open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Langvatnet

**Langvatnet** og **Langvannet** er navn på svært mange innsjøer og vann i Norge, herunder:

(Listen er alfabetisk ordnet etter beliggenhet)

*Langvannet (Alta)
*Langvannet (Aurskog-Høland)
*Langvatnet (Ballangen)
*Langvatnet (Bardu)
*Langvatnet (Evenes og Skånland)
*Langvatnet (Fræna)
*Langvatnet (Fræna og Molde)
*Langvatnet (Fauske)
*Langvannet (Gamvik)
*Langvatnet (Gildeskål)
*Langvatnet (Lierne)
*Langvatnet (Lom)
*Langvannet (Lørenskog)
*Langvannet (Østmarka)
*Langvatnet (Melhus)
*Langvannet (Måsøy), 0,036 km²
*Langvatnet (Rana)
*Langvatnet (Rauma og Norddal)
*Langvannet (Rømskog)
*Langvatnet (Senja), 0,4065 km²
*Langvatnet (Skjåk)
*Langvatnet (Snåsa)
*Langvatnet (Stryn)
*Langvatnet (Steinkjer og Åfjord)
*Langvatnet (Sunndal) – nå en del av Osbumagasinet
*Langvatnet (Skogfoss i Sør-Varanger)
*Langvatnet (Jakobselva i Sør-Varanger)
*Langvatnet (Jarfjorden i Sør-Varanger)
*Langvatnet (Sørfold, Guhkesjávrre)
*Langvatnet (Sørfold, Svierppejávrre)
*Langvatnet (Tysfjord)
*Langvatnet (Ulvik)

## Se også
*Langevannet/Langevatnet
*Langavatnet
*Langevann/Langevatn
Storvatnet

**Storvatnet**, eller **Storvannet**, er navnet flere innsjøer i Norge, og kan vise til:

* Storvatnet (Agdenes)
*Storvatnet (Averøy)
* Storvannet (Tverrelvdalen i Alta)
* Storvannet (Kvenvik i Alta)
* Storvannet (Talvik i Alta)
* Storvatnet (Båtsfjord)
* Storvatnet (Flakstad)
* Storvatnet (Gildeskål)
* Storvatnet (Grane) (Gabpenjaevrie)
* Storvatnet (Harstad)
* Storvatnet (Hattfjelldal) (Stoerrejaevrie)
* Storvatnet (Kvalsund) (Vuolit Borsejávri / Porsavatn)
* Storvatnet (Kvalsund og Hammerfest) (Čulkojávri)
* Storvatnet (Leirfjord)
* Storvatnet (Leksvik)
* Storvatnet (Lierne) (Aahkabieljiejaevrie)
* Storvatnet (Iselvdalen i Målselv) (Loaŋkkasjávri)
* Storvatnet (Benelvdalen i Målselv) (Skávžžajávri)
* Storvatnet (Namdalseid)
* Storvatnet (Råndalen i Narvik)
* Storvatnet (Håkvikdalen i Narvik)
* Storvatnet (Nesna)
* Storvatnet (Norddal)
* Storvatnet (Nordkjosbotn) (Virránjávri) i Balsfjord
* Storvatnet (Salsbruket i Nærøy)
* Storvatnet (Gravvik i Nærøy)
* Storvatnet (Senja)
* Storvatnet (Skjåk og Lesja)
* Storvatnet (Sortland)
* Storvatnet (Steigen)
* Storvatnet (Sørkjos) (Stuorajávri) i Balsfjord
* Storvatnet (Tingvoll)
* Storvatnet (Tromsø)
* Storvatnet (Vefsn) (Stoerrejaevrie)
* Storvatnet (Åfjord)
*Storvatnet – et lite vann i Mannfjordbotn naturreservat i Tysfjord.
* Storvatnet naturreservat i Steigen.
* Ytre Storevatnet (nå en del av Svartevatn-magasinet)
Styring (bil)

Bilens **styring** overfører sjåførens bevegelser til styrehjulene.  Nesten alle biler i dag styres på forhjulene.  Lastebiler med fire aksler styres som regel .  Tidlige biler ble styrt med styrepinne, men i dag er ratt enerådende.  Flere bilprodusenter, blant annet Saab, har i senere år eksperimentert med joystick, men dette har ikke kommet i produksjon. Joystick er i bruk som spesialtilpassing i biler for sjåfører med bevegelseshemming.

I tillegg til å endre kjøretøyets retning har styringen også flere oppgaver. Den ene er å ivareta førerens komfort, ved å ikke overføre alle ujevnheter i veibanen «opp i hendene», men allikevel formidle hva som skjer på underlaget. Styringen skal også være forutsigbar, og tilpasset bilens bruksområde. For å ivareta sikkerheten til «folk flest» så er de fleste gatebiler i dag satt opp til å understyre, det vil si at bilen har en naturlig tendens til å gjøre en sving med større radius enn hva forhjulenes vinkel skulle tilsi.

Fra rattet går det en rattaksel ned til en styresnekke eller tannstagstyring.  Rattstammen på moderne biler er som regel laget for å vippe oppover ved frontkollisjon for å unngå å spidde føreren.  Fra 1. januar 1971 ble også deformerbare rattstammer påbudt som sikkerhetstiltak i Norge.  Moderne biler har også som regel regulerbar rattstilling.  Rattstammen går gjennom flere ledd.

Servostyring hjelper føreren ved å minske kraften som behøves på forhjulene.  Som regel er mekanismen hydraulisk, men i senere år har flere biler fått elektrisk servostyring.  Eksempler er Toyota Yaris og Volkswagen Golf.

Noen standarddimensjoner i styregeometrien er *camber*, *caster*, *spissing*, *Ackermannvinkel* og *bump-/roll-steer*.

## Firehjulsstyring
Biler som har brukt firehjulsstyring (på fire hjul totalt på bilen) inkluderer GMC Sierra (2002), Honda Prelude (1988), Mazda 626 (1988), Mitsubishi GTO og Nissan Skyline GT-R.

## Se også
* Tørrstyring
* Styrespindel
* Kuleledd (mekanikk)

## Kilder
**Alt om bilen*, Det Beste A/S, 1974, ISBN 82-7010-036-6
Montepulciano

**Montepulciano** er en by og kommune i provinsen Siena sydøst i Toscana i Italia. Byen ligger på en kalkstenshøyde øst i Siena, og er omringet av gamle bymurer. 

Området har lange tradisjoner for produksjon av rødvin av høy kvalitet (Vino Nobile di Montepulciano). Det er gode muligheter for å smake, eller kjøpe, de lokale vinene i en av byens mange enoetecaer. Andre nytelsesmidler som er verdt å sjekke ut er olivenolje, salami og pecorino-oster. Ellers har man gode håndverktradisjoner, blant annet i lærarbeid.

Fraflytting etter andre verdenskrig førte til at vinproduksjonen mistet status og kvalitet, men har gradvis vokst til gamle høyder fra 1980 til idag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Azeroth

**Azeroth** er i World of Warcraft-universet navnet på den verden der hoveddelen av serien foregår, og er den eneste omtalte utenom «Draenor» (orkenes hjemverden) og «Argus» (hjemverdenen til Eredar (og dermed også Draenei)). Azeroth består av 4 større kontinenter og flere små. Alle ligger som en sirkel rundt «The Maelstrom», en malstrøm som ble laget da evighetsbrønnen ble ødelagt. Det er usikkert om Azeroth er en flat eller rund (som en planet) verden. I tillegg kalles både kongeriket der Stormwind er hovedstad og den sørligste delen av Eastern Kingdoms der dette kongeriket også ligger sporadisk for *Azeroth*.

## Kontinenter

### Kalimdor

Det store kontinentet lengst vest heter Kalimdor. Nord på Kalimdor bor natt-alvene. Kalimdor er også Darkspear-trollenes, taurenenes og orkenes hjem. I tillegg har kontinentet både menneske-, goblin- og dverge-bosetninger og byer.

### Eastern Kingdoms
Det andre store kontinentet, Eastern Kingdoms, ligger øst for malstrømmen, og er hjem til mennesker, dverger, gnomer, blodalver og de selvbevisste udøde (*The Forsaken*), som bor lengst nord. Goblinene har også bosetninger og byer i Eastern Kingdoms, blant annet piratredet Booty Bay.

Eastern Kingdoms deles inn i Khaz Modan og Lordaeron, henholdsvis den øverste og nederste øyen Eastern Kingdoms består av. Disse kan deles inn i mindre distrikter.

#### Stranglethorn Vale
Stranglethorn Vale, eller **STV**, er et jungeldistrikt kjent for Booty Bay (BB), som er en nøytral by. Det er også en arena i STV som det en gang hver tredje time kommer en kiste med verdifulle ting i midt i arenaen. STV er et Contested (omstridt) territorium, det holdes også en fiskekonkurranse i STV, for å delta i konkurransen kreves det at man har 300 i fishing skill. STV passer best for spillere som er fra level 30 til 42+.

#### Tirisfal Glades
Tirisfal Glades er distriktet kjent for Gravbyen, som er de vandødes hovedsted. Distriktet er og kjent for Purpurklosteret (SM), som er et kloster bestående av fire instancer: kirkegården, biblioteket, våpenkammeret og katedralen.

### Northrend

Northrend er et kontinent nord for malstrømmen av Azeroth i ekspansjonen *[[World of Warcraft: Wrath of the Lich King]]*. Hvor det finnes monstre på høyere nivåer, flere land og hvor du kan møte noen av de historiske figurene og stedene fra de tidligere Warcraft spillene. Northrend er stedet hvor «The Nerubian» lever. Men også hvilestede til Nerzuls rustning og «The Frozen Throne» som Arthas nå sitter på. Northrend er nå blitt korupt av vandøde og Nerubian som alle er kontrollert av Arthas som er «The Lich King».

### Undermine
Undermine er en øy sør for malstrømmen som er kontrollert av goblin-kartellene.

### Broken Isles
Noen øyer som den onde trollmannen Guldan reiste fra sjøbunnen for å nå titanen Sargeras' gravsted der han skulle få tildelt ufattelige krefter av Sargeras. Titanen slapp fri og myrdet Guldan.

## Eksterne lenker
* Kart over Eastern Kingdoms og Kalimdor
* The Warcraft Universe på World of Warcraft encyclopedia
* Azeroth på WoWWiki, en World of Warcraft-wiki
Oreo

**Oreo** er et merke sandwichkjeks produsert av den amerikanske matvaregiganten Nabisco. Den ble introdusert på markedet i 1912. Kjeksen består av to runde sjokoladekjeks presset sammen med søt, hvit fyllmasse (ofte kalt *krem*, selv om det teknisk sett ikke er krem) i midten.

Kjeksen ble introdusert i Norge i 1990-årene.

Oreo finnes i mange forskjellige smaker og former. Noen eksempler på smaker er strawberry shortcake, starburst, cookie dough, cool mint, chocolate, golden, berry burst ice cream, watermelon, peeps, waffles & syrup, peanut butter, cinnamon bun, candy corn, red velvet, birthday flavor, hot spicy cinnamon osv. Oreo kommer også i forskjellige størrelser som for eksempel original, double stuffed, thins og ultra thins. I tillegg kan du også finne produkter som består av oreo. Eksempler på dette er Oreo kake, Oreo sjokolade, Oreo is, Oreo frokostblanding og Oreo sjokoladedrikk.

## Etymologi
Det har blitt hevdet at navnet på kjeksen kan komme av det greske ordet *Ορεο*, som betyr *godt*, *deilig*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ara

**Ara** kan sikte til:

*Ara &ndash; avis i Barcelona, Catalonia

*Araer (Arini) &ndash; et fellesnavn på flere papegøyearter
** ''Ara'' (slekt) &ndash; en slekt av araer

* En av to mytiske søstre, Ida og Ara
**Ara (innsjø) &ndash; en innsjø i Østfold fylke
**DS «Ara» &ndash; dampskip i Haldenkanalen

*Armada Argentina (ARA) &ndash; den argentinske marinen
** *se også:* :Kategori:Argentinske krigsskip

*Alteret (latin: Ara) &ndash; stjernetegn
*849 Ara &ndash; en hovedbelte-asteroide 
*ara &ndash; Språkkode ISO 639-3 for *[[arabisk]]* (generell kode, ikke knyttet til land/dialekt)
Oberbaumbrücke

**Oberbaumbrücke** er en bro i Berlin. Den krysser elven Spree mellom de tidligere bydelene Kreuzberg og Friedrichshain. Den ligger derfor i dag i bydelen Friedrichshain-Kreuzberg og er blitt kjennemerket til den nye bydelen.

## Historie
Broen ble tegnet av arkitekten Otto Stahn. Den ble påbegynt i 1894 og ferdigstilt i 1896. I 1902 ble det lagt ut spor på øvre del av broen for Berlins metro. Under den andre verdenskrig ble den delvis bombet og 23. april 1945 delvis sprengt av Wehrmacht. Etter annen verdenskrig ble broen delvis restaurert inntil byggingen av Berlinmuren satte en stopper for restaureringen i 1961. Broen krysset sonegrensen mellom Vest-Berlin og Øst-Berlin, og Berlinmuren skar derfor tvers over broen. Mens muren sto var det en grensekontrollpost på Oberbaumbrücke.

Etter Berlinmurens fall ble broen ferdig restaurert og i 1995 ble metroforbindelsen over broen gjenopprettet.

## Navnet

En første trebro fantes på høyde med den tidligere bymuren, noen kilometer lengre nedover elven i nærheten av Spreeinsel. Spree ble her sperret med gangbroer av tre for å kunne inndrive toll. Om natten ble gjennomfarten hindret av en stamme forsterket med stålnagler, den såkalte *Baum*. Mens det vest i byen fantes en *Unterbaum* (nedre Baum), fantes det øst i byen en *Oberbaum* (øvre Baum). Ved utvidelsen av bygrensen og byggingen av tollmuren i Berlin, ble det ved kongelig befaling på stedet for *Oberbaum* bygget en ny trebro i 1723. Her sto Stralauer Tor som inngang til Berlin. Denne broen ble siden erstattet med dagens Oberbaumbrücke.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Minoru Yamasaki

**Minoru Yamasaki** (født 1. desember 1912, død 6. februar 1986) var en japansk-amerikansk arkitekt. Han er mest kjent som arkitekten bak World Trade Center i New York. 

## Biografi
Yamasaki ble født i Seattle. Foreldrene hans, John Tsunejiro og Hana Yamasaki, var innvandrere fra Japan og klarte så vidt å overleve som henholdsvis selger og pianistinne. Selv om Yamasaki kom fra fattige kår, klarte han likevel å skaffe seg en arkitektutdannelse fra University of Washington. En onkel, Koken Ito, var arkitekt og inspirerte nevøen til å følge i sine fotspor. Yamasaki tjente penger til utdannelsen ved å jobbe fem sommere på en laksehermetiseringsfabrikk i Alaska. Forferdet over de «personlig nedverdigende forhold» rundt sine kollegers fattigdom, besluttet han seg for «ikke å la noe slikt danne mønster for mitt eget liv». Etterpå flyttet han til New York, der han tok mastergrad i arkitektur ved New York University. Han fikk deretter jobb hos arkitektfirmaet Shreve, Lamb and Harmon, som tidligere hadde tegnet Empire State Building og Rockefeller Center. Han giftet seg i 1941 med Teruko Hirashiki og fikk etterhvert tre barn, Carol, Taro og Kim. Bosatt på USAs østkyst slapp familien for å bli internert under andre verdenskrig, slik japanske amerikanere på vestkysten ble. Yamasaki skilte seg fra konen i 1961, men flyttet sammen med henne igjen åtte år senere, etter ytterligere to skilsmisser i mellomtiden. World Trade Center-tårn nr 2 stod ferdig i 1976, etterfulgt året etter av Rainier Square, et 40 etasjers tårn, i Seattle. Han tok fortsatt oppdrag i USA, Saudi-Arabia og Japan på tross av sviktende helbred. Han døde av kreft i 1986 på Henry Ford-sykehuset i Detroit.

## Referanser
Anne Ryg

**Anne Ryg** (født 1967) er en norsk skuespiller og sykepleier.

Hun er utdannet ved Statens teaterhøgskole og har arbeidet som skuespiller innen teater, film og fjernsyn siden slutten av 1980-årene. Ryg har også lest inn en rekke lydbøker.

I 2019 fullførte hun sykepleierutdanning og begynte å arbeide som sykepleier ved siden av skuespilleryrket.

## Privatliv
Ryg tilhører Skolmen-slekten. Hun er datter av regissøren Eli Skolmen Ryg og har to søstre, skuespiller og komiker Hege Schøyen og TV-produsent Lisa Ryg.

Hun var gift med komikeren Harald Eia fra 1998 til 2006. Ryg og Eia har to døtre sammen, blant dem skuespilleren Helle Ryg Eia.

## Filmografi (utvalg)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Harnisk

**Harnisk** er en rustning, det vil si et kroppspanser av metall eller lær som i kamp brukes til å beskytte mot stikk, hogg og skudd. Uttrykket ble først brukt om en ridders fulle utrustning, men siden bare om rustningen på overkroppen, spesielt kyrass, altså bryst- og ryggpanser. Ordet kommer fra gammelfransk *harnais*, «rustning», hvorfra det ble overtatt av tysk som *harnisch* og *harnasch* og derfra kom over dansk til moderne norsk. På norrønt brukte man formen *herneskja*. Ifølge én teori kom ordet trolig av den keltiske benevnelsen for jern. 

Kyrass ble den vanligste formen for harnisk fra 1500-tallet, særlig for tungt bevæpnede ryttersoldater, såkalte kyrassérer. En slik harnisk blir fortsatt båret som paradeantrekk av noen utenlandske kavalerikorps.

## Annet
«Å komme i harnisk» eller «være i harnisk» er et uttrykk for å være svært sint og i «krigshumør», jamfør uttrykket «sabelrasling».

## Referanser


## Litteratur
* Ahldin, Lars (1961), "Harnesk och harneskmakare", i  spalte 231-235.
* Bumke, Joachim (1986), *Höfische Kultur*, München.
Blåveis

**Blåveis** (*Hepatica nobilis*) (dansk: *blå anemone*, svensk: *blåsippa*) er en flerårig urt i soleiefamilien. Den har karakteristiske, leverformede, vintergrønne blader og blå blomster i april – mai. Planten blir ca. 10&nbsp;cm høy.

## Biologi
Blåveisen er utbredt i Europa nord til Skandinavia og Finland, og sør til Appenninene og Pyreneene. Den mangler i Vest-Frankrike og på De britiske øyer. Blåveisen vokser på tørr og kalkrik grunn i løvskog eller barskog. På disse vokseplassene viser ingen andre blomster seg før blåveisen. Allerede under snøsmeltingen begynner den å åpne sine mørkeblå kronblader.

I Norge er blåveisen «livskraftig» og mest vanlig på Østlandet, Sørlandet og i Trøndelag, men planten finnes også spredt i Ryfylke, Hardanger og ved Bodø.

Slektsnavnet *Hepatica* viser til det latinske ordet for lever (*hepar*), mens artsepitetet, *nobilis*, betyr «edel». Ettersom bladene er leverformede, er planten, i samsvar med signaturlæren, blitt brukt mot leversykdommer.

Etter blomstringen ligger stengelen bøyd mot jorden, og småfruktene (nøttene) blir liggende i morplantens nærhet. De spres ved hjelp av maur (en myrmekofil). 

Blåveis dyrkes i hager, både den arten som vokser vill i Norge, og ungarsk blåveis (*Hepatica transsilvanica*). Den sistnevnte arten stammer fra Karpatene og Transilvania, og har en kraftigere vekst.

Slekten *Hepatica* finnes i alle de tre store lauvskogområdene på den nordlige halvkule. De østasiatiske formene regnes som regel som varieteter av *H. nobilis*: var. *japonica* i Japan, og var. *asiatica* på fastlandet. I det østlige Nord-Amerika vokser *H. acutiloba* og *H. americana*. 

Blåveis er kommuneblomsten til Moss kommune og var før sammenslåingen med Mosvik kommuneblomst for Inderøy kommune.

## Fargevarianter
Blåveisens farge varierer fra helt hvit gjennom alle blåfarger til rød. Pigmentene i blåveis, kalt antocyaniner, reagerer på ulike miljøpåvirkninger og kan gi blomstene variasjoner i fargen. Også temperatur, eksponering for sollys og aldring kan påvirke hvor intens fargen blir.


Hepatica nobilis Hvit.JPG|
Hepatica nobilis varianter.JPG|
blaaveis03.jpg|


## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Bilder ur nordens flora 
* Blåveis (Fra Markblomster)
Lancaster bispedømme

**Lancaster bispedømme** er et katolsk bispedømme i England. Det har sete i Lancaster i Lancashire, og dekker grevskapet Cumbria og den nordvestlige delen av grevskapet Lancashire.

Det ble opprettet i 1924 med et territorium på 2900&nbsp;km² tatt fra Liverpool erkebispedømme. 

## Eksterne lenker
*
Norgesmesterskapet i fotball for menn 2005

**Norgesmesterskapet i fotball for menn 2005** er en norsk fotballturnering. Den er også kjent som **NM SAS Braathens Cup**. Det var det 100. norgesmesterskapet i fotball. Molde Fotballklubb ble norgesmestre etter å ha slått Lillestrøm Sportsklubb i finalen, som ble spilt søndag 6. november på Ullevaal Stadion i Oslo.

Lillestrøm kom til finalen ved å slå Sander, Strømmen IF, Moss, Viking, Stabæk og Vålerenga. 

Molde kom til finalen ved å slå Dahle, Kolstad, Nybergsund, Bodø/Glimt, Odd Grenland og Hønefoss. 

## Småfakta

*De første eliteserielagene som gikk ut var Tromsø og Lyn. Begge lagene gikk ut i tredje runde.
*Nybergsunds 14-2-seier over Grue er den største i årets cup. Kongsvinger, Rosenborg, Sogndal og Vålerenga var de andre lagene som klarte å skåre tosifret antall mål i én kamp.

## 1. runde

## 2. runde

## 3. runde

## 4. runde

## Kvartfinaler

## Semifinaler

 

## Finale

## Kilder
* RSSSF Norway
* Fotball.no

## Referanser
Hexham og Newcastle bispedømme

**Hexham og Newcastle bispedømme** er et katolsk bispedømme i England. Det ble utskilt fra det apostoliske vikariatet England til det apostoliske vikariatet Nord-distriktet i 1688. I 1840 ble territorier avstått til de apostoliske vikariatene Lancashire og Yorkshire, og i 1850 ble det oppgradert til bispedømmet Hexham. Navnet ble 23. mai 1861 endret til Hexham og Newcastle. Bispedømmet har idag et areal på 8400&nbsp;km², og dekker Northumberland, Tyne og Wear, Durham og en del av Cleveland nord for Tees-elven.
Randsfjord Glassverk

**Randsfjord Glassverk** var et norsk glassverk som lå på Toso i Jevnaker kommune. Det ble etablert av Vainö Savolainen, Lave Kløver og Rodi Nitschke i 1948, og prøvedrift kom i gang fra januar 1950.

Glassverket hadde et moderne sliperi som utførte mønstersliping og gravyr. 1. oktober 1950 brant glassverket ned, trolig på grunn av en lekkasje i et oljerør. 21. januar 1952 var imidlertid arbeidet i gang igjen.

Glassverket hadde høy produksjon, men slet økonomisk frem til Benny Motzfeldt (1909–1995) ble ansatt som kunstnerisk leder i 1967. Randsfjord Glassverk var dermed i stand til å foreta en omfattende modernisering. Motzfeldt ga seg i 1970. Også Kari Ulleberg var i ett års tid ansatt ved glassverket. Jonny Hansen tok over driften 1. oktober 1980 og drev det frem til det ble solgt.

I 1982 hadde bedriften 35 ansatte, og hovedmarkedet var premier til idrettskonkurranser. Flere snøfattige vintre på slutten av 1980-årene førte til svikt i salget av premier, og i mai 1990 gikk styret til skifteretten og anmodet om å bli slått konkurs. 

Det lykkes å videreføre driften av glassverket, men under navnet **Randsfjord Glass**. Dette selskapet ble imidlertid kjøpt opp av CG Holding og fusjonert med Hadeland Glassverk (HG) i 1997. Det ble nedlagt i 1999, mens all produksjonen ble overført til HG i løpet av 2000.

## Se også
* Krystallglass
* Liste over norske glassverk

## Referanser
Robot 70

**Robot 70** (forkortet **RBS-70**) er et svensk bærbart luftvern-missilsystem. Missilet ble designet og produsert av Bofors, senere Saab Bofors Dynamics, og er innkjøpt av flere land, blant annet Australia, Sverige, Irland og Norge.

Per 2022 brukte nitten land RBS-70 med omtrent  systemer og  missiler.

## Bruk
Raketten blir ledet manuelt ved bruk av en tommeljoystick. En laserstråle reflekteres i et speil inne i siktet og danner en kjegleformet korridor. Raketten følger denne korridoren på vei mot målet. Denne teknologien gjør det umulig å forstyrre raketten under flukten.

Detonering skjer enten ved direkte treff eller ved et nærhetsbrannrør. Stridshodet inneholder 3000 wolframkuler som har høy gjennomtrengningsevne. 

RBS-70 kan utstyres med en *Clip on night device* for å gi nattkapasitet, samt identifiseringssystemet ''Identification'' ''friend or foe''.

Måltilvisninger kan skje fra en Giraffe-radar (NALLADS-løsningen til Hæren), eller et NASAMS ildledningssystem (NORSOL-løsningen til Luftforsvaret). Våpenet kan og opereres uten radartilknytning eller andre elektroniske ildledningssystemer. 

### Norske forhold
Robot 70 var i bruk i Norge inntil 2004, da Forsvarets faset ut NALLADS «Norwegian Advanced Low Level Air Defence System» og solgte systemene man hadde til Litauen.

## Operativ historie
I 1990 embarkerte Royal Australian Navy to RBS 70-enheter og operatører fra Australian Army, om bord på logistikkskipet HMAS *Success* da det ble utplassert til Persiabukten i forkant av den første Gulfkrigen i Kuwait.

I 1992 tilskrives en RBS 70 i den venezuelanske hæren å ha skutt ned et OV-10 Bronco fly under det venezuelanske statskuppforsøket.

Iran brukte RBS 70-systemet under Iran-Irak-krigen mot irakiske fly.

Den australske regjeringen har annonsert Short Range Ground Based Air Defence i 2017. Planen er å finne en erstatning for RBS-70. Fra og med 2019 er NASAMS det valgte alternativet. Forsvarsdepartementet har signert en kontrakt med Raytheon Australia. Planlagt utskifting av RBS-70 er regnskapsåret 2022–23.

RBS 70 ble levert til Ukraina av Sverige i begynnelsen av 2023 under den russiske invasjonen. Sverige forsynte også Ukraina med kortdistanseradaren Giraffe 75 for bruk med RBS 70. Det ukrainske militæret hevder å ha brukt RBS 70 til å skyte ned russiske kryssermissiler og iranskproduserte droner.

Den 17. august 2023 brukte soldater fra 47. brigade i nærheten av Robotyne en RBS 70 for å skyte ned en russisk Ka-52 kamphelikopter, og angivelig drepte en av de to mannskapene. 5. desember 2023 uttalte generalløytnant Mykola Oleschuk at et ukrainsk RBS 70 missil tok ut et Su-24 fly ved bruk av RBS-70 i Odesa Oblast.

Den 24. desember 2023 hevdet ukrainske styrker å ha skutt ned en russisk SuperCam-drone ved hjelp av en RBS-70. 

## Tekniske data

*Styringsprinsipp: Laserstrålestyrt.              
*Effektiv rekkevidde: Inntil 8 000 m
*Høydedekning: Opptil 5 000 m
*Deployeringstid: 30 sekunder
*Omladningstid: Mindre enn 7 sekunder
*Høyeste missilhastighet: Over Mach 2 (2400 km/t).

## Referanser

## Eksterne lenker
Bodin leir

**Bodin leir** er en militærleir i Bodø.

Den er en liten satellitt av en militærleir, underlagt Forsvarets operative hovedkvarter. Leiren er litt over 50 år gammel, og har blant annet huset følgende avdelinger:

## Avdelinger
### Kompani Bodø
En panservognavdeling for nærforsvar av Bodø hovedflystasjon. Nedlagt i mai 1992. De gamle treningsområdene til panservognene er nå et fullt utbygd boligfelt.
Kompani Bodø var et infanterikompani fra SHLF/IR 14. Det var også en stridsvogntropp forlagt i Bodin Leir.

### [[Basesett 2]]
Luftforsvarets treningsavdeling for mannskaper til å understøtte hovedoppdraget:
*Sanitet
*Vakthold og sikring
*ABC-vern
*Hundetjenesten
*Kommandoplass og samband
*EOD / mineryddingstjenesten

Avdelingen ble i 2007 flyttet til Rygge flystasjon.

### Luftvernartilleribataljonen Bodø
LvaBn Bodø har hatt forskjellige navn gjennom tidene, men oppgaven har stort sett vært det samme: Oppsetting av operative Luftvern-enheter. Avdelingen er pr nå eneste bruker av Bodin Leir. Mange våpensystemer har kommet og gått, pr. nå er det bare NASAMS II som gjenstår.

Luftvern har per 25.06.14 avviklet sin drift ved Bodin Leir. Alt av Luftverkomponenter blir flyttet ned til Ørland. Og Luftvernet vil bli driftet ved Ørland Hovedflystasjon.  

### Forsvarets operative hovedkvarter
Bodin leir huser blant annet soldater inne til førstegangstjeneste ved Forsvarets operative hovedkvarter (FOH)

## Referanser
Basesett 2

**Basesett 2** kalles også *Force Protection* (styrkebeskyttelse) og har ansvaret for å beskytte de andre avdelingene i Luftforsvaret.

## Historie
Basesett 2 ble opprettet i 2002, og var først lokalisert i Bodin Leir i Bodø. Sommeren 2007 ble avdelingen flyttet til Rygge flystasjon, og ble organisert under Bakkeoperativ Skvadron i 137 Luftving.

## Organisering
# NIS Tropp 1
# NIS Tropp 2
# Hundetroppen
# Sambandsseksjonen
# EOD-seksjonen
# Ingeniørseksjonen

## Oppdrag
Når vakt- og sikringstroppene når operativ status, vil de tjene som NIS-tropp (Nasjonal Innsatsstyrke). Dette innebærer at de vernepliktige som utgjør troppene vil kunne bli sendt på skarpe oppdrag innenfor Norges grenser. Et eksempel på et slikt oppdrag kan være å holde vakthold ved en flystasjon under en stor internasjonal øvelse som Cold Response. Et annet eksempel er å utføre eskortetjeneste i sammenheng med besøk av utenlandske V.I.P o.l.

## Se også
* Bodin leir
* Bodø hovedflystasjon

## Eksterne lenker
* Forsvarsnett: Nasjonal Innsatsstyrke: https://web.archive.org/web/20090524173153/http://www.mil.no/luft/start/karriere/verneplikt/forceprotection/article.jhtml?articleID=142721
Tyinholmen

**Tyinholmen** er en tradisjonsrik turistbedrift ved nordenden av fjellvannet Tyin i Jotunheimen. Tyinholmen ble etablert i 1892. Tyinholmen er et bra utgangspunkt for toppturer til Falketind og Urdanostind. Er tilknyttet DNT sitt rutenett med fine muligheter for fjellturer i området.

Vinterstid blir turister fraktet inn med beltebiler som går langs beltebilruta fra Tyin til Eidsbugarden.
Bodin

**Bodin** er en tidligere kommune i Salten i Nordland.

I 1938 ble en del av Bodin kommune med 559 innbyggere slått sammen med Bodø kommune. En ny del av Bodin, med 1303 innbyggere, ble slått sammen med Bodø 1. januar 1959. 1. januar 1963 ble Vågan, Naurstad og Holand, en del av Skjerstad kommune med 224 innbyggere, slått sammen med Bodin.

1. januar 1964 ble størstedelen av Kjerringøy kommune og Øyjordområdet i Sørfold slått sammen med Bodin. Ved sammenslåingen hadde Bodin kommune 11 346 innbyggere.

1. januar 1968 ble Bodin kommune slått sammen med bykommunen Bodø. Ved denne sammenslåingen hadde Bodin kommune 13 323 innbyggere.

## Se også
*Liste over Bodins ordførere
*Kommunestyrevalg i Bodin 1898-1963
*Bodin kirke
*Bodin Leir
*Heggmoen kraftverk (tidligere Bodin kraftverk)

## Eksterne lenker
*
Elsa Andersson

**Elsa Andersson** (født 1897, død 1922) var den første kvinne i Sverige som tok flysertifikat og Sveriges første kvinnelige fallskjermhopper. 

Farten inspirerte henne og etter at hun hadde tatt førerkort for bil fikk hun se en flyoppvisning av flypioneren Enoch Thulin. Det var da Anderssons interesse for flyving startet. Hun begynte som elev ved flyskolen i Ljungbyhede. Etter at hun fikk flysertifikatet ville hun lære seg å hoppe i fallskjerm. Siden slik utdanning ikke fantes i Sverige, reiste hun til Tyskland. Den 2. oktober 1921 hoppet hun for første gang i Sverige. Dette skjedde fra 700 meters høyde over millitærflyfeltet i Nesby ved Kristianstad. Den 9. oktober gjorde hun om bedriften i Helsingborg. Tusenvis av tilskuere stilte opp bare for å se hoppet. Hennes mot ble tema på avisenes forsider, og den 22. januar 1922 ble det arrangert en flydag i Askersund der Elsa var invitert til å hoppe. Som vanlig hoppet hun fra 700 meters høyde. Publikum så henne falle, men fallskjermen åpnet seg ikke og hun traff bakken.

Elsa ligger begravet i Strövelstorp kirkegård. Hennes liv har blitt skildret i filmen *Så vit som en snö*.

## Referanser
Hjuldamper

**Hjuldamper** er et skip med dampmaskin som driver skovlhjul som sørger for fremdriften. Hjulbåten representerte første fase i overgangen fra seilbåter til båter med motor. Den aller første hjuldamperen ble bygget i Frankrike i 1774, mens de første propeller (skruer) for drift av skip (*skruedamper*) ble utviklet i 1836.

Skovlhjulene er fortrinnvis plassert ett på hver side da dette gir best manøvreringsegenskaper. Ulempen er at brygger og gangveier må tilpasses spesielt. Alternativt ble skovlhjulet plassert akterut. Dette var vanlig blant annet på elvebåter (floddampere). Hjuldampere var spesielt vanlige å bruke på Mississippi eller Missouri i USA ettersom disse elvene var for grunne til at man kunne seile med vanlige båter.

I 1819 var DS «Savannah», det første dampskipet som krysset Atlanterhavet, i Arendal. «Savannah» var en hjuldamper med skovler på sidene og seilføring. Norges første dampskip DS «Constitutionen» og DS «Prinds Carl» var hjulbåter. De ble satt i trafikk i 1827. Norske DS «Skibladner» er verdens eldste operative hjuldamper i rutegående trafikk. Skibladner ble bygget i 1856 og går fortsatt i sommertrafikk på Mjøsa.

## Se også
* Båtmølle

## Referanser
Den katolske kirke i Storbritannia

**Den katolske kirke i Storbritannia** refererer til Den katolske kirkes hierarki i England og Wales, samt i Skottland. Nord-Irland regnes som en del av Den katolske kirke i Irland. Det er viktig å merke seg at Den katolske kirke anerkjenner at Skottland og England og Wales er helt uavhengige enheter i forhold til hverandre. Disse ledes av hver sine hierarki og bispekonferanser og er ikke underlagt hverandre. Det hender imidlertid at lederne av bispekonferansene for England og Wales, Skottland og Irland møtes for å diskutere saker av felles interesse, men de er selvstendige nasjonale enheter.

Kirkens historie på De britiske øyer går tilbake til romersk tid, men opprettelsen av et formelt hierarki kom i 597, da St. Augustin opprettet Canterbury erkebispedømme.

## Historie

I det 16. århundre ble den katolske kirke i Storbritannia oppløst som en følge av reformasjonen. Det siste bispedømmet som holdt stand var St. Asaph; dets siste biskop døde i 1585 i Roma.

I 1622 ble Det apostoliske vikariat England opprettet av Propaganda Fide. På det tidspunkt var katolsk virksomhet i England regnet som høyforræderi, og ble straffet med døden for presters vedkommende. Legfolk, de såkalte *[[recusant]]er* som nektet å gå til anglikanske gudstjenester, risiskerte i første omgang inndragning av eiendom og som ytterste konsekvens dødsstraff.

I 1688 hadde forholdene endret seg, etter den ærerike revolusjonen. Det apostoliske vikariatet ble delt i fire, og et reelt hierarki begynte å ta form. Det skulle allikevel gå mer enn halvannet århundre før et av distriktene ble elevert til bispedømmestatus. I 1850 ble Westminster erkebispedømme og tolv suffraganer opprettet.

## Struktur

Kirken i Storbritannia er delt i to hierarkier: England og Wales, og Skottland. I England og Wales er det frem erkebispedømmer og sytten bispedømmer, mens det i Skottland er to erkebispedømmer og seks bispedømmer.

I tillegg til den vanlige strukturen finnes det er militærordinariat og et eksarkat for ukrainsk-bysantinerne, det vil si katolikker av østlig ritus.

## Bispedømmer i England og Wales

Opprettelsesåret viser til opprettelsen av jurisdiksjonen, og ikke nødvendigvis til året den fikk status som bispedømme eller erkebispedømme.

### Birmingham

### Cardiff

### Liverpool

### Westminster

## Bispedømmer i Skottland

### Glasgow

### Saint Andrews and Edinburgh

## Spesielle jurisdiksjoner
Warren G. Harding

**Warren Gamaliel Harding** (1865–1923) var USAs 29. president fra 1921 til sin død i 1923. Selv om han ved sin død var en av de mest populære presidenter i historien, så har hans ettermæle blitt preget av en rekke skandaler som fant sted i hans embedstid, slik som Teapot Dome-skandalen.

Harding ble født i Blooming Grove i Ohio. Med unntak når han var i politisk tjeneste, så levde han hele livet på landsbygden i Ohio. Da han var 20 år, flyttet han til Marion og kjøpte avisen *[[The Marion Star]]* som ble vellykket under hans ledelse. I 1899 ble han innvalgt i Statssenatet i Ohio, og fire år senere ble han valgt til viseguvernør for staten. I 1903 tapte han valget til guvernørposten samme sted, men ble valgt inn i senatet i 1914. 

Harding forsøkte å bli presidentkandidat for republikanerne i 1920 og ble nominert som et kompromiss i Det republikanske partiet fordi ingen av de andre kandidatene klarte å samle noe flertall bak seg. Han vant imot demokraten James M. Cox og sosialisten Eugene Debs, og ble med det den første sittende senatoren som ble valgt til president.

Harding utpekte Andrew Mellon som finansminister, Herbert Hoover som handelsminister og Charles Evans Hughes som utenriksminister. To medlemmer av hans kabinett, innenriksminister Albert Fall og justisminister Harry Daugherty ble innviklet i en korrupsjonssak, noe som skadet Hardings omdømme.  Da Harding døde brått og uventet i 1923 av det legene mente var et hjerneslag, ble han etterfulgt av visepresident Calvin Coolidge.

## Utenomekteskapelig datter
I august 2015 ble det bevist på grunnlag av DNA-tester at Harding hadde den utenomekteskapelig datteren Elizabeth Ann Blaesing med Nan Britton.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Kolbe

**Kolbe** har flere betydninger:

* Geværkolbe – bakenden av et gevær eller et armbrøst
* Varmekolbe – varmeelement som f.eks brukes i varmtvannsberedere
* Glasskolbe – rund glassbeholder eller flaske med smal, rett hals
* Maiskolbe –  i botanikk (mat)
* Pussekolbe – til å rengjøre et løp på et skytevåpen
* Kolbe (blomsterstand)

:Se også kolv
Stockholm katolske bispedømme

**Stockholm bispedømme** er et katolsk bispedømme som omfatter hele Sverige. Det bor 144&nbsp;000 katolikker i bispedømmet, noe som utgjør en andel på 1,6&nbsp;%.

## Historie
Sverige ble kristnet i løpet av 900- til 1100-tallet. Landet lå på det kirkelige plan først i Hamburg-Bremens kirkeprovins, fra 1104 i Lunds kirkeprovins, og ble i 1164 en egen kirkeprovins med Uppsala erkebispedømme som metropolitanbispedømme. Kirkeprovinsen omfattet på dette tidspunktet sju bispedømmer:
* Linköping bispedømme (1100 utskilt fra Skara bispedømme)
* Skara bispedømme (oppretta 990)
* Strängnäs bispedømme (oppretta ca. 1120)
* Uppsala erkebispedømme (oppretta før 1100; sete først i Sigtuna, fra 1173 Uppsala; erkebispedømme fra 1164)
* Västerås bispedømme (oppretta ca. 1080; sete først i Munktorp, fra ca. 1120 Västerås)
* Växjö bispedømme (ca. 1160 utskilt fra Linköping bispedømme)
* Åbo bispedømme (oppretta 1155; sete først i Nousis, fra 1229 Koroinen, fra tidligst 1259 Åbo)
I tillegg lå Lund erkebispedømme i *dagens* Sverige, men hørte den gang til Danmark.

Rikdsdagen vedtok i 1527 i praksis en overgang til den evangelisk-lutherske lære, bl.a. ved å underlegge kirken den verdslige lovgivningen. Det endelige bruddet med paven skjedde i 1536, men allerede i 1530 hadde Gustav Vasa innsatt erkebiskopen av Uppsala uten pavens godkjennelse. Svenska kyrkan fastholdt likevel ved den apostoliske suksesjonen.

Bispedømmene var dermed i løpet av 1530-tallet blitt protestantiske, men fortsatte ifølge Svenska kyrkans syn å eksistere. Den katolske kirkens syn er derimot at bispedømmene ble opphevet under reformasjonen, og at bispedømmenes areal ble slått til det apostoliske vikariat i nord.

Den katolisiske troen var etter dette forbudt ved lov. En liten katolsk triumf var at (eks)dronning Christina av Sverige gikk over til katolisismen i 1655, ett år etter abdikasjonen. Gustav&nbsp;IIIs *toleransedikt* i 1781 gjorde det lovlig for utenlandske borgere &ndash; men ikke svensker &ndash; å utøve den katolske tro. Derfor løste [pave Pius VI Sverige i 1783 fra det apostoliske vikariat i nord og opprettet **det [[apostolisk vikariat|apostoliske vikariat]] Sverige**, som også omfattet Finland og Norge. Vikariatet endret omfang i 1809, da Finland ble lagt til Mogiljov erkebispedømme; i 1852, da Nordpolmisjonen ble opprettet; og i 1868, da Norge ble skilt ut som eget misjonsområde («misjon ''sui iuris'' Norge»). I 1953, samtidig med Oslo, ble det apostoliske vikariat Sverige oppgradert og endret navn til Stockholm bispedømme.

## Biskoper

## Internasjonale forbindelser
Biskopen av Stockholm har vært leder av den nordiske bispekonferansen. De nordiske landene har også en felles nuntius med sete i Stockholm, som siden 2008 er Emil Paul Tscherrig.

## Eksterne lenker
*
Gyldenkrantz

**Gyldenkrantz** var en norsk og dansk adelsslekt av nederlandsk avstamming. Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz i Bergen ble den 29. januar 1783 adlet under dette navnet. Slekten døde ut på 1800-tallet.

## Våpen
Heraldisk beskrivelse (blasonering) av våpenet: Firedelt skjold med 1. felt rødt med en gull laurbærkrans (talende våpen), 2. felt blått med 3 (1.2) gull stjerner, 3. felt grønt med en opprett brun hjort (Geelmuydens slektsvåpen), 4. felt gull med 7 (4.3) sølv kuler (som i Bergens bysegl). På skjoldet en kronet hjelm med hjelmtegn en oppspringende brun hjort med en laurbærkrans mellom hornene. Skjoldholdere er en bjørn og en ulv, begge naturfargede.

## Medlemmer
* Hans Both Geelmuyden Gyldenkrantz (1759&ndash;1813)
* Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz d.e. (1730&ndash;1790)
* Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz d.y. (1786&ndash;1845)

## Referanser


## Litteratur
* Bernt Moe: «Familien Gyldenkrantz», *Tidsskrift for den norske Personalhistorie*, Ny Række, Christiania 1847, side 138-143 med sitat fra adelsbrevet fra 1783
* Anders Thiset og P.L. Wittrup: *Nyt dansk [[Adel]]s[[leksikon|lexikon]]*, København 1904
* H. Storck: *Dansk Vaabenbog*, København 1910 
* Sven Tito Achen: *Danske [[adel]]svåbener – En heraldisk nøgle*, København 1973, side 521
Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz d.e.

**Joachim Christian Geelmuyden Gyldenkrantz** (født 1. februar 1730 i Nordhordland, død 1795) vokste opp i Bergen i meget gode kår i en embetsmannsfamilie, som hadde sine røtter i Nederland. Hans far, Gert Geelmuyden, var sogneprest og embetsmann, og hans farfar handelsmann. 

Joachim Christian Geelmuyden begynte som elev ved Bergen katedralskole i 1746, og i 1749 fortsatte han studier innenfor teologi. Innen 1752 hadde han også fullført et studium innen juss, men uten å ta noen embetseksamen. Herfra og ut satte karrieren hans fart:

* 1754 – Viserådmann i Bergen
* 1755 – Notarius publicus
* 1758 – Generaltollforvalter i Bergen og Stavanger
* 1760 – Doctor juris ved Universitetet i København
* 1765 – Generalkrigskommissær
* 1766 – Rådmann i Bergen

Joachim Christian Geelmuyden giftet seg i 1753 med Elisabeth Both (22. juni 1731&ndash;6. mai 1800), og de fikk sønnen Hans Both (Booth) Geelmuyden Gyldenkrantz (1759&ndash;1813), som i 1785 ble gift første gang med Frederikke Louise v. Linstow (1759 Ardal-88 Damsgaard), datter av Hartwig Christoph v. Linstow (1710-Bergen 17. sept. 1782), kgl. dansk bergjunker i Norge (ved kopperbergverket Ardal), og 1. hustru Catharina Eleonore Lohmann (1727-59). Andre gang ble han gift med Christina Sophia de Fine (1766 Bergen-1806 sst.), datter av Ferdinand Anthon de Fine og Beatha Frøchen.  

Til tross for et godt utvalg av andre titler, var det som generalkrigskommissær at Joachim Christian Geelmuyden den 29. januar 1783 ble adlet under navnet *Gyldenkrantz* og med nytt våpenskjold.

Med sin betydelige rikdom eide Joachim Christian Geelmuyden både eiendom i Bergen sentrum og Damsgård hovedgård, og det var han som i 1780-årene lot det dyrkes en allé av lindetrær fra Puddefjorden opp til hovedgården. De fleste av disse trærne står den dag i dag, og gaten har fått navnet Alléen. Trærne er fredet.

Familienavnet Gyldenkrantz forsvant etter et par generasjoner da slektens siste mann døde, og det er ikke i bruk i dag.

## Referanser


## Kilder
* Dansk biografisk lexikon
* Anders Thiset og P.L. Wittrup: *Nyt dansk [[Adel]]s[[leksikon|lexikon]]*, København 1904
* Sven Tito Achen: *Danske [[adel]]svåbener*, København 1973
Tredjepartslogistikk

Tredjepartslogistikk er en fellesbetegnelse på ulike typer allianser og andre samarbeidsformer mellom tilbyder og en bruker av logistikk-tjenester. 
Forståelsen bak begrepet Tredjepartslogistikk/TPL/3PL er lite utbredt og har heller ingen entydig benevnelse. Tredjepartslogistikk omfatter et større spekter av tjenester hvor tilbyder må ha en dypere forståelse for kundens virksomhet. Overtakelse av hele- eller deler av kundens varelager er fundamentet i samarbeidet, med tilhørende effektive IT-løsninger. Det inngås ofte langsiktige avtaler for oppdraget, tre år er vanlig. Logistikkløsningene utarbeides i samarbeid mellom partene, og den er spesielt tilpasset brukernes behov. Målet er å utvikle et samarbeid som gir gevinster til begge parter  1.

.Logistikk er kunnskapen om å planlegge, administrere og organisere vare- og informasjonsstrøm i næringslivet eller militæret.[1] Det handler om å oppnå høyest mulig effektivitet gjennom god service og lave omkostninger. Den som arbeider med logistikk kalles for logistiker. Begrepet logistikk har etter hvert glidd inn i dagligtalen for også å planlegge og organisere private aktiviteter 2.
Ove Bang

**Ove Bang** (1895–1942) var en norsk arkitekt. Bang var en av de fremste representantene for funksjonalistisk arkitektur i Norge. 

## Liv og virke

Bang var født i Røyken og hadde sin oppvekst i Greåker. I 1913 begynte han å studere ved Norges tekniske høgskole; han ble uteksaminert i 1917.

Ove Bang begynte sin karriere som assistent hos Magnus Poulsson i 1917. I årene 1919&ndash;1923 var han arkitekt hos Norsk Hydro ved Rjukan Byanlegg. 1923–1930 drev han egen praksis på Rjukan. I 1930 flyttet han sin praksis til Oslo.

I 1927 leverte han et utkast til Frøystul kraftstasjon ved Møsvatn. Utkastet hadde et klart modernistisk formspråk.

Han leverte senere en rekke konkurranseutkast sammen med  Øyvin Holst Grimsgaard. De oppnådde en rekke gode resultater, blant annet 1. premie i konkurransen om Horten rådhus (1938).
 
Ove Bang bragte med seg nasjonale trekk inn i funksjonalismens moderne formspråk. Funksjonalismen var internasjonal stil som her hjemme fikk trekk av norsk tradisjon. Gjennom innslag av naturmaterial og den naturlige sammenhengen med omgivelsene, ble Ove Bang den kanskje mest fremtredende eksponenten for denne tilnærmingsmåten i norsk funksjonalisme. Han var særlig opptatt av balansen mellom estetikk og nytteverdi, men mente at kostnadene måtte være underordnet estetikken.

## Betydning
Ova Bang tegnet Indremisjonsselskapets Storsal, som regnes som funksjonalismens gjennombrudd i Norge. På grunn av hans tidlige bortgang ble Ove Bangs produksjon ikke stor, men flere av hans bygg regnes blant de fremste i norsk funksjonalisme, og hans arbeider øvet stor påvirkning på etterkrigstidens arkitekter. Samfunnshuset i Oslo og Villa Ditlev-Simonsen regnes som hovedverker i norsk funksjonalisme.

Da Ove Bang gikk bort etterlot han seg flere ufullførte prosjekter, som ble ferdigstilt av hans medarbeider Erling Viksjø.

## Arbeider (utvalg)

Ove Bangs virke strakte seg over bare 12 år. Han tegnet og fikk oppført over 30 eneboliger, flere tomannsboliger, hytter, mindre næringsbygg og fire viktige offentlige bygninger i funksjonalistisk stil. Et utvalg av hans arbeider er:

* Oslo Tinghus, Grubbegata 1 (1940), nå en del av Regjeringskvartalet
* Indremisjonsselskapets Hus (1935) i Staffeldtsgate.
* Samfunnshuset (Sentrum Scene) på Arbeidersamfunnets plass (1940).
* Boligblokk i Vøyensvingen.
* Villa Stousland II.
* Villa Ditlev-Simonsen (1937).
* Villa Anvik (1936), Sarpsborg.
* Bakkehaugen kirke (gjennomført av Erling Viksjø i 1959).
* Sarpsborg bibliotek
* Miland skole

Konkurranser sammen med Øyvind Holst Grimsgaard: 
* 1931 3. premie og innkjøp i Tidens Tegns konkurranse om «den beste Østlandsgård» 
* 1931 innkjøp i konkurransen om Odd Fellow-gården 
* 1931 3. premie i konkurransen om kino-og festivitetsbygning i Horten
* 1935 2. premie i konkurransen om NRK
* 1938 innkjøp i konkurransen om skolebygning i Kristiansand
* 1938 1. premie i konkurransen om Horten rådhus

## Referanser


## Litteratur
* Nils Georg Brekke, Per Jonas Nordhagen, Siri Skjold Lexau: *Norsk Arkitekturhistorie : frå steinalder og bronsealder til det 21. hundreåret*. Oslo : Det Norske Samlaget, 2003. ISBN 82-521-5748-3
*
Marxisme-leninisme

**Marxisme-leninismen** er en politisk ideologi som baserer seg på ideene til Karl Marx, Friedrich Engels og Vladimir Lenin. Begrepet brukes av mange kommunistiske partier som anser at deres ideologi er basert på marxismen og leninismen. Begrepet oppstod i Sovjetunionen etter Lenins død, og det antas at det først ble brukt av Stalin, men også mange partier som ikke støtter Stalin beskriver seg som marxist–leninister. Antistalinistiske marxist–leninister mener ofte at Stalins styresett ikke hadde noe med marxisme og leninisme å gjøre.

## Ideologi
I ulike sammenhenger har forskjellige (ofte motstridende) politiske grupper anvendt betegnelsen «marxisme-leninisme» for å beskrive de ideologier de retter seg etter. De sentrale ideologiske komponenter i marxismen–leninismen er de man finner i marxismen og i leninismen, med andre ord troen på nødvendigheten av et oppgjør med kapitalismen gjennom en revolusjon etterfulgt av proletariatets diktatur som første trinn på veien mot kommunisme, og videre behovet for et ledende parti som skal vise vei for proletariatet i denne prosessen. Det innebærer også etterlevelse av læren til og arven etter Karl Marx og Friedrich Engels (marxisme) og etter Lenin. Med henblikk på de ledere og tenkere som etterfulgte Lenin, er det ikke én enkelt oppfatning hos dem som regner seg som marxist–leninister. 

## Terminologi
Den første kjente bruken av ordet «marxisme-leninisme» var da Stalin anvendte begrepet om ideologien til Sovjetunionens kommunistiske parti. Begrepet ble avvist av tilhengere av Trotskij og andre anti-stalinistiske tilhengere av Marx og Lenin, som mente at stalinisme ikke hadde noe med hverken marxisme eller leninisme å gjøre. Det er omstridt blant historikere om Stalin virkelig fulgte prinsippene til Marx og Lenin.

Det må imidlertid presiseres at marxisme-leninisme er langt fra synonymt med stalinisme, selv om Stalin var først til å bruke begrepet. Det finnes også mange som regner seg som marxist–leninister som tar avstand fra Stalin. Tradisjonelt kan man dele marxist–leninister i to hovedgrupper: antistalinister, som tar avstand fra Stalin, og såkalte antirevisjonister, som mener Stalin var mer god enn dårlig, og at Sovjetunionen gikk bort fra marxismen–leninismen og ble revisjonistisk, statskapitalistisk eller sosialimperialistisk etter Stalin døde. 

Blant antistalinistene var blant annet de som støttet Nikita Khrusjtsjov. Et annet eksempel er Josip Broz Tito i Jugoslavia, som skapte sin uavhengige form for marxisme-leninisme, titoismen, da han brøt med Stalin og stalinismen, samtidig som han fortsatt regnet seg som marxist–leninist. Blant antirevisjonistene er det maoistene som har hatt størst betydning. De er tilbøyelige til å legge mindre vekt på alle andre tenkere til fordel for Mao Zedong. Det norske kommunistpartiet AKP(m-l) kunne fram til 1989 regnes til denne siste kategorien. Under antirevisjonistene hører også Enver Hoxha og hans støttespillere.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* «Marxism–Leninism», *Encyclopedia of Marxism*. Marxists Internet Archive.