open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ali Faruk Biser

**Ali Faruk Biser** (født 15. november 1956) er en bosnisk forfatter.

Biser gikk på grunnskole og gymnas i Doboj, og tok diplom i generell og komparativ litteratur ved Filosofisk fakultet i Sarajevo. Ved Akademi for scenekunst i Sarajevo studerte han i ett år skuespill med Kaća Dorić. Han gjennomførte eksamenene og utførte magistergradsarbeidet i det interdisiplinære postdiplomsstudiet Politisk vitenskap i Sarajevo, men kom aldri så langt som å forsvare avhandlingen. 

Han har jobbet ved Amatørteateret i Doboj og Amatørteateret Ivo Lola Ribar i Sarejevo. I organisasjonen *Književna omladina* (*Litterær ungdom*) var han president i KO Doboj i medlem i presidentskapet i KO BiH. Han regisserte og skrev manus for KUD (forening for nasjonalkunst og –kultur) *Mladost* i Pale.

Biser har skrevet artikler i ulike tidsskrifter, aviser og bokverk om regionen Dobojs kulturhistorie. Under Bosnia-krigen, som varte fra 1992 til 1995, bodde han i Bosnia-Hercegovina, der han skrev krigssatirer som ble publisert i avisen *Gradina*.

Han kaller sin kunstneriske aktivitet etisk og estetisk humanisme.

I Norge skriver og regisserer han tospråklige forestillinger; *Mir nemira* (*Ufredens fred*) og *Ko si ti?* (*Hvem er du?*).

Han var representert i *Druga svjetlost* (antologi med verk av medlemmer i den litterære klubben *Ivo Andrić*, Doboj, 1983) og *Pjeva krvava Bosna* (*Det blodige Bosnia synger*, 1994).

Han har organisert dialoger om ulike tema som *Om kjærlighet*, *Kulturelle kommunikasjonsproblemer mellom utlendinger og nordmenn i lys av integrasjon* m.m.

## Utgivelser
* 1994: *Slike Bosne* (*Bilder fra Bosnia*)
* 1995: *Grlice nad minskim poljem* (*Turtelduer over minefeltet*)
* 1997: *Fredsdråper : diktsamling fra barn til barn og voksne* (dikt) – Biser var redaktør for samlingen av dikt skrevet av barn som hadde opplevd den jugoslaviske borgerkrigen
* 1999: *De skyter ikke på oss! / Oni ne pucaju na nas!*
* 2009: *Mistična riječ domovina* (*Fedrelandets mystiske ord*)
* 2011: *Pletenica od 200 čestitki* (*En flette av 200 gratulasjoner*)
* 2014: *Oteta prošlost* (*Fortiden som ble borte*)
* 2021: *En flyktning tenner sitt lys* (teatermonolog)

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://preporod.ba/wp-content/uploads/bibliografija.pdf
* http://www.nb.no/nbsok/nb/50cd59b263736027f8c7818d7cfcf324?index=1#0
* https://web.archive.org/web/20130603215548/http://www.drammen.kommune.no/no/Politikk-og-lokaldemokrati/Ordforerens-side/Aktuelle-saker/200-gratulasjonshilsener-fra-mange-land/
* https://web.archive.org/web/20160602212851/http://www.byavisadrammen.no/utgaver/319-2016/files/assets/basic-html/index.html#32
* http://www.digitalne-knjige.com/biser.php
Karl-Hans Hermann Klinge

**Karl-Hans Hermann Klinge** (1909–1946) var en tysk SS-Oberscharführer tilknyttet Gestapo. Han var kriminalassistent i Sicherheitspolizei i Oslo. Han ble dømt til døden for tortur mot 18 nordmenn under krigen og ble henrettet på Akershus festning den 28. mars 1946.

Han var beryktet for sin involvering i tortur av nordmenn under krigen. Klinge ble enstemmig dømt til døden for grov tortur i tjenesten av Eidsivating lagmannsrett den 8. desember 1945.

I rettssaken hevdet hans forsvarer, høyesterettsadvokat Adam Hiorth (1879–1961), under anken til Høyesterett den 27. februar 1946, at Klinge var urettmessig dømt etter krigsforbryteranordningen av 4. mai 1945 i stedet for straffeloven av 22. mai 1902. Hiorth mente at anordningen var i strid med bestemmelsene i Grunnlovens §§ 96 og 97, som fastslo at ingen kunne dømmes uten etter lov, og at lover ikke måtte ha tilbakevirkende kraft.

Til tross for disse argumentene opprettholdt Høyesterett dommen mot Klinge. Ni dommere stemte for dødsstraff, mens to stemte for fengsel i 13 1/2 år, og to ønsket opphevelse av lagmannsrettens dom. Høyesterett anbefalte ikke benådning, og Kongens resolusjon av 22. mars 1946 avslo begjæringen om benådning.

Klinge ble henrettet ved skyting på Akershus festning i Oslo den 28. mars 1946.

## Referanser
Fishtail Point

**Fishtail Point** er det sørligste punktet på Shults Peninsula, ved østsiden av munningen av Skeltonbreen i Antarktis. Det ble kartlagt og fikk det beskrivende navnet i 1957 av New Zealands lag under Commonwealth Trans-Antarctic Expedition (1956–58).

## Referanser




## Kilder
*
Roux Island

**Roux Island** er en øy som ligger én kilometer nord for Arrowsmith Peninsula ved vestsiden av innløpet til Lallemand Fjord, utenfor vestkysten av Antarktishalvøya. Den ble oppdaget av Den franske antarktisekspedisjonen (1908–10) under Jean-Baptiste Charcot, som ga den navn etter den franske forretningsmannen og politikeren Jules Charles-Roux (1841–1918).

## Se også
* Liste over øyer i Antarktis

## Referanser
Challengerbreen

**Challengerbreen** er en isbre på nordsiden av Heardøya i det sørlige Indiahavet. Den ligger rundt 2 km øst for Baudissinbreen og er 1,5 km bred. Breen munner ut på østsiden av Corinthian Bay, like vest for Saddle Point. Øst for Challengerbreen ligger Downesbreen, som ender  i Mechanics Bay, mellom Saddle Point og Cape Bidlingmaier. Vest for Challengerbreen ligger Baudissinbreen, som ender på vestsiden av Corinthian Bay, nær Sealers Cove.

Isbreen ble trolig først kartlagt av Gauss-ekspedisjonen under ledelse av Erich von Drygalski i 1901–03, som tegnet den ned som en enkelt stor isbre som fløt ut i Corinthian Bay. I 1948 fant Australian National Antarctic Research Expeditions (ANARE) ut at det var mer enn en isbre i Corinthian Bay og ANARE benyttet navnet Challengerbreen om den østligste av disse breene til minne om den britiske Challenger-ekspedisjonen, 1873–76.

## Referanser
Yrkestransport

**Yrketransport** er et yrke som er regulert i yrkestransportsloven av 2002. «Om en mot vederlag ønsker å drive person- eller godstransport, må en ha konsesjon til dette fra fylkeskommunen eller Samferdselsdepartementet.» Eigentransport av gods, Posten og ambulansetjenesten er unntatt fra denne loven.

## Kilder
* «Yrketransport» i *[[Caplex]]*.
Hovorelus

* Se systematisk inndeling

***Hovorelus*** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore (ca. 20-25 millimeter), blålig eller grønnlig metallisk fargede trebukker. Antennene er kamformede hos hannene, sagtakkede hos hunnene. Pronotum er nærmest rektangulært, gjerne med litt rundede sider. Dekkvingen er parallellsidige med avrundede "skuldre".

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Costa Rica og Peru.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
******* Stammen Anacolini Thomson, 1857
******** Slekten *Hovorelus* Galileo & Monné, 2003
********* *[[Hovorelus adiectus]]* Galileo & Martins, 2010 - Costa Rica
********* *[[Hovorelus splendidus]]* Galileo & Monné, 2003 - Peru

## Kilder
* Liste over artene
* Prioninae of the World - Anacolini http://www.prioninae.eu/taxonomy/anacolus/sanguineus

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av artene
45. serierunde i GET-ligaen 2015/16

**45. serierunde i GET-ligaen 2015/16** ble innledet søndag 8. mars 2016 klokken 19.00.

Etter at  sikret seriegullet i 44. serierunde, spilte resultatet i den siste serierunden mellom Oilers og  ingen rolle. Lagene hadde ikke noe annet enn æren å spille for, men likevel gikk begge ut i hundre. Vertene ville åpenbart feire gullet med stil, mens Lørenskog var interessert i å legge en demper på feiringen. Til sist satte Lørenskog en stopper for Oilers sin gullfeiring med en 5-3-seier.

I den siste serierunden var det stadig kamp om bronsen, da Sparta lå likt med Frisk Asker på tredjeplassen.  sikret bronsemedaljene etter at de slo  i den siste serierunden. Det var også spenning i bunnen av tabellen mellom  (42 poeng) og  (43 poeng). I den siste serierunden måtte Lillehammer slå  i Kristins Hall samtidig som man måtte håpe at  vant mot Manglerud Star. Selv om Storhamar gjorde sin del av jobben tapte L.I.K. sin kamp og måtte dermed spille kvalifisering til GET-ligaen.

## Tabellen per 8. mars 2016

## Statistikk

## Kampfakta

## Referanser


## Se også
*GET-ligaen 2015/16
GET-ligaen Winter Classic 2017

**Winter Classic 2017** var en utendørs ishockeykamp i GET-ligaen som ble spilt lørdag den 21. januar 2017 på Fredrikstad Stadion i Fredrikstad. Kampen ble spilt mellom Stjernen Hockey og Sparta Warriors, og var den første profesjonelle utendørskampen i GET-ligaens historie. Et formsvakt Sparta rappet showet i Østfold-derbyet da de slo Stjernen 3 &ndash; 0.

## Bakgrunn

Flere GET-ligaklubber har uttrykt interesse for å arrangere utendørskamper i 2016/17-sesongen, inspirert av «Winter Classic»-kampene arrangert av National Hockey League (NHL). Siden «Winter Classic»-kampene begynte i 2008 har interessen for utendørskamper utbredd seg også til flere europeiske ligaer, blant andre SHL (Sverige), Liiga (Finland), National League A (Sveits), Ligue Magnus (Frankrike), DEL (Tyskland) og EBEL (Østerrike m.fl.) også arrangert lignende kamper.

Den 18. februar 2016 fortalte styreleder i Stjernen Hockey, Bjørn Viggo Nilsen, til Fredriksstad Blad at klubben i lengre tid hadde jobbet med mulighetene for å arrangere en «Winter Classic» på Fredrikstad Stadion i januar 2017. Ønskemotstanderen var østfoldrivalen Sparta Warriors. Prosjektet ville kunne ha en kostnad på opp mot 1,5 million NOK, og ville omfatte leie av rink, strømforbruk, baneleie og rigging. Daglig leder i Sparta Warriors, Pål Inge Karlsen, uttrykte senere interesse for å delta i en «Winter Classic»-kamp mot Stjernen: «Winter Classic er en kjempeidé. Det hadde vært en utrolig fin promotering for sporten vår. Vi stiller gjerne opp på en slik kamp.» Sparta hadde selv har vurdert en Winter Classic i Sarpsborg, men hadde droppet ideen grunnet prosjektets størrelse.

Den 11. mars 2016 presenterte Stjernen sine planer for Winter Classic på en pressekonferanse på Fredrikstad Stadion. Kampen skal spilles den 21. januar 2017 og er en del av en 10-dagers fest i anledning av Fredrikstads 450-årsjubileum. Stjernen har forventninger om at rundt 8.000 vil finne plass på tribunen, og de rapporterte at det var stor interesse rundt arrangementet og at billettsalget allerede var i gang, med en pris på 300 kroner for voksne og 150 kroner for barn. Helgen etter offentliggjørelsen var det allerede solgt 400 billetter, og i midten av desember hadde de passert 7 000 solgte billetter.

## Kampreferat

## Lagoppstillinger

### Dommere
* Hoveddommere — Tommy Søstumoen og Roy Stian Hansen
* Linjedommere — Gjermund Lorentsen Bakli og Joakim Svarstad

## Referanser


## Se også
*GET-ligaen 2016/17

## Eksterne lenker
*Winter Classic 2017s offisielle nettsted 
*Norges ishockeyforbunds offisielle nettsted
*Nyheter fra GET-ligaen 2016/17 på TV2.no
*GET-ligaen 2016/17 på Sportsnorge.no
Ängsholmen

**Ängsholmen** er et tettsted i Eskilstuna kommune i Södermanlands län i Södermanland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 222 innbyggere.

## Referanser
Til det blir dag

***Til det blir dag*** er et musikkalbum med CC Cowboys. Albumet ble utgitt 8. juni 2015.
## Sporliste
# «Magisk» (Grønneberg)
# «Du som klemmer på mitt hjerte» (Grønneberg)
# «Din egen verste fiende» (Grønneberg)
# «Blitt meg fortalt» (Grønneberg)
# «Alle vet ingenting om oss» (Grønneberg)
# «Livet ut» (Grønneberg)
# «Vinteren» (Grønneberg)
# «Alle veier bort fra deg» (Grønneberg)
# «Festningen» (Grønneberg)
# «Til det blir dag» (Grønneberg)
## Medvirkende
### CC Cowboys
* Magnus Grønneberg - sang, gitar, orgel, piano, munnspill, låtskriver
* Jørn Christensen - gitarer, bouzouki, piano, orgel, kor, tekniker, celloarrangement 
* Per Vestaby - bass, kor
* Agne Sæther - trommer, perkusjon, kor
### Andre medvirkende
* Kyrre Fritzner - gitar, orgel, piano, perkusjon, kor, produsent, tekniker
* Christoffer Lundquist - gitar, piano, kor, produsent, tekniker
* Hanna-Maria Grønneberg - sang
* Embla Åslein Christensen - kor
* Solveig Heilo - kor
* Marianne Sveen - kor
* Madeleine Ossum - fiolin, bratsj
* Jørgen Gjerde - trombone
* Fredrik Øie Jensen - saksofon
* George Tanderø - miks
* Björn Engelmann - mastering
* Leni Rugsveen - A&R
* Terje Pedersen - A&R
* Nina Djærff - foto
* Sverre Bjertnæs - maleri
* Magnus Rakeng - design
Ackerman Nunatak

**Ackerman Nunatak** er en isolert nunatak, 655 moh, som ligger 10 km sør-sørøst for Butler Rocks nord i Forrestal Range i Pensacolafjellene i Antarktis. Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) etterlandmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1956–66 og navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Thomas A. Ackerman, en luftforsker på Ellsworth-basen vinteren 1957.

## Referanser
Haller Rocks

**Haller Rocks** er en liten gruppe holmer i den østlige delen av Bouquet Bay, som ligger 3,5 km nordvest for sørvestenden av Île Liège i Det antarktiske arkipel i Antarktis. De ble fotografert av Hunting Aerosurveys Ltd i 1956–57 og kartlagt etter disse bildene i 1959 ognavngitt av UK Antarctic Place-Names Committee etter Albrecht von Haller, en sveitsisk fysiolog som bidrog til viktig kunnskap innen medisin, blant annet mekanismen til hjerteslagene og formålet med galle.

## Referanser
Cunningham Peak

**Cunningham Peak** er et hovedsakelig isdekt fjell, 2&nbsp;170 moh., øverst ved Gowanbreen langs Founders Escarpment i Heritage Range i Antarktis. Det ble kartlagt av U.S. Geological Survey etter landmålinger og fra flyfoto tatt av U.S. Navy, 1961–66, og  navnsatt  av Advisory Committee on Antarctic Names etter John B. Cunningham som var ansvarlig for skipsdepoet og vaskeriet ved McMurdo-basen i løpet i Operasjon Deep Freeze 1966.

## Referanser
Pinero Island

**Pinero Island** er en øy som ligger om lag 8 kilometer nordvest for Pourquoi Pas Island, utenfor vestkysten av Graham Land i Antarktis. Den ble oppdaget av Den franske antarktisekspedisjonen 1908–10 under Jean-Baptiste Charcot og navnsatt av ham etter dr. Antonio F. Pinero, en argentinsk statsmann som støttet ekspedisjonen.

## Se også
* Liste over øyer i Antarktis

## Referanser
Ball Stream

**Baller Stream** er en elv av smeltevann 3,5 km vest for Marble Point på kysten av Victoria Land. Den flyter fra fronten av Wilson forlandsbre og flyter nordøst til Surko Stream like vest for hvor denne møter Arnold Cove.

Elven ble undersøkt av Robert L. Nichols, en geolog for ingeniørene Metcalf and Eddy i Boston, som gjorde tekniske studier her for U.S. Navy i 1957–58 og ble navnsatt  av Nichols etter Donald G. Ball, en jordfysiker i Metcalf and Eddy.

## Referanser
Howchin North Stream

**Howchin North Stream** er en elv av smeltevann som flyter fra nordsiden av Howchinbreen i Denton Hills på Scott Coast i Antarktis. Den flyter østover og ut i Howchin Lake nord for Howchin South Stream. Elven ble navngitt av New Zealand Geographic Board i 1994 i forbindelse med Howchinbreen.

## Referanser
Corner Cliffs

**Corner Cliffs** er en gruppe klipper nedenfor to fjell med flate topper like sør for Saturnbreen og 3,5 km nordøst for Coal Nunatak sørøst på Aleksanderøya i Antarktis. Klippene var ikke mulig å se fra isbakkane i vest, men de to fjellryggene som utgjør nordvestskuldra av klippene ble oppdagete og fotografert fra luften av Lincoln Ellsworth den 23. november 1935 og kartlagt fra disse bildene av W.L.G. Joerg. Klippene ble først kartlagt i 1949 av Falkland Islands Dependencies Survey, som gav dette navnet til enden hvor de eksponerte klippene øst på Aleksanderøya svinger fra nord til  sørvest.

## Referanser
Sissihøa

**Sissihøa** er et fjell i Oppdal i Trøndelag. Det har en høyde på 1&nbsp;621 meter over havet.

## Referanser
Johannesen Point

**Johannesen Point** er det sørvestlege neset på Main Island i Willisøyane utenfor vestsiden av Sør-Georgia. Neset ble kalt «All Johannesens Point», visstnok av et lag fra Discovery Investigations som kartla Sør-Georgia i perioden 1926–30. Etter en kartlegging av øya i 1951–52, rapporterte South Georgia Survey at dette tungvindte navnet sjelden var i bruk lokalt. På grunnlag av dette anbefalte UK Antarctic Place-Names Committee det nåværende kortere navnet.

## Referanser
Dag Tjernsmo

**Dag Tjernsmo** (født 1962) er en norsk bankmann og tidligere direktør i Handelsbanken.

Han var direktør i den svenske Handelsbanken og ledet bankens avdeling i Norge frem til 9. juni 2021. Han har også ledet aksjefondselskapet Xact Fonder. Han er styremedlem i Finans Norge Servicekontor og Finans Norge.

## Referanser
Gjerstad Låsfabrikk

**Gjerstad Låsfabrikk** var en smie for produksjon av låser som ble stiftet av smed og småbruker Anders Jensson Gjerstad (født 1867) på Osterøy i Hordaland i 1887. Fabrikken var i drift til frem i 1950-årene.

Anders Jensson Gjerstad hadde gått i smedlære hos Elling Larsson Solberg i Haukelia. Virksomheten spesialiserte seg på trekklåser, som Anders Gjerstad hadde patentert og skrevet leveringskontrakt på  med firmaet Wallendal i Bergen; kontrakten finnes på Statsarkivet i Bergen. Da Anders Gjerstad var 21 år, hadde han tre mann i arbeid, og rundt 1900 var det på det meste 7-8 mann som arbeidet i smien. I 1944 tok sønnen, Jens Andersson Gjerstad, over, og han drev smia fram til han la ned driften på 1950-tallet.

Produkjonslokalet ble kalt Bløddalssmia, og lå på gården Gjerstad, nede ved elven i Bløddalen. Selve smiene hadde lokale i kjelleren på bygningen, med en esse med en blåsebelg drevet av et vannhjul, og låsene ble satt sammen i etasjen over smia. Anders Gjerstad bygde smia først; verkstedet oppå smia  kom til senere.

Bløddalssmia med inventar ble i 1974 gitt til Osterøy museum.  Alt det opprinnelige utstyret er på plass, verktøy og arbeidsbenker står slik smia var på den siste arbeidsdagen. Smia gir derfor et fascinerende nærbilde av denne næringsvirksomheten, på overgangen mellom håndverk og industriell produksjon. Osterøy hadde blitt et sentrum for smier og metallverksteder fra 1860- årene av, og I likhet  med Bløddalssmia hadde mange av de i Bergen som markedsførte produktene. Rett etter siste verdenskrigen var nærmere tyve av dem fremdeles i drift.

## Eksterne lenker
* Bløddalssmia, låsesmia på Gjerstad i Kulturhistorisk vegbok for Hordaland, 1993.
* Osterwiki, et nettleksikon om Osterøy: Osterøy museum.
Misch Crag

**Misch Crag** er en klippe på vestsiden av Daniels Range i Usarp Mountains i Antarktis. Den ligger to kilometer nordøst for Forsythe Bluff, og har en høyde på rundt 2&nbsp;590 meter over havet. Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) etter landmålinger og flyfotografi tatt av U.S. Navy i 1960-63. Den ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) i 1986 etter Peter Misch, professor emeritus i geologi ved University of Washington, som har lært opp mange geologer som har arbeidet i Antarktis.

## Referanser
Cochran Peak

**Cochran Peak** er en spiss fjelltopp i den sørlige delen av Gifford Peaks i Heritage Range i Ellsworth Mountains i Antarktis. Det ble kartlagt av U.S. Geological Survey etter landmålinger og fra flyfoto tatt av U.S. Navy, 1961–66, og ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names etter Henry B. Cochran, som var meteorolog ved Little America V i 1958.

## Referanser
Joungane

**Joungane** er en rekke på fire små fjelltopper like nord for Storjoen i H.U. Sverdrupfjella i Dronning Maud Land. De ble kartlagt etter flyfoto tatt av Den tyske antarktisekspedisjonen 1938–39 og kartlagt på nytt av norske kartografer fra landmålinger og flyfoto tatt under Maudheimekspedisjonen (NBSAE) (1949–52) og flyfoto tatt av den norske ekspedisjonen (1958–59).

## Referanser
Santa Rock

**Santa Rock** er en holme med høyeste punkt 35 meter over havet som ligger 3 kilometer nord-nordvest for Vindication Island i Sør-Sandwichøyene. Den ble kartlagt og navngitt i 1930 av mannskap på RRS «Discovery II» under Discovery Investigations.

## Referanser
Hartmut Losch

**Hartmut Losch** (født 11. september 1943 i Angermünde; død 26. mars 1997 i Neu Fahrland ved Potsdam) var en tysk friidrettsutøver fra Angermünde i forbundlandet Brandenburg, som representerte Øst-Tyskland. Han ble europameister i diskoskasting i 1969, tre år tidligere tok han sølvmedaljen i samme øvelsen, også da i EM. 192 cm høye og 120 kg tunge Losch var medlem av ASK Potsdam. 

### Aktiv
Losch satte personlig rekord med 58,38 meter i 1964. Han deltok for Tyskland under Sommer-OL 1964 i Tokyo, og kvalifiserte seg til finalen med et kast på 56,56 m. I finalen måtte han nøye seg med 52,08 m og ellevteplass. To år senere kom han på sølvplassen i EM 1966 i Budapest. I en uvanlig jevn tevling oppnådde han 57,34 m og manglet åtte centimeter på vinnerkastet til landsmannen Detlef Thorith.

Til liks med de aller fleste andre, samtidige diskokastere forbedret Losch den personlige rekorden med flere meter i disse årene rundt 1970. I OL-sesongen 1968 perset han med 62,72 m. Han kastet opp mot den personlige rekorden under de olympiske lekene i oktober og ble nummer fire i øvelsen. I 1969 lykkes Losch å bli europameister i diskos, vinnerkastet i Aten malte 61,82 m. To år senere forbedret han persen til 63,76 m. I den samme sesongen kom han på femteplass i EM i Helsingfors.

Losch vedvarte å forbedre den personlige rekorden, i 1972 til 64,36 m. Men under OL i München var han langt unna å nå finalen. I 1974 kastet han 63,88 m, men kom ikke med i Øst-Tysklands tropp til EM i Roma.

### Medaljer og plasseringer i internasjonale mesterskap
* ALTE 1964 i Tokyo: Nr 11 – 52,08 m
* EM 1966 i Budapest: Sølvmedalje – 57,34 m, bakom Detlef Thorith (57,42 m)
* ALTE 1968 i Mexico by: Nr 4 – 62,12 m
* EM 1969 i Aten: Gullmedalje – 61,82 m, foran Ricky Bruch fra Sverige (61,08 m)
* EM 1971 i Helsingfors: Nr 5 – 60,86 m
* ALTE 1972 i München: Utslått i kvalifiseringa (56,64 m, nr 22)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cryptobelus

* Se systematisk inndeling

***Cryptobelus*** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor, rødbrun trebukk. Kroppen er temmelig jevnbred og smal. Hodet er stort og bredt, kjevene ikke forstørrede, fasettøynene ganske små og ikke utstående. Antennene er tynne og noe over halvparten så lange som kroppen hos hannen. Pronotum er rektangulært med ganske rette sider som er piggete. Dekkvingene er parallellsidige med rettvinklede "skuldre". Overflaten er læraktig uten lengderibber. Beina er forholdsvis korte.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Papua Ny-Guinea.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
******* Stammen Macrotomini Thomson, 1860
******** Slekten *Cryptobelus* Thomson, 1877
********* *[[Cryptobelus gestroi]]* Thomson, 1877

## Kilder
* Liste over artene
* Prioninae of the World - Macrotomini http://prioninae.eu/taxonomy/macrotomini/
## Eksterne lenker
* 
* Bilde av arten
Koechlin Island

**Koechlin Island** er en øy utenfor nordøstkysten av Adelaide Island i Antarktis, rundt 4,5 nautiske mil (8&nbsp;km) sør for Sillard Islands. Den ble kartlagt fra flyfoto tatt av Ronne Antarctic Research Expedition (RARE) 1947–48 og Falkland Islands and Dependencies Aerial Survey Expedition (FIDASE) 1956–57. Øyen ble navngitt av UK Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) etter Rene Koechlin, en sveitsisk glasiolog og forfatter av *Les glaciers et leur mechanisme*, 1944.

## Referanser
Yentl

***Yentl*** er et teaterstykke av Leah Napolin og Isaac Bashevis Singer. Det er basert på Singers novelle «Yentl the Yeshiva Boy» og handler om en ung pike som trosser tradisjonen ved å diskutere og debattere jødisk lov og teologi med sin far, som er rabbiner. Når han dør, klipper hun håret og kler seg som en mann. Hun bestemmer seg for å finne en yeshiva der hun kan fortsette å studere Talmud og lever i hemmelighet som en mann ved navn Anshel. Da hennes medstudent Avigdor oppdager sannheten, forteller Yentl at hun «hverken er det ene kjønnet eller det andre» og har «sjelen til en mann i kroppen til en kvinne». Hun velger å fortsette å leve som Anshel resten av sitt liv.

*Yentl* hadde premiere på Eugene O'Neill Theatre på Broadway 23. oktober 1975, etter elleve forhåndsvisninger. Det ble regissert av Robert Kalfin, med Tovah Feldshuh, John Shea og Lynn Ann Leveridge i hovedrollene, og ble avsluttet etter 223 forestillinger.

## Filmatisering

Barbra Streisand regisserte, produserte og spilte hovedrollen i en filmmusikal fra 1983, basert på teaterstykket. Streisand bidro også med manuset til filmen, der handlingen skiller seg fra novellen og teaterstykket ved at Yentl uttrykker sine sanne følelser til Avigdor, går tilbake til å leve som kvinne og seiler til USA på slutten. Singer uttalte seg kritisk til filmen i en artikkel i *[[The New York Times]]*. Han syntes ikke Streisand hadde god nok forståelse for rollen og at det ble «for mye synging». Slutten beskrev han som «kitsch».

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Crumebreen

**Crumebreen** er en sidebre i Antarktis. Den er om lag 10 kilometer lang og flyter østover og ut i Ommanneybreen nær nordkysten av Victoria Land i Ross Dependency, New Zealands kravområde i Antarktis.

Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey etter landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1960–63, og navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names etter William R. Crume, en utstyrsansvarlig i skvadron VX-6 ved McMurdo-basen under Operation Deep Freeze 1968.

## Referanser
Lucia Peak

**Lucia Peak** er en fjelltopp 3,7 kilometer nordvest for Adams Crest i Ravens Mountains i Britannia Range i Antarktis. Den er oppkalt etter Charles R. Lucia som var vedlikeholdssjef i 109th Airlift Wing under overføringen av LC-130-operasjonene fra U.S. Navy til Air National Guard.

## Referanser
Atrocolus

* Se systematisk inndeling

***Atrocolus*** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, mørke trebukker med litt matt, bronseaktig glans. Antennene er sagtakkede hos hannene, noe kortere enn halve kroppslengden. Pronotum er nærmest sekskantet, gjerne med litt rundede sider. Dekkvingen er litt utvidete bakover, bredest bak midten, med avrundede "skuldre". De har åtte opphøyde lengderibber. Pronotum og dekkvinger kan være mer eller mindre røde.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
******* Stammen Anacolini Thomson, 1857
******** Slekten *Atrocolus* Monné & Monné, 2008
********* *[[Atrocolus guarani]]* Monné & Monné, 2011 - Paraguay
********* *[[Atrocolus mariahelenae]]* Monné & Monné, 2008 - vidt utbredt i Sør-Amerika

## Kilder
* Liste over artene
* Prioninae of the World - Anacolini http://www.prioninae.eu/taxonomy/anacolus/sanguineus

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av artene
Stair Hill

**Stair Hill** er en ås ved sørsiden av den innerste delen av Holtedahl Bay, på vestkysten av Graham Land i Antarktis. Den ble fotografert av Hunting Aerosurveys Ltd. i 1956-57, og kartlagt etter disse bildene av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS). Den ble navnsatt av UK Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) i 1959 etter Ralph Stair i U.S. National Bureau of Standards, hvis arbeid med egenskapene til farget glass har bidratt til utformingen av tilfredsstillende snøbriller.

## Referanser
Flatøyholmane

**Flat Islands** eller **Flatøyholmane** er en rekke øyer som strekker seg 2,8 km fra nordøst til sørvest og som ligger rundt 3&nbsp;km nordvest for Mawson Station og 3&nbsp;km sørvest for Welch Island i den østlige delen av Holmevika. Flatøyholmane ble kartlagt av norske kartografer etter flyfoto tatt under Lars Christensen-ekspedisjonen (1936-1937) og navnet Flatøy ble benyttet om det de trodde var en enkel øy sør i gruppen. Øya nordmennene kalte Flatøy var i virkeligheten tre øyer. Etter at Australian National Antarctic Research Expeditions (ANARE) kartla området ble navnet endret av Australian Antarctic Names and Medals Committee (ANCA) i 1958 som ga hele gruppen navnet Flat Islands.

## Referanser
Rallier Island

**Rallier Island** er en liten øy med en liten holme på nordsiden, som ligger 0,25 nautiske mil (0,5&nbsp;km) vest for den nordvestligste delen av Booth Island i Wilhelm Archipelago i Antarktis. Mellom øya og Booth Island er Rallier Channel. Øya ble oppdaget av Den franske antarktisekspedisjonen 1903–05 under Jean-Baptiste Charcot og ble navngitt av ham etter Raymond Rallier du Baty, kadett i handelsflåten som var matros på skipet «Français».

## Se også
* Liste over øyer i Antarktis

## Referanser
Ucai

* Se systematisk inndeling

***Ucai*** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Nokså små, gule og svarte trebukker. Hannens antenner er kamformede og rundt to tredjedeler så lange som kroppen. Hodet er firkantet, kjevene ikke forstørrede. Pronotum er nærmest klokkeformet og svært blankt. Dekkvingene er parallellsidige med avrundede "skuldre", tett og kraftig punkterte med opphøyde lengderibber. På farge er hodet svart (kan ha en gul flekk i pannen), pronotum er svart (kan ha gule sider) mens dekkvingene er mønstret i gult og svart. Lårene kan være delvis rødgule, forøvrig er beina svarte.

## Utbredelse
Artene er bare kjent fra Brasil.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
******* Stammen Anacolini Thomson, 1857
******** Slekten *Ucai* Galileo & Martins, 2009
********* *[[Ucai letiziae]]* Santos-Silva, 2014
********* *[[Ucai nascimentoi]]* Galileo & Martins, 2009

## Kilder
* Liste over artene
* Prioninae of the World - Anacolini http://www.prioninae.eu/taxonomy/anacolus/sanguineus

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av artene 
* Bilder av artene
Le Couteur Peak

**Le Couteur Peak** er en fjelltopp mellom Cirque Peak og Omega Peak, nord i Millen Range i Antarktis. Den ble navngitt av den sørlige gruppen fra New Zealand Federated Mountain Clubs Antarctic Expedition (NZFMCAE), 1962–63, etter P. C. Le Couteur, en geolog med denne gruppen.

## Referanser
Pseudapriona

* Se Systematisk inndeling

***Pseudapriona*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
En stor, mattsvart trebukk med antenner som er lyse i den ytterste delen. Antennene er litt lengre enn kroppen hos hunnen, betydelig lengre hos hannen, leddene tynne og sylindriske. De tre innerste leddene og indre halvdel av det fjerde leddet er svarte, ytre halvdel av det fjerde og de utenforliggende leddene er kremhvite med svart spiss. Pronotum er sylindrisk med en kraftig pigg midt på hver sidekant. Dekkvingene er avsmalnende bakover og har skarpt rettvinklede "skuldre". Beina er middels lange.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (India, sørlige Kina, Myanmar).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Batocerini Lacordaire, 1869 eller Petrognathini
******** Slekten *Pseudapriona* Breuning, 1936
********* *[[Pseudapriona flavoantennata]]* Breuning, 1936

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av arten
Microcriodes

* Se Systematisk inndeling

***Microcriodes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Store, brunlige trebukker med lange antenner, hos hannen omtrent dobbelt så lange som kroppen. Kroppsformen er sylindrisk, pronotum har en kraftig pigg på sidene. Dekkvingene er litt avsmalnende bakover, med rettvinklede "skuldre", brune med hvite eller gulhvite flekker.

## Utbredelse
Artene er bare kjent fra Sikkim og Tibet.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Batocerini Lacordaire, 1869
******** Slekten *Microcriodes* Breuning, 1943 
********* *[[Microcriodes cheni]]* Bi & Holzschuh, 2019
********* *[[Microcriodes sikkimensis]]* Breuning, 1943
********* *[[Microcriodes wuchaoi]]* Bi & Lin, 2014

## Kilder
* Liste over artene

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av artene
Hlubeckbreen

**Hlubeckbreen** er en isbre i Antarktis Den ligger 17 kilometer vest for Longbreen sørøst på Thurston Island i Ellsworth Land. Den flyter sørover langs østsiden av Shelton Head og ut i Abbotisen.

Isbreen ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names etter flysambandsmann Vernon R. Hlubeck som deltok i den østlige gruppen under U.S. Navy Operasjon Highjump, og som tok flyfoto av Thurston Island og nærliggende kystområder i 1946–47.

## Referanser
Utra

* Se systematisk inndeling

***Utra*** er en slekt av biller som hører til underfamilien sagbukker (Prioninae) i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
En stor (ca. 65 millimeter), blank, rødbrun til svart trebukk. Hannens kjever er noe forstørrede, antennene er tynne og omtrent halvparten så lange som kroppen. Pronotum er rektangulært med litt framstikkende forhjørner, med sagtakket ytterkant. Dekkvingene er parallellsidige med rettvinklede "skuldre", blanke og slette som resten av oversiden. Arten skilles lett fra de aller fleste andre Prioninae på sin blanke overflate.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
******* Stammen Macrotomini Thomson, 1860
******** Gruppen Archetypina Lameere, 1912
********* Slekten *Utra* Jordan, 1895
********** *[[Utra nitida]]* Jordan, 1895 -  Australia

## Eksterne lenker
* 
* Coleoptera-Atlas.com - ''Utra''. 
* Liste over Macrotomini, med bilder av noen av artene
* Bilde av en hann
* Bilde av en mørk hunn
Agathokles

**Agathokles** (361 f.Kr–289 f.Kr.) var tyrann i Syrakus i perioden 317 til 289 f.Kr. og konge av Sicilia fra 304 til 289 f.Kr.

Agathokles ble landsforvist etter å ha forsøkt å styrte oligarkiet i Syrakus, men vendte tilbake sammen med en armé. Etter å ha fordrevet og myrdet ca. 10,000 borgere ble han byens tyrann.

Han førte en langvarig krig mot Karthago som han tapte. Etter å ha inngått fred med Kartago etablerte Agathokles seg som konge av Sicilia.

Ved sin død gjeninnførte han demokratiet i stedet for å la en av sine sønner overta makten.
Alaska Canyon

**Alaska Canyon** er en dyp canyon i nordveggen på Michigan Plateau i Antarktis. Den ble kartlagt av United States Geological Survey etter landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1960–63 og navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names etter University of Alaska, som sendte forskere til Antarktis.

## Referanser
Leeson Point

**Leeson Point** er et markert, isdekt nes nordøst på Montagu Island i Sør-Sandwichøyene. Det ble navnsatt av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) etter løytnant John Leeson i Royal Navy, som var pilot her under utforskningen av øyene i 1964.

## Referanser
Lenton Point

**Lenton Point** er et nes helt sørvest på halvøya i Clowes Bay på sørsiden av Signy Island i Sør-Orknøyene. Det ble grovt kartlagt i 1933 av mannskap på Discovery Investigations, og kartlagt på nytt i 1947 av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) og fikk navn i 1954 av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) etter Ralph A. Lenton fra FIDS, som var radiotelegrafist ved basen på Signy Island i 1948, og som tok del i landmålingene og det biologiske arbeidet her.

## Referanser
Enceladus Nunataks

**Enceladus Nunataks** er en gruppe på rundt åtte nunataker som er spredt over et bredt område ved toppen av Saturnbreen, sør på Aleksanderøya i Antarktis. De ble kartlagt fra flyfotografi tatt av Ronne antarktiske forskingsekspedisjon i 1947–48, og fra landmålinger tatt av Falkland Islands Dependencies Survey i 1948–50. Gruppen ble navngitt av UK Antarctic Place-Names Committee etter plasseringen ved Saturnbreen. Enceladus er en av Saturns måner.

## Seogså
* Franck Nunataks
* Iapetus Nunatak
* Selene Nunatak

## Referanser
Radiostyrt fly

Et **radiostyrt fly** er et modellfly eller en modell av et helikopter eller annen luftfarkost som manøvreres med fjernkontroll.

## Historikk
På det sene 1800-tallet handlet det om vätefyllda modelluftskip.

## Se også
* Liste over skalamodellstørrelser

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mimapriona

* Se Systematisk inndeling

***Mimapriona*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
En stor trebukk med lange antenner.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Thailand, Malaysia).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Batocerini Lacordaire, 1869 
******** Slekten *Mimapriona* Breuning, 1970 
********* *[[Mimapriona chassoti]]* Breuning, 1970

## Eksterne lenker
* 
* Bilder av arten
Laird Plateau

**Laird Plateau** er et høyt platå (over 2400 moh) som ligger to kilometer nordvest for Mount Hayter på nordsiden av enden av Lucybreen i Antarktis. Det ble oppdaget av geolog-gruppen fra New Zealand Geological Survey Antarctic Expedition (NZGSAE) (1964–65) og kalte opp etter lederen for denne geologgruppen i området, Malcolm G. Laird. Det samme ble Cape Laird.

## Referanser
Sielkentjahke

**Sielkentjahke** er et fjell nord i Strömsund kommune, Jämtlands län i Sverige. Toppen ligger 13 km øst for Stor-Blåsjön.

## Fotnoter


## Referanser
Vladimir Tsjernjajev

**Vladimir Tsjernjajev** (russisk: Владимир Черняев) er en kasakhisk tidligere skihopper som konkurrerte for Sovjetunionen. Han konkurrerte internasjonalt i årene 1977-1987.

I VM i Oslo i 1982 ble han nummer 13 i stor bakke og 52 (av 59 deltakere) i normalbakke, og han var på det sovjetiske laget som ble nummer 9 i lagkonkurransen. Han ble nummer 21 i VM i skiflyging i Oberstdorf i 1981 og 28 i Harrachov i 1983. I verdenscupen, som startet opp sesongen 1979/80, var hans beste plassering i enkeltrenn 6.-plass i normalbakken i Liberec 11. januar 1981. Samme plassering greide han i Holmenkollrennet 1979. Han deltok i den tysk-østerrikske hoppuka i årene 1977/78-1983/84.

Tsjernjajev ble seks ganger sovjetisk mester i skihopping og vant den sovjetiske cupen én gang. I spartakiaden i 1978 tok han én gullmedalje og én bronsemedalje.

Sammenlagtplasseringer i verdenscupen (poeng til de 15 beste i hvert renn):

Sammenlagtplasseringer i Hoppuka:

## Referanser


## Hovedkilde
* Adam Kwieciński: Hoppresultater Vladimir Tschernajev (besøkt 10. mars 2016)

## Eksterne lenker
*
Daniel Pudil

**Daniel Pudil** (født 27. september 1985) er en tsjekkisk fotballspiller som spiller for FK Viktoria Žižkov.
 
## Landslaget
7. februar 2007 fikk han sin første landskamp for  mot . 21. november 2007 scoret han sitt første landslagsmål mot .

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tomáš Kalas

**Tomáš Kalas** (født 1993) er en tsjekkisk fotballspiller som spiller for den tyske klubben .

## Landslaget
Den 14. november 2012 fikk han sin første landskamp for  mot .

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wallisbreen

**Wallisbreen** er en rundt 37 km lang isbre som ligger nordvest i Admiralitetsfjellene i Victoria Land i Antarktis. Isbreen flyter nordover og deretter nordvest, før den flyter sammen med de lavere delene av Dennistounbreen og Nashbreen like før de alle tre flyter ut i sjøen like øst for Cape Scott.

Breen ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) fra landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy i 1960-63. Den ble navngitt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter sersjant Nathaniel Wallis, som omkom da en C-124 Globemaster styrtet i nærheten i 1958.

## Se også
* Liste over isbreer i Antarktis

## Referanser
Skylake

**Skylake** er Intels kodenavn på en 64-biter mikroarkitektur for mikroprosessorer som ble lansert 5. august 2015. Skylake er etterfølgeren til datamaskinarkitekturen Broadwell, og benytter samme 14 nanometers produksjonsprosess som Broadwell, men er forbedret når det gjelder ytelsen og strømforbruket til både mikroprosessoren og grafikkprosessoren.

Mikroprosessorene finnes i 2 og 4 kjerner. Hver kjerne består av fire heltallsenheter og to desimaltallsenheter. Hver kjerne har 32 Kb nivå-1 hurtigminne for data, 32 Kb nivå 1 hurtigminne for instruksjoner og 256 Kb nivå-2 hurtigminne delt mellom data og instruksjoner. Videre finnes det 8192 Kb nivå-3 hurtigminne delt mellom kjernene.

## Referanser
Václav Kadlec

**Václav Kadlec** (født 1992) er en tsjekkisk fotballspiller som spiller for FK Viktoria Žižkov.

## Landslaget
Den 12. oktober 2010 fikk han sin første landskamp for  mot . Han scortet også sitt første landslagsmål i kampen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hastertia

* Se systematisk inndeling

***Hastertia*** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).

## Utbredelse
Arten er utbredt i Papua Ny-Guinea (Bougainville) og Salomonøyene.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
******* Stammen Macrotomini Thomson, 1860
******** Gruppen Xixuthrina Lameere, 1912 
********* Slekten *Hastertia* Lameere, 1912 
********** *[[Hastertia bougainvillei]]* Lameere, 1912 - Papua Ny-Guinea, Salomonøyene

## Kilder
* Liste over artene i Xixuthrina
* Prioninae of the World - Macrotomini http://prioninae.eu/taxonomy/macrotomini/

## Eksterne lenker
*
Parasang

**Parasang** er en gammel persisk målenhet for lengde og svarer til iranske *persakh* eller *fersakh*, og ble av perserkongen Darius regnet som lik en kvart dagsmarsj. Enheten ble brukt av greske forfattere om persiske forhold, for eksempel av Xenofon fra Anabasis, og er i hellensk litteratur lik 30 stadier eller 5,7 km. 

I nyere tid er 1 parasang satt lik 6000 guz eller 6,24 km. Etter at metersystemet ble innført i Iran ble *fersakh* benyttet som betegnelse på 10 km.

## Kilder
* Holtebekk, Trygve. (2009, 14. februar). Parasang. I Store norske leksikon.
Ar Ramtha

**Pass Ramtha**, også kalt **Al-Ramtha** (arabisk الرمثا) er en by helt nordvest i Jordan. Byen har et folketall på 120 365 innbyggere (2010).

## Navnet
Ar Ramtha er oppkalt etter en lokal ørkenplante, Al Ramath (arabisk الرمث). Under Romerriket ble byen kalt Ramatha.

## Historie
Romerriket benyttet Ar Ramtha som et avsidesliggande knutepunkt for å knytte sammen koloniene sine. Det er funnet ruiner av bygninger og gamle romerske antikviteter forskjellige steder i Ar Ramtha fra den islamske ekspanderingen av Ar Ramtha i Houran. Historisk og samfunnsmessig har byen vært tilsluttet Daraa i Syria, som ligger like over den andre siden av grensen.

## Idrett
Byen har to idrettsklubber, Al-Ramtha SC, en fotballklubb i den jordanske eliteserien, og Ittihad Al-Ramtha, som spiller på det nest øverste nivået i jordansk fotball.
Ferrari 400

**Ferrari 365 GT4, 400 og 412** (1972–89) er en serie italienske familiebiler fra 1970- og 80-tallet.  De hadde to dører og fire seter (2+2) Ellers hadde den en 12-sylindret motor med 340 hestekrefter.  Om lag tre tusen biler ble laget.

**[[Ferrari 365|365]] GT4 2+2** fra 1972 (524 eks.) hadde en 4.4-liters V12 på 340 hk, samt tre runde baklykter. Modellnavnet var etter sylinderens volum.

**400 Automatic** fra 1976 (147 eks.) hadde en 4.8-liters motor på 340 hk og kun to baklykter på hver siden. Den ble også den første Ferrari med automatgir, en 3-trinns produsert av det amerikanske selskapet Borg-Warner.  **400 GT** fra samme periode (147 eks.) hadde vanlig manuelt gir.

**400 Automatic i** fra 1979 (883 eks.) hadde bensininnsprøytning med redusert effekt (310 hk) og automat, mens **400 GT i** fra samme periode (422 eks.) hadde manuelt gir.

**412** fra 1985 (576 eks.) hadde en noe større motor (4.9 liter, 340 hk) som var tre hundre kilo tyngre enn den første. Gir var enten manuelt eller automatisk. 412 ble den første Ferrari med ABS (blokkeringsfrie bremser) som fast utstyr, levert av tyske Bosch.

Etter nedleggelsen måtte kunder med ønske om fire-seters Ferrari V12 klare seg med en Ferrari Mondial, og V8 frem til 1992 da  Ferrari 456 med V12 ble lansert.

Serien var designet av Pininfarina og det ble laget flere spesialkarosseri av andre karosserimakere, deriblant cabrioleter og stasjonsvognen *Croisette*.
## Bilder

Ferrari 365 GT4 2+2 rear right.jpg | 365 GT4 2+2
1981 Ferrari 400i (19741484936).jpg | 400 i
Ferrari 400i (8554603039).jpg | 400 i
Ferrari Image036 (cropped).jpg | 412
Ferrari 412 pic3 (cockpit).jpg


## Referanser
Nataloma

* se Systematisk inndeling

***Nataloma*** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
En stor (35-40 millimeter), avlang, brunsvart trebukk. Antennene er tynne og rundt halvparten så lange som kroppen. Pronotum er trapesformet med piggete ytterkant. Dekkvingene er parallellsidige med stumpvinklede "skuldre" og tre opphøyde lengderibber.
## Levevis
Larvene lever i død ved, utviklingstiden er flere år.

## Utbredelse
Slekten er vidt utbredt i Sentral- og Vest-Afrika, og i Tanzania.

## Systematisk inndeling
Det er vanlig å plassere arten i slekten *[[Parahovatoma]]*, men dette er et nyere navn, så *Nataloma* burde gjelde.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
******* Stammen Macrotomini
******** Slekten *Nataloma* Ferreira & Veiga Ferriera, 1952
********* *[[Nataloma carmonai]]* (Ferreira & Veiga Ferriera, 1952)
********* *[[Nataloma orientalis]]* Bouyer, 2016

## Kilder
* Prioninae of the World - Macrotomini http://prioninae.eu/taxonomy/macrotomini/
## Eksterne lenker
*