open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mindre båndmetallfly

**Mindre båndmetallfly** (*Diachrysia stenochrysis*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er utbredt nord til Nord-Trøndelag i Norge.

## Utseende
Et middelsstort (vingespenn 32–34 mm), brunt nattfly med to gylne bånd på forvingene. Arten er meget lik større båndmetallfly (*Diachrysia chrysitis*) og enkelte eksemplarer er ikke mulige å skille fra denne på ytre utseende. Den er i gjennomsnitt litt mindre, de to gylne tverrbåndene er nesten alltid forbundet med en forholdsvis bred bro (vanligvis ikke forbundet hos større båndmetallfly, om de er det, er broen ganske smal). Et annet kjennetegn er at det ytre tverrbåndet hos mange eksemplarer ikke når ut til ytterkanten av vingen. Forkroppen (thorax) er lyst gråbrun med en høy tverrkjøl av oppstående, hårlignende skjell på tvers foran, og en høyt oppstående skjelldusk over scutellum. **Forvingen** er gråbrun med to brede, grønnlig gullglinsende tverrbånd, disse er nesten alltid forbundet med en bred bro i vingens bakre del. Det ytre båndet når ofte ikke ut til ytterkanten, som da er lyst gråaktig. Det indre tverrbåndet kan være dårlig avgrenset. Nyre- og ringmerkene er brunkantede, ringmerket vanligvis delt i to skilte ringer. **Bakvingen** er lyst gråbrun, lysere ved roten.

## Levevis
Arten kan finnes i mange ulike habitater, bare det finnes brennesler (*Urtica dioica*) i nærheten. Larvene utvikler seg på disse mellom september og mai. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli, lenger sør er det gjerne også en andre generasjon som flyr om høsten.

## Utbredelse
Den er utbredt over det meset av Europa og det nordlige Asia. Totalutbredelsen er noe usikker siden arten har blitt forvekslet med flere andre arter, blant andre større båndmetallfly. I Norge er den temmelig vanlig nord til Nord-Trøndelag bortsett fra på Vestlandet der den bare er funnet noen få steder. 

## Referanser




## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Norges sommerfugler, lite båndmetallfly: http://www.nhm.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/tutti.html
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/d/diachrysia_stenochrysis.html
## Eksterne lenker
*
Dråpemetallfly

**Dråpemetallfly** (*Macdunnoughia confusa*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er utbredt fra Østfold til Rogaland i Norge.

## Utseende
Et middelsstort (vingespenn 31–36 mm), brunlig nattfly. Arten kjennes lett på formen på forvingens sølvflekk og på det rødbrune feltet i vingens bakre del. Forkroppen (thorax) er gråbrun med en høy, M-formet tverrkjøl av oppstående, hårlignende skjell, dessuten en lavere dusk nær scutellum. Forvingen er gråbrun, den bakerste delen av vingens midtfelt er varmt rødbrun med en stor, skråstilt, kommaformet, sølvfarget flekk. Frå inner-enden av denne flekken går det en sølvfarget skråstripe mot vingens bakkant, som danner innergrensen for det rødbrune feltet. Noen ganger er det også en smal, sølvfarget linje langs ytterkanten. Bakvingen er lyst gråbrun, mørkere langs ytterkanten.

## Levevis
Arten finnes helst på varme og tørre, åpne områder, for eksempel tørrbakker, tørrenger og åpne, udyrkede områder. Larvene, som overvintrer, lever på ulike planter i kurvplantefamilien (Asteraceae), blant andre ryllik (*Achillea millefolium*), markmalurt (*Artemisia campestris*) og gåseblom (*Anthemis* spp.). De voksne sommerfuglene flyr mellom juni og september, de fleste norske funn er fra august.

## Utbredelse
Den er utbredt over det meste av Europa og det nordlige Asia østover til Japan. I Norge er den sjelden og lokal på Sørlandet og Østlandet, mot vest til Rogaland, mot nord til Hamar. Den kan imidlertid være lokalt tallrik enkelte steder.

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Norges sommerfugler, dråpemetallfly: http://www.nhm.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/confusa.html
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/m/macdunnoughia_confusa.html
* *Macdunnoughia confusa* på UK moths: https://web.archive.org/web/20071107022912/http://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=2436
## Eksterne lenker
*
Asfaltenglene

***Asfaltenglene*** er en norsk krim- og familiefilm fra 2010 regissert av Lars Berg. Manus er ved Vibeke Idsøe, Mette Marit Bølstad og Kjersti Ugelstad. Filmen fikk terningkast tre av NRK P3. 

## Handling

Tolvåringene Maja, Rikke og Ohna tilbringer ferien sammen på Ohnas familierestaurant Saigon House, mens mødrene til Maja og Rikke har dratt på ferie sammen. Alt endrer seg da Mattilsynet oppdager narkotika i restaurantens kjølelager. Saigon House stenges og Ohnas storebror blir arrestert. Jentene vet at han er uskyldig, men politiet mener de har en opplagt sak. Jentene må avsløre narkotikaligaen.

## Rolleliste

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Julenatt i Blåfjell

***Julenatt i Blåfjell*** er en norsk julefilm fra 2009 regissert av Katarina Launing & Roar Uthaug.

Filmen er en oppfølger til TV-seriene *[[Jul i Blåfjell]]* og *[[Jul på Månetoppen]]*, men handlingen finner sted 100 år før disse og forteller om det første og dramatiske møtet mellom rødnisser og blånisser, samt jakten på det magiske blåsølvet. Den ble etterfulgt av *[[Blåfjell 2: Jakten på det magiske horn]]* (2011).

Den ble sett av nesten 370 000 da den gikk på kino i Norge. Under Kanonprisen 2009 vant Karl Júlíusson prisen for beste produksjonsdesign for filmen. Filmen ble også nominert til Amandaprisen 2010 i klassene beste barnefilm og beste visuelle effekter.

## Handling
Prinsesse Fjellrose fra «Blåfjell» har aldri vært utenfor det trygge fjellet, før faren hennes blir syk og døende.

Bare mennesker nede i dalen kan redde faren hennes nå. Fjellrose må derfor reise ut på en farlig reise, noe som setter deres eget samfunn i fare - til tross for hennes gode intensjoner.

## Rollebesetning
* Simen Bakken... Erke
* Sigve Bøe... Rimspå
* Nikoline Ursin Erichsen... Tufsa
* Johan Tinus Lindgren... Dreng
* Lillian Lydersen... Blåværskona
* Jan Gunnar Røise... Halvor
* Finn Schau... Fjellkonge
* Ane Viola Semb... Fjellrose
* Martin Slaatto... Vom
* Knut Walle... Nissefar
* Johanna Mørck.....Solveig
* Kyrre Hellum......Bjørnar

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Henry Petersen (friidrettsutøver)

**Henry Petersen** (1900–1949) var en dansk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Paris.

Petersen vant en olympisk sølvmedalje under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass i stavsprang med et hopp på 3,70 meter, amerikanske Frank Foss vant med 4,09 som var ny verdensrekord.

Under Sommer-OL 1924 i Paris kom han på fjerdeplass i stavsprang. 
## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  Sølv i stavsprang  DEN

## Eksterne lenker
*
Big Thunder Ski Jumping Center

**Big Thunder Ski Jumping Center** er et skihoppanlegg ved byen Thunder Bay i provinsen Ontario i Canada. Det er en del av **Big Thunder Sports Park**, som også består av et langrennsstadion. Anlegget var arena under ski-VM 1995. Hoppanlegget har hoppbakker med størrelse K120 og K90, samt to mindre bakker med K64 og K37.

Hoppanlegget ble bygd i 1970. Det hadde verdenscuprenn i spesielt hopp hvert år fra verdenscupens første sesong i 1980 til 1991 og igjen i 1994, etter at hoppbakkene var blitt ombygd og modernisert i 1992. Etter VM, i 1997, førte imidlertid økonomiske problemer til at anlegget ble stengt av myndighetene i Ontario, og det har siden blitt stående å forfalle.

Storbakken (K120) i Big Thunder var lenge Canadas største hoppbakke. Den siste anerkjente bakkerekorden var 137 meter, satt av Tommy Ingebrigtsen (Norge) i VM 18. mars 1995. I K90-bakken er bakkerekorden 108 meter, satt av Takanobu Okabe (Japan) under trening i VM 11. mars 1995.

## Viktige renn

## Kilder
*Skisprungschanzen-Archiv: Thunder Bay
*FIS: Resultater
Pepperstad Skog

**Pepperstad skog** også kjent som bare **Pepperstad** er et boligområde i Vestby kommune i Akershus, mellom Vestby jernbanestasjon og Hvitsten.

Området ble vesentlig utbygd på andre halvdel av 1970-tallet. Bebyggelsen består av blandet og variert småhusbebyggelse, foruten skoler, idrettsanlegg, skateboardbane og annen infrastruktur. Mellom Pepperstad og Vestby går fylkesvei 1356 (Erikstadveien). Det interne veinettet på Pepperstad er i vesentlig grad oppkalt etter figurer fra Sigrid Undsets og Johan Herman Wessels romaner. Det er egen bussforbindelse mellom Vestby jernbanestasjon og Pepperstad. En betydelig andel av beboerne på Pepperstad er pendlere. I nærområdet finnes forøvrig gårdstun, ridemuligheter og turterreng. Nærmeste badestrender er i Hvitsten og Emmerstadbukta. 

Pepperstad skog ble av Statistisk sentralbyrå regnet som tettsted i 2014 og 2015, og har siden inngått som en del av tettstedet Vestby.

Av severdigheter kan nevnes Wesselstua, Johan Herman Wessels fødested, samt den nærliggende Brattåsen med panoramautsikt over Oslofjorden.

## Referanser
Bildøyhallen

**Bildøyhallen** ble bygget i 1985, og åpnet i 1986. Ligger på Bildøy i Øygarden kommune, i Vestland fylke. Består av en håndballbane med tribuneanlegg til tre hundre mennesker, ett klasserom og garderobeanlegg med seks garderober.
Hallen har gjennomgått rehabiliteringer i senere år.
Yohan

**Yohan** kan være:

* Yohan (navn), en fransk variant av mannsnavnet Johan, som har opprinnelse i hebraiske Yochanan og betyr «Gud er nådig».
* Yohan – Barnevandrer, en norsk barne- og familiefilm som hadde premiere 26. mars 2010.
Nyhistorisme

**Nyhistorisme** (engelsk: *New historicism*) er navnet på en tilgang til litteratur og en litteraturteori. Begrepet oppstod i USA på 1980-tallet, som en reaksjon på nykritikernes forestilling om at et litterært verk kan stå alene, og derfor skal leses uavhengig av dets samtid eller forfatterens person. Hovedkreftene bak nyhistorismen er litteraturforskerne Steven Greenblatt og Jonathan Goldberg. Nyhistorismen hevdes å være mer nøytral i forhold til historiske hendelser, og er sensitiv overfor ulike kulturer.

## Se også
* Neopragmatisme
Poul Hansen

**Poul Henrik Peder Hansen** (1891–1948) var en dansk bryter som deltok i de olympiske leker i 1920 i  Antwerpen og 1924 i  Paris.
 
Hansen vant en olympisk sølvmedalje i bryting under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Han kom på andreplass bak finske Adolf Lindfors i den tyngste vektklassen, tungvekt over 82,5 kg, i gresk-romersk stil. Det var nitten brytere fra tolv nasjoner i denne vektklassen, som ble avviklet i perioden 25. til 27. august.  

## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  Sølv i bryting, Gresk-romersk stil, tungvekt

## Eksterne lenker
*
Monodrama

**Monodrama** (også *Solospiel* på tysk) er et stykke innen teater eller opera som fremføres av én enkelt skuespiller eller sanger, altså et melodrama for én person. Forfatterne Samuel Beckett (Krapp's Last Tape) og Anton Tsjekhov (The Danger of Smoking) er blant de mange som har utforsket denne dramaformen.
Rottenetter

:*Denne artikkelen handler om filmen *Rottenetter*. Ser du etter spillet *Rottenetter* av [[Hyper Interaktiv]]; se [[Rottenetter (spill)]].*

***Rottenetter*** er en norsk film som hadde premiere 28. august 2009. Den ble regissert av Arild Østin Ommundsen, og er hans tredje langfilm. Han har skrevet manuset sammen med Arild Rein.

Filmen avsluttet Den norske filmfestivalen i Haugesund i 2009.

## Handling
Stavanger er ikke lenger en liten fisker-by på vestkysten. Nå blir byen regnet som den norske «olje-hovedstaden» og «kultur-hovedstad» og innbyggerne har blitt rikere, bilene deres større og dyrere, og husene deres har blitt langt mer luksuriøse. Gamle trehus rives, for å vike plass for større bolig-komplekser og gigantiske mat-festivaler. Men bak alt sammen ruver Den globale finanskrisen høsten 2008.

Midt i denne materialistiske historien står Jonny Kristiansen (spilt av Christian Rubeck) en oppegående 25 år gammel megler. Sulten på penger og suksess, blir han snart dratt inn i en skruppelløs finans-verden med store sigarer, champagne og eksklusive eskorte-kvinner. Jonny sikter mot toppen av finans-pyramiden, og hovedmålet hans er å bli den aller beste, rikeste og mektigste – uansett pris.

## Skuespillere
* Christian Rubeck – «Johnny Kristiansen»
* Fridtjov Såheim – «Fredrik Sagen»
* Kristoffer Joner – «Frank Kristiansen»
* Silje Salomonsen – «Lydia»

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Rottenetter.no – Offisiell side for filmen, og spillsiden til spillet Rottenetter.
* Rottenetter i Stavanger - artikkel i filmbladet Rushprint.
Leverdalen

**Leverdalen** (også skrevet *Levradalen*, men denne skrivemåten ble avslått av Statens kartverk i 2001) er en dal helt i utkanten av Trollheimen i Rennebu kommune i Trøndelag. Gjennom dalen renner elven Levra som har sitt utspring i Kvolvtjørnin i Oppdal og munner ut i den kunstig oppdemte Granasjøen. Nærmeste tettsted er Nerskogen.
Fjellene på begge sider av dalen er omtrent 1100–1200 moh., mens dalbunnen ligger ca. 600–750 moh.

Leverdalen har lange tradisjoner for seterdrift, og enkelte setrer er fortsatt i bruk. Området er et mye brukt turterreng med flere merkede turstier og gode muligheter for jakt og fiske. Et stort antall dyregraver vitner om at Leverdalen i tidligere tider var et viktig jaktterreng. Leverdalsvegen er en privat bomveg som går parallelt med Fv512 på nordvestsiden av Granasjøen.

## Referanser
W90-Mattensprunganlage

**W90-Mattensprunganlage** (norsk: *K90 Mattehoppanlegg*) er en hoppbakke i byen Ramsau am Dachstein i Østerrike. Bakken har K-punkt 90 meter og bakkestørrelse 98 meter. Den var arena for hopp (normalbakke) og kombinert da Ramsau var hovedby for ski-VM 1999. Hopp stor bakke ble arrangert i Paul Außerleitner-bakken i Bischofshofen.

Hoppbakken i Ramsau ble bygd i 1995 foran VM 1999. Den brukes i dag mer til kombinert enn til spesielt hopp; det har vært holdt verdenscuprenn i kombinert i bakken omtrent hvert år siden 1998. Utenom VM har bakken bare hatt ett verdenscuprenn i spesielt hopp, i 1998 (verdenscuprennet i 2000 ble avlyst på grunn av snømangel). I senere år har det med ujevne mellomrom vært holdt kontinentalcuprenn i hopp i bakken.

Hoppbakken har plastmatter og flomlysanlegg, slik at den kan brukes hele året. Bakkerekorden er 102 meter, satt av Sara Takanashi (Japan) i kontinentalcupen 20. februar 2011.

## Viktige renn (spesielt hopp)
### Menn

### Kvinner

## Kilder
*Skisprungschanzen-Archiv: Ramsau (Mattensprunganlage)
*Ramsau Sport: Schanzenanlage
Innlyd

**Innlyd** betegner i fonetikken en språklyd som står inne i et ord, i motsetning til framlyd og utlyd. Et eksempel er at i ordet *kam* står *a* i innlyd.
Utlyd

**Utlyd** betegner i fonetikken en språklyd som står til slutt i et ord, i motsetning til framlyd og innlyd. Et eksempel er ordet *kam* der *m* står i utlyd.
Swedish Medical Center

**Swedish Medical Center** er et privat sykehus i Seattle i Washington, grunnlagt i 1910 av en svensk immigrant. Sykehuset har 1&nbsp;245 sengeplasser og omkring 7&nbsp;000 ansatte, herunder 2&nbsp;300 leger. Swedish Medical Center har tre hovedbygninger i Seattle; i Ballard, First Hill og Cherry Hill. I tillegg har sykehuset en akuttavdeling i Issaquah og tolv lokale klinikker.

## Eksterne lenker
* Swedish Medical Center
Johannes Eriksen

**Johannes Thorvald Eriksen** (født 12. juni  1889 på Frederiksberg, død 25. juni 1963 i Frederiksberg) var en dansk bryter som deltok i flere olympiske leker 1908 i Stockholm, 1912 i London og 1920 i Antwerpen

Eriksen vant en olympisk bronsemedalje i bryting under 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i lett tungvekt i gresk-romersk stil i lett tungvekt bak svenske Claes Johansson og Edil Rosenqvist fra Finland.

## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  Bronse i bryting, Gresk-romersk stil, lett tungvekt 
 
## Eksterne lenker
*
Nederland under Sommer-OL 1920

**Nederland under Sommer-OL 1920**. 113 sportsutøvere fra Nederland deltok i fjorten sporter under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Nederland kom på niendeplass med fire gull-, to sølv- og fem bronsemedaljer. 

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Kilder
* Nederland under Sommer-OL 1920: Resultater og profilside  på sports-reference.com
Johannes Hengeveld

**Johannes Hendrikus Hengeveld** (født 24. desember 1894 i Arnhem, død 4. mai 1961 i Arnhem) var en nederlandsk sportsutøver som deltok under OL 1920 i Antwerpen. 
 
Hengeveld vant en olympisk sølvmedalje i tautrekking under OL 1920 i Antwerpen.  Han var med på det nederlandsk laget som tapte finalen i tautrekking til det britiske *[[City of London Police]]*. Det var fem lag som gjorde opp om den olympiske tittelen i tautrekking i 1920. Det var siste gang den var med som olympisk sport.   

## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  Sølv i tautrekking  Nederland

## Eksterne lenker
*
Lonely Planet

**Lonely Planet Publications** (vanligvis benevnt **Lonely Planet** eller **LP**) er et forlag som gir ut reisehåndbøker om land og byer i hele verden. Deres reisehåndbøker brukes mye av backpackere. Til og med 2004, hadde forlaget publisert rundt 650 titler om 118 land med et årlig salg på ca. 6 millioner guidebøker. Lonely Planet har sitt hovedkontor i forstaden Footscray i Melbourne, Australia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* "The Parachute Artist" – profil av Lonely Planet og the Wheelers fra *[[The New Yorker]]* magazine (april 2005)
* King of the Planet, Tony Wheelers intervju med Venkatesan Vembu, Daily News & Analysis
* Wheelers' kommentar på salget til BBC Worldwide
* Radiointervju med Tony Wheeler av Rick Steves
Johannes Skylitzes

**Johannes Skylitzes** (gresk Ἰωάννης Σκυλίτζης, *Ioannes Skylitzes*, født tidlig i 1040-årene, død etter 1101) var en greskspråklig historiker fra slutten av 1000-tallet.

Han viktigste verk var *Historienes synopsis* (Σύνοψις Ἱστοριῶν, *Synopsis Historion*) som dekket regimene til bysantinske keisere fra Nikeforos Is død i 811 til Mikael IV ble avsatt i 1057. Teksten går fram til hvor krøniken til historikeren Theophanes bekjenneren overtar. Det er også en fortsettelse av *Historienes synopsis* som er kjent som *Skylitzes Continuatus* og som dekker årene 1057–1079. Det er mulig at disse også er skrevet av Johannes Skylitzes. Han baserte sine kilder på blant annet Ioseph Genesios (Josef Genesius) og Theodoros av Sebasteia (om Basileios II). Han var også en kritisk historiker og anklaget statsmannen og historikeren Michael Psellos den yngre for unøyaktigheter.

## Madrid Skylitzes
* *Se hovedartikkel: [[Madrid Skylitzes]]*

Det mest kjente manuskriptet med *Historienes synopsis* ble produsert på Sicilia på 1100-tallet, og det er nå oppbevart på nasjonalbiblioteket Biblioteca Nacional de España i Madrid hvor det er kjent som «Madrid Skylitzes».

## Bibliografi
* Text: Ioannis Scylitzae *Synopsis Historiarum* (red. Hans Thurn, CFHB, 1973; ISBN (978)3110022858). Denne utgaven erstatter den langt eldre av Migne, se nedenfor. En populærutgave er under forberedelse av forlaget Kanakis (med en parallell oversettelse til moderne gresk) og en faksimileutgave av *Madrid Skylitze* som er produsert av forlaget Militos (Μίλητος).
* *AHRB Skylitzes Colloquium*, Belfast, 21-22. september 2002, Institutt for bysantinske studier, Queen's University Belfast. Se XXXVIth Spring Symposium of Byantine Studies
* John Wortley (overs.), *John Scylitzes, a synopsis of histories (811-1057 A.D.): a provisional translation*, Centre for Hellenic Civilization, Universitetet i Manitoba, 2000.
* B. Flusin (overs.), J.-C. Cheynet (red.), *Jean Skylitzès: Empereurs de Constantinople*, Red. Lethielleux, 2004, ISBN 2-283-60459-1.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Notater ved Paul Stephenson
* Biography of Basil II med notater om Scylitzes av Catherine Holmes
* Opera Omnia av Migne Patrologia Graeca med analytiske indekser
Madre de Dios

**Madre de Dios** er ei elv i det sørøstlige Peru og det nordvestlige Bolivia. Den er rundt  kilometer lang, med et nedbørfelt på rundt . Den har gitt navn til den peruanske provinsen Madre de Dios som den renner gjennom, og renner deretter inn i Bolivia, hvor den munner ut i elva Beni, som igjen munner ut i Madeira, ei sideelv til Amazonas.

Elva er en viktig vannvei i Peru, spesielt ved Puerto Maldonado, regionens største by og hovedstad. Langs elvas bredder er dyrking av mango og utvinning av gull de viktigste næringsveiene, foruten tømmerhogst og jordbruk, som begge er årsak til betydelige miljøproblemer. Langs elva ligger flere nasjonalparker og naturreservater, hvorav de mest kjente er Tambopata-Candamo nasjonalpark, Manu nasjonalpark og Bahuaja-Sonene nasjonalpark.

Madre de Dios' største sideelver er Chivile, Inambari, Tambopata og Colorado.
Grande (elv i Brasil)

**Grande** er ei elv i det sørlige sentrale Brasil. Elva er  lang. Den har utspring i Mantiqueirafjellene i delstaten Minas Gerais og renner derfra mot vest-nordvest, inn i landet. Dens nedre løp utgjør deler av grensa mellom delstatene Minas Gerais og São Paulo. Ved grensa til delstaten Mato Grosso do Sul løper den sammen med elva Paranaíba og danner elva Paraná.

Elva har en betydelig rolle i produksjon av elektrisitet, og langs Grande ligger flere demninger og reservoarer, som Furnas, deretter Peixotos, og lengre nedstrøms; Água Vermelha. På grunn av mange stryk og fosser er den bare seilbar for mindre båter over kortere strekninger.

## Eksterne lenker
*
Jungel.bok

***jungel.bok*** av forfatteren Bjørn Skogmo er en fortelling utgitt i 2003 i  Biblioteket Gasspedal av Gasspedal (forlag), som den første utgivelsen i forlagets skriftserie. Boka ble på kort tid utsolgt fra forlaget, men er tilgjengelig som pdf-fil. Ny, utvidet utgave av *jungel.bok* utkom høsten 2009.

*jungel.bok* er lagt opp som et tenkt eller mulig gjennomført besøk hos forfatteren og antropologen José Maria Arguedas i hans hjem i Lima. Den nye utgaven består av originalteksten regelmessig avbrutt av fragmenter av et essay om Arguedas. Formen er utprøvende, men teksten er drivende og feberhet. Gjennomgående spilles det bevisst på å skape usikkerhet om hva som er fakta og hva som er fiksjon, med invitasjon til leseren om å delta.

Da Olaug Nilssen anmeldte *jungel.bok* i Morgenbladet påpekte hun at: «den unge, «altfor unge», studenten i jungel.bok har som mål å få nærmare forståing for Arguedas, og i arbeidet med dette viser han at han har dei samme problema med å «sette i gang» med Arguedas-forståing som Arguedas sjølv hadde med å skrive romanen *Reven der oppe og reven der nede.* Tekstane i *jungel.bok* har ein mørkare og meir høgtideleg tone (...), og dei har ein meir openberr samanheng: den unge studenten si reise inn i Arguedas-land; både inn i Latin-Amerika, utmagra av europeisk ressurstjuveri, inn i biografien, inn i litteraturfilosofien og inn i litteraturen. Ein skulle kanskje tru at tjue sider er litt lite, men det kjem jo altså an på kva for form- og formatformatering ein forventar. Eg synest jungel.bok er ein flott liten sak; ei lita konsentrert oppleving, og gode tekstar.» Også Aftenpostens Mariann Enge tok godt imot *jungel.bok* da den utkom.

## Eksterne lenker
* Gasspedal – Nedlastbar utgave av ''jungel.bok'' (PDF-fil)
Christian Andreassen

**Christian Andreassen** (født 1828 i Ullsfjord, død 1879) var en norsk lærer, lensmann, politiker og avismann. 

Andreassen startet sin yrkeskarriere som lærer i Karlsøy, nord i Troms fylke. I 1848 flyttet han til Nesseby i Øst-Finnmark, og var der lærer og kirkesanger fram til 1860. Her var han også ordfører i 1855, 1856 og 1857. Etter dette var han lensmann i en årrekke; først i Polmak (1861–76), deretter i Nesseby fram til 1879. 

Hvorvidt han var samisk selv er omstridt,  men han lærte seg samisk og viet livet sitt til samesaken. Han oversatte salmer og andre tekster til samisk, og skrev også egne salmer på samisk selv. Sammen med Johan Eriksen Soffa ga han i 1873 ut den første samiske avisen i Norge; Muittalægje. Denne ble utgitt fram til 1875, men måtte da nedlegges pga. lave opplag og dårlig økonomi. 

Han talte også på Stortinget ved flere anledninger, og i 1879 var han den første som foreslo et forbud mot hvalfangst med det som den gang var moderne fangstmedoder som dampbåt og harpun. Hvalfredningsbestemmelsen trådte ikraft i 1881, denne forbød hvalfangst nærmere land enn én nautisk mil, i perioden 1. januar til 31. mai. Bakgrunnen for denne striden var at fiskerne mente at loddefisket var avhengig av en god hvalbestand. 

Andreassen ble valgt inn på Stortinget for perioden 1880-1882 men døde før han rakk å overta vervet. Han hadde imidlertid rukket å møte som suppleant i årene 1878 og 1879. Ut i fra en oppfatning om at Andreassen var samisk, argumenterer Jernsletten (1986) for at han kan regnes som den første samiske parlamentsrepresentanten – heller enn Isak Saba.

Sønnen Anton Matheus Andreassen var ordfører og politimester i Elverum.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gullstad

**Gullstad**, også **Gulstad**, er et område øst for Melbu i Nordland – mellom Skilleveien i vest og Gulstadelva i øst med en befolkning på 430. Gårdsnummeret er 53 i Hadsel. Antall bruksnummer: 301.

## Navn
Stednavnet Gulstad kommer sannsynligvis fra samisk, der *gull* betyr «fisk» og *stahk* betyr «områder». Da blir betydningen «fiskeområde» eller «fiskeplass».  Det kan også stamme fra norsk språk. Gull kommer da som forkortelse av mannsnavnene Gudleik, Gudleif eller Gullak og stad av ordet *stadr* («sted»). 

Det er imidlertid mer sannsynlig at det er det gamle mannsnavnet *Gul* som er opphav til stednavnet.  *Gul* er ikke lenger i bruk som mannsnavn, men vi finner *Gul* igjen i et sammensatt navn som *[[Gulbrand]]*, hvor første stavelse Gul- har en annen opprinnelse enn fargen gul. Således kommer Gulskogen i Drammen og Gulsvik i Krødsherad av at det en gang bodde en mann der som het *Gul*.  Det kan tilføyes at også drammenserne uttaler stedsnavnet som *Gullskauen*, men navnet har ingenting med gull å gjøre, og heller ikke av at skogen var gul av farge.

## Boliger og næringsvirksomhet
Området er for det meste brukt til privatboliger.

I tillegg finnes:
* En småbåthavn i Gulstadøya.
* Et bakeri – Pedersens.
* En Statoilstasjon med bilverksted
* En ASVO-bedrfit ( Hadsel ASVO).
* En fotobedrift i den gamle Gulstadbutikken.
* Et hønseri.
* En lastebilforretning.
* En forretning for kjøp og salg av brukte kjøretøyer. 
* To gårdbruk i drift.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettstedet Gulstad.no – en del av Melbu
1900 (roman)

***1900. Morgenrød*** er en roman av den norske forfatteren Gunnar Staalesen, utgitt i 1997. Romanen var den første i en trilogi som ble videreført i ***1950. High noon*** (1998) og ***1999. Aftensang*** (2000). Trilogien er en bredt anlagt skildring av Norges og Bergens historie gjennom 1900-tallet, skildret fra flere synsvinkler geografisk og sosialt/klassemessig.

## Handling

I første bind introduseres flere handlingstråder, blant annet mordet på konsul *Carl August Frimann* nyttårsnatten ved århundreskiftet. Dertil en ung bondegutt fra Eksingedalen som blir anleggsarbeider på Bergensbanen, bybrannen i 1916 og flere andre personer og familier: *Moland, Brandt, Nesbø* og *Helgesen*.

I verkets andre bind skildres annen verdenskrig og de sosiale og kulturelle omskiftingene fra 1930- til 1950-tallet. Tema fra westernfilmen *[[Sheriffen (film)|Sheriffen]]* (*High Noon*) (1952), spenningen mellom engasjement og feighet, blir en ledetråd i romanen.

Det tredje bindet foregår fra 1962 til 1999. Mordet på konsul Frimann er fortsatt en rød tråd, og forfatteren trekker sin privatdetektiv fra andre romaner, Varg Veum, inn i fortellingen.

## Teaterversjoner
Verket ble dramatisert av forfatteren og urfremført som to helaftens stykker under Festspillene i Bergen 2002: ***1900. Maskespill*** og* *'1900. Maskefall***. Sceneversjonen bygger på de to første delene av trilogien.

En spinoff-historie fra trilogien ble dramatisert av forfatteren og utgitt i bokform i 2005: ***1900. Christian Molands hemmelige liv**'. Teksten er en monolog med innlagte spillescener; den er skrevet spesielt for Frode Rasmussen og Yvonne Øyen, og ble uroppført på  Altona Teater (Augustin Hotel) 22. februar 2006.

## Referanser
Kirsten Taranger

**Kirsten Loennechen Taranger** (født 7. oktober 1951) er en norsk sanger (sopran) og pedagog,
kjent fra utgivelser og sitt virke ved Norges musikkhøgskole der hun underviser i sang.

Hun debuterte i Universitetets Aula med  en urfremføring av Olav Anton Thommessens *Overtonen – en sang uten ord*  med Jorunn Marie Bratlie ved flygelet (1979). Da hadde hun allerede opptrådt ved  Festspillene i Bergen i 1975 med  *[[Haugtussa (sangsyklus)|Haugtussa]]*, med Geir Henning Braaten.

Taranger studerte ved Norges musikkhøgskole (1971–77) under Kari Frisell og Robert Levin,
deretter ved operahøgskolen i Hannover (1977–79). Hun har undervist ved Buskerud Musikkonservatorium (1981–88), Østlandets Musikkonservatorium (1988–96) og siden ved Norges musikkhøgskole (1996–).  
Hun har konsertert i Norden, Polen, Tyskland og Frankrike.

## Utgivelser
* *[[Ketil Hvoslef]]* (Phillips, 1981).  Med Marilena Zlatanou og Einar Henning Smebye.
* *Liten Kirsten* (VEPS Forlag, 1989).  Med gitaristene Geir Otto-Nilsson og Sven Lundestad, samt Steinar Ofsdal fløyte og Geir Tore Larsen cello.
## Referanser
Ernæringsterapi

**Ernæringsterapi** er en alternativ terapiform som gir råd om kosthold og kosttilskudd. Ernæringsterapeut er i motsetning til klinisk ernæringsfysiolog ingen beskyttet tittel, så hvem som helst kan kalle seg **ernæringsterapeut**.

Den doble nobelprisvinneren Linus Pauling regnes som opphavsmann til den varianten av ernæringsterapi som kalles ortomolekylær medisin og som særlig konsentrerer seg om høye doser av vitamin C. Dette er en terapiform som ikke har vitenskapelig støtte, og i enkelte fagmiljøer regnes dette som kvakksalveri som også medfører betydelig helserisiko. Men sammenligner man ernæringsterapi med helserisikoen som er forbundet med medikamenter, så kan man slå fast er ernæringsterapi er ufarlig. Ti prosent av innleggelsene ved medisinske avdelinger i norske sykehus skyldes legemiddelfeil. Ernæringsterapi har stort fokus på mat, matkvalitet, bearbeiding og tilberedning av mat.

## Utdanning
I Norge har Tunsberg Medisinske Skole en utdannelse til ernæringsterapeut. Blant lærerne er Jens Veiersted, Dag Viljen Poleszynski, Kenn Halstensen og Fedon Lindberg.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om ernæringsterapi fra Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling (NIFAB)
* Tunsberg Medisinske Skole
Jack Collison

**Jack David Collison** (født 2. oktober 1988) er en walisisk fotballspiller som for øyeblikket spiller for Peterborough United. Han har tidligere spilt for West Ham og Ipswich Town.

Collison spiller også for Wales' landslag, og har hittil 17 A-lagskamper.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ingvar Bøhn

**Peter Ingvar Bøhn** (født 27. juni 1838 i Ullensaker, død 26. september 1924) var en norsk folkehøgskolelærer, lyriker og komponist.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var av bondeslekt, men faren var lensmann og han fikk anledning til å gå på Hartvig Nissens skole der han tok examen artium i 1856. Han begynte å studere, men hadde dårlig helse og var mye syk. Først i 1867 tok han teologisk embetseksamen. 

I 1885 ble han angivelig helbredet ved bønn og håndspåleggelse av snekker Andersen i Kristiania. Han var disippel av den svenske Fredrik August Boltzius, som var en kjent helbreder på den tiden. To år senere gav Bøhn ut boka *Om underfulde helbredelser* hvor han skriver mye om Boltzius og hans virksomhet.

### Pedagog
I studietida hadde Bøhn blitt kjent med Christopher Bruun og vinteren 1868–69 var han lærer hos Bruun, som på den tiden hadde folkehøgskole på Sel i Gudbrandsdalen. Året etter startet han folkehøgskole i hjembygda Ullensaker og var lærer der i tre år. Fra 1874 til 1877 var han lærer på Hardanger Folkehøgskule hos Johannes Helleland, og fra 1877 var han atter lærer hos Brun på Vonheim i Gausdal.  De tre siste årene skolen ble drevet (1893–1896) var han også skolestyrer. I denne perioden var dessuten Christopher Bruun, Kristofer Janson, Matias Skard og Frits Hansen lærere. Deretter var han sogneprest i Vestnes i Romsdal til 1908. Som pensjonist bodde han på Lillehammer og i Gausdal. 

Han var den første som gav ut en nynorsk sangbok. Det er et lite, nesten ukjent hefte med nynorske sanger som ble utgitt allerede i 1869, men det er den reviderte utgaven, *Norske Visor aat Skulom* fra 1871 som er best kjent.
  
I dag huskes han for melodien til folkevisa «Bendik og Årolilja», kanskje også for «Nordmanns-song» («I djupe dalar og grøne lider»).

## Bibliografi

* *Norske songar og visor* 1921 
* *Lidt teologi for hvermand* 1924 
* *Om kristendomstvilene* 1923 
* *Jesu Kristi kristendom* 1911 
* *I djupe dalar og grøne lider* [musikktrykk] [19-] 
* *Gunnar og Sigri : forteljing i stev* 1891 
* *Framgang's Gratisbog* 1890 
* *Om underfulde helbredelser* 1887 
* *Norske songar* 1882 
* *Norske Visor aat Skulom* 1871
 
## Referanser


## Kilder

* Anton Aure, *Norske songar og visor* utgjevne med ei livsskildring av bokskrivaren ved Anton Aure. Risør 1921
* Kristian Tordhol, Menneske eg kjende: Ingvar Bøhn. Årbok for Gudbrandsdalen 1960, s.11 -- 17
Stora Journalistpriset

**Stora Journalistpriset** er en årlig svensk journalistpris, etablert i 1966 av Bonnier AB, med hensikt å  "fremme gode yrkesmessige prestasjoner i journalistikken".

Prisen er pålydende SEK 75 000, og deles ut i fire kategorier:

* Årets avslører (*Årets Avslöjande*)
* Årets forteller (*Årets Berättare*)
* Årets fornyer (*Årets Förnyare*)
* Lukas Bonnier Store Journalistpris(*Lukas Bonniers Stora Journalistpris*)

## Historie
Prisen ble opprettet i 1966 etter ønske fra Albert Bonnier, Jr. I starten ble prisen delt ut i to kategorier: "Aviser" og "øvrige periodiske publikasjoner". I 1969 ble en tredje kategori for radio og tv etablert. I 1979 ble kategorien "tidsskrift|øvrige periodiske publikasjoner" delt i to kategorier, en for ukentlige tidsskrifter og en for spesial/organisasjonsmagasiner, samtidig som kategorien "radio og tv" ble delt i to kategorier, en for hver medietype.

I 1992 ble *Lukas Bonniers Stora Journalistpris* opprettet. Den tildeles for langvarige og fremragende yrkesmessige bidrag innenfor journalistikken.

I 1998 ble kategorien for tidsskrifter igjen samlet og omdøpt til *Nya medier*.

I 2001 ble en tilsvarende pris etablert i Finland, under navnet *Suuri Journalistipalkinto*.

I 2002 ble priskategoriene totalt endret, da forskjellige kategorier for de ulike media, ble erstattet med helt nye kategorier:*Årets Avslöjande*, *Årets Berättare*, *Årets Förnyare* og *Lukas Bonniers Stora Journalistpris*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Suuri Journalistipalkinto/Stora Journalistpriset, den finske prisens offisielle hjemmeside
Amy Mathews

**Amy Mathews** (født 29. mars 1980) er en australsk skuespiller. 

Mathews er oppvokst i Sydney. Hun studerte ved Universitetet i Arts i Philadelphia, Pennsylvania, USA. Hun fullførte deretter et to-årig skuespillerutdannelse i Surrey Hills, Sydney. 

I 2006 ble hun med i Home and Away som Rachel Armstrong, en psykiater. Mathews mottok en Logie Award for *Most Popular New Female Talent* i 2007. Hun har kontrakt med Home and Away til 2010. 

## Eksterne lenker
*
Hossein Nasr

**Hossein Nasr** (persisk: سيد حسين نصر, født 7. april 1933 i Teheran) er en persisk-amerikansk religionsviter, filosof og forfatter av en rekke bøker om islam. Nasr er formann for den religionsfilosofiske skolen *Sophia Perennis*. 

## Bibliografi
* *Three Muslim Sages*, 1964
* *An Introduction to Islamic Cosmological Doctrines*, 1964
* *Ideals and Realities of Islam*, 1966
* *Science and Civilization in Islam*, 1968
* *The Encounter of Man and Nature: The Spiritual Crisis of Modern Man*, 1968. Ny utgave kom i 1987 med tittelen *Man and Nature: The Spiritual Crisis of Modern Man*.
* *Sufi Essays*, 1972 (nyutgiven som *Living Sufism*, 1980)
* *Islam and the Plight of Modern Man*, 1976
* *Islamic Science: An Illustrated Study*, 1976
* *Knowledge and the Sacred*, 1981
* *Islamic Life and Thought*, 1981
* *Islamic Art and Spirituality*, 1987
* *The Islamic Intellectual Tradition in Persia*, 1996 
* *Religion and the Order of Nature*, 1996
* *History of Islamic Philosophy*, 1996. 
* *An Anthology of Philosophy in Persia*, 1999-2000 (2 vol)
* *The Heart of Islam: Enduring Values for Humanity*, 2002
* *The Garden of Truth: The Vision and Promise of Sufism, Islam's Mystical Tradition*, 2007

**På svensk:**

* *Hela naturen talar om Gud: Världsreligionernas syn på naturen och miljökrisen som spegling av människans inre kris*, övers. Björn Sahlin, Djursholm: Stiftelsen Abrahams barn, 2001.
* *Vid det klara morgonljuset: Essäer om islamisk andlighet*, övers. Ashk Dahlén, förord av Jan Hjärpe, Stockholm: Proprius förlag, 2006.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bok- og forfatterpresentasjon Proprius förlag, Stockholm
Glukonsyre

**Glukonsyre** er en organisk syre med molekylformel C6H12O7. Strukturformelen er HOCH2(CHOH)4COOH. Ved nøytral pH danner glukonsyre *glukonat*-ionet. Glukonsyre og glukonatsalter forekommer vanlig i naturen fordi det dannes ved oksidasjon av glukose.

## Andvendelser
Som matvareadditiv kalles den E574 og anvendes som surhetsregulator.

Glukonationet er et komplekseringsmiddel og anvendes i alkaliske rengjøringsmidler for å løse opp mineralske avleiringer, som Ca<sup>2+</sup>, Fe<sup>2+</sup>, Al<sup>3+</sup> og andre tungmetaller. 

Kalsiumglukonat i gelform anvendes til å behandle etseskader av saltsyre.

## Referanser
João Bernardo Vieira

**João Bernardo «Nino» Vieira** (1939–2009) var statsminister og president i Guinea-Bissau. Hans siste presidentsperiode varte fra 1. oktober 2005 til han ble drept av hærsoldater i mars 2009. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
João Bernardo Vieira var opprinnelig utdannet som elektriker. Han sluttet seg til *[[Partido Africano da Independência da Guiné e Cabo Verde]]* (PAIGC) under Amílcar Cabral i 1960, og ble snart en nøkkelspiller i territoriets geriljakrig mot portugisisk kolonistyre.

Vieira var medlem av den etniske gruppen papel, som utgjør omtrent 5% av Guinea-Bissaus befolkning. Derimot er de fleste av Guinea-Bissaus hæroffiserer, som Vieira hadde et anspent forhold til gjennom hele karrieren, medlemmer av balanta-etnisiteten, som dominerer landet.

### Politiker
João Bernardo Vieira var statsminister av Guinea-Bissau 1978-1980 og president 1980-1999. Han ble styrtet av militæret etter en kort borgerkrig og gikk i eksil i Portugal.

I 2005, etter at president Kumba Yalá var blitt styrtet av et kupp, flyttet Vieira tilbake til Guinea-Bissau. Han stilte opp ved presidentvalget i juni og juli 2005, og ble valgt til president. Ifølge offisielle resultater ble Vieira nummer to i første valgomgang den 19. juni med 28,87 % av stemmene, bak Malam Bacai Sanhá, og deltok dermed i andre runde. Han beseiret Sanhá offisielt i neste valgomgang den 24. juli med 52,45 % av stemmene, og ble tatt i ed som president den 1. oktober.

Ifølge The Economist inviterte han sannsynligvis colombianske narkotikasmuglere til å finansiere disse valgene.. 

Den 6. august 2008 stod marinens sjef Bubo Na Tchuto bak et feilslått attentat på Vieiras liv.

### Død
Han ble drept av soldater fra hæren om morgenen den 2. mars 2009 i hovedstaden, bare timer etter at Guinea-Bissaus militærsjef, general Batista Tagme Na Wai, ble drept i en bombeeksplosjon.

Drapet av Vieira utgjorde en kulminasjon på en opptrapping av politiske spenninger i Guinea-Bissau gjennom de foruygående måneder. Skjønt der har eksistert markante personlige uoverensstemmelsey mellom de nå avdøde politiske og militære lederskikkelser, strekker voldsomhetene seg utover etniske og politiske motsetninger. Det fattige Guinea-Bissau, som formelt baserer sin økonomi på eksport av cashewnøtter, domineres i stigende omfang av en uformell økonomisk struktur basert på langt større illegale innkomster av kokain, og de aktuelle spenninger formodes i høyere grad å relatere seg til dette.

Som midlertidig president ble parlamentsformannen Raimundo Pereira innsatt.

## Litteratur
* Henrik Vigh: *From warlord to drug lord: the life of João Bernardo “Nino” Vieira.* I: Anders Themner (utg.): *Warlord Democrats in Africa: Ex-Military Leaders and Electoral Politics.* Zed, London 2017, ISBN 978-1-78360-249-0, s. 156–176.

## Referanser
Svenskt Diplomatarium

**Svenskt Diplomatarium** er både en samling dokumenter fra middelalderen i Sverige og en trykt utgave av denne. Samlingen er også tilgjengelig på Internett. Det er både originaldokumenter og avskrifter i samlingen, de fleste dokumentene oppbevares i det svenske Riksarkivet, mens andre finnes i Uppsala universitetsbibliotek eller i utenlandske samlinger. Arbeidet med samlingen begynte i 1820, og til nå er rundt 40&nbsp;000 dokumenter tilgjengelig.

Språket i dokumentene er oftest på latin eller gammelsvensk, men iblant forekommer også lavtysk fra middelalderen. Dokumentene gjennomgåes og oversettes av eksperter så informasjonen kan gjøres tilgjengelig for et videre publikum. Svenskt Diplomatarium er den viktigste kildesamling for kunnskap om middelalderen i Sverige. Tilsvarende samlinger finnes i flere europeiske land, blant annet i Norge med Diplomatarium Norvegicum.

## Eksterne lenker

* Statens arkiv om Svenskt Diplomatarium (svensk)
* Sigrid Magnusdotters testament fra 20. februar 1370, eksempel på dokument (svensk)
Klaus Ofner

**Klaus Ofner** (født 15. august 1968 i Murau, Steiermark) er en tidligere østerriksk kombinertløper.

Han var aktiv tidlig på 1990-tallet, og utgjorde sammen med landsmannen Klaus Sulzenbacher en duo av internasjonalt toppformat.
Karrierens største triumf feiret Ofner under VM 1991 i Val di Fiemme, der han sammen med Klaus Sulzenbacher og Günther Csar ble verdensmester i lagkonkurransen. I den individuelle øvelsen tok han bronse, bak nordmannen Fred Børre Lundberg og Klaus Sulzenbacher.

Han tok nok en bronsemedalje under OL 1992 i Albertville, sammen med Stefan Kreiner og Klaus Sulzenbacher i lagkonkurransen. Denne gang måtte østerrikerne se seg slått av lagene fra Japan og Norge.

## Meritter
### [[OL]]
* Bronse i lagøvelsen i Albertville 1992
### [[Ski-VM]]
* Gull i lagøvelsen i Val die Fiemme 1991
* Bronse individuelt i Val die Fiemme 1991.
* 5.-plass i lagøvelsen i Thunder Bay 1995

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Maksim Vylegzjanin

**Maksim Mikhajlovitsj Vylegzjanin** (russisk Максим Михайлович Вылегжанин, født 18. oktober 1982 i Sjarkan, republikken Udmurtia) er en russisk langrennsløper som fra 2020 konkurrerer i Ski Classics.

## Karriere
Vylegzjanin debuterte i verdenscupen 22. januar 2005 i et jaktstartrenn i italienske Pragelato. Han oppnådde sitt første nevneverdige resultat i verdenscupen i mars 2005, da han ble nr. 6 på en 50 km. 

Under Tour de Ski 2008/09 oppnådde han samme plassering i et distanserenn i Val di Fiemme, og dagen etter ble han nummer 9 på den avsluttende klatreetappen. Karrierens foreløpige høydepunkt kom under VM 2009 i Liberec, der han tok sølv på 50 km fellesstart, bare slått av nordmannen Petter Northug.

Han startet verdenscupsesongen 2009/10 bra, og tok sine første pallplasseringer. Vylegzjanin  tok en andreplass på 15 km klassisk i Kuusamo og ble nummer tre på 30 km klassisk, fellesstart. I OL 2010 i Vancouver kom Vylegzjanin på 17.plass på 30 km duatlon, niendeplass på 15 km fri, åttendeplass på 50 km, og han gikk på det russiske stafettlaget som kom på åttendeplass på 4 x 10 km stafett.

Vylegzjanin gikk inn til sin første verdenscupseier da han vant 30 km fri fellesstart i La Clusaz 18. desember 2010.

Han tok sølvmedalje på 30 km dobbel jaktstart og på 50 km fristil under VM i Holmenkollen i 2011, kun slått av Petter Northug.

Under vinter-OL 2014 i Sotsji tok han sølv i tre øvelser - 50 km, fri teknikk, lagsprint og 4 x 10 km stafett. I desember 2016 vedtok FIS foreløpig suspensjon av seks russiske langrennsløpere som var lenket til brudd på dopingreglene under Vinter-OL 2014, blant dem Maksim Vylegzjanin. Han ble offisielt diskvalifisert og fratatt sine OL-medaljer av IOC den 9. november 2017. Den internasjonale voldgiftsretten for sport omgjorde diskvalifikasjonen etter ankebehandling.

I VM 2015 ble han verdensmester på 30 km skiathlon.

Vylegzhanin avsluttet verdenscupkarrieren ved å bli nummer 2 på 50 km klassisk i Holmenkollen i 2019. I 2020 begynte han i stedet å gå renn i Ski Classics. Han ble nummer tre i Marcialonga 2022.

### Sammenlagtresultater i verdenscupen i langrenn

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Major Parkinson (album)

***Major Parkinson*** er debutalbumet til det norske rockebandet Major Parkinson. 

Det ble sluppet i Norge 25. august 2008, på 50-årsdagen til den amerikanske filmregissøren Tim Burton. Albumet ble godt mottatt i norsk presse, og ble blant annet kåret til årets 11. beste norske plate i 2008 av Dagbladet.

Da vokalist Jon Ivar Kollbotn slet med å få tekstene klare under innspillingen, låste produsent Sylvia Massy ham inne i en gammel likkjeller for å finne inspirasjon.

## Sporliste
# «Preludium»
# «Bicycle!»
# «Bazooka Mirror»
# «Meat Me In the Disco»
# «Silicon Hips»
# «Casanova»
# «It's a Job»
# «Sanity Fair»
# «Death In the Candystore»
# «197»
# «I Am Erica»
# «Awkward As a Drunk»
# «Greatest Love»

## Referanser
Giske (andre betydninger)

**[[Giske]]** er en øykommune på Sunnmøre i Møre og Romsdal. 

**Giske** kan også referere til:

## Geografi
* Øya Giske i Giske kommune på Sunnmøre i Møre og Romsdal
* Roald (Giske), et lite tettsted på øya Vigra i Giske kommune utenfor Ålesund i Møre og Romsdal
* Giske, stedsnavn i Sandnes

## Kirker
* Giske kirke i Giske kommune på Sunnmøre i Møre og Romsdal

## Kultur
*Giskespelet, en lokal frilufts teaterforestilling fra øya Giske på Sunnmøre

## Personer
* Giskeætten, en norsk stormannsætt i middelalderen med navn etter gården Giske på Sunnmøre

* Anders Giske (født 1959), norsk tidligere fotballspiller og sportslig leder i Sogndal Fotball 
* Madeleine Giske (født 1987), norsk fotballspiller
* Mari Giske (født 1968), norsk klassisk musiker (bratsj) 
* Trond Giske, (født 1966), norsk politiker (Ap) og tidligere statsråd
* Vidar Giske Henriksen (født 1989), norsk fotballspiller
Fimbulheimen

**Fimbulheimen** er et fjellområde i Dronning Maud Land som strekker seg fra Jutulstraumen ved 1°&nbsp;vest til Carsten Borchgrevinkisen ved 18°&nbsp;øst om lag 200 km fra iskanten. Fimbulheimen ligger således mellom Maudheimvidda og Thorshavnheiane. Navnet kommer fra fimbulvinter, den harde vinteren som kommer forut for Ragnarok i norrøn mytologi.

Fimbulheimen består av en rekke mindre fjellkjeder og fjellpartier, fra vest mot øst:
*Gburekfjella         
*H.U. Sverdrupfjella  
**Barkleyfjella       
*Gjelsvikfjella       
*Mühlig-Hofmannfjella 
**Gablenzfjella       
**Buddenbrockkjeda    
*Orvinfjella          
**Filchnerfjella      
**Drygalskifjella     
***Fenriskjeften      
**Holtedahlfjella     
**Kurzefjella         
**Conradfjella        
**Dallmannfjellet     
*Wohlthatmassivet     
**Humboldtfjella      
***Betechtinkjeda      
**Petermannkjedene    
**Gruberfjella        
*Hoelfjella           
**Weyprechtfjella     
**Payerfjella         
*Lomonosovfjella      

Dronning Maud Lands høyeste fjell, Jøkulkyrkja (3148 moh.), ligger i Mühlig-Hofmannfjella. Den norske forskningsstassjonen Troll ligger ved Jutulsessen i Gjelsvikfjella, mens den ornitologiske feltstasjonen Tor ligger om lag 100 km lenger øst ved Svarthamaren i Mühlig-Hofmannfjella.

Store deler av området ble kartlagt av Den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 og senere av Maudheimekspedisjonen 1949–52 og Den norske antarktisekspedisjonen 1956–60. Norsk Polarinstitutt har utgitt tolv kartblad over Fimbulheimen i målestokk 1:250&nbsp;000.

## Referanser


## Eksterne lenker
*