A las barricadas

**«A las barricadas»** (spansk for «Til barrikadene») var en av de mest populære sangene for anarkistene under den spanske borgerkrigen 1936–1939. Melodien er fra den polske arbeidersangen «Warszawjanka» fra 1905, og den spanske teksten ble skrevet av Valeriano Orobón Fernández i 1936. 

«La Confederación», som det er referert til i siste vers, var den anarkosyndikalistiske fagorganisasjonen CNT («Den nasjonale arbeidskonføderasjon»), som på den tiden var den største fagorganisasjonen og den viktigste anarkistorganisasjonen i Spania. CNT var en viktig kraft i kampen mot general Francisco Francos fascistiske militærkupp mot den spanske republikken. Den er fortsatt den fremste hymnen for CNT og en av de mest kjente arbeidersanger i Spania gjennom alle tider.

## Historie
Melodien til «Las barricadas» basert på en populær polsk arbeidersang, «Warschawjanka» av Wacław Święcicki. I kjølvannet av demonstrasjonene i Warszawa den 2. mars 1885 ble sangen internasjonalt kjent som en kampsang for polisk uavhengighet mot den russiske okkupasjonen. I anarkistbevegelsen i Spania var det en artikkel i CNTs sentralorgan *Tierra y Libertad* som gjorde den kjent i 1933. Avisartikkelen hadde i tillegg til noter for blandet kor av Ángel Miret og en oversettelse og tilpassing av sangteksten til spansk av Valeriano Orobon Fernández som ble opphavet til en ny versjon. I henhold til artikkelen hadde en tysk anarkosyndikalist, Alfred Schulte, medlem av det tyske ungdomsforbundet SAJD, sunget sangen i badet under en reise til Spania. Orobon Fernández, kulturarbeider i CNT, hørte dette og tilpasset sangen med sin kone Hilde til situasjonen i Spania.

Under den spanske borgerkrigen ble «Las barricadas», som en erstatning for den tradisjonelle anarkisthymnen «Hijos del pueblo», snart meget populær og fikk generell akseptert anerkjennelse som anarkosyndikalistenes fremste kampsang. Den første innspilling ble gjort i 1936. Sangerne var det kjente katalanske koret Orfeó Català ledet av Francesc Pujols. Grunnet dens popularitet erklærte CNT den som fagforeningens offisielle hymne. Sangen ble så populær og kjent at den overlevde også årene under Francos diktatur. På hundreårsdagen for CNT i 2009 ble sangen innspilt av et blandet kor og orkester i Bilbao ledet av Luís Antonio Gamarra, sammen med den tradisjonelle hymnen «Hijos del pueblo».

## Tolkninger og tilpasninger
Som en historisk kampsang har «Las barricadas» spredt seg langt utenfor anarkistbevegelsen i Spania. Den ble spredt til ulike radikale bevegelser, i Tyskland til eksempelvis til *Das schwarz-rote Liederbüchlein*, («Den svart-røde sangbok») foruten også via ulike musikksamlinger med temaer fra den spanske borgerkrigen. 

Sangen ble tatt opp ikke bare i en historisk sammenheng som CNTs kampsang i den spanske filmen *[[Libertarias]]* i 1996, men også som selve tittelsporet. Sangen ble sunget av Ana Belén sammen med hennes ektemann Víctor Manuel i en bossa nova-utgave. Tilgjengelige innspillinger teller i dag over hundre. iTunes Music Store lister dusinvis av ulike musikere. Særlig for antifascistiske og for ulike alternative musikere og grupper av ulike avskygninger har sangen jevnlig blitt framført, eksempelvis det franske alternative, feministiske folkrockgruppa Les Amis d'ta femme, bestående av medlemmer fra Les Hurlements d'Léo. En versjon i moderne chanson-varieté-stil kommer fra den franske sangeren Christiane Courvoisier.

## Tekst

Det tredje verset blir av og til sunget med linjen «Alza la bandera revolucionaria, que del triunfo sin cesar nos lleva en pos» («Reis opp det revolusjonære flagget, som fører oss fram til ustanselig seier»).

## Musikere som har spilt inn sangen (utvalg)
* Ohnesorg
* Ana Belén
* Ades
* Dandelion Junk Queens
* Los Dolares
* Pascal Comelade
* Serge Utgé-Royo
* Los Muertos De Cristo
* Victor Manuel
* Asto Pituak
* Juventude Maldita (hardcore-gruppe fra Brasil)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Anarchismus: med MP3-filer av «A Las Barricadas»