open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Follese Fotballklubb

**Follese Fotballklubb** (stiftet 21. april 1929) er et tidligere idrettslag fra Follese på Askøy i Vestland. Klubben ble i 2021 fusjonert inn i Askøy Fotball.

## Historikk
Idrettslaget ble til etter at noen tenåringer tok initiativ til det i 1929. Banene de spilte på var myrer som etter hvert ble drenerte, og først i 1935 ble det spilt kamp på en godkjent fotballbane, da mot Voss.

Kvinnelaget rykket i 1991 opp til den nest øverste divisjonen, og i sin første sesong fikk de en hederlig tredjeplass i sin pulje. Follese forble et nesten-topplag i sin pulje ut nittitallet. I 1997 tapte Follese kampen om opprykkskvalifisering på målforskjell mot Kaupanger, og i 2000 vant Follese sin divisjon på bekostning av Sandviken. Follese møtte imidlertid et oppadgående Røa som slo dem 6-1 på Askøy. Det ble en beskjeden trøst at de slo det andre laget i gruppen, Haugar.

Blant herrelagets mest minneverdige meritter er seier over den engelske klubben Watford FC i en treningskamp.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Loiredalen

**Loiredalen** (fransk:*Val de Loire*) er et landskap langs de sentrale deler av elven Loire i Frankrike, som omfatter departementene Maine-et-Loire, Indre-et-Loire, Loir-et-Cher og Loiret i de historiske provinsene Anjou, Touraine og Orléanais.

Dette frodige distriktet (også kalt *Frankrikes hage*) er berømt for sin vinproduksjon (Loirevin), sine historiske byer (Angers, Saumur, Chinon, Tours, Amboise, Blois, Orléans, Montsoreau) og de mange slottene, blant annet Angers, Amboise, Blois, Montsoreau, Chambord og Chenonceau. I alt finnes det mer enn 300 slott i Loiredalen. De eldste slottene er befestede borger fra 900-tallet, men hovedtyngden er fra 1500- til 1700-tallet: renessansen og opplysningstiden.

Strekningen mellom Chalonnes-sur-Loire (vest for Angers) og Sully-sur-Loire (øst for Orléans) ble i 2000 oppført som verdensarvområde (UNESCO). Det tidligere verdensarvminnet *Chateau de Chambord* ble samtidig innlemmet i det nye verdensarvobjektet. 

## Slottene



Chateau Valencay 20050726.jpg|Château de Valencay
Chateau de Blois escalier monumental.jpg|Spiraltrappen i Chãteau de Blois
Chateau de Chenonceau 2008E.jpg|Château de Chenonceau
Château de Montsoreau(Maine-et-Loire).jpg|Château de Montsoreau


## Eksterne lenker
* 
* Loire Valley world heritage site
Geefwee Boedoe

**Geefwee Boedoe** er en amerikansk animatør og illustratør.

Boedoe ble uteksaminert fra California Institute of the Arts i 1988, og begynte å jobbe som illustratør for Walt Disney Animation Studios. Han jobbet senere med illustrasjoner og konseptdesign for Pixar, Industrial Light & Magic og DreamWorks.

I 2004 utga han barneboken *Arrowville*, som ble belønnet med en pris for beste illustrerte bok av National Cartoonists Society.

Bodoe brukte tre år på å produsere sin første animerte kortfilm, den seks minutter lange *Let's Pollute* (2010), som han ble nominert til en Oscar for beste animerte kortfilm for.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Faren

***Faren*** (svensk: *Fadren*) er en tragedie fra 1887 av August Strindberg.

Det sentrale temaet i Faren er kampen mellom kjønnene. Faren handler om en kvinne som driver sin ektemann inn i en usikkerhet, som slutter med grubling, forvirring og slaganfall. Det er kapteinen som er hennes mann, han har intellektuelle interesser, er overfølsom og har lett for å bruse opp. Fru Laura benytter hans labilitet til sin fordel.
Laura vil at faren skal tro at han er gal og hun talar om for ham at han ikke er far til hennes datter Bertha.

Dramaet er et av Strindbergs mest spilte, og har blitt oversatt til mange ulike språk.

## Eksterne lenker
* Fadren av Strindberg i Libris
* Les Fadrens oppsettingshistorie og tekst hos Dramawebben
Giving You Up

«**Giving You Up**» er en dansepop-sang fremført av den australske sangeren Kylie Minogue for hennes samlealbum *[[Ultimate Kylie]]* (2004). Den ble utgitt som albumets andre singel i mars 2005 til blandede kritikker. Det var også Minogues siste singel før hennes kamp mot brystkreft. Hennes neste utgivelse kom sent i 2007.

## Informasjon
«Giving You Up» ble skrevet og innspilt i løpet av sommeren 2004 i London av Minogue og Xenomania for hennes samlealbum *Ultimate Kylie*. Sangen ble utgitt den 28. mars 2005 i forskjellige formater over hele verden. I Australia ble singelen utgitt den 11. april 2005 og begrenset til 25&nbsp;000 eksemplarer.

Singlen nådde nummer seks på UK Singles Chart den 4. april 2005, og forble på hitlisten i åtte uker. Sangen nådde nummer tjue i Irland og nummer 27 i Tyskland. «Giving You Up» ble også i stor grad vellykket andre steder, nådde førsteplass i Portugal og Topp 20 i Danmark, Finland, Hellas, Spania og Ukraina.

## Formater og sporliste
;Europeisk CD 1
#«Giving You Up» – 3:31
#«Made of Glass» – 3:12

;Europeisk CD 2
#«Giving You Up» – 3:31
#«Giving You Up» (Riton Re-Rub Dub) – 6:31
#«Giving You Up» (Alter Ego Remix) – 6:32
#«Giving You Up» (Video)

;Tysk CD
#«Giving You Up» – 3:31
#«Your Disco Needs You» (Almighty Mix Edit) – 3:29
#«Your Disco Needs You» (Video)

;Australsk CD
#«Giving You Up» – 3:31
#«Made of Glass» – 3:12
#«Giving You Up» (Riton Re-Rub Vox) – 6:31
#«Giving You Up» (Alter Ego Dub) – 6:32
#«Giving You Up» (Video)

## Topplisten

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Giving You Up'' på Allmusic
Andrew Ruhemann

**Andrew Ruhemann** er en regissør og filmprodusent.

Ruhemann startet Passion Pictures sammen med Alan Dewhurst i 1987, og drev firmaet sammen frem til 1998, da Ruhemann tok over det fulle lederansvaret.

Ruhemann regisserte den animerte kortfilmen *The Lost Thing* sammen med *[[Shaun Tan]]* (2010), basert på Tans bok av samme navn. For denne filmen vant han Oscar for beste animerte kortfilm.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Shinya Miyamoto

**Shinya Miyamoto** (født 5. november 1970) er en japansk baseballspiller som deltok i De olympiske leker i 2004 i Athen.

Miyamoto vant en olympisk bronsemedalje i baseball under Sommer-OL 2004 i Athen. Han var med på det japanske laget som kom på tredjeplass i turneringen bak Cuba og Australia. Japan tapte semifinalen til Australia 1–12, men vant bronsefinalen mot Canada med resultatet 11–2.

## OL-medaljer
*  2004  Athen -  Bronse i baseball  Japan

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Einar Schibbye

**Einar Schibbye** (1900–1959) var en norsk kringkastingsmann og kriminalforfatter.  

Utga i 1920-årene under pseudonymet Ivan Kanonikoff flere kriminalromaner som parodierte Øvre Richter Frichs bøker om Jonas Fjeld. 

Schibbye ble ansatt som programsekretær i NRK i 1933. Historiker Hans Fredrik Dahl omtalte ham som én av institusjonens mest skapende hoder i boka *“Dette er London”. NRK i krig 1940–1945* (1978).

Schibbye ble først og fremst kjent som «onkel Einar» i Barnetimen. Historiene om onkel Einar, Oscar og Spisskammeret, eller møtene mellom onkel Einar, Kallemann, Amandus og tante Amalie (de siste figurene var blitt skapt i samarbeid med Sverres Erichsen i Schibbyes NRK-periode i Bergen) ble institusjoner i radioen før den andre verdenskrig.

Schibbyes fantasi tok med barna ut på eventyr med de mest utrolige plot, gjerne med et visst teknologisk preg. Med sin personlige ledelse, faste innslag og tallrike ukonvensjonelle sett å aktivisere lytterne på, gjorde Schibbye barnetimen til en forløper for magasinprogrammene i 1960-årene. I 1938 sto han for aprilspøken *Papegøyeutstilling* på NRK radio. NRKs reklamefilm *Fra mikrofon til høyttaler* ble innspilt høsten 1940 etter et manuskript av Schibbye. Erik Lund var regissør/fotograf.

Under den andre verdenskrig ble han medlem av Nasjonal Samling og ble i 1942 utnevnt til direktør for Oslo kommunale kinematografer.

Schibbye ble under landssvikoppgjøret dømt til 3,5 års tvangsarbeid og rettighetstap. Han anket dommen, men dette avviste Høyesteretts kjæremålsutvalg. De fjernet imidlertid et krav om inndragning på 50 000 kr.

Etter krigen var han i flere år ikke ønsket i kringkastingen på grunn av sitt virke under krigen. Ut på 1950-tallet slapp han til med radiohørespill. Han var blant de utelukkede forfatterne etter freden i 1945, Han medvirket også på de populære barneplatene med Doffen (spilt av Einar Sissener), utgitt av Norsk Grammofonkompani A/S.

## Bibliografi (i utvalg)
* 1925: *Alkoholens melodi. Storforbryderroman* (under pseudonymet Ivan Kanonikoff)
* 1927: *Paa bunden av Skagerak* ( under pseudonymet Ivan Kanonikoff)
* 1949: *Hvem kysset Victoria?* (kriminalroman)
* 1948: *Den siste natt* (under pseudonymet Sander Sim)
* 1946: *Lugar nr 36* (kriminalroman, under pseudonymet Sander Sim)
* 1938: *Onkel Einar og Spisskammeret og Truls (barnebok)
* [[1937]]: *Onkel Einar og Oscar i studio* (barnebok) 
* [[1934]]: *Kallemann og Amandus* (barnebok)

== Krimhørespill ==
* [[1954]]: *Mord for åpen mikrofon* (Seks deler)
* [[1958]]: *Jeg vil vite hvem jeg er* (Seks deler)
* [[1959]]: *Rødt mysterium* (Seks deler) Første gang sendt på NRK: 1959

== Andre hørespill ==
* 1956: *Victoria'' (av Knut Hamsun. Dramatisert av sønnen Tore Hamsun i samarbeid med Schibbye)

## Diskografi (i utvalg)

## Referanser
Bastien Dubois

**Bastien Dubois** (født 8. september 1983) er en fransk illustratør og regissør.

Dubois skrev og regisserte *Madagascar, carnet de voyage* (2010), som ble nominert til Oscar for beste animerte kortfilm.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sotefjorden

**Sotefjorden** (eller kortformen Soten) er et kystområde i Bohuslän, vest for Hållö og sør for Väderöarna og Fjällbacka skjærgård og nord for Smögen. 

Sjøområdet inngår i Norra Bohusläns kystfarvann. I Sotefjorden finner en blant annet øygruppen Soteskären.

Soten er nevnt i sangen Balladen om briggen «Blue Bird» av Hull.   

En indre led ble dannet ved åpningen av Sotekanalen

## Referanser
L’Illusionniste

***L'Illusionniste*** (engelsk tittel: *The Illusionist*) er en fransk-britisk animert dramakomedie fra 2010 regissert av Sylvain Chomet. Filmen er baser på et manus skrevet av den franske mime-artisten, regissøren og skuespilleren Jacques Tati fra 1956. Filmen handler om en illusjonist som besøker en avsidesliggende landsby, og overbeviser en jente i byen at han virkelig utfører magi.

Filmen ble produsert i Chomets Django Films i Edinburgh i Skottland. Studioet ble opprettet spesielt for denne filmen.

Filmen ble godt mottatt av anmelderne, men ble en kommersiell fiasko.

Den ble nominert til Oscar for beste animasjonsfilm.

Filmen er ikke utgitt i Norge.

## Handling
I 1959 pakker en illusjonist som er uten fast arbeid, alle sine eiendeler, inkludert en kanin - og flytter til London. Han har ingen mulighet til å konkurrere med annen moderne underholdning, for eksempel rock and roll, og opptrer heller ved mindre sammenkomster ved for eksempel barer, kafeer og ulike sammenkomster. Han tar imot en invitasjon fra en beruset fest-arrangør for å besøke en avsidesliggende skotsk øy, hvor han skal underholde lokalbefolkningen. 

Når illusjonisten overnatter i et rom over puben, møter han snart en ung kvinne, Alice, som er interessert i hans illusjoner - inkludert en gave med røde sko. Alice tror at artisten har ekte magiske krefter, og følger med ham til Edinburgh - hvor han opptrer ved et lite, beskjedent teater. De deler et rom ved et nedslitt gjestehus. Illusjonisten sover på en sofa, og kvinnen holder seg opptatt av å rengjøre og lage mat som hun deler med de andre naboene. Men illusjonisten får stadig dårligere lønn, og bruker mye penger på forskjellige gaver til Alice. Dette får ham til å pantsette magiske drakter, og i all hemmelighet påta seg nedverdigende jobber. Men Alice tiltrekker seg etter hvert kjærligheten til en kjekk ung mann.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Nederland under Sommer-OL 2008

**Nederland under Sommer-OL 2008**. 237 sportsutøvere fra Nederland deltok i 20 grener under sommer-OL 2008 i Beijing. Nederland kom på 12.-plass med sju gull-, fem sølv- og fire bronsemedaljer. Landhockeyspilleren Jeroen Delmee var landets flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Sigurd Berggren

**Sigurd «Sigge» Berggren** (født 21. mai 1911 i Malmö, død 15. oktober 1968 i Fosie) var en svensk skulptør.

## Referanser
Storbritannia under Sommer-OL 2008

**Storbritannia i Sommer-OL 2008**. 311 sportsutøvere, 166 menn og 143 kvinner fra Storbritannia deltok i 24 grener i Sommer-OL 2008 i Beijing. På medaljestatistikken ble Storbritannia fjerde beste nasjon med 19 gull-, 13 sølv- og 15 bronsemedaljer. Dette var en av de beste prestasjonene til landet i sommerolympisk sammenheng. Svømmeren Mark Foster var landets flaggbærer under åpningsseremonien. 
 
## Medaljer

## Medaljevinnerne
Iván Grünewald

**Ivàn Grünewald** (1911–1996) var en svensk kunstner. Han malte stilleben og landskap i olje og akvarell. 

Han var sønn av Isaac Grünewald og Sigrid Hjertén. Etter avbrutte studier til konsertpianist i Paris ble Ivàn Grünewald tatt opp som aspirant ved Kunstakademiet i 1930. Etter to år som aspirant fikk han elevstatus i 1933 (faren Isaac Grünewald var da professor). Ivàn var gift to ganger: med Britta Palme fra midten av 1930-tallet til begynnelsen av 1940-tallet, og med kunstnerinnen Maud Comstedt fra juni 1946. Han hadde tre barn.

## Referanser
Tyskland under Sommer-OL 2008

**Tyskland under Sommer-OL 2008**. 463 sportsutøvere fra Tyskland deltok i tjueseks sporter under Sommer-OL 2008 i Beijing. De ble femte beste nasjon med seksten gull-, ti sølv og femten bronsemedaljer. Basketballspilleren Dirk Nowitzki var landets flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljer

## Medaljevinnerne
I en bedre verden

***I en bedre verden*** (originaltittel: *Hævnen*) er en dansk dramafilm fra  regissert av Susanne Bier. Hovedrollene spilles av Mikael Persbrandt, Trine Dyrholm og Ulrich Thomsen.

## Handling
Filmen handler om Anton, en svensk lege som pendler mellom hjemmet i en idyllisk småby i Danmark og jobben i en flyktningleir i Sudan i Afrika. Begge steder møter han og familien konflikter som fører til vanskelige valg mellom hevn og tilgivelse. Anton og kona Marianne, som har to sønner, er separert og strever med en mulig skilsmisse. Den eldste sønnen, tolvårige Elias blir mobbet på skolen, men forsvart av Christian, en klassekamerat som nylig har flyttet fra London med faren Claus. Christians mor er nettopp død av kreft, og gutten sliter med tapet av henne. 

Christian og Elias knytter sterke bånd til hverandre, men da Christian trekker Elias med seg i alvorlige hevnplaner med potensielt tragiske følger, blir vennskapet satt på prøve og liv satt i fare. Til sist er det foreldrene som hjelper guttene å takle kompliserte følelser, psykisk smerte og medfølelse.

## Priser og nominasjoner
Filmen vant både Golden Globe og Oscar for beste fremmedspråklige film.

## Skuespillere
* Mikael Persbrandt som Anton
* Trine Dyrholm som Marianne
* Ulrich Thomsen som Claus
* Kim Bodnia som Lars
* William Jøhnk Nielsen som Christian
* Wil Johnson som en doktor
* Markus Rygaard som Elias

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Romania under Sommer-OL 2008

**Romania under Sommer-OL 2008**. 102 sportsutøvere fra Romania deltok i seksten sporter under Sommer-OL 2008 i Beijing. Romania kom på syttendeplass med fire gull-, en sølv- og tre bronsemedaljer. Håndballspilleren Valeria Beșe var landets flaggbærer under åpningsseremonien.

## Medaljer

## Medaljevinnerne
Nawals hemmelighet – Incendies

***Nawals hemmelighet – Incendies*** er en kanadisk dramafilm fra 2010, regissert av Denis Villeneuve. Filmen er basert på teaterstykket *Scorched*, skrevet av Wajdi Mouawad.

Filmen ble nominert til Oscar for beste fremmedspråklige film.

## Handling
Etter at moren Nawal, en arabisk innvandrer i Canada, dør møtes Jeanne og tvilling-broren Simon med en kanadisk notarius Jean Lebel, morens arbeidsgiver og venn av familien. Nawals testament krever at Jeanne og Simon sporer opp deres mystiske bror, hvis eksistens de tidligere ikke var klar over - samt faren deres, som de trodde var død. Jeanne godtar, men Simon er motvillig til å bli med på dette. En rekke tilbakeblikk avslører at Nawal kom fra en arabisk familie i et ikke-navngitt land i Midtøsten, og at hun ble forelsket i Wahab, noe som resulterte i en graviditet. Familien hennes myrder kjæresten sin hennes, og dreper nesten Nawal som æresdrap, men bestemoren sparer livet hennes. Bestemoren tatoverer deretter baksiden av babyens hæl, og sender Nawals nyfødte barn på barnehjem.

Når Nawal studerer ved et universitet, bryter det ut en borgerkrig og krigsforbrytelser. Barnehjemmet som sønnen bor ved i Kfar Khout blir ødelagt av en muslimsk militant, Chamseddine, som gjør ham om til en barnesoldat. Nawal blir fengslet i Kfar Ryat, og voldtatt av torturist Abou Tareq - og hun føder tvillingene Jeanne og Simon. Etter å ha reist til morens hjemland, avdekker Jeanne gradvis denne fortiden, og overtaler Simon til å reise sammen med henne. De oppdager at broren deres heter Nihad, og de sporer opp Chamseddine.

Simon møter ham personlig, og det blir avslørt at Nihad ble tatt til fange, opplært som torturist, og deretter sendt til Kfar Ryat, hvor han tok navnet Abou Tareq - noe som gjorde ham til både halv-bror og biologisk far for Jeanne og Simon. I likhet med Nawal fikk også Nihad et nytt liv i Canada etter krigen. Ved en tilfeldighet møtte Nawal ham i Canada, fikk øye på tatoveringen hans, og kjente ham igjen. Sjokket over å oppdage sannheten, fikk Nawal til å lide et hjerneslag som førte til at hun døde.

## Skuespillere
* Lubna Azabal som Nawal Marwan
* Mélissa Désormeaux-Poulin som Jeanne Marwan
* Maxim Gaudette som Simon Marwan
* Rémy Girard som Jean Lebel
* Abdelghafour Elaaziz som Abou Talek / Nihad Harmanni
* Allen Altman som Notary Maddad
* Mohamed Majd som Chamseddine
* Nabil Sawalha som Fahim
* Baya Belal som Maika
* Bader Alami som Nicolas
* Karim Babin som Chamseddines vakt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Per Schwab

**Per Eigil Schwab** (født 17. august 1911 på Ornö, død 2. august 1970 i Kragerø) var en svensknorsk kunstner og teatersjef. Han var sønn av kunstnerne Eigil Schwab og Anna Schwab. Han var gift med 1. Astrid (barnløst); 2. Thora Christensen og far til Per Eigil og Tine.
Schwab studerte maleri ved Konstakademien blant annet under Isaac Grünewald og Birger Simonsson. Han studerte også utenfor Sverige. Schwab ble ansatt som teaterdekoratør ved Den Nationale Scene i Bergen i 1934 og fra 1952 til 1961 teatersjef. Deretter og fram til sin død var han scenograf ved Nationaltheatret i Oslo.

Schwab var også med på å realisere Festspillene i Bergen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
John O’Hart

**John O'Hart** (født 1824, død 1902) var en irsk slektsforsker og forfatter. Han var utdannet fra Queen's University Belfast. Han er mest kjent for verkene *Irish pedigrees; or, The origin and stem of the Irish nation*, først utgitt i 1876 og siden i flere utgaver, og *The Irish and Anglo-Irish landed gentry*, først utgitt i 1884 og nyutgitt i 1969.

O'Hart var en irsk nasjonalist.

## Referanser
Jens Eian

**Jens Paasche Antonsen Eian** (1890–1959) var en norsk jurist og politiker (H).

Han var sønn av Anton Edvard Hansen Eian og Anna Otelie Lyng Paasche på Hongsand i Roan. Faren, broren og senere nevøen var lensmenn i Bjørnør. Morfaren Jens Peter Wang Paasche drev handel og fiskebåtrederi på Kiran i Roan. Jens Eian giftet seg i 1929 med Anna Moberg fra Inderøy.

Jens Eian tok juridisk embedseksamen i 1923 og ble dommerfullmektig hos byfogden i Kristiansund, senere sakførerfullmektig i samme by.

I 1928 ble Eian fullmektig ved Nord-Trøndelag fylkesmannsembete i Steinkjer. Han var konstituert fylkesmann 1933–1935, så lenge Håkon Five var statsråd. Eian var sekretær for fylkesskattestyret og formann i administrasjonsstyret da Egge kommune ble satt under statlig administrasjon sist i 1930-årene.

Eian var sorenskriver ved Fosen sorenskriverembete på Ørland 1939–1947, sorenskriver ved Strinda og Selbu sorenskriverembete i Trondheim 1947–1952 og tilbake som sorenskriver på Fosen fra 1952 til han døde i 1959.

Ved siden av sin karriere i embetsverket var Eian politisk aktiv for Høyre. Han var medlem av Steinkjer bystyre 1938–1939 og formann i fylkesstyret i Nord-Trøndelag Høyre 1938–1940. Ved stortingsvalget i 1945 var han Høyres 2. kandidat, etter Sverre Klingenberg, i Sør-Trøndelags landdistrikter.

## Referanser
Dogtooth

***Dogtooth*** (originaltittel: *Κυνόδοντας*, *Kynodontas*) er en gresk dramafilm fra 2009, regissert av Yorgos Lanthimos.

Filmen har vunnet flere priser, og ble nominert til Oscar for beste fremmedspråklige film.

## Handling
Filmen handler om en familie bestående av mor, far, en sønn og to døtre, der foreldrene skjermer barna fra omverdenen. Barna blir lært opp til å tro at det er naturlig at de ikke får gå utenfor gjerdene på eiendommen de bor på før de har mistet en hjørnetann.

## Skuespillere
* Christos Stergioglou som faren
* Michelle Valley som moren
* Aggeliki Papoulia som den eldste datteren
* Mary Tsoni som den yngste datteren
* Christos Passalis som sønnen
* Anna Kalaitzidou som Christina

## Eksterne lenker
*
Hors-la-loi

***Hors-la-loi*** er en dramafilm fra 2010 regissert av Rachid Bouchareb, og med Jamel Debbouze, Roschdy Zem og Sami Bouajila i hovedrollene. Filmen følger tre algeriske brødre i Frankrike mellom 1945 og 1962, med Algeriekrigen som bakteppe.

Filmen er en frittstående oppfølger til *[[Indigènes]]* (2006), også regissert av Bouchareb.

Filmen lagde kontroverser i Frankrike med sin tolkning av Sétif-massakren.

*Hors-la-loi* ble nominert til Oscar for beste fremmedspråklige film

## Skuespillere
* Jamel Debbouze som Saïd.
* Roschdy Zem som Messaoud.
* Sami Bouajila som Abdelkader.
* Chafia Boudraa som moren.
* Bernard Blancan som oberst Faivre.
* Sabrina Seyvecou som Hélène
* Assaad Bouab som Ali
* Thibault de Montalembert som Morvan.
* Samir Guesmi som Otmani.
* Jean-Pierre Lorit som Picot
* Ahmed Benaissa som faren.
* Larbi Zekkal som en sjef.
* Damien Bonnard som en Cabareta-ansatt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Steve Jordan (musiker)

**Stephen «Steve» Jordan** (født 14. januar 1957 i New York City i New York) er en amerikansk multiinstrumentalist, komponist, plateprodusent og Grammy Award-vinnende musiker.

Jordan er best kjent som trommeslager. Han spiller også sammen med sin kone Meegan Voss i bandet The Verbs. Jordan er også kjent fra TV som trommeslager i Late Night with David Lettermans husband The World's Most Dangerous Band, der han var med fra starten i 1982 til 1986 og fra Saturday Night Live Band. Han har spilt i en rekke musikkgrupper og tilbrakt en betydelig del av sin karriere ved å spille for andre musikere og ved plateinnspillinger. Han har vært medlem, låtskriver og medprodusent av sammensetningen Keith Richards & The X-pensive Winos og siden 2005 spilt i det amerikanske blues-rockbandet The John Mayer Trio. Han har også turnert i Eric Claptons gruppe.

Jordan spilte, sammen med kollega Anton Fig, Rolling Stones' album fra 1986 *Dirty Work* da Charlie Watts' deltagelse fortsatt var avventende grunnet hans narkotikaproblem på midten av 1980-tallet. I kjølvannet av dette samarbeidet leide Keith Richards ham til å spille på Aretha Franklins utgave av «Jumpin' Jack Flash» for en film med samme navn. Han har spilt inn plater med musikere som Don Henley, John Mellencamp, Andres Calamaro, Cat Stevens, Bob Dylan, Sonny Rollins, BB King, Stevie Nicks, Sheryl Crow, Neil Young, Jon Spencer Blues Explosion, Kelly Clarkson, og mange flere. Han deltok blant annet på James Taylors konsert-DVD fra 1998, *Live at the Beacon Theatre*.

Han tok eksamen ved Fiorello H. LaGuardia High School of Music & Art and Performing Arts hvor han siden har utgitt et instruksjonsprogram for trommeslagere kalt for «The Groove is Here».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* The John Mayor Trios nettsted 
* «Steve Jordan med nytt sett», Trommer.no
* Steve Jordan hos Drummerworld.com
Nina Håkonsen

**Nina Håkonsen Liljebäck** (født 6. oktober 1975 som Nina Håkonsen) er en norsk tidligere fotballspiller, som spilte for Lørenskog, Røa og Eik-Tønsberg. 

Håkonsen begynte på Lørenskog, og var med på å få laget opp til den avdelingsinndelte nest øverste divisjonen. Da Lørenskog rykket ned som følge av at 1. divisjons avdelinger ble slått sammen, begynte Håkonsen på Røa. På tross av at Håkonsen bare scoret tre mål på en sesong for klubben, har Håkonsen en viktig plass i Røas historie. Hennes første mål var i cupkamp mot Skeid, men hennes to siste kom i Røas siste seriekamp. Røa måtte vinne kampen for å berge plassen, men de lå under med 0-1 med 20 minutter igjen. Håkonsen scoret utligningsmålet etter 71 minutter og vinnermålet etter 85 minutter, og sikret dermed Røa fortsatt spill i Toppserien.

Da sesongen var over flyttet Håkonsen til Tønsberg i jobbøyemed, og begynte på Eik Tønsberg. Etter fire år i klubben ble Håkonsen Liljebäck belønnet med Tønsberg Blads krus for sin innsats, og valgte samtidig å legge opp.

## Referanser

Profil på Alt om fotball
Erik Kollerud

**Erik Kollerud** (født 29. januar 1967) er en norsk fagforeningsleder fra Nedre Eiker. Han ble valgt til 2. nestleder i YS-forbundet Delta i 2004, 1. nestleder i 2008, og var fra 2012 til 2018 forbundsleder. 31. oktober 2018 ble han valgt til leder i Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund (YS)  etter Jorunn Berland 

## Referanser
Sygnafylke

**Sygnafylke** (Norrønt: *Sygnafylkí*), var ett av de historiske fylkene i Norge, som inngikk i Gulatingslag. Sygnafylke tilsvarer i hovedtrekk regionen Sogn i dagens Vestland fylke, det vil si bygdene og fjordstrøkene rundt Sognefjorden. Folket som bodde der ble kalt for *[[sygner|sygnir]]* (nå kalt sogninger).

Det var vanlig i middelalderen å inndele fylkene i halvfylker, i dette tilfellet *Nyrđri hlutr* (Indre Sogn) og *Syđri hlutr* (Ytre Sogn), som danner opphavet til de senere fogderier. Sogn fogderi ble opprettet i 1530 og delt i to i 1630, ett for Indre Sogn og ett for Ytre.

Sygnafylke kom under Bergenhus hovedlen og senere Bergenhus stiftamt. Da stiftamtet ble delt i 1763 ble det gamle Sygnafylke en del av Nordre Bergenhus amt, sammen med det gamle Firdafylke. Amtet fikk navnet Sogn og Fjordane fylke i 1919.

## Skipreider
Sygnafylke var inndelt i 16 skipreider:
*Syđri hlutr (Ytre Sogn)*:
* Lámvika
* Kleifvalla
* Hvamseyjar
* Víkr
* Þjúga
* Sýrstrandar
*Nyrđri hlutr (Indre Sogn)*:
* Nóra
* Sóknadal
* Aurland
* Sólvarna
* Marheimsfjöru
* Lustrar
* Jóstrudal
* Árdal
* Læradal
* Borgundar

## Referanser


## Litteratur
*Krag, Claus: *Vikingtid og rikssamling*. Aschehougs Norgeshistorie, Aschehoug, Oslo 2008
Lila Downs

**Lila Downs** (født **Anna Lila Downs Sánchez** 19. september 1968 i Tlaxiaco i Oaxaca i Mexico) er en meksikansk singer/songwriter innen sjangrene spansk-språklig world music og latinamerikansk folkemusikk. Downs startet med musikk i svært ung alder. Hun ble berømt i Latin-Amerika med albumet *La Sandunga*. Det neste albumet, *Tree of Life*, gjorde henne verdensberømt. Hun har vunnet Grammy Award samt Latin Grammy Award én gang. Lila ses på som et ikon innen folkemusikksjangeren, og synger i mange forskjellige musikkstiler.

## Albumer
* 1999 – *La Sandunga*
* 2000 – *Tree of Life*
* 2001 – *Border* 
* 2004 – *One Blood*
* 2006 – *La Cantina*
* 2007 – *Lotería Cantada* (DVD)
* 2008 – *The Very Best Of Lila Downs* (CD + DVD)
* 2009 – *Ojo de Culebra* («Shake Away»)
* 2010 – *Lila Downs y La Misteriosa «En París Live à Fip»*
* 2010 – *Chacala*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Mimi Sverdrup Lunden

**Maria «Mimi» Sverdrup Lunden** (1894–1955) var en norsk pedagog, forfatter, oversetter, mest kjent som fredsforkjemper og ivrig i kvinnesaken.

## Biografi
Hun flyttet med familien til Kristiania i 1908 der hun i 1912 tok examen artium og adjunkteksamen i 1918. For å avhjelpe arbeidsledigheten ble hun ble avskjediget fra sitt virke som lærerinne på Kongsberg der hun bodde med mannen Tallak Lunden som døde i 1930. Så for hun til Kristiania og var lærerinne ved  Vestheim skole og Hegdehaugen videregående skole for blant andre likestillingsombud Eva Kolstad som mintes frøken Sverdrup:
:*&laquo;innprentet sine kvinnelige elever at piker måtte lære seg å sitte med hendene i fanget uten å gjøre noe. Ikke sy eller strikke når dere får litt ledig tid -  tenk.&raquo; 
I hovedstaden  ferdigstilte hun også en  [[cand.philol.]] ved [[Det Kongelige Frederiks Universitet]] i 1931. Som aktiv motstander av [[fascismen]] ledet hun [[Asylrettens venner]] og promoterte [[Carl von Ossietzky]]s kandidatur til [[Nobelprisen]] 1935. 
Etter å ha sittet to ganger i [[Oslo kretsfengsel]] under [[den andre verdenskrig]] for å ha hjulpet [[flyktninger]], 
var hun mot [[atombombe]]n og medlemskap i [[NATO]].
Hennes to bøker *De frigjorte hender* skisserer omlegging fra naturalbasert husholdsøkonomi til det industrialiserte samfunnet, mens *Den Lange Arbeidsdagen''
tar opp den lange kamp for bedre kår i kvinneyrkene, retten til å beholde yrker for gifte kvinner, litt om husmorskoler og abort.

Hennes far var prest og professor Edvard Sverdrup (1861–1923) og hun var  niese til politikeren Jakob Liv Rosted Sverdrup.  Mimis bror var general Leif Sverdrup (1898–1976) og hennes halvbror Harald Ulrik Sverdrup (1888–1957) ble oseanograf. Hennes søskenbarn var blant andre forlagsdirektør Harald Grieg (1894–1972) og forfatter Nordahl Grieg (1902–43). Hun var mor til professor i slaviske språk, Siri Sverdrup Lunden (1920–2003) og Turi Sverdrup Berg (1923-2017), rektor ved Barnevernskolen i Bergen. 

## Verv og utmerkelser
* Nansenfondets belønning for avhandling om Husmannsvesenet
* Styremedlem i Norsk Kvinnesaksforenings fra 1937.
* Kvinnenes Demokratiske Verdensforbund (senere Norsk Kvinneforbund), leder for den nystartede norske avdeling 1948

## Utgivelser
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Oversettelser
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
## Referanser
Kepler-11

**Kepler-11** er en sol-lignende stjerne med et bekreftet system på minimum seks eksoplaneter med korte omløpstider. Funnet av Kepler-11 ble offentliggjort 2. februar . Stjernen ligger i retning av stjernebildet Svanen i en avstand rundt  lysår. Den ble oppdaget av romteleskopet Kepler, som skal lete etter planeter som ligner vår egen jord, med særlig fokus på de som ligger i den levelige sonen til moderstjernen. Alle seks planetene passerer stjernens skive sett fra jordens perspektiv, og det gjør det mulig å direkte måle planetenes perioder og diameter ut ifra mørklegginen av stjernen. Kepler-11 er det første funnede systemet med eksoplaneter som inneholder mer enn tre planeter i bane rundt sin stjerne. Det er også det mest kompakte kjente systemet. Planetene er navngitt alfabetisk, og starer med den innerste: *b*, *c*, *d*, *e*, *f*, og *g*.

## Planeter
Den lave tettheten estimert for planetene *b*&ndash;*f* antyder at ingen av dem har en jord-lignende sammensetning; en betydelig atmosfære av hydrogen df idikert for planetene *d*, *e* og kanskje *f*, mens *b* og *c* sannsynligvis inneholder betydelige mengder av is og/eller H/He.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisiell kunngjøring 
* YouTube: Animasjon av planetsystemet Kepler-11
Cecilie Melli

**Cecilie Bratsberg Melli** (født 30. november 1973) er en norsk klesdesigner og smykkedesigner, mest kjent for brudekjoler i chiffon og noen feminine øredobber.

Etter å ha flyttet til Oslo som nittenåring, begynte Melli å studere ved Esmod, en fransk sømskole som hadde åpnet i Oslo.. Hun var da gift med den italiensk-norske forfatteren Aleksander Melli (født 1971), og de relokerte til Paris for videre studier innen faget.  Tilbake i Oslo gikk det i oppdrag for IKEA, Lene V og diverse brudesalonger. I 2001 startet hun sitt eget merke og laget Prêt-à-porter, altså moteklær sydd etter standardmål (ikke individuelt tilpasset).  Melli åpnet sin første kjolesalong i 2004, som i 2010 ble komplementert med en tilbehørsbutikk og eget systudio i Nedre Slottsgate i Oslo. 

I 2008 ble Cecilie Melli tildelt prisen for Beste Designer av Costume Awards. Hun var også en av tre nominerte til Årets Damebedrift i 2010.  Blant de som inntil april 2007 hadde kledt seg i klærne til Cecilie Melli var skuespilleren Pia Tjelta, dyreverneren Shabana Rehman, skuespilleren Petronella Barker, TV-verinnen Solveig Kloppen, sangerinnen Margaret Berger, kronprinsessen Mette-Marit og musikeren Marian Aas Hansen. På tur tilbake fra Cannes i 2012 lyktes hun å lure tolv kjoler på amerikaneren Paris Hilton. Før det hadde hun aldri vært vist på Oslo Fashion Week.

I oktober 2012 ble det kjent at brudekjolen hennes ble auksjonert bort av Jay Leno og skuespilleren George Clooney.  Høsten 2014 var hun på lag med Synnøve Mo fra Bodø i  «KulturQuiz» under ledelse av Siss Vik, men rakk bare til semifinalen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www.ceciliemelli.com/
Scotiahavet

**Scotiahavet** er et randhav til Sørishavet som ligger nord for Antarktishalvøya. Det ble navngitt i 1932 etter ekspedisjonsskipet «Scotia» som ble benyttet på Scotia-ekspedisjonen (1902–04) i dette området. Scotiahavet avgrenses i nord av Ildlandet og Falklandsøyene, i vest av Drakestredet, i øst av øygruppene Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene og i sør av Sør-Orknøyene og Antarktishalvøya. Deler av området utgjør Scotiaplaten, og deler ligger over Sør-Amerikas kontinentalsokkel. Havet dekker et areal på cirka 900&nbsp;000&nbsp;km² med en gjennomsnittsdybde på cirka 4&nbsp;500 m og største dyp på cirka 5&nbsp;840 m.

I 1916 gjennomførte den britiske polarforskeren Ernest Shackleton sammen med fire andre ekspedisjonsmedlemmer en reise over Scotiahavet etter at deres fartøy «Endurance» hadde blitt knust i isen. Mannskapet brukte to uker på å krysse Scotiahavet fra Elefantøya til Sør-Georgia i den åpne livbåten «James Caird». 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om området The Encyclopedia of Earth
* Kart over Scotiahavet
Actor Awards

**The Actor Awards presented by SAG-AFTRA**, tidligere **Screen Actors Guild Award**, er en gruppe amerikanske film- og TV-priser. Det er skuespillernes fagforening SAG-AFTRA som deler ut prisene.

Statuetten som blir delt ut kalles «skuespilleren»; den viser en naken mann som holder opp de tradisjonelle symbolene for komedie og tragedie. Den er ca 40 cm høy og støpt i bronse.

Siden prisen ble opprettet i 1995 har den vært en av de viktigste hendelsene i Hollywood. Nominasjoner til prisene kommer fra 4200 tilfeldig utvalgte medlemmer av foreningen. Alle med fullt medlemskap (120.000 medlemmer per 2007) kan stemme på kandidatene. I flere år har prisutdelingen blitt sendt på den amerikanske TV-stasjonen TNT, men sendes nå på TBS. 

## Utdelinger
* Den 21. SAG-utdelingen for året 2014
* Den 22. SAG-utdelingen for året 2015
* Den 23. SAG-utdelingen for året 2016

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Mohamed Bouazizi

**Tāriq‎ aṭ-Ṭayyib Muḥammad al-Būʿazīzī** (arabisk: ; født 29. mars 1984 i Sidi Bouzid, Tunisia, død 4. januar 2011 i Ben Arous, Tunisia), vanligvis kjent som **Mohamed Bouazizi**, var en tunisisk gateselger. Han ble kjent da han tente på seg selv 17. desember 2010, en hendelse som ble starten på opprøret i Tunisia i 2010–2011. 

17. desember ble grønnsaksvognen al-Būʿazīzī brukte konfiskert av en politikvinne i byen Sidi Bouzid. Han prøvde å betale henne 10 dinarer (cirka 40 kroner) for å få den igjen, noe hun ikke godtok. I stedet skal hun ha slått al-Būʿazīzī og spyttet på ham. Etter et mislykket forsøk på å prate med de lokale styresmaktene, valgte al-Būʿazīzī å tenne på seg selv. Han overlevde, men hadde brannskader over store deler av kroppen. Selvpåtenningen førte umiddelbart til demonstrasjoner og opptøyer i Sidi Bouzid. I et forsøk på å dempe protestene besøkte Tunisias president Zine El Abidine Ben Ali  al-Būʿazīzī på sykehuset 28. desember, uten at det ble roligere. Muḥammad al-Būʿazīzī døde 4. januar.

Denne hendelsen ble den utløsende årsaken til opprøret i Tunisia i 2010–2011, som siden spredte seg til store deler av den arabiske verden. Over hele Tunisia ble det holdt blodige demonstrasjoner og opprør for å protestere mot de sosiale og politiske forholdene i landet. Sinne og volden ble intensivsitert etter al-Būʿazīzīs død, og førte til at den tunisiske president Zine El Abidine Ben Ali 14. januar 2011 flyktet fra landet etter tjuetre år ved makten. 

Etter al-Būʿazīzīs selvpåtenning ble andre menn i andre arabiske land, særlig i Algerie og Egypt, inspirert til selv å begå selvmord ved selvpåtenning i et forsøk på å bedre de sosiale forholdene i landene under autokratiske regjeringer. Mange regner al-Būʿazīzī og disse andre som martyrer i den pågående protestbølgen i Nord-Afrika og Midtøsten. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ma’ruf al-Bakhit

**Ma'ruf Sulayman al-Bakhit** (arabisk: معروف سليمان البخيت; Ma‘rūf al-Bakhīt, født 18. mars 1947, død 7. oktober 2023) var en jordansk politiker og statsminister fra 1. februar 2011 til 24. oktober samme år. Han var landets statsminister fra 27. november 2005 til 25. november 2007, Jordans ambassadør til Israel og sjefen for nasjonal sikkerhet.

Al-Bakhit tilhørte den jordanske al-Abbadi-stammen. Han gikk i 1964 inn i Jordans væpnede styrker, og fullførte sin utdanning ved det kongelige militærcolleget i 1966 med graden sekondløytnant. I 1999 trakk han seg fra de væpnede styrkene, og han hadde da graden generalmajor. I 2002 ble han utnevnt til Jordans ambassadør i Tyrkia, og i 2005 til Jordans ambassadør i Israel.

Ma'ruf al-Bakhit ble først utnevnt til statsminister av kong Abdullah II av Jordan mindre enn tre uker etter terrorangrepet i Amman i 2005, en serie koordinerte bombeangrep mot tre hoteller i Amman 9. november 2005 hvor 60 mennesker ble drept og 115 såret. Al-Bakhits viktigste prioriteringer var da å opprettholde den nasjonale sikkerheten og stabiliteten. Han ble etterfulgt av Nadir ad-Dahabi etter et tvilsomt valg, og etter to år hvor han hadde prøvd å få reformer til å gå gjennom i nasjonalforsamlingen. 

Etter to uker med gatedemonstrasjoner i Jordan ble han 1. februar 2011 på nytt utnevnt til statsminister etter at Abdullah II hadde sagt opp den forrige, Samir Rifai.

## Referanser
Grande Île

**Grande Île** (norsk: «Storøya») i gamlebyen i Strasbourg i Frankrike er en øy i elva Ill. Den kom på UNESCOs Verdensarvsliste i 1988. På øya finnes Strasbourgkatedralen som er et storslått eksempel på romansk og gotisk arkitektur. I tillegg har Grand Île fire andre gamle kirker: St. Thomas, St. Pierre-le-Vieux, St. Pierre-le-Jeune og St. Étienne. Vest på øya finnes strøket Petite France, et tidligere område for garverier og slaktehus, nå området for boliger og restauranter.

For å markere Grand Île som verdensarvsted ble det satt 22 messingplater montert på broene som går over til øya. Verdensarvområdet ble utvidet i 2017 til også å omfatte Neustadt, den nye bydelen som ble oppøfrt mens byen var under tysk herredømme 1871-1918. Neustadt er inspirert av Haussmanns ideer.

Grand Île blir av og til omtalt som «Ellipse insulaire» («Elipseøya») på grunn av sin form.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* UNESCO
* Map from MSN
* Anbefaling fra International Council on Monuments and Sites
Schiltigheim

**Schiltigheim** (uttale (IPA):  eller , elsassisk: *Schelige* – IPA: ) er en kommune i departementet Bas-Rhin i regionen Grand Est i Frankrike.

Innbyggerne blir kalt *Schilikois* på fransk og *Scheligemer* på elsassisk.

Den er den største forstaden til byen Strasbourg, som den ligger like nord for og har felles grense med. I 2006 var Schiltigheim den tredje største byen i Bas-Rhin (etter Strasbourg og Haguenau) og den femte største i Alsace, med et innbyggertall på .

## Historie
Byen skriver seg tilbake til 800-tallet, da den vokste opp rundt *Sciltung*-borgen og *Bothebür*-kapellet på et sted kalt *Skitingsdtböhel*.

Alsace har gjennom tidene på grunn av sin beliggenhet ofte vært rammet av de mange krigene og konfliktene mellom tyske og franske herskere, og Schiltigheim, med sin nærhet til Strasbourg og Rhinen, har helt siden middelalderen vært utsatt for slike ødeleggelser og katastrofer. Under beleiringen av Strasbourg i 1870, ble byen, som var okkupert av prøyssiske styrker, hardt rammet av bombardementet. En granat fra denne tiden finnes ennå fast i veggen på et hus i byen. Etter det franske nederlaget var byen en del av det tyske riket fram til 1918.
Mellom 1939 og 1945 ble så byen igjen rammet av krig. Befolkningen ble evakuert til Haute-Vienne fra september 1939 til sommeren 1940, da de kom tilbake til Alsace etter den nazistiske overtakelsen, før byen til slutt ble frigjort i november 1944 av troppene til general Leclerc.

## Økonomi
Schiltigheim er blitt kalt *bryggeribyen*' på grunn av sine mange bryggerier, både lokale merker (Fischer, Schutzenberger og Adelshoffen) og internasjonale (Heineken). Men bryggeribransjen i byen har det siste tiåret hatt mange tilbakeslag: Bryggeriet Adelshoffen ble endelig stengt i august 2000, og Schutzenberger gikk samme vei i juni 2006. Fischer-bryggeriet ble kjøpt opp av Heineken og har vært under omstilling. Bryggeriet er planlagt stengt i 2009, og produksjonen overføres til Heinekens eget anlegg i byen.

En stor ølfestival finner sted i byen hver sommer.

## Demografi
I 1683 var det bare 800 innbyggere i Schiltigheim, men etter den industrielle revolusjon på 1800-tallet økte befolkningen raskt, spesielt etter 1850, og i 1905 hadde byen  innbyggere.

Befolkningsutvikling i Schiltigheim 1793–2009:

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Aage Torp

**Aage Torp** (født 8. oktober 1924 i Skiptvet,  død 24. november 1983) var evangelist i pinsebevegelsen i Norge i 1948-1953 og i 1972-1983. 

## Biografi
I 1953-1961 var han misjonær i Japan, og i 1962-1971 i Thailand. Under tiden i Thailand bygde Torp opp flere menigheter, hvorav to er blant Thailands største kristne kirker, nemlig *Thailand Assemblies of God* (1965) med pastor Wirachai Kowae, og *Jaisamarn Church* (1970) med pastor Nirut Chandkorn. Fra 1963 bygde Aage Torp og hans hustru Anne Bakås Torp opp barnehjemmet Happy Home i Bangkok som siden har fostret mer enn  thailandske, foreldreløse barn. 

Aage Torp var gift med Anne Bakås Torp i 1953-1983. Jan-Aage Torp er sønn av Aage Torp.

## Bibliografi
Torp skrev kapitler i følgende bøker: 
* *Åndens dåp og gaver* Filadelfiaforlaget (1976), 
* *Men Gud hjalp* Filadelfiaforlaget (1978). 

## Referanser
To på rømmen

***To på rømmen*** (originaltittel: *Tangled*) er en amerikansk animert fantasykomedie og eventyrmusikal for barn fra 2010 produsert av Disney. Filmen handler om en ung vakker kvinne kalt Rapunzel som lever en høyst spesiell tilværelse. Som baby ble hun bortført av en heks kalt Gothel og har siden vært innlåst i et høyt tårn uten trapper eller mulighet til å komme ut. Hun har et uvanlig langt lyst hår som strekker seg mange meter og det var nettopp på grunn av dette håret, og dens magiske kraft, at heksa bortførte henne. En dag får hun et uventet besøk av en etterlyst banditt som prøver å gjemme seg i tårnet. Ved hjelp av sitt lange hår firer hun seg ned og legger ut på et halsbrekkende eventyr sammen med den ettersøkte unge banditten. For første gang i sitt liv opplever Rapunzel verden utenfor og etterhvert finner hun ut av sitt kongelige opphav. Filmen er løst basert på eventyret om Rapunsel, som ble skrevet ned og popularisert av Brødrene Grimm på 1800-tallet. Filmen er dataanimert og lansert i både 2D- og 3D-format.  

Filmen er den 50. i rekken av Disneys klassikere.

Den ble godt mottatt av anmelderne og ble en stor publikumsuksess.

## Om filmen

### Popularitet og økonomi
*To på rømmen* ble en stor suksess. Den innbrakte $591,8 millioner på verdensbasis, hvorav $200,8 millioner i USA, $41,4 millioner i Tyskland og $4,3 millioner i Norge. I tillegg innbrakte den $245,5 millioner på DVD-salg i USA. Ifølge The Numbers havnet den på 8. plass over de mest innbringende kinofilmene på verdensbasis i 2010 og på 10. plass i USA.

Produksjonskostnadene var på $260 millioner, noe som gjorde den til den dyreste animasjonsfilmen til da.

### Anmelderne
Den ble godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått 89 % på Rotten Tomatoes.

Også de norske filmkritikerne gav den gode anmeldelser.

### Priser
Den vant en Grammy for sangen "I See the Light".

## Roller (stemmer)

*Ellers medvirket: Anders Kjepperud, Hans Petter Moen, Katrine Blomstrand, Kjærand Moe, Morten Bergheim, Selma Isaksen, Tommy Karlsen og Øyvind B. Lyse.

## Sanger på norsk

* **Blomst med glans og glød**
** Hilde Lyrån
** Selma Isaksen
** Marion Ravn
* **Når skal jeg få et liv** og **Når skal jeg få et liv - reprise**
** Marion Ravn
* **Mamma vet best** og **Mamma vet best - reprise**
** Hilde Lyrån
* **Jeg har en drøm**
** Marion Ravn
** Christian Ingebrigtsen
** Dennis Storhøi
** Hans Marius Hoff Mittet
** Cheezy Keys
* **Nå ser jeg lys**
** Marion Ravn
** Christian Ingebrigtsen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ryukyuspråk

**Ryukyuspråk**, også kalt **hogen**, er en språkfamilie bestående av seks språk som blir snakket på Ryukyuøyene, en øygruppe som strekker seg fra Taiwan til Japan. Ryukyuspråkene utgjør sammen med japansk en større språkfamilie, som betegnes som japoniske språk. Avstanden mellom ryukyuspråkene og japansk er større enn f.eks. avstanden mellom tysk og engelsk.

## Språk
* Amami, snakkes på Amamiøyene. Talere: 130,000
* Miyako (*myaaku hutsi*), snakkes på øyene i Miyako-distriktet. Talere: 55,783
* Okinawa (*uchinaaguchi*), snakkes i de sørlige og sentrale delene av Okinawa og øyene omkring. Talere: 900,000
* Kunigami, snakkes i Yanbaru-distriktet på øya Okinawa og på øyene omkring.
* Yaeyama (*yaima munii*), snakkes på øyene i Yaeyama-distriktet. Talere: 44,650
* Yonaguni, snakkes på øya Yonagumi i Yaeyama-distriktet. Talere: 1,800.

Det er en del uenighet om den interne klassifiseringen av ryukyuspråkene. De er alle relativt nær hverandre, og talere av de mindre språkene kan også snakke okinawa. Etter at Japan annekterte Ryukyuøyene i 1879, har det pågått en sterk assimileringspolitikk fra Japans side. På øya Okinawa er det svært sjeldent at barn lærer annet enn japansk, og selv om okinawa er det største av språkene, har det få talere under 20 år. Også de andre språkene har få unge morsmålstalere.
Country Strong

***Country Strong*** er en amerikansk dramafilm skrevet og regissert av Shana Feste. Filmen handler om den oppdiktede countrysangeren Kelly Canter, spilt av Gwyneth Paltrow. I de andre hovedrollene er Tim McGraw, Garrett Hedlund og Leighton Meester.

## Handling
Filmen følger den unge countrymusikeren Beau Hutton (Garrett Hedlund), som blir kjent med den falmede stjernen Kelly Canter (Gwyneth Paltrow). Sammen drar de på turne for å få karrieren hennes på rett kjøl, ledet av Kellys mann og manager, James Canter (Tim McGraw). Med på turneen er også en tidligere skjønnhetsdronning som nå har blitt musiker, Chiles Stanton (Leighton Meester). Personlige forhold oppstår og blir satt på prøve under hele turneen, en turné som Kelly gang på gang ødelegger på grunn av sin selvdestruktive personlighet, som hun må overvinne om det skal bli noen suksess.

## Rolleliste

## Mottagelse
Filmen har generelt fått dårlige kritikere, og har en rating på 19% på Rotten Tomatoes, med snittkarakter 4,5 av 10.
På IMDb har filmen et foreløpig snitt på 5,8 av 10 mulige.

Sangen «Coming Home», fremført av Paltrow, ble nominert både til Golden Globe og Oscar for beste sang.

## Sangliste
Alle hovedskuespillerne fremførte låtene til karakterene sine selv. Her er en oversikt over låtene de sang:

* *Silver Wings* – fremført av Garrett Hedlund
* *Friends In Low Places* – fremført av Garrett Hedlund og Leighton Meester
* *Hard Out Here* – fremført av Garrett Hedlund
* *Summer Girl* – fremført av Leighton Meester
* *Chances Are* – fremført av Garrett Hedlund
* *Words I Couldn't Say* – fremført av Leighton Meester
* *Country Strong* – fremført av Gwyneth Paltrow
* *A Fighter* – fremført av Gwyneth Paltrow
* *Coming Home* – fremført første gang av Leighton Meester og andre gang av Gwyneth Paltrow
* *Give In To Me* – fremført av Garrett Hedlund og Leighton Meester
* *Hide Me Babe* – fremført av Garrett Hedlund
* *Turn Loose All The Horses* – fremført av Garrett Hedlund
* *A Little Bit Stronger* – fremført av Leighton Meester
* *Shake That Thing* – fremført av Gwyneth Paltrow
* *Timing Is Everything* – fremført av Garrett Hedlund
* *Me And Tennessee* – fremført av Tim McGraw og Gwyneth Paltrow

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*