open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Shary Flenniken

**Shary Flenniken** (født 1950) er en amerikansk redaktør, skribent, illustratør og undergrunnstegner. Etter å bli en del av den begynnende undergrunnsbevegelsen med tegneserier tidlig på 1970-tallet ble hun en betydelig bidragsyter til humormagasinet *[[National Lampoon]]* og redigerte magasinet i to år. Hennes best kjente serie er *[[Trots & Bonnie]]*, en munter og sorgløs satire for voksne sett gjennom øynene til en veslevoksen pike og hennes snakkende hund.

## «Luftpiratene»
Shary Flenniken har vokst opp på slike fjerne steder som Alaska, Panama og Seattle. Sistnevnte sted studerte hun ved en kommersiell kunstskole og begynte arbeide med tegneserier i små opplag i Seattle før hun i 1971 flyttet til San Francisco hvor det var mange undergrunnstegnere på denne tiden. Her ble hun medlem av kollektivet Air Pirates, men var en marginal bidragsyter til gruppens tegneserier, og ble således det eneste medlemmet som ikke ble saksøkt for å ha parodiert og etterlignet uten tillatelse tegneseriefigurene til Walt Disney Company.

Hun ble senere meget anerkjent som innflytelsesrik autoritet i å integrere feministiske tanker og meninger i undergrunnstegneseriene. Air Pirates' medgrunnlegger Bobby London var gift med Flenniken i flere år.

## National Lampoon
Flenniken og London ble begge rekruttert av *National Lampoon* for å tegne ulike tegneserier; Trots & Bonnie ble trykket i bladet fra 1972 og fram til 1990. Flenniken var også redaktør for National Lampoon fra 1979 og fram til 1981, og var den som rekrutterte mange magasinet best kjente serietegnere i løpet av denne tiden. Hun var også med på skrive manuset til filmen *[[National Lampoon Goes to the Movies]]*.

Hennes andre ekteskap var med den nå avdøde Bruce Jay Paskow fra musikkgruppa Washington Squares. Etter at paret ble gift i 1987 flyttet de to år senere fra Manhattan til Seattle hvor de bodde sammen i seks år før Paskows altfor tidlige død i 1995.

Flenniken redigerte boken *Seattle Laughs: Comic Stories about Seattle* (Homestead, 1994), og hun fortsatte å arbeide som frilanser fra Seattle. I tillegg til bidragene til DC Comics' antologier for Paradox Press, har hennes arbeider blitt trykket i *[[MAD]]*, *Premiere*, *Details*, *The American Lawyer* og andre blader. I de senere årene har hun bidratt til serien *Graphic Classics* som har blitt lovprist av *[[School Library Journal]]* og *[[Publishers Weekly]]* for dens tilpasninger til seriemediet av tekster til Mark Twain, O. Henry og andre forfattere. Hun har også designet CD-Rom-prosjekter med animasjoner for Microsoft, og er involvert i filmarbeid, en barnebok og eventyrroman og tre nettsteder, i henhold til hennes biografi på hennes nettsted.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Shary Flenniken profile with ''Trots and Bonnie'' strips
*  Shary Flenniken Is a Slave to Her Pets, Flennikens mer personlig nettsted
Soon-Mi Chung

**Soon-Mi Chung** (hangul: , romanisering: *Chǒng Sunmi*, revidert romanisering: *Jeong Sunmi*; født 1952 i Seoul) er en norsk bratsjist, fiolinist og dirigent av sørkoreansk opphav. Hun er pedagog ved Barratt Due musikkinstitutt og kunstnerisk leder av Barratt Dues Juniororkester.

Hun er utdannet ved Conservatoire National de Paris, International Menuhin Music Academy i Gstaad, og ved San Francisco Conservatory of Music.

## Priser og ordener
* 1998 Oslo bys kulturpris
* 2007 Lindemanprisen
* 2010 Anders Jahres kulturpris
* 2012 Norsk kulturråds ærespris
* 2025 Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden
## Referanser
Continuous erythropoietin receptor activator

**Continuous erythropoitin receptor activator** (CERA) er en klasse medisinske preparater med Erytropoietin (EPO) som kan nyttes i behandlingen av en del sykdommer, blant annet anemi. Stoffet stimulerer kroppens egenproduksjon av røde blodlegemer, og produseres normalt i spesielle celler i nyrene med økt produksjon under perioder med redusert oksygenmetning i kroppen. Stoffet virker i benmargen og øker produksjonen av hemoglobin. 

Middelet brukes også som doping. Preparatet omtales som *3. generations EPO*, og står på WADAs liste over forbudte stoffer. Stoffet ble tidligere ansett som umulig å spore, men siden 2008 har en rekke utøvere fra utholdenhetsidretter testet positivt på CERA. Utøvere fra sykkelsporten dominerer listen. Utøverne straffes vanligvis med to års utestengelse i henhold til dopingreglementet. Den norske kappgjengeren Erik Tysse testet i 2010 positivt for CERA.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Internet Anti-Doping Database : CERA - Continuous Erythropoeitin Receptor Activators (engelsk)
Tony Williams (sanger)

**Samuel E. Williams** (kjent som **Tony Williams**; født 5. april 1928 i New Jersey,  død 14. august 1992 i New York) var en tenorsanger fra USA. Han var førstevokalist i The Platters i gruppas mest suksessrike periode. 

Platters blei stifta i 1952. Gruppa opptrådte en del som backing for rhythm-and-blues-sangeren Linda Hayes. Da det året etter blei aktuelt med utskiftinger, bidro hun til at broren, Tony Williams, kom inn som vokalist. Han fikk raskt en sentral plass, og Platters fikk stor suksess med låter som «Only You», «The Great Pretender», «My Prayer», «Twilight Time» og «Smoke Gets in Your Eyes».

Tidlig i 1961 forlot Williams gruppa til fordel for en solokarriere, som ikke blei like suksessfylt. Kona Helen sang også i The Platters en periode. De opptrådte seinere tidvis under navnet *The New Platters*.

I 1990 blei The Platters innvotert i Rock and Roll Hall of Fame med blant annet Williams som et av de navngitte medlemmene.

På noen plateutgivelser går han under navnet *Tony Wilson*. 

## Referanser


## Kilder
* Om Tony Williams i Nick Talevski: *Rock Obituaries - Knocking On Heaven's Door*, Omnibus Press 2010, ISBN 9780857121172, side 715 f.
* Steve Walker: «The Platters»; gjengitt på nettstedet Rockabilly.nl, besøkt 21. juli 2011.

## Eksterne lenker
* Williams' diskografi på nettstedet Discogs.com; besøkt 20. februar 2016.
Dorothea av Danmark (1546–1617)

**Dorothea av Danmark** (**Dorothea av Oldenburg** eller **Dorothea av Braunschweig–Lüneburg**; født 29. juni 1546 på Koldinghus, død 6. januar 1617 i Winsen) født *prinsesse av Danmark* var datter av Christian III og dronning Dorothea. 

Den 12. oktober 1561 ble hun i Celle gift med hertug Wilhelm d.y. av Braunschweig-Lüneburg (1535–92), med både enkedronning Dorothea og kong Frederik II som gjester. 

Da hertugen døde i 1592, ble hun som verge midlertidig regent på sin mindreårige sønn Georgs vegne, og modttok samtidig slottet Winsen som enkesete. 

## Barn
Paret fikk 8 døtre og syv sønner:  

# Sophia (1563–1639), ble *markgrevinne av Brandenburg-Ansbach* via ekteskap med Georg Friedrich 
# Ernest (1564–1611) 
# Elizabeth (1565–1621), ble *grevinne av Hohenlohe-Langenburg* via ekteskap med Friedrich 
# Christian (1566–1633), biskop av Minden 
# Augustus (1568–1636), biskop av Ratzeburg 
# Dorothea (1570–1649), ble *pfalzgrevinne* via ekteskap med Karl 1. av Zweibrücken-Birkenfeld
# Clara (1571–1658), blev *grevinne av Schwarzburg-Blankenburg* via ekteskap med William 
# Anne Ursula (1572–1601) 
# Margarethe (1573–1643), blev *hertuginne av Sachsen-Coburg-Gotha* via ekteskap med John Casimir von Sachsen-Coburg
# Friedrich (1574–1648) 
# Marie (1575–1610) 
# Magnus (1577–1632) 
# Georg – arvet hertugdømmet Braunschweig-Lüneburg (1582–1641). 
# Johann (1583–1628) 
# Sybille (1584–1652), gift med Julius Ernst von Braunschweig-Dannenberg 

Dorothea døde på slotten i Winsen an der Lühe og ligger begravet i Stadtkirche St. Marien i Celle. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi Dansk biografisk leksikon
Dorothea av Braunschweig-Lüneburg

**Dorothea av Braunschweig-Lüneburg** (1570–1649) var datter av Wilhelm d.y. av Braunschweig-Lüneburg og Dorothea av Danmark og Norge. Hun ble gift med Karl I av Zweibrücken-Birkenfeld.

## Barn
* Georg Wilhelm (1591–1669), pfalzgreve og hertug av Zweibrücken-Birkenfeld
* Sophie (1593–1676), gift med grev Craft VII av Hohenlohe-Neuenstein-Weikersheim
* Frederik (1594–1626), kannik i Strasbourg
* Christian (1598–1654), pfalzgreve og hertug av Birkenfeld-Bischweiler

## Referanser
St. Olavs gate (Stavanger)

**St Olavs gate** er en gate i Stavanger sentrum. Gaten går fra Kannikgata til Ny Olavskleiv parrallelt med Løkkeveien.  Den går igjennom blokkene som utgjør St Olavs kvartalet.  I den ene enden ligger hotell Clarion Hotel Stavanger. Det er noen butikker i gaten, blant annet Kari AS (dameklær) og Sylvester AS.
Sazman-i Rihayi Afghanistan

**Sazman-i Rihayi Afghanistan** (**SRA**; engelsk: *Afghanistan Liberation Organization*, ALO; persisk: سازمان رهایی افغانستان) er en maoistisk politisk gruppe i Afghanistan. Den ble grunnlagt av dr. Faiz Ahmad og noen andre i 1973. SRA er en av mange organisasjoner som vokste ut av «Sholaye Javid»-bevegelsen (*Sholaye Javid* kan oversettes som «Evig flamme»). SRA het opprinnelig «Den revolusjonære gruppen for Afghanistans folk» (*Revolutionary Group of the Peoples of Afghanistan*, گروه انقلابی خلقهای افغانستان, RGPA), men ble omdøpt i 1980. 

Organisasjonen var svært kritisk til Saur-revolusjonen og kjempet mot den sovjetvennlige regjeringen. I juni 1979 dannet de «Afghanistans front for mujahedin-frihetskjemperne» (*Afghanistan Mujahedin Freedom Fighters Front*) sammen med islamistiske elementer, som en enhetsfront mot den pro-sovjetiske regjeringen.  

Sammen med noen islamske grupper stod de bak et opprør i Kabul og andre byer 5. august 1979, kjent som Bala Hissar-opprøret. Opprøret ble slått ned av regjeringen og flere titalls SRA-kadre ble drept og arrestert. Noen av de sentrale komitemedlemmene, slik som Mohammad Mohsin, Mohammad Dawod og andre, ble henrettet i Pul-e-Charkhi-fengselet av Noor Mohammad Tarakis regjering.

Etter den sovjetiske invasjonen erklærte Faiz Ahmad direkte krig mot Sovjetunionen og regjeringen. ALO kjempet aktivt mot det de oppfattet som sosialimperalisme.

SRA hadde mange fronter mot sovjeterne i forskjellige deler av Afghanistan og ble angrepet av både sovjetiske og afghanske styrker og fundamentalistiske grupper av mujahedin. De mistet over 120 kadre i den sovjetiske krigen i Afghanistan. 

Dr. Faiz Ahmad selv ble myrdet av Hezb-i-Islami-militsen til Gulbuddin Hekmatyar den 12. november 1986, sammen med seks andre kamerater. 

I det siste har SRA kjempet mot den amerikanske okkupasjonen av Afghanistan, og mot Hamid Karzais regime. ALO er listet opp under forbudte partier i Afghanistan.

## Se også
*Liste over politiske partier i Afghanistan 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Let It Snow! Let It Snow! Let It Snow!

**«Let It Snow! Let It Snow! Let It Snow!»** er en amerikansk sang med melodi av Jule Styne og tekst av Sammy Cahn. Den ble skrevet i juli 1945 i Hollywood, California, på årets varmeste dag.

Sangen ble først spilt inn på plate av Vaughn Monroe. Den ble utgitt av RCA Victor Records med katalognummer 20-1759. Den andre siden var «When the Sandman Rides the Trail». Sangen ble en populær hit og nådde førsteplassen på Billboard-listen året etter. Det har blitt gjort tallrike coverversjoner av «Let It Snow! Let It Snow! Let It Snow!». På grunn av sin sesongbetonte tekst blir den vanligvis betraktet som en julesang. Likevel til tross for den glade helligdagsfølelsen er den en kjærlighetssang som aldri nevner julen.

Frank Sinatras fremførelse var nedlasting nummer 25 millioner på Apples musikkbutikk iTunes.

Sinatras kamerat i The Rat Pack, Dean Martin, spilte den inn. Sangen ble utgitt på LP-platen *The Dean Martin Christmas Album* (Reprise R&nbsp;62222 (mono), Reprise RS&nbsp;6222 (stereo)) i 1966. Den ble brukt under rulletekstene på de to første *[[Die Hard]]*-filmene, hvor handlingen utspilte seg på julaften.

Vonda Shepard gjorde en coverversjon i 2000 for *[[Ally McBeal]]*. Den ble utgitt på albumet *A Very Ally Christmas*.

Jessica Simpson spilte inn sangen i 2004. Den ble utgitt på hennes *Rejoice: The Christmas Album*. Billy Mann var produsent. Sangen var også den første singlen fra albumet og nådde inn på topp 20 på Billboards Adult Contemporary-liste.

Den italienske sangeren Irene Grandi spilte inn en personlig versjon i 2008, fremført på engelsk.

## Andre versjoner
* Herb Alpert
* Garth Brooks
* The Carpenters
* Patsy Cline
* Chris Isaak
* Martina McBride
* Carly Simon
* Andy Williams

## Norske versjoner
Arne Riis har skrevet en norsk tekst. Den heter «La det sne». En tekstforfatter, som ikke er angitt, har skrevet en annen norsk tekst. Den bærer tittelen «Se det sner».

### Innspillinger

*God Jul* er en nyutgivelse av *Nora's jul*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Johann Gottlieb Graun

**Johann Gottlieb Graun** (1703–1771) var en tysk fiolinist og komponist.

## Liv og virke
Graun ble utdannet ved Dresdens *Kreuzschule* og var medlem av *[[Dresdner Kreuzchor]]*. Han lærte fiolin av Johann Georg Pisendel og reiste i 1723 til Praha for å studere med Giuseppe Tartini. 

Etter kortvarige ansettelser i Merseburg i 1726 og hos prins Waldeck i Arolsen, fikk han tjeneste hos den prøyssiske kronprins sammen med sin yngre bror Carl Heinrich Graun. Johann Gottlieb var i Fredrik II av Preussens tjeneste resten av livet, han var konsertmester, kammermusiker og ansvarlig for det kongelige operaorkesterets strykere, mens broren var kapellmester.

Graun var hovedsakelig kjent for instrumentalmusikken, men han skrev også operaer, kirke- og verdslige kantater, oratorier og annen vokalmusikk. Han komponerte rundt 100 symfonier, fiolin- og cembalokonserter, dessuten triosonater, solosonater for fiolin og cembalo, og to strykekvartetter som hører til de tidligste i sjangeren. Han skrev også mange virtuose gambekonserter for tidens ledende gambist, Ludwig Christian Hesse.

Wilhelm Friedemann Bach og Franz Benda var blant Grauns mest kjente fiolinelever.

Graun var en høyt respektert komponist i sin samtid og i tida etter. Charles Burney skrev at Graun ble ansett som en av sin tids største fiolinister, og en førsteklasses komponist. Til tross for populariteten, ble verkene hans også utsatt for kritikk. Burnley bemerket at deler av musikken hans var uutholdelig langdryg.

## Referanser og noter


## Kilder
*  
* 

## Litteratur
* John Whitfield Grubbs: *The sacred vocal Music of the Graun Brothers. A bio-bibliographical Study.* 2 bind. University Microfilms, Ann Arbor MI 1972 (avhandling Univ. of Calif. 1972).
* Christoph Henzel: *Graun-Werkverzeichnis. (GraunWV)* (= *Ortus-Studien.* Bind. 1). 2 bind. Ortus-Musikverlag, Beeskow 2006, ISBN 978-3-937788-02-9.

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Joakim Frederik av Brandenburg

**Joakim Frederik av Brandenburg** (født 27. januar 1546, død 18. juli 1608) var en tysk kurfyrste.

Han fikk blant annet datteren Anna Katarina med sin første ektefelle Katarina av Küstrin. Anna Katarina giftet seg med den dansk-norske kongen Christian IV. I 1603 giftet han seg for annen gang med Eleonora av Preussen.

## Referanser
Olav Bakken

**Olav Bakken** (født 15. mars 1937 på Skatval i Nord-Trøndelag) er en norsk industrigründer.

Han er utdannet maskiningeniør og verktøymekaniker og arbeidet fra 1953 ved Norplasta i Stjørdal. Han ble senere styremedlem i selskapet. Han startet Microplast, en fabrikant av mindre plastkomponenter, i sin egen kjeller i 1968. Microplast vokste og hadde på det meste 60 ansatte. Selskapet ble overdratt til Bakkens to døtre og i 2013 solgt til svenske IV Group.

Bakken var med på å berge stolfabrikken HÅG på Røros fra konkurs i 1974, og det samme ved Nobø Electro i Stjørdal i 1995. Han solgte seg ut av HÅG i 1982 og av Micro-Control, en fabrikant innen industriell radiofjernstyring, og av Trio Bilsenter i 1998. Bakken har også vært engasjert  i Tangen næringspark i Stjørdal.

Han har vært innvalgt i Stjørdal kommunestyre for Venstre.

Bakken ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull i 2007.

Olav Bakken er tremenning av Kjell Inge Røkke.

## Referanser
Schokland

**Schokland** er en tidligere øy i Zuiderzee i provinsen Flevoland i Nederland. Schokland mistet sin status som øy da Noordostpolderen ble drenert i 1942. Restene av øya vises ved en svakt hevet område i polderen og ved den delvis bevarte muren ved den tidligere bredden i Middelbuurt.

Som resultat av høyningen av havnivået rundt Schokland ble øya endret fra i middelalderen å være et attraktivt sted å bo til på 1900-tallet å være et sted under stadig trussel av flom. På dette tidspunktet hadde schoklenderne flyttet til de høyere områder Emmeloord, Molenbuurt og Middelbuurt. En stor flom i 1825 medførte store ødeleggelser og i 1859 besluttet regjeringen å flytte den permanente bosettingen fra Schokland. Den tidligere kommunen Schokland ble lagt til Kampen på fastlandet. 

Idag er Schokland et populært arkeologisk funnsted og hjemsted for Schokland museum. Schokland var det første verdensarvstedet i Nederland.
Sigrid Huun

**Sigrid Huun** (født 25. juli 1952) er en norsk skuespiller. Hennes filmdebut var i *[[Himmel og helvete]]* (1969). Fra TV huskes hun blant annet for å ha vært med i komiserien *[[Egentlig]]* på NRK på 1990-tallet. Hun arbeider også som psykolog.
  
## Filmer
* *[[Himmel og helvete]]* (1969)
* *[[Gränslots]]* (1990)
* *[[Suffløsen]]* (*[[Filmåret 1999|1999]])

== TV ==
* *Egentlig* ([[TV-året 1993|1993]]&ndash;[[TV-året 1996|1996]], [[TV-året 1998|1998]], [[TV-året 2000|2000]])
* *Hotel Cæsar* ([[TV-året 2003|2003]])
* *I Mummidalen* ([[TV-året 1991|1991-92]]) – Dagny
* *Alfred Kvakk* ([[TV-året 1989|1989]]) – Alfred Kvakk
* *Jungelboken (anime)'' (1989) – Mowgli

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sandøya (Hammerfest)

**Sandøya** er ei øy i Hammerfest kommune i Finnmark. Sandøya ligger i Sandøyfjorden på nordsiden av Sørøya.
Reinøya (Måsøy)

**Reinøya** (nordsamisk: *Reainnát*, kvensk: *Renöija*) er ei øy i Måsøy kommune i Finnmark.

## Referanser
Store Vinna

**Store Vinna** (nordsamisk: *Stuora Skihččol*) er ei øy i Hammerfest kommune i Finnmark. Store Vinna ligger like vest for den nordligste delen av Seiland, skilt av Rissundet og Vinnasundet.
Loppekalven

**Loppekalven** (nordsamisk: *Gálbi*) er ei øy i Loppa kommune i Finnmark. Loppekalven ligger sørvest for øya Loppa, skilt av Kalvesundet.

## Referanser
Ilse-Nore Tromm

**Ilse-Nore Tromm** (født 8. desember 1912 i Düsseldorf, Rhinland, Tyskland, død 25. mars 1994 i Stockholm) var en svensk skuespiller.

Tromm filmdebuterte i Sverige i 1933 i John Lindlöfs *Två man om en änka*, og medvirket i alt i over 20 filmer.  

## Filmografi (utvalg)
* 1970 – *Sally*
* 1970 – *Song of Norway*
* 1963 – *Sten Stensson kommer tillbaka*
* 1959 – *Mälarpirater*
* 1956 – *Egen ingång*
* 1955 – *Resa i natten*
* 1950 – *Två trappor över gården*
* 1947 – *Konsten att älska*
* 1946 – *Begär*
* 1940 – *Vi tre*
* 1940 – *[[Med deg i mine armer]]* (Med dej i mina armar)
* 1939 – *Vi två*
* 1936 – *Janssons frestelse*
* 1936 – *Raggen – det är jag det*
* 1934 – *[[Sången om den eldröda blomman (1934)|Sången om den eldröda blomman]]*
* 1934 – *[[Simon i Backabo]]*
* 1934 – *Sången till henne*
* 1934 – *Atlantäventyret*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Årøya (Kvænangen)

**Årøya** (nordsamisk: *Vuorri*) er ei øy i Kvænangen kommune i Troms. Årøya ligger i den delen av fjorden Kvænangen som ligger mellom Storstraumen og Lillestraumen.
Harry Langdon

**Harry Langdon** (1884–1944) var en amerikansk filmkomiker, mest kjent fra stumfilmtiden.

## Biografi
### Bakgrunn
Harry Langdon var sønn av maleren William Worley Langdon og hans hustru Lavinia. Begge var offiserer i Frelsesarméen. Han vokste opp i Omaha og tjente sine lommepenger ved å selge aviser, som han helst brukte til teaterbesøk og til finansiering av et eget amatørteater. Han rømte hjemifra ved tolv års alder for å jobbe på sirkus.

### Karriere
Langdon begynte sin karriere i vaudeville i 22 års alder, og ble etterhvert et kjent navn innen bransjen. Han ble velkjent for en sketsj kalt «Harry's New Car», som han framførte i forskjellige varianter i en 20-årsperiode. 

Han debuterte i filmbransjen som førtiåring, da han i 1924 medvirket i sine første kortfilmer for Mack Sennett. Han utviklet omsider en helt egen karakter, som et ofte ytterst forvirret «babyfjes». De helaftens komediene *[[Den Sterke Mand]]* (1926) og *[[Tramp, Tramp, Tramp]]* (1927) gjorde ham kjent, men Langdons triumf ble kortvarig. Han overtok regien over filmene sine i 1928 etter å ha sagt opp Frank Capra, og de to påfølgende filmene *[[Three's a Crowd (film, 1927)|Three's a Crowd]]* og *[[The Chaser]]* fikk angivelig dårlig respons både fra kritikere og publikum. Da lydfilmen slo igjennom i 1929 underskrev Langdon kontrakt hos Hal Roach, hvor han begynte å lage middels populære kortfilmer igjen. Senere spilte han mange bi-roller, blant annet i musikalen *[[Hallelujah, I'm a Bum]]* (1933). 

I løpet av 1930-tallet var han også skribent for komikerparet Laurel and Hardy (Helan og Halvan). I sine siste leveår spilte han igjen hovedrolle i et par lengre filmer.

### Familie
Langdon var gift tre ganger: Med Rose Langdon (1903–1929), Helen Walton (1929–1932) og Mabel Sheldon (1934–1944).

Han fikk ett barn i sitt siste ekteskap, sønnen Harry Langdon Jr (f. 1934). Ifølge William Schellys Langdon-biografi *Harry Langdon: His Life and Films* (McFarland, 2008) er det mulig at Langdon også fikk et barn i sitt første ekteskap, omkring 1911, men barnet døde i så fall som spedbarn.

## Filmer i utvalg
* 1924 – Feet of Mud
* 1924 – The Hansom Cabman
* 1926 – Den Sterke Mand (The Strong Man)
* 1927 – Har de set Harry? (Long Pants)
* 1927 – Tramp, Tramp, Tramp

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aadel Brun Tschudi

**Aadel Marie Brun Tschudi** (1909–1980) var en norsk professor, geograf, sinolog og forfatter. Hun gjorde en stor innsats for å undervise om kinesisk samfunnsliv og kultur.

## Bibliografi
* *Pearl Buck og misjonen*, 1951
* *Japan, soloppgangens land*, 1957
* *Den kinesiske folkerepublikk. Sosial omveltning og økonomisk vekst*, i Tidens ekko nr. 4/1962–63, s. 97–128
* *Hadeland. Jordbruk og pendling* (sm.m. H. Myklebost), 1969
* *Kina og Japan* (sm.m. K. Koch Christensen og Liu Baisha), 1976
* *Development research and aid problems* (sm.m. J. Hesselberg), 1978
* *Gjensyn med Kina*, 1978
* *Underutvikling og utvikling. Temaer fra et problemfelt* (sm.m. R. Dale og J. Hesselberg), 1978
* *Gammelt og nytt i Kina*, 1980

## Referanser
Belmeken vannkraftverk

**Belmeken vannkraftverk** er en demning med flere pumpekraftverk 1.920 moh. i Rila-fjellene i Bulgaria, ovenfor Sofia. Anleggene ligger i elva Kriva.

Installert total vannkrafteffekt i demningen er 735 MW, hvor Belmeken-reservoaret forsyner vann til tre separate pumpekraftverk:
*Belmeken vannkraftverk – 1.185 moh., vannfall 690 meter, ytelse 375 MW. Demningen er en 98 meter høy steinfyllingsdam. Den har 105 MW effekt ved returpumping og 375 MW i kraftproduksjon.
*Sestrimo vannkraftverk – 633 moh., vannfall 531 meter, ytelse 240 MW. Demningen er en 40 mete høy steinfyllingsdam.
*Momina Klissura vannkraftverk – 369 moh., vannfall 251 meter, ytelse 120 MW.

I tillegg er reservoaret også øvre reservoar for Chaira vannkraftverk. Reservoarene i elva Yadenitsa gir kraft til dette kraftkomplekset nedenfor .

## Eksterne lenker
* Hjemmeside for Chaira-Belmeken-Sastrimo-komplekset.
* Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Livsviktig

***Livsviktig*** er den siste boken Arne Næss utga før han døde. Boken ble utgitt til filosofens 95-årsdag i 2007 på Flux forlag. Den baserer seg på samtaler mellom Næss og hans gode venn Henrik B. Tschudi. De tar for seg blant annet tid, penger, kjærlighet og opplevelser fra 2. verdenskrig. Boken inneholder også en tekst om Næss' tur til ørkenen i California, om hans fremtidsvisjoner for et grønt Norge, og en samtale med Jostein Gaarder om miljø og global bevissthet.
Henrik B. Tschudi

**Henrik Brun Tschudi** (født 17. juli 1938) er en norsk forlagsredaktør, forfatter og gründer. Han begynte som journalist i Morgenposten. I 1964 startet han Tschudi & Malling Eiendom A/S (i dag Eiendomshuset Malling & Co.) sammen med barndomsvennen Peter T. Malling. I 1993 startet han Stiftelsen Flux, som gjennom ulike virksomheter vil bidra til en mer meningsfylt verden. Samme år kom det livsfilosofiske tidsskriftet Flux, og i 2003 oppsto Flux forlag. Tschudis gode venn Arne Næss var en viktig inspirasjonskilde for Flux. Tschudi er sønn av professor Aadel Brun Tschudi.

## Bibliografi
* 2001 *Hvor kommer virkeligheten fra?*, Henrik B. Tschudi m.fl. i samtale med Arne Næss
* 2004 *Visjoner for Norge*, Henrik B. Tschudi i samtale med Guttorm Fløistad (filosof) og Øystein Dahle
* 2007 *[[Livsviktig]]*, Henrik B. Tschudi i samtale med Arne Næss

## Eksterne lenker
* Intervju med Dagbladetved Arne Næss' bortgang.
*Om Henrik B. Tschudi hos Flux forlag 
*Historien om Malling & co
Skjervøya

**Skjervøy** (nordsamisk: *Skiervá*) er ei øy i Skjervøy kommune i Troms. Skjervøy ligger øst for Kågen og de to øyene er forbundet med Skattørsundet bru.  Skjervøy tettsted er kommunesenter i Skjervøy kommune.
Guttorm Fløistad (filosof)

**Guttorm Fløistad** (født 5. desember 1930 i Arendal) er en norsk professor emeritus i filosofi og idéhistorie ved Universitetet i Oslo (UiO). 

Fløistad er også forfatter og foredragsholder. Sidn 1981 har han vært redaktør for *Contemporary Philosophy - A New Survey.* Som medlem av Institut International de Philosophie i Paris har han også vært redaktør for instituttets filosofiske skrifter. Guttorm Fløistad er medlem av Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab.

## Bibliografi
* *Zum Problem des Verstehens. Ein Versuch über Wittgenstein und Heidegger*, mag.avh. UiO, 1963
* *B. de Spinoza: Etikk i utvalg*, oversatt fra latin med forord, en innføring i Spinozas filosofi, kommentar og biografisk skisse, 1967
* *The problem of understanding in Spinoza's Ethics*, Ph.D.-avh., London 1967
* *Heidegger. En innføring i hans filosofi*, 1968
* *Peter Wessel Zapffe*. Utvalg og innledning av G. Fløistad, 1969
* *Kritiske forståelsesformer. Et essay om filosofi og samfunn*, 1969
* Red. *Contemporary philosophy. A new survey*, 10 bd., Dordrecht 1981–
* *Filosofi og vitenskap fra renessansen til vår egen tid*, 1983
* *Gamle bøker og bokbind*, 1987
* *Utfordringer* (artikkelsamling, oppr. forelesninger holdt ved Institutt for idéhistorie, UiO 1979–86; Fløistad er forf. av bd. 1 og red. for bd. 2), 2 bd., 1988
* P*eter Wessel Zapffe. En introduksjon*, 1989
* *Kunsten å omgås hverandre. En bok om ledelse, bedriftskultur og etikk*, 1991 (2. utg. 1998)
* *Om å kunne mer enn man kan. Ledelse, verdiformidling og kunnskapskrav i skolen*, 1996
**Studier i langsomhetens filosofi. Bind 1, 2017*
**Studier i langsomhetens filosofi. Bind 2, 2017*
**Utfordringer. Studier i formidling av etiske verdier,* 2017
**Veien jeg måtte gå. En kort selvbiografi,* 2017
**Gamle bøker og bokbind, 2018*

## Referanser


## Kilder
* Omtale i Norsk biografisk leksikon
* Omtale i Aftenposten 5. desember 2015
EuroCity

**EuroCity** (EC) er en klasse av tog som trafikkerer internasjonale forbindelser i Europa. EC-togene må tilfredsstille visse krav, for eksempel en gjennomsnittsfart på minst 90 km/t, stopp bare ved større bystasjoner, klimaanlegg, mat- og drikkevarer om bord (helst fra spisevogn), samt konduktører som snakker to språk (hvorav minst ett må være fransk, tysk eller engelsk). 

EC er etterfølgeren til *Trans-Europe Express (TEE)*. EC-nettverket er uavhengig av EU og er ikke begrenset til EU-landene. Det omfatter for eksempel en rute fra Budapest til Moskva via Lviv og Kiev i Ukraina. EC-forbindelser mangler i blant annet i Norge, Spania, Sverige, Portugal, Finland, de baltiske stater, Belarus og på De britiske øyer.

Mens TEE bare hadde 1. klasse, har EC-tog både standardklasse og 1. klasse. Sistnevnte tilbyr blant annet stikkontakter (til eksempelvis bærbare PC-er), bedre plass, gratis aviser og magasiner, og adgang til Club Eurostar-lounge på visse stasjoner.

## Referanser
Store Skorøya

**Store Skorøya** er ei øy i Karlsøy kommune i Troms. Store Skorøya ligger øst for Vannøya, nord for Kristoffervalen. Dette er et gammelt hvalfangstsamfunn, som bl.a Keiser Wilhelm II besøkte under en hvalfangstekspedisjon i 1892.

## Referanser
Men at Work (film)

***Men at Work*** er en amerikansk action- og krimkomedie fra 1990 med Charlie Sheen og Emilio Estévez i hovedrollene. Estévez var også ansvarlig for regi og manus.

## Handling
Søppelkjørerne Carl og James vikles tilfeldigvis inn i drapet på lokalpolitikeren Jack Berger. For ikke å bli mistenkt for drapet, skjuler de liket og begynner å undersøke saken. Det viser seg at Berger hadde opplysninger om hva fabrikken Chemlife gjorde med sitt kjemiske avfall.

## Om filmen
*Men at Work* ble relativt dårlig mottatt av kritikerne og har bare fått 35% på Rotten Tomatoes. Den hadde forholdsvis bra besøkstall og innbrakte $16,2 millioner på amerikanske kinoer.

Filmen ble ikke satt opp på norske kinoer. 

Dagbladet gav den terningkast tre i 1997. Den ble i 2006 tildelt terningkast fire av CINERAMA. Anmelderen skrev blant annet at: «...*det er ikke bare nostalgifaktoren som gir Men at Work sin appell. Den er faktisk veldig morsom på sine egne premisser, og de tre renovasjonsansatte har god kjemi*».

## Rollebesetning

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* CINERAMA (norsk)
Nora Sveaass

**Nora Sveaass** (født 1949) er en norsk psykolog og professor ved Psykologisk institutt ved Universitetet i Oslo.

Hun forsker på flyktninger, menneskerettsbrudd og psykologiske konsekvenser av tortur og vold samt behandling og rehabilitering av ofre for tortur og vold, herunder kvinner utsatt for seksuell vold i krig og konflikt. Hun var medlem av FNs torturkomité i to perioder fra 2005 til 2013, etter å ha blitt nominert av regjeringene i de nordiske landene. Hun er medlem av FNs subkomité for forebygging av tortur fra 2014, og er den eneste som har vært medlem av begge komiteene. Hun er en av to nestledere i komiteen.

Sveaass vokste opp i Brasil. Hun ble utdannet cand.psychol. ved Universitetet i Oslo i 1975 og ble dr.psychol. i 2001. Hun er spesialist i klinisk psykologi. Hun arbeidet som sjefpsykolog ved Psykososialt team for flyktninger i Helsedirektoratet fra etableringen i 1986; enheten ble fra 1990 videreført som Psykososialt senter for flyktninger ved Instituttgruppe for psykiatri ved Det medisinske fakultet ved Universitetet i Oslo, og ble innlemmet i det UiO-eide instituttet Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress (NKVTS) i 2004, der Sveaass ble forskningsleder for flyktninghelse og tvungen migrasjon. Hun ble utnevnt til førsteamanuensis ved Psykologisk institutt ved Universitetet i Oslo i 2008 og ble senere professor i psykologi.

Nora Sveaass leder prosjektet *Health and Human Rights Info*, som formidler kunnskap, retningslinjer og erfaringer til personer som i sitt arbeid møter mennesker utsatt for grove menneskerettighetsbrudd i forbindelse med krig, konflikt og katastrofer. Hun er president i rådet i Den norske Helsingforskomité.

Hun mottok Bjørn Kristiansens minnepris fra Norsk Psykologforening i 1996 og Amnesty Internationals menneskerettighetspris for 2009. I 2018 fikk hun UiOs menneskerettighetspris og Akademikerprisen. I 2019 ble Sveaass utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sin innsats for menneskerettighetene.

## Referanser
Frankfurter Allee stasjon

**Frankfurter Allee** er en S-Bahn stasjon på ringbanen rundt Berlin sentrum og en undergrunnsstasjon på linje U5 fra Alexanderplatz til Hönow. S-Bahn-stasjonen ligger over bakken like nord for krysset med Frankfurter Allee, mens undergrunnsstasjonen ligger under bakkenivå og sammen utgjør de et viktig knutepunkt for kollektivtrafikken i bydelen Friedrichshain i det østlige Berlin.

## Eksterne lenker
*
Corry Evans

**Corry John Evans** (født 1990) er en nordirsk fotballspiller som fra den 30. juni 2024 er klubbløs.

Han er yngre bror av Jonny Evans.

Evans har i perioden hos Manchester United vært lån ut til klubbene  (2010) og  (2011).

## Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Out-of-place Artifact

**Out-of-place Artifact**, forkortet **OOPArt**, det vil si «malplassert artefakt (kulturminne)», er et engelsk begrep skapt av den amerikanske naturforskeren og kryptozoologen Ivan T. Sanderson for å betegne en gjenstand av historisk, arkeologisk og paleontologisk interesse, funnet i en svært uvanlig eller tilsynelatende umulig sammenheng og som kan utfordre den vanlige historiske kronologien.

## Se også
* Artefakt
* Anakronisme

* Antikke astronauter

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*   Out-of-place artefacts article from Cult and  Fringe Archaeology website
Admiralitetsfjellene

**Admiralitetsfjellene** (engelsk: *Admiralty Mountains* el. *Admiralty Range*) er en stor gruppe høye fjell og individuelt navngitte fjellkjeder og fjellrygger i nordøstre Victoria Land på det antarktiske kontinent. Fjellmassivet er begrenset av Rosshavet, Sørishavet, Dennistounbreen, Ebbebreen og Tuckerbreen.

Fjellene ble oppdaget i 1841 av James Clark Ross som ga dem navn etter det britiske Admiralitetet som han tjente under.

Admiralitetsfjellene er delt inn i Dunedin Range, Homerun Range og Lyttelton Range og omfatter blant annet følgende topper:
}
|-
|Mount Gilruth    ||align="right"|  || 
|-
|Mount Achilles    ||align="right"|  || 
|-
|Mount Parker	    ||align="right"|	|| 
|}

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Melbourne shuffle

**Melbourne shuffle** er en dans som stammer fra Melbourne i Australia. **Shuffling**, som det også kalles, er en type rave og klubb-dans og oppstod på rave-fester i slutten av 1980-årene. Dansen var stort sett en del av undergrunnsmiljøet i byen frem til midten av 2000-årene.
Zola Taylor

**Zola Mae Taylor** (egentlig **Zoletta Lynn Taylor**) (født 17. mars 1938 i Los Angeles, død 30. april 2007) var en rhythm-and-blues-sanger fra USA. Hun var det eneste kvinnelige medlemmet av The Platters i perioden fra 1954 til 1962, da gruppa hadde de fleste av sine slagere. Platters blei dermed den første av de store afroamerikanske vokalgruppene som hadde et kvinnelig medlem.

Før hun gikk inn i The Platters, var Taylor med i jentegruppa *The Queens*. Hun spilte også inn singelen «Make Love To Me». Med Platters synger hun blant annet på «My Prayer», «Twilight Time», «The Great Pretender» og «Only You». Gruppa opptrer også i filmene *The Girl Can't Help It*, *Rock Around the Clock* og *Rock all Night*. 

Som gruppemedlem blei Taylor i 1990 innvotert i Rock and Roll Hall of Fame.

Hun var – etter eget utsagn – en periode gift med Frankie Lymon. Filmen *[[Why Do Fools Fall in Love (film)|Why Do Fools Fall in Love]]* (oppkalt etter Lymons hitlåt med samme navn) er basert på hans korte liv (25 år) og karriere og omhandler også stridighetene hans tre koner hadde om rettighetene til sangene hans. I filmen spilles Taylor av Halle Berry.

Taylor fortsatte å synge i ulike grupper fram til 1996, blant annet en av tallrike Platters-varianter.

## Referanser


## Kilder
* Nekrolog i *The Telegraph* 3. mai 2007; besøkt 21. februar 2016. 
* Nekrolog i *Guardian* 4. mai 2007; besøkt 21. februar 2016. 
* Diskografi på nettstedet Allmusic.com; besøkt 21. februar 2016.

## Eksterne lenker
* 
*
Katarina av Küstrin

**Katarina av Küstrin** eller **Katarina av Brandenburg-Küstrin** (født 10. august 1549 i Küstrin, død 30. september 1602 i Cölln) var en tysk prinsesse. Hun var datter av Heinrich von Braunschweig (1513–1571) i hans første ekteskap med Katharina (1518–1574).

Katarina giftet seg 8. januar 1570 med kurfyrst  Joakim Frederik av Brandenburg (1546–1608). Deres datter Anna Katarina giftet seg med den dansk-norske kongen Christian IV.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Portrait Katharina von Brandenburg-Küstrins Google bøker  
* VD17 - Katharina
Bjørnøya (Tromsø)

**Bjørnøya** (nordsamisk: **', **') er ei øy i Tromsø kommune i Troms. Bjørnøya ligger nordvest for Kvaløya og Sessøya. Gårdsnavnet kommer av dyrenavnet bjørn.

## Historie
Allerede i 1522 nevnes Bjørnøy i «Norsk Regnskap for Jordebøker». I 1567 hadde gården 4 oppsittere. Så har det bodd folk der i over 400 år. Det er 2 plasser på øya som har bebyggelse. Den ene heter Bjørnøygård og den andre heter Gammelgård og ligger på øyas nordside. Som rorvær er øya av yngre dato. År 1900 ble det oppført hus for å kjøpe fisk og for å drive handel, samt noen rorbuer.

Fra begynnelsen var det lite plass og veldig værutsatt for å legge båter der ute. Men så, etter flere års hard jobbing, fikk man laget en molo som gjorde at det ble plass for 7-8 mindre båter, med stram fortøyning. Det var ganske mange gårder på Bjørnøya. År 1900 var det 60 personer på øya. På Gammelgård var det 4 hus og på Bjørnøygård var det 2 hus. Så var det post, butikk og fiskebruk på øya.

Gammelgård var fiskevær til ut på 1970-tallet. I 2017 er øya for lengst fraflyttet, men flere av husene brukes fortsatt som hytter.

## Referanser
Store Måsværet

**Store Måsværet** er ei øy i Karlsøy kommune i Troms. Store Måsværet ligger mellom Grøtøya og Nordkvaløya. Øya er en del av Måsvær naturreservat og ligger inne i Ytre Karlsøy marine verneområde. Østsiden av øya er tilstrekkelig beskyttet til at det vokser bjørkeskog. På vestsiden av øya er det havn som brukes som ankrings- og overnattingssted av fritidsbåter.

## Referanser
Jan Thoresen (musiker)

**Jan Henry Thoresen** (født 1944) er en norsk vokalist, musiker (fløyte, klarinett og saksofon), tekstforfatter, radioprogramleder og komponist.

Thoresen har sin utdannelse fra Musikkonservatoriet i Oslo  og fra universitetet i Oslo. Han var musikklærer i ungdomsskolen til 1972, da han ble heltidsmusiker og medlem av Kjell Karlsens orkester. I 1973 hadde han stor suksess med «Sett en blomst i karmen», en norsk versjon av «Tie a Yellow Ribbon Round the Ole Oak Tree». Hans versjon av «Håvard Hedde» var også populær.

J.H. Thoresen har også vært ansatt som musiker ved Oslo Nye Teater, hvor han blant annet skrev musikk til *[[Kjøpmannen i Venedig]]* av Shakespeare, og eventyrstykket *Grimsborken* for Det nye teaters dukketeater.

Thoresen har blant annet gitt norsk språkdrakt til «We'll Meet Again» («Vi ses igjen»).

Han scenedebuterte som tre-åring i Festiviteten i Larvik med sangen "Se Maler'n", og var med i Langestrand Barneteater. Fem år gammel begynte Jan å ta pianotimer. I 1952 ble det Larvik guttemusikk, senere Larvik Ungdomsmusikk. Som 16-åring ble han med et orkester fra Sverige og ble der ett år.

Thoresen satt også som 1. klarinettist i Skien orkesterforening, og var også solist hvor han spilte Webers første klarinettkonser, og fikk bra kritikker.

Han har vært programleder for en rekke musikkprogrammer på NRK radio (blant annet «Countryloftet» og «Den vil jeg høre igjen») og er også dirigent for Sporveismusikken i Oslo.

## Diskografi
* *En blomst i karmen* (Polydor 2382&nbsp;040, 1973)
* *Skillingsviser* (med Astrid Olsen, CBS 80873, 1975)
* *Veidemann* (CBS 81244, 1976)

## Kilder
* Thoresen, Jan – Ballade.no
Boksmia forlag

**Boksmia forlag** er et mindre, norsk bokforlag drevet av Olav Randen.

Randen er småbruker og driver med geit, sau og forlagsdrift på sitt eget bruk, Ellingsgard i Ål. Der oppretta han Boksmia i 1997, med kontor og boklager på låven. 

Fram til 2007 hadde Boksmia gitt ut i 23 bøker, hvorav 16 på nynorsk. 

## Eksterne lenker
* Boksmia forlag
David Lynch (musiker)

**David Lynch** (1929–1981) var en USA-amerikansk rhythm-and-blues-sanger (tenor). Han var medlem av The Platters fra begynnelsen til 1970-årene, og han blei i denne sammenheng innvotert i Rock and Roll Hall of Fame i 1990.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Julehilsen fra Flekkefjord

***Julehilsen fra Flekkefjord*** er et tidsskrift som har kommet ut før jul hvert år siden 1939, og som inneholder redaksjonelt stoff og annonser med tilknytning til Flekkefjord.

Forsiden er tradisjonelt formet med tittel og byvåpen øverst, og et foto eller tegning med motiv fra byen som eneste dekorasjon. Bladet har vært kontinuerlig redigert av medlemmer av samme familie. Det ble etablert av Morten Ringard, og da han døde i 1973 overtok enken Tua Ringard redaktøransvaret. Etter hennes død i 1992 ble sønnen Sverre Ringard redaktør.

Innholdet er artikler av varierende karakter, fra veldokumentert historie fra by og omegn, til mere løse minner og betraktninger av interesse for både hjemmeboende og utflyttede flekkefjæringer, ispedd historiske bilder og tegninger av lokale knipsere, fotografer og tegnere.

## Referanser
Eilert Dæhlin

**Dag Eilert Sundt Rømcke Dæhlin** (født 15. mai 1918, død 24. juli 2010), var en norsk cand. philol./lektor som fra 1950-årene og utover i 1970-årene var en ledende skikkelse innen arbeidet med å styrke lokalmenighetene i Den norske kirke. Dæhlin var med og grunnla Norsk Menighetsinstitutt i 1956 og var instituttets første leder frem til 1963. Han hadde en ledende rolle i samtalene mellom kirken og arbeiderbevegelsen i slutten av 1950-årene. I 1970-årene etablerte han Menighetsseminarene i Norge, som på flere måter var en videreføring av hans engasjement ved Norsk Menighetsinstitutt. 

Kjernen i Dæhlins tenkning var at kirkens liv er fullstendig avhengig av levende og misjonerende lokalmenigheter. «Det som ikke skjer lokalt, skjer ikke!». Dette forutsatte en ansvarliggjøring av menighetene og hvert enkelt menighetslem, både med tanke på forkynnelse, misjon i nærmiljøet, barne- og ungdomsarbeid og økonomi (givertjenesten). Dæhlins engasjement bidro i betydelig grad til etterkrigstidens overgang fra en embedsdominert kirke til større innflytelse for lekfolket. Han var imidlertid noe reservert overfor den form etableringen av sentralkirkelige råd og utvalg etterhvert fikk i Den norske kirke utover i '80- og '90-årene.

Dæhlin virket i en årrekke som prestevikar, bl.a. i menighetene Iladalen (Oslo bispedømme), Tingvoll (Møre bispedømme), Bø og Malnes (Sør-Hålogaland bispedømme) og Nord-Odal (Hamar bispedømme). 

## Heder
I 2003 ble han tildelt HM Kongens fortjenstmedalje i gull for å «ha stått sentralt i den forandring og fornyelse som har skjedd i Den norske kirke i etterkrigsårene.», og for sin betydning ved «aktivisering og levendegjøring av kirkens menigheter og derved folkekirkens mulighet til å nå videre med sitt budskap og sin tjeneste.».

## Bibliografi
Dæhlin utgav flere bøker og artikler om bygging av lokalmenigheter i Den Norske Kirke, deriblant
* *Levende menigheter* (1963)
* *Ja til menigheten* (1968) 
* *Menigheter i vekst* (1987)
### Om Dæhlin
Eilert Dæhlins bidrag i nyere norsk kirkehistorie er nærmere beskrevet i
* Per Voksø: *Kirkeliv og kirkelov : inntrykk fra 50 års historie*  (1994) / ISBN 82-543-0673-7

## Referanser
Pietro Ricchi

**Pietro Ricchi** (født 1606 i Lucca, død 15. august 1675 i Udine) var en italiensk kunstmaler under barokkperioden.

Han reiste mye i det nordlige Italia. Ricchi var elev av malerne Domenico Passignano og Guido Reni. Han malte et alterstykke i kirken San Francesco i Lucca. 

## Verk (utvalg)
* *Jomfruen med helgene* (*La Vergine con Santi*), Brescia, Museo Diocesano
* *San Raimondo di Peñafort*, Bergamo, San Bartolomeo, 1641
* * Jomfru Marias opptagelse i himmelen* (*L'assunzione della vergine*), Trento, Santa Maria Maggiore, 1644

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Pietro Ricchi i The Grove Dictionary of Art
George Adams

**George Rufus Adams** (født 29. april 1940 Covington i USA, død 14. november 1992 i New York) var en amerikansk jazzmusiker som spilte tenorsaksofon, fløyte og bassklarinett.

Han er blant annet kjent for sitt arbeid med Charles Mingus, Gil Evans, Roy Haynes og i kvartetten han ledet sammen med pianisten Don Pullen, der også bassisten Cameron Brown og trommeslageren Dannie Richmond spilte. 

Den musikalske stilen Adams har blitt kjent for har sine røtter i blues og afroamerikansk populærmusikk. Som saksofonist hadde han tilsynelatende Rahsaan Roland Kirk som inspirasjon, en han i enkelte sammenhenger spilte med i Mingus sitt band, i tillegg til John Coltrane og Albert Ayler. Av og til bøyde han seg bakover og endte nesten på ryggen flere ganger.

## Norgesbesøk
Adams besøkte Kongsberg Jazzfestival i 1990.
## Diskografi
### Som bandleder
* 1975 *Song of Adams*
* 1979 *Sound Suggestions*
* 1988 *Nightingale*
* 1989 *America*
* 1989 *Paradise Space Shuttle*
* 1991 *Old Feeling*

George Adams – Don Pullen Quartet
* 1979 *Don't Lose Control*
* 1979 *All That Funk* (Palcoscenico Records)
* 1979 *More Funk* (Palcoscenico)
* 1980 *[[Earth Beams]]*
* 1981 *Life Line*
* 1982 *Melodic Excursions* 
* 1983 *City Gates*
* 1983 *Live at the Village Vanguard*
* 1983 *Live at the Village Vanguard – Vol. 2*
* 1984 *Decisions*
* 1985 *Live at Montmartre*
* 1986 *Breakthrough*
* 1987 *Song Everlasting*

George Adams-Dannie Richmond
* 1980 *Hand In Hand*
* 1983 *Gentlemen's Agreement*

### Som medvirkende
**Med [[Charles Mingus]]**
* 1973 *[[Mingus Moves]]*
* 1974 *[[Mingus at Carnegie Hall]]*
* 1974 *[[Changes One (Mingus)|Changes One]]*
* 1974 *[[Changes Two]]*

**Med [[James Blood Ulmer]]**
* 1977 *[[Revealing (album)|Revealing]]*

**Med [[McCoy Tyner]]**
* 1978 *[[The Greeting]]*
* 1979 *[[Horizon (McCoy Tyner album)|Horizon]]*
* 1989 *[[Things Ain't What They Used to Be (McCoy Tyner album)|Things Ain't What They Used to Be]]*

**Med [[Gil Evans]]**
* 1975 *There Comes a Time*
* 1977 *Priestess*
* 1981 *Lunar Eclypse (live in Europe 1981)*
* 1984 *Live at Sweet Basil: Volume 1 and 2*
* 1987 *Live At Umbria Jazz: Volume 1 and 2*

**Med [[Phalanx (band)|Phalanx]]**
* 1988 *Original Phalanx*
* 1988 *In Touch*

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi hos All about jazz.
Tennvæske

**Tennvæske** er navnet på en produktfamilie som benyttes for å forenkle antenning av  grillkull. I prinsippet kan både alkoholbaserte og petroleumbaserte væsker benyttes, men de alkoholbaserte (vanligvis metanol eller etanol) er mye mer riskable da risikoen er større for at de begynner å brenne ukontrollert, mens de petroleumbaserte ikke kan brenne uten at enten varmes til høye temperaturer eller ved hjelp av noen form for veke eller annet porøst materiale. Nesten alle produkter som selges kommersielt som tennvæske er derfor petroleumbaserte.
Oseaniamesterskapet i fotball for kvinner 2003

**Oseaniamesterskapet i fotball for kvinner 2003** var det syvende oseaniamesterskapet i fotball for kvinner. Det ble arrangert i Canberra, Australia fra den 5. til den 13. april 2003.

Arrangementet skulle egentlig ha blitt arrangert mellom den 19. og den 29. oktober 2002, men den ble utsatt etter at  Amerikansk Samoa, Tahiti og Tonga trakk seg. Deretter trakk også Fiji og Vanuatu seg, og det var dermed for få lag til å arrangere en turnering med to grupper. I stedet ble det en turnering bestående av bare gruppespill.

Turneringen fungerte, som tidligere, som kvalifisering til VM i USA samme år. Bare vinneren, Australia, kvalifiserte seg. Dette var for øvrig siste gang Australia deltok i oseaniamesterskapet, da de ble overført til Asia kort tid etter.

## Sluttabell

## Resultater

----

----

----

----

----

----

----

----

----

### Topscorere
* Maia Jackman - 10 mål
* April Mann - 8 mål
* Nicola Smith  - 7 mål

## Eksterne lenker
* Tabell og resultater RSSSF.com
Rai

**Rai** eller **RAI** kan referere til: 
*Rai (valuta) en tradisjonell sort valuta på øyen Yap
*Radiotelevisione Italiana, Italias allmennkringkaster
*Rai-universitetet
*Aishwarya Rai, indisk filmstjerne og Miss World i 1994.
* RAI: IATA-koden til Francisco Mendes internasjonale lufthavn på Kapp Verde
Nat Reeves

**Nat Reeves** (født i 1955 i Lynchburg, Virginia er en amerikansk jazzbassist. For tiden bor han i Hartford, Connecticut og underviser ved University of Hartford. Han spiller også med internasjonale jazzstjerner. Hans største forbilder som bassist er Sam Jones, Paul Chambers og Ron Carter.
__TOC__

## Samarbeid med bandledere
Reeves har arbeidet med en rekke bandledere som Jackie McLean (altsaksofon) Kenny Garrett (alt- og sopransaksofon), Pharoah Sanders (tenorsaksofon), René McLean (alt- og tenorsaksofon og fløyte), Sonny Stitt (piano), Harold Mabern (piano), Steve Davis (trombone), Eric Alexander (tenorsaksofon), David Hazeltine (piano), Mike Clark (trommer), Houston Person (tenorsaksofon), Larry Willis (piano), Mark Templeton (piano), Pat Metheny (gitar), Mike LeDonne (piano), John Scofield (gitar), Jack Wilson (piano), Curtis Fuller (trombone), Eddie Henderson (trumpet), Joe Farnsworth (trommer), Randy Johnston (gitar), Javon Jackson (tenorsaksofon), og Benny Green (piano).

## Referanser


## Eksterne lenker
*  
*  Diskografi for Nat Reeves hos Yahoo
Joruba

**Joruba** eller **yoruba** kan betegne en vestafrikansk folkegruppe, deres språk, eller deres religion
* Joruba (folk)
* Joruba (språk)
* Jorubareligion
* Yoruba (bok), en norsk bok fra 2007 om religionen