open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Wriedts Bryggeri

**Wriedts Bryggeri** ble etablert i 1856 i Drammen. Bryggeriet holdt til i Øvre Storgate 35 ved Øvre Sund. Bedriften ble i 1958 innlemmet i Aass Bryggeri ved Nedre Sund.

Industribygningene i pusset mur fra 1850-årene ligger der fremdeles – uten synlige bygningsmessige endringer, på begge sider av gaten, og danner verneområdets avsluttende fasade mot elveparken og Øvre Sund bru. Kontorbygningen er eldre, og bygget i tømmer etter brannen i 1838.

Alle tradisjonelle bryggerier i Norge ble etablert mellom 1820 og 1902, de fleste i tidsrommet 1840 -1860. Wriedts bryggeribygninger er blant landets best bevarte og fra den mest representative periode. Øvre Storgate 42 er som tapperibygning bryggeriets mest karakteristiske og værhanen med C.W. på taket viser fortsatt vei. Tapperibygnings kjeller ligger 6 meter under Øvre Storgate og var et imponerende anlegg få bryggerier i Skandinavia kunne vise maken til. Slike ølkjellere er andre steder i bruk som fest- eller møtelokaler, eller drives som restaurant.  Schoushallen er landets eldste. Under navnet Bragerhallen var Wriedts ølkjeller noen tid i bruk som restaurant etter brannen i 1970 på Grand Hotel ved Torget.  Grands legendariske kelnere serverte i Bragerhallen.

Gustav Wriedt (født 1855, død 1907), som drev bryggeiet fra 1882 til sin død, er en svært synlig person i Drammens politiske og kulturelle historie. De bevarte bryggeribygninger symboliserer derfor også hans betydningsfulle rolle i det lokalsamfunn han viste så stor respekt for. På et meget tidlig tidspunkt innførte han 8 timers arbeidsdag, han var aktivt medlem av Drammens Arbeiderforening og holdt 1. mai 1898 festtalen da foreningen tok initiativ til et demonstrasjonstog for 8 timers arbeidsdag. Gustav Wriedt var fra 1880 med  i den første Åskomité og han var i en periode medlem av bystyre og formannskap.

## Bildegalleri

Fil:Pommac Wriedts Bryggeri.jpg|Wriedts Bryggeris reklame for Pommac i 1930.
Fil:Isi Cola chr Wriedts.jpg|Wriedts Bryggeris reklame for isi-Cola i 1953.
Fil:Øvre Storgate 37, Drammen (tidligere Wriedts bryggeri).jpg|Bryggerigården fra 1858 i Øvre Storgate 37, Drammen.
Fil:Wriedts Bryggeri inngangspartiet.jpg|Wriedts Bryggeri inngangspartiet.


## Referanser


## Kilder
* Fortidsvern nr.1/2001 og Drammen Byleksikon 1995
Kolari

**Kolari** er en kommune i landskapet Lappland i Finland. Kommunen grenser til Pajala kommune i Sverige og til noen andre kommuner i finsk Lappland. Kommunen er enspråklig finsk.
Kolari hadde .

Kommunen ligger ved Muonio älv, som danner grensen mot Sverige. I kommunen finnes vintersportsstedet Ylläs ved fjellet Yllästunturi (718 moh).

Kolari jernbanestasjon er den nordligste stasjonen på det finske jernbanenettet, og ligger 1&nbsp;067 kilometer nord for Helsingfors sentralstasjon.

## Kjente personer
* Pertti Teurajärvi, langrennsløper

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bobby Rahal

**Robert Woodward «Bobby» Rahal** (født 10. januar 1953 i Medina, Ohio) er en amerikansk racerfører og racingteameier. Rahal vant i sin karriere som fører 24 løp, deriblant Indy 500.

## CART

### Som fører
Vant i 1986 hele CART-serien, der også seieren i Indy 500 inngikk.  Han vant også serien i 1987 og 1992.

### Som eier
Sammen med David Letterman eier i teamet Rahal Letterman Racing.

## Formel 1
I 1978 kjørte Rahal to løp for Wolf-teamet.

Han ble i 2000 ansatt som team manager i Jaguar Racing, men fikk sparken da han forsøkte å selge Eddie Irvine til Jordan-teamet.

## Resultater
### Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer **[[pole position]]**, kursiv indikerer *[[raskeste runde]]*)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Rahal Letterman Racing
* Profil hos rahal.com
Vestfold Hills

**Vestfold Hills** er et område på om lag 500 km² med lave, isfrie fjellrygger beliggende på Ingrid Christensen Kyst i Princess Elizabeth Land, Antarktis. Fjellryggene varierer i høyde mellom 30 og 100 meter, men høyeste punkt måler 159 moh. Området utgjøres av tre halvøyer delt av trange fjorder.

## Historie
Vestfold Hills ble oppdaget på Lars Christensens Thorshavn-ekspedisjon 1934–1935 av kaptein Klarius Mikkelsen, og det ble foretatt ilandstigning her 20. februar 1935. Fjellryggene ble kalt opp etter Vestfold, hjemfylket til «Thorshavn» og hovedsetet for den norske hvalfangsten i Sørishavet.

Området ble kartlagt ved bruk av flyfotografering på den fjerde Thorshavn-ekspedisjonen i 1936–1937. Det var leid inn et fly av typen Stinson Reliant med en aksjonsradius på ca. 1&nbsp;200&nbsp;km, og flyger var Viggo Widerøe. Hubert Wilkins foretok også landinger her i 1939, og han oppførte en steinvarde på Walkabout Rocks med en boks som inneholder en beskrivelse av hans visitt. Denne varden er står på Antarktistraktatens liste over historiske steder og kulturminner i Antarktis.

## Biologi
Vestfold Hills har en unik biologi med flere innsjøer, både med ferskvann og med saltvann. Noen av de saltholdige er mer enn 13 ganger så salte som sjøvann, og har frysepunkt ned mot -18°C. Om sommeren kan vannet i de saltholdige innsjøene nå 35°C fordi isen på overflaten stenger solenergien inne. Dette gir opphav til et høytt spesialisert og sjeldent liv, blant annet av alger og bakterier.

## Referanser


## Kilder
*
Slaget ved Tsushima

**Slaget ved Tsushima** (japansk: 対馬海戦; *Tsushima-kaisen*; russisk:  Цусимское сражение; *Tsusimskoje srazjenije*), vanligvis kjent som *sjøslaget i Japanhavet* (日本海海戦, *Nihonkai-kaisen*) i Japan, var det siste og avgjørende sjøslaget under den russisk-japanske krig i 1904 og 1905. Det ble utkjempet 27. til 28. mai 1905 (14.-15. mai i den julianske kalenderen som da ble brukt i Russland i Tsushimastredet. Den japanske flåten under admiral Tōgō Heihachirō ødela to tredjedeler av den russiske flåten under admiral Zinovij Petrovij Rozjestvenskij i slaget. Historikeren Edmund Morris har kalt dette slaget det største sjøslaget siden Trafalgar. Slaget ved Tsushima var det eneste større slaget utkjempet med før-dreadnought-slagskip. 

----

## Eksterne lenker
*
Muonio

**Muonio** (tidligere kalt* Muonionniska*, nordsamisk: *Muoná*) er en kommune i landskapet Lappland i Finland. Kommunen grenser til Enontekis, Kittilä, Kolari og i vest til svenske Pajala. Kommunen er enspråklig finsk. Muonio hadde .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eesti Televisioon

**Eesti Televisioon (ETV)** (norsk oversettelse: *Estisk televisjon*) er Estlands eldste tv-kanal. Kanalen hadde sine første sendinger 19. juli 1955. De aller fleste programmene på kanalen er på estisk, men noen er også på russisk. Kanalen har vært medlem av Den europeiske kringkastingsunion (EBU) siden 1993. I februar 2018 hadde ETV en nasjonal seerandel på 17,6 prosent og var Estlands største tv-kanal. 

## Historie

1. januar 1993 ble ETV medlem i Den europeiske kringkastingsunion. I mai 2002 hadde Estland ansvaret for å sende Eurovision Song Contest.

9. januar 2006 lanserte ETV tjenesten ETV24 med nyheter på internett, tekst-tv og på hovedkanalen om natten.

1. juni 2007 slo EVT seg sammen med ER (Eesti Raadio) og ble til Eesti Rahvusringhääling (den estiske allmennkringkaster). ETV24 byttet navn til ERR Uudiset (*ERR nyheter*), mens de ordinære tv-kanalene har fortsatt å bruke samme navn som tidligere. I motsetning til NRKs lisensavgift blir den estiske allmennkringkasteren finansiert av de kommersielle tv-selskapene i landet, ved at de betaler en avgift på 15 prosent av sine inntekter til Eesti Rahvusringhääling. ETV har siden 2002 vært reklamefri.

1. juli 2010 ble arbeidet med omleggingen til digitalt bakkenett fullført, og det analoge bakkenettet ble slått av fire dager senere.

## Kjente ETV-journalister
Maire Aunaste, Anu Välba, Katrin Viirpalu, Reet Linna, Monika Tamla, Kadri Hinrikus, Astrid Kannel, Margus Saar, Aarne Rannamäe, Meelis Kompus, Peeter Kaldre, Mati Talvik, Marko Reikop, Urmas Vaino

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Posio

**Posio** er en kommune i den sørøstlige delen av landskapet Lappland i Finland.  Kommunens administrasjonssenter er Ahola. Kommunen grenser til Rovaniemi, Kemijärvi, Ranua, Salla, Kuusamo, Taivalkoski og Pudasjärvi. Kommunen er enspråklig finsk. Posio hadde .

Her går blant annet  forbi. Posio er vennskapskommune med Nesseby i Finnmark siden 1997.

Kommunens navn **Posio** betyr «bakluken på en samisk gamme». Skog- og fiskeressursene er store i kommunen. Per 2003 var 54,3 % av arbeidsstyrken i kommunen sysselsatt innen service-og tjenesteyting, 23,4 % innen primærnæringene og 17,4 % innen industri og produksjon.

Naturen i Posio domineres av elver og sjøer, samt skog og fjell. Det er over 3&nbsp;000 innsjøer og små vann i kommunen. Kitkajärvi, Livojärvi, Ala-Suolijärvi og Ylä-Suolijärvi er de største innsjøene i kommunen. Området er høytliggende, på det meste 200–300 meter over havet.

## Pentik
Posio er kjent for interiørdesign-bedriften Pentik, som har 80 utsalg i Norden. I Norge har Pentik sitt eneste utsalg på GlasMagasinet i Oslo. Selskapet har sitt hjemsted og keramikkfabrikk i Posio, og produserer et variert utvalg produkter under sitt eget merkenavn i samarbeid med utvalgte internasjonale samarbeidspartnere. Over en million produkter fremstilles ved keramikkfabrikken i Posio hvert år. Bedriften sysselsetter en stab på over 300 ansatte. Selskapet ble stiftet av Anu Pentik og Topi Pentikäinen i 1973. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pelkosenniemi

**Pelkosenniemi** er en kommune i landskapet Lappland i Finland. Pelkosenniemi ligger i innlandet, og grenser verken til havet eller noe annet land, men kun andre finske kommuner i Lapplands län. Kommunen er enspråklig finsk. Pelkosenniemi hadde .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pello (Finland)

**Pello** (før 1949: *Turtola*) er en kommune i landskapet Lappland i Finland. Kommunen er enspråklig finsk. Pello hadde .

Kalottmesterskapet i Nordiske grener i 1969 ble arrangert i Pello.

På andre siden av Torne älv ligger det lille svenske tettstedet Pello som har under 200 innbyggere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ranua

**Ranua** er en kommune i landskapet Lappland i Finland. Kommunen ligger på grensen mellom Lappland og Norra Österbotten. Kommunen er enspråklig finsk. Ranua hadde .

## Vennskapskommuner
* Iwasaki, Japan (siden 1990)

## Referanser
Haakon Lind

**Haakon Fredrik Lind** (født 11. august 1906 på Kampen i Oslo, død 28. juni 1955 i Oslo) var en norsk bokser. Han ble født og vokste opp på Kampen i Oslo. 

Lind ble med i Sportsklubben '09 som 13-åring. Han ble Oslo-mester i fjærvekt i 1925 og AIF-mester samme år. Han ble norgesmester i lettvekt i 1928 med kongepokalen, og deltok i OL i Amsterdam i 1928. 

Lind ble proffbokser i 1929 og senere trener for Sportsklubben 1909. Han var i 1944 trener for det norske rikspolitiet i Sverige. Han fortsatte som lærer ved Statens gymnastikkskoles Militære linje i Oslo i 1945. I 1949 var han trener for Tysklandsbrigaden. Sekundant for den norske boksetroppen i Helsingfors i 1952. Han var med å stifte Torshov arbeidersamfunn.

Haakon var en aktiv forkjemper for boksesporten og skrev en rekke artikler i aviser og presse. Han bokset hundrevis av oppvisningskamper til inntekt for veldedige formål.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Viggo Widerøe

**Viggo Widerøe** (1904–2002) var flyver og kjent som stifteren av Widerøes Flyveselskap.
Widerøe regnes som  en av pionerene innen norsk luftfart. Han ble utdannet ved Marinens flyvåpen i 1924, var marineflyver en del år til han i 1934, sammen med sin bror Arild (1908–1937) og noen kamerater, startet Widerøes Flyveselskap, som de første årene, fram til krigsutbruddet, drev med taxi-, ambulanse-, skole- og fotoflyging.

Under andre verdenskrig var Widerøe medlem av Torsvik-gruppen i Ålesund. Han ble arrestert under opprivingen av eksportgruppen og ble dømt til tukthusstraff i Tyskland. Widerøe satt fire år i tukthusfangenskap i Tyskland. Hans bror Rolf Widerøe, var da en kjent ingeniør. For om mulig, å forkorte Viggos fengselstid, reiste Rolf til Tyskland og begynte å arbeide for det tyske luftfartsministeriet.

I 1947 var han tilbake som leder for flyselskapet og ledet det frem til 1970. Han kunne se tilbake på mange store bedrifter innen norsk sivil luftfart, bl. a var han flyger i Lars Christensens Antarktisekspedisjon 1936–37, hvor han fløy ca. 10&nbsp;000&nbsp;km og kartla ca. 80&nbsp;000&nbsp;km² av kysten utenfor Dronning Maud land.

For sin innsats for norsk luftfart ble han hedret med St. Olavs Orden i 1954, og Norsk Aero Klubbs hederstegn i 1969. Widerøefjellet i Antarktis er oppkalt etter ham.
## Referanser


## Litteratur
* *Pionertid* av Viggo Widerøe og Helge Skappel – (1946)
*Odd Arnesen: *Grønne vinger over Norge : Widerøe's flyveselskap A/S 50 år* : 19. februar 1984

## Eksterne lenker
* Fra Ingierstrand i åpen cockpit (NRK) Intervju i 1981
Svend Rønning

**Svend Hersleb Rønning** (født 18. mai 1919 i Kragerø) er en norsk forfatter.

Rønning vokste opp på Nordstrand i Oslo. Han tok handelsskole og reklameudannelse før han studerte litteratur i USA, Sør-Amerika og England. Under krigen startet han reklamebyrået *Studio Modern*, hvorigjennom han også deltok i motstandskampen.

Han begynte etterhvert som skribent, ved siden opphold i ulike yrker som landbruk, skogbruk, skole og industri. Han debuterte i 1960 med *Ønsker meg deg*, som han fikk Gyldendals pris for. Han har i alt skrevet tretten bøker: romaner, noveller, drama og én barnebok. Forfatterskapet er preget av Rønnings mange reiser, blant annet i Sør-Amerika.

Han har vært styremedlem i P.E.N. Norge og var med på etableringen av Norsk forening for kriminalreform (KROM). 

*Dønninger : festskrift til Svend Rønning på 60-årsdagen 18.mai 1979* var redigert av Sverre Ingstad, og ble utgitt på Novus forlag.

## Kilder
*  *Aftenposten*, 18. mai 1989

## Referanser
Savukoski

**Savukoski** (nordsamisk: *Suovvaguoika*, enaresamisk: *Suovâkuoškâ*) er en kommune i landskapet Lappland i Finland. Savukoski hadde .

Kommunen er enspråklig finsk. 99,6&nbsp;% av befolkningen snakker finsk, 0,2&nbsp;% snakker svensk, 0,1&nbsp;% snakker samisk, mens 0,2&nbsp;% av befolkningen snakker andre språk. Savukoski er en av kommunene i Finland med lavest befolkningstetthet.

## Referanser
Nils Kvilekvål

**Nils Kvilekvål** (født 27. september 1934) er en norsk forfatter. 

Han debuterte i 1972 med *Våg å stå som Daniel* og har skrevet både romaner og noveller.

## Verk
* 1972 – *Våg å stå som Daniel* (Noveller)  
* 1974 – *Fattige Augusta* (Noveller)
* 1977 – *Alle englers natt* (Roman)
* 1983 – *Polarlys* (Roman)
* 1987 – *Stella Maris* (Roman)
* 1990 - *Bilder i mørket* (Noveller)
  
## Kilder
*Presentasjon av Nils Kvilekvål i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker

* Digitaliserte bøker av Nils Kvilekvål i Nasjonalbiblioteket
Wijk aan Zee

**Wijk aan Zee** (uttale: ) er en liten by ved kysten i kommunen Beverwijk i provinsen Noord-Holland i Nederland. Byen har ca. 2400 innbyggere. Tata Steel Chess, tidligere kalt *Corus chess tournament* eller på norsk *Corus-turneringen i sjakk* og før det igjen kalt *Hoogovens-turneringen*, avholdes hvert år i denne byen. På grunn av sin beliggenhet ved Nordsjøen har Wijk aan Zee blitt et populært reisemål blant turister. 

## Eksterne lenker
* 
* Cultural Village Website (engelsk)
* New Times for the Villages (essay by Bert Kisjes and Carin Giesen) (engelsk)
Tervola

**Tervola** er en kommune i landskapet Lappland i Finland. Kommunen er enspråklig finsk. Tervola hadde .

## Referanser
Janneken Øverland

**Janneken Øverland** (født 22. august 1946 i Stavanger) er en norsk litteraturhistoriker og tidligere forlegger. Hun er leder for Gyldendals avdeling for oversatt skjønnlitteratur siden 1996 og arbeider som freelancer.

Øverland var elev ved Kongsgård skole i Stavanger.Hun er utdannet magister i litteraturvitenskap, og har undervist i litteratur, laget TV, vært litteraturkritiker, redaktør av tidsskriftet *[[Vinduet]]* (1980–85), og redaktør i Bokklubben Dagens Bok (1984–96).

Hun har redigert *Perler i prosa 3* (1993), vært medredaktør av *Norsk kvinnelitteraturhistorie 1600-1980* (1988–1990) og skrevet en biografi om Cora Sandel (1995).

## Bibliografi
* 1983: *Cora Sandel om seg selv*
* 1988-1990: *Norsk kvinnelitteraturhistorie*, 3 bind. Medredaktør.
* 1993: *Perler i prosa. Noveller 1975-93* (red.) 
* 1993: Forløsning. Ni fortellinger om å føde (red.)
* 1995: *Cora Sandel. En biografi*

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Forlagskatedral i fare», *Klassekampen* 19. august 2013
Bouchavesnes-Bergen

**Bouchavesnes-Bergen** er en kommune i departementet Somme i regionen Hauts-de-France nord i Frankrike.

Landsbyen ble nærmest totalt ødelagt under første verdenskrig. Australske tropper frigjorde landsbyen 4. september 1918. En statue av feltmarskalk Ferdinand Foch ble reist med penger fra skipsreder Haakon Wallem. Etter krigen ble det også samlet inn penger fra Bergens befolkning og Haakon Wallem ga 100 000 franc til gjenreisningen av landsbyen. I takknemlighet ble *Bergen* lagt til landsbyens navn i 1920. Rådhuset, som også var en gave fra Bergen, er tegnet av arkitekt Ole Landmark og ferdigstilt i 1925.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Bouchavesnes-Bergen***

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Om rådhuset i Bouchavesnes-Bergen
Vant (sport)

:*I maritim terminologi har ordet «vant» en annen betydning: se [[vant]]
Et *'vant''' er i sportsammenheng et rekkverk. Vantet skiller banen fra tribunen i blant annet ishockey og innebandy og er laget for å beskytte både spillere og tilskuere fra hverandre. Vantet inngår også som en del av spillet idet en spiller kan spille pucken eller ballen mot vantet og den vil sprette tilbake.
Övertorneå (Finland)

**Övertorneå** (finsk: *Ylitornio*; nordsamisk: *Badje-Duortnus*) er en kommune i landskapet Lappland i Finland. Kommunen er enspråklig finsk. Övertorneå hadde .

Övertorneå ligger ved Torne älv, som danner grensen til Sverige. På den andre siden av elven ligger den svenske kommunen Övertorneå med tettstedet Övertorneå.

## Referanser
San Marino RTV

**San Marino RTV** (italiensk: ***Radiotelevisione della Repubblica di San Marino***) er allmennkringkasteren i mikrostaten San Marino. Kanalen er tilgjengelig i San Marino samt i enkelte deler av Italia og eies 50 prosent av RAI og 50 prosent av ERES.

## Bakgrunn
San Marino RTV drifter fire tv-kanaler (San Marino RTV, San Marino RTV 2, San Marino RTV Sport og San Marino RTV Sat) og to radiokanaler &ndash; *Radio San Marino* og *Radio San Marino Classic*. 

San Marino RTV startet prøvesendinger 24. april 1993 og deretter med regulære sendinger fra 28. februar 1994. 

Radio San Marino startet med prøvesendinger 27. desember 1992. Fra 28. februar 1993 startet San Marino Radio opp som en 24-timers radiokanal.

San Marino RTV ble medlem i Den europeiske kringkastingsunion (EBU) i juli 1995, noe som gir kanalen rettigheter til å kringkaste og delta på arrangementer av EBU, som for eksempel Eurovision Song Contest.

27. november 2007 ble det kjent at kanalen skulle delta i konkurransen i 2008, som fant sted i Serbia – det til tross for at RAI, som eier 50 prosent av kanalen, ikke deltok i konkurransen på denne tiden. Landet har deltatt årlig siden 2011.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eiliv Eide

**Eiliv Eide** (1920–2007) var en norsk litteraturkritiker, litteraturlærer og oversetter, knyttet til Universitetet i Bergen og Bergens Tidende.

Han ble magister i litteraturhistorie i 1948. Allerede fra 1946 var han tilknyttet Universitetet, først i litteraturhistorie og fra 1953-58 som lektor i fransk. 1958-68 var han lektor ved Bergen katedralskole, og fra 1968 var han igjen tilknyttet Universitetet. Han var det meste av tiden også litteraturkritiker i Bergens Tidende.

Sammen med Asbjørn Aarseth og Atle Kittang ga han i 2007 ut boka *Klassisk Litteraturteori*.

Han var medredaktør av *Teorier om diktekunsten fra Platon til Goldmann* (1970) og *Europeisk litteraturteori fra antikken til 1900* (1987). Han redigerte *Nyere perler i prosa* (1975) (gjenutgitt som *Perler i prosa 2* 1993), var medforfatter i *Norges litteraturhistorie* (1997) og skrevet et bind av Den Nationale Scenes historie (1977). Han oversatte også 15 romaner fra fransk.

Han fikk Olav Dalgard og Henrik Rytters kritikarpris i 1990.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Eiliv Eide hos Norsk oversetterleksikon
Prebende

**Prebende** er et uttrykk, opprinnelig innenfor den katolske kirke, som betegner inntekter fra et pastorat. Betegnelsen er avledet fra middelalderlatin *praebenda,* som betyr «kosthold». Pengene var avsatt til å lønne prester i kirker og skoler. Uttrykket går tilbake til en gammel ordning hvor slike inntekter var ment for det felles underholdet for munker, brødre og klerikere (*præbenda quotidiana in refectorio ad majorem mensam*), og senere ble det utvidet til den andelen som en enkelt kannik skulle ha for seg selv. 

Stillinger som ble lønnet gjennom prebender ble vanlige i store deler av Europa på begynnelsen av 1100-tallet, og utviklet seg til attraktive løpebaner for yngre adelige menn.

Den katolske ordningen overlevde reformasjonen i flere land og områder, men gjennomgikk nasjons- og tidsavhengige endringer. 

I middelalderens Norge ble begrepet brukt om den delen av de kirkelige inntektene, fra spesifiserte deler av kirkegodset, som gikk til å betale domkapitlene, kannikene og andre prestestillinger. Disse inntektene kunne være store, og gjorde kirkeembedsmennene økonomisk uavhengig av biskopen. Prebendene hadde ofte navn etter en helgen, og var gjerne knyttet til et alter i en domkirke. Etter reformasjonen overtok kongen retten til prebendene. Kongen fordelte inntektene til både geistlige og verdslige personer og institusjoner. Etter reformasjonen fikk prebendene ofte navn etter en av de større gårdene som var eid av prebenden.

## Se også
* Beneficium

## Eksterne lenker
* ''Prebendary'' fra 1911 encyclopedia (engelsk)
Eta Beta

**Eta Beta** er en fiktiv Disney-figur i «museuniverset». Han ser litt ut som et beigefarget romvesen, men han kommer fra fremtiden og er med på eventyr med Mikke Mus. Det eneste han har på seg, er et slags svart forkle som han kan trekke alt opp av.

Han viser seg sjelden i Donald-bladene, men i *[[Donald Pocket]]* dukker han opp rett som det er.

Navnet hans kan komme fra de greske bokstavene η (eta) og β (beta).

## Eksterne lenker
* Eta Beta på Inducks
Visestatsminister

En **visestatsminister** er i noen land et regjeringsmedlem som kan ta posisjonen som statsminister når statsministeren er midlertidig fraværende. Posisjonen sidestilles ofte med visepresident, men er betydelig annerledes.

Visestatsminister er ofte en stilling som innehas på samme tid som et annet ministerembete, og gis ofte til den eldste og mest erfarne i en regjering.

## Se også
* Liste over Færøyenes visestatsministre
* Liste over Indias visestatsministre
* Liste over Norges visestatsministre
* Liste over Ålands visestatsministre
Melitta Brunner

**Melitta Brunner** (født 28. januar 1907, død 26. mai 2003) var en østerriksk kunstløper som deltok under de olympiske vinterleker 1928 i St. Moritz.

Brunner vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp under 1928 i St. Moritz. Hun kom på tredjeplass i parløp sammen med Ludwig Wrede bak det franske paret Pierre Brunet og Andrée Joly og Otto Kaiser og Lilly Scholz.

## OL-medaljer
* 1928  St. Moritz -  Bronse i kunstløp, parløp

## VM-medaljer
* 1929  Budapest -  Sølv i kunstløp, parløp sammen med Ludwig Wrede
* 1930  New York -  Sølv i kunstløp, parløp sammen med Ludwig Wrede
* 1928  London -  Bronse i kunstløp, parløp sammen med Ludwig Wrede
* 1929  Budapest -  Sølv i kunstløp, damer

## Eksterne lenker
*
Rondeau (musikk)

**Rondeau** (fransk, pluralis: *rondeaux*) er en musikkform fra middelalderen og tidlig renessanse basert på en populær samtidig diktform, også kalt rondeau. Sammen med virelai og ballade er rondeau en av de tre *[[formes fixes]]* i fransk musikk og poesi på 1300- og 1400-tallet.

De tidligste polyfone rondeaux man kjenner er av trouvèren Adam de la Halle, senere skrev Guillaume de Machaut, Guillaume Dufay og andre framstående komponister mye på rondeauformen.

I barokken ble *rondeau* brukt av komponister som Jean-Baptiste Lully og Louis Couperin om dansesatser med en enkel refrengform. Denne bruken av ordet er nærmere den italienske rondo enn den middelalderske betydningen. 

## Litteratur
* Randel, Don, red. (1986): *The New Harvard Dictionary of Music*. Cambridge: Harvard University Press. ISBN 0-674-61525-5. s. 716-717
* Cuthbert, Michael (2007): «Esperance and the French song in Foreign Sources» i: *Studi Musicali* 35.2.

## Se også
*Chanson
Norsk Filatelistisk Tidsskrift

***Norsk Filatelistisk Tidsskrift*** er medlemstidsskriftet til Norsk Filatelistforbund. Det kommer ut åtte ganger i året og kom ut første gang i januar 1942.
Tidsskriftet inneholder artikler om norsk og internasjonal filateli og posthistorie, samt informasjon om forbundets og lokale klubbers virksomhet. 
Ansvarlig redaktør er Øyvind Refsnes (2014).

## Redaktør
* Odvar Johs Witzøe 1942
* Harald Rising 1942-1943
* Jarle O. Stensdal 1943-1948
* Halvor Durban-Hansen 1948-1949
* Jarle O. Stensdal 1950-1952
* Arvid Skavang 1953-1954
* Jarle O. Stensdal 1954-1955
* Arnstein Berntsen 1955
* Bjørn Melbye 1956-1959
* F. C. Moldenhauer jr. og Eivind Evensen 1960-1965
* Eivind Evensen 1966-1967
* Magnus Andersen 1967-1972
* Erling Sjong 1973-1995
* Øyvind Refsnes 1995-1999
* Steinar Furunes 2000-2004
* Marius Brinch Gabrielsen 2005-2007 
* Peer-Christian Ånensen 2008-2014
* Øyvind Refsnes 2014-

## Referanser
Kassiakanel

**Kassiakanel** (latin: *Cinnamomum cassia*) er en art av kaneltreslekten og et krydder som skrapes av innsiden av løvtreet kassiakanel. Trærne vokser opprinnelig i Kina og Vietnam, men er også dyrket på Sumatra, i Bangladesh, India og andre steder i Asia.

Trærne av kassiankanel blir fra 10 til 15 meter høye, og forskjellen mellom denne og ceylonkanel *(Cinnamomum zeylanicum)* på Sri Lanka, er at ceylonkanel har hvite blomster og finere og søtere aroma, brungul farge hvor pulveret ligner konsistensen til melis. Kassiakanel har gule blomster, sterkere og bitrere smak, og er det «kanel» som er i vanlig bruk i europeiske kjøkken. Kassiakanel inneholder også mer kumarin enn ekte kanel.
Frem til 1960-årene var Vietnam viktigste kilde for kassiakanel, men under og etter Vietnamkrigen overtok høylandet på Sumatra mye av produksjonen av en variant av denne arten. Pulveret er grovere og stengene har kraftigere vegger enn hos ekte kanel. 

## Bruk
Kanel anvendes både i ren form og ofte i krydderblandinger som curry og garam masala. En nyere oppdagelse er at kassiakanel kan forbedre glukose- og lipidmetabolisme hos personer med diabetes type 2 eller redusert glukosetoleranse. Effekten skyldes vannløselige polyfenolpolymerer, og ikke de dominerende forbindelsene i den essensielle oljen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den humboldtske universitetsmodellen

**Den humboldtske universitetsmodellen** eller **det humboldske dannelsesideal** (*Humboldtisches Bildungsideal*) er en betegnelse på en rekke ideer om hvordan et universitet bør være, som tilskrives den prøyssiske politikeren Wilhelm von Humboldt og knyttes til Humboldt-universitetet i Berlin, som ble grunnlagt i 1810. Humboldts universitetsmodell må ses i sammenheng med en rekke innovative reformer som ble gjennomført i Preussen i tiden rundt Napoleonskrigene. Humboldts prinsipper har fått stor betydning ikke bare i vesten, men i hele verden, gjennom at de fleste moderne universiteter er basert på disse prinsippene i større eller mindre grad.

Humboldt mente at forskningen skal være fri og uavhengig, at undervisningen skal være forskningsbasert, at studiene skal preges av et humanistisk dannelsesideal, at vitenskapen skal være enhetlig, og at det skal være nær kontakt mellom lærer og student.

Disse prinsippene, særlig ideen om det forskningsbaserte universitetet, fikk et raskt gjennomslag både i Tyskland og utenfor landets grenser. Amerikanske universiteter som Harvard University tok også tidlig en rekke av prinsippene til seg, og i løpet av det 20. århundre har dette blitt anerkjente prinsipper i det meste av verden.

Humboldts universitetsmodell opplevde en fornyet interesse og ble aktivt diskutert i universitetsdebatt både i Norge og internasjonalt på 1960-tallet. Jürgen Habermas var en aktiv formidler av Humboldts ideer, mens i Norge tok bl.a. Hans Skjervheim opp tråden.

## Eksterne lenker
* Nettside ''Akademische Blätter'' <small>(tysk)</small>
Skogengfly

**Skogengfly** (*Apamea illyria*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Møre og Romsdal i Norge.

## Utseende
Et middelsstort (vingespenn 31 – 36 mm), kraftig, brunlig nattfly. Kroppen og forvingene er gulbrune eller lyst rødbrune. Forvingens midtfelt og ytterkant er mørkere, mørkt brungrå. Midtfeltet er timeglass-formet (smalest foran bakkanten av vingen) og avgrenset av doble tverrlinjer (mellomlinjer) med hvitt mellom. På midtfeltet er det markerte, lyse, nyre- og ringmerker. Bakvingen er gråbrun. Arten kjennes lettest på forvingenes mørke midtfelt.

## Levevis
Skogengflyet lever i åpen skog og skogkanter. Larvene lever på røttene av gras i slekten rørkvein (*[[Calamagrostis]]* spp.) og bunke (*[[Deschampsia]]* spp.), og på myskegras (*Milium effusum*). De utvikler seg mellom juli og april. De voksne sommerfuglene flyr om natten i mai – juli.

## Utbredelse
Arten er utbredt i fjellene i Mellom-Europa og i Nord-Europa nord til Midt-Norge. Mot øst går den til Kaukasus. I Norge er den nokså vanlig nord til Sunndal i Møre og Romsdal.

## Kilder
* Norges sommerfugler – Skogengfly http://www.toyen.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/illyria.html
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/a/apamea_illyria.html
## Eksterne lenker
*
Costa Ricas nasjonalteater

**Costa Ricas nasjonalteater** (**Teatro Nacional**) regnes som den viktigste historiske bygninga i San José i Costa Rica. Den sto ferdig i 1897, etter å ha blitt finansiert av avgifter fra kaffeeksport. I 1965 fikk bygninga status som nasjonalmonument. Den er i dag en populær severdighet.

## Beliggenhet
Teateret ligger mellom Avenida Central og Avenida 2 i sentrum av San José. Nord for plassen er Plaza de la Cultura, og i øst ligger Parque Mora Fernández og Gran Hotel.

## Eksteriør
Nasjonalteateret har en neoklassistisk fasade og rødt tak. På toppen av fasaden står det allegoriske statuer av musene for musikk, dans og berømthet. Veggene er av sandstein, og er reist med en stålramme. Foran inngangspartiet er det en liten hage med blomster og en statue av en kvinnelig fløytespiller av Jorge Jiménez Deredia.

## Interiør
Inngangslobbyien har et gulv av rosa marmor, bronsedekorerte marmorsøyler og et tak av tre. I alkoven står det en statue av Ludwig van Beethoven. Til venstre for lobbyen ligger teaterkafeen, som er dekorert med sorte og hvite gulvfliser. Foajeen er storslagen, med vegger dekorert med rosa marmor, krystaller, gull, speil og veggmalerier av costaricansk dagligliv. Det samme er auditoriet, som har tre etasjer og en scene som kan løftes og senkes. I intermezzoen mellom foajeen og auditoriet er det et stort takmaleri av Aleardo Villa fra 1897 med motiver fra kaffeproduksjonen. Maleriet er fullt av feil, og viser blant annet en kaffeplantasje ved kysten, til tross for at alle plantasjene i realiteten ligger i innlandet.
## Eksterne lenker
*
Praktengfly

**Praktengfly** (*Apamea scolopacina*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet langs kysten til Vest-Agder i Norge.

## Utseende
Et middelsstort (vingespenn 31 – 35 mm), kraftig, gulbrunt nattfly. Arten er lett å kjenne igjen på forvingenes fargemønster. Kroppen og forvingen er lyst gulbrune. **Forvingen**s ytterkant og mesteparten av framkanten er formørkede, det gjelder vanligvis også den fremre delen av vingens midtfelt. Det er dessuten en mørk flekk ved bakkanten nær roten. Nyremerket er markert, vanligvis bredt hvitkantet. To enkle, brungrå, bølgete tverrlinjer (mellomlinjer) avgrenser vingens midtfelt. Utenfor den ytre av disse linjene er det en buet rad av små, svarte flekker. **Bakvingen** er ensfarget lyst gråbrun.

## Levevis
Den lever i løvskog, særlig edelløvskog. Larvene lever på røttene av ulike gras, blant andre myskegras (*Milium effusum*), og på frytle (*Luzula*). De overvintrer. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juli–august.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord, og videre østover til Japan. I Norge ble den først registrert fra Kristiansand i 1979, den har siden spredt seg til Sørlandet og det sørlige Østlandet nord til Ås i Akershus. I Norge er den sjelden og lokal.

## Kilder
* Norges sommerfugler – Praktengfly http://www.toyen.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/scolopacina.html
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/a/apamea_scolopacina.html
* *Apamea scolopacina* på UK moths: https://web.archive.org/web/20071019032204/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=2335
## Eksterne lenker
*
Sumpengfly

**Sumpengfly** (*Apamea ophiogramma*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet langs kysten til Rogaland i Norge.

## Utseende
Et middelsstort (vingespenn 30–33 mm), kraftig, lyst gulaktig nattfly med karakteristisk vingemønster. **Forvingen**s grunnfarge er lyst gulgrå. Ved forkanten er det en stor, trekantet gråbrun flekk som opptar mer enn halve forkanten og når litt bakenfor midten av vingen. I den indre delen er flekkens bakkant S-formet og kantet med hvitt. Denne hvite kanten gir opphav til artens latinske artsnavn, som betyr "slangetegnet". Nyremerket sitter i ytterkanten av den mørke flekken som en lys innskjæring. Det er også en mørk flekk ved vingens ytterkant nær bakhjørnet. Ytterkanten er bølgete. **Bakvingen** er ensfarget lyst gråbrun.

## Levevis
Arten lever i sumper, fuktige enger og fuktige skogkanter. Larven utvikler seg inne i stengler av de storvokste grasartene takrør (*Phragmites australis*), strandrør (*Phalaris arundinacea*) og kjempesøtgras (*Glyceria maxima*). Den overvintrer nede i bakken. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juli–august.

## Utbredelse
Den er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord, og i det nordlige Asia østover til Japan. I Norge finnes den bare langs sørkysten, nordover til Sandnes på Vestlandet og til Bærum på Østlandet. Den er funnet én gang ved Gjøvik.

## Kilder
* Norges sommerfugler – Sumpengfly http://www.toyen.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/ophiogramma.html
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/a/apamea_ophiogramma.html
* *Apamea ophiogramma* på UK moths: https://web.archive.org/web/20071018172620/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=2336
## Eksterne lenker
*
Parque Metropolitano La Sabana

**Parque Metropolitano La Sabana Padre Antonio Chapui**, vanligvis omtalt som **La Sabana**, er den største parken i San José i Costa Rica. Den var byens hovedflyplass fram til 1955, da den ble gjort om til et rekreasjons- og idrettsområde. De tidligere flyplassbygningene huser nå et kunstmuseum. Parken har et areal på 75 hektar.

Parken ligger i distriktet Mata Redonda vest i byen, i enden av Paseo Colón, og er et populært pikniksted for costaricanske familier. I parken ligger Costa Ricas nasjonalstadion, gang- og sykkelstier, fotball-, basket-, volleyball- og tennisbaner, et svømmebasseng og en idrettshall. Sør i parken er det en kunstig innsjø omgitt av moderne skulpturer. I vest er det et kors til ære for pave Johannes Paul IIs besøk i Costa Rica i 1983.
Lundengfly

**Lundengfly** (*Eremobina pabulatricula*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er bare funnet i Froland i Agder i Norge.

## Utseende
Et middelsstort (vingespenn 28 – 34 mm), kraftig, lysgrått nattfly. **Forvingen** er gråhvit med mørkere områder ved roten og i de fremre og bakre delene av midtfeltet. Ved roten er den en markert, buet, svart lengdestrek (rotstrek). Ringmerket er tydelig, lyst med en mørk kjerne, mens nyremerket er utydelig. Bak ringmerket er det en smal, mørk lengdestrek tvers over midtfeltet (tappmerke). Ellers er vingetegningene lite tydelige. **Bakvingen** er lysgrå, mørkere langs ytterkanten.

## Levevis
Arten finnes helst i åpen eikeskog med rik undervegetasjon av gras og urter, men kan også forekomme i andre typer løvskog. Larvene lever trolig på gras, men det ukjent hvilke(n) art(er) den går på. De voksne sommerfuglene flyr på ettersommeren.

## Utbredelse
Lundengflyet finnes i Mellom-Europa og den sørlige delen av Nord-Europa, og videre løstover til Japan. I Norden finnes det bare spredte, isolerte forekomster i Danmark, Norge og Sverige, mens arten er mer utbredt i det sørlige Finland. I Norge er den bare kjent fra én lokalitet i Froland i Aust-Agder, der den først ble funnet i 1969. Arten trues av hogst av eikeskogen der den lever, men også av tilgroing, og er listet som kritisk truet (CR) på Norsk rødliste for arter fra 2006. På den andre siden blir arten trolig favorisert av beiting som gir en grasrik undervegetasjon i skogen.

## Kilder
* Norges sommerfugler – Lundengfly http://www.toyen.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/pabulatricula.html
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/e/eremobina_pabulatricula.html
* *Eremobina pabulatricula* på UK moths: https://web.archive.org/web/20140702164751/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=2332
* Rødlistevurdering for lundengfly: http://www2.artsdatabanken.no/rodlistesok/Artsinformasjon.aspx?artsID=6641

## Eksterne lenker
*
Buelinjet engfly

**Buelinjet engfly** (*Oligia strigilis*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Sogn og Fjordane i Norge.

## Utseende
Et lite til middelsstort (vingespenn 25 - 28 mm), kraftig, mørkgrått nattfly. Arten ligner mye på de andre *[[Oligia]]-*artene, og det kan være nødvendig å dissekere ut kjønnsorganene for å bestemme disse artene med sikkerhet. Et vanligvis brukbart, ytre kjennetegn på buelinjet engfly er at ytre mellomlinje, som danner grensen mellom forvingens mørke og lyse del, er tydelig buet nær bakkanten. Forkroppen og forvingen er mørkgrå, forvingens ytre tredjedel vanligvis lysgrå, men helt mørke individer (som den avbildet i taksoboksen) forekommer relativt hyppig. Ytre mellomlinje er S-formet uten noe rettlinjet segment. Indre mellomlinje (tverrlinje ca. 1/3 ut i vingen) er synlig som en kommaformet, hvit tegning i vingens bakre del, usynlig i den fremre. Nyre- og ringmerkene er markerte, men ikke særlig påfallende nær fremkanten i vingens midtfelt. Bakvingen er nokså mørkt grå.

## Levevis
Arten finnes i ulike åpne områder. Larvene utvikler seg på røttene og den nedre del av stenglene til ulike grasarter (Poaceae). De voksne sommerfuglene flyr i juni – august.

## Utbredelse
Buelinjet engfly er utbredt i hele Europa og i det nordlige Asia østover til Altajfjellene. I Norge er den vanlig på Sørlandet og på Østlandet nord til Vågå i Oppland, mer sjelden på Vestlandet.

## Kilder
* Norges sommerfugler – Buelinjet engfly http://www.toyen.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/strigilis.html
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/o/oligia_strigilis.html
* *Oligia strigilis* på UK moths: https://web.archive.org/web/20071018193535/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=2337
## Eksterne lenker
*
Rettlinjet engfly

**Rettlinjet engfly** (*Oligia latruncula*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Nord-Trøndelag i Norge.

## Utseende
Et nokså lite (vingespenn 22 – 27 mm), grått nattfly. Arten er ganske vanskelig å skille sikkert fra buelinjet engfly (*Oligia strigilis*), noen ganger må man undersøke kjønnsorganene for å bestemme disse artene. Rettlinjet engfly er i gjennomsnitt litt mindre enn den andre arten, og vingene har ofte et litt bronseaktig skinn. Det beste, ytre kjenntegnet er at ytre mellomlinje (tverrlinjen som ligger ca. 2/3 ut i forvingen) er bare svakt buet i den bakre delen hos rettlinjet engfly, mens den er kraftig buet hos buelinjet engfly. Men denne linjen er ofte nesten umulig å se på mørke eksemplarer. Arten er ganske variabel i fargen, ulikt hos buelinjet engfly er de mørke fargevariantene hyppigst. Forvingen er mørkgrå, noen ganger er den ytterste tredjedelen lysgrå. Nyre- og ringmerkene er vanligvis tydelige. Hos lyse eksemplarer er den indre mellomlinjen tydelig som et hvitt, kommaformet merke fra vingens bakkant noe innenfor midten. Ytre mellomlinje er svakt buet i den bakerste delen, ofte et stykke nesten rett. Bakvingen er grå. 

## Levevis
Arten lever i åpne områder som enger, veikanter og hager. Larvene er funnet på røttene av hundegras (*Dactylis glomerata*), men går trolig også på andre gras. De overvintrer sannsynligvis. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli. Det er vanskelig å finne spesifikk informasjon om biologien til denne arten fordi den er så vanskelig å skille fra buelinjet engfly.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, unntatt lengst i nord, og Lilleasia. I Norge ser den ut til å være mer utbredt enn buelinjet engfly, og er funnet nord til Nord-Trøndelag.

## Kilder
* Norges sommerfugler – Rettlinjet engfly http://www.toyen.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/latruncula.html
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/o/oligia_latruncula.html
* *Oligia latruncula* på UK moths: https://web.archive.org/web/20071019032209/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=2339
## Eksterne lenker
*
Åkerengfly

**Åkerengfly** (*Apamea sordens*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet nord til Sogn og Fjordane i Norge.

## Utseende
Et middelsstort (vingespenn 30 – 40&nbsp;mm), kraftig, grått nattfly. Den kan kjennes på sin ganske blekt grå farge, forvingene med forholdsvis tydelige tegninger. Kroppen og forvingen er lysgrå. Forvingens midt er ofte rødbrunt bestøvet, og vingen har de tegningene man gjerne finner i nattflyvinger, bortsett fra at de mangler en mørk strek litt bakenfor midten (tappmerke). Nyre- og ringmerkene er tydelige, nyremerket er delvis kantet med hvitt på yttersiden. ved roten er det en tydelig, svart lengdestrek (rotstrek). To hvite, svartkantede tverrlinjer (mellomlinjer) avgrenser vingens midtfelt. Ytterkanten er litt bølgete. Bakvingen er ensfarget lyst gråbrun.

## Levevis
Åkerengflyet lever på dyrket mark, enger og i hager. Larvene utvikler seg på røttene av ulike grasarter (Poaceae), blant andre hundegras (*Dactylis glomerata*). De overvintrer og fullfører utviklingen om våren. De voksne sommerfuglene flyr om natten i juni – juli.

## Utbredelse
Den er utbredt over hele Europa og det nordlige Asia østover til Japan, og i mye av Nord-Amerika. I Norge er den vanlig på Sørlandet og det sørlige Østlandet, den finnes også på Vestlandet nord til Sogn og Fjordane og på Østlandet nord til Vågå, men her er den mindre vanlig.

## Kilder
* Norges sommerfugler – Åkerengfly
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Svenska Fjärilar, med bildegalleri
* Apamea sordens på UK moths
## Eksterne lenker
*
Lyst sandengfly

**Lyst sandengfly** (*Apamea anceps*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Denne sjeldne arten er bare kjent fra Vest-Agder og Rogaland i Norge.

## Utseende
Et middelsstort (vingespenn 38 – 43 mm), lyst gråbrunt nattfly. Forvingene har de tegningene som man gjerne finner hos nattfly, men disse er gjerne temmelig utviskede. Tydeligst er det lyskantede nyremerket og en kort, mørk strek ved roten. Bakvingen er gråhvit og grå ytterkant og en diffus, avlang, lysgrå flekk i midten.

## Levevis
I Norge lever arten på og ved sanddyner ute ved havet, mens den lenger sør i Europa kan forekomme i et videre spekter av habitater. Larvene utvikler seg på røttene av forskjellige grasarter (Poaceae) og overvintrer. De voksne sommerfuglene flyr i juni – juli.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, unntatt den nordligste delen og det sørlige Balkan, og det nordlige Asia østover til Mongolia. I Norge ble den først funnet på Lista i Vest-Agder i 1985, den er senere også funnet på Sola i Rogaland og har trolig bestander langs Jærstrendene. Denne artens miljø er forholdsvis sjeldent i Sør-Norge og den er sannsynligvis truet av ferdsel og tråkk i sanddynene.
Lyst sandengfly er listet som sårbar (VU) på Norsk rødliste for arter fra 2021.

## Referanser




## Kilder
* Norges sommerfugler – Lyst sandengfly http://www.toyen.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/anceps.html
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/a/apamea_anceps.html
* *Apamea anceps* på UK moths: https://web.archive.org/web/20071107151404/http://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=2333
## Eksterne lenker
*
Rødgult engfly

**Rødgult engfly** (*Oligia fasciuncula*) er en sommerfugl som tilhører familien nattfly (Noctuidae). Den er funnet spredt nord til Sør-Trøndelag i Norge, men mangler på mesteparten av Østlandet.

## Utseende
Et ganske lite (vingespenn 22 – 24 mm), tettbygd, rødbrunt eller gulbrunt nattfly. De fleste individene er tydelig rødlige. Forvingen har utydelige tegninger, man kan vanligvis bare såvidt skimte nyre- og ringmerker og tverrlinjer, bortsett fra den bakre delen av ytre mellomlinje (som danner ytterkanten av midtfeltet) som er hvit. Vingens midtfelt er mørkere i den bakerste halvdelen, resten av vingens bakkant er lys. Bakvingen er grå. Arten er lett å kjenne igjen på den lille kroppsstørrelsen kombinert med fargen.

## Levevis
Denne arten finnes på åpne, helst litt fuktige, områder med gras. Larven lever på røttene av ulike grasarter og overvintrer. De voksne sommerfuglene flyr fra skumringen og utover kvelden og natten, i juni – august.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, mest i den vestlige delen, men den forekommer så langt øst som Ukraina. I Norge er den forholdsvis vanlig langs kysten fra Aust-Agder til Rogaland, sjeldnere lenger nord på Vestlandet. Det finnes isolerte funn fra Hvaler i Østfold (bortsett fra dette er den ikke funnet på Østlandet) og fra Sør-Trøndelag.

## Kilder
* Norges sommerfugler – Rødgult engfly http://www.toyen.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/noctuidae/fasciuncula.html
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/o/oligia_fasciuncula.html
* *Oligia fasciuncula* på UK moths: https://web.archive.org/web/20071019040449/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=2340
## Eksterne lenker
*