Ovnparula

**Ovnparula** (*Seiurus aurocapilla*) er enest art i den monotypiske slekten ***Seiurus***, som er basal i parulafamilien (Parulidae). Den består som tre taxa og er endemisk for den nye verden.

## Etymologi

Det vitenskapelige navnet på denne arten, *Seiurus aurocapilla*, er sammensatt av slektsnavnet (*Seiurus*) og artsnavnet (*aurocapilla*). Slektsnavnet følger av de greske uttrykkene *seiouros* (σειουρος), et annet ord for *seisoura* (σεισουρα) eller *vippestjert*, og er satt sammen av de to uttrykkene *seiō* (σειω), som betyr å *riste*, og *oura* (ουρα), som betyr *stjert*.  Artsnavnet følger av de to latinske uttrykkene *aurum*, som betyr *gull* eller *gyllen*, og *capillus*, som betyr *krone*, og refererer til den karakteristiske brede oransje stripen denne arten har i krona.

Det engelske navnet på denne arten er *ovenbird* og refererer til det svært så karakteristiske redet disse fuglene bygger. Om dette også danner grunnlag for det norske navnet er uklart, men redet ligner ei såkalt «hollandsk gryte» (av eng. *dutch oven*), som altså er ei gammel støpejernsgryte. Satt sammen med det engelske uttrykket for fugl, *bird*, har det blitt til *ovenbird* (bokstavelig altså *grytefugl*).

## Biologi
Arten blir omkring 15 cm lang og veier rundt , avhengig av kjønn og underart. Fjærdrakten gir arten god kamuflasje i sitt naturlige habitat, med skog og underskog. Brystet er hvitt med et svart stripelignende flekkmønster. Oversiden er olivengrønn, men et svakt innslag av oransje på vingene og ei bred oransje stripe over krona kantet av ei tynn sort stripe på hver side. Rundt øyene har de hvite ringer. Nebbet er rett og moderat langt, og fra mørkere grått på overnebbet til mer beinfarget på undernebbet. De undere ekstremitetene har rosa hud og er relativt lange, og gripefoten har fire lange tær, hvorav tre som vender framover, og er ypperlig egnet til å vagle på greiner og lignende med. Kjønnene er like, men ungfuglene har typisk blekere og mindre distinkte farger.

Ssp. *cinereus* er litt blekere og gråere på oversiden enn nominatformen (beskrevet over), mens ssp. *furvior* er noe mørkere og mindre olivengrønn på oversiden og et noe kraftigere stripemønster og ei blekere oransje kronestripe med noe bredere kantstriper. Det er også beskrevet en underart fra Georgia i USA, ssp. *canivirens*, men den skiller seg ikke fra nominatformen og blir synonymisert med denne. 

Ovnparula er en trekkfugl som hekker i Nord-Amerika og overvintrer i Florida, det aller sørligste Texas, Mexico og Mellom-Amerika, av og til også så langt sør som til det nordlige Colombia og Venezuela i Sør-Amerika.

Arten eter mest insekter og leddyr, men også noe frø og bær i vintersesongen. Hekketiden er som regel i perioden mai–juli. Det er registeret at polyandri (flermanneri) forekommer om hunnene blir for fåtallige. Redet er ganske komplekst og er formet som ei gammel hollandsk støpejernsgryte (se etymologi over). Hunnen legger normalt  (typisk ). Inkubasjonstiden tar normalt  dager og ungene blir typisk i redet i  dager selv om noen kan forlate det er kun sju dager om de blir forstyrret.

## Inndeling
Inndelingen følger *[[HBW Alive]]* og er i henhold til Curson & Bonan (2018). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017). Alle navn og beskrivelser i parentes er uoffisielle og midlertidige, i påvente av offisielle norske navn på arter eller grupper.

* Passeriformes, spurvefugler
** Passeri, sangfugler
*** Passerida
**** Passeroidea
***** Parulidae, parulafamilien (18 slekter, 122 arter)
****** *[[ovnparula|Seiurus]]* (monotypisk)
******* *[[ovnparula|S. aurocapilla]]*, ovnparula
******** *S. a. aurocapilla* (nominatformen), hekker i Sør-Canada, fra de sørlige Nordvestterritoriene og det nordøstre Britisk Columbia østover til det sørlige Québec og Nova Scotia, og sørover i det østre USA til det nordvestre Arkansas og det nordlige Georgia; migrerer til det aller sørligste Texas og Florida og sørover gjennom Mellom-Amerika til Panama og Karibia (av og til også til det nordlige Colombia og Venezuela i Sør-Amerika).
******** *S. a. cinereus*, hekker i de nedre delene i de østlige skråningene på Rocky Mountains og langs kanten av de store slettene, fra det sørlige Alberta og Montana sørover til Colorado; migrerer til områder i det vestre Mellom-Amerika.
******** *S. a. furvior*, hekker på Newfoundland i Canada og migrerer hovedsakelig til Cuba, Bahamas og områder i det østre Mellom-Amerika.

## Referanser




## Eksterne lenker
*