open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kari Diesen

**Kari Diesen** (født Heide Steen 24. juni 1914 i Kristiania, død 18. mars 1987 samme sted dvs. i Oslo) var en norsk skuespiller og sanger. Hun ble særlig kjent som revyartist og for flere filmroller.

## Liv og arbeid

### Bakgrunn
Kari Diesen var datter av Harald Steen og Signe Heide. Moren tilhørte den store Heide-slekten. Kari og hennes tre søsken Åse, Harald og Randi fikk alle etternavnet Heide Steen. Kari brukte likevel bare navnet Kari Steen frem til hun giftet seg og tok ektemannens etternavn.

Barna i Heide Steen-familien vokste opp i Grønnegaten ved Pilestredet, like nedenfor Lasson-villaen der blant andre søstrene Alexandra Thaulow, Oda Lasson og Bokken Lasson hadde vokst opp. Åtte av morens ti søsken arbeidet innen teater- og musikkfaget. Kari bestemte seg følgelig allerede i barndommen for å gå til scenen.

### Karriere
Seks år gammel fikk hun sin første filmrolle i filmen *[[Kaksen på Øverland]]*. 

Hun ble ballettpike hos Ernst Rolf femten år gammel, og hun debuterte som revyaktør på vårrevyen på Casino i 1930 med visen «Forbudt for barn under 16 år». Etter hvert ble hun ansatt på Chat Noir i Oslo. Hun ble der til hun i 1944 ble tilknyttet revyteateret Edderkoppen. I perioden 1947-1964 vekslet hun mellom Chat Noir og Edderkoppen. 

Som voksen hadde hun flere filmroller, og er mest kjent for filmene *[[Støv på hjernen]]*, *[[Sønner av Norge (film)|Sønner av Norge]]* og *[[Sønner av Norge kjøper bil]]*. Kari Diesen var ellers stemmen til Baktus i filmen om *[[Karius og Baktus (film)|Karius og Baktus]]*.

Blant revynumrene som hun husker for er *Harry*, *Suffløsen*, *Tykk og dum og deilig*, *Halvveis*, *Jacobsen* og *Fotballvisa*. Mange har fremholdt nummeret *Uteliggerne* (sammen med Arvid Nilssen) som en av hennes fremste prestasjoner. Monologen *Mannfolk* har også gått over i revyhistorien. I 1957 fikk hun en stor plateslager med Vilhelm Dybwads *[[Det hender så mangt på Hovedøen|Hovedøen]]* på His Master's Voice.

## Familie
Kari Diesen var gift med skuespilleren Ernst Diesen (1913–1970), og mor til NRK-veteranen Andreas Diesen (født november 1945) og Kari Diesen d.y. (1939–2016).

## Filmografi

## Priser og hedersbevisninger
På sin 70-årsdag den 24. juni 1980 mottok hun Kongens fortjenestesmedalje i gull. 

I 1971 mottok hun Leonardstatuetten, som er norsk revys høyeste heder.

I 1980 ble hun tildelt Juryens hederspris under utdelingen av årets Spellemannprisen.

I 2001 ble det utgitt et frimerke med et portrett av Kari Diesen som motiv.
## Se også
* Slekten Heide-Steen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Omtale i ''Norsk pop- og rockleksikon'' fra 2005
Alterskap

Et **alterskap** har hengslede dører som kan lukkes slik at bildene kan skjules eller vises etter liturgiske krav. Alterskapet brukes også på alteret.

I senmiddelalderen besto altrene i Norge og Nord-Europa oftest av et snekret, utskåret, malt og forgyllet alterskap. Rommene i alterskapet var ofte fylt med figurer av helgener eller figurerer som fremstiller en historie. Disse skapene var en viktig del av sengotikkens kunst. Den flamske malerne Hubert og Jan van Eyck laget også alterskap, blant annet alterskapet i St. Bavo-katedralen i Gent.

## Alterskap i Norge

Tidligere har man ment at alterskapene i senmiddelalderens Norge var importert av hanseatene fra Nord-Tyskland, særlig fra Lübeck. De ble dermed avfeid som «importkunst», men konservator Kristin Kausland sier at alterskapene i Norge var fremstilt med andre teknikker enn i Lübeck. Stilistisk er alterskapene påvirket av utlandet, men materialer og teknikker er ofte norsk håndverk. Det var laugsforbud mot å bruke falskt gull til forgylling. Like fullt ble gull imitert på ulike måter. Det er bare i Norge Kausland har sett noen tilsvarende blanding av teknikker og materialer. Det må ha eksistert verksteder som spesialiserte seg på fremstilling av kirkekunst, spesielt i Bergen som hadde mye kontakt med utlandet. Kausland fant prislister på fargepigmenter tilgjengelige i Norge. Kristin Kausland viser i sin avhandling at materialbruk og teknikker var lokale og del av en håndverkstradisjon som overlevde gjennom høy- og senmiddelalderen, og til 1700-1800-tallet. Et par alterskap importert fra det nordlige Nederland har overlevd i kirker på norskekysten, mens ikke et eneste eksemplar har overlevd lokalt i Nederland.

Sigurd Grieg beskriver perioden 1450-1530 som alterskapenes store periode i Norge. For eksempel har Grip stavkirke et alterskap fra omkring 1520 og Ringsaker kirke et fra omtrent samme tid. Et alterskap laget i Lübeck rundt 1520 ble oppdaget av Bendix Edvard Bendixen i Hopen kirke i 1870; alterskapet ble flyttet til Hopen etter at Veien stavkirke ble revet i 1760.  En liten trefigur fra rundt 1500 i Hasvik kirke i Finnmark viser eksempel på fint kunsthåndverk. Utenom alterskapene i Onsøy kirke (opprinnelig fra Hallvardskirken i Oslo) og Mariakirken i Bergen, er alle bevarte alterskap fra kirker på landet. Grieg antok at alle alterskap var importvarer, og at norsk billedhuggertradisjon hadde gått sterkt tilbake etter svartedauden omkring 1350. Det var særlige gjennom hanseatene at nordtyske alterskap ble importert og havnet i kirkene i Nord-Norge. Fra Flandern ble det også innført alterskap i senmiddelalderen. Kristin Kauslands avhandling viser tvert om at håndverkskunsten ble videreført i Norge etter svartedauden og reformasjonen.

## Se også
*Altertavle
*Alterteppe
*Alterfrontal
*Triptyk

## Referanser


## Litteratur
*Gunnarsjaa, Arne (1999) *[[Arkitekturleksikon (1999)|Arkitekturleksikon]]*. Oslo : Abstrakt forlag. ISBN 82-7935-007-1. (Forklart under stikkord «Alter») (e-bok fra bokhylla.no)
Gori

**Gori** (georgisk:  **) er en industriby og hovedstad i regionen Shida Kartli i Georgia. Den har .

## Plassering og klima
Gori ligger 76 kilometer vest for hovedstaden Tbilisi, ved elvene Mtkvari og Store Liakhvi. Byen ligger 588 moh. og klimaet varierer fra moderat varmt steppeklima til moderat fuktig.. Somrene er vanligvis varme. Den årlige gjennomsnittstemperaturen er 10,9 °C, laveste gjennomsnittstemperatur er i januar med −1,2 °C, og varmest i august med 22,5. Mest nedbør faller i mai med gjennomsnittlig 76 mm, og minst i august med 34 mm og januar med 30 mm.

## Historie
Byen ble grunnlagt av en av landets konger,  David byggmesteren (1089–1125). Byen ble nærmest ødelagt av et jordskjelv i 1920.

I august 2008 ble byen utsatt for hard bombing og ble okkupert av de russiske styrkene under Krigen i Sør-Ossetia 2008 i forbindelse med konflikten om Sør-Ossetia mellom Russland og Georgia. De fleste av byens innbyggere flyktet.

## Stalin
 
Gori er fødebyen til den sovjetiske diktator Josef Stalin, hvor han ble født i 1878. Byen har et Stalin-museum, og hadde fram til juni 2010 noe så sjeldent som en statue av Stalin på plassen utenfor rådhuset. 

Denne var et av de få minnesmerkene etter Stalin som overlevde Nikita Khrusjtsjovs avstaliniseringprogram. Statuen var en kilde til strid etter at Georgia ble uavhengig på 1990-tallet, men de nye myndighetene lot statuen få stå. 

Statuen ble fjernet fra plassen utenfor rådhuset og flyttet til museet 25. juni 2010.

## Befolkningsutvikling

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Odd Tore Fygle

**Odd Tore Fygle** (født 1950) var ordfører i Bodø kommune for Arbeiderpartiet. Fygle varslet høsten 2010 at han ikke vil stille til gjenvalg som ordfører ved kommunevalget i 2011.

## Politiske verv
Ordfører i Bodø i perioden 1999-2011

## Tillitsverv i politiske partier

## Styreverv

Styreleder	AS Industribygg.

Styremedlem	Norsk luftfartssenter Bodø AS

Styremedlem	Salten forvaltning IKS

Styremedlem 	Norsk luftfartsmuseum.

Styreleder	Salten Regionråd.

Styreleder 	Bodø bys vel.

Styremedlem	Salten kraftsamband AS

Styreleder	Team Bodø KF

Styremedlem 	Salten Invest.

Styreleder	Programrådet DA

Styreleder	Nordnorsk Filmsenter AS

Styremedlem      Partnerskap Salten

Medlem           Salten regionråd

## Referanser
Svarte-Petter

**Svarte-Petter** (Peg-Leg Pete, Black Pete) er en fiktiv skurk og antagonist som opptrer i Disney-tegnefilmer og -serier.

Svarte-Petter opptrådte for første gang i tegnefilmen *Alice Solves the Puzzle* fra 1925. Han er den eldste av Disney-figurene som fortsatt brukes. I sine tidligste opptredener hadde han treben, noe som har forsvunnet i senere tegneserier og filmer.

Svarte-Petters verste fiende er Mikke Mus, som gang på gang bringer erkeskurken bak lås og slå. Svarte-Petter opererer som oftest alene eller med skurker som Skaftetryne, men har også opptrådt i ledtog med andre kjente banditter som Mikro-Midas og Farlige Fiffus, Ørnulf Ørn, Spøkelseskladden og B-gjengen. Svarte-Petter har også en kjæreste, Petra, som ligner meget på ham selv, men hun opptrer sjelden.

## Opptreden
Ettersom Svarte-Petters første opptreden er i filmen *Alice Solves the Puzzle* fra 1925, er han eldre enn Mikke Mus som først opptrådte i 1928. I første opptreden i Norge går Svarte-Petter under navnet *Tjukken* i nr. 6/1950 i *Donald Duck & Co*. En liknende figur ved navnet *Svarte-Mikkel* gjorde opptreden i nr. 1/1952 der han jobbet for Onkel Skrue. 

Svarte-Petter hadde et trebein i starten, men tegnerne ble uenige om hvilket av beina hans som var det kunstige. Etter en periode hvori vekselsvis høyre og venstre bein var av tre, fikk Svarte-Petter to friske bein.

Den animerte serien Langbein og sønn har i senere tiår inkludert en versjon av Svarte-Petter som ikke er en forbryter. Han er bruktbilselger, skjønt med frynsete rykte, og er stadig en generelt utrivelig person, selv om han i denne versjonen ser ut til å være noenlunde lovlydig. Hans sønn Svarte-Petter Junior som egentlig heter Pelle er også med i serien.

## Oversettelser

## Referanser


## Eksterne lenker
* Svarte-Petter hos Inducks
Fámjinserklæringen

**Fámjinserklæringen** er en felles prinsipperklæring mellom Danmarks regjering og Færøyenes regjering om Færøyenes innflytelse og medvirkning i utenriks- og sikkerhetspolitikken. Erklæringen ble underskrevet i Fámjin på Færøyenes sydligste øy, Suðuroy, 29. mars 2005.

Enkelte eksempler fra avtalen:
**Når den danske udenrigsminister afgiver redegørelser eller dokumenter til Folketingets Udenrigspolitiske Nævn om udenrigs og sikkerhedspolitiske spørgsmål af særlig betydning for Færøerne, gives disse samtidigt til lagmanden, som orienterer Lagtinget.*
**Der tilstræbes at udenrigsministeren og lagmanden har regelmæssig kontakt, og at udenrigsministeren mindst en gang årligt besøger Færøerne med henblik på orientering om udenrigs- og sikkerhedspolitiske emner og drøftelse af varetagelsen af Færøernes udenrigspolitiske interesser.*

## Eksterne lenker
*
Turid Haaland

**Turid Haaland** (1908–1979) var en norsk skuespiller. 

Haaland debuterte i 1926 på Det Norske Teatret. Hun spilte dattera i Runar Schildts stykke *Den store rolla*, mens foreldrene ble spilt av hennes virkelige foreldre, Mally Carenius Haaland og Ingjald Haaland, som begge var skuespillere. Hun var senere i hovedsak knyttet til Det Nye Teater (som senere skiftet navn til Oslo Nye Teater), i hovedsak med komedieroller som Nille i *[[Jeppe på Bjerget]]*.

Haaland var også aktiv som filmskuespiller. Hun debuterte i *Familien på Borgan* i 1939. Hun var særlig aktiv på lerretet på 1950-tallet, og spilte blant annet i flere av Arne Skouens filmer. Hun hadde en av hovedrollene i *Aldri annet enn bråk*.

Haaland var stemmen til Karius i dukkefilmen om *[[Karius og Baktus (film)|Karius og Baktus]]*.

I 1979 ble hun tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull.

## Filmroller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Altertavle

En **altertavle** er et religiøst kunstverk som er plassert over eller bak alteret i en kristen kirke.

Altertavlen kan være laget av forskjellig materiale. Den kan være malt, hugget i stein eller utskåret i tre.

Allerede fra gresk og romersk tid var det vanlig å utsmykke alteret. I den første kristne tid sto presten bak alteret. Endring i liturgien gjorde at presten fikk sin plass foran alteret og vi fikk da de store alterskap med plass til helgenbilder og med dører for å åpne på særlige festdager. Etter reformasjonen fikk vi enklere altertavler, men vi ser formen fra alterskapene, men nå med faste dørfløyer. Etter hvert fikk denne altertypen påsatt ornerte fløyer og toppstykker. De første lutherske altertavlene hadde ofte rene tekstfylte flater, men dette ble erstattet med bildefremstillinger ofte i kombinasjon med tekst.

## Se også
* Alterskap
* Alter
* Alterfrontal
* Fondvegg

## Litteratur
* Engelstad, Svein:  Kunstordliste UiO 2003

## Eksterne lenker
*
Asparges

**Asparges** er en grønnsak, og det siktes vanligvis til en spesiell art innen slekten *[[Asparagus]]*, nemlig de unge skuddene av *Asparagus officinalis*. Det finnes både grønne og hvite asparges. Den har vært brukt i matlaging i uminnelige tider. Man finner en oppskrift for tilberedelse av asparges allerede i den eldste kokebok som er bevart, nemlig Apicius' *[[De re coquinaria]],* (200-tallet e.Kr.), bok III.

### Forskjellen mellom hvit og grønn asparges
Hvit og grønn asparges er begge varianter av Asparagus officinalis, men forskjellene mellom dem skyldes hvordan de dyrkes. Hvit asparges vokser under jorden, skjermet fra sollys. Dette hindrer fotosyntese, noe som betyr at aspargesen ikke produserer klorofyll, og dermed forblir hvit. Den har en mykere tekstur og en mildere, mer subtil smak enn grønn asparges. Grønn asparges, derimot, vokser over jorden og blir grønn når den blir utsatt for sollys og starter fotosyntese. Den har en kraftigere smak og litt fastere tekstur enn hvit asparges. Begge typer har unike ernæringsprofiler og tilbyr en rekke helsefordeler, men grønn asparges inneholder generelt mer vitaminer og mineraler på grunn av fotosyntese.

## Grunnoppskrift
Hvit asparges skrelles først, kokes deretter i saltet vann til den er myk, og serveres med smør/olivenolje, salt og pepper.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Tinganes

**Tinganes** er den gamle bydelen i Færøyenes hovedstad Tórshavn. Tinganes har sitt navn fra Lagtinget, som ble etablert på denne halvøya i vikingtiden. De første norske bosetterne holdt sitt første ting i 825. Halvøya deler havna i to deler, *Eystaravág* og *Vesteravág*. Ytterst på neset ligger *Skansapakkhusið*, hovedbygningen til Færøyenes regjering. Den smale hovedgaten ut til nesset heter *Gongin*.
Multiprotocol Label Switching

**Multiprotocol Label Switching** (**MPLS**) er innen datakommunikasjon en teknikk for å etablere et tilnærmet linjesvitsjet nett over et pakkesvitsjet nett. Det smarte ved MPLS er at alle slags lag 3 protokoller kommer igjennom som f.eks. IPv4, IPv6, gammeldags IPX og Appletalk.
Prekestol

En **prekestol** er en talerstol der presten leser evangelieteksten og holder sine prekener for menigheten, og ble mer utbredt etter et vedtak fra det fjerde laterankonsilet - et stort kirkemøte i 1215 - om at det skulle holdes preken under høymessen; og etter reformasjonen i Danmark-Norge i 1536/37 ble prekestol obligatorisk del av kirkeinventaret, med en baldakin («lydhimmel») over, og ofte i den delen som snur mot øst, nær et sørvendt vindu for å få bedre lys; men fra 1700-tallet ble det bygd prekestoler også på nordsiden av korbuen. De eldste bevarte prekestolene i Norge er fra slutten av 1500-tallet og bygd av tre. 

Prekestolens utgangspunkt var *ambon*, en forhøyning med et kateter ved kor-skranken i basilikaene, kjent tilbake fra 300-tallet, der det ble lest høyt fra Bibelen og preket rundt teksten. I protestantiske kirker kom prekestolen til å utgjøre sentrum, og Martin Luther fikk en slik reist i slottskapellet i Torgau. Men Luther var også opptatt av at prekenen ikke ble for lang, og i Horne kirke i Vendsyssel i Nørrejylland i Danmark står det på prekestolen fra   1589 med Luthers egne ord på latin: «*Den gode predikant har tre ting å gjøre: Stige opp på prekestolen, si noe og stige ned igjen!*»

Like etter reformasjonen hersket det stor usikkerhet i dansk-norske kirker om hvordan man egentlig kunne utsmykke dem. Rostrup kirke ved Mariager fjord i Jylland utsmykket sin prekestol fra 1544 med en munk som holder en skriftrull - enda reformasjonen avskaffet nettopp munke- og klostersystemet. Mange steder ble evangelistene Matteus, Markus, Lukas og Johannes gjengitt på prekestolene, og noen steder ble også Luther og Melanchthon avbildet, enda det var i strid med protestantismen å sidestille Luther og Melanchthon med de fire evangelistene. Men sitater fra Bibelen var godkjente motiver; ikke minst Jesaja 40,8 var selve reformasjonens motto, valgt av Philipp av Hessen på riksdagen i Augsburg i 1530: «*Herrens ord bliver evindeligt*» - forkortet til UDMIAE (latin: *Uerbum domini manet in aeternum*) som ses på mange prekestoler i Danmark. *Præces et lacrimae sunt arma ecclesia* («Bønner og tårer er kirkens våpen») er ord tilskrevet Luther på en tid da motreformasjonen samlet krefter, Østerrike igjen ble katolsk, og islamsk ekspansjon var en konstant trussel som kulminerte med slaget ved Wien i 1683. Salvatorkirken ved slottet Thalhof i Østerrike hadde dette sitatet som inskripsjon om bønner og tårer som kirkens eneste våpen, men ble nedbrent under motreformasjonen i 1599.

I protestantiske kirker ble en del prekestoler satt opp over alteret, en oppbygging som kalles «prekestolalter», typisk for 1600-tallets barokkstil. På Sankt Hans kirke i Odense var det også en utendørs prekestol på ytterveggen, trolig brukt i middelalderen til prekener for spedalske og bannlyste, for de fikk ikke delta i gudstjenestene - eller relikvier ble utstilt der i høytidene. Under den tyske okkupasjonen brukte de to prestene i Sankt Hans kirke «den utvendige prekestol» til andakter i sommerhalvåret.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Kirkens liturgiske møbler og inventar - kirkeaktuelt.no
Nord-Jeolla

**Nord-Jeolla** (*Jeollabuk-do*) er en provins i Sør-Korea.

Provinsen ble etablert i 1896 av den søndre delen av den tidligere koreanske provinsen Jeolla. Provinshovedstaden er Jeonju, som også var provinshovedstad i Jeolla før 1896.

## Geografi

Provinsen er en del av den koreanske regionen Honam og grenser i vest til Vesthavet og i nord til provinsen Sør-Chungcheong, i sør til Sør-Jeolla og i øst til Sør-Gyeongsang og Nord-Gyeongsang.

Provinsen deles av fjellkjeden Noryeong. Den østre delen av provinsen er et fjellplatå, mens den vestre er en stor slette. Gjennom sletta renner fire større elver, Seomjin, Mangyeong, Dongjin og Geum.

Slettelandet i vest utgjør et av de rikeste landbruksområdene i landet, som produserer ris, bomull, bygg, hamp og papirmorbærtre som er råstoff for produksjon av papir til de tradisjonelle skyvedørene. På fjellplatået i øst drives med kvegdrift.

Mot kysten i vest bygges den 33&nbsp;km lange Saemangeumdemningen, som skal gjenvinne 400&nbsp;km² sjøbunn til et gigantisk ferkvannsreservoar og til jordbruksland.

## Administrativ oppdeling
Nord-Jeolla er inndelt i seks si (byer) og åtte gun (fylker).

### Byer

### Fylker

## Se også
* Sør-Koreas administrative enheter
* Liste over regioner i Korea

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Jeollabuk-do: offisielt nettsted
Sør-Chungcheong

**Sør-Chungcheong** (*Chungcheongnam-do*) er en provins i Sør-Korea.

1. januar 2012 ble Dangjin administrative status endret fra gun (fylke) til si (by) på grunn av folketallsutviklingen. 1. juli 2012 ble fylket Yeongi overført til den nye Sejong by, sammen med deler av  byen Gongju og fylket Cheongwon.

## Administrativ inndeling
Sør-Chungcheong er inndelt i åtte si (byer) og sju gun (fylker).

## Se også
* Sør-Koreas administrative enheter
* Liste over regioner i Korea

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Chungcheongnam-do offisielt nettsted
Nord-Chungcheong

**Nord-Chungcheong** (*Chungcheongbuk-do*) er en provins i Sør-Korea.

Provinsen er den eneste som ikke har direkte tilgang til havet. Den ble etablert i 1896 etter å ha blitt skilt ut fra den tidligere provinsen Chungcheong, som var egen provins inntil Korea ble delt i 1945. Regionhovedstaden er Cheongju.

## Geografi
Provinsen er en del av Hoseo-regionen, og grenser i vest til provinsen Sør-Chungcheong, i nord til Gyeonggi og Gangwon, i sør til Nord-Jeolla, og i øst til Nord-Gyeongsang. Fordi regionen ligger i innlandet er den dominert av fjell, særlig Noryeongfjellene i nord og Sobaekfjellene i øst.

## Ressurser
De viktigste jordbruksproduktene er ris, bygg, bønner og søtpoteter, men en del bønder har spesialisert seg på ginseng og tobakk. Tobakken ble introdusert fra Virginia i USA i 1912.

Det nordlige Chungcheong har også mineralforekomster, særlig gull, jern, kull, kleberstein, fluoritt, molybden, marmor og kalkstein. Silkeveving er fremdeles en viktig næring.

## Severdigheter
Som Sør-Koreas mest landlige og minst befolkede provins er de viktigste turistattraksjonene knyttet til natur. Tre viktige rekreasjonsområder, blant annet bryukt av Seouls befolkning er de tre naturparker, Sobaeksan, Woraksan og Songnisan. Sobaeksan er kanskje den mest kjente med fjellet Songni (eller Ch'unhwangbong) (1.058 moh) i massivet Sobaekfjellene, samt et av Koreas eldste templer, Pobju-sa. Parkens navn er hentet fra buddistisk filosofi og betyr *langt fra verdens kjedelige fjell*. Konstruksjonen av tempelet ble påbegynt i år 553. Etter en japansk invasjon i 1592 ble det ødelagt, men er siden rekonstruert. Fram til 1986 hadde tempelet Koreas største Buddha-statue, 27 meter høy laget i betong. Den tok 30 år å bygge og ble ferdigstilt i 1968. På 1980-tallet begynte konstruksjonen å slå sprekker og statuen ble ødelagt i 1986. En ny 33 meter høy statue er bygd i stedet. Tempelet huset på det meste 3000 munker, rundt 700-tallet.

Nord for provinshovedstaden ligger ruinene av det gamle fortet Sangdangsansŏng. Forhistorien er ikke klarlagt, men etter kraftig forfall ble fortet restaurert første gang i 1716.

## Administrativ inndeling
Nord-Chungcheong er inndelt i tre si (byer) og ni gun (fylker).

* Cheongju-si (청주시, 淸州市)
* Chungju-si (충주시, 忠州市)
* Jecheon-si (제천시, 堤川市)
* Boeun-gun (보은군, 報恩郡)
* Danyang-gun (단양군, 丹陽郡)
* Eumseong-gun (음성군, 陰城郡)
* Goesan-gun (괴산군, 槐山郡)
* Jincheon-gun (진천군, 鎭川郡)
* Okcheon-gun (옥천군, &#27779;川郡)
* Jeungpyeong-gun (증평군; 曾坪郡)
* Yeongdong-gun (영동군, &#27704;同郡)

## Se også
* Sør-Koreas administrative enheter
* Liste over regioner i Korea

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Chungcheongbuk-do offisielt nettsted (engelsk)
Gangwon

**Gangwon** (*Gangwon-do*) er en provins i Sør-Korea.

Regionen var sammen med den nordkoreanske provinsen Kangwŏn en felles enhet før delingen av Korea i 1948. Provinsen har vel 1,6 millioner innbyggere og inkluderer blant annet vintersportsstedet Pyeongchang som skal avholde vinter-OL 2018.

## Se også
* Sør-Koreas administrative enheter
* Liste over regioner i Korea

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gyeonggi

**Gyeonggi** (*Gyeonggi-do*) er en provins i Sør-Korea. Provinsen er den mest befolkningsrike i landet. Gyeonggi omkranser hovedstaden Seoul, med unntak av noen få km mot Incheon. De tre provinsene danner det største byområde i Asia etter Tokyo med ca. 24,5 millioner innbyggere og utgjør det sjuende mest befolkede byområde i verden. Dette betyr også at halvparten av den sørkoreanske befolkningen bor i de tre provinsene.

## Se også
* Sør-Koreas administrative enheter
* Liste over regioner i Korea

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Gyeonggi-do offisielt nettsted
Stone Cold Crazy

«**Stone Cold Crazy**» er en sang av det britiske rockebandet Queen fra deres tredje plate *[[Sheer Heart Attack]]*.

Queen spilte sangen live første gang i 1972, og i 1974 bestemte de seg for å spille den inn til *Sheer Heart Attack*. Siden ingen av bandets medlemmer kunne huske hvem som hadde skrevet den, ble den kreditert hele bandet.

Musikken i sangen er heavy metal-basert, og uvanlig rask til å komme før punktiden. Teksten handler om gangstere &ndash; Al Capone nevnes blant annet i første vers.

Metallica gjorde senere en cover av denne sangen på samleskiva *Rubáiyát (Elektra's 40th Anniversary)* utgitt i 1990, og vant senere en Grammy for denne sangen. Den ble også covret av Eleven (med Josh Homme) for Queen-hyllesten *[[Killer Queen: A Tribute to Queen]]*.
Nord-Gyeongsang

**Nord-Gyeongsang** (**Gyeongsangbuk-do**) er provins i Sør-Korea og ligger ved østkysten. Provinsen har vel 2,8 millioner innbyggere, og grenser til storbyen Daegu, som også fungerer som provinsens hovedstad, samt storbyen Ulsan ved østkysten.

Provinsen ble etablert i 1896 fra den nordlige delen av den koreanske provinsen Gyeongsang. Provinshovedstaden og den største byen er Daegu, som også var hovedstad i Gyeongsang før 1896 og som i dag er et eget administrativt storbyområde (Gwangyeoksi)

## Geografi
Provinsen er en del av den koreanske regionen Yeongnam og grenser i øst til Japanhavet, i før av Sør-Gyeongsang og i vest av provinsene Nord-Jeolla og Nord-Chungcheong. I nord ligger provinsen Gangwon. Om sommeren er provinsen trolig det varmeste stedet i landet, noe sopm skyldes at området er omgitt av høye fjell; Taebaekfjellene i nordøst og Sobaekfjellene i vest. Mot sør åpner landskapet seg. En viktig del av landskapet er Nakdongelva som renner i nord-sør-retning mot Koreastredet i sør. Elva har sin kilde i Taebaekfjellene. Øya Ulleungdo i Japanhavet er også en del av provinsen, sammen med Dokdo.

## Kultur
Nord-Gyeongsang erstedet for det tidligere koreanske kongedømmet Silla og har av den grunn beholdt mye av sin kulturelle tradisjon. Mange av landets kunstnere, politikere og intellektuelle kommer herfra.

## Næringsliv
Innenfor landbruket dominerer avlinger av ris, bønner, poteter og bygg. Daegu er kjent for sine epler. I ulike deler av provinsen dominerer meierivirksomhet og sjømatproduksjon. Ellers finnes både stålverk, elektronikk- og tekstilindustri. Utover dette dominerer servicenæringene. Havna i Pohang er utgangspunkt for fergeruter til Japan, Russland og Nord-Korea.

## Søster- og vennskapsprovinser
*  Alsace, Frankrike

## Administrativ oppdeling
Nord-Gyeongsang er delt opp i ti byer (*si*) og 13 fylker (*gun*).

### Byer

### Fylker

## Se også
* Sør-Koreas administrative enheter
* Liste over regioner i Korea

## Eksterne lenker
*  (engelsk)
* Alsace/Gyeongsangbuk-do (fransk vennskapsprovions)
Jesus (sang)

«**Jesus**» er en sang på det britiske rockebandet Queens første plate *[[Queen (plate)|Queen]]*. Den er nest siste sang på plata, og den siste hele sangen &ndash; siste sang på plata, Seven Seas of Rhye, var kun en «teaser» til den fulle versjonen på deres andre plate, *[[Queen II]]*.

Teksta forteller historien om Jesus Kristus, noe som er interessant fordi vokalist Freddie Mercury, som skrev sangen, tilhørte zoroastrismen.
I’m Going Slightly Mad

«**I'm Going Slightly Mad**» er en sang av det britiske rockebandet Queen, skrevet av vokalist Freddie Mercury. Den er den andre sangen på plata *[[Innuendo]]* som ble sluppet 4. mars 1991 på Parlophone. Selv om sangen har et komisk preg, mener mange at den har mørkere undertoner, i og med at Mercury var dødssyk av aids på den tiden. Singelens cover, og albumets illustrasjoner, ble inspirert av en illustrasjon av Grandville.

## Video
Musikkvideoen er en av Queens mest kjente, ved siden av videoene «Bohemian Rhapsody» og «I Want to Break Free». Til tross for at Mercurys helse var skrantende på tiden, er han meget bevegelig i videoen. I videoen kler og oppfører bandmedlemmene seg på absurd vis, gitarist Brian May er utkledd som pingvin, trommeslager Roger Taylor har en tekjele på hodet, en mann i gorilladrakt viste seg senere å være Elton John, bassisten John Deacon var utkledd som narr og Freddie Mercury hadde en parykk av bananer. Videoen ble regissert av Rudi Dolezal og Hannes Rossacher (DoRo Productions), som de øvrige musikkvideoene fra albumet *Innuendo*. 

I senere intervjuer har Brian May sagt at denne, sammen med den til These Are the Days of Our Lives, var den siste videoen Mercury tok opp. Freddie Mercury var allerede meget syk. På slutten av videoen er det en feil, om den ble gjort med vilje er uvisst, trappen som John Deacon står på forsvinner mens videoen tones ut.

## Listeplasseringer
* 1. – Hongkong
* 13. – Nederland
* 22. – Storbritannia
* 42. – Tyskland

## Eksterne lenker
*
Sør-Jeolla

**Sør-Jeolla** (*Jeollanam-do*) er en provins i Sør-Korea.

Provinsen utgjør det sørvestre hjørnet av koreahalvøya, og omkranser storbyen Gwangju.

Provinsen ble etablert i 1896 av den søndre delen av den tidligere provinsen Jeolla. Gwangju var provinshovedstad fram til 2005 da denne ble flyttet til Namak i Muan.

Yeosu sørøst i provinsen er arrangørsted for Expo 2012.

## Geografi
Provinsen er en del av den koreanske regionen Honam og grenser i vest til Vesthavet og i nord til provinsen Nord-Jeolla, i sør til Jejustredet og i øst til provinsen Sør-Gyeongsang.

Kystlinja på vel 6100&nbsp;km er svært opprevet og består av over 2000 øyer av ulik størrelse, 25 prosent av dem er befolket. Provinsen er storprodusent av flere marine produkter, som østers og tang.

Provinsen ligger har få fjellområder og har derfor et rikt jordbruk godt hjulpet av riktlig med regnfall. Jordbruket er særlig sterkt på slettene rundt elvene Seomjin, Yeongsan og Tamjin. Samtidig har provinsen landets varmeste vær. Dette gir store avlinger av ris, hvete, bygg, belgfrukter og poteter, foruten grønsaker bomull og frukt.

Bergverksindustrien utvinner gull og kull.

## Administrativ inndeling
Sør-Jeolla er inndelt i fem si (byer) og 17 gun (fylker).

### Byer

### Fylker

## Søster- og vennskapsbyer
*  Gyeongsan, Sør-Korea
*  Sichuan, Kina
*  Ipswich, Australia
*  Oregon, USA

## Se også
* Sør-Koreas administrative enheter
* Liste over regioner i Korea

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Innuendo (sang)

«**Innuendo**» er en sang av det britiske rockebandet Queen, og åpningssangen på plata ved samme navn. Den ble sluppet som første singel fra albumet i januar 1991, og debuterte på 1. plass på de britiske hitlistene. Den er en av Queens lengste sanger, med en lengde på seks og et halvt minutt; den ble skrevet av Freddie Mercury og Roger Taylor, men er kreditert til Queen.

Sangen er i stor grad påvirka av Led Zeppelins «Kashmir», og inneholder en flamenco-gitarsolo framført av Yes-gitarist Steve Howe.

Sangen ble framført av Robert Plant på The Freddie Mercury Tribute Concert sammen med de tre gjenlevende Queen-medlemmene. Den ble imidlertid fjerna fra DVD-en, fordi Plants stemme ikke var med i første vers på grunn av en dårlig mikrofon.

## Referanser
Love of My Life

«**Love of My Life**» er en pianoballade av det britiske rockebandet Queen fra plata *[[A Night at the Opera (plate)|A Night at the Opera]]*. I sangen spiller vokalist Freddie Mercury piano, mens gitarist Brian May spiller harpe og gitar. På plata flyter foregående sang, «The Prophet's Song» inn i denne, men de to ble aldri spilt sammen på en konsert. Mercury skrev sangen til sin kjæreste, som han også regnet som sin eneste ekte venn.

Når sangen ble spilt live, spilte May akustisk gitar, mens Mercury ville få publikum til å synge med. Sangen var så populær på konserter at Mercury ofte ville slutte å synge helt, og lot publikum ta over helt, noe som oppmuntra bandet til å skrive sanger som «We Will Rock You» og «Radio Ga Ga» med publikumsdeltakelse i minne. Sangen var ekstra populær under konserter Sør-Amerika, noe som gjorde at bandet utga liveversjonen fra *[[Live Killers]]* som en singel der, og denne toppet salgslistene i Argentina og Brasil.

Live-versjoner av sangen finnes på platene *[[Live Killers]]*, *[[Queen Rock Montreal]]*, *[[Live at Wembley '86]]* og ''Queen on Fire - Live at the Bowl.

## Eksterne lenker
*
Irina Slutskaja

(russisk: *Ирина Эдуардовна Слуцкая*, født 9. februar 1979 i Moskva, Russland) er en russisk kunstløper. Hun har vunnet VM i kunstløp to ganger (2002 og 2005) og EM sju ganger (1996, 1997, 2000, 2001, 2003, 2005, 2006). Hun har en sølvmedalje fra OL i 2002, og en bronsemedalje fra OL i 2006. Hun har også vunnet Grand Prix -finalen fire ganger (2000-02 og 2005) og det russiske mesterskapet fire ganger. Hun var den første kvinnelige kunstløperen til å lande en godkjent trippel lutz-trippel slynge -kombinasjon i konkurranse.

## OL-medaljer
* 2002  Salt Lake City -  Sølv i kunstløp, single damer  Russland
* 2006  Torino -  Bronse i kunstløp, single damer  Russland

## VM-medaljer
* VM 2002 –  **Gull** i kunstløp, single damer
* VM 2005 –  **Gull** i kunstløp, single damer
* VM 1998 –  Sølv i kunstløp, single damer
* VM 2000 –  Sølv i kunstløp, single damer
* VM 2001 –  Sølv i kunstløp, single damer
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Irina Slutskaja -Profil på web.IceNetwork.com
* 
*
Rollag stavkirke

**Rollag stavkirke** er en enskipet stavkirke (*midtmastkirke*) som ligger i Rollag i Rollag kommune i Buskerud. Kirken er antatt bygd på siste halvdel av 1200-tallet, selv om ikke mye er igjen av den opprinnelige kirken. Eldste skriftlige referanser til kirken er fra 1425.

Kirken og området rundt er Rollags tusenårssted.

Adkomst til stedet er via Fv 2792 og Fv 40.

## Historie
Opprinnelig har kirken vært en enkel langkirke med et rektangulært skip, og med et smalt rett avsluttet kor. Dette koret ble i 1670 erstattet med et større kor av laftet tømmer. I 1698 ble det satt på korsarmer av stavverk på hver side av skipet. I 1760 ble det ekstra omfar av laftet lagt på toppen av stavkonstruksjonen og skipet ble utvidet mot vest.

## Interiør
Rollag stavkirke er en av de rikest dekorerte stavkirkene, med en blanding av kunstuttrykk fra en serie perioder fra tidlig middelalder helt opp til de senere år som avspeiler skiftende retninger og behov.

Det er tatt ned et middelalderkrusifiks og to minnetavler eller epitafier fra 1600-tallet, som nå er til konservering. Epitafiet som hang i korskillet dekket øvre del av den middelalderske delen av skipet mot øst. Når dette ble synlig ble det funnet dekormaling som er antatt å stamme fra middelalderen. På baksiden av epitafiet var det også et maleri som var ukjent.

## Galleri

Fil:Rollag kirke 03.jpg|Tak og tårn 
Fil:Rollag_stavkirke_TRS_1.jpg|*Rollag stavkirke*
Fil:Rollag_stavkirke_TRS_2.jpg|*Rollag stavkirke*
Fil:Rollag_stavkrk.jpg|*Dør inn til kirka*


## Referanser


## Eksterne lenker
* Miljøstatus i Norge: Rollag stavkirke 
* Rollag stavkirke hos stavkirke.info
* Rollag stavkirke hos Riksantikvaren
*
Sværmere

:*Se også [[Svermere]], en gruppe sommerfugler
***Sværmere*** er en roman av [[Knut Hamsun]] fra [[1904]]. Romanen er blant Hamsuns letteste Nordlandsromaner, med flere komiske og [[karikatur]]aktige personer og hendelser.

Hovedpersonene er telegrafist *'Ove Rolandsen** og **Elise Mack**, datter av [[nessekonge]]n **Mack på Rosengaard*'. Denne Mack angis å være en bror av nessekongen på *Sirilund* i Hamsuns roman [[Pan (roman)|Pan]].

Romanen ble skrevet mens Hamsun bodde på [[Reenskaug hotell]] i [[Drøbak]].

I det eksemplaret som Hamsun sendte sin venn i [[Bergen]], Køhler Olsen, skrev han som dedikasjon: «Dette er en Bog med en Præstefrue som mangler – mig.» Da han senere publiserte *Under Høststjernen*, skrev han i dedikasjonen til Køhler Olsen: «Og, kære Køhler, dette er en Bog om en Præstefrue som IKKE har manglet mig. Er du saa tilfreds?» Eksemplarene befinner seg i universitetsbiblioteket i Bergen.

==Film==
Romanen ble filmatisert i [[Sverige]] i 1923 under tittelen *Hårda Viljor* samt i Norge i [[1993]] under tittelen *Telegrafisten*. Regien var ved [[Erik Gustavson]], manus ved [[Lars Saabye Christensen]].

==Referanser==
<references/>

==Eksterne lenker==
* [http://www.imdb.com/title/tt0108309/ *Telegrafisten'' på IMDb]
* Utgaven fra 1993 | 1996 | 1997 hos Nasjonalbiblioteket.
Mr. Bad Guy

***Mr. Bad Guy*** er ei soloplate av Freddie Mercury, vokalist i det britiske rockebandet Queen. Plata har 11&nbsp;«personlige» skrevet av Mercury selv.

«I Was Born to Love You» og «Made in Heaven» ble etter Mercurys død i 1991 omarbeidet av de gjenværende Queen-medlemmene og inkludert på plata *[[Made in Heaven]]* i 1995.*Mr. Bad Guy* skulle egentlig hete *Made in Heaven*, men Mercury endra navnet fordi han syntes *Made in Heaven* hørtes for «pretensiøst» ut, mens *Mr. Bad Guy* hørtes tøffere ut.

## Sporliste
#«Let's Turn It On»
#«Made in Heaven»
#«I Was Born to Love You»
#«Foolin' Around»
#«Your Kind of Lover»
#«Mr. Bad Guy»
#«Man Made Paradise»
#«There Must Be More to Life Than This»
#«Living on My Own»
#«My Love is Dangerous»
#«Love Me Like There's No Tomorrow»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Høyjord stavkirke

**Høyjord stavkirke** (*Haugagerðis kirkja*) står i tettstedet Høyjord i Sandefjord kommune og har fått sitt navn etter gården den ble bygd ved. Det er den eneste stavkirken i Vestfold og den sydligste i Norge som har overlevd inn i vår tid fra middelalderen.

## Bygningen

Høyjord stavkirke er en enskipet midtmastkirke. Det har vært vanlig å datere denne kirken til ca. år 1300, men den antas å ha blitt bygd i to faser. Koret er trolig reist i siste halvdel av 1100-tallet, mens selve skipet er fra ca. 1275. Dette kan indikere at deler av kirken har vært tatt ned og gjenoppbygd. Kirken hadde også svalganger fram til 1689, men siden har disse forsvunnet. Siste gang kirken ble restaurert var i perioden 1948&ndash;1953. Arbeidene ble ledet av arkitekt Otto L. Scheen. Det var under denne restaureringen at man oppdaget at kirken opprinnelig var en såkalt *midtmastkirke*. Midtstav og takrytter ble rekonstruert i 1952. Kirken ble gjenåpnet 20. september 1953.

Kirken er en av kun tre gjenværende midtmastkirker. De to andre er stavkirkene i henholdsvis Nore og Uvdal. Det er en type stavkirke med en sentralt plassert midtmast som bærer en takrytter med spir. Takrytteren er da et virkelig tårn og ikke bare et dekorativt innslag. I tillegg til den sentrale midtmasten har kirken 12 bærende staver. Hver av dem har sin egen unike dekor.

## Se også
* Høyjordfløyen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Sandefjord kirkelige fellesråd
* Kulturarv i Vestfold fylkeskommune om Høyjord stavkirke
* Tv-serien ARVEN om Høyjord stavkirke og andre middelalderkirker i Vestfold
* Høyjord stavkirke på stavkirke.info
* Miljøstatus i Norge: Høyjord stavkirke 
* Vestfolds vakre middelalderkirker
Cognizant Classic

**[[Cognizant]] Classic** er en golfturnering på PGA-touren som arrangeres på PGA National Golf Club i Palm Beach Gardens i Florida. Turneringen ble opprettet i 1972 som *Jackie Gleason's Inverrary Classic*, oppkalt etter skuespilleren Jackie Gleason, men har gjennomgått flere navneendringer. Bilprodusenten Honda var tittelsponsor mellom 1982 og 2023.

Flere av verdens mest kjente golfspillere har vunnet turneringen, inkludert Jack Nicklaus i 1977 og 1978, men i de senere år har turneringen fått rykte på seg for å slite med å tiltrekke de største navnene. Tiger Woods har aldri deltatt, Ernie Els har holdt seg borte siden 1999 og Phil Mickelson siden 2002. Dette til tross for at premiepotten er like stor som i de fleste andre turneringene på PGA-touren. Noe av problemet ligger i plasseringen på turneringskalenderen; den spilles to uker før storturneringen The Players og fire uker før The Masters, en av golfsportens Major-turneringer, og ligger klemt mellom to meget populære turneringer, WGC-mesterskapet og Arnold Palmer Invitational. Mange av toppspillerne tar seg derfor fri i uken da turneringen arrangeres.

## Vinnere

## Eksterne lenker
* 
* Profil på PGATOUR.com
Rødven stavkirke

**Rødven stavkirke** ligger i Rødven, en bygd i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Det er eneste gjenværende stavkirken i Romsdal. Den ligger lavt i terrenget nær Rødvenfjorden.

Kirken er antatt bygd rundt 1300, men de eldste delene, blant annet noen planker og utskjæringer, er fra 1100-tallet. Kirken har gjennomgått flere forandringer i tidens løp. Den ble overtatt av Fortidsminneforeningen i 1907 etter at et nytt kapell var reist like ved (Rødven kapell).

## Byggets utforming
Rødven stavkirke er av den såkalte *Møre-typen*. Den kjennetegnes av at kirkene har mellomstaver i ytterveggene og tverrgående bjelker som binder stavleiene sammen. Det er bare bevart to stavkirker av denne typen, Rødven stavkirke og Kvernes stavkirke. Disse kirkene har også utvendige skorder som bidrar til en avstivning av bygningskonstruksjonen. Rødven stavkirke er kledd med liggende panel og taket har takstein. Skipet og koret har samme bredde, omkring 6,4 m, men taket på koret er noe lavere enn på skipet. Koret ble reist på 1600-tallet. Opprinnelig var koret en del smalere. 

Under et kraftig uvær i 1689 ble takrytteren helt ødelagt da deler av taket og takrytteren blåste på fjorden. De verste skadene ble reparert etter kort tid. Thomas von Westen, prest i Veøy 1709-1716, sørget for større utbedring og ombygging. Dagens takrytter er fra tidlig 1700-tall.

## Historie
Under Håkon Christies arkeologisk utgravning i 1962 – 1963 ble det funnet merker etter jordgravne stolper fra en eldre stolpekirke på stedet. Senere ble det påvist spor av bosetning og graver fra jernalder og romertid nær kirken.

I middelalderen var den først annekskirke til Veøy og avlastet denne ved å være kirke for folket omkring Rødvenfjorden. Kirkestedet ligger i dag lite sentralt ved ferdsel over land, men med reise sjøveien, som var det viktigste i middelaldern, var stedet sentralt for bygdene rundt. Kirkestedet er synlig fra båt eller fra andre siden av Rødvenfjorden. Kirkestedet nevens første gang i Trondhjems Reformats 1589. Kirkens nordportal har pilastre med romanske detaljer som Christie daterer til tidlig 1100-tall. Disse pilastrene og deler av veggene kan være fra en eldre kirke, mens den nåværende er datert til 1300-tallet. Det er også funnet mynter fra 1100-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Rødven stavkirke – www.lokalhistoriewiki.no
* Rødven stavkirke hos stavkirke.info
* Fagwiki i kunsthistorie 
*
Nordvik gamle handelssted

**Nordvik gamle handelssted ** ligger i Dønna kommune, og er kommunens tusenårssted.  Det er trolig Nord-Norges eldste og best bevarte handelssted.  

Handelsmannen i Nordvika hadde også gjestgiveribevilgning, og drev med jektefart til Bergen. Etterhvert fikk stedet også telegrafstasjon og poståpneri.  I fem generasjoner satt slekten Zahl på handelsstedet, fra slutten av 1600-tallet til 1898.  Da ga den siste Zahl opp og solgte stedet til familien Smith fra Lauvøy.  

Den mest kjente av Zahl-slekten er kanskje han som ble handelsmann på Kjerringøy - Erasmus Benedigt Kjerschow Zahl.  Han var født og oppvokst i Nordvika.  

Da Nordvika hadde sin storhetstid i 1880-årene sto det i alt 16 bygninger på stedet. Hovedbygningen med sine 35 meter og 26 rom er bygd i flere etapper. Den eldste delen er antagelig fra midten av 1700-tallet.  

Handelsstedet ligger ca. 1,5 km nord for kommunesenteret Solfjellsjøen. Stedet eies av foreningen "Nordvika gamle handelssted", og huser i dag Dønna museum, en avdeling i Helgeland Museum.   

## Referanser


## Kilder
*Dønna kommunes hjemmeside arkivert utgave
*Helgeland Museums side om Nordvika arkivert utgave
Fyresdal Bygdemuseum

**Fyresdal Bygdemuseum** ligger i sentrum (Moland/Kyrkjebygda) i Fyresdal kommune. Museet ligger under Vest-Telemark Museum, men har et lokalt styre. Samlingene ligger i tilknytning til Øyskogen, og er hovedsakelig avgrenset av Sitjeåi, hovedveien (Fylkesvei 355), og bebyggelsen i Folkestadbyen.

## Øyskogen
Øyskogen er et antall fredede kjempefuruer, og et gravfelt som ifølge herredsskogmester Einar Stoltenbergs registreringer sommeren 1939 besto av over 20 gravhauger. Under Telemark fylkeskommunes kulturhistoriske registreringer (2004–2005) ble 18 av disse gjenfunnet.  Gravfeltetet er i stor grad lokalisert innenfor et sekundært oppført steingjerde, haugene er dekket av gressplen og pent holdt. Det ligger midt i sentrum av Kyrkjebygda i Fyresdal kommune, på gnr 36 bnr 1 og 97, og utgjør idag en del av Fyresdal Bygdemuseum. 

Bygdemuseet omfatter i tillegg til funnene i Øyskogen blant annet et titall gamle hus fra senmiddelalder og fremover, eiendommen Øystad i Folkestadbyen, et gammelt bakeri, og et bygg med utstilte oldfunn, fra jernalder, vikingtid og middelalder.

Hvert år spilles *Olsokspelet* og det arrangeres bygdedager (marked) og aktivitetsdager.

Fyresdal Bygdemuseum er også Fyresdal kommunes tusenårssted.

## Eksterne lenker
* Vest-Telemark.museum.no
* Muséet på kommunal turistside
* Kulturhistorisk registrering- Fyresdal kommune – Sentrum vest 2004-2005 – se side 10-11
* Lokalhistoriewiki om Gravhaugene i Øyskogen
* Øyskogen hos Google maps
National League South

**National League South**, tidligere Conference South (ofte referert til som **Vanarama National League South** av sponsorgrunner) er en divisjon i National League i England, og har plass under i systemet National League System. Sammen med National League North er det på nivå 2 av National League System og sjette høyeste divisjonen i det engelske fotballigasystemet.

National League South ble introdusert i 2004 som en del av en stor restrukturering av de engelske amatørligaene i fotball. Vinnerne rykker automatisk opp til National League. I 2005/06-sesongen rykket playoff-vinnerne fra både National League North og South opp, ettersom National League økte antall lag fra 22 til 24. De 3 nederste lagene på tabellen rykket ned til nivå 3-ligaer, men i denne sesongen rykket kun to lag ned på grunn av restruktureringen.

## Vinnere av Conference South / National League South

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisielt nettsted
* National League South – kart over klubber og baner
Henry Bardal

**Henry Bardal** (født 28. desember 1919 i Sandnessjøen, død 17. juli 2000) var en norsk grafiker og maler. Han var utdannet ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole og Statens kunstakademi (1952–1956). Han ble antatt til Høstutstillingen hvert år mellom 1958 og 1985. I 1958 fikk han også grafikerprisen.

Bardals verk er innkjøpt av bl.a. The Library of Congress i New York, Oslo Kunstforening, Riksgalleriet, UD, Kunst på Arbeidsplassen, Kunst i skolen, Oslo kommunes kunstsamlinger, Nasjonalgalleriet og Museet for moderne kunst, Oslo.

## Utstillinger / prosjekter

### Separatutstillinger, prosjekter (i utvalg)
* Debututstilling som grafiker i Kunstnerforbundet (1961)
* København (1969)
* Galleri Per Oslo (1971)
* Bergen Kunstforening Bryne Kunstforening (1972)
* Ålesund Kunstforening (1975)
* Kunstnernes Hus Oslo (1977)
* Oslo Kunstforening (1979–1985)

### Gruppeutstillinger, prosjekter, festivaler (i utvalg)
* Festspillene Harstad
* Biennaler: Kraków, Berlin, Leipzig, Varna, Biella, Torino
* Nordkalottutstillingen Tromsø – Sverige – Finland

### Utsmykninger
* Bodø sykehus (1965)
* Universitetet i Tromsø (1986)

### Års- eller landsdelsutstilling
* Den Nord-Norske Kunstutstilling
* Østlandsutstillingen
* Høstutstillingen, alle år 1958 – 1985

### Utmerkelser
* Grafikerprisen, Oslo, 1958
* Diplom fra international trykk og bokdesign utstilling, Leipzig, 1965
* Polarsirkel-festival-prisen, Norge, 1968

## Referanser


## Eksterne lenker
* Galleri Bardal

__NOTOC__
Harer

* etiopisk fjellhare
* hare
* sørhare
* polarhare
* snøskohare

**Harer** (*Lepus*) er en slekt i harefamilien.

Karakteristisk for harer er at de har en liten tann bak den store fortanna i hver kjevehalvdel, og at bakbena er betraktelig mer utviklet enn forbena, noe som gir arten en «hoppende» gange.

Vanlige harer i Europa er;
* hare (nordhare) (*Lepus timidus*).
* sørhare (felthare) (*Lepus europaeus*).

I Sør-Europa finnes det flere former som tidligere ble regnet til sørhare, men som nå regnes som egne arter.

I Norge er hare (*Lepus timidus*) den vanligste arten. Lengden varierer mellom 60 og 75&nbsp;cm, og vekten kan bli opptil 5&nbsp;kg. Pelsen skifter farge med årstidene; gråbrun om sommeren og snøhvit om vinteren. På deler av Vestlandet, bl.a. på Jæren hvor det sjelden finnes snø, blir derimot harens pels gråblå om vinteren. Harer får vanligvis 1–3 unger i kullet, men noen arter kan få opp til 10 unger.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Småkraftverk

**Småkraftverk**, ofte kalt «småkraft», er vannkraftverk med en installert elektrisk effekt på mellom 1 og 10 MW. Kraftverk på mellom 100 kW og 1 MW benevnes minikraftverk og kraftverk inntil 100 kW betegnes mikrokraftverk.

Småkraftverk bygges ofte ut av private grunneiere. Kraft selges på markedet via kraftmeglere. Interesseorganisasjonen Småkraftforeninga jobber for bedre rammevilkår for småkraftutbyggere. Utbygging av småkraftverk tok for alvor til rundt årtusenskiftet på grunn av endringer i lovverket.

Innslagspunktet for grunnrenteskatt for vannkraftverk ble i statsbudsjettet for 2015 hevet fra 5,5 til 10 MVA.

## Se også
*Småkraftforeninga

## Referanser


## Eksterne lenker
* European Union publication, Layman's hydropower handbook,12 MB pdf