Beleiringen av Cannanore

**Beleiringen av Cannanore** var en fire-måneders beleiring, fra april til august 1507, da den lokale herskerens tropper (Kōlattiri Raja av Cannanore), som ble støttet av Zamorinen av Calicut og arabere, beleiret den portugisiske garnisonen ved St. Angelo Fort i Cannanore i dagens indiske Kerala. Det fulgte etter slaget om Cannanore, hvor flåten til Zamorinen ble beseiret av den portugisiske.

## Bakgrunn
Tidlig i 1501, kort tid etter at fiendtlighetene mellom den portugisiske admiralen Pedro Alvares Cabral og Zamorinen av Calicut brøt ut, inviterte Kōlattiri Raja av Cannanore portugiserne til å handle på kryddermarkedene i Cannanore i stedet. Avtaler ble inngått og en fabrikk under Kronen ble bygget bak en liten mur i 1502. På slutten av 1505 ga D. Francisco de Almeida, den første portugisiske visekongen, India tillatelse til å bygge en festning for Santo Angelo i Cannanore. Festningen besto av en garnison på 150 mann under kommando av D. Lourenço de Brito.

Den gamle Raja Kolathiri, som energisk fremmet portugisisk allianse, døde en gang i 1506. Hans etterfølger var den omstridte Zamorinen av Calicut, som formell suzerain av Kerala-kysten oppnevnte en voldgiftsdommer til å utpeke kandidater. Den nye Kolathiri Raja av Cannanore sto derfor i gjeld til Zamorinen og mindre til portugiserne.

Krigshandlingen skyldtes i stor grad at portugiserne senket et indisk skip og drepte mannskapet ved å sy dem inn i seil og kaste dem i havet. Grunnen til dette var at de ikke hadde med seg det såkalte *[[Cartaz]]* som portugiserne forlangte fra alle skip i regionen. Slike pass måtte være signert enten av Cochins Raja eller Cannanores. Befolkningen i den tilstøtende staten Kōlattunād ble sterkt provosert av denne hendelsen, og ba sin hersker, Kōlattiri, om å angripe portugiserne. 

## Beleiringen
Beleiringen begynte 27. april 1507 og varte i fire måneder.

Kōlattiro hadde 40&nbsp;000 mann (nayars) som angrep fortet. Zamorinen forsynte Cannanores hersker med 21 kanoner og 20&nbsp;000 mann.

Kanonilden fra garnisonen til Lourenço de Brito ble besvart med massive angrep som omfattet tusenvis av menn. Beleiringen gikk snart inn i en fastlåst situasjon, der Malabari-skyttergravene ble beskyttet mot portugisisk kanonild av vegger av bomullsballer, og portugiserne ble sakte tvunget til å sulte. Castanhedas detaljerte rapport fra beleiringen stadfestet at de ble overrasket da de ble reddet av tidevannet og bølger med hummer ble vasket i land den 15. august.. Et større angrep før Onam-festivalen holdt nesten på å overmanne forsvarerne, men ble til slutt slått tilbake. Imidlertid ble en stor del av garnisonen såret i forsøket.

Den portugisiske garnisonen var på kanten av å bli overmannet da en flåte på elleve skip under Tristão da Cunhnas 8. armada ankom fra Socotra den 27. august 1507. Flåten landsatte 300 portugisiske soldater som sørget for å få slutt på beleiringen og befridde festningen.

Fredsforhandlinger mellom portugiserne og Kōlattiri Raja godtok fortsatt portugisisk nærvær i Cannanore  og forsatt adgang til kryddnerhandelen. Disse hendelsene skulle til slutt bli etterfulgt av portugisernes nederlag i slaget ved Chaul i 1508.

## Se også
* Portugisisk India

## Referanser