open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Talje

En **talje** brukes til trekke eller løfteoperasjoner og stramming som en kraftutveksler for lineær bevegelse. En vanlig talje består av to blokker med et innskåret taljerep. 

Taljer brukes til stramming og løfting og brukes mye på seilskip til stramming av rigger og tauverk. Blokkene kan ha en eller flere skiver og avhengig av det totale antallet skiver omtales taljene som enkeltskårne, dobbelt- eller flerskårne. På små blokker omtales skivene gjerne som trinser. Med økende antall skiver øker utvekslingen og en får mer kraft. Samtidig øker friksjonen og lengden tau som må hales. De største taljene med 5 eller 6 skiver omtales også som *gein*. Klassiske taljer hadde ikke noen låsemekanisme for taljerepet og dette måtte fastgjøres. På nyere taljer kan det være montert tauklemmer på en av blokkene.

En løpeblokk er en fritt bevegelig del av en talje som inneholder et sett med skiver eller trinser hvor borelinen er festet. Kombinasjonen av løpeblokk og kronblokk gir muligheten til å løfte tunge vekter på opp til flere hundre tusen kilo.

Jekketaljer eller nikketalje, har en jekkarm til heving og senking. De kan være utført med tau, wire eller kjetting som forbindelse til kroken, og de kan være enkelt- eller flerskårne.

Elektrotaljer fungerer etter samme prinsipp som manuelle, men har en elektrisk motor slik at betjeningen kan skje fra et tablå ved å velge retning og eventuelt hastighet på kroken.

Blokkverk ble produsert av blokkmakere, håndverkere som var spesialialister innen tredreiing. Blokkmakerne produserte en rekke typer gjenstander til seilskuter foruten blokker og geiner: Klodrer, jomfruer, skipsratt og seilhegder.
Slaget ved Chotusitz

**Slaget ved Chotusitz** eller **Chotusice** ble utkjempet den 17. mai 1742 mellom Østerrike under fyrst Karl Aleksander av Lorraine og Preussen under Fredrik II av Preussen. De hadde om lag like stort styrkegrunnlag, men det stødige prøyssiske infanteriet klarte til slutt å slite ut østerrikerne slik at de ble tvunget til å trekke seg tilbake. 

Krigens utfall var i favør Preussen, og østerrikerne etterlot seg 18 kanoner og 12&nbsp;000 krigsfanger. De drepte og skadede skal ha vært på om lag 7000 på hver side, og østerrikerne tok med seg 1000 fanger. Det prøyssiske kavaleriet gjorde flere desperate og mislykkede fremstøt, men ble nesten helt ødelagt under forsøket.

## Litteratur
* Friedrichs, Hanns Joachim. *Weltgeschichte. Eine Chronik.* Naturalis, München (1992). ISBN 3-88703-814-2
* Koch, Hannsjoachim W. *Geschichte Preußens.* Pawlak, Herrsching (1986). ISBN 3-88199-309-6
Bjørkeris

**Bjørkeris** er en bunt kvister fra et bjørketre.

Det har flere bruksområder:
* Som pynt 
* Til prylestraff
* I badstue
* Som gulvunderlag i gamme og andre boliger
## Galleri

Fil:Finnish Vasta (Vihta).jpg|Finske bjørkeris til bruk i badstue. 
Fil:Fastelavenris.jpg|Fastelavnsris. 
Fil:Andreas Bloch caricature 1905 2.png|Johan Scharffenberg får ris av «Mor Norge».

## Referanser


## Eksterne lenker
* Rising av gåetie (gamme); tronderskbyggeskikk.no
Karl Westby

**Karl Olaf Westby** (født 23. august 1915, død 2. mai 2002) var en norsk fiolinist og dirigent, kjent fra flere slagere.

Han sang i Olavsguttene, flyttet med familien til Tromsø, og utdannet seg i fiolin og saksofon ved konservatoriet i Oslo 1934-39. Etter et virke ved Strand Restaurant, Høvik fikk han fast engasjement hos Einar Rose og hans kjeller, med Åse Wentzel ved
mikrofonen.  Med Jens Book-Jenssen var han ved Chat Noir og Speilen (1945).  Ved Regnbuen var han kapellmester 1946-56 for en Glenn Miller-inspirert tentett med fem saksofoner og *la dansant* med blant annet Elisabeth Granneman som dominerende frontfigur.  Neste stopp var Hotel Bristol 1956-64 og dets *Mauriske Hall*. Ved åpningen (1.10.56) var besetningen Westby (fiolin), Hein Paulsen trompet, ei saksrekke med Ole Henning Johansen, Henrik Klaveness, Westby selv og Eilif Holm (også vibrafon og gitar), Arve Seth piano, Ivar Børsum bass og E. Monsen trommer. En ofte brukt vokalist var Anita Thallaug. Etter nedleggelsen var han i noteavdelingen hos J. W. Cappelen. Det var Westby som dirigerte skoleorkesteret Veslefrikk ved Majorstuen skole 1950-65 Lille Rigmor sang hans «Alpeguttens sang» (1938). Hans komposisjon *[[Far cha-cha]]* ble brukt til Melodi Grand Prix 1961, sunget av Sølvi Wang og Grynet Molvig. I Melodi Grand Prix 1964 var det «Ingen sol finner vei (til min gate)» med Inger Jacobsen og Jan Høiland.

## Referanser
Relacom

**Relacom** var et internasjonalt konsern og entreprenørselskap med hovedbase i Sverige. Relacom AS var Norges største entreprenør innen installasjon og drifting av telefoni og internett-samband, og hadde samarbeidsavtaler med operatører som Telenor, Allente, Altibox, NextGenTel og GlobalConnect. I 2019 inngikk OneCo en avtale om å overta norske Relacom AS og svenske Relacom AB.

## Relacom Norge

Relacom Norge AS var et entreprenørselskap med hovedkontor i Oslo. Relacom var en av Norges største entreprenør innen installasjon og drifting av telefoni og internett-samband, og hadde samarbeidsavtaler med operatører som Telenor, Allente, Altibox, NextGenTel og GlobalConnect.

Relacom leverte til både til bedriftsmarkedet og privatmarkedet, og fantes over hele Norge. Selskapet var dessuten en av de største elektroinstallatørene i Norge.

Hovedkonkurrenten var Eltel Networks AS.

Relacom het tidligere Telavie. Altor Equity Partners overtok norske Bravida Telecom (Telavie) ved utgangen av 2004. I mai 2005 ble Altor Equity Partners majoritetseier i Flextronics Network Services. Sammenslåingen av Flextronics Network Services og Telavie, senere omdøpt Relacom, skapte en ledende Nordisk tjenesteleverandør. Altor var ikke i stand til å gjøre det nye selskapet lønnsomt, og ved utgangen av 2009 slo Altor seg sammen med Nordea, DnB og tyske HSH Nordbank, som investerte ytterligere 400 millioner SEK i selskapet. 12. april 2011 tok bankene kontroll over selskapet fra Altor.

Selskapet ble kjøpt av OneCo i 2019. I forbindelse med overtakelsen skrev selskapet: «Relacom har rundt 1100 ansatte og en årlig omsetning på rundt 1.7 mrd NOK med leveranser hovedsakelig mot telekommarkedet. Selskapet har en drifts- og vedlikeholdsavtale med Telenor, som også er den største kunden. I tillegg leverer selskapet fiber-tjenester til flere nettselskap og andre utbyggere.»

## Referanser
Per-Eivind Johansen

**Per Eivind Johansen** (født 1946) er en tidligere lektor og politiker (H). Han var ordfører i Stokke fra 1988 til 2003 og fylkesordfører i Vestfold fra 2007 til 2015.

Johansen er utdannet cand.philol. fra Universitetet i Oslo. Han er også frimurer. 

## Referanser
Einari Teräsvirta

**Einari Teräsvirta** (født 7. desember 1914 i Viborg, død 23. november 1995 i Helsingfors) var en finsk turner og arkitekt.

Han var med i tre OL for Finland. Han deltok i sitt første OL i 1932 i Los Angeles, der han vant bronse i svingstang. Han kom på 13.-plass sammenlagt, og det finske laget fikk i tillegg bronse i lagkonkurransen. I hopp fikk han like mange poeng (52,6) som Ed Carmichael fra USA, som fikk bronse. De måtte hoppe om igjen for å kåre en vinner, og denne gangen slo Carmichael Teräsvirta i begge hoppene; amerikaneren fikk 26,3 og 28,2 poeng, mens finnen fikk 26,1 og 26,6 poeng for sine to hopp. Carmichaels andre hopp, som fikk 28,2 poeng, fikk den høyeste karakteren i hopp i hele mesterskapet.

I neste OL, i 1936, fikk Finland igjen bronse i lagkonkurransen. Individuelt fikk Teräsvirta ingen medaljer, men fikk 13.-plass i svingstang som beste individuelle resultat. Sammenlagt kom han på 29.-plass.

Etter 2. verdenskrig deltok han i ytterligere et OL, i 1948. Han var da 33 år gammel. Finland vant lagkonkurransen, og hans beste plasseringer individuelt ble syvendeplass i hopp og åttendeplass i svingstang.

Etter sin turnkarriere arbeidet Teräsvirta som arkitekt. Han designet blant annet hotellet *Fiskartorpet* i Munksnäs, Satakunta-huset i Kampen og bygningen til det Stats- og samfunnsvitenskapelige fakultetet ved Helsingfors universitet i Kronohagen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Centridini

* *[[Centris]]*
* *[[Epicharis]]*

**Centridini** er en gruppe av vepser som hører til familien Apidae. Disse store biene finnes bare i Amerika, og er et påfallende fauna-element i ørkener. De er meget raske flygere.

## Utseende
Store bier, opptil 30&nbsp;mm lange. De kan minne om slanke og korthårete humler.

## Levevis
Centridini er solitære bier som bygger reir enkeltvis. Et særtrekk ved denne gruppen er at de i tillegg til nektar og pollen samler inn ulike oljer fra blomster, særlig fra planter i familien Malpighiaceae. Til dette har hunnene spesielle oppsamlingsorganer som består av kammer av flate børster på fotleddene på for- og mellombeina, eller fløyelsaktige puter.
Arten *[[Centris pallida]]*, som lever i nordamerikanske ørkener, er godt studert med tanke på paringssystemet. Hannene av denne arten kjemper om ørkenområder som hunnene kan besøke, og de største hannene har en klar fordel.
De fleste Centridini lever i tørre områder, gjerne i ørken.
De er i stand til å være aktive ved meget høye lufttemperaturer da de aller fleste andre insekter må søke ly.

## Utbredelse
Gruppen finnes bare i Amerika, og er utbredt fra Kansas i nord til Argentina i sør.

## Systematisk inndeling

* ordenen vepser, (Hymenoptera)
** gruppen stilkvepser, Apocrita
*** gruppen broddvepser, Aculeata
**** overfamilien Apoidea
***** familien Apidae 
****** gruppen Apinae
******* gruppen **Centridini**
******** slekten *[[Centris]]* Fabricius, 1804 – mer enn 110 arter, Nord- og Sør-Amerika
******** slekten *[[Epicharis]]* Klug, 1807 – mindre enn 40 arter, Sør- og Mellom-Amerika

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som er interessert i insekter.
* Centridini på Tree of life
American Free Corps

**American Free Corps**, også kjent som *George Washington Brigade*, var en påstått enhet i Waffen-SS, bestående av amerikanske krigsfanger. Det er imidlertid intet som tyder på at en slik enhet faktisk eksisterte, og historikere avfeier i dag beretningene som en del av Tysklands propagandavirksomhet.

## Se også

*British Free Corps

## Eksterne lenker
* US volunteers in the Waffen-SS rod=1108 From Axishistory.com
Noni Jabavu

**Helen Nontando «Noni» Jabavu** (født 20. august 1919 i Eastern Cape i Sør-Afrika, død 19. juni 2008) var en sørafrikansk forfatter. Som forfatter signerte hun bøkene sine som Noni Jabavu. Hun var av xhosafolket. 

## Biografi
Noni Jabavu var født i 1919 i Eastern Cape. Hun ble født inn i en utdannet familie, der farfar var redaktøren John Tengo Jabavu, og faren var  Davidson Don Tengo Jabavu, den første xhosa-professor i afrikanske språk og Latin ved universitetet i Fort Hare. 

Tretten år gammel ble Noni Jabavu sendt på skole i England. Der bodde hun i en rekke år og ble en av de første kvinnelige afrikanske forfattere og journalister.

I 1955 returnerte hun til Sør-Afrika for et kortere opphold, og besøkte blant annet hennes far, professor D.D.T. Jabavu, i Fort Hare og slektninger ellers i Eastern Cape og Johannesburg. Boken *The Ochre People*, ble først utgitt i 1963, og var en levende fremstilling fra hennes opplevelser av landet hun elsket og de mennesker hun møtte. I 1960 kom hun med sin andre selvbiografi, *Drawn in Colour*. Begge bøkene ble skrevet tidlig i karrieren og fikk gode kritikker. Bøkene speiler hennes bakgrunn fra både Sør-Afrika og England, noe som gav henne et spesielt perspektiv på fremstillingene, og samtidig en uklar identitet til Vestens påvirkning i Afrika. Denne identitetskonflikten beskriver hun selv i *Drawn in Colour* (1960) slik:

Den omtalte engelske ektemannen var filmregissøren Michael Cadbury Crosfield, barnebarn av kveker og forretningsmann, Joseph Crosfield. Joseph Crosfield var en venn av Noni Jabavus farfar, John Tengo Jabavu.

## Referanser


## Kilder
* Dictionary of African Christian Biography: Helen Nontando (Noni) Jabavu 1919-2008
William H. Macy

**William Hall Macy jr.** (født 1950 i Miami i Florida) er en amerikansk skuespiller som dukket opp på filmlerretet i 1978 som Will Beagle i filmen *[[The Awakening Land]]*. 

Han fikk sitt gjennombrudd da han spilte en av hovedrollene i Cohen-brødrenes Fargo i 1996. I senere tid er en av hans mer kjente roller den alkoholiserte faren Frank Gallagher, i serien *[[Shameless (US)|Shameless]]* som gikk på TV –.

William har vært gift med Felicity Huffman siden 1997, og de har døtrene Sofia Grace og Georgia Grace sammen. De er bosatt i Los Angeles i California.

## Filmografi
*  Fargo
*  Boogie Nights
*  Pleasantville
*  Magnolia
*  Livsfarlig anrop
* 2004 Klienten
*  Sahara
*  Bobby
* 2006 Thank You for Smoking
*  Wild Hogs
*  Historien om Despereaux
*  Marmaduke
*  The Lincoln Lawyer
*  The Sessions
*  Cake
*  Room

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ole Rinnan

**Ole Rinnan** (født 14. juli 1940 i Göteborg) er en norsk surrealistisk bildekunstner. Han er sønn av Frode Rinnan.

Rinnan bruker en minutiøs temperateknikk som gir bildene en nærmest tredimensjonal effekt. Motivene inneholder insekter, fugler, primater, frodige vekster og blomster, ofte i samspill med kvinner og menn.

Rinnan er utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (Oslo 1958-59) og Valands Konstskola (Göteborg 1961). 
Han er tilknyttet Galleri Haaken. 

Hans arbeider er av Åsmund Thorkildsen beskrevet som «En magisk nattverden det ikke er mange forunt å ha innsikt i. Bildene er stille, men potente. Du føler det er krefter i dem som holdes i sjakk.»

«Bildene mine er ikke intellektuelle rebuser med ett fasitsvar. Jeg er like forvirret over dem, som overfor livet selv.
Du må selv se på bildene, og så kommer vel tanker, opplevelser og refleksjoner i neste omgang. Når vi skal forklare våre
egne billedopplevelser fomler vi, både vi som lager dem og de som ser.» Ole Rinnan

## Litteratur
* Gerd Hennum *Med kunst som våpen – unge kunstnere i opprør 1960-1975* (2007) ISBN 9788251624398
* Holger Koefoed *Eros i norsk kunst: 1880-1980 årene* (1986) ISBN 8272010437

## Film
* Paul René Roestad *Et ornamentalt fluktforsøk – et maleri av Ole Rinnan* (2008) Laterna Magica as

## TV
* Paul René Roestad's dokumentarfilm *Et ornamentalt fluktforsøk – et maleri av Ole Rinnan* ble vist på NRK http://www.nrk.no/programmer/sider/et_ornamentalt_fluktforsoek/1 og 2.

* NRK NETT-TV: ''Et ornamentalt fluktforsøk – et maleri av Ole Rinnan''

## Referanser


## Eksterne lenker
* Jubileumsutstilling fra kunstnerparadiset på Citadelløya gjennom 100 år, Ole Rinnan er representert med en etsning.
* Stenersenmuseet – Good night then... Surrealism in norwegian art 1930-2010, Ole Rinnan er representert med verket Alma Mater. Det er et bemalt relieff.
* Utstilling Galleri Haaken - Et ornamentalt fluktforsøk 2008.
* Dagbladet: Eksotisk på Frogner
* ULOba 10-års jubileumsavis: Intervju med Ole Rinnan (se side 20)
* Dagbladet: 14 kunstnere (vårslepp for Stall Haaken)
* Galleri Haaken: Ole Rinnan

* Store norske leksikon: Ole Rinnan
Jørund Vandvik

**Jørund Vandvik** (født 10. november 1955) er en norsk jurist, tidligere aktor og administrerende direktør i Nordea Liv frem til 1. oktober 2016 da han gikk av med pensjon. Vandvik ble etterfulgt av Randi Marjamaa som administrerende direktør i Nordea Liv.

Etter fullendt juss studium var Vandvik politifullmektig og aktor i Bergen. Han var blant annet aktor for Bergens trolig største narkosak, den såkalte «Italienersaken». Etter politiet så ble det forsikringsbransjen, først i Hygea, så Vital Forsikring før Vesta. 

Vandvik var med på å starte Vesta Liv, var med på salget til Skandia og det senere salget til Unidanmark. Når Unidanmark ble kjøpt opp av Merita-Nordbanken så fusjonerte Vesta Liv med Norske Liv og ble til Nordea Liv. Han var administrerende direktør i Vesta Liv på fusjonstidspunktet og ble også administrerende direktør for det fusjonerte selskapet.

## Karriere

## Referanser




## Eksterne lenker
* Nordeasjefen får kick av fart hos Dagens Næringsliv
Nordea Liv

**Nordea Liv Forsikring AS** (før 1. februar 2024 **Livsforsikringsselskapet Nordea Liv Norge AS**, før 2002 **Vesta Liv AS** og **Livsforsikringsselskapet Norske Liv AS**) er et norsk livsforsikringsselskap. Selskapets hovedkontor ligger i Bergen sentrum. Jørund Vandvik var selskapets administrerende direktør fra starten som Vesta Liv og frem til 1. oktober 2016 da han gikk av ved pensjon og ble etterfulgt av Randi Marjamaa, en rolle hun hadde frem til 7. mai 2020 da hun etterfulgte John Sætre som leder av Nordea Personal Banking og Nordea Country Senior Executive for Norge. Fra 1. oktober 2020 til desember 2025 var Hans-Erik Lind selskapets administrerende direktør. Anders Granstad tar over som selskapets administrerende direktør 1. april 2026.

Nordea Liv har hatt sterk vekst siden 2001 og er per 2009 Norges tredje største aktør innenfor liv og pensjon. Nordea Livs hovedmarked er tjenestepensjon til private bedrifter, samt risikodekninger og pensjonsspareprodukter til privatpersoner (blant annet IPS - individuell pensjonssparing med skattefradrag).

## Eierforhold
Nordea Liv er en del av Nordea, det ledende finanskonsernet i Norden og de baltiske land. I Norge tilhører Nordea Bank (tidligere Kreditkassen) det samme store finanskonsernet.

## Historie
Nordea Liv er et resultat av en fusjon mellom Vesta Liv og Norske Liv i 2002, og Norske Liv har sin historie tilbake til 1844, mens Vesta Liv går går tilbake til 1990. Den Norske Livrenteforretnings vedtekter ble gitt stadfestelse ved kongelig resolusjon den 1. april 1844. Norske Liv var på det tidspunkt selskapet ble fusjonert med Vesta Liv (senere Nordea Liv) Norges eldste livsforsikringsselskap. Selskapet fikk konsesjon på tegning av alle typer livsforsikring i 1902 og konsesjon på kollektiv pensjonsforsikring i 1961. Selskapet dekket etter dette alle former for livs- og pensjonsforsikring. Selskapet var opprinnelig et gjensidig selskap men ble omdannet til aksjeselskap i 1992. Ved omdanningen ble aksjene solgt til Christiania Forsikring som er en del av Nordea Gruppen. Aksjene ble senere solgt til Nordea Liv Holding og selskapet ble fusjonert med Nordea Liv.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Nordea Livs sider
VMRO-DPMNE

**Den interne makedonske revolusjonære organisasjon – demokratisk parti for makedonsk nasjonal enhet** (makedonsk:  (ВМРО-ДПМНЕ),  (VMRO–DPMNE)) er et konservativt politisk parti i Nord-Makedonia. Det beskriver seg selv som et kristendemokratisk parti som støtter makedonsk medlemskap i NATO og EU.

Nikola Gruevski har ledet VMRO-DPMNE siden 2003.

## Eksterne lenker
*
Georg Christian von Lobkowitz

**Johann Georg Christian, Fürst von Lobkowitz** (født 10. august 1686, død 4. oktober 1755 i Wien) var en østerriksk generalfeldmarschall. 

## Liv og virke
Han kom fra den gamle bøhmiske aristokratfamilien Lobkowicz og var den fjerde sønnen til Philipp Hyazinth Josef, 4. fyrste av Lobkowicz, hertug av Sagan (1680–1737) og Eleonore Katharina Charlotte Popel von Lobkowicz (1685–1712). 

Lobkowitz giftet seg den 11. november 1718 med Caroline Henriette von Waldstein (1702–1780) i Praha, og de fikk tilsammen ti barn. To av disse mistet livet i krig mens to andre ble riddere i Ordenen det gylne skinn. Johann Georg Christian grunnla (Hořín)/Mělník-grenen av Lobkowitz-familien. Han kjempet deretter under Eugene av Savoia mot Det osmanske riket. I 1732 ble han guvernør på Sicilia og den 28. november 1739 ble han selv ridder i ordenen det gylne skinn. 

I 1741 fikk han graden feltmarskalk, og under Den østerrikske arvefølgekrigen kjempet han først mot franskmennene og bayerne mellom Praha og München. Etter det ble han senere guvernør i hertugdømmet Milano mellom 1743 og 1745. I denne perioden var han kommandør for keiserens hær i Italia, hvor han tapte slaget ved Velletri i 1744. Han tapte også under slaget ved Soor året etter.

## Referanser


## Litteratur
*
*
Rui Costa (syklist)

**Rui Alberto Faria Da Costa** (født 5. oktober 1986 i Póvoa de Varzim) er en portugisisk profesjonell landeveissyklist.

I 2008 ble han nummer to sammenlagt i Tour de l'Avenir. Han vant Sveits rundt tre år på rad (2012–2014). Han har tre etappeseire fra Tour de France, og i 2013 ble han verdensmester på landeveisritt. 

Han la opp etter 2025-sesongen.

## Meritter

;2008
:2.-plass sammenlagt Tour de l'Avenir
:2.-plass sammenlagt og etappeseier Coupe des nations Ville Saguenay
:2.-plass sammenlagt og etappeseier Giro delle Regioni
;2009
:Sammenlagt Dunkerque 4-dagers
::Ungdomskonkurransen
:Etappeseier Vuelta Chihuahua Internacional
;2010
:Trofeo Deià
: Portugisisk mester på tempo
:Etappeseier Sveits rundt
:2.-plass sammenlagt Dunkerque 4-dagers
::Ungdomskonkurransen
;2011
:Sammenlagt Vuelta a la Comunidad de Madrid
:8. etappe i Tour de France
:Grand Prix Cycliste de Montréal
;2012
:Sammenlagt og etappeseier Sveits rundt
:2.-plass GP Ouest-France
;2013
:Klasika Primavera
:Sammenlagt og to etappeseire Sveits rundt
: Portugisisk mester på tempo
:16. og 19. etappe i Tour de France
: Verdensmester på landeveisritt
;2014
:Sammenlagt og etappeseier Sveits rundt
;2015
:Etappeseier Critérium du Dauphiné
: Portugisisk mester i landeveisritt
;2017
:Sammenlagt og etappeseier Abu Dhabi Tour
;2020
:1. etappe, Saudi Tour
: Portugisisk mester i landeveisritt
;2023
:Trofeo Calvia
:Sammenlagt + 5. etappe, Volta a la Comunitat Valenciana
:15. etappe, Vuelta a España
:Japan Cup

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Helgrind

**Helgrind** er et fiktivt sted i Christopher Paolinis bøker Arven.

Helgrind er et ondt, stort svart fjell med fire topper rett utenfor Dras-Leona, og byen ligger alltid i skyggen av den. I Dras-Leona, er det bygd en stor katedral som symboliserer alle de tre toppene. Prestene dedikerer seg selv til det onde og fjellet, og flere av dem mangler et lem  eller to som de har ofret til fjellet. De liker også å diskutere hvilken av de tre største toppene som virkelig er høyest og mest betydningsfull, og om den fjerde og laveste toppen også skal tilbes. 

Helgrind er også bostedet til Ra'Zakene, og dit de fører Katrina etter at de har kidnappet henne.
1. divisjon fotball for kvinner 2002

**[[1. divisjon fotball for kvinner]] 2002** besto av ni lag. Det tiende laget, Athene Moss, trakk laget sitt før sesongen begynte. Det andre laget som rykket ned før sesongen var Liungen. De to lagene som rykket opp fra 2. divisjon var Skeid og Gjelleråsen, som gikk inn i Nittedal før sesongen begynte. Etter avsluttet sesong rykket Liungen og Fløya tilbake til Toppserien. Det var Liungens andre og Fløyas fjerde opprykk til Toppserien. Ettersom det bare var ni lag, rykket bare det dårligste laget ned. Det ble Follese som med klar margin rykket ned.

## Tabell

## Eksterne lenker
* Norges Fotballforbund - 1. divisjon kvinner 2002
Antonio Milosjoski

**Antonio Milosjoski** (makedonsk: ; født 29. januar 1976 i Tetovo i Jugoslavia, nåværende Republikken Makedonia) er en konservativ makedonsk politiker. Han er siden 2006 utenriksminister i landet. Han avsluttet jusstudiene i Skopje i 1999, og studerte europeisk integrering i Bonn i Tyskland i 2002. Han ble valgt inn i den makedonske nasjonalforsamlingen i 2006. Milosjoski snakker fire fremmedspråk; engelsk, tysk, serbisk og kroatisk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Biografi hos Makedonias regjering
Wuzhangplatået

**Wuzhangplatået** (五丈原) er serie platåer nær elven Wei i Kina. De ligger i provinsen Shaanxi, 56 kilometer fra Baoji. Navnet betyr «fem *zhang*», der  *zhang* (丈) er en kinesisk måleenhet som tilsvarer 3⅓ meter.

Her stod slaget på Wuzhangplatået i de tre rikers tid i Kina, da Shu-statsmannen Zhuge Liang døde av sykdom.
Kristian Klausen

**Kristian Klausen** (født 24. desember 1971 i Drammen) er en norsk forfatter. Han debuterte i 2008 med novellesamlingen *Måltidet i Emmaus* på Cappelen Damm. 

## Bibliografi

* *Måltidet i Emmaus*, noveller, Cappelen Damm (2008)
* *Globus*, roman, Cappelen Damm (2009)
* *Akilles*, roman, Cappelen Damm (2011)
* *Mitt liv var et hett bibliotek*, roman, Cappelen Damm (2013)
* *Veien til Mekka*, roman, Cappelen Damm (2015)
* *Lotusspiserne*, noveller, Cappelen Damm (2017)
**Dagbøkene 1996-2018*, roman, Cappelen Damm (2018)
**Døden i arbeid*, roman, Cappelen Damm (2020)
**Anne F.*, roman, Cappelen Damm (2021)
**Den lille mannen fra Argentina*, roman, Cappelen Damm (2022)
**Fra en russisk skrivemaskin*, roman, Cappelen Damm (2023)
**Alekhins forsvar,* roman, Cappelen Damm *(2024)*
**Tungvekt - Et essay om en etterlatt boksamling*, essay, Cappelen Damm (2024)
**Maos Enke*, roman, Cappelen Damm (2025)

## Kilder
*Presentasjon av Kristian Klausen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Nakh

**Nakh-folk** (også kalt **vainakh** eller **veinakh**) er en gruppe av folkeslag i Nord-Kaukasus som snakker nakhiske språk. De omfatter  tsjetsjenere, ingusjere, batsere og kistere. «Nakh» brukes synonymt med uttrykket «vainakh» (som betyr «vårt folk»), unntatt i lingvistisk sammenheng, hvor uttrykket vainakh er begrenset til språkene tsjetsjensk og ingusjisk. Selv om tsjetsjensk og ingusjisk er nær nok beslektet til å kunne anses som fjerne dialekter av samme språk, så er ikke folkeslagene nær beslektet genetisk, noe som indikerer et tilfelle av språkskifte en gang i fortiden.

## Litteratur
*Jaimoukha, A., *The Chechens: A Handbook*, London og New York: Routledge, 2005.

## Se også
*Folkeslag i Kaukasus
Batsere

**Batsere** (georgisk: ბაცი, også kalt **Batsbi** (georgisk: ბაცბი) er et lite nakh-talende folkeslag i Georgia. De er også kjent som **Ts’ova-Tush** (georgisk: წოვა-თუშები) etter Ts’ovadalen i den historiske georgiske provinsen Tusheti (som de kaller «tsovata»), hvor de bosatte seg etter å ha innvandret fra Nord-Kaukasus på 1500-tallet. 

De fleste batsere bor nå i landsbyen Zemo Alvani i Kakheti-provinsen, nær byen Akhmeta (ved munningen av Pankisidalen), men de er også spredt over resten av Georgia. En betydelig andel av landsbyens befolkning reiser til Russland og Europa for arbeid som sesongarbeidere. Deler av folkegruppen snakker ennå sitt eget batsiske språk, som har tatt opp i seg mange georgiske lånord og grammatiske regler, og er innbyrdes uforståelig med de to andre nakh-språkene, tsjetsjensk og ingusjisk. Batsisk er ikke et skriftspråk, og batserne har brukt georgisk som sitt skriftspråk i flere århundre. Deres skikker og tradisjoner er nå svært like de andre fjellfolkene i det østlige Georgia, og batserne har beholdt lite av sine opprinnelige kulturelle særtrekk.

Batsere må ikke forveksles med kistere, også er et nakh-talende folk, som er innvandrere fra Tsjetsjenia og bor i Pankisidalen i Georgia.
Amigo

***Amigo*** er et norsk gameshow for barn som gikk på NRK fra 2005 til 2008. I tillegg ble det i 2012 sendt en utgave kalt *[[Amigo Grande]]*. Serien er utviklet av Nordvision og tilsvarende serier er blitt produsert av både Danmarks Radio og Sveriges Television. Programleder for den norske versjonen var Stian Barsnes-Simonsen.

Serien ble kåret til beste barne- eller ungdomsprogram under Gullruten9 2009.  

## Noen medvirkede

* Stian Barsnes-Simonsen – programleder
* Are Valle Skjelvan – kapellmester
* Mariama F. Kalley Slåttøy – assistent
* Magnus Solhaug – assistent 
* Lena Hjelmås – assistent

## Tidligere medvirkede

* Petter Haavik – kapellmester (2005)
* Kasper Skovli Botnen – assistent (2005)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Monteverdi

**Monteverdi** kan vise til:

*Claudio Monteverdi – italiensk komponist
*Peter Monteverdi – sveitsisk bilkonstruktør
*Monteverdi (bil) – sveitsisk bilmerke, skapt av Peter Monteverdi
Meng Haoran

**Meng Haoran** (kinesisk: 孟浩然; pinyin: *Mèng Hàorán*, Wade-Giles: *Meng Hao-jan*, japansk: *Mōkōnen*, født 689 eller 691 i Xiangyang i provinsen Hubei i Kina; død 740) var en kinesisk dikter under Tang-dynastiet, kjent for sine shi-dikt (*jintishi*).  Han nevnes ofte sammen med sin venn dikteren Wang Wei.

Han tilbragte storparten av livet på familiens gods. Mange av hans dikt handler om dette områdets landskap, legener og historie.

Meng regnes som den første fullverdige representant for den stil som preget Tang-epokens blomstringstid.Han skrev både i den gamle dikteriske stil (Gushi) og i den nye, (Jintishi). Meng Haorans diktning var svært godt likt blant hovedstadens mandariner, og 15 av hans i alt 218 intakte dikt ble opptatt blant de tre hundre tang-dikt. Utover de 218 diktene er det kjent en del strofer av andre.

Ett av hans mest kjente dikt er den femstavelses firelinjeren *Chun Xiao* 春曉.

Mengs politiske løpebane var uten fremgang. Han bestod den kinesiske embedsmannseksamen først da han var 39 år, og fikk sitt første embede tre år før sin død. Han trakk seg imidlertid fra embede allerede etter det første året.

## Verkutgave
**The Mountain Poems of Meng Hao-jan*, oversatt av David Hinton. New York: Archipelagos Books, 2004. ISBN 0-9728692-3-9

## Referanser


## Litteratur
* Paul W. Kroll: *Meng Hao-jan*. Boston: Twayne, 1981. ISBN 0-8057-6470-4

## Eksterne lenker
* 15 dikt av Meng Haoran kinesisk-engelsk
* Tre dikt av Meng Haoran kinesk-engelsk, med pinyin-translitterasjon (med tonetegn) og interlinearoversettelse
Spekter (TV-program)

***Spekter*** er en norsk dokumentarserie som gikk på NRK2 fra 2007 til 2011. Serien besto av både programmer produsert av NRK og innkjøpte dokumentarer, og tok for seg aktuelle temaer gjennom dokumentarer, reportasjer og historiske innslag. 

Episoden *Israel hva nå?* ble kåret til beste fakta- eller aktualitetsprogram under Gullruten 2009.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jonathan Unger

**Jonathan Unger** (født 1946) er en australsk journalist og kinaekspert. Han var redaktør og medredaktør av *The China Journal* fra juli 1987 til juli 2005. 

Hans forskningsinteresser er sosial lagdeling i Kina. sosiale og økonomiske endringer på den kinersiske landsbygden, arbeidere og fabrikkliv, og kinesisk nasjonalisme. 

## Verker i utvalg
* *Education Under Mao: Class and Competition in Canton Schools*, University of Columbia Press, 1982.
* (red.) *The Pro-Democracy Protests in China: Reports from the Provinces*, Armonk, NY: M.E. Sharpe, Inc., 1991
* (medredaktør) *Chen Village Under Mao and Deng*, University of California Press, 1992. 
* (red.) *Chinese Nationalism*. Armonk, M.E. Sharpe, 1996. 
* (red.) *The Nature of Chinese Politics from Mao to Jiang*
* *The Transformation of Rural China*. Armonk, M.E. Sharpe, 2002.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Research School of Pacific and Asian Studies, Australian National University 
* The New York Review of Books
Bellini

**Bellini** er familienavnet på følgende personer:
* Davide Bellini (født 1969), italiensk volleyballspiller 
* Delfo Bellini (1900–1953), italiensk fotballspiller 
* Filippo Bellini (ca. 1550–1604), italiensk maler
* Francesco Bellini (født 1978), luxemburgsk fotballspiller 
* Gentile Bellini (ca. 1429–1507), venetiansk maler
* Giacinto Bellini (17. århundre), italiensk maler
* Giancarlo Bellini (født 1945), italiensk syklist 
* Gianpaolo Bellini (født 1980), italiensk fotballspiller 
* Giovanni Bellini (ca. 1430–1516), venetiansk maler
* Hideraldo Luiz Bellini (1930–2014), brasiliansk fotballspiller
* Isa Bellini (født 1922), italiensk sangerinne og skuespillerinne 
* Jacopo Bellini (ca. 1400–1470 eller 1471), venetiansk maler
* Johan Bellini (født 1983), fransk fotballspiller 
* Lorenzo Bellini (1643–1704), italiensk Anatom
* Mario Bellini (født 1935), italiensk designer og arkitekt 
* Vincenzo Bellini (1801–1835), italiensk komponist

**Bellini** kan også henvise til:
* Bellini (band), tysk Pop-Band
* Bellini (cocktail), cocktail som består av hvit fersken og prosecco
* Teatro Massimo Bellini, operahus i Catania, Sicilia

## Se også
* Belli
Erling von Mende

**Erling von Mende** (født 1940) er en tysk sinolog, sønn av Gerhard von Mende og hans kone Karo (Alma Karoline) Espeseth, født i Haugesund. Han har undervist ved FU Berlin siden 1983, med spesialfelt den sosiale og økonomiske historie fra det tidlige Song-dynasti til slutten av Qing-dynastiet.

Von Mende tok i 1969 doktorgrad i sinologi, økonomisk historie og mandsjukunnskap i Köln. Hans dissertasjon i 1971 het *Die wirtschaftlichen und konsulären Beziehungen Norwegens zu China von der Mitte des 19. Jhs. bis zum 1. Weltkrieg* («De økonomiske og konsulære relasjoner mellom Norge og Kina fra midten av det 19. århundre til første verdenskrig»).

Von Mende kvalifiserte seg til universitetslærer i 1979 i Köln, med spesialisering i sinologi og mandsjustudier. I 1982 utgav han *China und die Staaten auf der [[korea]]nischen Halbinsel bis zum 12. Jh.: Eine Untersuchung zur Entwicklung der Formen zwischenstaatlicher Beziehungen in Ostasien*. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Publications (FU Berlin)
Osirini

**Osirini** er en gruppe av vepser som hører til familien Apidae. Alle artene bortsett fra to lever i Sør-Amerika. De er gjøkbier, som legger eggene sine i andre biers reir.

## Utseende
Disse biene er relativt hårløse, ofte blekt gulaktige, glatte og skinnende. Hos hunnene er den siste bukplaten (sternitten) på bakkroppen forlenget til en lang slire rundt giftbrodden.
Osirini har en spesiell, liten plate i nakken, denne beskytter dem muligens fra stikk fra deres vertsarter.

## Levevis
Disse biene er gjøkbier, som legger eggene sine i andre biers reir, larvene lever så på forsyningene som vertsbien hadde samlet til sine egne larver, kanskje også på selve vertslarvene. De søramerikanske artene snylter på bier i gruppen Tapinolaspidini, mens de to artene i slekten *[[Epeoloides]]* snylter på bier i slekten *[[Macropis]]* (Melittinae).

## Utbredelse
Alle slektene bortsett fra *[[Epeoloides]]* lever i Sør-Amerika, men denne slekten har to arter, én i Nord-Amerika og én i Europa. Denne er utbredt nord til Finland, men er ikke funnet i Norge. 

## Systematisk inndeling

* ordenen vepser, (Hymenoptera)
** gruppen stilkvepser, Apocrita
*** gruppen broddvepser, Aculeata
**** overfamilien Apoidea
***** familien Apidae 
****** gruppen Apinae
******* gruppen **Osirini** Handlirsch, 1925
******** slekten *[[Epeoloides]]* Giraud, 1863 – 2 arter, èn i Europa
********* *[[Epeoloides coecutiens]]* (Fabricius, 1775) – Europa
********* *[[Epeoloides pilosula]]* (Cresson, 1878) – Nord-Amerika, meget sjelden
******** slekten *[[Osirinus]]* Roig-Alsina, 1989 – 7 arter
******** slekten *[[Osiris (bier)|Osiris]]* Smith, 1854 – ca. 20 arter
******** slekten *[[Parepeolus]]* Ducke, 1912
******** slekten *[[Protosiris]]* Roig-Alsina, 1989

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som er interessert i insekter.
Fønikiaeiner

**Fønikiaeiner** (arabisk «arâr») (*Juniperus phoenicea*) er en art av bartrær som tilhører einerslekten *Juniperus* i sypressfamilien. Den vokser ved Middelhavet, nærmere bestemt i Marokko, Portugal, Spania, Italia, Balkan, Hellas, Tyrkia, nordlige Syria, Libanon, Algerie, i Tunisia og Egypt. Videre vokser den på Madeira og Kanariøyene, samt lengre øst i det vestre fjellområdet i Saudi-Arabia, langs Rødehavet. Den når opp til 2&nbsp;400 moh. i Atlasfjellene i Marokko.

Treet er lavt, tidvis en busk, blir 2–12 meter høyt, og kan ha en diameter på 1 meter. kronen er rund eller irregulær formet. Nålene på unge skudd sitter i grupper av 3 og er inntil 10&nbsp;mm lange, voksne nåler er grønne, skjellaktig tette og inntil 2&nbsp;mm. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer.

Frøkonglene modner til brun-oransje bær med et tidvis hvit-rosa vokslag, 6–14&nbsp;mm store, runde eller ovale. Hannkonglene inntil 2–4&nbsp;mm store.

## Eksterne lenker
* 
* Conifer Specialist Group – «Juniperus phoenicea» fra IUCN Red List.
* Conifers.org – «Juniperus phoenicea» beskrivelse.
Gerd Kaminski

**Gerd Kaminski** (1942–2022) var en østerriksk rettsvitenskapsekspert og sinolog.

Kaminski studerte rettsvitenskap og kinesisk ved Universität Wien. I 1971 ble han leder for Det østerriksk-kinesiske salskap. Etter sin doktorshabilitasjon i 1978 ble han lederfor *Ludwig Boltzmann-Institut für China- und Südostasienforschung* i Wien. Et av hans forskningstyngdepunkter er den kinesiske folkeretts konsepsjon. 

## Publikasjoner
* *Bewaffnete Neutralität.* Basteiverlag, Wien 1971.
* *Die Haltung der Volksrepublik China zum völkerrechtlichen Gebietserwerb demonstriert an den Fällen der Insel Zhenbao (Damanski) und der Diaoyu-Inseln ([[Senkakuøyene|Senkaku-Inseln]])*, Wien 1975.
* Gerd Kaminski (utg.): *Neutralität in Europa und Südostasien.* Bonn, 1979.
* Gerd Kaminski, Else Unterrieder: *Von Österreichern und Chinesen.* Wien 1980.
* *Pandabären statt Parolen. Chinesische Zeitgeschichte in Zeugnissen chinesischer Kindermalerei.* Europa Verlag, Wien 1986.
* Gerd Kaminski, Else Unterrieder: *Der Zauber des bunten Schattens. Chinesisches Schattenspiel einst und jetzt.* Carinthia, Klagenfurt 1988
* Gerd Kaminski, Barbara Kreissl: *Aodili – Österreich-China, Geschichte einer 300-jährigen Beziehung. Katalog zur Ausstellung in Krems*, ÖCGF, Wien 1996.
* *Verheiratet mit China. Die unglaubliche Geschichte einer Österreicherin in China.* Löcker Verlag, Wien 1997.
* *Der [[Bokseropprøret|Boxeraufstand]] – entlarvter Mythos.* Löcker Verlag, Wien 2000
* *Ich kannte sie alle, Das Tagebuch des chinesischen Generals [[Jakob Rosenfeld]]* Löcker Verlag, Wien 2002, ISBN 3-85409-363-2
* Gerd Kaminski, Franz Grieshofer: *Hilf Himmel.* Wien 2002.

## Referanser
Gresk einer

**Gresk einer** eller «Arâr» (latin: *Juniperus excelsa*) er en art av bartrær som tilhører einerslekten *Juniperus* i sypressfamilien. Den vokser ved det østlige Middelhavet, nærmere bestemt i Marokko, Portugal, Spania, Italia, Bulgaria, Hellas, Tyrkia, nordlige Syria, Libanon og i  Kaukasus. Ofte utgjør den tregrensen, med vekst i høyder fra 100 moh. (Krim) til 2&nbsp;300 moh. (Tyrkia, Kaukasus).

Videre vokser en underart, ***[[persisk einer]]*** *(Juniperus excelsa* ssp. *polycarpos)*  i Alborz-fjellene i Iran, i det nordvestre Pakistan, og isolert i fjellområdet Jebel Akhdar i Oman. Den tåler kulde og tørke, men ikke så godt som underarten persisk einer.

Det opptrer ofte sammen med *[[Juniperus foetidissima]]*, men denne har mer rent grønne nåler og tykkere skudd, med tykkelse 1,3&nbsp;mm for gresk einer, mot 2,2&nbsp;mm for *Juniperus foetidissima*.

Treet blir 6–20 meter høyt, sjeldent inntil 25 meter, og kan ha en diameter på 2 meter. kronen er rund eller irregulær formet. Nålene på unge skudd sitter i grupper av 3 og er inntil 8–10&nbsp;mm lange, voksne nåler er grågrønne, skjellaktig tette og 1–3&nbsp;mm. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer.

Frøkonglene modner til blå-svarte bær med et tidvis hvitt vokslag, inntil 6–11&nbsp;mm store, runde eller ovale, litt mindre enn hos *Juniperus excelsa* ssp. *polycarpos*. Hannkonglene inntil 3–4&nbsp;mm store, de sprer pollenet tidlig om våren.

## Eksterne lenker
* 
* Conifer Specialist Group – «Juniperus excelsa» fra IUCN Red List.
* Conifers.org – «Juniperus excelsa» beskrivelse.
Brian Aldiss

**Brian Wilson Aldiss** (1925–2017) var en britisk forfatter som skrev science fiction og annen litteratur. Som forfatternavn brukte han vekselvis Brian W. Aldiss og Brian Aldiss, foruten en del pseudonymer på midten av 1960-tallet.

## Science fiction
Han var i stor grad påvirket av den engelske sciencefiction&shy;pioneren H.G. Wells og var visepresident i det internasjonale H.G. Wells-selskapet. Sammen med Harry Harrison var Aldiss også visepresident i Birminghams science fiction-forening&shy;. I 2000 ble Aldiss hedret som en «stormester» av Science Fiction and Fantasy Writers of America; han ble kåret til medlem av *Science Fiction Hall of Fame* i 2004.

## Priser og utmerkelser
Han mottok to Hugo-priser, én Nebulapris og John W. Campbells minnepris.

## Verker (utvalg)
Blant Aldiss' verker er novellen «Super-Toys Last All Summer Long» (1969), som var utgangspunktet for et filmprosjekt utviklet av Stanley Kubrick som ble til filmen *[[A.I.: kunstig intelligens]]*, som hadde premiere i 2001 med Steven Spielberg som regissør.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* 
*  Brian Aldiss hos British Council: Literature
Slaget ved Soor

**Slaget ved Soor** var et slag som ble utkjempet den 30. september 1745 i Böhmen. Preussen under Fredrik II av Preussen slo en samlet hær fra Østerrike og Sachsen ledet av fyrst Karl Aleksander av Lorraine under den østerrikske arvefølgekrigen. Etter et par tidlige tilbakeslag klarte Fredrik og prøysserne til slutt å vinne slaget. 

## Bakgrunn
Tre måneder etter slaget ved Hohenfriedberg utnyttet fyrst Karl den henslengte leiren *Staudenz* som Fredrik hadde satt opp, og gikk deretter til et overraskelsesangrep på den reduserte prøyssiske hæren. Fredrik hadde lagt igjen flere avdelinger under marsjen sin gjennom Böhmen og manntallet var redusert til rundt 22&nbsp;500 mann. Fyrst Karl oppdaget videre at Karl ikke hadde okkupert åsen Graner-Koppe, som lå rett nord for Burkersdorf og som dominerte landskapet i øst og sør. Karl sende deretter opp musketerer, grenaderer, kavaleri og 16 kanoner samtidig som han strakte resten av hæren i en linje i sør. 

## Slaget
Prøysserne oppdaget at østerrikerne var i nærheten og gikk til angrep først, til tross for at østerrikerne hadde overraskelsesmomentet og terrenget på sin side. De marsjere i kolonner og Fredrik styrte hæren sin mot nord der slaget ble åpnet med en østerriksk kanonade mot de sterkt utsatte kavalerikolonnene da de passerte nedenfor Graner-Koppe. Kavaleriet stod for øvrig i mot ilden og grupperte seg nord for åsen. 

General Buddenbrocks kavalerister åpnet angrepet med å drive de østerrikske hestene ned fra høyden. Kavaleriangrepet sprang derimot inn i det østerrikske infanteriet og ble deretter jaget tilbake av geværild. Graner-Koppe ble så angrepet av infanteristene. De prøyssiske elitegrenaderene marsjerte opp rett foran de østerrikske kanonene og ble sterkt redusert av kanon– og geværild. Den andre linjen gikk fremover og kjempet seg gjennom de østerrikske grenaderene. De tok toppen og satte det farlige kanonbatteriet ut av spill. 

Samtidig var den østerrikske høyreflanken i en fraskilt kamp mot prøysserne, som på sin side prøvde å ta landsbyen Burkersdorf. Etter å ha nesten kjørt seg fast mot et annet kanonbatteri nær landsbyen klarte troppene til Ferdinand av Braunschweig til slutt å bryte gjennom midten av østerrikerne. Østerrikerne forlot slagmarken og Fredrik gikk seirende ut fra en av de største taktiske utfordringen han møtte i sin karriere.

## Referanser


## Litteratur
* Chandler, David: *The Art of Warfare in the Age of Marlborough.* Spellmount Limited, (1990). ISBN 0-946771-42-1
Juniperus foetidissima

**Juniperus foetidissima** eller «Stinking Juniper» (latin: *Juniperus foetidissima*) er en art av bartrær som tilhører einerslekten *Juniperus* i sypressfamilien. Den vokser i fjellstrøk i sørvestre Asia og sørøstre Europa, nærmere bestemt i Albania, Makedonia, Hellas, Bulgaria, Krim, tyrkia, Libanon, nordlige Syria, Alborz-fjellet i Iran, i Kaukasus og i det sørvestre Turkmenistan.

Det opptrer ofte sammen med *[[gresk einer]] (Juniperus excelsa)*, men denne har mer grågrønne nåler og tynnere skudd, gjerne 1,3&nbsp;mm tykke, mot 2,2&nbsp;mm for *Juniperus foetidissima*.

Treet er kraftig, tettvokst, blir 6–25 meter høyt, og kan ha en diameter på 2,5 meter. kronen er rund eller irregulær formet. Nålene på unge skudd sitter i grupper av 3 og er inntil 10&nbsp;mm lange, voksne nåler er grønne, skjellaktig tette og inntil 3&nbsp;mm. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer.

Frøkonglene modner til blå-svarte med et hvitaktig vokslag, inntil 7–13&nbsp;mm store, runde eller ovale. Hannkonglene inntil 3,5&nbsp;mm store.

## Eksterne lenker
* 
* Conifer Specialist Group – «Juniperus foetidissima» fra IUCN Red List.
* Conifers.org – «Juniperus foetidissima» beskrivelse.
Persisk einer

**Persisk einer** er et bartre som tilhører einerslekten *Juniperus* i sypressfamilien. Den regnes enten som en egen art, *Juniperus polycarpos*, eller som en underart av gresk einer, *Juniperus excelsa* ssp. *polycarpos*.

Den vokser lenger øst enn gresk einer, med vestlig begrensning i det østre Tyrkia, Kaukasus, nordlige Iran, Usbekistan og det sentrale Afghanistan fra vest til øst. Persisk einer vokser inn i fjellrekken Tian Shan innover til Kirgisistan, og lenger sør går den fjellveien til Quetta i Pakistan og Himachal Pradesh i India. Den går ned til 500 moh. og opp til 3&nbsp;800, men normalt finner vi den på 1&nbsp;200–3&nbsp;000 moh. Den tåler både tørke og kulde meget godt.

Hovedarten, *Juniperus excelsa* ***(gresk einer)*** vokser rundt den østre delen av Middelhavet og østover til sørbreddene av Det kaspiske hav.

Treet vokser sakte og blir 5–20 meter høyt, og kan ha en diameter på 2 meter. Kronen er rund eller irregulær. Nålene på unge skudd sitter i grupper av 3 og er inntil 8–10&nbsp;mm lange, voksne nåler er grågrønne, skjellaktig tette og 1–3&nbsp;mm. Den er oftest særbu, med hann- og hunnblomster på separate individer.

Frøkonglene modner til blå-svarte bær med et tidvis hvitt vokslag, inntil 6–14&nbsp;mm store, runde eller ovale og har flere frø enn *Juniperus excelsa*. Hannkonglene er inntil 3–4&nbsp;mm store, de sprer pollenet tidlig om våren.

## Eksterne lenker
* 
* Conifers.org – «*Juniperus excelsa* subsp. *polycarpos*» beskrivelse integrert i teksten om *Juniperus excelsa*.
Friedrich Hirth

**Friedrich Hirth** (født 16. april 1845 i Gräfentonna i Sachsen-Gotha i Tyskland, død 10. januar 1927 i München) var en tysk-amerikansk sinolog og historiker. Han studerte i Leipzig, Berlin og Greifswald (dissertasjon 1869). Fra 1870 til 1897 arbeidet han for Det kinesiske maritime tollvesen. I 1902 ble han kalt til den nyopprettede lærestol for kinesisk ved Columbia University i (New York City). 

## Verker
* *China and the Roman Orient: Researches into their Ancient and Medieval Relations as represented in old Chinese Records* (1885) 
* *Ancient Porcelain: A Study in Chinese Mediœval Industry and Trade* (1888) 
* *Text-Book of Documentary Chinese* (2 Bände, 1885-88) 
* *Chinesische Studien*, volume i (1890) 
* *Die Lander des Islam nach Chinesischen Quellen* (1895)
* *Ueber fremde Einflüsse in der chinesischen Kunst* (1896) 
* *China im Zeichen des Fortschrittes* (Særtrykk fra: *Deutsche Monatsschrift für das gesamte Leben der Gegenwart*, Jg. 1902, s. 511-535) (Berlin: Duncker 1902)
* *Chinesische Ansichten über Bronzetrommeln* (MSOS I,7) (Leipzig: Harrassowitz 1904)
* *Scraps from a Collector's Note-book, Being Notes on Some Chinese Painters of the Present Dynasty, with Appendices on Some Old Masters and Art Historians* (1905) 
* Syllabary of Chinese sounds (1907)
* *The Ancient History of China* (1908) 
* *Mr. Kingsmill and the Hiung-nu* (Særtrykk fra JAOS 30,1 (1909) 32-45) (Leipzig: Harrassowitz 1910)
* (med William Woodville Rockhill) *[[Chau Ju-kua]]: His work on the Chinese and Arab trade in the 12th and 13th centuries, entitled [[Zhufan zhi|Chu-fan-chi]].* (Erstveröffentlichung in St. Petersburg 1911; Reprint Ch'eng-wen Publishing Taipeh 1967; reprinted 1977)
* *The Story of [[Zhang Qian|Chang K'ien]], China's Pioneer in Western Asia: Text and Translation of Chapter 123 of Ssi-Ma Ts'ien's Shi-Ki* (1917) 
* *Native Sources for the History of Chinese Pictorial Art* (1917)
* *The Ancient History of China. To the End of the Chou Dynasty.* (1923)
* *Über ein chinesisches Konversations-Lexikon* (=Zs.f.Bücherfreunde.9)

## Referanser


## Litteratur
* Eduard Erkes: «Friedrich Hirth», i: *Artibus Asiae.* Vol. 2, No. 3 (1927), 218-221 
* *Festschrift für Friedrich Hirth zu seinem 75. Geburtstag 16. April 1920.* Berlin 1920 
* *Hirth Anniversary Volume.* London: Probsthain, [1923] (*[[Asia major]]*: Introductory Volume)

## Eksterne lenker
* 
* 
* Bibliografi
Hedvig Tamm

**Hedvig Svedenborg** (født *Hedvig Tamm* 20. april 1872 i Tvetaberg Stockholms län, død 28. oktober 1962) var en svensk journalist, forfatter og manusforfatter. Gift med Vilhelm Svedenborg i hans andre ekteskap.

## [[Filmmanus]]
*  
* 

## Bibliografi i utvalg
* 1913 – *Emigranterna*
* 1914 – *Krigarliv*
* 1915 – *Kicken och ligan*
* 1916 – *Spionen från Boden*
* 1916 – *Ulvegården*
* 1917 – *Pärlbandet*
* 1918 – *Katarina II:s diadem*
Holtet hageby

**Holtet hageby** er et boligstrøk i bydel Nordstrand i Oslo. Hagebyen grenser i nord og vest mot Ekebergskogen, i Øst mot Ekebergsletta, og avgrenses videre i sør av Sandstuveien. Hagebyen utgjøres av småhusbebyggelse i Einerveien, Ekebergveien, Erlandstuveien, Høgdefaret, Fredveien, Samvirkeveien, Smedstusvingen og Sandstuveien.

Området ble bygget etter modell av det engelske hageby-konseptet, og de første bygningene stod innflytningsklare i 1923.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* «Holtet hageby» på Lokalhistoriewiki.