Skipssetning

**Skipssetning**, skipformet gravanlegg hvor runde stein er lagt ut i form av konturen av et skip sett ovenfra. Denne gravformen forekommer i jernalderen i Norden, ikke minst i senere jernalder og vikingtiden (400-1050 e.Kr). Denne gravskikken er veldig gammelt helt tilbake til eldre bronsealder, konsentrert på de nordiske landene Sverige, Danmark og Norge med spredninger i Finland, Baltikum og Tyskland, minst én skipssetning var funnet på Island. De overlevende eksemplene i dag utgjør et minstetall av det totale tallet som var reist over et stort tidsrom på tre tusen år, omtrent 2,000 skipssetninger er kjent for arkeologene. 

Kjente skipssetninger inkluderer Lindholm Høje og Klebæk Høje i Jylland, Danmark, Ales stener i Kåseberga (Österlän) og Hjortahammar (Blekinge) i Sverige, og Istrehågan i Norge.

## Skipssetningene i Norge
Det hadde lenge hersket en oppfatning om skipssetningene er sjeldne i Norge, men det skyldes lite systematiserte kartlegging av de mange kjente steinsettingene som kunne ha forskjellige form, disse med ovale og ellipse form i nyere tid tolkes som skipssetninger uansett størrelse, beliggenhet og grad av bevarering. Mange steinsettinger enten forsvunnet eller ble ødelagt fordi utarbeidede stein var nyttig for gjenbruk til diverse bruk inkludert husbygging, dette gjort at mange steinsetninger var blitt sterkt uregelmessig så omfattende utgravningsundersøkelser måtte til for å gjenkonstruere disse. Det var også sett restaureringsarbeid før dokumentering fant sted. I seg selv betyr det at fullstendig oversikt og kategorisering over steinsetningene i Norge har mangler, og forutse mer innsats, ettersom ikke samtidige kjente har blitt underlagt omfattende undersøkelser.

Tallet over kjente, både sikre og usikre skipssetninger, er upresist, men er oppgitt til omlagt 40 i hele Norge utenom Vestfold, som rommet 29 skipssetninger. Den største kjente skipssetningen er skipssettingen på Tingvoll i Steinkjer, Trøndelag som kan opprinnelig ha vært 50 meter lang. Tingvold-skipssettingen har blitt restaurert, bare med eksisterende steiner så lengden på den er på cirka 34 meter med til sammen 38 reiste steiner. Et ukjent antall høye steiner hadde forsvunnet. På andreplassen kom skipssetningen på Elgesem i Sandefjord, Vestfold med en lengde på 41 meter og bredde på 8,5 meter, den er også dels bevart ved å bestå av 21 reiste steiner, 17 andre hadde forsvunnet. Den største intakte skipssetningen som *steinsetning* er den store skipssetningen på Istrehågan i Larvik, Vestfold. Den ble restaurert med de fleste reiste steinene så et helhetsinntrykk dannes - den er 24,5 meter lang og 9.2 meter bred med 18 reiste stein hvilende på en steinpakning av rullesten. 

Det finnes en forskjellig type blant de norske skipssetningene, disse som var lagt som *steinlegginger* med horisontale lagte steiner fremfor vertikale reiste steiner. Den meste kjente blant disse steinleggingene er «Mølenskipet», hvor en skipsformede formasjon var funnet på Brunlanes, Mølen - 20 meter lang, men det fantes større eksempler som de to skipssetninger på Steinsrød, Sandefjord undersøkt i året 1871 - den ene var 35 meter lang, den andre var 28 meter lang og 3 meter bred. Det er funnet et brannflak etter et brent skip under Mølenskipet mens en kremasjonsgrav var funnet i den mindre steinleggingen på Steinsrød. En andre steinlegging var funnet i Hella på Nøtterøy i Færder, Vestfold - den er 15 meter lang og 5,5 meter bred. Da et «røys» var undersøkt på Eidsten i Larvik, vist det seg å være en skipsformet steinlegging reist over en båtgrav, den var cirka 7 meter lang og 1,5 meter bred.

De fleste skipssetningene i Norge kom fra den yngre jernalder, som kunne identifiseres ved at disse er bygd av reiste steiner som står atskilt fra hverandre i kontrast til skipssetningene fra bronsealderen med tettpakkede rekker av reiste stein. Noen ganger var skipssetning reist over en haug eller «fylt» som oppdaget på Vestfeltet på Hunn i Borge, Østfold hvor en «skipsformet haug» var utgravd i 1950, den var 13 meter lang og 6 meter bredt, som rommet en kremasjonsgrav fra ca. 900 e.kr. Slike «fylte skipssetninger» er også et bronsealderfenomen - 8 eksempler er kjent, av disse to i Norge. Disse var begravd i haug eller røys, de skulle ikke være synlig for de levende. Denne gravskikken var fra slutten på eldre bronsealder, 1250 til 1000 f.kr. De to norske bronsealderskipssetninger er Knaghaug på Bø og Kongehaugen på Ringen ved Høyevarde på Karmøy. De var små; tydelige båtformede - 3 m x 2 m og 6 m x 3 m, bygd med lagte hellesteiner.

Skipssettingene lå spredt langs den norske kysten fra svenskegrensen til Harstad i Troms, men det er størst konsentrering i to avgrensede regioner; 29 sikre som usikre skipssettinger registreres i den forhistoriske Vestfold fra Tønsberg til Mølen i Brunlanes mens 22 sikre som usikre skipssettinger registres i Trøndelag, flesteparten i Inntrøndelag. En «monumental» skipssetting har nedre grense på 40 meter, rundt tjue i Danmark og tretti i Sverige er kjent, det er bare i Trøndelag slike skipssettinger er funnet, selv bare ett eksempel har overlevd, Tingvold-skipssettingen som opprinnelig var omtrent 50 meter lang, nå «bare» 34 meter lang. Med georadar blir det mulig å finne og dokumentere skipssettingene som sett på Vinne i Verdal selv etter de hadde forsvunnet fra overflaten. Med Vinne-funnet blir det 6 monumentale skipssettinger i Norge.

### Liste over sikre som usikre skipssetninger (yngre jernalder)

## Referanser

## Litteratur
* Artikkel av Lise Nordenborg Myhre, *Skipssettinger som religiøse symboler i graver fra eldre bronsealder*, Årbok for Karmsund 1997-1998 ISBN 82-994760-0-3
* Frans-Arne Hedlund Stylegar, Jan Henning Larsen, Elizabeth Skjelsvik: *Steinskip og tingsteiner - Steinsettinger i Norge gjennom 3000 år* 2025 Museumsforlaget ISBN 9788283051742
* Joakim Wehlin; *Österjöns Skeppssättningar - Monument och möteplatser under yngre bronseålder* 2013 Göteborgs universitet ISBN 978-91-85245-51-8