John Owen Donaldson

Kaptein **John Owen Donaldson** (1897–1930) var et flyveress fra første verdenskrig, kreditert med syv luftseire.

Donaldson ble født i Fort Yates i Nord-Dakota som sønn av general Thomas Quinton Donaldson. Han forlot Cornell College og sluttet seg til Royal Flying Corps i Canada i mars 1917. 
Da USA erklærte krig mot Sentralmaktene, ble han overført til det amerikanske flyvåpenet og knyttet til AAF (etterfølgeren til RFC), og forlagt ved 32. skvadron. Fra 22. juli til 29. august 1918 skjøt han ned fire Fokker D.VIII jagerfly og fikk tre andre ut av kontroll.

1. september ble han skutt ned av Theodor Quandt og tatt til fange. Den påfølgende dagen rømte han sammen med en annen fange, og prøvde å stjele et tysk to-seters fly for å rømme. Donaldson fikk et bajonettkutt i ryggen da han slo ned en vaktpost. Den 9. september ble de to fanget mens de svømte i en bekk i ingenmannsland og fengslet på nytt. Tre dager senere rømte Donaldson, hans ledsager, og tre andre krigsfanger. Donaldson flyktet til Nederland i oktober.

Den 15. mars 1920 skrev *Aerial Age Weekly* at «kaptein J. O. Donaldson, A.S.A. er nå sjef for den berømte 94. Aero-Skvadronen i stedet for avdøde kaptein Field E. Kindley, A.S.A. kaptein Donaldson er militær flyger med flere dekorasjoner og skvadronleder for den 95. skvadronen. Han har vist seg som en effektiv og dyktig offiser».

Donaldson vant den amerikanske transkontinentale konkurransen i oktober 1919, og fikk Mackay-troféet. Han trakk seg fra det militære i 1920 og ble president i Newark Air Service i New Jersey, men fortsatte å være en konkurranseflyver.

## Død
Donalds havarerte under en flyoppvisning i nærheten av Philadelphia i Pennsylvania 7. september 1930 i et fly lånt av Opal Kunz. Flyet kom i spinn og styrtet i bakken. Han ble trukket ut av vraket med kraniebrudd og indre skader.
En avis skrev om ulykken: «flyet som han havarerte med var en Travel-Air Whirlwind som fru Opal Kunz vant et 25 kilometer løp med på lørdag og som hun kom på tredjeplass med i National Air Races i Chicago for ti dager siden. Flyet ble totalvrak. Den enorme kraften klemte flyet flatt, knakk av maskinens hale. Kaptein Donaldson var i live da politikaptein Brehan kjørte tvers over banen i en politibil. Han ble tett fulgt av politikaptein Dunn. Fru Kunz skyndte seg over banen og bidro til å trekke hans ødelagte kropp ut av vraket.
Vernie E. Moon fra Maplewood, kaptein Donaldsons mekaniker og som hadde vært med ham da han gikk ombord i flyet for denne flyoppvisningen, ble med til sykehuset.»

«Distinguished Service Cross» ble gitt til John Owen Donaldson, løytnant (Air Service) i U.S. Army for ekstraordinært heltemot i aksjon i nærheten av Mont-Notre-Dame i Frankrike. 22. juli 1918 mens han var på patrulje, angrep han en formasjon på 20 fiendtlige Fokker-dobbeltdekkere. Han pekte ut et av de fiendtlige flyene, og løytnant Donaldson angrep det bakfra, fyrte av en kort salve på nært hold, flyet sprengte, gikk opp i flammer og styrtet i bakken. Den 8. august 1918 oppdaget han fem fiendtlige speiderfly over Licourt i Frankrike; han pekte ut ett, styrtet mot det, åpnet ild på nært hold og forårsakte at det styrtet i bakken. Den 9. august 1918 observerte han at et britisk fly ble angrepet av tre fiendtlige speiderfly over Licourt i Frankrike. Han tok seg umiddelbart av fienden – skjøt en lang salve på svært nært hold, sprengte de fiendtlige flyene i flammer og fikk de til å krasje. Den 25. august 1918, over Hancourt i Frankrike, ble han angrepet av fire fiendtlige Fokker-fly, dykket inn i deres midte og skjøt en kort salve mot et av dem fra en kort avstand, ødela flyet, piloten hoppet ut i fallskjerm og reddet livet. Den 25. juli 1918, over Fismes i Frankrike, kjører han ut av kontroll et fiendtlig Fokker-fly – 10. august over Perrone i Frankrike, og 29. august over Cambria i Frankrike nok en Fokker dobbeltdekker. I alle disse aksjonene viste løytnant Donaldson den største hengivenhet til plikt og galanteri i møte med fienden. (Generell Ordre No. 13, W. D., 1924)