open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Latvias kvinnelandslag i fotball

**Latvias kvinnelandslag i fotball** representerer Latvia i internasjonal fotball.  

Latvia kvinnelandslag i fotball debuterte internasjonalt i kvalifiseringen til EM i 1995, men trakk seg deretter fra all kvalifisering fram til kvalifiseringen til EM i 2009. Latvias gjensyn med internasjonalt kvalifiseringsspill ble ikke det beste. I det innledende spillet tapte Latvia sine to første kamper mot Israel og Bosnia og Hercegovina med tre mål, før de tapte med ett mål mot Armenia. 

Miniturneringene etter kvalifiseringsfiaskoen har heller ikke gitt grunn til optimisme. I desember 2008, tapte Latvia 0-3 mot Kroatia og 0-5 mot Tyrkia. Siden da har Latvia spilt tre privatlandskamper mot henholdsvis Luxembourg, Litauen og Estland (de to siste kampene var muligens en miniturnering). Latvia slo Luxembourg, men tapte de to andre kampene.

## Se også
*EM i fotball for kvinner
*Liste over kvinnelandslag i fotball
*Latvias herrelandslag i fotball
Nattradioen

***Nattradioen*** er et norsk radioprogram som har gått på NRK Radio siden 1984. Hovedinnholdet i programmet er spilling av musikk. Det går på P1, sendes hver dag ved midnatt og varer i to timer. Programmet gjennomgikk betydelige endringer i 2015. Før det gikk det direkte og var lagt opp slik at lytterne kunne sende inn en hilsen til andre lyttere eller venner og kjente. Sammen med hilsenen kunne de også ønske seg en sang ble spilt i programmet. Det ble også arrangert konkurranser der lytterne kunne delta. Fra 5. mai 2015 endret det navn fra *Nattønsket* til *Nattradioen*. Programmet sluttet å gå direkte slik at ordningen med at lytterne kunne ringe inn falt bort. 

Programmet ble opprinnelig sendt fra Oslo. I 1996 overtok NRK Sør-Trøndelag på Tyholt ansvaret for sendingen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Sendinger på NRK Radio
Armenias kvinnelandslag i fotball

**Armenias kvinnelandslag i fotball** representerer Armenia i internasjonal kvinnefotball.

Ettersom Sovjetunionen aldri deltok i internasjonale kvinnefotballturneringer, hadde Armenia ingen tidligere erfaring fra kvinnefotball enn som selvstendig land. Armenia deltok i sin første kvalifisering til EM i 2005, der de ble plassert i klasse B (de landene som måtte spille om opprykk til den egentlige kvalifiseringspuljen, klasse A). De endte sist uten å score mål, og med et snitt på omtrent 0–9 per kamp. Armenia trakk seg deretter fra kvalifiseringen til VM i 2007. 

I kvalifiseringen til EM i 2009 tok Armenia sine første poeng etter å først ha spilt uavgjort mot Bosnia – Hercegovina, og deretter, etter et knepent tap mot Israel, å ha vunnet sin første kvalifiseringskamp etter å ha slått Latvia 1–0. Armenia endte på tredjeplass bak Bosnia på færre scorede mål.

Armenia fortsatte framgangen i vennskapsturneringer arrangert av UEFA. I 2007 kom de riktignok sist i en turnering med Kroatia (rangert 56 plasser høyere) og Makedonia (FYR), men særlig den siste kampen var jevn (3–4-tap). I november 2008 gikk det bedre, da Armenia vant en turnering mot Estland, Malta og Makedonia (FYR).

I kvalifiseringen til VM i Tyskland kom Armenia sist i sin gruppe, som ellers besto av Italia, Finland, Portugal og Slovenia. Armenia tapte samtlige kamper, men tapte bare 0–1 mot Slovakia borte. Også hjemme mot Portugal gikk relativt hederlig, med tap 0–3.
Toril Carlsen

**Toril Carlsen** (født 27. april 1958 i Oslo) er en norsk sopransanger som var ansatt som solist ved Den norske Opera fra 1979 til 2010, kun avbrutt av gjesteopptredener på andre scener. 

## Liv og karriere
Toril Carlsen tok utdannelsen ved Statens Operaskole i årene 1976 til 1979 og ble ansatt som solist ved Den Norske Opera i 1979, 21 år gammel. I hele sin karriere ved operaen var hun en av de mest benyttede sangerne i ensemblet og sang mer enn 70 operaroller. Repertoaret omfatter også kirkemusikk, romanser og samtidsmusikk. 

Juni 2010 gikk Toril Carlsen av for operaens pensjonsalder og holdt sin avskjedskonsert den 28. november 2010. Hun er nå frilanssanger.

Ifølge Toril Carlsen er opera *«En totalopplevelse ingenting kan måle seg med.»*

## Et utvalg roller ved Den Norske Opera

* Fiordiligi i Mozarts *[[Così fan tutte]]*
* Pamina i Mozarts *[[Tryllefløyten]]*
* Donna Elvira og Donna Anna i Mozarts *[[Don Giovanni]]*
* Elettra i Mozarts *[[Idomeneo]]*
* Susanna i Mozarts *[[Figaros bryllup]]*
* Primadonnaen/Ariadne i Richard Strauss’ *[[Ariadne auf Naxos]]*
* Rosalinde i Johann Strauss’ *[[Flaggermusen]]*
* Elena i Verdis *I vespri siciliani*
* Alice Ford i Verdis *[[Falstaff]]*
* Gilda i Verdis *[[Rigoletto]]*
* Lady Macbeth i Verdis *Macbeth*
* Leonora i Verdis *Trubaduren*
* Mimi og Musetta i Puccinis *[[La Bohème]]*
* Giorgetta i Puccinis *Il tabarro*
* Floria Tosca i Puccinis *[[Tosca]]* 
* Rosina i Rossinis *[[Barbereren i Sevilla]]*
* Mme. Lidoine i Poulencs *[[Dialogues de Carmelittes]]*
* Kvinnen i Poulencs *Menneskerøysta*
* Hanna Glawari i Lehárs *[[Den glade enke]]*
* Sigrid Storråde i Søderlinds *Olav Tryggvason*
* Kathrine Sigismund i Kverndokks *Den 4. nattevakt *
* Leonore i Beethovens Fidelio 
* Feltmarsjalinnen i R. Strauss’ *[[Rosenkavaleren]]*
* Kostelnica («Klokkerkonen») i Janáčeks *[[Jenůfa]]*
* Fremmed fyrstinne i Dvořáks *[[Rusalka (Dvořák)|Rusalka]]*		
* Woglinde og Wellgunde i Wagners *[[Das Rheingold]]*
* Helmwige i Wagners *[[Die Walküre]]*	
* Waldvogel og Ortlinde i Wagners *[[Siegfried (opera)|Siegfried]]*
* Woglinde i Wagners *[[Götterdämmerung]]*	
* 1. og 2. Blumenmädchen i Wagners *[[Parsifal]]*

## Andre engasjementer m.m.
Opera Vest i Antonio Bibalos *Glassmenasjeriet*, Henrik Hellstenius’ *Sera og Bartoks Ridder Blåskjeggs borg*. Har sunget ved Deutsche Staatsoper Berlin, i København, Malmö og Göteborg og ved Operaen i Kristiansund. I 1997 sang hun tittelrollen ved uroppførelsen av Norges første opera Fredkulla(Trondheim Symfoniorkester).
Har gitt konserter i Danmark, Tyskland, Italia, England, Spania i tillegg til mange steder rundt i Norge.

## Priser og legater
* Kritikerprisen 2003, for sin tolkning av Klokkerkonen i Den Norske Operas oppsetning av Jenůfa.
* Kirsten Flagstadprisen og ”Årets sanger” 2002.

Toril Carlsen mottatt flere stipend.

## Innspillinger
Div. innspillinger med norsk musikk, bl.a. Grieg, Sinding, Ø. Sommerfeldt, K. Nystedt, Lasse Thoresen og Hellstenius.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Patricia Chauvet

**Patricia Chauvet** (født 11. mai 1967 i Paris) er en tidligere fransk alpinist. Hun kjørte nesten utelukkende slalåmrenn og tilhørt verdenseliten i denne disiplinen.

Chauvet vant ett renn i verdenscupen i løpet av karrieren, slalåmrennet i Haus im Ennstal 24. januar 1993. Denne sesongen ble hun også nummer tre i slalåmcupen sammenlagt, etter Vreni Schneider og Annelise Coberger. Karrierens høydepunkt var sølvmedaljen i slalåm bak Pernilla Wiberg under VM 1996 i Sierra Nevada. Året deretter ble hun nummer fire i spesialdisiplinen under VM i Sestriere. Under OL 1992 i Albertville kom hun på sjetteplass i slalåm.

Hun la opp etter sesongen 1997/98.

## Meritter

### Verdensmesterskap

### Verdenscupseire

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ruslan Khasbulatov

**Ruslan Imranovitsj Khasbulatov** (russisk: Руслан Имранович Хасбулатов) (født 22. november 1942 i Tolstoj-Jurt i Tajetsjenia i Den russiske føderasjon, død 3. januar 2023) var en russisk økonom og politiker som spilte en sentral rolle i hendelsene som ledet opp til den konstitusjonelle krisen i Russland i 1993.

## Tidlig liv
Khasbulatov ble født i landsbyen Tolstoj-Jurt nær Groznyj i den russiske delrepublikken Tsjetsjenia. Da han var 1 år gammel, ble han sammen med sin mor og søsken deportert til Nord-Kasakhstan, hvor hele det tsjetsjenske og ingusjetiske folket ble deportert etter Stalins ordre. Hans far, som lå alvorlig syk på et sykehus, ble igjen og døde like etter.

Etter studier i Almaty flyttet Khasbulatov i 1962 til Moskva, hvor han studerte jus ved det prestisjefylte Statsuniversitetet i Moskva. Han ble uteksaminert i 1966, og meldte seg deretter inn i Sovjetunionens kommunistiske parti. Han fortsatte sine studier, og fokuserte på den politiske, sosiale og økonomiske utviklingen i kapitalistiske land, og fikk flere høyere grader mellom 1970 og 1980. I løpet av 1970- og 1980-årene publiserte han flere bøker om internasjonal økonomi og handel.

## Politisk liv og krisen i 1993
På slutten av 1980-årene begynte Khasbulatov å arbeide nært sammen med den fremadstormende og uortodokse kommunisten Boris Jeltsin. Han ble valgt til den sovjetiske *Kongressen av folkets deputerte* i 1990. Han fulgte Jeltsin i den suksessfulle motstanden mot kuppforsøket i 1991. Han meldte seg ut av kommunistpartiet i august 1991, og ble 29. oktober 1991 valgt til formann RSFSRs øverste sovjet.

Khasbulatov hadde vært en alliert til Jeltsin i hele denne perioden, men de to skilte lag etter Sovjetunionens kollaps i 1991. Under Den russiske konstitusjonelle krisen i 1993 ledet Khasbulatov (sammen med tidligere visepresident Aleksandr Rutskoj) det russiske øverste sovjet i dets maktkamp mot presidenten, som endte med Jeltsins voldelige angrep på og påfølgende oppløsning av parlamentet i oktober 1993.

Khasbulatov ble arrestert sammen med de andre parlamentslederne. I 1994 ble han benådet av den nyvalgte Dumaen, sammen med andre fremtredende ledere av anti-Jeltsin-fløyen.

## Tilbakevending til privat liv
Etter at hans politiske karriere tok slutt vendte Khasbulatov tilbake til sitt yrke innen undervisning og økonomi, som grunnlegger og leder for *Avdelingen for Internasjonal Økonomi* ved Plekhanov-akademiet for økonomi. Han fortsatte imidlertid å kommentere den politiske utviklingen i Russland.

I 1995 vurderte Khasbulatov en kort periode å stille til valg som president i Tsjetsjenia.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Joseph Hou Joshan

**Joseph Hou Joshan** (胡若山, født 22. februar 1881 i Zhoushan i Kina, død 28. august 1962 i fengsel i Hangzhou) var katolsk biskop av Taizhou (Linhai) i provinsen Zhejiang i Kina.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han ble foreldreløs som femåring og ble så oppdratt av katolske misjonærer. Han studerte på skoler i Dinghai, Ningbo og Jiaxing. Den 6. november 1906 trådte han inn i lasaristenes orden.

### Prest
Han ble presteviet 5. juni 1909.

Han gjorde pastoralt arbeide i seks år. Deretter underviste han i filosofi og dogmatisk teologi ved presteseminaret i Ningbo. Han var teologisk rådgiver ved den kinesiske plenarsynoden i 1924 i Shanghai.

### Biskop
Den 30. juli 1926 ble han utnevnt til apostolisk vikar av Taizhou, og bispeviet av pave Pius XI i Peterskirken i Roma 28. oktober samme høst.

Da Taizhou ble elevert til bispedømme i 1946, ble biskop Hou dets første ordinarie biskop.

Da kommunistene overtok makten i Kina i 1949, forble han i Taizhou. Men han ble arrestert og holdt fengslet av myndighetene i Hangzhou. Han døde i fengselet i 1962.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Biskop Claudio Rangoni (1559-1621) *1593
*Erkebiskop Wawrzyniec Gembicki (1559-1624) *1601
*Erkebiskop Jan Wężyk (1575-1638) *1620
*Biskop Piotr Gembicki (1585-1657) *1637
*Biskop Jan Gembicki (1602-1675) *1653
*Biskop Bonawentura Dobrogost Madaliński (1623-1691) *1672
*Biskop Jan Małachowski (1623-1699) *1677
*Erkebiskop Stanisław Szembek (1651-1721) *1690
*Biskop Felicjan Konstanty Szaniawski (1668-1732) *1707
*Biskop Andrzej Stanisław Załuski (1695-1758) *1724
*Erkebiskop Adam Ignacy Komorowski (1699-1759) *1749
*Erkebiskop Władysław Aleksander Łubieński (1703-1767) *1758
*Biskop Andrzej Mikołaj Stanisław Kostka Młodziejewski (1717-1780) *1767
*Biskop Kasper Kazimierz Kolumna Cieciszowski (1745-1831) *1775
*Biskop Franciszek Borgiasz Mackiewicz (1756-1842) *1817
*Biskop Michał Piwnicki (1771-1855) *1827
*Erkebiskop Ignacy Ludwik Pawłowski (1776-1842) *1829
*Erkebiskop Kazimierz Roch Dmochowski (1780-1851) *1841
*Erkebiskop Wacław Żyliński (1803-1863) *1848
*Biskop Aleksander Kazimierz Bereśniewicz (1823-1907) *1859
*Biskop Szymon Marcin Kozłowski (1829-1899) *1883
*Biskop Mieczyslaw Leonard Pallulon (1834-1908) *1883
*Erkebiskop Bolesław Hieronim Kłopotowski (1848-1903) *1897
*Biskop Jerzy Józef Elizeusz Szembek (1851-1905) *1901
*Biskop Stanisław Kazimierz Zdzitowiecki (1854-1927) *1902
*Kardinal Aleksander Kakowski (1862-1938) *1913
*Pave Pius XI (1857-1939) *1919
*Biskop *Joseph Hou Joshan* (1881-1962) *1926

## Referanser
Pacificus Li Xuande

**Pacificus Li Xuande** (født 1. mars 1904 i Tung-yüangfang i Sanyuan i Shaanxi i Kina, død 16. februar 1972) var katolsk biskop av Yan'an i provinsen Shaanxi i Folkerepublikken Kina. 

Han ble presteviet 17. mai 1930 for fransiskanerordenen. Den 13. desember 1951 ble han utnevnt av pave Pius XII til biskop av Yan'an i Shaanxi, og ble bispeviet i Xi'an av sin medbror i fransiskanerordenen, biskop Anthony Zhou Weidao av Fengxiang i Shaanxi. 

Den politiske situasjon gjorde det imidlertid vanskelig for ham å dra til sitt bispedømme, så han forble i Xian. Året etter, i 1952, ble han i tillegg utnevnt av paven til apostolisk administrator av erkebispedømmet Xi'an.

Biskop Li ble så fengslet i 1952, og holdt i fangenskap et tiår. Etter at han ble løslatt dro han til sin hjemby i bispedømmet Sanyuan i Shaanxi.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1852-1918) *1900
* Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
* Biskop Anthony Zhou Weidao (Chow Wei-tao), O.F.M. (1905-1983) *1950
* Biskop *Pacificus Li Xuande*

## Referanser
Ronald Lindsay

**Ronald Charles Lindsay** (født 3. mai 1877, død 21. august 1945) var en britisk embedsmann og diplomat.

Lindsay var undersekretær for finans for Egypt fra 1913 til 1919, og var deretter ambassaderåd ved den britiske ambassaden i Washington, D.C.. Han var deretter *[[Minister (diplomati)|Minister Plenipotentiary]]* i Frankrike, og deretter undersekretær i utenriksdepartementet frem til 1924. I 1925 ble han ambassadør i Tyrkia, og fra 1926 ambassadør i Tyskland. I 1928 ble han *Permanent Under-Secretary of State* i utenriksdepartementet.

I november 1929 ble Lindsay ambassadør i USA. I juni 1939 trakk han seg tilbake og ble  erstattet av Philip Kerr, 11. marki av Lothian.

Lindsay var femte sønn av James Lindsay, 26. jarl av Crawford. Lindsay var gift to ganger, og fikk ingen barn.

## Referanser
Kang

**Kang** kan være:

*Den nordkinesiske varmesengen Kang,
*Fylket Kang i byprefekturet Longnan i provinsen Gansu i Folkerepublikken Kina.
*Kang, et vanlig koreansk etternavn.
Iriri

**Iriri** er ei elv i delstaten Pará i Brasil. Den er ei sideelv til elva Xingu, og er 1&nbsp;300 km lang. Den har kildeområdet i det tradisjonelle hjemlandet til Panará-folket.
Kang (seng)

**Kang** (kinesisk: 炕, pinyin: *Kàng*; mandsju: *nahan*; tibetansk: *cachi* ཚ་ཁྲི་) er en tradisjonell ovnseng eller soveplattform for flere personer, murt opp med murstein eller lignende. Den er kjent og vanlig fremfor alt i  Mandsjuria i det nordøstre Kina, men er også kjent i områder derfra og vestover helt inn i Tibet. 

## Byggemåte
Et system av rør (*kàngdòng* 炕洞) fører røyk og varmluft fra ildstedet inn i kangens indre, slik at den blir oppvarmet nedenfra. Murtstein holder meget godt på varme. Anretninger mellom kaminen som betjener kangen og selve rørsystemet fungerer slik at ikke rørene etterhvert skal bli tilstoppet av aske. Overflatetemperaturen på en oppvarmet Kang er gjerne på 40&nbsp;°C.

I dag blir kanger vanligvis bygget av betong.

## Bruk
Om vinteren benyttes kangen ikke bare for nattesøvnen, men også som alment oppholdssted. Til måltider og eventuelt andre gjøremål som trenger en anretning benyttes et tilpasset småbord (*kàngjī* 炕几 eller *kàngzhuōzi* 炕桌子) som settes på kangen.

Tradisjonelt soves det i en hierarkisk orden. Øverst i hierarkiet er det sted som er nærmest varmekilden (*kàngtóu* 炕头). Der sov husholdets eldste mann, så fulgte hustruen, deretter de forskjellige familiemedlemmene etter generasjon, alder og kjønn.

Kangen benyttes også til tørking av tøyvask (kàngbù 炕布) og innhøstet frukt, og til og med som rugekasse for egg.

## Historie
Arkeologiske funn viser at en oppvarmet sengeflate er som konsept kjent i Kina helt tilbake i neolittisk tid; funn som viser dette er gjort i Banpo ved Xi'an i Shaanxi. Sengen i Banpo Xian var av ti centimeter stampet leire på gulvet. Historisk var sengen kalt *huoqiang* og ble oppvarmet av *zhidi*, det vil si ved å tenne et åpent bål på sengen. Før man la seg kostet man bort restene. Tangdikteren Meng Jiao skrev i diktet *Handi Baixing Yin*: *Intet brensel å varme opp gulvet med for søvnen; står og gråter med forkjølelse ved midnatt isteden.* Gjentatt bålbrenning gjør sengeoverflaten hard og motstandsdyktig mot fukt.

Den første formen for oppvarmet sengeplattform oppstod i Kina ved bruk av et enkelt piperør. Denne typen plattform er funnet ved utgraving av et hus fra det første århundre etter Kristus i Heilongjiang. Rørpipen hadde L-form, var bygd av adobe og brostein, og tildekket av steinheller.

Oppvarmede vegger med et dobbelt rørpipesystem ble funnet i et gammelt palass fra 300-tallet i provinsen Jilin. Den har en L-formet adobebenk med et dobbelt rørpipesystem. Strukturen er mer kompleks enn det med et enkelt rørsystem, og er strukturelt nærmere en *kang*.

Ordet *kang* betyr «å tørke», og er belagt i en kinesisk ordbok fra 121 e.Kr. Den eldste ferdig utviklede *kang* har man funnet restene av i Ninghai i Heilongjiang, i Longquanfupalasset (699-926).

## Referanser


## Litteratur
* Mareile Flitsch: «Der Kang. Eine Studie zur materiellen Alltagskultur bäuerlicher Gehöfte in der Manjurei», i *Opera Sinologica* 14, Harrassowitz, 2004 ISBN 3-447-05000-4.

## Eksterne lenker

* Mud bed influences Chinese ancient culture (*Xinhua/peopledaily.com.cn*, 30. juli 2005)
* Ofenbett – Artikel aus der Oeconomischen Encyclopädie (1773 – 1858) von J. G. Krünitz]
Lær av Dazhai i jordbruket

***Lær av Dazhai i jordbruket*** (农业学大寨, pinyin: *Nóngyè xué Dàzhài*) var en kampanje organisert av Mao Zedong i Folkerepublikken Kina tidlig i 1960-årene. Kampanjen oppfordret bøndene til å dra lærdom av bøndene i folkekommunen Dazhai i det nåværende fylke Xiyang i provinsen Shanxi ved å utøve selvoppofrelse og politisk aktivitet. Folkekommunens leder, Chen Yonggui, fikk en lynkarriere og endte opp i Politbyrået for sentralkomiteen for det kinesiske kommunistparti.

Det ble skrevet svært meget om Dazhais eksempel i bøker, tidsskrifter, ukeblader og aviser, og landsbybøndenes innsats var også tema for en rekke filmer. Ifølge propagandaen var de enestående dyktige ikke bare ved sine store avlinger, men de gjennomførte storstilte irrigasjonsprosjekter med kanaler, reservoarer og viadukter. Dette klarte de, het det, ved bare å stole på egne krefter, uten finansiell eller teknisk bistand fra regjeringen. 

En rekke sanger om Dazhai var populære en tid. Den mest kjente var * Dazhai Yakexi*, der en uighursk bonde forteller om hvor oppløftet han er etter å ha besøkt Dazhai. 

Det ble arrangert gruppereiser fra hele Kina til Dazhai, særlig for bønder. Disse reisearrangementene vedvarte til Firerbandens fall og kulturrevolusjonens avslutning i 1976.
Numazu

**Numazu** (japansk: 沼津市 &ndash; *Numazu-shi*) er en by i Shizuoka prefektur i Japan.
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Shizuoka

**Shizuoka** (静岡市; *Shizuoka-shi*) er en japansk by og hovedstad i Shizuoka prefekturet. Den har status som «by oppnevnt av myndighetene» (政令指定都市; *seirei shitei toshi*).

Navnet på midterste del av byen Shizuoka var mellom 680 og 1869 Sumpu.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Matthias Li Jun-ho

**Matthias Li Jun-ho** (; født 14. september 1877 i Hinwenshien i Sichuan i Kina, død 4. august 1935) var apostolisk vikar av Yazhou (senere bispedømmet Leshan) i provinsen Sichuan i Kina.

Han ble presteviet 22. januar 1910. Den 22. oktober 1929 ble han utnevnt av pave Pius XI til apostolisk prefekt for det apostoliske prefektur Yazhou. Da det ble oppgradert til apostolisk vikariat den 16. mars 1933, ble fader Li utnevnt til titulærbiskop og bispeviet 16. mars samme år.

## Referanser
Putumayo (elv)

**Putumayo** (i Brasil: **Içá**) er ei sideelv til Amazonas. Den ligger vest for og parallelt med Japura, og danner deler av Colombias grense mot Ecuador og mesteparten av grensa mot Peru. Den kalles Putumayo i de tre nevnte statene, men skifter navn til Içá idet den krysser grensa til Brasil.

På slutten av 1800-tallet ble Içá utforsket av den franske oppdageren Jules Crevaux (1847–1882). Han dro oppover elva i en dampbåt som stakk 6&nbsp;meter dypt, og seilte både natt og dag. Han nådde Cuemby, 1300&nbsp;kilometer overfor munningen, uten å finne et eneste stryk.  Cuemby er bare 320&nbsp;km i rett linje fra Stillehavet.

Elva er i dag en viktig transportvei. Praktisk talt hele elva er seilbar.

Oppdrett av kveg er sammen med gummiproduksjon de viktigste næringsveiene langs Putumayo, og produktene skipes langs elva og videre over Amazonas til Manaus i Brasil.

## Se også
*Territorial-Environmental Information System of Colombian Amazon SIAT-AC   (spansk)
Francis Zhou Shanfu

**Francis Zhou Shenfu** (født 1915, død 5. januar 1989) var katolsk «undergrunns»biskop av Yixian i Hebei i Folkerepublikken Kina.

Han ble hemmelig bispeviet av undergrunnsbiskopen Peter Joseph Fan Xueyan av Baoding i 1981.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
* Erkebiskop Mario Zanin (1890-1958) *1934
* Kardinal Paul Yü Pin (Yu Bin) (1901-1978) *1936
* Biskop Giuseppe Ferruccio Maurizio Rosà (1888-1961) *1946
* Biskop Peter Joseph Fan Xueyan (1907-1992) *1951
* Biskop Paul Liu Shuhe (1919-1993) *1982
* Biskop Vincent Huang Shoucheng (1923-2016) *1985
* Biskop *Francis Zhou Shanfu* (1915-1989) *1981

## Referanser
Sør-Afrikas kvinnelandslag i fotball

**Sør-Afrikas kvinnelandslag i fotball** representerer Sør-Afrika i internasjonal fotball. Sør-Afrika er et av Afrikas beste lag.

Sør-Afrika debuterte i 1993, og var derfor ikke med på det første Afrikamesterskapet i fotball for kvinner. Imidlertid ble de med på det andre, og de kom til finalen etter en kvartfinale og en semifinale som ikke voldte store bekymringer. I finalen ble imidlertid Nigeria for sterke, og Sør-Afrika måtte ta til takke med sølv. I 1998 møtte Sør-Afrika begge de to argeste rivalene om plassen bak Nigeria; Ghana og Kamerun. Sør-Afrika tapte begge kampene, og kom sist, i og med at Mosambik hadde trukket laget sitt.

I 2000 arrangerte Sør-Afrika mesterskapet for første gang. Etter en lett innlediningsgruppe møtte Sør-Afrika Ghana, som selv hadde slått ut Kamerun i gruppespillet. Sør-Afrika vant 1-0, og kom til finalen. Imidlertid ble sannsynligvis stoltheten av å ha kommet til finalen skjemmet av skammen etter at tilskuere kastet gjenstander på dommerne etter at Nigerias andre mål ble godkjent. Kampen ble først midllertidig stoppet, før opprørspoliti og ungdom engasjerte seg i en privat krig med tåregass. Ettesom det var umulig å gjennomføre kampen på det daværende tidspunkt, ble kampen avsluttet og Nigeria tilkjent seieren 2-0 (som var resultatet da kampen ble avbrutt). Neste mesterskap foregikk i Nigeria. Sør-Afrika slo Kamerun i gruppespillet, men begge gikk videre. I semifinalen ventet Nigeria, og Sør-Afrika tapte under mindre dramatiske tilstander 0-5. I bronsefinalen ventet Kamerun igjen, og denne gangen vant Kamerun 3-0.

Sør-Afrika fikk gjenvunnet tillit hos CAF, fordi også mesterskapet i 2004 ble arrangert i Sør-Afrika. Det ble ikke noen større episoder, men dette kan være knyttet til at et usedvanlig svakt lag tapte samtlige kamper i gruppespillet, også mot ellers beskjedent plasserte land som Etiopia og Zimbabwe. Neste mesterskap gikk bedre. Sør-Afrika tapte en kamp i gruppespillet, mot Nigeria, men slo Ekvatorial-Guinea. I semifinalen møtte Sør-Afrika Ghana og tapte 0-1. I bronsefinalen ble det uavgjort mot Kamerun etter full tid, og Sør-Afrika vant på straffespark, og tok dermed sin første og hittil eneste bronse.

Afrikamesterskapet i 2008 var annerledes på flere måter. For det første ble det arrangert utenfor Sør-Afrika og Nigeria. For det andre spilte de dominerende Nigeria uavgjort mot Ghana og Tunisia, et relativt umerittert land. Nigeria kom på andreplass bak Sør-Afrika, som tapte mot nettopp Nigeria, men slo de to andre lagene. Sør-Afrika møtte Kamerun i semifinalen, og vant overbevisende 3-0. I finalen ventet vertene, som overraskende slo ut Nigeria som første lag. Det ga Ekvatorial-Guinea et favorittstempel de levde opp til; Sør-Afrika tapte 1-2, og fikk sitt andre sølv.

Sør-Afrika er også regjerende COSAFA-mestre, det vil si det beste landslaget blant de sørlige afrikanske landene. 

Sør-Afrika arrangerte for tredje gang Afrikamesterskapet i 2010, og tok bronse. I 2012 og 2018 ble det sølv. 

## Eksterne lenker
* Sør-Afrikas fotballforbund
Mammutkrysset

**Mammutkrysset** er et veikryss i Tønsberg kommune, og er Vestfolds tettest trafikkerte veikryss med omtrent  biler i døgnet. Krysset er eneste ferdselsåre for trafikk til og fra Nøtterøy og Tjøme. Fylkesveiene  Stoltenbergs gate og  Nøtterøyveien krysser  Ringveien og  Nedre Langgate. Krysset er lysregulert og det er 14 kjørefelt inn i krysset. Trafikken stanser ofte opp når Kanalbrua åpnes for skipstrafikk. En automatisk bomstasjon var plassert mellom brua og krysset i perioden 2003–2016.

## Historikk og planer
### Tiltak
Det er flere ganger foreslått tiltak i Mammutkrysset, blant annet å bygge det om til rundkjøring. I rekkefølgebestemmelsene til utbyggingen av bydelen Kaldnes er det bestemt at før det kan bygges ut mer enn 50 prosent, må Mammutkrysset utbedres. Utbedringer var også planlagt i den bomfinansierte Tønsbergpakkens fase 2, som ble skrinlagt på grunn av motstand mot bomringen.

Arkitektene Ivar Lunde og Morten Løvseth laget i 1995 et forslag til gangbru over Mammutkrysset, men denne har ikke blitt bygget.

### Uten lysregulering
Krysset var uten lysregulering i januar 2009 etter at en bilist krasjet i styringsenheten og ødela denne 29. desember 2008. Det tok fire uker å erstatte styringen.


File:Tønsberg_(14417295378).jpg|Flyfoto av Tønsberg tatt av Widerøe i 1958 som viser området for dagens «mammutkryss» på fylkesvei 308 gjennom byen over til Nøtterøy. Bak i bildet sees bebyggelsen på Træleborg-området
File:Tønsberg (14417276728).jpg|Flyfoto fra 1958 med stedet for Mammutkrysset omtrent midt i bildet. Til venstre sees den nye Kanalbrua over til Nøtterøy, foran Stensarmen, til venstre Træleborg og i bakgrunnen bysentrum med blant annet Slottsfjellet, byens landemerke.
File:Tønsberg (14424541969).jpg|Kanalbrua mellom Nøtterøy (foran) og Tønsberg (i bakgrunnen) 1958. Veikrysset som i dag er utvidet til «Mammutkrysset» sees helt til venstre i bildet.


## Referanser


## Eksterne lenker
* Kart
Kōhoku-ku, Yokohama

**Kōhoku-ku** (港北区) er en av de 18 bydelene i Yokohama i Kanagawa prefektur i Japan. Kōhoku er den folkerikeste av bydelene i Yokohama, og hadde .

## Referanser
Francis Xavier Guo Zhengji

**Francis Xavier Guo Zhengji** (født 15. april 1914 i fylket Dengkou i Kina, død 3. mai 2004 i Yinchuan) var katolsk biskop av bispedømmet Bameng i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina. 

## Liv og virke
### Prest
Guo Zhenji ble født i en katolsk familie. Han begynte på det lokale juniorseminaret i 1929 og ble ordinert prest for bispedømmet Ningxia i 1942. Etter videre studier ved kinesiskfakultetet ved Fu Jen katolske universitet i Beijing underviste han i seks år ved to presteseminarer før han ble bispedømmeprokurator.

Under årene med reform ved arbeid (1958–1978) var han ved to landbruksfangeleirer og et saltutvinningsanlegg.

Etter løslatelsen i 1979 gjenopptok han sitt prestelige arbeid.

### Biskop
I oktober 1990 ble han ordinert til første biskop av Bameng, et bispedømme opprettet i Kina (uten pavelig approbasjon) for en del av det gamle bispedømmet Ningxia. Det omfatter Bayan Nur, Wuhai og Alxa.

Han talte flytende latin, fransk og engelsk, og ble akseptert også av områdets «undergrunnskatolikker».

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724–1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718–1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744–1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785–1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798–1876) *1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834–1915) *1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852–1918) *1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872–1960) *1916
* Kardinal Antonio Riberi (1897–1967) *1934
* Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897–1978) *1949
* Biskop Joseph Zong Huaide (1917–1997) *1958
* Biskop *Francis Xavier Guo Zhengji* (1914–2004) *1990

## Referanser
Estadio José Rico Pérez

**Estadio José Rico Pérez** er et idrettsanlegg i Alicante i Spania. Stadionet benyttes for tiden mest til fotballkamper.  Det ble bygget i 1974 og har for tiden en tilskuerkapasitet på 29&nbsp;584. Det er hjemmebanen til fotballklubbene Hércules CF og Alicante CF.

Under VM i fotball 1982 ble det spilt tre kamper her, deriblant bronsefinalen mellom  og .
Impulskort

**Impulskort** er et elektronisk engangskort som tilbys av Vy og Ruter i Oslo og Akershus, som en del av billettsystemet Flexus.

Høsten 2010 ble impulskort for første gang testet blant trafikanter. Kortet ble fra starten solgt med enkeltbilletter i et begrenset antall billettautomater, men selges deretter fra alle Ruters billettautomater. Også 24-timersbillett og «rufusbillett» (gruppebillett for barnehager og grunnskoleklasser) tilbys på impulskort.

Et impulskort må leses av i en Flexus-leser («aktiveres»/«valideres») før det fungerer som gyldig billett. En enkeltbillett på et impulskort virker på samme måte som stemplede, papirbaserte enkeltbilletter, med gyldighet i én time fra stempling eller aktivering. Det samme gjelder 24-timersbillett, bare med gyldighet i 24 timer fra stempling/aktivering.

Det er umulig å se på kortet når billetten i det utløper. Ved bruk som overgangsbillett må man derfor lese av kortet på en kortleser om man vil forsikre seg om at man har gyldig billett. På busser og trikker må dette gjøres etter at man har gått ombord. Dersom billetten på kortet er utløpt og man dermed ikke har gyldig billett, må dette kjøpes hos føreren. Enkeltbilletter ombord er priset høyere enn på andre utsalgssteder. Det er selvfølgelig også mulig å ha med seg flere forhåndskjøpte enkeltbilletter som man kan benytte om billetten er utløpt.

På grunn av store forsinkelser i innføringen av Flexus-systemet er impulskortene Ruter benyttet fra starten av, foreldet. De ble laget før Ruters tid, og var utstyrt med gammel Sporveiene-logo og foreldet nettadresse. Ruter valgte likevel å ta kortene i bruk, da det er kostbart å produsere nye. I 2012 fikk nye opplag av kortet nytt design.

Mediet som benyttes for impulskortene er et papirbasert, kontaktløst smartkort.

## Referanser
Gematri

**Gematri** (fra Hebraisk , *gimatr-ja*) er en hermeneutisk teknikk hvor man tilskriver bokstaver sifferverdier og bruker verdiene til å tolke teksten ved hjelp av tallsymbolikk. Grunnlaget for dette er at i noen skriftspråk hadde man ikke egne tall, men ga bokstavene sifferverdier og brukte dem som tall, jfr. romernes tallsystem. Andre eksempler er gresk, hebraisk og futharken. Gematri er vanlig innen jødisk og islamsk mystikk og til tider innen noen kristne kretser.

Eksempelvis kan man tolke et navn ved hjelp av summen av bokstavenes sifferverdier og ut fra det si noe om personens egenskaper. Et av de mest kjente eksemplene finner vi i Bibelen:

Ved å finne et tallsystem og et regelsett som passer kan nesten *hvilket som helst navn* få den egenskapen man ønsker. Noen eksempler:

* En av pavens titler skulle angivelig ha vært *VICARIVS FILII DEI* («Guds sønns stedfortreder» - tittelen finnes ikke i eldre kilder og synes å ha oppstått i antikatolsk hensikt) og om man summerer de romerske sifrene i den tittelen blir det V+I+C+I+V+I+L+I+I+D+I = 5+1+100+1+5+50+1+1+500+1 = 666.
* Hebraisk for Keiser Nero er «ksr nwrn» og skal også gi 666.
* Dersom vi setter A=101, B=102 osv. får vi at summen av HITLER = 666.

## Referanser
Magda Genuin

**Magda Genuin** (født 17. juni 1979) er en italiensk langrennsløper som har konkurrert internasjonalt siden 1997. Hun ble født i byen Agordo, men hun bor i  Falcade, og går for den italienske skiklubben *C.S. Esercito*. Hun har hovedsakelig sin styrke i sprint, men hun har også gode resultater fra distanseløp i fristil.

Hun debuterte i verdenscupen den 17. mars 2000, på 5&nbsp;km klassisk i Bormio. Hun har deltatt regelmessig i verdenscupen siden sesongen 2001/02. Genuins beste sammenlagtplassering i verdenscupen er 29.-plassen fra sesongen 2007/08. Samme sesong kom hun på 14.-plass i sprintcupen, og hun tok sin første pallplassering i et verdenscuprenn, en tredjeplass på sprinten i fristil i Canmore. I sesongen 2008/09 tok Genuin sin andre pallplassering, en tredjeplass, på sprinten i fristil i Rybinsk. I sprintstafett har hun en seier, sammen med Arianna Follis, også det i sesongen 2008/09. Hun har ofte deltatt på det italienske stafettlaget i verdenscupen, og hennes beste resultat i stafett er en tredjeplass.

Genuin har deltatt i alle utgavene av Tour de Ski, og hun har en 30.-plass fra den andre utgaven som beste sammenlagtplassering. De beste enkeltresultatene er to fjerdeplasser, og begge er i sprint.

Hun deltok i OL i 2002 og 2006, og hennes beste resultat er en 19.-plass fra sprinten i 2006. Hun tok 22.-plass på samme distanse i 2002.

Genuin var også med på det italienske stafettlaget som ble nummer seks i VM i 2007. De andre på laget var Marianna Longa, Sabina Valbusa og Arianna Follis. Under det samme mesterskapet fikk hun sitt beste individuelle resultat i VM-sammenheng, 12.-plass på 10&nbsp;km fristil.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Impuls

**Impuls** kan sikte til:

*Impuls (tidsskrift), Nordens eldste psykologiske tidsskrift.
*Impuls (kort), system som brukes i Oslo og Akershus.
*Impuls (fysikk), produktet av kraft og tid.
*Impuls (organisasjon), en datterorganisasjon av IMI-Kirken i Stavanger som arrangerer en kristen ungdomskonferanse i Stavanger, Trondheim og Tsjekkia under samme navn.
Benedict Bonaventura Zhang Xin

**Benedict Bonaventura Zhang Xin** (1911–1999) var en katolsk biskop av Taiyuan i Shanxi i Kina fra 1981 til 1994.
## Liv og virke
### Prest
Han begynte på det lokale juniorseminaret da han var fjorten år. I 1931 trådte han inn i fransiskanerordenen, og etter prestestudier i Taiyuan ble han presteviet i 1937.

Han tok videregående studier ved Fu Jen katolske universitet, da i Beijing. 

Fader Zhang satt fengslet i 15 år, blant annet under kulturrevolusjonen (1966–1977).
### Biskop av Taiyuan
Etter at han ble biskop av Taiyuan i 1981 begynte kirken der å kjomme seg for alvor etter undertrykkelses- og forfølgelsesårene. Mer enn 30 prster kunne avses for tjeneste i dårligere stilte katolske bispedømmer, og over 80 kirker ble åpnet eller gjenåpnet, Nesten halvparten av kirkene ble bygd etter 1981.

I 1994 trakk han seg tilbake for å la yngre krefter overta ledelsen; han bispeviet selv sin etterfølger, biskop Silvester Li Jiantang.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Serafino Vannutelli (1834-1915) *1869
* Kardinal Domenico Serafini (1852-1918) *1900
* Kardinal Pietro Fumasoni Biondi (1872-1960) *1916
* Kardinal Antonio Riberi (1897-1967) *1934
* Kardinal Ignatius Pi Shushi (1897-1978) *1949
* Biskop Joseph Zong Huaide (1917-1997) *1958 
* Biskop *Benedict Bonaventura Zhang Xin* (1911-1999) *1981 

## Referanser
Nick Williams og Kristin Scorci

**Nick Williams og Kristin Scorci** er en duo av to dansere og koreografer innen swing, balboa, lindy hop, shag og mye mer som har vunnet utallige ganger i internasjonale dansekonkurranser. De har også koreografert for So You Think You Can Dance og gjort lindy hop mer populært.

## Koreografi
### So You Think You Can Dance

## Eksterne lenker
* Nick Williams offisielle hjemmeside – SwingNick.com
Joseph Shi Hongchen

**Joseph Shi Hongchen** (født 27. februar 1928 i Tianjin i Kina, død 3. mars 2005) var katolsk biskop i Tianjin i Folkerepublikken Kina.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han kom fra en familie der den katolske tro gikk ti generasjoner tilbake, Da kom en forfader til Tianjin etter at hans slektninger kastet ham ut da de hørte at han hadde latt seg døpe. Siden da hadde Shi-familien produsert to biskoper, tyve prester og ti nonner. 

Joseph Shi Hongchen studerte ved juniorseminaret i Tianjin 1940-1947 og hovedseminaret 1949-1954. 

### Prest
Han ble presteviet 11. august 1957. Ett år etter ble han arrestert og sendt til en plastikkfabrikk, og så til en laogai 1966-1971. Han ble fengslet på nytt senere i 1971, og løslatt i 1979. Da vendte han hjem for å arbeide i kirken i Tianjin.

### Biskop
I august 1982, da fader Joseph Shi arbeidet blant undergrunnskatolikkene, ordinerte biskop Stephano Li Side, Tianjins undergrunnsbiskop, ham i all hemmelighet til sin hjelpebiskop. Litt før var hans nære slektning Melchior Shi Hongzhen blitt hemmelig ordinert til biskop Lis koadjutorbiskop. 

Men i 1992 brøt biskop Joseph Shi med de to andre, og fremstod i «den åpne kirke» i Tianjin. Han ble snart anerkjent av myndighetene som den rettmessige biskopen av bispedømmet, noe som vanskeliggjorde ytterligere det anstrengte forholdet mellom katolikker knyttet til «undergrunnskirken» og «den åpne kirke»s troende. Biskop Melchior Shi, som dessuten hadde helseproblemer og hadde tilbragt tid i sykehus i Beijing, ble ikke anerkjent som biskop av myndighetene, og ble pålagt å holde seg i landsbyen Xiangyang i distriktet Dongli ved Tianjin. Også en ordinarie undergrunnsbiskopen, biskop Stephen Li Side, ble holdt under oppsyn i et enda mer isolert område i byprovinsen. Senere fikk han lov til å utføre prestelig arbeid i en kirke nær Tanggu, en forstad til Tianjin.

Han understreket selv at han hadde meddelt myndighetene at han tilsluttet seg læren om det pavelige primat, og aktet å lede bispedømmet i henhold til kirkens lære. Men han forsømte å be biskop Li om tillatelse til det skritt han tok, og dette var det mange katolikker som la ham til last. 

Vatikanet skal ha gitt sin tilslutning til hans bispevielse i 1982, men ikke i hans innsettelse som ordinarie biskop i Tianjin i 1994.

I 1997 var han inne på å søke forsoning med biskop Li, men redselen for avvisning gjorde at det ble med tanken. Den eneste gang desto møttes etter 1992, var et kort møte arrangert av myndighetene i midten av 2004.

## Referanser
Fylkesvei 6168

**Fylkesvei 6168 (Fv6168)** går mellom Gjøabekken og Grønset i Rindal kommune. Veien er 6,0&nbsp;km lang.

Før Rindal kommune ble overført fra Møre og Romsdal til Trøndelag 1. januar 1019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 340 (Møre og Romsdal).

## Kommuner og knutepunkter

*Endepunkt Grønset

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 345 (Møre og Romsdal)

**Fylkesvei 345 (Fv345) i Møre og Romsdal** gikk mellom Helgetun i Rindal og fylkesgrensen ved Vålåskarkjølen. Veien 40r 3,9&nbsp;km lang.

Da Rindal kommune ble overført til Trøndelag 1. januar 2019 ble veien del av fylkesvei 6174.

## Kommuner og knutepunkter

* Romundstadbygdvegen fra Helgetun til  Rindal sentrum, og til Setra
* (Trøndelag) Resdalsveien fra fylkesgrensen ved Vålåskarkjølen til  Grøtenget i Meldal

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Jean-Marc Généreux

**Jean-Marc Généreux** (født 25. desember 1962 i Saint-Hubert i Longueuil) er en kanadisk profesjonell selskapsdanser og koreograf. Han har vunnet over 6 nybegynnertitler og over 6 profesjonelle titler innen selskapsdans. Han er både skaper, koreograf og fast jurymedlem i So You Think You Can Dance — Canada og koreograf og jurymedlem i den originale amerikanske versjonen So You Think You Can Dance, som han har vært siden 2006. Généreux har også vært med i filmer som *Dance with Me* og *Shall We Dance*.

## Koreografi
### So You Think You Can Dance

#### Favorittnumre
* Sesong 3:
** Foxtroten med  og  ble Tyce DiOrios favorittnummer.
* Sesong 4:
** Wienervalsen med  og  ble Debbie Allens favorittnummer. Nummeret ble laget for å glede Francesca, datteren til Jean-Marc og France. Francesca har Rett Syndrom, og det som gleder henne mest er når hun ser folk bevege seg. De laget fine bevegelser og nummeret fikk mye respekt.
### So You Think You Can Dance — Canada

## Eksterne lenker
*
Fan Daojiang

**Fan Daojiang** (død 17. desember 1987), fra Kina, var katolsk biskop av Nanchong i Sichuan i Folkerepublikken Kina, bispeviet uten pavelig mandat.

Fan Daojiang ble bispeviet 7. april 1963 til biskop av Nanchong. Biskop John Li Xiting av Chengdu var hovedkonsekrator.

## Referanser
Fylkesvei 6194

**Fylkesveg 6194** går mellom Lesundet på Lesundøya og Svinvika på Grisvågøya i Aure kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 365 (Møre og Romsdal).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 394 (Møre og Romsdal)

**Tidligere fylkesvei 394 (Fv394) i Møre og Romsdal** gikk mellom Ålesundet og Borgundvegen i Ålesund.
 
Hele veien har blitt omklassifisert til kommunale veier.

## Kommuner og knutepunkter

 

 

 

* Røysegata mot  Meierikaia, Borgundvegen mot  Nørve

## Eksterne lenker
* 
* Vegvesenets vegkart 
* Vegliste Møre og Romsdal
Miraculix

**Miraculix** (fransk: *Panoramix*) er en fiktiv person fra tegneserien Asterix av René Goscinny. I landsbyen hvor Asterix og hans tapre gallere bor er Miraculix den offisielle druiden.

## Utseende
Som seriefigurer flest har Miraculix et fast antrekk og utseende. Hvitt skjegg, rød kappe og hvit drakt. Han bærer også ofte en gullsigd, som brukes til å skjære over greiner og urter fra trær og busker. Hans alder blir aldri nevnt, men selv i historien om Asterix' fødsel (hvor den ledende generasjonen er den yngste) er hans utseende lik.

## Posisjon
Miraculix er en betrodd og respektabel druide, og har vunnet druidenes hederspris for sine trolldomsverk. Han er best kjent for å være opphavsmannen bak styrkedrikken som gjør at Asterix og resten av landsbyen har klart å stå imot den romerske hær. Selv deltar han aldri i kamp, i motsetning til resten av landsbybefolkningen som ser på slåssing som en del av livet (også med hverandre). Han har i tillegg til styrkedrikken oppfunnet diverse andre eliksirer, som gjerne bare nevnes i en av historiene. 
 
Goscinny fremstiller Miraculix som en god venn av Asterix. I sin første opptreden i serien frestår han som en noe komisk figur, der han klipper seg i fingeren med gullsigden ved et uhell; og i historien *Tvekampen* blir han etter å ha fått en av Obelix' bautasteiner i hodet gal, og oppfører seg klovnete.
Kunoyar kommuna

**Kunoyar kommuna** er en kommune på Færøyene. Kommunen omfatter den fjellrike og tynt befolkede øya med samme navn. Kommunen ligger på Norðoyar, omsluttet av Klaksvíkar kommuna.

Den 1. januar 2018 hadde kommunen 143 innbyggere, fordelt på bygdene Kunoy og Haraldssund. Det har vært veiforbindelse mellom bygdene og til Klaksvík by med tunneler og landfyllinger siden 1980-årene.

Ved innføringen av det kommunale selvstyret på Færøyene i 1872 ble øya en del av Norðoya prestagjalds kommuna. I 1908 ble prestegjeldskommunen delt, så den vestre delen kom til å danne Kunoyar, Mikladals og Húsa kommuna. I 1931 ble kommunen igjen delt i tre, så Kunoy oppstod som egen kommune.

## Borgermestre
:*Ufullstendig liste.*
*Heini O. Heinesen 1977–2008
*John Damberg 2009–2012
*Heini O. Heinesen 2012–2013
*Meiken Sólheyg Michaelsen 2013–2016
*Sóleyð Klettskarð í Kongsstovu 2016–d.d.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kunoyar kommuna
Singh-piratene

**Singh-Piratene** er en fiktiv kriminell organisasjon. De er best kjent som erkefiendene til Lee Falks superhelt Fantomet, og har hatt mange opptredener i seriens bøker og striper opp gjennom årene.

## Eksterne lenker
* Singh-piratene på ChronicleChamber.com
Fylkesvei 6310

**Fylkesvei 6310 (Fv6310)** går mellom Utro og Roan i Åfjord kommune.

Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 11 (Sør-Trøndelag).

## Kommuner og knutepunkter

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*