open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Selfangst

**Selfangst** er kommersiell fangst av viltlevende seler. Næringen utøves i vår tid av fangstfolk fra Norge, Canada og Russland i nordatlantiske farvann. De viktigste artene, økonomisk sett, er grønlandssel, klappmyss og storkobbe.

## Norsk selfangst

Sel har vært jaktet i uminnelige tider i Norge, men før den kommersielle fangsten begynte ble det kalt seljakt. Norsk selfangst fra havgående fartøyer tok først til på begynnelsen av 1700-tallet, men særlig betydningsfull ble den ikke før på 1800-tallet. Til å begynne med var det kun nordnorske skuter som jaktet på hvalross ved Bjørnøya og Spitsbergen. Etter hvert ble det også jaktet etter hvalross i Vestisen, og skuter fra Nordvestlandet og Sør-Norge kom med i fangsten. Da hvalrossbestanden kulminerte ble jakten rettet mot andre arter, som grønlandssel og klappmyss, og jaktområdet ble utvidet til også å gjelde Østisen. Fra 1937 ble det også fanget sel utenfor Newfoundland. 

Seljakt i norske farvann foregår fortsatt i begrenset omfang etter havert, steinkobbe, ringsel og grønlandssel. Fangst av de kystlevende bestandene av havert og steinkobbe ble kvoteregulert fra 1997. Fangst av de pelagiske artene grønlandssel og klappmyss er nå kvotebestemt.

EU innførte i 2009 forbud mot transitt av selprodukter. Norske myndigheter subsidierte selfangst til 2015. Den siste selfangstskuten la ned virksomheten i 2017. 

### Østisen og Vestisen
Østisen er områdene utenfor Kvitsjøen i Russlands økonomiske sone. Vestisen eller Vesterisen er havområdene hovedsakelig mellom Grønland og Jan Mayen. De norske fangstkvotene for sel fastsettes etter anbefalinger fra Det internasjonale havforskningsrådet, Den nordvestatlantiske fiskeriorganisasjon og Havforskningsinstituttet. Norges kvoter i 2007 var på til sammen 46&nbsp;200 voksne dyr, hvorav 15&nbsp;000 i Østisen og 31&nbsp;200 i Vesterisen. Russland har forvaltningsansvar for bestanden i Østisen, mens bestandene i Vesterisen er spredt over flere lands fiskerijursidiksjoner.

### Ulykker
Ulykkene i Vestisen inntraff i 1952 da fem norske selfangstskuter fra Troms og Sunnmøre med tilsammen 78 mann ombord forsvant under en kraftig storm i Vestisen ved Grønland.

### Internasjonal kritikk

## Fotogalleri

Fil:Killing fur seals, St Paul Island.jpg|Selfangst med stokker på Saint Paul Island i Alaska
Fil:The cruise of the "Antarctic" to the South Polar regions - no-nb digibok 2008121110001-167.jpg|Selfangst med rifle og hakapik.
File:Harp seal mother and pup.jpg|Grønlandssel med «kvitunge» 
File:Bartrobbe 8-2002.jpg|Inuitter som bearbeider selskinn av storkobbe


## Se også
* Seler
* Seljakt
* Hakapik
* Odd F. Lindberg

## Litteratur
* Karlsen, Kjeldsberg, Sandnes, Hay, Juul (red.): *Båten, bruket og fangsten* ISBN 978-82-8090-020-3
* Sandbæk, Sandnes, Juul (red.): *Båten som bedrift* ISBN 978-82-8090-021-0

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Forskrift om utøvelse av selfangst i Vesterisen og Østisen'' i Lovdata.no. 11. februar 2003
* Fiskeridirektoratet om selfangst
* Nærings- og fiskeridepartementet om selfangst i Østisen og Vesterisen
* Søkbar digitalkopi av ''Sjøpattedyr'' (Universitetsforlaget, 1998)
Dr. T og kvinnene

***Dr. T og kvinnene*** er en filmkomedie fra 2000. Den er regissert av Robert Altman, og har Richard Gere i hovedrollen som dr. T. Filmen ble distribuert av Artisan Entertainment.

## Handling
Dr. Sullivan Travis («Dr. T») er en rik gynekolog fra Dallas, som behandler de rikeste damene i Texas. Han opplever at livet hans begynner å falle fra hverandre da hans kone, Kate, får nervøst sammenbrudd og blir sendt til statens mentalsykehus. Dr. Ts eldste datter, Dee Dee, planlegger å gjennomføre sitt planlagte bryllup til tross for at hun bærer på en hemmelighet om at hun er lesbisk og har følelser for Marilyn, brudepiken. Dr. Ts yngste datter, Connie, er svært opptatt av konspirasjonsteorier, og har sin egen måte å gjøre det meste på. Dr. Ts lojale sekretær, Carolyn, har romantiske følelser for ham, som forøvrig ikke blir gjengjeldt. I tillegg må han forholde seg til Peggy, svigerinnen som bryr seg med det meste. Den eneste som tilbyr hjelp og trøst er Bree, en golfinstruktør.

## Rolleliste

## Eksterne lenker
*
Jakob von Metzler

**Jakob von Metzler** (1991–2002) var sønn av den tyske bankieren Friedrich von Metzler.

Han ble bortført og drept som 11-åring i nærheten av foreldrehjemmet i Frankfurt-Sachsenhausen av jusstudenten Magnus Gäfgen. Bakgrunnen for bortføringen var at Gäfgen, som utga seg for å være rik for å kunne omgås Frankfurts overklassemiljø, ville forsøke å presse foreldrene hans for penger.

Saken vakte stor og kontrovers oppsikt i Tyskland fordi visepolitipresidenten i Frankfurt hadde besluttet å la Gäfgen trues med tortur i håp om å finne Jakob von Metzler i live.

## Eksterne lenker
* Side med informasjon og bilder av Jakob von Metzler
SoddJazz

**SoddJazz** (etablert på Inderøy i 1995) er en norsk jazzfestival, arrangert årlig i april/mai.  Det arrangeres av Inderøy Jazzforum, som igjen er sentrert rundt lærere og elever på jazzlinja ved Sund folkehøgskole, samme sted.  Av andre bidragsytere kan nevnes Midt-Norsk Jazzsenter og i noen grad Jazzlinja (NTNU).  Sentrale initiativtakere og ledere av festivalen gjennom årene har bl.a. vært Sverre Gjørvad, Olav Kallhovd, Njål Ølnes og Eirik Hegdal.

Soddjazz har som mål å presentere musikk av høy kvalitet. 
Hoveddelen av programmet har ligget innen det som kan betegnes som moderne jazzmusikk, men programmet har også inneholdt samtids-, tradisjons-, crossover- og verdensmusikk, performances, seminarer og workshops.
Festivalen har i flere år dessuten arrangert godt besøkte kirkekonserter, med bl.a Come Shine, Solveig Slettahjell, Kristin Asbjørnsen og Christian Wallumrød ensemble.

Utvalgte musikere har gjennom årene blitt utfordret til å holde rene *solokonserter* under Soddjazzfestivalen, deriblant:
Vigleik Storaas, Stian Carstensen, Melvin Peters, Arve Henriksen, Christian Wallumrød, Paal Nilssen-Love, Mats Eilertsen, Håvard Wiik, Kjetil Møster, Tor Haugerud, Rolf-Erik Nystrøm og Ståle Storløkken.

Det arrangeres en egen festivalutstilling med en *festivalkunstner* i samarbeid med Nils Aas kunstverksted. Festivalkunstnere har bl.a vært:
Kjell Bendiksen, Morten Krogvoll, Silje Sagfjæra, Arne Nøst, Jørgen Nash, Vigdis Dagsdatter Øien, Tore Hansen, Terry Nilssen-Love, Barbro Maria Tiller, Ingri Egeberg og Gunhild Vatn.

Nils Aas kunstverksted brukes også som konsertlokale, bl.a for solokonsertene.
Andre lokaliteter er Sakshaug kirke, Inderøy kulturhus og «Rødbrygga» i Straumen.

## Eksterne lenker
* soddjazz.no
Eliot Ness

**Eliot Ness** (1903–1957) var en amerikansk politietterforsker. Han ledet den legendariske etterforskningsgruppen med økenavn *The Untouchables*, «de ubestikkelige», som gikk etter Chicago-mafiaen i forbudstiden.

Eliot Ness ble født i Chicago som sønn av de norske immigrantene Peter og Emma Ness. Faren var født i Stangvik og moren på Jessheim. Familien drev et bakeri. Han studerte først statsvitenskap og bedriftsøkonomi ved Universitetet i Chicago. Han begynte sin karriere som etterforsker ved Retail Credit Co., der han innhentet bakgrunnsinformasjon for kredittvurderinger. Senere vendte han tilbake til Universitetet i Chicago og tok en mastergrad i kriminologi.

I 1926 ble Ness oppmuntret av sin svoger Alexander Jamie, som var agent i Bureau of Investigation (senere FBI), til å begynne som kriminaletterforsker. Han begynte i Finansdepartementet i 1927 og ble utplassert i Bureau of Prohibition i Chicago for å håndheve den nasjonale forbudsloven.

Etter at Herbert Hoover ble valgt til USAs president, fikk finansminister Andrew W. Mellon ansvaret for å bekjempe Al Capone. Den føderale regjeringen gikk til angrep fra to kanter: skatteunndragelse og alkoholforbudet. Ness ble valgt til å lede operasjonene etter forbudsloven ved å angripe Capones illegale bryggerier og forsyningsruter. Dette ble for øvrig skildret i TV-serien *The Untouchables* med Robert Stack i hovedrollen som Ness og i Brian De Palmas film *[[De ubestikkelige]]* fra 1987, hvor Kevin Costner spilte Ness.

Fra 1935 til 1937 var Ness direktør for offentlig sikkerhet (sjef for både politiet og brannvesenet) i Cleveland, som den gangen var USAs femte største by og ikke minst ansett som den farligste. Han hadde blant annet ansvaret for etterforskningen av en seriemorder som begikk minst tolv parteringsdrap i byen på den tiden, men gjerningsmannen ble aldri tatt.

I 1947 var Ness republikanernes borgermesterkandidat i Cleveland, men tapte mot den sittende borgermesteren Thomas A. Burke.

Ness slet de siste årene av sitt liv med turbulente ekteskap, dårlig økonomi og et synlig alkoholmisbruk. Hans innsats for å bekjempe mafiaen var for det meste glemt da han døde, men han rakk å skrive en selvbiografisk bok. Minnet om Ness ble gjenopplivet etter hans død, da boken ble inspirasjon for en TV-serie og en spillefilm om *The Untouchables*.

## Referanser
Det hemmelige våpenet

***Det hemmelige våpenet*** er det 18. tegneseriealbumet med Tintin, skrevet og illustrert av Hergé. Serien ble første gang publisert i tegneseriebladet *[[Le Journal de Tintin]]* fra 22. desember 1954 til 22. februar 1956.

## Handling

 
En sensasjonell oppfinnelse av professor Tournesol begynner med å ødelegge vinduer og andre ting i glass på Moulinsart-slottet. Det viser seg å være en oppfinnelse som interesserer andre også, fordi spioner lusker omkring i nærområdet for å stjele Tournesols planer. Spionene viser seg å være fra Borduria, erkefiender av Syldavia, og har planer om å gjøre om oppfinnelsen til Tournesol til et masseødeleggelsesvåpen Ettersom spionene ikke klarer å få tak i oppfinnelsen selv, kidnapper de professoren og fører ham til Borduria. Tintin og kaptein Haddock følger etter for å frigjøre professoren.

### Persongalleri
Hovedroller: Tintin og Terry, kaptein Haddock, professor Tournesol, Dupond og Dupont.
Støtteroller: Max Hansen, professor Topolino, Bianca Castafiore og oberst Sponz.

## Referanser


## Eksterne lenker
Turismebrosjyre fra Nyon som, på bykartet, viser hvor de forskjellige handlingene fra «*Tintin: Det hemmelige våpenet*» fant sted. Besøkt 27. april 2012
Liv (1934)

:*For filmen fra 1967 ved samme navn, se [[Liv (1967)]].*

***Liv*** er en norsk dramafilm fra 1934. Filmen var regissert av Rasmus Breistein, og dette var den første nynorske spillefilmen som ble laget.

Filmen er basert på Kristofer Jansons fortelling «Liv» fra hans første bokutgivelse «Fraa Bygdom» (1866). Fortellingen ble utgitt på nytt av Varde Forlag i 1945, og denne utgivelsen er illustrert med fotografier fra Rasmus Breisteins film.

## Handling
Filmen forteller om Liv (Tordis Maurstad) som forelsker seg i tateren Aslak (Alfred Maurstad). Aslak ønsker hevn over faren til Liv for gamle synder, og han ødelegger farens ry i bygda og drar da hevnen er fullført. Da er Liv gravid. Aslak angrer og vender forelsket tilbake til Liv.

## Produksjon
Uteopptakene ble gjort i Vågå i Gudbrandsdalen, langs Sjodalsvannene ved Gjende og i Bøverdalen sommeren 1934. Innendørsopptakene ble gjort i Ordresalen på Akershus festning.

## Skuespillere
* Tordis Maurstad som Liv Haugen
* Alfred Maurstad som Aslak Braaten
* Ingjald Haaland som Gunnar Haugan
* Eva Fochsen som Liv som barn,
* Helga Rydland som Guro, mor til Aslak,
* Sigurd Eldegard som en bonde
* Edvard Drabløs som en bonde
* Lisbet Nyborg som en bondekone
* Johs. Jensen som en prest
* Arne Kleve som en fant

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Portland

**Portland** er den største byen i delstaten Oregon i USA og er hovedsete for Multnomah fylke. Byen ligger nord i staten, på sørsiden av Columbia-elven. Dessuten renner Willamette-elven gjennom byen. Selve byen har en befolkning på , og med forsteder er folketallet på rundt to millioner. Byen har flere rosehager og er kjent som «rosenes by» i USA.

Før byen ble grunnlagt ble området kjøpt opp av William Overton og Asa Lovejoy i 1843, som så potensial for å anlegge en by på stedet. Overton solgte siden en del av landet sitt til Francis W. Pettygrove. Navnet på byen sto mellom Boston, etter Overtons hjemby Boston i Massachusetts, og Portland etter Pettygroves hjemby Portland i Maine. Navnet Portland ble til slutt avgjort ved hjelp av myntkast. 

Portland var i utgangspunktet i skyggen av den eldre byen Oregon City, men Portland blomstret etter hvert siden den lå ved elven og således var en viktig havneby. På slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet var Portland utsatt for tilfeller av «shanghaiing», kidnapping for å skaffe billig hyre på skip.

Transportnettverket i byen er godt utbygget, og kollektivtilbudet omfatter både trikk og bybane. Hovedflyplassen Portland International Airport ligger nordøst for bykjernen. Portland har i dag to store universiteter, Portland State University og Oregon Health & Science University, foruten en rekke mindre private universiteter og høyskoler. 

Band og artister Blitzen Trapper, The Dandy Warhols, Everclear, Elliott Smith og The Decemberists har sin opprinnelse i Portland.

## Vennskapsbyer
*  Sapporo, Japan (1959)
*  Guadalajara, Mexico (1983)
*  Ashkelon, Israel (1987)
*  Ulsan, Sør-Korea (1987)
*  Suzhou, Kina (1988)
*  Khabarovsk, Russland (1988)
*  Kaohsiung, Republikken Kina (1988)
*  Mutare, Zimbabwe (1991)
*  Bologna, Italia (2003)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Portland (andre betydninger)

**Portland** kan vise til:

## Byer (etter land)

I **[[USA]]**:
*Portland – by i delstaten Oregon. Største by med dette navnet.
*Portland (Arkansas)
*Portland (Colorado)
*Portland (Connecticut
*Portland (Illinois)
*Portland (Indiana)
*Portland (Kentucky)
*Portland (Maine)
*Portland (Michigan)
*Portland (New York)
*Portland (Nord-Dakota)
*Portland (Ohio)
*Portland (Pennsylvania)
*Portland (Tennessee)
*Portland (Texas)
*Portland (Dodge County, Wisconsin)
*Portland (Monroe County, Wisconsin)
*New Portland (Maine)
*South Portland (Maine)

I **[[Australia]]**:
*Portland (New South Wales) – en liten by med sementfabrikk
*Portland (Victoria) – en regional by

I **[[Canada]]**:
*Portlandkanalen – en vik mellom Alaska og British Columbia
*Portland (Ontario) – en liten by rett nord for Kingston

I **[[Hongkong]]**:
*Portland Street – det best kjente «red light district» i Hongkong

På **[[Jamaica]]**:
*Portland Parish – prestegjeld på nordøstkysten av Jamaica

På **[[New Zealand]]**:
*Portland (Northland) – en liten by sør for Whangarei
*Portlandøya (New Zealand) – en liten øy utenfor Mahiahalvøya

I **[[Storbritannia]]**:
*Isle of Portland – en øy i Den engelske kanal utenfor Dorset

## Personer
* Jarlen av Portland
**Mest kjent William Bentinck, 1st Earl of Portland (mellom 1689 og 1709)
* Hertugen av Portland

## Skip
* HMS Portland – Royal Navy
* USS Portland – United States Navy

## Kultur
* Portland (film) – dansk film fra 1996

## Se også
* Portlandsement
* Portland Project
Shinagawa

**Shinagawa** (品川区, *Shinagawa-ku*) er en av Tokyos 23 bydeler. Området grenser til bydelene Koto i øst, Minato i nord, Meguro i øst, og Ota i sør.

Shinagawa-ku ble opprettet den 15. mars 1947.
The Gremlins

:*Se også filmen fra 1984, [[Gremlins]]

***The Gremlins*** er en [[barnebok]] skrevet av den [[Storbritannia|britiske]] forfatteren [[Roald Dahl]] i [[1943]]. Boken er ikke oversatt til [[norsk]]. Boken ble skrevet til [[Walt Disney]], som lagde en [[tegnefilm]] av boken, men filmen ble ikke utgitt. *The Gremlins* handler om jagerpiloter under [[den andre verdenskrig]], og de ukjente farene som befinner seg i luften. Gremlins er noen små «djevler» som blant annet begynner å spise på flyene under kampens hete.

Ordet «Gremlin» ble brukt av [[Royal Air Force|RAF]] jagerpiloter fra 20-tallet, disse dyrene fikk som regel skylden for alle tekniske feil med flyene under flygning. Flere forfattere og filmskapere har brukt dette navnet i etterkant, i andre sammenhenger. 
Dahls bok *The Gremlins* har ingen direkte sammenheng med Hollywood-filmen *Gremlins'' fra 1984.

## Utdypende handling
Historien omhandler de rampete mytiske skapningene, som har fått kallenavnet Gremlins. De blir ofte brukt av piloter fra Royal Air Force, som en forklaring på forskjellige mekaniske problemer og andre uhell. Gremlins' motivasjon for å sabotere britiske fly, er fordi de ønsker hevn på grunn av ødeleggelsen av skogen hvor Gremlinene bor. Denne skogen ble ødelagt for å gjøre plass til en fabrikk.

Hovedpersonen i boken, Gus, får sin Hawker Hurricane-jagerfly ødelagt over Den engelske kanal på grunn av en Gremlin, og må hoppe ut i fallskjerm over vannet. Men Gus klarer å overbevise Grelims om at de burde slå seg sammen mot deres felles fiende, Adolf Hitler og nazistene, i steden for å bare slåss mot hverandre. Etter hvert blir Gremlinene trent opp av Royal Air Force til å reparere, snarere enn å sabotere, fly.

## Eksterne lenker
* 
* Nyutgivelse i 2006 ; Dark Horse Comics
Biopat

**Biopat** er en alternativ behandler som behandler klienter ut fra den tanken at det er flere årsaker til at folk blir syke. De bruker alternative undersøkelser og helbredelsesformer i sitt arbeid. Biopaten har gjennomgått en utdanning med hovedfagene Naturmedisinsk filosofi, Ernæring og kosttilskudd, Urtemedisin, Symbioseterapi og Immunterapi.

Ifølge Nasjonalt forskningssenter innen komplementær og alternativ medisin finnes det ikke holdepunkter for å hevde at biopati virker. Det kan gi bivvirkninger. Biopat er ikke en beskyttet tittel. Det betyr at hvem som helst kan kalle seg biopat uten utdanning.

I biopatien går man ut fra at det er flere årsaker til sykdom og ubalanse i kroppen. Hvis det samlede antall belastninger er større enn kroppens evne til å regulere seg selv, vil organismen overbelastes og det oppstår sykdom eller ubalanse.

## Tester
Ved hjelp av forskjellige tester og analysemetoder danner biopaten seg et helhetsbilde av kroppens tilstand. Noen biopater tester med et apparat, andre anvender muskeltester. Ofte supplerer biopaten med andre undersøkelsesmetoder som for eks. øreakupunktur, irisdiagnose eller mikroskopi av blodstrukturen.

Ut fra testen forsøker biopaten å finne eventuelle ubalanser og ser om det skyldes antatt mangel på vitaminer og mineraler, eller om det er kronisk betennelse, forgiftninger fotåraket av for eks. medisin, tungmetaller eller eventuelle allergier eller intoleranser.

I analysen kartlegges et eventuelt betennelsesfokus, hvilken sykdomsfase som ligger til grunn og hvilke antihomeostatiske faktorer som påvirker organismen negativt.

## Regenerasjonsprogram
På bakgrunn av undersøkelsene utarbeider biopaten et såkalt regenerasjonsprogram for pasienten. For å styrke immunforsvaret og gjenopprette kroppens balanse, bruker biopaten bl.a. vitamin- og mineraltilskudd, urtemedisin og homøopatiske preparater. Forskjellige dietter som antas å være tilpasset den enkelte klient, kan også være aktuelt.

## Utdanning
Alle som vil, kan kalle seg biopat og praktisere biopati uten krav til utdanning. Tunsberg Medisinske Skole, avdeling Asker tilbyr en fireårig deltidsutdanning i biopati. Studiet ble i 2013 godkjent som et to-årig fagskolestudium av Nasjonalt organ for kvalitet i utdanninga (NOKUT) etter en vurdering utført av Dag Viljen Poleszynski og naturterapeut Helen T. Holm.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Utdanning i biopati
* Biopati på alternativ.no
* Info fra ViFAB hos det danske Ministeriet for Sundhed og Forebyggelse
Salvinorin A

**Salvinorin A** er det psykoaktive stoffet i planten salvie (*Salvia divinorum*). Stoffet er betegnet som det kraftigste naturlige hallusinogenet kjent for mennesket, med en effektiv dose på mennesker fra 200- til 1,000-µg om røykt. http://www.pnas.org/cgi/content/full/99/18/11934. De psykoaktive egenskapene stiller i egen klasse og er meget atypiske sammenlignet med andre kjente stoffer. http://www.erowid.org/plants/salvia/salvia_faq.shtml#effects

Det er gjennom vitenskapelige studier blitt vist at Salvinorin A er en såkalt «kappa-opioid agonist».

Noen rapporter har funnet ut at Salvinorin A også er en potent D2-reseptor agonist.

## Se også
* Psykoaktive stoffer 
* Salvia divinorum

## Referanser


## Eksterne lenker
* Erowid
* Lycaeum Salvinorin A
* Photographs of Crystalline Salvinorin-A and .PDF Extraction Articles.
* Tryptamind Salvinorin A Downloadable salvinorin extraction photos.
* The ''Salvia divinorum'' Research and Information Center (Daniel Siebert)
* Salvinorin A: A potent naturally occurring nonnitrogenous kappa opioid selective agonist. *Proc. Natl. Acad. Sci. U.S.A.* 99(18):11934-11939 (2002) PMID 12192085
Smutthavet

**Smutthavet** (også kalt **Bananhullet**, begge navnene er inspirert av Smutthullet i Barentshavet) er en betegnelse på et 321&nbsp;700&nbsp;km² stort havområde omkranset av Norges, Islands, Færøyenes og Grønlands økonomiske soner, fiskerisonen ved Jan Mayen og fiskevernsonen ved Svalbard. Området er internasjonalt farvann. 

I 2006 utformet Norge et jurisdiksjonskrav overfor Den internasjonale havrettskommisjonen. Kravet ble kommentert av Island, Danmark, Russland og Spania. Kommisjonens anbefaling, datert 27. mars 2009, bekreftet Norges krav på deler av Smutthavet.

## Referanser
U.S. Army Special Forces

:*For den amerikanske krigsfilmer fra 1968, se [[The Green Berets]]*

**U.S. Army Special Forces** er et tjenestefelt i den amerikanske hæren som utgjør en del av spesialstyrkene og består av soldater utdannet innen ukonvensjonell krigføring og spesialoperasjoner. Organisasjonen ble opprettet 19. juni 1952 etter initiativ fra oberst Aaron Bank. Det offisielle mottoet er *De oppresso liber* (Å frigjøre de undertrykte), og det offisielle hodeplagget er en grønn beret.

Special Forces består av fem stående grupper (1., 3., 5., 7. og 10.) og to grupper i Nasjonalgarden (19. og 20.). Hver gruppe har et bestemt regionalt fokus og medlemmene får intensiv opplæring innen regionens språk og kultur.
*1st Special Forces Group &ndash; Stillehavsregionen (PACOM)
*3rd Special Forces Group &ndash; Afrika unntatt Afrikas horn (EURCOM)
*5th Special Forces Group &ndash; Midtøsten, Persiagulfen, Sentral-Asia og Afrikas horn (CENTCOM)
*7th Special Forces Group &ndash; Latin- og Sentral-Amerika, samt Karibia (SOUTHCOM)
*10th Special Forces Group &ndash; Europa (EURCOM)
*19th Special Forces Group (Nasjonalgarden) &ndash; Sørøst-Asia, samt Stillehavsregionen (PACOM og CENTCOM)
*20th Special Forces Group (Nasjonalgarden) &ndash; Latin-Amerika, Karibia, Mexicogulfen (SOUTHCOM)

Hver gruppe består av tre bataljoner av linjen, en støttebataljon og et stabskompani. Hvert kompani i linjebataljonene har seks *Operational Detachment Alphas*, kalt A-teams.

Administrativt er gruppene underlagt U.S. Army Special Forces Command (Airborne), som selv er underlagt U.S. Army Special Operations Command.

## Se også
* Task Force 373

## Eksterne lenker
* U.S. Army Special Forces Command (Airborne)
VM i ishockey for menn 1962

**[[Ishockey-VM|Verdensmesterskapet i ishockey]] i [[1962]]** ble arrangert i Colorado Springs og Denver, USA, fra 7. mars til 18. mars. Åtte lag deltok i A-VM, og det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes én gang. 

  
## Kvalifiseringskamp til A-VM
*7. mars
**Sveits – Østerrike 9 – 4

*Sveits spiller i A-VM og Østterrike i B-VM

## Resultater

## Tabell

## Kilder
* Resultater www.hockeyarchives.info
Special Forces

***Special Forces*** er et album av Alice Cooper, utgitt i 1981. Cooper vendte tilbake til et enklere og råere lydbilde enn de foregående platene. Av låtutvalget er det nyinnspillingen av «Generation Landslide» som er mest omtalt. Det er ikke en konsertinnspilling av låten da publikumsjubel er lagt til i studio.

## Sporliste
# «Who Do You Think We Are» – 4:21
# «Seven & Seven Is» (Love-cover) – 2:41
# «Prettiest Cop on the Block» – 3:13
# «Don't Talk Old to Me»" – 2:54
# «Generation Landslide '81» – 3:50
# «Skeletons in the Closet» – 3:42
# «You Want It, You Got It» – 3:15
# «You Look Good in Rags» – 3:35
# «You're a Movie» – 3:37
# «Vicious Rumours» – 3:43
# «Look at You Over There, Ripping the Sawdust from My Teddybear» – 3:17

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Portland (Maine)

**Portland** er den største byen i den amerikanske delstaten Maine. Byen ligger sør i delstaten i Cumberland County ved atlanterhavskysten. Portland er i dag det økonomiske og kulturelle sentrum av Maine og et populært turistmål på grunn av det historiske havneområdet. Folketallet (2012) er på 66 214, med forsteder er folketallet rundt 203 000. Utenfor byen ligger lufthavnen Portland International Jetport.

Byen har hatt flere navn. Indianerne som først bodde her kalte stedet «Machigonne». Britene som slo seg ned her i 1632 og etablerte en handels- fiskeri- og havneby kalte byen for «Casco», senere «Falmouth» i 1658. Byen ble lagt i ruiner av Wampanoagene i 1675, og igjen i 1775 av Britene under uavhengighetskrigen.

En del av Falmouth som ble kalt «The Neck» («Halsen») ble bygget ut som havneområde, separert fra resten av byen, og fikk navnet «Portland» i 1786. Portland var delstatshovedstad i Maine fra da staten ble medlem i 1820 til 1832 da hovedstaden ble flyttet til Augusta.

I 1866 brant mye av Portland ned til grunnen på uavhengighetsdagen 4. juli. Byen ble i stor gjenoppbygget med stein- og murbygninger.

## Klima

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tekstforfatter

En **tekstforfatter** er en person som skriver tekster til sanger, revyer, reklame og annet. Mens begrepet forfatter vanligvis brukes om dem som skriver bøker og lengre tekster, og skribenter og journalister særlig arbeider med massemedier, skriver en tekstforfatter ofte kortere tekster som skal brukes av andre eller har et mer entydig siktemål. Hovedmålet er vanligvis å tilpasse teksten til en spesifikk målgruppe. Tekstforfattere kan være frilansere eller ansatt i for eksempel et reklamebyrå.

## Tekstforfattere i reklame
Mens en forfatter oftest arbeider med frie, skjønnlitterære tekster, som prosa, drama eller lyrikk, eller faglitterære tekster, har tekstforfatterens produkter et kommersielt siktemål. Vedkommende må også forholde seg til en gitt problemstilling, et budsjett og en oppdragsgiver. Til forskjell fra journalisten, som bør være en objektiv eller nøytral formidler, er tekstforfatterens utgangspunkt ensidig og subjektivt. Oppdragsgiveren bestemmer stort sett formålet, mens tekstforfatterens jobb blir å gi liv til teksten.

Tekstforfattere innen reklame utarbeider reklametekster, men også ideer og konsepter basert på strategier utarbeidet av konsulenter i samarbeid med kundene. Det kreative idéarbeidet foregår i stor grad i samarbeid med en *[[art director]]* (AD) (stillingsbetegnelsen er aldri oversatt til norsk). En grunnidé kan så utvikles i ulike varianter som er tilpasset de ulike mediene, som film, annonser (ofte kalt «print»), radio, brosjyrer, eventer, internett med mer. Tekstforfatteren vil ha ansvar for å utarbeide alt av tekst til disse reklamene og følge opp produksjon av film, radiospotter med mer. I tillegg vil en tekstforfatter kunne få ansvaret for å utarbeide en payoff (slagord), samt finne merkenavn til bedrifter, produkter og annet.

## Kjente tekstforfattere
En del engelskspråklige tekstforfattere har skapt seg et navn internasjonalt på grunn av faglig dyktighet eller fordi de har startet eller vært med på å starte reklamebyråer som har klart å bygge opp en omfattende, multinasjonal virksomhet. Blant disse er:
* David Abbott, grunnlegger av Abbott Mead Vickers BBDO
* William Bernbach, grunnlegger av DDB Worldwide
* Leo Burnett, grunnlegger av Leo Burnett Worldwide
* Fairfax M. Cone, grunnlegger av Foote Cone & Belding
* Claude C. Hopkins, senior tekstforfatter i Lord & Thomas
* Mary Wells Lawrence, grunnlegger av Wells Rich Greene
* David Ogilvy, grunnlegger av Ogilvy & Mather
* Rosser Reeves, ansatt i Bates Worldwide, kjent som opphavsmann til konseptet Unique Selling Point på 1940-tallet (senere videreutviklet til Unique Selling Proposition)

## Se også
* Sangtekstforfatter

## Eksterne lenker
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av tekstforfatter
Lakonia

**Lakonia** (gresk: Λακωνία) er en regional enhet (prefektur) i Hellas. Det er en del av regionen eller periferien Peloponnes. Det er et av de tynnest befolkede prefekturene i Hellas. Den administrative hovedstaden er Sparta. Lakonia er geografisk lokalisert i den sørøstlige delen av Peloponneshalvøya og grenser i nord til Arkadia, i øst til Argolikabukten, i vest til Messenia og Koronibukten.

I oldtidens Hellas var Lakonia også kjent som **Lakedaimonia**, et område underlagt bystaten Sparta på Peloponnes. Ordet «lakonisk» er avledet fra navnet på regionen ved analogi, det vil si å snakke på kortfattet og konsis måte, noe folk i Athen mente at lakedaimonerne gjorde.

Når spartanerne dro i krig, kalte de seg «lakedaimonere» og ikke «spartanere». Derfor var skjoldene deres merket med den greske bokstaven for L, *lambda* (dvs. en V snudd opp-ned).

## Geografi
Lakonia grenser til Messenia i vest og til Arkadia i nord, og er omgitt av det myrtoiske havet i øst og den lakoniske bukten og Middelhavet i sør. Det består foruten av Manihalvøya av Kapp Malea og Kapp Matapan (Tainaron), den sørligste odden på det greske fastlandet. Øyene Kythira og Andikythira ligger i sør, men administrativt tilhører de en regional øyenhet, men øya Elafonisos som er lokalisert mellom det lakoniske fastlandet og Kythira, er en del av Lakonia.

Evrotas er den lengste elven i prefekturet og er 82 km lang. Dalen som Evrotas renner igjennom er hovedsakelig et jordbruksområde som har mange sitrusfrukter og olivenlunder. Området har også den største appelsinproduksjonen på Peloponnes og i hele Hellas. Merkevaren for appelsinjuice navngitt etter Lakonia er basert i Amykles.

De fremste fjellkjedene er Taygetos som strekker seg 2 407 meter i vest, og Parnonas i nordøst som er 1 961 meter høyt på det meste. Taygetos, også kjent som Pentadaktylos («Femfingeren») i middelalderen, ligger vest for Sparta og Evrotasdalen. Det er det høyeste fjellet i Lakonia og på Peloponnes, og hovedsakelig dekket av furutrær. To veier forbinder Lakonia til tilstøtende prefekturer; den ene er en svingete fjellovergang gjennom Taygetos, mens den andre omgår fjellet ved å gå gjennom Manihalvøya i sør.

Stalaktittgrotten Dirou er en betydelig attraksjon og ligger sør for Areopoli i den sørvestlige delen av Lakonia.

## Referanser
Europavei 47

**Europavei 47** går mellom Helsingborg i Sverige og Lübeck i Tyskland.

Trasé fastlagt av UNECE: Helsingborg ... Helsingør – København – Køge – Vordingborg – Farø – Rødby ... Lübeck. Nesten hele strekningen er motorvei, bortsett fra 6&nbsp;km i Helsingør og 28&nbsp;km i Tyskland.

Inntil 1992 hadde strekningen betegnelsen *E4*. Den nåværende europavei 6 skulle egentlig også ha vært en del av E47. E6 har fått beholde nummeret som gjaldt inntil 1992. Dette unntaket ble innrømmet Sverige og Norge fordi kostnadene med en omskiltning på denne særdeles lange veidelen ville blitt altfor store. For europavei 4 ble det gjort et liknede unntak.

Den 29. juni 2007 ble en avtale om å bygge en fastlandsforbindelse mellom Danmark og Tyskland, Femernbæltforbindelsen, underskrevet av landenes transportministre. Dersom avtalen skulle bli vedtatt av de to lands parlamenter var det planlagt at forbindelsen skulle tas i bruk i 2018. Avtalen innebærer at Danmark finansierer forbindelsen alene og Danmark og Tyskland bygger adkomster på hver sin side. 1. februar 2011 ble det bestemt at forbindelsen skal bygges som senketunnel. I sammenheng med fastlandsforbindelsen er det planlagt at veien mellom Puttgarden og Heiligenhafen skal utbygges med fire spor, bortsett fra brua over Fehmarnsundet, denne skal forbli tosporet.

## Knutepunkter

}

|}

## Alternative veier
Det finnes ikke kortere veier enn langs E47 mellom to steder langs veien, men det finnes veier uten ferge som mange bruker.

* Helsingborg(sentrum)-København (sentrum). Via Øresundsbrua, 55&nbsp;km lengre, ingen ferge.
* Helsingborg(ved E6/E4)-Rødby. Via Øresundsbrua, 39&nbsp;km lengre, ingen ferge.
* København (sør)-sør om Hamburg (ved E45). Via Storebæltsbroen, 165&nbsp;km lengre, ingen ferge.

## Se også
* Fuglefluktlinjen

## Referanser

## Eksterne lenker
Shavo Odadjian

**Shavo Odadjian** (født **Sjavarsj Odadzjan** 22. april 1974 i Jerevan) er en armensk musiker. Han er mest kjent som bassist for alternative metal-bandet System of a Down og hans lange, flettede geiteskjegg. Odadjian bor nå i Los Angeles, California Han var gitaristen til bandet Soil en liten stund.

Som barn likte han å stå på rullebrett og høre på heavy metal og punk rock. Odadjian har også regissert de fleste musikkvideoene til System of a Down.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Dronning Mab

**Mab** er ifølge engelsk folklore feenes dronning. Mab beskrives av Mercutio i William Shakespeares *[[Romeo og Julie]]*.

Mye er usikkert når det gjelder Mabs opprinnelse. Shakespeare kan ha fått inspirasjon til navnet hennes fra en keltisk gudinne, den irske Medb, eller den walisiske Mabb. Etter Mabs litterære debut i *[[Romeo og Julie]]* dukker hun opp i flere verker på 1600-tallet, deriblant Ben Jonsons *Queen Mab* og Michael Drytons *[[Nymphidia]].* Demonen/faunen *Puck* i *[[En midtsommernattsdrøm]]* regnes også som en variant av Mab.

Mab har også blitt videreført i filmens verden. I en miniserie for TV, *[[Merlin (film)|Merlin]]* fra 1998, blir Mab, «Dronning av feene og Den gamle væremåte», portrettert av Miranda Richardson.
Tama

**Tama** (多摩川, たまがわ, *tama-gawa*) er ei stor elv i, og ved, Tokyo, Japan. Kilden til elva springer ut ved Kasadorifjellet i Enzan, Yamanashi. Derfra renner elva østover mot Tokyo hvor den springer ut i Okutamasjøen. Her skifter elva navn til Tamagawa og renner så videre ut i Tokyobukta. Elva er med på å danne grensa mellom Tokyo og Kanagawa.

## Også kalt
*Ichinose-gawa 
*Taba-gawa 
*Rokugo-gawa
Sumida

**Sumida** (墨田区 -ku) er en av Tokyos 23 bydeler. Området grenser til Adachi i nord, Arakawa i nordvest, Katsushika i øst, Edogawa i sørøst, Taito i vest, Chuo i sørvest og Koto i sør.

Sumida-ku ble opprettet den 15. mars, 1947.

## Togstasjoner
*Higashi-azuma eki 
*Higashi-mukojima eki 
*Hikifune eki 
*Honjo Azumabashi eki 
*Kanegafuchi eki 
*Kinshicho eki 
*Kikukawa eki 
*Narihira-bashi eki 
*Omurai eki 
*Oshiage eki 
*Ryogoku eki 
*Yahiro eki
## Eksterne lenker
*
Canacider

**Canacider** (Canacidae) er en liten familie av fluer som lever i tare og andre oppskylte alger på havstrender. De ligner Tethinidae, som de er nært beslektet med, men skiller seg fra disse ved å være kraftigere bygd og mer hårete. De fleste artene lever i varme klima, to arter finnes i Nord-Europa, men det er usikkert om noen av dem når så langt nord som til Norge.

## Utseende
Små til middelsstore (1,5–5&nbsp;mm) fluer, ofte dekket av lys bestøvning. De ligner på Tethinidae men er kraftigere og mer hårete. **Brystet** (thorax) har både korte hår og lange børster. **Bakkroppen** er sylindrisk.

**Hodet** har tre-fire par kraftige, utoverrettede børster ved innerkanten av hvert fasettøye. Kinnene er høye som hos Tethinidae, vanligvis med tre børster som er mye kraftigere enn den øvrige behåringen. De har vanligvis to rekker av fine børster i pannen, og et eller to par kraftige børster nær punktøynene.

**Vingene** er klare uten fargeflekker. **Beina** er slanke, tett hårete, men uten kraftige børster.

**Larvene** er pølseformede, tilspisset i begge ender. Bakenden er trukket ut til et kort ånderør. Hodeenden er moderat tilspisset. På undersiden av hvert kroppssegment er det noen tverr-rader av korte kroker som hjelper dem feste seg til underlaget.

## Levevis
De fleste artenes larver utvikler seg trolig i råtnende tang, tare og andre alger som ligger oppskyllet ved havet. Noen ganske få arter lever ved ferskvann, deres biologi er ukjent. De fleste av artene i denne familien lever i varme klima, for eksempel ved Middelhavet.

## Systematisk inndeling

* Ordenen tovinger, Diptera
** Underordenen høyerestående fluer, Cyclorrhapha
*** Gruppen Scizophora (Acalyptrata)
**** Overfamilien Carnoidea
***** Familien **canacider**, Canacidae
****** Underfamilien Nocticanacinae  – i varme klima
****** Underfamilien Canacinae
******* Slekten *[[Canace]]* Haliday, 1837
******** *[[Canace nasica]]* Haliday, 1839  – funnet nord til Storbritannia
******* Slekten *[[Xanthocanace]]* Hendel, 1914
******** *[[Xanthocanace ranula]]* (Loew, 1874)  – funnet i Storbritannia og Danmark

## Referanser




## Kilder
* Mathis, W.N. 1998. Family Canacidae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red.): *Contributions to a Manual of palaearctic Diptera.* 3: 251-257. Science Herald, Budapest.
* Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, Available online at http://www.faunaeur.org 

## Eksterne lenker
*
Fredrik Ramm

**Fredrik Ramm** (født 1892 i Oslo, død 1943) var en norsk journalist. 

Etter å ha deltatt i Amundsens nordpolekspedisjon med luftskipet «Norge» i 1926 var han nyhetsredaktør i *[[Morgenbladet]]* fra 1928. Han sto Ronald Fangen nær og deltok som ham i Oxfordbevegelsen. I 1941 ble han dømt til tukthus av tyskerne. Han ble sendt til Hamburg, hvor han ble syk, og fikk tillatelse til å reise hjem, men døde på hjemreisen.

Fredrik Ramm var gift med Ewa With (1893-1977). Sammen fikk ekteparet sønnene, journalist, Harald Ramm (1907-1997), gift med Sonja Gulbranson og overrettssakfører Louis Nicolay Ramm (1918-), gift med Helga Oppegaard 

Ramm er særlig kjent for artikkelen «En skitten strøm flyter utover landet» (*Morgenbladet*, 28. oktober 1931), som innledet en opphetet verdi- og kulturdebatt. Artikkelen var et angrep på kulturradikalismen, eksemplifisert ved fire bøker: Sigurd Hoels *[[En dag i oktober]]*, Hans Backer Fürsts *Duskregn*, Rolf Stenersens *Godnat da du* og Karo Espeseths *Sår som ennu blør*. Ramm nevner også en forestående bok av Paul Gjesdahl som en bok han mener «er hentet fra samme kloakk som de fire nevnte».

Ramm skriver blant annet 

Etter hans død ble essaysamlingen *Av kristen rot* (1945) gitt ut, og senere *Gjennom muren – tanker nedtegnet under bibellesning i fengslet* (1946). Disse bøkene representerer mye mer hva Fredrik Ramm sto for, enn det ofte siterte avsnittet fra «Skitten strøm»-artikkelen, som bærer preg av å være skrevet i affekt og indignasjon.

## Referanser
Sanddynefluer

**Sanddynefluer** (Tethinidae) er en liten familie av små fluer som er dekket av lys bestøvning, slik at fargen blir mer eller mindre sølvgrå. De fleste artene finnes på havstrender og ellers på steder med høye saltkonsentrasjoner.

## Utseende
Små, slanke fluer, kroppen dekket av lys, sølvgrå eller gulaktig bestøvning. Brystet (thorax) er matt av bestøvningen, med flere lange børster. Bakkroppen er sylindrisk, uten påfallende store ytre kjønnsorganer. 

Vingene er ensfarget blekt gulaktige eller brunaktige. Fremkanten (*costa*) er brutt på ett sted. Beina er slanke, vanligvis uten kraftige børster bortsett fra hoftene (*coxae*) og lårene (*femorae*). 

Hodet er stort med runde fasettøyne. Kinnene (området under fasettøynene) er dype, minst så brede som halvparten av fasettøyediameteren. Ved innerkanten av hvert fasettøye er det 1-4 kraftige børster. I pannen sitter tre punktøyne, med et par børster mellom. Antennene er av vanlig fluetype, tre-leddete, en fint hårete antennebørste (*arista*) sitter på det tredje leddet nær roten. Munndelene er av vanlig fluetype. Det finnes ofte en rekke kraftige børster langs underkanten av hodet, men ikke noen spesielt kraftig kinnbørste (*vibrissa*). 

**Larvene** er veldig dårlig kjent.

## Levevis
Nesten alle medlemmene i denne familien lever på havstrender eller i lignende salte miljøer, men det finnes også noen få arter som er skogsinsekter eller lever i ørkener. De voksne fluene kan finnes mange steder ved havet: på råtnende tang, i fjæra, i saltsumper, i sanddynevegetasjon og på bar sand, eller i mangrovesumper. Noen arter kan overleve i sterkt forurensede miljøer. Noen arter på den sørlige halvkule er knyttet til guano fra sjøfugler.

## Systematisk inndeling

* Ordenen tovinger, Diptera
** Underordenen høyere fluer, Cyclorrhapha
*** Gruppen Schizophora (Acalyptrata)
**** Overfamilien Carnoidea
***** Familien **sanddynefluer** (Tethinidae)
****** Underfamilien Zaleinae  – mest tropiske arter
****** Underfamilien Horaismopterinae  – mest tropiske arter
****** Underfamilien Tethininae
******* Slekten *[[Tethina]]* Haliday, 1838
******** *[[Tethina albosetulosa]]* (Strobl, 1900)  – kjent fra Danmark
******** *[[Tethina grisea]]* (Fallén, 1823)  – funnet i Norge
******** *[[Tethina illota]]* (Haliday, 1838)  – kjent fra Sverige
******** *[[Tethina strobliana]]* (Mercier, 1923)  – kjent fra Danmark
****** Underfamilien Pelomyiinae
******* Slekten *[[Pelomyia]]* Williston, 1893
******** *[[Pelomyia occidentalis]]* Williston, 1893  – i Mellom-Europa
******* Slekten *[[Pelomyiella]]* Hendel, 1934
******** *[[Pelomyiella cinerella]]* (Haliday, 1837)  – kjent fra Sverige og Finland
******** *[[Pelomyiella mallochi]]* (Sturtevant, 1923)  – kjent fra Sverige
******** *[[Pelomyiella opacula]]* (Zetterstedt, 1860)  – kjent fra Sverige

## Kilder
* Munari, L. 1998. Family Tethinidae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red.): *Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera.* 3: 243-250. Science Herald, Budapest.
* Fauna Europaea Web Service  (2004) Fauna Europaea version 1.1, Available online at http://www.faunaeur.org  

## Eksterne lenker
*
Bobby Bare

**Robert Joseph «Bobby» Bare** (født 7. april 1935 i Ironton i Ohio) er en amerikansk country-musiker.

Bare slo gjennom på begynnelsen av 1960-tallet med låter som «Shame on Me» og «Detroit City». For sistnevnte vant han Grammy for årets sang. Ut over på 60-tallet fulgte han opp suksessen med kjente slagere som «500 Miles Away From Home» og «Four Strong Winds». Hans kanskje mest kjente låt er den Grammy-nominerte «Daddy What If», som han spilte inn sammen med sin syv år gamle sønn, Bobby Bare, Jr., i 1973.

## Diskografi
Bobby Bare har gitt ut over 40 plater, og han hadde stor suksess med ei plate som han ga ut sammen med Skeeter Davis på 1960-tallet. Noen flere av hans kjente melodier er «A dear John letter» med Skeeter Davies. «Ride me down easy», «Marie Laveaux», «Tequila Sheila», «Streets of Baltimore», «Miller's Cave», «Numbers», «All American boy», «The Jogger», «The mermaid song», «The winner» og mange flere.

## Bobby Bare i Norge
Etter mer enn tjue år utenfor rampelyset, gav Bare i 2006 ut det kritikerroste albumet *The Moon Was Blue*. Samtidig la han ut på sin siste turné, der han også besøkte Norge og holdt den første countrykonserten noensinne på Den Nationale Scene i Bergen.

Første gang Bare var i Norge, var med Chet Atkins, Jim Reeves og Anita Kerr Singers i Njårdhallen i Oslo i 1964. det regnes for å være Norges første store country-konsert noensinne. Den ble også innspilt på plate i Tyskland, med det kjente tyske orkesteret Werner Mullers orkester. RCA Victor LSP-9992 STEREO. På platen spiller Bobby Bare «Detroit City», «500 miles away from home» og «Shame on me».
Hadde også konsert i Njårdhallen i 1973.

I 1985 var Bobby Bare sammen med Teddy Nelson og Sigbjørn Bernhoft Osa på Countryfestivalen i Dalen i Telemark. 

Bobby Bare hadde også en konsert i Kongeparken på Ålgård 8. juli 1986.
30. august 2009 hadde han en konsert i Sandnes kulturhus.

Bobby Bare har også besøkt countryfestivalen Norsk Countrytreff på Breim i Gloppen flere ganger. Første gang Bobby Bare deltok var i 1995, og han returnerte også i 2006 og i 2012. 

### Melodi Grand Prix 2012
I tredje delfinale i Florø 4. februar deltok Bobby Bare sammen med Petter Øien fra bandet Sie Gubba med låten «Things Change». Her fikk de flest stemmer og gikk direkte videre til finalen i Oslo Spektrum sammen med Tooji og Yaseen & Julie Maria, som ble henholdsvis nr. 2 og 3. I finalen i Oslo Spektrum var Bare og Øien blant de fire artistene som fikk flest telefonstemmer og gikk til gullfinalen, men her måtte de nøye seg med en tredjeplass. Rent bortsett fra Petter Øien hadde han også med seg på scenen:
* Olga Kivaeva – fele
* Tore Dalsaune – bass, kor
* Andreas Dahle Aagård – gitar, kor
* Dag Erik Oksvold – trommer

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Jamie Oliver (musiker)

**Jamie Oliver** (født 16. juli 1975) er DJ i Lostprophets. Han startet i bandet i 2000 etter at DJ Slepzak sluttet i bandet. Han er støttevokalisten i bandet.

I albumet *[[Liberation Transmission]]* var det ikke veldig bruk Oliver, grunnen til dette er at Liberation Transmission er mye roligere og mindre skriking så det betydde at de ikke trengte støttevokalene hans eller DJ–kunnskapene hans. Men i Lostprophets nyere album kommer de til og trenge han for hvis ryktene er riktige kommer dette albumet til og bli tyngste metall albumet de har laget.

## Eksterne lenker
*
Kjønnssymboler

**Kjønnssymboler** er grafiske piktogrammer eller symboler som brukes i forbindelse med omtale av kjønn i ulike sammenhenger. Kjønnssymboler i forskjellige andre utforminger, fra piktogrammer til bilder, brukes også for å markere toaletter til offentlig bruk.
## Mars- og Venus-symboler

For hankjønn bruker man ofte ♂, det vil si en ring eller sirkel med en pil på. Pilen peker normalt oppover mot høyre. Denne grafiske figuren er et gammelt alkymistisk og astrologisk symbol for den røde planeten Mars, grunnstoffet jern og jernverk. Den finnes blant annet i både våpenskjold og bumerker fra Norge og andre land, for eksempel som «järnmärke» i skjoldet til Avesta kommune i Sverige, sammen med symbolet for hunkjønn («kopparmärke»).

For hunkjønn bruker man vanligvis ♀, det vil si  en ring med et kors som helst skal peke nedover. Symbolet har i alkymi og astrologi lenge vært brukt som tegn for kobber, planeten Venus og brukes i våpenskjold og bumerker, blant annet i kommunevåpnene til norske Røros og svenske Falun.

Figurene kan opprinnelig bare ha vært motsatte piler, det vil si en som peker opp og en som peker ned. Symbolene ble tidlig brukt i forbindelse med de romerske gudene Mars (for hankjønn) og Venus (for hunkjønn). Figurene kan da forstås som forenklede tegninger av krigsgudens skjold og spyd av jern og gudinnens runde håndspeil av blankpusset kobber.

I moderne tid skal symbolene ha fått utbredelse som kjønnsymboler etter at Carl von Linné brukte dem i sin biologiske forskning og systematikk.

## Andre kjønnsymboler
Andre kjønnsymboler er for eksempel fargene rosa for jenter og blått for gutter.

## Litteratur
* Digital bokkopi av Hans Biedermanns ''Symbolleksikon'' (Cappelen, 1992)
* Digital bokkopi av David Fontanas ''Symbolenes språk'' (Gyldendal, 1996)
* Digital bokkopi av Miranda Bruce-Mitfords ''Tegn & symboler fra hele verden'' (Gyldendal, 1997)

## Eksterne lenker
*