open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antoon Mostaert

**Antoon Mostaert** (eller ***Antoine Mostaart''','' eller 田清波, ''Tian Qingbo'', født [[10. august]] [[1881]] i [[Brugge]] i [[Belgia]], død [[2. juni]] [[1971]] i [[Tienen]]) var en [[katolsk]] kinamisjonær tilhørende kongregasjonen [[Congregatio Immaculati Cordis Mariae]] (C.I.C.M). 

Hans mongolske navn var ***Tiyen Baγsi*** eller ***Nom-un Baγsi Tiyen**'.

## Liv og virke
Mostaert studerte både kinesisk og mongolsk før han som katolsk prest ble sendt til Kina, der han med base i småbyen Boro Balγasu sør i Ordosregionen virket som misjonær 1906-1925. Hans tidlige akademiske virke kretset om Ordos-dialekten, med studier av språkets fonologi og utarbeidelsen av en ordbok. Han oversatte også katolske verker fra kinesisk til mongolsk.  Et annet forskningsfelt var språket monguorisk.

I årene 1925-1948 bodde han i Beijing, der han for det meste bedrev forskning. I 1948 dro han til USA, der han virket til han ble pensjonist og kom hjem til Belgia i 1965. 

I tillegg til lingvistikk forsket han også på etnografi og folklore. I 1926 begynte han arbeide med å analysere Mongolenes hemmelige historie.  

Generelt kan det antas at pater Mostaert var den vestlige akademiker på 1900-tallet som hadde best innsikt i og beherskelse av mongolsk språk. Nicholas Poppe kalte ham *…the most outstanding scholar in the field of Mongolian studies.*  Mostaert var meget hjelpsom overfor andre forskere, både kinesiske og vestlige, og hans vitenskapelige betydning kan ikke på langt nær utledes alene fra publikasjoner utgitt i hans eget navn. Hans viktigste disippel var Henry Serruys, som arbeidet med mongolsk historie og forholdet mellom mongolene og Ming-dynastiet. 

Mostaerts private bibliotek er nå inkorporert i Scheut Memorial Library ved Katholieke Universiteit Leuven i Belgia.

## Verker i utvalg
* *Textes oraux ordos, recueillis et publiés avec introduction, notes morphologiques, commentaries et glossaire* (Pei’ping, H. Vetch, 1937)
* *Dictionannaire ordos* (Pei'ping, Furen katolske universitet, 1941-4)
* *Folklore ordos* (Peip’ing,  Furen katolske universitet,1947)
* *Sur quelques passages de l’Histoire Secrète des Mongols*, publisert separat i HJAS, 1950-2, i ett bind, 1953

Han arbeidet også mye med 華夷譯語 / 華夷譯語 *Huayi yiyu*, som likesom *[[Mongolenes hemmelige historie]]* er en opprinnelig mongolsk tekst transkribert og så oversatt til kinesisk. Dette arbeidet fikk han ikke publisert, men etter hans død utkom det i 1977, redigert av Igor de Rachewiltz som 

* *Le matériel mongol du Houa i iu de Houng-ou (1389)*, Bruxelles: Institut belge des hautes études chinoises, 1977.

## Referanser


## Kilder
* “The Reverend Antoine Mostaert, C.I.C.M.”, Serge Elisséeff, HJAS, bind 19, vii-xiv
* Klaus Sagaster (red.): *Antoine Mostaert (1881–1971): C.I.C.M. Missionary and Scholar*, 1999.
Nanjings aeronautiske og astronautiske universitet

**Nanjings aeronautiske og astronautiske universitet**  (kinesisk: 南京航空航天大学, pinyin: *Nánjīng Hángkōng Hángtīan Dàxué*, offisielt engelsk navn: *Nanjing Aeronautics and Astronautics University*) er et universitet i Nanjing i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina. Universitetes kinesiske kortform er Nanhang 南航.

Skolen ble grunnlagt i oktober 1952, og gjennomgikk flere navneskifter til det fikk det nåværende i 1993.

## Forbindelser til militæret
Beijing Institute of Technology regnes som et av de såkalte «Syv sønner-universitetene» i Kina, det vil si universiteter med særlig tett forbindelse til det kinesiske militærapparatet. Disse syv universitetene er underlagt Kinas departement for industri- og informasjonsteknologi, som også koordinerer den teknologiske utviklingen innen det kinesiske militæret.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Universitetets engelske hjemmeside 
* Universitetets kinesiske hjemmeside 
* tredimensjonalt kart over NUAA)
Art institute

***Art institute*** er betegnelsen på amerikanske kunstfaglige universiteter med fokus på eksempelvis billedkunst, fotokunst, arkitektur og scenekunst. Skolene er treårige, med studier som retter seg inn mot et akademisk utdanningsløp med praktisk utøvende innretning opp til bachelornivå. Alle *art institutes* i USA er private. 

Art institutes er akkrediterte som universiteter, og har en sjelden gang også fireårig masterprogram (for eksempel Art Institute of Boston. Lærestedene har ofte undervisnings- og utviklingssamarbeid med næringsliv, for eksempel mediebedrifter og reklamebransjen.

De mest kjente Art Institutes er:
* Art Institute of California
* Art Institute of Boston
* Art Institute of Pittsburgh
* Art Institute of Seattle
* Art Institute of Washington
* Art Institute of Fort Lauderdale
* Art Center College of Design, Pasadena
Torneå

**Torneå** (finsk: *Tornio*; nordsamisk: *Duortnus*) er en by og kommune i landskapet Lappland i Finland. Byen ligger ved Torne älv og grenser til Sverige. Over elven for Torneå ligger den svenske byen Haparanda. Kommunen er enspråklig finsk. Torneå hadde .

## Referanser




## Eksterne lenker
* ''Uppslagsverket Finland'', Torneå
* Torneå stad
Fokker C.X

**Fokker C.X** var et biplan rekognoseringsfly/lett bombefly fra mellomkrigstiden.

## Konstruksjon og bygging
Fokker C.X ble introdusert i 1934. Det hadde en besetning på to, flyver og en observatør/skytter. Flyet ble opprinnelig utviklet for hæren i Nederlandsk Østindia for å erstatte Fokker C.V. Flyet var som alle Fokker-konstruksjoner på den tiden en blanding av tre og metall, med vinger av tre mens flykroppen var en sveiset ramme, dekket med aluminiumsplater foran og tekstilduk lenger bak. Prototypen ble bygget i 1934 med en Rolls-Royce Kestrel motor.

Hæren i Nederlandsk Østindia bestilte 13 C.X, men de ble raskt tilsidesatt i rollen som rekognosering/lett bombefly av det amerikanske flyet Martin B-10. Inntil det japanske angrepet på Nederlandsk Østindia i 1941 ble Fokker C.X brukt som øvelsesfly og for å slepe mål.

Det nederlandske flyvåpenet bestilte 16 C.X og ytterligere 4 med Kestrel IIS motorer, disse ble senere byttet ut med Kestrel V motorer da Kestrel IIS ikke var særlig pålitelige. To C.X ble levert til den spanske republikken og fire C.X ble levert til Finland.

Finnene lisensproduserte 35 C.X inntil 1942. De lisensproduserte finske flyene ble utstyrt med Bristol Pegasus XII motorer.
Disse ble bygget i fra 1938 til 1942. Flyene ble brukt både under vinterkrigen og fortsettelseskrigen til ulike spaningsoppdrag helt til 1944 da Finland fikk raskere fly til erstatning for C.X. Syv fly overlevde krigen og ble etterhvert faset ut fra tjeneste. Det aller siste av typen ble brukt til målflyvning og det havarerte i 1958.

## Varianter
* **C.X Serie I** :   Hollandsk bygde fly.
* **C.X Serie II** : Fire solgt til Finland.
* **C.X Serie III** : Lisensbygget i  Finland.
* **C.X Serie IV** : Lisensbygget i Finland.

## Spesifikasjoner (C.X)

### Dimensjoner
*Besetning =To
*Lengde = (Holland) 9.2 m (Finland) 9.1m.
*Vingespenn = 12.0 m
*Høyde = 3,0 m
*Vingeflate =
*Vekt uten last = Approx 1&nbsp;400&nbsp;kg
*Vekt med last = 2&nbsp;500&nbsp;kg
*Nyttelast =
*Max  takeoff vekt = &nbsp;kg

### Ytelser
*Motor = (Holland) 650&nbsp;hp Rolls-Royce Kestrel V12 væskekjølt. (Finland). Lisensbygget  Bristol Pegasus XII ni-sylindret stjernemotor på 850 Hk..
*Ytelse = (Holland) 650hk (Finland) 850hk
*Toppfart = (Holland) 199&nbsp;mph (Finland) 211&nbsp;mph
*Rekkevidde = (Holland)516 miles (Finland) 522 miles
*Marsjhøyde = (Holland) 8&nbsp;300 m (Finland) 8&nbsp;400m
*Stigningsevne = 8.3&nbsp;m/s
### Bevæpning
**Maskingevær = 2x 7.9&nbsp;mm foroverettet maskingevær festet foran på skroget. Et tredje gevær i bakre førerkabin. 
**Bomber = Festet under vingene to 175&nbsp;kg.  eller fire 100&nbsp;kg.  bomber.

## Brukere
*:  Finlands flyvåpen (39)
*: Nederlands flyvåpen (20), 
*: Den nederlandske koloniarmes flyvvåpen (13)
* Den spanske republikks flyvvåpen (2)

## Eksterne lenker
* Fokker C.X
Harvard-Yenching Institute

**Harvard-Yenching Institute** (kinesisk: 哈佛燕京學社) er et uavhengig institutt opprettet i fellesskap av Harvard University i USA og det daværende Yenchinguniversitetet i Beijing i 1928. Instituttet forestår høyere utdannelse i humaniora og sosialvitenskaper i relasjon til Sør-Asia og Sørøst-Asia. Det fikk fra begynnelsen finansiering fra Charles Martin Hall.  

Instituttet har sitt sete i Cambridge i Massachusetts i USA. Det er finansielt og rettslig uavhengig. Det støtter studier av Øst-Asia gjennom sitt bibliotek Harvard-Yenching Library.

Ledere for institittet:

*Serge Elisséeff (1930–1955)
*Edwin O. Reischauer (1955–1963)
*John Pelzel (1963–1975)
*Albert M. Craig (1975–1988)
*Patrick Hanan (1988–1996)
*Tu Wei-ming (1996–2008)
*Elizabeth J. Perry (2008–)

## Se også
*IUP

## Eksterne lenker
* Harvard-Yenching Institute
Cheongsam

**Cheongsam** (kantonesisk ord: *Chèuhngsàam*, kinesisk: 長衫, *Changshan*) eller **Qipao** (旗袍, pinyin: *Qípáo*, Wade-Giles: *Ch'i-p'ao*) er en tradisjonell kinesisk kvinnedrakt med disse kjennetegnene:

*høy sluttet krave, 
*ankellengde, 
*knapper eller sløyfer ved skulderen,
*sidesplitt.

Det er vanlig med fine stoffer som silke eller sateng med sparsomt materialforbruk.

Cheongsam er ikke daglig antrekk, men beregnet for særlige anledninger.

## Ordene Cheongsam og Qipao

Ordet «Cheongsam» (長衫), som betyr *lang drakt*, kommer fra kantonesisk, men er opprinnelig fra shanghainesisk (*zǎnze* eller *zansae*).

I andre deler av Kina er navnet «Qipao» (旗袍) vanligere. Dette navnet kommer fra  mandsjuisk og fra  Qing-dynastiet. Mandsjuene opererte med en folkeinndeling i åtte banner (旗 qi) og kalte seg selv *bannermenn* (*bannerfolk* 旗人 *qiren*). Den drakten som mandsjukvinnene i dette systemet bar,  ble kalt *bannerdrakt* = *qipao*.

## Historie etter 1911
Etter Qing-dynastiets fall i 1911 levde drakten videre og fikk økt popularitet. Særlig var klesmoten i Shanghai trendsettende, og her ble drakten meget populær i overklassen og i sosieteten. Den ble nå langt mer tettsittende enn den opprinnelig hadde vært, og ble derfor misbilliget av mange. Den nye utformingen kan minne om den vietnamesiske kvinnedrakten *[[Áo dài]]*.

Cheongsam/qipai ble tildels forbundet med de lettsindige 1930-årene i storbyen Shanghai.

Ved kommunistenes maktovertakelse i 1949 sørget man for at denne drakten og andre shanghainesiske særegenheter raskt gikk av moten. Kommunistene i Kina innførte i stedet for denne drakten varianter av maodressen som en slags reformdrakt for begge kjønn.

Men utvandrere og flyktninger fra Shanghai bragte draktmoten med seg til Hongkong der den forble populær. Ettersom den er så tettsittende at den hemmer bevegelsesfriheten noe, var og er den for det meste benyttet ved formelle anledninger. Drakten benyttes gjerne av politikere og filmskuespillere fra Hongkong eller Taiwan. Den ble vist i den populære filmen *[[Suzie Wongs verden]]* (The World of Suzie Wong), av hovedrolleinnehaveren Nancy Kwan, og dette gjorde drakten populære i hele verden for en periode tidlig i 1960-årene.

Etter år 2000 har det vært en viss renessanse for drakten i Shanghai og annetsteds i Fastlands-Kina.

## Litteratur
* Bai Yun, *Zhongguo lao qipao- lao zhaopian lao guanggo jianzheng qipao de yanbian* (The traditional qiapo of China: evidence of its [stylistic] changes in old photographs and old advertisements), Beijing: Guangming ribao chubanshe, 2006.
* Bao Mingxin og Ma Li, eds, *Zhongguo qipao* (China’s qipao), Shanghai: Shanghai wenhua chubanshe, 1998.
* Chang, Eileen (Zhang Ailing), “A Chronicle of Changing Clothes,” Andrew F. Jones. trans., *positions: east asia culture critique* 11, 2 (Fall, 2003): 427 – 441.
* Clark, Hazel, *The Cheongsam*, Hong Kong, Oxford University Press, 2000.
* Finnane, Antonia, *Changing Clothes in China: Fashion, History, Nation*, Columbia University Press, New York; Hurst, London, 2007. Chapter 6, "Qipao China."
* Roberts, Claire, ed., *Evolution and Revolution: Chinese Dress 1700s – 1900s*, Sydney: Powerhouse Museum, 1997.
Anders Winsvolds vei (Oslo)

**Anders Winsvolds vei** (1–35, 10) var en blindvei på Hasle i bydel Grünerløkka i Oslo. Den gikk inn fra Haslevangen og løp parallelt med Økernveien til en snuplass ved Alnabanen.

Veien var oppkalt etter Anders Winsvold (født 6. desember 1865 i Øvre Eiker, død januar 1942), som var lærer ved Løren skole fra 1900 til 1931.

Nordsida av veien utgjordes fram til 2011 i hovedsak av industriområdet til vin- og spritprodusenten Arcus og dennes distribusjonsselskap Vectura (tidligere Vinmonopolet). Sørsida hadde noen bolighus, men bestod for det meste av industri-/næringsbygg samt flere tomter som blei brukt til parkeringsplass. 

Innerst på sørsida lå tidligere eiendommen Østedal (Øvre Østedal) med adresse Økernveien 128. Den hadde ett bolighus og Richard Christiansens mekaniske verksted, som gav arbeid til mange fra 1920-tallet til annen halvdel av 1970-årene. 

Rich. Christiansens mekaniske verksted ble etablert og drevet av Knut Richard Christiansen (1869-1941). Han hadde opplevd to alvorlige arbeidsulykker, ble av den grunn blind på ett øye og mistet et ben, og fikk utbetalt erstatninger for dette. Erstatningene gjorde ham blant annet i stand til å bygge og etablere et mekanisk verksted som produserte alt av grovere jern- og metallarbeider. Verkstedet laget blant annet de karakteristiske, store, buede vinduene på Christiania Spikerverk. 

Etter Rich. Christiansens død ble verkstedet drevet av sønnene Erling Gotfred Østedal og Ragnar Tormod Østedal, som var sentrale i stiftelsen av Hasle-Løren idrettslag. Etter nedleggelsen drev firmaet Bilens eksosanlegg virksomhet i lokalene frem til eiendommen ble solgt.

Området er per 2016 under ombygging til boligblokker (prosjektet Hasle Linje) og nye næringsbygg. I denne forbindelse er Anders Winsvolds avløst av to nye veier: Bøkkerveien og Karvesvingen.

## Noter



## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Om Anders Winsvold i *Drammens Tidende og Buskerud Blad* 1942
*
Blomstmålere

* epleblomstmåler
* slåpetornblomstmåler
* blåbærblomstmåler

**Blomstmålere** (*Pasiphila *spp.) er en slekt av sommerfugler som tilhører familien egentlige målere (Geometridae). Dette er små, slanke målere som minner om artene i den store slekten dvergmålere (*Eupithecia*). De er grå på farge, ofte med et visst grønnskjær, vingene har et mer eller mindre markert, mørkere tverrbånd i midten. De grønne larvene lever på knopper, blomster eller nye blader av ulike busker og trær, som de spinner sammen med silke.

## Systematisk inndeling / europeiske arter

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[storsommerfugler]]**
**** gruppe / overfamilie **[[målere]]**  (Geometroidea) 
***** familie **[[egentlige målere]]**  (Geometridae) 
****** delgruppe Larentiinae (eller Hydriomeninae)
******* Slekten blomstmålere,*[[Pasiphila]]* Meyrick, 1893 – tre arter i Norge
******** epleblomstmåler, *[[Pasiphila rectangulata]]* (Linnaeus, 1758)
******** slåpetornblomstmåler, *[[Pasiphila chloerata]]* (Mabille, 1870)
******** blåbærblomstmåler,  *[[Pasiphila debiliata]]* (Hübner, 1817)

## Litteratur
* Scoble. M.J. og Hausmann, A. (oppdatert 2007) Online list of valid and nomenclaturally available names of the Geometridae of the World (under prosjektet Barcode of Life) http://www.lepbarcoding.org/cl_geometridae.php
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase over europeiske dyr
Fredløsmåler

**Fredløsmåler** (*Anticollix sparsata*) er en sommerfugl i gruppen av de egentlige målere (Geometridae). Den er funnet på Øst- og Sørlandet i Norge.

## Utseende
En liten til middelsstor (vingespenn 20 – 26&nbsp;mm), slank, grå måler. Den er litt større enn slekten dvergmålere (*Eupithecia* spp.), som den ellers ligner, men ikke er nært beslektet med. Det beste kjennetegnet er at bakvingen er markert innbuktet ved bakhjørnet. **Forvingen** er grå, middels bred. Langs forkanten er det oftest noen firkantede, mørke flekker (gjerne fire), men disse kan være utydelige. Midt i vingen er det gjerne to – tre små, trekantede, svarte flekker, men ikke spor av noe mørkt tverrbånd. **Bakvingen** er ensfarget grå, ytterkanten ganske sterkt bølgete, særlig er den markert innbuktet utenfor bakhjørnet. Begge vingepar har små, svarte flekker langs ytterkantene. Larven er slank, grønn på ryggen og blekgrønn på buken, med en smal, hvit sidestripe. Den har spredte, korte, lyse børster.

## Levevis
Larvene lever bare på blader og blomster av fredløs (*Lysimachia vulgaris*), og arten finnes bare der denne vokser. De voksne målerne flyr i juni – juli, larvene kan man finne fra juli til september. Arten overvintrer som puppe.

## Utbredelse
Arten finnes i hele Europa og også i Nord-Asia. I Norge er den funnet på Østlandet og på Sørlandet vestover til Vest-Agder.

## Litteratur
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider. ISBN 82-995095-1-3
* Aarvik, Leif, Hansen, Lars Ove, Vladimir Kononenko. 2009. *Norges Sommerfugler. Håndbok over Norges dagsommerfugler og nattsvermere.* Norsk entomologisk forening, Naturhistorisk museum, Universitetet i Oslo. 432 sider. ISBN 978-82-996923-2-8

## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri
* UK moths, ''Anticollix sparsata''
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av larven, fra Kimmo's Lep site
British ale

**British ale** er en fellesbetegnelse for flere, men ikke alle, typer overgjæret øl med opphav på De britiske øyer. 

De ulike typene British ale varierer sterkt i både smak, styrke og farge. Alkoholinnholdet ligger som regel mellom 4 og 6% alkohol.

## Se også
* Brown ale
* Pale ale
* Irish ale
* Ale
Sunnhordland tingrett

**Sunnhordland tingrett** var en tidligere førsteinstansdomstol under Gulating lagdømme. Tingretten er slått sammen med Haugaland tingrett til Haugaland og Sunnhordland tingrett.    

Tingretten ligger i Leirvik og dekker kommunene Bømlo, Fitjar, Kvinnherad, Stord, Sveio og Tysnes.  

Sorenskriver Tine Odland er embedsleder.  På rettssted Lerivik er det tre tingrettsdommere.  

Sorenskrivergården i Leirvik med hageanlegg er foreslått vernet i verneklasse 2. Gården består av den opprinnelige sorenskriverbygningen som hovedsakelig ble oppført i 1912, men deler av den er eldre, og et nyere bygg. Sorenskriverbygningen er delt i en kontordel og en boligdel. I 1994 ble det oppført en ny bygning bak den opprinnelige som inneholder to rettssaler og arkiver. Disse to bygningene er forbundet med en innglasset gangbro. Det er også et lite uthus til gården.
 
## Referanser


## Se også
* Tingrett

## Eksterne lenker
* Sunnhordland tingrett
Bergljot

**Bergljot** er et kvinnenavn med opprinnelse i norrøne *bjǫrg*, «hjelp, redning», eller *bjarga*, «å redde», og *ljótr*, som kan bety «lys, skinnende» eller «stygg». *Bergljót* er en norrøn, islandsk og færøysk form av navnet.

*Bergljot* er også kjent brukt som mannsnavn i Norge fram til 1600-tallet.

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Bergljot Håkonsdatter (ca. 990–ca. 1050), norsk kvinne fra vikingtiden, datter av ladejarl Håkon Sigurdsson
* Bergliot Ibsen (1869–1953), norsk sanger, datter av Bjørnstjerne Bjørnson
* Bergljot Hobæk Haff (1925–2016), norsk forfatter
* Bergljot Børresen (f. 1936), norsk veterinær og forfatter
* Bergljót Arnadóttir (f. 1949), islandsk skuespiller

## Annen bruk av navnet
* Bergliot, verk av Edvard Grieg

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Øyvind Ihlen

**Øyvind Ihlen** (født 12. oktober 1968) er en norsk professor og musikkjournalist. Ihlen var redaktør i fanzinene *[[Panic]]* (1984–1987) og *[[Absolute Musique]]* (1987–1988) og deretter redaktør for Norsk Rockforbunds magasin *[[Rock Furore]]* (1988–1992). 

Ihlen er nå ansatt ved Institutt for medier og kommunikasjon på Universitetet i Oslo. Hans faglige interesser er innen informasjon og samfunnskontakt (PR), journalistikk, samfunnsansvar og retorikk. Han har særlig gransket oljebransjens omdømme i media.

## Bibliografi

* *Åpen eller innadvendt : omdømmebygging for organisasjoner* (2009) sammen med Peggy Simcic Brønn
* *Petroleumsparadiset: norsk oljeindustris strategiske kommunikasjon og omdømmebygging* (2007)
* *Rhetoric and resources in public relations strategies* (2004) (Avhandling dr. art.)
* *Informasjon & samfunnskontakt : perspektiver og praksis* (2004)
* *Medier og miljø : en skisse av norske avisers miljødekning 1977-1997* (1999) 

## Referanser


## Eksterne lenker

* Om Øyvind Ihlen på sidene til Universitetet i Oslo
Høg-Gia

**Høg-Gia**, eller **Høggia**, er et fjell helt nord i Folldal kommune i Innlandet fylke. Det har en høyde på  meter over havet, og det er det 15. høyeste av fjellene i fylket med en primærfaktor på minst 50 meter.

## Fotnoter



## Referanser
Kaltbergtårnet

**Kaltbergtårnet** ligger på Kvikne i Tynset kommune, Hedmark. 

Tårnet på Kaltberget (952 moh.) ble satt opp av Heimevernet i midten av 1950-tallet som flyobervasjonspost.

Det er ikke bare på Kaltberget det er et slikt tårn. Det er oppsatt flere som for eksempel det som ligger på Gråhøa på Innset. 

Bygget ble bygd i to etasjer. Første etasje var innredet som boligkvarter. Andre etasje hadde vinduer rundt hele bygget og glasstak. I andre etasje fantes det også tegninger av fly med navn på de ulike flyene.
 
Det satt vakter i tårnet hele tiden.. Vaktene ble varslet om fly som kom og de måtte varsle dem videre til neste vakttårn. Men siden det tok så lang tid å få telefon kontakt, hadde flyene passert for lengst når de endelig nådde frem. 

Da forsvaret skulle kvitte seg med tårnet, ble det lagt ut for salg og ble kjøpt av private. Tårnet ble stående i flere år ubrukt og begynte å forfalle mer og mer. Etter mange års forfall ble det bestemt av Ya - Gryta utmarkslag at bygget skulle restaureres. Tårnet ble ferdig restaurert i 2008.
Nordsjørittet

**Nordsjørittet** er et 91 kilometer langt sykkelritt fra Egersund til Sandnes i Rogaland. Rittet var tidligere 83 kilometer langt; dette økte til 91 kilometer etter en omlegging av løypetraséen i 2009.

Nordsjørittet var en ide som ble båret frem av Randabergmannen Olav Nybø. Nybø var aktiv i Randaberg Sykkelklubb. Han hadde en ide om å lage et sykkelritt som gikk langs Nordsjøen fra Egersund til Tungenes. For å få dette til måtte han ha hjelp fra andre klubber.
Under Rogaland Cyklekrets' årsmøte i 1997 ble Olavs litt spektakulære ide presentert. Nærbø Sykle Klubb og Dalane Sykleklubb var med på ideen. Nordsjørittet ble arrangert for første gang året etter, fra Egersund til Sandnes Sentrum. Det var derfor helt naturlig at Sandnes Sykleklubb ble med på arrangørsiden.

Det var første året litt over 208 påmeldte.

Nordsjørittet er åpent for alle som har fylt eller fyller 17 år. Det eneste kravet som stilles til rytterne er at de må bruke sykkelhjelm.

I 2009 var det 7&nbsp;500 påmeldte, 6&nbsp;807 av disse kom til mål.
I 2008 var det 5&nbsp;090 påmeldte, 4&nbsp;200 av disse kom til mål.
I 2007 var det 3&nbsp;120 påmeldte, 2&nbsp;786 av disse kom til mål.
I 2006 var det 2&nbsp;040 påmeldte.
I 2005 var det 1&nbsp;755 påmeldte.
I 2004 var det 1&nbsp;389 påmeldte, 1&nbsp;207 av disse kom til mål.

Løypen går gjennom skog og terreng, langs Nordsjøveien, over Vestlandske hovedvei og på Kongeveien. Deler av løypen går også på landevei med grus- og asfaltunderlag.

Fra 2012 arrangeres også en forenklet utgave av Nordsjørittet for ungdom mellom 13 og 16 år, løypen til dette løpet er på 30&nbsp;km.

## Eksterne lenker
* Nordsjørittets nettside
* Løypen vist i OpenStreetMap
Kvaløya (andre betydninger)

**Kvaløya** er navnet på flere norske øyer:
*Kvaløya &ndash; ei øy i Tromsø kommune i Troms og Finnmark
*Kvaløya (Finnmark) &ndash; ei øy i Hammerfest kommune i Troms og Finnmark
*Kvaløya (Sømna) &ndash; ei øy i Sømna kommune i Nordland
*Kvaløya (Vikna) &ndash; ei øy i Vikna kommune i Trøndelag
*Kvaløya (Flatanger) &ndash; ei øy i Flatanger kommune i Trøndelag
*Kvaløya (Austevoll) &ndash; ei øy i Austevoll kommune med nedlagt fergekai.
*Kvaløya – ei øy i Frøya kommune i Trøndelag, se Kvaløy
Fallout 3

***Fallout 3*** er et action-rollespill utviklet av Bethesda Game Studios, og det tredje store spillet i ''Fallout''-serien. Spillet ble utgitt i Nord-Amerika den 28. oktober 2008, i Europa og Australia den 30. oktober 2008, samt i Storbritannia den 31. oktober 2008. Videospillet er tilgjengelig for spillkonsollene PlayStation 3 og Xbox 360, i tillegg til operativsystemet Windows.

Handlingen i *Fallout 3* er satt til år 2277, 36 år etter handlingen i *[[Fallout 2]]* og 200 år etter atomkrigen som ødela spillverdenen i en alternativ etterkrigstid. Spillet plasserer spilleren i rollen som en beboer i «Vault 101», et tilfluktsrom bygget for å beskytte et fåtall mennesker fra radioaktivt nedfall. Når spillerkarakterens far forsvinner under mystiske omstendigheter, må spilleren flykte fra tilfluktsrommet og reise ut i ruinene av Washington, DC for å finne ham. På veien møter spilleren mange andre overlevende, og må slåss mot hordene av fiender som holder til i ødemarken. Spillet har et kampsystem typisk for action-rollespill, men inneholder også elementer fra skrekk- og førstepersonsskytespill.

Fallout 3 ble godt mottatt av kritikere, som blant annet roste spillets åpne gameplay. NPD Group anslår at spillet solgte over 610 000 eksemplarer den første uken etter utgivelsen, cirka 110 000 mer enn hva utviklerens forrige spill, *[[The Elder Scrolls IV: Oblivion]]*, solgte i sin første uke.

## Gameplay
Spilleren vil ifølge utviklerne få mange valg underveis, og man vil få anledning til å bevege seg rundt i en verden som formodentlig er like stor som Cyrodiil i *The Elder Scrolls IV: Oblivion*.

Kampsystemet er en hybrid av real-time og turbasert. Man vil også få en mulighet til å angripe forskjellige av fiendens kroppsdeler, for å påføre variert skade. Spillet kan spilles fra første- eller tredjepersonsperspektiv.

## Mottakelse
Den første offisielle anmeldelsen er å finne i *Official Xbox Magazine*, som gav spillet 10/10. Anmelderen kom med følgende uttalelse: *«Our 40-ish hours of game time over four days at Bethesda's Maryland HQ went by on fast-forward. We often forgot to eat, and we begrudged bathroom breaks. Games this captivating don't come along often. Between its engrossing story, ginormous world, well-crafted RPG side, and white-knuckle FPS combat, Fallout 3 completely, utterly gives you your  worth.»*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Aftenpostens anmeldelse av spillet, 7. november 2008: Verden etter den store katastrofen
Henrikke

**Henrikke** er et kvinnenavn, en opprinnelig lavtysk feminin form av *[[Henrik]]*, som har opprinnelse i gammelhøytyske *heim*, «hjem, hus», eller *hagan*, «innhegning», og *rihhi*, «rik, mektig».

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Henrikke Aunaas, norsk klesdesigner

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Janry

**Jean-Richard Guerts** (født 2. oktober 1957 i Jadotville i Katanga-provinsen i det daværende Belgisk Kongo), bedre kjent under psevdonymet  *Janry*, er en belgisk tegneserieskaper som sammen med kollegaen og studiekameraten Tome (psevdonym for Philippe Vandevelde) særlig har gjort seg kjent ved sitt arbeid på den legendariske tegneserien Sprint, samt at de har skapt avleggerserien Lille Sprint. Til å begynne med samarbeida de om både tekst og tegninger, men fra 1987 fikk Tome ansvaret for tekst, mens Janry tok seg av tegningene. 

Janry starta karrieren som assistent for Francis, Greg, Turk, De Groot og især Dupa. I 1979 begynte han sammen med Tome å bidra til magasinet Spirou og overtok etter få år magasinets tittelserie Sprint etter Nic og Cauvin. Tome og Janry hadde ansvaret for denne serien fram til 1998 og rakk å utgi 14 album, samt at de i tillegg etterhvert kom til å jobbe med avleggerserien Lille Sprint. 

## Referanser
Fugløyfjorden (Karlsøy)

**Fugløyfjorden** eller **Fugløysveet** er en fjord ytterst i havgapet i Karlsøy kommune i Troms. Fjorden ligger på vestsiden av Nord-Fugløya og nordøst for Vanna og strekker seg 17&nbsp;km sørøstover til Fugløysundet. Fjorden har innløp i nord mellom Store Grimsholmen i vest og Fugløykalven fyr i øst.

I vest går Skipsfjorden sørover på Vanna. På nordsiden av Vanna ligger også Store Skogøya. 

## Referanser
Eljas Erkko

**Juho Eljas Erkko** (1. juni 1895 i Helsingfors, død 20. februar 1965 i Helsingfors) var en finsk politiker og Finlands utenriksminister mellom 1938 og 1939. Han representerte partiet Kansallinen Edistyspuolue.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Skipsfjorden (Karlsøy)

**Skipsfjorden** er en fjord på Vanna i Karlsøy kommune i Troms. Fra innløpet mellom Kuhammaren i vest og Skotollneset i øst, går den 6&nbsp;kilometer sørover til den fraflyttede gården Skipfjord innerst fjorden.

Fjorden er uten veiforbindelser. Vestsida av fjorden, med Kvalkjeften (609&nbsp;moh), er høy og bratt og stuper rett i fjorden. Området i fjordbotnen og østsida av fjorden er derimot flatt, og her ligger flere tidligere gårdsbruk, som i dag benyttes som fritids- og sommerhus. Skipsfjorddalen innafor fjordbotnen er bred og vid, men rike multemyrer og godt terreng for rypejakt.

Mesteparten av fjorden og hele Skipsfjorddalen ligger i dag innenfor Skipsfjord landskapsvernområde, som ble opprettet i 1978 for å «bevare et kulturlandskap typisk for de ytre kyststrøkene i Troms».

## Referanser
Absolute Musique

***Absolute Musique*** var en fanzine som ble startet av Johnny Hazard (Johnny Liadal) og Jan «Kalle» Kallevik, Jørn Smedslund og Erik Valebrokk vinteren 1985, og kom ut med sitt første nummer i juni 1985. 

Redaksjonen var skiftende, men Kallevik satt som en slags redaktør på de tre første numrene, mens Øyvind Ihlen satt som redaktør på de to siste. 

Fanzinen hadde hele tiden sitt hovedfokus på norsk og internasjonal undergrunnsmusikk og da spesielt på norske alternative kassettutgivelser. Fokuset på norsk undergrunn videreførte Ihlen da han ble redaktør for Norsk Rockforbunds magasin *[[Rock Furore]]* (1988).

## Referanser
Mohamad Al-Modiahki

**Mohamad Al-Modiahki** (født 1. juni 1974, Qatar) er en sjakkspiller fra Qatar. Han var den første spilleren fra Qatar som fikk tittelen stormester i sjakk, (GM) og er landets beste spiller. Han ble tildelt et trofé som «Århundrets spiller i arabiske land».

Al-Modiahki har deltatt i 9 sjakkolympiader i 1988, 1990, 1992, 1994, 1996, 1998, 2000, 2002, og 2006 med et meget godt samlet resultat på +60, =28, -21. Ved den 32. sjakkolympiaden i 1996 vant han gullmedaljen for sin individuelle prestasjon på førstebordet med resultatet 8/10 poeng.
Den samme prestasjonen oppnådde han igjen under den 33. sjakkolympiaden i 1998, denne gangen med 7,5/10.
Både i 1994 og 2002 fikk han bronsemedaljen for sin individuelle prestasjon.

Han deltok fire ganger cupdelen av FIDEs verdensmesterskap i Las Vegas (1999), New Delhi (2000), Moskva (2001) og i Libya (2004).

Han har vunnet det arabiske sjakkmesterskapet ved fire anledninger: i 1994, 1997, 2000 og i 2002 (delt med Hichem Hamdouchi). Andre seire inkluderer Agadir Open i Marokko, Andorra Open (1999), en åpen turnering i Tunis (1997), delt førsteplass i Goodricke Open i India (1995) og delt førsteplass i Benasque Open i Spania (1997).

I 2001 giftet han seg med Zhu Chen, som nå også spiller for Qatar.
I oktober 2003 oppnådde han sin høyeste FIDE-rating på 2588.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Utvalgte turneringsresultater fra Qatar Chess Association
Skipsfjorden (Torsken)

**Skipsfjorden** er en fjordarm av Torskefjorden i Senja kommune i Troms. Fjorden er 1,5&nbsp;kilometer lang. Innløpet er mellom Selneset i vest og Galgeneset i øst, og den går deretter i østlig retning til Skipfjordbotnen. Selneset ligger like ved tettstedet Torsken. Fjordsidene er bratte med fjell opp til 700&nbsp;moh.

## Referanser
Skipsfjorden (Dønna)

**Skipfjorden** er en fjordarm av Stifjorden i Dønna kommune i Nordland. Fjorden ligger mellom øya Dønna i vest og øya Løkta i øst og den er 5,5&nbsp;kilometer lang. I nord starter fjorden mellom Vardhaugneset på Dønna og Jordfastholmen på Løkta. Bygda Glein ligger på vestsiden av fjorden. I sør slutter fjorden mellom Gullsneset i vest og Kopardal i øst.

Fra Kopardal går det ferge sørover til Bjørn. Fv186 går langs vestsiden av fjorden. 

## Referanser
EM i friidrett 2002 – Spydkast menn

Dette er de offisielle resultatene for øvelsen **Spydkast herrer** ved EM i friidrett 2002 i München, Tyskland med 21 deltagere. Finalen ble avholdt fredag den 9. august 2002. 
 
Andreas Thorkildsen representerte Norge, men klarte ikke å kvalifisere seg til finalen.

## Rekorder

## Kvalifisering
*Avholdt onsdag 7. august 2002
*Direktekvalifikasjonskrav til finalen var 82,00 meter
 
### Gruppe A

### Gruppe B

### Finale

## Eksterne lenker
* Resultater
Fugløyfjorden

**Fugløyfjorden** kan vise til: 

*Fugløyfjorden (Karlsøy) – en fjord i Karlsøy kommune i Troms
*Fugløyfjorden (Gildeskål) – en fjord i Gildeskål kommune i Nordland
Medea (album)

***Medea*** er det andre albumet til norske Rockettothesky. Albumet ble gitt ut 13. oktober 2008 på Trust Me Records, og er et konseptalbum om døden inspirert av kvinnefiguren Medea fra gresk mytologi.

## Sporliste
# «Song of Pearl» (4:15)
# «14, 15, 13, 14» (2:56)
# «Mothering Silence» (2:24)
# «Call Medea» (4:00)
# «Oh, Anna» (4:35)
# «Grizzly Man» (3:37)
# «Elephant van Sant» (4:50)
# «The Dead, Dead Water Lily Thing» (4:19)
# «Chorus» (8:42)
# «Song in Blood» (3:14)

## Eksterne lenker
*
Fugløyfjorden (Gildeskål)

**Fugløyfjorden** er en fjord i Gildeskål kommune i Nordland. Den er 20&nbsp;kilometer lang. Fjorden ligger på sørsiden av Fugløya og Fugløyvær og begynner i vest mellom Floholman og Finnes. Den går deretter i nordøstlig retning til den munner ut i  Saltfjorden mellom Nordarnøya og Mårnesskagen på Sandhornøya. Vest for fjorden ligger også øyene Fleina og Sørarnøya, og i øst ligger øya Femris. På sørsiden av Sandhornøya går Sørfjorden sørover på østsiden av Femris, mens Morsdalsfjorden går mot sørøst langs sørsiden av Sandhornøya.

Sør på Fugløya ligger tettstedet Sørfugløy, og på Sørarnøya ligger tettstedet Sør-Arnøy.

## Referanser
The Daily News (Storbritannia)

***The Daily News*** var en London-avis som ble utgitt første gang den 21. januar 1846 av forfatteren Charles Dickens. Allerede i 1834 kunngjorde han sin intensjon om å utgi en ny avis som en radikal motvekt mot Morning Chronicle, finansiert gjennom salget av hans bøker. Dickens var avisens første redaktør, og ansatte Douglas Francis Jerrold som medhjelper.

Avisen var i begynnelsen ingen kommersiell suksess, og etter 17 utgaver overtok John Forster som redaktør. John Wentworth Dilke, tidligere redaktør av *The Athenaeum*, sluttet seg også til avisen.

Avisen tiltrakk seg etterhvert bidragsytere som George Bernard Shaw, Herbert George Wells, Gilbert Keith Chesterton, Charles Mackay, Harriet Martineau, Henry Massingham og Ferdinando Petruccelli della Gattina.

I 1901 ble avisen oppkjøpt av George Cadbury, eier av sjokoladefabrikken *Cadbury Brothers*. Cadbury var en sterk tilhenger av William Gladstone og det liberale partiet. Han benyttet også avisen til å fremme kvekernes synspunkter, til å være et talerør for samfunnets ufaglærte og underbetalte og argumentere for innføring av alderspensjon. Som pasifist brukte han avisen til å opponere mot den andre boerkrigen.

I 1930 ble *The Daily News* slått sammen med avisen Daily Chronicle, til den nye avisen News Chronicle.

## Referanser
Vengsøyfjorden

**Vengsøyfjorden** er en fjord mellom Vengsøya i nord og Kvaløya i sør i Tromsø kommune i Troms. Fjorden har innløp i vest mellom Gjøssøya i nord og Madsengodden i sør og strekker seg 12&nbsp;kilometer østover til Kaldfjorden som går sørover på Kvaløya. Sørvest for Madsengodden går Sessøyfjorden sørover.

På sørsiden av fjorden ligger bygda Tromvik og like øst for denne bygda går Grøtfjorden sørover. Her ligger også bygda Grøtfjord. Fjorden ender i øst mellom Vågsøya i nord og Røsnes i sør. 

## Referanser
Zhu Chen

**Zhu Chen** (født 16. mars 1976 i Wenzhou, Zhejiang, Folkerepublikken Kina) er en qatarsk stormester (GM) i sjakk. Hun representerte opprinnelig fødelandet Kina, men spiller nå for Qatar, der hun bor sammen med sin mann Mohamad Al-Modiahki. I 2001 ble hun Kinas andre verdensmester for kvinner etter Xie Jun, og samme år ble hun Kinas tolvte stormester.

## Biografi
Zhu ble den første kinesiske spilleren som vant en internasjonal sjakk-konkurranse, da hun vant verdensmesterskapet for jenter under 12 i Romania i 1988. Senere vant også juniorverdensmesterskapet for jenter i 1994 og i 1996.

I en alder av 25 slo hun Aleksandra Kostenjuk fra Russland i et kvinnenes verdensmesterskap i sjakk i 2001/2002 med 5–3, og ble den ellevte kvinnelige verdensmester.

Zhu ga opp sjansen til å forsvare sin tittel i Georgia i mai 2004 på grunn av et fullt tidsskjema og graviditet.

I juni 2004 spilte Zhu to partier mot sjakkmaskinen «Star of Unisplendour». Denne maskinen besto en avansert AMD 64 bit 3400+ CPU og 2 GB RAM som kjørte sjakkprogrammet Fritz 8. Hun tapte begge partiene.

Zhu er gift med den qatarske stormesteren Mohamad Al-Modiahki, og hun representerer nå Qatar.
Hun studerer for å ta en mastergrad ved Tsinghuauniversitetet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Grøtfjorden

**Grøtfjorden** (uttalt *grøtt-fjord*) er en fjordarm av Vengsøyfjorden på Kvaløya i Tromsø kommune i Troms. Fjorden har innløp mellom Nonsfjellneset i vest og Nova i øst og strekker seg 5&nbsp;kilometer sørover til Grøtfjordbotn.

Bygda Grøtfjord ligger på østsiden av fjorden, like innenfor innløpet. Fv57 går langs begge sider av fjorden. 

Stedsnavnet Grøtfjorden kommer av norrønt *grjót* (stein), samme opphav som Gratangen.

## Bildegalleri

Fil:Grøtfjord.jpg|Utsikt over bygda Grøtfjord fra øst for Grøtfjorden.
Fil:Grøtfjorden pano.jpg|Grøtfjorden fra vestsiden på Fv57


## Referanser




## Eksterne lenker
*https://www.google.no/maps/place/Gr%C3%B8tfjord/@69.7136905,18.6234399,10.83z/data=!4m2!3m1!1s0x45c4be93c6cee039:0xa5860d119593876b?hl=no Grøtfjord på Google Maps]
*Grøtfjord på ut.no - turkart
Kongshaug Musikkgymnas

**Kongshaug Musikkgymnas** er en kristen videregående friskole og internatskole for musikk. Den befinner seg på Lepsøy i Bjørnafjorden kommune i Midthordland, ca. 36 km sør for Bergen sentrum, og er drevet av Norsk Luthersk Misjonssamband. Skolen var tidligere folkehøgskole, men ble i 1999 videregående skole. Skolen har elever fra hele landet.

Skolen tilbyr et treårig utdanningstilbud innen musikk, etter endt utdanning har elevene fått generell studiekompetanse.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kongshaug tour
Skulsfjorden

**Skulsfjorden** er en fjordarm på østsida av Kaldfjorden på Kvaløya i Tromsø kommune i Troms. Fjorden er 2&nbsp;kilometer lang og 1,3&nbsp;km bred. Fjorden har innløp fra Kaldfjorden mellom Klubbnesodden i sør og Skorven i nord. Innerst, ved Trehørningneset deler fjorden seg i to viker, Belvika som går mot sørøst, og Bukta mot nordvest. Mellom de to delene ligger fjellet Trehørningen (283&nbsp;moh), som stuper bratt ned mot fjorden.

Bygda Skulsfjord ligger på nordsida av fjorden, på ei 500 meter brei slette mellom fjorden og fjellene nord for bygda. Like sør for Skulsfjorden ligger Lyfjorden.

Fv58 går langs fjordbotnen. Fra Sommargamneset i Bellvika på sørsida av fjorden går det ferge ut til Vengsøya.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lyfjorden

**Lyfjorden** er en kort fjordarm på østsiden av Kaldfjorden på Kvaløya i Tromsø kommune i Troms. Fjorden er 1,3&nbsp;kilometer lang. Like nord for Lyfjorden ligger  Skulsfjorden. Innerst i fjorden ligger bygda Lyfjord og munningen av Lyfjordelva.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Oppvekst i Lyfjorden
Halla

**Halla** er et islandsk kvinnenavn dannet av norrøne *hallr*, «steinhelle». Navnet er mest brukt på Island. En navnebærer er den islandske skuespilleren og sangeren Halla Vilhjálmsdóttir (født 1982).

*Halla* er også et arabisk kvinnenavn, oftere transkribert som *[[Hala]]*.

## Etymologi
*Halla* er et opprinnelig norrønt kvinnenavn dannet som en feminin form av *Hallr*, dannet av *hallr*, «steinhelle».

*Halla* er også en alternativ transkribering av det arabiske kvinnenavnet *[[Hala]]* (arabisk: هالة), som betyr «ring rundt månen».

## Utbredelse
*Halla* var et vanlig kvinnenavn på Island og antakelig også i Norge i vikingtiden. Det er 13 forskjellige personer med navnet nevnt i Landnåmabok.
Navnet har senere vært lite brukt i Norge, men er fortsatt vanlig på Island, og brukes også noe på Færøyene.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Halla Ayla (født 1957), irakisk maler og fotograf
* Halla Margrét Árnadóttir (f. 1964), islandsk sanger
* Halla Tómasdóttir (f. 1968), Islands president (2024–)
* Halla Vilhjálmsdóttir (født 1982), islandsk skuespiller og sanger
* Freydís Halla Einarsdóttir (født 1994), islandsk alpinist

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Calmeyergatens Misjonshus

**Calmeyergatens Misjonshus** var et forsamlingslokale for evangeliske møter i Hausmannskvartalene i Oslo (dagens adresse er Calmeyers gate 5). 

Det var Otto Treider som sørget for at misjonshuset ble oppført i 1891 i nygotisk stil etter tegninger av arkitekt Henrik Nissen. Det rommet Skandinavias største forsamlingslokale med plass til mer enn 5000 mennesker. Kristiania Indremisjon overtok det i 1898. Det ga plass til en rekke store møter, blant annet samlet vekkelsene i 1905 og 1906 fullt hus kveld etter kveld. Også Christian Michelsen talte der i 1905. I regi av Studentersamfundet holdt Rudolf Steiner foredraget «De høyere verdeners virkelighet» her den 25. november 1919 for mer enn to tusen tilhørere. Lokalet var også møteplass for det berømte Calmeyergatemøtet i 1920 under striden mellom liberal og ortodoks teologi.  Inntil 1950-årene ble det flittig benyttet til konserter. Under okkupasjonen 1940-45 ble det rekvirert av tyskerne. I de siste årene ble det brukt som lagerlokale, inntil det ble revet i 1972. 

Tomten var blant annet parkeringsplass inntil Kirkens bymisjon bygget et kontorbygg med utleieboliger der. Etter at nybygget sto ferdig i 1987, har kontordelen vært leiet ut til Statens helsetilsyn.

## Referanser
Ludwig Runzheimer

**Ludwig Runzheimer** (født 28. juli 1912 i Gladenbach i Hessen, henrettet 6. juli 1946) var en tysk SS-Oberscharführer og kriminalassistent i Gestapo som var stasjonert i det tysk-okkuperte Norge på slutten av andre verdenskrig.

Runzheimer ble etter krigen dømt til døden for krigsforbrytelser.

Runzheimer var medlem av NSDAP fra 1934 og var utdannet som telegrafist i det tyske flyvåpenet. Han tjenestegjorde i det tyske grensepolitiet fra november 1938 til krigsutbruddet i 1939. Da gikk han inn i det hemmelige feltpolitiet og tjenestegjorde i Nederland, Belgia, Frankrike og Russland før han i september 1944 ble beordret til Bergen. Der arbeidet han for Gestapo i avdeling IV A frem til kapitulasjonen. Han hadde en sentral stilling på Espeland fangeleir de siste månedene før kapitulasjonen, hvor han skapte et skrekkregime. Han ble forflyttet hit på grunn av en straffesak som han hadde på seg fra Tyskland. Sjefen for Sipo i Bergen, SS-Untersturmführer dr. Ernst Weimann, ønsket ikke å ha en etterforsker ved avdelingen som selv var straffedømt. Da Tyskland kapitulerte rømte han i frykt for konsekvensene, men ble fakket Sunnhordland og satt i arrest.

Runzheimer ble dømt til døden for krigsforbrytelser av Gulating lagmannsrett 13. april 1946. Dommen var den eneste dødsdommen som ikke ble anket, og han ble henrettet på Sverresborg festning i Bergen 6. juli 1946.

## Se også
* Landssvikoppgjøret

## Referanser
Tullinløkka

**Tullinløkka** er plassen som ligger mellom Kristian IVs gate (på andre siden ligger Universitetshagen) og Kristian Augusts gate i Oslo. 

## Historie
Tullinløkka var opprinnelig den nordligste delen av eiendommen Ruseløkka (en del av bymarken i Christiania) og har navn etter kjøpmannen og hoffintendanten Claus Tullin (1764–1830) som var siste privatperson som eide den.

Staten overtok eiendommen i 1837, og den ble mye brukt som idrettsplass for barn og ungdom. I årene 1877 til 1881 ble bygningene til Norges geografiske oppmåling og Skulpturmuseet oppført på hver sin side av plassen. Bygningen til Norges geografiske oppmåling ble senere tatt i bruk som Statens kunstakademi, og står tom per 2024 etter at kunstakademiet fra 2010 ble samlokalisert på øvre Grünerløkka med Kunsthøgskolen i Oslo, som institusjonen da var blitt en del av. Bygningen som huset Skulpturmuseet ble etter hvert kjent som Nasjonalgalleriet, som senere ble fusjonert inn i Nasjonalmuseet; også den bygningen står tom per 2024 etter at all kunst har blitt flyttet til et nybygg mellom Nobels Fredssenter (den tidligere Vestbanestasjonen) og Aker Brygge.

I 1883 fungerte Tullinløkka som utstillingsområde for Den Norske Kunst og Industriutstilling. I 1890-årene var Tullinløkka samlingssted for flere store politiske demonstrasjoner.

Historisk museum ble oppført i 1898–1903; bygningen er tegnet av arkitekt Henrik Bull og er et av Norges fremste eksempler på jugendarkitektur.

Det er avholdt tre arkitektkonkurranser om utvikling av det gjenværende arealet mellom Historisk museum og Nasjonalgalleriet, som gjennom nesten hele 1900-tallet ble brukt som parkeringsplass. Nasjonalmuseet bygde en midlertidig kunsthall der i 2005, og de benyttet også plassen til en utstilling kalt «Kyss Frosken» samme år; den midlertidige hallen hadde fasong som en liggende frosk. I 2011 ble det anlagt park på hele plassen, med fire grusganger som ledet til et område som var tilrettelagt for midlertidige aktiviteter som marked og utstillinger.

Plassens fremtid ble igjen uviss etter at planene om et nybygg for Nasjonalmuseet på Tullinløkka ble skrinlagt til fordel for Vestbanetomten.

## Bildegalleri

Fil:No. 13 Christiania seet fra Slottet - no-nb digifoto 20140317 00009 bldsa FA0423.jpg|«Christiania seet fra Slottet» viser utsyn over Tullinløkka på jordene bak universitetsbygningene ved Karl Johans gate, trolig omkring 1870.
Fil:Den norske Industri- og Kunstutstilling OB.F11252.jpg|Tullinløkka under Den Norske Kunst og Industriutstilling sommeren 1883.
Fil:Frederiks gate 1933.jpg|Frederiks gate sett fra Stortingsgaten 28 i 1933. Vest for gata ligger blant annet Nisseberget i Slottsparken, øst universitetsbygningene ved Karl Johans gate og Historisk museum med Tullinløkka bak.
Fil:Tullinloekken 1890.jpg|Oppvisning på Tullinløkken skøytebane, sett mot nordsiden av plassen, der Domus Juridica ligger i dag.


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Byarkivet om Tullinløkka
* Nasjonalmuseet om Tullinløkka
* Aftenposten.no – *Krangleplass i 160 år* (Publisert: 01.09.10)
* Aftenposten.no – *Ny vår for trøbbelløkka* (Publisert: 01.09.10)
News Chronicle

***News Chronicle*** var en engelsk avis, som ble etablert den 2. juni 1930 gjennom en sammenslåing av *[[Daily Chronicle]]* og *[[The Daily News (London-avis 1846&ndash;1930)|The Daily News]]*. 

Avisens redaksjonelle synspunkter ble ansett for å være en bred støtte til det britiske liberale partiet. 

Avisen ble i 1960 absorbert av den konservative avisen *[[Daily Mail]]*. Som del av overtagelsen ble også London-avisen *[[The Star (1888–1960)|The Star]]* absorbert av *[[Evening News]]*.