open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gastric bypass

**Gastrisk bypass** er den mest anvendte operasjonen mot sykelig overvekt, og gjøres ved at en større del av magesekken kobles ut (sjaltes ut, *bypass*), men fjernes ikke fra kroppen. På denne måten reduseres magesekkens volum med om lag 95 prosent fra 0.6-1 liter til om lag 30&ndash;50 milliliter. 

I tillegg kobles det om på tolvfingertarm og tynntarm. Tynntarmen sjaltes ut 1-3 meter for å redusere næringsopptaket.

Pasienten må få tilskudd av vitaminer og mineraler hver dag etter operasjonen. Operasjonen er vanlig å utføre ved kikkhullskirurgi eller laparoskopi. Det gir på kort sikt mindre alvorlige komplikasjoner, mindre smerte samt raskere rekonvalesens.

## Referanser
414 Liriope

**414 Liriope** er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaga den 16. januar 1896 av Auguste Charlois fra Observatoire de Nice i Nice. Liriope var navnet på Narkissos' mor ifølge Ovids Metamorfoser. 

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Institutt for sosiologi og statsvitenskap (Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet)

**Institutt for sosiologi og statsvitenskap** er et institutt ved Fakultet for samfunns- og utdanningsvitenskap ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Instituttet driver forskning og utdanning innen sosiologi, statsvitenskap, idrettsvitenskap og medievitenskap på bachelor-, master- og ph.d.-nivå. 

## Historie og organisering
Instituttet kan føres tilbake til sosiologiemner som ble etablert på studiet i samfunnskunnskap ved Universitetet i Trondheim. I 1971 ble Institutt for sosiologi og samfunnskunnskap etablert. I 1992 endret instituttet navn til Institutt for sosiologi og statsvitenskap som følge av at statsvitenskap hadde blitt en del av instituttets virkeområde.

Før 2017 lå instituttet under daværende Fakultet for samfunnsvitenskap og teknologiledelse. Etter fusjonen mellom NTNU, Høgskolen i Gjøvik (nå: NTNU i Gjøvik), Høgskolen i Sør-Trøndelag og Høgskolen i Ålesund (nå: NTNU i Ålesund) ble instituttet en del av det sammenslåtte Fakultet for samfunns- og utdanningsvitenskap.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Institutt for sosiologi og statsvitenskap
423 Diotima

**423 Diotima** er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Eos. Den ble oppdaga den 7. desember 1896 av Auguste Charlois fra Observatoire de Nice i Nice. Den er oppkalt etter Diotima fra Mantineia, en kvinnelig filosof som omtales av Platon.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
422 Berolina

**422 Berolina** er en hovedbelteasteroide. Den går i bane innenfor asteroidefamilien Flora, men har ulike spektralegenskaper og er sannsynligvis ikke et medlem. Den ble oppdaga den 8. oktober 1896 av Carl Gustav Witt fra Urania Sternwarte i Urania. Navnet er latin for Berlin.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
428 Monachia

**428 Monachia** er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaga den 18. november 1897 av Walther Augustin Villiger fra Bogenhausener Sternwarte i München. Monachia er latin for München.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Institutt for politikk og forvaltning

**Institutt for politikk og forvaltning** (tidligere **Institutt for administrasjon og organisasjonsvitenskap**) er et statsvitenskapelig institutt under Det samfunnsvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Bergen. Instituttet driver forskning og utdanning i statsvitenskap på bachelor-, master- og ph.d.-nivå og har 27 årsverk i vitenskapelige stillinger. Det har røtter i Sosiologisk institutt og ble skilt ut som eget institutt under navnet Institutt for administrasjon og organisasjonsvitenskap i 1980, ved siden av Institutt for sammenliknende politikk. I 2022 ble navnet endret til Institutt for politikk og forvaltning. Det holder til i Christies gate 17 i samme kompleks som Sosiologisk institutt og Institutt for sammenliknende politikk.

Instituttet ledes av professor Lise Hellebø Rykkja. 

## Medarbeidere
Nåværende og tidligere medarbeidere:
* Ivar Bleiklie
* Kjetil Børhaug, professor
* Marta Rekdal Eidheim, postdoktor
* Anne Lise Fimreite
* Siri Gloppen
* Lise Hellebø Rykkja
* Thor Øivind Jensen
* Per Lægreid, professor emeritus
* Ragnhild Louise Muriaas
* Lise Rakner
* Paul G. Roness (død 2013)
* Marit Skivenes
* Alf-Inge Jansen, professor emeritus (per 2017)

## Referanser


## Eksterne lenker

* Instituttets hjemmesider
Claudia Losch

**Claudia Losch** (født 10. januar 1960 i Wanne-Eickel) er en tidligere tysk friidrettsutøver. Hun vant det tyske innendørsmesterskapet i kule i 1983, 1984, 1987, 1988 og 1989 i tillegg ble hun tysk mester ni ganger på rad fra 1982 til 1990. I OL 1984 i Los Angeles ble hun olympiamester foran rumenske Mihaela Loghin og australske Gael Martin.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
434 Hungaria

**434 Hungaria** er en asteroide i det indre av hovedbeltet. Den ble oppdaga den 11. september 1898 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Navnet betyr Ungarn på latin.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
435 Ella

**435 Ella** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 11. september 1898 av Max Wolf og Friedrich Karl Arnold Schwassmann fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Bakgrunnen for navnet er ukjent.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
440 Theodora

**440 Theodora** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 13. oktober 1898 av Edwin Foster Coddington fra Lick Observatory i Mount Hamilton. Den er oppkalt etter *Theodora* datter av Julius F. Stone.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
444 Gyptis

**444 Gyptis** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 31. mars 1899 av Jérôme Eugène Coggia fra Observatoire de Marseille i Marseille. Den oppkalt etter Gyptis, kona til Massalias grunnlegger Portis.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
441 Bathilde

**441 Bathilde** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 8. desember 1898 av Auguste Charlois fra Observatoire de Nice i Nice. Bakgrunnen for navnet er ikke kjent.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
452 Hamiltonia

**452 Hamiltonia** er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Koronis. Den ble oppdaga den 6. desember 1899 av James Edward Keeler fra Lick Observatory i Mount Hamilton. Den er oppkalt etter Mount Hamilton, som igjen er oppkalt etter skolemannen og unitarpresten Laurentine Hamilton.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
459 Signe

**459 Signe** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 22. oktober 1900 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter Signy, søster av Sigmund fra Volsungesaga.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Eduard Hämäläinen

**Eduard Hämäläinen** (født 1969) er en tidligere tikjemper fra Finland. Han konkurrerte de første årene for Sovjetunionen og senere for Belarus etter den sovjetiske oppløsningen. I 1997 byttet han statsborgerskap til Finland, med bakgrunn i at hans oldefar ble deportert fra Finland til Turkistan i Kasakhstan i 1917.

I løpet av sin karriere tok Hämäläinen tre VM-medaljer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Petter Gottschalk

**Petter Gottschalk** (født 27. mars 1950) er en norsk professor i IT-strategi, og ansatt ved institutt for ledelse og organisasjon ved Handelshøyskolen BI. 

Han utdannet seg som siviløkonom ved Technische Universität Berlin i 1975, og tok mastergrad i systemsimulering ved Dartmouth College i USA, 1980. Gottschalk jobbet for Elektrisk Bureau fra 1984 til 1988 og var adm.dir. i ABB (som hadde kjøpt EB) frem til 1990, da han meldte overgang til Norsk Regnesentral og var sjef 1990–94. Etter en kort tid som leder i Norsk informasjonsteknologi (NIT) gikk han i mars 1995 til Statens Kantiner, som han ledet i ett år.  Fra 1995 til 1998 var han tilknyttet Den Polytekniske Høgskolen i Oslo.

I 1998 tok Gottschalk  doktorgrad i økonomisk strategi fra Henley Management College i England,

Han har de senere år forsket mye på politiet og deres IT-bruk. Han har også forsket mye på kunnskapsledelse, og gitt ut mange bøker om dette, samt om politiet. Forskningen på politiet og deres IT-bruk og kunnskapsdeling har ført til at Gottschalk ofte har vært ute i media når saker rundt dette er kommet opp. Gottschalk forsker også på kriminaliteten som politiet skal bekjempe, da særlig organisert kriminalitet og økonomisk kriminalitet. Han har de senere år publisert en rekke artikler og utgitt en rekke bøker på engelsk om organisert kriminalitet, økonomisk kriminalitet og kriminelt entreprenørskap. I forbindelse med diskusjonene rundt Datalagringsdirektivet i 2010 var også Gottschalk involvert da han mente politiet burde bruke de kildene de allerede hadde bedre.

Han er sønn av impressario-paret Per Gottschalk (1916–89) og Elsa-Mai Fusdal (1918–2013) og ble i oppveksten i Holmenkollåsen kjent med mange kjente jazzmusikere, deriblant Louis Armstrong som lånte ham trompeten.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Biografi hos BI.no
466 Tisiphone

**466 Tisiphone** er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaga den 17. januar 1901 av Max Wolf og Luigi Carnera fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter furien Tisifone fra gresk mytologi.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Chislehurst

**Chislehurst**  er et sted i London, hovedstaden i England. Det ligger i distriktet Bromley. 

## Etymologi

Navnet Chislehurst kommer av det saksiske ordet *cisel* som betyr grus og *hyrst* som betyr skogfylt ås.
Morača

**Morača** (serbisk: Морача) er den nest lengste elven i Montenegro, med en total lengde på 99,5 km. Den har sitt utspring ved landsbyen Velje Duboko i Maganikfjellene (rett øst for toppen Zuta Greda) midt i landet, 100 km øst for Nikšić og 200 km nord for Podgorica. 

Moraca renner nesten rett sørover i et dypt canyon, hvor både jernbane og hovedvei nordover til Serbia går. Moraca møter sideelvene Mala og Zeta ved Podgorica. Her på Zetasletten gir Moraca grunnlag for omfattende landbruk og vindyrking.

Sør for hovedstaden renner elven gjennom et sumpområde med Ramsar-vern, det strekker seg 7–8 km helt ut til munningen i Shkodërsjøen *(Skadarskoe jezero)*. Ved munningen ligger klosteret Sveti Nikola. Shkodërsjøen går i sin tur over i en annen elv – Bojana, ved byen Shkodër i Albania.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hans Ebbing

**Hans Nicolay Kristian Ebbing** (født 1. august 1942) er en norsk politiker (SV) bosatt i Bergen. Politisk har han sin bakgrunn fra Kommunistiske Arbeidsgrupper, der flertallet gikk inn i SVs forløper Sosialistisk Valgforbund i 1973. Ebbing har siden markert seg på venstresida i partiet, og er blant dem Erik Solheim i sin tid som partileder omtalte som «museumsvoktere». Han har hatt flere verv både innenfor partiet, i folkevalgte organer og i andre organisasjoner.

Sammen med Trond Spurkeland og Knut Ågotnes ga han i 1974 ut boka *Stalinismen – en marxistisk kritikk*. Han har også stått bak flere bidrag til tidsskriftet *[[Vardøger (tidsskrift)|Vardøger]]*.

## Referanser


## Kilder
*
Vardøger (tidsskrift)

***Vardøger*** er et norsk marxistisk orientert tidsskrift som siden første utgave i 1969 har kommet med totalt 36 nummer (per 2016). 

Tidsskriftet ble opprinnelig startet som en arena for teoretisk meningsbrytninger mellom ulike retninger innenfor det det nye venstre, men har siden midten av 1970-tallet først og fremst vært et organ for venstresida i SV. Tidsskriftet fikk noe oppmerksomhet i 1996, da det i forbindelse med en strategikonferanse for SV ble lansert en utgave som hadde tittelen «SV på sotteseng?».

Blant dem som har bidratt til tidsskriftet, kan nevnes Ådne Cappelen, Hans Ebbing, Torstein Hjellum, Arne Overrein, Arnulf Kolstad, Dag Seierstad og Rune Skarstein. Det har også trykket oversatte artikler av forfattere som Paul A. Baran, Charles Bettelheim, Hans Magnus Enzensberger, Ernest Mandel og Paul Sweezy, i tillegg til eldre tekster av teoretikere som Mikhail Bakunin, Friedrich Engels og Karl Marx.

## Forfattere som har blitt publisert i Vardøger

## Referanser
 

## Eksterne lenker
* ''Vardøger''s hjemmeside
* Stiftelsen Vardøger på proff.no
Nueva Germania

**Nueva Germania** (spansk for «Ny-Germania») er en landsby i San Pedro, en region i Paraguay. Den ble etablert i 1888 som en tysk koloni og en «raseren» arisk bebyggelse av Elisabeth Förster-Nietzsche og hennes mann, den anti-semittistiske agitatoren Bernard Förster. Elisabeth Förster-Nietzsche var søsteren til Friedrich Nietzsche. 
## Referanser
Trekull

**Trekull** blir fremstilt ved at man varmer opp tre  med en begrenset tilgang av oksygen til stede (tørrdestillasjon). I eldre tider ble trekull fremstilt ved ufullstendig forbrenning av tre i kullmiler.

Kull er et brunt eller svart materiale produsert ved å varme opp tre i et oksygenfattig miljø, en prosess kjent som pyrolyse (tørrdestillasjon). Tjære, metanol og eddiksyre dannes som biprodukter. Kull består for det meste av grunnstoffet karbon og kan brukes som brensel. Tidligere bruksområder for trekull har vært råjern, krutt og vedgass. Nylig har det blitt vanlig å bruke det som grillkull. Industrielt har imidlertid kull i stor grad erstattet trekull. Tjære og eddiksyre dannes hovedsakelig innenfor temperaturområdet 250-300 ℃. Reaksjonen er eksoterm innenfor dette temperaturområdet. Karbonisering gir typisk: 28-40 % kull, 11-13 % gasser (karbondioksid, karbonmonoksid, metan, etylen), 2-4 % eddiksyre, 4-18 % tjære, 26-40 % vann.

Trekull var viktig ved utvinning av jern fra myrmalm (*jarnvinna*) og senere til utsmelting av jernmalm fra fjell. Knust malm og trekull ble blandet og oppvarmet med tilsetting av ekstra oksygen, for å få varme nok til at jernet ble flytende. Deretter ble nytt kull brukt til oppvarming, når en skulle smi ut jernet til redskaper.

Trekull i form av stifter eller blokker brukes i dag til kulltegninger. Mye kull av løvtre brukes også ved grilling.

## Se også
*Kull
*Aktivt kull
*Brunkull
*Kulltegning

## Referanser


## Eksterne lenker
*
*Enkel teknologi for framstill av trekull (engelsk)
472 Roma

**472 Roma** er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Maria. Den ble oppdaga den 11. juli 1901 av Luigi Carnera fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter byen Roma.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Nikšić

**Nikšić** (serbisk: Никшић) er en by i det vestlige Montenegro, der elven Zeta har sitt utspring i innsjøene Krupacko og Slansko. Byen ligger på Niksic-sletta nedenfor trebjesafjellet, 50 km nordvest for hovedstaden Podgorica. 

Nikšić er landets nest største by med 58.212 innbyggere (2003. Folketallet i hele kommunen - som er den største i areal i Montenegro - er 75.282), hvorav om lag 63% montenegrinere og 27% serbere. Om lag 2% er muslimer og 1% sigøynere.

Nikšić er den største byen i den historiske regionen Gamle Hercegovina.

## Historie og kultur
Niksic ble grunnlagt av goterne på 300-tallet, under navnet **Anagastum**. Det var da grensefort mot det Østromerske rike, grensen gikk like øst for området fra 395. Her finnes også mange rester av den illyriske og senere den romerske perioden. Et eget Kultursentrum med bymuseum har håndskrift- og dokumentsamlinger fra byens historie i middelalderen.

Senere ble navnet omskrevet til *Onogošt*, og fortet var aktivt gjennom skiftende herskere helt til tyrkernes ankomst på 1400-tallet. I middelalderen bodde alle innbyggerne innenfor bymuren, som fortsatt kan sees flere steder.

Med befrielsen fra tyrkerne i 1877 kom Niksic under innflytelsen og planene til Kong Nikola I om et nytt Montenegro. Den første byplan fra 1883 ble tegnet av ingeniør Josip Slade på oppdrag fra kong Nikola. Begge verdenskrigene brakte ødeleggelse, men etter krigen er byen utvidet til et sentralt industrielt sentrum i Montenegro.

Niksic er en utpreget kulturby med en rekke festivaler, bokmesser og litteratursentra. Byen har flere medier og TV-stasjoner. Det er fire videregående skoler og et filosofisk fakultet i byen. Sistnevnte har røtter i en lærerskole i Cetinje (1947), som etablerte seg i Niksic i 1963. Her tilbys studier opp til doktorgradsnivå.

## Transport og økonomi
Niksic har bauxitt-gruver, et stålverk *(Nikšićka Željezara)* og bryggeri *(Nikšičko Pivara)*. Industrien har overlevd delprivatisering og konkurranseutsetting etter oppløsningen av Jugoslavia.  De økonomiske omstillingen har vært tøff, med nedskalering av arbeidsstokken særlig ved stålverket.

Motorveien E-762 går sørover til Podgorica, og det er også en godsjernbane som frakter bauxitt til et aluminiumsverk i hovedstaden. Det er planer om å elektrifisere jernbanen og starte passasjerdrift. Niksic har flyplass ved Stedim 20 km vest for sentrum.

## Eksterne lenker
* 
* Niksic Faculty of Philosophy
Maeatae

**Maeatae** er et latinsk navn en forhistorisk stamme som antagelig levde mellom Hadrians mur og Den antoninske mur, eller muligens på begge sider av Hadrians mur i romersk Britannia. Maeatae kan også ha vært navnet på en sammenslutning av flere stammer, eller en sammenslutning av flere stammer som var navngitt etter den mest betydningsfulle stammen, *maeataene*. 

De historiske kildene er vage i henhold til hvilke grenseland de bodde i, men en en assosiasjon antas å være angitt i navnene på to åser med festningsverk. Nær toppen av Dumyat-høyden i Ochils, med utsikt over Stirling, er det rester av en bygdeborg og navnet på høyden (på gælisk *Dùn Mhèad*) antas å stamme fra navn som betyr «Maeatae-bakken». Det framtredende bygdeborgen kan ha markert deres nordlige grense, men Myot Hill, nær landsbyen Fankerton, markerer trolig deres sørlige grenser. En diskusjon av to syn på viktigheten av Dumyat og Myot Hill er gitt av Wainwright.

## Akademisk diskusjon

Dio Cassius beskrev dem i detalj i sitt verk over romerske historie (bok LXXVII), og er senere sitert av Joseph Ritson og andre. John Rhys synes overbevist om at de okkuperte landet mellom Firth of Forth og Firth of Tay eller deler av det som nå er Clackmannanshire, Fife og Stirlingshire. Han antyder også at øya Isle of May kan hente navnet sitt fra stammen. Dio nevner at Maeatae var mellom muren og kaledonerne, men det er noen uenighet om hvorvidt han sikter til Den antoninske mur eller Hadrians mur. Alexander del Mar har sagt at ingen egentlig kjenner identiteten til Maeatae, men han nevner at noen autoriteter mener at de kan hatt en norrøn opprinnelse.

## Stammeforbundet
Maeatae ser ut til å ha kommet sammen som et resultat av traktater inngått mellom Romerriket og de forskjellige grensestammene på 180-tallet e.Kr. under guvernørskapet til Ulpius Marcellus. Virius Lupus er registrert som forpliktet til å kjøpe fred fra Maeatae på slutten av det andre århundre.

I 210 e.Kr. startet de et alvorlig opprør mot Romerriket, som angivelig var en veldig blodig affære på begge sider. Et annet opprør fant sted året etter. I 213 e.Kr. registrerer Joseph Ritson at de mottok penger fra romerne for å bevare freden.

*Miathi*, nevnt i Adomnáns helgenbiografi over sankt Columba, sannsynligvis for å være identifisert med de sørlige piktene, har blitt framsatt som den samme gruppen, og deres identitet har tilsynelatende overlevd i en eller annen form så sent som på 600- eller 700-tallet e.Kr.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Μαιαται, *Roman Era Names*
* «Maeatae», *Brill Online Reference Works*
* «Combatants: The Tribes of the North», *The World of Warriors of Epona* 8. januar 2017
474 Prudentia

**474 Prudentia** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 13. februar 1901 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Navnet betyr klokskap på latin, og personifiseres ofte som en allegorisk skikkelse.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
475 Ocllo

**475 Ocllo** er en marskrysserasteroide. Det vil si at banen dens i løpet av et kretsløp krysser banen til Mars. Den ble oppdaga den 14. august 1901 av DeLisle Stewart fra Harvard College Observatory i Arequipa. Den er oppkalt etter Mama Ocllo, datter av inkanes skapergud Viracocha.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Institutt for statsvitenskap (UiO)

**Institutt for statsvitenskap** er et institutt under Det samfunnsvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Oslo. Instituttet driver forskning og tilbyr utdanning på bachelor-, master- og ph.d.-nivå. Det har 45 årsverk i akademiske stillinger.

Instituttleder er professor Dag Harald Claes.

## Eksterne lenker
* Institutt for statsvitenskap
Institutt for samfunnsvitenskap (UiT)

**Institutt for statsvitenskap** er et samfunnsvitenskapelig institutt ved Det samfunnsvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Tromsø. Instituttet driver forskning og utdanning på bachelor-, master- og ph.d.-nivå og har 22 årsverk i forskerstillinger. Det omfatter fagene sosiologi, statsvitenskap, sosialantropologi, samfunnsplanlegging og kulturforståelse.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Institutt for samfunnsvitenskap
* Institutt for statsvitenskap
Institutt for statsvitenskap og ledelsesfag

**Institutt for statsvitenskap og ledelsesfag** er et statsvitenskapelig institutt under Fakultet for økonomi og samfunnsfag ved Universitetet i Agder. Instituttet tilbyr utdanning i statsvitenskap på bachelor- og masternivå.

Instituttet ledes av førsteamanuensis Hans Kjetil Lysgård.

## Eksterne lenker
* Institutt for statsvitenskap og ledelsesfag
Podgorica lufthavn

**Aerodrom Podgorica**  er en lufthavn ved tettstedet Gulobovci 50 km sør for sentrum av hovedstaden Podgorica i Montenegro. Den ligger på Zetasletten ved elven Morača, nord for Shkodërsjøen.

Flyplassen har nybygd avgangshall fra mai 2006, med internasjonalt rutenett til Beograd, Wien, Zürich, Paris, Roma, Frankfurt am Main og andre hovedsteder på Balkan og i Øst-Europa, samt til de nasjonale lufthavnene i Berane, Nikšić og Tivat.

## Selskaper og ruter

## Eksterne lenker
*
479 Caprera

**479 Caprera** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 12. november 1901 av Luigi Carnera fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter den ltalienske øya Caprera.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Fylkesvei 2870

**Fylkesvei 2870 ** går mellom Kihlebakke og Veien i Ringerike kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 171 (Buskerud).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Komedoner

**Komedoner** eller **hudormer** er talg og hornsubstans som tilstopper utførselsgangen fra talgkjertelen. Kviser og komedoner skyldes hormonpåvirkning. Komedoner kan arte seg enten som små hvite nupper (*whiteheads*) eller sorte prikker (*blackheads*). Om man klemmer på en komedon så kommer talgen ut og kan minne om en liten orm, derav navnet. Om man klemmer feilaktig på en hudorm kan det danne seg en liten betennelse og hudormen blir da en byll.

## Referanser
Organisasjonen for økonomisk samarbeid i svartehavsregionen

**Organisasjonen for økonomisk samarbeid i svartehavsregionen** (engelsk: *Organization of the Black Sea Economic Cooperation*, forkortet **BSEC**) er en mellomstatlig organisasjon for stater rundt Svartehavet. Organisasjonen ble dannet i 1992 som *Black Sea Economic Cooperation*. I 1999 ble området utvidet, og BSEC skiftet navn til *Organization of the Black Sea Economic Cooperation*.

## Medlemmer
Medlemmene som grunnla organisasjonen er:

Senere medlemmer:
*  Serbia

Som vist over har ikke medlemskapet kun vært begrenset til land som grenser til Svartehavet; hverken Albania, Armenia, Aserbajdsjan, Hellas, Moldova eller Serbia har kystlinje mot Svartehavet. Montenegros søknad om medlemskap ble stemt mot ved veto av Hellas etter at Tyrkia hadde stemt mot den foregående søknaden fra Republikken Kypros, hvilket førte til at stilte seg mot alle senere søknader fra hvilket som helst land.

Følgende nasjoner har observatørstatus:

Følgende organisasjoner er observatørorganisasjoner:
* International Black Sea Club
* Energy Charter Secretariat
* Svartehavkommisjonen
* Europakommisjonen

## Referanser


## Se også
* GUAM

## Eksterne lenker
*  Organization of the Black Sea Economic Cooperation
Fuji Speedway

**Fuji International Speedway** er en racerbane som ligger ved foten av Fuji-san i Oyama, Suntō, Shizuoka, Japan. Etter 30 år uten at Fuji Speedway ble kjørt i Formel 1, skulle endelig det bli kjørt i 2007. Banene er eid av Toyota Motor Corporation

## Historie
Fuji Speedway Corporation ble etablert i 1963 som Japan NASCAR Corporation. Først var banen planlagt å være en 4 kilometer oval bane til NASCAR, men det kunne ikke bli gjennomført ettersom det ikke var nok penger til å fullføre prosjektet. Bare den første svingen av ovalen ble bygget. Mitsubishi Estate Co kjøpte banen i oktober 1965.

Det ble bygget en ny bane, med den som var igjen av den gamle bygget inn. Banen ble åpnet desember 1965 og viste seg å vare farlig. Det var flere ulykker her. En ny del ble bygget for å motvirke problemet, og den resulterende 4,359 km lang bane som ble mye mer vellykket. Fuji Speedway ble en del av Formel 1 som Japans Grand Prix mot slutten av 1976-sesongen. Det skulle bli et dramatisk løp mellom VM-leder Niki Lauda og James Hunt om verdensmesterskapet i forferdelig regnvær. Hunt fikk nok poeng til og ta VM-tittelen, mens Lauda trakk seg etter som han mente det var for farlig å kjøre. Løpet ble vunnet av Mario Andretti.

Det var mindre feiring etter det andre løpet på banen i 1977. Gilles Villeneuve var involvert i en krasj som drepte 2 tilskuere. Dette første til at Formel 1 forlot Fuji Speedway og Japan. Det skulle ta 10 år før Japan ble en del av Formel 1 igjen, men da gikk løpet på Suzuka istedenfor. Fuji kom ikke tilbake til Formel 1 før i 2007.

Fuji forble en populær racerbane og var ofte brukt til nasjonale løp. Farten forble veldig høy og to sjikaner ble lagt til for å senke hastigheten, én etter den første hårnålssvingen, og én i den veldig lange og raske svingen 300R. Selv etter disse endringene hadde banen fortsatt den veldig lange rettstrekningen på ca. 1,5 kilometer, en av de lengste i verden. 

I 2003 ble banen stengt for å få et nytt design ved hjelp av Hermann Tilke. Banen ble åpnet på nytt 10. april 2005. Banen arrangerte det første løpet på Fuji Speedway i Formel 1 på over 29 år, 30. september 2007. I lignende forhold som det første løpet i 1978, var det veldig kraftig regn og tåke. De første 19 rundene ble kjørt bak safety car og ble tilslutt vunnet av Lewis Hamilton.

## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 68 (andre betydninger)

I Norge finnes **fylkesvei 68** i de følgende fylkene:

*Fylkesvei 68 (Buskerud)
*Fylkesvei 68 (Hordaland)
*Fylkesvei 68 (Møre og Romsdal)
*Fylkesvei 68 (Vest-Agder)
Elegi (sang)

**Elegi** er en sang og en singel skrevet og fremført av den svenske artisten Lars Winnerbäck. Den ble utgitt i Sverige 15. september 2004.

## Låtliste
::1. «Elegi»
::2. «Lång dag»

## Eksterne lenker
*
MS «Boye Nilsen»

**MS «Boye Nilsen»** var en fiskebåt tilhørende på Myre i Øksnes kommune.

## Bygging
Båten ble bygget på Sunde i Sunnhordland hos Gravdal Skipsbyggeri. Den ble levert til A/S Sommarøyfisk på Myre, juli 1964. Båten var 109 fot lang.

## Forlis
Båten forliste under uoppklarte omstendigheter på Fugløybanken mellom 30. og 31. januar 1965, og alle de 14 ombord omkom. Igjen hjemme satt 12 enker og 23 barn.

## Eksterne lenker
* Historien om MS Boye Nilsen
* MS Boye Nilsen
Leirsund stasjon

**Leirsund stasjon** er i dag en holdeplass på Hovedbanen.

## Tidligere stasjon
Gamle Leersund holdeplass åpnet i 1859 og endret navn til Leersund i 1864, Lersund i 1878 og Leirsund i 1902. Holdeplassen ble oppgradert til stasjon i 1865. Denne lå ved posisjon 26,66 km, noe nærmere Rolf Olsens vei enn dagens holdeplass. Gamle bilder viser en bygning som ligner på Schirmer og von Hannos stasjonsbygninger på strekningen. Bygningen later til å ha blitt betydelig utvidet. Ved stasjonsbygningen stod tidligere et godshus, og lenger nord, på vestsiden av sporet, stod en baneformannsbolig med uthus og garasje.


Fil:Leirsund stasjon 1938.jpg|Leirsund stasjon i 1938
Fil:Leirsund stasjon 1970.jpg|Stasjonen i 1970
Fil:Leirsund stasjon 2009.jpg|Stasjonsbygningen i 2009, et drøyt tiår etter nedleggelsen


## Holdeplass ved Gardermobanen
I 1997 ble jernbanestrekningen forbi Leirsund ombygd på grunn av Gardermobanen. Leirsund stasjon ble derfor avløst av en holdeplass lenger nord, 26,94 km fra Oslo S. Denne åpnet den 6. april 1997. Holdeplassen trafikkeres av linje L13 mellom Drammen/Oslo og Dal.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Hurtigsjakk

**Hurtigsjakk** er sjakkvariant hvor det må spilles raskere enn det som er normalt (gjerne kalt *langsjakk* eller *klassisk sjakk*). Betenkningstiden i hurtigsjakk varierer mellom 10 minutter og en time på hele partiet for hver spiller. Som regel gis noe av denne tiden ut gjennom et tidstillegg per gjennomført trekk (gjerne kalt inkrement). Det er mest vanlig med 25 minutter per spiller per parti, slik at en hurtigsjakkturnering over 6 eller 7 runder lar seg gjennomføre i løpet av en dag. *Schakklubben av 1911* i Oslo benytter ofte 19 minutter pluss 11 sekunder bonus per trekk. Det finnes også en type sjakk der det spilles enda raskere, nemlig lynsjakk.

For å holde greie på tidsbruken bruker spillerne en sjakklokke. Moderne elektroniske sjakklokker har innstillinger som gjør at hurtigsjakk kan spilles med tilleggstid, f.eks. 15 minutter på partiet med 12 sekunders tillegg for hvert trekk spillerne utfører.

Betenkningstiden i hurtigsjakk gjør at spillerne har begrenset tid til å vurdere hvert enkelt trekk. Den er likevel så lang at kvaliteten på partiene ofte er svært høy, og det er vanligvis de spillerne som er best med vanlig betenkningstid som også gjør det best i hurtigsjakk. Tidligere verdensmester i sjakk, Viswanathan Anand fra India, ble lenge regnet som verdens fremste hurtigsjakkspiller. Nå er det primært Magnus Carlsen som også dominerer i denne sjakkvarianten.

Hvis en spiller har brukt opp tiden, taper han partiet, med visse unntak:
* Hvis stillingen på brettet er sjakkmatt eller patt, når det blir krevd seier på tid, går resultatet på brettet foran.
* Man kan heller ikke tape på tid hvis motstanderen ikke har tilstrekkelig materiell til å kunne sette matt, for eksempel hvis han bare har kongen igjen på brettet. Da er resultatet remis.

I hurtigsjakkturneringer er regelen for ulovlige trekk at de skal rettes bare hvis spilleren krever dette, i motsetning til i vanlig partier med lang betenkningstid, der turneringslederen skal gripe inn hvis ulovlige trekk oppdages. Følgene av et ulovlig trekk er at motstanderen blir tilkjent 2 minutters tillegg i betenkningstiden. Hvis en spiller utfører tre ulovlige trekk i ett og samme parti, kan motstanderen kreve seier.

Norges Sjakkforbund godtar sjakkturneringer med betenkningstid ned til 25 minutter per spiller og parti for beregning av Elo-rating.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Verdenssjakkforbundet FIDEs regler for sjakk på norsk, se tillegg B og C for regler for hurtigsjakk og lynsjakk
* Verdenssjakkforbundet FIDEs sjakkregler (engelsk)
* Verdenssjakkforbundet FIDEs regler for hurtigsjakk og lynsjakk (engelsk), se del B og C
* Norges Sjakkforbunds reglement for Det åpne NM i hurtigsjakk
Den norske Eterfabrikk

**Den norske Eterfabrikk** (**DnE**) er et farmasøytisk og kjemisk selskap som utvikler, produserer og markedsfører medisiner, kosmetikk og kjemikalier.

DnE er verdens eldste eterfabrikk og en av få gjenværende produksjonsbedrifter i Oslo. Den ble etablert den 2. februar  1900 og er den eneste av sitt slag i Nord-Europa. Fabrikken har kunder innen apotek og sykehus, sport og friluftsliv, laboratorier, finkjemikalieleverandører og faghandel. Den eksporterer til en rekke land i verden.

DnE holder til i Eterveien på Bogerud i Oslo.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Den norske Eterfabrikks hjemmeside
* Peter Jansens artikler: Den Norske Eterfabrikk 
*
Fylkesvei 3238

**Fylkesvei 3238** går mellom Stubben og Rød i Holmestrand kommune. Veien er 860 meter lang.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen  fylkesvei 881 (Vestfold).

## Kommuner og knutepunkter

 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
NRK Tekst-TV

**NRK Tekst-TV** var tekst-TV-tilbudet fra NRK. Det ble lansert i 1983 og lagt ned i 2025.

Tekst-TV var tilgjengelig på fjernsynskanalene NRK1, NRK2, NRK3/NRK Super og på internett. Etter tusenårsskiftet opplevde Tekst-TV økende konkurranse fra internett og nye mobiltjenester.

## Antall brukere
Pr. 2008 hadde Tekst-TV på NRK1 2,4 millioner lesere hver uke, eller rundt 60 % av befolkningen i Norge. I april 2008 ble NRK Tekst-TV lansert i digital form på det digitale bakkenettet. Digitalt tekst-TV ble imidlertid avviklet 1. februar 2012, mens den analoge versjonen fortsatte som før. Etter hvert la NRK ut hele det tradisjonelle tekst-TV-tilbudet på sine nettsider. Fra 1. januar 2009 ble NRK Tekst-TV reklamefritt. I 2013 hadde det 1,2 millioner brukere i uken.

Tekst-TV var på sitt aller mest populære i 2005. Tjenesten hadde da 1,5 millioner brukere hver dag. I 2013 var dette sunket til under halvparten.

Etter år 2000 ble internett stadig mer vanlig, noe som medførte at behovet for tekst-TV-tjenesten ble mindre. 

## Historikk
Da NRK lanserte Tekst-TV den 2. februar 1983 var det få som hadde TV-apparat som kunne motta denne tjenesten. Det var rundt  personer kunne benytte tjenesten på det tidspunktet. Innen årets utløp hadde imidlertid salg av slike apparater vokst kraftig, og i 1984 hadde Tekst-TV-en rundt  brukere. I 1995 passerte tekst-TV en million daglige brukere.

Fra 1984 til 1987 sendte NRK programmet *Nytt fra tekst-tv* som viste et utvalg av det som tjenesten hadde å by på. Programmet gikk alle hverdager, på formiddager. Siden dette programmet var en ordinær sending kunne det sees av alle.

Den 19. juni 2025 kunngjorde NRK nedlegging av tjenesten med virkning fra 20.&nbsp;august 2025.

## Referanser
Frogner stasjon

**Frogner stasjon** er en av de opprinnelige stasjonene på Hovedbanen. Den ble åpnet i 1854, og i 1965 ble den nedgradert til stoppested.

Da Gardermobanen ble anlagt, ble dens trasé lagt et stykke øst for Frogner. Den går altså ikke innom Frogner stasjon.

Stasjonsbygningen er som vanlig for strekningen tegnet av Schirmer og von Hanno.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Lindeberg stasjon (jernbane)

**Lindeberg jernbanestasjon** er en stasjon på Hovedbanen, den ble åpnet i 1944. Stasjonen ble ombygd i 1996 for å gi plass til Gardermobanen, som også går gjennom stasjonsområdet. Den er lokalisert i tettstedet Lindeberg (847 innbyggere) i Lillestrøm kommune.

Stasjonsbygningen brant ned i 2006. Privetet står imidlertid fortsatt.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Skjoldkreps

* *[[Lepidurus]]*
* *[[Triops]]*

**Skjoldkreps** er en gruppe av krepsdyr. I linneansk systematikk utgjør de familien Triopsidae, som er den eneste familien i ordenen Notostraca.

De har to fasettøyne og et tredje nauplius-øye. Den ytre morfologien ser ikke ut til å ha forandret seg siden *[[Triops cancriformis]]* dukket opp i trias for rundt 220 millioner år siden. 

De lever av alger, detritus, bunnlevende smådyr og plankton. I Nord-Amerika og Europa klekkes de fleste individene av ubefruktede egg, og hanner er sjeldne. Andelen av hanner blir større jo lenger sør man kommer, og i tropene kan man finne populasjoner hvor hannene er i flertall.

Den eneste arten i Norge har det vitenskapelige navnet *Lepidurus arcticus*. På norsk heter den rett og slett *[[Skjoldkreps (art)|skjoldkreps]]*, som også er navnet på gruppen den tilhører.

Det er muligens tre arter i ferskvannssystemer i Norden. Artene *[[Triops cancriformis]]* og *[[Lepidurus apus]]* forekommer i Europa nordover til Danmark og Sør-Sverige.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* MyTriops
* Sekano Triops – Artículos Spansk side med lenker til litteratur om gruppen
Cruithin

: *Se også [[3753 Cruithne]] – en asteroide i omløp rundt solen*
**Cruithin** eller **Cruithne** var et delvis mytisk og delvis historisk folk som levde på Irland i løpet av jernalderen, men også i henhold til irske referanser et samtidig gælisk ord for tidlige bosettere på De britiske øyer og spesielt for det folk som blir referert til i romerske historier, og avledende om folk som piktere.

Det goideliske (Q-keltiske) navnet *Cruithne* er avledet fra *Priteni* (også *Pritani*) fra hvor det navnet *Pretannike* er benyttet som et begrep for De britiske øyer. Pytheas fra Massalia en gang rundt 325 f.Kr. seilte rundt De britiske øyer (og således fastslo at det var en øy) nedtegnet at det lokale navnet for De britiske øyer på gresk er *Prettanike*, noe den greske historikeren Diodorus Siculus senere skrev som *Pretannia*, i latinsk form *[[Britannia (navn)|Britannia]]*. Dette støtter teorier om at kystbefolkningen av Cornwall, hvor Pytheas gikk i land og studerte tinnproduksjonen, kan ha kalt seg selv for *Pretani* eller *Priteni*, noe som *kan* betydd et «malt» eller kanskje «tatovert» folk. Det er ikke utenkelig at de enkelte stammer malte seg i bestemte symboler eller farger for å identifisere seg, noe Julius Cæsar bekrefter i hans *[[De Bello Gallico]]* (*Gallerkrigen*) om gallere. *Pretani* kan ha vært et begrep som romerne senere latiniserte som *Picti* (piktere) som en generell betegnelse på barbariske stammer i nord. Siculus er for øvrig sitert på å referere til De britiske øyer som «Øyene til Pretani».

Den irske historikeren Thomas Francis O'Rahilly har i sin noe omdiskuterte historiske modell for den keltiske invasjon (eller innvandring) av De britiske øyer spekulert at disse *Priteni* var den første keltiske gruppen som bosatte som på De britiske øyer, og identifiserer dem med pikterne i Skottland. Disse *Priteni* bosatte etter sigende i Britannia og Irland mellom år 700 og 500 f.Kr. O'Rahillys argument er at piktere faktisk er keltere, men det er ikke generelt akseptert blant historikere som faktisk. Diodorus skriver at «de av Pretani som bosatte seg i landet ble kalt for Iris», jfr. Irland. Om Priteni kan bli betraktet som keltere i en lingvistisk mening avhenger av om piktisk språk skal betraktes som keltisk, men det er fortsatt omdiskutert.

Den første referanser til navnet *piktere* (*Picti*) er funnet i et latinsk dokument datert år 297.

Blant de cruithneiske stammer som har overlevd på Irland var *Loíges* og *Fothairt* i Leinster. Navnet på den første av disse stammene, modernisert som Laois, har blitt gjenopplevet og gitt til en av fylkene (grevskap) i Leinster, tidligere kjent som *Queen's County* (*Dronningens fylke*). Det tidligere navnet var hverken lenger korrekt eller nasjonalt tilfredsstillende.

## Referanser
Hanaborg holdeplass

**Hanaborg holdeplass** er en holdeplass for lokaltrafikk i Lørenskog som går mellom Oslo og Lillestrøm langs Hovedbanen. Stasjonen ligger 15,5 km fra Oslo sentralstasjon, og ble opprettet 1. oktober 1956. Den ligger 169,38 moh., noe som er det høyeste punktet på den opprinnelige jernbanestrekningen Oslo–Stockholm.

Spørsmålet om holdeplass ved Hanaborgtoppen hadde blitt bragt på banen av bygningsrådet allerede i 1941, og i 1952 kom Velforeningenes Fellesutvalg med en anmodning til kommunen om å få til et stoppested. Lørenskog kommune måtte stå for halvparten av utgiftene til stasjonen, og velforeningene i Haneborglia og Fjellhamarskogen samlet inn penger til formålet. Til sist ble tilskuddet fra Lørenskog i sin helhet dekket av kommunen, og velforeningene fikk dermed refundert sine innsamlede midler.

Med holdeplassen på Hanaborg ble det også mulig å krysse jernbanesporet her. Tidligere hadde folk egentlig vært nødt til å gå om stasjonen på Fjellhamar, men det hendte titt og ofte at det ble klipt hull i gjerdet langs sporet, slik at folk kunne krysse sporet. Hele Hanaborg stasjon ble pusset opp fra februar 2012, den skulle være ferdig høsten 2012, men grunnet problemer under den gamle jernbanen ble ikke stasjonen ferdig før år 2014.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
Tias Eckhoff

**Mathias Gerhard «Tias» Eckhoff** (født 25. juni 1926 i Vestre Slidre, død 30. januar 2016) var en norsk keramiker og industridesigner kjent for stålbestikket «Maya».

## Virke
Eckhoff ble utdannet fra keramikklinjen ved Statens håndverks- og kunstindustriskole 1945–49 og hadde praksisopphold ved Saxbo i Danmark. Fra 1949 arbeidet Eckhoff ved Porsgrunds Porselænsfabrik, der han var kunstnerisk leder fra 1953 til 1960. Ved fabrikken designet han både serviser og sanitærporselen, samtidig som han hadde frilansoppdrag for Georg Jensen, blant annet med bestikket «Cypress» (1952). I den første tiden på Porsgrund formgav han kaffe- og teserviset «Det riflede» (1952), som «regnes som et hovedstykke i nyere norsk kunstindustri», og det ildfaste «Glohane»-serviset (1952).

I 1957 opprettet han eget tegnekontor i Oslo, hvor han etter hvert samarbeidet med datteren Sigrid Eckhoff. Han formgav flere bestikkserier for Norsk Stålpress, og tegnet kunstglass for Hadeland Glassverk. På 1970- og 1980-tallet designet han flere stablestoler i plast. I 1995 tegnet han en stol og et bord i formpresset finér. Eckhoff gav også form til nøkler, og er representert i en rekke norske og utenlandske samlinger.

## Priser og utmerkelser
* Lunningprisen 1953, nordisk designpris, på bakgrunn av Det riflede og Glohane. 
* Triennalen i Milano, gullmedalje 1954, 1957 og 1960.
* Seks ganger gullmedalje på de tyske IBESTA-utstillingene 1962–66, blant annet for «Maya»
* Seks ganger Merket for god design fra 1961 til 1990, blant annet for «Det riflede» og bestikkene «Maya» og «Chaco» 
* Jacobprisen 1974 
* æresmedlem av Norske Industridesignere 1993
* Han ble 11. juni 2006 utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden for innsats for norsk industridesign.

Hans arbeider er innkjøpt av kunstindustrimuseene i Oslo, Trondheim, København, Røhsska museet, Museum of Modern Art, Victoria and Albert Museum, Kunstgewerbemuseum Köln, Cooper-Hewitt Museum New York og andre museer.

## Referanser




## Litteratur
* Alf Bøe og Inger Helene Stemshaug: *Tias Eckhoff : en pionér i norsk industridesign*. Kunstindustrimuseet i Oslo, 1998. ISBN 82-7143-039-4
* Alf Bøe. «Industridesigneren Tias Eckhoff : Produksjons- og designproblemer i lys av hans verk». I: *Årbok for Kunstindustrimuseet i Oslo*, 1965 
* Inge-Lise Heffermehl. «En moderne klassiker : Tias Eckhoff». I: Bonytt, nr. 5, 2000
* Ann Lisbeth Hemmingsen. *Maya, Una, Tiki, Chaco : en analyse av ideologiske føringer i norsk design 1950–1990 : belyst gjennom Tias Eckhoff*. Hovedoppgave i kunstvitenskap, Universitetet i Tromsø 2005

## Eksterne lenker
* 
* 
* Objekter av Tias Eckhoff i samlingen til Nasjonalmuseet
Fjellhamar stasjon

**Fjellhamar stasjon** ble åpnet på Hovedbanen i 1931. I dag betjener den bare lokal persontrafikk og har status som holdeplass, den ble nedgradert i 1982. I 2003 ble holdeplassen erstattet av en helt ny holdeplass på samme sted.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Naturhistoriska riksmuseet

**Naturhistoriska riksmuseet** (**NRM**) er et nasjonalt biologisk og geologisk museum beliggende i Stockholm i Sverige. Museet, som ble etablert i 1819, er Sveriges største museum. Det ble åpnet for allmennheten i november 1831, etter at Vetenskapsakademin hadde gått til innkjøp av det Westmanska palatset i 1828. Den nåværende hovedbygningen ble tegnet av arkitekt Axel Anderberg og innviet 13. november 1916.

Museets samlinger omhandler over ni millioner dyr, planter, sopper, mineraler og fossiler, samt miljøprøver, DNA, ringmerkingsdata og annet materiale samlet inn fra hele verden. Over fire hundre gjesteforskere besøker museet hvert år for å studere samlingene. 

## Se også
* Naturhistorisk museum, Oslo
* De naturhistoriske samlinger, Bergen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 3266

**Fylkesvei 3266** går mellom Klevstrand (Herøya) og Vallemyrene (Eidanger) i Porsgrunn kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 2 (Telemark).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Gil (israelsk parti)

**Gil – Gimla'ey Yisrael LaKneset** (גיל – גימלאי ישראל לכנסת), på norsk **Israelske pensjonister til parlamentet**, er et pensjonistparti som, med uventet stor suksess, deltok i det allmenne israelske valget i 2006. Forkortelsen «Gil» betyr også «alder» på hebraisk.

Partiet, som ble ledet av Rafi Eitan, klarte toprosentssperren med god margin og oppnådde syv plasser i Knesset. I Tel Aviv stemte nesten 10&nbsp;% av velgerne på Gil.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Berane

**Berane** (serbisk: Беране) er en by og fra 1862 en kommune i det østlige Montenegro, ved elven Lim halvveis før denne når grensen mot Serbia. Byen er omgitt av fjell og har en rette grotter i nærheten.

Berane har fallende befolkning, med 11&nbsp;776 innbyggere (2003), og kommunen har en befolkning på 35&nbsp;068 – også den på vei ned siden 1980-tallet, da folketallet var oppe i 43&nbsp;000.

Berane er en del av den serbisk-montenegrinske grenseregionen Sandžak (etter tyrkisk: *Sanjak Novi Pazar*). Om lag 26% er montenegrinere, 23% muslimer, og 43% serbere (2011). I kretsen omkring landsbyen Petnjica og 27 tilstøtende, bosniske majoritetslandsbyer, har det vært ytret ønske om løsrivelse og dannelse av en ny, bosnisk-dominert kommune.

## Historie
Klosteret Durdevi Stupovi ligger på vestbredden av Lim ved Berane, og ble bygd på 1100-tallet. Et annet kloster, Sudikovo,  ble ødelagt av osmanene i 1738. I middelalderen var det montenegrinske området her kjent som **Budimlja**. Det var en viktig provins i det serbiske riket Raška, og byen Berane ble et av Serbias første bispeseter i 1219. 

Fra 1455 gikk området med Berane (Budimlja) og Bihor over fra Serbia til osmanene, og fra 1600-tallet ble serberne delvis drevet ut og slettelandene i området ble islamisert. Fra og med den første serbiske oppstanden i 1804 stod byen stort sett på montenegrinsk side, tidvis i åpen konflikt med tyrkerne. 

Byen inngikk i området *(Sanjak)* Novi Pazar *(Novibazar)* i Det osmanske riket. I 1862 vant serberne og montenegrinerne sammen et avgjørende slag mot Tyrkia, men uavhengigheten fra osmanene kom først i 1912.

Under andre verdenskrig var dette fjellområdet åsted for harde kamper mellom Titos partisaner og de nasjonalistiske tsjetnikene. I årene 1849-1992 het byen **Ivangrad**, etter partisanen Ivan Milutinovic, men fikk dagens navn tilbake i 1992.

## Transport og økonomi
Berane har innenriks flyplass og veiforbindelse (E-65, E-80) nordover til Serbia og sørover til hovedstaden Podgorica. Det er også veiforbindelse via nabobyen Rozaje i øst til Kosovo.

## Eksterne lenker
* Berane kommune
Hans Martin Stenberg-Nilsen

**Hans Martin Stenberg-Nilsen** (1930–2025) var en norsk jurist og advokat.  

## Utdannelse
Stenberg-Nilsen avla juridisk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1954. 

## Karriere
Etter utdannelsen ble han først sekretær i Justisdepartementet, og deretter dommerfullmektig ved Larvik sorenskriverembete. 

I 1958 ble han advokatfullmektig hos høyesterettsadvokatene Leif S. Rode og Ragnar Christophersen i Oslo og fikk advokatbevilling. Stenberg-Nilsen startet i 1966 egen advokatpraksis og gikk senere med i advokatfirmaet Stenberg-Nilsen, Christophersen & Lyngtveit. Fra 1968 til 1972 var han fast forsvarer i Oslo byrett, og fra 1972 fast forsvarer ved Høyesterett. I løpet av karrieren førte Stenberg-Nilsen over 1200 saker for Høyesterett. 

Fra 1982 var han medlem av Advokatforeningens hovedstyre, og fra 1985 til 1988 var han foreningens formann. Han var redaktør for *[[Norsk Retstidende]]* i 16 år. Videre hadde han en rekke offentlige verv, blant annet som leder for Kontrollutvalget for overvåknings- og sikkerhetstjenesten fra 1988, hvor han tok over etter Jens Bugge. 

## St. Olavs Orden
Stenberg-Nilsen ble 28. mai 2008 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sitt samfunnsnyttige virke, i særdeleshet for innsatsen for ytringsfrihet, rettssikkerhet og etikk.

## Referanser