open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jan Groth (1938–2022)

:*For musikeren, se [[Jan Groth (1946–2014)]]*

**Jan Groth** (1938–2022) var en norsk billedkunstner.

Groth var bosatt i utlandet mesteparten av sitt liv, først i Danmark og så i USA, hvor han startet sin internasjonale karriere med utstillinger på Betty Parsons Gallery. Groth hadde en omfattende utstillingsvirksomhet verden rundt, med separatutstillingen på Guggenheim-museet i New York i 1986 og en retrospektiv utstilling i Museet for samtidskunst i Oslo 2001. Groth var festspillutstiller i Bergen Kunsthall i 2017.

Groth er representert i museer og samlinger verden over, blant annet Museum of Modern Art i New York, Centre Georges-Pompidou i Paris og Louisiana Museum of Modern Art i Danmark, samt Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design i Oslo.

I 1998 donerte han sammen med Steingrim Laursen første del av deres felles kunstsamling til Stavanger kunstmuseum. I 2007, samme år som Laursen døde, ble del to av deres samling donert til museet. Denne samlingen omfatter kunstnere som Robert Morris, skulptøren Tony Smith (Anthony Peter Smith (1912–1980) og Robert Rauschenberg, samt Asger Jorn, Sonja Ferlov Mancoba og Edvard Munch.

## Utvalgte utstillinger
* Nationale Nederlanden, Haag (1968–69)
* Provinciehuis Noord-Brabant, 's-Hertogenbosch, Nederland (1970–71)
* Ministére des Affaires Culturelles, Mobilier National, Paris (1973)
* Danmarks Radio, Århus (1973–74)
* Herlev sykehus, København (1976–77)
* Skisser til dekorative oppgaver og samtlige gobeliner iøvrig finnes i Arkiv-museet i Lund og Sonja Henies og Niels Onstads Stiftelser
* Stavanger Faste Galleri
* Nasjonalgalleriet, Oslo
* Sonja Henies og Niels Onstads Stiftelser (større samling tegninger som dekker de forskjellige utviklingsfaser i hans produksjon skisser til nesten alle billedvevnader, samt et større gobelin)
* The Solomon Guggenheim Museum, New York
* The Museum of Modern Art, New York
* The Art Institute of Chicago
* Cleveland Museum of Art
* Walker Art Center, Minneapolis
* Wadsworth Atheneum, Hartford, Connecticut
* Busch Reisinger Museum, Harvard University, Cambridge, Massachusetts
* Statens Museum for Kunst, København
* Louisiana
* Aarhus Kunstmuseum
* Fyns Stifts Kunstmuseum
* Statens Kunstfond, København
* Malmö Museum
* Arkivet for Dekorativ Kunst, Lund
* Musée National d'Art Modern, Paris
* Centre Georges Pompidou, Paris
* Mibilier National, Paris
* Fondation Maegt, Saint-Paul de Vence
* Graphische Sammlung, Wien
* Museum am Ostwall, Dortmund
* Kunstmuseum Luzern
* Stedelijk Museum, Amsterdam
* The Tate Gallery, London
* Amos Anderssons Konstmuseum, Helsingfors
* Galleri Ismene, Trondheim (2002)
* Galleri Riis, Oslo (2006)
* Stavanger kunstmuseum, Stavanger (2008)

## Utmerkelser
* 1991 - Prins Eugen-medaljen
* 2002 - kommandør av St. Olavs Orden
* 2002 - Anders Jahres kulturpris

## Eksterne lenker
* Presentasjon av privatarkivet etter Jan Groth

## Referanser
João Goulart

**João Belchior Marques Goulart** (født 1. mars 1918, død 6. desember 1976) med kallenavn **Jango** var president i Brasil i perioden 7. september 1961&ndash;31. mars 1964. Han var den siste venstreorienterte presidenten i landet frem til valget av president Lula da Silva i 2002. 

Goulart var født i São Borja i delstaten Rio Grande do Sul, sør i Brasil. Han ble valgt til visepresident i 1956 og i 1960. Da president Jânio Quadros trakk seg i 1961, overtok Goulart presidentvervet. Han ble avsatt i 1964 da det ble gjennomført et militærkupp i landet. Han flyktet deretter i eksil utenfor Brasil.

João Goulart døde i byen Mercedes i Argentina i 1976.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Archontology.org: João Belchior Marques Goulart
* Jango: Um perfil (1945-1964)  Engelsk anmeldelse av Goularts biografi, skrevet av Marco Antonio Villa.
Palmeira dos Índios

**Palmeira dos Índios** er en by og kommune i delstaten Alagoas i nordøstregionen av Brasil. Byen ligger i det indre av delstaten. Den brasilianske forfatteren Graciliano Ramos var borgermester i  byen i 1927.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* http://www.tribunadosertao.com.br
Marechal Deodoro

**Marechal Deodoro** er en by og kommune i delstaten Alagoas i nordøstregionen av Brasil.  Byen er et viktig turistmål i regionen med historiske bygninger fra kolonitiden og flere sandstrender. Byen ble grunnlagt i 1611 under navnet *Vila Madalena*. Da Alagoas ble utskilt fra Pernambuco i 1817 ble byen hovedstad i den nye delstaten. Byen mistet denne statusen i 1839 da Maceió ble ny hovedstad. Byen er nå oppkalt etter Marechal Deodoro da Fonseca som var Brasils første president og som ble født i byen i 1827. Byen har et lite museum til ære for ham.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* http://www.cprm.gov.br/publique/cgi/cgilua.exe/sys/start.htm?infoid=289&sid=36
Axé

**Axé**, eller **Axé music**, er en musikksjanger som oppsto i delstaten Bahia i 1980-årene under de populære manifestasjoner av Karnevalet i Salvador, en mix av frevo fra pernambuco, afro-brasilianske rytmer, reggae, merengue, forró, maracatu og andre afro-Latin rytmer.

Men, det er feilaktig å bruke begrepet axé for å beskrive alle rytmene med afrikanske røtter eller musikkstil til alle band eller en artist som kommer fra Bahia . Vi vet i dag, at ikke all bahiamusikk, er axé, fordi det er samba-reggae ,
først og fremst representert ved afroblokken  Olodum, samba de roda, ijexá - spilles med ulike varianter av perkusjonsband fra afroblokken som Filhos de Ghandi, Cortejo Afro, Ilê Aiyê, Muzenza, blant annet, og pagode baiano er enda en variant av frevo, samt sertanejo og forró etc.

Ordet axé er en religiøs hilsen som er brukt i candomblé, noe som symboliserer positiv energi. Som gjeldende uttrykk for soteropolitano musikalsk krets, brukte den engelske  musikkjournalisten Hagamenon Brito i 1987, med nedsettende konnotasjon, i betydning dansemusikk med internasjonale ambisjoner.

Med impulser fra media, spredte axé music seg raskt over hele landet (med realisering av off-season, karneval, den såkalte micaretas), og styrket så potensialet i markedet, produserte hits gjennom hele året, med noen av de største navnene Daniela Mercury, Ivete Sangalo, Claudia Leitte, Margareth Menezes, Asa de Águia, Chiclete com Banana blant andre.

Pionerene i sjangeren var musikerne i det berømte bandet Acordes Verdes, som backet Luiz Caldas og var studio-musikere for W. R, i Salvador. Den største arrangør i studio på den tiden, var komponisten Alfredo Moura.

## Referanser
Baktericid

Et **baktericid** er et bakteriedrepende stoff.

Antibiotika deles gjerne inn i de baktericide (dreper bakteriene) og de bakteriostatiske (hemmer videre vekst). For bakteriostatiske antibiotika er poenget at behandlingen skal vare så lenge at pasientens immunforsvar selv kan få tid til å rydde opp.

## Referanser
Mamelukk (klesplagg)

**Mamelukk**, eller **mamelukker**, er navn på forskjellige typer halvlange underbukser for jenter og kvinner. Mamelukker i form av vide, sydde underbeinklær med blonder som stakk fram nedenfor kjolekanten, kom på moten på 1800-tallet. Disse var motepregede underbukser til forskjell fra fattigfolks strikkede plagg. Mamelukker betegner i dag en halvlang, ofte elastisk, underbukse av ull som når ned på låret. 

Plagget har fått navn etter mamelukkene, mektige, hvite soldatslaver i Egypt, som bar bukser med løse buksebein som hang nedenfor frakkekanten.

Under biedermeierperioden hadde småjenter lange og vide pantalonger («langbukser»), kantet med blonder under kjoler som gikk til midt på leggen. Disse kalles også mamelukker.

Fil:Pantalettes godeys 1855.jpg|Ung jente med mamelukker, vide underbeinklær med blonder nedenfor kjolekanten. Detalj fra motetegning fra 1855
Fil:Culote_antiguo1930_lou.jpg|Mamelukk-liknende underbukse fra 1930-tallet
Fil:La Rigolade1909.gif|Kvinne i korsett og mamelukker 1909
Fil:TheWorldOfFashionJanuary1838.jpg|Kvinne med barn i mamelukker 1838, fra *The World of Fashion*


## Se også
* Leggvarmere
* Leggings
* Hoser
* Pantalonger
* Bloomers

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
*
Brit Holgersen

**Brit Inger Sofia Holgersen** (født 1927) er en svensk forfatter. Hun har blant annet gitt ut flere barnebøker og en biografi om Sigbjørn Obstfelder. Hun har i flere tilfeller gitt overskuddet av boksalget til gode formål, blant annet til Utstein pilegrimsgård ved Utstein kloster.

Hun var i mange år engasjert i bistandsarbeid. Gjennom organisasjonen Individuell Människohjälp jobbet hun blant annet i lengre tid i Skopje, Makedonia etter jordskjelvet der i 1963. Der møtte hun flere som holdt på sin ortodokse kristentro, til tross for at de kommunistiske makthaverne i Jugoslavia hadde innskrenket religionsfriheten. Dette inspirerte henne til å gi ut boken *Ikonmaleren* som kom på svensk i 1992. I 2005 kom den i en norsk versjon.

Hun har bodd i Stavanger siden 1970-årene, da hun giftet seg med den nå avdøde direktøren ved Stavanger Museum, Holger Holgersen.

## Bibliografi
* *Ikonmaleren* 2005
* *Trudelutt* 1999	
* *Blott en dag*  14 sanger av Lina Sandell ; historikk og sammenbindende tekster av Brit K. Holgersen og Sigvald Tveit  1998
* *-på en feil klode* : Sigbjørn Obstfelder – mennesket og dikteren 1997	

## Referanser
Andreas Felder

**Andreas Felder** (født 1962) er en tidligere, østerriksk skihopper.

På 1980-tallet og tidlig på 1990-tallet var han med på å dominere internasjonal hoppsport sammen med Jens Weißflog, Matti Nykänen og bestevennen, Ernst Vettori. Hele fem ganger var han blant de fem beste i sammendraget i verdenscupen, og i sesongen 1990/91 gikk han helt til topps.

Han tok sin første, internasjonale mesterskapsmedalje under VM 1982 i Oslo, der det østerrikske laget som bestod av Felder, Armin Kogler, Hubert Neuper og Hans Wallner tok sølv i lagkonkurransen.

Det store gjennombruddet kom i sesongen 1984/85. I desember 1984 vant han sitt første verdenscuprenn i Thunder Bay i Canada. Han vant seks renn i løpet av sesongen, men måtte nøye seg med andreplassen i sammendraget, etter Nykänen. Under VM 1985 i Seefeld vant han sølv både i normalbakkerennet og med det østerrikske landslaget.

I 1986 ble han verdensmester i skiflyging i Bad Mitterndorf, og under VM 1987 i Oberstdorf ble han verdensmester i storbakken og fikk i tillegg bronse i lagkonkurransen.

I sesongen 1990/91 sikret Felder seg sin eneste sammenlagtseier i verdenscupen, og han var med på å vinne laggull i VM 1991 i Val di Fiemme sammen med Ernst Vettori, Heinz Kuttin og Stefan Horngacher. Han fikk også med seg en sølvmedalje i laghopp under OL 1992 i Albertville sammen med Ernst Vettori, Heinz Kuttin og Martin Höllwarth. Felder avsluttet karrieren med en seier: 29. mars 1992 vant han skiflygingsrennet i Planica.

Andreas Felder har også deltatt i ett verdenscuprenn i kombinert; i Falun i 1989. Han ledet etter hopprennet, men havnet på en 18.-plass etter at langrennet var overstått.

Under ski-VM i Trondheim var Andreas Felder sjefstrener for det østerrikske hopplaget. Året etter ble han ansatt som hopptrener for det tyske kombinertlandslaget. Senere fikk han jobben som hopptrener for det østerrikske kombinertlandslaget.

Andreas Felder bor i Absam i Tirol. Han er gift, og har en datter og en sønn.

### Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skråtobakk

**Skråtobakk**, også kalt **skrå** og **tyggetobakk**, er tobakk som tygges. Skråtobakk kan på samme måte som snus (tørt eller vått tobakkspulver) ha flere tilsetningsstoffer og aromaer. Skråtobakk kan i mange tilfeller også røykes. Skråtobakk blir gjerne solgt i mindre pakker enn snus, og denne typen blir ofte regnet som sterkere enn både snus og vanlig røyketobakk. I forhold til antall røykere og snusere, er det få skråtobakktyggere i Norge. Det er lov å nyte skråtobakk og snus alle steder i Norge, også på utesteder.

## Historikk, framstilling og bruk

Å tygge tobakk er en av de eldste måtene å bruke tobakk på. Det var amerikanske indianere som omkring år 1500 lærte europeiske nybyggere å tygge tobakk som stimulerende og psykoaktivt middel, det vil si stoff med oppkvikkende virkning.

Skråtobakken ble fremstilt ved at hele tobakksblader ble innsatt med fruktsaus, ofte sviskesaus, halvtørket og vridd sammen til tykke hyssing- eller taulignende tråder. Tykkelsen kunne variere, men vanlige formater var ca. 0,5 cm tykk eller som en stor sigar. Opprinnelig ble skråtobakk solgt etter vekt, ved at forhandleren skar av fra en stor kveil. Det ble etterhvert vanlig med standardpakninger av vokset papir. 

Bruken var litt forskjellig. De tynne snorene ble bitt eller skåret i porsjonsdoser som ble enten tygget langsomt eller bare brukt som en pris snus. Skrå i sigartykkelse ble skivet og sugd på mere enn tygget. Når smaken var gått ut fra en side, var det på tide å vende skråen i munnen – og spytte brunt. 

Både snus og skrå ga ofte økt spyttutsondring. Å svelge så mye nikotinholdig væske ga lett hjertebank. Spytting var derfor en del av ritualet og spyttebakken var standard tilbehør i mange hjem, på venteværelser samt tog og båt. Den utstrakte spyttingen var medvirkende til at en mange steder hadde skilt med tekst som fortalte at spytting på gulvet var forbudt.

Swedish Match var ifølge selskapets årsrapport i 2009 den ledende produsenten av tyggetobakk i USA med en markedsandel på rundt 45%.


File:ONE OF A SERIES OF PORTRAITS OF MINERS WAITING TO GO WORK ON THE 4 P.M. TO MIDNIGHT SHIFT AT THE VIRGINIA-POCAHONTAS... - NARA - 556345.jpg|Amerikansk kullgruvearbeider 1974 som tygger skråtobakk på grunn av røykeforbud i gruvene.
File:Spitoon1928Women.jpg|«Kvinner og spyttbakke» i Chicago i USA 1928. Spyttbakker var vanlig der folk tygde skrå eller brukte snus og hadde stort behov for å spytte innendørs.


## Se også
* Tobakk
* Snus
* Snuff, luktsnus

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sulfonamider

**Sulfonamider** er en gruppe bakteridrepende antibiotika som virker ved å hemme omdannelsen av PABA (para-aminobenzosyre) og pteridin til dihydropteroinsyre i folsyresyntesen.

Sulfonamider var de første moderne antibiotika og utløste et paradigmeskifte i infeksjonsmedisinen. Prontosil var det første sulfonamid utviklet av Gerhard Domagk ved Bayer AG.
Årnes (Nes)

**Årnes** er et tettsted og administrasjonssenteret i Nes kommune i Akershus. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger på Glommas østside seks kilometer sørøst for Vormsund. Årnes er sammen med Vormsund kommunens viktigste handelssentrum. Årnes har også noe småindustri og servicevirksomhet. 

## Historie
Tettstedet ble anlagt og utviklet i forbindelse med at Kongsvingerbanen ble lagt gjennom området i 1860-årene. Årnes stasjon ble ferdigstilt i 1862 og trafikkeres av Vys lokaltog linje L14 og fjerntog til Karlstad. Ettersom tettstedet vokste, ble administrasjonen for Nes kommune i løpet av 1900-tallet etter hvert flyttet fra Vormsund til Årnes.

## Stedet
Årnes Kornsilo & Mølle er et av landets største kornmottak og tar i mot rundt 35 000 tonn korn årlig. Anlegget skal nå oppgraderes og har forpliktet seg til minimum 20 års videre drift. 

Årnes har barneskole (1982), ungdomsskole (2003) og videregående skole (1983). 

## Kultur
Nes Kommunes kulturhus, med kinosaler, ligger på Årnes. 

«Torbjørns samlinger» ligger her - «en av Norges største private samlinger av motorkjøretøyer, samt av militærutstyr fra både første og andre verdenskrig»;Samlingen har mere enn 50 veterankjøretøy.

Den anerkjente maleren Haakon Engelsen bor på Årnes. 

Årnes Vel stod i 1977 for utsmykningen av jernbaneundergangen ved innkjøringen til Årnes sentrum. Etter å ha forfalt i mange år, ble maleriet pusset opp i 2018

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Om utviklingen av Årnes Konsilo & Mølle
* Hjemmesiden til Nes kulturhus og Årnes Kino
Erwin Neutzsky-Wulff

**Erwin Neutzsky-Wulff** (født 24. november 1949) er en dansk forfatter innenfor sjangrene grøss og science fiction, populærvitenskap, filosofi og religionsfenomenologi. 

## Biografi
Han studerte en kort tid filosofi ved Københavns Universitet, men fullførte aldri studiene. Etter å ha bodd i København hele sitt liv, flyttet han til en nedlagt skole i Vinstrup nord for Randers sammen med sin kone. 

Utover sin bokproduksjon har Neutzsky-Wulff skrevet en lang rekke noveller til diverse tidsskrifter. Han har dessuten utgitt fanzinet og filmbladet *Bathos*.

Neutzsky-Wulffs roman *Gud* (1975) ble belønnet med Science fiction Cirklens pris.

I 2010 etablerte Neutzsky-Wulff sitt eget forlag.

## Familie
Neutzsky-Wulff er Vita Andersens halvbror og sønn av Åge Neutzsky-Wulff (1891–1967). Hans søster er forfatteren Trolli Neutzsky-Wulff.

## Bibliografi
* *Dialog om det enogtyvende århundredes to vigtigste verdenssystemer: roman ([[1971]])*
* *Adam Harts opdagelser:* roman (1972, gjenutgitt 2003)
* *Anno Domini*: roman (1975, gjenutgitt 2000)
**Gud*: roman (1976)
* *Victor Janis og Søn*: roman (1977)
* *Adam Hart og sjælemaskinen:* roman (1977)
**Oiufael*: roman (1977)
* *Den 33. marts:* roman (1977)
**Havet*: roman (1978)
* *Indsigtens sted:* roman (1980) 
* *Menneske*: roman (1982)  
* *Ulvens arv og andre noveller* (1984)
* *Mikrodatamaten, programmering og anvendelse : en bog om ZX81 BASIC* (1984)
* *Okkultisme* (1985)  
* *Programmering med COMMODORE BASIC* (1985)
* *Amstrad BASIC* (1985)
* *Magi* (1986)
* *BASIC med COMMODORE 64* (1986)
* *Comal 80 og Piccoline* (1986)
* *Faust*: roman (1989)  
* *Postscript-programmering* (1990)
**2000*: roman (1991)
* *Skrækkens ABC*: noveller (1992)
* *Verden*: roman (1994)
* *Døden*: roman (1996)
* *UFO*: roman (1999)
* *For længe siden: Første Mosebog i nyoversættelse* (2000)
* *Rum*: roman (2001).
* *Abattoir*: roman (2003)
* *Det overnaturlige* (2004)
**Hjernen*: roman (2006)
**Menneskets afvikling* (2009)
**Den overnaturlige verden* (2009)
**9999*: roman (2010)
**Bibelen* (2011)
**Jack the Ripper*: roman (2012)
**Danmark* (2012)
**Horror and Science Fiction in the Cinema before 1980* (2013)
**Roman*: roman (2014)
**Religion* (2015)
**Hitler* (2015)
**Drøm*: roman (2016)
**Teorien om alting* (2017)
**Møde*: roman (2018)
**Liv*: roman (2019)
**Adfærd*: roman (2019)
**Af Christian Birchs efterladte papirer*: roman (2020)
**Historier*: roman (2021)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Eskapisme Fanside, henviser til det meste av Neutzsky-Wulffs produksjon.
*  Neutzsky-Wulffs historier – bakgrunn og analyse.
*  Engelske tekster
Liste over verdens innlandsstater

**Liste over verdens innlandsstater**: det er 44 innlandsstater i verden. Det vil si stat eller delstat som ikke grenser til havet (jf. innland). Kasakhstan er verdens største innlandsstat. Etiopiaer verdens mest folkerike  innlandsstat.

I 1990 var det bare 30 innlandsstater i verden, men med oppløsningene av Sovjetunionen og Tsjekkoslovakia; oppløsningen av Jugoslavia; uavhengighetsavstemningene i Sør-Ossetia (delvis anerkjent), Eritrea, Montenegro, Sør-Sudan og den ensidige uavhengighetserklæringen til Kosovo (delvis anerkjent) skapte 15 nye l innlandsstater og fem delvis anerkjente innlandsstater.

Vanligvis skaper det å være innlandsstat uten tilgang til kystlinje politiske og økonomiske ulemper ved ikke å ha tilgang til internasjonalt farvann, både for havets ressurser og internasjonal sjøhandel. Av denne grunn har store og små nasjoner gjennom historien kjempet for å få tilgang til åpent vann, selv med store økonomiske utgifter, blodsutgytelse og tap i politisk kapital.

## Liste over verdens innlandsstater
Land som er merka med asterisk i lista grenser til innlandshavet Kaspihavet.

## Trivia
* Av innlandsstater er Liechtenstein og Usbekistan de eneste som kun grenser til andre innlandsstater.
* Til stater eller landområder uten kystlinje hører adjektivet ilendt. For eksempel er Innlandet et ilendt fylke.
* Kasakhstan er verdens største innlandsstat etter areal. 
* Etiopia er verdens mest folkerike innlandsstat.

## Referanser


## Se også
* Liste over land som kun grenser til ett annet land

## Eksterne lenker
*
Monique Garbrecht

**Monique Garbrecht** (født 11. desember 1968 i Potsdam) er en tidligere tysk skøyteløper. I løpet den ca. 15 år lange karrieren ble hun verdensmester i sprint fem ganger (1991, 1999, 2000, 2001 og 2003), og i tillegg vant hun fire gullmedaljer i VM enkeltdistanser, to på 500 meter og to på  meter.

Hun tok to OL-medaljer på  meter med ti års mellomrom: første gang bronse i Albertville 1992, andre gang sølv i Salt Lake City 2002.

Hun hadde opprinnelig planlagt å forsøke å kvalifisere seg til Torino-OL i 2006, men dårlige resultater i sesongens første verdenscupstevner fikk henne til å skrinlegge planene.

## Personlige rekorder

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
AllMusic

**AllMusic** (før kjent som **Allmusic Guide** og forkortet til **AMG**) ble grunnlagt i 1991 for å hjelpe forbrukere i å finne informasjon om musikkinnspillinger. Den første «All Music Guide Reference Book» ble utgitt året etter. AMGs etablerte sitt eget nettsted i 1995, og er et oppslagsverk for musikkinnspillinger, artister, anmeldelser osv.

## Eksterne lenker
*
Ionebinding

En **ionebinding** inntreffer mellom to atomer (ofte mellom et metall og et ikke-metall) som har en elektronegativitetsverdi-differanse større enn 1,7 . Det som skjer når to atomer inngår en ionebinding er at det ene atomet tar opp ett eller flere elektroner fra det andre atomet, slik at begge atomene får oppfylt åtteregelen. Dette fører til at atomene får forskjellige totalladninger. Det ene atomet blir positivt og det andre negativt. Denne ladningsforskjellen fører til at de «slår seg sammen» i en binding.

Eksempel på ionebinding: Natriumklorid (NaCl) har krystallformet struktur, såkalt kubestruktur. Natrium har elektronegativitetsverdi lik 0,9, forholdsvis lavt, og klor har en lignende verdi på 3,0. Differansen mellom de to er 2,1. Ut ifra dette kan vi trekke følgende konklusjon: for at kloratomet skal oppfylle oktettregelen, må det trekke vekk ett elektron ifra natriumatomet. Gitt disse forutsetningene gir dette at kloratomet blir negativt og natriumatomet positivt, med ±1 i ladning.

Denne ladningsforskjellen gjør at atomene trekker seg sammen og plasserer seg parvis i negativ og positiv rekkefølge i en kubestruktur.

## Noen kjente ioneforbindelser
* NaCl – koksalt (natriumklorid)
* AgNO<sub>3</sub> – Sølvnitrat
*NaF - Natriumfluorid

## Se også
* Kovalent binding
* Salt
* Bindingsenergi
* Kation og anode
* Kjemiske bindinger

## Referanser
RNA-interferens

**RNA-interferens** (RNAi) er en molekylærbiologisk mekanisme som er påvist i en rekke organismer, blant annet planter og rundormer, deriblant *Caenorhabtitis elegans*. Mekanismen bryter ned dobbelttrådet RNA, og ser ut til å ha en viktig funksjon i eukaryote organismer som beskyttelse mot dobbelttrådet RNA (dsRNA)-virus. Den kan også fungere som viktige faktorer i ekspressjonsregulering av gener.

Når dobbelttrådet RNA brytes ned ved RNAi vil det dannes små biter på 20-24 basepar kalt small interference RNA (siRNA)  som fester seg til eventuelle mRNA-transkripsjoner av gener som er komplementære. RNAse-enzymer, RNA-degraderende proteiner vil så ødelegge disse trådene og hindre translasjon (dannelse av proteiner). De vil også hindre dannelse av nytt virus-arvestoff hvis RNA opprinnelig entret cellen via et virus.

RNAi har også en funksjon ved å regulere aktiviteten av visse gener. Såkalte mikroRNA transkriberes fra DNA i et av cellenes kromosomer. MikroRNA er små biter av RNA med en hårnålsstruktur, (for at dette skal kunne skje må de være helt eller delvis palindrome), og vil gjenkjennes som dsRNA av RNAi-maskineriet. Deretter vil det dannes siRNA igjen som hybridiserer med et mRNA og hindrer transkripsjon og dermed «stilner» genets ekspresjon. Dette er sannsynligvis en av de mange ukjente oppgavene til såkalt «junk»-DNA, DNA som ikke koder for proteiner.
KLM (andre betydninger)

**KLM** eller **klm** kan vise til:

*KLM, Koninklijke Luchtvaart Maatschappij, et nederlandsk flyselskap
*KLM (humortrio), en norsk humoristtrio bestående av Trond Kirkvaag, Knut Lystad og Lars Mjøen
*KLM-rekka, en sovjetisk ishockeyrekke som bestod av Krutov, Larionov og Makarov
*klm, forkortelsen for kilolumen
Roberto Cecon

**Roberto Cecon** (født 1971) er en tidligere italiensk skihopper. Han regnes som Italias fremste skihopper gjennom alle tider. Han er nå trener for det italienske hopplandslaget.

Cecon deltok i internasjonal hoppsport i hele seksten sesonger (1988&ndash;2003).

Skihopping er en lite utbredt sport i Italia, men nyter langt større popularitet i noen av de andre landene omkring Alpene (Tyskland, Østerrike, Sveits og Slovenia) og ikke minst i Norden (Norge og Finland). Til tross for sine resultater er Cecon derfor lite kjent i Italia, men noe bedre i enkelte andre land.

Cecon debuterte i verdenscupen 30. desember 1987, to dager etter at han fylte 16 år, i åpningsrennet i hoppuka i Oberstdorf. Han endte på 54.-plass. Ett år senere fikk han sin første pallplassering, i Chamonix. I 1990 kom den første seieren på «hjemmebane», i Predazzo i Val di Fiemme.

Den beste perioden hadde han i første halvdel av 1990-årene, da han to ganger vant bronsemedalje i VM i skiflyging, og kom på andreplass i verdenscupen sammenlagt i sesongen 1994/95. Han vant totalt seks verdenscuprenn i løpet av karrieren.

Han er far til skihopperen Federico Cecon, som har deltatt i verdenscupen, VM og OL.

### Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Blackfriars stasjon

**Blackfriars stasjon** er en jernbane- og undergrunnsstasjon i området Blackfriars i City of London. Stasjonen ligger i kollektivsone 1. Stasjonen ble gjenåpnet i februar 2012 etter å ha vært stengt i tre år for en omfattende ombygning.

## Jernbane

Jernbanestasjonen har både gjennomgående spor og terminalplattformer. De gjennomgående sporene brukes av Thameslinks tog som går fra Bedford og Luton i nord til Brighton i sør via London Bridge og til de sørvestlige forstedene omkring Sutton via Elephant & Castle.

Nordgående tog gikk tidligere til Holborn Viaduct stasjon, men siden den ble nedlagt i 1990 har de i stedet gått til City Thameslink stasjon. 

Terminalplattformene brukes av South Eastern Trains' tog til Orpington via Denmark Hill, og noen ganger av ekstratog i rushtiden via Herne Hill. 

Mens det mange steder hvor det er både undergrunns- og jernbanestasjon enten er flest passasjerer på jernbanedelen eller nokså liten forskjell mellom de to, er det på Blackfriars omkring ti ganger så mange undergrunnspassasjerer som jernbanepassasjerer.

### Historie

Den opprinnelige Blackfriars stasjon åpnet i 1864 på sørbredden av Themsen. Den ble lagt ned i 1886 da Blackfriars Bridge ble åpnet, og den nye stasjonen ble åpnet under navnet St Paul's på nordbredden. Den fikk sitt nåværende navn i 1937.

## Undergrunn

Undergrunnsbanen betjener linjene Circle og District. Stasjonen er stengt frem til 2011 p.g.a. omfattende bygningsarbeider.

Cambridge Buskers, en duo som spilte inn flere plater på slutten av 1970- og begynnelsen av 1980-tallet, begynte sin karriere med å spille på denne stasjonen.

|}

## Referanser
Livregementet till häst

**Livregementet till häst** *(det äldre)* ble opprettet i 1667 ved at Upplands ryttare ble opphøyet til kongelig livtropp. Samtidig ble greve Otto Wilhelm von Königsmark utnevnt til sjef for regementet. Regimentet utmerket seg for stor tapperhet i slaget ved Lund 1676 under Nils Bielke. Etter seieren skal Karl XI ha sagt: "näst Gud hade jag att tacka den tappre Nils Bielke och sitt Livregemente". I 1680 ble regimentet inndelt innen østre Svealand. Livregementet till häst var det eneste regimentet innen Stockholms garnison som ikke var vervet. Regimentet hadde siden 1780 sin øvelsesplass på Utnäs löt ved Strömsholm. I 1785 ble en særskilt tropp lette dragoner opprettet ved regimentet. Den ble opprettet ved at 18 mann fra respektive kompani ble tilført dragonene som utgjorde 4 kompanier på 36 mann i hver. Denne styrken ble senere utvidet og i 1789 under den russiske krigen opptrådte man som eget forband på 300 mann, 6 kompanier, under navnet Lätta Dragonkåren av Kungl. Maj:ts Livregemente. I 1791 ble regimentet omorganisert til en brigade bestående av Livregementsbrigadens kyrassiärkår, som besto av kompaniene som lå nærmest hovedstaden og som utgjorde tungt kavaleri, Livregementsbrigadens lätta dragonkår som besto av Örebro, Fellingsbro, Östra Närkes og Vadsbo kompanier og Livregementsbrigadens lätta infanteribataljon som besto av kompaniene i Västmanland og fra 1804 også Södermanlands kompani.

**Livregementet till häst, K 1**, ble opprettet i 1928 gjennom en sammenslåing av Livgardet till häst, K 1, og Livregementets dragoner, K 2. Regimentet hadde sine aner fra to ulike spor. Livgardet till häst, K 1, stammet fra Finska lätta dragonkåren som ble oppsatt i Finland i 1770 og Livregementets dragoner, K 2, stammet fra Upplandsfanan som ble oppsatt etter Arboga møte i 1536. Livregementet till häst ble avviklet i 1949 men man besluttet samtidig at en skvadron med betegnelsen Livgardesskvadronen inntil videre skulle bibeholdes.

## Se også
*Livregementets dragoner
*Livregementets husarer
*Livregementets grenadjärer
Kyrassér

En **kyrassér** (fransk og engelsk: *cuirassier*) er en ryttersoldat ikledd kyrass, en bryst- og ryggharnisk av jern eller stål, og høy hjelm. Kyrassérene opptrådte først på slutten av 1400-tallet og var etterkommere av middelalderens riddere i rustning. Kyrassérer ble brukt i krig fram til første verdenskrig.  Slike middels til tungt utstyrte kavalerister har vært bevæpnet med lanser, rette kårder, pistoler eller korte karabiner. Slikt tungt kavaleri opptrer i dag iført tradisjonelle uniformer bare i livgarder, parader og seremonielle sammenhenger.

Betegnelsen er dannet fra det latinske *corium* (kyrass), som betyr lær, ettersom de eldste kyrassene var laget av lær. 

## Historikk
De første kyrassérene skilte seg ikke spesielt fra middelalderridderne; de bar full rustning og det eneste utstyret som skilte dem fra ridderne var ridestøvler i lær og bruk av tønnelåspistoler, i tillegg til lanser og sverd.

Kyrassérene bar rustning lenge etter at den ble overflødig på grunn av stadig hyppigere bruk av skytevåpen. Omfanget av rustningen ble imidlertid gradvis redusert, slik at den ved slutten av 1600-tallet kun besto av en brystplate (*plastron*), ryggplate (*carapace*) og hjelm.

De første registrerte kyrassérene ble organisert som 100-manns regimenter med østerrikske kyrassérer i 1484 for å tjene den fremtidige Maximilian I av det tysk-romerske rike. Frankrike introduserte sine egne kyrassérer i 1666. Ved 1705 inkluderte den tysk-romerske keiserens personlige styrker i Østerrike 20 kyrassérregimenter.

Kyrassérer hadde en prominent rolle i armeene til Fredrik II av Preussen og Napoléon&nbsp;I av Frankrike. Sistnevnte økte antallet franske kyrassérregimenter til 14 ved slutten av hans regjeringstid.

Kyrassérer ble som regel ansett som tungt kavaleri, det vil si «store menn på store hester». Omsider utviklet de fleste kyrassérregimentene seg imidlertid til andre kavalerityper som lansenérer, husarer eller dragoner. I 1914 var det fortsatt kyrassérer i den tyske hæren (ti regimenter), den franske hæren (tolv regimenter) og den russiske hæren (tre regimenter). De tyske og russiske kyrassérene bar kun kyrass som del av paradeuniformen, men de franske regimentene bar kyrass (med klesdekke) og hjelm med fjær i aktiv tjeneste de første ukene av første verdenskrig. Tyske kyrassérer bar en type stor pikkelhjelm (*pickelhaube*) av blankpolert metall.

## Se også
* Kyrass
* Tungt kavaleri
* Lansenérer
* Husarer 
* Dragoner

## Eksterne lenker
* 
* Historisk uniformsterminologi på tysk, engelsk og fransk
Sehnsucht (Rammstein-album)

***Sehnsucht*** er det andre studioalbumet til det tyske metall-bandet Rammstein. Det ble gitt ut 22. august 1997 gjennom plateselskapet Motor Music i Europa, XIII Bis i Frankrike, og senere av Slash Records i USA. Albumet nådde første plass på listene i både Tyskland og Østerrike, og nådde listene i 13 andre land, inkludert USA hvor det ble en stor suksess med over 1 million kopier solgt.     

## Innspilling
Rammstein startet innspillingen i 1996 i Malta på studioet Temple Studio. Det ble produsert av Jacob Hellner og senere mikset av Ronald Prent.  Under innspillingen ble 13 sanger spilt inn, 11 av de havnet på albumet. De to andre sangene var "Das Modell" og "Kokain" som senere ble gitt ut på singelen «Das Modell» i 1997. 

## Illustrasjoner og kunstverk
Albumsheftet viser seks ulike bilder med hvert bandmedlems ansikt malt i hvitt, med ulike kirurgiske enheter over ansiktet. Bildene ble tatt av Gottfried Helnwein i 1996, som også laget albumcoveret for Scorpions Blackout, med lik kirurgisk enhet som Till Lindemann hadde på seg. Instrumentene brukt var kirurgiske verktøy fra den kjente tyske kirurgen Ferdinand Sauerbruchs samling.   Det fins ulike versjoner av albumcoveret med hvert medlem som hovedcover, men sanger Till Lindemanns bilde er vanligst.

## Sporliste

## Sertifiseringer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Herzeleid

***Herzeleid*** (*Hjertesorg*) er debutalbumet til det tyske metall-bandet Rammstein, gitt ut den 25. september 1995 i Tyskland på plateselskapet Motor Music.

## Produksjon
Bandet ønsket å få Greg Hunter, kjent fra arbeid med Killing Joke og Paul McCartney som produsent. Men på øvinger var ikke Hunter imponert, og skal ha startet å sovne.   De prøvde også å få tak i Bob Rock, og Rick Rubin. Til slutt gikk oppdraget til Jacob Hellner, kjent fra sitt arbeid med Clawfinger, som ble overbevist etter å ha sett de seks medlemenne live. De fløy til Sverige for å spille inn albumet, og brukte først Abbas studio *Polar Studios*, men startet heller produksjonen i Hellners private studio.     

Det tok bandet tre måneder å fullføre innspillingen, og den var klar for miksing. Originalt skulle Hellner og hans assistent Carl-Michael Herlöffson mikse albumet, men han ble byttet ut med Ronald Prent. 

## Illustrasjoner og kunstverk
Herzeleids originale albumomslag skapte kontrovers da det bli gitt ut. Bildet viser av de seks medlemmene toppløse og svette, og ble kritisert av pressen for å etterligne «Herrenmenschen», noe gitaristen Richard Z. Kruspe avviste. Den nordamerikanske versjonen av albumomslaget ble byttet ut med bare ansiktene av bandmedlemmene. Bak bandmedlemmene er det et bilde av blomsten *gerbera tusenfryd*.  

## Suksess
Albumet kom inn på den tyske albumslisten som nummer 99, 23 October 1995, og lå på sjetteplass da albumet *[[Sehnsucht (Rammstein-album)|Sehnsucht]]* kom ut i 1997. Da jubileumsversjonen kom ut i 2020 nådde albumet sin høyeste listeposisjon med en annenplass den 11. desember 2020. *Herzeleid* ble værende på den tyske topp 10-listen i ni uker, og lå 134 uker i topp 100.  Albumet solgte over  eksemplarer i Tyskland, hva som kvalifiserte til et platinatrofé. 

## Sporliste

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Mutter (album)

***Mutter*** (tysk: *mor*) er det tredje albumet til det tyske Neue Deutsche Härte bandet Rammstein. Det ble gitt ut 2. april 2001 av Motor Music, og Universal Music Group. Albumet toppet listene i Tyskland, Østerrike og Sveits kort tid etter utgivelse. Albumomslaget er et fotografi av et dødt foster som ble tatt av Daniel & Geo Fuchs. Det har blitt gitt ut seks singler til albumet.

## Innspilling
I september til desember 1999 startet preproduksjonen, da Rammstein leide herregården "Haus Weimar" i Heiligendamm. Innspillingen startet i mai 2000, og varte til juni. Den tok plass i Miraval Studios i Frankrike. Da albumet skulle mikses, gikk de først til Ronald Prent i Galaxy Studios i Belgia, men var ikke fornøyd med resultatet, og fortsatte miksingen med Jacob Hellner og Stefan Glaumann i Stockholm, Sverige i MVG Studio. Den første sangen ble gjort tilgjengelig til publikum allerede rundt jul 2000, da de la ut en demo-versjon av Links 2-3-4 på deres nettside som man kunne laste ned. Orkesterinnspillingen ble gjort av Filmorchester Babelsberg  

## Sporliste

Det ble gitt ut forskjellige versjoner av albumet, med hver sine unike kjennetegn

* En "Limited Tour Edition" ble gitt ut med samme cover, men i rødt. Denne versjonen hadde også en live-cd som inneholdt sangene:
** 1. "Ich will" - 3:57
** 2. "Links 2 3 4" - 4:54
** 3. "Sonne" - 4:42
** 4. "Spieluhr" - 5-27
* Den japanske versjonen hadde et ekstra skjult spor. Det inneholdt en versjon av sangen Halleluja.

## Personell

### Rammstein

* Till Lindemann - Vokaler
* Richard Z. Kruspe- Gitar
* Paul Landers - Gitar
* Christian Lorenz - keyboard
* Oliver Riedel - Bass
* Christoph Schneider - Trommer

### Gjestemusikere

* Bobo - Bakgrunnsvokal på Nebel
* Khira Li Lindemann - Vokalist på Spieluhr
* Olsen Involtini - strengarrangementer (Sang 1, 6 og 11)
* Orkesterinnspilling av Deutsches Filmorchester Babelsberg

## Hitlister

### ''Ukelige hitlister''

### Årslister

## Sertifiseringer

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kulturo.no – Klassikeromtale av ''Mutter''
*
Rosenrot (album)

***Rosenrot*** er det tyske industrial metal-bandet Rammsteins femte album. Det ble sluppet internasjonalt i slutten av oktober 2005. Medlemmene i Rammstein har uttalt at albumene *[[Reise, Reise]]* og *Rosenrot* er søskenalbum, og at de må sees på slik. Eksempel på andre band som har gjort det samme nylig er System of a Down med deres plater *[[Mezmerize]]* og *[[Hypnotize]]*. Man kan allikevel merke at Rammstein har tonet seg ned og utforsket nytt territorium på *Rosenrot*.

## Sporliste

# «Benzin»
# «Mann gegen Mann»
# «Rosenrot»
# «Spring»
# «Wo bist du?»
# «Stirb nicht vor mir» (Don't Die Before I Do) (med Sharleen Spiteri)
# «Zerstören»
# «Hilf mir»
# «Te quiero puta!»
# «Feuer und Wasser»
# «Ein Lied»

## Eksterne lenker
*
Polsk mark

**Polsk mark** (*marka polska*) var myntenheten i Polen i perioden 1916&ndash;1924. 

## Historie
I 1916 ble Regentkongeriket Polen opprettet av sentralmaktene Tyskland og Østerrike-Ungarn på det området som tidligere hadde ligget i Russland, og vært kjent som *Kongress-Polen*. 9. desember grunnla sjefen for *Kaiserlich-deutsche Zivilverwaltung für Polen links der Weichsel* (senere *Kaiserlich-deutsche Zivilverwaltung beim Generalgouvernement Warschau*), Wolfgang von Kries, en polsk nasjonalbank, *Polska Krajowa Kasa Pożyczkowa* eller *Landesleihanstalt* på tysk, som fikk rett til å utstede en ny valuta, *Marka polska*. Den tyske riksbanken stilte som garantist for emisjonen for inntil 1 milliard mark.

I 1917 ble det trykket sedler i verdier av 1/2 Mark, 1 Mark, 2 Mark, 5 Mark, 10 Mark, 20 Mark, 50 Mark, 100 Mark, 500 og 1000 Mark. Frem til våpenstillstanden i 1918 ble det trykket for tilsammen 880 millioner polske mark. Den 7. september 1918 overtok regjeringen i den nyopprettede Republikken Polen ledelsen over sentralbanken.

På grunn av hyperinflasjonen som gjorde valutaen verdiløs på begynnelsen av 1920-tallet ble valutaen 14. april 1924, etter grunnleggelsen av en ny sentralbank (*Bank Polski*) erstattet av den nye valutaen złoty, som ble knyttet til gullstandarden. Vekslingskursen ved innføringen av złoty var 1&nbsp;złoty = 1&nbsp;800&nbsp;000 polske mark.

## Litteratur
* Hutten-Czapski, B. Graf von: *Sechzig Jahre Politik und Gesellschaft*, I – II, Berlin 1936
*Kalkowski, T.: *Tysiac lat monety polskiej*, Krakow 1981
*Zaremba, P.: *Historia dwudziestolecia 1918 – 1939*, I – II, Paris 1981
Reise, Reise

***Reise, Reise*** er det tyske metall-bandet Rammsteins fjerde album. Det ble utgitt i 2004. Med dette albumet ønsket Rammstein å vende tilbake til røttene, men samtidig få en ny start. 

## Sporliste

# «Reise, Reise»
# «Mein Teil»
# «Dalai Lama»
# «Keine Lust»
# «Los»
# «Amerika»
# «Moskau»
# «Morgenstern»
# «Stein um Stein»
# «Ohne Dich»
# «Amour»

## Eksterne lenker
*
Diann Roffe

**Diann Roffe-Steinrotter** (født 24. mars 1967 i East Burke) er en tidligere amerikansk alpinist.

## Karriere

Det første høydepunktet i Roffes alpinkarriere kom under VM i alpint 1985 i Bormio, der hun vant storslalåmrennet. Under OL 1992 i Albertville tok hun sølv i storslalåm, og under OL 1994 kronet hun karrieren ved å bli olympisk mester i Super-G.

I løpet av karrieren vant hun to verdenscuprenn, ett i storslalåm og ett i super-G.

## Resultater i verdenscupen i alpint

### Pallplasseringer

### Sammenlagtplasseringer

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Finsk-norsk kulturinstitutt

**Finsk-norsk kulturinstitutt** ble opprettet i 1997 og arbeider for å styrke kontakten mellom Finlands og Norges kultur- og samfunnsliv og for å øke kunnskapen om Finland i Norge og omvendt. Kulturinstituttets bakgrunnsorganisasjoner er de bilaterale kulturfondene Kulturfonden för Finland och Norge og Norsk-finsk kulturfond. Fondsstyret utpeker instituttets styre som har medlemmer fra Norge og Finland. Undervisnings- og kulturministeriet i Finland står for instituttets basisfinansiering.  

Kulturinstituttet er lokalisert i Oslo med sentral beliggenhet i sentrum Wergelandsveien 23 B i Oslo, men hele Norge og Finland hører til instituttets virksomhetsområde. Instituttet har ikke egne publikumslokaler, uten alle prosjekter gjennomføres i samarbeid med lokale partnere.

Finland har et nettverk av 17 kultur- og vitenskapsinstitutter rundt i verden.

## Eksterne lenker
* Instituttets hjemmeside på web
Runesang

**Runesang** (eller *runosang*) er en sjanger innen finsk folkemusikk.

De eldste av sangene er over  år gamle, med opphav i det finsk-ugriske beltet fra Ural til Finnskogen. Et utvalg ble publisert i Kalevala, og fremføres ofte sammen med kantele, helst av en religiøst fremtredende person. Runesangen har ofte et religiøst innhold, tildels besvergende, men kan også ha et historisk oppsummerende innhold med myter. Enkelte av besvergelsene var tilknyttet ønsket om beskyttelse og helbredelse, altså de medisinske runesanger.

Runesang kan også utføres av såkalte **runesangere**, personer som hadde dette som næringsvei. Runesangerne hadde ofte stevner, såkalte **rune-tevlinger**, der de kappsang i par.

I dag blir runesang fremført av enkelte utøvere, spesielt Sinikka Langeland som i 2003 ferdigstilte Runesangprosjektet. For dette mottok hun Edvard-prisen (samtidsmusikk) for boka *Karhun Emuu*, samt CD-ene *Tirun lirun* og *Runoja*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tore Hansen (billedkunstner)

**Tore Hansen** (født 1949) er en norsk billedkunstner. Han er utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (1967–71) og Statens kunstakademi (1973–75) og (1976–79) under Alf Jørgen Aas, Knut Rose og Arne Malmedal. Han arbeider med maleri, grafikk, skulptur og installasjon. Hansen bor og arbeider på Finnskogen, i Grue kommune i Hedmark, sammen med billedkunstner Hanne Borchgrevink.

Hansen var med på å gjeninnføre det figurative maleri i Norge i begynnelsen av 1980-årene. Han flyttet etter akademitiden tilbake til sitt opphavlige miljø, stiliserte det og flyttet det fra skogen, inn i kunsten. De hverdagslige observasjonene glir helt naturlig over i eksistensielle menneskelige metaforer, - svært ofte akkompagnert av en skrå humor. Han har etter hvert økonomisert mer og mer med virkemidlene. Det å redusere og konsentrere har blitt en arbeidsmetode for å skape poesi. Motivkretsen har hele tiden vært skog, trær, elg og mennesker i «et tidløst og stedløst landskap». 

Hansen har hatt separatutstillinger i bl.a. Bomuldsfabriken Kunsthall i  Arendal (2001), Kunstbanken på Hamar (2004), Kunstnerforbundet i Oslo (2006) og Lillehammer Kunstmuseum (1995 og 2010).

Hans arbeider er innkjøpt av sentrale private og offentlige samlinger i Norge og utlandet, som Nasjonalmuseet, Lillehammer Kunstmuseum, British Museum, Astrup Fearnley-samlingen, Chr Bjellands samling og dronning Sonjas kunstsamling. Han har utsmykket blant annet NRK Elverum (1982),  Norges Handelshøyskole i Bergen (1995), Hamar Tinghus (2001), Vestfold sentralsykehus, Tønsberg (2005), Hamar katedralskole (2007) og Regjeringens representasjonsanlegg, Oslo (2009). 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Omtale fra Kunstnerforbundet 
* Langt inni granskogen, utstilling i Lillehammer Kunstmuseum 2010
* Omtale fra Kunst1.no 
* Omtale fra Listen.no
Kantele

**Kantele** er et strengeinstrument.  Det har vært mye brukt i finsk folkemusikk, og anses for å være det eldste instrument i finsk folkemusikk.

## Opprinnelige kanteler
De eldste typer har mellom fem og femten strenger og en trebasert uthult kropp. Egentlig var det en streng for hver finger, sålenge det var fem strenger.  Denne spilles liggende på fanget, med eller uten plekter. Disse har, i alle fall i Finland, vært stemt i henhold til en diatonisk skala. Lyden av en kantele kan ligne en bjelle. På mange måter ligner kantelen en zither. 

På 1900-tallet tok man i bruk nye teknikker i tilvirkingen, og i stedet for en uthult kropp fikk man en finerbasert kropp, med mulighet for større dimensjonering og dermed flere strenger. De første fikk mellom ti og fjorten strenger. En 36-strengers kromatisk kanele ble utviklet rundt 1920.

## Moderne kanteler
I moderne tid ser man, som hos den norske kantelemusiker Sinikka Langeland, opptil trettini strenger. Dette blir da et noe større instrument som ofte legges på et bord, har egne ben, eller henges i snor rundt halsen. Moderne kanteler har også spissfindige løsninger for å senke og heve den avspilte tone. Elektriske kanteler (e-kantele) finnes også, og antas å være viktig for fremtidig rekruttering innen kantelemusiseringen.

## Mytiske forhold
Kantelen er sterkt knyttet til det finske nasjonalepos Kalevala, hvis viktigste bidragsyter var Elias Lönnrot fra Finland.  Han skildret hvordan trollmannen Väinämöinen laget seg en kantele av kjeven av en kjempegjedde, og at han spilte på denne kantelen. I perioden 1829–1831 ga Lönnrot ut heftet *Kantele* med over 6000 vers med trollformler og runesanger som han hadde samlet inn under sine reiser til Savolax og Karelen.

## Kulturell betydning
Kantelen er Finlands nasjonalinstrument, og i Karelia arrangeres den årlige Kantelefestivalen.  Det finske Sibelius-akademiet har egne studieretninger der kantelen inngår som viktig instrument. Områdene rundt Baltikum har avleggere, eller lignende instrumenter i kokles (Latvia), kankles (Litauen), kannel (Estland) og gusli (Russland). Det arabiske qanún er heller ikke ulikt.

## Bruk i Norge
I Norge har Ove Berg fra Finnskogen kulturverksted et program for opplæring i kantele, som blant annet har vært avholdt ved Finsk-norsk Kulturinstitutt. Sinikka Langeland har i flere årtier vært en viktig norsk utøver av instrumentet, spesielt som akkompagnement til hennes runesang. Både Langeland og Berg har mottatt Norsk-finsk kulturpris, for å stimulere til videre utøvelse og, ikke minst, kulturutveksling.  Andre musikere som trakterer kantele er Tone Krohn.  Gjendikteren Albert Lange Fliflet utga *Kanteletar: Finske folkevisestemningar* (1988). Den finske kvartetten Loituma kombinerer finsk sangtradisjon og musikk på kantele, og ble i 1997 kåret til årets band på folkemusikkfestivalen i Kaustby i Finland.

## Referanser