open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Neha Naveen

**Neha Naveen** (også kjent som Neha Håbu-Naveen; født 1986) er en norsk forfatter fra Oslo. 

## Bakgrunn
Hun vokste opp på Stovner. Hun er søster av Mala Wang-Naveen. Hun har en mastergrad i kulturstudier i tillegg til å ha tatt en to-årig forfatterutdanning fra Norsk barnebokinstitutt.

## Forfatterskap
I 2015 ga hun ut romanen *Stupekontroll* på Gyldendal forlag. I 2017 kom barneboka *Beveren Bjørk*. I 2010 publiserte hun en novelle i Amnesty-antologien *Akkurat nå*.

## Lokalpolitiker
Naveen har vært lokalpolitiker i Oslo for bydelsutvalget i Stovner, der hun var fjerde vara i en kort periode. Naveen representerte SV.

## Referanser


## Eksterne lenker

* «Neha Naveen» , fra gyldendal.no
Charles Braude

**Charles Samuel Braude** (født 23. mai 1915 i Christiania, død 5. august 1991) var en norsk bokser. Under andre verdenskrig satt han som fange i Berg interneringsleir utenfor Tønsberg på grunn av sitt jødiske opphav. Foreldrene og to av søsknene ble deportert og drept i utryddelsesleiren Auschwitz.

I årene 1935–1940 var Charles Braude Norges beste bokser i flue- og bantamvekt. Han representerte Norge i flere internasjonale konkurranser. Foreldrene Sara og Benzel forlot Litauen omkring 1910 på grunn av jødeforfølgelsene der. Han var gift med en såkalt «arisk» kvinne og ble ikke deportert til konsentrasjonsleir, han satt i stedet internert i Berg leir fra 1942 til frigjøringen i mai 1945. Søsteren kom seg til trygghet i Sverige, mens foreldrene Bertha (også omtalt som Sara) og Benzel samt to brødre ble deportert til Auschwitz og drept. Broren Harry Braude opptrådte i filmen ''«De vergeløse»'' (1939), regissert av Leif Sinding. Harry Braude døde i Auschwitz; antagelig ble han slått i hjel av en vakt. Broren Isak døde i Auschwitz 7. januar 1943.

Braude spilles av Jakob Oftebro i filmen *[[Den største forbrytelsen]]* (2020), basert på Marte Michelets bok *Den største forbrytelsen - Ofre og gjerningsmenn i det norske holocaust*. 

## Referanser


## Litteratur
* Michelet, Marte: *Den største forbrytelsen*. Gyldendal, 2014.

## Eksterne lenker
* Charles Braude bokser, fra Oslobilder (Oslo Museum)
* Charles Braude med landslaget i boksing, fra Oslobilder
Haugenslettveien (Oslo)

**Haugenslettveien** var en vei på Grorud (bydel Grorud) i Oslo. Den gikk nordøstover fra Grorudveien over Vestbyveien og videre over *Haugensletta*.

Veien er bortregulert. Vestre del av veiløpet regnes nå som en del av Bekkenstenveien, mens den østre har et visst sammenfall med dagens Jernkroken.

## Referanser


## Litteratur
*
American Red Cross

**American Red Cross** (**ARC**) er det nasjonale forbundet til Røde Kors i USA. Det ble grunnlagt i 1881.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kjettingveien (Oslo)

**Kjettingveien** var en vei på Holmlia i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den gikk sørover langs vestsiden av Østfoldbanen fra undergangen ved Holmliveien, men forsvant ved utbyggingen på 1980-tallet. Rester av veien kan gjenfinnes inne på industriområdet, som er bakgrunn for veinavnet.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Statens kartverks faktaark om Kjettingveien
Cathinka Guldbergs vei (Oslo)

**Cathinka Guldbergs vei** var en vei på Valleløkken, (nå i bydel St. Hanshaugen) i Oslo. Den gikk fra Vallegata (mellom nr. 10 og 14) til Anton Schjøths gate (mellom nr. 12 og 14).

Veien fikk navn i 1934 etter diakonissen Cathinka Guldberg, som bidro til å etablere sykepleierutdannelsen i Norge. Veien gikk gjennom den gamle gårdsbebyggelsen på Valleløkken, men forsvant rundt 1960 da en blokk (adresse: Vallegata 12) ble bygget omtrent der den gikk. Det gamle veiløpet er noenlunne intakt inn mot blokken vestfra, og det er gangveiforbindelse videre til Vallegata i øst.

Guldberg har siden fått Cathinka Guldbergs plass på Lovisenberg oppkalt etter seg.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Orreskogen (Oslo)

**Orreskogen** (1–23B, 2A–42B) er en vei i Voksenlia i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går nordvestover fra det punktet der Orreveien går over i Blåbærsvingen, og forgrener seg før hver del ender som blindvei mellom bebyggelsen. Veien ligger rett nedenfor Soria Moria hotell og konferansesenter og har utsikt vestover utover Bogstadvannet og Sørkedalen. Fra toppen av veien er det også utsikt sørover mot Bygdøy og Oslofjorden.

Veien fikk navn etter orrfugl i 2007, og i området finnes også en rekke andre veier med fuglenavn. 

Bebyggelsen har kommet til på 2000- og 2010-tallet, til protester fra tidligere etablerte bomiljøer i området. Bebyggelsen består hovedsakelig av ene- og tomannsboliger. Huseierne i veien er organisert gjennom Orreskogen huseierforening.

Før området ble bygget ut, ble det brukt som rekreasjonsområde av gjestene ved sanatoriumene og hotellene i området, som Voksenkollen sanatorium. Blant andre har Edvard Grieg skrevet om sine vandringer i skogen her.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Harṣavardhana

**Harṣavardhana** (devanagari: हर्षवर्धन; født c. 590, død 647), også kalt **Harṣa** (हर्ष), var en indisk hersker som fra 606 til sin død i 647 styrte over Nord-India fra sin hovedstad Kannauj. Hans styre brakte fred og velstand til Nord-India i en ellers politisk ustabil periode etter Guptarikets fall. 

Han var sønn av Prabhakaravardhana, konge av Thanesar, og bror av Rajyavardhana, som etterfulgte sin far som konge av Thanesar. Selv om Harṣavardhana klarte å forene Nord-India, ble han beseiret av Pulakeśin II av Chalukyariket da han forsøkte å ekspandere sørover.

Det var i stor Harṣavardhanas sterke personlighet som holdt riket sammen, og det falt fra hverandre kort tid etter hans død. Da Harṣavardhana døde drepte en av hans ledende ministre, Aruṇāśa, hans to sønner Vagyavardhana og Kalyanvardhana. Aruṇāśa ble selv avsatt av den kinesiske ''Táng''-utsendingen Wang Xuance og hans tibetansk-nepalske leiesoldater etter at han hadde angrepet deres diplomatiske følge, som hadde Harṣavardhanas hoff som sitt mål. 

Han var kjent for å ha støttet buddhismen, som på hans tid var på tilbakegang i India, og hans rike var dessuten kjent for å være kosmopolitisk og for å ha et levende kulturliv. Selv skrev han tre skuespill på sanskrit: *[[Nāgānanda]]*, *[[Ratnāvalī]]* og *[[Priyadarśikā]]*. Harṣavardhanas død har blitt brukt til å markere slutten på den indiske gullalderen.

Vi har kunnskap om Harṣavardhana takket være hans hoffpoet Bāṇabhaṭṭa, som beskrev hans vei til makten i Harṣacarita. Ellers er han kjent for å ha truffet den kinesiske pilegrimen Xuanzang, og han blir beskrevet positivt i hans erindringer fra reisene i India. Xuánzàngs verk er en annen viktig kilde til India i denne perioden. 

## Referanser


## Litteratur
*Sen, Tansen. *Buddhism, Diplomacy, and Trade*. Honolulu: University of Hawaii Press, 2003. 
*Thapar, Romila. “Aśokan India and the Gupta Age.” I *A Cultural History of India*, redigert av A.L. Basham, 38-50. Oxford: Clarendon Press, 1975. 
*Xuanzang 玄奘 og Bianji 辯機, redigert av Li Xianlin 李羨林. ''Da Tang Xiyu ji jiaozhu'' 大唐西域记校注. Beijing: Zhonghua shuju 中华书局, 1985.
Harsha

:*For den indiske herskeren, se [[Harṣavardhana]].*

**Harsha** (sanskrit: हर्श) er et indisk mannsnavn.

## Etymologi
*Harsha* betyr «glede» på sanskrit.

## Utbredelse
*Harsha* er i dag et vanlig navn på Sri Lanka.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
*Harṣavardhana (ca. 590 &ndash; 647), indisk hersker over Nord-India
*Harsha Bhogle (født 1961), indisk cricket-kommentator
*Harsha Ratnaweera (født 1962), norsk professor i vann- og miljøteknologi

## Referanser


## Eksterne lenker
Dåapma

**Dåapma** (sørsamisk) er et fjell nord på Fosen i Trøndelag. Toppen danner grensepunkt mellom kommunene Åfjord og Namsos. Dette var også det høyeste punktet i tidligere Roan kommune. Navnet kan komme fra en eldre sørsamisk variant av mannsnavnet Dåamma (Thomas). Et norsk navn er *Rullaheia*.

Fjellet er lett å nå både sommer som vinter. Fra toppen kan man se både Halten i vest og helt til Sverige i øst. Området rundt fjellet er beiteområde for tamrein og sau. På toppens østside (i Namdalseid) har sørsamene samleanlegg og innhegning for tamrein.

## Fotnoter



## Referanser
Holtermann Knudsens gate (Oslo)

**Holtermann Knudsens gate** var en gate på Sandaker i Oslo. Den gikk fra Åsengata mot Sandakerveien, parallelt med Hans Nielsen Hauges gate. Dette blir på sørsiden av det store funkiskvartalet mellom Åsengata og Carl Jeppesens gate. Dagens gangveisystem i nordkant av Sandaker senter følger omtrent det gamle gateløpet.
Gaten var oppkalt etter arbeiderpartilederen Christian Holtermann Knudsen.

## Referanser


## Litteratur
*
Jonathan Silva

**Jonathan Silva** er navnet til flere personer:

* Jonathan Cristian Silva (født 1994), argentinsk fotballspiller 
* Jonathan Henrique Silva (født 1991), brasiliansk tresteghopper
Europeiske innendørsleker 1969

**Europeiske innendørsleker 1969** ble arrangert 8. og 9. mars 1969, i Beograd i Jugoslavia, i dagens Serbia.

Dette var de fjerde europeiske innendørsleker, og siste gang mesterskapet gikk under dette navnet. Fra 1970 byttet mesterskapet navn til EM i friidrett innendørs.

## Herrer

### 50 m

### 400 m

### 800 m

### 1500 m

### 3000 m

### 50 m hekk

### Høydehopp

### Stavsprang

### Lengdehopp

### Tresteg

### Kulestøt

### 4 x 390 meter stafett

### 1950 meter stafett (1+2+3+4 runder)

### 3 x 1000 meter stafett

## Kvinner

### 50 m

### 400 m

### 800 m

### 50 m hekk

### Høydehopp

### Lengdehopp

### Kulestøt

### 4 x 195 meter stafett

### 1950 meter stafett (1+2+3+4 runder)

## Eksterne lenker

* Maik Richter - 4. Europäische Hallen-Spiele 08.-09.03.1969 in Belgrad / YUG (resultater)
* GBR Athletics - European Indoor Championships (Men) (resultater)
* GBR Athletics - European Indoor Championships (Women) (resultater)
James Anderson

**James Anderson** er navnet til flere personer:

*James Anderson (frimurer) - britisk presbyteriansk prest og frimurer
*James Anderson (tennisspiller) (1894–1973), australsk tennisspiller
*James Anderson (skuespiller) (1921−1969), amerikansk skuespiller
*James Anderson (basketballspiller) (f. 1989), amerikansk basketballspiller
Friedrich Parrot

**Johann Jakob Friedrich Wilhelm Parrot** (født 14. oktober 1792 i Karlsruhe i Tyskland, død 15. januar 1841 i Dorpat som nå er Tartu i Estland) var en baltertysk vitenskapsmann og forskningsreisende. Hans botaniske autorforkortelse er „Parrot“. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var sønn av Georg Friedrich Parrot. Han studerte medisin fra 1807 til 1814 ved det keiserlige universutet i Dorpat, og promoverte sist nevnte år til *Dr. med et chir.* I 1816 ble Parrot medlem av St. Petersburgs vitenskapsakademi.

### Forsker
I 1811 var han med på en mineralogisk forskerekspedisjon til Krim og Kaukasus sammen med Maurice Engelhardt. Han studerte jordmagnetismen og utførte barometernivelleringer mellom Det kaspiske hav og Svartehavet, det vil si bidro til å fastslå Kaspihavets nivå under havoverflaten. Ved hjemkomsten ble han assistentdoktor, og i 1815 stabslege og kirurg i den russiske armé. 

Friedrich Parrot er en av opionerene for den vitenskapelige alpinisme. Den 15. september 1817 besteg han Maladeta ( m), og senere også noen anddre av Alpenes fjell. Deretter, under fjellreisen i 1816 og 1817, bereiste han så Pyreneene fra Saint-Jean-de-Luz til Perpignan. I sin bok fra denne reisen beskriver han for eksempel i detalj ruten han valgte for å nå toppen av fjellet Pico Aneto.

I 1821 var han professor i fysiologi og patologi, og så i 1826 professor i fysikk ved universitetet i Dorpat. 

I 1828 foretok Parrot en ny reise, til Kakheti og Armenia, som etter den russisk-tyrkiske krig da nettopp var blitt tsarrussisk territorium. Parrot var sammen med Chatjatur Abovjan, Aleksej Sdrovenko, Matvej Chalpanof, Ovannes Aivassian og Murat Pogossian den første som besteg fjellet Ararat i nåværende Tyrkia den 9. oktober 1829; et viktig mål var å søke etter rester av Noas ark.

I 1837 dro han til Torneå nord i Finland for å observere pendeloscillasjoner og jordmagnetisme. Han kom seg helt til Nordkapp på denne forskningsferden. 

Han oppfant et gasometer og et baro-termometer. I Livland populariserte han det kataloniske soluret, et lite og sylindrisk lommeinstrument, om lag 8 cm i lengde og 1,5 cm i diameter.

Parrot var ved sin død var professor i fysikk ved Dorpats universitet.

## Verker
* *Reise in die Krim und den Kaukasus*. Berlin 1815–18, 2 bind
* *Reise in die Pyrenäen*. Berlin 1823
* Reise zum Ararat. Berlin 1834, 2 bind

## Referanser


## Litteratur
* 
* J. F. von Recke und K. E. Napiersky: Allgemeines Schriftsteller- und Gelehrten-Lexikon der Provinzen, Band 3, Johann Friedrich Steffenhagen und Sohn, Mitau 1831, Seiten 374–376.
* Friedrich Busch: Der Fürst Karl Lieven und die Kaiserliche Universität Dorpat, E. J. Karow, Dorpat 1846, Seite 149.
* Album academicum der Kaiserlichen Universität Dorpat, Dorpat 1889
Peer Gynt (1915)

***Peer Gynt*** er en stum amerikansk fantasyfilm fra 1915, regissert av Oscar Apfel og Raoul Walsh. I hovedrollene: Cyril Maude, Myrtle Stedman, Fanny Stockbridge, Mary Reubens, Mary Ruby og Winifred Bryson. Filmen ble utgitt 16. september 1915 av Paramount Pictures.

## Handling
*Peer Gynt* er en livlig norsk bondegutt. Etter å stjålet en annen manns brud og tatt henne med seg opp i fjellene begynner han å vandre rundt i verden på jakt etter vakre kvinner. Fem yndige kvinner trer inn i hans liv og forfører ham, bare for å lure ham og forlate ham etterpå. Når *Peer* har blitt rik fortsetter han å reise, søker etter kvinner fra Nord-Amerikas skoger til Afrikas ørkener og vender til slutt hjem, som en ensom og nedslått gammel mann, til sin hjemby i Gudbrandsdalen. Før *Knappestøperen* skal legge ham i smeltedigelen for å støpe ham om til en bedre mann blir *Peer* reddet av sin trofaste barndomsvenn, *Solveig*. Hun redder ham gjennom sin kjærlighets renhet og overbevisning.

## I rollene
* Cyril Maude - *Peer Gynt*
* Myrtle Stedman - *Solveig*
* Fanny Stockbridge - *Ase* 
* Mary Reubens - *Anitra*
* Mary Ruby - *Ingrid*
* Winifred Bryson - *Annabel Lee*
* Evelyn Duncan - *Virginia Thorne*
* Kitty Stevens - *Notanah*
* Herbert Standing - *St. Peter
* [[Charlie Ruggles]] - *Knappestøperen*
* [[William Desmond (skuespiller)|William Desmond]] - *Sognepresten*
* Juan de la Cruz - *Robert''

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dublin-forordningen

**Dublin-forordningen** (Forordning nr. 604/2013, nå **Dublin III-forordningen**, tidligere **Dublin II-forordningen** og **Dublin-konvensjonen**) er en EU-forordning som fastsetter kriteriene og prosedyrer for avgjørelse av hvilken av Den europeiske unions (EU) medlemsstater som er ansvarlige for å behandle asyslsøkere, som søker internasjonal beskyttelse i overensstemmelse med Flyktningkonvensjonen samt EUs kvalifikasjonsdirektiv. Forordningen er en hjørnesten i Dublin-systemet, som består av Dublin-forordingen og Eurodac-forordningen, som etablerer et felles europeisk fingeravtrykksregister for illegale innvandrere i EU. Dublin-forordningen har til formål «hurtig å avgjøre hvilken medlemsstat som er ansvarlig [*for behandling av asylsøknader*]», og gir dermed andre medlemsstater mulighet for å sende en asylsøker tilbake til den ansvarlige medlemsstaten. Normalt vil den ansvarlige medlemsstaten være staten hvorigjennom asylsøkeren først kom inn i EU.

## Målsetninger og kritikk
Et av hovedformålene med Dublin-forordningen er å forhindre en asylsøker i å fremme asylsøknader i flere medlemsstater, såkalt «asyl-shopping». Et annet mål er å redusere antallet «reisende» asylsøkere som er sendt fra medlemsstat til medlemsstat. Det land som asylsøkeren først søker om asyl i er ansvarlig for enten å innvilge eller avslå asyl, og søkeren får ikke gjenstarte prosessen i en annen jurisdiksjon.

Ifølge Dublin-forordningen skal en asylsøker søke om asyl i det første EU-land vedkommende ankommer til, og hvis hen krysser grensen til et annet EU-land etter å være registrert med fingeravtrykk, vil vedkommende returneres til det første EU-landet igjen. Kritikere mener at denne ordningen legger et forholdsvis stort press på de land som utgjør EUs yttergrenser, fordi disse som regel vil være de(t) første land som asylsøkere ankommer til.

## Anvendelse
Høsten 2015 brøt Dublin-forordningen i praksis sammen, da medlemsland som Ungarn, Kroatia, Slovenia, Østerrike, Tyskland og Hellas sluttet å håndheve den. Under den europeiske migrasjonskrisen ga disse medlemslandene i september eller oktober 2015 helt opp å registrere og sjekke innvandreres identitet, særlig dersom migrantene var på vei til et annet land som kunne overta forpliktelsen og kostnaden med asylmottaket.

### Anvendelse i Norge
Dublin-forordningen III trådte i kraft 1. januar 2014. Utlendingsloven paragraf 32 fikk et nytt fjerde ledd som gjør forordningen til norsk lov. Også andre paragrafer i utlendingsloven og utlendingsforskriften har fått endringer, og Utlendingsdirektoratets retningslinjer er også oppdatert.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Utlendingsdirektoratet (udiregelverk.no): Dublin III-forordningen (lenker til norsk og engelsk versjon) Besøkt 31. oktober 2015
Thorolf Vogt

**Thorolf Vogt** (1888&ndash;1958) var en norsk mineralog og geolog. Han var professor ved Norges tekniske høgskole, og studerte fjellkjedenes og malmens geologi i Norge og reiste til Svalbard på ekspedisjoner.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var født i Vang i Hedmark, sønn av Johan Herman Lie Vogt (1858–1932) og Martha Johanne Abigael Kinck.  Faren var professor i metallurgi i Oslo da Thorolf ble født, senere professor i geologi og mineralogi ved det nystartede Norges tekniske høyskole (NTH) fra 1911 til 1929.  Broren Fredrik Vogt (1892–1970) var generaldirektør for Norges vassdrags- og elektrisitetsvesen, tidligere professor i mekanikk og rektor ved NTH i 1930- og 40-årene.  Enda yngre brødre var tvillingene Johan Vogt (1900–1991) som ble samfunnsøkonom og i 1957 professor i Oslo og kommunisten Jørgen Vogt (1900–1972).

Etter oppvekst i Kristiania (Oslo) og examen artium 1906, studerte Thorolf ved Det Kongelige Frederiks Universitet i Kristiania og dro på tur til universitetene i både Wien og Göttingen. 

### Karriere
I 1909 fikk han jobb som assistent hos Norges geologiske undersøkelse der han fra 1914 til 1929 hadde stillingen som statsgeolog.  Fra 1915 til 1923 var han universitetsstipendiat på samme tid, noe som i 1928 resulterte i en doktorgrad på avhandlingen «Sulitjelmafeltets geologi og petrografi».  Han hadde da ledet ekspedisjoner til Svalbard i 1925 og i 1928. 

I 1929 ble han tilsatt som professor ved Norges tekniske høgskole i Trondheim, en stillingen faren Johan Herman Lie Vogt nettopp hadde forlatt. Thorolf ble også innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi dette året (1929), der han fra 1946 og 1950 var visepreses og preses.  I 1931 ble det ny ekspedisjon, denne gang til det sydøstlige Grønland. I 1936 innvalgtes han i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskap som ligger i Trondheim.  Han hadde i tiden etter 1931 utgitt omkring femti vitenskapelige artikler. I 1950 ble han foreign member of The Geological Society of London, og i 1952 ga NTH ham en belønning.

Thorolf giftet seg i 1948 med Ingeborg Mykleby Kamsvaag (1907–1952).

## Utgivelser
* 
* 
* 
* 
* 
## Referanser


## Eksterne lenker
* Thorolf Vogts private arkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
Vehkalahden Veikot

**Vehkalahden Veikot (VeVe)** (stiftet 1911) er en finsk orienteringsklubb fra Fredrikshamn i Finland. Klubben driver også med langrenn og skiskyting.

Vehkalahden Veikot er mest kjent for å ha vunnet verdens største orienteringsstafett, Jukola. Den finske klubben vant Jukola for første gang i 1983. De gjentok bedriften i 2006, 23 år senere.

Klubben har i all hovedsak stilt med finske løpere i de store stafettene. Den mest profilerte løperen på laget er Tero Föhr som har ett sølv og to bronse fra VM i orientering. Klubbdrakten deres er hvit grønn og svart.

## Meritter
Jukola, herrer ''(2)'': 
* 1983, 2006

## Kjente løpere
*  Tero Föhr
*  Marc Lauenstein

## Kjente tidligere løpere
*  Simo-Pekka Fincke
*  Baptiste Rollier

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ratpoison

**Ratpoison** er en vindusbehandler for vindussystemet X som primært er utviklet av Shawn Betts. Ratpoison er skrevet i programmeringsspråket C. StumpVM fra Shawn Betts er en lignende vindusbehandler skrevet i Common Lisp. Brukergrensesnittet og mye av dets funksjonalitet er inspirert av terminal multiplekseren GNU Screen.

Navnet «Ratpoison» skyldes at brukeren kan håndtere applikasjoners vinduer uten å bruke en datamus.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liedon Parma

**Liedon Parma** (stiftet 1907) er en tidligere finsk orienteringsklubb fra Lundo i Finland. i 2003 gikk de sammen med Mynämäen Suunistajat-52 (MS-52) og opprettet den nye orienteringsklubben MS Parma. MS Parma vant ungdomsstafetten under Tiomila 2014.

Liedon Parma var mest kjent for sine seire i verdens største orienteringsstafetter, Jukola og Tiomila. Klubben vant Jukola for første gang i 1969. De vant også i 1972 og 1974. Damelaget gikk til topps i Venla i årene 1995, 2000 og 2001. Liedon Parma vant Tiomila i 1982 da stafetten ble arrangert i Eskilstuna.

Klubben har i all hovedsak stilt med finske løpere i de store stafettene. Klubbdrakten deres var grønn og svart.

## Meritter
Tiomila, herrer ''(1)'': 
* 1982
Jukola, herrer ''(3)'': 
* 1969, 1972, 1974
Venla, damer ''(1)'': 
* 1995, 2000, 2001
Finsk mesterskap stafett, herrer ''(5)'':
*1969, 1970, 1972, 1981, 1986
Finsk mesterskap stafett, damer ''(11)'':
*1976, 1981, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1998, 2000, 2001, 2003

## Kjente tidligere løpere
*  Reeta-Mari Kolkkala
*  Juha Peltola
*  Liisa Veijalainen

## Eksterne lenker
*
Hiidenkiertäjät

**Hiidenkiertäjät (HiKi)** (stiftet 29. desember 1969) er en finsk orienteringsklubb. Kluben er blant annet kjent for å ha vunnet verdens største orienteringsstafett, Jukola. Klubben har én seier i herrestafetten og én seier i damestafetten, som går under navnet Venla. Hiidenkiertäjät gikk til topps i Venla-stafetten i 1980, mens seieren i herreklassen kom i 1987. På 90-tallet lå eliteavdelingen i klubben brakk, men en ny elitesatsing oppsto da Delta opphørte sin virksomhet i 2013. Deltas løpere gikk da over til Hiidenkiertäjät, som dermed gjenoppstod som eliteklubb.

Klubben har de senere året preget Jukola-stafettene med gode resultater, men har ikke nådd helt opp. Selv om Hiidenkiertäjät er en finsk klubb og først og fremst satser på finske utøvere, har de hatt en rekke utenlandske stjerner i stallen sin, som for eksempel verdensmesterbrødrene Valentin Novikov og Leonid Novikov.

Klubbdrakten deres er hvit og svart med innslag av rødt.

## Meritter
Jukola, herrer ''(1)'': 
* 1987
Venla, damer ''(1)'': 
* 1980

## Kjente løpere
*  Olle Kärner
*  Oskari Liukkonen
*  Leonid Novikov
*  Valentin Novikov

## Kjente tidligere løpere
*  Anna Närhi
*  Kari Sallinen
*  Lauri Sild (2011-2014)
*  Timo Sild (2011-2014)

## Eksterne lenker
*
Benedictus Appenzeller

**Benedictus Appenzeller** (1480/1488 – 1558) var en fransk-flamsk sanger og komponist fra renessansen.

Appenzeller virket hovedsakelig Brugge og Brussel, det meste av livet i Maria av Østerrikes tjeneste. Han skrev hovedsakelig kirkelig vokalmusikk, blant annet seks tapte messer, en lang rekke motetter og magnificater. I samlingen *Des chansons a quattre parties* finnes 40 sanger av Appenzeller. Enkelte kilder oppgir dette som den tidligste samlingen polyfon musikk fra Nederlandene.

## Kilder
* 

## Referanser
Angelniemen Ankkuri

**Angelniemen Ankkuri** (stiftet 1946) er en finsk orienteringsklubb fra Angelniemi i Salo, Finland.

Angelniemen Ankkuri er mest kjent for å ha vunnet verdens største orienteringsstafetter, Jukola og Tiomila. Jukola vant den finske klubben i 1973, mens Venla ble vunnet i 1998. Klubben vant Tiomila i 1991 da stafetten ble arrangert i Ånhammar. Av øvrige meritter har klubbens damelag tre seire i den svenske stafetten Smålandskavlen. Triumfene kom i 1992, 1993 og 1996.

Klubben har i all hovedsak stilt med finske løpere i de store stafettene. Den mest etablerte løperen på laget er likevel Russiske Dmitriy Tsvetkov som er verdensmester i stafett. Klubbdrakten deres er grønn, rød og hvit.

## Meritter
Tiomila, herrer ''(1)'': 
* 1991
Jukola, herrer ''(1)'': 
* 1973
Venla, damer ''(1)'': 
* 1998
Smålandskavlen, damer ''(3)'' :
* 1992, 1993, 1996

## Kjente løpere
*  Andreas Hougaard Boesen (2018-)
*  Emily Kemp

## Kjente tidligere løpere

*  Johanna Asklöf
*  Kirsi Boström
*  Ari Kattainen
*  Mika Kuisma
*  Marika Mikkola
*  Matti Mäkinen
*  Dmitriy Tsvetkov
*  Galina Vinogradova
*  Natalia Vinogradova
*  Seppo Väli-Klemelä

## Eksterne lenker
*
Per Faye-Hansen

**Per Sverre Faye-Hansen**, også omtalt som Per Faye Hansen, (født 1916, død 1992) var en norsk teolog og motstandsmann.

Han var utdannet ved Menighetsfakultetet der han blant annet hadde Ole Hallesby som lærer. Sammen med studiekameratene Hans Chr. Mamen og Arthur Berg hjalp han jøder over grensen til Sverige høsten 1942. For dette ble han posthumt 11. mars 2007 tildelt Righteous Among the Nations. 

Gjennom organisasjonen Karmel Instituttet etablerte han sjømannskirker i Haifa og Ashdod. For sitt langvarige arbeid for Israel fikk han i 1983 Israels presidents pris til borgere som har utmerket seg ved tjeneste for landet. 

## Referanser
Dødehavsriften

**Dødehavsriften** er et riftsystem som strekker seg fra den østanatolske rift i Sørøst-Tyrkia til Rødehavsriften like utenfor sørspissen av Sinaihalvøya. Den danner grense mellom Den afrikanske kontinentalplaten og Den arabiske platen. Begge jordskorpeplatene beveger seg i nord-nordøstlig retning, men den arabiske plate i øst går raskere. Bevegelsene har dannet flere rifter som blant annet er blitt til Akababukten, Arabah, Dødehavet, Jordandalen, Genesaretsjøen og Huladalen.

Jordskjelvet i Damaskus i 847 antas å være et av de kraftigste jordskjelv langs forkastningen.

## Se også
*Riftdalen
Giovanni Spataro

**Giovanni Spataro** (ca. 1460 – 1541) var en italiensk korleder, musikkteoretiker og komponist fra renessansen.

Spataro studerte musikk, kunst og vitenskap under veiledning av Bartolomé Ramos de Pareja og underviste selv ved *San Petronio* i Bologna.

Spataro skrev motetter, messer og salmemelodier, dessuten en del polemiske skrifter.

## Referanser


## Litteratur
* A. Della Corte og G.M. Gatti: *Dizionario di musica*, utgitt på forlaget *Paravia*, 1956, s. 599
IK Hakarpspojkarna

**IK Hakarpspojkarna Orientering (IKHP)** (stiftet 1. februar i 1929) er en svensk orienteringsklubb som har tilholdssted i Jönköping i Sverige. Orienteringsklubben er en avdeling i IKHP som også driver med nordiske grener, sykkel, friidrett og triathlon.

Klubbens farger mørkeblå og gul. IKHP har virksomhet for løpere på elite-, ungdoms-, barne-, og mosjonsnivå. Orienteringsklubben har tidligere hatt stor suksess både på dame- og herresiden og har hatt flere løpere i stallen som har hevdet seg internasjonalt. De hadde en storhetstid tidlig på 1970-tallet noe som førte til seier i Tiomila i 1969, 1970 og 1974. Herrelaget vant igjen i 1995, mens det ble seier i Tiomilas ungdomsstafett i 1999. IK Hakarpspojkarna gikk til topps i Jukola, da orienteringsverdens største klubbstafett ble arrangert i finske Vederlax i 1992.

25-Manna, som tar mål av seg å kåre «verdens beste klubb», ble vunnet av IKHP i 1993 og 1994.

## Meritter

Tiomila, herrer ''(4)'' :
* 1969, 1970, 1974, 1995
Jukola, herrer ''(1)'' :
* 1992
25-manna ''(2)'' :
* 1993, 1994
Smålandskavlen, herrer ''(8)'' :
* 1954, 1955, 1963, 1966, 1969, 1977, 2001, 2002
Smålandskavlen, damer ''(3)'' :
* 2001, 2002, 2005
Tiomila, ungdomsstafetten ''(2)'' :
* 1999, 2017

## Kjente løpere
* Aleksei Alekseyonok
* David Dislers
* Martin Djerf
* Kalvis Mihailovs

## Kjente tidligere løpere
* Johan Ivarsson

## Eksterne lenker
Offisielt nettsted
Metrojet Flight 9268

**Metrojet Flight 9268** (IATA: **7K9268**, ICAO: **KGL9268**) var en internasjonal passasjerflyvning som den 31. oktober 2015 styrtet nord på Sinaihalvøya i Egypt rundt 25 minutter etter avgang. Flyet, et Airbus A321, ble operert av det russiske flyselskapet Kogalymavia (også kjent under navnet Metrojet) og var på vei fra Sharm el-Sheikh i Egypt til St. Petersburg i Russland. Det hadde 217 passasjerer og syv besetningsmedlemmer om bord, og alle omkom i styrten. Ulykken er den dødeligste både på egyptisk territorium og i russisk luftfart, samt den dødeligste med et fly fra Airbus A320-familien.

## Flyet
Flyet var en Airbus A321-231 registrert EI-ETJ med serienummer 663. Det var eid og leaset av det Dublin-baserte selskapet AerCap. Flyet fløy første gang 9. mai 1997, og ble opprinnelig levert til Middle East Airlines. Maskinen var altså 18 år og 6 måneder gammel. Det har vært leaset til Saudi Arabian Airlines og Cham Wings Airlines, og også fløyet for Onur Air og Kolavia som så ble til Metrojet i mai 2012. Da flyet den 16. november 2001 landet på Kairo lufthavn slo det nedi med halen, ellers har det ikke vært involvert i ulykker før. Flyet hadde omtrent  flytimer fordelt på  flyvninger. 

Airbus A321-200-serien fløy første gang i mars 1993, og ble operativt i januar 1994. Det er bygget over 931 maskiner siden da. Flyet er generelt registrert for 220 passasjerer og en maksimal avgangsvekt på &nbsp;kg. Metrojet, som opererte flyvningen, er et russisk flyselskap fra 1993. Dette er den første fatale ulykken i selskapets historie. Selskapet var tidligere kjent som Kolavia.

## Ulykken
Flyet tok av fra Sharm el-Sheikh internasjonale lufthavn (SSH/HESH) i Egypt 31. oktober 2015 klokka 04.49 norsk tid (05.49 lokal tid). Det fulgte en nordlig rute langs Akababukten før det svingte mot venstre til en retning på 340° for å krysse Sinaihalvøya. Flyet steg til  fot og en hastighet på 408 knop frem til klokka 05.12.57. De neste 25 sekundene registrerte radarer svært store endringer i vertikal hastighet og hastighet over bakken. Den vertikale hastigheten varierte fra -6336 fot per minutt til +8000 fpm på bare 16 sekunder. Radarkontakten med flyet forsvant kl. 05.13.22. Da hadde hastigheten falt dramatisk til 62 knop, og høyden var  fot.

Flyet skulle etter planen ha landet i St. Petersburg klokka 12.10.

## Referanser
Delta (orienteringsklubb)

**Delta** var en finsk orienteringsklubb. I 2013 ble klubben nedlagt for at det skulle kunne satses i Hiidenkiertäjät.

Delta er mest kjent for å ha vunnet verdens største orienteringsstafett, Jukola. Den finske klubben vant Jukola i Tammerfors i 2008. Løperne på laget var Panu Piiparinen, Janne Heikka, Leonid Novikov, Petri Noponen, Oskari Liukkonen, Olle Kärner og ankermann Valentin Novikov. De vant 25-Manna i 1998 og gikk til topps i Smålandskavlens herreklasse i 2003.

## Meritter
Jukola, herrer ''(1)'': 
* 2008
25-Manna ''(1)'':
* 1998
Smålandskavlen, herrer ''(1)'' :
* 2003

## Kjente tidligere løpere
*  Janne Heikka
*  Olle Kärner
*  Oskari Liukkonen
*  Leonid Novikov
*  Valentin Novikov

## Eksterne lenker
Alfta-Ösa OK

**Alfta-Ösa Orienteringsklubb** (stiftet i 1980) er en svensk orienteringsklubb som har tilholdssted i Alfta i Sverige. Orienteringsklubben er en sammenslåing av de tidligere klubbene Alfta SOK og Ösa OK. før 1970-tallet var Alfta GoIF eneste klubb i Alfta med tilbud for orienteringsløpere. 

Klubbens farger er mørkeblå med innslag av grønn og gul. Alfta-Ösa OK har virksomhet for løpere på elite-, ungdoms-, barne-, og mosjonsnivå. Orienteringsklubben har gjort seg bemerket på de store stafettene i orienteringsverden, spesielt på damesiden har de hatt flere løpere i stallen som har hevdet seg internasjonalt. Klubben ble nummer to i Venla i 2015, da orienteringsverdens største klubbstafett ble arrangert i finske Pemar.

2017 ble et stort år for klubben. Damelaget kom på andreplass på Tiomila i Partille utenfor Göteborg. De ledet stafetten til langt ut på sisteetappen, men etter en feil helt mot slutten av ankerkvinne Natalia Gemperle måtte de til slutt se seg slått av Stora Tuna OK. Under Joensuu-Jukola i juni samme år gikk Alfta-Ösa helt til topps på Venla og vant dermed sin første store stafett noensinne. På vinnerlaget løp Galina Vinogradova, Josefine Heikka, Sara Eskilsson og Natalia Gemperle.

Alfta-Ösas forgjenger Alfta SOK vant Smålandskavlens dameklasse i 1973. Alfta-Ösa OK vant ungdomsstafetten under Tiomila i 2002.

## Meritter
Venla (Jukola), damer ''(1)'' :
* 2017
Smålandskavlen, damer ''(1)'' :
* *1973*
Tiomila, ungdomsstafetten ''(1)'' :
* 2002
*(Årstall i kursiv: Alfta SOK)*

## Kjente løpere
* Josefine Engström
* Sara Eskilsson
* Natalia Gemperle
* Galina Vinogradova

## Eksterne lenker
Offisielt nettsted
Boksing under Middelhavslekene 1971

**Boksing under Middelhavslekene 1971**. Boksing var en av flere sporter under de sjette middelhavslekene ble arrangert i İzmir i Tyrkia i perioden 6. til 17. oktober 1971. Det var sjette gangen som boksing var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i tolv vektklasser, kun for menn. Alle tapende semifinalister fikk bronsemdaljer. Egypt ble beste nasjon med fire gullmedaljer foran Tyrkia med tre.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Officiële website Internationaal Comité van de Middellandse Zeespelen
* Onderdelen en uitslagen
Adrianus Petit Coclico

**Adrianus Petit Coclico** (1499–1562/1563) var en musikkteoretiker, sanger og komponist fra renessansen.

## Liv og virke
Coclico oppgav selv at han var elev av Josquin des Prez, men han var ikke fremmed for å pynte litt på sannheten, så om opplysningen ikke skulle være pinlig korrekt, kan han i det minste ha fått opplysninger fra noen som virkelig hadde vært elev av den store mester. Coclico skrev: *«Min lærer Josquin […] gav aldri en musikkforelesning, han skrev heller ikke teoretisk verk, og likevel kunne han på kort tid forme komplette musikere. Dette skyldes at han ikke hindret elevenes utvikling med lange og fruktesløse instruksjoner, men lærte dem reglene i få ord, ved hjelp av praktisk anvendelse gjennom sang.»*

Coclico skrev selv at han var aktiv i England, Frankrike og Italia, men måtte flykte på grunn av sin protestantiske tro. Muligens sto han i franskekongens tjeneste, og han oppholdt seg i Roma på pave Paul IIIs tid. Deretter var han musikklærer. Han levde et uvanlig omflakkende liv med kortvarige opphold i Wittenberg, Frankfurt an der Oder, Szczecin, Königsberg, Nürnberg (1552), Wismar og tilslutt København (1556), der han var sanger ved hoffkapellet fram til sin død.

I Nürnberg 1552 publiserte Coclico sin *Compendium musices*, en av tidens viktigste musikklærebøker. I boka definerte han som den første musikkteoretiker *[[musica reservata]]*-«stilen». Samme år gav han ut verket *Consolationes piae ex psalmis Davidicis* under tittelen *Musica reservata*.

Coclico skrev flere motetter. I tråd med musica reservata-idealet la han vekt på et sterkt uttrykk og nøyaktig tekstuttyding, en teknikk som en god del etterfølgende komponister kopierte.

## Verk
* *Musica Reservata, consolationes piae ex psalmis Davidicis …*, Nürnberg 1552 
* *Compendium Musices … in quo praeter caetera tractantur haec: De modo ornate canendi, De regula contrapunkti, De compositione*, Nürnberg 1552, nyutgave i faksimile, M. Bukofer, 1954.

## Kilder
* 
* 

## Litteratur
* Marcus van Crevel, Adrianus Petit Coclico: *Leben und Beziehungen eines nach Deutschland emigrierten Josquinschülers, Mit Porträt, Faksimiles und Notenbeilage, Martinus Nijhoff*, Haag 1940.

## Referanser
Santa Sofia-kirken (Capri)

**Santa Sofia-kirken** ligger i sentrum av Anacapri på Capri i Italia. Den stammer fra 1596 da den avløste Vår Frues kirke som Anacapris sognekirke. Det ble brukt noe fra Vår Frues kirke som var blitt bevart. Dette ble bruk i den nye, som sakristiet og prekestolen. Kirken er dedikert både  Sankt Antonio, Anacapris skytshelgen, og Madonna del Buon Consiglio. Det arkitektoniske omfatter klokketårnet og en barokk fasade. Den har vært populær til vielser og bl.a giftet det amerikanske kjendisparet, Guiliana DePandi og Bill Rancic seg i kirken i november 2007.

## Historie
Santa Sophia ble antagelig bygget i årene 1595 - 1596 på et område hvor det tidligere var en kirke. Denne kirken var tilegnet Sankt Charles. Årstallet 1510 som står innrisset på fasaden er ikke riktig. Helt ferdig ble den som Anacapris nye sognekirke først etter at  den overtok som sognekirke etter "Vår Frues kirke"  i 1642 . De eldste gjenværende deler som ble benyttet er bl. a prekestolen.
I 1698 ble kirken utvidet med to kapeller og kirkerommet ble forlenget mot bytorget. Ytterligere forandringer ble gjort i 1706 (Nytt bønnerom), 1765 (fasaden) og i 1777 (bønnetårn). Kirken ble offisielt innviet i 1790 av Capris biskop, Nicola Saveirin. I 1879 ble bønnerommet utvidet for å gi plass til flere kirkegjengere.

## Arkitektur
Kirken har form som et latinsk kors med et kirkeskip og to kapeller med et buet tak i midten. Mangel på detaljerte planer fra starten kan sees i hvordan de ulike  kapeller har utviklet seg i størrelse, nærmest planløst. Kirkerommets tak er bueformet, mens kapellene har buetak av ulik størrelse. Det kvadratiske   sidebygg inneholder et marmor-alter fra 1700-tallet. Det bueformede taket holdes oppe av fire store søyler som strekker seg oppover og deler domen i åtte segmenter. Det ble ødelagt av lynnedslag i 2004, men har senere blitt reparert. I tillegg til hovedkuppelen er det fem små kupler med en lanterne..

Fasaden består av to seksjoner som overlapper hverandre og er forbundet med spiraformede ornamenter som avsluttes med en nålformet spiss. Veggsøyene omfatter tre seksjoner. I to av disse er det nisjeer som rommer figurer av keramikk som fremstiller Antonio og Santa Sofia, begge utført av den romerske skulptør, Neni (eller Nene). To hoveddører fører inn til kirkerommet. Begge med karm utført i stukkatur og den øvre dørkarm har et rektangulært vindu. Det er også mindre dører på hver side, hver med et ovalt vindu over. I Bønnerommet er det to kirkeklokkeer og tre andre klokker, disse er dedikert Santa Sofia, Santa Maroa og Santa Elia.

I kirkerommet, like foran den siste bue, står prekestolen på to stolper. Prekestolen er et rektangulært avlukke, dekorert med mangefarget marmor.

Kirken ble bygget på grunnmuren til en gammel kirke, San Carlo-kirken, hvor bønnerommet var rektangulært med bueformet tak og trekantede vinduer over døråpningene.

## Se også
*Hagia Sofia

## Referanser
Giovanni Lanfranco (musiker)

**Giovanni Maria Lanfranco** (ca. 1490 – 1545) var en italiensk organist og musikkteoretiker fra renessansen.

Lanfranco var kannik ved domkirka i Brescia. Fram til 1536 var han også kirkas kapellmester, og fra 1540 til 1545 kapellmester i Parma. I 1533 publiserte han det musikkteoretiske verket *Scintille di musica*, som gir informasjon om musikkpraksisen i renessansen, såvel som den første beskrivelsen av likesvevende luttstemming.

## Referanser
Vega-test

**Vega-test** er en diagnosemetode innenfor alternativ behandling som utføres med et elektrisk apparat og som angivelig skal kunne påvise allergier og andre sykdomstilstander hos pasienten. Apparatet som benyttes er en videreføring av et apparat utviklet av Reinholdt Voll på 1950-tallet som en form for elektroakupunktur. Helmut Schimmel modifiserte teknikken og introduserte på 1970-tallet apparatet som Vega-tester.

En rekke medisinske organisasjoner har frarådet Vega-test, blant disse *National Institute for Health and Clinical Excellence*, *Australian College of Allergy*, *Australasian Society of Clinical Immunology and Allergy*, *American Academy of Allergy, Asthma and Immunology* og *Allergy Society of South Africa*. I 1990 fikk en behandler på New Zealand kritikk fra den medisinske disiplinærkomité for å ha anvendt en Vega-tester i sin praksis. En canadisk behandler fikk tilsvarende reprimande i 1999.

Gjennomgang av tilgjengelig dokmentasjon i den medisinske litteratur indikerer at elektrodermal testing slik den utføres ved en Vega-test er uegnet til å påvise allergier.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegatest – High Tech Pseudoscience The New England Skeptical Society
* A comprehensive overview of "electrodiagnostic devices" QuackWatch
Järfälla OK

**Järfälla Orienteringsklubb (JOK)** (stiftet 1958) er en svensk orienteringsklubb som har tilholdssted i Stockholm i Sverige. Orienteringsklubben er idag en av de største Stockholm-baserte orienteringsklubbene med sine rundt 400 medlemmer.

Järfälla OK har virksomhet for løpere på elite-, ungdoms-, barne-, og mosjonsnivå.

## Draktfarger
Klubbens draktfarger er rød og mørk blå.

## Klubbhus
Klubben har et klubbhus som kalles «Granskog», i nærheten av Jakobsberg. Det ble kjøpt i 1969 og har siden den gang blitt bygget ut flere ganger.

Tre ganger verdensmester Annika Billstam konkurrerte for Järfälla OK i ungdomstiden.

## Resultater (utvalg)

* Tiomila, herrer : sølvmedalje i 1968 og 1972
* Jukola, herrer : gullmedalje i 1992
* 25-manna : sølvmedalje i 1977, 1978, 1979, 1984, 1986
* Smålandskavlen, herrer: gullmedalje i 1986
* Tiomila, ungdomsstafetten : gullmedalje i 1998

## Kjente tidligere løpere
* Annika Billstam
* Hasse Holmberg

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisielt nettsted
Alveblot

**Alveblot** (*álfablót*) var en norrøn blottradisjon knyttet til alver og hjemmet; den er sparsomt dokumentert: den nevnes i Sigvat Tordssons («Sigvat skald») kvad «Austrfararvisur» som er gjengitt i *[[Olav den helliges saga]]* i *[[Heimskringla]]*.


Gå ikke lenger inn du,
usle kar, sa kona.
Hedninger er vi. Odins
vrede er jeg redd for.
Alveblot var det inne,
sa den usle kjerring,
dreiv meg uten å blunke
som var jeg en ulv, fra garden.

Ut fra sammenhengen, hvor reisen foregikk på høsten/vinteren, har offeret blitt tolket som en grødefest eller høstkult, eventuelt et fruktbarhetsrituale.
Siden det foregår i hjemmet, og siden det er en kvinne som fører ordet, kan det oppfattes som en privat kulttradisjon internt i familien. Alvene hadde i norrøne kilder en funksjon hvor de dels var guder, dels var de døde forfedrene.

## Referanser
Anders Holmberg

**Anders Holmberg** (født 4. september 1984) er en svensk orienteringsløper som konkurrerer for den svenske orienteringsklubben Järla Orientering. Han har tidligere løpt for det svenske landslaget i mesterskap

## Karriere
Holmberg har gjennom flere sesonger vært en del av den internasjonale orienteringseliten. Han har behersket alle distanser og har vært en stabil løper Sverige har stolt på i stafettsammenheng. Holmberg har fire medaljer fra VM i orientering, tre av de på stafett. Hans eneste individuelle medalje fra et internasjonalt mesterskap er sølvmedaljen han tok på sprintdistansen under VM i franske Savoie. Da ble han kun slått av sveitseren Daniel Hubmann. I stafettsammenheng var han med på Sverige sine VM-medaljevinnende lag tre år på rad fra 2011 til 2013, da det henholdsvis ble bronse i Frankrike, bronse i Lausanne og sølv i finskeVuokatti. Sølvmedalje i stafett tok han også i EM på hjemmebane i Falun i 2012.

## Eksterne lenker
* 
* «Anders Holmberg» hos Orientering.se
Olof Swartz

**Olof Peter Swartz** (født 22. september 1760, død 18. september 1818) var en svensk botaniker. Har er mest kjent for sine taksonomiske studier av karsporeplanter. Han studerte ved Uppsala universitet under Carl von Linné den yngre og mottok sin doktorgrad i 1781. 

Slekta *Swartzia* (Fabaceae) er oppkalt etter ham av Schreber.

Autor-forkortelse for Swartz er **Sw.**

## Referanser
Árpád Pusztai

**Árpád Pusztai** (1930–2021) var en ungarsk biokjemiker og ernæringsforsker som arbeidet 36 år ved Rowett Research Institute i Aberdeen i Skottland. Han var ekspert i plante-lektiner og har skrevet 270 artikler og tre bøker om emnet. I 1988 erklærte Pusztai offentlig at hans forskning viste at rotter tok skade av å bli fôret med genmodifiserte poteter. Saken fikk stor medieoppmerksomhet, men forskningen ble sterkt kritisert av det vitenskapelige miljø både fordi resultatene ble fremlagt før studien var fullført og fordi begrensninger i designet av studien gjorde det umulig å trekke de konklusjoner som ble gjort.  Kritikken førte til at Pusztai ble suspendert av Rowett og hans engasjement ble ikke fornyet.

Selv om det er bred vitenskapelig konsensus om at Pusztais forskningsresultater er verdiløse, har noen forskere reagert på instituttets behandling av Pusztai.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
IK Fyris

**Idrottsklubben Fyris** er en nedlagt svensk orienteringsklubb som hadde tilholdssted i Uppsala i Sverige.

Orienteringsklubben var før nedleggelsen i 1995 en aktiv spesialklubb for orientering. Klubben ble nedlagt fordi den skulle slå seg sammen med OK Fyrismalm og sammen starte opp OK Linné. OK Linné er per i dag Sveriges største orienteringsklubb med sine omtrent 900 medlemmer.

OK Fyrismalm vant den sjette utgaven av Tiomila, en av orienteringssportens største klubbstafetter, i 1971.

## Meritter

Tiomila, herrer ''(1)'' :
* 1971
Bryting under Middelhavslekene 1971

**Bryting under Middelhavslekene 1971**. Bryting var en av flere sporter under de sjette middelhavslekene ble arrangert i İzmir i Tyrkia i perioden 6. til 17. oktober 1971. Det var sjette gangen som bryting var med på programmet under Middelhavslekene. Det ble konkurrert i ti vektklasser i fristil og i ti vektklasser i gresk-romersk stil, kun for menn. Tyrkia ble beste nasjon med fjorten gullmedaljer foran Jugoslavia med fire.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Officiële website Internationaal Comité van de Middellandse Zeespelen
* Onderdelen en uitslagen
Jan Procházka

**Jan Procházka** (født 11. september 1984 i Praha) er en tsjekkisk orienteringsløper som konkurrerer for den finske orienteringsklubben Kalevan Rasti. Han løper for det tsjekkiske landslaget og er verdensmester i stafett.

## Karriere
Procházka har gjennom flere sesonger vært en del av den internasjonale orienteringseliten. Han slet likevel lenge med å oppnå de helt store resultatene i VM. 7.-plassen fra sprinten på hjemmebane i tsjekkiske Olomouc er stadig hans beste individuelle VM-plassering. 

I VM i sveitsiske Lausanne hadde Tsjekkia et godt lag. De var langt i fra favoritter, men etter gode etapper av Tomas Dlabaja og Jan Šedivý kunne Procházka løpe ut på sin sisteetappe med kontakt med teten. Tsjekkeren lå klokt i ryggen på Norge og Sverige, og la inn et voldsomt rykk da løperne nærmet seg mål. Procházka løp enkelt i fra Norges Olav Lundanes og Sveriges Anders Holmberg og kunne løpe alene til mål og juble for et overraskende tsjekkisk VM-gull. Han han var med på laget til Kalevan Rasti som gikk til topps i Jukola i 2013. Procházka løp da den femte etappen og var en del av den råsterke avslutningstrioen til Kalevan Rasti; Jan Procházka, Fabian Hertner og Thierry Gueorgiou.

## Eksterne lenker
*
Carl von Linné den yngre

**Carl von Linné den yngre** (født 20. januar 1741 i Falun, død 1. november 1783) var en svensk naturforsker. Han var sønn til Carl von Linné og hans kone Sara Elisabeth Moraea. Linné d.y. etterfulgte faren som professor i naturhistorie ved Uppsala universitet.

Autorforkortelse for Carl von Linné den yngre er L.f., dvs. *Linnaeus filius* («Linné sønnen»).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rune Arstein

**Rune Arstein** (født 21. august 1968 i Målselv) er en norsk politimann og politiker (H).

Han har gått Befalsskolen for Infanteriet i Nord-Norge og Politihøgskolen. I 1994 ble han lensmannsbetjent i Nærøy lensmannsdistrikt, og i 2013 lensmann i Bindal i Nord-Trøndelag politidistrikt. I 2018 ble Bindal underlagt Nærøy og Vikna lensmannskontor, tilhørende Trøndelag politidistrikt. Arstein har ledet Politiets Fellesforbund i Nord-Trøndelag.

Arstein har vært medlem av Nærøy kommunestyre siden 2007 og varaordfører siden 2015. Da Steinar Aspli fikk permisjon fra ordførervervet i oktober 2019, rykket Rune Arstein opp til ordfører i Nærøy kommune ut året. Den 1. januar 2020 ble Nærøy slått sammen med Vikna til den nye Nærøysund kommune.

Arstein har vært styreleder i Kolvereid Idrettslag.

## Referanser