open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Roar

**Roar** (også **Hroar**) er en norsk og svensk variant av mannsnavnet Rodger. Navneleddet Rod- kan komme av det norrøne ordet *hróðr*, som betyr «ære» eller «berømmelse», eller av det gammelhøytyske *hruod* med samme betydning. Det andre navneleddet kan komme av det norrøne *geirr* eller det gammelhøytyske *ger*, som begge betyr «spyd», eller av det urnordiske  **hariaR*, «kriger», eller **wariaR*, «forsvarer».

Norrøne varianter av navnet var *Hróarr* eller *Róarr*. Navnet er også kjent i runeskrift som  (*hruar*).

## Utbredelse
I Norge var *Roar* mest populært på 1940- og 1950-tallet, men det var selv da ikke blant de aller mest brukte navnene på guttebarn.

*Roar* er i dag et vanlig navn i Norge, og formen *Róar* er populær på Færøyene.

|}

## Kjente personer med navnet
* Roar Wold (1926–2001), norsk maler
* Hroar Elvenes (1932–2014) norsk skøyteløper og skøytepresident 
* Roar Grønvold (født 1946), norsk skøyteløper
* Hroar Stjernen (født 1961), norsk skihopper
* Roar Engelberg (født 1964), norsk panfløytespiller
* Roar Strand (født 1970), norsk fotballspiller
* Roar Ljøkelsøy (født 1976), norsk skihopper 
* Roar Husby (født 1979), norsk fotballspiller

## Annen bruk av navnet
* Ekstremværet Roar rammet Norge 1. oktober 2015.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arsia Mons

**Arsia Mons** er den sydligste av de tre vulkaner på Mars som til sammen kalles Tharsis Montes. 

Den er omkring 9000 meter høy. Den er en skjoldvulkan. 

De to andre vulkanene i gruppen heter Ascraeus Mons og Pavonis Mons. Olympus Mons befinner seg i nærheten.
Småkryp

***Småkryp*** (engelsk: *A Bug's Life*) er en amerikansk animasjonsfilm produsert av Pixar Animation Studios og utgitt av Walt Disney Pictures og Buena Vista Distribution i USA den 25. november 1998, i Australia den 3. desember 1998 og i Storbritannia den 5. februar 1999. Det er den andre Disney/Pixar-filmen. Filmen handler om et spesielt insekt som leier hva han tror er «krigerinsekter» (faktisk er de sirkusinsekter) for å kjempe mot grådige gresshopper. Filmen ble regissert av John Lasseter.

Historien *Småkryp* er en parodi på Æsops fabel om *[[Insektet og gresshoppen]]*.

## Handlingsreferat
Ant Island er en koloni av maur ledet av den pensjonerte dronningen og datteren hennes, prinsesse Atta. Hver sesong blir de tvunget til å gi mat til en gjeng gresshopper ledet av Hopper. En dag ødelegger Flik, ​​en individualist og oppfinner, ved et uhell maten ved hans siste oppfinnelse. Så Hopper krever dobbelt så mye mat som kompensasjon. Flik blir deretter forvist fra deres koloni. I "bug city", som er en haug med søppel, møter Flik en gruppe Circus Bugs (som nylig ble avskjediget av den grådige P.T. Flea) 

Samtidig forsøker maur i Fliks tidligere koloni desperat å samle nok mat til et nytt tilbud for gresshoppene. Når Hopper kommer tilbake oppdager de det lave tilbudet. De overtar derfor hele maurene, og krever all deres vintermat-forsyning, og planlegger å henrette maur-dronningen etterpå. Flik overhører disse planene, og han ønsker å returnere til Ant Island for å redde de gamle vennene hans. Circus Bugs går med på å distrahere gresshoppene lenge nok til å redde maur-dronningen, og de forsøker å tvinge Hopper vekk fra Ant Island.

## Stemmer

; Norske stemmer
* Kim Fangen som Flik
* Erik Hivju som Hopper
* Anine Kruse som Prinsesse Atta
* Emilie Grønsund som Prinsesse Dot
* Kari-Ann Grønsund som Dronningen
* Johannes Joner som Malt
* Nicolay Lange-Nielsen som Slåpen
* Stig Krogstad som Heimlich
* Per Frisch som Francis
* Helge Reiss som Manto
* Inger Teien som Gipsy
* Lena Meieran som Rosa
* Aksel Hennie som Rokk & Rull og Andre stemmer
* Ivar Nørve som Rokk & Rull, Torne og Andre stemmer
* Magnus Nielsen som Petter Loppe
* Magne Lindholm som Dim
* Harald Mæle som Herr Bakke
* Unn Vibeke Hol som Doktor Flora
* Bernhard Ramstad som Kornelius
* Ellers medvirker: Håvard Bakke, Sarah MacDonald Berge, Øyvind B. Lyse, Edda Trandum Grjotheim, Benjamin Helstad og Siri Nilsen.

## Sang
*Du Skal Forme Ditt Liv (av Carsten Loly og Christine Meyer)

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Abyssocottidae

* *[[Abyssocottus]]*
* *[[Asprocottus]]*
* *[[Cottinella boulengeri]]*
* *[[Cyphocottus]]*
* *[[Limnocottus]]*
* *[[Neocottus]]*
* *[[Procottus]]*

**Abyssocottidae** er en gruppe ulkefisker som omfatter 24 arter som kun finnes i Bajkalsjøen i Russland

## Litteratur
* 
* 
* Kontula, Tytti, Sergei V. Kirilchik, Risto Väinölä (2003) Endemic diversification of the monophyletic cottoid fish species flock in Lake Baikal explored with mtDNA sequencing *Molecular Phylogenetics and Evolution* 27, 1, 143–155. 
## Eksterne lenker
* 

* Catalogue of Life: Abyssocottidae Besøkt 25. august 2007.
Nansenhjelpen

**Nansenhjelpen** eller formelt **Nansenhjelp**, kjent som *Nansen Relief* på engelsk og *Nansenhilfe* på tysk, var en norsk, privat humanitær organisasjon som blei stifta i 1937 av blant andre arkitekten og skribenten Odd Nansen (1901–1973), sønnen til polfareren og diplomaten Fridtjof Nansen. Organisasjonen forsøkte å gi hjelp og en trygg havn i Norge til jødiske flyktninger fra europeiske områder under nazistisk kontroll. Kontoret blei stengt av den tyske okkupasjonsmakta i Norge under andre verdenskrig, og Odd Nansen blei arrestert av Gestapo. Organisasjonen blei formelt oppløst i 1946, og gikk inn i Europahjelpen.

## Se også
* Det internasjonale Nansenkontoret
* Holocaust i Norge
* Odd Nansen

## Referanser


## Eksterne lenker
*  ''Oss selv nærmest : Norge og jødene 1914-1943''
Åsane Senter

**Åsane Senter** er et tidligere kjøpesenter i bydelen Åsane nord i Bergen som åpnet i 1976. Senteret hadde omkring 80 butikker. 

Like ved siden av Åsane Senter lå Arken (åpnet i 1985). I 2007 slo Åsane senter og Arken seg sammen og ble Åsane Storsenter, etter omfattende rehabilitering av byggene. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Åsane storsenters hjemmeside
Manovo-Gounda St. Floris nasjonalpark

**Manovo-Gounda St.Floris nasjonalpark** ligger i prefekturatet Bamingui-Bangoran, i Den sentralafrikanske republikk, ved grensen til Tsjad. Parken ble innlemmet på verdensarvlista i 1988 på grunn av sin imponerende biodiversitet.

Parken, som utgjør 1 740 000 hektar, ligger 400-800 moh, og er preget av savannelandskap. Parken ligger i den østlige delen av prefekturatet og er avgrenset mot Tsjad av grenseelvene Aouk og Kameur, mot øst av Vakagaelven, mot vest av Manovoelven og mot sør av Bongomassivet. Elven Ndéle-Birao renner gjennom parken. Klimaet er tropisk, med årlig nedbør 960 - 1 700 mm. Regntiden varer fra juni til november. Karakteristiske arter for parken er Svart neshorn, elefanter, gepard, leopard, afrikansk villhund, rødpannegaselle (*Gazella rufifrons*) og kafferbøffel. Det er registrert 320 fuglearter, av særlig betydning er vadefuglene på elveslettene i parkens nordlige del. Bare deler av parken har vært kartlagt grundig. 

De første delene av parken ble fredet i 1933 som *Oubangui-Chari* nasjonalpark. Den skiftet navn til *Matoumara* i 1935 og til *St.Floris nasjonalpark* i 1940. St. Floris ble utvidet i 1960 og 1974, og parken fikk dens nåværende navn og utstrekning i 1979.
 
På grunn av krypskyttere, som fryktes å ha avlivet opptil 80% av dyrelivet i parken, og mordet på fire viltforvaltere, ble parken i 1997 oppført på listen over Truede verdensarvsteder.

## Eksterne lenker
* UNEP World Conservation Monitoring Centre: ''faktaark
Klinte

**Klinte**  eller **rødklint** (*Agrostemma githago*) er en truet planteart i nellikfamilien. Den forekommer i Europa, Asia og Nord-Afrika, men er nå truet av utryddelse. I tidligere tider var planten vanlig å finne på åkre, enger og annen kulturmark. I Skandinavia eksisterer fortsatt klinten naturlig på noen få steder, som på Öland i Sverige der den er funnet på to områder.

Klinte kan trives i alle typer jord og er en lettdyrket og takknemlig sommerblomst. Den er ettårig med en vakker blomst som kan bli opptil 80 cm høy. Blomstene er rødfiolette, 3-5 cm vide med 5 kronblader og uten lukt. Frukten er en kapsel som åpner seg når den blir moden med 5 kapseltenner. Frøene er svarte og nyreformede, ca. 3 mm lange. Frøene er giftige og må ikke spises. Klinten blomstrer i juni-juli i Norge/Sverige.

I Norge var klinte ganske vanlig på Øst- og Sørlandet frem til 1920-tallet og er nå nesten utryddet. I Sør-Trøndelag ble den rødlistet som utryddet i 1996. Klinte kom til Norge før Middelalderen og arten er fullstendig tilpasset gammeldags jordbruk. Den tåler ikke endringene som moderne driftsformer har ført med seg, og frøene har dessverre ikke evnen til å kunne hvile i jorden, slik at eventuelle frøbanker kan bygges opp.

Det jobbes med å bringe arter som klinte tilbake til sin opprinnelige tilstand i eldre kulturmark der gamle driftsformer fortsatt holdes i hevd. I Sverige hvor klinten fortsatt er å finne i vill tilstand, kan frø hentes fra disse og brukes til å gjenskape forekomster av klinte i Norge. I 2009 ble den observert på en forekomst i Østfold.

Blir klinte observert i Norge er det meget viktig at forekomsten får stå i fred, slik at den kan få frøså seg selv.

Klinte er giftig. Klinten i uttrykket å skille klinten fra hveten viser til planten svimling (''Lolium temulentum'') som også er giftig.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Rødlista for truede plantearter i Sør-Trøndelag
* NINA - Truede Åkerugras, nr. 17 - 1993
Royal charter

Et **royal charter** (engelsk) er et dokument hvor en monark garanterer visse rettigheter til en by, et universitet eller et kommersielt selskap. Av kjente selskaper som ble opprettet ved royal charter er det fremdeles eksisterende Hudson's Bay Company og Det britiske ostindiske kompani som er nedlagt.

I USA ble flere av de tidligste utdanningsinstitusjonene etablert ved royal charter, blant dem Harvard College ved nåværende Harvard University, og Yale University.
Nongqawuse

**Nongqawuse** (født i 1840-årene, død 1898) var xhosa-profetinnen som fikk synene som medførte at xhosaene drepte kveget sitt i 1856–57. 

I april eller mai 1856 gikk tenåringen Nongqawuse og hennes venn Nombanda for å hente vann fra et elvebasseng nær munningen av Gxarha. Da hun kom tilbake fortalte Nongqawuse sin onkel og verge Mhlakaza at hun hadde møtt åndene til tre av sine forfedre.

Hun hevdet at åndene hadde fortalt henne at xhosafolket skulle ødelegge sine avlinger og drepe kveget sitt. Avlingene og kveget var grunnlaget for xhosaenes velstand. Til gjengjeld skulle åndene kaste de britiske nybyggerne på sjøen, fylle opp kornlagrene og fylle kraalene med flottere og friskere kveg. På denne tiden var xhosaenes kvegflokker herjet av «lungesykdom», noe som muligens skyldtes nybyggernes innføring av europeisk kveg. I 1864 hadde mange kyr allerede dødd, og xhosa-folket trodde at kvegdøden skyldtes heksekraft - *umuthi*. 

Mhlakaza gjentok profetien overfor den øverste høvdingen, Sarhili. Sarhili beordret sine undersåtter til å adlyde profetien, og avlivingen av kvegflokkene bredte om seg til et punkt der det ikke lenger var mulig å stoppe handlingene. Kvegdrepingen fikk ikke bare konsekvenser for gcaleka, Sarhilis klan, men hele xhosanasjonen. Historikere anslår at gcalekaene alene drepte mellom 300 000 og 400 000 storfe. 

Nongqawuse forutsa at forfedrenes løfte skulle innfris den 18. februar 1857, og at sola den dagen ville bli helt rød. Men den 18. februar stod sola opp med samme farge som alle andre dager, og profetien ble ikke innfridd. Til å begynne med la Nongqawuses tilhengere skylden på dem som ikke adlød hennes instruksjoner, men senere vendte også de som hadde trodd på henne seg mot henne.

Etter ødeleggelsen av kveg og avlinger gikk folketallet i Britisk Kaffraria ned fra 105 000 til under 27 000 på grunn av hungersnød.  Nongqawuse ble arrestert av britiske myndigheter og sendt til Robben Island. Etter at hun ble satt fri levde hun på en gård i distriktet Alexandria i den østlige Kappkolonien, hvor hun døde i 1898.

Dalen der Nongqawuse møtte åndene bærer fortsatt navnet *Intlambo kaNongqawuse* (Xhosa for *Nongqawuses dal*).

## Eksterne lenker
* Nongqawuse &mdash; Prophetess of Doom om *Encounter South Africa*

## Referanser
Dan Abnett

**Dan Abnett** (født 12. oktober 1965) er en britisk forfatter, for det meste av tegneserier og fortellinger satt til spillverdener.

Dan Abnett har for det meste jobbet for det britiske tegneserieheftet *[[2000 AD]]*, DC Comics og Marvel Comics siden tidlig 1990-tallet. Han har også skrevet flere forskjellige bøker for Games Workshop og Black Library, hvor settingen er satt til deres spillverdener fra Warhammer Fantasy og Warhammer 40,000.

## Bibliografi

### Bøker
The silent stars go by, 2013

The story of Martha, 2008
#### [[Warhammer 40,000]]-bøker

* *[[Gaunt's Ghosts]]*-serien:
** *First and Only*, 1999
** *Ghostmaker*, 2000
** *Necropolis*, 2000
** *Honour Guard*, 2001
** *The Guns of Tanith*, 2002
** *Straight Silver*, 2002
** *Sabbat Martyr*, 2003
** *Traitor General*, 2004
** *His Last Command*, 2005
** *The Armour of Contempt*, 2006
** *Only In Death*, 2007
* *[[Horus Heresy]]*-serien:
** *Horus Rising*, 2006
** *Legion*, 2008

#### [[Warhammer Fantasy]]-bøker

* *Gilead's Blood*, 2000
* *Hammers of Ulric*, 2001
* *Riders of the Dead*, 2003
* *Fell Cargo*, 2006

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Dan Abnetts blogg
Pretoriakonvensjonen

**Pretoriakonvensjonen** var betegnelsen på fredsavtalen som avsluttet den første boerkrigen. Krigen mellom boere og styrker lojale overfor Storbritannia brøt ut den 16. desember 1880 og opphørte den 23. mars 1881. Avtalen ble undertegnet i Pretoria 3. august 1881 og ga boerne i Transvaal selvstyre under britisk overherredømme.

I 1884 ble Pretoriakonvensjonen avløst av Londonkonvensjonen.
René Klingbeil

**René Klingbeil** (født 2. april 1981 i Berlin) er en tysk tidligere fotballspiller, som sist spilte for FC Carl Zeiss Jena i Regionalliga Nordost i Tyskland. Han spilte for Viking FK i fra 2007 frem til sommeren 2008. Han spilte på samtlige plasser i forsvar, men hovedsakelig som venstreback. 

Han startet sin profesjonelle karriere i 1998 med Borussia Mönchengladbach. I 2003 gikk han til Hamburger SV og spilte 51 kamper der inntil han gikk gratis til Viking i 2007. Han spilte sin siste kamp for Viking i UEFA Cup-kvaliken mot Vetra fra Litauen og returnerte deretter til Tyskland.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anna Sparre

**Anna Sparre** (født Adelswärd i 1906, død i 1993) er en svensk forfatter av romaner. Hun er ofte referet eller henvist til som **Anna Adelswärd-Sparre**. 

Anna Sparre debuterte i 1943 med *N:o 14 Sparv anmäler sig*. I 1970 kom selvbiografien *-men sjön är densamma* som forteller om oppveksten til Anna Sparre på Adelsnäs utenfor Åtvidaberg. Hennes siste bok, *Drottningens förtrogna*, kom ut etter hennes død i 1994.

## Referanser
Jan Afzelius

**Jan Afzelius** (1929–2000) var en svensk tegner og kunstner. Han er mest kjent for illustrasjoner på *[[Dagens Nyheter]]*s *Namn och Nytt*-side, der tegningene hans ble publisert under overskriften *Afzelius tecknar Stockholm*. Fra 1961 til 1969 arbeidet han som frilanser for *[[Svenska Dagbladet]]*, og i perioden 1969&ndash;1987 var han ansatt ved Stockholms stadsmuseum.

Etter skolegang på Manillaskolan for døve – han var født døv – utdannet han seg til kunstner ved kunstskoler som Anders Beckmans reklamskola, Konstfack i Stockholm, Otte Skölds målarskola og Slöjds i Göteborg. Etter hvert egnet han seg nesten utelukkende til tegning. Han er representert ved Nasjonalmuséet i Stockholm. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Artikkel i det svenske kunstnerleksikonet Amanda
Danomani

**Danomani** er et begrep brukt om en overdreven beundring av Danmark og alt som er dansk. Det var Henrik Wergelands far Nicolai Wergeland som oppfant dette begrepet i 1814 for å betegne de nordmenn som knyttet seg nærmere til Danmark enn til Norge. På 1800-tallet ble det også brukt om Welhaven og hans krets.

## Referanser
Sjalupp

En **sjalupp** kan være flere forskjellige typer båter:

*En robåt av mellomstørrelse på orlogsskip
*Eldre type av kanonbåt, se kanonsjalupp
*Lite seilskip
*Et alternativt ord for en slupp
Barracudaer

* *[[Sphyraena acutipinnis]]*
* *[[Sphyraena afra]]*
* *[[Sphyraena argentea]]*
* *[[Sphyraena barracuda]]*
* *[[Sphyraena borealis]]*
* *[[Sphyraena chrysotaenia]]*
* *[[Sphyraena ensis]]*
* *[[Sphyraena flavicauda]]* 
* *[[Sphyraena forsteri]]* 
* *[[Sphyraena guachancho]]*
* *[[Sphyraena helleri]]* 
* *[[Sphyraena iburiensis]]*
* *[[Sphyraena idiastes]]* 
* *[[Sphyraena japonica]]*
* *[[Sphyraena jello]]* 
* *[[Sphyraena lucasana]]*
* *[[Sphyraena novaehollandiae]]*
* *[[Sphyraena obtusata]]*
* *[[Sphyraena picudilla]]*
* *[[Sphyraena pinguis]]*
* *[[Sphyraena putnamae]]*
* *[[Sphyraena qenie]]*
* *[[Sphyraena sphyraena]]*
* *[[Sphyraena tome]]*
* *[[Sphyraena viridensis]]*
* *[[Sphyraena waitii]]*

**Barracudaer** er en slekt strålefinnede fisker kjent for sine store størrelse og skremmende utseende. De kan bli opp til to meter i lengde, og omtrent 30&nbsp;cm i bredde. Kroppen er lang og dekt med små smale, glatte skjell. Den befinner seg i tropiske og subtropiske farvann over hele verden.

Baracudaene er slektninger av makreller og tunfisk, men er en såpass avvikende gruppe at de har fått sin egen familie.

## Eksterne lenker
* 
*
Erling Myhre

**Erling Myhre** (født 2. august 1946, død 29. januar 2014) var en norsk politiker (Sp) som var ordfører i Rendalen kommune fra 1995 til 2007. Han tok ikke gjenvalg ved valget i 2007.

Han er den eneste ordføreren i Rendalen etter 1945 som ikke kom fra Arbeiderpartiet, og ble valgt gjennom et valgteknisk samarbeid med SV. Myhre var også organisatorisk nestleder i Hedmark Senterparti fra 1993 til 1997. Han var også styreleder i Folkeaksjonen ny rovdyrpolitikk.

## Referanser
Mercadona

**Mercadona** er Spanias største supermarkedkjede. Kjeden har sitt utspring i Valencia-regionen, men har idag utsalgssteder over hele fastlandet, på Balearene og på Kanariøyene. Selskapet tilbyr også levering av varer hjem enkelte plasser.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Monotypisk taxon

**Monotypisk taxon** er en betegnelse som brukes i biologisk systematikk om taxa som bare omfatter én type. En monotypisk slekt er således en slekt som kun består av én art, mens en monotypisk art er en art som kun består av nominatformen, altså uten andre underarter. Et monotypisk taxon er således innenfor biologien et begrep som beskriver at det nærmeste lavere taksonomiske nivået kun består av ett taxon.

Begrepet *monotypisk* benyttes ofte når flora og fauna beskrives, men det kan også benyttes i andre sammenhenger. Et eksempel på bruken er den monotypiske slekten *[[Lycaon]]*, som kun består av den ene arten afrikansk villhund (*Lycaon pictus*). Likeledes er bjørkefink (*Fringilla montifringilla*) en monotypisk art, fordi den kun består i kraft av nominatformen.

## Motsatser
Det motsatte av monotypisk (solitær, enslig) er polytypisk (mange, flertallig), et begrep som refererer til et taxon som har mer enn en undergruppe, på et lavere systematisk nivå. Et eksempel på et polytypisk taxon er arten ulv (*Canis lupus*), som består som en rekke underarter i tillegg til nominatformen.

I tillegg finnes begrepet oligotypisk (fåtallig), som refererer til et taxon som har mer enn én undergruppe på et lavere systematisk nivå, men kun noen få. Et eksempel på et oligotypisk taxon er arten bushhund (*Speothos venaticus*), som består som kun tre underarter. Dette begrepet blir imidlertid sjeldent benyttet, men forstavelsen *oligo-* (som betyr få, fåtallig, lite(n) eller mangelfull) er mye benyttet innen biokjemi og medisin.

## Se også
* Biologisk type
* Biologisk systematikk

## Referanser
Moshoeshoe I

**Moshoeshoe** (født 1786?, død 11. mars 1870) var basothohøvding i Lesotho og var født i Menkhoaneng i den nordlige delen av dagens Lesotho. Han var den første sønnen av Mokhachane, en mindre høvding av baktotelilinjen, en gren av klanen Kuena (krokodille). I hans tidlige barndom hjalp han sin far med å få makten over noen mindre klaner. 

I en alder av 34 år dannet Moshoeshoe sin egen klan og ble høvding i urotiden Mfecane. Han og hans tilhengere slo seg ned ved fjellet Butha–Buthe. 

Som leder vant Moshoeshoe sine tilhengeres frivillige oppslutning, og står som en motsats til den samtidige Shaka Zulu og hans terrorrbaserte regime. 

## Referanser
Orange River Colony

**Orange River Colony** (*afrikaans: Oranjierivierkolonie*) var en britisk koloni som ble opprettet gjennom annekteringen av Oranjefristaten i 1900 etter Den andre boerkrig. Kolonien sluttet seg til Unionen Sør-Afrika i 1910.

Det hadde i 1904 vokst frem et tiltagende ønske om selvstyre. Oranjie Unie (*Oransje Enhet*), et afrikanderparti, ble formelt opprettet i mai 1906, men hadde eksistert i flere måneder. En lignende organisasjon kalt Het Volk (*Folket*) ble formelt dannet av afrikanderne i Transvaal i januar 1905. Begge disse organisasjonene hadde lovverk som var nesten identiske med Afrikander Bonds, og deres mål var svært likt, å sikre de boerske idealers triumf i stat og samfunn. Abraham Fischer ble formann for Oranjie Unie.

En motorganisasjon ble dannet av tidligere burgere som helhjertet hadde akseptert den nye orden. De kalte seg det konstitusjonelle parti, og John Fraser ble valgt til formann. I Bloemfontein hadde de konstitusjonelle sterk støtte, andre steder var ikke deres støttespillere like tallrike. Programmene til de to partiene var svært like, den reelle forskjellen mellom dem var holdningen deres ovenfor relasjonene til britene. Mens idealet for Unie var en afrikandisk stat, ønsket de konstitusjonelle likhet mellom de to hvite etniske gruppene.

Kolonien fikk selvstyre i 1907, og den 27. november ble Fischer fra Oranjie Unie dens første og eneste statsminister. Den første regjeringen bestod av 29 medlemmer fra Unie, fem kontitusjonalister og fire uavhengige. 

Orange River Colony deltok i en interstatlig konferanse som møttes i Pretoria og Cape Town i mai 1908. Her ble det bestemt å fornye den eksisterende tollkonvensjonen og ikke å gjøre endringer i jernbaneratene. Disse avgjørelsene var resultatet av en avtale om å føre en resolusjon frem for de forskjellige kolonienes parlamenter som talte for en tettere union av de sørafrikanske statene og utnevnelsen av delegater til en nasjonal konvensjon som skulle lage et utkast til konstitusjon. I denne konvensjonen tok Steyn en ledende og forsonende rolle, og etterpå gikk den lovgivende forsamlingen i Orange River med på betingelsene som konvensjonen trakk opp for foreningen av de fire selvstyrende koloniene, Unionen Sør-Afrika. Under et imperielt vedtak ble unionen etablert den 31. mai 1910, og Orange River gikk inn i kolonien som *[[Free State|Free State Province]]*. Fischer og general Barry Hertzog ble medlem av den første administrasjonen til Free State som provins av unionen.

## Referanser
Tentamen

En **tentamen** eller **heldagsprøve** er i det norske utdanningssystemet en større, oftest skriftlig skoleprøve i deler av pensum som går forut for, men ellers tilsvarer eksamen, den avsluttende og avgjørende hovedprøven i et fag. Tentamen avholdes ofte før eller like etter jul (juletentamen), altså halvveis i skoleåret, eller ved påsketider (påsketentamen). På latin betyr *tentamen* «prøve» eller «forsøk» og er avledet av *tentare*, «berøre» eller «undersøke», tilsvarende uttrykket «tentativ» - forsøksmessig.

På ungdomsskolen har det tradisjonelt vært vanlig å ha én tentamen per termin i hvert av de tre hovedfagene: norsk, matematikk og engelsk. Det er også flere steder vanlig med årsprøve i 2. språk, som tysk, fransk eller spansk, og noen ganger i naturfag. Denne praksisen har vært i endring de siste årene, og flere har nå sluttet med skriftlige heldagsprøver to ganger i året og har i stedet andre type halvårsstopp med tydeligere fokus på læringsprosess og å vise kompetanse på flere måter enn skriftlige, individuelle prøver. 

## På andre språk
På svensk betyr *tentamen*, ofte bare kalt *tenta* eller *tent*, «eksamen». En muntlig *tentamen* I Sverige, altså egentlig muntlig eksamen, kan bli kalt *munta* eller *muntatis*. Det norske ordet *tentamen* kan på engelsk oversettes med *all-day test* («heldagsprøve») eller *midterm (exam)* og *final (exam)* i USA.

## Referanser
William Thynne

**William Thynne** (død 10. august 1546), hans egentlige navn var **William Botevile**, var en litterær redaktør i England som er kjent for at han samlet og utga de samlede verkene av Geoffrey Chaucer i 1532 og 1542 med noter. Hans nevø var John Thynne.

Han var den andre sønnen av Ralph Botevile fra Stretton i Shropshire og Ann Higgons, datter av John Higgons. Broren het Thomas. William Thynne giftet seg to ganger, andre gang med Anne Bond, datter av William Bond. De fikk en sønn sammen, Francis Thynne (ca. 1545–1608). Etter hans død giftet hustruen seg to ganger til og døde en gang før 1572. 

Thynne hadde en framgangsrik karriere fra 1520-tallet og fram til sin død i 1546, da han var sjef for Henrik VIII av Englands kjøkken i 1526 og deretter mester for den kongelig husholdning. Med årene samlet han seg flere kongelige posisjoner, og noen viste han opprettholdt forbindelsen med hjemstedet ved grensen til Wales. I 1529 ble han utpekt som bestyrer av jarledømmet Mar og i mai 1546, kort tid før hans død, mottak han en pensjon på forespørsel fra jarlen av Hertford.

Hans samlede utgave av Chaucer i 1532 og 1542 etablerte en chauceriansk kanon. Hans utgave var støttet og sponset av kongen som ble æret i et forord av Brian Tuke. Thynnes kanon brakte et antall av apokryfiske (tvilsomme) verker assosiert til Chaucer fram til et totalt antall av 28.

William Thynne døde i 1546 og ble gravlagt i All Hallows i Barking. Sønnen Francis Thynne fortsatte delvis hans arbeid med Chaucer. Han var en oldtidsgransker og hadde posisjonen i kontoret for heraldiske våpenskjold i 1602.

## Referanser


## Eksterne lenker
* William Thynne hos ThePeerage.com
Never is Forever

***Never Is Forever*** er det tredje albumet til det norske bandet Turboneger, utgitt i 1994.

## Sporliste
# «Letter from Your Momma»
# «Suburban Prince's Death Song»
# «Ūbermensch»
# «I Will Never Die»
# «No Beast So Fierce»
# «Destination: HELL»
# «Timebomb»
# «Pain in der Arsch Pocket Full of Cash»
# «Hush, Earthling»
# «Nihil Sleighride»
# «(He's a) Grungewhore»
# «Black Chrome»
# «Oslo Bloodbath Pt. II: I Don't Care»
# «Oslo Bloodbath Pt. III: The Ballad of Gerda and Tore»
# «Staten och kapitalet» (a capella, skjult spor kun tilgjengelig på CD)
## Medvirkende
### Turboneger
* Hanky - sang, produsent
* Toonie - gitar, produsent
* Loonie - gitar, produsent
* Panky - bass, kor, produsent
* Happy-Tom - trommer, produsent
### Øvrige
* Åsgeir Knudsen - piano/dirigent/arrangement på *Letter from Your Momma*
* Skoklefall Kammerkvintett - div. instrumenter på *Letter from Your Momma*
* Geir Underdal - amplifier-drop på *Black Chrome*
* The Lust-O-Rama - amplifier-drop på *Black Chrome*
* Christian Calmeyer - produsent, tekniker
* Craig Morris - teknier, mastering 
* Ando Woltmann - frontfoto 
* Stian Andersen - fotograf
* Morten Andersen - bandfoto 
* Trbtopia - artwork 
* Dimitri Kayiambakis - coverdesign 
* Günter Kesselring - remastering
* Nero - remastering

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Maria Vigeland

**Maria Vigeland** (født 13. mars 1903 i Oslo, død 8. august 1983) var en norsk maler og skulptør. 

## Familie
Hun var datter av kunstnerparet Valborg Kristine Madsen Vigeland og Emanuel Vigeland, og niese av Gustav Vigeland. Kunstneren Per Vigeland (1904–1968) var hennes bror. Selv var Maria Vigeland ugift og hadde ingen barn.

## Studier
Maria Vigeland startet kunstnerutdannelsen ved å gå noen år i lære hos sin far, som drev et glassmaleriverksted. Deretter studerte hun et par år i Firenze samt et år i Paris.

Studiene skulle få særlig stor betydning for hennes glassmalerier, men på begynnelsen av 1930-tallet var hun også begynt å arbeide med skulptur.

## Verker (utvalg)
Hennes religiøse interesser førte henne i retning kirkekunst. Hun var bare 18 år gammel da hun malte sin første altertavle, for Nordre Osen kirke i Åmot kommune. Altertavlen forestiller *[[Maria budskapsdag|Mariae bebudelse]]*.

Vigeland har dekorert flere gravkapeller i Oslo, et krematorium i Drammen, laget altertavle og flere bilder til Bredtvet fengsel, og utført ulike glassmalerier. Også altertavlene i Veierland kirke og Sekken kirke er utformet av henne.

Etter at hun hadde levert altertavle til kapellet ved Bredtvedt fengsel fikk hun i oppdrag å utsmykke det nye gravkapellet til Diakonissehuset i Oslo. Hun laget både glassmalerier og altertavle til kapellet ved institusjonen som senere fikk navnet Lovisenberg Diakonale Sykehus. Glassmaleriet over gravkapellets alter har motivet «Jesu fødsel – korsfestelsen og oppstandelsen», og over kapellets hovedinngang er det et stort rosevindu med motiver hentet fra salmen «Den yndigste rose er funden» av H.A. Brorson.

Maria Vigeland har videre laget monumentet «Hvilende kvinne», som står i Østre Aker kirkegårds minnelund på Ulven i Oslo. I Camilla Colletts vei i Tønsberg står Vigelands statue «Piken med sjøpinnsvinet» fra 1954.

## Referanser
Dialektkontinuum

Et **dialektkontinuum** er en rekke av dialekter som er slik forbundet at nabodialektene er forståelige for hverandre, mens dialekter som er langt fra hverandre i rekken ikke nødvendigvis er forståelige seg imellom. 

Klassiske eksempler på dialektkontinuum er samiske språk som strekker seg fra Femunden til Kolahalvøya, og romanske språk der man f.eks. finner galisisk mellom portugisisk og kastiljansk, og språket i Aostadalen som ligger mellom fransk og italiensk. Skandinavisk kan også anses som et dialektkontinuum som strekker seg fra sørvest i Danmark, over hele Skandinavia og til de svenske dialektene i Finland.

Mens de skandinaviske standardtalemåla i hovedsak er gjensidig forståelige, er ikke dette tilfelle i det samiske språkområdet: "Nordsamisk og sørsamisk er ikkje innbyrdes forståelege, lulesamisk ligg ein stad i mellom dei to andre" (Samiske veivisere).

## Referanser
17. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007

**17. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007** startet 25. august, og endte med to kamper den 27. august 2007.



## Resultater

## Eksterne lenker
* 2. divisjon avdeling 3 2007: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Moreland Hills

**Moreland Hills** er en småby i Cuyahoga County, Ohio, USA. Byen er en forstad til Cleveland. Ved folketellingen i 2010 hadde den en befolkning på .

Bosetningen på stedet begynte i 1815, på stedet hvor den nåværende State Route 87 krysser Chagrin River. Orange Township ble grunnlagt i 1820, og ble kjent for sine dampsager, ostefabrikker og bondegårder.

Moreland Hills, som i 1831 fremdeles var en del av Orange Township, var fødestedet til James A. Garfield, USAs 20. president.

I 1928 ble Moreland Hills skilt ut fra Orange Township som en egen administrativ enhet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* James A. Garfield Birthplace
Otomí

**Otomí** er et urfolk i det sentrale Mexico. Alt etter dialekt og transkribering av språket refererer de til seg selv som **hñähñu**,**ñuhu**, **ñhato** eller **ñuhmu**. De fleste bor i delstatene México, Hidalgo, Veracruz og  Puebla, og til sammen utgjør de ca. 300&nbsp;000 mennesker. 

## Kort historie
Otomíenes historie går tilbake til tida da byen Teotihuacán blomstret, som de betalte skatt til. I perioder hadde så otomíene sine egne statsdannelser, før i rundt 1399 ble beseiret av *mexica*-folket, som vi kjenner som aztekerne. Otomíene inngikk i det aztekiske riket, og ble ofte brukt som krigere for både dem og deres fiender, tlaxcalterkerne. Fra 1500-tallet av ble de undertvunget av spanjolene, og flere befestede klostre ble bygget av tiggermunkordner for å sikre kontrollen over deres kjerneområder.

## Språk

Otomí-språket er del av den otopameanske språkgruppa, som sammen med språk som mazahua, pame, ocuiltekisk og matlatzinca utgjør en undergruppe av den Otomangueanske språkfamilien, hvor blant annet språk som mixtekisk, zapotekisk og andre inngår. Til sammen snakkes språket av rundt 300&nbsp;000 mennesker, fordelt på flere ulike dialekter.

## Litteratur
*Manuscritos Otomies del Virreinato – Avhandling på spansk av David Wright Carr
*Otomies en las fuentes – Avhandling på spansk av David Wright Carr
*Lengua cultura e historia de los Otomíes Avhandling på spansk av David Wright Carr

## Eksterne lenker
* Otomí-veving
* Film om otomíene
Karmelklosteret Totus Tuus

**Karmelklosteret ''Totus Tuus**'' i Tromsø er et katolsk kvinnekloster tilhørende karmelittordenen. Klosteret ble grunnlagt fra et karmelkloster på Island, og de første søstrene ankom 8. september 1990. De kom uten materielle midler og penger og flyttet i første omgang inn i et bolighus biskopen hadde stilt til deres disposisjon. 

I 1992 fikk de en tomt, og i 1994 begynte byggearbeidene. Den 5. august 1995 flyttet nonnene inn i et meget uferdig råbygg. Byggearbeidene fortsatte, og den 23. august 1998 ble klosteret og kirken endelig innviet selv om det ennå var detaljer som måtte ferdigstilles.

## Referanser
Høysteinane kloster

**Høysteinane kloster** i Larvik er et katolsk kvinnekloster tilknyttet den kontemplative nonneordenen klarissene, også kalt *Sta. Klara-søstrene*. Klosteret har adresse Ulfsbakveien 36.

De første klarisser ankom Larvik i 1995. Kommuniteten ble offisielt grunnlagt av klarisseklosteret i Ennis i Irland på festen for Den hellige Klara, 11. august 1997. Etter flere år i midlertidig bolig på Østre Halsen i Larvik flyttet nonnene i 2004 inn i et nybygd klosteranlegg som fikk navnet *Høysteinane*.

I 2011 ble to av klosterets seks nonner *[[Eksklaustrering|eksklaustrert]]* – kastet ut av klosteret – etter lengre tids konflikt internt i det katolske miljøet i Larvik. I de neste par årene sluttet syv nonner fra India seg til klosterkommuniteten. På grunn av disse utskiftningene fant den formelle grunnleggelsen av klosteret i kirkelig forstand sted først den 14. juni 2015. Det ble da feiret en innstiftelsesmesse med biskop Bernt Eidsvig som hovedcelebrant, sammen med åtte prester og to diakoner.
## Referanser
Slaget ved Hova

**Slaget ved Hova** var en militær trefning ved Hova 14. juni 1275 der kong Valdemar Birgersson av Sverige sammen med en bondehær ble beseiret av Magnus Birgersson som var støttet av dansk kavaleri. Dette medførte at Magnus overtok den svenske kronen og Valdermar flyktet.

## Bakgrunn
Sommeren 1275 hadde en liten, men slagkraftig, hær gått inn i Västergötland. Svenske opprørere anført av hertug Magnus Birgersson og hans yngre bror Erik Birgersson hadde sluttet seg til den danske hæren som bestod av hundre pansrede ryttere og 700 dansk-tyske soldater som var delt i avdelinger av rytterfolk og fotfolk. Med til sammen åtte hundre profesjonelle soldater, et befal med krigsvante og erfarne feltherrer som marsk Stig Andersson Hvide og grev Jakob av Halland hadde hertugen startet et opprør mot den sittende kongen av Sverige, Valdemar Birgersson.

Kong Valdemar Birgersson mobiliserte et oppbud av væpnede bønder som var langtfra maktesløse overfor en så formidabel styrke som den dansk-tyske hæren. Taktikk og våpen for et bondeoppbud var bedre i Norden enn i resten av Europa. Kongen rykket ned til Tiveden, en nær ugjennomtrengelig skog som skiller Västergötland og Närke fra hverandre. Valdemar skulle vise seg å være en dårlig kommandant som ikke forstod viktigheten av godt lederskap eller at de beste styrkene hans skulle samarbeide med bondeoppbudet.

## Slaget
Valdemar skilte bondeoppbudet fra sine beste styrker som ble sendt til et kloster i Ramundeboda. Kongen tok inn i klosteret 14. juni, bevoktet av kongelige styrker som slo leir i nærheten. Bondeoppbudet ble forlagt i Hova der de etablerte en leir uten noen samlet ledelse. Hvor mange som var i bondeoppbudet er ikke kjent, men kan ha vært et par tusen mann eller mer. De ble etterlatt til seg selv midt i veien for hertugens fremrykning fra sør.

Hertugen og marsk Stig oppdaget leiren mellom sjøene Undern og Skagern. De kongelige styrkene var for langt vekk til å gripe inn, og Magnus benyttet anledningen til et overraskende angrep på bondeoppbudet. Til å begynne med holdt disse stand, men uten ledelse og siden de kongelige styrkene var for langt vekk, begynte bøndene å vike. Etter harde kamper var bondeoppbudet slått på flukt inn i Tiveden der de fant beskyttelse i ly av terrenget.

Etter slaget måtte Valdemar Birgersson flykte. Han hadde ikke annet valg enn å dra med de kongelige styrkene til Närke. 

De kongelige styrkene sluttet seg til hertug Magnus som senere arresterte Valdemar i Värmland. Etter at Valdemar Birgersson hadde avsverget seg kongeverdigheten, lot hertugen seg velges som konge utenfor Uppsala sommeren 1275.

## Kilder
* *Ulf Sundberg* Medeltidens Svenska Krig 2002 ISBN 91-89660-11-0
* *Mats Adolfsson* Svenska Uppror Bind 1: När borgarna brann forntiden-1499 2007 ISBN 978-91-27-02631-5
Garamba nasjonalpark

**Garamba nasjonalpark** i Ueledistriktet nordøst i Den demokratiske republikken Kongo ble etablert i 1938. Den er en av Afrikas eldste nasjonalparker, og ble innskrevet på verdensarvlisten i 1980. Parken dekker 4 920 km², ligger mellom 710 og 1061 moh, og består av savanne, gressland, myrområder og *gallery forests*. Parken rommer bestander av fire store pattedyr: elefanter, sjiraffer, flodhest og fremfor alt verdens siste viltlevende bestand av hvitt neshorn (*Ceratotherium simum*), om lag 30 individer. Det renner tre elver gjennom parken: Dungu, Aka, og Garamba. Parken ligger ved grensen til Sudan, og grenser til det sudanesiske Lantoto viltreservat.

## Historie
Parken ble etablert i 1938, etter at en tidligere *Albert nasjonalpark* hadde eksisert siden 1925. Rundt 1960 startet et omfattende kryspskytteri mot hvitt neshorn, som reduserte bestanden fra ca. 1000 i 1960, til ca. 500 i 1976 og 15 i 1984. Flere miljøvernorganisasjoner reagerte på dette, og parken ble oppført på listen over truede verdensarvsteder. Området er sårbart for krypskytteri siden det ligger avsides, og nær grensen til tre land. Myndighetenes innsats for å bevare neshornet førte til at parken i 1992 ble fjernet fra *farelisten*.  

Etter at en by i nærheten ble inntatt av SPLA – Sudanese People's Liberation Army i 1991 begynte sudanesiske flyktninger å bosette seg i områder rundt parken. I 1993 var det 50 000 flyktninger i området. SPLAs nærvær førte flere skytevåpen inn i området, og førte til tung beskatning av faunaen i parken. Viltoppsynstjenesten var ikke i stand til å kontrollere dette, og 121 dyr ble drept mellom 1993 og 1995. Etter at 2 hvite neshorn ble skutt i 1996 ble parken igjen oppført på listen over truede verdensarvsteder.

## Eksterne lenker
* UNEP World Conservation Monitoring Centre: ''faktaark''
Prim (liturgi)

**Prim** er en av tidebønnene i den katolske kirkes offisielle liturgi. Den regnes som en av de tre mindre tidebønner (prim, ters, sext og non). Navnet kommer fra at denne bønnen ble bedt i klostrene ved den antikke dagsinnordnings første time (kl. 06.00). Ved Annet vatikankonsil bortfalt prim, ettersom den til dels var en duplisering av laudes innholds- og tidsmessig. Men i karteuserordenen bes tidebønnen prim fortsatt.
Hallvard

**Hallvard** og **Halvard** er mannsnavn avledet av norrøne *hall*, som betyr «stein, helle», eller «hallen, huset, heimen» lik gl.eng *hall*: «gods», – og *varðr*, som betyr «vokter». *Hallvarðr* var den norrøne formen av navnet. *[[Halvor]]* er en vanlig variant av navnet.

Varianten *Halvar* kan være både et mannsnavn og et svensk kvinnenavn, men er svært sjeldent som kvinnenavn.

*Hallvard* har norsk navnedag 15. mai. Variantene *Halvard* og *Halvar* har svensk navnedag 14. mai. *Halvar* har også finsk-svensk navnedag 6. juli.

## Utbredelse
*Hallvarðr* er kjent brukt i to runeinskripsjoner fra vikingtiden, Kulisteinen i Norge i og en stein funnet i Ulvsta i Sverige. Dette er et relativt lite antall, så navnet var neppe blant de mest brukte på den tiden. *Hallvard* var et svært vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 400 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica.. *Hallvard* var også det 15. vanligste navnet rundt år 1500. Etter det har *[[Halvor]]* vært den dominerende formen.

Navnet er i dag mest utbredt i Norge. Varianten *Halvard* er i Norge omtrent like utbredt som den opprinnelige formen *Hallvard*.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Hallvard Vebjørnsson (Sankt Hallvard) (ca. 1020&ndash;1043), norsk helgen
* Hallvard Gråtopp (trolig død 1438), norsk «småkonge» og opprørsleder
* Hallvard Sandnes (1893&ndash;1968), norsk lærer, forfatter og målmann
* Hallvard Devold (1898&ndash;1957), norsk fangstmann, meteorolog og oppdagelsesreisende
* Hallvard Trætteberg (1898&ndash;1987), norsk «heraldiker»
* Halvard Hatlen (1899–1957), norsk bildekunstner
* Halvard Lange (1902–1970), norsk utenriksminister
* Hallvard Rieber-Mohn (1922&ndash;1982), norsk forfatter og geistlig
* Halvar Björk (1928–2000), svensk skuespiller
* Halvard Johnson (f. 1936), amerikansk dikter
* Hallvard Kvåle (1941&ndash;2006), norsk folkemusiker, plateprodusent og plateutgiver
* Hallvard Bakke (1943&ndash;), norsk tidligere politiker (Ap)
* Hallvard Lydvo (f. 1946), norsk skuespiller og regissør
* Halvar Hansen (f. 1947), norsk politiker og ordfører
* Hallvard T. Bjørgum (f. 1956), norsk folkemusiker og sølvsmed
* Hallvard Flatland (f. 1957), norsk TV-programleder
* Halvard Haugerud (f. 1957), norsk bildekunstner
* Hallvar Thoresen (f. 1957), norsk fotballspiller
* Hallvard Holmen (f. 1966), norsk skuespiller
* Halvard Hanevold (f. 1969), norsk skiskytter
* Halvard Vike, norsk sosialantropolog
* Hallvar Djupvik, norsk operatenor
* Hallvarður Ásgeirsson, islandsk artist og komponist
* Hallvard Lillehammer, filosof og forfatter
* Halvar Flake, tysk datasikkerhetsekspert

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Avkastning

**Avkastning**, eller **avkasting**, er et begrep som viser til vinning eller utbytte av et gjennomført arbeid. Det nyttes som økonomisk begrep for gevinsten (innskuddsrenten) på et bankinnskudd, eller en annen økonomisk investering i forhold til kapitalinnsats og tid. Avkastning blir enten angitt som et desimaltall eller i prosent. 

Innen jordbruk kunne man før snakke om *fold* om avkastningen fra såkorn til tresking. (Uttrykk fra dansk dikt og sang: «Jeg er havren»). 

Avkastning av eiendom den defineres i Norge gjerne som *nåverdien av alle framtidige [[Nettoinntekt|nettoinntekter]] fra eiendommen*. Avkastningsverdien er på en måte motsatsen til markedsverdien: Eier du en eiendom, kan du enten selge denne (og motta markedsverdien) eller fortsette å bruke denne (og motta avkastningsverdien). Det er imidlertid et par viktige forskjeller mellom markedsverdi og avkastningsverdi.
Birgittaklosteret i Trondheim

**Birgittaklosteret** på Tiller i Trondheim er et katolsk nonnekloster tilknyttet birgittinerordenen. Birgittaklosteret befinner seg ca. 10 km sør for Trondheim sentrum, nær Tiller kirke.

## Historikk
Den hellige Birgitta fra Upplands len i Sverige grunnla sitt
første kloster i Vadstena i året 1370. Flere århundre senere i 1911 fornyet den salige moder Elisabeth, som var født i Fåglavik i Västergötland, Birgittaordenen med hovedklosteret i Roma, Italia. Under hennes ledelse fikk Birgittaordenen nytt liv.

Birgittasøstrene kom til Norge og Trondheim i 1998, og opprettet et kloster i midlertidige lokaler (nær Heimdal sentrum) den 19. juni 1998. 

I august 2009 kunne søstrene flytte til sitt nye kloster på Tiller. Klosteret er på 3.100 kvadratmeter. Gjestehuset med 5 dobbeltrom, 15 enkeltrom og
konferanserom kunne tas i bruk samtidig.

Siden 25. juni 2009 har Patrizia Telese virket som klosterets priorinne.

Siste byggetrinn, presteboligen og klosterkirken, sto ferdig i desember 2010 og ble høytidelig innviet 2. april 2011. Biskop Bernt Eidsvig var hovedcelebrant. Kirken har sitteplasser til ca. 100 besøkende.

## Bønn og arbeid
I dag lever 9 søstre på Birgittaklosteret på Tiller. Søstrene
kommer fra tre forskjellige verdensdeler og fire forskjellige land (India, Italia, Mexico og Polen).
 
Livet i klosteret er delt mellom bønn og arbeid, ora et labora.
* &nbsp;6.15 Matutin, laudes og meditasjon 
* &nbsp;7.30 Messe
* 10.00 Sakramenttilbedelse
* 16.15 Rosenkrans og vesper
* 21.00 Kompletorium

På søndag er det messe kl. 11.00.

Kirken er åpen for besøkende under bønn- og messetidene. Mellom bønnetidene driver søstrene et gjestehus med konferanseavdeling. Lokalene kan også leies for private arrangement som jubileer, konfirmasjon, minnesamvær etc.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Presentasjon av klosteret på katolske nettsider
* Klosterets egen nettside
Thomas Speght

**Thomas Speght** (død 1621) var en engelsk skolemester og litterær redaktør, M.A. fra Peterhouse ved University of Cambridge, kjent for sine utgaver av Geoffrey Chaucers samlede verker i 1598, 1602 og 1607.

Speght er kjent for sin bidrag til Chaucers, blant annet hans liste over chaucerianske engelske ord, kalt *Old and obscure words explaned* (*Gamle og Obskure Ord Forklart*) i hans biografi *The vvorkes of our ancient and learned English poet, Geffrey Chaucer* (*Verkene til Vår Lærde Engelske Poet, Geoffrey Chaucer*), som kom ut i 1598, trykket av Adam Islip. Han huskes også for sin systematiske samlinger av elizabetahanske kongelige proklamsjoner, utgitt i 1618. 

I 1598-utgaven av Chaucers verker gjorde han god bruk av Thomas Usks redegjørelse av Chaucers politiske intriger og fengsling i diktet *[[Kjærlighetstestamentet]]*, for å sette sammen en den første biografi over Geoffrey Chaucer. Speghts stort sett velmenende, men fiktive «biografi» presenterte for leserne en radikaler i vanskelig tider, ganske lik lesernes egen, en tidlig protestant fra før protestantismen, og denne fiksjon ble opprettholdt fram til midten av 1900-tallet da den ble korrigert.

Hans utgave av Chaucers verker som ble utgitt i 1602 dediserte han til Robert Cecil, 1. jarl av Salisbury (1563–1612), engelsk statsmann og minister for Elisabeth I av England og Jakob I av England. Det var den nestsiste utgaven av Chaucers samlede verker, noe som tyder på en nedgang for interessen for middelalderlitteraturen i England på begynnelsen av 1600-tallet.

Thomas Speght var far til Rachel Speght og Elizabeth Speght. Sistnevnte ble gift med Humphrey Dyson ((1582–1633)

## Referanser
Nick Winter

**Anthony William «Nick» Winter** (født 25. august 1894 i Brocklesby i New South Wales, død 6. mai 1955) var en australsk friidrettsutøver som konkurrerte i tresteg.

Winter ble olympisk mester i tresteg under OL 1924 i Paris. På andreplass kom Luis Brunetto fra Argentina og Vilho Tuulos fra Finland, olympiavinneren fra OL 1920 i Paris, tok bronse. Winter deltok også i lekene i Amsterdam 1928, men klarte ikke å kvalifisere seg til trestegsfinalen.

## OL-medaljer
* 1924  Paris -  **Gull** i friidrett, tresteg menn  Australia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nicolai Esmit

**Nicolai Esmit**, også kjent som **Nicolai Schmidt**, (født i Holsten) var guvernør på St. Thomas i Dansk Vestindia i perioden 4. juli 1680 til november 1682. Han var eneste søker til å overta stillingen etter Jørgen Iversen Dyppel. Etter å ha kullkastet alt hans forgjenger hadde bygd opp, besluttet Vestindisk-guineisk Kompagni å utnevne en ny guvernør i 1682. Nicolai Esmit ble likevel sittende med makten til 1683, da han ble fjernet fra stillingen i et lokalt opprør som ønsket å innsette hans bror Adolph Esmit i stedet.

Han forlot St. Thomas og reiste til København, hvor han ble dømt til fengsel. Han ble senere erklært sinnssyk og av dansk høyesterett tilkjent en erstatning på 20&nbsp;000 rigsdaler fra sin bror.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Dansk biografisk Lexikon om Nicolai Esmit