Danevirke

:*For byen på New Zealand med samme navn se: *Dannevirke (New Zealand)* 



*'Danevirke*' (også *Dannevirke*, tysk: *Danewerk*) var et [[danmark|dansk]] forsvarsverk i tidlig [[Middelalderen|middelalder]] og [[høymiddelalderen]], som strakk seg fra vestre [[Jylland]] til handelssenteret [[Hedeby]] i øst, det senere [[Schleswig|Slesvig]] ved [[Slien]]. Anlegget dekket et område som i dag er en del av den tyske delstaten [[Schleswig-Holstein]].

== Historie ==
=== Vikingetiden ===
Ifølge skriftlige kilder ble arbeidet på Danevirke igangsatt av kong [[Godfred av Danmark|Godfred]] i [[808]] fordi han fryktet en [[Frankerriket|frankisk]] invasjon. Ved [[arkeologi]]ske undersøkelser 1969&ndash;75 ble det imidlertid fastslått at Danevirke ble bygget i tre faser i perioden [[737]] til [[968]]. Forsvarsverket besto av flere forskjellige voller, som hovedvollen, eller «Østervolden», som skulle beskytte halvøya [[Schwansen|Svans]]. Totalt er Danevirke ca. 30 km lang, med høyde som varierer fra fire til seks meter. 

=== Middelalderen ===
I [[middelalderen]] ble forsvarsverket utbygget og styrket med [[palisade]]r og murer, og brukt som samlingspunkt for danske utfall mot Nord-Tyskland. På [[1200-tallet]] forsterket [[Valdemar den store]] forsvarsverket med en steinmur, i dag kjent som [[Valdemarsmuren]]. 

=== Nyere tid ===
Siste gang Danevirke ble brukt som dansk forsvarslinje, var under [[andre slesvigske krig]] i 1864, men den [[Evakueringen av Dannevirke|ble evakuert før kamphandlinger]]. Etter krigen ble den en del av området som tilfalt [[Preussen]] og [[Østerrike]].

Høsten [[1944]] besluttet tyske [[general]]er å ombygge deler av Dannevirke til et panserforsvar, og tok fatt påå grave ut en dyp grøft på sørsiden inn i jordvollene, det for å hindre et alliert angrep sørover fra Jylland. Søren Tellin ([[1895]]-[[1968]]) kontaktet da *SS-Ahnenerbe'', som sorterte under Himmler. Himmler var svært engasjert i området og sørget for å skåne oldtidsanlegget for inngrep, så pansergraven ble gravd noen meter foran vollen, og kastet til etter krigen.

Søren Telling var født i Randers og gikk i snekkerlære, men fikk senere en militær karriere som frivillig i et dansk-baltisk hjelpekorps som deltok i Estlands frihetskamp og deretter i kampen mot bolsjevikene i Russland. I 1921 ble han løslatt fra russisk krigsfangenskap. I 1935 var han i København og meldte seg inn i Danmarks nazistiske parti. Han flyttet til Tyskland i 1939 og deltok i arkeologiske utgravninger, også i Ukraina, uten noen formell utdannelse. I 1941 tok han tysk statsborgerskap. Telling deltok da tusenvis av tyske sivile og fanger fra konsentrasjonsleirene ble satt i gang med anlegget av «friservollen» tvers over Sydslesvig. Da Telling forstod at prosjektet ville skade Danevirke, skal han ha klart å få telefonisk kontakt med Himmler og overtalt ham til å skåne oldtidsvollen. Helt lyktes det ikke, men blant annet Valdemarsmuren fikk bli stående. Etter krigen bosatte han seg i en brakke på Danevirke for å hindre skadeverk, og prøvde å få den britiske okkupasjonsmakten med på dette. For sitt bidrag til fredningen av Danevirke i 1950 fikk Telling tilnavnet «jarlen på Danevirke», og fra 1954 betalte Grænseforeningen ham understøttelse.

### Etterkrigstiden
Restene av Danevirke blev fredet i 1950. Åtte år senere ble anlegget fredet som fortidsminne. I 1990 åpnet Sydslesvigsk Forening Danevirke museum.

I 2018 ble Danevirke, sammen med Hedeby, oppført på UNESCOs verdensarvliste.

## Referanser


## Se også
* Dannevirke (New Zealand), en by etablert av skandinaviske innvandrere på New Zealand
* Götavirke
* Offas dike

## Eksterne lenker
* 
* Dannevirke hos Grænseforeningen Besøkt 1. juni 2015
* Dannevirke Museum  Besøkt 1. juni 2015