open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Michel Vion

**Michel Vion** (født 22. oktober 1959 i Moûtiers) er en tidligere fransk alpinist.

Uten at han hadde oppnådd noen seirer i verdenscupen, vant Vion gull i kombinasjonsøvelsen under VM 1982 i Schladming, foran sveitseren Peter Lüscher.

I 1985 oppnådde Vion karrierens eneste verdenscupseier, da han gikk til topps i kombinasjonsøvelsen i Wengen. Michel Vion ble fransk mester i storslalåm i 1978, og vant utfortittelen i 1981 og 1984.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Slagen kirke

**Slagen kirke** er en langkirke fra 1901 i Tønsberg kommune i Vestfold fylke. Den er bygd i teglstein og har to store tårn mot vest. Kirken har over 500 plasser. Arkitekt er Halfdan Berle. 

## Historikk, bygg og interiør

## Organisering
Slagen kirke tilhører Nordre Slagen sogn Tønsberg domprosti og Tunsberg bispedømme. Sognet tilhørte tidligere Sem prestegjeld. Kirken blir tidvis kalt *Nordre Slagen kirke* til forskjell fra Søndre Slagen kirke som ble reist i 1972 lengre sør i kommunen etter at Søndre Slagen ble eget prestegjeld samme år.

## Kirkegård og omgivelser
Rundt kirkebygget er det kirkegård. Der er Vestfold-maleren Sven Jørgensen gravlagt. Like ved er også et  kapell.

Kirkebygget ligger på Klokkeråsen, en høyde 5 kilometer nordøst for Tønsberg sentrum. Noen hundre meter unna ligger Oseberghaugen, en rik skipsgrav fra vikingtida der Osebergskipet ble gravd ut i 1904. Ved oppkjørselen til kirken ligger også Klokkeråsen barneskole, en skole som var i bruk fra 1872 til 2009.


File:Slagen kirke Tønsberg Norway 2015-12-13 front.jpg|Slagen kirke har to store tårn mot vest.
File:Slagen kirke Tønsberg Norway 2015-12-13 low sun.jpg|



File:Slagen kirke Tønsberg Norway 2015-12-13 graveyard distorted panorama cropped.jpg|Den gamle kirkegården mot sør
File:Slagen kirke Tønsberg Norway 2015-12-13 view Distorted panorama 05 Duplicate.jpg|
File:Slagen kirke Tønsberg Norway 2015-12-13 view graveyard - distorted panorama 03.jpg|Like utenfor ligger et et gravkapell fra 1940. 
File:SLAGEN KIRKE Tønsberg Norway Church 1901 Murstein To tårn utsikt mot vest Kirkegård Gravkapell chapel 1940 parkering Klokkeråsen skole Kveldslys solnedgang Evening light Forvrengt Distorted panorama etc 2021-09-09 2626.jpg|

File:Slagen kirke Tønsberg Norway 2015-12-13 low sun graveyard fields - distorted panorama 04.jpg|Den utvidede kirkegården på jordet nedenfor Klokkeråsen. 



## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Presentasjon av gamle Slagen kirke i *Bygdebok for Sem og Slagen* fra 1959
* Om det gamle orgelet i kirken
* Om Sem prestegård ved Slagen kirke
* DIS Vestfold
Solvang kirke

**Solvang kirke** er en arbeidskirke i Tønsberg kommune, Vestfold fylke.

Byggverket er i tegl og tre og har 300 plasser. Det er oppført i to byggetrinn med innvielse i 1969 og 1988. I 2004 ble kirkerommet endret etter planer av Arne E. Sæther.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* En arbeidskirke på Solvang blir til (PDF)
* Kirkekonsulenten om fornyingen av kirkerommet
*
Søndre Slagen kirke

**Søndre Slagen kirke** er en langkirke fra 1972 i Tønsberg kommune, Vestfold fylke. Planleggingen av kirken startet i 1968, og Søndre Slagen ble skilt ut fra Sem prestegjeld som et eget prestegjeld fra 1. januar 1972.

Byggverket er i betong, tegl og tre og har 450 plasser i kirkerommet.

På kirkens altertavle henger et 4x8 meter stort alterteppe – «Fra tornekrone til seierskrone» av Else Marie Jakobsen. Alterteppet er fra 1979, og symboliserer Jesu seier over døden og mørket, og over korset og smerten.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* Connie Didriksen: Fra mørke til lys — En analyse av fire av Else Marie Jakobsens altertepper
Tønsberg domkirke

**Tønsberg domkirke** er en langkirke og katedral fra 1858 i Tønsberg i Vestfold fylke. Domkirken er hovedkirken i Tunsberg bispedømme fra 1948. Tønsberg domkirke er en menighet i Den norske kirke. Kirketårnet rager 50 meter over havet, og har en høyde på 39 meter, noe som gjør den til Vestfolds tredje høyeste bygning, etter Signaturen på Kaldnes og den høyeste skorsteinen i Essoraffineriet på Slagentangen, begge også i Tønsberg kommune.

Byggverket er i tegl og har 550 plasser. Kirken er reist på Lavranskirkens grunn. Lavranskirken (Laurentiuskirken) ble oppført på 1100-tallet og revet 1811–1814. Prekestolen er fra 1621, altertavla fra 1764 fra Mariakirken. Orgelet er fra 2008 og bygget av Ryde & Berg Orgelbyggeri. Fasaden er tegnet av arkitekt Ulf Oldæus.

Altertavla, som har rike barokkutskjæringer, er skåret av Jens Jølsen i 1764. Maleriet viser Jesus i Getsemane og er malt av Jacob Pedersen Lindgaard i 1770. Altertavla kom fra Mariakirken i 1939. Tavla ble da utvidet med søyler og vinger på hver side og nye skulpturer på sidene og toppen. Prekestolen, som er rikt utskåret, ble hentet fra Lavranskirken og tatt i bruk i 1939. Døpefonten er i marmor og formet som en snodd søyle med vinløv.


File:Slottsfjellet (14611110555).jpg|Domkirken ligger sør for Slottsfjellet, landemerket i byen, til høyre i bildet. Flyfoto fra 1957. 
File:Tønsberg domkirke 2.jpg|Tønsberg domkirke. I bakgrunnen er Kanalen og Nøtterøy med bydelen Kaldnes.
File:Gudstjenesten i Tønsberg domkirke (2012).jpg|Fra åpningsgudstjenesten for Kirkemøtet 2012 i Tønsberg domkirke
File:Tønsberg domkirke Norway Svend Foyn statue 2015-09-25 cropped distorted panorama 01.jpg|Statuen av hvalfangstrederen Svend Foyn like ved domkirken ble «skiænket Tønsberg By av Hvalfangere 1915».


## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Artemisia.no
* 
* Høgskolen i Vestfold
* Bilde av domkirken fra 1902 hos Nasjonalbiblioteket
Vallø kirke

**Vallø kirke** er en langkirke fra 1782 i Tønsberg kommune i Vestfold fylke. Vallø kirke ligger ved den vesle halvøya Valløy og hører til Søndre Slagen menighet. Byggverket er i tre og har 300 plasser.

## Historikk

Kirken er i louis-seize-stil og ble oppført av byggmester Jacob Smith og innviet i 1782, i en tid da det ble drevet saltverk på stedet. Seinere kom det forskjellig slags industrivirksomhet, blant annet oljeraffineri. I et alliert bombeangrep mot dette 25. april 1945, på slutten av krigen, ble 53 nordmenn og et ukjent antall tyskere drept. Kirken fikk bare mindre skader. Den var i privat eie til den i 1982 ble overdratt fra Esso til Sem kommune, som ble innlemmet i Tønsberg i 1988.

Det er kirkegård ved kirken. I 1932 ble det i tillegg åpnet kirkegård ved Vallø kapell, litt lengre vest.

## Referanser


## Litteratur
* Oscar A. Johnsen, *[https://web.archive.org/web/20040928232657/http://www-bib.hive.no/tekster/sem_slagen/kulturhistorie2_1/valloy_kirke.html Sem og Slagen bygdebok]*, annet bind: kulturhistorie (første del), Tønsberg, 1959
* 
* 
* Harald Høiback: Angrepet på Vallø - Bombeoffensivens epilog i Europa, Forsvarstudier 1/1996

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Sem og Slagen bygdebok
Undrumsdal kirke

**Undrumsdal kirke** er en rektangulær langkirke av treverk, innviet 13. desember 1882 i Våle i Tønsberg kommune, Vestfold fylke.

Kirken har 175 plasser. Den skal ha blitt reist med gjenbruk av materialer fra den gamle kirken reist i 1730. Ved restaureringen i 1981 fikk kirken to billedvever av Else Marie Jakobsen, hver på 200 x 150&nbsp;cm. Temaene er «Nattverden» og «Oppstandelsen».

Kirken ble først tillatt oppført i henhold til kgl.res. av 26. juli 1880, men dette ble siden omgjort ved kgl.res. av 24. mai 1881. Den første resolusjonen ga tillatelse til å oppføre ny kirke ved det gamle kirkestedet på gården Rød, men ifølge den nyere resolusjonen ble det bestemt at det heller skulle opprettes et nytt kirkested ved den nærliggende gården Kleppan.

## Tidligere kirker

### Kirken fra 1730
Den forrige kirken på stedet var en åttekantet bygning oppført i 1730 på gården Rød omkring 500 meter fra nåværende kirke. Bygget beskrives som «moske-stil» og svært uanselig med opp til 100 sitteplasser. En del materialer fra dette kirkebygget ble brukt i det etterfølgende, resten ble solgt brukt i hus i distriktet.

Den oktogonale kirken ble bygget i løpet av sommeren 1730 og innviet av biskop Bartholomæus Deichman 22. september 1730. Den omtales som liten. Kirken var i privat eie til i 1876, da den ble innløst av kommunen. I 1880 ble det revet, fordi den var for liten og i dårlig stand.

Denne åttekantede kirken var oppført i tømmer og stolene sto i amfi omkring midtgangen. For enden av midtgangen var alteret og over dette en glugge i veggen som utgjorde prekestolen. Gluggen var omkring en meter bred og så høy at prestens hode og overkropp var synlig. Taket skal ha vært tilspisset med et lite tårn. Rønningen siterer Kraft som mente at formen var inspirert av «de i Tyrkien brugelige moskeer». Lorentz Dietrichson mener det inspirasjonen snarere er fra de «Petrowske» kirker i Russland.

### Den tapte middelalderkirken
Fra middelalderen til 1730 sto der en stavkirke viet til Mikael – *Undreimsdals Michaels kirkja*. Stavkirken hevdes å være omtalt i dokumenter fra før svartedauden, og ifølge Helland (1915) skal den først ha blitt omtalt i 1315, men årstallet savner dokumentasjon. Kulturminnesøk (Riksantikvaren) nevner imidlertid at prestebolet i 1398 ble ført som «prestbolet alt Klæpper», men med skyldstørrelse, rimeligvis et bruk *steint og reint* (altså klart og tydelig avgrenset) fra kirkestedsgården. Koret ved stavkirken skal ha blitt restaurert så sent som 1629.

Det er imidlertid uklart om stavkirken sto på samme sted som den oktogonale kirken. Riksantikvaren mener at i tillegg til gården Rød kan også hele eller deler av gårdene Solerød nordre, Solerød søndre, Nordby, Kleppan og det forsvinnende navnet *Kirkiubønom* ha inngått i opphavsgården i tiden da kirken ble reist. Kirkebøen i Undrumsdal (*Vnddreims dalle*) nevnes i et middelalderdiplom datert 29. april 1330 i Tønsberg, noe som klart antyder ei kirke der.

## Referanser




## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* DIS-Vestfold  Bildeside
* Re kirkelige fellesråds presentasjon av kirken
Suadela

**Suadela** eller **Suada** er i romersk mytologi en gudinne for overtalelse (særlig i romantisk sammenheng), forførelse og kjærlighet. Hun var sterkt knyttet til Venus. I gresk mytologi het hun Peitho. Navnet kommer fra latin «Suādus» ('overtale', 'overtalende').

Det norske uttrykket «svada» har sine røtter i *suadela/suadus*, men har beveget seg litt bort fra opprinnelig betydning. På norsk betød svada tidligere 'veltalenhet', men i dag 'tomme ord, fraser, ordgyteri'.
Den norske sjømannskirken (Antwerpen)

**Den norske sjømannskirken** er en sjømannskirke fra 1870 i Antwerpen, Belgia.

Byggverket er i teglstein. Et tilbygg ble reist i 1930. Tomten kirken står på ble tidligere brukt som stall-område for Antwerpens bytrikk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Den norske sjømannskirken (Hamburg)

**Den norske sjømannskirken** er en sjømannskirke fra 1959 i Hamburg, Tyskland.

Byggverket er i mur og tegl og har 100 plasser.

## Eksterne lenker
* 
*
Den norske sjømannskirken (Houston)

**Den norske sjømannskirken** er en sjømannskirke fra 1983 i Houston, USA. Den ligger i Pasadena. Grunnsteinen til kirken ble lagt ned av Kong Olav V 11. oktober 1982, og han var også til stede ved innvielsen i 1983.

Byggverket er i murstein og tre og har 150 plasser.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  den tidligere nettsiden til Sjømannskirken i Houston
Den norske sjømannskirken (Kobe)

**Den norske sjømannskirken** eller **Den norske kirke i utlandet** har arbeidet i byen Kobe i Japan siden 1950-tallet. 9. november 1958 ble det første sjømannskirken i Kobe innviet av daværende generalsekretær Johannes Aardal. På 80-tallet ble det satt opp et nytt bygg, et stort kompleks i 11 etasjer som også inneholdt et hotell, hvor Den norske kirke i utlandet eide en tredel. Kirkedelen ble vigslet av Per Lønning, daværende biskop i Bjørgvin, 4. september 1988.

I 2002 vedtok man å legge ned kirken, den ble formelt avvigslet 13. oktober

## Eksterne lenker
* Historien til sjømannskirkens stasjon i Kobe
Den norske sjømannskirken (Montreal)

**Den norske sjømannskirken i Montreal** ble drevet fra 1929 til 1994 i Montréal, Canada. Stasjonen ble i utgagnspunktet barfe drevet sommerstid, ettersom St. Lawrence-elva var tilfrosset vinterstid og det derfor ikke var trafikk av norske skip. Fra 1939 ble det imidlertid helårsdrift, etter at et samarbeid var inngått med Norwegian Lutheran Church of America om at sjømannspresten også skulle drive regulært menighetsarbeide.

I krigsårene sank skipstrafikken, men sjømannspresten fungerte som feltprest ved Little Norway.

Kirken holdt til i lokaler i 408 St. James West fram til 1949. I perioden fra 1950 til 1970 hadde kirken tilhold i 1892 Dorchester Street West. I 1971 ble et nytt kirkebygg innviet av daværende generalsekretær Johannes Aardal.

Skipstrafikken i Montreal gikk sterkt ned i løpet av 1980-tallet, og kirken ble vedtatt nedlagt på grunn av dette. Siste gudstjeneste ble holdt pinsedag 1994.

## Eksterne lenker
*  Historien om sjømannskirken i Montreal
Den norske sjømannskirken (Dubai)

**Den norske sjømannskirken** i Dubai er en sjømannskirke fra 1976.

Byggverket er i tre og har 100 plasser.

## Eksterne lenker
*
Den norske sjømannskirken (Göteborg)

**Den norske sjømannskirken** er en sjømannskirke og langkirke fra 1958 i Göteborg, Sverige.

Byggverket er i mur og har 180 plasser.

## Eksterne lenker
* 
*
Den norske sjømannskirken (New York)

**Den norske sjømannskirken** er en sjømannskirke fra 1992 i New York, USA.

Byggverket er i betong og stål og har 315 plasser.

## Eksterne lenker
*Sjømannskirken i New York
Den norske sjømannskirken (Rotterdam)

**Den norske sjømannskirken** i Rotterdam i Nederland er en sjømannskirke fra 1914.

Byggverket er i tre og har 86 plasser. Kirken ble innviet 26. juli 1914. I 1937 ble kirken flyttet for å gi plass til Maastunnelen. Kirken ble da vigslet på nytt. Den nye tomta er på byens høyeste punkt, 0,5 moh.

Utsmykningene ble foretatt av riksantikvarens konservator Domenico Erdmann. Altertavla er en kopi av Rubens-eleven Anthonis van Dycks maleri med ramme tegnet av Domenico Erdmann og skåret ut av treskjæreren Johannes Kjosås fra Nordheimsund. Den sto klar til gjeninnvielsen i 1937 sammen med prekestol av 1600- tallsstykker og døpefont av norsk gråhvit marmor. Tre glassmalerier ble laget av den limburgse kunstneren Max Weiss og donert av sørlandsrederne Willy Oppen, Arnt J. Mørland og Gowart Olsen i 1951.


File:Rotterdam noorse zeemanskerk.jpg|Den norske sjømannskirken i Rotterdam ble opprinnelig reist 1914, men flyttet til nåværende tomt i 1937.

File:Ontmoetingsruimte - Rotterdam - 20536614 - RCE.jpg|


File:Interieur, overzicht schip met kooruitbouw met schilderingen van Domenico Erdman - Rotterdam - 20536620 - RCE.jpg|Kirkerom med altertavle, prekestol og døpefont.
File:Interieur, overzicht met gebrandschilderde vensters van Max Weiss uit 1951 - Rotterdam - 20536622 - RCE.jpg|Interiør med tre glassmalerier av Max Weiss fra 1951.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Den norske sjømannskirken (San Francisco)

**Den norske sjømannskirken** er en sjømannskirke fra 1910 i San Francisco i USA.

Byggverket er i mur og tre og har 130 plasser.

Prest i Sjømannskirken er Alain Fassotte og hans kone, Cecilie Fassotte er diakonalmedarbeider

Prest i denne kirken var John Arne Lund, fra desember 1997. Han var også prest der fra 1985 til 1990.

## Eksterne lenker
* 
*
Den norske sjømannskirken (San Pedro)

**Den norske sjømannskirken** er en sjømannskirke fra 1951 i San Pedro (Los Angeles) i delstaten California.

Byggverket er i mur og tre og har 250 plasser. Siden 1952 har Den norske sjømannskirken drevet kirken sammen med Svenska kyrkan i utlandet. Fra begynnelsen av 1990-tallet har også kirken i San Pedro også samarbeidet med Den færøyiske sjømannsmisjonen.

Kirken ble blant andre finansiert av konsul Lars Christensen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Den norske sjømannskirken (New Orleans)

**Den norske sjømannskirken** er en sjømannskirke som er bygd som en rektangulær kirke fra 1968 i New Orleans, USA.

Byggverket er i murstein og har 100 plasser.

Kirken ble vedtatt nedlagt i juni 2016 på grunn av få fastboende nordmenn i området.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Den norske sjømannskirken (Singapore)

**Den norske sjømannskirken** er en sjømannskirke fra 1965 i Singapore.

Byggverket er i mur og har 300 plasser. Kirken drives sammen med Svenska kyrkan i utlandet.

## Eksterne lenker
* 
*
Den europeiske standardiseringsorganisasjon

**Den europeiske standardiseringsorganisasjon**, fransk **Comité européen de normalisation** (**CEN**), er en felleseuropeisk standardiseringsorganisasjon som per januar 2014 består av 33 medlemsland, og har hovedkontor i Brussel. Norges medlem i CEN er Standard Norge.

## Se også
*Eurokode

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den norske sjømannskirken (London)

**Den norske sjømannskirken** (**St. Olavs Kirke**) er en sjømannskirke fra 1927 i London, England.

Byggverket er i murstein og har 110 plasser.

Kirken er knyttet til Den norske kirke, og er en videreføring av den dansk-norske kirkehistorien i London fra 1692. Den første presten som ble sendt fra hjemlandet var Iver Brink fra Valderøy; han kom i 1692. Fire år senere var den første kirken klar: *Templum Dano-Norvegicum*. De fleste prester som ble stasjonert i London var nordmenn.

## Historie
Etter Napoleonskrigene fulgte den norske menigheten formelt over til Londons svenske kirke, selv om noen i den norske koloni foretrakk å forbli knyttet til den nå rent danske kirken, eller sluttet seg til Church of England. Men Den Norske Sjømannsmisjon ønsket å bøte på dette, og grunnla en norsk menighet i London i 1868. Den første sjømannskirken ble bygget 1871–1872, og het *Ebenezerkirken*. 

Havn og by utviklet seg videre og det ble etter hvert, nødvendig å tenke nytt sted for kirken. Nytt sted ble funnet, og grunnsteinen ble nedlagt av kronprins Olav i 1926. Kronprinsen var også til stede ved innvielsen av den nye sjømannskirken i 1927. Kirken ble utvidet i 1995-1996. 

## Eksterne lenker
* 
*
Pastor Olav Kr. Strømmes minnekirke i Villajoyosa

**Pastor Olav Kr. Strømmes minnekirke i Villajoyosa** er en langkirke fra 1975 i Alicante.

Minnekirken er gudstjenestekirken til Sjømannskirken i Albir-Villajoyosa. Hver søndag feirer Sjømannskirken gudstjeneste kl. 11:00 og har i tillegg enkelte andre arrangement her. Øvrige arrangement og kontorer ligger i L'Albir i Alfaz del Pi.

Kirken ble tegnet av arkitekt Knut Astrup som en flerbrukskirke. Den ligger ved siden av Solgården helse- og feriesenter.

I 1999 ble det besluttet å snu kirkerommet fordi kirken ikke fungerte optimalt. Etter ombyggingen ble kirken gjeninnviet den 17. oktober 1999.

Byggverket er i betong og har 500 plasser.

Alterteppet bærer navnet «Fra tornekrone til seierkrone» og er et verk av Else Marie Jakobsen. Kirkens glassmalerier er laget av kunstnerparet Odd Tandberg og Elen Grøn-Hansen. Tandberg og Grøn-Hansen har også laget et stort trekors i oliventre og norsk furu, som smykker kirkens nåværende fondvegg.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Pastor Olav Kr. Strømmes Minnekirke - på Origo
* Sjømannskirken i Albir-Villajoyosa
*Sjømannskirken i Albir-Villajoyosa på Facebook
Sogsti skole

**Sogsti skole** er en barneskole (1.-7. trinn) i Frogn kommune, og den første skolebygningen var ferdigstilt i 1910. Per 2025 har Sogsti skole om lag 237 elever. Det ble etter hvert klart at Frogn kommune måtte bygge ny skole, da pågangen av elever gikk utover kapasiteten til de gamle fasilitetene. Planarbeidet startet i 1999, og ny skole ble tatt i bruk i 2006.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sogsti skoles hjemmesider
Politikk i Nesodden

## Kommunestyrevalget 2023

## Kommunestyrevalget 2019

## Kommunestyrevalget 2015
Etter valget i 2015 ble Nina Sandberg fra Arbeiderpartiet valgt til ordfører og ny varaordfører ble Erik Adland fra Høyre. Det ble inngått en politisk samarbeidsavtale mellom Arbeiderpartiet, Miljøpartiet De Grønne og Høyre.. Oversikt over medlemmer av formannsskap, kommunestyre og øvrige politiske utvalg, finnes på kommunens hjemmesider (https://web.archive.org/web/20160406084216/https://www.nesodden.kommune.no/politikk/politikk-og-demokrati/utvalg-og-rad/).

I 2017 ble Nina Sandberg valgt inn til Stortinget, og Truls Wickholm (AP) ble ny ordfører.

## Kommunestyrevalget 2011

Se ellers kommune og fylkestingsvalget på Nesodden - 2011

## Direkte ordførervalg 2007–2011
Nesodden var sammen med Hurdal de eneste kommunene i Akershus med direkte ordførervalg i 2007. Prosjektet ble gjennomført sammen med 49 andre kommuner i Norge. En tendens de senere årene har vært lav valgdeltakelse, og man håpet at dette ville øke oppslutningen ved lokalvalgene fordi folk kunne føle at de fikk større innflytelse. Man antok også at det kunne bli lettere å orientere seg i det politiske landskapet. På nasjonalt plan har ordningen fått kritikk for å kunne være populistisk eller en amerikanisering av valgkampen. Mange var redde for at folk ville stemme på grunn av person, og ikke den politikken partiet står for.

Resultatet av ordførervalget i 2007 ble at sittende ordfører fra SV ble gjenvalgt med klar margin.

Ved kommunevalget i 2011, etter at forsøksordningen med direkte ordførervalg var avsluttet, gjennomførte Nesodden en rådgivende folkeavstemning om ordførerembedet som eneste kommune i landet. Resultatet ble ikke tatt til følge av kommunestyret.

## Kommunestyrevalget 2003

## Viktige saker
Som en av få kommuner i landet innførte Nesodden i 2001 en regel om at dersom minst 10% av de stemmeberettigede innbyggerne eller en tredjedel av kommunestyrerepresentantene framlegger krav om det, kan lokalpolitiske saker tas opp til rådgivende folkeavstemning. Dette ble benyttet tre ganger. Første gang i forbindelse med en byggesak på Nesoddtangen, andre gang i forbindelse med slamdeponiet ved Malmøykalven i Oslofjorden og tredje gang som rådgivende valg av ordfører i tilknytning til kommunevalget 2011.

Ordningen ble opphevet ved vedtak i kommunestyrets konstituerende møte 20. oktober 2011, med 21 stemmer (Ap, H, FrP, V) mot 9 (SV, R, Mdg, Krf).

## Folkeavstemninger

### Folkeavstemning kommunereformen om Nesodden skulle bli med i [[Follo kommune]]
Avstemningen ble avholdt 12. juni 2016.

### Folkeavstemning direktevalg ordfører i tilknytning til kommunevalg
Avstemningen ble avholdt i 2011. Frp og Sp stilte ikke kandidater ved folkeavstemningen.

### Folkeavstemning om slamdeponi i Oslofjorden
Avstemningen ble avholdt i 2006

### Folkeavstemning om utbygging av Nesoddtangen brygge
Første folkeavstemning i Norge på grunnlag av en byggsak, ble gjennomført i 2002.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nesodden kommune
Kong Haakons kirke

**Kong Haakons kirke** ligger i Ved Mønten i København, Danmark. 

Sjømannskirken var en gave fra det norske folk til kong Haakon VII, og ble innviet i 1958. Midlene til kirkens bygning ble innsamlet i anledning av 50-året for kongens innsettelse som konge av Norge i 1905. Grunnstenen ble nedlagt av kronprins Olav, arkitekten var Carl Corwin.

Sjømannskirken &ndash; norsk kirke i utlandet driver kirken, som er bygget i sten, har et spisst kobbertak med et slankt klokketårn og plass til 250 besøkende. 17. mai hvert år samles en del av Københavns nordmenn til feiring av den norske nasjonaldagen i kirken. I forbindelse med julen holdes det julebasar med salg av julepynt, strikkevarer og matvarer m.m.

Kirken fungerer i dag som veferdsstasjon for Sjøfartsdirektoratet og betjener norsk skipsarbeidere rundt om i København og i Køge. Kong Haakons kirke er også en populær kirke for vielser og årlig vies over 100 par fra Norge. Kirken inngår for øvrig i Sjømannskirkens og Utenriksdepartementets beredskap  ved kriser og ulykker. Med nordmenn involvert vil kirken være et naturlig samlingssted for nordmenn.

I 2008, på kirkens 50-årsdag, overvar dronning Margrethe og kong Harald jubileumsgudstjenesten her.   

## Sjømannsprester i København
* 1952–1960 Eirik Guldvog (grunnlegger)
* 1961–1968 Modolf Rossebø
* 1968–1971 Jan Hallingskog
* 1971–1976 Magne Storli
* 1976–1982 Frode Eriksen
* 1982–1986 Asbjørn Manger
* 1986–1992 Rangvald Seiestad
* 1992–1996 Øystein Halling
* 1996–2005 Ingrid Frivold
* 2004–2005 Sverre Tofte
* 2005–2007 Gunnar Ellingsen
* 2007–2014 Magne Hoem
* 2014–2020 Pål Kristian Balstad
* 2020–2022 Jan Otto Fredwall
* 2022– Gunnar Ellingsen

## Kapellaner i København
* 1974–1975 Erling Revheim
* 1976–1978 Harald Opsal Svendsen
* 1978–1980 Johan Haga
* 1980–1981 Kjell Svarstad
* 1982–1986 Steinar Kristen Lindvig
* 1986–1991 Johannes Ulstein
* 1991–1993 Bjørn Moe
* 1993–1996 Ingeborg Matre
* 1996–1997 Jan Kay Krystad
* 1997–1999 Sivert Follesø
* 2000–2002
* 2003 Per Erik S. Engdal
* 2003–2007 Sverre Tofte
* 2007–2010 Vidar Dalby
* 2011–2014 Pål Kristian Balstad
* 2016–2018 Odd Inge Tangen
* 2018–2023 Hanne Marie I Pedersen Eriksen
* 2024–2025 Einar Løvø Østerhagen
* 2026– Eline Bolstad Kunzendorf

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kong Haakons Kirke 50 år på norsk.dk 
*  Sjømannskikens beredskapsordning
Marie Mornet Robin

**Marie Mornet** (Marie Elise (Robin) Mornet, født 4. april 1894, død 5. januar 2007) var en av Europas eldste superhundreåringer ved sin død. Hun ble født, oppvokst og bodde hele sitt liv i Frankrike. 

Mornet, som var datter av Pierre og Prudence Robin, ble gift 1919 med Louis Mornet (1890–1965) og fikk med han en sønn, Pierre, som døde i 1972. Svigerdatteren døde i 2004, 81 år gammel. Marie har både barnebarn, oldebarn og flere tippoldebarn.

Hun flyttet på trygdebolig da hun var omkring 100 år gammel, men det var først som 111-åring at hun måtte flytte inn på sykehjem etter at helsen og hukommelsen for alvor begynte å skrante.

## Referanser


## Eksterne lenker
* En side om Marie Mornet som er laget av barnebarnet, Jean-Pierre Mornet
* Rangering etter alder
Linda

**Linda** er et kvinnenavn med opprinnelse i det germanske navneleddet *lind* som betyr «svak, myk, bøyelig, mild», men det er også relatert til tresorten «lind». Navnet er svært mye brukt blant annet i USA.

## Etymologi
Navnet *Linda* er en opprinnelig tysk kortform av navn basert på det germanske navneleddet *lind*, som *[[Belinda]]* eller *Melinda*. Navneleddet *lind* kan bety «svak, myk, bøyelig, mild», «lind» eller «skjold/spyd av lind». Den urgermanske formen av navneleddet var *linþia*.

*Linda* kan også være basert på det spanske ordet *linda* som betyr «vakker».

## Utbredelse

*Linda* er kjent brukt i Portugal fra slutten av 1500-tallet. *Linda* er kjent i tysk språk fra middelalderen. Navnet er kjent brukt i Finland fra 1833 og i Norge fra slutten av 1800-tallet. *Linda* var blant de mest populære navnene på nyfødte jenter i Norge og Sverige i perioden ca. 1970&ndash;1990.

*Linda* var et svært populært navn i England og USA fra 1940-årene til 1960-årene.

	

Navnet *Linda* var vanlig i Norge fra 1950- til 1990-årene og hadde en popularitetstopp med 2,1 % i 1975 (generasjon X).

*Linda* er i dag blant de mest brukte navnene i befolkningen i USA, Latvia og Nigeria. Det er også nokså vanlig i befolkningen i Norge.

I 2014 forbød innenriksdepartementet i Saudi-Arabia å gi nyfødte barn navnet *Linda*.

*Linda* har navnedag 13. februar i Ungarn, 13. mai i Norge, 15. april i Finland, 30. april. og 21. august i Latvia, 20. juni i Sverige, 25. juni i Estland, 1. september i Tsjekkia og 2. september i Slovakia.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Linda Darnell (1923&ndash;1965), amerikansk filmskuespiller
* Linda Gray (f. 1940), skuespiller kjent for rollen som *Sue Ellen* i TV-serien Dallas
* Linda McCartney (1941&ndash;1998), amerikansk fotograf og musiker, gift med Paul McCartney
* Linda Ronstadt (f. 1946), amerikansk sanger
* Linda Chavez (f. 1947), amerikansk forfatter, kommentator og programleder i radio
* Linda Lovelace (1949&ndash;2002), amerikansk pornoskuespiller kjent fra filmen Deep Throat
* Linda Carter (f. 1951), skuespiller kjent for rollen som Wonder Woman
* Linda Fiorentino (f. 1960), amerikansk skuespiller
* Linda Evangelista (f. 1965), kanadisk modell
* Linda Medalen (f. 1965), norsk fotballspiller
* Linda Johansen (f. ca. 1968), norsk forretningskvinne og tidligere naken-modell og redaktør for pornobladet Lek
* Linda Eide (f. 1969), norsk forfatter og journalist
* Linda Birgitta Bengtzing (f 1974), svensk sanger
* Linda Cardellini (f. 1975), amerikansk skuespiller
* Linda Grubben (f. 1979), norsk skiskytter

## Annen bruk av navnet
*Linda* er et vanlig navn på kyr i Norge.

## Navnedag
*Linda* har navnedag i flere land, oftest 15. april. Den norske navnedagen er .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Blackwater

**Blackwater** kan bety flere ting:

* Det amerikanske sikkerhetsfirmaet Blackwater USA
* Den britiske Blackwater-kanalen
* Blackwater i Hampshire, England
* Elver i Irland 
** Elven Blackwater i Nord-Irland
** Elven Blackwater i Meath
** Elven Blackwater i Munster
Morten Michelsen

**Morten Michelsen** (født 1974 i Tromsø) er en norsk jazzmusiker (klarinett), kjent fra flere forestillinger og innspillinger.

Han er utdannet i kordireksjon og klarinettspill ved Norges musikkhøgskole (1996–2001) og Conservatoire National de Versailles i Paris (1997–98).  
Michelsen har vært musikalsk leder for Hålogaland Teater,
og virket som musiker ved
Nationaltheatret,
Riksteatret,
Det norske teatret,
Tromsø Symfoniorkester,
og
Thalia Teater.
Han har medvirket på utgivelser med Iren Reppen (*D e hart å være 2*),  
Randi Tytingvåg (*Let go*, 2006), Frøy Aagre's (2007), og selv etablert og gitt ut plater med Urban Tunélls Klezmerband (2001–).
Michelsen er bosatt i Oslo, der han med Hilde Louise Asbjørnsen, Jørn Øien og Håkon Mjåset Johansen har turnert med barne-forestillingen *Prinsesse Singaloo og hjelperne hennes* for Den kulturelle skolesekken og Rikskonsertene. 

Morten Michelsen var fra september 2010 og ut 2011 ansatt som produsent i Nordland Musikkfestuke i Bodø.

Michelsen har siden januar 2012 jobbet i Forsvarets Stabsmusikkorps i Oslo. I tillegg har han medvirket i flere musikaler og spilt med blant annet Morten Abel.

## Referanser
Sitronmelisse

**Sitronmelisse** (latin: *Melissa officinalis*) er en plante i leppeblomstfamilien, og er en typisk middelhavsplante med en syrlig duft. Den finnes i mange hager, hvor den også har en tiltrekkende virkning på bier – på gresk betyr melissa «honningbie». Den har en mild smak av sitron.

Planten blir opp til 60 cm høy og blomstrer fra juni til september med små, hvitaktige blomster.

## Historie
Sitronmelisse har blitt brukt som naturmedisin i århundrer. Medisinsk bruk av planten strekker seg over 2000 år bakover i tid, til antikkens Hellas, der den blant annet ble brukt for å kle sår, lege hudutslett, lindre insektbitt, dempe smerter ved graviditet og lindre leddplager. Spesielt utbredt er bruk av sitronmelisse som beroligende middel, enten i form av te eller som ferdig produkt i kombinasjon med andre beroligende planter.

Planten har siden blitt brukt som botemiddel for blant annet bronkiale betennelser, øreverk, feber, tarmgass, hodepine, høyt blodtrykk, influensa, hjertebank, tannverk og kvalme.

## I matlaging
*Salat og frukt.
*Til lam, svin og kylling. 
*Til desserter. 
*Friske blader kan brukes til te.

## Referanser
Omerta

***Omerta*** er et tekstbasert MMORPG, som spilles i nettleseren. Spiller ble lansert i 2003 og er satt til et «gangstermiljø» på 1930-tallet. Spilleren stiger i rang ved å stjele biler, begå forbrytelser, bryte folk ut av fengsel, og ved å kjøpe og selge alkohol og narkotika.

## Utvikling
Den 26. september 2003 ble Omerta versjon 1.0 lansert. Versjonen er utviklet av Moritz Daan i Groningen. De ti første årene har Omerta hatt ca. 4.7 million unike registrerte brukere.

I juli 2009 ble versjon 3.0 lansert. Den første måneden etter lanseringen hadde spillet fått over 100 000 nye spillere.

## Versjoner
* Omerta 1.0 ble lansert 26. september 2003
* Omerta 2.0 ble lansert i januar 2004
* Omerta 2.1 ble lansert i juli 2004
* Omerta 2.2 ble lansert 10. juni 2005
* Omerta 2.3 ble lansert i desember 2005
* Omerta 2.4 ble lansert i juli 2006
* Omerta 2.5 ble lansert 17. november 2006
* Omerta 2.6 ble lansert midt i 2.6, derfor er versjon 2.6 egentlig versjon 2.5
* Omerta 2.7 ble lansert 22. juni 2007
* Omerta 2.7.1 ble lansert 11. desember 2007
* Omerta 2.8 ble lansert 6. mai 2008
* Omerta 2.8a ble lansert 18. september 2008
* Omerta 2.9 ble lansert 27. januar 2009
* Omerta 3.0 ble lanser 8. juli 2009
* Omerta 3.3 ble lansert 18. desember 2011

## Referanser


## Eksterne lenker
* International Omerta 
* Dutch Omerta 
* Portuguese Omerta 
* Turkish Omerta 
* Deathmatch version 
* Omerta Wiki
Guadix

**Guadix** er en by og kommune i det sørøstlige Spania, i provinsen Granada. Kommunen har  innbyggere (2021). Den ligger på et høydedrag i de nordlige åsene av Sierra Nevada, på venstre bredd av elven Guadix.

Det mest spesielle med byen er huleboligene i *Barrio Troglodyte*, der en del av befolkningen bor. Dette er ikke primitive boliger, men boliger som tar hensyn til den stekende sommervarmen i Sør-Spania.

## Historie
Byen er omgitt av en gammel mur, tidligere var den dominert av et maurisk slott, men det ligger nå i ruiner. Det var en viktig by for den katolske kirke, men katedralen, bygget i det 18. århundre på ruinene etter en gammel moské, er ikke av spesiell arkitektonisk betydning. Dette kan skyldes stilblandingen i bygningen, som ble påbegynt i 1510, men ikke avsluttet før i 1796.

Byen har historie helt fra romertiden og man mener at det første katolske bispesetet i Spania lå i byen Acci, 5 km unna Guadix. Det ble etablert allerede i det andre århundre av vår tidsregning. Etter 711 fikk byen betydning som festning for maurerne, i denne tiden ble det også utviklet en stor silkeproduksjon her. Men i 1489 overga den seg til Spania under ledelse av Ferdinand og Isabella, de katolske monarkene. 

## Eksterne lenker
*
Petar Ralchev

**Petar Ralchev** (født 1961 i den bulgarske byen Poibrene i provinsen Pazardzhik) er en bulgarsk folke- og jazzmusiker (trekkspill) bosatt i Plovdiv, kjent fra en rekke innspillinger, og samarbeid med norske musikere.

Han har spilt med Ivo Papasov, samt i gruppene «Trakiisti» (1986–), «Bulgari» (1991–) med turne i USA og Canada, og spiller i «Zig Zag Trio» (1999–). Med norske Farmers Market turnerte han omfattende (1996–98). På Brekstadfestivalen (2003) var han i oppsetningen «Balkannordiskjazzpols» med Nils-Olav Johansen, Rolf Hoff Baltzersen, Emilia Amper og Tor Haugerud.  Han medvirket på Bengalo's utgivelse (2004). Med Stian Carstensen, Ole Morten Vågan, Jovan Pavlovic og Stoyan Yankoulov fremførte han forestillingen *Balkanjazz* på Olavsfestdagene (2006), samt at sekstetten deltok  ved VM i trekkspill (Asker, 18.-22.10.2006).  Med Carstensen og Martin Lubenov var de «Rat Pack of Balkan Jazz Accordion» på festivalen «Balkan Fever» i blant annet Wien (2006). Med Jovan Pavlovic turnerte han for Rikskonsertene med oppsetningen *En reise gjennom [[Balkan]]* (2006).

Han ga ut boken *History of accordion* (1991). Ralchev har gitt ut ti plater, senest *Bulgaria* (Gega, 2002) med egne komposisjoner, samt musikerne Stoyan Yankoulov, Nikolai Gregoriev og Dimitar Digboyushki.

## Referanser
Praetutii

**Praetutii** (pretutere) var et oldtidsfolk i det nordøstlige Italia. Folket ble av noen skribenter forbundet med fønikerne. Imidlertid er det sannsynlig at de stod nabofolket picenerne nær.
Frederik Trampe

**Frederik Christopher Trampe** (1779–1832) fra slekten Trampe var en dansk-norsk riksgreve og embetsmann. Han virket blant annet som stiftsamtmann både på Island og i Trondhjems stiftamt.

## Island
Trampes første år på Island hadde vært fredelige, men så kom kanonbåtkrigen mellom Danmark-Norge og Storbritannia 1807, med «flåteran» og fastlandsblokade, som også rammet skipstrafikken til Island, Færøyene og Grønland. 

Med britisk privat bistand oppkastet Jørgen Jürgensen seg juni 1809 til hersker over Island. Trampe var i Norge og ble «arrestert» da han kom tilbake til Island. Han ble befridd av den britiske korvetten «Talbot», som han seilte med til Storbritannia, hvor han inngav klage til den britiske regjering om det som hadde skjedd. Det ble bestemt at Island, Færøyene og Grønland skulle betraktes som nøytrale og hørende til en vennligsinnet stat.

## Konflikt med general von Krogh
1810 ble Trampe stiftamtmann i Trondhjems stiftamt, som på den tiden omfattet hele Norge nord for Sunnmøre, og samtidig amtmann i Søndre Trondhjems amt. På grunn av krigen var det nød i Norge, og det ble nødvendig med en offentlig forsyningstjeneste. Organiseringen og gjennomføringen av den brakte Trampe i konflikt med  kommanderende general nordafjells, Georg Frederik von Krogh. Konflikt ble det også da Trampe ville rydde opp i misbruket med militær friskyss. Ved von Kroghs mellomkomst ble Trampe derfor hjemkalt til København 1812.

## Christian Frederik
Da prins Christian Frederik våren 1813 ble sendt til Norge som stattholder, fulgte Trampe med og ble medlem av Regjeringskommisjonen. Christian Frederik knyttet Trampe til seg og fikk i ham en god støtte for sin politikk. Først da von Krogh tok avskjed i januar 1814, kunne Trampe vende tilbake til Trondheim som stiftamtmann.

## Familie
Foreldre: Major Adam Frederik greve Trampe til Løgismose (1750–1807) og Gertrud Hoffmand de Poulson (1746–1815). 
Gift første gang 1797 med baronesse Frederikke Sophie Bolten f. Heinrich (1764–1807), ekteskapet oppløst 1803. Gift andre gang 1808 med Anna Dorothea («Thea») Colbjørnsen (1792–1808). Gift tredje gang 1810 med komtesse Amalie Ulrikke Frederikke von Schmettow, datter av Carl Jacob Waldemar von Schmettow.

Hans sønn i første ekteskap Adam Johan Frederik Poulsen Trampe (1798-1876) var amtmann både i Nordland og Nord-Trøndelag.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Store norske leksikon: Trampe
* Thaulow, Christian: ''Personalhistorie for Trondhjems by og omegn i et tidsrum af circa 1 1/2 aarhundrede'' (Trondhjem 1919), s. 81
Helligvær

Helligvær er et fiskevær i Bodø kommune som ligger 30 kilometer ut i Vestfjorden. Fra Helligvær er det utsikt sørover mot Helgeland, sørøstover mot Salten, Steigen mot nordøst og hele Lofotveggen. Helligvær er bygd opp som de fleste andre fiskeværene med brygge og naust ved sjøen og bebyggelse i le lenger inn på været. Det finnes flere gamle nordlandshus på Helligvær, og noen er fra så tidlig som 1800-tallet. Fem av de rundt 365 holmene, skjærene og øyene er bebodd; Sørvær, Brønnøy, Storsørøy, Vetterøy og Vokkøya. To av øyene, Prestøy og Beskøy, er bebodd om somrene. I øyriket lå blant annet Vågøy fyr på Vokkøya, som fungerte som innseilingsfyr til fiskeværet.
 
Siden Helligvær ligger i Vestfjorden er det viktigste næringsgrunnlaget fiske, og det er også turisme om somrene på Helligvær, der strandfiske er en populær attraksjon. Sørvær, som er hovedøya med om lag 90 av de 100 fastboende, har to kilometer med vei. Stedet har butikk, post, barnehage, barne- og ungdomsskole og fiskebruk. I tillegg har de gjeste- og hurtigbåthavn samt utleie av hytter og kajakk. På sommeren er det sommerkafé hver lørdag, ellers på året er kafeen åpen ca en gang i måneden. På Storsørøy ligger Helligvær kirke. Vokkøya er den største øya, med værets høyeste punkt på 50 meter over havet.

## Eksterne lenker
* http://www.helligvaer.com 
* Helligvær skole – med mer utfyllende informasjon
* turliv.no - informasjon og bilder fra Sørvær, Feshholmen, Inner Kvannøya og Prestøya
Jovan Pavlovic

**Jovan Pavlovic** (født 1975) er en norsk folke- og jazzmusiker (trekkspill)og komponist, kjent fra flere innspillinger.

## Bakgrunn
Jovan Pavlovic ble født 20. juni 1975 i Beograd i det daværende Jugoslavia. Han begynte å spille trekkspill som barn. Pavlovic flyttet til Norge i 1994.  

Pavlovic er utdannet i klassisk musikk ved Musikkonservatoriet i Trondheim, med folkemusikk fra Balkan og romanifolket som hovedfelt.   

## Virke
Pavlovic har blant annet samarbeidet med Ivo Papasov, Petar Ralchev, Lelo Nika, Bojan Zulfikarpasic, Dzambo Agushev samt norske Farmers Market, Stian Carstensen, Marius Neset, Stephane Edouard, Øystein Dolmen , Frode Fjellheim mm. Han er leder og låtskriver for sin egen Jovan Pavlovic trio.  

Han har ved flere anledninger vært musikalsk leder for både små og store oppsetninger ved Trøndelag Teater og vært timelærer ved Jazzlinja (NTNU). For Rikskonsertene turnerte han med Jovan Pavlovic trio, Balkan Brasserie og RITAM blant annet. Sammen med gruppen Rasmus Og Verdens Beste Band vant han Spellemannprisen 2007 for beste barneplate med albumet Kyssing E Hæsli. Han ble i 2010 utnevnt til fylkeskunstner i Sør-Trøndelag og i 2020 ble han kåret til Årets bykunstner i Trondheim. Pavlovic har også hatt suksess i Norge og Serbia gjennom sine samarbeider med Svartlamon Hardkor.

Jovan har også samarbeidet med Trondheim Symfoniorkester & Opera, Trondheimsolistene og Trondheim Jazzorkester og vært musikalsk leder for Fargespill, Trondheim i samarbeid med Trondheim kammermusikkfestival i tillegg til å være artist in residence på Transform World Music Festival i 2019. I 2009 var han leder for Serbia World Music Festival.

I 2022 utga han sitt første soloalbum “Life og Accordion”  på VIR label og mottok Hans Christian Ostrøs minnepris. I 2024 åpner et nytt jazzakademi på University of Novi Sad hvor Jovan Pavlovic er en av grunnleggerne.

I 2010 ble han utpekt til fylkeskunstner i Sør-Trøndelag og i 2020 ble han utpekt til bykunstner i Trondheim.

### Utgivelser
Utvalgte egne utgivelser og samarbeid:

* Life on Accordion-Jovan Pavlovic, VIR (2022)

* Bonfire - Jovan Pavlovic trio feat Ahmad Al Khatib (2021)
* Pondicergy Airlines - Stephane Edouard (2020)
* *Refleks* - Jovan Pavlovic trio (2017)
* Lion (Marius Neset/Trondheim jazzorkester (2015) Spellemann for Beste jazzalbum
* Rasmus og verdens beste musikal - Rasmus og verdens beste band (2014)
* In der finster - Urban Tunnels Klezmer band,Curlinglegs (2011)
* Meltemi - Oluf D Røe, Etnisk Musikklubb (2011)
* Foy - Bengalo, Etnisk Musikklubb (2010)
* Arctic Cinema - No Border Orchestra, IBOKS (2010)
* Puppan te pappa - Rasmus & Verdens beste band (2010) Spellemannspris for Beste barneplate
## Referanser


## Eksterne lenker
* Fylkeskunstner 2010, Sør-Trøndelag fylkeskommune
Arktisk Næringsdrift

**Arktisk Næringsdrift A/S** (stiftet 24. juni 1929) var et norsk selskap som drev med fangst på Øst-Grønland og drift av Myggbukta radio på vegne av den norske stat.

Sentrale initiativtakere til etableringen av selskapet var fangstmannen Hallvard Devold og lederen av Norges Svalbard- og Ishavsundersøkelser (NSIU), Adolf Hoel. Adolf Hoel var selskapets leder frem til 1945. Arktisk Næringsdrift ble drevet gjennom NSIU og fra 1948 gjennom Norsk Polarinstitutt.

Frem til etableringen av Arktisk Næringsdrift i 1929 var det fangstfolkene selv som utrustet de fleste ekspedisjoner. Selskapets folk hadde fri reise og utrustning, men stod for våpen og proviant selv. Som mottytelse beholdt selskapet 40% av skinnfangstens og 25% av laksefangstens bruttoverdi, resten tilfalt fangstmannen. Skinnet kom hovedsakelig fra fjellrev, både hvitrev og blårev.

Den norske fangstvirksomheten på Øst-Grønland ble avsluttet i 1959, men selskapet ble ikke nedlagt i påvente av andre forretningsmessige muligheter på Øst-Grønland. Etter ønske fra Industridepartementet, som var en av aksjonærene, ble det på ekstraordinær generalforsamling 26. mai 1981 vedtatt å oppløse selskapet.

## Arkiv
Selskapets arkiv oppbevares ved Statsarkivet i Tromsø.
## Referanser
Gerd

**Gerd** er et kvinnenavn som kan være avledet av det norrøne ordet *garðr* som betyr «gjerde» eller «vern». Det kan også være en kortform av navn som sluttet på *-gerðr*, som for eksempel *Ingigerðr* (Ingjerd).

På tysk brukes imidlertid navnet for kortform for Gerhard.

## Utbredelse
*Gerðr* var et vanlig kvinnenavn på Island og antakelig også i Norge i vikingtiden. Det er 3 forskjellige personer med navnet nevnt i Landnåmabok.
Navnet er kjent i Norge først fra 1800-tallet. Gerd var blant de mest brukte navnene på nyfødte jenter i Norge i perioden ca. 1910&ndash;1950.

|}

Gerd Synnøve og Gerd Marie er vanlige sammensettinger av navnet.

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

* Gerd Nyquist (1913&ndash;1984), forfatter
* Gerd Åsta Hjelm Arnesen (1919–2003), norsk komponist og tekstforfatter
* Gerd Brantenberg (1941&ndash;), forfatter
* Gerd-Liv Valla (1948&ndash;), tidligere LO-leder

### Mytologisk skikkelse
* Gerd &ndash; norrøn gudinne

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cheddar

**Cheddar** kan sikte til:

* Cheddar (England), en landsby i fylket Somerset.
* Cheddarost, ble opprinnelig laget i Cheddar.
Breivika videregående skole

**Breivika videregående skole** er en videregående skole i Tromsø. Skolen er nylig blitt slått sammen med Tromsø maritime skole, og dens nye navn er Ishavsbyen videregående skole., er en yrkesrettet skole og er den største videregående skolen i Troms.

## Historie
Skolen ble opprettet i 1956 som Nord-Troms Yrkesskole. Den var da et interkommunalt samarbeid mellom Karlsøy, Tromsø, Tromsøysund, Balsfjord, Storfjord, Lyngen, Kåfjord, Skjervøy og Nordreisa. Det ble opprettet to klasser for jern- og metall som holdt til i leide tyskerbrakker på Skattøra. I 1964 skiftet skolen navn til Tromsø Yrkesskole før den i 1976 fikk navnet Breivika videregående skole. Den første rektoren for skolen var Brynjulf Roaldsen som var rektor fra 1960 til 1986. I 1960 flyttet skolen til Breivika og tilbød faglinjene Jern og metall, Baker og konditor, Maskinarbeidere og Motormekanikere. I 2001 ble Tromsø kokk- og stuertskole lagt inn under Breivika videregående skole.

I 2015 ble det bestemt at skolen skulle slås sammen med Tromsø maritime skole. Det har vært en prosess der det administrative i første omgang er felles. Fra januar 2017 ble navnet endret til Ishavsbyen videregående skole. Neste skritt er å bygge nytt på skolested Breivika slik at all undervisning flyttes til Breivika.

Fra skolestart 2024 skjer all undervisning på Ishavsbyen videregående skole i Breivika.

## Skolen i 2025
I 2025  har skolen ca.830 elever og tilbyr fag innenfor disse studieretningene:

* Elektro og datateknologi
* Helse- og oppvekstfag
* Restaurant- og matfag
* Teknologi og industrifag
* Maritime fag
* Kombinasjonsklasser
* Fagskolen i nord (maritime fag)

Skolen har en administrasjon som består av rektor, assisterende rektor, kontorsjef, åtte avdelingsledere og et kontorpersonale på fem. Totalt har skolen ca. 180 ansatte.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Breivika videregående skoles hjemmesider
Terje Liverød

**Terje Liverød** (født 1955) er en norsk tidligere fotballspiller bosatt i Uruguay. Liverød har tidligere vært engasjert som talentspeider i Sør-Amerika av ulike europeiske storklubber og var gjennom mange år knyttet til den tyske storklubben FC Schalke 04. Han er også leder for en tekstilfabrikk i Sør-Amerika. Liverød, som også er siviløkonom, var en periode direktør for Jordan AS sine aktiviteter i Sør-Amerika og senere i Asia og Australia. Han startet karrieren i Sandefjord Ballklubb der han spilte rundt 100 kamper fra 1973 til 1977 og i årene etter i Københavnklubbene Brønshøj, Kjøbenhavns Boldklub («KB», forløperen til FC København) og Boldklubben Frem. Liverød var deretter i Brasil og Singapore, før han i 1987 avsluttet sin karriere i Sandefjord Ballklubb. Utover meritter i fotball har Liverød også kretsmesterskap i tennis.

Han er en venn av Diego Maradona og var hans agent og lagleder for det argentinske laget som spilte to oppvisningskamper i Norge med fotballegenden i 2006. Han har også vært agent for blant andre Matias Almeyda og stått bak overgangene til en rekke toppspillere fra Sør-Amerika, først og fremst Uruguay og Argentina, som Claudio Pizarro som han oppdaget i Peru i 1999 sammen med Paul Walsh, Sebastián Eguren, Matias Almeyda, Jose «Turu» Flores, Rafinha, Darìo Rodriguez, Lucas Pratto m.fl. Han har også bistått svenske klubber som AIK og Hammarby og bidro gjennom spillerne Ivan Obolo og Jorge Ortiz sterkt til AIKs double i 2009. Liverød oppdaget Pratto i 2008 og hentet han på lån til FC Lyn Oslo.

I 2008 forhandlet Liverød sammen med sin venn Matias Almeyda med FC Lyn Oslo om oppkjøp av klubben, hvor Almeyda for øvrig spilte i 2007. Forhandlingene strandet og de to gikk ikke inn på eiersiden i Oslo-klubben.

Han har også jobbet midlertidig for TV 2 under VM i fotball 2006 og 2010 og for NRK under VM i fotball 2014.

I forbindelse med VM i fotball 2014 lagde Liverød dokumentarfilm om og med legenden fra finalen i 1950 VM; Alcides Ghiggia. Filmen ble vist på kanaler i Sør-Amerika og benyttet av Diego Maradona i hans VM program *De Zurda* så vel som av NRK.

Liverød er i dag registrert spilleragent av det uruguayanske fotballforbundet. 

## Referanser