open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gunnar Eriksen

**Nils Gunnar Eriksen** (født 1921 i Hamar, død 2009 i Oslo) er en norsk professor i astrofysikk. 

Eriksen ble utdannet som sivilingeniør ved Norges tekniske høgskole i 1948, og jobbet som laboratorieingeniør ved Astrofysisk institutt fra 1949. Han ble dosent i radioastronomi i 1963, og senere professor. Eriksen var sterkt involvert i etableringen av Solobservatoriet på Harestua, og hadde ansvaret for radio og teknisk utstyr der.

## Referanser
Icarus (tidsskrift)

**Icarus** er et vitenskapelig tidsskrift for planetologi. Tidsskriftet ble grunnlagt i 1962 og ble tilknyttet American Astronomical Society's Division for Planetary Sciences (DPS) i 1974. Carl Sagan var redaktør fra 1968 til 1979, og ble etterfulgt av Joseph A. Burns (1980&ndash;1997) og Philip D. Nicholson (1998&ndash;).

## Referanser

## Eksterne lenker
*
9908 Aue

**9908 Aue** er en asteroide i asteroidebeltet som ble oppdaget 25. mars 1971. Asteroiden tilhører Koronis-familien og har en omløpsbane omkring Solen på 4.94 år.

Asteroiden ble oppdaget av Cornelis Johannes van Houten og Ingrid van Houten-Groeneveld på fotografiske plater tatt av Tom Gehrels ved Palomar Observatory ved å benytte Samuel Oschin teleskopet. Den ble først gitt overgangsnavnet *2140 T-1*, og ble senere omdøpt **Aue** etter den tyske poeten Hartmann von Aue som deltok i det tredje korstog.

## Referanser
Norway Chess 2014

**Norway Chess 2014** arrangeres i Stavanger-regionen i perioden 2.–13. juni.

## Turnerings-informasjon
### Spillesteder

### Program

### Premiering

## Deltagere

## Resultater
### Lynsjakk

### Hovedturnering
Ved poenglikhet i kamp om 1 plass vil det spilles Tie Break i lynsjakk. Siden Karjakin var alene på topp ble ikke det nødvendig. Ved poenglikhet lenger ned så ser man først på SBS scoren er den lik, ser man på antall seire er det også likt. Er det antall seire med svart som teller.

## Eksterne lenker
Offisiell hjemmeside
Johan Andreas Bull

**Johan Andreas Bull** (1879–1967), var en norsk sjøoffiser og fra 1937 kommandør. Han jobbet som direktør for Marinens Minevesen mellom 1922 og 1940, og var internasjonalt anerkjent for utviklingen av torpedovåpen før og under andre verdenskrig. Under andre verdenskrig arbeidet han i Storbritannia for Torpedo Development Department. Han var bror av ingeniøren Fredrik Rosing Bull.

## Referanser
Andrej Smirnov (curlingspiller)

**Andrej Viktorovitsj Smirnov** (russisk: Андрей Викторович Смирнов, født 1973) er en russisk rullestolcurlingspiller. Han har VM-gull og Paralympics-sølv som fremste meritter. 

## Bakgrunn
Smirnov er rullestolbruker. Han har ryggmargsskade, som han fikk da han falt og skadet ryggen da han var 12 år gammel. Han fikk påvist cerebrospinal skade (skade på sentralnervesystemet), en skade som ikke kan opereres. Som barn, før skaden, drev han med friidrett og hurtigløp på skøyter. Etter skaden fortsatte han med idrett, og prøvde ut bl.a. håndbak, bueskyting, dart og tennis. I 2003 begynte han med rullestolcurling. 

## Idrettskarriere
Smirnov deltok i sitt første VM ved VM i rullestolcurling 2004 i Sveits, der Russland kom på 9.-plass. Han deltok også ved VM i 2005, 2007, 2008 og 2011, men Russland fikk ikke medalje i disse mesterskapene. De kom på 4.-plass i 2011. 

Ved VM i rullestolcurling 2012 vant Russland gull, med Smirnov som skip. De slo Sør-Korea 9-1 i finalen. Ved neste VM, i 2013, kom de på 5.-plass. 

Han var også skip ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji i Russland, der det russiske laget kom på 2.-plass. Her tapte de 3-8 for Canada i finalen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil hos WCF
* Profil hos Sotsji 2014 Paralympics
Løktene

**Løktene** er en øygruppe som utgjør de to øyene Østre og Vestre Løktene i Tvedestrand kommune i Agder. Øyene ligger innenfor Askerøya.

Etymologisk stammer navnet trolig fra det gammelnorske *Luknar* som betegner øyenes tilsynelatende lukkende funksjon når man seiler inn i Lyngørfjorden fra både nord og sør. Løktene har således ingen ting med lys og lykter å gjøre.

I dag er det ca 40 hytteeiendommer på Løktene og øyene er regulert til hytteformål i Tvedestrand kommunes kommuneplan.

## Referanser
Gåsebryst

**Gåsebryst** er en klassisk dansk fløtekake, bestående enten av en bløtkakebunn eller en bunn av butterdeig, som fylles med pisket krem og konditorkrem, gjerne supplert med sviskemos eller syltetøy. Kaken dekkes til sist av et tynt lag marsipan og overstrøs med litt melis og/eller sjokolade. Kaken finnes i en del forskjellige varianter.

## Opprinnelse
Den skal være oppfunnet i begynnelsen av 1900-tallet i det vestlige Sjælland, og er dermed en av de få danske kaker skapt utenfor det københavnske konditorvækstlag. Fordi marsipanen den gang kunne være vanskelig å få rullet helt glatt, fikk den struktur som gåsens bryst, og navn deretter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bolette Berg

**Bolette Berg** (født 1872, død 1944) var en norsk fotograf på slutten av 1800-tallet som drev fotostudio Berg & Høeg sammen med Marie Høeg.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Dagbladet: De første fotofeministene
Martina Gaux

**Martina Gaux** (født 22. april 1959) er en norsk forfatter.

## Bibliografi
* *Den dagen da sola hadde bestemt seg for ikke å stå opp*, Omnipax (2008)
* *Fluen*, Gyldendal Norsk Forlag, 2010
* *Hangman*, Gyldendal Norsk Forlag, 2011
* *3,5 X 4*, Gyldendal Norsk Forlag, 2013 
* *Cafe Vespa*, Gyldendal Norsk Forlag, 2014

## Kilder
* Presentasjon av Martina Gaux i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker
* Presentasjon fra Gyldendal Norsk Forlag
* «Når den døde betraktes som eiendom», intervju hos NRK
Greipstadelva

**Greipstadelva** er ei elv lengst sør på Kvaløya i Tromsø kommune i Troms. Den er  lang og har et nedbørfelt på rundt .

Elva har utspring fra Rødfjellvatnan på Rødfjellet, og renner herfra i sørlig retning. Den største sideelva er Sløykdalselva, som drenerer den østre delen av nedbørfeltet. Elva munner ut i Malangen ved Greipstad. Fylkesvei 54 krysser elva ved munningen.

## Referanser
Hans Krum

**Hans Krum** (født 15. februar 1818 i Bergen, død 3. oktober 1882 i Trondheim) var en norsk fotograf på slutten av 1800-tallet . Krum oppholdt seg i utlandet i flere år (bl.a. København og Tyskland), og lærte seg sannsynligvis daguerreotypikunsten under dette oppholdet. Han startet sin fotografiske virksomhet i Norge som omreisende daguerreotypist fra ca. 1851 og var bl.a. en av de første som fotograferte i Nord-Norge. Fra 1852 fotograferte han i Bergen, hvor han en kort tid var i kompaniskap med Carl Christian Wischmann som «Wischmann & Krum». I 1853 begynte han å fotografere i Trondheim, og fra 1854 slo han seg ned her. Hans atelier lå først i Munkhaugveita 3, før han i 1865 flyttet til nye lokaler i Nordre gate 6.

Arkivet etter Hans Krum finnes hos Universitetsbiblioteket i Trondheim – Gunnerusbiblioteket.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Hans Krums fotografier hos Nasjonalbiblioteket
* 4 av Hans Krums daguerreotypier fra prosjektet «80 millioner Bilder : Norsk Kulturhistorisk fotografi 1855–2005»
Verginia

**Verginia** var den sentrale personen i en &ndash; trolig legendarisk beretning, om den tidlige romerske republikk, som ble beskrevet av Livius i *[[Libri Ab urbe condita]]*. Fortellingen ble muligens skapt for å illustrere personligheten til Appius Claudius, som var en del av Decemviri. 

I år 451 f.Kr. begynte Appius Claudius å begjære Verginia, en vakker plebeier-pike og datter av den respekterte centurionen Lucius Verginius. Verginia var blitt forlovet med Lucius Icilius, en tidligere tribun av plebeierne, og da hun avviste Claudius, fikk han en av sine medsammensvorne, Marcus Claudius, til å hevde at hun egentlig var hans slave. Marcus Claudius bortførte henne deretter mens hun var på vei til skolen. Dette skapte protester, ettersom både Verginius og Icilius var respekterte menn, og Marcus Cladius ble tvunget til å bringe saken frem for decemvirene, ledet av Appius Claudius selv. Verginius ble tilbakekalt for å forsvare datteren, og &ndas; etter trusler om å utsettes for vold, lyktes Icilius å få Verginia hjem mens domstolen ventet på farens tilsynekomst. Verginius ankom to dager etter at hans støttespillere var ankommet, men Claudius ville nekte ham å snakke, og erklærte at Verginia var slaven til Marcus Claudius. Appius Claudius hadde bragt med seg en bevæpnet eskorte, og anklaget borgerne for oppvigleri. 

Støtespillerne til Verginius ba domstolen spørre datteren selv, men faren Verginius dro en kniv og drepte datteren i tempelet til Venus Cloacina, fordi dette var eneste måten å bevare hennes frihet. Støttespillerne til Verginius og Icilius kom tilbake bevæpnet, og dette førte til at decemviri ble styrtet, og den romerske republikken ble gjenopprettet.
Peter Otto Testman

**Peter Otto (Olavius) Testman** (navnet kunne staves Petter og Testmann) født 1806 i Nedre Eiker, død 1890 i København var en av de første norske fotografer, kjent for å ha fotografert utsikten over Piperviken mot Det kongelige slott i Christiania (Oslo) før takets konstruksjon ble bygget om til flatt tak, ferdigstilt ca. 1846. Hans daguerreotypi som viser denne, Norges eldste byprospekt, befinner seg i Nasjonalbiblioteket etter at det ble kjøpt i 2011.

Testman var født i Nedre Eiker utenfor Drammen, men flyttet sammen med sine norske foreldre til København i 1807.

Peter Otto (Olavius) Testman studerte en kortere tid ved Det Kongelige Frederiks Universitet i Christiania fra 1827 og tok examen philosophicum, men fullførte antagelig ikke teologistudiene. Han stilte ut sine daguerreotypier i Industriforeningen i København 1844 ifølge Bjørn Ochsner (Danske Fotografer....). I denne perioden livnærte han seg som stivelsesfabrikant.

I 1848 meldte han seg som frivillig til tredje bataljon og deltok som menig i første slesvigske krig. Mens han var stasjonert i Glorup ble han kjent med H.C. Andersen som ble imponert av nordmannens tapperhet og skrev en bokdedikasjon til ham i diktform den 12. mai 1848. Han ble forfremmet til kaptein og tildelt Dannebrogordenen.

Testman ble gift og fikk tre barn. En av hans døtre, Caroline, ble en kjent kvinneaktivist. Petter Otto (Olavius) Testman døde i København 1890.

## Referanser
Alexander Sjevtsjenko

**Alexander Aleksejevitsj Sjevtsjenko** (russisk: Александр Алексеевич Шевченко, født 3. juni 1971) er en russisk rullestolcurlingspiller. Han har VM-gull og Paralympics-sølv som fremste meritter. 

Han har ryggmargsskade ette ren bilulykke, og begynte med rullestolcurling i 2006 i Moskva. 

Han er gift og har en sønn. 

## Idrettskarriere
Sjevtsjenko deltok i sitt første VM i VM i rullestolcurling 2011 i Tsjekkia, der Russland kom på 4.-plass. I VM i rullestolcurling 2012 vant Russland gull, med Sjevtsjenko som toer. De slo Sør-Korea 9-1 i finalen. I neste VM, i 2013, kom de på 5.-plass. 

Han var treer i Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji i Russland, der det russiske laget kom på 2.-plass, med Andrej Smirnov som skip. Her tapte de 3-8 for Canada i finalen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil hos WCF
* Profil hos Sotsji 2014 Paralympics
Louis-Nicolas Robert

**Louis-Nicolas Robert** (født 2. desember 1761, død 8. august 1828) var en fransk soldat og ingeniør som i 1799 tok patent på den første maskinen med kontinuerlig papirbane. Etter en rekke juridiske og økonomiske krangler med  Saint-Léger Didot mistet Robert kontrollen over patentet sitt. Maskinen ble da sendt til England for videre utvikling. 

Roberts oppfinnelse ble kjernen i Fourdrinier-maskinen, som dannet basis for moderne papirfremstilling. Roberts ble etter hvert skolelærer og døde i fattigdom.

## Referanser
Gro Røde

**Gro Røde** (født 19. februar 1965) er en norsk historiker og sakprosaforfatter, oppvokst på Flakstadøy i Lofoten, bosatt i Oslo.

Røde har historie hovedfag fra Universitetet i Oslo. Da hun i 1994 utga boka *På et berg eg kalla mett* var den bygd på hennes hovedoppgave i historie: «Nord i værene». Temaet var dagliglivet og fraflyttinga fra yttersia av Lofotodden.

Hun har arbeidet med kystkulturprosjekt, kulturminnevern og Oslo byarkiv. Røde var i to år engasjert som historiker i bydel Sagene-Torshov i Oslo, og har arbeidet mye for å bringe historien om livet i de gamle by- og industristrøk langs Akerselva fram i lyset.

Per 2013 arbeidet hun som prosjektleder for Oslo Museums  satsing Arbeidermuseet.

## Bibliografi
* *På et berg eg kalla mett*, Orkana (1994)
* *Veiviseren til lofotens historie*, Lofotrådet (1996)
* *Kulturminnestafetten 1997*, medforfatter (1998)
* *Fra bygd til by : urbaniseringen av Groruddalen 1948-1998*, med Bård Alsvik, Oslo byarkiv (1998)
* *Livet langs elva : Oslohistorie fra Sagene, Torshov, Bjølsen, Iladalen, Sandaker, Åsen*, red, Bydel Sagene Torshov (2000)
* *Ellisif Wessel : du ber om mit fotografi*, med Liv Marie Austrem og Elisabeth Johansen, Orkana (2007)
* *Fortsatt i hundre : UL Lysbøen 1910-2010 : lokalhistorie fra Flakstad*, med Elisabeth Johansen, red, Orkana (2010)

## Referanser
Georg Haas

**Georg Christian Wilhelm Haas** (født 5. juni 1756, død 10. mai 1817 i København) var en dansk grafiker som arbeidet med kobberstikk og akvatintetsning.

Georg Haas' far var den tyske kobberstikkeren Jonas Haas, som kom til København og slo seg ned der.

Georg Haas har utført en rekke store prospekter fra steder i Norge etter malerier av Christian August Lorentzen.

Han ble i 1810 utnevnt til professor ved Kunstakademiets modellskole.

## Referanser
Bilhorod-Dnistrovskyj

**Bilhorod-Dnistrovskyj** (ukrainsk: Білгород-Дністровський) er en havneby på høyre bredd av Dnestr-limanen (ved Dnestr-estuaret og Svartehavet) i Odesa oblast (provins) sørvest i Ukraina i den historiske regionen Bessarabia. Byen er det administrative senteret i  Bilhorod-Dnistrovskyj rajon. Byen har ca 50.000 innbyggere.

Området der byen ligger i dag var en fønikisk koloni kalt *Ofiusa* og senere en gresk koloni kalt *Tyras*, som også var navnet grekerne brukte om  elva Dnestr. Østromerne kalte kolonien *Asperon*, *Maurokastron* eller *Leukopolis*. På tyrkisk het byen *Turla* mens byen under Republikken Genova het *Montecastro* eller *Asprokastron*.

Byen ble del av Fyrstedømmet Moldavia i 1359 og festningen ble utbygd i 1407 under Alexander den snille og i 1440 under Stefan den store.

Fra 1503 til 1918 og 1940-1941 het byen *Akkerman* og fra 1918 til 1944 hadde byen det rumenske namnet *Cetatea Albă*, som betyr «det hvite citadellet», mens  russerne oversatte det til *Belgorod-Dnjestrovski* (Белгород-Днестровский), som betyr «den hvite by ved Dnestr».

## Galleri

Bilhorod Dnistrovskyi.jpg|Akkermanfestningen
BilhorodDnistrovskyy_Akkerman1.JPG|Indre del av festningen Akkerman.
BilhorodDnistrovskyy_Akkerman2.JPG|Utgravninger foran Akkerman.
BilhorodDnistrovskyy_Akkerman3.JPG|Festningen sett fra sjøsiden.
Belgorod ua.jpg|Festningsmurene.
Dniester liman.jpeg|Byen kan identifiseres ved nedre vestre bredd av Dnestr-limanen.


## Litteratur
* Sergej Udowik: *Die Ukraine. Historische Orte*. Wakler-Verlag Kiew 2010, ISBN 978-966-543-102-2; s.&nbsp;100–101

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hålisstonga

**Hålisstonga** er et fjell i Dronning Maud Land. Det utgjør den sørlige utstrekningen av Holtedahlfjella, og høyeste punkt ligger 2780 moh.

Området ble flyfotografert og undersøkt under den norske antarktisekspedisjonen 1956–60 (NAX). Dette dannet grunnlag for utarbeidelse av kart over området. I den forbindelse ble fjellet navngitt etter isbreen Hålisen som strømmer mellom Hålisrimen og Hålisstonga.

## Se også
*Liste over fjell i Dronning Maud Land

## Referanser
Marat Romanov

**Marat Marsovitsj Romanov** (russisk: Марат Марсович Романов, født 5. juni 1966) er en russisk rullestolcurlingspiller. Han hur VM-gull og Paralympics-sølv som fremste meritter. 

## Idrettskarriere
Romanov deltok i sitt første VM ved VM i rullestolcurling 2008 i Sveits, der Russland kom på 10.-plass. Ved VM i 2011 kom de på 4.-plass, og ved VM i rullestolcurling 2012 vant Russland gull, med Romanov som treer. De slo Sør-Korea 9-1 i finalen. Ved neste VM, i 2013, kom de på 5.-plass. 

Han var ener ved Paralympiske vinterleker 2014 i Sotsji i Russland, der det russiske laget kom på 2.-plass, med Andrej Smirnov som skip. Her tapte de 3-8 for Canada i finalen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil hos WCF
* Profil hos Sotsji 2014 Paralympics
Christian Gihbsson

**Christian Gihbsson** (født 15. mai 1857 i Trelleborg i Sverige, død 28. desember 1902 i Helsingfors) var en svensk fotograf som virket i Norge fra slutten av 1880-tallet. 

Han kjøpte Rasmus Ovesens forretning som lå i Kongens Gade 13 i Christiania, drev den første tiden som Ovesens Eft. Gihbsson var en av stifterne av Fotografernes Forening i 1894 og dens første formann.

Fra ca. 1891 hadde han lokaler i Carl Johans Gade 19, noen år senere flyttet han til nummer 35.

I 1898 solgte Gihbsson forretningen til Ludvig Forbech og reiste to år senere til Finland. Frem til 1902 var han ansatt som fotograf i Atelier Apollo i Helsingfors.

Gihbsson var far til Leif Gihbsson.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
USS «Pinckney» (DDG-91)

**USS «Pinckney» (DDG-91)** er en amerikansk jager av Arleigh Burke-klassen med hjemmehavn i San Diego i California. Skipet er oppkalt etter William Pinckney (1915-1975), som mottok Navy Cross for sin heltemodige redning av et besetningsmedlem om bord på hangarskipet USS «Enterprise» (CV-6) under slaget ved Santa Cruz-øyene i 1942. USS «Pinckney» tilhører Stillehavsflåten i den amerikanske marinen.

## Historie
Kjølstrekkingen av USS «Pinckney» fant sted ved Ingalls Shipbuilding i Pascagoula i Mississippi den 16. juli 2001, og skipet ble sjøsatt 26. juni 2002. Det gikk inn i tjeneste med den amerikanske marinen ved Naval Construction Battalion Center Port Hueneme den 29. mai 2004.

USS «Pinckney» la ut på sitt første oppdrag i september 2005. Under dette oppdraget gjennomførte skipet havnebesøk i Guam, Singapore, Australia, Fiji og Hawaii, og det ble den første jageren noensinne til å etterfylle drivstoff til sjøs på det nye, hurtige kampfartøyet Mark V Special Operations Craft. Den 24. februar 2006 vendte skipet tilbake til hjemmebasen etter å ha vært til sjøs i fem måneder.

Den 16. februar 2007 ble USS «Pinckney» tildelt utmerkelsen *[[Battle Effectiveness Award|Battle E]]* for 2006. *Battle E* tildeles hvert år et lite antall amerikanske krigsskip, ubåter, luftfartøyer og andre enheter som vinner og utmerker seg i konkurransen om å oppnå maksimal kampeffektivitet. Den 2. april 2007 forlot USS «Pinckney» havnen i San Diego sammen med hangarskipet USS «Nimitz» (CVN-68) for å gjennomføre et havgående oppdrag med en varighet på seks måneder. Skipet var tilbake i hjemmehavnen den 30. september 2007.

Den 8. mars 2014 ble USS «Pinckney» omdirigert fra et treningsoppdrag i Sørkinahavet til havområdet utenfor sørkysten av Vietnam for å bidra i søket etter det savnede passasjerflyet Malaysia Airlines Flight 370.

USS «Pinckney» tilhører per 2013 Destroyer Squadron 23. Det har sin hjemmehavn ved Naval Base San Diego og kommanderes av kommandør Frank E. Okata.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Offisiell hjemmeside for USS «Pinckney»  
* USS ''Pinckney'' (DDG-91) − navsource.org 
* USS ''Pinckney'' (DDG 91) − navysite.de
Objektiv (tidsskrift)

***Objektiv*** er et norsk tidsskrift for kamerabasert kunst. Første nummer utkom i april 2010 og kommer ut to ganger i året. Siden 2020 publiserer forlaget essaypublikasjoner hvor en skribent reflekterer over sitt forhold til kamerabasert kunst. Tidsskriftet er grunnlagt og redigeres av Nina Strand, og redaksjonsrådet som består av Ida Kierulf, Susanne Østby Sæther, Lucas Blalock og Brian Sholis. Tidsskriftet mottar støtte fra Norsk kulturråd og Fritt Ord. Bøkene fikk europeisk distribusjon via Antenne Books i 2022, og distribueres allerede via Printed Matter i USA.

*Objektiv* ble opprettet i 2009 for å skape et rom for å diskutere og analysere norsk og internasjonal kamerabasert kunst. De utvidet med en egen nettjournal fra 2014 og tre år senere kuraterte redaksjonsrådet sin første utstilling; *Subjektiv* på Malmö Konsthall. *Objektiv* utvidet i 2021 ytterligere til et fysisk rom som rommet både en bokhandel, et forlag og et mini-videogalleri i ett. Den 13 august 2021 åpnet et prosjektrom for *Objektiv* i samarbeid med Kunstnernes Hus, Våren 2022 flyttet *Objektiv* rommet til Paris for tre ulike pop-up uker der. I 2023/2024 hadde *Objektiv* et atelier i 4 rue saint Martin, Paris. 

I 2020 kuraterte *Objektiv* ved redaktør Nina Strand *Le Book Club* på Fotogalleriet i Oslo sammen Anna Planas, Pierre Hourquet og Antonio Cataldo. Året etter kuraterte hun også utstillingen *TRUST* for fotografi-festivalen f/stop i Leipzig i samarbeid med Susan Bright. I 2023 kuraterte Sæther og Strand, i samarbeid med flere, utstillingen *Søsterskap* for Les Rencontres d'Arles. I 2025 kuraterte Strand utstillingen *Double* for samme festival, begge utstillingene med tilhørende publikasjoner utgitt av Objektiv Press.

## Eksterne lenker
*
Paul Van Himst

**Paul Van Himst** (født 2. oktober 1943 i Sint-Pieters-Leeuw) er en belgisk tidligere fotballspiller og -trener.

## Karriere
Paul Van Himst er regnet blant de største angriperne i Belgia. Han vant Jupiler League med Anderlecht åtte gånger, og scoret 233 mål på 457 kamper.

Han debuterte den 19. oktober 1960 mot  i kvalifiseringen til VM i Chile. Mellom 1960 og 1974 spilte Van Himst 81 landskamper og scoret 30 mål for . Det gjorde at han ble Beligas toppscorer sammen med Bernard Voorhoof. Van Himst deltok i både VM i 1970 i Mexico og EM i 1972 i Belgia.

Van Himst var også trener for både Anderlecht og RWD Molenbeek. Som trener for Anderlecht vant ha UEFA-cupen i 1983 og kom til finalen i 1984. Anderlecht har aldri før eller siden kommet til finalen (per mars 2014). Som landslagstrener for Belgia fikk han landslaget til VM i 1994, der laget slo  og tapte i åttendedelsfinalen mot  med 2&ndash;3.

I november 2003 ble han kåret til Belgias beste fotballspiller på 1900-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Replikk : tidsskrift for human- og samfunnsvitenskap

***Tidsskriftet Replikk*** er et tverrfaglig tidsskrift for samfunnsvitenskap og humaniora. Tidsskriftet utkommer to ganger i året, og siden 2005 har hvert nummer tatt for seg et spesifikt tema. Tema våren 2022 er Avvik. Tidsskriftet holder til på Sydneshaugen Skole, og laget ved Universitetet i Bergen av nåværende og nyutdannede studenter. Det er et uavhengig og ikke-kommersielt tidsskrift som det er mulig å kjøpe hos blant annet Tekstallmenningen og i Boksalongen på Litteraturhuset i Bergen. Replikk har eksistert siden 1995, men har forløpere lengre tilbake i tid enn dette.  

Replikk finansieres av Kulturstyret Bergen, Universitetet i Bergen og Fritt Ord 

## Redaksjon

I 2022 består redaksjonen av følgende medlemmer:

* Raymond Skaran, ansvarlig redaktør
* Marit Irene Kvalvåg Brendeland, tekstredaktør
* Minka Maaria Salonen, kunstredaktør
* Hallvard Sørenes Velure, økonomi- og administrasjonsansvarlig
*Maja Elfrida Reseland, koordinator
*Tijana Przulj, redaksjonsmedlem
*Even Totland, redaksjonsmedlem
* Ingunn Solbakken Ramsdal, PR-ansvarlig

## Oversikt over tidligere utgaver

**2022**

·       Vår: #52 - Avvik

**2021**

·       Høst: #51 - Myter

·       Vår: #50 - Endring

**2020**

·       Høst: Replikk #49 - Romanse

·       Vår: Replikk #48 - 2010-tallet

**2019**

·       *Sommer: Replikk #47 - Ikke utkommet*

·       Vinter: Replikk #46 - Skandinavia

**2018**

·       Vår: Replikk #45 - Sannhet

**2017**

·       Høst: Replikk #44 - Kropp

·       Vår: Replikk #43 - Motstand

**2016**

·       Høst: Replikk #42 - Fagkritikk

·       Vår: Replikk #41 - Mat

**2015**

·       Høst: Replikk #40 - Arv

·       Vår: Replikk #39 - Spill

**2014**

·       Høst: Replikk #38 - Grenser

·       Vår: Replikk #37 - Byen

**2013**

·       Høst: Replikk #36 - Forsvar

·       Vår: Replikk #35 - Konkurranse

**2012**

·       Høst: Replikk #34 - Å velge

·       Vår: Replikk #33 - Barn

**2011**

·       Høst: Replikk #32 - Nederlag

·       Vår: Replikk #31 - Transport

**2010**

·       Høst: Replikk #30 - Spekulasjon

·       Vår: Replikk #29 - Humor

**2009**

·       Høst: Replikk #28 - Opprør

·       Vår: Replikk #27 - Tidsånd

**2008**

·       Høst: Replikk #26 - Amerika

·       Vår: Replikk #25 - Kunstnerroller

**2007**

·       Høst: Replikk #24 - Elitisme

·       Vår: Replikk #23 - Utenfor

**2006**

·       Høst: Replikk #22 - Reiseskildringer/ Nietzsche

·       Vår: Replikk #21 - Habermas

**2005**

·       Høst: Replikk #;20 - Jubileumslandet

·       Vår: Replikk #;19 - Nasjonalisme

**2004**

·       Replikk #18

**2003**

·       Replikk #17

·       Replikk #16

**2002**

·       Replikk #15

·       Replikk #14

**2001**

·       Replikk #13

·       Replikk #12

**2000**

·       Replikk #11

·       Replikk #10

**1999**

·       Replikk #9

·       Replikk #8

**1998**

·       Replikk #7

·       Replikk #6

**1997**

·       Replikk #5

·       Replikk #4

**1996**

·       Replikk #3

·       Replikk #2

**1995**

·       Replikk #1



## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bayso

**Bayso** (også kalt **baiso**) er et språk i den afroasiatiske språkfamilien som snakkes i Etiopia omkring Abayasjøen.

## Referanser
USNS «John Ericsson» (T-AO-194)

**USNS «John Ericsson» (T-AO-194)** er et amerikansk logistikkfartøy eller «havgående oljeforsyningsskip» (eng. *underway replenishment oiler*) av Henry J. Kaiser-klassen som opereres av Military Sealift Command (MSC) for å understøtte og forsyne andre fartøyer tilhørende den amerikanske marinen med drivstoff og forsyninger til havs. Skipet tilhører den amerikanske Stillehavsflåten.

## Historie
USNS «John Ericsson» er det åttende skipet i Henry J. Kaiser-klassen. Kjølen ble strukket ved Sun Shipbuilding & Drydock Company i byen Chester i Pennsylvania den 15. mars 1989. Sjøsettingen fant sted 21. april 1990, og den 18. mars 1991 ble skipet satt i tjeneste med den amerikanske marinen. Skipet betjenes av et sivilt mannskap under kontroll av Military Sealift Command, som er en organisasjon som hører under den amerikanske marinen.

I mars 2014 ble USNS «John Ericsson» sendt til Siambukten og Sørkinahavet med drivstoff og forsyninger for å støtte USS «Pinckney», som deltok i letingen etter det savnede ruteflyet Malaysia Airlines Flight 370.

## Galleri

Fil:USS Cowpens (CG-63) and USNS John Ericsson (T-AO-194).jpg|USNS «John Ericsson» etterfyller drivstoff på krysseren USS «Cowpens» (CG-63) i august 2007.
Fil:US Navy 090903-N-3038W-119 The Military Sealift Command fleet replenishment oiler USNS John Ericson (T-AO 194) is underway with the aircraft carrier USS Nimitz (CVN 68) during a replenishment at sea.jpg|USNS «John Ericsson» etterfyller drivstoff på hangarskipet USS «Nimitz» (CVN-68) i september 2009.
Fil:USNSJohnEricsson03182006.JPG|USNS «John Ericsson» seiler under Golden Gate Bridge i San Francisco-bukten.


## Referanser

* *Denne artikkelen inneholder informasjon som er hentet fra [[Naval Vessel Register]], som er gjort tilgjengelig som [[offentlig eiendom]] av den amerikanske regjeringen. Oppføringen finnes [https://web.archive.org/web/20120130080839/http://www.nvr.navy.mil/nvrships/details/AO194.htm her].

== Eksterne lenker ==
* 
* 
* [http://www.navsource.org/archives/09/19/19194.htm USNS *John Ericsson* (T-AO-194)] − navsource.org 
* [http://navysite.de/ao/ao194.htm USNS *John Ericsson'' (T-AO-194)] − navysite.de 
*
Bentsegata (Oslo)

**Bentsegata** (1-25, 2-10) er en gate i bydel Sagene i Oslo som går parallelt med Arendalsgata fra Maridalsveien, men ender i en trapp som leder ned til Bentsebrugata.

Bentsegata ble oppkalt i 1864 etter Bentse Brug, som lå i Bentsegata 31-35.

## Referanser
Lassons gate (Oslo)

**Lassons gate** (1-3, 2-10) er en gate på Ruseløkka i bydel Frogner i Oslo. 
Den begynner i Reichweins gate nær enden mot Huitfeldts gate, går vestover og munner ut i Munkedamsveien, akkurat der sistnevnte gjør en knekk.

Gaten fikk navn i 1896 etter Peder Carl Lasson, som for øvrig var bestefar til Bokken Lasson.

Dette var første gate med gatetun i Oslo (1975), og den er stengt for gjennomkjøring i enden mot Reichweins gate. Bebyggelsen på sørsiden av gaten er fra ca. 2005 og står der det tidligere var jernbanespor inn mot Vestbanen.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Enga (Oslo)

**Enga** var en gate på nordsiden av Vestbanen i Vika i bydel Frogner i Oslo. Gaten har tidligere vært kalt Engens gate og Engen.

Gaten har i løpet av årene hatt varierende lengde. Opprinnelig gikk den i nordvest til Ruseløkkveien. Foran Vestbanen hang den i sin tid sammen med Sjøgaten, som gikk over det som nå er Rådhusplassen, og mot Tordenskiolds plass.

Da Vika ble sanert og Dronning Mauds gate ble anlagt som forlengelse av Løkkeveien, mistet Enga sin betydning og det meste av bebyggelsen langs den ble revet. De siste årene lå den som en gjenglemt blindgate inn fra Munkedamsveien. Vestbanebygningen var til slutt eneste bebyggelse med adresse Enga, men den regnes nå å ligge på Brynjulf Bulls plass.

I 2014 ble området avstengt i anledning oppføringen av nybygg for Nasjonalmuseet, og dermed forsvant siste rest av denne gaten.

## Referanser


## Kilder
* 

## Historiske bilder

Fil:Vika Oslo map 1900.jpg|På dette kartet fra ca. 1900 er gaten kalt Engens Gade og går opp til Ruseløkkveien.
Fil:Vestbanestasjonen A-70091 Ua 0002 002.jpg|Engens gate gikk forbi Vestbanen på nordsiden.
Fil:NSB Vestbanestasjonen ved Brynjulf Bulls plass sett ovenfra. Gamle Vikagårder. Dokkveien, Enga (tidligere Engens gate), Skolegata. Tog, biler på parkeringsplass. Ca. 1955-60 Unknown A-70036 Ua 0.jpg|Vestbanen mot slutten av 1950-årene (trolig) med Enga på nordsiden. Husrekken nord for det igjen har måttet vike for Dronning Mauds gate.
Fil:Christiania Engens Gade Unknown OBA A-70091-Ua-0001-046.jpg|Mot Munkedamsveien
Fil:Langs Enga Væring foto OBA A-70036-Ua-0003-005.jpg|Sett fra Munkedamsveien, der trikken svingte.
Øverlands Minde

**Øverlands Minde** er et fotball- og friidrettsanlegg på Stjørdalshalsen i Stjørdal kommune. Anlegget ble åpnet i 1958 og dekker en del av den kommunale eiendommen med samme navn, og som er oppkalt etter Bernhard Øverland. Anlegget benyttes nå hovedsakelig til friidrett, men var tidligere hjemmebanen for fotballaget til Idrettslaget Stjørdals-Blink, som også hadde skøytebane her 1958–1988. Siden 2012 har Stjørdals-Blink spilt på Nye Blinkbanen like ved.
__NOTOC__
## Friidrett
De tradisjonelle baneøvelsene under NM i friidrett 1989 ble avholdt her dagene 18., 19. og 20. august 1989. Det var 400 meter-løperen Lisbeth Pettersen og kulestøteren Lars Arvid Nilsen som tok friidrettens kongepokaler under 1989-årets NM.

## Hurtigløp på skøyter
Arenaen var vertskap for sprint-NM på skøyter 1982 for damer og herrer. Bjørg Eva Jensen og Frode Rønning vant hvert sitt mesterskap.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Bentsebrugata (Oslo)

**Bentsebrugata** (1-31E, 2-20) er en gate i bydel Sagene i Oslo som går fra Vogts gate på Torshov til Advokat Dehlis plass på Bjølsen.

Bentsebrugata ble vedtatt som navn i 1901, oppkalt etter Bentsebrua som går over Akerselva øst for krysset hvor Treschows gate går over i Arendalsgata. Delen av gata vest for Akerselva ble i 1864 regulert som *Sværdgaden*, men ikke opparbeidet.

## Referanser
Abayasjøen

**Abayasjøen** (amharisk: *Hayk Abaja*) er en innsjø i Etiopia. Den ble gitt navnet «Margheritasjøen» i 1896 av den italienske utforskeren Vittorio Bottego til ære for dronning Margherita av Savoia, hustru av kong Umberto I. Under kong Umbertos styre begynte Italia sine koloniambisjoner inn i Afrikas horn.

## Geografi

Innsjøen ligger i Riftdalen, øst for Gugefjellene, og nord for innsjøen Chamo og Nechisar nasjonalpark. På sørvestbredden ligger byen Arba Minch. Abayasjøen er 60&nbsp;km lang og 20&nbsp;km bred, og med en overflate på 1162 km². Den har en maksimal dybde på 13,1 meter og er lokalisert på en høyde over havet på 1385 meter.

Det er et antall øyer i innsjøen; den største er Aruro og de andre er Gidicho, Welege, Galmaka, og Alkali. Innsjøen er rød grunnet det høye innhold av hydroksidsedimenter. Innsjøen har ikke alltid utstrømning, men tidvis er det så mye vann at den flommer over i Chamosjøen.

Omgivelsene rundt innsjøen består av savanner og er preget av både dyr- og fugleliv. Den lokale befolkningen bedriver fiske i innsjøen. I henhold til Etiopias departement for fiske og akvakultur blir det tatt opp rundt 412 tonn med fisk i året, noe departementet har beregnet til å være 69 prosent av dens bærekraftige mengde.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Oppslag for «Lake Abaya» i databasen ILEC
Kristen Valkner

**Kristen Nikolai Valkner** (født 2. juni 1903 i Bergen, død 1972) var en norsk teolog, kirkehistoriker og professor ved Universitetet i Oslo. Hovedfeltet hans var norsk kirkehistorie på 1600-tallet.

## Liv
Valkner var sønn av en maskinist. Han ble student i 1923 og *[[cand. theol.]]* fra Universitetet i Oslo i 1927. Fra 1928 var han sogneprest i Skånevik, hvor han i flere år utga et menighetsblad for hele Sunnhordland (*Helg og yrke*). Her utga han også sin første bok, om Skånevik prestegjeld. I 1932 fikk han Kongens gullmedalje for en avhandling om «Landstads og Hauges salmebøker».

I 1946 ble Valkner dosent i kirkehistorie ved Universitetet i Oslo. Fra 1964 var han professor. Hovedfeltet hans var norsk kirkehistorie på 1600-tallet. Han ga ut Dorothea Engelbretsdatters skrifter, og en samling religiøse dikt av den såkalte «Mesteren fra Møre». Fra nyere tid utga han Lyder Bruns brev til F. C. Krarup. Forelesningene hans over norsk kirkehistorie ble utgitt i stensil som *Norges kirkehistorie ca. 1500–1800* (1952).

## Litteratur
* Reidar Bolling: *Norges prester og teologiske kandidater*. Oslo: Hanche, 1958.
* Einar Molland: «Valkner, Kristen Nikolai», i *[[Norsk biografisk leksikon]]*, bind 17. Oslo: Aschehoug, 1975.

## Eksterne lenker
Lars Egil Kobberstad

**Lars Egil de Lange Kobberstad** (født 1962) er en norsk næringslivsleder innen luftfart. Han er sjef for Luftfartstilsynet, med tittelen luftfartsdirektør. Han ble utnevnt til stillingen i statsråd 1. februar 2017.

Han var administrerende direktør i Widerøe fra 2008 til 2015, og han var styreleder i Norsk Luftambulanse AS fra 2011. Videre har Kobberstad vært styreleder i landsforeningen NHO Luftfart, hvor både SAS og Norwegian er medlemmer (2014). 

Kobberstad er oppvokst i Bærum og var elev ved Dønski videregående skole. Han tok sin utdanning ved Universität Augsburg i Tyskland, og ved International Institute for Management Development (IMD) i Lausanne i Sveits. Kobberstad arbeidet i Widerøes flyveselskap fra 1993, avanserte til finansdirektør (CFO), og ble i selskapets administrerende direktør 1. august 2008 etter forgjengeren Per Arne Watle. Han har også hatt styreverv i *Avis Bilutleie Norge*.

## Referanser
Novodnistrovsk

**Novodnistrovsk** (ukrainsk: Новодністровськ) er en by i Tsjernivtsi oblast i Ukraina. 

Den ble grunnlagt 6. april 1973, i forbindelse med byggingen av Dnistrovska-demningen i elven Dnister.

Den har  innbyggere () og dekker et areal på .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nye Blinkbanen

**Nye Blinkbanen** er en fotballarena i Stjørdal, åpnet i 2012. 

Banen er hjemmebane til fotballaget Stjørdals/Blink frem til sesongslutt 2019.

Stjørdals-Blink Fotball spiller nå sine hjemmekamper på M.U.S Stadion Sandskogan.

## Se også
*Øverlands Minde

## Referanser
Johan B. Hygen

**Johan Bernitz Hygen** (1911–2002) var en norsk billedhugger og teolog som var professor ved Universitetet i Oslo.

## Liv
Johan Bernitz Hygen ble født 16. juli 1911 i Kristiania. Han var sønn av domprost Johannes Hygen. Han ble student i 1929 og *[[cand. theol.]]* fra Universitetet i Oslo i 1935. Fra 1939 var han universitetsstipendiat, og fra 1942 dosent i systematisk teologi. Fra 1941 til 1945 var han hjelpeprest på Majorstuen. Han tok doktorgraden i 1948.

I 1954 ble Hygen utnevnt til professor i religionsfilosofi og etikk ved Universitetet i Oslo. Han beholdt stillingen til 1978.

Hygens relieff som forestiller Hans Egede og hustru laget er satt opp på vestmuren av Korskirkens tårn.

Hygen døde 28. februar 2002 i Oslo.

## Utmerkelser
Hygen ble medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi i 1962.

## Referanser


## Litteratur
* Reidard Bolling: *Norges prester og teologiske kandidater*. Oslo: Hanche, 1958.
* *Prester i Den norske kirke og andre teologiske kandidater*. Oslo: Verbum, 2000.

## Eksterne lenker
* 
*
Soroca

**Soroca** er en by i Moldova ved elven Dnister, om lag 160 km nord for Chişinău. Den har om lag 30&nbsp;000 innbyggere, og  har en forholdsvis stor minoritet av sigøynere, noe som har gjort at byen noen ganger kalles «sigøynernes hovedstad»

Byen begynte som en middelaldersk handelsstasjon for Republikken Genova, kalt **Olchionia**. Senere bygde fyrst Stefan III av Moldavia en festning her i 1499, som byen er kjent for i dag. 

Under den store tyrkiske krig klarte Jan Sobieski og styrkene hans å forsvare festningen mot osmanene. Byen var militært viktig under Prut-felttoget til Peter den store i 1711. Festningen ble plyndret av russerne under den russisk-tyrkiske krig 1735-1739.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kjerringa som ble så lita som ei teskje

***Kjerringa som ble så lita som ei teskje*** er ei barnebok av Alf Prøysen, utgitt i Sverige i 1956 og i Norge i 1957. Det er den første av bøkene om Teskjekjerringa.

Boka inneholder åtte episodiske fortellinger. Mye av stoffet om teskjekjerringa var tidligere presentert i *[[Barnetimen for de minste]]* og i Prøysens barneside i *[[Kooperatøren]]*.

## Eksterne lenker
* ebok hos bokhylla.no
Syver Leivestad

**Syver Leivestad** (født 13. september 1955) er ordfører (H) i Hole kommune fra 2019. Fra 2010 var han administrerende direktør i Norsk Luftambulanse AS og styreleder i bilimportselskapet *Autovia AS*. 

Leivestad er utdannet både sivilt og militært som fly- og maskiningeniør, og har offisersutdanning fra Luftforsvaret. Han har vært sjefsingeniør i Fred Olsens Flyselskap, administrerende direktør i Partnair A/S. Han ledet sistnevnte selskap gjennom Partnair-ulykken, og gikk i 1990 over til SAS hvor han har ledet statsjonsvirksomheten på Fornebu, organisasjonsavdelingen og HR-avdelingen i SAS Norge, og var deretter teknisk direktør i SAS Norge. Han har også vært administrerende direktør i Norges Bilbransjeforbund (NBF)..

Syver Leivestad er bosatt i Krokkleiva.

## Referanser
G7

**G7** (**Group of 7**), tidligere G8, er et internasjonalt forum med syv industriland: Frankrike, Japan, Tyskland, Storbritannia, USA, Italia og Canada. Med unntak av Canada var dette de opprinnelige landene som utgjorde G6 under etableringen i 1975. Canada kom med som det sjuende landet i 1976. Russland var medlem mellom 1998 og 2017, da het gruppen G8. Den europeiske union (EU) møter som fast representant på G7s toppmøter. 

G7-landene møtes årlig for økonomiske og politiske samtaler mellom sine statsoverhoder, og mellom andre politikere og embedsverk. Det viktigste unntaket er G7-gruppens finansministermøte, som møtes flere ganger i året og diskuterer politiske og økonomiske temaer. G7 er av noen (særlig kritikere) blitt kalt en «uoffisiell verdensregjering».

De årlige møtene er ofte mål for antiglobaliseringsprotester. Foran G8-toppmøtet i Skottland i 2005 ble konsertarrangementet Live 8 arrangert samtidig i alle G8-landene, for å forsøke å presse G8-lederne til å slette all u-landsgjeld og gjøre slutt på sult og fattigdom i Afrika. Det ble også avholdt en konsert i Johannesburg i Sør-Afrika for å markere Afrika og kontinentets problemer. Høye mat- og oljepriser, klimaforandringer samt Afrikas utvikling står høyt på dagsordenen.

## Historie
USA, Japan, Tyskland, Storbritannia, Frankrike og Italia etablerte G6 (Gruppen av seks) som et samarbeidsforum for sine statsledere i 1975, og Canada sluttet seg til året etter. Russland møtte G7-landene i 1994, ble invitert i 1997 og ble i 1998 formelt medlem av G8-forumet, men uten å forplikte seg fullt og helt til det økonomiske samarbeidet.

Russland ble 24. mars 2014 utestengt fra G8 som en reaksjon på annekteringen av den ukrainske Krim-halvøya. 

## Liste over møter
Lokaliseringen av de årlige møtene roterer årlig mellom medlemmene i følgende rekkefølge: Frankrike, USA, Storbritannia, Tyskland, Japan, Italia, Canada. Mens Russland var medlem, var landet plassert mellom Storbritannia og Tyskland i rotasjonen. Møtet som var planlagt i Sotsji, Russland, i juni 2014 ble avlyst etter at Russland ble kastet ut av det som da var G8.

## Referanser


## Se også
* G20

## Eksterne lenker
*
RSS «Steadfast» (70)

**RSS «Steadfast» (70)** er en multirolle-fregatt av Formidable-klassen med stealth-egenskaper. Skipet ble bygget i 2005 og har siden 5. februar 2008 vært i aktiv tjeneste hos den singaporske marinen. Det blir beskrevet som et av de mest moderne og avanserte overflateskipene i Sørøst-Asia.

I mars 2014 deltok RSS «Steadfast» i letingen etter det savnede passasjerflyet Malaysia Airlines Flight 370.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* RSS Steadfast (70) Frigate (2008) − militaryfactory.com
Rakkfjordelva

**Rakkfjordelva** er ei elv nord på Kvaløya i Tromsø kommune i Troms. Den er rundt  lang og har et nedbørfelt på . Middelvannføringen ved munningen er .

Elva har utspring fra et lite vatn på Tverrfjellet, like ved vannskillet mot Finnvikelva. Den renner først mot nordvest, deretter nordøst gjennom Jodalen. I enden av Jodalen snur elva igjen mot nordvest og renner gjennom Rakkfjordmyran, et omfattende våtmarksområde sør og øst for Rakkfjordvatnet (1,5 moh.) Sideelva Kristendalselva, som drenerer den østlige delen av nedbørfeltet, renner også over myrområdet og ut i Rakkfjordvatnet. Mesteparten av Rakkfjordmyran og den øverste delen av Rakkfjordvatnet er vernet som Rakkfjordmyran naturreservat. En mindre del av Dankarvågvatn naturreservat, som verner et tilstøtende våtmarksområde, ligger også i Rakkfjordelvas nedbørfelt. Elva munner ut i Rakkneskjosen, som er den innerste delen av Rakkfjorden på sørsida av Kvalsundet. Fylkesvei 65 passerer forbi elva like ved munningen.

## Referanser
Nicky Jam

**Nick Rivera Caminero** (født 17. mars 1981 i Boston i USA), mest kjent under artistnavnet **Nicky Jam**, er en puertoricansk-dominikansk reggaeton-sanger. Han bodde i Boston til han ble 5, så flyttet han med hans far og søster til Puerto Rico. Grunnen til dette, er fordi han bodde med sin mor som var rusmiddelavhengig. Han tilga henne kjapt, fordi han har selv vært i samme situasjon etter han havnet i feil miljø i Puerto Rico.
Jam flyttet til Puerto Rico som en helt vanlig person, men ble kjent nede hos faren og søsteren sin. Da Jam ble kjent, og skulle ha sine første konserter i USA fant han sin mor for første gang igjen etter han hadde flyttet.

## Diskografi
* 2001: *Haciendo Escante*
* 2004: *Vida Escante*
* 2007: *The Black Carpet*
* 2017: *Fénix*
* 2019: *Intimo*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Johan Devrindt

**Johannes "Johan" Devrindt** (født i Overpelt 14. april 1944) er en pensjonert belgisk fotballspiller. Han spilte for en rekke klubber, men særlig i RSC Anderlecht og PSV Eindhoven hadde han sin storhetstid. Han spilte også mot slutten i blant andre kluber Club Brugge og Lokeren. Han var med på å vinne serien tre år på rad for Anderlecht.

Devrindt debuterte for  mot . Han fikk tilsammen 23 landskamper, og på disse scoret han 15 mål. Han deltok for Belgia i 5 kvalifiseringer til VM og var med i VM i 1970.
## Eksterne lenker
*
Swing criollo

**Swing criollo** er en costaricansk dansestil. Den oppsto i 1960-åra som en fusjon av swing og cumbia. I 1970-åra var den allerede blitt svært populær i dansehallene i San José, men den ble samtidig ansett som vulgær og udanna, og noen dansehaller begynte å forby den. Swing criollo er nå populær i alle samfunnslag, og i 2012 fikk den status som immateriell kulturarv i Costa Rica.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Swing criollo på YouTube
* «A limpiar la pista con 10 canciones de 'swing' criollo», *La Nación*, 8. oktober 2013.
* «Swing criollo vuelve a tener casa», *La Nación*, 12. februar 2009.
Tetraopini

* Se Systematisk inndeling

**Tetraopini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Små (de nordiske artene 3-6 millimeter), avlange trebukker, blant de minste i denne familien. Kroppen er kledt med middels lange, oppstående hår, antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er mye smalere enn dekkvingene og omtrent så bredt som hodet, sylindrisk, gjerne med en tverrfure bak midten. Dekkvingene er lange og parallellsidige. Beina er forholdsvis korte.

## Levevis
Larvene lever i tynne, døde greiner av løvtrær.

## Utbredelse

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Tetraopini Thomson, 1860
******** Slekten *[[Lenotetrops]]* Danilevsky, 2012
******** Slekten *[[Mecasoma]]* Chemsak & Linsley, 1974
******** Slekten *[[Phaea]]* Newman, 1840
******** Slekten *[[Tetraopes]]* Dalman, 1817
******** Slekten *[[Tetrops]]* Kirby, 1826 - 12 arter, 2 i Norge:
********* *[[Tetrops praeustus]]* (Linnaeus, 1758)
********* *[[Tetrops starkii]]* Chevrolat, 1859

## Kilder
* Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. https://web.archive.org/web/20070704023736/http://www.uochb.cas.cz/~natur/cerambyx/list_europe.htm
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* 
* Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. ''Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region''. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.
Bergen kommunale kvinnelige industriskole

**Bergen kommunale kvinnelige industriskole** eller "*Bergen kommunale kvindelige industriskole*", sprang ut fra en privat industri- og husflidskole etablert i 1883 av Anna Kreetz (født i Stettin i 1840). Skolen ble overtatt av Bergen kommune i 1899. Skolen er i dag Årstad videregående skole.

## Bakgrunn
Skolen skulle gi fagutdannelse for kvinner og fikk derfor økonomisk støtte fra stat, kommune og fra Brennevinssamlaget. Organisatorisk var skolen underlagt Kirke- og Undervisningsdepartementet.

Første året hadde industriskolen lokaler i Joachim Frieles gt. 1, og flyttet deretter til Sigurds gate 28, hvor den ble værende frem til 1977. På grunn av trangboddhet benyttet også skolen andre lokaler til deler av undervisningen. 

Skolen hadde i starten fire avdelinger, Hovedavdelingen, Avdelingen for finere håndarbeider, Tremåneders kurs og Frikurs for ubemidlede kvinder. Hovedavdelingen var et årskurs med praktiske fag og tegning. Her lærte elevene linsøm for hånd og med maskin, stopping og lapping m.m. I tillegg ble det undervist i strikking. Parallelt med dette lærte elevene rissing og klipping av klær. Avdelingen for finere håndarbeider hadde vekt på brodering, knipling, filèarbeider o.l. Tremåneders kursene vektla ett av fagene linsøm, kjolesøm eller sying av gutteklær. På Frikurset for ubemidlede kvinner ble det undervist i lapping, stopping, tilskjæring av undertøy m.m. Sistnevnte kurs ble for øvrig avviklet allerede i 1909 på grunn av manglende oppslutning.

Elevene ved skolen betalte skolepenger, og alle kurs ble avsluttet med eksamen, og en utstilling av arbeidene som elevene hadde laget. 

Ved kommunesammenslåingen i 1972, ble industriskolen administrativt overført fra Bergen kommune til Hordaland fylkeskommune. Den endret samtidig navn til Bergen husflidskole. Skolen fortsatte imidlertid sin tilværelse i Sigurdsgate 28 ennå noen år. I 1977 da det nye skolebygget på Krohnsminde ble tatt i bruk, flyttet skolen sin virksomhet dit og ble samlokalokalisert med Bergen husmorskole. Med virkning fra 01.01.1982 fikk de to skolene felles administrasjon og ble til Krohnsminde videregående skole. August 2003 slo Krohnsminde Videregående seg sammen med Bergen yrkesskole og ble til Årstad videregående skole, med adresse Fjøsangerveien 38. 

Arkivmateriale etter "Bergen kommunale kvindelige industriskole", fra perioden 1899 til ca. 1972 oppbevares på Bergen Byarkiv (A-2850). 
Arkivmateriale om Industriskolen etter 1972 (Bergen husflidskole/Krohnsminde videregående skole) finnes hos Hordaland fylkesarkiv.

## Eksterne lenker
* Industriskolen - oppslagsverket oVe, artikkel av  Grete Fjeldtvedt, Bergen Byarkiv.
* Bergen byleksikon på nett, om Bergen Husmorskole
* Bergen byleksikon på nett, om Krohnsminde videregående skole
* Bergen byleksikon på nett, om Årstad videregående skole
* Brev til skolen «fra en angrende synder»