open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Knut Lanseng

**Knut Erik Øye Lanseng** (født 3. april 1948 i Oslo) er en norsk musiker og trommeslager.

Lanseng begynte sin musikalske karriere i bandet Bogeys fra Høybråten i 1963. Bandet skiftet navn til Almigthies i 1966. Han har vært spilt i Whimsical Spesians, Promenaden, Kinda fra Oslo, The Firebeats & Ingjerd Helen fra 1974 til 1980. Ottar Big Hand Johansen fra 1980, hvor det utviklet seg til Claudia Big Hand & Casino fra 1983 hvor han var med til 1986, Senere Claudia Schot & The scauts. Bjølsen Valsemølle, Trond Grandlund fra 1986 til 1990. Bill Booth Band fra 1983 til 1990. Texas Twisters fra 1990 til 2010. Colin John band fra 1997 til 2005. Spiller i dag i Bankers fra Sigdal sammen med Erik Gabrielsen og Rune Rømo, Firebeats og Texas Twisters. Han har spilt på en mengde plater i sin karriere.

## Diskografi
### The Firebeats
* *[[Taste of Hits]]* (1975)
* *[[Firebeats & Ingjerd Helén]]* (1976)
* *[[Firebeats Again]]* (1978)
* *[[Firebeats Inc 2]]* (2013)
### [[Claudia Scott|Claudia]]/[[Ottar Johansen|Big Hand]]/[[Casino Steel|Casino]]
* *[[Will the Circle Be Unbroken]]* (1983)
* *[[Fools Never Learn]]* (1984)
* *[[Oh Yeah! (album)|Oh Yeah!]]* (1985)
* *[[Honky Tonk Night &ndash; The Best of Claudia/Big Hand/Casino]]* (2010)
Black Dogs 1988

### [[Texas Twisters]]
* *[[Loud'n Proud]]* (1994)
* *I Hear You Knocking* (1996, single)
* *[[Lonesome Blues]]* (2000)
* *[[Where Eagles Fly]]* (2011)

### Andre deltagelser
* Ottar Johansen: *[[Good Ol’ Boys]]* (1981)
* Lillian Askeland og Ottar Johansen: *[[Rett fra hjertet (album)|Rett fra hjertet]]* (1982)
* Big Hand Records: *[[Country Saloon]]* (1983)
* Lillian Askeland: *[[Lillian Askeland (album)|Lillian Askeland]]* (1983)
* Vidar Lønn Arnesen: *[[Countryfest i kveld]]* (1984)
* Gone at Last: *[[Gone at Last (album)|Gone at Last]]* (1985)
* Bjølsen Valsemølle: *[[På ørnevinger]]* (1986)
* Trond Granlund: *[[The Ride]]* (1986)
* Slagerfabrikken: *[[Opphøgde potteter (VAZ 005)|Opphøgde potteter]]* (1986)
* That's Entertainment: *[[Rock'n'Roll Stowaways]]* (1988)
* Trond Granlund: *[[Pleasure and Tears]]* (1992)
* Ottar «Big Hand» Johansen: *[[30 Years On the Road]]* (1995)
* Bjølsen Valsemølle: *[[Soria Moria (album)|Soria Moria]]* (1996)
* J.T. Lauritsen & The Buckshot Hunters: *[[My Kind of Blues]]* (1999)
* Ottar «Big Hand» Johansen: *[[Mitt liv er Country Music]]* (2001)
* Trond Granlund: *[[På vei til rock'n'roll]]* (2001)
* Ottar «Big Hand» Johansen: *[[Topp 20 (Ottar «Big Hand» Johansen-album)|Topp 20]]* (2015)
* Trond Granlund: *[[50 år på veien Vol. 2]]* (2016)
Reidar Berglie

**Reidar Berglie** (født 27. august 1951, død 18. september 2014 i Oslo) var en norsk musiker og saksofonist. Han var saksofonist i det norske rockebandet *[[Bjølsen Valsemølle (musikkgruppe)|Bjølsen Valsemølle]]* fra 1979 til 1983 og igjen fra 1996 til 1999. Han deltok også på plata *[[Over elva]]* som ble innspilt og utgitt i 2007. Han spilte også i en periode saksofon og fløyte i rockebandet Salt & Pepper Band.

## Diskografi
* Bjølsen Valsemølle: *[[Fem på midnatt]]* (1982)
* Sequence: *Russisk disko* (1982, single)
* Bjølsen Valsemølle: *[[Soria Moria (album)|Soria Moria]]* (1996)
* Bjølsen Valsemølle: *[[Danse på snø]]* (1999)
* Bjølsen Valsemølle: *[[Over elva]]* (2007)
Geir Stordal

**Geir Stordal** (født 2. juni 1954 i Bergen) er en norsk musiker og bassist. Han er best kjent som tidligere bassist i rockebandet Bjølsen Valsemølle på 1990-tallet. Han overtok bassen etter at Rune Haukum slutta etter comebackturneen i 1996. I 1999 deltok han på albumet *[[Danse på snø]]* som ble utgitt samme år. Han medvirker i showgruppen Leifene.

## Diskografi
* Ragnar Hovland & Atle Hansen: *[[Trøysteslaus Hotell]]* (1986)
* Cato Sanden: *[[Living Today]]* (1986)
* Cato Sanden: *[[Best of Cato Sanden]]* (1992)
* Trond Granlund: *[[Trond Granlund's Hillbilly Cats &ndash; 20th Years Anniversary Live Smuget '92]]* (1993)
* Roger Midtsian: *[[Tonight (Roger Midtsian-album)|Tonight]]* (1994)
* Trond Granlund: *[[Tida er'e ingen som kan snu]]* (1995)
* Trond Granlund & Bjelleklang: *Himmelvogna/Og sola går ned* (1997)
* Trond Granlund: *[[Bilder inni hue]]* (1997)
* Bjølsen Valsemølle: *[[Danse på snø]]* (1999)
* Bergen Records: *[[Bergen Roots History]]* (1999)
* Universal Music: *[[Oslo &ndash; Oslo!!! 19 kjære Oslo-sanger]]* (2000)
* Trond Granlund: *[[Østkantfolk (album)|Østkantfolk]]* (2000)
* Trond Granlund: *[[Høyt, lavt og langt]]* (2003)
* Trond Granlund: *[[En litt forvirra fyr]]* (2005)
* Trond Granlund: *[[50 år på veien (Trond Granlund-album)|50 år på veien]]* (2014)
* Budd & The Kid Skaters: *Skateboard* (2015)
* Trond Granlund: *[[50 år på veien Vol. 2]]* (2016)
Den frie republikken Schwarzenberg

**Den frie republikken Schwarzenberg** (tysk: *Freie Republik Schwarzenberg*) er et navn som brukes om et uokkupert område i det vestlige Sachsen som eksisterte i flere uker etter den tyske kapitulasjonen den 8. mai 1945.

Navnet ble egentlig første gang brukt av Stefan Heym i novellen *Schwarzenberg* fra 1984. Novellen bygger på historiske hendelser, og navnet er derfor tatt i bruk som en informativ benevnelse.

Etter Tysklands overgivelse ble Schwarzenberg, Landkreis Stollberg og Aue i Erzgebirge likevel ikke okkuperte, av ukjente grunner. Anti-fascistiske grupperinger dannet en lokal regjering i 21 byer og landsbyer, som eksisterte i 42 dager inntil Den røde armé okkuperte området den 24. juni 1945.

Det har vært spekulert i hvorfor både sovjetiske og amerikanske styrker i utgangspunktet valgte å ikke okkupere området. En forklaring kan være at disse to supermaktene hadde blitt enige om å stanse ved bankene til elven Mulde. Flere elver har dette navnet, og fordi Schwarzenberg ligger mellom dem, kan en misforståelse være hovedårsaken.

## Litteratur
* Volker Braun: *Das unbesetzte Gebiet.* (Erzählung) Suhrkamp, Frankfurt a. M. 2004. ISBN 3-518-41634-0.
* Jochen Czerny (Hrsg.): *Republik im Niemandsland. Ein Schwarzenberg-Lesebuch*, Rosa-Luxemburg-Stiftung Sachsen, Schkeuditz, 1997, ISBN 978-3-929994-94-0
* Werner Groß: *Die ersten Schritte. Der Kampf der Antifaschisten in Schwarzenberg während der unbesetzten Zeit Mai/Juni 1945*. Schriftenreihe des Deutschen Instituts für Zeitgeschichte Berlin: Studien zur Zeitgeschichte, Band 1, Rütten & Loening, Berlin 1961.
* Stefan Heym: *[[Schwarzenberg (Roman)|Schwarzenberg]]* (Roman). Bertelsmann, München 1984. ISBN 3-570-00140-7.
* Johannes Arnold: *Aufstand der Totgesagten*  (Historischer Roman). Mitteldeutscher Verlag Halle (Saale) 1969. ISBN 3-354-00279-4.
* Lenore Lobeck: *Die Schwarzenberg-Utopie: Geschichte und Legende im „Niemandsland“*. Evangelische Verlagsanstalt, Leipzig 2004. ISBN 3-374-02231-6.
* Lenore Lobeck: *Schwarzenberg*, in: Matthias Donath und André Thieme: *Sächsische Mythen. Menschen – Orte – Ereignisse.* Edition Leipzig, Leipzig 2011 (Sonderausgabe der Sächsischen Landeszentrale für politische Bildung 2011), S. 301–310.
* Lenore Lobeck: *Die Schwarzenberg-Legende: Geschichte und Mythos im „Niemandsland“*. Evangelische Verlagsanstalt, Leipzig 2018. ISBN 978-3-374-05494-7.
* Gareth Pritchard: *Niemandsland: A History of Unoccupied Germany, 1944–1945.* Cambridge University Press, Cambridge 2012. ISBN 978-1-107-01350-6.
* Justus H. Ulbricht: *Vom „Niemandsland“ zur „Freien Republik Schwarzenberg“*,. in: Sächsische Heimatblätter 59 (2013), Heft 3, S. 182–187.
Vår Kirke

***Vår Kirke*** var en ukeavis utgitt av Foreningen for indre Mission i Christiania (den senere Kirkens Bymisjon). Den første utgaven kom i 1887, da under navnet *Bymissionæren – ukentlig organ for Kristiania Indremission* (fra 1929: *Bymisjonæren*). Dette var et oppbyggelsesmagasin med et blikk ut over Norges grenser. Eksempelvis ble det skrevet mye om Fridtjof Nansens humanitære arbeid for å hjelpe Russland under hungersnøden i 1921–1922.

I 1951 endret ukeavisen navn til *Vår Kirke*. Fremdeles var avisen eiet og drevet av Oslo Indremisjon, men innholdsmessig fokuserte man i enda større grad på internasjonalt engasjement, kultur, politikk og økumenikk. Ukeavisen ble en sentral aktør og arena for en kirkelig fundert samfunnsdebatt – frem til nedleggelsen i 1982.

## Eksterne lenker
* Arkivverket (Statsarkivet)
* Treff på «Vår Kirke» i BIBSYS
Kjetil Andreassen

**Kjetil Andreassen** (født 1974) er en norsk musiker, arrangør, komponist og gitarist. 

Han er utdannet ved Musicians Institute CA (USA) og ved Musikkonservatoriet i Tromsø. 

Han har arbeidet som musikklærer i grunnskolen, på videregående og i kulturskolen. Som frilansmusiker har Kjetil Andreassen jobbet innen flere musikalske sjangere med Tromsø Storband, Rikskonsertene, Forsvarets Musikkorps Nord-Norge, Neograss, Lisa Stokke, Finnero, Jardar Johansen, KM Myrland, Funkyshit (USA), Heidi Solheim og Anne Nymo Trulsen. 

Han er gitarist i det norske rockebandet Blått & Rått. Han overtok gitaren da Steinar Steffensen i desember 2007 forlot bandet etter å ha vært i bandet i ca. 16 år. I 2015 tok han over gitaren i Banana Airlines da Roy Stenersen døde.

## Diskografi

### Blått & Rått

* *[[Kjøter (album)|Kjøter]]* (Tylden & Co, 2009)
* *[[Så lenge det er live]]* (egenutgitt, 2011)
* *[[Stifinner (album)|Stifinner]]* (egenutgitt, 2013)
* *Peace, Love & kråkegull* (egenutgitt, 2018)
;Singler
* «Samme sang» (2009)
* «Fredløs» (2012)
* «Mona» (2013)
* «Herrens hus» (2017)
* «Barbeint» (2018)

### Neograss
* *[[Overtru fra Yttersia]]* (2012)
* *[[Live in Tromsø 2012]]* (2012)
### Deltar på
* KM Myrland: *[[Nattmårra]]* (2007)
* Tromsø Big Band: *[[In Traffic]]* (2011)
* Lena Jinnegren & Henrik Sandnes: *Jula kommer* (2014)
* Kenneth Henriksen ft. FK Senja a-lag: *Æventyrgutan* (2015)
* Outlasted: *[[Into the Night (Outlasted-album)|Into the Night]]* (2016)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lars Barmen

**Lars Barmen** (født 3. februar 1963) er en norsk kokk fra øya Barmen i Selje kommune.

Han lærte kokkefaget i Åndalsnes, var lærling ved Hotell Alexandra i Molde, før han startet ved Bagatelle i 1984. Etter debut på Norges kokkelandslag i 1988 og forfremmelse til soussjef, meldte han i 1989 overgang til Ole Peter Rostads gjenåpnede Restaurant Kastanjen og var 1991-92 ved Gastronomisk Institutt i Stavanger. Deretter tilbrakte Barmen sesongene 1992-94 i Østen som frilans, vesentlig i Singapore og i samarbeid med Frank Næsheims Snorre Food.

Tilbake i Oslo var han kaptein for Restaurant Lipp på Hotel Continental, en innsats han i 1997 ble kåret til Årets kjøkkensjef for. Samme året han tok over som TV-kokk i NRK med eget program, *[[Barmeny]]*, som varte i fire år, og ekspert i *[[Kokkekamp]]* fra 1998 til 2003. Deretter har han arbeidet mest som frilanser med opptredener og kurs.

Han gav navn til to viner for Arcus i 2008; en hvit Pinot Grigio fra Lombardia og en rød Sangiovese fra Toscana.

I 2010 var han en av ti kjendiser som deltok i den første kjendisutgaven av *[[71° nord – Norges tøffeste kjendis|71° nord]]*.

## Premier
* Årets kulinariske fiskeekspert 1987 ga 25&nbsp;000 kroner for *Dampet laks og pastaposer i karribuljong* som han TV-debuterte i Fjernsynskjøkkenet med 24. mars 1987 
* Norges kokkelandslag 1988-2000.  Flere medaljer i Kokke-OL.
* Bocuse d'Or: Finalist i Norge 1991 og 1998
* Årets kjøkkensjef 1997 ga 20&nbsp;000 kroner og pokal
* Nr. 5 i 71° nord på TV 2

## Bibliografi
* *The best of Norwegian seafood* (2001) ISBN 9788248901969
* *Koke ute, fire årstider i verdens største kjøkken* (2004) ISBN 9788248903352
* *Barmens grill* (2004) ISBN 9788248903833
* *Barmens kjøkkenskole* (Kagge Forlag, 2005) ISBN 9788248905271
* *Norsk mat* (2005) ISBN 9788248905578
* *Norsk mat med ny vri* (2009) ISBN 9788248908661

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Aulus Avillius Flaccus

**Aulus Avilius Flaccus** (død 39 e.Kr.) var en romersk prefekt i Egypt som ble utpekt av keiser Tiberius i år 32 e.Kr.

Flaccus’ styre endte med en massakre av jøder i Alexandria i 38. I henhold til en del redegjørelse kan han faktisk ha oppmuntret til opptøyene som førte til utbruddet av vold og drap på de jødiske innbyggerne. I henhold til den jødiske filosofen Filon, som selv deltok i en diplomatisk reise til Roma i år 40 for å klage på behandlingen av jødene, ble Flaccus senere arrestert og til sist henrettet for sin andel i denne hendelsen.

Flaccus var født i Roma og var en *[[Ridder (romersk)|equites]]*, ridder – en rang under senator, og fra 32 til 38 e.Kr. var han prefekt i Egypt. Han var barndomsvenn med de to sønnene til Marcus Vipsanius Agrippa: Gaius og Lucius Cæsar, og i tillegg en venn av den romerske keiseren Tiberius. Flaccus var anklageren av Agrippina den eldre, mor til den senere keiser Caligula, på grunn av sitt problematisk forhold til Tiberius. Flaccus sto på Tiberius Gemellus’ side (sønnesønn av Tiberius) og derfor imot Caligula.

Fra 32 til 38 var Flaccus prefekt i Egypt, utnevnt av Tiberius. Han bodde i Alexandria som hadde en stor andel av jøder og grekere. Han autoriserte reisningen av keiserstatuer i synagogene under påbudet at keiseren skulle æres som en gud, og da jødene protesterte mot denne uhørte krenkelsen av deres gudshus sendte Flaccus ut et edikt som slo fast at jødene var fremmede og utlendinger i byen. Det førte til at det var en nærmest offisiell tillatelse til å gjøre som man ville med den jødiske befolkningen. Grekerne stormet da jødiske hjem og jagde jødiske familier, mishandlet disse og drepte mange på bestialsk vis. I løpet av disse massakrene fratok Flaccus jødenes romerske statsborgerskap og fikk 38 medlemmer av deres eldre ledere offentlig pisket. Opptøyene mot jødene utviklet seg til den største pogrom, jødeforfølgelse, som er kjent fra antikken.

En måned etter opptøyene ble Flaccus avsatt av Caligula, ikke for hans overtredelser mot jødene i Alexandria, men snarere for at han var hatet som en venn av Tiberius. Han ble anklaget for forræderi mot Romerriket, sendt i eksil til Andros i Hellas, og henrettet der i år 39.

Den viktigste kilden til Flaccius’ liv er den jødiske filosofen Filon av Alexandria i hans verk *In Flaccum*.

## Referanser


## Litteratur
* *[[Pauly-Wissowa|Der Neue Pauly]]*. Bd. 2, Sp. 371.
* Bringmann, Klaus: *Geschichte der Juden im Altertum. Vom babylonischen Exil bis zur arabischen Eroberung*. Klett-Cotta, Stuttgart 2005, ISBN 3-608-94138-X, ss. 218 ff., 241–245.
* Rutledge, Steven H.: *Imperial inquisitions. Prosecutors and informants from Tiberius to Domitian*. Routledge, London 2001, ISBN 0-415-23700-9, s. 201–202.
* Ute Schall: *Die Juden im Römischen Reich*. Pustet, Regensburg 2002, ISBN 3-7917-1786-3, S. 179, S. 198 f., s. 355.
* Smallwood, E. Mary: *The Jews under Roman rule. From Pompey to Diocletian*. Brill, Leiden 1976, ss. 236 ff.
* Yavetz, Zvi: *Judenfeindschaft in der Antike*. C. H. Beck, München 1997, ss. 104 ff.
Gimse ungdomsskole

**Gimse ungdomsskole** er en ungdomsskole i Melhus kommune i Trøndelag. Skolen har 375 elever og 45 ansatte (2017). Skolen ligger i samme område som Gimse skole og Melhus videregående skole. Rektor ved Gimse ungdomsskole er Ola Indergård (2017).

## Klasser
Ungdomsskolen har det «normale» klassesystemet som andre skoler; elevene er fordelt på to «15-grupper» som i de fleste timene har undervisning sammen i «30-grupper», men i noen timer hver for seg.

## Eksterne lenker
* Skolens hjemmeside
Lil Wayne

**Dwayne Michael Carter jr.** (født 1982), kjent under artistnavnet **Lil Wayne**, og i 1990-årene under navnet **Baby D**, er en amerikansk rapper.

Musikerkarrieren hans begynte i 1995, da han skrev kontrakt med rapperen Birdman som drev plateselskapet Cash Money Records; Lil Wayne var da tretten år gammel og ble dermed den yngste som hadde platekontrakt med Cash Money Records. Han var plateselskapets fremste artist frem til han avsluttet samarbeidet med dem i juni 2018.

I 1997 etablerte Cash Money Records en duo bestående av Wayne – som da gikk under kunstnernavnet Baby D – og rapperen B.G., som også var i plateselskapets stall fra før. Duoen spilte inn albumet *True Story*, som ble utgitt i 1997 – Wayne (da kjent som Baby D) medvirket riktignok kun på tre av sporene på albumet. Like etter ble Wayne og B.G. med i hip hop-gruppen Hot Boys; de andre to medlemmene var rapperne Juvenile og Turk – også disse to hadde kontrakt med Cash Money Records fra tidligere. I oktober 1997 ga Hot Boys ut sitt første album, med tittelen *Get It How U Live!*. I 1999 ga Hot Boys ut albumet *Guerrilla Warfare*, og fikk en hit med sporet «Bling Bling».

Selv om hans to neste album, *Lights Out* (2000) og *500 Degreez* (2002), ikke oppnådde tilsvarende salg, økte populariteten til Lil Wayne i 2004 med albumet *[[Tha Carter]]* som hadde singelen «Go D.J.» Han var og med på gruppa Destiny's Childs singel «Soldier» samme år. I 2005 gav han ut han oppfølgeren til *Tha Carter* som ganske enkelt het *Tha Carter II*.

*[[I Am Not a Human Being]]* er Lil Waynes niende album og ble utgitt 27. september 2010. Innspillingen var tidlig i 2010, før Lil Waynes fengselsstraff. Albumet debuterte som nummer 2 på Billboard 200 med 110&nbsp;000 solgte eksemplarer i sin første uke, bare basert på digitale salg. *I Am Not a Human Being* inneholder ti sanger, blant annet «Right Above It» med Drake, «I Am Not a Human Being» og «I'm Single».

I desember 2020 ble Lil Wayne arrestert for ulovlig våpenbesittelse, og risikerte ti års fengsel. Rettssaken var berammet til 28. januar 2021, men 19. januar han ble benådet av president Donald Trump på Trumps siste hele dag som president. Lil Wayne hadde støttet Trump foran presidentvalget i 2020.

I februar 2023 ble Lil Wayne tildelt Global Impact Award under Grammy-prisutdelingen. Rapperne Missy Elliott og Dr. Dre mottok også en Global Impact Award ved samme anledning.

## Album

* 1999: *Tha Block Is Hot*
* 2000: *Lights Out*
* 2002: *500 Degreez*
* 2004: *Tha Carter*
* 2005: *Tha Carter II*
* 2008: *[[Tha Carter III]]*
* 2009: *No Ceilings*
* 2010: *Rebirth*
* 2010: *I Am Not A Human Being*
* 2011: *Sorry 4 The Wait*
* 2011: *[[Tha Carter IV]]*
* 2012: *I Am Not A Human Being 2*
* 2018: *Tha Carter V*
* 2020: *Funeral*
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Maria Haraldsdatter

:*For Harald Gilles datter med samme navn, se [[Maria Haraldsdatter (Gille)]]*
**Maria Haraldsdatter** (født ca. 1046, død 25. september 1066) var datter av Harald Hardråde og Ellisiv av Kyiv.

Da kong Harald seilte på hærtokt mot England i 1066, etterlot han sin nye kone Tora Torbergsdatter og døtrene Maria og Ingegerd på Orknøyene. Kong Harald skal ha lovet Maria bort til høvdingen Øystein Orre, som var med ham på hærtoktet, der begge mennene falt. Ifølge *[[Heimskringla]]* døde hun på Orknøyene samme dag og stund som hennes far ble drept i slaget ved Stamford Bridge.

Maria Haraldsdatter er den første kjente norske kvinnen med navnet *[[Maria]]*.

## Referanser
Menn, menn, menn

***Menn, menn, menn*** er et musikkalbum utgitt av Bjelleklang i 2009. Dette er det siste albumet med Finn Evensen i bandet.

## Sporliste
# «Få'jæ lov» («Do You Wanna Dance?» – av Bobby Freeman) 2:54
# «Nå har'u fått meg» («You Really Got Me» med The Kinks – av Ray Davies; norsk tekst: Øystein Sunde) 2:47
# «Menn, menn, menn» («Girls, Girls, Girls» med Sailor – av Georg Kajanus) 3:08
# «Mer enn ord» («More Than Words» med Extreme – av Nuno Bettencourt, Gary Cherone) 4:47
# «Sala Palmer» (av Jahn Teigen, Herodes Falsk) 2:52
# «Visperudkrysset» (Trad.) 2:35
# «Hekta på healing» («Hooked on a Feeling» – av Mark James) 3:20
# «En kugutt ifra Strømmen» (av Georg Keller, Trond-Viggo Torgersen) 3:06
# «Hubba Hubba Zoot-Zoot» (med Caramba – av Michael B. Tretow, Ted Gärdestad) 3:33
# «Koteletter» (med Jokke & Valentinerne – av Joachim Nielsen) 3:20

## Medvirkende
### Bjelleklang
* Frank Øren - vokal, skjeer, sakser, kazoo, perkusjon
* Robert Skrolsvik - vokal, gitar, obo, mandolin, sakser, plystring, perkusjon
* Finn Evensen - vokal, fløyte, gitar, trekkspill, kazoo, perkusjon
* Carl Einar Traaen - vokal, gitar, piano, seljefløyte, kazoo, perkusjon
* Per Henrik Gusrud - vokal, orgel, munnharpe, kazoo, perkusjon

### Øvrige
* Håkon Iversen - programmering, vokal, perkusjon, produsent, miksing
* Dag Thorenfeldt - fotograf 

## Eksterne lenker
*
Damsgårdstunnelen

**Damsgårdstunnelen**  er en veitunnel i Bergen, Hordaland. Den består av to løp på hhv. 2360 og 2342 meter. Tunnelen går gjennom Damsgårdsfjellet fra Lyngbø til Gyldenpris i sentrum og videre ut på Puddefjordsbroen. Løpet som fører den østgående trafikken ble åpnet i 1992, mens det andre løpet åpnet 30. april 1993.

Damsgårdstunnelen er en del av riksvei 555 fra Hjellestad i Bergen, via Sund til Bergen sentrum. Den gjennomsnittlige daglige trafikken gjennom tunnelen var 36&nbsp;555 biler i 2009, som er en oppgang fra 29&nbsp;336 i 2000.

Det er planlagt en omfattende oppgradering av Damsgårdstunnelen for å tilfredsstille moderne sikkerhetskrav. Arbeidet er planlagt å pågå i perioden høsten 2023–høsten 2025.

## Trafikkutvikling
Årsdøgntrafikken i tunnelen siden 2010.

## Galleri

## Se også
*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets [vegkart](https://www.vegvesen.no/vegkart/vegkart/#kartlag:geodata/hva:(~(id:67,filter:(~),farge:'1_1))/@-32730,6733206,12/vegobjekt:82281828:008ec2:67)
Stondalstunnelen

**Stondalstunnelen** er en veitunnel på fylkesvei 50 i Aurland kommune i Vestland. Tunnelen går gjennom Grindsfjellet mellom Låvisdalen og Stondalen. Den er  meter lang. Tunnelen ble tatt i bruk for allmenn trafikk i juli 1974, men var ferdigsprengt flere år tidligere i forbindelse med kraftutbygging av Aurlandsvassdraget.

## Se også
*Berdalstunnelen
*Veitunneler i Norge
Bergen Pipeband

**Bergen Pipeband** ble stiftet i  2005 av den britiske sekkepipespilleren Chris Jones og den danske sekkepipespilleren Kirstine Folmann. Bandet ble etterhvert assosiert med Bergen Scottish Society. Bandet ble oppløst som Bergen Pipeband i september 2009, og delt i to forskjellige band:

* The Bergen Pipe Band
* Bergen Pipes & Drums

## Aktiviteter
Bergen Pipeband opptrådte både på riksdekkende-tv, lokal-tv og radio, og ble skrevet om i diverse aviser. Bandet spilte til flere høyprofilerte arrangementer, blant annet The Tall Ships' Races 2008, Herremiddagen, Remembrance Day-markeringen, årlig deltagelse i Pillargurifestivalen i Otta, og årlig prosesjon på 17. mai i Bergen mellom 2005 og 2009.

## Eksterne lenker
* www.bergen-pipeband.com
* www.bergenpipesanddrums.com
David Vogt (byfogd)

**David Vogt** (1793–1861) var en norsk politiker og byfogd i Moss fra 1831 til 1861.

## Familie
David Vogt ble født 2. mai 1793 i Drammen. Foreldrene var Abigael Monrad og Nils Vogt, kjøpmann, bror til presten Nils Nilsen Vogt d.e. og politikeren Jørgen Herman Vogt. Hans yngre bror var Nils Nilsen Vogt d.y., senere prest og politiker.

I 1819 giftet David Vogt seg med Maria Magdalena Juul, datter av sogneprest Lorentz Juul. Med henne fikk han sønnene Lorenz Juhl Vogt og oberst Carl Jacob Vogt, og ble senere bestefar til Jørgen Herman Vogt og Ragnar Vogt, som begge ble professor i medisin, og til Johan Herman Lie Vogt, som ble metallurg.

## Utdanning og yrkesliv
David Vogt ble ansatt som «copiist» (sekretær) i 1813, og tok juridisk eksamen i 1815 med gode karakterer. Han gikk inn i statsforvaltningen og ble senere byråsjef, og ble i 1818 procurator ved alle rettsinstanser i riket med unntak av Høyesterett.

I 1831 ble han utnevnt til byfogd i Moss, en stilling han besatt i resten av sitt yrkesaktive liv.

## Politiske verv
I 1844 ble han medlem av den «Kongelige Commisjon til at udarbeide Lovforslag andgaaende Brændeviinsbrænden» og satt som 1. stortingsrepresentant for Moss i periodene 1836-38, 1839–1841 og 1842–1844. I periodene 1845–1847 og 1848–1850 satt han som 1. representant for Moss og Drøbak valgkrets.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ancistropsyllidae

* *[[Ancistropsylla]]*

**Ancistropsyllidae** er en gruppe (familie) som hører til ordenen lopper (Siphonaptera). Som andre lopper er de parasitter som lever i bolene eller reirene til varmblodige dyr. Lopper regnes til de vingede insektene til tross for at alle artene er helt vingeløse.

## Utseende
## Liv og utvikling
I alle fall én av artene er beskrevet fra hjorter (axishjort og muntjak). Det ble funnet tallrike eksemplarer så det er ikke trolig at det dreier seg om tilfeldige eksemplarer som har forvillet seg over fra andre verter. Om dette er korrekt, er det et meget uvanlig tilfelle av lopper som lever på en vertsart som ikke har permanente bosteder (reir eller bol). Normalt er loppene helt avhengige av slike for at larvene, som ikke er parasitter, men lever av hudrester og de voksne loppenes avføring, skal kunne utvikle seg.

## Utbredelse
Familien er utbredt i Sørøst-Asia, der de er kjent fra Nepal og Thailand.

## Systematisk inndeling
Klassifikasjonen følger http://www.zin.ru/Animalia/Siphonaptera/fleasfam.asp?tHIERC=11111511&tName=Ancistropsyllidae.

* Ekte insekter (Ectognatha)  
** Vingede insekter 
*** Holometabole insekter 
**** Mecopteriformia
***** Antliophora
****** Ordenen lopper, Siphonaptera
******* Underordenen Pulicomorpha
******** Overfamilien Ancistropsylloidea
********* Familien Ancistropsyllidae Toumanoff & Fuller, 1947
********** Slekten *[[Ancistropsylla]]* Toumanoff & Fuller, 1947
*********** *[[Ancistropsylla nepalensis]]* Lewis, 1968
*********** *[[Ancistropsylla roubaudi]]* Toumanoff & Fuller, 1947
*********** *[[Ancistropsylla siamensis]]* Smit & Toumanoff, 1952

## Referanser


## Kilder
* Klassifikasjon av familien, med liste over artene
* Lewis, R.E. (1968) A new Ancistropsylla Toumanoff and Fuller, 1947 (Siphonaptera: Ancistropsyllidae) from the axis and barking deer in Nepal. The Journal of Parasitology 54: 1228-1232. http://www.jstor.org/pss/3276995

## Eksterne lenker
* 
* Tree of Life - Lopper, (Siphonaptera) engelskspråklig, med bilder.
* Norsk Entomologisk forening For den som er insektinterresert.
Bryce Davison

**Bryce Davison** (født 29. januar 1986 i Walnut Creek i California) er en canadisk kunstløper som konkurrerer i par. Sammen med sin partner Jessica Dubé vant de Canadamesterskapet tre ganger (2007, 2009 og 2010), fått bronse i verdensmesterskapet i 2008, og sølv i de fire kontinentenes mesterskap i 2009.

Etter Canadamesterskapet i 2010 kom de med i Canadas OL-tropp for Vinter-OL 2010 i Vancouver.

## Meritter
### Par
(med Dubé)

(med Daugulis)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ninianrørledningen

**Ninian Pipeline** er en 175 km lang oljerørledning fra Ninian Central platform i Nordsjøen til Sullom Voe Terminal på Shetland i Skottland. Rørledningen frakter råolje fra feltene Ninian Central, Ninian North og Ninian South, Magnus, South Magnus,  Heather, Lyell, Columba og Strathspey. Den 36 tommer i diameter tykke rørledningen ble lagt i 1975-1976. Første olje ble levert til Sullom Voe Terminal i desember 1978. Rørledningen opereres av BP på vegne av partnerne.
«Stående kvinde»

**«Stående kvinde»** er en skulptur i teaktre laget av den danske billedhuggeren Astrid Noack og utført i perioden 1937–1943. Skulpturen er 156 cm høy og er oppstilt i Göteborgs konstmuseum. 

Skulpturen er tatt opp i den danske Kulturkanonen.

## Referanser
Astrid Noack

**Astrid Marie Sophie Noack** (født 30. januar 1888, død 26. desember 1954) var en dansk billedhugger.

Noack var født i Ribe og begynte i lære som billedhuggersvenn i 1906. Senere utdannet hun seg ved «Académie Scandinave Maison Watteau», som i perioden  1926 – 1935 var en kunstskole i Paris. Skolen ble drevet av skandinaviske kunstnere.

Hun foretok flere reiser ute i Europa og bodde i tidsrommet 1920-32 i Paris
Noack hadde stor utstillingsvirksomhet både i Danmark og i utlandet. 

Som et av hennes hovedverk regnes skulpturen av Anna Ancher som hun laget for Skagens Museum på slutten av 1930-årene.
Et annet verk er «Stående kvinde» som er tatt opp i den danske Kulturkanonen.

Bronseskulpturen «Ung mann planter et tre» er oppstilt ved Nordre Skøyen hovedgård i Oslo.
## Galleri

Fil:Astrid Noack Ung man 1.jpg|Skulpturen «Ung man» oppstilt i Kungsladugård i Göteborg
Fil:Astrid Noack Runa Sköndal.JPG|Skulpturen «Runa» oppstilt i Sköndal i Stockholm
Fil:Astrid Noack Thorkild.JPG|«Thorkild» i Sköndal i Stockholm


## Priser, utmerkelser og legatutdelinger (utvalg)
* 1954 – Thorvaldsenmedaljen
* 1946 – Ole Haslunds Kunstnerfond
* 1940 – Tagea Brandts Rejselegat
* 1940 – Eckersbergmedaljen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nordre Bølene

**Nordre Bølene** er en ås i Skien og Siljan kommuner i Telemark. Åsen har flere toppunkter; de to høyeste ligger på Skienssiden, henholdsvis 658 og 656 meter over havet. Det er også et toppunkt på Siljansiden, 649,25 moh. Denne ligger ca. 70 meter fra kommunegrensa mot Skien og er Siljans høyeste punkt.

## Referanser




## Se også
* Fjell i Telemark
Ingegerd Stadener

**Ingegerd Stadener**, (navnet uttales 'stádner', første -e- er stum) født 1903, død 1968) var en svensk krimforfatter. Under psevdonymet *Helena Poloni* skrev hun inn Brunnsköping på krimkartet i romanene "Mord i barm", "Små hjärtslitande manspersoner" og "Många tungor små ...". I løpet av noen år på begynnelsen av 2000-tallet ble Poloniprisen delt ut til kvinnelige krimforfattere. Ingegerd Stadener har også skrevet kriminalromaner under pseudonymet *Lillevi Gavell*. Stadener konverterte til katolisismen den 19. desember 1949. Bøkene hennes ser ikke ut til å ha blitt utgitt på norsk.

## Bibliografi

## Priser og utmerkelser
*  – Boklotteriets stipendiater 1957

## Referanser
Elusive Butterfly

**«Elusive Butterfly»** er en amerikansk sang med melodi og tekst av Bob Lind. Linds versjon ble utgitt på singlen World Pacific 77808 i 1965. Produsent var Richard Block. I 1966 ble sangen spilt inn og utgitt på singlen Decca F 12358 i  Storbritannia med den irske sangeren Val Doonican. Musikalsk leder var Kim Woodman.

I USA var «Elusive Butterfly» egentlig A-siden til Linds debutsingle «Cheryl's Goin' Home». En disc jockey ved radiostasjonen WQAMN i Florida snudde imidlertid platen, noe som førte til sangens fremgang.

Jack Nitzsche, blant annet kjent for sitt samarbeid med The Rolling Stones, var mannen bak det fremstående strykerarrangementet. «Elusive Dreams» ble plateselskapet World Pacific Records eneste store slager. Linds debutalbum,  *Don't Be Concerned*, hentet sin tittel fra en linje i sangteksten: *«Don't be concerned, it will not harm you»*.

Stimulusen forsvant fra Linds solokarriere etter «Elusive Butterfly». Alkohol- og narkotikamisbruk gjorde ikke saken bedre.

Sangens forteller ser seg selv som en sommerfugljeger. Han leter etter romantikk, men finner den like unnvikende som sommerfuglene.

## Norsk versjon
Steinar Fjeld har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Tidlig søndag morgen».

### Innspilling
*Steinar Fjeld med Septimus. Utgitt på singlen Columbia GN&nbsp;1889 i 1974.

## Listeplasseringer

## Referanser

*Elusive Butterfly by Don Black Songfacts
Regenskirken

**Regenskirken** var forgjengeren til Trinitatis kirke i København. Kirken lå i en fløybygning like ved Rundetårn.

Da Christian IV omkring 1620 bygde Regensen i København, ble det innredet en kirkesal for studentenes andaktsøvelser.  Salen ble kjent som Regenskirken.

Først etter kongens død i 1656 ble Trinitatis kirke på den motsatte side av Købmagergade innviet. Den skulle ikke brukes som sognekirke, men som universitets- og studenterkirke. Den tok etterhvert over for den gamle regenskirkens funksjon. Av samme grunn ble kirken, i stedet for det for menigmanns vanskelig gjennomskuelige navn «Trinitatis», oftere kalt Regenskirken.

Den gamle salen ble tatt i bruk som auditorium og lesesal. Men som det kan gå i slike tilfeller, ble det gamle navnet hengende ved salen. Resultatet ble at betegnelsen «Regenskirken» i lang tid ble brukt i to forskjellige betydninger.

## Grundtvig
* At N.F.S. Grundtvig i 1810 holdt sin berømte dimispreken i Regenskirken er alle enige om. Men til tross for alle anstrengelser synes det ennå uoppklart, om Grundtvig ved denne anledning preket i den gamle sal på Regensen eller i Trinitatis kirke.

## Eksterne lenker
* Regenskirken på Netleksikon.dk
David Vogt

**David Vogt** er navnet til flere personer:

* David Vogt (byfogd) (1791–1861) – byfogd og stortingsrepresentant på 1800-tallet
* David Vogt (arkeolog) (f. 1963) – arkeolog
* David Vogt (musiker) (f. 1979) – fiolinist og rockemusiker
No Particular Place to Go

**«No Particular Place to Go»** er en amerikansk rock and roll-sang med melodi og tekst av låtskriver, sanger og gitarist Chuck Berry. Sangen ble utgitt på singelen «Chess 1898» i 1964. Produsenter var Leonard Chess og Phil Chess. Den var også med på Berrys album *St. Louis to Liverpool*.

«No Particular Place to Go» forteller historien om en date som går galt fordi et sikkerhetsbelte fungerer feil.

## Musikere
På «No Particular Place to Go» spiller blant annet Odie Payne trommer og Paul Williams piano.

## Listeplasseringer

## Coverversjoner
* En coverversjon ble spilt inn på plate av George Thorogood & The Destroyers. Det var en mer upbeat, rockete versjon av den.
*Den langlivete rockgruppen Status Quo spilte inn en coverversjon, som ble en liten suksess for gruppen. Sangen fantes på singlen *Anniversary Waltz* (Vertigo Records QUO 28), utgitt i september 1990.
*Den franske sangeren Eddy Mitchell laget en coverversjon med tittelen «A cándle et les stéréo».
*Den svenske artisten Björn Skifs har også spilt inn en coverversjon som vokalist med Byfånarna. Sangen ble utgitt på singlen EMI 006-35784 i 1980.

## «Ikke no' spesielt sted å dra» av Øystein Sunde

Øystein Sunde ga ut sin norske coverversjon med tittelen «Ikke no' spesielt sted å dra» i mars 1986 på Sundes musikkalbum *[[Overbuljongterningpakkmesterassistent]]* (Tomato XLP&nbsp;22012). Sunde skrev den norske teksten selv.

Sundes norske tekst handler om at sommeren har kommet på godt og vondt. På denne innspillingen deltok:

*Øystein Sunde: vokal, sologitar
*Jonas Fjeld: elektrisk gitar
*Lasse Hafreager: piano
*Johnny Sareussen: bass
*Einar Hagerup: trommer

«Ikke no' spesielt sted å dra» ble også utgitt på *[[Kaptein Snutebil (kassett)|Kaptein Snutebil]]* – reklamekassett for Volvo; (utgitt 1986).

## Referanser
Aliens vs. Predator: Requiem (spill)

***Aliens vs. Predator: Requiem*** er et tredjepersonsactionspill utviklet av Rebellion Developments, og publisert av Sierra Entertainment, kun for PlayStation Portable. Spillet ble lansert i november 2007 i Nord-Amerika og Europa, og i desember 2007 i Australia.

## Handling
Hovedpersonen er en Predator som nettopp har kommet til jordkloden på grunn av et tidligere nødsignal sendt fra et annet romvesen. Ved ankomst til den lille byen Gunnison i Colorado, får Predator vite at romvesener har begynt å terrorisere den lokale befolkningen. Spillerens oppdrag går ut på å ødelegge forskjellige romvesen, og eliminere aller spor etter deres aktiviteter på jorden.

Predator reiser gjennom forskjellige landlige og urbane områder i Gunnison-området, og må ofte slåss mot forskjellige karakterer underveis, og blir av og til trakassert av menneskelige soldater eller sivilbefolkningen. Det viser seg at den viktigste romvesen-basen ligger ved et sykehus. Spillet avsluttes med en sist kamp mot et angrepshelikopter hvor sykehuset blir ødelagt, og romvesenets leder blir drept.

## Mottagelse

*Aliens vs. Predator: Requiem* fikk generelt negative omtaler. Spillet ble ansett som et dårlig spill basert på den tilsvarende filmen, som bare ble lagd for å tjene mer penger, som er typisk for slike spill. Flere anmeldere sa at spillet ikke var direkte dårlig, men heller ikke noe spesielt bra. Blant annet IGN sa dette. GameSp tsnameldelser sa at spillet ikke vaerforferdelig, men ganske gjennomsnittlig. Eurogamers anmeldelse av Ellie Gibson kommenterte lignende, og sa at spillet ikke var spesielt dårlig, men ikke veldig bra heller.
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Torres Calcio Femminile

**Torres Calcio Femminile** er den kvinnelige grenen av Associazione Sportiva Dilettantistica Torres Calcio, en italiensk fotballklubb fra Sassari på Sardinia. Sammenhengen med moderklubben er noe uklar; herreavdelingen, som for øvrig er Gianfranco Zolas gamle klubb, har gått konkurs og gjenoppstått flere ganger under flere navn.

Kvinnelaget ble stiftet i 1980, og rykket opp til Serie A i 1990. Torres, med Carolina Morace, gjorde tidlig inntrykk, og allerede i sin første sesong i Serie A vant de Coppa Italia under navnet Sassari Woman Sarenco. Torres brukte også kort vei til toppen av serie A, de vant i sin fjerde sesong, 1993-94-sesongen. Sesongen etter vant de cupen for andre gang, men deretter vant de ikke noe før 1999-2000-sesongen, da de til gjengjeld vant The Double og atpåtil Supercoppa. Torres fulgte opp med å vinne The Double (serie og cup) igjen året etter, men gikk så gjennom et tørt tiår i serien, med tre pokaler i cupen som eneste trofeer, og ble overskygget av A.S.D. CF Bardolino. Før 2009-10-sesongen sikret klubben seg imidlertid landslagskapteinen Patrizia Panico, som hadde vunnet serien tre år på rad med Bardolino og blitt toppscorer i Italia ni ganger. Hun ble en viktig brikke i en suveren sesong; de spilte bare uavgjort tre ganger på 22 kamper og sikret serieskjoldet med to kamper igjen å spille. De vant 4–1 borte over Bardolino, og ble dessuten beste italienske lag i Europa.

Torres Calcio har to opptredener i Mesterligaen i fotball for kvinner. I den første europacupsesongen ble Torres slått ut av HJK Helsinki i kvalifiseringsrunden. Etter at konkurransen ble omdøpt til Mesterligaen kvalifiserte imidlertid Torres seg som serietoer, og kom seg videre fra kvalifiseringsspillet etter kamper mot relativt beskjeden motstand. Etter å ha slått ut seedet motstand i islandske Valur og en lett trekning i form av det østerrikske laget Neulengbach, møtte Torres Olympique lyonnais i kvartfinalen, og tapte første kamp i Frankrike med 0-3. De ble imidlertid det beste italienske laget, og seieren 1-0 i returoppgjøret var det eneste enkelttapet Lyon gikk på før finalen.

## Meritter
* 4 seriemesterskap (scudetti): (1993-94, 1999-00 , 2000-01, 2009-10)
* 7 Coppa Italia (1990-91, 1994-95, 1999-00, 2000-01, 2003-04, 2004-05 , 2007-08)
* 2 Supercoppa(2000 , 2004)
* 2 Italy Women's Cup (2004 , 2008)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Torres Calcios hjemmeside
Javier Fernández

**Javier Fernández López** (født 15. april 1991 i Madrid i Spania) er en spansk kunstløper. Han vant bronse under Vinter-OL 2018. Han er to ganger verdensmester (2015 og 2016), han har to bronsemedaljer fra VM (2013, 2014), er syv ganger europeisk mester (2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019), og åtte ganger spansk mester.

Han er andre kunstløper i verdenshistorien til å få over 100 poeng i kortprogrammet, over 200 poeng i friløpet og over 300 poeng totalt, etter Yuzuru Hanyu. Han har deltatt i tre vinter-OL; 2010 i Vancouver 2014 i Sotsji og 2018 i Pyeongchang. I 2014 var han flaggbærer for Spania. Han er første spanske kunstløper til å ta medalje i et ISU-mesterskap og i en ISU Grand Prix -konkurranse.

## OL-medaljer
* 2018  Pyeongchang -  Bronse i kunstløp, menn  Spania

## VM-medaljer

* VM 2016  Boston -  **Gull** i kunstløp, menn singel
* VM 2015  Shanghai -  **Gull** i kunstløp, menn singel
* VM 2014  Saitama -  **Bronse** i kunstløp, menn singel
* VM 2013  London, Ontario -  **Bronse** i kunstløp, menn singel

## EM-medaljer
* EM 2019  Minsk -  **Gull** i kunstløp, menn
* EM 2018  Moskva -  **Gull** i kunstløp, menn
* EM 2017  Ostrava -  **Gull** i kunstløp, menn
* EM 2016  Bratislava -  **Gull** i kunstløp, menn
* EM 2015  Stockholm -  **Gull** i kunstløp, menn
* EM 2014  Budapest -  **Gull** i kunstløp, menn
* EM 2013  Zagreb -  **Gull** i kunstløp, menn

## Meritter

J. står for juniornivå, GP for Grand Prix, JGP for Junior Grand Prix

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Oscar for beste dokumentarfilm

**Oscar for beste dokumentarfilm** (engelsk: *Academy Award for Best Documentary Feature*) er den mest prestisjetunge prisen for dokumentarfilmer som deles ut hvert år av Oscar-akademiet. Første gang prisen ble utdelt var i 1942.

Den svensk-norske dokumentarfilmen *[[Kon-Tiki (dokumentarfilm)|Kon-Tiki]]* fra 1950 ble tildelt prisen i 1951. Dette var eneste gangen en norsk film har vunnet en Oscar i denne kategorien inntil *[[No Other Land]]* vant for filmåret 2024.

## Vinnere
### 2010-tallet
*2018 – 
*2017 – *[[Icarus (film)|Icarus]]* – Bryan Fogel og Dan Cogan
*2016 – *[[O.J.: Made in America]]* – Ezra Edelman og Caroline Waterlow
*2015 – *[[Amy (film)|Amy]]* – Asif Kapadia og James Gay-Rees
*2014 – *[[Citizenfour]]* – Laura Poitras, Mathilde Bonnefoy og Dirk Wilutzky
*2013 – *[[20 Feet from Stardom]]* – Morgan Neville, Gil Friesen og Caitrin Rogers
*2012 – *[[Searching for Sugar Man]]* – Malik Bendjelloul og Simon Chinn
*2011 – *[[Undefeated]]* – T. J. Martin, Daniel Lindsay og Rich Middlemas
*2010 – *[[Inside Job]]* – Charles Ferguson og Audrey Marrs

### 2000-tallet
*2009 – *[[The Cove]]* – Louie Psihoyos og Fisher Stevens
*2008 – *[[Man on Wire]]* &ndash; Simon Chinn og James Marsh
*2007 – *[[Taxi to the Dark Side]]* &ndash; Alex Gibney og Eva Orner
*2006 – *[[En ubehagelig sannhet|En ubehagelig sannhet (An Inconvenient Truth)]]* &ndash; Davis Guggenheim
*2005 – *[[Pingvinenes marsj|Pingvinenes marsj (La marche de l'empereur)]]* &ndash; Luc Jacquet
*2004 – *[[Born into Brothels]]* &ndash; Ross Kauffman og Zana Briski
*2003 – *[[The Fog of War]]* &ndash; Errol Morris og Michael Williams
*2002 – *[[Bowling for Columbine]]* &ndash; Michael Donovan og Michael Moore
*2001 – *[[Murder on a Sunday Morning|Murder on a Sunday Morning (Un coupable idéal)]]* &ndash; Jean-Xavier de Lestrade og Denis Poncet
*2000 – *[[Into the Arms of Strangers: Stories of the Kindertransport]]* &ndash; Mark Jonathan Harris og Deborah Oppenheimer

### 1990-tallet
*1999 – *[[One Day in September]]* – Kevin MacDonald
*1998 – *[[The Last Days]]* – James Moll
*1997 – *[[The Long Way Home]]* – Mark Jonathan Harris
*1996 – *[[When We Were Kings]]* – Leon Gast
*1995 – *[[Anne Frank Remembered]]* – Jon Blair
*1994 – *[[Maya Lin: A Strong Clear Vision]]* – Freida Lee Mock
*1993 – *[[I Am a Promise: The Children of Stanton Elementary School]]* – Susan Raymond
*1992 – *[[The Panama Deception]]* – Barbara Trent og David Kasper
*1991 – *[[In the Shadow of the Stars]]* – Allie Light og Irving Saraf
*1990 – *[[American Dream]]* – Barbara Kopple
Aeneas Mackintosh

**Aeneas Lionel Acton Mackintosh** (1879–1916) var en britisk sjøoffiser i handelsflåten. Han deltok i flere antarktisekspedisjoner, og var leder for Rosshavsgruppen (*Ross Sea Party*) under Ernest Shackletons Endurance-ekspedisjon (1914–1917). Rosshavsgruppen oppgave var å støtte Shackletons planlagte transkontinentale marsj ved å legge ut forsyningsdepoter langs den siste delen av ruten. Til tross for tallrike hindringer og praktiske problemer, gjennomførte gruppen sitt oppdrag. Tre av gruppens medlemmer, deriblant Mackintosh selv, omkom imidlertid underveis.

## Karriere
Mackintosh deltok første gang i en ekspedisjon til Antarktis som førstestyrmann på Shackletons Nimrod-ekspedisjon (1907–1909) som hadde som hovedformål å nå Sydpolen. Kort etter ankomst i isen fikk han ødelagt sitt høyre øye under lossing av skipet, og han returnerte til New Zealand for å få medisinsk behandling. Han kom tilbake i januar 1908 for å delta i resten av ekspedisjonen. Hans viljestyrke og besluttsomhet imponerte Shackleton og var grunnlaget for utnevnelsen til leder for Rosshavsgruppen i 1914.

### Rosshavsgruppen
Mackintosh' operative ordre var forvirrende på grunn av kommunikasjonsproblemer, og han var usikker på tidsplanen for Shackletons ferd. Problemene tårnet seg opp da gruppens fartøy, «Aurora», slet seg løs fra vinterfortøyingene under en storm og var ute av stand til å ankre opp igjen. Til tross for at de måtte klare seg uten mye av utstyret, forsyninger og personell, maktet Mackintosh og hans strandede mannskap å gjennomføre den planlagte depotutleggingen. På tilbaketuren forsøkte Mackintosh og Victor Hayward å krysse sjøisen mellom Hut Point og leiren ved Cape Evans, men de forsvant under en snøstorm og det ble antatt at de hadde falt gjennom isen. Likene ble aldri gjenfunnet.

Mackintosh' dyktighet og lederegenskaper har blitt trukket i tvil av flere. Shackleton selv roste arbeidet til Mackintosh og hans gruppe, og sammenlignet livene som ble ofret med første verdenskrigs skyttergravofre. Samtidig var han kritisk til Mackintosh' organisatoriske evner. Mange år senere utpekte Shackletons sønn, Lord Shackleton, Mackintosh som en av ekspedisjonens helter, ved siden av Ernest Joyce og Dick Richards.

## Se også
* Den heroiske tidsalder for antarktiske utforskninger

## Referanser


## Litteratur
*     
* 
* 
* Newman, Stanley (red., 1990). *Shackleton's Lieutenant; the Nimrod Diary of A.L.A. Mackintosh*. Polar Publications.
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Aeneas Mackintosh Scott Polar Research Institute 
* «SY ''Aurora'' – Ships of the Polar Explorers» coolantarctica.com
*
Svein Tuastad

**Svein Erik Tuastad** (født 16. oktober 1962) er en norsk statsviter. Han er førsteamanuensis ved Universitetet i Stavanger.

Tuastad har hovedfag i sammenlignende politikk og ble i 2006 dr.polit. fra Universitetet i Bergen. Han jobber som førsteamanuensis ved Institutt for sosialfag, Universitetet i Stavanger.

Som tidligere medlem i Sosialistisk Venstreparti har Tuastad gjort seg bemerket gjennom ønsket om å utvikle nysosialisme og for støtte til norsk medlemskap i EU. I 2009 utga han en bok om utfordringer for den norske venstresiden.

## Bibliografi
* 2009 – Svein Tuastad: *Fridom, likskap og gullkort: politikk for eit heldig folkeferd*, Oslo: Samlaget ISBN 978-82-521-7394-9

## Referanser


## Eksterne lenker
«Golar Spirit»

**«Golar Spirit»** er et flytende produksjonsskip, FSRU (*Floating Storage and Regasifaction unit*). «Golar Spirit» ble bygget ved Kawasaki Shipbuilding Corporation i 1981 som LNG-LPG-skip. Senere konvertert til FSRU ved Keppel Shipyard i Singapore i 2007-08. Skipet eies av Golar Energy og er timecharteret av Petrobras for ti år fra 2008. Skipet ligger fast i Pecem, Brasil der den leverer gass direkte til det nasjonale gassnettet i Brasil.

## Eksterne lenker
*