open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kirsten Hansteens plass (Oslo)

**Kirsten Hansteens plass** er en plass på Dælenenga i bydel Grünerløkka i Oslo. Plassen ligger mellom Fagerheimgata og den såkalte Bergene-blokka (Københavngata 10).

Veien er oppkalt etter Kirsten Hansteen, som var Norges første kvinnelige statsråd. Hun representerte Norges kommunistiske parti i Einar Gerhardsens første regjering (samlingsregjeringa etter andre verdenskrig).

Plassnavnet blei vedtatt av Grünerløkka bydelsutvalg 14. april 2011 som del av en pakke for å øke antall veier oppkalt etter kvinner.

## Kilder

* [Protokoll og sakspapirer fra bydelsutvalgets møte](https://web.archive.org/web/20150924063731/http://www.pangstart.oslo.kommune.no/getfile.php/bydel%20gr%C3%BCnerl%C3%B8kka%20(BGA)/Internett%20(BGA)/Dokumenter/Protokoll%20BU%20-%20m%C3%B8te%2014%20%20april%202011%20-%203%20(rettet%2028%2004%20).pdf) (sak 46/11)
Beck – Mannen med ikonene

***Beck – Mannen med ikonene***  er en svensk kriminal-thriller fra 1997 regissert av Pelle Seth. Filmen handler om den svenske politietterforskeren Martin Beck og er en av en rekke filmer med Peter Haber i rollen som Beck. En annen sentral rolle spilles av Mikael Persbrandt. Karakteren Beck ble skapt av forfatterparet Sjöwall & Wahlöö. 

Den ble utgitt på video i desember 1997, vist på betalings-tv i 1998 og på ordinær tv i 1999. 
 
## Handling
En kvinne med russisk bakgrunn, Nadja Vasileva, blir funnet partert i Långsjön. Fra begynnelsen virker saken vanskelig å løse, og etter hvert kommer det fram opplysninger om at den russiske etterretningstjenesten ligger bak, og saken tas over av sikkerhetspolitiet. Da kommer andre omstendigheter inn i bildet, som medfører at Beck beslutter seg for å fortsette sin etterforskning, mens han er oppmerksom på at han risikerer at hans jobb står på spill; for at rett mann skal stå til ansvar for mordet. 
## Rolleliste

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Clifton (Texas)

**Clifton** er den største byen i Bosque County i det sentrale Texas, USA.

Byen er på 4,93 km², og ligger 205 meter over havet. Den ble opprettet i 1852-1853, da familiene til Samuel Locker, Monroe Locker, Frank Kell, og T. A. McSpadden slo seg ned i området. Byen ble da gitt navnet «Cliff Town», etter klipper som omga byen. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 3442 innbyggere.

Mange av nybyggerne som kom til byen og området rundt på midten av det 19. århundre var nordmenn, og i 1997 ble byen erklært som «The Norwegian Capital of Texas» (*den norske hovedstaden i Texas*), signert av George W. Bush. Byen feirer 17. mai og har norsk julemarked. Norske immigranter i området bygget blant annet Our Savior's Lutheran Church (*Vår Frelsers kirke*) i perioden 1875&ndash;1885 og St. Olaf Church (*St. Olavs Kirke*) i 1886.

Minst 100 nordmenn fra Clifton-området kjempet for sørstatene under den amerikanske borgerkrigen. Disse var innrullert i *Texas Militia*, og forlot aldri delstaten. Hovedsakelig kjempet de mot indianere, og hadde oppgave med å holde de under kontroll.

## Litteratur
*Skarstein, Karl Jakob: *Borgerkrigen, nordmenn i kamp for Amerika 1861-65*, Spartacus Forlag 2011 ISBN 9788243005693
*Syversen, Odd Magnar: *Norge i Texas, et bidrag til norsk emigrasjonshistorie*, Stange historielag 1982 ISBN 9788271040970

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hu Haifeng

**Hu Haifeng** (kinesisk: 胡海峰; pinyin: *Hú Hǎifēng*, født i 1971) er en kinesisk forretningsmann, og sønn av den kinesiske president Hu Jintao.

Hu Haifeng var i mange år president for Nuctech, et selskap eid av Tsinghuauniversitetet som produserer sikkerhetsscannere for shipping, containere, jernbanevogner og bagasje og metalldetektorer for flyplasser. Han regnes som tilhørende det såkalte kronprinspartiet innen det kinesiske kommunistparti.
Jenny Braatens plass (Oslo)

**Jenny Braatens plass** er en plass like ovafor Carl Berners plass i bydel Grünerløkka i Oslo. Plassen avgrenses av Rosenhoffgata, Trondheimsveien og Sinsenveien. 

Plassen er oppkalt etter kunstneren Jenny Thora Alvilde Braaten, som blant annet arbeidde hos gullsmedfirmaet David-Andersen som designer og emaljør.

Plassnavnet blei vedtatt av Grünerløkka bydelsutvalg 14. april 2011 som del av en pakke for å øke antall veier oppkalt etter kvinner.

## Kilder

* [Protokoll og sakspapirer fra bydelsutvalgets møte](https://web.archive.org/web/20150924063731/http://www.pangstart.oslo.kommune.no/getfile.php/bydel%20gr%C3%BCnerl%C3%B8kka%20(BGA)/Internett%20(BGA)/Dokumenter/Protokoll%20BU%20-%20m%C3%B8te%2014%20%20april%202011%20-%203%20(rettet%2028%2004%20).pdf) (sak 46/11)

## Eksterne lenker
*
Wen Yunsong

**Wen Yunsong** (), også kjent som **Winson Wen**, er en kinesisk forretningsmann. Han leder Unihub Global Networks. Han er sønn av statsminister Wen Jiabao.
Elisa Platous plass (Oslo)

**Elisa Platous plass** er plassen foran inngangen til Tøyenbadet i Oslo.

Plassen er oppkalt etter gymnastikklærer *Elisa Platou* (1885–1964), en av landets ledende instruktører
innen den nye kvinnegymnastikken som blei
innført fra 1920-tallet av. Platou gav ut lærebøker
i helserøkt (åtte opplag) og i kroppsøving
for jenter.

Plassnavnet blei vedtatt av Grünerløkka bydelsutvalg 14. april 2011 som del av en pakke for å øke antall veier oppkalt etter kvinner.

## Kilder

* [Protokoll og sakspapirer fra bydelsutvalgets møte](https://web.archive.org/web/20150924063731/http://www.pangstart.oslo.kommune.no/getfile.php/bydel%20gr%C3%BCnerl%C3%B8kka%20(BGA)/Internett%20(BGA)/Dokumenter/Protokoll%20BU%20-%20m%C3%B8te%2014%20%20april%202011%20-%203%20(rettet%2028%2004%20).pdf) (sak 46/11)
Nini Roll Ankers plass (Oslo)

**Nini Roll Ankers plass** er en plass på øvre Grünerløkka i Oslo. Plassen ligger foran Foss videregående skole og avgrenses av gatene Øvrefoss, Schleppegrells gate og Steenstrups gate.

På plassen står en hestekastanje og langs Øvrefoss noen kirsebærtrær i rekke.
 
Plassen er oppkalt etter forfatteren Nini Roll Anker. Veinavnet blei vedtatt av Grünerløkka bydelsutvalg 14. april 2011 som del av en pakke for å øke antall veier oppkalt etter kvinner.

## Referanser


## Kilder

* [Protokoll og sakspapirer fra bydelsutvalgets møte](https://web.archive.org/web/20150924063731/http://www.pangstart.oslo.kommune.no/getfile.php/bydel%20gr%C3%BCnerl%C3%B8kka%20(BGA)/Internett%20(BGA)/Dokumenter/Protokoll%20BU%20-%20m%C3%B8te%2014%20%20april%202011%20-%203%20(rettet%2028%2004%20).pdf) (sak 46/11)

## Eksterne lenker
*
Axia (gens)

**Axia**, også stavet **Axsia**, var en plebeiersk romersk familie som eksisterte i tiden under republikken. Det ser ikke ut til at familien var særlig stor eller betydningsfull, selv om enkelte av dens medlemmer var velstående.

## Grener og cognomina
Ingen Axii nevnt av antikkens skribenter er bærere av noe *[[cognomen]]*. Tilnavnet *Naso* finnes imidlertid for mynter preget av familiemedlemmer. Tilnavnet refererer til en person med stor eller spesiell nese.

## Medlemmer
* Lucius Axius L. f. Naso, triumvir monetalis in 71 B.C.
* Lucius Axius, en eques nevnt av Varro.
* Quintus Axius, en velstående mann, venn av både Varro and Cicero.

## Se også
Liste over romerske gentes

## Referanser
Hu Muying

**Hu Muying** (født 1941 i Yan'an i Kina) er en kinesisk neomaoistisk kommunistisk aktivist og datter av Mao Zedongs mangeårige sekretær, Hu Qiaomu (død 1992). Hun er (2011) president for *Beijings vennskapsforening for Yan'ans sønner og døtre*, som omfatter etterkommere av partifolk som sluttet seg til Mao før 1949, og som er eksponent for det såkalte kronprinspartiet innen det kinesiske kommunistparti.

Vennskapsforeningen har blant sine medlemmer personer som Maos datter Li Min, Zhou Enlais niese Zhou Bingde, Ren Bishis datter Ren Yuangfang, Lu Dingyis sønn Lu Jianjian, Guo Morous datter Guo Shuying, og mange andre.
Mosse Jørgensens plass (Oslo)

**Mosse Jørgensens plass** er en plass på Sofienberg i bydel Grünerløkka i Oslo. Plassen har form som en spiss trekant, ligger foran Lakkegata skole og avgrenses av Lakkegata, Trondheimsveien og Blytts gate. 

Plassen er oppkalt etter pedagogen Mosse Jørgensen. Hun var blant annet en av stifterne av Forsøksgymnaset, som lenge holdt til på Lakkegata skole. Plassnavnet blei vedtatt av Grünerløkka bydelsutvalg 14. april 2011 som del av en pakke for å øke antall veier oppkalt etter kvinner. Plassen het *7. juni plass* fra 1913. Dagens 7. juni-plassen fikk sitt navn i 1962.

Størrelsen er 1,95 dekar og grunnen er eiet av Oslo kommune. 

I 1855 ga bryggerieier Christian Julius Schou eiendommen som i dag er Mosse Jørgensens plass til Selskabet for Oslo Byes Vel. Slottsgartneren laget tegninger til parken, som ble opparbeidet under hans og veimester Iversens overoppsyn. Kommunen anla ny beplantning i 1872–73 og satte opp ny innhegning, og plassen ble parklagt på nytt i 1910. Etter et innbyggerinitiativ fra foreldre ved skolen i 2015 ble plassen i 2018 omgjort til en lekeplass som er innlemmet i skolegården. 

Plassen kalles også *Strykejernet* og *Strykejernsparken* på grunn av formen. 

## Referanser


## Kilder

* [Protokoll og sakspapirer fra bydelsutvalgets møte](https://web.archive.org/web/20150924063731/http://www.pangstart.oslo.kommune.no/getfile.php/bydel%20gr%C3%BCnerl%C3%B8kka%20(BGA)/Internett%20(BGA)/Dokumenter/Protokoll%20BU%20-%20m%C3%B8te%2014%20%20april%202011%20-%203%20(rettet%2028%2004%20).pdf) (sak 46/11)

## Eksterne lenker
*
Signe Nesbakkens vei (Oslo)

**Signe Nesbakkens vei** er en gangvei på Sinsen i Oslo. Veien går fra Sinsenveien til Båhusveien og passerer mellom gamle Sinsen Gymnas og Gjøvikbanen.

Veien er oppkalt etter *Signe Nesbakken* (1920–85), som var reinholder i den nærliggende Sinsen kirke og en aktiv deltaker i menighetsarbeidet der.

Veinavnet blei vedtatt av Grünerløkka bydelsutvalg 14. april 2011 som del av en pakke for å øke antall veier oppkalt etter kvinner.

## Kilder

* Protokoll og sakspapirer fra bydelsutvalgets møte (sak 13/11)
Ren Bishi

**Ren Bishi** (født 30. april 1904 i Tangjiaqiao i Miluo i Hunan i Kina, død 27. oktober 1950 i Beijing) var en oppadstigende personlighet innen det kinesiske kommunistparti inntil sin død i en alder av 46 år.  Han satt i det 7. politbyrå, rangert som femtemann. 

## Kulturminne
Ren Bishis bosted i Miluo ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Verker
* *Ren Bishi xuanji* 任弼時選集 (utvalgte verker)

## Litteratur
* Yu Hui (utg.): *Ren Bishi*. Chengdu 1982  

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ren Bishi jinianguan
Josef Samek

**Josef Samek** (født 6. november 1957 i Vrchlabí) er en tsjekkisk tidligere skihopper som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.

Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka og verdenscupen fra 1976 til 1984. I Hoppuka var hans beste sammenlagtplassering 14.-plass i 1978/79, i verdenscupen ble han nummer 16 i 1981/82. Han vant rennet i Garmisch-Partenkirchen 2. januar 1979. I verdenscupen, som startet opp sesongen 1979/80, var 2.-plass i St. Moritz 27. januar 1982 hans beste plassering i enkeltrenn.

Samek var med i VM i 1978 og 1982, med 14.-plass i normalbakken i Oslo i 1982 som beste individuelle plassering. I OL i Lake Placid i 1980 ble han nummer 23 i storbakken og nummer 39 (av 48 deltakere) i normalbakken. Han deltok i VM i skiflyging i 1977, 1979 og 1981, og ble nummer 5 i Planica i 1979.

## Referanser


## Kilder
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Sports Reference: Josef Samek  (besøkt 17. april 2011)

## Eksterne lenker
*
Waitz

**Waitz** har flere betydninger:

* Grete Waitz, norsk friidrettsutøver
* Jack Waitz, idrettstrener og ektemann til Grete Waitz
* Grethe Waitz (Prima Vera), sang av Prima Vera
Premier League Golden Glove

**Barclays Golden Glove** er en engelsk fotballpris som siden 2005 deles ut årlig til den målvakten i Premier League som har spilt flest kamper i en sesong uten å slippe inn mål. Prisen het tidligere Barclaycard Golden Glove.

Chelseas målvakt Petr Čech var den første vinneren av prisen med 21 kamper uten å slippe inn mål. José Manuel Reina (Liverpool), Joe Hart (Manchester City) og Petr Čech (Chelsea) har vunnet prisen tre ganger. Reina vant tre år på rad fra 2006 til 2008 og Hart tre år på rad fra 2011 til 2013. Manchester Uniteds Edwin van der Sar, som vant prisen for 2008/09-sesongen, har sammen med Čech rekorden på 21 kamper.

## Vinnere

## Referanser
Billy Cox

**William «Billy» Cox** (født 18. oktober 1941) er en amerikansk bassist, mest kjent for sitt samarbeide med Jimi Hendrix fra sommeren 1969 til september 1970.

Han møtte Jimi Hendrix første gangen tidlig på 1960-tallet, da de var i hæren sammen. De spilte da sammen i R&B-bandet King Kasuals. Hendrix inviterte senere Cox til England for å bli med i The Jimi Hendrix Experience, men Cox takket nei og Noel Redding fikk jobben. 

Etter at The Jimi Hendrix Experience ble oppløst i 1969, ble Cox med i Hendrix' nye band, Gypsy Sun and Rainbows, og var med og spilte under Woodstockfestivalen i august 1969. Cox ble også med i Hendrix' neste band, Band of Gypsys. Cox og Hendrix startet opp igjen The Experience sammen med Mitch Mitchell våren 1970. Denne konstellasjonen av bandet varte til Hendrix døde 18. september 1970.

## Diskografi
**Solo**
* 1971 *Nitro Function* 

**Med Buddy Miles**
* 1970 *Them Changes*

**Band of Gypsys**
* 1970 *Band of Gypsys*, Jimi Hendrix
* 1986 *Band of Gypsys 2*, Jimi Hendrix
* 2006 *The Band of Gypsys Return*, Buddy Miles og Billy Cox

**The Jimi Hendrix Experience**
* 2003 *Live at Berkeley* (konsertalbum)
* 2005 *Live at the Isle of Fehmarn* (konsertalbum)

### Jimi Hendrix
* 1971 *The Cry of Love*
* 1971 *Rainbow Bridge*
* 1971 *Isle of Wight*
* 1972 *Hendrix in the West*
* 1972 *War Heroes*
* 1974 *Loose Ends*
* 1975 *Crash Landing*
* 1980 *Nine to the Universe*
* 1982 *The Jimi Hendrix Concerts*
* 1994 *Woodstock*
* 1994 *Blues*
* 1995 *Voodoo Soup*
* 1997 *First Rays of the New Rising Sun*
* 1997 *South Saturn Delta*
* 1999 *Live at Woodstock*
* 2010 *Valleys of Neptune*
* 2010 *West Coast Seattle Boy: The Jimi Hendrix Anthology*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Billy Cox
* Biografi
* Billy Cox i 1979
Örjan Blomquist

**Örjan Blomquist** (født 23. august 1957 i Bromma, død 29. juli 2000) var en svensk landslagsløper i langrenn, hovedsakelig i langløp på 1980-tallet. Blomquist konkurrerte for IFK Lidingö. I 1988 delte han seieren i Vasaloppet med sin bror,  Anders Blomquist. De to vinnerne bar «kranskullan» på skuldrene over mållinjen. Blomquist ble også totalvinner i verdenscupen i langdistanseløp i 1985. Han vant Birkebeinerrennet i 1986 og American Birkebeiner i 1988 og 1989.

Etter karrierens slutt arbeidet Örjan, i likhet med broren Anders, som ekspertkommentator i langrenn for SVT. Han arbeidet ellers som økonom. Örjan Blomquist døde i 2000 på grunn av sykdom, 42 år gammel.

## Referanser
Provinsen Bernardino Bilbao

**Provinsen Bernardino Bilbao** er en provins i departementet Potosí i Bolivia. Hovedstaden er Arampampa.

## Referanser
Richard Strachan

**Nick Leavey** (født 27. august 1986) er en britisk sprinter, som spesialiserer seg på 400 meter. 

## Junior
Ved junior-EM 2005 i Kaunas deltok han på det britiske laget som vant gull på 4 x 400 meter, med tiden 3.06,67. De andre på laget var Richard Buck, Setonii Osho og Martyn Rooney.

## Senior
Han deltok på det britiske stafettlaget på 4 x 400 meter stafett ved Europacupen i friidrett i 2006 i Málaga og 2007 i München, der de kom på hhv fjerdeplass og tredjeplass. Det laget som fikk bronse i 2007 bestod av Andrew Steele, Richard Strachan, Martyn Rooney og Daniel Caines.  

I 2008 vant han 200 meter ved det nord-engelske mesterskapet i friidrett. På 400 meter kom han på tredjeplass ved det britiske mesterskapet i friidrett innendørs (*World trials and UK Indoor Championships*), og på fjerdeplass utendørs (Olympic Trials and UK Championships).

Ved det britiske mesterskapet innendørs i 2009 (*UK Indoor Championships*) kom han på femteplass på 400 meter, og han deltok på det britiske laget som vant gull på 4 x 400 meter ved Lag-EM i friidrett 2009. Her løp han sammen Conrad Williams, Robert Tobin og Tim Benjamin.. Han fikk fjerdeplass på 400 meter ved det britiske mesterskapet utendørs (*World Trials and UK Championships*), og ble tatt ut til VM i friidrett 2009, men måtte trekke seg fra VM på grunn av sykdom. 

I 2011 deltok han i både 400 meter og 4 x 400 meter stafett ved innendørs-EM i Paris, etter at han fikk bronse ved det britiske mesterskapet innendørs (*European Trials and UK Indoor Championships*), som også var uttakning til innendørs-EM. Det britiske laget vant EM-sølv på 4 x 400 meter bak Frankrike. De andre på det britiske laget denne gangen var Nigel Levine, Nick Leavey og Richard Buck. Individuelt kom han på femteplass, med tiden 46,74. Leslie Djhone vant gull, med tiden 45,54, som var ny fransk rekord. Etter fjerdeplass på 400 meter ved det britiske mesterskapet i 2011 (*World Trials and UK Championships*) ble han tatt ut til VM i friidrett 2011 i Daegu i Sør-Korea, der det britiske stafettlaget kom på sjuendeplass på 4 x 400 meter. 

Etter sjuendeplass ved det britiske mesterskapet i 2012, som fungerte som OL-uttak, ble han ikke kvalifisert til å delta ved sommer-OL 2012.

Ved EM i friidrett innendørs 2013 i Göteborg deltok han både individuelt og på stafetten. På 400 meter løp han inn til 47,02 i finalen, og endte på sjetteplass. Tre av de seks finalistene var britiske utøvere, og hans landsmann Nigel Levine kom på andreplass i denne finalen. På 4 x 400 meter stafett tok det britiske laget gull, foran Russland og Tsjekkia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Offisiell hjemmeside
*  Profil på The Power of 10
*  Profil hos European Athletics
Provinsen Sabaya

**Provinsen Sabaya** (tidligere **Atahuallpa**) er en provins i departementet Oruro i Bolivia. Hovedstaden er Sabaya.

## Referanser
Anders Blomquist (langrennsløper)

**Anders Blomquist** (født 17. oktober 1960 i Stockholm) er en tidligere svensk langrennsløper. Fra karrieren som utøver er han mest kjent for å ha delt seieren i Vasaloppet 1988 med sin bror Örjan Blomquist. Han vant American Birkebeiner i 1986. Han har i flere år vært ekspertkommentator i langrenn for Sveriges Television (SVT).  

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fanside på Facebook
Provinsen Sajama

**Sajama** er en provins i departementet Oruro i Bolivia. Hovedstaden er Curahuara de Carangas.

## Referanser
Khalifa Jabbie

**Khalifa Jabbie** (født 1993) er en sierraleonsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben Haringey Borough FC. 

## Karriere
### Fredrikstad
Jabbie var på utlån til  fra Kallon ut 2011 sesongen. Han fikk sin Tippeliga debut mot . Hans første tippeligascoring kom i hjemmekampen mot . Januar 2012 ble det klart at Jabbie hadde signert en permanent avtale som strakk seg ut 2015. Mot slutten av 2013-sesongen pådro han en skade som holdt han ute av spill resten av sesongen, og etter sesongen ble det klart at han forlot klubben gratis med to år igjen av kontraktstiden, til fordel for den tyrkiske klubben Balıkesirspor.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Provinsen San Pedro de Totora

**San Pedro de Totora** er en provins i departementet Oruro i Bolivia. Hovedstaden er Totora.

## Referanser
Sandtigerhai

**Sandtigerhai** (*Carcharias taurus*) er en hai med grå overside og hvit underside.

Den lever langs kysten mange steder i verden, men ikke i nærheten av Norge.

Sandtigerhaien er lite aktiv om dagen, men om natten er den ute på jakt etter diverse byttedyr,
som fisk, unge haier, skater, blekkspruter og skalldyr. Vanlig størrelse for en sandtigerhai er 90-160 kg.

Den er kjent under forskjellige navn på engelsk: Sand tiger shark (USA og Storbritannia),
grey nurse shark (Australia) og spotted ragged-tooth shark (Sør-Afrika).

## Eksterne lenker
*
Ivar Sandvik

**''Ivar Sandvik** kan vise til:''
* Ivar Sandvik (1923–2018), sjøfartsdirektør til 1993
* Ivar Arnljot Sandvik (1979–), norsk fotballspiller
Jonas Svensson

**Jonas Svensson** (født 1993) er en norsk fotballspiller som spiller for .

Han har tidligere spilt for , , Rosenborg, AZ Alkmaar, Adana Demirspor og .

## Karriere
Jonas Svensson startet sin karriere i  der han spilte frem til 2008. Deretter gikk han til 2.-divisjonsklubben , og ble der frem til 2009. Svensson gikk så til eliteserielaget Rosenborg før 2009-sesongen.

### Rosenborg
Han fikk sin debut for Rosenborg i cupen mot . Han fikk sin Tippeligadebut mot . Den 18. juni 2011 ble han formelt tilknyttet A-laget til Rosenborg, da han signerte en kontrakt til 31. desember 2013.

Svenssons debuterte i Europacupen mot islandske Breiðablik i første kvalifiseringkamp til Mesterligaen 2011/2012.

Svensson kom i medias søkelys etter å ha blitt albuet i svime av FK Haugesunds Ugonna Anyora etter kun 18 spilte minutter. *[[Dagbladet]]* fikk krass kritikk for å ha publisert et bilde av en svimeslått, blodig Svensson med teksten «RBK ble knocket ut av Haugesund.» Svensson slapp unna hendelsen med hjernerystelse.

Den 29. april 2015 signerte han ny kontrakt med Rosenborg ut 2018.

Den 30. april 2015 spilte han sin 150. kamp for Rosenborg som den nest yngste spilleren noen gang.

I sesongen 2015 var han med å vinne både Tippeligaen og Cupfinalen.

Den 21. april 2016 spilte han sin 200. kamp for Rosenborg som den yngste spilleren noen gang.

I sesongen 2016 var han med å vinne både Tippeligaen og Cupfinalen.

Han var visekaptein i Rosenborg.

Fra 2009 til 2016 spilte han 231 offisielle kamper for Rosenborg.

### AZ Alkmaar
Den 30. januar 2017 skrev han under en kontrakt til 30. juni 2021 med den nederlandske klubben AZ Alkmaar.

### Rosenborg
Den 8. januar 2026 signerte Svensson igjen for .

### Landslaget
Den 1. juni 2016 fikk han sin første landskamp for  mot .

Den 24. mars 2021 scorer han sitt første landslagsmål mot .

## Utmerkelser
* «Årets forsvarsspiller» i Tippeligaen 2015.
*«Årets forsvarsspiller» i Tippeligaen 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Jonas Svensson Offisiell statistikk for Rosenborg Ballklub, Jonas Svensson
American Tune

«**American Tune**» er en amerikansk sang skrevet av Paul Simon og først utgitt på hans album *There Goes Rhymin' Simon* den 5. mai 1973. Innspillingen ble medprodusert av Paul Samwell-Smith og også utgitt som single (med «One Man's Ceiling Is Another Man's Floor» på baksiden) i november samme år. Den nådde nr. 35 på Billboard Hot 100-listen.

Teksten er Simons kritiske blikk på amerikansk politikk i skyggen av Watergate og Vietnamkrigen, formidlet i poetiske metaforer. Bortsett fra «And I dreamed I was dying&nbsp;…»-segmentet, er melodien basert på den tyske komposisjonen «Mein G'müt ist mir verwirret» (1601) av Hans Leo Haßler, via Johann Sebastian Bachs koralarrangement i *[[Matteuspasjonen (Bach)|Matteuspasjonen]]*.

## Medvirkende
*Paul Simon, vokal og gitar
*Bob James, keyboard
*Bob Cranshaw, bass
*Grady Tate, trommer
*Del Newman, strykerarrangement

## Andre innspillinger
En konsertinnspilling ble utgitt på albumet *[[Paul Simon in Concert: Live Rhymin']]* (1974).

Under Simon and Garfunkels gjenforeningskonsert i New York den 19. september 1981 fremførte de «American Tune» som duett, utgitt på albumet *[[The Concert in Central Park]]* (1982). Art Garfunkel sang vekselvis hovedstemmen og sin egenarrangerte harmonivokal. En innspilling fra desember 2003 i Madison Square Garden finnes på konsertalbumet *[[Old Friends: Live on Stage]]* (2004).

En uferdig demo av sangen er inkludert som bonusspor på 2004-remasteren av *There Goes Rhymin' Simon*.

### Andre artister
*Starland Vocal Band, album *Starland Vocal Band* (1976)
*Willie Nelson, *Across the Borderline* (1993), med Paul Simon på gitar
*Mandy Patinkin, *Mamaloshen* (1998)
*Eva Cassidy, *American Tune* (2003)
*Reza Aghamir, *Underwater Sessions: live fra Underwater Pub* (2003, album med diverse artister)

## Referanser


## Eksterne lenker
* «American Tune» hos Paul Simons offisielle nettsted (sangtekst)
* «American Tune»  hos *Paul Simon: The Neck of My Guitar* (tekst og akkorder)
William Cameron Menzies

**William Cameron Menzies** (født 29. juli 1896 i New Haven, Connecticut, død 5. mars 1957 av kreft) var en Academy Award-vinnende amerikansk filmprodusent, regissør og manusforfatter i løpet av en karriere som strakk seg over fem tiår. 

Han fikk anerkjennelse for hans arbeider med stumfilm, og senere som pioner med bruk av farger i film for den dramatisk effekten. Menzies var sønn av skotske innvandrere og han studerte ved Yale University og senere også ved Universitetet i Edinburgh, og etter å ha tjenestegjort i den amerikanske hæren under første verdenskrig begynte han å studere ved Art Students League of New York. Menzies døde av kreft i 1957, da han var 61 år gammel, og han ble gravlagt på Forest Lawn Memorial Park i Glendale i California.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vasilij Sokolovskij

**Vasilij Danilovitsj Sokolovskij** (russisk Васи́лий Дани́лович Соколо́вский, født , død 10. mai 1968) var en sovjetisk militær kommandør.

## Liv og virke

Sokolovskij ble født inn i en bondefamilie i Kozliki, en liten by i provinsen Grodno, i nærheten av Białystok i Kongress-Polen (da en del av det russiske imperiet). Han jobbet som lærer på en skole, og han deltok i en rekke protest-aksjoner og demonstrasjoner mot den russiske tsaren. Sokolovskij vervet seg til Den røde armé i februar 1918. Han begynte på sin formelle militære skolegang i 1919. Han ble uteksaminert i 1921 og ble gjort til stabssjef i en militæravdeling som var stasjonert i Turkmenistan.

Under et slag i nærheten Samarkand ble han såret, og senere dekorert for tapperhet i krig. Etter den russiske borgerkrigen holdt han en rekke militære stillinger, og til slutt ble han stabssjef for Moskva militærdistrikt og assisterende sjef for generalstaben. Denne posisjonen hadde han frem til begynnelsen av den tyske invasjonen av Sovjetunionen, etter Operasjon Barbarossa. I desember 1941, da de tyske styrkene bare var 20 kilometer fra Moskva, ble Sokolovskij utpekt til stabssjef på vestfronten, hvor han var i stand til å samordne de sovjetiske motangrepene som sakte, men sikkert skjøv tyskerne vekk fra Moskva. Han forble i denne stillingen frem til februar 1943, da han ble sjef for hele vestfronten.

Etter den andre verdenskrig ble Sokolovskij utpekt til nestleder for de sovjetiske styrker i Øst-Tyskland, til 3. juli 1946. Sokolovskij ble så forfremmet til marskalk av Sovjetunionen, og utpekt til øverstkommanderende for de sovjetiske styrkene i Øst-Tyskland (SMAD). I 1949 ble han utnevnt til viseforsvarsminister, en stilling han hadde frem til 1952, da han ble gjort til sjef for hele den sovjetiske generalstaben. I 1960 ble Sokolovskij tildelt en stilling i forsvarsdepartementet. Denne stilling beholdt han frem til sin død den 10. mai 1968.

## Referanser
Peyton Randolph

**Peyton Randolph** (1721–1775) var en offentlig tjenestemann fra den britiske kolonien Virginia.

Randolph var den første presidenten i den kontinentale amerikanske kongressen. Randolph studerte ved College of William and Mary, og senere studerte han juss ved Middle Temple ved Inns of Court i London og han begynte som advokat i 1743. Randolph ble utnevnt til justisminister i kolonien Virginia kort tid senere. Han tjenestegjorde flere ganger i Virginia House of Burgesse, i tillegg til at han var  statsadvokat. Randolph gikk av som justisminister i 1766. På grunn av friksjonen mellom Storbritannia og deres kolonier i Amerika uttalte Randolph seg i favør av en uavhengighet fra britene. Det amerikanske krigsskipet USS Randolph og Randolph Street i Philadelphia ble navngitt til minne om ham, tillegg til Peyton Randolph grunnskole i Arlington, Virginia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Warren de la Rue

**Warren de la Rue** (født 18. januar 1815 i Guernsey, død 19. april 1889 i London i Storbritannia) var en britisk astronom og kjemiker, mest kjent for hans banebrytende arbeider angående astronomisk fotografering. 

Etter å ha fullført sin utdannelse i Paris, begynte han i sin fars papirforretninger, men viet mye av hans fritid til kjemiske og elektriske undersøkelser, og mellom 1836 og 1848 publisert han flere artikler om disse temaene. Warren De la Rue skape verdens første lyspære ved hjelp av platina. Selv om platina var en effektiv til dette formålet var prisen på platina så høy at den var upraktisk for kommersielt bruk.

I 1850 konstruerte de la Rue et 13-tommers reflekterende teleskop og ved hjelp av dette oppdaget han flere himmellegemer. Han utførte mye pionerarbeid innen astronomisk forskning og det er disse arbeidene han er mest kjent for. I 1860 reiste De la Rue til Spania for å fotografere den totale solformørkelsen som fant sted 18. juli dette året. Han giftet seg med Georgiana, den tredje datteren til Thomas Bowles av Guernsey, og de fikk fire sønner og en datter sammen. De la Rue døde i London, da han var 74 år gammel, i april 1889.

## Referanser
MGPjr 2011

**Melodi Grand Prix Junior 2011**, offisielt **MGPjr 2011**, var den tiende utgaven av MGPjr, Norsk rikskringkastings sangkonkurranse for barn mellom 8 og 15 år. Konkurransen ble arrangert i Oslo Spektrum lørdag 3. september 2011, og ti sanger deltok. Vinneren ble Sval med «Trenger deg». 

__INNHOLDSFORTEGNELSE__

## Sendingen
NRK fikk inn 568 melodier i den åpne konkurransen, og en jury plukket ut ti av dem til finalen i Oslo Spektrum lørdag 3. september 2011. Margrethe Røed og Alex Rosén var programledere. Blant deltakerne var det tre grupper og sju soloartister. 

Først framførte de ti finalistene sangene sine, og tv-seerne stemte fire av dem til superfinalen. Der ble de fire superfinalist-sangene framført på nytt, før seerne stemte om igjen. Melodi Grand Prix-vinner Stella Mwangi underholdt i pausen før vinneren ble kåret.  

Vinneren ble kåret av seernes stemmer, og det var bare mulig å stemme via SMS eller via internettsiden til MGPjr. Bare vinneren ble offentliggjort, de andre låtene forble uplasserte. Vinneren ble tolv år gamle Sval Rosenløw Eeg fra Oslo. Dette var første gang MGPjr-vinneren kom fra hovedstaden.  

## Resultat
**Første runde**

**Superfinalen**

I superfinalen møttes de fire deltakerne som fikk mest stemmer av publikum i første runde. Bare førsteplassen ble offentliggjort.  

## Hendelser
NRK ga ut de norske sangene på samlealbumet *Melodi Grand Prix Junior 2011*. Albumet lå 14 uker på VG-lista, og nådde en andreplass som høyeste notering. Svals vinnerlåt, «Trenger deg» kom inn på singelista. Der lå den én uke, på en sjetteplass. Dette var andre gang en MGPjr-vinner tok seg inn på singellista, første gang var med The BlackSheeps' «Oro jaska beana» i 2008. I 2016 platedebuterte Sval med albumet *Mellom oss* og fikk gode kritikker. 

## Se også
* Melodi Grand Prix 2011

## Referanser


## Eksterne lenker
* MGPjr – offisiell side
Leo van Vliet

**Leonardus Quirinus Machutus van Vliet** (født 15. november 1955 i Honselersdijk, Nederland) var profesjonell syklist fra 1978 til 1986.
 
Van Vliets største seier kom i 1983 utgaven av Gent–Wevelgem. Han vant også syvende etappe av  Tour de France i 1979. Han jobber i dag som direktør for den nederlandske sykkelklassikeren Amstel Gold Race.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Illegal tidend

***Illegal tidend*** var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.

Initiativet til avisen ble tatt av en gruppe medisinere, etter at NS-professor Klaus Hansen i 1940 hadde fristet studenter med gunstige stipendordninger i Tyskland. Gruppa sendte da ut et illegalt sirkulære, der de advarte mot tilbudet. Dette sirkulæret ble forløperen for den illegale avisen.

*Illegal tidend* kom ut fra november 1940 til februar 1941. Den ble stensilert i hemmelighet på Bolteløkka skole i Oslo, på skolens stensilmaskin. I alt ble det utgitt fem nummer før avisen gikk inn på grunn av arrestasjoner. Avisen ble sendt per post til leger rundt i landet, slik at distriktslegene kunne videreformidle innhold og paroler.

Den gruppa som sto bak avisen var medisinerstudentene Bård Brekke, Harald Erikson, Tøger Hagemann, Gløer Halvorsen og Stein Sørlie.

Avisens navn kan ha hatt en betydning for krigstidens og etterkrigstidens bruk av og oppfatning av begrepet «illegal». Før krigen ble ordet lite brukt, da het det «ulovlig». Både de tyske okkupantene og norske motstandsfolk brukte ordet illegal i den første okkupasjonstiden, men etter hvert fikk det en egen, positiv klang i motstandskretser. Fremmedordet «illegal» indikerte at det var de tyske okkupasjonslovene, ikke de norske, man trosset.

Opprinnelig ble de illegale avisene benevnt som «fri presse», «frihetsaviser» og lignende når de ble omtalt i motstandskretser. *Illegal tidend*s navn kan ha bidratt til å befeste den positive betydningen av begrepet «illegal» og medvirket til at begrepet «illegale aviser» nokså snart ble det vanlige.
  
## Referanser
Adolph Fischer

**Adolph Fischer** eller **Johan Adolph Fischer** (1844–1925) var en norsk arkitekt, arkitektlærer og restaurerings-sakkyndig. Han ble på slutten av 1800-tallet regnet som en av Bergens ledende arkitekter. Adolph Fischer var far til arkitekt Gerhard Fischer (1890–1977).

## Utdannelse og praksis i Tyskland
Fischer fikk sin arkitektutdannelse i Göteborg og senere hos professor Conrad Wilhelm Hase (1818–1902) i Hannover. Fischer arbeidet også en tid som Hases assistent. I Tyskland fulgte Fischer opp restaureringsarbeidene ved en rekke middelalderbygninger. Mellom 1866 og 1869 fulgte han istandsettingen av stiftskirken i Bassum, Niedersachsen. I årene 1870–73 var Fischer assistent hos arkitekt Gotthilf Ludwig Möckel (1838–1915) i Zwickau i Sachsen, og 1873–76 jobbet han ved Stadtbaubureau i Lübeck. Her ledet Fischer restaureringen av rådhuset, Lübecker Rathaus. Årene 1876–1884 arbeidet han som arkitekt ulike steder i Tyskland, og som arkitektlærer ved Baugewerbeschule i Holzminden i Westfalen.

## Arkitektkontor i Bergen
I 1885 etablerte Fischer arkitektkontor i Bergen. I perioden 1886–1895 arbeidet Fischer ved restaureringen av Håkonshallen. Restaureringen ble ledet av arkitekt Christian Christie. Fischer hadde en rekke offentlige verv, bl.a. som medlem av den første tilsynskomitéen for restaurering av Nidarosdomen. I forbindelse med konkurransen om restaureringen av vestfronten var Fischer spesielt opptatt av at siste utkast til frontfasade fra arkitekt Olaf Nordhagens skulle bli valgt.

Foruten en del villaer fikk Fischer tegne bolig- og forretningsgårder i Bergen samt en rekke offentlige bygg. Fischers arkitektur er preget av historismen med særlig bruk av gotiske elementer.

I 1890 ble Fischer ansatt ved Bergens tekniske skole som lærer i bygningstegning. Han fungerte som overlærer ved skolen i tiden 1901–1910.

## Bygninger (utvalgte)
* Forretningsgård for Apoteket Ørnen, Nygårdsgaten 2, Bergen, 1885
* Bergens Telefonkompagni, Torvalmenningen 15, Bergen, 1885 (brent 1916)
* Nygårdsparkens smijernsgjerder og -porter, Bergen, 1885
* Dragefjellets skole (nå Det juridiske fakultet, UiB), Sydnesgaten 20, Bergen, 1887–91 
* Hambros skole, Muségaten 7, Bergen, 1889 (brent 1916)
* Tuberkulosesanatorium, Os i Hordaland (1895)
* Utvidelse av Bergens Kreditbank, Vågsalmenning 14–16, Bergen, 1897
* Forretningsgård for Gerdt Meyers Vaksdal mølle, Vågsalmenning 3, Bergen, 1898–1901 
* Møllebygninger, siloer m.m. for Vaksdal mølle, Vaksdal 
* Lyster sanatorium for tuberkuløse, Harastølen, Luster, 1901–03

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fischer hos Store norske leksikon
Hans Millonig

**Johann «Hans» Millonig** (født 11. september 1952 i Villach) er en østerriksk tidligere skihopper som representerte SV Achomitz.

Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka og senere verdenscupen fra 1971 til 1981. Hans beste sammenlagtplassering i Hoppuka var 13.-plass i 1974/75. I verdenscupens første sesong, 1979/80, ble han nummer 6 sammenlagt. Han vant verdenscuprennet i normalbakken i Planica 21. mars 1980.

Millonig ble nummer 41 i normalbakken i VM i Falun i 1974, og nummer 25 i storbakken i OL i Lake Placid i 1980. Han ble nummer 34 (av 42 deltakere) i VM i skiflyging i Vikersund i 1977.

## Referanser


## Kilder
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Sports Reference: Hans Millonig  (besøkt 17. april 2011)

## Eksterne lenker
*
Fritt land

***Fritt land*** var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig. Det var også den første avisen NS sitt propagandaapparat plagierte da de forsøkte å lansere falske «illegale aviser».

*Fritt land* kom ut i siste del av 1940 og første halvår 1941, og ble utgitt av folk fra Gamlebyen AUL i Oslo. Under det nye regimet i landet etter Terbovens tale  25. september 1940 hadde gruppa fortsatt sin aktivitet under dekknavnet «Idrettslaget Glyn».

Et av medlemmene klarte å ordne en duplikator fra det oppløste Arbeidernes Esperantoforbund, og denne ble installert i en hytte i Enebakk. Her ble den første utgaven av *Fritt land* produsert. Senere ble utstyret flyttet til et par andre hytter. Avisen kom i alt med 8 nummer, og nådde et opplag på 1000 eksemplarer. Den ble stort sett spredt på Oslo østkant. Sommeren 1941 ble avisen «husløs» og innstilt.

Gruppa bak avisen deltok deretter i utgivelsen av den illegale avisa *[[Tidsskriftet Fri Fagbevegelse|Fri fagbevegelse]]*. Flere av de som deltok i dette arbeidet ble i 1942 arrestert i forbindelse med opprullingen av denne avisen, blant annet William Nyrén, Haavard Haavardsholm, Egil Helland Nielsen, Kjell Thomassen, Helge Sørfonden, Sigurd Oddvar Hopland, Kåre V. Hansen og Odd Torgersen. Samtlige ble sendt til Tyskland og satt der til krigen sluttet.

Ved et tilfelle ble avisnavnet forøvrig benyttet av en annen illegal avis: *[[Det kommer en dag]]* utga et nummer av sin publikasjon under navnet «Fritt land».

## Falsk NS-utgave
For å bekjempe motstandsbevegelsen og den illegale pressa benyttet Gestapo og statspolitiet falske «illegale aviser». De ble laget for å skape forvirring og splid i motstanden, eller som rene provokasjoner for å nøste opp motstandsbevegelsen og de illegale avisene. Den første forfalskningen som ble sendt ut var en utsendemessig kopi av *Fritt land*. Forfalskningen ble lansert i desember 1940, og var i likhet med de fleste av forfalskningene fra NS sitt propagandaapparat lett å gjennomskue. En av artiklene oppfordrett for eksempel idrettsfolk til å *slutte* den pågående idrettsstreiken.
  
## Referanser
Shabaker

Shabaker er ei folkegruppe  på rundt 50 000 mennesker bosatt i det  nordlige Irak, hovedsakelig i et trettitalls landsbyer i provinsen Ninawa. De snakker et indoeuropeisk språk nært beslektet  med kurdiske dialekter.

De betrakter seg selv som etterkommere av qizilbashene fra shah Ismail Is hær.
 
## Religion
Shabakene praktiserer  en egen synkretistisk religion, som likner på yezidismen. Shabakenes tro har elementer fra islam og kristendom, men den tetteste affiniteten er til yezidiene. For eksempel drar shabakene på pilegrimsferder til yezidienes hellige steder
Shabakene kombinerer elementer fra sufismen med en egen fortolkning av *den guddommelige virkelighet*, som de anser som mer avansert enn den ordrette tolkningstradisjon av den hellige Qur'an som er kjent som sharia. Shabakenes åndelige rettledere kalles *pir*; Det er folk som er godt innsatt i gruppens bønner og ritualer. *Pir*ene på sin side står under ledelse av  et overhode  kalt *Baba*. *Pir*er opptrer som formidlere mellom den guddommelige makt og de alminnelige shabaker. Gruppen praktiserer både offentlig og privat skriftemål, og tillater konsumpsjon av alkoholholdig drikke. Dette siste adskiller dem tydelig fra deres muslimske omverden. 

Yarsanenes tro ligner også sterkt på shabakfolkets.

## Diskriminering og forfølgelse
De er ofte blitt forfulgt av muslimer som betrakter dem som frafalne. Etter invasjonen i 2003 har shabakene vært rammet av flere terrorangrep fra sunni-arabiske ekstremistegrupper som Ansar al-Sunnah og al-Qaida.   

Under Saddam Husseins kampanjer mot kurderne ble også shabaker hardt forfulgt, og mange shabaker har deltatt i kurdiske partier og militser.  Etter  2003 har shabakene kommet under dobbelt press; de kurdiske partiene ønsker å innlemme shabakenes landsbyer og andre deler av provinsen Ninawa  i den kurdiske regionen, mens arabiske partier forsøker å styrke shabakenes separate ikke-kurdiske identitet.

## Litteratur
* The Encyclopaedia of Islam. New Edition: Artikkelen *Shabak* av Martin van Bruinessen
* Martin van Bruinessen: *Kizilbash Community in Iraqi Kurdistan: The Shabak* (Onlineversion; PDF; 119&nbsp;kB)

## Referanser
Giv akt (illegal avis)

***Giv akt*** var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig. Den ble utgitt i Sarpsborg, og hovedsakelig spredt i Østfold.

*Giv akt* kom med sitt første nummer allerede i juli-august 1940, og var trolig den første illegale avis produsert utenfor hovedstaden. Den ble startet av redaktør Nils Hønsvald i *[[Sarpsborg Arbeiderblad]]* mens han fortsatt var redaktør for den ordinære avisa.

Stensilene til *Giv akt* ble skrevet i redaksjonen til *Sarpsborg Arbeiderblad*, men selve stensileringen ble gjort på en duplikator som tilhørte Samorganisasjonen i byen, der Hans Bjerkholt bisto med prosjektet.

Første halvåret kom *Giv akt* med 4 – 5 nummer. Senere fortsatte den å komme ut, med enkelte opphold, helt fram til desember 1944. Det var ikke uvanlig at flere illegale trykksaker ble produsert av én organisasjon, og gruppen bak *Giv akt* trykket også opp utgaver av *[[Tidsskriftet Fri Fagbevegelse|Fri Fagbevegelse]]*.

Hønsvald selv ble arrestert i mars 1941, og slapp først ut tre måneder senere. I denne tiden fortsatte Hans Hansen utgivelsen. Da Hans Bjerkholt ble arrestert det samme året fortsatte Edv. L. Wiik arbeidet med mangfoldiggjøringen av avisen. Hønsvald ble arrestert på nytt i desember 1944.
  
## Referanser
Borgund skipreide

**Borgund skipreide** var et skipreide som utgjorde den sørlige delen av Borgund prestegjeld. Skipreidet bestod av 102 matrikkelgårder i de senere kommunene Giske, Sula og Ålesund. Skipreidet hadde navn etter kirkestedet Borgund i tidligere Borgund kommune i Møre og Romsdal.
František Rydval

**František Rydval** (1946–2025) var en tsjekkisk skihopper som konkurrerte for Tsjekkoslovakia.

Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1966 til 1972, med 5.-plass i 1968/69 som beste sammenlagtplassering. Hans beste plassering i enkeltrenn var 3.-plass i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1969. I OL i Grenoble i 1968 ble han nummer 12 i normalbakken i Autrans og nummer 27 i storbakken i Saint-Nizier.

## Referanser


## Kilder
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. , flere sider

## Eksterne lenker
*
Anatolij Zjeglanov

**Anatolij Nikolajevitsj Zjeglanov** (russisk: Анатолий Николаевич Жегланов; født 14. mai 1946 i Zaporizjzja, død 28. juni 1999) var en ukrainsk skihopper som konkurrerte for Sovjetunionen.

Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka fra 1967 til 1972, og ble tre ganger blant de ti beste sammenlagt. Han ble nummer 4 i 1968/69, nummer 7 i 1969/70 og nummer 8 i 1967/68. Han ble tre ganger nummer 2 i enkeltrenn, i Bischofshofen 7. januar 1968, i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1969 og 1. januar 1970.

Zjeglanov deltok i OL i 1968 og 1972. Sine beste plasseringer fikk han i Grenoble i 1968, der han ble nummer 6 i normalbakken i Autrans og nummer 8 i storbakken i Saint-Nizier. Han ble nummer 12 i storbakken i VM i Štrbské Pleso i 1970. I VM i skiflyging i Planica i 1972 ble han nummer 14.

## Referanser


## Kilder
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Sports Reference: Anatoly Zheglanov  (besøkt 17. april 2011)

## Eksterne lenker
*
Abelsborg

**Abelsborg** er en tidligere bygård og gjestgiveri ved Ila i Trondheim. Bygården lå på den nåværende eiendommen av Koefoedgeilan 9b.

Bygården tilhørte på slutten av 1600-tallet *Laurits Pedersen Brix* (1634–1699), som var kjøpmann og magistratspresident (borgermester) i byen. Fra 1688 drev *Cornelius Allervelt* et privilegert gjestgiveri i gården, som etter Allervelts død i 1697 ble drevet av hans enke *Alette Johannesdatter Franck*. Hun ble på sin side gift for tredje gang i 1721 med løytnant *Jacob Abel* (1680–1740), og en teori er at navnet på bygården stammer fra ham. Fra 1736 tilhørte bygården proprietær og mølleeier *Reinholdt Jensen Schive* (1694–1764), som blant annet eide større områder både i Ila-området og i Bymarka. Han lot oppføre blant annet Schivegården, og flyttet gjestgiveriet fra Abelsborg dit.

Arvingene etter Schive solgte bygården og andre eiendommer i Ila til den senere regimentsauditøren *Jacob Hielm*. Etter hans død fra 1780 ble dødsboet og flere eiendommer i Ila kjøpt opp av kanselliråd og sorenskriver Claus Koefoed (1742–1827). Koefoed lot oppføre en ny hovedbygning på eiendommen, og en annen teori er da at navnet på bygården ble oppkalt etter hans hustru *Abel Margrethe Coldevin*. Etter Koefoeds død overtok hans svigersønn og stiftsrevisor *Ole Schølberg* (1779–1841) eiendommen, som i 1833 solgte den videre til løytnant *Ole Hegge Knoph* (1805–1865). I løpet av 1840-årene kjøpte bordskriver *Lauritz Rolfsen* eiendommen, og i løpet av hans tid som eier ble en stor del av eiendommen bortfestet som byggetomter.

I 1874 kjøpte den katolske kirke Abelsborg, og i perioden 1881–1885 ble det drevet presteseminar her. På loftet i hovedbygningen var det innredet et kapell kalt *St. Eriks kapell*, som ble vigslet i 1875 og som fungerte som huskapell for St. Joseph-søstrene fra 1881. I perioden med det katolske kirkes eierskap ble området rundt Abelsborg urbanisert, noe som førte til at eiendommen ble enda mer oppstykket. Etter at den katolske kirke trakk seg ut som eiere i 1912 ble Abelsborg brukt som kontorbygning av Nobø Fabrikker i perioden 1918–1928. I 1950-årene ble Abelsborg kjøpt av Trondheim kommune og benyttet som leiegård, noe som førte til at bygningen forfalt til en så alvorlig grad at den ble revet i 1981.  

## Se også
* Abelsborg gate

## Litteratur
*

## Eksterne lenker
* Bilder etter oppslag på «Abelsborg 9» hos Flickr.com
Det kommer en dag

***Det kommer en dag*** var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.

*Det kommer en dag* lanserte sitt første nummer i januar 1941, og kom ut med 7 – 8 utgaver inntil august. Avisen ble stensilert, og opplaget er anslått til 500 eksemplarer.

Den ble laget av fire elever fra Vahl skole i Oslo: Per Andersen, Anders Guldvik, Ragnar Storm-Larsen og Finn Skedsmo. Lektor August Lange medvirket aktivt.

Avisen var en velredigert publikasjon, med programmatiske artikler, paroler, poesi og humor. Blant smånytt og notiser finner man for eksempel følgende:
:*«Kjenner De innskriften på Hitlers gravsteiner, (de er allerede lagd, og han må ha to fordi Ein-stein var jøde). "Dette er mitt absolutt siste territoriale krav i Europa".»*

Guldvik og Lange ble arrestert i juni 1941, og det siste nummeret av avisa kom i august. Det ble sendt ut under navnet «Fritt land», et navn som ble benyttet av en annen illegal avis. Storm-Larsen klarte å ta seg over til England, og kom tilbake etter krigen som flyger. Andersen ble tatt i januar 1942, og satt fengslet i Berlin. Han ble dømt til døden, men dommen ble ikke fullbyrdet.

## Falsk NS-utgave
For å bekjempe motstandsbevegelsen og den illegale pressa benyttet Gestapo og statspolitiet falske «illegale aviser». De ble laget for å skape forvirring og splid i motstanden, eller som rene provokasjoner for å nøste opp motstandsbevegelsen og de illegale avisene. Sensommeren 1941 sendte NS sitt propagandaapparat også ut en falsk utgave av *Det kommer en dag*.
  
## Referanser