open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Solfa

I musikk er **solfa** (også kalt **solfège** eller **solfeggio**) en pedagogisk solmisasjonsteknikk der hver note blir sunget med en bestemt stavelse, kalt en solfa-stavelse. De syv stavelsene som vanligvis blir brukt i diatonisk skala er: **do**, **re**, **mi**, **fa**, **sol**, **la**, og **ti**. I kromatisk skala brukes ofte i tillegg den stigende rekken **di**, **ri**, **fi**, **si**, **ta** og den synkende rekken **te**, **le**, **se**, **me**, **ra**. Systemet er et forsøk på å gi tonehøyder en lyd som er lett å synge og som gir mening for den som synger.

## Opprinnelse
I det 12. århundre utviklet musikkmatematikeren Guido av Arezzo en stigende sekstoneskala med uttale: ut, re, mi, fa, sol, and la. En syvende note, "si" ble lagt til kort tid etter. En teori er at notenes stavelser var hentet fra første vers i en latinsk hymne til Johannes Døperen skrevet av Paulus Diaconus i det 8. århundre:

Senere ble "ut" og "sol" endret for å passe bedre sammen med de andre notestavelsene. "Si" ble etterhvert endret til "ti", kanskje for unngå sammenblanding med "sol".

En alternativ teori om solfa-systemets opprinnelse knytter det til arabisk musikk. Solfa-stavelsene (*do, re, mi, fa, sol, la, ti*) kan være avledet av stavelsene i det arabiske solmisasjonssystemet دُرر مفصَّلات *Durr Mufassalt* ("Adskilte perler") (*dal, ra, mim, fa, sad, lam, sin*). Denne teorien ble første gang framsatt av Meninski i *Thesaurus Linguarum Orientalum* (1680) og senere av Laborde i *Essai sur la Musique Ancienne et Moderne* (1780).

### Fast do
Solfa-systemet er mest brukt slik at stavelsene Do, Re, Mi, Fa, Sol, La, og Si har samme betydning som bokstavene C, D, E, F, G, A, og H anvendt på noter. Man synger da rett og slett notenes navn.

### Flyttbar do
Flyttbar do er vanligere i engelsktalende land. Navnene har da ikke en fast tone, men er kromatisk bestemt. Det er også vanlig å benytte kromatisk endrede notenavn:

Når et stykkes toneart skifter, bytter samtidig solfa-stavelsene tone. Et stykke i C-dur blir f.eks. sunget med "do" for C, "re" for D osv. Hvis tonearten skifter til G blir G sunget som "do", A som "re" osv, og C blir da sunget som "fa".

Moll-tonearter kan synges på to måter med flyttbar do. Enten starter man på do (og bruker "me", "le", og "te" for det lave 3. trinn, 6. trinn og 7. trinn, "la" og "ti" for det høye 6. trinn og 7. trinn), eller man starter på la (og bruke "fi" og "si" for det høye 6. trinn og 7. trinn). Den siste varienten er mest vanlig.

### Beslektede systemer
I Ungarn er solfa-systemet grunnskolepensum. De lærer også tilhørende håndtegn til hjelp for å oppleve tonehøyde kroppslig. Tilsvarende rytmesystemer er også i bruk, om enn begrenset. Systemet heter da *ta-ka-di-mi*. Stavelsene er navn på underdelingen av et enkelt taktslag. F.eks. har hver sekstendel i et firedelsslag eget navn *ta-ka-di-mi* som viser posisjon i relasjon til grunnslaget.

## Referanser
Solmisasjon

**Solmisasjon** betegner et system for å tilordne bestemte stavelser til hver note i en musikkskala. Flere solmisasjons-systemer er i bruk.

I India finner vi referanse til solmisasjon i Veda-samlinger som Upanishadene, der et musikksystem av syv noter er diskutert, senere realisert under navnet sargam. Notenavnene i indisk klassisk musikk er: **sa**, **re**, **ga**, **ma**, **pa**, **dha**, og **ni**. Dette er det eldste kjente solmisasjonssystemet.

Det arabiske solmisasjonssystemet دُرر مفصَّلات *Durr Mufassalt* ("Adskilte perler") benytter **dal**, **ra**, **mim**, **fa**, **sad**, **lam**,  og  **ta** fra tidlig middelalder av.

I den vestlige verden er solfa-systemet det vanligste. De syv vanligste stavelsene er: **do**, **re**, **mi**, **fa**, **sol**, **la**, og **si/ti**. Det er mulig at solfasystemet er avledet eller inspirert av det arabiske.

I bysantinsk musikk er stavelsene som navngir noter avledet fra det greske alfabetet: Begynnende med A er notenavnene  **pa** (alfa), **vu**' (beta), **ga** (gamma), **di** (delta), **ke** (epsilon), **zo** (zeta), **ni** (eta).

I Japan blir det gamle diktet *[[Iroha]]* noen ganger brukt til solmisasjon. Notenavnene som tilsvarer tonene i den vestlige skalaen er **i**, **ro**, **ha**, **ni**, **ho**, **he**, og **to**. Ved opplæring til shakuhachi blir det noen ganger brukt en solmisasjon som begynner "Fu Ho U".

I Indonesia benytter gamelaner en solmisasjon som er avledet fra tall: **ji**-**ro**-**lu**-[**pi**]-**ma**-**nem** (*siji, loro, telu*, [*papat*, blir hoppet over i pentatoniske skalaer], *lima, enem*).
Suðurstreymoy

**Suðurstreymoy** (, foreldet dansk skrivemåte: *Sydstrømø*) er en landsdel på Færøyene. Suðurstreymoy utgjør den sørligste tredjedelen av øya Streymoy samt de tilstøtende øyene Nólsoy, Hestur og Koltur. Skillet mellom Suðurstreymoy og Norðurstreymoy går nord for Kaldbaksfjørður og Mjørkadalur.

Suðurstreymoy og Norðurstreymoy utgjør ett syssel i politi- og rettsvesenet. Siden 2010 har Streymoy, Vágar og Sandoy sysler utgjort egne rettskretser, men et felles politidistrikt.

Suðurstreymoy har siden 2014 vært inndelt i et østlig, et vestlig og et nordlig prestegjeld i Fólkakirkjan.

Hele Suðurstreymoy er en del av Tórshavnar kommuna, som også omfatter bygdene ved Kollafjørður, som historisk har vært regnet til Norðurstreymoy.

I Færøyenes skipsregister hører Suðurstreymoy og bygdene ved Kollafjørður til Tórshavn (TN).

## Referanser
Intensjonsbasert ledelse

**Intensjonsbasert ledelse** er en ledelsesform som blant annet sier at identifikasjon med målene og oppgavene fører til selvstendighet og egenkontroll av utførelsen, at man ikke bare aksepterer, men tar personlig ansvar, en tro på evnen til å bruke kreativitet og skaperkraft i utførelsen av ens arbeide, og at det at oppgavene blir vellykket utført er den beste belønning.

Med intensjonsbasert ledelse er man opptatt av mål (hva) mer enn regel (hvordan).

I intensjonsbasert ledelsesteori anser man at medarbeidere har 5 behov til sine ledere:
* Støtte gjennom å stille forventninger
* Gi forutsetninger
* Gi tilbakemelding underveis
* Gi hjelp ved behov
* Gi rettferdig belønning

Intensjonsbasert ledelse kjennetegnes  ved at ledelsen har fokus på «vi», istede for kun «meg» og «de». Ledere og medarbeidere omgås hverandre naturlig, og fokuserer på ros – ikke ris. I intensjonsbasert ledelse har man fokus på å tenke muligheter og positivt, skape kreativitet, fokuserer på å utnytte styrken og kompetansen i alle medarbeidere. Videre søker man å kommuniserer med og ikke til, og være aktivt lyttende. Intensjonsbasert ledelse skal gi alle en rimelig opplevelse av innflytelse. Eksempelets makt er en viktig faktor, sammen med ofte og ærlig informasjon ut i virksomheten. Fokus på relasjoner, delegering, sterkt fokus på personlig ansvar og det å gjør andre til «helter» er også kjennetegn ved intensjonsbasert ledelse.

## Kilder
Wang-Hansen, Jon: Intensjonsbasert ledelse
Godejord, Per Arne: Intensjonsbasert ledelse DOI: 10.13140/RG.2.2.14562.32968 ·
Skatvold, Knut O.: Erfaringer fra en innføring av intensjonsbasert ledelse (pdf)
NM i fotball for kvinner 2009

**Norgesmesterskapet i fotball for kvinner 2009** er en norsk fotballturnering. Det blir det 32. offisielle norgesmesterskapet i fotball for kvinner. 
Samtlige toppserielag kvalifiserte seg automatisk til andre runde.
 
## Småfakta

* Askers lag ble tatt over av Stabæk. Asker deltok dermed ikke for første gang i NM-historien.
* Stabæk ble nummer to i Toppserien, men ble slått ut allerede i 3. runde av cupen av Fløya, som bare ble nummer 10 i serien og tapte for Klepp i kvartfinalen. 
* Alle Toppserielagene kom seg videre mot lavere rangert motstand. Kolbotn var nærmest å bli slått ut, i kampen mot norgesmestrene fra 2003, Medkila, men vant etter ekstraomganger.
* 1.-divisjonslaget Donn tok den største seieren, med 14-0 over Runar. Dette var den største seieren i NM siden 22. mai 2007, da Amazon slo ut nettopp Runar med 17-0.

## 1. runde
21. april

## 2. runde
12. mai

## 3. runde
Mandag 9. juni

## Kvartfinaler

## Semifinaler
Kampene spilles 15. og 16. september.

## Finale

Ubenyttede reserver, Team Strømmen: Bente Nordby, Eli Guldbrandsen, Connie Johansson, Cathrine Dekkerhus, Linn Cecilie Buraas. 
Ubenyttede reserver, Røa: Celine Pettersen, Ada Marie Finskud, Martine Minge Olsen, Gunhild Herregården, Stine Andreassen

### Referater
Trippel Dobbel for Røa – Aftenposten.no
Det er bare Elise som scorer sånne mål – dagbladet.no
Røas tredje "The Double" – dagsavisen.no (det vil si NTB)

## Noter
Europamesterskapet i turn 1975

**Europamesterskapet i turn 1975** kan vise til:

* Europamesterskapet i turn 1975 for kvinner
* Europamesterskapet i turn 1975 for herrer
Meg Cabot

**Meggin Patricia Cabot** (født 1967) er en amerikansk forfatter. Hun skriver bøker for barn, ungdom og voksne, og er mest kjent for serien med romantisk komedier *[[Prinsesse på prøve]]*. Serien består av 10 bøker, hvorav to er filmatisert av Disney.

Hun er gift med forfatterkollega Benjamin D. Egnatz og bor i Florida.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Norðurstreymoy

**Norðurstreymoy** (, dansk: *Nordstrømø*) er en landsdel på Færøyene. Den 1. januar 2016 hadde Norðurstreymoy 3&nbsp;776 innbyggere, fordelt på 17 bygder. Norðurstreymoy omfatter de to nordligste tredjedelene av øya Streymoy. Norðurstreymoy avgrenses mot Suðurstreymoy mellom Kollafjørður og Kaldbaksfjørður i øst og mellom Skælingur og Norðradalur i vest.

## Administrative inndelinger

Norðurstreymoy og Suðurstreymoy utgjør ett syssel i politi- og rettsvesenet. Siden 2010 har Streymoy, Vágar og Sandoy sysler utgjort egne rettskretser, men et felles politidistrikt.

Norðurstreymoy utgjør et prestegjeld i Fólkakirkjan med sognekirkene Vestmanna, Kvívík, Kollafjørður, Hósvík, Hvalvík, Saksun, Haldarsvík og Tjørnuvík. Den 1. januar 2015 var 89,7 % av befolkningen i prestegjeldet medlemmer av kirken.

Mellom 1854 og 2008 utgjorde Norðurstreymoy en valgkrets til Lagtinget.

Norðurstreymoy er inndelt i kommunene Vestmanna, Kvívík og Sundini. Sundini omfatter også bygder på Eysturoy. Bygdene ved Kollafjørður tilhører hovedstadskommunen Tórshavn, som også omfatter hele Suðurstreymoy.

I Færøyenes skipsregister hører Norðurstreymoy, unntatt Kollafjørður, til Vestmanna (VN).

## Referanser
Liste over færøyske lagtingsmedlemmer 2004–2008

Det var **32 medlemmer av [[Lagtinget (Færøyene)|Lagtinget]] på [[Færøyene]]** mellom lagtingsvalgene 2004 og 2008.

## Faste medlemmer
Her regnes med alle valgte medlemmer, samt faste varamedlemmer for medlemmer av Færøyenes regjering (markert i grått) ved neste lagtingsvalg.

## Eksterne lenker
* Lagtingsmedlemmer 
* Valgresultat 2004  fra Útvarp Føroya
Stamvei 92 (Finland)

**Stamvei 92 (Finland)** (*[[finsk]]: Kantatie 92*) er en finsk hovedvei. Den går mellom Karigasniemi ved grensen mot Norge og Kaamanen. Veiens lengde er 194&nbsp;km. Veien var 66&nbsp;km lang til 2016 da regionalvei 971 ble inkludert i stamvei 92.

## Kommuner og knutepunkter

### [[Lappland (Finland)|Lappland]]
;Utsjok kommune
*  Karigasniemi →  (Norge)
* Karigasniemi
;Enare kommune
* Kaamanen
*  Kaamanen
* Näätämö →  (Norge)

## Referanser
Tord Foleson

**Tord Foleson** er kjent fra slaget på Stiklestad hvor han var merkesmann for kong Olav Haraldsson (senere helgenerklært som Olav den hellige). Han gikk i spissen med kongens merke høyt på «den fagre gyldne stand». Han falt under merket 29. juli 1030.

Historien om Tord Foleson har inspirert dikteren Per Sivle til diktet: «Tord Foleson». Siste vers fra dette diktet, her i versjon 1901, blir ofte resitert:

::: *«Mannen kan siga,*
::: *men Merket det maa*
::: *i Noreg si Jord*
::: *som paa Stiklestad staa.*
:::::: *Og det er det stora,*
:::::: *og det er det glupa,*
:::::: *at Merket det stend,*
:::::: *um Mannen han stupa.»*

Diktet blir tatt til inntekt for heltedåd og selvoppofrelse i strid, noe som har inspirert mange. Et eksempel er at første verset fantes på NS-monumentet på Stiklestad. Ironisk nok står de to siste linjene (*Men merket det stend, um mannen han stupa*) på et flernasjonalt minnesmerke over de omkomne i konsentrasjonsleiren Bergen-Belsen.

## Referanser


## Litteratur
* Snorre Sturlason: *Olav den helliges saga*, avsnitt 83, 212, 226-227.

## Eksterne lenker
Slektside med sitater fra Snorre
Stamvei 93 (Finland)

**Stamvei 93 (Finland)** (*[[finsk]]: Kantatie 93*) er en finsk hovedvei. Den går mellom Kivilompolo ved grensen mot Norge og  Palojoensuu. Veiens lengde er 63&nbsp;km. Den er en del av den korteste og hurtigste veien for å reise med bil fra Sør-Norge til Alta, Nordkapp og omegn. Den er også Europavei 45.

UNECE har i oktober 2016 godkjent forlengelse av Europavei 45 med strekningen Karesuando–Hetta–Kautokeino–Alta. Det ble gyldig 5 desember 2017. Europaveier skiltes i Finland i tillegg til nasjonale veier så denne veien beholder navnet Stamvei 93.

## Kommuner og knutepunkter

### [[Lappland (Finland)|Lappland]]
;Enontekis kommune
* Kivilompolo →  (Norge)
* Hetta
*   Palojoensuu

## Referanser
Verdenskvern

**Verdenskvern**, stundom også referert til som «himmelsk kvern», «kosmisk kvern» og lignende, er et mytem som foreslått å være gjentagende i indoeuropeiske og i andre mytologier. Det involverer analogien at kosmos eller himmelhvelvingen og en roterende kvernstein. Mytemet ble omfattende undersøkt av den svenske forfatteren Viktor Rydberg i hans bok *Undersökningar i germanisk mythologi*, et tobindsverk utgitt i årene 1886 og 1889. Donald Mackenzie beskrev verdenskvernens symbolske forhold til svastikaen, og utviklet foreslått analogier til folkeminne i Kina, Egypt, Babylonia og i Amerika hos urbefolkningene

Clive Tolley (1995) undersøkte betydningen mytemen i indoeuropeisk og finsk mytologi. Tolley fant at «bildet av en kosmisk kvern, som ambivalent snurret ut velvære eller katastrofe, kan bli gjenkjent i bestemte fragmentariske myter», og han la til ytterligere indoeuropeiske og finske analogier om kvernen til det materialet som tidligere ble undersøkt av Rydberg og andre. Tolley kom til konklusjonen at:

:«Verdenskvernen var ikke i bevarte norrøne kilder en utstrakt utviklet mytem. Uansett, myten om Mundilfæri som forbinder dreiingen av kosmos via et «kvernhåndtak» med reguleringen av årstidene, og myten om Bergelmir, antyder konseptet om en kreativ kverning av en jotnes kropp, og knyttet denne på en måte til sjøen.»

Richard M. Dorson gjorde en undersøkelse av oppfatningene til forfattere på 1800-tallet om verdenskvernen i hans historiske gjennomgang fra 1968: *Peasant Customs and Savage Myths: Selections from the British Folklorists*, og mytemet er diskutert i *Kommentar zu den Liedern der Edda* i henhold til Eddadiktet *[[Grottesangen]]* (*Grottasöngr*).

## Referanser


## Litteratur
*Dorson, Richard M., red. (1968). *Peasant Customs and Savage Myths: Selections from the British Folklorists*, Vol. I. University of Chicago Press.
*Tolley, Clive (1995). *The Mill in Norse and Finnish Mythology*. Saga-Book 24:63-82.
Uthaugsgården

**Uthaugsgården** er et kulturhistorisk museum på Uthaug i Ørland. Museet ble etablert i 1990 på grunnlag av et intakt gårdsanlegg fra 1740 med en variert virksomhet innen landbruk, fiske og handel.

Den eldste delen av stuebygningen ble bygget i 1740, mens gården fremdeles tilhørte Austråttborgen. Gården ble i 1829 kjøpt fra Austrått av Christoffer Jakobsen Lund (1789–1851). Hans familie eide gården inntil den i 1990 ble gitt bort som museum. Stiftelsen Uthaugsgården ble opprettet som eier. 

Fra 1859 ble handelshus, skipsekspedisjon og telefonsentral knyttet til gården, og gården hadde utstrakt virksomhet som pensjonat. I 1897 ble det etablert poståpneri her. Handelsvirksomheten opphørte i 1972. 

Ordfører i Ørland Hans Aage Uthaug (1824–1906) var gårdbruker her. Hans bror Jacob C. Uthaug (1811–1899) var også ordfører; hans gårdsbruk *Gardan* ble fradelt Uthaugsgården i 1844.

## Bildegalleri

Fil:Uthaugsgården interior.jpg|Glassverandaen i hovedhuset på Uthaugsgården. 


## Eksterne lenker
* 
*
* Uthaugsgården ; Yrjar heimbygdslag
FLK «New Sevilla»

__NOTOC__

**FLK «New Sevilla»** var et flytende hvalkokeri tilhørende det skotske selskapet Chr. Salvesen & Co. Skipet ble bygget ved Harland & Wolff i Belfast og overlevert rederiet White Star Line i 1900 som passasjer- og fryseskipet DS «Runic». «Runic» ble i 1930 solgt til Sevilla Whaling Co i London og bygget om til et flytende hvalkokeri og omdøpt «New Sevilla». I 1932 overtok Chr. Salvesen & Co kokeriet.

## DS «Runic»

«Runic» var det fjerde av fem skip i Jubilee-klassen. Sammen med sine søsterskip, «Afric», «Medic», «Persic» og «Suevic», gikk hun i linjefart mellom London og Australia.

Mot slutten av 1920-årene gjorde nye, bekvemmelige passasjerbåter «Runic» og hennes søsterskip mindre konkurransedyktige, og «Runic» ble i 1930 solgt for konvertering til hvalkokeri. «Medic» og «Suevic» endte også opp som hvalkokerier, henholdsvis «Hektoria» og «Skytteren».

## FLK «New Sevilla»
I 1930 ble «Runic» bygget om til hvalkokeriet «New Sevilla» i Kiel for tønsbergselskapet A/S Sevilla, men registrert i London for datterselskapet Sevilla Whaling Co. Det var da verdens største ombygde flytendehvalkokeri. I likhet med FLK «Sourabaya» var hun utstyrt for å kunne konservere hvalkjøtt.

Etter at «New Sevilla» i likhet med de andre norske kokeriene lå i opplag sesongen 1931/32 ble Sevilla kjøpt opp av Chr. Salvesen & Co, og «New Sevilla» erstattet «Saragossa» som hadde brent samme år.

I 1937 deltok «New Sevilla» i en fangstekspedisjon til Arktis.

20. september 1940 ble «New Sevilla» torpedert av en tysk ubåt utenfor Irland i posisjon  da hun var på vei til fangstfeltene i Antarktis. Dagen etter sank hun etter å ha blitt slept nær Mull of Kintyre. To av de 284 omkom.

## Se også
*Liste over flytende hvalkokerier

## Referanser


## Eksterne lenker
* 1932 NEW SEVILLA Lardex.net
* The White Star Line: Runic (2) The Red Duster
* Runic II Titanic-Titanic.com
* Allied Ships hit by U-boats: New Sevilla Uboat.net
Odd Steen

**Odd Marius Steen** (født 1991) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han spilte back og noen ganger center.
Han startet sin karriere i Lørenskog Ishockey Klubb, før han gikk over til Ski Icehawks. 
I Ski spilte han i 7 sesonger før han gikk til Lørenskog U19 Elite. Etter bare en halv sesong senere gikk han til Comet på grunn av lite spilletid og fullførte sesongen i Comet.

Odd Marius Steen avsluttet sin karriere i Ski Icehawks 2 i 2012 etter en halv sesong. Avsluttet med 2 mål og 10 assist.

Odd Marius Steen fikk sitt kallenavn "Kula" da han var en tøff back å møte. Til å være en litt lav back så var han en spiller som elsket å gi harde taklinger.

## Referanser
Fabian Gottlieb von Bellingshausen

**Fabian Gottlieb Thaddeus von Bellingshausen** (1778–1852) var en tyskbaltisk russisk sjøfarer og admiral, og er sammen med den US-amerikanske Palmer, den britiske Bransfield den første som observerte det antarktiske kontinentet .

I 1819 iverksatte den russiske Tsar Aleksander I en ekspedisjon til Sørishavet under ledelse av Bellingshausen. Bellingshausen dro ut fra Kronsjtadt ved St. Petersburg med orlogssluppen «Vostok» og støtteskipet «Mirnyj» i juli 1819. Reisen gikk først innom København og Portsmouth før de fortsatte sørover til Rio de Janeiro. Fra Rio de Janeiro gikk turen nokså direkte sørover mot Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene. Ekspedisjonen krysset polarsirkelen 26. januar 1820 og kom til farvannet utenfor Dronning Maud Land 27. januar. Posisjonen ble oppgitt å være . Det betyr at Bellingshausen var omtrent 30&nbsp;km fra land, og mest sannsynlig kunne se iskanten. Bellingshausen oppga imidlertid ingen direkte opplysninger om observasjon av fastland, kun posisjoner og meteorologiske observasjoner. Briten Edward Bransfield og amerikaneren Nathaniel Palmer kan også ha vært de første til å observere Antarktika, henholdsvis 30. januar og 16. november samme år.

Ekspedisjonen foretok deretter en seiling rundt hele Antarktis, den første siden James Cooks ekspedisjon 1772–75. 11. januar 1821 oppdaget han Peter I Øy, som han oppkalte etter tsar Peter den store.

Bellingshausen returnerte til Russland 4. august 1821. Han deltok i den russisk-tyrkiske krigen 1828–29 og oppnådde admirals grad. I 1839 ble han utnevnt til krigsguvernør i Kronsjtadt.

## Oppkallinger
Følgende steder og objekter er oppkalt etter ham:
* Bellingshausen Island, en av Sør-Sandwichøyene i Sør-Atlanteren.
* Bellingshausenhavet i Sørishavet
* Mount Bellingshausen, et fjell i Antarktis
* Mount Bellingshausen, et fjell i Yukon i Canada
* Bellingshausen Dome, en isbre i Antarktis
* Kap Bellingshausen, et nes på Sakhalin
* Motu One, også kjent som Bellinghausen, en atoll i Stillehavet
* Bellingshausen, en russisk forskningsstasjon på King George Island, Sør-Shetlandsøyene
* Bellingshausenplaten, en forhistorisk tektonisk plate
* Bellinsgauzen, et krater på månens bakside
* 3659 Bellingshausen, en asteroide i Asteroidebeltet

## Noter

## Referanser


## Litteratur
* Fabian Gottlieb von Bellingshausen (1902): *Fabian von Bellingshausens Forschungsfahrten im Südlichen Eismeer 1819-1821*
* Frank Debenham (1945): *The voyage of Captain Bellingshausen to the Antarctic Seas, 1819-1821*

## Eksterne lenker
* Fabian Gottlieb von Bellingshausen South-Pole.com
Angus T. Jones

**Angus Turner Jones** (født 8. oktober 1993) er en amerikansk skuespiller. Han er best kjent for sin rolle som «Jake Harper» i sitcomen *[[Two and a Half Men]]*. Jones vant *Silver Icon Award* fra *Travolta Family Entertainment* for hans rolle i *[[Two and a Half Men]]* i 2006–2007.

## Tidlig liv
Jones ble født i Austin, Texas, som sønn av Kelly Charles Jones og Carey Lynn Claypool. Han bodde i Ontario i California under oppveksten. Han har en yngre bror.

## Karriere
I tillegg til *Two and a Half Men*, har han også hatt roller i flere filmer. Blant annet *[[See Spot Run]]* (2001) som James sammen med David Arquette, *[[The Rookie]]* (2002) sammen med Dennis Quaid, *[[Bringing Down the House (film)|Bringing Down the House]]* (2003) sammen med Steve Martin, Queen Latifah, og Kimberly J. Brown, og *[[George of the Jungle 2]]* (2003) sammen med Thomas Haden Church. Han dukket også opp i *[[The Christmas Blessing]]* i 2005, sammen med Neil Patrick Harris, Rebecca Gayheart, and Rob Lowe.

I mai 2008 i bladet *[[People]]* ble han utpekt som en av verdens rikeste tenåringer, med en inntekt på 8,4 millioner dollar for de to siste sesongene av *Two and a Half Men*.

## Filmografi

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Angus T. Jones Bio at CBS – Two and a Half Men
Kristofer Schipper

**Kristofer «Rik» Schipper** (født 23. oktober 1934 i Järnskog ved Eda i Värmland i Sverige, død 18. februar 2021 i Amsterdam i Nederland) var en nederlandsk sinolog. 

Hans interessefelt omfattet kinesisk taoisme, særlig studiet av den taoistiske kanon. Han underviste blant annet ved Sorbonne og Universitetet i Leiden.

Schipper var i Kina kjent som *Professor Shi Zhouren*. Schipper vokste opp nær Edam i Nederland. Etter sin pensjonering flyttet han og hans hustru dr. Yuan Bingling til Fuzhou (Fujian) i Kina.

## Verker i utvalg
* *Tao. De levende religie van China*, Amsterdam (Meulenhoff) 1988, ISBN 90-290-7731-X (5e druk 2006).  
* *[[Zhuangzi (bok)|Zhuangzi]], De innerlijke geschriften*, oversettelse fra kinesisk av Kristofer Schipper, Amsterdam (Meulenhoff) 1997, ISBN 90-290-5619-3
* Zhuang Zi, *De volledige geschriften. Het grote klassieke boek van het taoïsme*, oversettelse fra kinesisk av Kristofer Schipper, Amsterdam (Uitgeverij Augustus) 2007, ISBN 978-90-4570085-4, 439 pg.

## Referanser
Reynir

**Reynir** (også kalt *Øvre Stabu-innskrifta*) er ei runeinnskrift på en spydodd som ble funnet på gården Øvre Stabu på Østre Toten. Den er tidfestet til perioden mellom år 160 og 250/260 e.Kr. og er en av de eldste kjente runeinnskriftene i Norge.

Spydodden ble funnet i ei mannsgrav sammen med andre våpen og våpendeler, mer eller mindre skadet av brann og rust. Spydbladet er 28 cm langt og det er risset inn åtte runetegn. Runene er tolket som det urnordiske «raunijaR» (norrønt: *reynir*). Ordet betyr «den som røyner» eller «den som prøver» (røyneren, prøveren). Det er trolig et kallenavn på eller en ønsket egenskap ved spydet eller spydbæreren.

Det var på begynnelsen av 1890-tallet at en lav, vid haug på gården Øvre Stabu på Østre Toten ble utgravd. Den viste seg å inneholde fire graver fra rundt 150&ndash;200 e. Kr.. I de to midterste var to mannlige krigere gravlagt, og i de to ytterste to kvinner. Rike våpenfunn forteller at de gravlagte krigerne var av høvdingætt. Blant funnene var den tveeggede spydspissen med runeinskripsjonen. Spydspissen er laget av jern, og er av sørøstlig europeisk type. Den befinner seg i dag i Universitetets Oldsaksamling i Oslo.

## Referanser
Le Petit Robert

***Le Petit Robert*** (fransk *Den lille Robert*) er en franskspråklig ordbok, som utgis av forlaget les Dictionnaires Le Robert.  

Den første utgaven ble gitt ut i 1967. Ordboken er en forkortet ettbindsutgave av *Dictionnaire alphabétique et analogique de la langue française* (den såkalt *Grand Robert*) i ni bind. Andreutgaven av *Le Petit Robert* kom i 1978, og den tredje i 1993. I anledning 40 års-jubiléet for førsteutgaven ble ordboken gjennomgått og nypublisert som *le Nouveau Petit Robert de la langue française* (Den nye lille Robert for det franske språk). Denne seneste utgaven av *Le Petit Robert* teller  ord, et omfang som gjør at navnet virker noe malplassert. 

I tillegg til definisjoner inneholder *Le Petit Robert* også antonymer, synonymer og etymologiske forklaringer. Dette har bidratt til å opprettholde ordbokens popularitet. 

Siden 1996 har *Le Petit Robert* vært tilgjengelig på internett. 

## Eksterne lenker
*
Regionalvei 971 (Finland)

**Regionalvei 971 (Finland)** (*[[finsk]]: Seututie 971*) var en finsk regionalvei. Den gikk mellom Näätämö ved grensen mot Norge og Kaamanen. Veiens lengde var rundt 120&nbsp;km. Fra 2017 er den en del av Stamvei 92.

## Kommuner og knutepunkter

### [[Lappland (Finland)|Lappland]]
;Enare kommune
* Näätämö →  (Norge)
*  Kaamanen
Regionalvei 970 (Finland)

**Regionalvei 970 (Finland)** (*[[finsk]]: Seututie 970*) er en finsk regionalvei. Den går mellom Nuorgam ved grensen mot Norge og Karigasniemi. Veiens lengde er rundt 120&nbsp;km. Veien er ved Nuorgam den nordligste veien i Finland og Den europeiske union.

## Kommuner og knutepunkter

### [[Lappland (Finland)|Lappland]]
;Utsjok kommune
* Nuorgam →  (Norge)
*  Utsjok
* Karigasniemi
King’s Quest

***King's Quest*** er en serie med eventyrspill laget av Sierra Entertainment. Roberta Williams stod bak alle, fram til hun pensjonerte seg i 1999. Det første spillet med navn *King's Quest* kom i 1983, som en bestilling fra IBM, det siste i 2015 laget av The Odd Gentlemen. Serien omhandler den kongelige familien i Daventry, og strekker seg gjennom to generasjoner og mange land.

## Beskrivelse
Hovedpersonen i *King's Quest* er kong Graham, en ridder fra Daventry som ble konge ved å utføre heltedåder, og hans familie, dronning Valanice, prins Alexander og prinsesse Rosella. Verdenen er en eventyrverden der kjente eventyrfigurer dukker opp, blant annet skjønnheten og udyret og lille rødhette.

Karakteren må løse oppgaver ved bruk av gjenstander som finnes i spillet, og alt kan være nyttig, selv en død fisk eller en rotten tomat. Labyrinter og gåter er andre oppgaver som må løses, og man må få mest mulig informasjon fra alle man møter ved å lytte, se, lukte eller å ta på alt mulig.

## Utgivelser
**[[Wizard and the Princess]]* (1980) / *Adventure in Serenia* (1982) (Angir historien og konseptet.)
**[[King's Quest: Quest for the Crown|King's Quest]]* (PCjr, 1983/1984) / King's Quest: Quest for the Crown (1984/1987) / *King's Quest: Quest for the Crown (Sega Master System, 1989) / *King's Quest I: Quest for the Crown* (1990)
**King's Quest II: Romancing the Throne* (1985/1987)
**King's Quest III: To Heir Is Human* (1986)
**King's Quest IV: The Perils of Rosella* (1988)
**King's Quest V: Absence Makes the Heart Go Yonder!* (1990) / *King's Quest V* (Nes, 1992)
**King's Quest VI: Heir Today, Gone Tomorrow* (1992)
**King's Questions*, et spørrespill (1994)
**King's Quest VII: The Princeless Bride* (1994)
**King's Quest: Mask of Eternity* (også kjent som *King's Quest VIII: Mask of Eternity'') (1998)
*King's Quest (2015) 
**Chapter I: "A Knight to Remember" (2015)
**Chapter II: Rubble Without a Cause (2015)
** Chapter III: "Once Upon a Climb" (2016)
** Chapter IV: "Snow Place Like Home" (2016)
** Chapter V: "The Good Knight" (2016) 

## Referanser
Syntus

**Syntus** er et nederlandsk buss- og jernbaneselskap stifta i 1999. Syntus si virksomhet konsentrer seg om de austlige delene av provinsene Overijssel og Gelderland. Selskapet har hovedkontor i Doetinchem.

Selskapet er en direkte følge av et tidligere prosjekt som hadde som målsetting å styrke kombinasjonen tog og buss. Syntus sitt navn kommer også fra dette prosjektet: **SYN**ergi **T**og b**US**s (synergie tussen trein en bus).

Tidligere dreiv Nederlandse Spoorwegen(NS) toglinjene i området, men i 1999 overtok Syntus flere ruter.

Det franske transportselskapet Keolis eier Syntus. Tidligere var også Connexxion og NS inne på eiersida.

## Togruter
* Zutphen – Oldenzaal

Syntus har gjort mislykka forsøk på togruter til og fra Tyskland

## Eksterne lenker
* Hjemmesida til Syntus
Level

**Level **kan vise til:

* Nivå (videospill)
* Level (tsjekkisk tidsskrift)
* Level (svensk tidsskrift)
Locomotion

**Locomotion** kan vise til:

*The Loco-Motion – en poplåt fra 1962
*Chris Sawyer's Locomotion – et videospill
*Locomotion No 1 – et tidlig damplokomotiv av Robert Stevenson
Tolypocladium inflatum

***Tolypocladium inflatum*** er en sopp som er funnet i jordprøver fra Norge, og som under gitte omstendigheter produserer ciklosporin.

Soppen som ciklosporin først ble isolert fra, ble opprinnelig feilidentifisert som  *Trichoderma polysporum*. Gams viste senere at soppen tilhørte en ny slekt av muggsopp, *Tolypocladium*. Soppen som produserte ciklosporin fikk da navnet *Tolypocladium inflatum*. I 1983 fant Bissett ut at *T. inflatum* var det samme som *Pachybasium niveum*, og ga soppen navnet *Tolypocladium niveum*.  Men på grunn av den kommersielle betydningen soppen hadde fått i farmasøytisk industri, ble det opprinnelige navnet beholdt for å unngå forvirring. Det korrekte navnet på soppen som produserer ciklosporin er dermed ***Tolypocladium inflatum***.

## Norske navn
På grunn av sitt norske opphav, blir soppen ofte omtalt som **Hardangerviddasoppen** eller **Hardangervidda-soppen**. Naturhistorisk museum har gitt soppen navnet **Syklosporinsopp**, men dette navnet er lite brukt.

## Oppdagelse
Soppen ble først oppdaget av to ansatte ved Sandoz (nå Novartis), som var på bioprospektering i Norge. Sommeren 1969 kjørte Hans Peter Frey og hans kone over Hardangervidda, og tok underveis med seg jordprøver. Prøven som inneholdt *Tolypocladium inflatum*, ble tatt ved Dyranut. Soppen fikk etter hvert stor kommersiell betydning. *Tolypocladium inflatum* finnes i flere deler av verden, men det er kun varianten fra Hardangervidda som produserer Ciklosporin.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bioprospektering

**Bioprospektering** er formålsrettet systematisk leting etter bestanddeler, bioaktive forbindelser eller gener i organismer. Det kan være alle typer organismer, alt fra mikroorganismer som bakterier, sopp, virus eller større organismer som planter, skalldyr og fisk. Bioprospektering kartlegger og gjør undersøkelser av biodiversiteten, og har til hensikt å finne verdifulle genetiske og biokjemiske ressurser. Bioprospektering kan uttøves som forskningsvirksomhet eller av næringsmiddelindustri, farmasøytisk eller kjemisk industri. **Marin bioprospektering** er å lete etter genetiske og biologisk nyttige molekyler i organismer som lever i havet.

Forskningsmiljø som driver med bioprospektering har særlig lett etter antibakterielle produkter, genetisk superlim eller «superenzymer». Blant forskningsmiljø i Norge som særlig jobber med bioprospektering kan nevnes Institutt for marin bioteknologi ved UiT, MabCent, Marbank og Marbio, som særlig leter etter produkter av det som oppdages i arktiske farvann.

## Kritikk
Enkelte miljøaktivister har negativt omtalt bioprospektering som **biopirateri** eller **genrøveri**, fordi store farmasøytiske bedrifter patenterer og utnytter genmateriale fra naturen uten at midler tilbakefaller til materialets opprinnelsessted.

## Referanser


## Eksterne lenker
* regjeringen.no Nasjonal strategi for marin bioprospektering 8. september 2009
Decorah

**Decorah** er en by i fylke Winneshiek County i Iowa, USA. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 8127 innbyggere. Decorah er lokalisert ved skjæringspunktet til motorveiene Iowa Highway 9 og U.S. Route 52.

## Historie

Opprinnelig bosatt i 1849, har Decorah blitt er populært senter for norsk-amerikansk kultur som stammer fra en stor norsk befolkningstilflyttning i 1850-årene. Siden 1862 har det var hjemstedet til Luther College, en utdannelsesinstiusjon drevet av Evangelical Lutheran Church in America.

Tidlig i juli er Decorah vert for Nordic Fest, en feiring av norsk kultur med folkedans, mat og musikk. Decorah er også hjemsted for Vesterheim Norwegian-American Museum, det største museum i USA viet til en enkelt immigrantgruppe. Inntil 1972 ble en av de største norskspråklige avisene i USA gitt ut i Decorah, nemlig Decorah Posten.

Byen er navngitt etter indianerhøvdingen Waukon Decorah, en mann fra Winnebagostammen som samarbeidet med amerikanske nybyggere under Black Hawk-krigen, og hvis folk ble drevet ut av Wisconsin i nordøst Iowa.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Blind (sang)

**Blind** er en sang fra Nu metal bandet Korn.

Det er den aller første singlen fra debutalbumet Korn, og ble utgitt i 1995.
John Burroughs

**John Burroughs** (født 3. april 1837, død 29. mars 1921) var en amerikansk naturalist og essayist som spilte en avgjørende rolle i utviklingen av den amerikanske naturkonserveringsbevegelsen. I henhold til biografer var John Burroughs den viktigste utøveren av den særegne amerikanske genren naturessayet etter Henry David Thoreau. Ved århundreskiftet hadde han blitt en kulturinstitusjon i seg selv; the Grand Old Man of Nature.

Hans voldsomme popularitet og tilstedeværelse i det offentlige ble opprettholdt av en strøm av essaysamlinger. Hans biograf Edward Renehan sa at Burroughs spesielle identitet ikke var så mye den til en naturvitenskapsmann som den til «en litterær naturalist med en plikt til å nedtegne sine egne unike oppfatninger av naturen».

## Referanser
Agatha

***Agatha*** (1979) er en engelsk film regissert av Michael Apted. I hovedrollene spiller Vanessa Redgrave, Dustin Hoffmann og Timothy Dalton. Manus er skrevet av Kathleen Tynan. Filmen tar utgangspunkt i Agatha Christies 12 dager lange forsvinning i 1926.

## Sammendrag av filmen
Når ektemannen Archie konfronterer Agatha med sine utenomekteskapelige affærer og forlanger en skilsmisse forteller hun ham at hun frykter for sitt liv og forsvinner omgående. Hun tar inn på et hotell under navnet til Archies elskerinne og mens hele landet syder med rykter om hvor hun kan ha gjort av seg planlegger hun hevn. Dette avbrytes av den amerikanske journalisten Wally Stanton som hun møter på hotellet og som forelsker seg i henne.

## Skuespillere
* Vanessa Redgrave som Agatha Christie.
* Dustin Hoffman som Wally Stanton.
* Timothy Dalton som Archie Christie.
* Helen Morse som Evelyn Crawley.
* Celia Gregory som Nancy Neele.
* Paul Brooke som John Foster.
* Carolyn Pickles som Charlotte Fisher.
* Timothy West som Kenward.
* Tony Britton som William Collins.
* Alan Badel som Lord Brackenbury.
* Robert Longden som Pettelson.
* Donald Nithsdale som onkel Jones.
* Yvonne Gilan som Mrs. Braithwaite.
* Sandra Voe som psykolog.
* Barry Hart som MacDonald
* David Hargreaves som Jarvis
* Tim Seely som kaptein Rankin
* Jill Summers som Nancy's tante.
* Chris Fairbank som Luland.
* Liz Smith som Flora.
* Peter Arne som hotell-manager.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Likbil

**Likbil**, også kalt **bårebil**, er en bil som brukes til å transportere avdøde mennesker med eller uten kiste til begravelsesbyrå eller kirkegården. Bilene er ofte spesialtilpasset for formålet, blant annet produseres Volvo-biler av denne typen av foretak som har spesialisert seg på dette.

## Eksterne lenker
*
Kantonesisk opera

**Kantonesisk opera** (kinesisk: 廣東大戲), eller **Yue-opera** (粤剧, pinyin: *Yuèjù*, kantonesisk: *Yuut Ket*, Yale: *yut6 kek6*, peng’im: *uak8 giat8*), er en av de mange former for kinesisk opera. 

Den kalles også *Shengong-opera* 神功戲 eller *Stor-opera* 大戲.

Like som alle versjoner av kinesisk opera er den en tradisjonell kinesisk kunstform, med musikk, sang, kampkunst, akrobatikk og skuespilling. 粵劇 (*Yuèjù*) må ikke forveksles med 越劇 (*Yuèjù* – skrives annerledes med kinesiske tegn, men uttales likt på standard kinesisk), som er provinsen Zhejiangs teaterform.

Kantonesisk opera blir først og fremst oppført i Guangzhou, Guangxi, Macao og Hongkong, men også blant oversjøisk-kinesere i Singapore, Malaysia, Thailand, Frankrike, Storbritannia, Nederland, og Tyskland.

## Historie

De historiske røtter for den kantonesiske opera er gjenstand for drøfting. Men det er generell enighet om at den er en import fra lenger nord i Kina. Langsomt bredte kinesisk opera sørover, og sent på 1200-tallet, mot tampen av Song-dynastiets tid, var den blitt kjent i Guangdong. På 1100-tallet kjenner man at det i de offentlige teatrene i Hangzhou ble oppført fantes en teaterform som ble kalt «sørlig stil»/«sørlig drama» (kinesisk: 南戲 (kantonesisk: *Naam<sup>4</sup> hei<sup>3</sup>*, Mandarin: *Nánxì*)) eller *Narm hei*.  Hangzhou var den gang hovedstad for Song-Kina. Da mongolenes hærer invaderte, flyktet keiser Gong, kalt Zhào Xiǎn (趙顯), med hundretusener av Song-lojale kinesere inn i Guangdong-provinsen i 1276. Blant disse nykomlingene bar det også noen *Narm hei*-kunstnere fra nord. Med *narm hei* ble grunnlaget lagt for de første former for kantonesisk opera. 

Mange av de operastykker innen genren som er populære enn i dag, som *Den rosa hårnålen* og *Foryngelsen av den røde plommeblomst* stammer fra Yuan-dynastiets tid. 

Helt til inn i 1900-tallet ble alle kvinneroller fremført av menn.

Det spilles på kantonesisk‎ (og gjerne på Guangzhou-dialekten).

## Eksterne lenker
* Om Yue-opera (på kinesisk)
Lose Control

**Lose Control** blir sunget av Waldo's People. Sangen representerte Finland i Eurovision Song Contest 2009 i Moskva. 

## Lister

## Referanser
Binghamton

**Binghamton** er en by i den amerikanske delstaten New York i USA med et areal på 28,6 kvadratkilometer. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 47 376 innbyggere. Byen ligger ca. 90&nbsp;km sør for Syracuse ca. 10&nbsp;km nord for grensen til delstaten Pennsylvania.

Binghamton er fylkeshovedstad i Broome County.

Viktige bedrifter i byen er IBM, Lockheed-Martin, BAE Systems og L-3 Communications – alle innen høyteknologisektoren.

State University of New York har en campus i Binghamton; det opererer relativt selvestendig og er best kjent under navnet Bingham University.

Greater Binghamton Airport betjener byen.

Byen er kjent for «The Binghamton burning», et bokbål av tegneserier som ble anordnet ved St. Patrick's School den 10. desember 1948.

## Kjente personer fra Binghamton
* Robert Jager, komponist, musikpedagog og dirigent
* Jack Sharkey, bokser – verdensmester i tungvekt
* Douglas Harry Wheelock, astronaut
* Bridget Moynahan, skuespillerinne

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Michael Walzer

**Michael Walzer** (født 3. mars 1935) er en amerikansk politisk filosof. Han er professor emeritus ved Institute for Advanced Study ved universitetet Princeton. Han har skrevet bøker og essays om en rekke emner, blant annet rettferdig krig, nasjonalisme, etnisitet, økonomisk rettferdighet, radikalisme, toleranse. Han har skrevet over 27 bøker og publisert over 300 artikler og essays.

En av de mer kjente bøkene til Walzer er *Just and Unjust Wars: A Moral Argument with Historical Illustrations* fra 1977.

## Referanser
Peeter Kümmel

**Peeter Kümmel** (født 1982) er en estisk langrennsløper. Han bor i skistedet Otepää og representerer skiklubben *Tartu Skiclub*. Han har sin styrke i sprint.

Kümmel debuterte i verdenscupen den 12. januar 2003 på 30 km klassisk, fellesstart på hjemmebane i Otepää. Hittil har han ikke tatt verdenscuppoeng i distanserenn, men han har tre topp-ti plasseringer i sprint. I tillegg har han en tiendeplass på sprinten i Verdenscupfinalen i langrenn 2008/09.

Han deltok på sprinten i OL i Torino i 2006, og ble nummer 38. I VM i Sapporo i 2007 tok han åttendeplass på sprintstafetten sammen med Priit Narusk. Kümmels beste sesong i verdenscupen sammenlagt var i sesongen 2007/08, da han ble nummer 25 i sprintcupen og nummer 51 i sammenlagtverdenscupen. Hans beste resultat i verdenscupen er en femteplass fra sprinten i Otepää fra samme sesong. I VM i Liberec i 2009 fikk han sitt beste individuelle resultat i VM-sammenheng, en 25.-plass på sprinten.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Resultatoversikt hos Det estiske skiforbundet (engelsk)
I’ll Follow the Sun

«**I'll Follow the Sun**» er en sang av The Beatles, utgitt som singel i Norge august 1965. Den er en melankolsk ballade sunget av Paul McCartney, som også skrev sangen. Sangen er kreditert Lennon/McCartney.

Sangen ble først gitt ut på albumet *[[Beatles for Sale]]* i 1964, og i Norge ble sangen gitt ut på singel hvor den holdt seg i én uke på Topp 10 på VG-lista i 1965. McCartney spilte for øvrig denne sangen under konsert på Olympia i Paris i 2007, og i Tel Aviv september 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Alan W. Pollack om I'll Follow The Sun
* The Beatles Bible: I'll Follow The Sun
Tallinn Linnahall Heliport

**Linnahall Heliport**, (ICAO: **EECL**), er en heliport plassert på Linnahall i Tallinn, Estland. Den blir brukt av blant andre Copterline, som flyr til Helsingfors.

## Eksterne lenker
*
Den rumenske folkerepublikks stjerneorden

**Den rumenske folkerepublikks stjerneorden** (rumensk: *Ordinul Steaua Republicii Populare Române*) var en rumensk orden. Den ble innstiftet 12. januar 1948 og var Folkerepublikken Romanias fornemste utmerkelse. *Den rumenske folkerepublikks stjerneorden* ble tildelt for politiske, vitenskapelige, kulturelle eller sosiale fortjenester av Romania. Ordenen ble også tildelt utlendinger. Tildeling fant sted etter bestemmelse av statsrådet. *Den rumenske folkerepublikks stjerneorden* ble avskaffet etter Nicolae Ceaușescus fall i 1989.

Sammen med andre ordener erstattet *Den rumenske folkerepublikks stjerneorden* Romanias kongelige ordensvesen, etter at monarkiet ble styrtet. Ordenen går tilbake til *[[Stjerneordenen]]*, innstiftet i 1887 av kong Karl I, og kan anses som en videreføring av denne. I 1998 ble *Stjerneordenen* gjenopprettet under sitt opprinnelige navn fra 1877. Tildelinger av *Den rumenske folkerepublikks stjerneorden* mellom 1947 og 1989 anerkjennes offisielt ikke som tilsvarende tildeling av *[[Stjerneordenen]]*.

## Inndeling
*Den rumenske folkerepublikks stjerneorden* var inndelt i fem grader:
* 1. klasse 
* 2. klasse
* 3. klasse
* 4. klasse
* 5. klasse

## Insignier
Ordenstegnet for *Den rumenske folkerepublikks stjerneorden* besto av en rødemaljert femtagget stjerne med blå kanter. Midtmedaljongen dannes av en laurbærkrans. I ordenstegnet for 1. og 2. klasse bar midtmedaljongen innskriften «30 Decembrie 1947». Dette er datoen for kong Mikael I av Romanias abdikasjon. For 3., 4. og 5. klasse bar midtmedaljongen innskriften «RPR», for «Republica Populară Romînă», med datoen for kongens abdikasjon på baksiden. Stjernen var satt på en stjerne i gull eller sølv, også denne med grupper av fem stråler. Ordenstegnet var i det store og hele identisk for alle klasser, men varierte i størrelse, metall og måten ordenstegnet ble båret på. For 1. og 3. klasse var stjernen i gull. For 2. og 4. klasse var den i sølv, mens den var i bronse for 5. klasse. Ordensbåndet var rødt.

## Tildeling
*Den rumenske folkerepublikks stjerneorden* ble tildelt både militære og sivile. Ordenen ble tildelt som belønning for innsats innen politikk, kultur, vitenskap og samfunnsliv forøvrig, samt for innsats til fremme av det rumenske folks interesser og for oppbygningen av Folkerepublikken Romania. Ordenen ble også tildelt utlendinger, blant annet i diplomatisk og protokollær sammenheng. Ordenens 1. klasse ble tildelt andre lands statsledere i forbindelse med statsbesøk.

## Norske innehavere
Kong Olav var innehaver av 1. klasse av *Den rumenske folkerepublikks stjerneorden*.

## Kilder
*  Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966.
*  «People's Republic of Rumania» i Robert Werlich: *Orders and decorations of all nations. Ancient and modern, civil and military*, 2. utgave, Washington DC: Quaker Press, 1974, s. 353.

## Eksterne lenker
*
Jakta

**Jakta** er et fjell i Sunnmørsalpene på grensen mellom  Ørsta og Volda kommuner på Sunnmøre i Møre og Romsdal. Det har en høyde på  meter over havet. Fjellet ligger øst for Hjørundfjorden rett nord for bygda Viddal.

Den 21. august 1896 stod de to britene H. C. Bowen og Cecil W. Patchell på toppen. Disse er de første kjente bestigerne av Jakta.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Jakta – 1588moh hos peakbook.org
* Jakta from Norang/Øye, Sep 16 2006 - reiselogg med mange bilder av Jakta
31. serierunde i Premier League 2008/09

**31. serierunde i Premier League 2008/09** begynte lørdag 4. april 13:45 med Blackburn Rovers mot Tottenham Hotspur. Videre ble det spilt seks kamper 16:00 før Fulham og Liverpool møttes 18:30.
Runden ble avslutta søndag 5. april med Everton – Wigan Athletic 16:00 og Manchester United – Aston Villa 17:00.

## Kampfakta

***Alle kampfakta er fra BBC Sport**

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## Eksterne lenker
* Premier League 2008/09: Terminliste og resultater  på altomfotball.no
Tidsmaskinen (roman)

***Tidsmaskinen***  (engelsk tittel *The Time Machine*) er en dystopisk science fictionroman av H. G. Wells. Boken ble første gang utgitt i 1895, og ble utgitt på norsk for første gang i 1974 i Lanterne science fiction (oversatt av Nils Nordberg), samt en gang i 1987 i Disney Junior Bokklubb (oversatt av Peter Lorentzen).

## Handling
Boken handler om opplevelsene til en mann som bare kalles for Tidfareren, som har konstruert en tidsmaskin og reist inn i fremtiden til år 802701. Her finner han et tilsynelatende harmonisk samfunn med enkle, spedbygde og infantile etterkommere etter dagens mennesker. Eloiene, som er navnet de har gitt seg selv, gjør ikke noe annet enn å leke, spise frukt og sove. De verken dyrker mat eller utfører noen form for produksjon. En dag oppdager Tidfareren ut at det finnes enda en etterkommer etter nåtidsmennesket, skapninger kalt morlocker, som bor under jorden og i stor grad skiller seg fra de som bor på overflaten. I den videre handlingen forsøker han å finne årsaken til hvorfor menneskerasen har utviklet seg i to retninger, samt å finne tidsmaskinen som plutselig er forsvunnet. 

### Utelatt del
Før den ble utgitt som bok, var historien blitt publisert som føljetong fra januar til mai i magasinet New Review samme år. Etter at den utkom i bokform, ble en del av kapittel 11 utelatt der hovedpersonen gjør et stopp enda lengre inn i fremtiden. Her befinner han seg plutselig i et hedelignende landskap med sparsom vegetasjon, der noen pelskledde og hoppende dyr beiter på gresset. Ved første øyekast ligner de kaniner eller små kenguruer, men da han bestemmer seg for å fange et eksempler for videre undersøkelser og dreper en med en stein, oppdager han at de har umiskjellig menneskelige trekk. Trolig er det snakk om enda en art av menneskets fjerne etterkommere, mest sannsynlig utviklet fra morlockene eller eloiene. Med ett kommer det et enormt skolopenderlignede dyr mot ham, et tegn på at leddyrene har overvunnet begrensningene som tidligere forhindret dem i å vokse seg nevneverdig store, og han tar dekning i tidsmaskinen og reiser videre. 
  
## Film
Tidsmaskinen har blitt filmatisert flere ganger, sist i 2002.
Hongwei

**Hongwei**  () er et bydistrikt i byprefekturet Liaoyang i den kinesiske provinsen Liaoning. 

Det har et areal på 59,06&nbsp;km² og teller 110&nbsp;000&nbsp;innbyggere (2004). 

## Administrative enheter
**Subdistrikter:**
*Changzheng (长征街道), Xincun (新村街道), Gongnong (工农街道), Guanghua (光华街道)
**Storkommune:**
*Shuguang (曙光镇)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Infoside