open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dicksonfjorden

**Dicksonfjorden** er en arm av Nordfjorden på Spitsbergen, sør i gresnetrakten mellom James I Land og Dickson Land, Svalbard. Fjorden er rundt 30&nbsp;km lang, og går nordover øst for Ekmanfjorden, atskilt av Kapp Wærn mot denne i vest, og av Kapp Wijk i øst.  I fjordbotnen starter Dicksondalen med Dicksonelva som har utspring i isbreer i nord. Deler av området tmrådet tilhører den devonske Woodfjord-formasjonen. 

Det er grunnflak og vanskelige forhold i fjorden, og munningen kan lett bli blokkert av is når det er is i Nordfjorden. Dicksonfjorden blir derfor regnet som vanskelig å ferdes i.

Elva har navn etter Baron Oscar Dickson (1823-97), en svensk forretningsmann og støttespiller for forskning, som støttet et betydelig antall svenske ekspedisjoner til Arktis mellom 1868 og 1897.  Sommeren 1939 utforsket en britisk-norsk-svensk ekspedisjon Dicksonfjordens of Woodfjordens devonske geologi og fossile fauna, anført av den svenske forskeren Erik A Stensiö, og med Anatol Heintz som leder for det norske forskningslaget.

## Referanser
Vassdalsfjellet (Troms)

**Vassdalsfjellet** er en fjellrygg mellom Vassdalen og Finndalen i Balsfjord kommune, samt Finnelvskaret i Storfjord kommune. Ryggen har flere topper. Den høyeste ligger lengst mot nordøst, like øst for grensa mellom de to kommunene. Her faller fjellet bratt ned mot Finnelvskaret. Toppunktet på  meter over havet ligger ca 80-90 meter øst for grensa, og er det høyeste punktet i Storfjord kommunene.

## Se også
* Fjell i Troms

## Referanser
Holmevassnosi

**Holmevassnosi** er et fjell i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Fjellet ligger i Breheimen nasjonalpark og har en høyde på 1&nbsp;653 meter over havet.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Fotnoter



## Referanser
Tyrvlesnuten

**Tyrvlesnuten** er et fjell i Hol kommune i Buskerud. Det har to topper, hvor selve Tyrvlesnuten har en høyde på  meter over havet, mens den andre toppen, som ligger 700 meter lenger vest, har en høyde på  meter over havet.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Referanser
Lågtunga

**Lågtunga** er et fjell i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Det har en høyde på 1&nbsp;653 meter over havet. Fjellet ligger på rygg mellom Tunga og Høgtunga, mellom Ulvådalen med Ulvådalsvatnet i nord og Puttbudalen med Pyttbua i sør. Fjellet ligger innenfor Raumas nedbørfelt og innenfor Reinheimen nasjonalpark. Det er villrein i området. Turistforeningen har en merket rute mellom Pyttbua og Vakkerstøylen over Lågtunga.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Referanser




## Eksterne lenker
* romsdal.com - *Lågtunga* informasjonsside
Vassdalsfjellet

**Vassdalsfjellet** kan vise til: 

*Vassdalsfjellet (Luster) – et fjell i Luster kommune i Sogn og Fjordane
*Vassdalsfjellet (Troms) – et fjell i Balsfjord og Storfjord kommuner i Troms
*Vassdalsfjellet (Leirfjord) – et fjell i Leirfjord kommune i Nordland
Kolla

**Kolla** er et fjell i Dovre kommune i Innlandet og Oppdal kommune i Trøndelag. Det har en høyde på 1&nbsp;651 meter over havet.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Fotnoter



## Referanser
Det moskovittiske kompani

**Det moskovittiske kompani** (engelsk: **Muscovy Company**, russisk: Московская компания, *Moskovskaja Kompanija*) var et engelsk handelsselskap grunnlagt i 1555. Det var det første engelske handelskompaniet av typen som senere kom til å dominere handel med koloniene, og ble assosiert med berømtheter som Henry Hudson og William Baffin. Det moskovittiske kompani hadde frem til 1698 monopol på handelen med Storfyrstedømmet Moskva (som utviklet seg til Tsar-Russland), og overlevde som selskap frem til den russiske revolusjon i 1917. Siden 1917
har selskapet drevet med veldedig virksomhet.

## Referanser
Ekmanfjorden

**Ekmanfjorden** er en 18 km lang fjordarm av Nordfjorden på Spitsbergen, i sørlige James I Land, Svalbard. Den går nordover vest for Dicksonfjorden, mellom de to ligger Tolstadfjellet (891 m) og ytterst Kapp Wærn. I vest avgrenses fjordarmen av Sveaneset. To øyer ligger innerst i Ekmanfjorden, Coraholmen og Flintholmen.

Fjorden er oppkalt etter Johan Oscar Ekman (1812–1907), en svensk forretningsmann og bidragsyter til kunst og forskning.

## Referanser
Skjerdingdalsbreen

**Skjerdingdalsbreen** er en isbre på Strynefjellet i Stryn og Stranda kommuner. Det høyeste punktet på breen ligger på 1&nbsp;651 meter over havet. Breen drenerer både til Geirangerelva og til Otta.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell
* Norges isbreer
Skavlaklørne

**Skavlaklørne** er et fjell i Aurland kommune i Vestland. Det har en høyde på  meter over havet.

Rundt en kilometer sørvest for Skavlaklørne ligger en navnløs topp på  moh. og primærfaktor 60 meter.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Referanser
Litlehesten

**Litlehesten** eller **Gjølbottstinden** er et fjell i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Det har en høyde på  meter over havet. Litlehesten ligger på sørsiden av Gjølbotnen og er en rundt 500 meter lang utløper fra fjellryggen Hesten, som strekker seg nærmere tre kilometer på øst- og nordsiden av Gjølbotnen.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Referanser
Jurij II av Russland

**Jurij II Vsevolodovitsj** (russisk: Юрий II Всеволодович; 1188–1238) var en russisk fyrste. Han var storfyrst av byen Vladimir, og dermed leder for fyrstedømmet Vladimir-Suzdal. Han regjerte første gang 1212–1216, da han ble beseiret av broren Konstantin I, og annen gang 1218 til sin død.

Jurij var sønn av Vsevolod III og Maria Sjvarnovna.

Jurij var kjent for sine felttog mot Volga-Bulgaria, og grunnla blant annet Nizjnij Novgorod som en festning mot volgabulgarerne.

Under mongolenes invasjon av Russland møtte Jurij mongollederen Batu Khan i slaget ved Sit i 1238. Slaget endte i katastrofe for russerne, da Jurij falt og russernes hær ble utslettet.

## Referanser
Hanekammen

**Hanekammen** er et grensefjell mellom Stryn og Sunnfjord kommuner i Vestland. Det har en høyde på 1&nbsp;651 meter over havet. Det er et populært skifjell om vinteren.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Referanser
Almanakkforlaget

**Almanakkforlaget** er et privat forlag og et markedsnavn for Emil Moestue AS.

Emil Moestue AS undertegnet den 2. april 1912 en kontrakt med Det akademiske kollegium ved Universitetet i Oslo om produksjon og utgivelse av Almanakk for Norge fra og med 1913-årgangen. Denne eneretten hadde Emil Moestue as helt frem til 1987, da Stortinget opphevet eneretten. Almanakkforlaget hadde da i oppgave å kontrollere at alle kalendariske opplysninger var riktige. Forlaget er eier av navnedagsrekkefølgen i Norge.

Almanakkforlaget samarbeider med Ajasto i Finland og Almanacksförlaget i Sverige om utgivelse av almanakker og kalenderprodukter. Forlaget har tre registrerte varemerker – 7.sans, Aplan og Abag. Selskapet ble i 2012 kjøpt opp av Scheneider International AG.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lárus Ýmir Óskarsson

**Lárus Ýmir Óskarsson** (født 3. mars, 1949 i Reykjavík) er en islandsk filmregissør.

## Biografi
Óskarsson studerte filosofi, psykologi og filmhistorie før han studerte ved den nasjonale filmskolen i Sverige mellom 1976 og 1978.

Fra 1979 til 1982 jobbet han som sceneregissør i Island og laget *[[Our Daily Bread]]* for fjernsyn.

I 1982, returnerte Óskarsson til Sverige der han skapte sin debut *[[The Second Dance]]*, som konstaterte hans «Polanski-liknende» syn på folk og steder.

Óskarsson reiste tilbake til Island på slutten av 80-tallet og filmet *[[Rust (film)|Rust]]*.

## Filmografi
* 1978 – *[[Caged Bird]]*  (*[[Barfägeln]]*, kort)
* 1979 – *[[Our Daily Bread]]*  (*[[Drottinn blessi heimilið]]*, Islandsk TV)
* 1983 – *[[The Second Dance]]*  (*[[Andra dansen]]*, Sverige)
* 1984 – *[[Stalin Is Not Here]]*  (*[[Stalin er ekki hér]]*, Islandsk TV)
* 1985 – *[[The Frozen Leopard]]*  (*[[Den frusna leoparden]]*, Sverige), *[[Poet of Things]]* (*[[Skáld hlutanna]]*, Islandsk TV)
* 1986 – *[[The Eye of the Horse]]*  (*[[Hästens öga]]*, Svensk TV)
* 1990 – *[[Rust (film)|Rust]]* (*[[Ryð]]*)

## Eksterne lenker
*
Andipsara

**Andipsara** (gresk: Αντίψαρα) er en liten gresk øy i Egeerhavet som hører til de nordegeiske øyene. Den ligger nordvest for øya Khíos og like vest for den større øya Psará (som dens navn er avledet fra). Øya hører til kommunen Psará i periferienheten Khíos.

Det står bare et fåtall med hus på Antipsara og per folketellingen i 2011 var det kun fire innbyggere på øya. De geografiske forholdene gjør at det ikke er mulig å gå i land på øya på nord- eller vestsiden. Det er spor av bosetning fra både gresk antikk tid og i romersk tid. Under det muslimske og osmanske overherredømmet fungerte øya som en havn. I dag går det turistturer til øya fra Psará i sommermånedene. Den lille kirken til Sankt Johannes (Άγιος Ιωάννης) på østsiden blir i august måned besøkt av pilegrimer.

Øya er rugeplass for toppskarv *(Phalacrocorax aristotelis)*, eleonorafalk *(Falco eleonorae)*, gulnebblire *(Calonectris diomedea)*, og levantlire *(Puffinus yelkouan)*.

## Eksterne lenker
*
DS Lofoten

**DS «Lofoten»** er navnet på to skip som har seilt i hurtigruten:

*DS «Lofoten» (1884) – Reserveskip mellom 1893 og 1903.
*DS «Lofoten» (1932) – I hurtigruten fra 1932 til 1964.
Cage Warriors

**Cage Warriors Fighting Championship** (CWFC), også kjent som **Cage Warriors**, er en arrangør av kamper innen MMA-kampsport, siden år 2002. Eierselskapet holder til i Storbritannia.

Mange store navn i MMA har konkurrert tidligere i Cage Warriors, som senere har signert for UFC som blant annet tidligere tittelholdere Conor McGregor og Michael Bisping. Mange nordmenn har også konkurrert i Cage Warriors, flere av dem har konkurrert for tittelbeltet i sin vektklasse. Kjente utøvere som Marthin Hamlet, Thomas Robertsen, Thomas Hytten, Mohsen Bahari, Kenneth Bergh, Jakob Løvstad, Alexander Jacobsen, Aron Jahnsen, Simeon Thoresen og Jack Hermansson har hatt sine kamper i Cage Warriors.
Beitstadfjorden

**Beitstadfjorden** (sørsamisk: *Bæjstoensjööve*) er den innerste fjordarmen av Trondheimsfjorden i kommunene Steinkjer, Inderøy og Indre Fosen.  Fjorden har en lengde på 28 km fra sørvest til nordøst, og en bredde på 6–8 km. Den delen av fjorden som ligger øst for Stornesøra og Hammer i Sør-Beitstad heter Steinkjerfjorden. 

Fjorden har innløp via Skarnsundet i sør og strekker seg nordøstover til sentrum av Steinkjer. Helt i vest går fjordarmen Verrasundet sørover til Verrabotn, mens armen Beitstadsundet strekker seg nordover til Hjellbotn og Vellamelen i nord.

I Inderøy ligger tettstedet Kjerknesvågen på sørsiden av fjorden. En annet sted i Inderøy er Breivika. I Verran ligger Follafoss på nordsiden av fjorden. 

Det sørsamiske navnet på fjorden ble notert i 1893 av Qvigstad med grov lydskrift: *bęistǫn šō̈ve* eller Bæjstoensjööve etter moderne ortografi. Det har tydelig sammenheng med det norrøne navnet *Beitsjór* eller *Beitissjór*. 

## Samferdsel
Flere veier går langs fjorden, slik at det er mulig å kjøre rundt den. Med utgangspunkt i Steinkjer by med klokka vil veiene være: 
*I øst: Europavei 6 går langs østsiden til Vist 
*I sør: Fylkesvei 761, Fv235, Fv229 og Fv231 til Letnes, veien forlater her fjorden og går via fylkesvei 755 til Skarnsundbrua. Fv1911 går videre i langs Skarnsundet og sørenden av Beitstadfjorden til Framverran der den forlater fjorden igjen og følger Verrasundet til Verrabotn der den møter fylkesvei 720.
*I nordvest: Fylkesvei 720 følger fjorden i Verran fra Skjelstad via Follafoss til Vadaneset der den forlater fjorden og går langs vestsiden av Beitstadsundet og rundt Hjellbotn. 
*I nord: Fv289 følger østsiden av Beitstadsundet til Setervika der den følger fjorden igjen, Fv285 utgjør det siste stykket mellom Skjevik og Egge i Steinkjer.

## Referanser
Ymittos

**Ymittos**, også kalt for *Hymettos*/*Hymettus* (gresk Υμηττός) er en fjellkjede i Athenområdet øst i det sentrale Hellas. Fjellkjeden blir også kalt for *Trellos* eller *Trellovouno* («Galefjellet»), sannsynligvis etter franske kolonister på 1400- og 1500-tallet, som kalte fjellet *Tres Long*. Den har en høyde på 1 026 moh ved Evzonas og er 16 km langt mellom Athen og Saroniabukta og 6-7 km bredt fra øst til vest. I antikken var det høyeste punktet kalt for *Megas Ymittos* (Μέγας Ὑμηττός) og det sørlige *Elattona* (Ελάττονα) og *Anydros Ymittos* (Ἄνυδρος Ὑμηττός) (i dag Mavrovouni (Μαυροβούνι betyr «Svart fjell») og Kontra (Κόντρα)). Det var kjent for sin timianhonning. Marmor av god kvalitet har også blitt utvunnet fra fjellet siden antikken.

Rundt fjellet ligger kommunene Athen, Zografou, Kesariani, Vyronas, Ilisia (et område i Zografou), Ymittos, Ilioupoli, Argyroupoli, Elliniko, Glyfada, Voula og Vouliagmeni i vest, Varkiza, Vari, Markopoulo og Peania i øst, og Papagou, Kholargos, Agia Paraskevi, Gerakas og Glyka Nera i nord. Det meste av skogen på fjellet ligger i nord og mye av fjellet er steinete, avskoget og gresskledd.  Store deler består også av kalkstein.

Det store universitetsområdet til Athens universitet og Det nasjonale tekniske universitet ligger på vestsiden av fjellet. Urbane områder omringer nesten hele fjellet. Det går en vei til toppen av fjellet, men denne blir bare nyttiggjort av kjøretøy med spesiell tillatelse for å vedlikeholde kommunikasjonstårnene som står der.

Man kan se nesten hele Athen, de østlige forstedene og den nye flyplassen fra fjelltoppen, i tillegg til fjellene Parnitha i nordvest, Penteli i nord og Egaleo i vest.

## Eksterne lenker
* ** Kart og flyfoto **:
** Gatekart: Gatekart fra Mapquest, MapPoint  eller Google
** Satellittbilder: Google – bilde dog ikke tilgjengelig ennå
Beitstadsundet

**Beitstadsundet** er en fjordarm av Trondheimsfjorden som går nordover fra Beitstadfjorden og inn til Vellamelen ved Hjellbotn.  Fjorden har en lengde på 13 kilometer og ligger i Steinkjer kommune i Trøndelag. 

Fjorden har innløp mellom Ramberg i vest og Setervika i øst. Fjorden strekker seg nordover til Malm, kommunesenteret i tidligere Verran kommune som ligger på vestsiden av fjorden. Ved Malm svinger fjorden skarpt nordøstover. Fjorden er cirka 300–600 meter bred, men ved Hjellbotn blir den langt bredere. Hjellbotn er på det meste 3,5 kilometer fra øst til vest, men bare 1 til 1,2 kilometer fra innløpet i sør og nordover.

I 2020 åpnet Beitstadsundbrua på fylkesvei 17 som går over Beitstadsundet like vest for Hjellbotn.

## Referanser
Vestre Lysene

**Vestre Lysene** er et fjell i Larvik kommune i Vestfold. Den har en høyde på 501 meter over havet og er det 22. høyeste fjellet i Vestfold av fjellene med primærfaktor på minst 50 meter.

## Se også
* Fjell i Vestfold

## Referanser
Verrasundet

**Verrasundet** er en 22 kilometer lang fjordarm av Trondheimsfjorden som strekker seg sørvestover fra Beitstadfjorden i kommunene Steinkjer, Indre Fosen og Inderøy i Trøndelag.

Fjorden har innløp mellom Skjelstad i vest og Finnsvika i øst. Verrastranda ligger på vestsiden like innenfor innløpet. En rekke bruk ligger utover fjorden på vestsiden, som Bolmset, Stavrem og Vølset. Sør for Vølset, på andre siden av fjorden ligger Hindberg. Omtrent halvveis inn i fjorden stikker Hovdklumpen (lokalt: Høgklompen) ut i fjorden fra østsiden. Fjorden er her på det smaleste, cirka 200 meter, og sundet forbi neset blir kalt Trongsundet. Ytterst (dvs. lengst vest) i fjorden ligger Verrabotn med Fines kirke.

Fra gammelt av sier man «utover» mot fjordbunnen (Verrabotn) og «innover» om retningen inn i landet mot Innherred. 

 går langs hele vestsiden av fjorden, mens  går langs deler av østsiden.

## Referanser
DS «Lofoten» (1884)

:*Denne artikkelen omhandler dampskipet fra 1884. For andre skip med samme navn, se [[«Lofoten» (skip)]]*.

**DS «Lofoten»** (kallesignal JTGH) var et kombinert laste- og passasjerskip (kystruteskip) som ble overlevert Vesteraalens Dampskibsselskab (VDS) i 1884. Skipet ble bygd ved Akers mekaniske verksted i Oslo og kostet 160&nbsp;000 kroner. DS «Lofoten» gikk i kystrute mellom Vesterålen og Bergen, og i perioden 1893 til 1903 var skipet reserveskip i hurtigruten for DS «Vesteraalen». I 1912 brøt det ut brann ombord, og skipet ble totalskadet og senere kondemnert.

## Historie
Skipet ble sjøsatt 22. juli 1884 og overlevert senere samme år. DS «Lofoten» ble etter overleveringen satt inn på ruten Bergen – Vesterålen som kombinert passasjer- og lasteskip. 9. september 1885 grunnstøtte hun ved Haugsnes i Bø i Vesterålen. Skipet ble trukket av grunnen og reparert i Trondheim for 69&nbsp;000 kroner.

### I hurtigruten
I 1893 fikk Vesteraalens Dampskibsselskab kontrakt med staten på å drive hurtigrutetrafikk med ukentlige avganger mellom Trondheim og Hammerfest. For å oppfylle kontrakten ble DS «Lofoten» satt inn som reserveskip på ruten fra starten i 1893 til 1903. I 1896 grunnstøtte hun ved Agdenes og sank. Skipet ble hevet og slept til Trondheim hvor hun ble reparert og samtidig forlenget med 5,4 meter. Ved siden av rollen som reserveskip i hurtigruten og innsatsen i kystruten mellom Bergen og Vesterålen, gikk DS «Lofoten» i sommerrute til Svalbard fra 1886 til 1912. I 1903 ble oppgaven som reserveskip i hurtigruten overtatt av DS «Andenæs», og DS «Lofoten» fortsatte i kyst- og nordsjø-trafikk. I august 1912 brøt det ut brann ombord, og skipet ble så sterkt skadet at det senere ble kondemnert.

## Skipet
I 1907 var DS «Lofoten»s tonnasje 425,94 bruttoregistertonn og 299,87 nettoregistertonn. Hovedmaskinen var en tosylindret compound dampmaskin med arbeidstrykk 80 psi, bygd ved Akers mekaniske verksted. Oppgitt ytelse var 250&nbsp;ihk (indikerte hestekrefter), og 53 nhk (nominelle hestekrefter), noe som ga en toppfart på 9 knop. Skroget var bygd i jern, og hun var sertifisert for 165 passasjerer i kystfart, 40 passasjerer i europeisk fart, og 285 passasjerer i lokalfart.

## Se også
*Liste over hurtigruteskip

## Litteratur
* Mike Bent – *Coastal Express: The Ferry to the Top of the World* (engelsk) (side 49). Conway Maritime Press Limited, 1987. ISBN 0 85177 446 6
**Aarbog for Norges handelsmarine 1907* (side 148) - Sjøfartskontoret, Kristiania 1908. 

## Eksterne lenker
* Tysk side om hurtigrutene Besøkt 11. november 2008
* Mike Bents hurtigrutesider – DS Lofoten (engelsk) Besøkt 11. november 2008
Þorsteinn Jónsson

**Þorsteinn Jónsson** (født 6. desember, 1946 i Reykjavík) er en islandsk filmregissør.

## Biografi
Þorsteinn Jónsson utdannet ved filmskolen FAMU i Praha, Tsjekkia i 1971.

Jónsson lagde flere filmer for Islandsk TV og jobbet som filmkritiker. Han produserte reklamefilmer for selskapet *[[Kvikmynd]]*.

I 1984 ble hans debutfilm *[[The Atomic Station]]* vist under *Directors' Fortnight* på *[[Cannes-festivalen]]*.

Jónsson har vært direktør i *Det Islandske Film Fond* og sjef i *Det Islandske Regissør Laug*.

## Filmografi
* 1966 – *[[The Harbour]]* (*[[Höfnin]]*, kortfilm), *[[Jump]]* (*[[Hopp]]*, featurette)
* 1974 – *[[The Fish beneath the Stone]]* (*[[Fiskur undir steini]]*, TV dokumentar)
* 1978 – *[[Farmer]]* (*[[Bóndi]]*, Dokumentar)
* 1981 – *[[Dot, Dot, Comma, Dash]]* (*[[Punktur, Punktur, Komma, Strik]]*)
* 1984 – *[[The Atomic Station]]* (*[[Atómstöðin]]*)

## Eksterne lenker
*
Vestpollen (Vågan)

**Vestpollen** er en fjordarm av Austnesfjorden på Austvågøya i Vågan kommune i Lofoten som strekker seg i underkant av 3&nbsp;kilometer i vestlig retning fra innløpet ved Ørnvika i nord og på Sildpollneset i sør.

E10 krysser over en fylling som deler fjorden. En 10&nbsp;meter bred åpning lar vannet passere mellom den ytre del og den indre del som kalles Vestpolltjønna. Grenden Vestpollen ligger langs Europaveien på nordsiden. Fv888 går vestover langs Vestpolltjønna med en spredt gårdsbebyggelse. 

## Fotnoter



## Referanser
Austnesfjorden

**Austnesfjorden** er en fjordarm av Vestfjorden på sørøstsiden av Austvågøya i Vågan kommune i Lofoten.

Fjorden har innløp mellom flyplassen på Helle (Nygårdsodden) i vest og holmen Barden i øst og strekker seg 13&nbsp;kilometer nord-nordøstover til Laupstad. På vestsiden, fra nord, går Vestpollen, Sildpollen, Vatterfjorden og bukta Husvågen av, mens Austpollen går av Austnesfjorden i nordøst.

E10 går langs en spredt bebyggelse på vestsiden til Laupstad og fortsetter nord over det smale eidet til bunnen av Sløverfjorden. Lokal vei på østsiden til den noe mindre bygda Liland.

## Se også
*Sildpollnes kirke

## Fotnoter



## Referanser
Vatterfjorden

**Vatterfjorden** er en fjordarm av Austnesfjorden på Austvågøya i Vågan kommune i Lofoten.

Fjorden har innløp mellom Eldhusodden i nord og Kobbneset i sør. Midt i munningen ligger Vatterøya. Herfra går den 1&nbsp;kilometer vestover til en utfylling som E10 går over. En ca. 20&nbsp;meter bred åpning lar vannet passere inn og ut av den indre delen, Vatterfjordpollen, som fortsetter 1,7&nbsp;kilometer videre vestover.

Vatterfjorden er en grend ved munningen på nordsiden.

## Fotnoter



## Referanser
Ken Read

**Ken Read** (født 6. november 1955 i Ann Arbor, Michigan) er en tidligere kanadisk alpinist.

Read vokste opp i Calgary. I 1970-årene utgjorde han sammen med Jim Hunter, Dave Irwin, Dave Murray og Steve Podborski de såkalte «Crazy Canucks».

7. desember 1975 vant Read sitt første renn i verdenscupen, utforrennet i Val-d’Isère. Dette var også den første utforseieren til en nordamerikansk alpinist i verdenscupens historie. Ti måneder senere, under OL 1976 i Innsbruck, ble han femtemann i utforrennet.

Seieren i Val-d’Isère ble etterfulgt av ytterligere fem seire, den siste på hjemmebane i Lake Louise i mars 1980. Sesongen 1979/80 ble Reads beste, da vant han tre renn og ble nummer 2 i utforcupen sammenlagt (bak Peter Müller). 

Fra 2002 til 2008 var Read president i Alpine Canada, det canadiske forbundet for alpin skiidrett.

## Verdenscupseire

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Årsetfjorden

**Årsetfjorden** er en fjordarm av Lekafjorden i Nærøysund kommune i Trøndelag. Fjorden strekker seg 14 kilometer nordøstover til Bogen og Valastraumen i bunnen av fjorden. Fjorden har innløp mellom Hestvikodden i øst og Gulholmen i vest og går først sørover under navnet Råsa. Ved Draglandsodden snur fjorden nordøstover. Her går også Gravvikvågen sørover til Gravvik. Fjorden går nordøstover på sørsiden av øya Austra. Midt inn i fjorden, på nordvestsiden, ligger gården Årset, som har gitt navn til fjorden.

Helt innerst i fjorden går grensen mellom Nord-Trøndelag og Nordland, og en liten del av fjorden ligger også i Bindal kommune. Bogen er en grend på Austra i Nordland og her ligger Valastraumen, et smalt sund, som går nordover til fjordarmen Valen i Kjella. 

Fylkesvei 771 går langs østsiden av fjorden og krysser Valastraumen før den går videre nordover på Austra. På vestsiden av fjorden ligger Fv523

## Referanser
Lekafjorden

**Lekafjorden** er en fjord i Leka og Nærøysund kommune i Trøndelag. Fjorden strekker seg 20 kilometer nordøstover langs østsiden av øya Leka. 

I sør starter fjorden som en fortsettelse av Risværfjorden mellom Edøyan i sør og Solsemholmen i nord. Fjorden går først østover mellom øya Dolma i sør og Madsøya i nord. Like øst for Dolma ligger Gulholmen og fra her går Årsetfjorden sørøstover, mens Lekafjorden snur nordøstover på østsida av Madsøya. Nord for Madsøya ligger Husby. Fra her går det ferje over til Sør-Gutvika på Austra i øst. Fjorden ender i nord mellom Skeisneset i vest og Stongsholmene i øst.

DS «Europa» forliste her i 1927.

## Referanser
Kristín B. Pálsdóttir

**Kristín B. Pálsdóttir** (født 1948 i Reykjavík) er en islandsk filmregissør.

## Biografi
Kristín B. Pálsdóttir er en av pionerene innen moderne islandsk filmproduksjon for både TV og kino.

Hun ble opplært i Storbritannia, der regisserte hun forskjellige fjernsynsprogrammer fra 1974. Inkludert diverse kultur elementer som musikk, mangfoldige barneprogrammer og TV-dramaer.

Kristín var med å starte *Umbi filmselskapet* i 1983. Dette året regisserte hun *[[Message to Sandra]]*, en langfilm om en middelaldrende forfatter som ender opp med å nedprioritere boken som kan gi han sitt livs gjennombrudd, etter at han ansetter en ung vaskedame.

Siden 1982 har Kristín B. Pálsdóttir vært involvert i flere betydningsfulle filmer. Hun var blant annet assisterende regissør for filmen *[[Under the Glacier]]* i 1989 og *[[Children of Nature]]* i 1991. I tillegg har hun vært med å redigere lyd og bilde i en rekke flere produksjoner, men ikke kreditert for alle.

I sammenheng med *West Nordic* sin kortfilmserie i 1992, *[[Northern Tales]]*, regisserte Kristín det islandske bidraget *[[This Horse is Mine]]*. Hun var også assisterende regissør på to andre filmer, *[[The Mother of the Sea]]* (fra Grønland) og *[[Hannis]]* (fra Færøyene).

## Filmografi
* 1983 – *[[Message to Sandra]]*  (*[[Skilaboð til Söndru]]*)
* 1992 – *[[Northern Tales]]* segment: *[[This Horse is Mine]]* (*[[Hestar og huldufólk]]*, segment)

## Eksterne lenker
*
Adling

**Adling** er det å gi adelskap til noen som ikke er adelige. Adelskap kan tildeles for å gå i arv eller være begrenset til den adlede personens levetid. Adling kan medføre lovbestemte, i noen tilfeller arvelige, privilegier av økonomisk, sosial eller politisk karakter. I føydalistiske samfunn var det vanlig å gi slike titler sammen med et visst landområde som adelsholderen hadde råderett over. Adelskap kan også gi rett til  skattefrihet. Adling kan også innebære andre privilegier, slik som retten til å føre en bestemt tittel eller til å tiltales med en bestemt tiltaleform, en forrang framfor andre i rangrekkefølge, og i noen land også rett til å fylle bestemte embeter eller verv av sivil eller militær karakter. Noen former for adling i Storbritannia innebærer for eksempel at den adlede får rett til sete i Overhuset i nasjonalforsamlingen. I noen land medfører adling også heraldiske rettigheter til å utstyre våpenskjoldet med bestemte typer hjelmer eller til skjoldholdere. I nyere tid er det blitt vanlig å adle folk som en symbolsk hedersbevising.

Adling er i dag vanlig i Storbritannia, Nederland, Vatikanstaten og Spania i Europa og i Malaysia og Thailand i Asia. I Sverige var Sven Hedin den siste person som ble adlet. Det skjedde i 1902. I Norge ble kongens rett til adling opphevet av Stortinget i 1821. Utnevnelse til fortjenstorden, som St. Olavs Orden, innebærer ikke adling, selv om de laveste grader i mange ordener betegnes som ridder.

## Se også
*Ridderslag

## Litteratur
* Albert Fabritius: *Danmarks Riges Adel*, København 1946
* Nils G. Bartholdy: «Adelsbegrebet under den ældre enevælde - sammenhengen med privilegier og rang i tiden 1660-1730», (dansk) *Historisk Tidsskrift*, 12. rekke bind V hefte 3, København 1971
* Lars Løberg: «Norsk adel, hadde vi det?», ''Genealogen'' 2/1998, s. 29-32. Kilder Genealogi.no
Kristín Jóhannesdóttir

**Kristín Jóhannesdóttir** (født 1948 i Reykjavík) er en islandsk filmregissør.

## Biografi
Kristín Jóhannesdóttir er en av de mest individualistiske og stilistisk orienterte filmregissørene fra Island. 

Hun studerte ved franske *Paul Valéry Universitet* i Montpellier. Her utdannet hun seg innenfor litteratur i 1974 og tok første del av doktorgraden for filmografi i 1977. Hun tok også et praktisk kurs i fjernsyn-, video- og filmskaping i *Vincennes Paris VIII*. Hun har i tillegg bestått eksamener i filmregi ved *Conservatoire Libre de Cinema Français* i 1978.  

Etter at hun ble kreditert for to kortfilmer i Frankrike dro hun tilbake til Island og sponset et produksjonsselskap med manusforfatter og regissør Sigurdur Pálsson.

Kristín Jóhannesdóttir produserte sin første langfilm i 1983, *[[Á hjara veraldar]] ([[Rainbow's End]])*. Hun har også regissert teaterstykker og TV-filmer for islandsk fjernsyn, blant disse er *[[A Purpose in Life]]* og *[[Broken Glass]]*. Begge disse TV-filmene er personlige intervjuer av moderne temaer bundet sammen med referanser til eventyr.

Jóhannesdóttir nyeste film, *[[Svo á jörðu sem á himni]] ([[As In Heaven]])* kom i 1992, den er basert på hennes eget manus og ble valgt som Islands bidrag til *Nordic co-production Year*.

På *[[Cannes-festivalen]]* i 1992 ble *[[Svo á jörðu sem á himni]]* valgt til å bli vist som en del av *Cannes* *Fokus på nordisk film* og har vunnet flere priser på forskjellige festivaler.

## Filmografi
* 1983 – *[[Á hjara veraldar]]* (*Rainbows End*)
* 1992 – *[[Svo á jörðu sem á himni]]* (*As in Heaven*)

## Eksterne lenker
*
Aker Elektro

**Aker Elektro** var et industriselskap i Aker-konsernet, som leverte elektro-, instrument- og telekommunikasjonsutstyr og -tjenester til olje- og gassindustrien.

Hjalmar Gjerstad etablerte elektrobedrift i Sagvåg på Stord i 1946 og fikk med nevøen Åsmund Myhre som medeier i 1947. I 1967 ble Stord Elektro kjøpt opp av Aker-konsernet, som også hadde kjøpt opp Stord Verft.

Da Aker Maritime og Kværner fusjonerte til Aker Kværner i 2004, ble Kværners elektro- og automasjonsavdelinger overført til Aker Elektro, som skiftet navn til Aker Kværner Elektro. I 2006 hadde selskapet 1&nbsp;600 fast ansatte og avdelinger på Stord, i Bergen, Kristiansund og Verdal.

Da Aker Kværner skiftet navn til Aker Solutions i 2008, fikk Aker Elektro tilbake sitt tidligere navn, men opphørte som eget selskap i 2011. De ansatte ved verftene på Stord og i Verdal ble integrert i respektive selskaper innenfor det som ble Kværner, mens resten av de ansatte ble værende i Aker Solutions.

## Referanser


## Litteratur
*
Austpollen (Vågan)

**Austpollen** er en fjordarm av Austnesfjorden på Austvågøya i Vågan kommune i Lofoten som strekker seg i underkant av 2&nbsp;kilometer i øst-nordøstlig retning fra innløpet mellom Storneset, sør for Liland, i nord og Austavindsneset i sør.

Det er ingen bebyggelse langs fjorden.

Fra Austpollen går det tursti til Trollfjordhytta, som tilhører Den Norske Turistforening, og videre til Trollfjorden i Hadsel kommune.

## Fotnoter



## Referanser
Valen (Bindal)

**Valen** er en fjordarm av Kjella på sørsiden av øya Austra i Bindal kommune i Nordland. Fjorden har innløp mellom Skjelveneset i nord og Hålopneset i sør og strekker seg 4 kilometer sørvestover inn til Bogen i bunnen av fjorden. Ved Bogen går Valastraumen videre sørover til Årsetfjorden i Nærøy kommune i Trøndelag.

Fylkesvei 771 går langs nordsiden av fjorden.

## Referanser
Aleksandr Lebed

**Aleksandr Ivanovitsj Lebed** (russisk: Александр Иванович Лебедь; født 20. april 1950 i Novotsjerkassk, død 28. april 2002 i nærheten av Abakan) var en russisk general og politiker. 

Under presidentvalget i 1996 kom han på 3.-plass med 14,5 % av stemmene i første valgomgangen. Han ble to dager etter valget utnevnt til sjef for det russiske sikkerhetsrådet samt sikkerhetsrådgiver til den sittende presidenten Boris Jeltsin. 

Under et intervju den 7. september 1997 hevdet han at et hundretalls såkalte kjernefysiske koffertbomber som var tiltenkt brukt til sabotasje mot fiendtlige styrker, ikke var under det russiske Forsvarets kontroll. Offisielle russiske myndigheter benektet dette, og hevdet på sin side at slike bomber aldri hadde blitt laget.

Lebed ble senere guvernør i Krasnojarsk kraj i Sibir. Han omkom i en helikopterulykke med et MIL-helikopter.

## Referanser
Austrefjorden

**Austrefjorden** er en liten fjordarm av Dumbefjorden på Sula i Solund kommune i Sogn og Fjordane. Fjorden strekker seg 2,5 kilometer sørøstover. Fjorden har innløp ved Rotevika, rett sør for innløpet til Dumbefjorden.

Fjorden ligger på østsiden av Ruskeneset. Innerst i fjorden ligger gården Sandvika, mens Vågen ligger på nordsiden av Vågsneset. Ingen av disse gårdene har veisamband, hverken til hverandre eller resten av omverdenen. 

## Referanser
Dumbefjorden

**Dumbefjorden** er en fjordarm av Åfjorden på øya Sula i Solund kommune i Sogn og Fjordane. Fjorden strekker seg 9 km rett sørover til gården Dumba innerst i fjorden. Fjorden har innløp mellom Bjørnholmen i vest og Rumpa i øst. Like innenfor innløpet stikker Austrefjorden sørøstover.

Fjorden har ingen bosetninger langs fjordsidene før den innerste kilometeren. I tillegg til Dumba ligger gårdene Eidvika og Heimdal der. Riksvei 606 går langs den innerste delen av fjorden. 

## Referanser
Åfjorden (Hyllestad)

**Åfjorden** er en fjord i Solund og Hyllestad kommune i Sogn og Fjordane. Fjorden er den sørligste grenen av Buefjorden som ligger lenger vest. Fjorden har en lengde på 22 kilometer og strekker seg østover til tettstedet Hyllestad. Det siste stykket deler fjorden seg i to, Hyllestadfjorden i sør og Sørefjorden i nord. Fjorden har innløp mellom Sakrisøyna i nord og Leknessundet på Sula.

På Sula går Dumbefjorden sørover på Sula fra Åfjorden. Øst for Sula ligger øya Skorpa og fra her går Storakersundet og Tellesundet sørover til Losnosen, som er en del av Sognefjorden. 

Fra nord for Skorpa og innover i fjorden ligger det flere gårdsbruk og grender på nordsiden. Fra Eide går Fv61 på nordsiden av fjorden forbi Sørbøvågen til Salbu, og fra her går Rv607 inn til Hyllestad. Ved Hyllestad strikker Katlenova seg 3 km utover i fjorden og deler Åfjorden i de to nevnte fjordarmene. 

Sørsiden av fjorden er lite utbygget, spesielt i den bratte indre delen der fjellet stiger bratt opp til en høyde av cirka 500 meter over havet. Ved innløpet til Hyllestadfjorden ligger den karakteristiske fjelltoppen Gygrekjeften på sørsiden med en høyde på 710 moh. 

## Referanser
Andrea Costa

**Andrea Costa** (født 1851 i Imola i Italia, død 1910) var en italiensk sosialistisk aktivist. Han var en av grunnleggerne av Partito dei Lavoratori Italiani, det italienske sosialistparti, i 1892, etter å ha tatt avstand fra sine tidligere uttrykte anarkistiske prinsipper av 1879. Det er mulig at hans beveggrunn var hans ekteskap med den  russiske sosialisten Anna Kulisjov.

Costa ble på sine eldre år aktiv politiker. Han var borgermester i Imola og deputert til det italienske parlament.

## Referanser


## Kilder
Jessica Lindell-Vikarby

**Jessica Lindell-Vikarby** (født 7. februar 1984 i Huddinge) er en svensk tidligere alpinist.

## Karriere
26. oktober 2002 kjørte hun sitt første renn i verdenscupen, og kom på sjuendeplass i storslalåmrennet i  Sölden. I løpet av sesongen 2002/03 hadde hun flere plasseringer blant de ti fremste.

Under VM 2003 i St. Moritz ble hun nummer åtte i kombinasjonsøvelsen, og henholdsvis nummer 13 og 17 i super-G og storslalåm. Under junior-VM 2003 i Serre-Chevalier vant hun gullmedaljen i storslalåm, mens hun i super-G og slalåm kom på femte- og sjuendeplass.

I oktober 2003 falt hun under utfortrening i Saas-Fee og skadet seg i det venstre kneet. Lindell-Vikarby gikk dermed glipp av hele sesongen 2003/04. Hun gjorde comeback i 2004/05, men hun fikk problemer med å oppnå like gode resultater som før uhellet. Hennes beste resultat denne sesongen var sjetteplassen i utfor under VM 2005 i Santa Caterina.

I 2005/2006 var hennes beste plassering en sjuendeplass i utfor i Bad Kleinkirchheim. Under OL 2006 i Torino ble hun nummer åtte i kombinasjonen. 2. desember 2007 fikk hun endelig sin første pallplassering i et verdenscupenrenn, da hun ble nummer tre i super-G-rennet Lake Louise.

Hun vant sitt første verdenscuprenn da hun vant super-G i Cortina d'Ampezzo 26. januar 2009. Hennes andre verdenscupseier kom i storslalåm i Beaver Creek 1. desember 2013.

Hun la opp i 2015.

## Pallplasseringer i verdenscupen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Innerpollen

**Innerpollen** er en saltvannsholdig poll på nordsiden av Vestvågøya i Lofoten som strekker seg 1,9&nbsp;kilometer sørover fra den 330&nbsp;meter lange Skjellstraumen som går inn til pollen Flaget i nordøst mellom halvøyene Flaget og Skjelløya.

Pollen er en del av en sammenhengende rekke med poller og sund som begynner ved Eggum og ender ved Veiberg i bunnen av Innerpollen. Den samlede lengden er 11&nbsp;kilometer. Inner- og Ytterpollen omtales også samlet som Borgpollan.

E10 går langs nordsiden av Innerpollen, over Flaget før den krysser Skjellstraumen over en 20&nbsp;meter lang bru. Fv832 går fra brua og i en halvsirkel rundt pollen til grenden Indre Borgfjord på østsiden og Rystad på sørsiden. Borg, et gammelt høvdingsete, ligger på vestsiden. 

## Se også
*Ytterpollen
*Lauvåspollen
*Mjåsundet

## Fotnoter



## Referanser
Murchisonfjorden

**Murchisonfjorden** er en fjord på vestsida av Nordaustlandet på Svalbard. Navnet kommer av den britiske geolog Roderick Murchison.

Den ligger mellom Storsteinhalvøya i nord og Gotiahalvøya i sør, og er rundt 15&nbsp;kilometer lang. Fjorden har innløp fra Hinlopenstretet, og går derfra i østlig retning innover Gustav V Land, den innerste delen heter Nordvika. Det ligger mange øyer og holmer i fjorden, hvorav den største er Søre Russøya beliggende på sørsida helt ytterst ved innløpet. Landområdene rundt fjorden er i hovedsak isfrie.

På Krossøya er det fine tufter etter russisk fangsthytte, og det eneste gjenstående russekorset på Svalbard står der. 

## Øyer i Murchisonfjorden
(Avtagende størrelse)
* Søre Russøya
* Indre Russøya
* Ringertzøya
* Krossøya
* Nordre Russøya
* Depotøya
* Teltøya
* Oskarøya
* Flyndra
* Gråøya
* Kvaløya
* Visingøya
* Krokøya

## Eksterne lenker
* Privat oversikt over vernede steder på Svalbard
Steinberg Idrettsforening

**Steinberg Idrettsforening** (stiftet i 1926) er en norsk sportsklubb fra Steinberg utenfor Drammen som hovedsakelig tilbyr trening og lagspill i fotball. Per 2024 har Steinberg IF kun lag for gutter og menn. A-laget i herrefotball spiller våren 2024 i 5. divisjon. Laget ledes av Vazjwar Martin med Espen Guldbrand som kaptein for Steinberg IF sitt A-lag. 

## Historikk

### Fotball for menn
Siden tidlig 2000-tall har Steinberg stort sett spilt i lavere divisjoner (4. og 5. divisjon). Bjørn Jensrud ledet Steinberg til avdelingsseier i 5. divisjon i 2007, med en påfølgende KM-seier mot Åskollen 2 (1-0). Debutsesongen i 4. divisjon i 2008 endte med 4.&nbsp;plass. Sesongen etter rykket A-laget ned til 5. divisjon.

I 2010 tok tidligere MIF- og IBK-spiller Kim André Nielsen over som trener for A-laget, og i 2013 rykket A-laget opp til 4. divisjon. Laget tapte kretsfinalen i 2013 mot Fjell SK, og endte på en 4.&nbsp;plass i divisjonen, noe som sikret laget deltagelse i NM-kvalifiseringene året etter. I den første kvalifiseringsrunden til NM i 2015 spilte Steinberg mot Åssiden,og tapte kampen 2–1. Også i 2015 spilte Steinbergs A-lag i 4. divisjon, og endte opp på 5.&nbsp;plass.

Før 2016-sesongen tok Svein Erik Berg og Henrik Hontvedt over som trenere for laget. 2016-sesongen var en overgangssesong, ettersom NFF hadde bestemt at det skulle gjøres endringer i seriesystemet. Dermed rykket ingen lag fra 4.&nbsp;divisjon opp i 2016, men de beste lagene i divisjonen ble en del av «den nye 4.&nbsp;divisjonen». 

Steinberg har også et B-lag som befinner seg i 6. divisjon. Laget rykket opp til 6. divisjon i 2015, men i kretsfinalen ble det tap for Sande.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
* Steinberg Idrettspark - Nordic Stadiums
Crazy Canucks

«**The Crazy Canucks**» (norsk: *de gale kanadierne*) var en gruppe kanadiske alpinister som preget utforrennene i verdenscupen fra midten av 1970-tallet.

«Crazy Canucks» bestod av Todd Brooker, Jim Hunter, Dave Irwin, Ken Read, Dave Murray og Steve Podborski. De kom som et friskt pust inn i den Europa-dominerte verdenscupen, og vakte snart oppsikt ved sin fryktløse kjørestil.

Til tross for gjentatte spektakulære fall havnet ofte medlemmene av «Crazy Canucks» på seierspallen. I desember 1975 ble Ken Read den første nordamerikaneren som vant et verdenscuprenn i utfor. Totalt sørget sekstetten for 17 verdenscupseire i utfor. 

## Referanser
Lady Franklinfjorden

**Lady Franklinfjorden** er en fjord på nordvestsida av Nordaustlandet på Svalbard. Den strekker seg rundt 30&nbsp;km sørover til munningen av Franklinbreene, som løper sammen her. Fjorden har innløp mellom Purchaneset på Lågøya i vest og Kapp Hansteen i øst. Den ligger mellom Lågøya i vest og Botniahalvøya i øst. Mellom Nordaustlandet og Lågøya ligger Franklinsundet. Øst for Botniahalvøya ligger Brennevinsfjorden. 

Fjorden inngår i Nordaust-Svalbard naturreservat.

## Eksterne lenker
*
Palanderbukta

**Palanderbukta** er en arm av Wahlenbergfjorden på Nordaustlandet på Svalbard. Den er rundt 22&nbsp;kilometer lang. Fjorden har innløp ved Zeipelodden på sørsida av Wahlenbergfjorden. Derfra går den i sørøstlig retning innover Gustav Adolf Land. Fjorden ligger på østsida av Scaniahalvøya og isbreen Glitnefonna. Innerst i fjorden ligger Vegafonna, som er den vestligste utløperen av Austfonna.

Palanderbukta har sitt navn etter Louis Palander.

## Eksterne lenker
*
Ytterpollen

**Ytterpollen** er en poll på nordsiden av Vestvågøya i Lofoten som strekker seg 3,5&nbsp;kilometer sørover mellom den 300&nbsp;meter lange Evjestraumen i nordvest og den 330&nbsp;m lange Skjellstraumen i sørøst.

Pollen er en del av en sammenhengende rekke med poller og sund som begynner ved Eggum og ender sør for Borge med en samlet lengde på nesten 11&nbsp;km.

På vestsiden av Ytterpollen, langs Fv994, ligger grendene Øvre og Nedre Evjen og Hagvågen mens langs Fv995, på østsiden, ligger Ytre Borgfjord og Slettenga. E10 går over halvøya Flaget på sørsiden, og krysser Skjellstraumen over en 20&nbsp;meter lang bru til grenden Straumgård.

## Se også
*Innerpollen
*Lauvåspollen
*Mjåsundet

## Fotnoter



## Referanser
Steinsfjorden (Vestvågøy)

**Steinsfjorden** (også skrevet *Steinfjorden*) er en fjord på nordvestsiden av Vestvågøya i Lofoten som strekker seg i østlig retning fra innløpet mellom Skolmneset i nord og Kostbergan i sør.

Selve Steinfjorden har en lengde på 4,4 kilometer frem til Steinskammen hvor den forgreier seg i de to pollene Mærvollspollen (2,6&nbsp;km) nord og Tangstadpollen (3,5&nbsp;km) i sør. Lengste lengde er om lag 7,5&nbsp;kilometer inn til utløpet av Tangstadelva. På nordsiden ligger fjellene Skolmen og Vårsetaksla og på sørsiden Himmeltindan.

Gårdene som regnes til Steinfjorden er Bjørnsand, Eltoft, Holddal, Klevstad, Krogtoft, Mærvoll, Sortland, Saupstad, Tangstad og Tangvåg, Tangstad/Tangvåg har i tillegg fiskerihavn. På Eltoft ligger Eltoft Montessoriskole. Den norsk-svenske serien *[[Marerittet]]* ble spilt inn på Mærvoll og Sortland  i 1989.

Rett vest for Steinfjorden ligger Æsholman som er en flat øygruppe hvor det ble drevet fiske fra frem til begynnelsen av forrige århundreskifte og som nå er vernet som naturreservat.

## Fotnoter



## Referanser




## Eksterne lenker
* Lofotpostens artikkel 14. juni 2005: Utakleiv mest romantisk i Europa. Besøkt 05.03.2012.
John Lasseter

**John Alan Lasseter** (født 1957) er en Oscar-belønnet animasjonsfilmskaper fra USA og administrerende direktør hos Pixar og Walt Disney Animation Studios. Han er også kreativ rådgiver for Walt Disney Imagineering.

Lasseter har vunnet to Oscar: beste animerte kortfilm for *Tin Toy* og Special Achievement Award for *Toy Story*. Han har også vært nominert ytterligere fire ganger.

Han omtales ofte som en av grunnleggerne av Pixar Animation Studios, men selv om han var en av de opprinnelig ansatte, var han ikke grunnlegger. Ed Catmull og Alvy Ray Smith var de som startet opp Pixar.

Lasseter har regissert *[[Toy Story]]*, *[[Småkryp]]*, *[[Toy Story 2]] og* *[[Biler (film)|Biler]]*. Han anses allment for å være meget innovativ og har blitt kalt den «nåværende Walt Disney etter Roy E. Disney».

## Filmografi
### Regissør
* *[[Luxo Jr.]]* (1986)
* *[[Red's Dream]]* (1987)
* *[[Tin Toy]]* (1988)
* *[[Knick Knack]]* (1989)
* *[[Toy Story]]* (1995)
* *[[Småkryp]]* (1998)
* *[[Toy Story 2]]* (1999)
* *[[Biler (film)|Biler]]* (2006)
* *[[Mater and the Ghostlight]]* (2006)

### Produksjonsleder
* *[[The Adventures of Andre and Wally B]]* (1984) 
* *[[Geri's Game]]* (1997)
* *[[For the Birds]]* (2000)
* *[[Monsterbedriften]]* (2001)
* *[[Chihiro og heksene]]* (2001)
* *[[Oppdrag Nemo]]* (2003)
* *[[Boundin']]* (2003)
* *[[De utrolige]]* (2004)
* *[[One Man Band]]* (2005)
* *[[Mater and the Ghostlight]]* (2006)
* *[[Lifted]]* (2006)
* *[[Familien Robinson]]* (2007)
* *[[Rottatouille]]* (2007)
* *[[WALL-E]]* (2008)
* *[[Bolt (2008)|Bolt]]* (2008)
* *[[Tingeling (film)|Tingeling]]* (2008)
* *[[Se Opp]]* (2009)
* *[[Prinsessen og frosken]]* (2009)
* *[[Toy Story 3]]* (2010)
* *[[Newt]]* (2011)
* *[[The Bear and the Bow]]* (2011)
* *[[Biler 2]]* (2012)
* *[[King of the Elves (2012 film)|King of the Elves]]* (2012)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Animation Principles:Siggraph paper by John Lasseter
* Richard Verrier og Dawn C. Chmielewski, Fabled Film Company May Get a Reanimator , *[[Los Angeles Times]]*, 25. januar 2006
* Fortune Magazine-intervju med John Lasseter – inkludert biografisk informasjon
* KCRW's The Treatment: John Lasseter and Andrew Stanton (02/04) 
* KCRW's The Treatment: John Lasseter (06/06)
Mærvollspollen

**Mærvollspollen**, eller **Ytre Steinfjorden**, er en fjordarm av Steinfjorden nordvest i Vestvågøy kommune i Nordland som strekker seg 2,6 kilometer i østlig retning fra innløpet mellom Sortlandsneset og Steinsodden til grenden Saupstad i fjordbotnen.

Den kommunale Mærvollveien tar av fra Fv992 på Saupstad og går gjennom gårdene på Mærvoll og Halsan til Sortland på nordsiden av pollen.

## Referanser
Lørenveien (Oslo)

**Lørenveien** (1a–65, 2–70) er en vei i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Trondheimsveien like ved Sinsenkrysset, gjennom bolig og næringsstrøk på Sinsen og Løren til Økernveien ved Økern.

Veien fra Økern til Sinsen blei anlagt i 1900 og fikk navnet *Ulvenveien*. I 1903 blei veien forlenga til Sinsen, og året etter fikk heile strekninga dagens navn.

Lørenveien starter inne i veisystemet rundt Sinsenkrysset, og verken denne eller den halvparallelle Olav Hegnas vei har derfor bilatkomst fra krysset/Trondheimsveien.

Nr 2 er det tidligere Sinsen kapell, seinere *Sinsen Samfundshus*. Det brukes nå til kulturskole og juniorklubb for bydelen. På østsida følger så ei lang strekning med villaer og tomannsboliger, mens vestsida er prega av to store skoleanlegg. Nr 7 er Sinsen skole (1.–10. trinn; oppført 1938, arkitekt Georg Greve), mens nr 11 er den tidligere Sinsen videregående skole (oppført 1939, samme arkitekt).  Skolen har sia 1990 husa ulike institusjoner innen voksenopplæring, nå Oslo Voksenopplæring Sinsen. Mellom skolene ligger Sinsenparken med en minnebauta over 24 fra området som blei drept under andre verdenskrig (reist 1949, kunstner Alfred Seland).

Nr 13 er Sinsen kirke (innviet 1971, arkitekter Turid og Kristen Bernhoff Evensen).

Når vi passerer Sinsenveien, kommer vi inn i det som nå kalles Lørenbyen. Det er et stort område, som tidligere var industri- og næringsbygg, samt militæranlegget Løren leir (nr 38; bl.a Hærens forsyningskommando). Området er nå (2008) omtrent midtveis en stor transformasjonsprosess til boliger. 

Løren leir var før andre verdenskrig ammunisjonsfabrikk (Norma Prosjektilfabrikk). Under krigen var området fangeleir for russiske krigsfanger.

Noe næring er imidlertid igjen på sørsida av veien i dette området, hovedsakelig anlegget til Nortura (nr 35–39). Her var Fellesslakteriet fra 1911 (arkitekt Adolf Agthe); nå er det i hovedsak kontorer og lager her, men det foregår fortsatt en del pakking av frossenvarer. 

Siste del av veien ned mot Økernkrysset er utelukkende næringsbygg. Det mest dominerende er nok nr 57–63, der Coops hypermarked Obs! holder til.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Sissel Calmeyer

:*Se annet sted for billedveversken [[Sidsel Calmeyer]] (1941) fra Nesodden*

**Sissel Calmeyer** (født 10. mai 1941, død 10. september 2012) var en norsk tekstilkunstner,
opprinnelig fra Rjukan, senere etablert i Bergen med eget verksted.

Presentasjon av arbeider: http://www.absolutetapestry.com/nb/kunstnere/sissel-calmeyer 

Hun var utdannet ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole (1960–64) i Oslo og Bergen Kunsthåndverkskole.
Siden hadde hun en rekke separat- og kollektivutstillinger, inkludert flere ved Høstutstillingen.
## Premier
* Bergen bys stipend (1976) 
* Kultur- og vitenskapsdepartementets vikarstipend (1983) 
* Hordaland fylkes stipend (1983) 
* Statens reise- eller studiestipend (1985) 
* Statens garantiinntekt for kunstnere (1988) 
* Kulturdepartementets utstillingsstipend (1995) 

## Referanser
Zorgdragerfjorden

**Zorgdragerfjorden** er en fjord på nordsida av Nordaustlandet på Svalbard. Den strekker seg rundt 11&nbsp;kilometer sørover på Platenhalvøya. Fjorden er oppkalt etter den nederlandske hvalfangstkapteinen Cornelis Gisbertsz Zorgdrager. 

Fjorden har innløp mellom Kapp Wrede i vest og Kapp Platen i øst. Vest for Kapp Wrede munner Rijpfjorden ut, mens Duvefjorden munner uter øst for Kapp Platen. 

## Eksterne lenker
*