger i Helsingør hadde ansvar for at fyret lyste i vintermørket. 

Lønnen for å betjene fyret var 200 mark per år, samt at fyrmesteren fritt disponerte eigendommen Kullagården, også kalt  *Lyktegården*. Fyrets mest kjente fyrmester gjenom historien er Tycho Brahe, som hadde oppdraget fra 1577 til 1597, då han kom i kongens unåde.  Brahe selv  beskte sjelden fyret. Til hjelp hadde Brahe elve "lyktemenn" i nærområdet. 

På Tycho Brahes tid som fyrmester ble det tredje fyret oppført. Ansvarlig arkitekt var Antonis van Opbergen, en av Kronborgs arkitekter. Det nya fyret stod klart 1585 og ble omtalt som en "bondekirke", med ett runt tårn og et mindre sidebygg. Fyret hadde en lukket lanterne øverst. År 1624 ble fyret bygd om for å kunne fyres med steinkull. Kullet måtte brenn ute i det fri, og lanternen ble derfor tatt bort. 

Med freden i Roskilde 1658 ble Kullens fyr liggende i Sverige.

## Referanser
Federal Law Enforcement Training Centers

**Federal Law Enforcement Training Centers** (**FLETC**) er et nasjonalt treningssenter for amerikanske føderale myndigheter. Senteret ligger i Glynn County i Georgia, men har avdelinger i Eddy County i New Mexico og Charleston i Sør-Carolina. FLETC ble opprettet i 1970 og er underlagt Sikkerhetsdepartementet. Omkring en tredel av instruktørene er permanent tilsatt ved FLETC, mens resten er føderale tjenestemenn og spesialagenter som hospiterer eller har trukket seg fra feltarbeid.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Voldsløkka Stadion

:*For strøket i Oslo, se [[Voldsløkka]].*

**Voldsløkka stadion** var fotballaget Skeids hjemmebane på Voldsløkka i Oslo med kapasitet til 4000 publikummere. Stadion ble stengt i 2016, og om omgjort til Voldsløkka is- og landhockeybane. Dagens anlegg er Oslos aller første idrettsanlegg som er spesielt utviklet for at bandy og landhockey kan kombineres i ett og samme anlegg. Det vil være kunstis for bandy i cirka fem måneder, og resten av året landhockey..   

Voldsløkka stadion ble åpnet for eliteseriespill søndag 2. mai 1999. Det var Fritz Huitfeldt og Åse Kleveland som foretok den høytidelige åpningen. Åpningskampen gikk mellom Skeid og Strømsgodset (4-0). Voldsløkka var ikke godkjent som hjemmebane i 1. divisjon fotball for herrer, dermed måtte Skeid spille kampene i 2007-sesongen på Bislett.

Like ved Voldsløkka ligger Bjølsenfeltet, et område som rommer flere gressbaner samt en kunstgressbane.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Žamberk

**Žamberk** (tysk: *Senftenberg in Böhmen*) er en by i distriktet Ústí nad Orlicí i regionen Pardubice i Tsjekkia. Den har rundt 5&nbsp;900 innbyggere (2022).

## Museum og historiske steder
* Bymuseum.
* Huset til Prokop Diviš.
* Litice – historisk borg.
* Kunvald – stedet hvor De bøhmiske brødre ble stiftet i 1457.

## Kjente personer som assosieres med Žamberk
* Václav Prokop Diviš (1698–1765) – oppfinner, katolsk prest.
* Theodor Brorsen (1819–1895) – dansk astronom og botaniker.
* Eduard Albert(1841–1900) – østerriksk kirurg, født og død i Žamberk, assosiert med Albert's sykdom.
* Pater Karel Chotovský (1842–1897) – katolsk prest.
* August Seydler (1849–1891) – astronom, teoretisk fysikker, og professor ved Karlsuniversitetet i Praha.
* Oldřich Marek (1911–1986) – entomologist og lærer.
* Petr Eben (1929–2007) – komponist.

## Bilder

Kostel Svatého Václava v Žamberku.jpg|St. Václav kirken i Žamberk
Mariánský sloup v Žamberku.jpg|Mariasøyle
Divisovo divadlo zamberk.jpg|Václav Prokop Diviš auditorium
Rozhledna Rozalka.jpg|Tyrš`s utkikkstårn på Rozálka fjellet
Eduard Albert.jpg|Eduard Albert tsjekkisk kirurg
V.F. Kumpošt.jpg|Václav F. Kumpošt grunnlegger av Vesmír Magasin
Edmund Kirsch.jpg|Edmund Kirsch entreprenør
Oldřich Marek 3a.jpg|Oldřich Marek tsjekkisk entomologist
Pomnik I. sv. valka.jpg‎|Minnesmerke fra første verdenskrig
Christian Brorsen.jpg‎|Theodor Brorsen relieff


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norske Talenter (sesong 2)

***[[Norske Talenter]]*** er et norsk underholdningsprogram basert på *[[Britain's Got Talent]]* fra Storbritannia. Sesong to hadde premiere 13. februar 2009 på TV 2 der Thomas Giertsen, Mia Gundersen og Jan Fredrik Karlsen var dommere, mens Pia Lykke og Sturla Berg-Johansen var programledere. Finalen ble holdt 8. mai 2009 der dansegruppen Quick tok vinnerplassen, mens klassisk sanger Lydia Hoen Tjore fikk 2.-plass.

## Semifinalene
### Semifinale 1

### Semifinale 2

### Semifinale 3

### Semifinale 4

### Ekstra-sjansen

### Finale

### Dommernes stemmer

### X-er
* **Semifinale 2:** Alexander Haugaas (Jan Fredrik Karlsen og Thomas Giertsen)
* **Semifinale 4:** Christer og Paal (Alle)

## Kontrovers
Under en av auditionene for den andre sesongen kastet en av de håpefulle en mikrofon ut i salen, og traff en tilskuer.
Noe som ikke ble vist på TV var at han ba vedkommende om unnskyldning - for så å kritisere dommerpanelet for meningsløse ytringer, noe som førte til at Jan Fredrik Karlsen løp gråtende ut av lokalet, for så å skjelle ham ut i pressen. 
Deltakeren selv repliserte med at han reagerte fordi han ikke fikk lagt forholdene til rette for å prestere på noen måte.

Under auditionen fra Trondheim som ble vist på tv 13. mars, var det en 17-årig deltaker som kastet alle klærne etter oppfordring bl.a fra dommeren Karlsen og publikum. TV2 selv beskrev stuntet som «humor» og «uproblematisk» da kanalen sladdet de mest intime kroppsdelene, mens deltakeren selv, Kim André Olsen, sa at han «ikke hadde tenkt å gå fullt så langt» som han gjorde.

Media meldte etterhvert at en tredjedel av de deltakerne en så på «Norske Talenter» i 2009, var regelrett håndplukket av TV 2. Flere av de som ble stemt ut av dommerne reagerte og mente de kun var med for å dumme seg ut, og som rene underholdningsinnslag, og ikke reelle deltakere. Teatersjef ved Oslo Nye, Svein Sturla Hungnes uttalte at «Programmet gir seg ut for å være noe det ikke er. TV2 fører seere og deltaker bak lyset.» TV2 på sin side avviste at de lurte noen.

Etter finalen ble det klart at Tv2 hadde brukt autotune under sangene til en av finalistene, Sebastian Hekneby, slik at stemmen hans ble hørende lysere ut. Hekneby selv uttalte at han fikk sjokk da han hørte sin egen stemme etterpå.

## Se også
* Norske Talenter
** Sesong 1
** Sesong 3

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norske Talenter (sesong 1)

**Norske Talenter sesong 1** er den første sesongen Norske Talenter, et norsk underholdningsprogram basert på *[[Britain's Got Talent]]* fra Storbritannia. Første sesong ble sendt på TV 2 våren 2008. Dommere var Jan Fredrik Karlsen, Mia Gundersen og juryleder Thomas Giertsen. Programledere var Marte Stokstad og Sturla Berg-Johansen. Vinneren i 2008 ble sangeren Erlend Bratland som vant med sangen «Lost» i finalen. På andreplass kom Vegard F. Dommersnes (rockering), og på tredjeplass Nora Foss Al-Jabri (sang).

## Audition
* **Auditionbyer:**
** Bergen
** Kristiansand
** Oslo
** Trondheim

Fra audition ble det plukket ut 10 finalister fra hver by.

## Semifinalister

## Sendinger

## Kontrovers
Thomas Giertsen skapte kontrovers da han uttalte at han ikke ville sende den samiske rap-gruppen Duolva Duottar videre fra auditionen fordi han ikke skjønte språket: «Jeg kan oppfatte at dere har en klar og tydelig tilstedeværelse på scenen, men hva dere snakker om og hvor bra teksten deres er, og hvordan det er fremført, ja, det mister jeg helt. For meg blir det dessverre vanskelig å bedømme det dere gjorde». De to andre dommerne sendte gruppen videre til semifinalen. Giertsens uttalelser fikk mange til å reagere, blant andre Mikkel Isak Eira (Farmen-vinneren 2007) og sangerinnen Ann-Mari Andersen. Giertsen responderte på kritikken ved å kommentere Duolva Duottar sin opptreden i semifinalen delvis på samisk, og sørget også for å gi de den avgjørende stemmen som sendte de videre til finalen.

Programmet fikk også kritikk, etter den første semifinalen, for måten publikum stemte på, da telefonlinjene sto åpne hele tiden fra den første artisten startet, slik at seerne fikk mere tid til å stemme på den første artisten som opptrådte (og som tilslutt vant semifinalen) enn på de øvrige deltakerne. Dette ble avvist, da en henviste til at dette var samme metodikk som for Idol, og at «det er ikke slik at det er de første som alltid vinner».

Før den fjerde semifinalen ble det mye mediastøy rundt en av deltakerne fra semifinalisten Fredrikstad turnforening, glamourmodellen Marielle Mathiassen, med fokus på nakenbilder av henne og at hun ble utpekt til Vi Menn-piken i 2007.

## Se også
* Norske Talenter
* Norske Talenter (sesong 2)
* Norske Talenter (sesong 3)

## Referanser