open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Boundary County

**Boundary County** er et fylke i den amerikanske delstaten Idaho. Det ligger lengst nord i staten og det grenser mot Bonner County i sør, Lincoln County, Montana i øst, Pend Oreille County, Washington i vest og mot Canada i nord.
__NOTOC__
Boundary Countys totale areal er  km² hvorav 24,35 km² er vann. Ved folketellingen i 2010 hadde fylket  innbyggere og administrasjonssenteret ligger i byen Bonners Ferry som også er fylkets største by. 

## Historie
Fylket ble grunnlagt 23. januar 1915 og har fått sitt navn på grunn av at det grenser til Canada. 

## Befolkningsutvikling

## Byer
*Bonners Ferry
*Moyie Springs

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bonners Ferry 
* Boundary County Airport
* Live Webkamera i Boundary County
Else Rønnevig

**Else Rønnevig** (født 1940) er kulturvernarbeider og statsstipendiat.  Hun fikk tilnavnet **Sprossa** da hun i 1980 engasjerte seg for å bevare og restaurere originale vinduer i gamle hus samtidig som hun tok initiativ til å etablere Aust-Agder avdeling i Fortidsminneforeningen.

Hun er utdannet ved Statens lærerskole i Forming, Oslo 1957-59. Hun har vært hjemmeværende formingskunstner, kommunepolitisk aktiv, vært fylkesleder og hovedstyremedlem i Fortidsminneforeningen og medlem av Statens Kulturminneråd.

Hun har skrevet 12 bøker om restaurering og ivaretakelse av gamle hus. Hun har gjennomført flere restaureringer av forfalne bygninger, og hun var initiativtaker til Kulturminnedagene.   

Siden 1985 har hun drevet eget firma med rådgivning innen kulturvern og bygningsmiljø.

Hun ble utnevnt til statsstipendiat i 2003. 

## Priser og nominasjoner
* Lillesand kommunes kulturpris og byggeskikkpris, 
* *[[Urnesmedaljen]]* fra Fortidsminneforeningen  
* Bonytts veteranhuspris. 
* 2011: Sørlandets litteraturpris for boka *Bakerovnen : verne, bygge bruke*
* 2012: Kongens fortjenstmedalje
* 2014: Olavsrosa
* 2014: Norsk kulturminnefonds formidlingsstipend på 40&nbsp;000&nbsp;kroner
* Riksantikvarens kulturminnepris 2015 for sin innsats innen bygningsbevaring.  
* Aust-Agder fylkeskulturpris i 2015.
* I 2023 ble hun nominert til Europa Nostra Awards 2024
* Høsten 2024 mottok hun prisen *Europa Nostra Awards 2024*.    

## Bokutgivelser og artikler
* *Rehab-katalogen : gode råd til deg som skal vedlikeholde, rehablitere eller restaurere gamle hus*. Sprossa forlag, 1990. 3 hefter i mappe
* 1995: *Mat og hus : kulturhistorisk kokebok*. Bonytt forlag – sammen med Trond Moi
* 2001: «Bryggerhuset», artikkel i: *Fortidsvern*, nr 3
* 2001: *Bakaromnen : trend og tradisjon*. Samlaget
* 2004: *Gamle hus : vern, valg og muligheter*. Aschehoug – gjenutgitt i omarbeidet utgave med tittelen *Gamle hus : Inspirasjon og 300&nbsp;gode råd*
* 2005: *Fint brød : kultur, oppskrifter og inspirasjon*. Samlaget
* 2010: *Bakerovnen : verne, bygge, bruke*. Sprossa forlag
* 2012: *Gamle Hus : inspirasjon og mange gode råd*, Sprossa forlag
* 2013: *Vern & virke – hus og tradisjoner*, Sprossa forlag
* 2015: *STEIKE GODT!*, Sprossa forlag
* 2015: *HUShjelpen*, Sprossa forlag
* 2018: *HUS til BRY - Kulturarvens kår i Norge* (antologi), Sprossa forlag – redaktør og medforfatter
* 2021: *Vern gjennom bruk – Sprossa har noe på hjertet*, Sprossa forlag

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sprossa.no Hennes hjemmeside
* Oppussing av gamle Hus
Sølvpilen

***Sølvpilen*** er en tegneserie som ble skapt av belgieren Frank Sels i 1965. Den ble gitt ut i Norge av Allers mellom 1971 og 1986, av Gevion i 1987 og Bladkompaniet fra 1988 til 1991. Fra 2005 er det igjen Allers som har stått for utgivelsene. Bladet var svært populært i Tyskland og Skandinavia på 1970- og 80-tallet, og i Norge nærmet bladet seg *[[Donald Duck & Co]]* i opplag. Sølvpilen dukket først opp på norsk i bladet *Felix* i 1969, da som bi-serie. Serien fortsatte i Felix i tilsammen 50 utgivelser, fram til den fikk sitt eget blad i 1971. Det er totalt 514 ordinære norske utgivelser, samt 32 ekstrahefter, 5 superhefter og 11 pocketbøker. Mellom 2005 og 2008 ble det gitt ut 11 spesialhefter, og fra 2007 har bladet kommet som et årlig julehefte i liggende format. Historiene i bladene fra 2000-tallet er i stor grad opptrykk av tidligere utgitte historier. Enkelte av disse historiene inneholder sider som ble utelatt i de originale norske utgivelsene. I 1979 kom boka *Blods-brødrene* (ISBN 82-7034-108-8). Den forteller historien om hvordan hovedpersonene i serien møttes i tekstform.

Hovedpersonene i serien er indianerhøvdingen «Sølvpilen», hans blodsbror Falk og indianerjenta «Månestråle». Den tamme pumaungen «Tinka» har også en rolle i serien. Årsaken til at Falk ble Sølvpilens blodsbror var at Falk en gang reddet livet til Sølvpilen under svært dramatiske omstendigheter. Blant bifigurene finner man blant andre Falks onkel Jim Kent, hans ansatte Jeremias, japaneren Endo og de to kameratene Harry og Ted. I de første utgivelsene av bladet *Felix* ble Månestråle kalt «Røde Lilje», mens Ted gikk under navnet Jed i utgivelsene fra Bladkompaniet.

Sølvpilen og Månestråle tilhørte kiowastammen. I tegneserien har Sølvpilen og stammen hans tilholdssted i Fredsdalen i Colorado, og er forkjempere for fred mellom blekansikter og rødhuder.

## Eksterne lenker
* Artikkel i Dagbladet
Nabla (linjeforening)

**Nabla** er linjeforeningen for sivilingeniørutdanningen/mastergradsstudiet i fysikk og matematikk ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Foreningen ble stiftet den 20. mars 1943 ved Norges tekniske høgskole (NTH).  

Linjeforeningen er åpen for alle sivilingeniørstudenter ved studieprogrammet Fysikk og Matematikk ved NTNU.  

Nablas farger er blått og gull. Linjeforeningen gir ut studentavisen *Nabladet*.

## Nablas historie
Nabla ble stiftet av studentene Richard Westergaard, Halvard Torgersen og dosent ved Institutt for fysikk Sture Parelius Koch. Westergaard og Torgersen var på dette tidspunktet alle studentene ved linjen for teknisk fysikk på NTH.  

Nablas tidlige historie er gjengitt av Rich. H. Westergaard etter fritt minne i dokumentet "Erindringer fra Nablas barndom". 

På 1950- og 1960-tallet var Nabla en viktig arena for kontakt mellom studentene, dosentene og professorene da de faglige ansatte trofast møtte opp på linjeforeningens fester. 

Linjeforeningen feiret 75-årsjubileet sitt vårsemesteret 2018. 

## Drift, styre og lover
Nabla har både interessegrupper, komitéer og styre. Linjeforeningens øverste organ er generalforsamlingen Det store kanoniske ensemble. Denne er trolig oppkalt etter fysikkens statistiske ensemble med samme navn og avholdes årlig. Der velges styret, som består av en leder og styremedlemmer. Blant sistnevnte finnes mange komitéledere. Komitélederne leder separate komitéer som bidrar til å opprettholde Nablas aktivitet på sentrale områder. 

Nabla har egne lover og forskrifter som gjelder for linjeforeningen.

Nabla har sin egen bedriftskontakt kalt Bedriftskontakten Nabla (BN) som arrangerer bedriftpresentasjoner og bedriftsdagen eurêka.

## Se også

* Linjeforeninger ved NTNU

## Referanser


## Litteratur

* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Informasjon om mastergradsstudiet i fysikk og matematikk
Kristen Rivertz

**Kristen Tobias Rivertz** (født 29. desember 1862 i Korgen, død 11. oktober 1937) var en norsk arkitekt.

## Virke som arkitekt

Rivertz tegnet blant annet Frogner terrasse i Oslo (1916), *Togahjørnet* i Teatergaten 2 (1898–99), Blomqvists auksjons- og utstillingsbygning i Tordenskiolds gate 5 (1913–14) og Det Rivertzke kvartal på Sagene. Arkitekt Rivertz' plass er oppkalt etter ham. 

I årene 1904–07 arbeidet Rivertz i Ålesund etter bybrannen, og i kompaniskap med arkitekt Heinrich Jürgensen tegnet han flere av byens viktige jugendbygninger. I perioden 1907-09 arbeidet han i Kristiansund, og tegnet der blant annet Norges Banks bygg (1907–1908). 

Tidlig på 1900-tallet mente både Oslo kommune og de fleste arkitekter at det var best å bygge eneboliger og hagebyer også i storbyen. Rivertz, som var sosialt engasjert, skjønte at de aldri ville klare å løse boligproblemet i Oslo på den måten, så han etablerte et aksjeselskap som bygget femten tre–etasjes blokker med til sammen 469 leiligheter, de fleste ettroms eller toroms, noen med eget WC, andre med WC i gangen, det Rivertzke kompleks. Målet var å bygge rimelige og funksjonelle boliger for arbeiderklassen, og selv om Oslo kommune måtte overta selskapet, ble prosjektet fullført i 1912. 

Det Rivertzke kompleks er utført i en svært enkel nordisk nybarokk. Det samtidige Frogner terrasse er nært beslektet eksteriørmessig, dog i en rikere og mer luksuriøs utførelse.

## Forfatterskap
Kristen Rivertz ga i 1934 ut *Bolignød, boligpolitikk, boligkultur*.

## Privatliv
Kristen var bror av høyesterettsdommer Johan Albrigt Rivertz, lensmann Peter Edvard Rivertz og lagmann Jacob Andreas Rivertz.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Kristen Rivertz på Arc!
* Kristen Rivertz i Norsk kunstnerleksikon
* Det rivertzske sameiet
Matematiske symboler

**Matematiske symboler** brukes innen matematikk for å angi bestemte operasjoner. For eksempel angir *+* addisjon. For en del operasjoner, for eksempel addisjon av tall, har vi en felles forståelse for hva disse symbolene betyr. Andre operasjoner kan ha spesielle betydninger i visse sammenhenger, hvilket angis mer spesifikt for den gitte konteksten.

## Grunnleggende matematiske symboler
Jan Ottosson

**Jan Bo Otto «Janne» Ottosson** (født 10. mars 1960 i Högsäter, Dalsland, Sverige) er en svensk tidligere langrennsløper.

Han vant to OL-gull i stafett i løpet av sin karriere. Hans beste plasseringer individuelt i VM- og OL-sammenheng er to sjetteplasser; på 50&nbsp;km under OL-1988 og på 15&nbsp;km under VM-1991. Han har også vunnet Vasaloppet fire ganger; 1989, 1991, 1992 og 1994.

## OL-medaljer
* 1984 – gull (4 x 10&nbsp;km stafett)
* 1988 – gull (4 x 10&nbsp;km stafett)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Medium

**Medium** er et latinsk ord som opprinnelig betyr «som befinner seg i midten». På norsk brukes det med flere betydninger: 

* Medium (fysikk), et stoff eller element der det foregår en prosess
* Et massemedium , midler for massekommunikasjon, som TV, nettsider
* Et spiritistisk medium, en person som kan formidle kontakt med de avdødes ånder eller manifesterer parapsykologiske fenomener
* ''Medium'' (bladet), et magasin
* ''Medium'' (nettsted), et nettsted
* Medium (TV-serie), en TV-serie
* Medium (grammatikk), et grammatisk trekk
* Medium (størrelsesbetegnelse) (engelsk) for blant annet plagg av mellomstor eller middels størrelse, plassert mellom *small* («liten») og *large* («stor»)
* Medium (matematikk), middelverdi, se også median
* Medium (dyrkningsmedium), substans brukt til dyrking av planter, bakterier, virus, celler og så videre  innen vitenskap, forskning og i produksjonsprosesser.

På bokmål bøyes ordet *medium* i bestemt form entall som *mediet*, i ubestemt form flertall som *medier* og i bestemt form flertall som *mediene* eller *media*. Se også media for å lese om massemedier og formidlingskanaler generelt.
Falsk krupp

**Falsk krupp**, **pseudokrupp**, **akutt subglottisk laryngitt** eller **akutt pediatrisk laryngitt**, også noen ganger kalt **laryngotrakeobronkitt**, er en øvre luftveisinfeksjon med oppsvelling av strupehodet. Sykdommen er hyppigst hos barn i alderen 1/2 – 3 år, og det er en vanlig årsak til legekontakt. Falsk krupp blir oftest utløst av virusinfeksjoner (ofte influensa), men bakterielle infeksjoner kan også utløse falsk krupp. Den genetiske faktoren spiller trolig en rolle, ettersom falsk krupp er vanligere i noen familier enn andre.

## Symptomer
Karakteristiske symptomer inkluderer hes stemme, en karakteristisk «bjeffende» hoste, varierende grad av pustevansker i form av inspiratorisk stridor (anstrengt innpust). Allmenntilstanden til barnet er oftest god, en eventuell feber er lav (oftest under 38&nbsp;°C), og pasienten vil normalt *ikke* sikle eller ha svelgeproblem — sammenlign epiglottitt. Ved falsk krupp med spredning til bronkiene, etterhvert nedsatt allmenntilstand og markant ekspiratorisk stridor (anstrengt utpust) i tillegg til inspiratorisk stridor er diagnosen gjerne akutt malign laryngotrakeobronkitt. Ved både epiglottitt og akutt malign laryngotrakeobronkitt er sykehusinnlegging nødvendig.

## Behandling
Behandling av falsk krupp innebærer normalt lindring av symptomene. Fuktig luft har gunstig virkning. Oftest vil kald, fuktig luft virke best, men noen pasienter responderer bedre på varm, fuktig luft. Noen steder er det vanlig å behandle falsk krupp med små doser av inhalerte eller perorale glukokortikoider. I særlig alvorlige fall kan det være aktuelt med oksygenterapi eller adrenalin.

Ved legevaktbesøk kan det benyttes en adrenalinlignende oppløsning (Vaponefrin) som gis med et forstøverapparat som drives av en enkel ballong. Det krever god teknikk for å legge en sky med slik oppløsning foran nese og munn til pasienten like før innpust, slik at medisinen trekkes ned i luftveiene. Siden pasienten gjerne sitter på fanget til en av foreldrene kan vedkommende forelder få i seg noe av medisinen, som kan gi hjerteklapp. Det er en fordel å kunne skifte mellom foreldrene til å ha ungen på fanget.

Siden falsk krupp innebærer en betennelse i strupehodet med hevelse og væskeansamling, kan det gi bedring at pasienten sitter oppreist slik at væske i kroppen går nedover. Siden frisk luft også kan gi bedring, vil kjøretur til legevakt eller legekontor kunne bedre tilstanden. Det kan virke brutalt å si at et dramatisk sykt barn skal sitte i et barnesete og kjøre et stykke, og det kan være vanskelig å overtale redde foreldre til slik kjøretur, selv om det kan være god behandling.

For barn som har hatt falsk krupp en eller flere ganger, kan det være god forebyggelse å bygge opp hodeenden av senga noe, men ikke så mye at barnet blir liggende i fotenden av senga. Da vil væske i betennelsen i strupehodet trekke ned mot føttene, og det skal mer til at barnet får nytt anfall med falsk krupp.

## Se også
* Ekte krupp (strupedifteri)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Pasienthåndboka.no – Førstehjelp ved falsk krupp

## Kilder

* «Falsk krupp» på Lommelegen.no
Rolf Hochhuth

**Rolf Hochhuth** (født 1. april 1931 i Eschwege, død 13. mai 2020 i Berlin) var en tysk forfatter og dramatiker. 

Hochhuth er best kjent fra sitt drama *Der Stellvertreter. Ein christliches Trauerspiel* (*Stedfortrederen. Et kristelig tragediespill*) 1963, et kontroversielt teaterstykke på grunn av sin kritikk av pave Pius XIIs rolle under annen verdenskrig.. I Storbritannia ble stykket først satt opp av  Royal Shakespeare Company i London i 1963, og gjenoppsatt i Glasgow i 1986. Det skulle settes opp en tredje gang i London i august 2006.

Hochhuths neste stykke, *Soldaten, Nekrolog auf Genf* (1967), kritiserer de alliertes bombekampanjer som krigsforbrytelser og kaller Winston Churchill en krigsforbryter. Det sådde også tvil om den offisielle britiske versjon om at den polske statsminister general Władysław Sikorskis død under en flystyrt i 1943 var en ulykke, og hevdet i stedet at Sikorski var blitt drept etter ordre fra Churchill. Dette utløste storm i England, og den planlagte premiere på det britiske nasjonalteater ble kansellert. Kort tid etter ble det likevel satt opp annetsteds i London. Stykket bygde i stor grad på den unge britiske historiker David Irvings forskning. Dette var før Irving ble kjent som Holocaust-benekter. Siden den gang har Irving og Hochhuth vært nære venner, og i 2005 ble Hochhuth kritisert for sitt forsvar av sin venn. At han skulle være noen Holocaust-benekter avviste han som «idiotisk» og sa at Irving var «en rettskaffen mann». Stykket fikk positive kritikker etter at det ble satt opp igjen i London i august 2004.

I 1978 utløste hans roman *Eine Liebe in Deutschland* debatt. Boken handlet om en kjærlighetsaffære mellom en polsk krigsfange og en tysk kvinne under annen verdenskrig. Søkelyset ble satt på ministerpresident Hans Filbinger av Baden-Württemberg, som hadde vært marineadvokat og dommer under krigens siste år, og som angivelig bar ansvaret for de to kjærestenes dødsdommer. Debatten førte til Filbingers avgang.

Hans drama *[[Alan Turing (drama)|Alan Turing]]* fra 1987 handlet om en av pionerene innen datavitenskapen som hadde bidratt sterkt til at de tyske militærkoder ble knekket under krigen. Stykket tok også opp Turings homofile levemåte. 

I 2004 utløste han på nytt debatt med stykket *McKinsey kommt*, som kommer inn på arbeidsløshet, sosial rettferdighet og retten til arbeid. 

Blant andre arbeider fra Hochhuths hånd er *Guerrillas* (1970) og *Die Hebamme* (1972).

Filmen *[[Amen (film)|Amen]]*, filmet i 2002 av Costa-Gavras, var basert på *Der Stellvertreter*, men konsentrerte seg om Kurt Gerstein, en protestant som ble medlem av SS og senere skrev en øyenvitneskildring av gasskamrene, og som etter krigen på uavklart vis døde som krigsfange.

Foruten denne filmen har Hochhuth også bidratt med manuskript for kino-/fjernsynsfilmene

* *Berliner Antigone* (1968) 
* *Élo Antigoné* (1968) 
* *Ärztinnen* (1984)
* *Effis Nacht* (1998) 
* *Eine Liebe in Deutschland* (1983)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  «The Year They Tried To Block ''The Deputy''»  by Warren Hinckle,  *The Review of Arts, Literature, Philosophy and the Humanities*, Volume XIII, Number 3, Fall, 1997
Blister

**Blister** er en norsk rockgruppe som består av Håvard Hernes, Lars Lundevall, Aslak Dørum og Rune Lindstrøm. Fra starten var også Atle Karlsen medlem av gruppen. Gruppens debutalbum *[[Brand New Antiques]]* ble utgitt i 2003.

Håvard Hernes er bandets vokalist og skriver alle tekster og melodier. Debutalbumet *Brand New Antiques* ble spilt inn i Kina i Bård Breiviks atelier i 2003. Det ble laget en dokumentarfilm om plateinnspillingen i Kina; dokumentarfilmen ble klippet av Don Pepe og sendt på NRK. Matias Armand Jordal har lagd musikkvideoer for bandet.

Hernes arbeidet i støtteapparatet til DeLillos fra 1991 til 2013. I 2014 startet han festivalen Piknik i Parken ved Vigeland-museet i Oslo, sammen med Peer Osmundsvaag fra Atomic, Torgeir Gullaksen fra Goldstar Music og Runar Eggesvik fra Trøbbelskyter AS.
I 2015 grunnla Hernes Stiftelsen Friluftssykehuset som har som formål å styrke syke og pårørende sin hverdag ved sykehus.

## Diskografi
*2003: *Brand New Antiques*, innspilt i Beijing, produsert av bandet selv
*2008: *[[Birthdaysongs]]*; dobbeltalbum spilt inn i Budapest og i Ronni Le Tekrøs studio på Toten; produsert av Yngve Leidulv Sæthre og HP Gundersen
*2014: *Grizzly Leaving Land*, produsert av Lars Håvard Haugen

## Medlemmer
* Håvard Hernes – vokal (2003&ndash;)
* Lars Lundevall – gitar (2003&ndash;)
* Aslak Dørum – bass (2003&ndash;)
* Atle Karlsen – keyboard (2003&ndash;2007?)
* Rune Lindstrøm – trommer (2003&ndash;)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bolton (distrikt)

**Metropolitan borough of Bolton** er et administrativt distrikt i Stor-Manchester i England. Det har navn etter administrasjonsbyen Bolton, og er et *[[metropolitan borough]]*, hvilket vil si at det er selvstyrt og i praksis fungerer som en enhetlig myndighet. 

Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved at Bolton, Farnworth, Blackrod, Horwich, Kearsley, Little Lever, Westhoughton og deler av Turton ble slått sammen. Distriktet dekker et areal på 139,80 km² og hadde 276&nbsp;786 innbyggere i 2011.

## Småbyer i distriktet

* Blackrod
* Bolton
* Farnworth
* Horwich
* Kearsley
* Little Lever
* Turton
* Westhoughton

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ola Narr (Oslo)

**Ola Narr** (1–11, 2–22) er et parkområde, en vei, et borettslag hvor det var en barnehage og en barnepark. Området grenser mot Carl Berners plass og Grenseveien i Oslo. I nyere tid har navnet kommet til å betegne store deler av området nord i Tøyenparken, men opprinnelig betegnet navnet kun kollen helt i nordenden av Tøyenparken, nærmest.

Kollen har utsikt over hele byen, og bratte bakker som brukes til skihopp og aking vinterstid.

Ola Narr har fått sitt navn etter Ole Arnesen (1803–1884), som forpaktet jord under Tøyen hovedgård, like ved det stedet hoppbakken ble lagt seinere. Slik festet navnet Ola Narr seg til området.

## Referanser


## Litteratur
* 
* Gjerland, Leif 2008: *Navn i Oslo. Hvorfor heter det det det heter?*, Orion
* Lokalhistoriewiki om Ola Narr
Geoffrey Household

**Geoffrey Edward West Household** (født 30. november 1900, død 4. oktober 1988) var en britisk forfatter som spesialiserte seg i thrillere og spenningsromaner. Hans mest kjente roman er *Rogue Male* (1939).

Household studerte ved Universitetet i Oxford, hvor han tok en Bachelor of Arts i engelsk litteratur i 1922. Han arbeidet deretter som bankmann i Romania, fra 1926 som marketing manager for banangrossisten Elders and Fyffes i Spania, fra 1929 som forfatter av barneleksikon og av radiohørespill for barn for Columbia Broadcasting i USA. Mellom 1933 og 1939 var han reisende selger av trykkerifarge i Europa, Midtøsten og Sør-Amerika.

Under den andre verdenskrig arbeidet Household for britisk etterretning i Romania og Midtøsten.

Household debuterte med romanen *The Salvation of Pisco Gabar* i 1936. Fra 1945 var han bosatt i England og arbeidet fulltid som forfatter. Han var i 1940- og 1950-årene en av verdens best kjente thrillerforfattere, og produserte helt fram til sin død i 1988 spenningsromaner av god kvalitet. Da Crime Writers' Association i 1996 skulle kåre den beste britiske kriminalroman fra 1930-tallet (The Rusty Dagger Award), var Households *Rogue Male* fra 1939 en av fire finalister. *Rogue Male* er blitt kalt den definitive spiontrilleren fra britisk krimlitteraturs gullalder. Boken står som nummer 14 på Crime Writers' Associations liste over tidenes 100 beste krimromaner, som nummer 55 på Mystery Writers of Americas tilsvarende liste. Den er oversatt til norsk som *Ensom ulv* (1953).

## Bibliografi

* *The Salvation of Pisco Gabar* (1936)
* *The Terror of Villadonga* (1936)
* *The Third Hour* (1937)
* *Rogue Male* (1939)
* *Arabesque* (1948)
* *The High Place* (1950)
* *Rough Shoot* (1951)
* *A Time to Kill* (1951)
* *Tales of Adventurers* (1952)
* *The Exploits of Xenophon* (1955)
* *Fellow Passenger* (1955)
* *Against the Wind* (1958)
* *The Brides of Solomon: And Other Stories* (1958)
* *Watcher In The Shadows* (1960)
* *Thing to Love* (1963)
* *Olura* (1965)
* *Prisoner of the Indies* (1967)
* *The Courtesy of Death* (1967)
* *Dance of the Dwarfs* (1968)
* *Doom's Caravan* (1971)
* *The Three Sentinels* (1972)
* *Red Anger* (1975)
* *Escape into Daylight* (1976)
* *Hostage London: The Diary of Julian Despard* (1977)
* *The Last Two Weeks of Georges Rivac* (1978)
* *The Europe That Was* (1979)
* *The Sending* (1980)
* *Summon the Bright Water* (1981)
* *Capricorn and Cancer* (1981)
* *Rogue Justice* (1982)
* *Arrows of Desire* (1985)
* *The Days of Your Fathers* (1987)
* *Face to the Sun* (1988)

### Oversettelser til norsk

## Priser og utmerkelser
* Svenska Deckarakademins Grand Master-diplom 1980

## Referanser


## Litteratur
* Barber, Michael(1974): *The Lives and Times of Geoffey Household*, Books and Bookmen
* Pederson, Jay P. (red.) (1996): *St James Guide to Crime & Mystery Writers*
* Seymour-Smith, Martin & Kimmens, Andrew C.  (red.) (1996): *World Authors 1900-1950*, bind 2

## Eksterne lenker
* Books and Writers: Geoffrey Household
* Fantasticfiction: Geoffrey Household
J.J. Henry

**Ronald Henry III**, best kjent som **J.J. Henry**, (født 2. april 1975) er en amerikansk golfspiller på PGA-touren.

Han er født i delstaten Connecticut og ble profesjonell golfspiller i 1998 etter å ha tatt annenplassen i collegeturneringen NCAA Division I Men's Golf Championships tidligere samme år. Den neste sesongen spilte han på Nationwide Tour, og etter å ha vunnet Knoxville Open året etter fikk han spillerett på PGA-touren for 2001-sesongen. Han spilte jevnt godt de første fem sesongene i golfens eliteserie, men uten å vinne en turnering. Den første seieren kom i 2006, i Buick Championship, som spilles i Henrys hjemstad Connecticut.

Henry spilte for USA i Ryder Cup 2006.

## Eksterne lenker
* 
*
Hallingdialekt

**Hallingdialekt** eller **hallingmål** beskriver talemål som snakkes i Hallingdal i Buskerud. Hallingmål er østlandsk og hører til dialektgruppa midlandsmål (også kalt *fjellbygdmål*), som tradisjonelt snakkes i dalstrøka på Østlandet. Til gruppen hører også valdresmål, gudbransdalsk, telemarksmål, numedalsk, sigdalsk, eggedalsk og kryllingmål.

## Kjennetegn
Dialekten har tradisjonelt kløyvd infinitiv, og kjennetegnes ved typisk nynorsk-nære vendinger. Eldre hallinger bruker stort sett oblik kasus og flertallsbøying av verb. Pronomen samsvarsbøyes tradisjonelt i kasus: *Åt garde sino*. 

Eksempel: *E va uppe hjå'n mor o såg ette sauidn henna*. Varianten *-idn* eller *-adn* er et typisk målmerke i dalen (felles for Hallingdal og Valdres). Sammentrekningen *'n* skriver seg fra dativspronomenet *hona* i hunkjønn. Tilsvarende for hankjønn er *hono*, slik at man får de noe uvanlige *hjå'n mor*, *hjå'o far*.

## Lokale forskjeller
Ål og Hol skiller seg stort sett fra den øvrige dalen ved fravær av ø-omlyd på korte, mørke vokaler. Ålingene og Holingene sier for eksempel *folk* mens de fra Torpo og resten av Hallingdal sier *følk*. Et annet typisk trekk er at vokalene blir trangere jo lenger ned i dalen en kommer, slik at folk i Flå og Nesbyen gjerne trenger *y*-lyden sammen til i. Gulsvikingene kommer fra den sydlige delen av Flå, og sier også *je* i førsteperson, i stedet for *e*, som i det øvrige Hallingdal. Her finner vi en overgang til talemålet i Krødsherad og de andre omringende stedene.

## Kulturpress
I dag er hallingen under sterkt press fra talemålet i Oslo, noe som merkes best på Geilo. Kulturbevisste hallinger holder etter måten bedre på målføret sitt. Kvinnene viser seg å være dårligst til å holde på dialekten sin.
Kjell Horn

**Kjell Øystein Horn** (født 18. august 1937, død 25. november 2022) var en norsk lærer og forfatter. Han skrev skjønnlitteratur og faglitteratur om pedagogikk og skole. Han ble utdannet ved Sagene lærerskole (1961) og tok senere eksamen i pedagogikk, historie og fagmetodikk ved Universitetet i Oslo.

Han fikk erfaring som lærer, undervisningsinspektør, rådgiver og rektor. Det meste av sin tjeneste hadde han hatt på ungdomstrinnet, men han underviste også i barneskolen (blant annet på Smestad skole i Oslo 1962–1972).

I tillegg var han konsulent i Grunnskolerådet, hvor han blant annet initierte og ledet forsøk med klasse- og elevrådsarbeid. Han var også med på forsøkene om samarbeidsutvalg på 1960-tallet. I forbindelse med sitt arbeid for Grunnskolerådet skrev han to veiledningshefter og i 1983 utarbeidet han sammen med Stein Thue Human-Etisk Forbunds forslag til revidert læreplan i livssynskunnskap for grunnskolen.

Den røde tråden i forfatterskapet hans er troen på barn og ungdoms egen evne og vilje til positiv utvikling.

Kjell Horn, sønn av Human-Etisk Forbunds stifter og første styreleder Kristian Horn, var medstifter av Human-Etisk Forbund og var leder i Organisasjonen mot politisk overvåking. Kjell Horn var bror av forlagsredaktør Anne Horn.

Kjell Horn stilte seg kritisk til utviklingen av Human-Etisk Forbund, som han mente var kommet til å ligne en sekt, noe han gav uttrykk for i flere kronikker og en bokutgivelse.

## Bibliografi
* *Du er en drittsekk, lærer!* (1986), ISBN 82-02-10696-6, Cappelens førstepris for dokumentarroman.
* *Tommy eller Det er så jævlig kjedelig, rektor!* (2006), ISBN 82-300-0264-9 dokumentarroman.De to bøkene over ble revidert og slått sammen til én i 2012, ISBN 978-82-300-0949-9, Kolofon forlag.
* *Eleven som samarbeidspartner* (1988).
* *Læreren som leder* (1995).
* *Svik. Fra humanetikk til humanisme* (2008), ISBN 978-82-300-0441-8, Kolofon forlag.
* *Skolen som kamparena &ndash; endringer og refleksjoner* (2015), ISBN 978-82-300-1229-1, Kolofon forlag.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Omtale av ''Tommy'' fra Kolofon forlag. 
* Omtale av de to bøkene som utgjør den sammenslåtte boken i ''Norsk skoleblad'' nr. 39, 1986 og ''Utdanning'', april 2007, Kolofon forlag. 
* «Sementering av skolemyter», kronikk av Horn i Dagbladet.
Palladios villaer

**Palladios villaer** er en samling av verk av den italienske arkitekten Andrea Palladio og hans medarbeidere i Veneto, hovedsakelig i provinsen Vicenza. Palladios arbeider i byen Vicenza, byen selv og disse villaene er satt på UNESCOs liste over verdensarven.

På 1400-tallet begynte republikken Venezia å vende blikket mot landet innenfor byen. Dette skyldtes dels at handelen på havet endret seg og dels at de så farer fra landsiden. Den venetianske staten gikk sammen med private landeiere for å utnytte de uproduktive områdene. I 1556 opprettet de *Magistratura del Beni Incuiti* (magistraturet for udyrkede eiendommer). Ekspansjonen innover i landet ledet til at de ryddet og drenerte landområder som ble til jordbrukseiendommer. Velstående og adelige fra Venezia anskaffet slike eiendommer. De hadde bruk for infrastruktur til gårdsdriften, og etter hvert som landbruket ble en vesentlig inntektskilde, slo de seg også ned der. De ønsket imidlertid ikke å forlate den komfort og kultur de var vant til. Dette ledet til at villaen utviklet seg.

Palladio var ikke den første som tegnet villaer i Veneto, men hans forgjengere tegnet og bygget villaer hvor de lot resten av gårdsbygningene være. Villaene før Palladio var dessuten gjerne sommerboliger. Det var Jacopo Sansovino som tok i bruk de klassiske elementene og som laget en samling av uthusene. Det var dette Palladio videreutvilket. Han så hovedbygget og resten av gårdsbygningene i sammenheng. Han introduserte en villa hvor uthusene ble samlet i et par barchesse på hver side av hovedbygget. Av vellykkede ferdigstilte eksempler på dette kan nevnes Badoer, Emo og Barbaro.

Det er ikke alle av Palladios villaer som er hovedbygning i et gårdsbruk. Noen av dem er snarere små palasser i bymessig område eller like utenfor en by. Villa Foscari og Villa Capra (La Rotunda) er eksempler på slike villaer.

Palladio utviklet sin villa fra den første, Villa Godi, som knapt har referanser til romerske forbilder. Etter sitt to års opphold i Roma i 1546&ndash;47 begynte han å tegne de villaene som etter hans tid har blitt forbilder for arkitekter over hele verden.
 
## Villaene

## Eksterne lenker
* Italienske verdensarvsteder (engelsk)
* UNESCOs beskrivelse (engelsk)
New Lanark

**New Lanark** er en gammel industrilandsby ved elven Clyde, omkring to kilometer fra Lanark i South Lanarkshire i Skottland. Den ble grunnlagt i 1785 av David Dale. Han la byen til elven Clyde for å kunne forsyne seg med vannkraften til å drive spinnemaskinene. I 1820 var New Lanark Skottlands største senter for bomullsproduksjon.

Etterhvert kom Dales svigersønn Robert Owen mer og mer inn i driften. Owen var en filantrop og sosial reformator, og under Dales og Owens ledelse ble New Lanark bygget opp som både et svært vellykket forretningsprosjekt og som en *model village* hvor arbeiderne skulle ha best mulig vilkår. 

Stedet regnes som et eksempel på innflytelse fra utopisk sosialisme. Owen sørget for utvidelse av bedriften, og ga mye av overskuddet tilbake til arbeiderne slik at de skulle leve under best mulige kår. Han forbød barnearbeid for de under 10 år, og satte opp en egen skole slik at alle skulle få utdannelse.

Fabrikkene var i drift helt til 1968. Så fulgte en nedgangstid, men i 1975 ble New Lanark Conservation Trust opprettet for å hindre at landsbyen forfalt eller ble jevnet med jorden. Stedet er i dag et populært turistmål, og sammen med en lignende landsby i England, Saltair, ble New Lanark et verdensarvsted i 2001. I dag bor det ca. 200 mennesker i enkelte av husene og leilighetene i New Lanark, resten av bygningene er utstillingsarenaer eller salgslokaler for turismen. 
## Se også
* Crespi d’Adda, arbeiderboliger.
## Referanser
Pak Se-ri

**Pak Se-ri** (født 28. september 1977) er en sørkoreansk tidligere golfspiller.

Pak ble profesjonell i 1996 og ble medlem av LPGA-touren i 1998 og i sin første sesong på touren vant hun to ''major''-turneringer: LPGA Championship og US Women's Open. Samme år ble hun valgt til *Rolex Rookie of the Year*.  I 2007 ble hun valgt inn i World Golf Hall of Fame.

Hun la opp i 2016.

## Meritter
### Seire på LPGA-touren
* 2010: Bell Micro LPGA Classic
* 2007: Jamie Farr Owens Corning Classic
* 2006: **[[LPGA Championship|McDonald's LPGA Championship]]**
* 2004: Michelob ULTRA Open at Kingsmill
* 2003: Safeway PING, Chick-fil-A Charity Championship, Jamie Farr Kroger Classic
* 2002: Office Depot Championship, **[[LPGA Championship|McDonald's LPGA Championship]]**, First Union Betsy King Classic, Mobile LPGA Tournament of Champions, Sports Today CJ Nine Bridges Classic
* 2001: YourLife Vitamins LPGA Classic, Longs Drugs Challenge, Jamie Farr Kroger Classic, **[[Women's British Open|Weetabix Women's British Open]]**, AFLAC Champions
* 1999: ShopRite LPGA Classic, Jamie Farr Kroger Classic, Samsung World Championship of Women's Golf, PageNet Championship
* 1998: **[[LPGA Championship|McDonald's LPGA Championship]]**, **[[US Women's Open Championship|US Women's Open]]**, Jamie Farr Kroger Classic, Giant Eagle LPGA Classic

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Sonny Anderson

**Anderson da Silva Nilmar** (født 19. september 1970 i Goiatuba), bedre kjent som **Sonny Anderson**, er en brasiliansk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er rågiver for den franske klubben .
Han spilte som spiss for Marseille, Monaco, Barcelona og Lyon.

Han vant den franske Ligue 1 mesterskapet tre ganger, det brasilianske mesterskapet en gang, La Liga (det spanske mesterskapet) to ganger og det sveitsiske mesterskapet én gang.

Han var toppscoreren i den Sveitsiske Super League i 1993, og den Franske Ligue 1 mesterskapet i 1996, 2000 og 2001.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Eter (fysikk)

**Eter** var et hypotetisk medium som man på 1800-tallet lenge mente måtte eksistere over alt i verdensrommet og være en forutsetning for at elektromagnetiske bølger skulle kunne forplante seg. Oppfatningen var at jordkloden på sin ferd rundt solen måtte ha en bestemt hastighet relativt eteren.

Da man hadde innsett at lys er et elektromagnetisk fenomen, ble det satt opp et vitenskapelig eksperiment som skulle vise at en konsekvens av dette er at lysets hastighet og frekvens er forskjellig i ulike retninger relativt «etervinden». Det berømte eksperimentet utført av Michelson og Morley i 1887 viste imidlertid at lyshastigheten alltid er den samme uansett hvilken retning den måles i, og det overraskende resultatet ledet til at hypotesen om eteren måtte oppgis. Det hele var lenge et mysterium, men ledet etter hvert videre til Albert Einsteins relativitetsteori.

Einstein skriver likevel i boken "Sidelights on relativity" at man kan anta eksistensen av en eter, men at man da må oppgi å gi den en bestemt bevegelsestilstand.

Forskning har altså vist at eteren ikke kan påvises med kjente observasjonsmetoder. Likevel benyttes uttrykk som «i eteren» den dag i dag, for eksempel om kringkasting som er «på lufta». Adjektivet «eterisk» kan bety «like lett og fint som eteren» eller «overjordisk og himmelsk».

## Referanser
Sybilla av Normandie

**Sybilla av Normandie** (ca. 1092–1122) var gift med kong Alexander I av Skottland og således dronning av Skottland.

Sybilla ble født rundt 1092 i Domfront i Normandie i dagens Frankrike som den illegitime (utenfor ekteskap) datteren til kong Henrik I av England og Sybilla, datteren av Robert, greve av Mortain, jarl av Cornwall. Hun ble i 1107 giftet bort til Alexander I av Skottland, en mann som er blitt skrevet som kombinasjon av en hensynløs kriger og særdeles from kristen. Ekteskap resulterte ikke i barn, men Alexander fikk minst en sønn utenfor ekteskap som ikke ble konge.

Sybilla døde mellom den 12. og 13. juli 1122, av ukjente årsaker, på den lille øya «Kvinneøya» eller Eilean nam Ban (Eilean nan Bannoamh: «Øya med kvinnelige helgener») i Loch Tay. Alexander grunnla senere et priori på øya i hennes minne. Hun ble gravlagt på klosteret Dunfermline Abbey i Fife hvor også Alexander ble lagt til hvile kun to år senere.

## Referanser
Tsjulpan Khamatova

**Tsjulpán Nailevna Khamátova** (russisk *Чулпа́н Наи́левна Хама́това,* født 1975) er en russisk film- og fjernsynsskuepiller. Hun studerte matematikk og økonomi ved universitetet i Moskva før hun på slutten 1990-tallet fikk sin første rolle i en russisk fjernsynsfilm. Gjennom filmen *[[Luna Papa]]* fikk hun sitt gjennombrudd i Tyskland, og spiller særlig i tyske kino- og fjernsynsproduksjoner, bl.a. *[[Good bye, Lenin!]]* fra 2003.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ertelien

**Ertelien** eller **Ertelia** er et område som ligger ved Åsterudtjern, litt sør for Væleren på Holleia og nord for Nakkerud og vest for Tyristrand og vestbredden av Tyrifjorden i Ringerike.

## Erteliagruvene
I 1675 ble det oppdaget kobberforekomster (Cu) i et området like ved småbruket Ertelia på Holleia. Den første bergverksdriften i området startet i 1688. På grunnlag av kobberet varte den første driften fram til 1716. I 1789 ble det startet ny drift for framstilling av vitriol og brunrødt fargestoff, senere også kobolt (Co). Malmens innhold av nikkel (Ni) ble først påvist i 1837 og gruvedrift i større skala ble så startet i 1849 av Ringerikes Nikkelverk (1848–1920). Driften varte med noen hvileperioder fram til 1920, da selskapet gikk konkurs. På det dypeste når gruva ned til 270 meter under bakkenivået.

Ertelia gruver omfatter seks nedlagte nikkelgruver som i hovedsak var i produksjon i årene 1859–1884 og 1915–1917. Totalproduksjonen var omkring 400&nbsp;000 tonn brutto, hvorav 1,04 % Ni, 0,69 % Cu og 0,17 % Co. I 1866 kom 1/7 (100 tonn nikkel) av all nikkel i verden fra Ertelia.

## Annet
I august 2006 meldte de kanadiske selskapene Falconbridge og Blackstone Ventures om store, drivverdige nikkelfunn i området.

## Se også
* Langdalen og Langdalen gruver
* Støverntangen gruver

## Referanser




## Eksterne lenker
* Ertelien project (Blackstone Ventures Inc.)
* Leter etter mer nikkel (RingBlad, 12. juli 2006)
* Nikkel kan gi arbeid til 500 (RingBlad, 28. august 2006)
* Kan være alt eller ingenting (RingBlad, 29. august 2006)
Falconbridge

**Falconbridge** var et canadisk gruveselskap som i august 2006 ble kjøpt opp av det sveitsiske gruveselskapet Xstrata.

## Falconbridge i Norge
:Se også: Falconbridge Nikkelverk

Det norske datterselskapet til Falconbridge har de siste hundre år vært blant Norges største bedrifter. En av de største virksomhetene var i Kristiansand der det ble utvinnet og raffinert nikkel.

Sammen med Blackstone Ventures rapporterte Falconbridge i august 2006 om store og potensielt drivverdige nikkelforekomster i Ertelien sør for Hønefoss på Ringerike, i det tidligere gruveområdet til Ringerikes Nikkelverk på Nakkerud.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
* 
*
Maria Simon

**Maria Simon** (født 1976 i Leipzig) er en tysk skuespiller med røtter i Kasakhstan. Sitt gjennombrudd fikk hun på filmfestivalen i Berlin i 2003, der hun var representert med to filmer. Hun spilte søsteren til «Alex» (Daniel Brühl) i *[[Good bye, Lenin!]]* og den russisk-tyske oversetteren i *[[Lichter]]*. Hun spiller også i fjernsynsserier.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Grundlovsforhør

**Grundlovsforhør** (norsk: **grunnlovsforhør**) er en dansk rettsprosedyre. I Kongeriket: Danmark, Grønland og Færøyene, kan politiet tilbakeholde en person som er mistenkt for en forbrytelse i opp til 24 timer. Innen 24 timer skal personen fremstilles i et grunnlovsforhør hvis politiet ønsker å opprettholde tilbakeholdelsen. Denne regelen er garantert av den danske grunnloven og er til for å beskytte borgerne mot vilkårlige fengslinger. Den ble innført med Kongerikets første grunnlov i 1849, og er bevart stort sett uforandret gjennom alle senere revisjoner av grunnloven.

Ved et grunnlovsforhør stilles den siktede for en dommer som skal ta stilling til politiets ønsker om tilbakeholdelse. Grunnlovsforhøret kan ende på tre måter:

# Den siktede får anholdelsen opprettholdt for å gi politiet tid til å substantiere siktelsen. Opprettholdelsen kan skje i opptil 3 ganger 24 timer, hvorefter dommeren skal ta stilling til varetektsfengsling.
# Den siktede kan bli varetektsfengslet, hvis dommeren mener at der ligger begrunnet mistanke for siktelsen, og hvis visse omstendigheter er oppfylt (paragraf 762 i retsplejeloven). Typisk varetektsfengsles det for å forhindre den mistenkte i å motarbeide etterforskningen.
# Den siktede blir satt fri hvis dommeren ikke mener at der foreligger begrunnet mistanke, eller hvis retsplejelovens bestemmelser ikke tillater varetektsfengsling i den pågjeldende situasjon.
On the Border

***On the Border*** er det tredje studioalbumet til Eagles, utgitt i mars 1974. 
Dette er det første Eagles-albumet der Don Felder medvirker.

Eagles byttet produsent under innspillingen av *On the Border*. Glyn Johns mente de burde fortsette med countryrock. De gjorde «You Never Cry Like a Lover» og «The Best of My Love» i London, før de reiste hjem til California og fullførte albumet med produsenten Bill Szymczyk i  starten av 1974. Don Felder ble også hentet inn, som en mer rock-orientert gitarist.

Utenom hjelp fra andre låtskrivere, gjorde Eagles også to coverlåter; «Ol' 55» av den til da ukjente artisten Tom Waits, og «Midnight Flyer», utgitt av Osborne Brothers i 1972.

Første singel var «Already Gone», men det var tredje singel fra albumet, den Glyn Johns produserte «The Best of My Love» som ble deres første listetopper i USA, 1. mars 1975.

## Sporliste
;Side én
#«Already Gone» (Jack Tempchin, Robb Strandlin) – 4:13
#«You Never Cry Like a Lover» (J. D. Souther, Don Henley) – 4:02
#«Midnight Flyer» (Paul Craft) – 3:58
#«My Man» (Bernie Leadon) – 3:30
#«On the Border» (Henley, Leadon, Frey) – 4:28

;Side to
#«James Dean» (Jackson Browne, Frey, Souther, Henley) – 3:36
#«Ol' 55» (Tom Waits) – 4:22
#«Is It True?» (Randy Meisner) – 3:14
#«Good Day in Hell» (Henley, Frey) – 4:27
#«The Best of My Love» (Henley, Frey, Souther) – 4:35

## Personell
;Eagles
*Glenn Frey – gitarer, solo på 1, 3 (slide) og 8, piano, sang på 1, (5), 6, 7, 9
*Don Henley – trommer, sang på 2, 5, 9, 10
*Bernie Leadon – gitar, solo på 2 og 6, banjo, steelgitar, sang på 4 
*Randy Meisner – bass, sang på 3, 8
*Don Felder (sen ankomst) – elektrisk gitar og solo på 1 og 9

;Andre medvirkende
*Al Perkins – pedal steelgitar på «Ol' 55»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Yann Tiersen

**Guillaume Yann Tiersen** (født 23. juni 1970 i Brest i Frankrike) er en bretonsk minimalistisk komponist og multiinstrumentalist bosatt i Paris i Frankrike. Noen kritikere har sammenlignet ham med komponister som Erik Satie, Philip Glass, Michael Nyman og Nino Rota. Han er blant annet kjent for filmmusikken til *[[Den fabelaktige Amélie fra Montmartre]]* og *[[Good bye, Lenin!]]*. Han bruker spesielt piano, fioliner og trekkspill i sine verker.

Tiersen er utdannet ved musikkhøyskolene i Rennes, Nantes og Boulogne. Han fikk sitt gjennombrudd i Frankrike i 1998 med albumet *La Phare*, men det var først med filmmusikken til *Den fabelaktige Amélie fra Montmartre* at han slo internasjonalt igjennom. I tillegg til denne og *Good bye, Lenin!* har han skrevet musikken til filmene *La Vie Rêvée des Anges* (1998), *Alice et Martin* (1998), *Qui Plume la Lune?* (1999) og *Dust Lane* (2010).

I hans album er noen av hans musikkstykker rent instrumentelle, mens andre er sunget av ham selv eller gjestesolister.

Hans liveopptredener varierer betydelig. Noen ganger tar han med orkester og mange samarbeidspartnere, mens andre ganger spiller han mer minimalistiske konserter med bare ham selv, trommeslager, bassist og gitarist. Han spiller både piano, trekkspill og fiolin, og i tyngre sanger også elgitar.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Amerikalinjen

**Amerikalinjen**, eller **en amerikalinje**, kan vise til:
* Den norske Amerikalinje, et tidligere norsk rederi
* Den norske Amerikalinjes hovedkontor, tidligere hovedkvarter, nå *boutiue hotellet Amerikalinjen*
* Svenska Amerika Linien, et tidligere svensk rederi
John av Fordun

**John av Fordun** (død ca. 1384) var en skotsk kronikør.

Informasjonene om John av Fordun er sparsommelige. Det er blitt antatt at John ble født ved Fordoun i Mearns i Skottland og man vet med sikkerhet at han var en verdslig prest, og at han skrev sin historie på siste halvdel av 1300-tallet. Man antar at han var prest ved katedralen i Aberdeen.

Arbeidet til John er blant de aller første forsøk på å skrive en sammenhengende historie for Skottland. Vi er informert om at Johns patriotiske nidkjærhet ble vekket av ødeleggelsene og fjerningen av mange nasjonale opptegnelser av Edvard III av England, og at John reiste rundt i både England og Irland for å samle materiale til sin historie.

Dette arbeidet er delt på fem bøker. De første tre er alle bortimot fullstendig fantastisk og derfor av liten reell verdi for dagens historikere, men dannet likevel fundamentet for senere skribenter som Boece og George Buchanan i deres fiktive historie som ble avslørt av Thomas Innes i hans *Critical Essay* (side 201-2,4). Den fjerde og femte boken, selv om de fortsatt blander fakta med fabel, inneholder mye verdifull informasjon. Johns skriverier ble stadig mer autentisk jo nærmere han kom sin egen tid. Den femte boken ender med kong David I av Skottlands død i 1153.

Foruten disse fem bøkene skrev John deler av en annen bok, og samlet materiale for bringe historien ned til en senere periode. Dette materialet ble benyttet av en som skrev videre på dette på midten av 1400-tallet og som er blitt identifisert som Walter Bower, abbed ved klosteret i Inchcolm. Bowers tillegg dannet 11 bøker og brakte historien fram til kong Jakob I av Skottlands død i 1437. I henhold til det som var vanlig på denne tiden hadde Bower ingen problemer med å interpolere deler av Johns arbeid inn i teksten. Hele historieverket er kjent som *[[Scotichronicon]]*.

Den første trykte utgaven av John av Forduns verk var Thomas Gate i hans *Scriptores quindecim* (vol. iii.) og som ble utgitt i 1591. Det ble fulgt opp av Thomas Hearnes fem binds utgave i 1722. Hele arbeidet, inkludert Bowers fortsettelse og tillegg, ble utgitt av Walter Goodall i Edinburgh i 1759. I 1871 og 1872 ble Johns krønike redigert av William Forbes Skene i hans *The Historians of Scotland*, både i dens originale latinske tekst og engelsk oversettelse. Forordet til denne utgaven samler alle biografiske detaljer og gir komplette referanser til manuskriptene og de ulike utgavene.

## Litteratur
* *Encyclopædia Britannica Eleventh Edition*, en publikasjon som nå er offentlig frigitt (public domain).
* Cousin, John William (1910): *A Short Biographical Dictionary of English Literature*. London, J.M. Dent & sons; New York, E.P. Dutton.
Sykkylven Kunstgalleri

**Sykkylven Kunstgalleri** er et kunstgalleri i Sykkylven, drevet av kunstmaleren Olav Harald Ulstein.

## Eksterne lenker
* Sykkylven Kunstgalleri 
* Olav Harald Ulstein
Misjonskirken Norge

**Misjonskirken Norge**, tidligere **Det Norske Misjonsforbund** og **Misjonsforbundet**, er et kirkesamfunn som består av menigheter og foreninger i hele Norge. Per 2022 hadde trossamfunnet 11 118 tilskuddstellende medlemmer, og kirkesamfunnet bestod av 84 menigheter. De tilhører frikirkeligheten og kan plasseres midt i det norske kirkelandskapet. Misjonskirken Norge som trossamfunn er medlem av Norges Kristne Råd og har der fellesskap med de fleste andre kristne trossamfunn i Norge. De er også tilsluttet IFFEC (International Federation of Free Evangelical Churches), som er en sammenslutning av misjonskirker over hele verden.

Misjonskirken Norge er en menighetsbevegelse som har fokus på misjon både lokalt og internasjonalt. De arbeider på fire kontinenter og er engasjert i diakonale prosjekter og menighetsbyggende arbeid.

Menighetene i Misjonskirken Norge er demokratiske i sin form og velger selv sitt lederskap. Det er samvittighetsfrihet i forhold til dåp og nattverd, det vil si at medlemmene/menighetene kan ha ulik forståelse av hva nattverden innebærer og syn på dåp.

## Se også
*Den frie apostolisk-christelige Menighed

## Referanser


## Eksterne lenker
*