Kausjon (privatrett)

**Kausjon** er et rettslig begrep som innebærer at noen garanterer for andres gjeld. Kausjon stilles ofte som sikkerhet for lån, for eksempel er det ikke uvanlig at private huslån sikres på denne måten. I profesjonelle forhold vil kreditor ofte kreve at aksjonærene i et aksjeselskap stiller kausjon for selskapets forpliktelser, dersom selskapet har begrenset soliditet; dette på bakgrunn av deltakernes (i utgangspunktet) begrensede ansvar. Kreditor vil dessuten ofte kreve at kausjonisten stiller sikkerhet for sin forpliktelse, for eksempel ved en panterett.

Hovedskyldneren (vedkommende som står som egentlig ansvarlig for forpliktelsen) og kausjonisten(e) vil være solidarisk ansvarlige overfor kreditor, det vil si at kreditor kan kreve hele beløpet hos en av skyldnerne. Ettersom det er hovedskyldneren som egentlig skal betale gjelden må kreditor prøve å få betaling av ham først, men det vil variere hvor store anstrengelser han må gjøre før han kan gå på kausjonisten(e). Det skilles her mellom to former for kausjon: **selvskyldnerkausjon** og **simpel kausjon**. Der det foreligger en selvskyldnerkausjon vil kreditor kunne gå på kausjonisten(e) med en gang et forsøk på å få betaling hos hovedskyldneren ikke fører frem, uavhengig av om vedkommende rent faktisk kan betale. Det kan således sies at kausjonisten garanterer både for debitors betalingsevne og betalingsvilje. Ved simpel kausjon er det derimot bare betalingsevnen det garanteres for. Her må kreditor før han kan gå på kausjonisten(e) gjennomføre visse tiltak for å få hoveddebitor til å betale, slik at det er på det rene at han ikke er i stand til å gjøre opp for seg. Kausjonisten(e) har dermed større personlig ansvar for hoveddebitor ved selvskyldnerkausjon. Om det foreligger en selvskyldnerkausjon eller simpel kausjon vil måtte avgjøres ved en tolking av avtalen mellom partene (kausjonisten(e) og kreditor). Om ikke annet er avtalt, foreligger det presumsjon for simpel kausjon.

## Kausjonistens rolle
* Bank eller långiver har opplysningsplikt ovenfor kausjonist. Dersom det stilles spørsmåltegn til låntakers betalingsevne og låntaker ikke forholder seg til låneavtalen i mer enn to måneder, har kausjonist krav på skriftlig varsel om dette.
* Banken er også pliktig til å holde kausjonist orientert om videre utvikling i forbindelse med de registrerte forholdene. Kausjonisten har til enhver tid rett til å få oppgitt størrelsen på lånebeløpet som er en del av kausjonistavtalen, samt be om opplysninger angående renter og gebyrer i forbindelse med lånet.
* Flere punkt som styrker rettighetene til en kausjonist, er listet i finansavtaleloven, blant annet at kausjonistansvaret reduseres i henhold til den opprinnelige nedbetalingsavtale og at långiver ikke kan endre vilkår som vil skade kausjonist uten samtykke. 

Dersom en kausjonist har måttet gjøre opp hele eller deler av forpliktelsen, vil han ha regress, primært til hoveddebitor, og sekundært (dersom hoveddebitor ikke kan betale) til eventuelle andre kausjonister.

En kausjonist er en person som har stilt kausjon for tredjemanns gjeld. Det kan være en eller flere kausjonister for samme krav. Hoveddebitor (den som i det underliggende forhold er ansvarlig for gjelden) og kausjonisten(e) vil i henhold til norsk rett være solidarisk ansvarlige i forhold til kreditor. Långiver vil vanligvis være en bank, men kan også i enkelte tilfeller være andre institusjoner. Dersom kausjonisten må oppfylle kreditors fordring vil han ha krav på tilbakebetaling (regress) fra hoveddebitor.  Kausjonsavtalen redegjør for opplysningsplikt for den som stiller som kausjonist for et lån i realverdier (realkausjonist). 

En vanlig kausjonist garanterer banken at lånet blir nedbetalt dersom tredjemann ikke har evne til å betjene det, stiller realkausjonisten med eiendom som sikkerhet for lånet når de kjøper eiendom med tredjemann. Kausjonisten skal bli skriftlig frarådet fra å stille som kausjonist dersom vedkommende ikke har økonomi til å påta seg kausjonsansvaret. Dersom hoveddebitor misligholder gjelden sin, kan banken ikke rette kravet mot kausjonisten før banken har gått til rettslige skritt mot hoveddebitor for å sikre seg tvangsgrunnlag for kravet. Først når banken har oppnådd tvangsgrunnlag i form av utlegg eller annet, kan banken rette kravet mot kausjonisten. Har banken sikkerhet for låneforpliktelsen med pant i bolig eller annen pantgjenstand, kan ikke banken rette krav mot kausjonisten før tre måneder etter at banken har begjært tvangsdekning i pantgjenstanden. Åpnes det gjeldsforhandling hos hoveddebitor, må banken la gjeldsforhandlingsperioden løpe ut før det kan rette krav mot kausjonist.

## Se også
*Gjeld

## Referanser