open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vitézordenen

**Vitézordenen** eller kun **Vitéz** (ungarsk: *Vitézi Rend*, norsk: *De tapres orden*) er en ungarsk orden innstiftet 10. august 1920 av Ungarns regjering under ledelse av riksforstander Miklós Horthy. Ordenen ble ledet av en generalkaptein, et livslangt verv, som fra starten av ble besatt av Horty selv. Ordenen eksisterte etter andre verdenskrig i eksil og ble i 1992 igjen etablert i Ungarn som et privat ordensselskap.

## Inndeling
Ordenen var inndelt i to klasser: Offiserer og mannskaper. 

## Insignier
Vitézordenen antok Ungarns kronede riksvåpen som sitt ordenstegn. Kronen er den hellige Stefans krone. Riksvåpenet er omgitt av eikeløv og hveteaks. Et opprett gull sverd ligger over våpenskjoldet. Hele motivet er satt mot en blåemaljert, skjoldlignende bakgrunn.

## De tapres orden
Ordenen var den første statlige utmerkelse som ble innstiftet i Ungarn etter landets uavhengighet fra Det habsburgske imperium etter dettes oppløsning som følge av første verdenskrig. Vitézordenen var opprinnelig en orden av soldater, som på bakgrunn av fortjenstfull krigsinnsats i verdenskrigen eller i kampen mot kommunistene, var blitt tildelt land som ledd i landreform. Disse ble ved ridderslag opptatt i ordenen. 

Ordensmedlemmer fikk rett til å føre tittelen *Vitéz*, tilsvarende ridder, foran sitt navn. Tittelen skulle gå i arv til eldste mannlige arving. Håpet var at ordenen skulle utvikle seg til en patriotisk adelsklasse, med plikt til å forsvare Ungarn. Antallet medlemmer av ordenen var i 1936 kommet opp i 16&nbsp;000. Av disse var 1&nbsp;800 offiserer.

## I eksil
Vitézordenen kom svekket ut av andre verdenskrig. I 1947 ble landet gjort til folkerepublikk, adelige titler ble avskaffet og ordenen opphørte i selve Ungarn. Ordenens fortsatte å fungere blant medlemmer i eksil og da generalkaptein Horty døde i 1957 valgte ordensmedlemmer i eksil ny leder for ordenen. I eksil var ordenen i hovedsak virksom i Vest-Tyskland, under Huset Habsburg-Lothringens beskyttelse og med erkehertug József Árpád som generalkaptein fra 1977. 

## Ordensforening
Etter at kommunistpartiets makt i Ungarn ble brutt i 1989 åpnet det seg mulighet for ordenen å organisere seg på nytt i hjemlandet. Vitézordenen etablerte seg i 1992 som en privat organisasjon og begynte også å ta opp nye medlemmer. Samtidig er det gjort endringer i ordenens statutter, blant annet går tittelen *Vitéz* nå i arv til alle etterkommere. Ordenen har vært preget av indre stridigheter og splittelser.

Vitézordenen nyter nå ingen offisiell status eller anerkjennelse utover det som tilkommer enhver privat forening.

## Kilder
*László Kóczy: «The Knightly Order of Vitéz», i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1737–1741
Cerisier rose et pommier blanc

**«Cerisier rose et pommier blanc»** (Også kjent som **«Cerelo Rosa»**, **Cherry Pink (and Apple Blossom White)**' eller **«Gummy Mambo»**) er en fransk sang med melodi av Louiguy og tekst av Jacques Larue. Den ble skrevet i 1950. Den engelske teksten ble skrevet av Mack David. Innspillinger på begge språk var ganske populære. Perez Prados innspilling av sangen som en instrumnetal med sitt orkester ble imidlertid den mest populære og innehadde førsteplassene på Billboard Best Sellers In Stores-listen, Billboard Most Played By Jockeys-listen, Billboard Most Played In Jukeboxes-listen samt Billboard Year-End-listen i 1955. Den ble utgitt på singlen RCA Victor 47-5965 i 1954.

Den mest populære sangversjonen var med Alan Dale, som nådde en fjortendeplass på Billboard-listene i 1955.

Jerry Murad's Harmonicats har også spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Columbia 4-41816 samt på albumet med samme navn (Columbia CL-1556 (mono), Columbia CS-8356) i februar 1961.

## Andre innspilte verjoner
*Chet Atkins
*John Barry
*Stanley Black
*Pat Boone (1960. En større hit på Filippinene)
*Earl Bostic
*Alan Braden & His Orchestra 
*Eddie Calvert
*André Claveau (originalversjon)
*Xavier Cougat
*Devo (Som «Softcore Mutations». Uutgitt)
*Lou Donaldson
*The Fabulous Thunderbirds
*Horst Fischer
*Georgia Gibbs (1955)
*Harry James
*Spike Jones (Under psevdonbymet «Davey Crackpot», en parodi på Perez Prados hitversjon med George Rock på trompet)
*James Last] Orchestra
*Michel Legrand
*Liberace
*Ron Livingston
*Gisele MacKenzie
*Mnozil Brass (2004)
*Hugo Montenegro
*Arthur Murray
*Ruben Pena
*Billy Regis (Fremførte trompetsoloen på den berømte versjonen med Perez Prado)
*Ivo Robic (Som «Jabuke i trešnje». Kroatisk tekst av Mario Kinel)
*Edmundo Ros
*Lester Sterling (1969. Under psevdonymet Mr. Versatile)
*The Thundertones
*Billy Vaughn
*The Ventures
*Lawrence Welk

## Finske versjoner «Kaksi ruusua» («To roser»)
*Henry Thiel (1955)
*Olavi Virta (1955]
*Erkki Junkkarinen (1975)
*Reijo Taipale (1975)
*Agents (1985)

## Norsk versjon
Jacob Hjelte har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Den ene hvit, den andre rød».

### Innspilling
*Per Müller, Frank Cooks orkester. Utgitt på 78-platen Musica A&nbsp;5250 i 1955.

## Referanser
Ullevål sykepleierhøgskole

**Ullevål sykepleierhøgskole** var en høgskole for sykepleierutdanning, etablert i
Oslo i 1900 som intern pleierutdannelse ved Ullevål sykehus. Skolen ble i 1994 fusjonert inn i Høgskolen i Oslo.

Ullevål, som var etablert i 1887, ble med dette det første av landets sykehus som utdannet sine egne sykepleiere. Ullevål hadde tidligere benyttet diakonisser fra Diakonissehuset, men da disse ble omdisponert fikk sykehuset et akutt behov for egne sykepleiere. Skolens første leder var Anna Plesner. Fra 1912 var Andrea Arntzen tilknyttet skolen. 

Skolen ble organisatorisk løsrevet fra sykehuset gjennom en lovrevisjon i sykepleierutdanningen i 1962. Den fikk status og navn som høgskole i løpet av 1980-årene. 

## Litteratur
* Jorunn Mathisen. *Sykepleiehistorie*. Universitetsforlaget, 1993. ISBN 82-00-40447-1
* Inger Taasen, Elin Lofthus. *Ullevål sykepleierutdanning 1900-2000 : jubileumsfestskriv*. Høgskolen i Oslo, 2000. 69 s.
Qingtan

**Qingtan** (kinesisk: 清谈 / 清谈 , W.-G.: *Ch'ing-t'an*, «ren konversasjon»), også kalt *qingyan* (清 言), var en taoistisk strømning i tiden for Wei- og Jindynastiene (220-420) og under Norddynastiene.
 
Qingtan sanmenlignes ofte med den japanske zens bruk av koan.

Qinqtan tok sikte på høflig ren konversasjon om metafysikk, filosofi og personligheter. Foreteelsen var særlig populær i Den sørlige hovedstad mot slutten av Han, De stridende stater og De tre riker (Wei, Shu-han, Wu). Den fremste av slike diskusjonsgrupper, i sentrum av læren om den filosofiske taoismen – især av Laozi (*[[Daodejing]]*) og *[[Zhuangzi (bok)|Zhuangzi]]* – , var «De syv vise i bambuslunden». Til Qingtan-foretredere regnes blant andre Han Yan (何晏), Wang Bi (王弼), Xiahou Xuan (夏侯玄), Wang Yan (王衍) og Guo Xiang (郭象).

## Eksterne lenker
* The voices of Wei-Jin scholars: A study of  'qingtan'
* qingtan, or ch’ing-t’an, or pure conversation (Kinesisk filosofi i Encyclopædia Britannica)
* Vom traditionellen China zum modernen Taiwan
* Ch'ing-t’an
Wuwei (filosofi)

**Wuwei** (tradisjonell kinesisk: 無為, forenklet kinesisk: 无为, pinyin: *Wú Wéi*; «ikke-handling») er et uttrykk i daoistisk filosofi. Ifølge daoismen er det dao 道 «veien» som gjelder; og «veien» fungerer best desto mindre man forsøker å styre tilværelsen. Dermed blir ikke-handling det mest rasjonelle handlingsalternativet. Begrepet står i kontrast fremforalt til den etikk som fremmes av konfucianismen.

Wuwei behandles flere ganger i det daoistiske nøkkelverk Daodejing, særlig i kapitlene 3, 5, 30, 43, 47, 63 og 67, men også i Zhuangzhi og tildels i det egentlig konfucianske verket Yijing.

## Litteratur
* Theo Fischer: *Wu Wei. Die Lebenskunst des Tao.* Rowohlt-Taschenbuch-Verlag, Reinbek bei Hamburg 2005, ISBN 3-499-61980-6 (*Rororo* 61980 *Sachbuch*).

## Eksterne lenker
* Taoism – The Wu-Wei Principle  by Ted Kardash.  Jade Dragon Online, June 1998.
* Wei-wu-wei: Nondual action by David Loy. Philosophy East and West, Vol. 35, No. 1 (January 1985) pp.&nbsp;73–87.
* Wu-Wei in Europe. A Study of Eurasian Economic Thought by Christian Gerlach. London School of Economics 2005.
* [Wú wéi translations and usages in Buddhism.](http://guest@buddhism-dict.net/cgi-bin/xpr-ddb.pl?71.xml+id('b7121-7232')) Digital Dictionary of Buddhism (login as username=guest, password=)
Aleksandr Safronov

**Aleksandr Aleksandrovitsj Safronov** (russisk: Александр Александрович Сафронов; født: 12. november 1952, død 21. juli 1989) var en russisk skøyteløper som representerte Sovjetunionen.

Safronov vant VM på skøyter, sprint i 1975, og deltok under vinter-OL for Sovjetunionen i 1976 i Innsbruck, Østerrike med 4.-plass på meter.

## Personlige rekorder

## Verdensrekorder
Liste over verdensrekordnoteringer gjort av Aleksandr Safronov.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Aleksandr Safronov på www.ISU.html.infostradasports.com
*  Aleksandr Safronov på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*
Bae Ki-tae

**Bae Ki-tae** (*også stavet* ***Bae Gi-tae*** eller ***Ki Tae-bae***) (koreansk: 배기태) (født 3. mai 1965 i Daegu) er en sørkoreansk tidligere skøyteløper. 

Bae Ki-tae vant VM på skøyter, sprint i 1990 i Tromsø, og deltok under vinter-OL for Sør-Korea i 1984 i Sarajevo og i 1988 i Calgary med 5.-plass på 500 m i 1988 som beste resultat.

## Personlige rekorder

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Bae Ki-Tae på www.ISU.html.infostradasports.com
*  Bae Ki-Tae på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*
J.J. Bregnø

**Jens Jacob Nielsen Bregnø** (født 9. februar 1877 i Horsens ved Hedensted, død 26. mars 1946 i Søborg) var en dansk billedhugger.

Bregnø ble opprinnelig utdannet som snekker og treskjærer i Århus, men kom i 1898 i lære som steinhugger i Stockholm. I 1902 ble han ansatt hos dekorasjonsbilledhugger Hans Lamberg-Petersen i København, hvor han var til 1905. Etter det fulgte frem til 1908 studiereiser til Italia, Frankrike og Tyskland. Han var blant annet påvirket av Michelangelo og Auguste Rodin. Han skapte mange kvinnestatuetter i bronse og gips på 1920- og 1930-tallet, som gjorde ham til en av samtidens mest reproduserte billedhuggere. Han laget også fontener og statuetter i bronse og porselen hos Bing & Grøndahl, og dessuten laget han steintøy for Natalie Krebs og sølvarbeider for Kay Bojesen.

Han mottok Eckersbergmedaljen i 1910.

Bregnø meldte seg inn i det danske nazistpartiet DNSAP 28. august 1940 og er derfor oppørt i Bovrup-kartoteket.

Bregnø er begravet på Vestre kirkegård i København.

## Verk (utvalg)
* «Danaide» (1912)
* «Samson» (1912, Statens Museum for Kunst)
* «Druepigefontæne» (1929)
* «Satyrdreng med en gås»
* «Herkules, Dyden og Lasten» (1936, oppr. Nørrebroparken, nå Fælledparken)
* «Hædersminde for sygeplejegerningen» (1941, Bispebjerg hospital)
## Referanser

## Eksterne lenker
* J.J. Bregnø på gravsted.dk
*
Oslo Handelshøyskole

**Oslo Handelshøyskole** er en tidligere privat høgskole for økonomiutdanning, etablert i Oslo i 1967 under navnet **Handelsakademiet**. Skolen ble i 1992 fusjonert med Handelshøyskolen BI.

Skolen var opprinnelig et privat aksjeselskap, eid av familien Lae. Skolen fikk navnet *Oslo Handelshøyskole* i 1989, i forbindelse med en omdannelse fra aksjeselskap til selveid stiftelse. Skolen flyttet samtidig fra Gamle Berle skole i Professor Dahls gate 30 til Sjømannsskolen på Ekeberg.

## Litteratur
* Aftenposten, 23. november1989 «Nye Handelsakademiet»
Bø jazzklubb

**Bø jazzklubb** er en norsk jazzklubb i Bø i Telemark som ble stiftet i 1988. Klubben er tilsluttet Norsk jazzforum og StudentRådStyret ved Høgskolen i Telemark.

I 1996 ble klubben kåret til «*Årets jazzklubb*».

## Referanser

## Eksterne lenker
Hjemmeside for Bø jazzklubb
Wuxia

**Wuxia** (kinesisk: 武侠, fra 武 *wǔ*, «kamp», 俠 *xiá*, «ridder», om lag «bevæpnet helt») er en kinesisk litterær sjanger med århundrelange tradisjoner. Den avledede kampfilmsjangeren kalles også *wuxia*. 

## ''Wuxia'' i litteratur
Fortellingene kretser vanligvis om en ensom stridskunstkyndig helt og dennes kamp for det gode i en verden full av ondskap og vold. Eldre fortellinger ligner heltesagaer mens modernere ofte har trekk av fantasy.
 
Innen litteraturen regnes tre klassiske kinesiske romaner som fremtredende eksempler på denne litterære sjanger:

* Wu Cheng'en: 西遊記 – Reisen mot Vest
* Shi Nai'an: 水滸傳 – Fortellinger fra myrlandet
* Luo Guanzhong: 三國演義 – Beretningen om de tre kongedømmer

Under Mingdynastiet (1368–1644) og Qing-dynastiet (1644–1911) ble wuxia-litteraturen ansett som subversiv i Kina og den ble forbudt. Dette var perioder i kinesisk historie med periodiske utbrudd av uroligheter forårsaker av heterodokse sekter som var kjent med kampsport og trodde seg inneha overnaturlige kampevner. Mange wuxia-verker er nok gått tapt for ettertiden på grunn av disse forbudene. 

Blant de mest framstående wuxiaforfattere i moderne tid fremheves gjerne Jin Yong og Gu Long. 

## ''Wuxia'' i film
Wuxia begynte å dukke opp i kinesisk film allerede i 1920-årene, men moderne innspillingsteknikker muliggjorde bedre produksjoner, som regel i Hongkong og Taiwan, særlig i 1960-årene. Sjangeren fikk en renessanse i modernere kinesisk film på 1990-tallet og fremover, med enda bedre filmatiske metoder for å gjengi de ekstraordinære evner som de kjempende var i besittelse av.
 
Eksempler på moderne kinesiske filmer som knytter an til wuxiatradisjonen er Snikende tiger, skjult drage (bygd på romaner av Wang Dulu), Hero og Flying Daggers, og parodien Kung Fu Hustle. Men utenfor Kina ser man også inspirasjon fra wuxia for eksempel i Star Wars- og Matrix-filmene.

## Litteratur
*Gongpu Song: *Der Wǔxiá-Film und die aktuelle Gesellschaft Chinas*. J. B. Metzler (Springer), 2017, ISBN 9783658178000
* Kai Portmann: *Der Fliegende Fuchs vom Schneeberg. Die Gattung des chinesischen Ritterromans (wuxia xiaoshuo) und der Erfolgsautor Jin Yong.* Bochum 1994.
* Petra Rehling: *Schöner Schmerz: Das Hongkong-Kino zwischen Tradition und 1997-Syndrom.* Mainz 2002.
* Ralph Umard: *Film ohne Grenzen.* Lappersdorf 1996.
* Stefan Hammond, Mike Wilkins: *Sex und Zen und eine Kugel im Kopf.* München 1999 (nur Filmbeschreibungen).
Ungkarsfestivalen

***Ungkarsfestivalen*** er en roman fra 2007 forfattet av Bjørn Ingvaldsen. Boken ble utgitt på Wigestrand forlag.

Boka er oversatt til tysk med tittelen *Tote Finnen essen keinen Fisch* (norsk: *Døde finner spiser ikke fisk*).

## Handling
Ungkarsfestivalen er en humoristisk roman som starter med at hovedpersonen, en bankfunksjonær, nettopp har gått i land for – høyst ufrivillig – å starte i sin nye jobb på ei øy i havgapet. Livet på øya er annerledes enn bylivet, noe som preger alle som bor der. Bankfunksjonæren har blitt forvist til øylivet etter å ha innledet et forhold til banksjefens kone. Øyas mannlige innbyggere er også på damejakt; rettere sagt vil i alle fall noen av dem arrangere ungkarsfestival for å holde liv i øysamfunnet.

## Referanser
Port William

**Port William** er ei stor bukt på østkysten av Øst-Falkland på Falklandsøyene. Et sund kalt «the Narrows» leder inn til Stanley Harbour og byen Stanley. De gode havneforholdene var en viktig årsak til at stedet ble valgt som hovedhavn for øygruppen i stedet for Port Louis ved Berkeley Sound.

Port William består av en rekke bukter: Gypsy Cove, Yorke Bay, Hearnden Water (ved munningen av Murrell River), Blanco Bay og Sparrow Cove. Kidney Island og Berkeley Sound ligger rett nord for Port William.

Port William og Stanley harbour er skilt av en halvøy, der Stanley lufthavn og Gypsy Cove ligger. Dette er det mest trafikkerte farvannet på Falkladsøyene og besøkes ofte av cruiseskip, frakteskip og marinefartøyer.

## Referanser
Espen Herberts opptegnelser

***Espen Herberts opptegnelser*** er en barnebokserie på seks bøker skrevet av Bjørn Ingvaldsen. Seriens hovedfigur er tolvåringen Espen Herbert. 

## Om Espen Herbert
Figuren Espen Herbert utmerker seg med liten selvinnsikt og stort pågangsmot. Det meste av det han forsøker går galt.

## Bøkene i serien

* 2000: *Jeg er berømt! Espen Herberts opptegnelser I*, Gyldendal Tiden
* 2001: *Jeg er in love!* *Espen Herberts opptegnelser II*, Gyldendal Tiden
* 2002: *Jeg er genial.* *Espen Herberts opptegnelser II*, Gyldendal Tiden
* 2004: *Jeg er stjerne!* *Espen Herberts opptegnelser IV*, Gyldendal Tiden
* 2006: *Jeg er super!* *Espen Herberts opptegnelser V*, Gyldendal Tiden
* 2007: *Jeg er nyttig.* *Espen Herberts opptegnelser VI*, Gyldendal Tiden

## Referanser
Flekke

**Flekke** er et tettsted langs Flekkefjorden, en sidearm til Dalsfjorden, i Fjaler kommune. Noen kilometer nord for Flekke, ligger bygda Haugland, mens fjorden fortsetter sørover til Trollevika og et smalt sund inn til Flosjøen. Sundet mellom Trollevika og Flosjøen er bare 25 meter bredt og har sterk tidevannsstrømm. Fylkesvei 607 går langs fjordens vestside, helt til Flekke. Tettstedet hadde  innbyggere per .

## Referanser
Springharefamilien

**Springharefamilien** er en familie av gnagere som i dag bare omfatter en eller to arter av springharer. 

De utdødde dyrene som tilhører slekten *[[Megapedetes]]* regnes med til familien. Man har funnet fossiler av dem så langt nord som i Tyrkia. 

## Eksterne lenker
*
RARP

**RARP** (fra engelsk **Reverse Address Resolution Protocol**) er en nettverksprotokoll som har i oppgave å anskaffe IP-adresse (IPv4) fra en administrativ tjener, når den har kontakt med link laget eller hardwareadresse, som for eksempel MAC-adressen.

Protokollen defineres igjennom RFC 903, som ble publisert i 1984.

## Referanser
Ezra Bagley

**Ezra Mahon Bagley** (født 3. januar 1853 i Albany, Vermont, død 8. juli 1886 i Liverpool, England) var en amerikansk kornettist, trompetist og komponist.

I likhet med sin yngre bror, trombonisten Edwin Eugene Bagley (1857–1922) som komponerte marsjen *National Emblem*, syslet også Ezra med komposisjon. Mest kjent er nok hans kornettsolo *The Three Star Polka*. Ezra Bagley er likevel kanskje mest kjent for - sammen med Walter Emmerson - å ha erstattet stjernekornettistene Benjamin Bent og Matthew Arbuckle som henholdsvis principalkornettist og solokornettist i the Patrick Gilmore Band i forbindelse med en turné til Europa i 1878. Sammen med Walter Emmerson kom dermed Ezra Bagley til å bli to av de første kornettistene med amerikansk herkomst som gjorde seg bemerket på et annet kontinent.

## Referanser
Edwin Eugene Bagley

**Edwin Eugene Bagley** (født 29. mai 1857 i Craftsbury, Vermont, død 29. januar 1922 i Keene, New Hampshire) var en amerikansk sanger, trombonist og komponist.

Edwin, som trakterte flere messinginstrumenter, komponerte en rekke marsjer - deriblant *National Emblem*. Han var bror av den berømte kornettisten Ezra Bagley.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Walter Samuel

**Walter Adrián Samuel** (født **Walter Adrián Luján** den 23. mars 1978 i Firmat i Provincia de Santa Fe) er en argentinsk tidligere fotballspiller. 

Han vant Serie A og mesterligaen med Inter og argentinsk eliteserie og Copa Libertadores med Boca Juniors. Han spilte også for AS Roma, Real Madrid og FC Basel i en profesjonell karriere som varte fra 1996 til 2016.

Samuel begynte å spille profesjonelt i 1996 i Argentina for Newell's Old Boys, og året etter flyttet han til Boca Juniors, hvor han spilte fram til 2000. Han var med på Boca Juniors' lag som vant Copa Libertadores den sesongen, og flyttet deretter til Roma for en overgangssum på  italienske lire (ca € ). Han ble kjent som en av de beste forsvarerne i den italienske ligaen og tiltrakk seg interesse fra spanske Real Madrid.

Real betalte €  for en overgang i 2004. Samuel klarte ikke å bli fast spiller på Real den sesongen, og i august 2005 returnerte han til den italienske ligaen med en overgang til Inter på en fireårskontrakt for en overganggssum rapportert til € .

Samuel fikk kallenavnet «Muren» mens han spilte for Roma i Italia, på grunn av hans defensive ferdigheter. I Milano-derbyet den 23. desember 2007 skadet han seg mens han markerte den brasilianske landslagsspilleren Kaká, og et par uker senere gjennomgikk han en operasjon i kneet. Han var ventet å være ute til slutten av 2007–08-sesongen. Han kunne først begynne å trene igjen i oktober av 2008–09-sesongen, og kom tilbake til førstelagstroppen under Mourinhos ledelse. 

I 2009-10 vant Samuel og Inter mesterligaen etter å ha slått Bayern München i finalen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Finanskrise

En **finanskrise** eller begrepet **«finanskrisen»** blir brukt om en økonomisk nedgangstid som skjer plutselig og i senere tid også med globale konsekvenser (se Finanskrisen fra 2008).

Begrepet finanskrise ble aktuelt høsten 2008, uttrykket beskriver en krise av finansiell art. Fra begynnelsen av 2008 til og med 17. desember 2008, var finanskrise registrert brukt hele 10 732 ganger ifølge Språkrådet.

Ordet finanskrise er en «motivert» sammensetning fordi det kan utledes helhetlig betydning av betydningen av de to sammensetningsleddene finans og krise.

## Eksempler
* Finanskrisen i 1857
* Bankkrisen 1987-1992
* Finanskrisen fra 2008
**Subprime-krisen
*Finanskrisen på Færøyene 1989–1995
*Finanskrisen i 1857, økonomisk nedgangstid i USA i 1857
*Børskrakket i 1929, økonomisk nedgang med internasjonale konsekvenser

## Se også
* Bankkrise
* Børskrakk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Finanskriser før og nå - artikkel fra forskning.no 2.11.08
Takiji Kobayashi

**Takiji Kobayashi** (født 13. oktober 1903, død 20. februar 1933) var en japansk forfatter. Han regnes som en av Japans fremste proletarforfattere, og hans roman *[[Krabbeskipet]]* som et av de viktigste verkene innen japansk arbeiderlitteratur.

## Liv og virke
Takiji Kobayashi ble født som nest eldste sønn i en fattig familie i Akita i 1903.

Kobayashi var en av det forbudte kommunistpartiets pionerer, men ble arrestert av spesialpolitiets spioner og torturert til døde i 1933 bare 29 år gammel.

Da Kobayashis roman *Kanikôsen* (norsk: *[[Krabbeskipet]]*) ble utgitt på nytt i 2008 ble den umiddelbart en bestselger med over 507 000 solgte eksemplarer. Den mer enn 80 år gamle romanens salgssuksess ble satt i sammenheng med kommunistpartiets framgang i 2000-årene.

Hans viktigste romaner omfatter for øvrig *Fuzai Jinushi* (norsk: *Fraværende jordeier*), *Senkyūhyaku nijū hachi nen sangatsu jūgonichi* (norsk: *15. mars 1928*) og *Tōseikatsusha* (norsk: *Et partimedlems liv*).

### Adapsjoner
*Kanikôsen* ble filmatisert i 1953, regissert av Sô Yamamura. I 2009 kom en ny versjon av regissøren med kunstnernavnet SABU.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Krabbeskipet

***Krabbeskipet***, eller ***Kanikosen***, er en proletarroman av Takiji Kobayashi som ble skrevet i 1929. Romanen, som regnes som et av de fremste verkene innen den japanske proletarlitteraturen, er en kollektivroman som omhandler de brutale arbeidsvilkårene for mannskapet på et fabrikkskip som fisker og hermetiserer krabber i Okhotskhavet, og deres kamp mot kapitalistenes makt. 

Romanen fikk en renessanse og ble helt uventet en bestselger i 2008, noe som oppfattes som en avspeiling av vanskelige arbeids- og levevilkår i dagens Japan.

## Referanser
Haus der Kunst

**Haus der Kunst** (tysk for «Kunstens hus» eller «Kunsthuset») er et kunstmuseum i München, Tysklands tredje største by. Det ligger i Prinzregentenstrasse 1 ved den sørlige enden av Englischer Garten, byens største park.

## Historie
Bygningen ble reist i årene mellom 1934 til 1937 etter planer av arkitekten Paul Troost som Det tredje rikes første monumentale bygg innenfor nasjonalsosialistisk arkitektur. Museet het den gang ***Haus der deutschen Kunst*** («Den tyske kunsts hus») og åpnet i mars 1937 som en arena for å vise fram det nasjonalsosialistene betraktet som Tysklands fineste kunst. Åpningsutstillingen var kalt *Große Deutsche Kunstausstellung* («Den store tyske kunstutstilling»), og skulle være en kontrast til datidens mest anerkjente kunst, som nasjonalsosialistene kalte *[[Entartete Kunst]]*.

15. og 16. oktober 1939 ble den store åpningen av utstillingen *Große Deutsche Kunstausstellung* ved det pompøse arrangementet *Tag der deutschen Kunst* hvor «2&nbsp;000 år med tysk kultur» ble feiret med tusenvis av skuespillere i historiske kostymer og tablåer, en av dem med en fem meter høy statue av den tyske riksørnen, paraderte ned Prinzregentenstraße i timevis, og med Adolf Hitler, Hermann Göring, Joseph Goebbels, Heinrich Himmler, Albert Speer, Robert Ley, Reinhard Heydrich og en rekke andre høytstående nasjonalsosialister til stede. I tillegg var det mindre arrangementer i *Englischer Garten* ved siden av. Dette arrangementet er dokumentert filmatisk.

Etter andre verdenskrig ble museumsbygningen først benyttet av amerikanske okkupasjonsstyrker som en offisers-messe, og det var på den tiden bygningen fikk kallenavnet «**P1**», som er en forkortelse for bygningen gateadresse. Bygningens fortid som et nasjonalsosialistisk signalbygg kan fortsatt sees i form av hakekorslignende mosaikk i taket ved inngangen.

Fra 1946 ble museumsrommene delt inn i mindre avdelinger og igjen tatt i bruk som kunstgalleri og kunstmuseum. I dag har ikke bygningen noen egen permanent utstilling, men er galleri for en rekke utstillinger. Blant annet har det huset utstillingene om Tutankhamun og *[[Hohenstaufen|Zeit der Staufer]]*.

Siden 1983 har bygningen også huset den kjente nattklubben **P1**.

## Eksterne lenker
* 
* Museets nettside
* P1 nattklubbs nettside
Mount Melbourne

**Mount Melbourne** er en stratovulkan i Antarktis. Fjellet ligger ved kysten av Victoria Land, mellom Wood Bay og Terra Nova Bay i New Zealands kravområde Ross Dependency.

Mount Melbourne ble oppdaget i 1841 av James Clark Ross, som navnga det etter Lord Melbourne, Storbritannias statsminister under ekspedisjonens planlegging. Fjellet er det mest fremstående landemerket på denne kyststrekningen og har en slående likhet med Etna på Sicilia.

## Verneområde
Et område på 6&nbsp;km2 ved fjellets topp er beskyttet under Antarktistraktaten som et spesielt verneområde (Antarctic Specially Protected Area, ASPA) fordi det inneholder geotermisk oppvarmede jordarter med en variert og unik biologisk sammensetning. De varmeste områdene dannes av fumaroler og gir grobunn for mose, alger og protozoer. Verneområdet dekker omfatter hele den delen av fjellet som ligger over 2200 moh. rundt krateret.

## Referanser
Djiboutisk franc

**Franc** (valutakode: **DJF**, arabisk: **فرنك**) er valutaen i Djibouti. Den har tidligere vært delt inn i 100 centimes.

Fra 1884, da Djibouti ble fransk protektorat, sirkulerte både franske franc, indisk rupi og Maria Theresia-daler. Fra 1910 ble det innført sedler, trykket av sentralbanken for Fransk Indokina. I 1948 kom de første myntene for kun Djibouti med navnet «Côte Française des Somalis». I 1949 ble det innført en selvstendig franc da den lokale valutaen ble låst til amerikansk dollar. Derfor ble ikke Djiboutis økonomi påvirket av devalueringene som den franske francen gjennomgikk.

## Valører
*Mynter i sirkulasjon: 1, 2, 5, 10, 20, 50, 100, 500 franc
*Sedler i sirkulasjon: 1000, 2000, 5000, 10 000 franc
Lancaster House-avtalen

**Lancaster House-avtalen** fra 21. desember 1979 er det folkerettslige grunnlaget for Zimbabwes uavhengighet fra koloniherren Storbritannia. Den avsluttet også det hvite mindretalsstyret under Ian Smith som hadde opprettet den uavhengige, men ikke internasjonalt anerkjente staten Rhodesia i 1965. Rhodesia var ikke folkerettslig anerkjent av de fleste stater, og var utsatt for sanksjoner fra vedtak i FNs sikkerhetsråd. Avtalen, som ble undertegnet i desember 1979, omfattet uavhengighetsgrunnloven, overgangsprosedyrer og en våpenhvile. De følgende partier var representert: Storbritannias regjering, Zimbabwe African National Union – Patriotic Front ledet av Robert Mugabe og Joshua Nkomo, ZAPU (Zimbabwe African People's Union) og ZANU (Zimbabwe African National Union) og regjeringen av overgangsstaten Zimbabwe-Rhodesia, representert av biskop Abel Muzorewa og Ian Smith.

Avtalen ble undertegnet etter en tre måneder lang konferanse i Lancaster House i Londons bydel St. James's. 

## Referanser
Steve Halsetrønning

**Steve Halsetrønning** (1958–2023) var en norsk naturfotograf.

Halsetrønning var medforfatter av bøker, samt illustrert i flere. Deltatt i fotoutstillinger, og har også produsert bildeprogram for NRK. Halsetrønning var medlem av foreningen Norske Naturfotografer, og tilknyttet bildebyrået NTB Scanpix.

## Bibliografi
* *I kronhjortens rike* (sammen med Finn Hoff og Per Snekvik), Landbruksforlaget (2000) ISBN 82-529-2494-8
* *Barnas dyrebok. Ville dyr i Norge* (sammen med Svein Wik), Trøndersk forlag (2003) ISBN 9788292305065
* *Dyr og sportegn* (sammen med Svein Wik), Landbruksforlaget (2003 – 2. utgave 2010)  ISBN 9788252927856
* *Orkla – fra fjell til fjord* (sammen med Finn Hoff og Per Snekvik), Jakt og Natur DA (2007) ISBN 978-82-997643-0-8
* *Refleksjoner over livets sårbarhet* (sammen med Svein Olav Nordlien) (2013) ISBN 978-82-999342-0-6
* *Refleksjoner over livets livsvev*      (sammen med Svein Olav Nordlien) (2015) ISBN 978-82-999342-1-3

## Referanser
Senoculidae

* *[[Senoculus]]*

**Senoculidae** er en gruppe (familie) av edderkopper som tilhører undergruppen Entelegynae i gruppen Araneomorphae.

## Utseende
Flate, langbeinte, gråaktige edderkopper. De sitter med kroppen og beina tett presset mot underlaget og er da veldig godt kamuflerte mot barken på trær. Langs ytterkanten har de hårbremmer som gir dem et "frynsete" omriss og forsterker denne kamuflasjen.

## Levevis

## Utbredelse
Slekten *[[Senoculus]]* er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Klasse edderkoppdyr, Arachnida
** Orden edderkopper, Araneae
*** Underorden Opisthothelae 
**** Gruppe araneomorfe edderkopper, Araneomorphae
***** Gruppe Neocribellata
****** Gruppe Entelegynae
******* Overfamilie Lycosoidea
******** Familie Senoculidae Simon, 1890
********* Slekten *[[Senoculus]]* Taczanowski, 1872
********** *[[Senoculus albidus]]* (F. O. P-Cambridge, 1897) (Brasil)
********** *[[Senoculus barroanus]]* Chickering, 1941 (Panama)
********** *[[Senoculus bucolicus]]* Chickering, 1941 (Panama)
********** *[[Senoculus cambridgei]]* Mello-Leitão, 1927 (Brasil)
********** *[[Senoculus canaliculatus]]* F. O. P.-Cambridge, 1902 (Mexico til Panama)
********** *[[Senoculus carminatus]]* Mello-Leitão, 1927 (Brasil)
********** *[[Senoculus darwini]]* (Holmberg, 1883) (Argentina)
********** *[[Senoculus fimbriatus]]* Mello-Leitão, 1927 (Brasil)
********** *[[Senoculus gracilis]]* (Keyserling, 1879) (Guyana til Argentina)
********** *[[Senoculus guianensis]]* Caporiacco, 1947 (Guyana)
********** *[[Senoculus iricolor]]* (Simon, 1880) (Brasil)
********** *[[Senoculus maronicus]]* Taczanowski, 1872  (Fransk Guyana)
********** *[[Senoculus minutus]]* Mello-Leitão, 1927 (Brasil)
********** *[[Senoculus monastoides]]* (O. P.-Cambridge, 1873) (Brasil)
********** *[[Senoculus nigropurpureus]]* Mello-Leitão, 1927 (Paraguay)
********** *[[Senoculus penicillatus]]* Mello-Leitão, 1927 (Trinidad, Brasil, Paraguay)
********** *[[Senoculus planus]]* Mello-Leitão, 1927 (Brasil)
********** *[[Senoculus plumosus]]* (Simon, 1880) (Brasil)
********** *[[Senoculus prolatus]]* (O. P.-Cambridge, 1896) (Mexico, Guatemala)
********** *[[Senoculus proximus]]* Mello-Leitão, 1927 (Brasil)
********** *[[Senoculus purpureus]]* (Simon, 1880) (Panama til Argentina)
********** *[[Senoculus robustus]]* Chickering, 1941 (Panama)
********** *[[Senoculus rubicundus]]* Chickering, 1953 (Panama)
********** *[[Senoculus rubromaculatus]]* Keyserling, 1879 (Peru)
********** *[[Senoculus ruficapillus]]* (Simon, 1880) (Brasil)
********** *[[Senoculus scalarum]]* Schiapelli & Gerschman, 1958 (Argentina)
********** *[[Senoculus silvaticus]]* Chickering, 1941 (Panama)
********** *[[Senoculus tigrinus]]* Chickering, 1941 (Panama)
********** *[[Senoculus uncatus]]* Mello-Leitão, 1927 (Brasil)
********** *[[Senoculus wiedenmeyeri]]* Schenkel, 1953 (Venezuela)
********** *[[Senoculus zeteki]]* Chickering, 1953 (Panama)

## Eksterne lenker
* 
* Foto av ''Senoculus'' sp.
She Lies

**She Lies** er en skulptur laget av rustfritt stål og glasspaneler som måler omtrent 12 x 17 x 16 meter. Den er permanent installert og flyter på en betongplattform i havnebassenget ved siden av Operahuset i Oslo. Skulpturen rager på det høyeste 12 meter over vannflaten. Den beveger seg rundt sin egen akse i følge med tidevannet og vinden, som gjør at det forandrer seg med refleksjoner fra vannet.

## Kunstner
Kunstneren er Monica Bonvicini, som vant den internasjonale konkurransen i 2007 med ideen om en tredimensjonal tolkning av Caspar David Friedrichs maleri Das Eismeer (1823–1824): den massive haugen av is som er et symbol.

## Strid
Det har vært noe kontrovers rundt denne skulpturen. Utsagn er blant annet at dette ser ut som søppel, mens andre er utelukkende positive, og sier det er et vakkert kunstverk.

## Eksterne lenker
* KORO: H.M. Dronning Sonja deltar i den offisielle markeringen av She Lies ved Operaen
Annelise Jackbo

**Annelise Jackbo** (født 4. juni 1959) er en norsk fotograf, bosatt i Nevlunghavn.

Jackbo har arbeidet dels som frilansfotograf, dels som pressefotograf i Dagbladet. Hun har hatt en rekke separatutstillinger. Jackbo er tilknyttet bildebyrået Samfoto.

Hun sto i 1999 bak prosjektet *Barns øyne*, der norske skolebarn fikk utdelt 2000 engangskameraer for å dokumentere egen hverdag i forkant av tusenårsskiftet. Prosjektet ble støttet av Kodak, Dagbladet, Norsk kulturråd m.fl. og resulterte i både bok og vandreutstilling.

## Bibliografi
* *Til Paris*, Cappelen (1997)
* *Barns øyne* (Prosjekt med foto tatt av barn), Grøndahl Dreyer (1999) ISBN 82-504-2580-4

## Utstillinger
* 1994 «Vietnam – en reise», Tegneforbundet Galleri, Oslo.
* 1997 «Til Paris», Det franske kultursenter, Oslo
* 1997 Galerie Carrousel du Louvre, Paris
* 1998 Fotogalleri, Wien

## Utmerkelser
* 1986 3.-plass i kl. Sport. Pressefotografenes Årets Bilde.
* 1989 4.-plass i kl. Feature. Pressefotografenes Årets Bilde.
* 1997 2.-plass i kl. Mennesker. Pressefotografenes Årets Bilde.
* 1997 1.-plass i kl. Feature. Pressefotografenes Årets Bilde.

## Referanser
Srilankisk rupi

**Srilankisk rupi**  (Rs – *Sri Lankan rupee*) er valutaen på Sri Lanka. Valutakoden er **LKR**. 1 rupi = 100 cent.

Valutaen ble innført i 1870 og erstattet det britisk pundet som i sin tur erstattet den ceylonesisk rixdollaren. Valutaen gis ut av *Central Bank of Sri Lanka – CBSL*, som ble grunnlagt i 1950 og har hovedkontoret sitt i Kotte.

## Valører
*mynter: 1, 2 og 5 rupier
*underenhet: (1, 2 og 5 benyttes sjelden), 10, 25 og 50 cent
*sedler: 10, 20, 50, 100, 500, 1000 og 2000 rupier

## Eksterne lenker
* Sentralbanken CBSL
* LKR sedler
* Aktuell kurs fra Yahoo
Sugar Me

**«Sugar Me»** er en britisk sang med melodi og tekst av Lynsey de Paul og Barry Ian Green (Barry Blue) Den ble publisert i 1972.

Den ble spilt inn på plate med De Paul på piano og med hennes mest sensuelle stemme. Sangen ble utgitt på singlen MAM 81. Produsent var Gordon Mills. Det var hennes første single.

Sangen spilles med en fiolinsolo som akkompagnerer De Pauls refreng.

## Bakgrunn
«Sugar Me» ble opprinnelig skrevet til Peter Noone i Herman's Hermits, men De Paul ble spurt om å spille den inn selv i stedet.

## Norsk versjon
Finn Sidselrud har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Kos med meg».

### Innspilling
*Gro Anita Schønn med Terje Fjærns orkester. Utgitt på singlen RCA NA&nbsp;1602 i 1972.

## Listeplasseringer

## Referanser
SN Power

**SN Power** er et internasjonalt kraftselskap som ble stiftet av Statkraft og Norfund (Statens Investeringsfond for næringsvirksomhet i utviklingsland) i 2002. Selskapet hadde som formål å utvikle, bygge, erverve, eie og drifte fornybare energianlegg i Asia, Afrika og Latin-Amerika. Selskapet og dets afrikanske eiendeler ble kjøpt av TotalEnergies Renewables i februar 2025. Disse inkluderer et vannkraftverk i Uganda samt vannkraftprosjekter i Malawi og i Burundi/DRC/Rwanda.

SN Power har sitt hovedkontor i Oslo.

Det ble ervervet av det norske energiselskapet Scatec i januar 2021 og videresolgt til TotalEnergies Renewables den 28. februar 2025.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dio (album)

***Dio*** er et tribute-album til Ronnie James Dio av Jorn, utgitt  2. juli 2010 i Europa og 27. juli samme år i USA.

Albumet er mikset av Tommy Hansen hos Jailhouse Studios og inneholder spor av Dio, flere er mindre kjente. Ett av sporene er skrevet av Jørn Lande spesielt til Dio; «Song for Ronnie James»

## Sporliste
# «Song for Ronnie James»
# «Invisible» (Ronnie James Dio, Carmine Appice, Vivian Campbell) 
# «Shame on the Night» (Dio, Appice, Jimmy Bain, Campbell)
# «Push» (Dio, Bain, Craig Goldy)
# «Stand Up and Shout» (Dio, Bain)
# «Don't Talk to Strangers» (Dio)
# «Lord of the Last Day» (Dio)
# «Night People» (Dio, Goldy, Bain, Claude Schnell, Appice)
# «Sacred Heart» (Dio, Campbell, Bain, Appice) 
# «Sunset Superman» (Dio, Goldy, Bain, Schnell, Appice) 
# «Lonely Is the Word» / «Letters from Earth» (2010 versjon) (Dio, Tony Iommi, Bill Ward, Geezer Butler / Butler, Dio, Iommi)
# «Kill the King» (Dio, Ritchie Blackmore, Cozy Powell)
# «Straight Through the Heart» (Dio, Bain) – konsertopptak
# «Song for Ronnie James» – musikkvideo

## Personell
*Jørn Lande: Vokal
*Willy Bendiksen: Trommer
*Tore Moren: Gitar
*Tor Erik Myhre: Gitar
*Nic Angileri: Bassgitar
*Espen Mjøen: Bassgitar

## Kilder
Blabbermouth.net - JORN LANDE To Honor RONNIE JAMES DIO's Musical Legacy With 'Dio' Album - May 21, 2010
Styrelsen for Slotte og Kulturejendomme

**Styrelsen for Slotte og Kulturejendomme** (**SLKE**), tidligere **Slots- og Ejendomsstyrelsen**, er en statlig virksomhet i Danmark som forvalter eiendommer tilhørende staten, blant annet de kongelige slott og anlegg. Virksomheten hører inn under Kulturministeriet og holder til i Løngangsstræde i København.

## Oppgaver
* Forsyne staten med kontorlokaler og holde dem ved like, administrere og leie ut statens kontoreiendommer til offentlig forvaltning i hele landet, og utarbeide planer for bygningenes vedlikehold og sørge for at de er i god stand.
* Har ansvaret for å føre christianialoven ut i livet.
* Redusere energiforbruket i statens bygninger og utvikle energieffektive løsninger for virksomhetens bygninger. 
* Medvirke til å gi publikum adgang til de historiske anleggene.

## Slott og haver
* Amalienborg
* Bernstorff slott
* Charlottenlund slott
* Christiansborg slott
* Frederiksberg Have
* Eremitageslottet
* Fredensborg slott
* Frederiksborg slott
* Gråsten slott
* Koldinghus
* Kongens Have
* Kronborg
* Nyborg slott
* Rosenborg slott
* Sorgenfri slott
* Spøttrup borg
* Sønderborg slott
* Aalborghus

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Georg David Anthon

**Georg (George) David Anthon** (1714–1781) var en tysk-dansk arkitekt som virket i Danmark.

Anthon var elev av og konduktør hos Nicolai Eigtved og ble i 1748 utnevnt til lærer i geometri og arkitektur ved Kunstakademiet. 

I 1751 ble han kongelig bygningsinspektør, i 1761 hoffbyggmester og inspektør over alle kongelige slott.

Anthon har blant annet tegnet spiret på Christians kirkes tårn, stallbygningen ved Frederiksberg slott og Frederiks kirke. Han sto også for en ombygging av Bregentved. I en kort periode etter Eigtveds død ledet han arbeidet på Marmorkirken. 

## Ekteskap
Anthon giftet seg med Eigtveds datter Anne Margrethe 28. april 1755 og fikk sønnen Adam Gottlob med henne året etter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Georg David Anthon hos Prosjekt Runeberg
Jægerspris slott

**Jægerspris slott** er et slott som ligger i Jægerspris på Sjælland i Danmark. Det ble bygget på 1300-1400-tallet og har blitt bygget om og endret gjennom mange hundre år. Den eldste delen er den tre etasjer høye nordfløyen. Sydfløyen er fra 1590&ndash;1600 og østfløyen 1730&ndash;1731. 

Frem til 1677 het slottet **Abrahamstrup**. Man vet ikke hvem Abraham var, men det antas at navnet kan være en avledning av Abel; Valdemar Seiers sønn. Årsaken er at området tilhørte Valdemar Seiers krongods på 1200-tallet.

I 1673 kom slottet over i private hender til jegermester Vincents von Hahn. Det var under hans eierskap at slottet fikk sitt nåværende navn, *Jægerspris slott*.

Allerede i 1679 gikk slottet igjen over til kongehuset og det ble innredet som sommerbolig for Frederik IV. Fra dette tidspunktet gikk slottet i arv innen kongefamilien og hadde flere forskjellige eiere, deriblant prins Carl. Frederik VII var den siste kongelige eier og i forbindelse med eneveldets fall i 1848 gikk slottet over til staten. I 1854 fikk han anledning til å kjøpe slottet tilbake og det kom da i hans private eie. Kongen hadde behov for et tilfluktssted fra forargelsen over hans borgerlige ekteskap med Grevinne Danner (Louise Rasmussen). 

Etter kongens død i 1863 arvet grevinne Danner slottet og hadde det som fast bopel. I 1867 opprettet hun et barnehjem i den tidligere kavalerfløyen. Kort tid før sin død stiftet hun  *Kong Frederik VII's Stiftelse* av 30. oktober 1873. Stiftelsen innebar at Jægerspris slott  skulle innredes til barnehjem for fattige og ulykkelig stilte piker etter grevinnens død. Slottet inneholder i dag også et museum med kong Frederik og Danners værelser og møbler, samt en arkeologisk utstilling med funn fra nærområdet. 

Jægerspris slott gods er på  hektar med gårdene Christiansminde, Egelundsgården og Louiseholm. Tilknyttet slottet er også Mindelunden med 54 kulturhistoriske monumenter over store danske og norske menn, en jettestue samt det romantiske monumentet Julianehøj.

Slottet ble fredet i 1918.

## Bilder

Fil:Jægerspris_Slot 3.jpg|Den nordlige fløyen - det opprinnelige Abrahamstrup
Fil:Jaegerspris.png|Jægerspris slott sett fra øst, ca. 1870 
Fil:Jaegerspris Slot 2.jpg|Slottet mer enn 125 år senere
Fil:Tronstol Jægerspris Slot.jpg|Tronstol med Christian IVs monogram
Fil:Monogrammer Jægerspris Slot.JPG|Monogrammer over hovedinngangen
Fil:Henrich Carl Schimmelmann.JPG|Minnesten over Henrich Carl Schimmelmann 
Fil:Grevinde Danners gravmæle.JPG|Grevinne Danners grav - slottet bak til venstre


## Referanser


## Litteratur
* Caspar Frederik Wegener: *Historiske Efterretninger om Abrahamstrup Gaard i ældre og nyere Tid*, 1855. Finnes digitalt på Internet Archive

## Eksterne lenker
* 
*  kongfrederik.dk
Europa-park

**Europa-Park** er den mest populære fornøyelsesparken i Tyskland. Med godt over 4 millioner besøkende i 2009, er parken den mest populære sesongbestemte fornøyelsesparken i verden og kun Disneyland i Paris (som er åpen året rundt) er større i Europa. Parken brant den 26. mai 2018. Under brannen ble delen av Norge totalskadet.

## Plassering
Europa-Park ligger i Rust mellom Freiburg og Strasbourg. Parken er vanligvis åpen fra påske fram til begynnelsen av november (sommersesong) og begynnelsen av desember til den andre uken i januar (vintersesong).

## Inndeling av parken
Parken er delt inn i femten forskjellige områder, hovedsakelig oppkalt etter europeiske land eller regioner. Parkens maskot er en grå mus som heter "Euromouse", det er også andre figurer som er "live" i parken. Norge er med i den skandinaviske-avdelingen med flere vannattraksjoner og en norsk stavkirke.

### Scandinavia inneholder
* Fjord-Rafting
* Sunken by med navn "Vineta"
* Vindjammer
* Gyngebro
* Kabelferge
* Norsk stavkirke
* Andersen's Fairy Tale Tower
* Fiskelandsby

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Brekkeheida

**Brekkeheida** også skrevet (**Brekkeheia**) er et fjell i Ørsta kommune i Møre og Romsdal fylke. Det ligger like øst for Ørsta sentrum og har en høyde på 377 meter over havet.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Turbeskrivelse for Brekkeheida
Knut Røe

**Knut Røe** (født 8. februar 1949) er en norsk journalist, tidligere NRK-medarbeider og kommunikasjonsrådgiver. 

Han jobbet i NRK i 24 år som reporter, redaksjonssjef og kanalsjef. Han huskes av mange som programleder i telefonprogrammet Hei, har du noe å spørre om? fra 1975 til 1984. Han var også reporter i Dagsnytt og Utenriksredaksjonen. Gjennom 96 episoder ledet han den Prix Italia-nominerte serien «Naturprogram for små og store» i samarbeid med zoologen Per Hafslund, amatørzoologen Karsten Edvardsen og tekniker John Andreas Hansen. I tillegg opptrådte han i den humoristiske rollen som folkelivsgranskeren I. Lundar og forskeren Orvar Tuv i nattradioen på 1980-tallet sammen med Lars Helge Myklebust. I 1987 ble han leder av P2s Osloredaksjon, og fra 1989 til 1993 var han programsjef og kanalsjef i P2. Da NRK ble trekanalradio, var han sentral i planleggingen og ble assisterende sjef i P1 fra starten i 1993 til 1997. 

I perioden 1995 til 1997 var han vararepresentant i Pressens Faglige Utvalg (PFU), oppnevnt av Norsk Redaktørforening. Han har utgitt flere bøker, blant annet lærebøker i journalistikk. I 1997 grunnla han konsulentselskapet Røe Kommunikasjon som skiftet navn til Strømsnes Røe i 2017.

Redaksjonsleder for tv-programmet FBI ville ikke sende medarbeidere på kurs hos *Røe Kommunikasjon* da han mente det var betenkelig at intervjuer og intervjuobjekt kan være trent av samme person.

## Pris
Hirschfeldtprisen 1984 for telefonprogrammet Hei!. «Hirschfeldprisen for fremragende innsats for økt forståelse og samfølelse mellom samfunnsgrupper» var forløper for Den store journalistprisen.

## Bibliografi
De viktigste bøkene*:*
* *Bare spør!* (1985)
* *Radio* (1988)                                                                
* *Intervjuet i Radio og TV* (1994)                                    
* *Håndbok i programetikk* (1997)                               
* *Medienorge 1999* (medforfatter) (1999)                     
* *Støttespillerne* (2002)                                                   
* *Røde Ritas regime* (medforfatter) (2016)                    

## Referanser


## Eksterne lenker
*Strømsmes Røe
11. etappe av Giro d’Italia 2010

**11. etappe av [[Giro d'Italia 2010]]** ble kjørt den 19. mai 2010. Med sine 264 kilometer var etappen den lengste i årets Giro og det skulle vise seg å bli en av de mest utrolige etappene i Giro d'Italias historie. Etter 20 kilometer lot hovedfeltet 56 ryttere gå i brudd, blant disse sterke etapperyttere som  Carlos Sastre, David Arroyo, Bradley Wiggins og lederen av ungdomskonkurransen Richie Porte. Hverken Liquigas eller Astana tok initiativ til å kjøre inn bruddet som på det meste hadde en ledelse på 17 minutter og 50 sekunder, en enorm ledelse å gi fra seg til en så stor utbrytergruppe. Storkanoner som Aleksandr Vinokurov, Ivan Basso og Cadel Evans satt låst i gruppen bak bruddet, og da Astana endelig innså alvoret og satte opp tempoet måtte flere ryttere slippe, noe som førte til at utbrytergruppen bestod av flere ryttere enn gruppen med den rosa ledertrøyen. Caisse d'Epargne, Team Sky, Saxo Bank og Cervélo hadde flere ryttere i bruddet og sammen sørget de for å holde et så høyt tempo at gruppen bak fikk store problemer med å redusere forspranget frem. Til slutt ble situasjonen så desperat i bakre gruppe at kapteinene Ivan Basso, Aleksandr Vinokurov, Damiano Cunego og Stefano Garzelli måtte legge seg fremst i feltet for å prøve å hente inn verdifulle minutter og sekunder på konkurrentene i front. 

Inn mot mål prøvde Linus Gerdeman å rykke i fra, men han stivnet i den siste stigningen og Jevgenij Petrov så sitt snitt til å tråkke seg opp til og forbi tyskeren og til slutt sikre Katjusja deres første etappeseier i året Giro. Rytterne som lå først i sammendraget før etappen kom i mål 12 minutter og 45 sekunder etter Petrov, noe som førte til en helt ny sammenlagtliste. Av de rytterne som la på topp 10 før etappen var kun Richie Porte igjen. Unggutten kunne ikle seg den rosa trøya i tillegg til den hvite ungdomstrøya. Både Wiggins og Sastre passerte sine argeste konkurrenter i sammendraget og meldte seg på igjen i kampen om sammenlagtseieren i Giroen.

Tyler Farrar satt i en gruppe med 41 ryttere som kom i mål rundt 7 minutter over tidsgrensen. Disse fikk fortsette rittet, men måtte akseptere å bli trukket poeng i poengkonkurransen i henhold til UCIs nye regler. Farrar mistet 25 poeng, men beholdt den røde trøyen, 7 poeng foran Cadel Evans.

## Manglende ryttere
* **4**  Jeff Louder (BMC) brøt.
* **5**  Mauro Santambrogio (BMC) brøt.
* **27**  René Mandri (ALM) brøt.
* **35**  Alberto Loddo (AND) brøt.
* **43**  Enrico Gasparotto (AST) brøt.
* **47**  Valentin Iglinskij (AST) brøt.
* **49**  Aleksandr Djatsjenko (AST) brøt.
* **109**  Martin Pedersen (FOT) brøt.
* **143**  Adam Blythe (OLO) brøt.
* **185**  Adam Hansen (THR) brøt.
* **206**  Thomas Rohregger (MRM) brøt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Resultater på gazzetta.it