open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ungarn under Vinter-OL 1924

**Ungarn under Vinter-OL 1924**. Fire sportsutøvere fra Ungarn deltok i to sporter, langrenn og kombinert, under Vinter-OL 1924 i Chamonix. Ungarn vant ikke noen medaljer.   
  
## Medaljer

## Utøvere etter sportsgren
### [[Nordiske grener under Vinter-OL 1924|Nordiske grener]] (4)
* István Déván
*: 18 km langrenn (31.-plass), Nordisk kombinasjon (fullførte ikke), Skihopping (startet ikke)
* W. Delmar
*: 18 km langrenn (startet ikke)
* Aladár Háberl
*: 18 km langrenn (startet ikke), Nordische Kombination (fullførte ikke), Skispringen (startet ikke)
* Ferenc Németh
*: 50 km langrenn (20.-plass)
* Béla Szepes
*: 18 km langrenn (fullførte ikke), Nordisk kombinasjon (fullførte ikke)

### [[Kunstløp under Vinter-OL 1924|Kunstløp]]
* Andor Szende
*: Menn (startet ikke)

### [[Bobsleigh under Vinter-OL 1924|Bobsleigh]]
**Firerbob** (startet ikke)
* C. Csepely
* István Déván
* B. Gyurkovich
* J. Huttner
* A. Kohler
* E. Pereti
* R. Schwabl
* F. Szirtes
Maskinsjef

**Maskinsjef** (engelsk: *chief engineer*) er den overordnede maskinoffiseren som har ansvar for ett skips mekaniske framdrift og for drift og vedlikehold av mekaniske og elektriske installasjoner om bord. Dersom maskinsjefen blir ute av stand til å ivareta sine plikter overtar førstemaskinisten ansvaret.

## Utdanning i Norge

Det er to måter å ta utdannelsen på:

### Y-veien
*VG1 Teknologi- og industrifag (ett år)                                                                                             
*VG2 Skipsteknikk (ett år)
*Læretid ombord i skip som motormann (ett år effektiv seilingstid, deles opp etter turnusordning)
*Fagbrev som motormann (to dager på godkjent tunglab)
*Maritim teknisk fagskole, maskinist, teoretisk kompetanse for maskinist maksimalt klasse 4 (ett år)
*Maritim teknisk fagskole, maskinsjef, teoretisk kompetanse på ledelsesnivå klasse 1 (ett år)
*Seilingstid som maskinkadett, offiser på opplæring (seks måned effektiv seilingstid)
*Seilingstid i stilling som krever maskinoffisersertifikat klasse 4 (ett år effektiv seilingstid): oppnår maskinoffisersertifikat laveste klasse 2
*Seilingstid i stilling som krever maskinoffisersertifikat laveste klasse 2 (ett år effektiv seilingstid): oppnår maskinoffisersertifikat høyeste klasse 2
*Seilingstid i stilling som krever maskinoffisersertifikat høyeste klasse 2 (1,5 år effektiv seilingstid): oppnår maskinoffisersertifikat klasse 1

### Annen utdanning
*Studiespesialiserende videregående skole (tre år)
*Høyskole med bachelor- eller mastergrad i maritime ingeniørfag (tre år)
*Seilingstid som maskinkadett (ett år effektiv seilingstid)
*Seilingstid som tredje- eller andremaskinist (ett år effektiv seilingstid)
*Seilingstid som førstemaskinist (ett år effektvi seilingstid)
## Referanser


## Eksterne lenker

* Om maskinsjef, fra nettstedet utdanning.no
VERA

**Vision Electronic Recording Apparatus** (**VERA**) er et tidlig videobåndformat. Det ble utviklet hos BBC under ingeniør Peter Axons ledelse fra 1952 til 1958. De eneste opptakene av VERA som finnes i dag er på film og er av den originale demonstrasjonen av systemet.

Et videobånd må bevege seg raskt over opptaks- eller avspillingshodet på grunn av de høye frekvensene i signalet. Disse frekvensene er høye nok til at hastigheten må ligge på flere meter per sekund i forhold til 38&ndash;75 cm per sekund som er brukt på profesjonelt analogt lydopptaksutstyr. BBC løste dette problemet ved å bruke spoler med en diameter på 52 cm og en båndhastighet på 5,08 meter per sekund. VERA kunne med denne hastigheten spille inn rundt 15 min med svart-hvitt-video i 405-line per båndspole. Båndbredden var på 13 mm og båndet var delt opp i tre parallelle spor, to for video og ett for lyd. Bildet hadde en tendens til å skjelve på grunn av at synkroniseringspulsen ikke ble spilt inn nøyaktig nok.

Da VERA var klart til bruk i 1958 var det allerede blitt gjort avleggs av Ampex' quadruplexsystem. Quadruplex brukte 5,08 cm brede bånd og en hastighet på bare 38,1 cm per sekund. De brukte kvadraturskanning, som er et system der flere hoder snurrer vertikalt rundt på en trommel, for å få båndet til å bevege seg over hodet raskt nok uten at man trenger å kjøre båndet i større hastigheter. Quadruplex-bånd kunne derfor ha rundt en time med opptak.

BBC besluttet å gi opp VERA og de gikk over til å bruke Ampex' system i slutten av 1950-årene.

## Eksterne lenker
* BBC: The rise and rise of the video
* Artikkel fra VTOldboys med instruksjonsmnual og filmopptak 
* Chronomedias artikkel om VERA
Gran Colombia

**Stor-Colombia** (spansk: *Gran Colombia*) er et navn som i dag brukes  for en nasjon som dekket en stor del av det nordlige Sør-Amerika og en liten del av det sørlige Sentral-Amerika i perioden mellom 1819 og 1831.

Denne kortlivete søramerikanske republikken styrte i stor grad over det tidligere spanske Visekongedømmet Ny-Granada, det som i dag er Colombia, Venezuela, Ecuador og Panamá i tillegg til deler av Costa Rica, Peru, Brasil og Guyana, som ble erklært selvstandig fra det spanske monarkiet i 1819 av Simón Bolívar.

## Kilder
*
Liste over episoder av Karl & Co

**Liste over episoder i ''Karl & Co*** er en oversikt over episodene i den [[Norge|norske]] [[situasjonskomedie]]n *Karl & Co''.

## Episodeliste, sesong 1 (1998)

## Episodeliste, sesong 2 (1998 - 1999)

## Episodeliste, sesong 3 (1999 - 2001)
Fámjins kommuna

**Fámjins kommuna** er en kommune på Færøyene. Den omfatter Fámjin på Suðuroy. Kommunen ble utskilt fra Suðuroyar prestagjalds kommuna i 1908. Folketallet har sunket noe, fra 185 innbyggere i 1960, 127 i 1985, til 110 i 2009.

## Politikk
### Kommunestyrevalget 2008

## Referanser
Skúvoyar kommuna

**Skúvoyar kommuna** er en kommune på Færøyene, og omfatter øyene Skúvoy og Stóra Dímun. Kommunen er, regnet i folketall, den nest minste på Færøyene. 1. januar 2009 hadde kommunen 55 innbyggere (hvorav 8 på Stóra Dímun), mot 143 i 1960.

## Politikk

Kommunestyret består av 3 uavhengige representanter, mot 5 representanter fra 2 lister i perioden 1997–2001.

## Referanser
Tsjekkoslovakia under Vinter-OL 1924

**Tsjekkoslovakia under Vinter-OL 1924**. Tjuesju sportsutøvere fra Tsjekkoslovakia deltok i seks sporter under Vinter-OL 1924 i Chamonix. Tsjekkoslovakia vant ikke noen medaljer.   
  
## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Skálafjørður

:*For bygda, se [[Skálabotnur]]. Se også [[Skáli]] og [[Skálavík]].*

**Skálafjørður** (, dansk: *Skålefjord*) er en fjord på sørsiden av Eysturoy på Færøyene som strekker seg 14&nbsp;km nordvestover fra bygda Nes til Skálabotnur. 

Skálafjørður er Færøyenes lengste fjord. Langs østsiden ligger et av øygruppens tettest befolkede områder samt et svært viktig næringslivsområde. Den sammenhengende bebyggelsen starter på Nes i munningen og fortsetter videre innover med bygdene Toftir, Saltnes, Runavík, Saltangará, Glyvrar, Lambareiði, Søldarfjørður, Skipanes og Gøtueiði. Lengst inne ligger Skálabotnur. På østbredden ligger Skáli, Innan Glyvur og Strendur.

På Nes ligger en kanonstilling og bunker fra den andre verdenskrig. Denne var brukt av britiske styrker for å forsvare innløpet til Skálafjørður. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
René Mortiaux

**René Mortiaux** (født 1881, død ukjent) var en belgisk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1924 i Chamonix.

Mortiaux vant en olympisk bronsemedalje i bobsleigh under Vinter-OL 1924 i Chamonix. Han var med på femmerboben som kom på tredjeplass bak Sveits og Storbritannia II. De andre på det belgiske bronselaget var Paul van den Broeck, Charles Mulder, Victor Verschueren og Henri Willems.

## OL-medaljer
* 1924  Chamonix -  bronse i bobsleigh, firer/femmer-bob  Belgia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Opel Meriva

**Opel Meriva** er en personbil i mini MPV-klassen basert på plattformen til Opel Corsa. Meriva selges under merkenavnene **[[Opel]]**, **[[Vauxhall Motors|Vauxhall]]** og **[[Chevrolet]]**, avhengig av markedet. Bilen ble introdusert i 2002, og ny modell kom i 2010. Meriva bygges i São Caetano do Sul, Brasil av General Motors do Brasil og i Zaragoza, Spania, av Opel.

Meriva produseres både med bensinmotor og turbodieselmotorer fra 1,3&nbsp;l til 1,7&nbsp;l, med motorkraft fra 75 hk) til 140 hk. 

Lik sin storebror, Zafira, har Meriva et fleksibelt interiør kalt FlexSpace. Selv om bilen bare har fem seter fordelt på to rader, kan den andre raden beveges fremover og bakover og setene slås ned og integreres i gulvet dersom et større bagasjerom ønskes. Andre seterad har plass til 2 eller 3 passasjerer. I to-seters modus har setene avstand til døren og hverandre på samme måte som forsetene. I tre-seters modus ser setene ut som et ordinært baksete.

## Sikkerhet
Meriva har en delt A-stolpe som kan gi noen blindsoner for føreren.

## Meriva A
Første generasjons Meriva, kalt Meriva A, ble lansert sent i 2002, og var basert på tredje generasjon Opel Corsa. Den ble lansert med tre bensinmotorer og en dieselmotor, men i 2005 ble bensinmotoren på 1,6 liter byttet ut med en kraftigere 1,4 liters motor. Modellen med 1,6 turbo hadde 6-trinns manuell girkasse, de øvrige hadde 5-girs manuell girkasse som standard. 1,6 16v og 1,8 liters bensinmotorer kunne velges med en 5-trinns *Easytronic' girkasse.

I 2006 kom en *facelift*, med fornyet front og bakende, og den fikk et nytt utstyrsnivå; OPC.  

== Meriva B ==
Den nye Meriva ble presentert på [[Genève Motor Show]] i mars [[2010]], og ble produsert fra juni 2010. Konseptbilen «Meriva Concept» ble presentert på Genève Motor Show i 2008, og viste hvilken stilretning neste generasjon Meriva ville ta.

Meriva B selges med en 1,7 dieselmotor med 100, 110 eller 130 hk, eller en 1,3 ecoFLEX diesel på 95 hk. Bensinmotorene er på 1,4 liter, og yter 100, 120 eller 140 hk, de to siste er med turbo.

Det nye med denne modellen er at bakdørene er hengslet motsatt av det vanlige. Dette skal lette innstigning og håndtering av små barn. Disse dørene låses automatisk så lenge bilen er i bevegelse. A-stolpen er endret til lik med Zafira, noe som antas å gi bedret sikt. Bilen ble kåret som nr. 3 i «Årets Bil 2010» etter to elektriske/hybridbiler.

== Navn og markeder ==
* *'Opel Meriva** – [[Europa]] (unntatt Storbritannia), [[Singapore]], [[Japan]]
* **Vauxhall Meriva** – [[Storbritannia]]
* **Chevrolet Meriva''' – Latin-Amerika, Mexico

## Eksterne lenker
* 
* Opel
Det første slaget om Changsha

**Slaget om Changsha** (kinesisk: 第一次长沙战役; 17. september – 6. oktober 1939) var Japans første forsøk på å ta byen Changsha, Hunans hovedstad, under den andre kinesisk-japanske krig.

## Bakgrunn og strategi
Etter to år hadde den kinesisk-japanske krigen løst seg slik at ingen av partene klarte å beseire den andre. Tidlig i september 1939 dro general Nishio Toshizō fra Japans ekspedisjonsstyrke i Kina og generalløytnant Itagaki Seishirō ut for å ta provinshovedstaden Changsha. Japanernes 101. og 106. divisjon var utplassert på vestbredden av Gan-elva i Jiangxi, mens 3., 5., 13., og 33. divisjon marsjerte sørover fra det sørlige Hubei til det nordlige Hunan.

To av japanernes viktigste motivasjonsfaktorer var at en ikkeangrepspakt mellom Japans allierte Tyskland og Japans fiende Sovjetunionen ble underskrevet, og japanernes nederlag ved Khalkhin Gol. Et større angrep mot kineserne ville derfor gjenopprette japanernes moral.

Til slutt ble det klart at japanernes styrke på omtrent 100&nbsp;000 kom til å samles i Changsha. Den kinesiske strategien var å møte fiendens styrke i Nord-Jiangxi og deretter omringe den på veien sørover.

## Slagets gang
Japanerne angrep 17. september, da deres styrker i det nordlige Jiangxi rykket vestover mot Hunan. Riktignok strakte japanernes seg så langt vestover at de kineserne gikk til motangrep mot dem fra nord og sør, slik at de måtte trekke seg tilbake østover.

19. september fortsatte japanerne med å angripe kineserne langs Sinchiang-elva. Japanerne brukte giftgass på kinesiske stillinger, selv om Genève-protokollen forbød det. 23. september drev japanerne kineserne bort fra Sinchiang-området, og 6. og 13. divisjon krysset elva dekket av artilleri, og fortsatte sør langs Miluo Jiang.

De harde kampene fortsatte etter den 23., og kineserne trakk seg tilbake sørover for å avlede japanerne fra å støtte bataljonene som nådde fram øst og vest for knipetangsmanøveren. 29. september nådde japanerne utkanten av Changsha, men de var ikke i stand til å erobre byen fordi kineserne hadde kuttet forsyningslinjene deres. Innen 6. oktober var de japanske styrkene i Changsha desimert mens restene flyktet nordover.

## Avslutning
Changsha var den første større byen som ikke falt for den japanske framrykkingen. Kommandanten, en krigsherre alliert med Chiang Kaishek, Xue Yue, ble beæret for hans seiere ved Changsha. At de ikke mistet byen betydde at kineserne kunne hindre japanerne fra å konsolidere deres territorier i Sør-Kina.

## Referanser
Bruuns repslageri

**Bruuns repslageri** ligger i Fjøsangerveien 71 i bydelen Årstad i Bergen. Tidligere lå det to reperbaner her, *Mathisenbanen* fra 1856 og *Sørvigsbanen* fra 1831-1833. I 1996 brant Mathisenbanen ned. Etter det ble Fjøsangerveien utvidet til fire felt.

## Sørvigsbanen
Sørvigbanen ble opprinnelig bygget på Sukkerhusengen av repslagersvenn Frantz Sørvig. Byggingen ble finansiert med lån fra eieren av Sukkerhusengen, Heinrich Berle. I november 1834 ble reperbanen kjøpt på offentlig auksjon av kjøpmann Christian E. Busch. Den første repslagermester som eide banen var Garlow Monclair. Han drev banen fra 1838 til 1854, da eiendommen ble solgt til Ole Johan Johannessen.

## Bruuns reperbane
Engelbrekt Christen Bruun (1839–1913), repslagermester og stortingsrepresentant for Bergen 1879-1881, kjøpte reperbanen av Johannessen i 1893. Med dette oppkjøpet ble Bruun eier av Bergens største repslageri med 100 tilsatte arbeidere. Sønnen Gerdt Henrik Meyer Bruun (1873–1945) overtok bedriften i 1897 og flyttet denne og reperbanen til Årstad i 1899. Her kunne man anvende gass og dampkraft, noe som var forbudt i sentrum på grunn av brannfare. En annen årsak til at reperbanen ble flyttet ut av sentrum var at kommunen hadde laget en ny reguleringsplan hvor Sukkerhusengen ble regulert til gater og bolighus. Det industrialiserte repslageriet i Fjøsangerveien fikk en mer allsidig produksjon, blant annet av fiskeredskaper og kokosveveri. Til anlegget ble det også bygget flere nybygg. Disse ble tegnet av de kjente bergensarkitektene Frederik Konow Lund og Egill Reimers.

## Fredning
I 1990 ble reperbanen i sin helhet fredet av Riksantikvaren. For å sikre den historiske og funksjonelle sammenhengen ble eksteriørene på de 13 andre byggene på eiendommen også fredet.

## Litteratur
* Harris, Christopher, (1996), *Katalog Ingvald Rognaldsens Samlinger, Reperbanen, Fjøsanger*, Hordaland fylkeskommune.

## Eksterne lenker
* Bergen byleksikon på nett, om reperbaner
* Om Fjøsangerbanen 
* Om Gerdt Henrik Meyer Bruun
*
Unleashed in the East

***Unleashed in the East*** er det første konsertalbumet fra det britiske heavy-metal-bandet Judas Priest. 

Albumet ble innspilt i Tokyo Japan under *[[Killing Machine]]*-turneen i 1979. Albumet ble utgitt i 17. september samme år. Albumet ble gjenutgitt i 2001 med fire bonusspor.

## Sporliste
# «Exciter» (Rob Halford, Glenn Tipton) – 5:38
# «Running Wild» (Tipton) – 2:53
# «Sinner» (Halford, Tipton) – 7:31
# «The Ripper» (Tipton) – 2:44
# «The Green Manalishi (With The Two Pronged Crown)» (Peter Green) – 3:16
# «Diamonds & Rust» (Joan Baez) – 3:30
# «Victim of Changes» (Al Atkins, Halford, K.K. Downing, Tipton) – 7:12
# «Genocide» (Halford, Downing, Tipton) – 7:19
# «Tyrant» (Halford, Tipton) – 4:32

;Japansk versjon / 2001 Remaster bonusspor
# «Rock Forever» (Halford, Downing, Tipton) - 3:27
# «Delivering the Goods» (Halford, Downing, Tipton) – 4:07
# «Hell Bent for Leather» (Tipton) – 2:40
# «Starbreaker» (Halford, Downing, Tipton) – 6:00

## Personell
*Rob Halford: Vokal
*K.K. Downing: Gitar
*Glenn Tipton: Gitar
*Ian Hill: Bassgitar
*Les Binks: Slagverk

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Valtteri Filppula

**Valtteri Filppula** (født 20. mars 1984) er en finsk ishockeyspiller som spiller for Genève-Servette HC i sveitsiske National League (NL). Han har tidligere spilt for Jokerit i finske SM-liiga og Detroit Red Wings, Tampa Bay Lightning, Philadelphia Flyers og New York Islanders i National Hockey League (NHL).  og Stanley Cup vinner, som for tiden spiller for Detroit Red Wings i NHL. Han ble valgt av Detroit Red Wings som nummer 95 i den tredje runden av NHL Entry Draft 2002 og vant Stanley Cup med Red Wings i 2008.

Filppula har representert Finland internasjonalt og deltatt i to VM-turneringer (2012 og 2017) og én World Cup i ishockey (2016). Han har deltatt i to OL-turneringer og har vunnet ett OL-gull (2022) og en OL-bronse (2010).

Han er lillebroren til Ilari Filppula.

## Karriere
Filppula ble draftet av Detroit Red Wings i tredje runde, nittifemte over alle, i NHL Entry Draft 2002.

Filppula startet sin karriere med Jokerit organisasjonen, og sikret sin plass i SM-liiga laget i 2003-04 sesongen som en veldig god forward. Han vant SM-liiga sølv med Jokerit i 2005, og ble gitt forventninger til å bli klubbens første-center neste sesong. Men Filppula dro heller over atlanterhavet for å spille for Grand Rapids Griffins i American Hockey League. Han ble valgt til å spille for PlanetUSA i AHL All-Star Game 2005-06.

Den 15. desember 2005 gjorde han NHL debut med Red Wings, og ble med det den første finske spilleren noensinne til å spille en NHL-kamp for Detroit. Han skåret sitt første NHL mål den 28. oktober 2006 mot tidligere medspiller Manny Legacé i en kamp mot St. Louis Blues. Filppula skåret sitt første sluttspillmål i Game 1 vs Calgary Flames den 12. april 2007.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Priest…Live!

***Priest...Live!*** er det andre konsertalbumet fra det britiske heavy-metal-bandet Judas Priest. 

Albumet er sammensatt av innspillinger gjort på to konserter under *Fuel for Life*-verdensturneen i 1986, som promoterte studioalbumet  *[[Turbo (album)|Turbo]]*. Albumet ble først utgitt 21. juni 1987 som dobbeltalbum. I 2002 ble albumet gjenutgitt med tre bonusspor; «Screaming For Vengeance», «Rock Hard, Ride Free» og «Hell Bent For Leather». 

## Sporliste
Alle spor av Rob Halford, K.K. Downing og Glenn Tipton, unntatt hvor annet er nevnt.
;Disk 1
# «Out in the Cold» – 6:51
# «Heading Out to the Highway» – 4:53
# «Metal Gods» – 4:11
# «Breaking the Law» – 2:42
# «Love Bites» – 5:27
# «Some Heads Are Gonna Roll» (Bob Halligan, Jr) – 4:23
# «The Sentinel» – 5:13
# «Private Property» – 4:51

;Disk 2
# «Rock You All Around the World» – 4:41
# «Electric Eye» – 4:19
# «Turbo Lover» – 5:53
# «Freewheel Burning» – 5:01
# «Parental Guidance» – 4:10
# «Living After Midnight» – 7:24
# «You've Got Another Thing Comin'» – 8:05
;Bonusspor på 2002 utgave
#  «Screaming for Vengeance» - 5:55 (fra  Screaming for Vengeance-turneen 1982)
# «Rock Hard, Ride Free» – 6:42 (fra Defenders of the Faith-turneen 1984)
# «Hell Bent for Leather» (Tipton) – 4:42 (fra (Turbo-turneen 1986)

## Personell
*Rob Halford: Vokal
*K.K. Downing: Gitars
*Glenn Tipton: Gitar
*Ian Hill: Bassgitar
*Dave Holland – Slagverk

## Eksterne lenker
*
Storbritannia under Vinter-OL 1924

**Storbritannia under Vinter-OL 1924**. Trettifire sportsutøvere, trettien menn og tre kvinner, fra Storbritannia deltok i fem sporter under Vinter-OL 1924 i Chamonix. Storbritannia kom på sjetteplass med en gull-, en sølv og to bronsemedaljer. 

## Medaljer

## Medaljevinnerne
Ralph Broome

**Ralph Edward Howard Broome** (født 5. august 1889, død 25. januar 1985) var en britisk bobkjører som deltok i de olympiske vinterleker 1924 i Chamonix.

Broome vant en olympisk sølvmedalje i bobsleigh under Vinter-OL 1924 i Chamonix. Han var fører på firerboben «Storbritannia II» som kom på andreplass bak Sveits. De andre på sølvlaget var Thomas Arnold, Alexander Richardson og Rodney Soher.

## OL-medaljer
* 1924  Chamonix -  sølv i bobsleigh, firer/femmer-bob  Storbritannia

## Eksterne lenker
*
Scott Travis

**Scott Travis** (født 6. september 1961, Norfolk i Virginia) er en amerikansk trommeslager. 

Han spiller i det britiske heavy metal-bandet Judas Priest og det amerikanske hardrock-bandet Racer X. Han bidro også i Fight sammen med Rob Halford fra Judas Priest.

## Diskografi
;Judas Priest
* *[[Painkiller (album)|Painkiller]]* (1990)
* *[[Jugulator]]* (1997)
* *[[Demolition]]* (2001)
* *[[Angel of Retribution]]* (2005)
* *[[Nostradamus (album)|Nostradamus]]* (2008)
* *Redeemer of Souls* (2014)
* *Firepower* (2018)

;Racer X
* *Second Heat* (1988)
* *Extreme Volume I and II* (1988 & 1989) (konsertalbum)
* *Technical Difficulties* (1999)
* *Superheroes* (2000)
* *Getting Heavier* (2002)

;Fight
* *War of Words* (1993)
* *A Small Deadly Space* (1995)
* *Mutations* (1994)

## Eksterne lenker
* 
*
RS 53 «J.M. Johansen»

**R/S 53 «J.M. Johansen»** er en tidligere redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet i 1949, ved Standard Båtbyggeri i Drammen. Konstruktør var Richard G. Furuholmen som hadde vunnet en designkonkurranse som var utlyst av Redningsselskapet som dengang trengte en ny serie redningsskøyter.

Dette var den første redningsskøyta som ble bygget etter andre verdenskrig, og var også den første som ble bygget med motor som hovedfremdrift. Den hadde riktignok også seil som forgjengerne, men de var nå redusert til å fungere som stabiliserende støtteseil.

Frem til 1979 var «J.M. Johansen» i tjeneste som redningsskøyte og berget 70 personer fra «den visse død», elleve fartøyer fra totalforlis, og ga assistanse til totalt 843 fartøy.

«J.M. Johansen» har vært i privat eie siden den ble tatt ut av tjeneste, og gikk blant annet i 10 år på Svalbard som charterbåt. Idag benyttes i hovedsak som lystbåt på Oslofjorden, og nåværende eier har påkostet den betydelig restaurering for å beholde skøyta i sin originale stil.

«J.M. Johansen» ble i 2007 satt på Riksantikvarens liste over verneverdige fartøy, men statusen ble opphevet i forbindelse med eierskifte i 2013.

## Referanser


## Eksterne lenker
* .
Fellesforbundet for Sjøfolk

**Fellesforbundet for Sjøfolk** (**FFFS**) er et forbund som organiserer seilende sjøansatte.

Forbundet ble dannet 21. oktober 2000 etter initiativ fra Leif R. Vervik. Det ble etablert som Seilende Oljearbeideres Forening (SOF). Det endret navn i 2004. Forbundet er ikke tilknyttet LO eller Yrkesorganisasjonenes Sentralforbund og er et politisk uavhengig forbund. Medlemsbladet heter *Dråpen*.

Forbundet jobber med både arbeidstaker spørsmål, som konflikter eller tariff spørsmål, og mer tyngre arbeidsrett. Eksempler på sistnevnte er saken om «Tvungen tarifftrekk», «62 års-saken» og så videre.

Landsmøtet er høyeste myndighet.

Harald J. Prytz sitter som valgt leder.

Forbundet har ikke tillitsvalgte.

## Andre forbund for sjøansatte
* Norsk Sjømannsforbund
* Norsk Sjøoffisersforbund
* Det norske maskinistforbund
* Energiforbundet SAFE

## Referanser


## Eksterne lenker
*
RS 55 «Olav Østensjø jr.»

**R/S 55 «Olav Østensjø jr.»** er en tidligere redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet i 1951 ved Ottesens Skipsbyggeri på Stord.

Redningsskøyta er oppkalt etter den unge haugesunderen Olav Østensjø jr. som omkom under et forlis i Den engelske kanal under 2. verdenskrig. Olav var sønn til skipsreder Olav Østensjø, og som en følge av tapet av sønnen bestemte skipsrederen seg for å donere en redningsskøyte til Redningsselskapet. Dessverre omkom han selv i en ulykke i 1947, men kona Jenny Østensjø videreførte visjonen og i 1950 ble arbeidet med den nye skøyta påbegynt ved Ottesens Skipsbyggeri på Sagvåg. 14. november 1951 ble det holdt stabelavløpning og overlevering av «Olav Østensjø jr.» til Redningsselskapet.

Etter først å ha vært stasjonert i Haugesund, har «Olav Østensjø jr.» også vært stasjonert ved andre baser langs kysten, deriblant Vardø og Træna i Lofoten.

Frem til 1981 var «Olav Østensjø jr.» i tjeneste som redningsskøyte og berget 34 personer fra «den visse død», 11 fartøyer fra totalforlis, og ga assistanse til totalt 744 fartøy.

Idag er båten i privat eie av OLAV ØSTENSJØ JR P/R og rederiet har senere benyttet den tidlegare redningskryssaren til ulike oppdrag, alt fra vaktbåt og inspeksjonsbåt, til tur- og lystbåt i Haugesund.

## Eksterne lenker
* Les hele historien på Sagvåg Kystlag
RS 54 «Therese Klaveness»

**R/S 54 «Therese Klaveness»** er en tidligere redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet i 1951 ved Kittelsens båtbyggeri i Risør.

Frem til 1978 var «Therese Klaveness» i tjeneste som redningsskøyte, primært på Finnmarkskysten. Den har berget 19 personer fra «den visse død», 5 fartøyer fra totalforlis, og ga assistanse til totalt 761 fartøy.

Etter å ha blitt tatt ut av tjeneste i 1978 ble den solgt til et dykkerfirma som døpte den om til *Viggo Viking*. Etter flere år som dykkerbåt ble den i 1986 solgt til privat eier og gikk som charterbåt i Nordland. I 1995 ble startet ny eier på et omfattende restaureringsarbeid, og i 1997 fikk den også tilbake sitt døpenavn «Therese Klaveness». Idag går båten som charterbåt i skjærgården i Vestfold for å tjene midler til drift og vedlikehold.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside for «Therese Klaveness» 
* .
Ethel Muckelt

**Ethel Muckelt** (født 30. mai 1885, død 13. desember 1953 in Altrincham, Stor-Manchester) var en britisk kvinnelig kunstløper som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen og 1924 i Chamonix.

Muckelt vant en olympisk bronsemedalje i kunstløp under Vinter-OL 1924 i Chamonix. Hun kom på tredjeplass i damenes kunstløpskonkurranse bak Herma Szabo fra Østerrike og amerikanske Beatrix Loughran. Munckelt kom på fjerdeplass i parløp sammen med John F. Page.

Fire år tidligere, under Sommer-OL 1920 i Antwerpen, kom hun på femteplass i parløp sammen med Sydney Wallwork.

## OL-medaljer
* 1924  Chamonix -  Bronse i kunstløp, damer single

## VM-medaljer
* 1924  Manchester -  Sølv i kunstløp, parløp sammen med John F. Page.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Adana

**Adana** er Tyrkias femte største by, og hovedstad i provinsen Adana. Byen ligger ved elven Seyhans bredd i det sørlige Tyrkia. Rett nord for byen ligger den store Seyhandemningen. Byen administrerer to distrikter med totalt 1&nbsp;530&nbsp;257 innbyggere (2007). I nærheten av byen produseres det blant annet bomull og andre jordbruksprodukter. NATO har en flybase, Incirlik Air Base, 12 km utenfor byen. 

## Klima
Adana har et typisk middelhavsklima. Vintrene er milde og våte og somrene er varme og tørre. Den høyeste noterte temperaturen er fra 8. juli 1978 med 44,0 °C. Den laveste målte temperaturen er −6,4 °C.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
RS 56 «Olav Ringdal jr.»

**RS 56 «Olav Ringdal jr.»** er en tidligere redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet i 1952 ved Kittelsens båtbyggeri i Risør.

Skøyta ble donert av skipsreder Olav Ringdal som også ønsket at den skulle navngis etter hans sønn Olav Ringdal jr. som falt under andre verdenskrig.

Fartøyet har gjennomgått noen endringer underveis i sin tjeneste for Redningsselskapet. I 1972 ble hovedmotor skiftet og i 1973 ble dekkshus/styrehus skiftet og innredningen fornyet.

Frem til 1983 var «Olav Ringdal jr.» i tjeneste som redningsskøyte og berget 44 personer fra «den visse død», 15 fartøyer fra totalforlis, og ga assistanse til totalt 592 fartøy.

Idag er «Olav Ringdal jr.» eid av Kjell-Morten Ronæs, og hjemmehørende på Bru hvor den brukes som charterbåt.

«Olav Ringdal jr.» ble i 2008 satt på Riksantikvarens liste over verneverdige fartøy, men statusen ble opphevet i forbindelse med eierskifte i 2017.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside for «RS56 Olav Ringdal jr.»
* Alternativ hjemmeside :  www.rs56.no
* .
RS 57 «Oslokjøpmannen»

**R/S 57 «Oslokjøpmannen»** er en tidligere redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet i 1953. Dette var den siste redningsskøyta som ble bygget i tre for Redningsselskapet.

Frem til 1968 var «Oslokjøpmannen» i tjeneste som redningsskøyte hvor den berget 1 fartøy fra totalforlis og ga assistanse til totalt 65 fartøy.

«Oslokjøpmannen» er idag i privat eie som fritidsbåt.

## Referanser
Agnete Carlsen

**Agnete Synnøve Carlsen** (født 15. januar 1971 i Moss) er en norsk tidligere fotballspiller. Hun spilte på Norges lag som ble europamestere i 1993 og verdensmestere i 1995.

Agnete Carlsen debuterte på A-laget til Sprint-Jeløy i 1987, men scoret ingen mål i seriedebuten i 1987. Året etter debuterte Carlsen på landslaget, den 3. juni 1988, mot Brasil som 17-åring, og hun scoret i sin andre kamp, mot Nederland senere på året. I samme år markerte hun seg også på Sprint-Jeløy, der hun scoret fire mål. Carlsen var med på å vinne cupen med Sprint-Jeløy samme år, og serien i 1990. Året etter ble Carlsen sølvvinner i EM og VM.

I 1993 vant Sprint-Jeløy serien for andre og siste gang, og Carlsen scoret 11 mål den sesongen. Hun ble også europamester etter å ha slått Italia i finalen. Carlsen var også med til VM i 1995, men hun spilte bare to kamper som innbytter. Bakgrunnen for det var at hun hadde skadet seg i en treningskamp tidligere på året. Imidlertid holdt innsatsen til at Carlsen ble verdensmester. Etter VM begynte Carlsen i L-league, den japanske serien for kvinner.

Carlsens eneste OL-turnering var i 1996, der hun ble mest husket for å ha fått et rødt kort i semifinalen mot USA. Carlsens siste internasjonale mesterskap var EM året etter. Etter dette mesterskapet kuttet Carlsen ut landslaget for å satse på Nikko, noe som medførte cupseier og tre seriemesterskap. I pausen mellom sesongene var Agnete Carlsen på gjesteopptreden i Kolbotn og Athene Moss. Carlsen spilte for Nikko til de i 1999 ble et halvprofesjonelt lag grunnet begrensninger i forholdt til utlendinger i serien, og Agnete Carlsen og de andre nordmennene måtte dra tilbake til Norge. Carlsen la opp som følge av dette. Hun har siden ikke hatt noen aktiv karriere assosiert med fotball.

## Meritter
**Med Sprint-Jeløy**:
* Seriemester 1990 og 1993
* Cupmester 1988

**Med Nikko Securities Dream Ladies**:
* Seriemester 1996, 1997 og 1998
* Cupmester 1997

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Executive Office of the President

**Executive Office of the President** (**EOP**) er den amerikanske presidentens kanselli og består av hans nærmeste stab og politiske rådgivere, og husholdet i Det hvite hus, presidentens embetsbolig. EOP ble opprettet av Kongressen i 1939 og har vokst betydelig i størrelse; over 1&nbsp;800 ansatte pr. 2008, som arbeider i Det hvite hus og Eisenhower Executive Office Building i Washington, DC.

EOP ledes av presidentens stabssjef. De øverste stabsmedlemmene i EOP har tittelen *Assistant to the President*, det neste nivået har tittelen *Deputy Assistant to the President* og det tredje nivået har tittelen *Special Assistant to the President*. Få stabsutnevnelser må godkjennes av Senatet, slik som er vanlig for andre høyere embetsmenn i USAs regjering (det er imidlertid noen få unntak, for eksempel direktøren for Office of Management and Budget).

## Avdelinger
* Stabssjefens kontor
* Pressesekretærens kontor
* Office of Presidential Advance
* Office of Cabinet Affairs
* Office of the Counsel to the President
* Office of Communications
* Office of Presidential Correspondence
* White House Fellows Office
* Office of Global Communications
* Office of Intergovernmental Affairs
* Media Affairs Office
* Office of the First Lady
* Office of the Vice President
* Office of Political Affairs
* Office of Public Liaison
* White House Photo Office
* Presidential Personnel Office
* Presidential Scheduling Office
* Office of Speechwriting
* Office of Strategic Initiatives
* Travel Office
* White House Management Office
* Visitors Office
* Office of Management and Budget
* National Security Council
* United States Trade Representative
* Office of National Drug Control Policy
* Council of Economic Advisers
* Council on Environmental Quality
* Domestic Policy Council
* National Economic Council
* Office of Faith-Based and Community Initiatives
* Office of National AIDS Policy
* Office of National Drug Control Policy
* Office of Science and Technology Policy
* President's Critical Infrastructure Protection Board
* President's Foreign Intelligence Advisory Board
* USA Freedom Corps
* White House Military Office

## Eksterne lenker
*
RS 58 «Sørlandsskøyta»

**R/S 58 «Sørlandsskøyta»** er en tidligere redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet i 1956 ved Trosvik Mek. Verksted i Brevik.

«Sørlandsskøyta» var egentlig et eksperiment fra Redningsselskapet i et forsøk på å gå fra tre som tradisjonelt byggemateriale og over til stål. Ironisk nok var det da Richard G. Furuholmen som designet denne skøyta, etter at han hadde levert 3 redningsskøyter i tre i perioden 1949 til 1953. «Sørlandsskøyta» ble en positiv overraskelse både for konstruktøren og Redningsselskapet, og de neste årene ble det etterhvert produsert 6 stålskøyter på 55 fot etter design av Furuholmen.

Til tross for å ha vært et eksperiment var «Sørlandsskøyta» i operativ tjeneste som redningsskøyte helt frem til 1987. Da hadde den rukket å berge 8 personer fra «den visse død», 7 fartøyer fra totalforlis, og gitt assistanse til totalt 116 fartøy.

Idag er «Sørlandsskøyta» i privat eie og hjemmehørende i Fitjar kommune.

## Referanser
Liu Yandong

**Liu Yandong** (kinesisk: 刘延东, pinyin: *Liú Yándōng*; født i november 1945 i Nantong i provinsen Jiangsu i Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker. Siden 2007 har hun vært medlem av politbyrået for det kinesiske kommunistparti (gjenvalgt 2012), og i 2008 ble hun også medlem av regjeringen, som statsråd. 

Liu har sin høyere utdannelse fra Tsinghua-universitetet i Beijing. Hun var aktiv i den kommunistiske ungdomsliga og ble senere fra 2002 til 2007 leder av enhetsfrontsdepartementet, understilt partiets sentralkomite. Fra 2003 til 2008 var hun viseformann for Det kinesiske folks politisk konsultative konferanse. 

Liu ble i november 2007 det eneste kvinnelige medlem av politbyrået (av 25 medlemmer). I det avtroppende politbyrået hadde det også vært én kvinne, Wu Yi.

## Eksterne lenker
* 
*
RS 61 «Haakon VII»

**RS 61 «Haakon VII»** er en tidligere redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet i 1958 ved A/S Stord Verft. Den ble ved overlevering døpt av prinsesse Astrid.

Frem til 2004 var «Haakon VII» i tjeneste som redningsskøyte og berget 135 personer fra «den visse død», 40 fartøyer fra totalforlis, og ga assistanse til totalt 1869 fartøy.

I 2004 ble skøyta solgt til taubåtrederiet *Mørland & Karlsen AS* og samtidig omdøpt til **MS «Torungen»** (ikke å forveksle med redningsskøyta RS «Torungen»). I tillegg til å bli brukt til slepetjenester fungerte den også som praksisplass og avlastning for vanskeligstilte ungdommer.

«M/S Torungen» ble solgt i 2007 til skipsreder Jonny Viggo Olsen i Kristiansand. Båten ble omdøpt til **«M/S Ingrid Alexandra»**, registrert i Kristiansand. Skipet ble brukt til skolebruk ved navigasjon/fagskolen og sleping.

Hjemmehavn var Marvika i Kristiansand

I 2014 ble «M/S Ingrid Alexandra» utkalt til å assistere «Superspeed 1» med innseilingen til Kristiansand på grunn av motorstopp. Skipet hadde for øvring mange slep med besetning fra fagskolen for båter som skulle hogges i Danmark. 

«M/S Ingrid Alexandra» førte AI Langfeldts skorsteinsmerke mens den var hjemhørende i Kristiansand.

Skipets kaptein og reder var Jonny Viggo Olsen, frem til skipet ble solgt i 2017 til Levanger i Trøndelag. 

Den fikk tilbake navnet **«Haakon VII»**, og fikk i 2019 skorsteinsmerket til Nordic Maritime Pte Ltd.

Båtens reder er Morten Innhaug og **Haakon VII** eies per idag av selskapet **Nordic Blu Ocean AS**.

## Se også

* Redningsselskapets redningsskøyter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ulanhu

**Ulanhu** (eller *Ulaan Khüü* = «røde sønn»; 乌兰夫, *Wūlánfū*, opprinnelig 云泽, *Yúnzé*; født 1906 i Beijing men oppvokst i Venstre Tumedbanner i det som nå er Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina, død 8. desember 1988) var grunnlegger av den autonome region Indre Mongolia. I 1955 fikk han militær grad som seniorgeneral. Han var det kinesiske kommunistpartis sekretær og formann i Indre Mongolia-området fra 1947 til han ble utrensket i 1966/67, under kulturrevolusjonen. 

Formelt var han formann for Statskommisjonen for etniske anliggender fra 1954 til 1975, men mens han var forfulgt kunne han ikke fungere i embedet. 

Ulanhu ble rehabilitert i 1973, og gitt en serie med høyere stillinger; blant annet var han Kinas visepresident under president Li Xiannian fra 1983 til 1988.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
RS 62 «Ambassador Bay»

**R/S 62 «Ambassador Bay»** er en tidligere redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet i 1958 ved A/S Stord Verft.

Frem til 1983 var «Ambassador Bay» i tjeneste som redningsskøyte og berget 57 personer fra «den visse død», 17 fartøy fra totalforlis og ga assistanse til totalt 571 fartøy.

Etter at skøyta ble tatt ut av tjeneste er den i tur og orden blitt omdøpt av nye eiere til *Geofjord*, *Sjømåleren*, *Geosund* og deretter til *Ixplorer*. Den eies i dag av det franske selskapet *IxCore SAS* som driver med marin teknologi.

## Se også

* Redningsselskapets redningsskøyter

## Eksterne lenker
* Presentasjon av ''Ixplorer'' på den franske eiers hjemmesider
Zhang Guotao

**Zhang Guotao** (kinesisk: 张国焘, pinyin: *Zhāng Guótāo*, Wade-Giles: *Chang Kuo-t'ao*; født 1897 i Pingxiang i provinsen Jiangxi i Kina, død 3. desember 1979 i Scarborough i Canada) var et grunnleggende medlem og en tidlig leder av det kinesiske kommunistparti og militær leder for deres styrker i 1920- og 1930-årene. Han skrev memoarer som kaster viktig lys over kommunistpartiets tidlige historie. 

Han havnet i konflikt med Mao Zedong, og ble utrenset fra kommunistpartiet i 1937. Året etter gikk han over til kommunistenes viktigste hovedmotstander innenlands, Kuomintang, i 1938.

Etter Kuomintangs nederlag i den kinesiske borgerkrig i 1949 dro han i eksil først til Hongkong og deretter til Toronto i Canada. Der konverterte han til kristendommen i 1978, og døde under den usedvanlig kalde vinteren i 1979. 

## Selvbiografi
* Chang Kuo-t'ao: *The Rise of the Chinese Communist Party: the autobiography of Chang Kuo-t'ao*. Lawrence, Kans., 1971-1972

## Referanser


## Litteratur
* Donald W. Klein, Anne B. Clark: *Biographic Dictionary of Chinese Communism 1921-1965*. Harvard East Asian series, 0073-0491; 1972, s. 57. Cambridge, Mass.. ISBN 0-674-07410-6

## Eksterne lenker
*
RS 60 «Ulabrand II»

**R/S 60 «Ulabrand II»** er en tidligere redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet i 1958.

«Ulabrand II» er oppkalt etter den sagnomsuste losen Anders Jacob Johansen fra Ula i Vestfold med tilnavnet *Ulabrand*.

Frem til 1986 var «Ulabrand II» i tjeneste som redningsskøyte og berget 51 personer fra «den visse død», 19 fartøyer fra totalforlis, og ga assistanse til totalt 503 fartøy.

## Referanser
RS 63 «Torungen»

**R/S 63 «Torungen»** er en tidligere redningsskøyte som ble bygget for Redningsselskapet i 1960 ved A/S Stord Verft.

Frem til 1986 var «Torungen» i tjeneste som redningsskøyte og berget 26 personer fra «den visse død», 7 fartøyer fra totalforlis, og ga assistanse til totalt 455 fartøy.

I 1986 ble den solgt til det svenske redningsselskapet og tjenestegjorde i Østersjøen frem til 1997 under navnene «Østergarn» og «Siv-Britt S». Deretter ble den solgt og fikk tilbake sitt døpenavn.

«Torungen» ble senere i privat eie og hjemmehørende i Bergen.

## Se også

* Redningsselskapets redningsskøyter

## Referanser
Michael Anthony

**Michael Anthony Sobolewski** (født 20. juni 1954) er en amerikansk bassist og tidligere mangeårig medlem av Van Halen.

## Bakgrunn
Han ble født i Chicago i Illinois av polske immigranter og var en av fem søsken (Nancy, Michael, Steve, Robert og Dennis). Hans første band var med sin yngre bror og naboen. De kalte seg «Poverty's Children», men endret det senere til «Balls». Han flyttet så til California og gikk på Arcadia High School, hvorfra han ble uteksaminert i 1972. 

## Musikk
Michael var med fra starten av med Van Halen i 1974, og han var med til han ble erstattet av Wolfgang Van Halen etter 2004-turneen. Han er kjent for å ha over 150 bassgitarer, blant andre en som er formet som en Jack Daniel's whiskyflaske.

I 2009 var han med å startet Chickenfoot sammen med tidligere bandmedlem fra Van Halen, Sammy Hagar, trommeslager Chad Smith fra Red Hot Chilipeppers og gitarvirtuos Joe Satriani.

## Privatliv
Michael har vært gift med sin kone Sue siden 1981, og paret har to døtre. Han bor i Glendora i California. Utenom musikkarrieren har han en egen produktlinje med sauser og relaterte produkter med navnet *Mad Anthony*.

## Eksterne lenker
* 
*
Richard Eckersley

**Richard Eckersley** (født 12. mars 1989 i Salford) er en engelsk fotballspiller som spiller for den amerikanske klubben New York Red Bulls. Han har tidligere spilt for Manchester United. Han debuterte på Manchester Uniteds førstelag 24. januar 2009, i FA-cupens 4. runde hjemme mot Tottenham Hotspur. Han fikk sin første seriekamp borte mot West Bromwich Albion 27. januar 2009.

Eckersley ble Burnley-spiller i juli 2009.

Eckersley spiller hovedsakelig om høyre back, men kan til nød også brukes som back på motsatt side.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Consort

**Consort** eller *consort of instruments* er en engelsk betegnelse på instrumentalensembler fra 1500- og 1600-tallet.

I renessansen var consort-musikken vanligvis ikke instrumentspesifikk, det vil si at utøverne sto fritt i valg av instrumenter. Nesten alle instrumenter ble laget i grupper eller «familier» fra sopran- til bass-instrumenter, de viktigste familiene var blokkfløyter og gamber. Consorts med alle instrumentene fra samme familie, f.eks. bare gamber eller bare blokkfløyter, ble kalt *whole consort*. Det var også vanlig å blande instrumenter fra ulike instrumentfamilier, såkalte *broken consort*.

Av komponister som skrev consortmusikk i den elisabethanske æra (1558–1603) kan John Dowland, Anthony Holborne, William Byrd og Peter Philips nevnes. De viktigste komponistene fra jacobinsk tid (1603–1625) var Thomas Lupo, Orlando Gibbons, John Coprario og Alfonso Ferrabosco. Noen consort-komponister fra senere på 1600-tallet er Christopher Simpson, William Lawes og Henry Purcell.

## Noen moderne consorts
* Hassler-Consort

## Eksterne lenker
* En gambeconsort (''whole consort''): William Byrd  *Fantasia #2*
* En ''broken consort'': Matthew Lockes *The Broken Consort Suite*
* Robins, Brian. "The English Viol Consort in the Tudor Era "
Gerdt Henrik Meyer Bruun

**Gerdt Henrik Meyer Bruun** (født 1873, død 1945) var fabrikkeier og politiker for partiet Høyre. 

Han eide Villa Solhaug i Leaparken på Minde fram til skipsreder Erik Grant Lea overtok eiendommen i 1915. Bruun var handelsminister i årene 1920-1921. I 1922 fikk han oppført Storhaugen i Kirkeveien 62 på Paradis etter arkitekt Ole Landmarks tegninger.



Fil:LeaHall.jpg|Villa Solhaug er omgitt av en 40 mål stor park.
Fil:SolhaugSkole.jpg|Villa Solhaug i 2008



## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Om Gerdt Henrik Meyer Bruun
*  Om villa Storhaugen
*  Regjeringen.no
Evapotranspirasjon

**Evapotranspirasjon** (ET) er betegnelsen på summen av fordamping og transpirasjon (utdunsting) av vann fra planter og overflaten på grunnen rundt planten. Fordampningen kommer fra jordsmonnet, fra toppen av trær og fra vannmasser. Transpirasjon er vann som plantene frigir. Evapotranspirasjon er en viktig del av vannsyklusen.

Potensiell evapotranspirasjon (PET) er et mål på energien som er tilgjengelig for å fordampe vann og for at vind skal kunne transportere vanndampen fra bakken og inn i den lavere atmosfæren. Man kan si at evapotranspirasjonen er lik den potensielle evapotranspirasjonen når det er rikelig med vann.

Et tre som har tatt opp vann fra omgivelsene vil kunne transpirere mange hundre liter vann om dagen, avhengig av hvor mye vann det har tatt opp. Slik er det med alle plantearter. Evapotranspirasjonen varierer med sol, vind og temperatur. Luftfuktighet spiller også inn.

Ved kunstig vanning er det viktig at området tilføres optimalt med vann, slik at nyttevekstene gir størst mulig avkastning. 

Begrepet blir ofte brukt i skjøtsel av golfbaner hvor det vannet som gresset taper til omgivelsene må erstattes av et automatisk vanningsanlegg. Da er det greenkeepers ansvar å prøve finne ut hvor mye vann som skal tilføres via vanningsanlegget for at plantene skal trives. Har plantene underskudd av vann kan det oppstå tørkeskader og er det for mye vann kan det føre til soppangrep og andre sykdommer.
Johan Henrik Freithoff

**Johan Henrik Freithoff** (1713–1767) var en norsk komponist, fiolinist og embetsmann fra seinbarokken og rokokkoen.

## Liv og virke
Freithoff studerte fiolin og komposisjon i Italia i 1730-årene, kanskje hos Giovanni Battista Sammartini. Sikkert er det at han gikk i tjeneste hos Storhertugen av Toscana, Gian Gastone de’ Medici, og at han var i Konstantinopel oktober 1742. Samme år vendte han tilbake til Kristiansand før han i 1744 fikk ansettelse som fiolinist ved hoffet til Christian VI. I 1746 fikk han i tillegg en godt betalt stilling som kansellisekretær i det danske Kanselli.

Freithoff levde tilsynelatende et stille og regelmessig liv i kong Frederik Vs tjeneste som musiker og sekretær. Han oversatte bøker til dansk, og man antar at han også har reist i kongens tjeneste. Freithoff døde av tuberkulose.

Det er bevart ni kammermusikalske verk etter ham, blant annet to sonater med generalbass, én for fløyte i G-dur og én for fiolin i E-dur, samt to triosonater for 2 melodiinstrumenter (fløyte, fiolin, obo) og generalbass, én i g-moll og én i A-dur.

Freithoff brukt blant annet en fiolin laget av Isak Botnen i Hardanger.

## Referanser


## Kilder
* 
* «Johan Henrik Freithoff», *[[Den Store Danske Encyklopædi]]*
* «Freithoff, Johan Henrik» i *Dansk Biografisk Lexikon*

## Litteratur
* Erlend Winkel: *Johan Henrik Freithoff*, i *Levende musik* 1:**1942**, s. 109-117
* Bjarne Kortsen: *J. H. Freithoff 1713-1767; Man and Music*. Bergen: Editio norvegica, 1972
* Johan Henrik Freithoff: *The Complete Works of J. H. Freithoff* (utgave ved Bjarne Kortsen). Bergen: Editio norvegica,  1974

## Eksterne lenker
* Omtale av CD med kammermusikk
*  Trond Erikson: ''«Ny» norsk barokk-komponist '', *Den Klassiske cd-bloggen*, 30. desember 2003
* ''Spiller sørlandets barokkkomponist'', nrk.no 22. mai 2008
*
Ding Guangen

**Ding Guangen** (kinesisk: 丁关根; pinyin: *Dīng Guāngēn*; født september 1929 i Wuxi i provinsen Jiangsu i Kina, død 22. juli 2012) var en kinesisk kommunistisk politiker og tidligere jernbaneminister i Folkerepublikken Kina. Han var i mange år medlem av det kinesiske kommunistpartis politbyrå, flere av dem i politbyråets stående komite.  Han var fra 1992 til 2002 leder for Det kinesiske kommunistiske partis sentralkomites propagandaavdeling.

Han ble utdannet til ingeniør ved Jiaotong-universitetet i Shanghai.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Juhan Kukk

**Juhan **(Johann)** Kukk** (født  i Käru, i Lääne-Viru, Estland, død 4. desember 1942 i Arkhangelsk oblast i Sovjetunionen) var en  estisk politiker.

Kukk studerte økonomi ved Rigas tekniske universitet i 1904 til 1910, og studerte etterpå videre i Tyskland der han avla diplomeksamen. Etter endt utdannelse arbeidet Kukk i Tartu som bankassistent. Fra 1911 var han også redaktør og utgiver av avisen *Ühistegevusleht*. Under den første verdenskrig var Kukk medlem av den estiske forsyningskomitéen. Han fortsatte sin virksomhet innen industri og forbrukersak også etter at han gikk inn i politikken.   

I 1917 til 1918 var Kukk leder for finansdepartementet i den estiske provinsregjeringen (Maapäev), 1918 til 1919 finans- og statlig eiendoms-minister i den midlertidige regjeringen, 1919–1920 finansminister i Estland, 1920–21 minister for handel og industri, 1921–1922, leder for den første lovgivende forsamlingen (Riigikogu), 1922–1924 direktør for den estiske nasjonalbanken. Han var medlem av både den første og andre Riigikogu (1920–1926). Fra november 1922 til august 1923 var han rikseldste (statsoverhode).

Kukk ble arrestert av NKVD i 1940, ble deportert til Sovjetunionen og døde i 1942 i fangeleiren Kargopollag. 

## Kilder
* Juhan (Johann) Kukk
* Ülo Kaevats et al. 2000. *Eesti Entsüklopeedia 14*. Tallinn: Eesti Entsüklopeediakirjastus, ISBN 9985-70-064-3
* Appendix 1. Fate of the Members of the Estonian Governments in 1918–1940, Den estiske kommisjon for undersøkelse av forbrytelser mot menneskeheten