open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Viktor I

Den hellige **Viktor I** (født ukjent dato, død ca. 199) var pave fra ca. 189 til sin død. 

Han var født i den romerske provinsen Africa, formodentlig i Leptis Magna. Faren het ifølge *[[Liber Pontificalis]]*; noe annet er ikke kjent om hans liv før han ble pave.

I hans tid på pavestolen var det en pause i forfølgelsene, noe som skal ha vært en følge av at Marcia, keiser Commodus' elskerinne, var kristen og klarte å overtale keiseren til å la de kristne være i fred. Viktor skal ha gitt henne en liste over kristne som var dømt til tvangsarbeid i gruvene på Sardinia, og hun fikk dem frigitt. Blant disse var den senere pave Callistus.

Da han ble valgt var ikke spørsmålet om datoen for påsken avklart, og det var derfor forskjell mellom øst og vest. I vest feiret man påske søndagen etter 14. nisán, mens man i øst feiret den på den 14. uansett hvilken dag den falt på. Spørsmålet ble tatt opp under en rekke paver, og stort sett ble det tolerert at man hadde forskjellige syn. Viktor aksepterte ikke dette, og truet med å ekskommunisere østlige biskoper som ikke fulgte den romerske ordningen, de såkalte *quartodecimanes* (fra latin *quartodecimus*, 14). De østlige biskopene nektet å vike, ettersom de hadde sin tradisjon fra apostlene Johannes og Filip. Viktor ble av Ireneus av Lyon overtalt til ikke å ekskommunisere biskopene; resultatet ble at man ikke fikk en stor splittelse, og at skikken med å feire påske på søndagen sakte, men sikkert spredde seg i øst. I Roma oppsto et mindre skisma da en prest ved navn Blastus brøt ut og dannet sin egen kirke, men dette fikk ikke noe stort omfang og skismaet endte etter kort tid.

Han ekskommuniserte også Theodotos av Byzants for dennes avvikende lære om Kristus. Theodotos, som var garver av yrke, tilhørte monarkianerne (også kalt adoptianerne), som mente at Kristus var et vanlig menneske som først ved sin dåp ble fylt av guddommelige kraft; han var dermed blitt adoptert av Gud. Viktor utelukket også Florinus, en prest som virket som gnostisk skribent, fra prestestanden. 

Det skal ha vært Viktor som innførte feiring av messen på latin i Roma; tidligere hadde man feiret den på gresk i byen. Dette var en praksis han hadde tatt med fra Nord-Afrika. Han skal også, ifølge Hieronymus, ha vært den første som skrev teologiske verker på latin. Latinen skal ha vært av moderat kvalitet. Hans verker er ikke bevart, men man mener at et av dem skal ha omhandlet terningspillere.

Han besluttet at man i nødsfall kan bruke all slags vann til dåp, enten det var rent, rennende vann, sumpvann eller sjøvann. Dette fikk stor betydning for de mange som var døpt under uregelmessige omstendigheter, f.eks. under flukt fra forfølgelser. Det ble fastslått at disse skulle regnes som fullverdige kristne.

Det står i *Liber Pontificalis* at han døde som martyr, men det er ingen grunn til å feste lit til dette. Han har minnedag sammen med pave Innocent I den 28. juli.
Alexandra av Hessen-Darmstadt

**Alexandra Feodorovna Romanova** (født **Alexandra («Alix») av Hessen-Darmstadt**; 1872–1918) var gift med tsar Nikolai II av Russland av huset Holstein-Gottorp og siste keiserinne av Russland. Hun ble henrettet sammen med familien i juli 1918.

Alexandra er i tillegg kjent for å ha vært en av de mest prominente kongelige som var bærer av den arvelige blødersykdommen hemofili som sønnen Aleksej var født med. Hun var også en klar tilhenger av eneveldet i Russland. Hennes bekjentskap med Rasputin er også en del av hennes ettermæle.

Alexandra vokste opp som prinsesse *av Hessen og ved Rhinen*. Hennes far var storhertug Ludvig IV av Hessen-Darmstadt, hennes mor storhertuginne Alice av Hessen-Darmstadt, datter av den britiske dronning Victoria (av huset Hannover). Hennes fetter var Tysklands keiser og Preussens konge Wilhelm II.

Alexandra møtte Nikolai i en alder av 12 og giftet seg som 22-åring den 26. november 1894 i Vinterpalasset i St. Petersburg. Dette kjærlighetsekteskapet ble inngått til tross for betenkeligheter fra familien, inkludert bestemoren Victoria av Storbritannia.

Under første verdenskrig reiste Nikolai til fronten og overlot styringen av landet til Alexandra.

Selv om Nikolai abdiserte i 1917, ble hele familien henrettet av bolsjevikene natten til den 17. juli 1918. Datteren Anastasia skal ifølge en vandrehistorie ha overlevd, men det er lite trolig.

## Barn
* Olga (* 15. november 1895–17. juli 1918),
* Tatjana (* 10. juni 1897–17. juli 1918),
* Maria (* 26. juni 1899–17. juli 1918),
* Anastasia (* 18. juni 1901–17. juli 1918),
* Aleksej (* 12. august 1904–17. juli 1918).

## Fotnoter


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Alexander Palace
Carl von Alten

**Carl von Alten**, senere greve von Alten (født 20. oktober 1764, død 20. april 1840) var en hannoversk-britisk general og statsmann. Han var den eneste hannoverske offiseren som i koalisjonskrigene ledet en britisk legion, og ikke kun kongens tyske legion (King's German Legion).

## Liv og virke
Alten var fra 1783 offiser i den hannoverske armé og trådte 1803 inn i den tyske legionen i England (det tyske fyrstedømmet Hannover og Storbritannia var i personalunion). Han deltok under Napoleonskrigene i slagene  ved Hannover (1805), ved København (1807), i Sverige og på Pyreneehalvøya. I 1812 overdro hertug Wellington ham kommandoen over den engelske lette divisjonen.

I slaget ved Waterloo i Belgia (1815) kommanderte han 3. divisjon, og hans soldater forsvarte engelskmennenes hovedhøyde mot Napoleons hovedstyrke. Alten måtte vente på «at det ble natt eller prøysserne kom». Slaget var på det tidspunktet egentlig tapt, men så dukket engelskmennenes prøyssiske allierte opp.

Carl von Alten ble under slaget sterkt skadet. For sine tjenester ble han forfremmet til general og gitt en grevetittel. 

Da kongeriket Hannovers armé ble gjenopprettet ble han feltmarskalk. Fra 1832 var han Hannovers krigsminister og ble i 1833 utenriksminister, generalinspektør for arméen og president for krigsretten.

Familien von Alten lever stadig i Hannover og omegn. Familiens gamle hovedsete på Lindener Berg er nå park. Det står et minnesmerke over Carl von Alten ved siden av den store minnesøylen på Waterloo-Platz i sentrum av Hannover.

## Referanser


## Litteratur
*  (tysk)

## Eksterne lenker
* 
* King's German Legion (tysk)
Ferdinand av Preussen

**August Ferdinand av [[Preussen]]** (født 23. mai 1730 på Stadtschloss i Berlin, død 2. mai 1813 i Berlin) var en prøyssisk prins og general.

## Liv

August Ferdinand var yngste sønn av kong Friedrich Wilhelm I og dronning Sophia Dorothea.

Han forlovet seg 27. september 1755  med prinsesse Anna Elisabeth Luise av Brandenburg-Schwedt og ble befordret til generalmajor. I oktober 1756 ledsaget han kongen til Sachsen og Böhmen og deltok i 1757 i felttoget i Böhmen og Schlesien. Der kjempet han bl.a. i Breslau og ved Leuthen. I 1758 så han seg nødt til å trekke seg som general i infanteriet på grunn av dårlig helse.

Den 12. september 1763 ble han hærmester i Brandenburg for Johannitterordenen, en posisjon han hadde frem til 1811.

Da Friedrich Wilhelm III den 23. mai 1812 stiftet den prøyssiske Johannitterorden, ble prins Ferdinand utnevnt til dens stormester.

## Barn

* Friederike Elisabeth Dorothea Henriette Amalie, 1761
* Friedrich Heinrich Emil Karl, 1769
* Friederike Dorothea Luise Philippine, 1770
* Friedrich Christian Heinrich Ludwig, 1771
* Friedrich Ludwig Christian, 1772, kalt *Prinz Louis Ferdinand*
* Friedrich Wilhelm Heinrich August, 1779

## Referanser
Friedrich von Ingenohl

**Gustav Heinrich Ernst Friedrich von Ingenohl** (født 30. juni 1857 i Neuwied, død 19. desember 1933 i Berlin) var en tysk marineoffiser. Ved begynnelsen av første verdenskrig var han sjef for den tyske Hochseeflotte.

## Militær karriere
* 1874 Kadett
* 1875 Sjøkadett
* 1878 Patent som Sekondløytnant
* 1888 Løytnant *zur See*
* 1890 Kapteinløytnant
* 1896 Korvettkaptein
* 1901 Fregattkaptein
* 1902 Kapitän zur See
* 1907 Kontreadmiral
* 1910 Viseadmiral
* 1913 Admiral

## Viktige kommandoer
* 1888: Torpedoboot *S34*
* 1894&ndash;1896: Kanonenboot *Iltis*
* 1901&ndash;1902: Großer Kreuzer *Kaiserin Augusta*
* 1902-1903: Großer Kreuzer *Hertha*
* 1904&ndash;1906: Jacht *Hohenzollern*
* 1906: Dampfer *Hamburg*
* 1907&ndash;1908: Jacht *Hohenzollern*
* 1908-1909: 2. Admiral des I. Geschwaders
* 1909: 2. Admiral des Kreuzergeschwaders
* 1910: Kreuzergeschwader
* 1910-1913: II. Geschwader
* 30. januar 1913 – 2. februar 1915: Hochseeflotte
* 16. februar 1915 – 13. august 1915: Marinestation der Ostsee

## Referanser
Tetthet

**Tetthet**, eller **densitet**, er et mål for en gitt egenskap per volum. Det kan for eksempel være **massetetthet**, som er masse per volum, eller energitetthet, som er energi per volum. Ettersom areal kan sees på som et grensetilfelle av volum, brukes også begrepet i for eksempel befolkningstetthet, som er befolkning per areal, eller magnetisk flukstetthet, som er fluks per areal. Om et objekt har høyere tetthet enn et annet, har det altså større mengde eller antall av den gitte egenskapen per volum (eller areal) enn det andre objektet.

## Massetetthet
Når bare termen *tetthet* eller *densitet* brukes, siktes det som regel til *massetetthet*, altså masse per volum. Gjennomsnittstetthet for et objekt er den totale massen delt på det totale volumet, og uttrykkes ofte med den greske bokstaven &rho; (rho); 
: \rho = \frac{m}{V}
der &rho; er objektets midlere tetthet, *m* er objektets totale masse og *V* er objektets totale volum. Et objekt med stor tetthet (som et jernstykke) har mindre volum for en gitt masse enn noe som har mindre tetthet (som en isklump).

Et homogent materiale, slik som rent jern eller is, har samme tetthet overalt i materialet. Andre ganger kan tettheten variere gjennom materialet. Et eksempel er atmosfæren hvor tettheten er større nær bakken enn høyt over bakken.

### Enheter

SI-enheten for tetthet er kilogram per kubikkmeter (kg/m³). Noen bruker fremdeles den gamle enheten g/cm³ (gram per kubikkcentimeter) eller kg/l (kilogram per liter) til å måle tetthet. 1&nbsp;kg/dm³ = 1 g/cm³ = 1&nbsp;kg/l.

I USA brukes også enheten pound/cubic foot (lb/cu. ft.).

### Massetettheten av noen kjente materialer

## Referanser
Olav Jordet

**Olav Jordet** (født 1939) er en norsk tidligere skiskytter som representerte Vingelen Skytterlag. Han er verdensmester individuelt, på stafett og i lagkonkurransen, samt medaljør fra OL.

## Karriere
Jordet ble Norges første individuelle verdensmester i skiskyting i 1965, hvor han også var med på Norges lag som vant lagkonkurransen. Han har også VM-gull i stafett fra 1966 og 1967. Han tok bronse på 20 kilometer i OL i 1964, og var med på stafettlaget som tok OL-sølv i Grenoble i 1968. Han har flere NM-titler i skiskyting og skifeltskyting. Som en av få skyttere har Jordet to napp i Officerspokalen (1961 og 1966). Han representerte Vingelen Skytterlag

Han ble tildelt Morgenbladets gullmedalje i 1965 for sin VM-seier.

Olav Jordet er søskenbarn med friidrettsutøver og to ganger kongepokalvinner Kirsti Jordet.

## OL-medaljer
* 1968  Grenoble -  Sølv i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn  Norge
* 1964  Innsbruck -  Bronse i skiskyting, 20 km, menn  Norge
## VM-medaljer
* 1965  Elverum -  **Gull** i skiskyting, 20 km, menn 
* 1966  Garmisch-Partenkirchen -  **Gull** i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn 
* 1967  Altenberg -  **Gull** i skiskyting, 4 x 7,5 km stafett, menn 
* 1965  Elverum -  **Gull** i lagkonkurranse, menn 
* (1965  Elverum -  Seier i uoffisiell 4 x 7,5 km stafett, menn ) uoffisiell
* 1962  Tavastehus -  Bronse lagkamp, menn 
* 1963  Seefeld -  Bronse lagkamp, menn 

## Referanser


## Kilder
* Skytterboka 2005-2006, utgitt av Det frivillige skyttervesen
* 

## Eksterne lenker
*
Gjermund Eggen

**Gjermund Eggen** (født 5. juni 1941  i Engerdal, død 6. mai 2019 i Elverum) var en norsk langrennsløper. Han ble verdensmester i 1966. Han gikk for Engerdal SK.

## Karrière
Eggen ble det store midtpunktet under VM på ski i Oslo i 1966, med gull på 15 km, 50 km og på stafetten. Han ble kalt «Engerdalsprinsen», men etter VM på hjemmebane ble han skikongen. Hans tvillingbror Jo Eggen var også en habil skiløper, men oppnådde aldri samme status som Gjermund. Jo sine beste resultater som skiløper er en NM-bronse og ett NM-sølv.

Gjermund tok tre individuelle NM-titler og stafettgull i NM 1966. Eggen deltok under vinter-OL for Norge i 1968 i Grenoble med 34.-plass på 30 kilometer.

I 1966/1967 ble Eggen inspirasjon for en tidobling i antall barn født i Norge kalt Gjermund, som vist av SSBs navnestatistikk.

I 1966 ble Gjermund Eggen tildelt Sportsjournalistenes statuett som Årets idrettsnavn, Morgenbladets gullmedalje og Olavstatuetten, og i 1968 ble han tildelt Holmenkollmedaljen. I hjemkommunen er han hedret med egen statue, som ble avduket 5. august 2006 ved siden av skimuseet.

Han kom også med flere plateinnspillinger. Etter endt karriere startet han skiproduksjon i hjembygda si. Skiene ble kalt Eggen-ski. Hans svigerinne Gunveig E. Eggen har vært varaordfører i Engerdal.

Eggen døde 6. mai 2019 på Elverum sykehus etter kort tids sykeleie. Han ble 77 år gammel.

## Medaljer i norske mesterskap

## Se også
* Liste over norske idrettspersoner på sokkel

## Diskografi (utvalg)
* «Gull-gutten» / «Lenge leve friheten» (Vidar Sandbeck), single med Sigurd Jansens orkester, 1967

## Bibliografi
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Fra avdukingen av Eggens statue (på Engerdal kommunes nettsider)
*
Gunilla von Bismarck

**Gunilla grevinne von Bismarck-[[Schönhausen]]** (født 23. november 1949 i Friedrichsruh i Schleswig-Holstein i Tyskland) er en tysk adelig og kjent person innen den tyske og spanske overklassen. Hun er for tiden Bismarck-familiens overhode.

Hun er oldebarn av fyrst Otto von Bismarck, barnebarn av Herbert von Bismarck og datter av sistnevntes sønn Otto von Bismarck. Fra sitt ekteskap med Luis Ortiz y Moreno (1978–1989) har hun sønnen Francisco José (f. 1980).

Hun kalles noen ganger den «ukronede dronning av Marbella», hvor hun med tallrike fester samler penger til syke barn. Også ved familiesetet i Friedrichsruh ved Hamburg er hun aktiv i veldedig arbeide. For det meste gjennom vel iscenesatte fester for høyadelen. I tysk offentlighet sammenlignes hun ofte med fyrstinne Gloria von Thurn und Taxis.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Prøyssiske dyder

Begrepet **[[Preussen|prøyssiske]] dyder** viser til forskjellige læresetninger om forskjellige dyder som kan spores tilbake til militærklosterordenen Den tyske orden, og ble videre preget av protestantisme og lutherdom. De prøyssiske dydene preget forskjellige deler av tysk kultur, spesielt den moderne tyske besettelsen om effektivitet, nøysomhet og disiplin.

## Utvikling
Disse dydene, selv om de kan spores til Den tyske orden, ble navngitt av kong Fredrik Wilhelm I av Preussen, «soldat-kongen» og nøysom borgerlig reformator av prøyssisk administrasjon, samt hans sønn Fredrik II av Preussen. Fredrik I så seg som en rollemodell hva moral angår, mens hans sønn så seg som et forbilde for fornuft for den religiøst, etnisk, og språklig forskjellige staten.

Den prøyssiske «reformæraen» fra Napoleons nederlag ved slagene ved Jena og Auerstedt til Wienerkongressen i 1815, preget også dydene. Disse inkluderte blant annet reformer av samfunnsgrenser, hæren, skoler, universiteter, og skatter, samt inkluderingen av jøder i samfunnet.

## Eksempler på prøyssiske dyder
* Nøysomhet/sparsomhet (tysk: *Sparsamkeit*)
* Tapperhet uten selvmedlidenhet (tysk: *Tapferkeit ohne Wehleidigkeit*), «*Lerne leiden ohne zu klagen*» («Lær å lide uten klaging»)
* Mot (tysk: *Mut*)
* Besluttsomhet (tysk: *Zielstrebigkeit*)
* Disiplin (tysk: *Disziplin*) – som i **prøyssisk disiplin**
* Ærlighet eller redelighet (tysk: *Redlichkeit*)
* Gudfryktighet koblet med religiøs toleranse (tysk: *Gottesfurcht bei religiöser Toleranz*), «*Jeder soll nach seiner Façon selig werden*» («La alle finne frelse ut ifra sin egen tro»)
* Ydmykhet eller beskjedenhet (tysk: *Bescheidenheit*)
* Ubestikkelighet (tysk: *Unbestechlichkeit*)
* Flid eller arbeidsomhet (tysk: *Fleiß*)
* Lojalitet (tysk: *Treue*)
* Lydighet (tysk: *Gehorsam*), «*Seid gehorsam, doch nicht ohne Freimut*» («Vær lydig, men ikke uten oppriktige meninger»)
* Punktlighet (tysk: *Pünktlichkeit*)
* Pålitelighet (tysk: *Zuverlässigkeit*)
* Beherskelse (tysk: *Selbstbeherrschung*)
* Selvoppofrelse (tysk: *Selbstverleugnung*). Den tyske forfatteren og soldaten Walter Flex (1887–1917) skrev «*Wer je auf Preußens Fahne schwört, hat nichts mehr, was ihm selbst gehört*», («Han som sverger på Preussens flagg har ingenting som tilhører han selv lengre»)
* Blyghet (tysk: *Zurückhaltung*), «*Mehr sein als scheinen!*» («Vær mer enn bare skinn!»)
* Pliktbevissthet (tysk: *Pflichtbewusstsein*)
* Rettferdighetssans (tysk: *Gerechtigkeitssinn*), «*Jedem das Seine*» eller «*[[Suum cuique]]», (*«Hver til sitt»).
* Ordenssans (tysk: *Ordnungssinn*)
* Oppriktighet (tysk: *Aufrichtigkeit*)
* Direkthet eller «*rett-fram-het*» (tysk: *Geradlinigkeit*)
* Underordning (tysk: *Unterordnung*)
* Tøffhet (tysk: *Härte*), «*Gegen sich mehr noch als gegen andere*» («Vær enda hardere mot deg selv enn mot andre»).

## Se også
*Janteloven
*Kongeriket Preussen
*Protestantisk etikk
*Den prøyssiske armé

## Referanser


## Eksterne lenker
* www.Preussen.org
* www.Preussen.de: Ministerpräsident Platzeck: «Der Umgang mit dem preussischen Erbe in Brandenburg»
Orden

**Orden** kan vise til:

* Orden (biologi), kategori i systematikken
* Entropi, orden (fysikk)
* Religiøs orden
* Orden (sosiologi)
* Orden (utmerkelse)
* Rekkefølge
** Kronologi
** Ordenstall
* System (pekerside)
* Lovlydighet, se også ordenspoliti, ordensvakt
Klasse (biologi)

**Klasse** () er en kategori brukt i den biologiske systematikken;
en klasse kan omfatte én eller flere beslektede ordener, og én eller flere beslektede klasser sammenfattes som rekke i Dyreriket eller divisjon i Planteriket.
Som hos andre kategorier (med unntak av arten) er det et skjønnsspørsmål hvilken gruppe man velger å kalle klasse, og kriteriene for hva som er en klasse varierer fra rekke til rekke hos dyr og fra divisjon til divisjon hos planter. Dagens systematikk er derfor mer opptatt av organismenes slektskap eller stamtre enn av kategorier, men formelle enheter som klasse brukes gjerne i floraer, allmenlitteratur og lærebøker hvor oversikt er viktigere enn detaljene i stamtreet.

I Dyreriket slutter det vitenskapelige navnet for en klasse vanligvis på -a, for eksempel Mammalia (pattedyr), Insecta (insekter) og Asterozoa (sjøstjerner og slangestjerner).

I botanikken dannes det vitenskapelige navnet for en klasse ved at roten på typusslektens navn får endelsen -phyceae (for alger), -opsida (for landplanter) eller -mycetes (for sopper).
De tilsvarende endelsene for underklasser er -phycidae, -idae og -mycetidae.

## Eksterne lenker
*
Canterbury

**Canterbury** kan vise til:

*Canterbury (Kent), en by i Kent i England
*City of Canterbury, et distrikt i Kent i England
*Canterbury erkebispedømme, anglikansk erkebispedømme (katolsk før reformasjonen)
*Canterbury (New South Wales), by i Australia
*Canterbury (region), en region i New Zealand
*University of Canterbury, universitet i Christchurch på New Zealand
*Canterbury (Connecticut), område i Connecticut i USA
*Canterbury (New Hampshire), område i New Hampshire i USA
*Canterbury (Victoria) – forstad til Melbourne i Australia
*Canterbury (musikksjanger)
Rekke (biologi)

**Rekke** () er en av de aller høyeste kategorier innen biologisk og  botanisk divisjon. En rekke eller divisjon kan omfatte én eller flere beslektede klasser, og beslektede rekker eller divisjoner sammenfattes som rike.

Dyreriket deles inn i rundt 35 rekker og sopp deles gjerne inn i 5 divisjoner. Systematisk inndeling i planteriket har tradisjonelt basert seg på å kartlegge familier, og det eksisterer ingen allmenn akseptert inndeling eller endog avgrensning av planter, slik at antall divisjoner varierer fra to til 12, og begrepet rekke eller divisjon brukes sjelden i botanikken. Protister deles gjerne inn i 14 eller 16 rekker.

## Definisjoner
Som hos andre kategorier (med unntak av arten) er det et skjønnsspørsmål hvilken gruppe man velger å kalle rekke. Hos dyr henger inndelingen i rekker sammen med Haeckels idé om et *Bauplan*, den grunnleggende lesten et dyr er bygget over. For eksempel er alle ryggstrengdyr basert på en brusk- eller beinstreng (ryggraden hos oss virveldyr) som strekker seg gjennom hele kroppen med et nervevrør på oversiden og en tarm på undersiden. Leddyr har den motsatte bygningen, med en gjennomgående tarm som ligger over sentralnervesystemet, og med et ytre skjelett. Flatormer på sin side har sentralnervesystemet fordelt som et stigeformet nettverk med hovedstammene på hver side av kroppen og en enkelt munn mitt under som ender i en mage uten endetarmsåpning.

Denne måten å se dyreriket på gir en fenetisk definisjon av rekker basert på bygning og utvikling, mens man alternativt kan se på rekker som organismer med grader av slektskap som kommer til uttrykk i enkelte viktige bygningstrekk (fylogenetisk definisjon). Disse to måtene å definere rekker på gir likevel ingen dramatiske forskjeller i inndelingen av dyreriket, selv om noen rekker (svamper, flatormer) er parafyletiske.

## Historie
Tradisjonelt har dyreriket vært best undersøkt og der representerer en rekke en fundamentalt grunnleggende form for bygningstrekk. Uttrykket ble først lansert av Ernst Haeckel, basert på gresk *phylon* (stamme eller type). Den tyske botanikeren August W. Eichler tok opp Haeckels uttrykk og delte planteriket inn i 5 rekker.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rike

**Rike** (av norrønt *ríki*, «herredømme», opprinnelig fra gammelgermansk (sml. gammelhøytysk *richi*) innlånt fra keltisk) er et ord som finnes på tyske (inkludert nederlandsk) og skandinaviske språk (jamfør tysk *Reich*, dansk *rige*, nederlandsk *rijk*, svensk *rike*) og brukes som betegnelse for en stat, også om en konge- eller keisermakt i seg selv. I videre og overført forstand brukes det også i poetiske sammenhenger om et landområde, for eksempel om «Guds rike» og så videre.

Kjente riker i historien inkluderer romerriket, Det osmanske riket, det tysk-romerske riket, det tyske riket eller kongeriket Norge.

Ordet forekommer ofte i sammensetninger som riksforstander, riksadvokat eller rikskringkasting.

## Se også
* Imperium
* Rike (biologi)
* Rikdom
Klasse

En **klasse** er en gruppe av organismer, ting eller egenskaper med felles kjennetgen.
Ordet har flere spesialiserte betydninger som er avledet av denne grunnbetydningen:
* Klasse (biologi)
* Klasse (filosofi)
* Klasse (objektorientert programmering)
* Klasse (sosiologi)
* Skipsklasse

## Se også
* Klassen
Orden (biologi)

**Orden** () er en kategori brukt i den biologiske systematikken;
en orden kan omfatte én eller flere beslektede familier, og én eller flere beslektede ordener sammenfattes som klasse.

## Bruk av ordner i systematikken
Ordner er større enheter enn de mer kjente familiene. For dyregrupper som ikke er så godt kjente i detalj, slik som for eksempel insekter, utgjør ordnene lett kjennelige grupper slik som biller, sommerfugler og øyenstikkere. I botanikken har det vært liten allmenn aksept for klassifisering på ordens-nivå før med innføringen av APG III-systemet i 2009, som grupperte det før kjente plantefamiliene inn i fylogenetisk baserte ordner.

Hva som hører til og ikke hører til en orden bestemmes av en taxonom, det samme gjelder om en orden anses som gyldig eller ikke. I noen grupper er det ingen enighet om inndelingen av organismer, med flere konkurrerende systematikker, mens andre andre ordner er nær universelt aksepterte og brukes av de fleste som jobber i feltet. I fylogenetisk nomenklatur brukes vanligvis ikke formalkategoriene i det hele tatt.

Det er ingen universelle regler å avgjøre hva som utgjør en orden, men ofte vil det være en viss konsistens innad i de forskjellige klassene. For eksempel representerer de fleste ordner av blomsterplanter og pattedyr grupper som oppsto i kritt. De tre ordnene av moderne amfibier oppsto i perm. Opprinnelsen til ordnene av insekter er derimot spredt over hele mesozoikum og med noen så langt tilbake som karbon.

## Navn og ordstammer på ordner
Vitenskapelige navn for planteordener dannes ved at roten på typusslektens navn får endelsen -ales. Ordenen som omfatter rosefamilien og beslektede familier heter for eksempel Rosales, etter typeslekten *[[Roseslekta|Rosa]]*. Underordener har endelsen -ineae.
I zoologien fins det ikke tilsvarende regler, selv om de fleste insektordener slutter på -ptera (gr. *vinge*) og mange virveldyrordener (særlig blant fugler og beinfisker) slutter på -formes (gr. *formet som*).

## Noen kjente ordner
Ikke alle ordner er like kjente eller enkle å identifisere i felt. Ordnenen av pattedyr ble tidlig beskrevne og er lett gjenkjennbare, mens ordner av blomsterplanter i APG III-systemet i stor grad er basert på genetiske markører, og kan ofte være vanskelig å se at hører sammen ut fra ytre karaktertrekk. Nedenfor er noen eksempler på forholdsvis lett identifiserbare og kjente grupper som er relativt allment ankerkjent som ordner i systematikken.

## Se også
* Liste over fugleordener
* Liste over planteordener.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Domene

**Domene** betyr opprinnelig *krongods* (via fransk *domaine* fra latin *dominus* = herre).
Ordet har i dag flere betydninger:

# Felt som en rår over; interesse- el. spesialområde, for eksempel fagområde
# Domene (landområde), landområde som tilhører staten (krongods), eller som føydalherren selv håndterte, og ikke satte bort til vasaller eller livegne
# Domene (biologi)
# Domene (internett)
# Definisjonsmengde, mengde innen matematikk
Domene (biologi)

**Domene** () er en kategori som brukes innen biologisk systematikk.

Et domene omfatter ett eller flere beslektede riker.

Ulike systematikere opererer med ulike systemer, og mange bruker ingen kategori over riket. De som bruker domener, bruker denne kategorien for de aller største organismegruppene, slik som bakterier, eukaryote organismer og urbakterier.

Dagens systematikk er imidlertid mer opptatt av organismenes slektskap eller stamtre enn av kategorier.
Se også liv.

## Eksterne lenker
*
Neontologi

**Neontologi** er den delen av biologien som, i motsetning til paleontologi, omhandler de **nålevende**, **resente** eller **ekstante** organismene.

## Ulike begreper
Begrepene neontologi, ekstant og nålevende kan brukes om arter, slekter eller andre biologiske grupper og betegner en situasjon der noen av medlemmene av gruppa fortsatt finnes, i motsetning til en situasjon der alle gruppas medlemmer har dødd ut eller blitt utslettet.

### Eksempler
* Elg er en nålevende art mens dronte er en utdødd art.
* Blekkspruter består av over 600 nålevende arter og 7&nbsp;500 utdødde arter.

## Begrepet «neontologi»
Begrepet neontologi og neontologer blir i all hovedsak brukt av paoelontologer for å vise til zoologer og botanikere. Stephen Jay Gould sa følgnede om neontologi:


Alle yrkesgrupper har sine særegenheter, og jeg stoler på at mine ikke-paleontologiske lesere vil tilgi oss vår største særegenhet. Vi er paleontologer, så vi trenger et uttrykk for å skille oss fra alle dere som studerer moderne organismer i innenfor vår menneskelige eller økologiske tidsramme, dere blir derfor neontologer. Vi anerkjenner mangelen på balanse og vidsyn i denne todelte framstillingen – omtrent som min bestemors systematisering av *Homo sapiens* i jøder og ikke-jøder.


## Utdødde og nålevende grupper
En gruppe kan bli klassifisert som utdødd hvis det er bred enighet om at de ikke finnes nålevende medlemmer av gruppa. Hvis et levende medlem av gruppa blir oppdaget, vil den ble reklassifisert som en del av neontologien i stedet for paleontologien, slik som da oppdagelsen av blåfisken i 1938 viste at kvastfinnefiskene ikke var en fossil gruppe likevel.

Begrepet blir først problematisk når det brukes om parafyletiske grupper, slik som dinosaurer. Slik ordet vanligvis benyttes er dinosaurene en del av paleontologien, men teknisk sett er de ikke utdødde, siden fugler er deres etterkommere. Dette fenomenet har ført til en rekke diskusjoner omkring bruken av biologisk klassifikasjon.

## Referanser
Gloria von Thurn und Taxis

**Gloria von Thurn und Taxis** (født 1960) er en tysk adelig og forretningskvinne; også kjent for veldedighet. I henhold til tradisjonen bruker hun tittelen fyrstinne av Thurn und Taxis (og blir også omtalt som det i offentlige sammenhenger), selv om hennes juridiske navn er *Gloria Prinzessin von Thurn und Taxis*.

## Liv og virke
Hun ble født som *Gloria Gräfin von Schönburg zu Glauchau und Waldenburg*, i en grevelig familie, og giftet seg som 20-åring med den 34 år eldre  Johannes Baptista de Jesus Maria Louis Miguel Friedrich Bonifazius Lamoral von Thurn und Taxis. Før hun giftet seg var hun uten formue, og hadde arbeidet som servitrise. Etter ektemannens død i 1990 var Gloria de facto familieoverhode, som formynder for sin sønn, fyrst Albert II (f. 1983).

Med sine barn bor hun i familien Thurn und Taxis' slott i Regensburg i Bayern, Schloss Thurn und Taxis, et av Europas største bebodde slott. Thurn und Taxis-familien eier Europas største skogbesittelse (28 000 hektar), 50 mellomstore industriforetak som f.eks. billeverandøren Doduco, bryggerier og sagbruk. Fra sin myndighetsdato leder hennes sønn Albert disse foretakene.

På 1980-tallet var hun kjent som «punk-prinsessen», på grunn av sin punkfrisyre og virvelvind-sosiale liv. Hun hadde kontakter til popstjerner, viste seg ofte på fester og brukte store summer. Også hennes ektemann var kjent for eksentrisk oppførsel.

Etter mannens død endret hun både utseende, oppførsel og holdninger i markant konservativ retning, og ble også mer sparsom etter at hun måtte betale millioner i arveavgift. Hun har blant annet skrevet bøker om barneoppdragelse, og vært hyppig å se i tyske fjernsynsprogrammer. 

I 2005 betegnet hun pave Johannes Paul II som en forkjemper for kvinners rettigheter, fordi han gikk imot abort og kvinnelige prester, og da pave Benedikt XVI ble valgt, sa hun at hennes årelange bønner hadde blitt hørt. Siden århundreskiftet er Gloria von Thurn und Taxis likevel sjeldnere på TV og konsentrerer seg om sin rolle som fyrstinne av Thurn und Taxis. Under Thurn und Taxis-festspillene i 2004 medvirket hun i en iscenesettelse av Hugo von Hofmannsthals *Jedermann*.

I tillegg til Albert har hun døtrene prinsesse Maria Theresia (født 1980) og prinsesse Elisabeth (født 1982).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fyrstehuset Thurn und Taxis' hjemmeside
*
Kategori

**Kategori** (gresk κατηγορία, egenskap eller utsagn) er en betegnelse som primært brukes om en gruppe, der medlemmene i gruppen har fellestrekk, på en eller annen måte er like.  
Man bruker også beskrivelsen **kategorisk**, for å uttrykke absolutt væremåte, en adferd der man betingelsesløs og utvetydig markerer standpunkt.  I kategorisk adferd utnyttes grupperinger:  Har man først gruppert, er det lettere å skille og derpå foreta klare valg.  Det å være kategorisk, forutsetter altså at man på forhånd har utviklet kategorier.
Kategorisering er fundamanetalt for menneskets dagligliv, såvel som systematiske arbeid
Det kan ha flere beslektede betydninger innen vitenskapen:
*Kategori (biologi) er læren om livsformenes systematikk
*Kategori (filosofi) uttrykker blant annet det kategoriske imperativ
*Kategori (matematikk) er en samling av matematiske objekter av samme slag og avbildningene mellom disse
*Kategori (informasjonsvitenskap) ser på lagring og arbeid med kategoriserte data
Mindanao

**Mindanao** er Filippinenes nest største øy, og den sørligste av landets tre geografiske hovedområder (den nordligste er Luzon, den midtre er øygruppen Visayas). 

## Navnet Mindanao
Øya ble gitt tre forskjellige navn av utenlandske kartografer før det til slutt ble Mindanao. En tidlig venetiansk geografisk forfatter ved navn Giambattista Ramusio kalte omkring 1550 øya for *Vedanao*, og de tre som fulgte etter ham skrev *Medanao*. Senere skrev japanerne *Mitanao* på sine portolanske kart.

J. A. Jobling (2017) hevder at Mindanao opprinnelig ble navngitt etter maguindanaoene (et morofolk og et tidligere sultanat, nå mer eller mindre synonym med provinsen Maguindanao), men navnet må i så fall være en omskrivning.

## Øyas geografi
Mindanaos landområde er på 94 631 km², og omfatter således 34 % av Filippinenes samlede landmasse. Øya har fem større fjellkjeder. Øyas største innsjø, *Lake Lanao*, er den nest største innsjøen på Filippinene.

## Landsdelens geografi
Når Mindanao benyttes som betegnelse på hele den sørligste tredjedelen av Filippinene, regnes også de omliggende øyene med. De største øyene (over 50 km²) i området er, etter størrelse:

* Mindanao
* Basilan
* Jolo
* Dinagat 
* Tawitawi
* Siargao
* Camiguin
* Samal
* Olutanga
* Bucas Grande
* Sibutu
* Pangutaran
* Siasi
* Cagayan Sulu

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Sommer-OL 1936

**Sommer-OL 1936** ble arrangert fra 1. til 16. august 1936 i Berlin i Tyskland. Tyskland ble beste nasjon. Norge tok ett gull ved Willy Røgeberg (skyting, liggende miniatyr), men den norske prestasjonen som kanskje huskes best, er tredjeplassen i fotball ved «Bronselaget». Berlin ble valgt som vertsby sommeren 1931 og i januar 1933 overtok Adolf Hitler og hans nazistparti makten i Tyskland. Derfor ble lekene sterkt preget av nazistisk propaganda og fungerte også som et «utstillingsvindu» for Hitlers nazi-regime.

Jesse Owens ble lekenes store profil med sine fire gullmedaljer.

Filmskaperen Leni Riefenstahl hadde ansvaret for å filme lekene. Filmen *[[Olympia (film)|Olympia]]*, som i utgangspunktet var ment å være propaganda for det nasjonalsosialistiske Tyskland, introduserte mange av kamerateknikkene som i dag er vanlige i forbindelse med filming av idrett. Under disse lekene ble også den olympiske ild introdusert på grunnlag av et forslag fra den tyske sportsfunksjonæren Carl Diem. 

Ilden ble hentet i Olympia og ble fraktet av idrettsutøvere fra Hellas til olympiastadion i Berlin.

## Valg av vertsby
Berlin ble valgt sommeren 1931 ved votering via post da kun 19 stemmeberettigede medlemmer av den internasjonale olympiske komité var tilstede på den 30. IOK-sesjonen i Barcelona i Spania 25. og 26. april 1931.

## Arenaer

## Idretter
Det ble konkurrert i 129 øvelser i 19 idretter. (Antall øvelser per idrett i parantes)

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Svømmesport
** 
** 
** 
* 
* 
* 

### Demonstrasjonsidretter
*  Baseball 
*  Seilflyvning

## Deltakelse

### Deltakerland
49 nasjonale olympiske komiteer deltok i lekene. (Antall deltakere per nasjon i parentes)

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
*  
* 
*  
* 
* 
-----
*  deltok under åpningsseremonien, men nasjonens eneste påmeldte deltaker (en vektløfter) måtte trekke seg. Han pådro seg en alvorlig muskelstrekk under trening dagen etter åpningsseremonien.

## Medaljefordeling

 Vertsnasjon ()

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Official Report 1936 v.1 hos la84.org
*  Official Report 1936 v.2 hos la84.org
*  1936 Summer Olympics hos olympedia.com
*  1936 Berlin Summer Games  på Sports-Reference.com/Olympics
*  Berlin Olympics 1936 : Story på OlympianDatabase.com
*  Online Exhibition: Nazi Olympics: Berlin 1936 hos United States Holocaust Memorial Museum 
*  The Nazi Olympics Berlin 1936: Inauguration of the Olympic Torch Relay hos United States Holocaust Memorial Museum
Munnharpe

**Munnharpe** er et lite musikkinstrument der tonen frembringes ved at man tapper med en finger på en elastisk metall- eller bambustunge som er festet til en ramme. Instrumentet holdes inntil munnen mot tennene (eller mot leppene for å unngå tannskader) slik at munnen fungerer som resonanskasse.

Tonen som frembringes kan ikke varieres, men ved å forme munnen på forskjellig måte kan musikeren fremheve ulike overtoner og dermed spille melodier. Disse kan på grunn av munnharpens funksjon bare bestå av naturtoner. 

## Historie

Meget tyder på at instrumentet stammer fra Asia, og at de eldste versjonene var av tre (bambus). Det eldste historiske belegg synes å være på en kinesisk tegning fra det 4. århundre f.Kr. som viser en musiker som synes å spille på munnharpe. I Europa er de eldste funnene fra Frankrike. I 1868 fant man fem munnharper av bronse nær Rouen, antagelig stammer de fra gallisk-romersk tid (5. til 7.&nbsp;århundre). 

## Munnharpen i Norge

Noen kjente norske munnharpespillere er:
Bjørgulv Straume, Ånon Egeland, Hallgrim Berg, Jon Elling Buen Garnås, Sigurd Brokke, Anders Røine og Thov G. Wetterhus.

Verdens største skulptur av en munnharpe befinner seg i Østerrike.

Munnharpen er et svært populært instrument i fylkene Telemark og Vestfold, i tillegg til distriktet Setesdal i Agder. Valle i Setesdal regnes som oftest som munnharpemusikkens episenter i Norge. I tillegg til Valle er munnharpemusikken også populær i Vinje og Bø i Telemark, og Re i Vestfold.

## Se også
* Liste over vinnere av landskappleiken på munnharpe

## Referanser


## Litteratur
* Leonard Fox: *The Jew's Harp: A Comprehensive Anthology.* Bucknell University Press, Lewisburg 1988, ISBN 978-0838751169
* Regina Plate: *Kulturgeschichte der Maultrommel*; Orpheus-Verlag; ISBN 3-922626-64-5

## Eksterne lenker
* DigitaltMuseum: Søk:  'munnharpe'
* Molln jaw harp Østerrike
Eirik Kvalfoss

**Eirik Kvalfoss** (født 1959) er en tidligere skiskytter. 
__NOTOC__

## Karriere
Kvalfoss markerte seg allerede som junior. Under junior-VM 1979 ble han nr 4 på 10 km sprint. Samme år ble han nordisk juniormester på 10 km og i 1980 ble han nordisk juniormester på 15 km. Året etter vant han sin første verdenscupseier da han vant 20 km i Antholz. Han gikk flere gode løp i verdenscupen og ble nr 4 sammenlagt i sin første sesong som senior.

Under VM i Minsk 1982 vant Kvalfoss sitt første VM-gull, i tillegg til to sølv. Seieren på 10 km sprint var overraskende, og kom etter en sterk avslutning. Østtyskeren Frank Ullrich hadde vunnet 4 VM og OL-gull på rad på distansen, og han ledet etter siste skyting. Kvalfoss fikk en strafferunde mer enn Ullrich og lå 14 sekunder bak. Men på sistesløyfa var det ingen som kunne matche Kvalfoss, og i mål var han 6 sekunder foran Ullrich.

Han forsvarte VM-tittelen i Antholz-83 foran jevngamle Peter Angerer, og han var naturlig nok favoritt på sprinten under OL 1984 i Sarajevo. Kvalfoss innfridde forventningene og tok tre medaljer; gull på 10 kilometer, sølv på stafetten og bronse på 20 kilometer.

Etter at skøytingen ble innført permanent i skiskyting fra 1985 ble det noe vanskeligere for Kvalfoss å hevde seg, men han knep sprintsølvet i VM-85 på rutinen. Midt på 80-tallet var det fem år yngre Frank-Peter Roetsch som taklet overgangen best, og han hadde hegemoniet t.o.m OL i Calgary-88. Hjemmebane-VM 1986 var ingen fullklaff for Eirik, til det var skytingen for svak. Svak var også 87-sesongen, men året etter var han tilbake med andreplass i verdenscupen sammenlagt. I Calgary-OL 1988 måtte han likevel ta til takke med en sjetteplass som best på 20-kilometeren.

I VM i Feistritz-89 vant han igjen VM-gull, denne gang på 20 km. I samme mesterskap tok han sølvet på sprinten, fem sekunder bak Frank Luck, samt bronse på stafetten for Norge. På den utsatte sprinten (fra Minsk) i Holmenkollen 1990 ble det nok et sølv, og også Lahtis-VM -91 ble en suksess med tre bronsemedaljer. Mark Kirchner vant alt, og var den dominerende skiskytter en periode. Kvalfoss deltok i OL-92, men de norske hadde bommet på formen. VM-93 ga to fjerdeplasser, men han ble ikke tatt ut til OL på Lillehammer 1994. Han la opp sin lange karriere (14 seniorsesonger) samme år. 

I 1989 vant «Eirik'n» endelig verdenscupen sammenlagt, som første ikke-tysker. Kvalfoss fikk i alt 11 individuelle OL- og VM-medaljer i perioden 1982–91 (4-4-3),  i tillegg til fem stafettmedaljer (0-2-3).

Han var norsk flaggbærer i OL 1992 i Albertville. 

Kvalfoss har vunnet 9 individuelle NM-titler, i tillegg til 9 NM-titler i stafett og lagkonkurranse, i perioden 1982-94. Han ble tildelt Morgenbladets gullmedalje etter VM-tittelen i 1983. Han fikk Sportsjournalistenes statuett som «Årets idrettsnavn» etter OL-gullet i 1984, samt Fearnleys olympiske ærespris.

## Verdenscupseire

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Om Eirik Kvalfoss på Biathlonworld
Havøysund

**Havøysund** (nordsamisk: *Ávanuorri*, arkaisk russisk: Gausin) er et tettsted, et fiskevær og administrasjonssenteret i Måsøy kommune i Finnmark. Tettstedet ligger på Havøya utenfor kysten av Vest-Finnmark, og har  innbyggere per 1. januar .

Fiskerinæringa er viktigste næringsvei med en rekke fiskefartøy, to store fiskeindustribedrifter samt landets nordligste klippfisktørkeri.

Stedet ligger på Havøya og har hatt bruforbindelse med fylkesvei 889 på fastlandet siden 18. august 1988, da Havøysundbrua ble offisielt åpnet av Kong Olav V. Norsk Hydro bygget en vindmøllepark på øya, noe som har blitt et landemerke for alle sjøfarende. Vindmøllene ligger på Gavlen, hvor utkikkspunktet Arctic View gir utsikt ut i Barentshavet og til det arktiske øyriket omkring. Vindmølleparken eies nå av Finnmark Kraft som har oppgradert parken med nye vindmøller.

Stedet har sør- og nordgående hurtigruteforbindelse om morgenen hver dag.

Redningsskøyta «Odin» er stasjonert i Havøysund.

Havøysund har daglige bussforbindelser til trafikknutepunktet Olderfjord.

Nærmeste lufthavn for reisende er Lakselv lufthavn, Banak, 155&nbsp;km fra Havøysund.

## Se også
*Måsøy museum

## Referanser


## Eksterne lenker

* Måsøy kommunes hjemmeside
Hydrofoil

**Hydrofoil** (fra gresk: *hydro*, «vann» + engelsk: *foil*, «blad») er bæreplan eller vinge som får et båtskrog til å løfte seg over vannet når fartøyet kommer opp i en bestemt hastighet. Det er en «vinge» montert under skroget på en hydrofoilbåt. Hver båt har gjerne to vinger, en noe foran midtskips og en akter. I fart løftes skroget opp av vannet ved hjelp av disse vingene. Når skroget er hevet over vannet reduseres vannmotstanden og båten kan oppnå større hastigheter.

De som først utviklet teknologien var Enrico Forlanini, Casey Baldwin og Alexander Graham Bell. Forlanini hadde laget en prototype allerede i 1909.

Både den tyske og amerikanske marinen brukte hydrofoilbåten under andre verdenskrig. Men det var først på 1960-tallet at hydrofoilbåter ble populære å bruke i rutetrafikk på grunn av deres høye fart. Senere har man brukt hydrofoil til å slå fartsrekorder både for motor og seilbåter. Tidlig på 2000-tallet kom foilbrett på markedet, et surfebrett med en hydrofoil. Etter 2010 har foilteknologien utviklet seg og både innen seilbrett, kiting og seiling har det kommet en rekke nye farkoster, seilbåtene kalles ofte foilbåter. Det finnes også flere klasser innen seilsport for foilfartøyer som foil-brett og WASZP.

## Se også

* Hydrofoilbåt

* Foilbrett
* Ekranoplan

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Luzon

**Luzon** er Filippinenes største øy, og den nordligste av landets tre geografiske hovedområder (det midtre er øygruppen Visayas, den sørligste er Mindanao). Øya er verdens femte mest folkerike øy (sammenligningstall fra 2000-2005). 

## Navnet Luzon
Øya var opprinnelig kjent av kineserne som *Liusung*. Dette er avledet fra ordet *lusong* på tagalog, et ord som betyr den tremørtelen som ble benyttet til å knuse ris med. Øya ble kalt Liusung inntil europeiske kartografer latiniserte det til *Luconia*. Senere stavet den franske kartografen Sanson d'Abbeville ordet med cédille (ç) og slik ble den harde c-lyden myknet i henhold til den opprinnelige uttalen. Den alternative stavemåten *Luzon* slo igjennom senere. 

## Øyas geografi
Luzons landområde er på 104 688 km². Det er tre større fjellkjeder på Luzon. Innsjøen Laguna de Bay er Filippinenes største. Innsjøen *Lake Taal* har det særtegn at den er i et stort vulkankrater, og midt i innsjøen stikker det opp nok en vulkantopp med en innsjø i sitt krater.

## Landsdelens geografi
Når Luzon benyttes som betegnelse på hele den nordligste tredjedelen av Filippinene, regnes også de umiddelbart omliggende øyene med, og dessuten Palawan som ligger langt til havs mot sørvest i retning mot Borneo. De største øyene (over 50 km²) i området er, etter størrelse:

## Landsdelens politiske inndeling
Filippinene er inndelt i 18 regioner, inkludert noen områder med særskilt politisk-rettslig status. Åtte av regionene ligger i landsdelen Luzon, og består av (pr. november 2004) 38 provinser og hovedstadsområdet. Se boksen nedenfor.

Regionene er de følgende: 

* Ilocos Region (Region I) – 4 provinser
* Cagayan Valley (Region II) – 5 provinser
* Central Luzon (Region III) – 7 provinser
* CALABARZON (Region IV-A) – 5 provinser
* MIMAROPA (Region IV-B)  – 5 provinser
* Bicol Region (Region V) – 6 provinser
* Cordillera Administrative Region (CAR) – 6 provinser
* National Capital Region (NCR) (*Metro Manila*) – *ingen provinser*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Mjøsbyene

**Mjøsbyene** er en fellesbetegnelse på de tre byene Hamar, Gjøvik og Lillehammer, som sammen med de nye «småbyene» Raufoss,Brumunddal og Moelv, samt tettsteder som (alfabetisk rekkefølge) Biri, Furnes, Fåberg, Kapp, Løten, Ottestad, Skreia, Lena, Stange og Øyer utgjør Mjøsregionen.

Etter at området ble bundet sammen ved hjelp av Mjøsbrua, vokste begrepet *Mjøsbyen* fram,, men også Mjøsregionen og Innlandsbyen er fellesbenevnelser på områdene rundt Mjøsa.

## Byregion
I *storbymeldingen* til Stortinget (2002–2003) ble Norge delt inn i èn storbyregion og 15 byregioner, åtte på Østlandet og åtte utenfor Østlandet. De åtte på Østlandet danner en geografisk sammenhengende helhet. De åtte byregionene utenfor Østlandet er alle geografisk frittstående.
Alle byregionene er definert ved en bykommune som senter og med et utvalg omlandskommuner rundt. Drammens- og Mosseregionen er en del av Oslo-regionen, mens de andre byregionene langs Oslofjorden pluss Mjøsbyene i utgangspunktet ikke har en slik relasjon. 

## Se også
* Liste over norske storby- og byregioner
* Stor-Osloregionen
* Byregioner i Norge
* Region
* Byregion
* Næringsregion
* Liste over norske byer
* Liste over norske byer regnet etter grunnleggelse
* Liste over Norges største tettsteder

## Referanser
Soling

:*Denne artikkelen handler om seilbåter av merket Soling. For [[solbading]] og [[solbruning]], se det.*

**Soling** er en seilbåt for konkurranseseiling som en av Norges mest kjente båtkonstruktører, Jan Herman Linge, tegnet i 1965. Det er en entypebåt med én kjøl. 

Soling er beregnet på å seiles av tre personer. Mannskapet kan utgjøre omtrent en firedel av båtens totale vekt, og i konkurranser er riktig vektplassering viktig. 

De første fire båtene ble bygd for 1966-sesongen. På IYRU-møtet i 1968 ble Soling valgt til å benyttes under Sommer-OL 1972. 

Det første verdensmesterskapet i Soling ble arrangert i København i 1969. 87 båter fra 17 land deltok i mesterskapet. Paul Elvstrøm fra Danmark ble den første verdensmester i klassen. Buddy Melges og Paul Elvstrøm som dominerte klassen i de første årene møttes i Kiel i OL i 1972. Melges vant og ble dermed den første olympiske mester i klassen. Soling var på det olympiske programmet til og med Sommer-OL 2000 i Australia. 

Linge tegnet også en mindre båt, Yngling, som er beslektet.

## Bildegalleri

fil:Soling_sailboat_Kazakami_0614.jpg|En soling på Lac Deschênes i Canada.
fil:Soling Podium North Americans 2019 downwind.png|Konkurranseseiling med Soling.


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* International Soling Class
* Norsk Solingklubb
* Soling-klubber i ulike land