open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Myrlilje

**Myrlilje** (*Tofieldia calyculata*) er en flerårig urt.

Den kan bli opptil 30&nbsp;cm høy. Bladene er spisse, kan bli 4&nbsp;mm brede og sitter i en rosett som er flatklemt fra siden. De gulhvite blomstene sitter i et aks på toppen av stilken. Myrlilje vokser på fuktig grasmark og rikmyr, gjerne på kalkholdig grunn.

Hovedutbredelsen er i Alpene, Nord-Karpatene og åslandskapet nord for disse fjellene fra Øst-Frankrike til Belarus. Arten har nordlige utposter på Gotland og i Estland, og er også kjent fra Pyreneene og Montenegro. I sør er den en fjellplante, og i det franske departementet Alpes-Maritimes vokser den i en høyde på 800–2500&nbsp;moh.  

Myrlilje vokser ikke i Norge og må ikke forveksles med den ganske like planten rome, som heter *myrlilja* på svensk.

## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*
Thomas Chr. Hansen

**Thomas Christian Hansen** (født 19. mai 1974 i Rana kommune) er en norsk musiker, komponist, artist, designer, fotograf, regissør, filmskaper, skuespiller, manusforfatter. Han er mest kjent for å være drivkraft og primus motor for metal bandet Gaia Epicus.

## Biografi
Hansen begynte sin musikalske karriere som trommeslager, men i 1992 startet han bandet Rått Kjøtt og da tok han rollen som gitarist og vokalist. Dette bandet har han drevet non stop til dags dato, men band navn, musikkstil og medlemmer har blitt byttet ut flere ganger opp i gjennom årene. Siden 2001 har bandet gått under navnet Gaia Epicus og de har gitt ut flere album, og har spilt konserter både i Norge og i utlandet. Hansen har også et sideprosjekt som heter Mysterium hvor han lager ekte norsk rock. Hansen har jobbet med flere store kjente navn som har bidratt på musikken hans.

Han har jobbet som musikklærer og kursinstruktør i over 10 år. Han har komponert musikk for film og teater. Hansen har også laget en del musikkvideoer og en amatørspillefilm ved navn «Mørkets Sirkel».

## Diskografi

#### Gaia Epicus
* 2003 Satrap
* 2005 Symphony of glory
* 2007 Victory
* 2008 Damnation
* 2012 Dark Secrets

#### Compilation
* 2002 Over the edge, released by Edgerunner - song: Cyber Future
* 2004 Metal elements 2, released by Nightmare - song: Die for your king
* 2007 Magazine nr.42, released by Sweden rock - song: Fortress of solitude
* 2012 HelloRay, released by Epicus Records - song: Warrior (Helloween cover)
#### Mysterium
* 2011 Demo demo'n - Norsk Rock (demo)

## Roller
**Film**
* 2013 Mørkets Sirkel - Amatørspillefilm, skrekk. Regi: Thomas Chr. Hansen
**Reklame**
* 2014 Grillfest - Coop og weber grillmat. Regi: Harald Zwart

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  www.thomashansen.info - Offisiell webside
*  www.gaia-epicus.com - Offisiell webside Gaia Epicus
*  Starter ny musikkskole Byavisa Fredriksstad 20. november 2013
Neocorini

* Se Systematisk inndeling

**Neocorini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Ganske små, spinkle, brunlige trebukker. Det er oftest en markert "stilk" mellom pronotum og de parallellsidige dekkvingene. Beina er forholdsvis korte.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Mellom- og Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Neocorini Martins, 2005
******** Slekten *[[Aleiphaquilon]]* Martins, 1970
******** Slekten *[[Coscinedes]]* Bates, 1885
******** Slekten *[[Fregolia]]* Gounelle, 1911
******** Slekten *[[Marauna]]* Martins & Galileo, 2006
******** Slekten *[[Myrmeocorus]]* Martins, 1975
******** Slekten *[[Neocoridolon]]* Melzer, 1930
******** Slekten *[[Neocorus]]* J. Thomson, 1860
## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
*
Joannes Philippus Roothaan

**Joannes Philippus Roothaan** (født 23. november 1785 i Amsterdam, død 8. mai 1853 i Roma) var den 21. generalsuperior for Societas Jesu (jesuittordenen).

## Biografi

### Bakgrunn
Familien Roothaans røtter var i Frankfurt am Main i Tyskland. Derfra emigrerte de til Amsterdam, der de konverterte fra den evangeliske protestantiske tro til katolisismen. Joannes Roothaan var sønn av kirurgen Matthias Egbert Roothaan og hans hustru Marie Angela Ter Horst. Han gikk på gymnas i Amsterdam, og fortsatte deretter på *Athenäum illustrum*, en privat høyskole, og studerte under professor Jacob van Lennep.

### Tidlig virke som jesuitt
Den 30. juni 1804 trådte Roothaan inn i jesuittordenen. Dette var på en tid da ordenen var offisielt opphevet, men opphevelsesdekretet var ikke blitt gjort gjeldende i Tsarriket fordi de politiske myndigheter der forhindret det.(Ordenen ble offisielt gjenopprettet høsten 1814.) Roothan gikk derfor inn i ordenens novisiat i Dünaburg (Daugavpils) i Det russiske rike (i det nåværende Latvia). Den 21. juni 1806 avla han sin ordensprofess, og virket til 1809 i det stedlige gymnasium. Senere studerte Roothaan filosofi og teologi ved ordenens akademi i Polozk (Polatsk).

I januar 1812 ble han presteviet, og allerede samme år kalt til professor i retorikk  ved kollegiet i Pusza. Årene 1816 til 1820 virket han ved kollegiet i  Orsja. I mars 1820 ble alle ordenens medlemmer i Russland utvist fra landet.

Hans tolv uker lande flukt endte i Brig i det sveitsiske kanton Wallis. Der virket han som dosent. Etter forskjellige forvaltningsoppgaver kalte man ham med virkning fra 22. juni 1823 til leder for kollegiet i Roma.

### Som generalsuperior
Den 29. januar 1829 døde ordenens 20. generalsuperior, Aloisius Fortis. Den 9. juli 1829 valgte ordenens generalkongregasjon Joannes Phillipus Roothaan til sin neste general.

Hans viktigste oppgave ble stabiliseringen av ordenen, som først i 19814 var blitt tillatt igjen av pave Pius VII. Dette forsøkte han i første rekke ved en sterkere vektlegging av de ignatianske eksersitier, med en vektlegging som var vestenlig sterkere enn i ordenens første historiske epoke. Han fikk utarbeidet en kommentert utgave av eksersitiene, som parallelt til en overleverte latinske versjon også hadde en ny latinsk oversettelse som var mye tettere på den spanske original.

I revolusjonsåret 1848 måtte Roothaan forlate Roma. Han benyttet anledningen til en visitasjonsreise gjennom nesten hele Europa.

Først i slutten av januar 1850 kunne Roothaan vende tilbake til moderhuset. Etter en lang sykdomsperiode døde han den 8. mai 1853 i en alder av 67 år. Hans etterfølger ble Pierre Jean Beckx.

I 1927 innledet Den Hellige Stol en salighetsundersøkelse for Roothaan.

## Referanser


## Litteratur
* LIGTHART, C.G.: *The Return of the Jesuits*, London, 1978.
* NORTH, R.: *The General who rebuilt the Jesuits, Milwaukee, 1944.
* PIRRI, P.: *P.G. Roothaan*, Rome, 1931.
* VAUX, G.: *Le P. J. Roothaan'', Paris, 1935.

## Eksterne lenker
* http://www.newadvent.org/cathen/13182a.htm Catholic Encyclopedia
Yorkshirepudding

**Yorkshirepudding** er en typisk engelsk matrett. «Pudding» er noe misvisende, ettersom yorkshirepudding fremstilles av en røre som består av egg, mel og melk eller vann, som til pannekaker, uten noen form for jevning. Yorkshirepudding serveres ofte, med saus til,  ved tradisjonelle søndagsmiddager sammen med roastbiff eller lammestek. 

Retten er blitt laget i England i århundrer, under navnet «dripping pudding» (stekefettpudding). Det var kokebokforfatteren Hannah Glasse som først knyttet puddingen til Yorkshire, da hun i 1747 publiserte en oppskrift på stekefettpudding og kalte den «Yorkshire Pudding» i sin kokebok *The art of cookery made plain and easy*. 

Gjennom store deler av det 17. århundre ble stekt kjøtt servert med kraftig saus til. Da hvetemel var blitt vanligere i husholdningen, til kaker og puddinger, fant noen økonomiske kokker fra Nord-England en måte å nyttiggjøre seg fettet som dryppet fra kjøttet under steking. De brukte det til å lage en stekefettpudding, mens kjøttet stekte ferdig. I 1737 ble oppskriften på «A dripping pudding» publisert i boken *The Whole Duty of a Woman*.

Opprinnelig ble yorkshirepudding servert med en kraftig saus til, som en første rett under søndagsmiddagen, før steken. Dermed spiste middagsgjestene mindre av det langt dyrere kjøttet.

En yorkshirepudding skal heve seg under steking. Dette krever høy varme på stekefettet som helles i bunnen av stekeformen før røren helles i.

I 2008 kom den kongelige kjemikerforening i England, The Royal Society of Chemistry, med en «offisiell» uttalelse om at en yorkshirepudding skal være minimum 10 cm høy. Samtidig publiserte de sin offisielle yorkshirepuddingoppskrift!

Yorkshirepudding kan også serveres som dessert.

Denne enkle, gamle retten, som kan serveres på ulike vis, er fortsatt svært populær i Storbritannia. Det er til og med innført en årlig «National Yorkshire Pudding Day», som hvert år faller på en *søndag*, første søndag i februar, ettersom puddingen tradisjonelt ble servert til «*Sunday* Roast».

## Referanser


## Kilder
* (inneholder oppskrift og fremgangsmåte)
*

## Eksterne lenker
* DN mat & dryck - recept på yorkshirepudding ( svensk artikkel)
* Yorkshirepudd.co.uk, et av mange engelske nettsteder med informasjon om yorkshirepudding
Kongsberg Jernverk

**Kongsberg Jernverk** hadde oppstart 1809. Dette var oppstarten til fabrikken som i dag er kjent som Kongsberg Våpenfabrikk. Grunnlegger var Poul Steenstrup. Ved oppstarten var det et eldre hammeranlegg og masovn. Våpenproduksjon ble godkjent og kom i gang 1814 med 8-10 arbeidere første året.

Jernverket var anlagt ved elva Numedalslågen der nedre fabrikk tilhørende Kongsberg Våpenfabrikk ligger i dag.

## Kilder
* 
*
Kongens gruve (Kongsberg)

**Kongens gruve** var den største gruven ved Kongsberg Sølvverk.  Sølv-åren ble påvist av gjeterbarna Helga og Jakob 16. juli 1623. Gruven er i dag besøksgruve ved Norsk Bergverksmuseum.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eva Kløvstad

**Eva Antonie Kløvstad** (født Jørgensen; 10. juli 1921 i Vang i Hedmark, død 8. juni 2014 på Hamar) var en norsk motstandskvinne og leder i Milorg under andre verdenskrig.

Hun er født i Vang i Hedmark, datter av Frithjof Georg Jørgensen og Thorbjørg Jenny Godager. Under andre verdenskrig deltok hun i motstandsbevegelsen i Hamar med kodenavnet *Jakob*. Fra 1944 fungerte hun som assistent for Milorg D-25. Senere i 1944 ble lederen skutt av Gestapo og Kløvstad ble de facto leder av D-25, en avdeling med ca. 1 200 medlemmer. Hun fikk ikke delta i Milorgs parade i Oslo i juni 1945 fordi det ikke passet for en kvinne.

Hun ble tildelt Deltagermedaljen i 1988.

## Videre lesning
* 

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Sjakhtarsk

**Sjakhtarsk** (ukrainsk Шахтарськ, russisk Шахтёрск, *Shakhtjorsk*) er en by i Donetsk oblast i Ukraina. Den har omkring 70.000 innbyggere. 

Bosettingen tok til i 1764. Det var grev Aleksej Orlov som grunnla den, og den het til å begynne med **Aleksejev-Orlovka** (eller på ukrainsk: * Oleksjevo-Orlinka*). I 1801 hadde stedet 950 innbyggere. Den grodde senere sammen med landsbyen *Oljovskoje* (Oljivchik). 

I annen halvdel av 1800-tallet ble kullutvinningen utviklet i området, og det ble anlagt5 to store gruver. I 1891 hadde byen 6.795 innbyggere. I 1900 ble det åpnet enda en gruve, og småstedet *Katik* vokste frem.

På 1900-tallet tilkom nye gruver, og byen fikk mer industri, klubber, bibliotek, skoler og sykehus.

Tyske tropper okkuperte området fra 28. oktober 1941 til 2. september 1943.

I 1953 ble byene Oleksievo-Orlinka, Katik og Oljivchik sammenslått og gitt bystatus under det nye navnet *Shakhtarsk*.

## Befolkningsutvikling

Colors=
  id:lightgrey value:gray(0.9)
  id:darkgrey  value:gray(0.7)
  id:sfondo value:rgb(1,1,1)
  id:barra value:rgb(0.6,0.7,0.8)

ImageSize  = width:430 height:250
PlotArea   = left:60 bottom:25 top:25 right:25
DateFormat = x.y
Period     = from:0 till:75000
TimeAxis   = orientation:vertical
AlignBars  = justify
ScaleMajor = gridcolor:darkgrey increment:10000 start:0
ScaleMinor = gridcolor:lightgrey increment:5000 start:0
BackgroundColors = canvas:sfondo

BarData=
  bar:1939 text: 1939
  bar:1959 text: 1959
  bar:1970 text: 1970
  bar:1979 text: 1979
  bar:1989 text: 1989
  bar:2001 text: 2001
  bar:2005 text: 2005
  bar:2014 text: 2014
PlotData=
 color:barra width:33 align:left
  bar:1939 from:0 till: 9542
  bar:1959 from:0 till: 37687 
  bar:1970 from:0 till: 65389
  bar:1979 from:0 till: 69952 
  bar:1989 from:0 till: 73754
  bar:2001 from:0 till: 59589 
  bar:2005 from:0 till: 55930 
  bar:2014 from:0 till: 50468
PlotData= 
  bar:1939 at: 9542 fontsize:M text: 9542 shift:(-18,5)
  bar:1959 at: 37687 fontsize:M text: 37687 shift:(-18,5)
  bar:1970 at: 65389 fontsize:M text: 65389 shift:(-18,5)
  bar:1979 at: 69952 fontsize:M text: 69952 shift:(-18,5)
  bar:1989 at: 73754 fontsize:M text: 73754 shift:(-18,5)
  bar:2001 at: 59589 fontsize:M text: 59589 shift:(-18,5)
  bar:2005 at: 55930 fontsize:M text: 55930 shift:(-18,5)
  bar:2014 at: 50468 fontsize:M text: 50468 shift:(-18,5)

TextData=
  fontsize:S pos:(20,20)
  text:


*Kilder:*
1939  
1959 ;
1970 ;
fra 1979  
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tsjasiv Jar

**Tsjasiv Jar** (, ) er en by i Donetsk oblast i Ukraina. Byen hadde 13&nbsp;999 innbyggere i 2013.

Det økonomiske grunnlaget for byen har vært utvinning av leire til blant annet keramikk. Josef Kobzon, en sovjetisk crooner som ble omtalt som «Sovjetunionens offisielle røst», ble født i byen i 1937.

## Den russiske invasjonen

9. juli 2022 ble jernbanestasjonen i byen ødelagt av russiske rakettangrep, og et boligbygg ble delvis ødelagt. Samme dag ble 48 personer drept i et rakettangrep mot et boligomåde.

Etter slaget om Soledar 16. januar 2023 og okkupasjonen av Klisjtsjijivka 20. januar 20 ble Tsjasiv Jar et viktig støttepunkt for Ukrainas forsvar av Donetsk-fronten, siden byen ligger langs den eneste ruten for ukrainske tropper og forsyninger til Bakhmut.

Byen ble angrepet med fosforbomber. Per april 2023 var bare noen hundre sivile fortsatt i byen.  

Per mars 2023 hadde de fleste i byen flyktet på grunn av krigen.  De få gjenværende ble avhengige av humanitær støtte; det meste fra Forente Nasjoner.  I forbindelse med at Bakhmut falt, ble resten av befolkningen evakuert. 

Per mai 2024 var de aller fleste av bygningene i byen ødelagt av bombardement fra russiske styrker som nærmet seg.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Novoazovsk

**Novoazovsk** (ukrainsk Новоазовськ) er en by i Novoazovskyj rajon (distrikt) i Donetsk oblast (provins) i Ukraina. Byen har omkring 12&nbsp;000 innbyggere (2011).

Novoasovsk ligger ved utløpet til elven Hruskyj Jalantsjyk (Грузький Яланчик) i Asovhavet, 112&nbsp;km sør for Donetsk og 42&nbsp;km øst for Mariupol. Den er grenseby, med egen grenseovergang til Russland i øst.

## Historie
Bosetningen ble grunnlagt i 1849 og hadde ti år etter allerede 885 innbyggere.

Beliggenheten der land- og sjøveier møttes bidro til at byen ble et handelssentrum. Det ble bygget en havn med forretninger og lagerhus, og i 1914 hadde byen vokst til 7900 innbyggere. Frem til 1923 het byen **Novomykolajivska** (Новомиколаївська) og fra 1923 til 1959 **Budonivka** (Будьонівка).

Fra 1938 hadde den status som bomessig bosetning, og i 1966 fikk den byrettigheter.

## Eksterne lenker
* 
* Byens historie  
* Områdets historie
Lorentz Fisker

**Lorentz Fisker** (født 1731 trolig i København, død 8. april 1779 på Holmegård) var lagmann i Christiansand og Agdesidens lagdømme mellom 1763–1779.

## Embetskarriere
Han tok eksamen som ex. jur. (ei ubekvem) den 5. april 1754. Den 24. juni 1757 ble han adjungeret byfogd hos faren i København. Den 19. november 1762 ble han byfogd i Kristiansand. Fisker var kst. stiftamtmann i Kristiansand i 1761. Fisker ble utnevnt til lagmann 23. desember 1763.  Han fikk tittel av virkelig justisråd fra 1. mai 1767. 

Fisker drev både med ulovlig brennevinssalg og ble kritisert for «sin utaalelige konduite og upasselige rigeur». Hele boet hans ble solgt på auksjon idet han «er kommet i saadan decadance at hans creditorer efter domme har udexekveret alt hvad han ejer og har». Ved reskript 13. november 1778 ble det bestemt han skulle tiltales for drukkenskap.

Alt han eide gikk tapt, «hvorover han har resolveret sig at retirere paa landet».

## Familie
Han døde 8. april 1779 på Holmegård, 48 år gammel. Han var da blitt sinnssyk. Foreldrene var justisråd Lorentz Fisker og Engel Cathrine Smith. Lorentz Fisker var viseborgermester, assessor i Hofretten, senere byfogd i Kristiansand. Lagmann Fiskers bror var Corfitz Fisker, (1729-1802). Han var fra 1751 sekretær i Danske kanselli og fra 1796 direktør i Generalpostamtet.

Fisker ble gift 3. mai 1764 i Kristiansand med Engel Kirstine Kierulf (1727-1794) datter av kjøpmann og stadskaptein Hans Mortensen Kierulf og Marie Magdalene Wiborg.

## Referanser
Dampslede

En **dampslede** er en innretning formet som en slede som ble drevet av en dampmaskin. Den var en forløper til snøskuteren.

Gründeren Paul Steenstrup forsket på dette og fremla i 1826 en prototype. Dampsleden kunne blant annet erstatte hestekjøringen av trelast til Christiania. Det ville også gi moralske fordeler, fordi unge kjørekarer stadig havnet på kneiper langs strekningen.

Steenstrup fikk statstilskudd til å bygge en modell uten dampmaskin og kjele.  Modellen ble drevet av et par mann, og ble i mars 1826 testet på Kongsberg, på snøen ovenfor Våpenfabrikken og på islagte Lågen.  Steenstrup rapporterte at fremdriftsmekanismen virket utmerket.  Deretter ble prøvesleden testet i Pipervika i Christiania.

Motoren var en høytrykks dampmaskin av Trevithicks modell. I den første beskrivelsen 1826 nevner Steenstrup bare én slik maskin, men på tegningen fra 1832 ser det ut til å være to ensylindrede maskiner ved siden av hverandre – selv om bare den ene sylinderen er synlig på profiltegningen, antydes den andre ved en bakenforliggende stempelstang i en annen slagposisjon.
Det var Trevithick som omkring 1800 hadde utviklet høytrykks dampmaskiner, noe som ga større kraft i forhold til maskinens størrelse – en forutsetning for å ta dampmaskiner i bruk til jernbane. Fra stempelstangen ble kraften overført via tannhjul og giret litt ned til fremdriftsmekanismen, «en ristformig valse». Valsen var forsynt med stålsatte tagger med mothaker, som grep ned i underlaget av snø eller is. Ifølge Steenstrups første beskrivelse fra 1826 skulle valsen være to alen i diameter (1,26 m) og en alen bred (63&nbsp;cm).
Valsen måtte være bevegelig oppakslet med et slingringsmonn på 5 tommer langs en bue som samsvarte med overføringstannhjulet, for å tilpasse seg vekslingene i banens høyde mellom valsen og sledemeiene i ujevnt terreng. 
I beskrivelsen fra 1826 nevnes «krumme tenner eller skrapere» mot valsens rand for å holde den fri for snø, og en krummet, fjærbelastet jernplate under frontkjelken for å glatte snøen for valsen. Sleden går på to kjelker. På frontsleden er det et sete for føreren, med en hendel for å regulere pådraget på dampmaskinene, og en styrestang. 
«Ledsageren eller kusken kan ved en på den forreste kjelkes underløp anbragt donkraft, eller og, ved en styrestang som beveger seg om en bolt i fatningen, og ligger med den forreste ende mellom to tapper eller bolter i den forreste kjelkes forende, styre dampsledens kurs eller retning på det nøyaktigste.» Fyrkjelen er plassert bakerst, med en krakk for fyrbøteren. Litt lenger fram er skorsteinen plassert. Lastesledene er ikke tegnet, men måtte likesom maskinsleden gå på to kjelker for nøyaktig å følge sporet. For kjøring på is kunne de være av det vanlige slaget for hestekjøring.

## Referanser
Vuhlehirsk

**Vuhlehirsk** (ukrainsk Вуглегірськ, russisk Углегорск, *Uglegorsk*) er en by i Donetsk oblast (provins) i Ukraina. Byen har  innbyggere () og dekker et areal på .

## Demografi
Morsmål ved folketellingen i Ukraina i 2001:
*Russisk 58,9%
*Ukrainsk 40,1%
*Belarusisk 0,5%

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rodynske

**Rodynske** (ukrainsk Родинське, russisk Родинское, *Rodinskoje*) er en by i Donetsk oblast (provins) i Ukraina. Byen har per 2025 omkring  innbyggere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Copacabana-fortet

**Copacabana-fortet** (portugisisk: *Forte de Copacabana*, IPA: ) er en militærbase og et forsvarsfort i den sørlige enden av Copacabana-stranda i Rio de Janeiro. Basen er åpen for besøkende og inneholder *Museo Histórico do Exército*, et museum om hærens historie, samt et kystfort som er det egentlige Copacabana-fortet. Oppføringa av fortet begynte i 1908, og det sto ferdig i 1914. Formålet med det var å beskytte Copacabana-stranda og innseilinga til byens havn.

Under Sommer-OL 2016 skal fortet benyttes som arena for maratonsvømming og triatlon.

## Eksterne lenker
*
Knut Bjørn Lindkvist

**Knut Bjørn Lindkvist** (født 11. desember 1942) er en norsk professor i geografi ved Universitetet i Bergen. Lindkvist er fra Honningsvåg i Nordkapp kommune.

Hans forskning er basert på internasjonal sjømathandel og regionale produksjonssystemer. 

## Eksterne lenker
* Forskerprofil
Enhet 61398

**Enhet 61398** (kinesisk: 61398部队, pinyin: 61398 *Bùduì*) er den gjengse betegnelsen på en påstått cyberwar-enhet i Folkets frigjøringshær i Folkerepublikken Kina, som skal beskjeftige seg med spionasje og med sabotasje av computersystemer, fortrinnsvis i USA. Enheten skal ha blitt etablert senest 2002.

Den amerikanske regjering har klaget over denne virksomheten, som den mener ikke bare er rettet mot amerikanske offentlige og militære systemer, men også mot viktige mediehus  (f.&eks. *[[The New York Times]]*, *[[The Wall Street Journal]]*) og selskaper (f.eks. General Motors, Westinghouse Electric, US Steel, Alcoa Inc, Allegheny Technologies, SolarWorld) og US Steelworkers Union. Amerikanerne mener å kunne påvise at virksomheten ledes fra en 12-etasjes bygning i eller nær Datong-gaten 208 i bydistriktet Pudong i Shanghai, og at det finnes minst 20 standplasser for virksomheten i Kina.

Ifølge det amerikanske sikkerhetsselskapet Mandiant, som utarbeidet en offentlig rapport om virksomheten i 2013,  sorterer Enhet 61398 under det 2. byrå av det 3. departement av generalstabsdepartementet i Folkets frigjøringshærs ledelsesstruktur, på kinesisk 总参三部二局.

Den 19. mai 2014 kunngjorde USAs justisdepartement at en føderal Grand Jury hadde siktet fem kinesiske offiserer for tyveri av konfidensiell forretningsinformasjon og intellektuell eiendom fra amerikanske selskaper og for å ha infisert deres datasystemer med malware. De fem som ble beskyldt for dette, var Huang Zhenyu, Wen Xinyu, Sun Kailiang, Gu Chunhai og Wang Dong.  

Kina avviser at deres forsvar bedriver slik hacking.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmesiden til det amerikanske sikkerhetsfirma Mandiant
Alnagata (Oslo)

**Alnagata** (5-11, 14-22U) er en gate i Gamlebyen i bydel Gamle Oslo. Den går omtrent fra vest mot øst på sørsiden av Gamlebyen gravlund før den svinger sørover og ender opp i Konows gate.

Gaten fikk navn etter Alnaelva i 1901. Den Norske Skofabrikk (nr. 11) ble etablert her i 1897 og er senere utvidet et par ganger. Den ble i 2006–07 ombygget til leiligheter. Forøvrig finnes en rekke nyere bygg i østre del av gaten som inngår i Baglerbyen.

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
* Lokalhistoriewiki
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Club Colombia

**Club Colombia** er et øl som brygges av colombianske Cervecería Bavaria. Det er av typen lager, og er basert på krystallmalt og aromatisk humle av den tsjekkiske typen saaz. Ølet ble lansert i 1949 under navnet Club 60. I 1960 fikk det sitt nåværende navn. Club Colombia markedsføres som bryggeriets premiumøl, og har blitt tildelt flere priser av Monde Selection.

Club Colombia fins i tre varianter: Negra (sort), Dorada (gyllent) og Roja (rødt).

## Eksterne lenker
*
Balls to the Wall

***Balls to the Wall*** er det femte studioalbumet til det tyske heavy metal-bandet Accept. Etter suksess i Europa gjennom de foregående albumene, oppnådde bandet endelig et gjennombrudd på det nordamerikanske kontinentet. Albumet steg til 75.-plass på de amerikanske salgsliste og ble sertifisert som gullplate av Recording Industry Association of America. Låtene er kreditert bandet og Deaffy (pseudonym for bandets manager Gaby Hauke, som senere giftet seg med gitaristen og skiftet navn til Gaby Hoffmann).

## Sporliste
### Side 1
Balls to the Wall – 5:50
London Leatherboys – 3:57
Fight It Back – 3:30
Head over Heels – 4:19
Losing More Than You've Ever Had – 5:04
### Side 2
Love Child – 3:35
Turn Me On – 5:12
Losers and Winners – 4:19
Guardian of the Night – 4:25
Winter Dreams – 4:45

## Personell
*Udo Dirkschneider – Vokal
*Wolf Hoffmann – Gitar
*Herman Frank – Gitar
*Peter Baltes – Bass
*Stefan Kaufmann – Trommer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mius

**Mius** () er en elv i Øst-Europa som renner gjennom Ukraina og Russland. Den starter i Donetskhøydedraget i Donetsk oblast og fortsetter gjennom Luhansk oblast (begge i Ukraina) og så Rostov oblast i Russland og inn i den vel 30 kilometer lange Miuslimanen i Azovhavet, vest for Taganrog. Den er 258 kilometer lang og har et nedbørfelt på .

Under 2. verdenskrig anla tyskerne en tungt befestet forsvarslinje langs elven, kalt *[[Miusfront]]en*, og her var det voldsomme kamper under slaget ved Rostov i 1943.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Christian Braunmann

**Christian Braunmann** (født 1657, død 1729) var lagmann i Christiansand og Agdesidens lagdømme mellom 1704–1729.

## Embetskarriere

Braunmann hadde vært viselagmann hos Laurits Andersen Undal fra 1692 til han ble utnevnt i embetet da Undal døde i 1703. Braunmann var assessor i Overhoffretten 1710–1729. Han var justisråd fra 1718.

## Familie

Han var sønn av proviantforvalter på Akershus, senere zahlkommissær, Domenicus Braunmann fra Slesvig og Sophia Catharina Hübens. Braunmann ble gift 4. mars 1696 med Anne Maria Jensdatter Brode (29. desember 1672 i Kristiania-26. november 1726) som var datter av Jens Jensen og Eleonora Lydersdatter.

Gulbrand Hansen Tullin (1694–1742) var tjener hos Braunmann en tid. Tullin kalte sønnen sin Christian Braunmann Tullin og oppkalte ham etter sin arbeidsgiver. Christian Braunmann Tullin, født 1728, ble en fremtredende embetsmann som tolldirektør og en kjent dikter. Tullinløkka i Oslo er oppkalt etter Christian Braunmanns Tulin sønn Claus Tullin.

## Bosted

Braunmann kjøpte Austad gård i Drammen da amtmann Paul Glud, tidligere lagmann i Fredrikstad, døde i 1719.

## Referanser
Martin Rolf Balle

**Martin Rolf Balle** eller **Morten Rolf Balle** (født 22. juni 1698, død 2. juni 1737 i Arendal) var lagmann i Christiansand og Agdesidens lagdømme mellom 1729–1736.

## Embetskarriere
Han var viselagmann fra 1722 og ble lagmann i 1729 ved forrige lagmannen Christian Braunmanns død. Han hadde vært kansellisekretær.

Balle hadde tittel av justisråd.

## Familie
Han var sønn av magistratspresident i Kristiansand Peder Sørensen Balle og Inger Andersdatter Tydsch. Balle var gift med Louise Topdal (1709-1745), datter av Peder Clausen Topdal.

Det var nær tilknytning mellom øvrighetspersonene i Kristiansand. Borgermester Christen Nielsen Wendelboe var en for sin tid svært rik mann. Wendelboe avstod sitt embete til Peder Sørensen Balle. Wendelboes enke, Marine Mortensdatter, testamentere sin formue,  riksdaler og gården Øvre Stray, til Balles tre barn hvorav Morten Rolf Balle var det ene.

## Referanser
Peder Sønderborg

**Peder Sønderborg** (født 1698 i Arendal, død 2. februar 1743 på Holmegård) var lagmann i Christiansand og Agdesidens lagdømme mellom 1737–1743

## Embetskarriere
Sønderborg ble student i 1715 og fikk 29. oktober 1725 bevilling som prokurator ved alle retter i Norge, Høyesterett unntatt. Ved kgl. res. av 20. november 1727 ble han aktor i Christiania med 200 riksdaler i årlig gasje «og løfte om kongens naade, naar han utførte sine forretninger paa en tilfredsstillende maade». Han stod i denne stillingen i fire år og utførte 132 ”tildels vidtløftige saker”. Den 19. oktober 1731 fikk han bestalling som borgermester i Kristiansand etter Mathias Schrøder. Da byen brant i 1734 led Sønderborg store økonomiske tap og hadde vanskelig for å klare seg med embetsinntektene. Han søkte lagmannsembetet som var blitt ledig ved Martin Rolf Balles død og fikk bestalling som lagmann 26. juli 1737.

Sønderborg hadde tittel av virkelig justisråd fra 27. april 1739.

## Familie

Foreldrene hans var byfogd i Arendal Peder Pedersen Sønderborg og hans 2. hustru Sophia Catharina Mathiasdatter.

Sønderborg ble gift 14. juni 1726 i Røyken med Anne Adeler (f. 1696, uekte datter av Nicolai Adeler i Kragerø og Ingeborg Augustinusdatter). 

Sønderborg hadde mange barn. En sønn, Ulrik Frederik Sønderborg, var en tid prokurator i Bergen og ble siden byskriver i Hobro.

## Bosted

Sønderborg bygde nytt hus på Holmegård i 1739.

## Referanser
Kalmius

**Kalmius** (ukrainsk Кальміус) er en av to elver i Donetsk oblast som renner gjennom den ukrainske byen Mariupol. Den andre er Kaltsjyk og er en sideelv til Kalmius. Kalmius munner ut i Azovhavet nær Azovstal stålverk.

Kalmius var på 1500-tallet navnet på en kosakkisk festning, som senere utviklet seg til byen Mariupol. Derfra fikk elven sitt navn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Łukasz Słonina

**Łukasz Słonina** (født 5. juni 1989) er en polsk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 87 på normaldistansen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aleksej Volkov

**Aleksej Volkov** (født 1988) er en russisk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 64 på normaldistansen, samt gullmedalje i stafetten. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Michal Krčmář

**Michal Krčmář** (født 23. januar 1991 i Vrchlabí) er en tsjekkisk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 61 på normaldistansen. 

Han tok sølv på sprint under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Dmytro Pidrutsjnyj

**Dmytro Volodymyrovytsj Pidrutsjnyj**, ukrainsk Дмитро Володимирович Підручний (født 5. november 1991) er en ukrainsk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 55 på normaldistansen. 

Han ble verdensmester på jaktstart under VM i skiskyting 2019.

Dmytro Pidrutsjnyj ble kalt ut til å tjenestegjøre i det ukrainske forsvaret mot Russland ved starten av Russlands invasjon av Ukraina 2022.  Han patruljerte i hjembyen Ternopil.  Han ble dimittert etter tre måneder.

Han ble nummer 5 i sprint skiskyting i VM i Oberhof 11. februar 2023.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Vladimir Iliev

**Vladimir Iliev** (født 17. mars 1987) er en bulgarsk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 39 på normaldistansen.

Han tok sølv på normaldistansen under VM i skiskyting 2019 i Östersund.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anton Pantov

**Anton Pantov** (født 25. mars 1991) er en kasakhstansk skiskytter. Han representerte landet sitt under vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 27 på normaldistansen.

I november 2018 ble han suspendert av IBU på grunn av mistanke om doping.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Sead Kolašinac

**Sead Kolašinac** (uttales IPA:  [koˈlaʃiˌnats]; født 1993) er en tyskfødt bosnisk fotballspiller som spiller for den italienske klubben .

## Arsenal
Den 6. juni 2017 skrev han under for Arsenal. Før det, spilte Kolašinac for den tyske fotballklubben FC Schalke 04.

## Landslaget
Han er født i Tyskland av bosniske foreldre og han har spilt flere aldersbestemte landskamper for Tyskland.

Han representerte Bosnia i fotball-VM i Brasil 2014. Han var i startoppstillingen i Bosnias første VM-kamp noensinne den 16. juni 2014. Han scoret et selvmål bare 3 minutter ut i oppgjøret, hvor Bosnia tapte 1-2. Dette selvmålet var det raskeste i en VM-kamp noensinne.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jevgenij Abramenko

**Jevgenij Abramenko**, belarusisk Яўген Сяргеевіч Абраменка - *Jawhen Siarhjejevitsj Abramenka* (født 1987) er en belarusisk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 51 på jaktstarten. 

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Janez Marič

**Janez Marič** (født 10. august 1975) er en slovensk tidligere skiskytter. Han representerte landet sitt i fire olympiske vinterleker, 2002 i Salt Lake City, 2006 i Torino, 2010 i Vancouver og 2014 i Sotsji. 

Under lekene i 2014 ble hans beste resultat nummer 49 på jaktstarten. Maričs beste olympiske plassering individuelt var 27.-plass på sprinten i Vancouver i 2010. Han vant ett renn i verdenscupen, normaldistansen i Östersund 21. februar 2003. 	

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Simon Desthieux

**Simon Desthieux** (født 3. desember 1991 i Belley) er en fransk tidligere skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 21 på jaktstarten. 

Desthieux ble olympisk mester da han var med på det franske laget som vant mixed stafett under Vinter-OL 2018 i Pyeongchang.

Etter de olympiske vinterlekene i 2018 ble han utnevnt til ridder av Æreslegionen.

## Meritter
### Olympiske leker
*2 medaljer (1 gull, 1 sølv)*

### Verdensmesterskap
*3 medaljer (1 gull, 2 sølv)*

:**Parstafett kom med som øvelse i 2019.*

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Tommy Albelin

**Tommy Albelin** (født 21. mai 1964 i Stockholm) er en pensjonert svensk ishockeyspiller som spilte aktivt fra 1982 til 2006. Han spilte totalt 952 NHL-kamper for klubbene New Jersey Devils, Quebec Nordiques og Calgary Flames. Han ble verdensmester med Sverige i 1987 og han vant også Stanley Cup for New Jersey Devils i 1995 og 2001. Han deltok også for Sverige under OL i 1998. Han tok også VM-sølv i 1986 og 1997.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Serhij Semenov

**Serhij Oleksandrovytsj Semenov**, ukrainsk Сергій Олександрович Семенов (født 28. juli 1988) er en ukrainsk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 9 på normaldistansen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Matej Kazár

**Matej Kazar** (født 10. mai 1983 i Košice) er en slovakisk skiskytter. Han representerte landet sitt under Vinter-OL 2014 i Sotsji, der hans beste resultat var nummer 15 på fellesstarten. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Keylor Navas

**Keylor Antonio Navas Gamboa** (født 1986) er en costaricansk fotballspiller som fra den 30. juni 2024 er klubbløs. Han har tidligere spilt for de spanske klubbene Albacete, Real Madrid, og den costaricanske klubben Deportivo Saprissa. 

## Landslaget
I 2009 ble han kåret til den beste keeperen i CONCACAF Gold Cup.

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

## Meritter
;Real Madrid
* UEFA Super Cup (2): 2014, 2017

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Levante offisiell profil 
* BDFutbol-profil
Kjell Samuelsson

**Kjell Samuelsson** (født 18. oktober 1958 i Tingsryd) er en tidligere svensk ishockeyspiller som spilte aktivt mellom 1976 og 1999. Han spilte totalt 813 NHL-kamper for klubbene New York Rangers, Philadelphia Flyers, Pittsburgh Penguins og Tampa Bay Lightning. Han vant Stanley Cup med Pittsburgh i 1992. Han fikk totalt 186 poeng og 1 225 utvisningsminutter. Han spilte mesteparten av karrieren for Philadelphia Flyers hvor han i dag er sjef for spillerutvikling. Han ble også verdensmester med Sverige i 1991. Han var den siste NHL-spilleren som var født i 1950-årene.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dovzjansk (Ukraina)

**Dovzjansk** (ukrainsk Довжанськ; russisk *Свердловск*) er en by i Luhansk oblast (fylke) sørøst i Ukraina. Den er det administrative senteret i Dovzjanskyj rajon (kommune), men selve byen er en egen rajon i oblasten. Den ligger omkring 80&nbsp;km fra Luhansk.

Frem til 2016 het byen **Sverdlovsk**.

De fleste av innbyggere arbeider i gruveindustrien.

## Historie
Byen har røtter i en liten landsby ved kilden til elven Dolzjyk. Mot slutten av 1700-tallet ble den av Katarina II av Russland gitt til ataman Vasyl Orlov som lønn for glimrende militærtjeneste. Landsbygden fikk navnet Dolzjykovo-Orlovske. Utviklingen av området skjøt fart mot slutten av 1800-tallet etter at det ble oppdaget kull i Donetsk-regionen. I 1938 fikk den bystatus og navnet Sverdlovsk til minne om bolsjeviklederen Jakov Sverdlov.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Rajon Sverdlovsk
David Warner

**David Warner** (født 29. juli 1941, død 24. juli 2022) var en britisk skuespiller. Han er kjent for sine roller i filmene *[[Titanic (1997)|Titanic]]*, *[[Tron (film)|Tron]]*, *[[The Omen]]* og *[[Planet of the Apes (2001)|Planet of the Apes]]*. Han arbeidet også med dubbing og hadde for eksempel stemmen til Jon Irenicus fra videospillet *[[Baldur Gate II: Shadows of Amn]]* og *[[Morpheus fra Fallout]]*. Warner mottok en Emmy Award for sitt arbeid i miniserien *Masada*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Kjøpsnes Idrettslag

**Kjøpsnes Idrettslag** fra industristedet Kjøpsvik i Narvik kommune i Nordland ble stiftet 28. januar 1927 under navnet Tysfjord Idrettslag, etter initiativ fra Nordland Portland Cementfabriks kontorsjef Thv. M. Andersen. Klubben skiftet navn til Kjøpsnes Idrettslag i 1945. Den har avdelinger for fotball, friidrett og innebandy, og har også drevet med ski, håndball og skøyter.

Klubbens hjemmebane i fotball er Kjøpsnes stadion på Helljorda i Kjøpsvik. Fotballbanen med grusdekke sto ferdig i 1951, etter at idrettslaget måtte forlate den gamle banen i Pæsa da kalksteinsbruddet på stedet ble drevet stadig nærmere banen. Fotballbanen fikk kunstgressdekke i 2010. Kjøpsnes IL har de senere år (pr. 2014) ikke hatt seniorlag i fotball.

Kjøpsnes IL tilhører Hålogaland Fotballkrets, mens Drag IL på vestsida av Tysfjorden i samme kommune tilhører Nordland Fotballkrets.

## Kilder
*Bjørg Evjen: *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2013062038075 Et sammensatt fellesskap - Tysfjord kommune 1869-1950]*. Tysfjord kommune 1998. ISBN 82-994449-2-6 (s. 231-232, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
*Arne Brustad (red.):  *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2012042508036 Aktive fotballspillere. Bind 2]*. Idrettsforlaget, Oslo 1953 (s. 501, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
*Hjemmeside hos Speaker.no (besøkt 23. mai 2014)
*Frank A. Jenssen: *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2008081804038 Med solidarisk hilsen - Tysfjord Arbeidsmannsforening 75 år 1923 - 1998]*. Tysfjord Arbeidsmannsforening 1998 (s. 73, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
*Norges Fotballforbund: Kjøpsnes IL (besøkt 23. mai 2014)
*Lokalavisa NordSalten: Storslått åpning av kunstgressbanen (6. september 2010, besøkt 23. mai 2014)
*Fremover: Mot vinter (s. 44, 18. oktober 2012, arkivert hos Retriever Norge)
Ürümqi (Ürümqi)

**Ürümqi** (kinesisk: 乌鲁木齐县; pinyin: *Wūlǔmùqí Xiàn*; uighur : ئۈرۈمچى ناھىيىسى / *Ürümçi Nahiyisi*) er et fylke i byprefelturet Ürümqi i den autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina. 

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Administrative enheter
**Storkommuner:**
* Anningqu (安宁渠镇); Shuixigou (水西沟镇);
**Kommuner:**
*Banfanggou (板房沟乡); Gangou (甘沟乡); Liushihu (六十户乡); Qinggedahu (青格达湖乡); Sardaban (萨尔达坂乡); Toli (托里乡); Yongfeng (永丰乡).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens hjemmesider
Antratsyt

**Antratsyt**, eller **Antratsit** (ukrainsk og russisk Антрацит), er en by i Ukraina. Den ligger sør i Luhansk oblast (fylke). Den er det administrative senteret i Antratsyt rajon (kommune). Byen har omkring  innbyggere (2011). 

Antratsyt er oppkalt opp etter de store forekomstene i området av antrasitt, en type kull. 

I 1874 fant kosakken Ivan Dvuzjenov kull i nærheten og i 1904 ble *Antratsyt Bokovsky* kullgruve bygd. En liten boseting vokste opp ved gruven. I 1920 fikk byen offisielt navnet **Bokovo-Antratsyt**, men dette ble forkortet til *Antratsyt* i 1962. 

Antratsyt ligger 90 km sør for Lugansk, 130 km nordøst for Donetsk og 32 km vest for grensen til Russland. 

## Eksterne lenker
*
Kantalupp

En **kantalupp** er en type melon (*Cucumis melo*) tilhørende gresskarfamilien. Den er rund og har et blekgult, nettmønstret skall. Kjøttet er gult til grønt med en kjerne i midten. Smaken er søt og mild.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Asger Reher

**Asger Reher** (født 24. juni 1950 i Aabenraa) er en dansk skuespiller. 

Han har spillet teater samt hatt adskillige film- og TV-roller. Han er også kjent som medlem av barbershopkvartetten Ørkenens Sønner. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Lov om kartlegging, deling og registrering av grunneiendom

**Lov om kartlegging, deling og registrering av grunneiendom** (korttittel: **delingsloven**) var en norsk lov som ble vedtatt 23.&nbsp;juni 1978. Med den loven ble det for første gang innført en felles lov for hele Norge for måling, merking og registrering av eiendommer. Ansvaret for å forvalte loven ble lagt til Miljøverndepartementet, som allerede ved opprettelsen i 1973 hadde fått hovedansvaret for kartlegging og oppmåling i Norge.

Loven gjorde gjeldende for alle kommuner de ordninger som gjaldt for byene. Alle kommuner fikk ansvar for å utføre delingsforretninger, med krav om grensemerking og nøyaktig innmåling av grenser.

Arbeidet med å etablere et moderne databasert eiendomsregister, GAB-registeret, ble lovmessig forankret i delingsloven.

Loven ble opphevet fra 1. januar 2010 og erstattet av lov om eigedomsregistrering (også kalt matrikkelloven).

## Referanser
Kadijivka

**Kadijivka** (ukrainsk: Кадіївка, russisk: Кадиевка) er en by i Luhansk oblast (fylke) øst i Ukraina. Byen er en egen rajon (kommune) i oblasten.

Byen hadde omkring  innbyggere i 2011.

## Historie
Fra 1978 til 2016 het byen *Stakhanov*, oppkalt etter den sovjetiske gruvearbeideren Aleksej Stakhanov, som startet sin karriere her. Fra 1937 til 1940 hadde byen navnet *Sergo* (ukrainsk Серго) og før 1937 og fra 1940 til 1978 het byen *Kadijevka* (russisk: Кадиевка) eller ukrainsk *Kadijivka* (ukrainsk Кадіївка). 

En arbeidsleir for tyske krigsfanger ble opprettet ved Stakhanov under andre verdenskrig.

Økonomien i byen er basert på bygging av jernbanevogner, et ferrolegeringsverk og kullgruvedrift.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Braulio Carrillo nasjonalpark

**Braulio Carrillo nasjonalpark** (spansk: *Parque Nacional Braulio Carrillo*) er en nasjonalpark i det sentrale Costa Rica. Den befinner seg i provinsene Heredia, San José, Cartago og Limón på landets karibiske side. Den dekker en del av fjellkjeden Cordillera Central, og består av tropisk regnskog og tåkeskog. Den har svært variert flora og fauna.

Parkens høyeste punkt er 2&nbsp;906 moh, som er toppen av vulkanen Barva, mens det laveste er 36 moh. Gjennom nasjonalparken går riksvei 32, også kjent som *Autopista Braulio Carrillo*, mellom byene San José og Limón.

Nasjonalparken ble oppretta 15. april 1978. Den er oppkalt etter Costa Rica tredje president, Braulio Carrillo.

## Bilder

PN Braulio Carrillo.jpg|Braulio Carrillo nasjonalpark
Braulio Carrillo National Park 2.jpg|Río Sucio


## Se også
* Liste over nasjonalparker i Costa Rica

## Eksterne lenker
* 
* Braulio Carrillo nasjonalpark hos SINAC
* Braulio Carrillo nasjonalpark hos Costa Rica Infolink
Dingjun Shan

***Dingjun Shan*** (tradisjonell kinesisk: 定軍山, forenklet kinesisk: 定军山, pinyin: *Dìngjūn Shān*) er en kinesisk stumfilm fra 1905, regissert av  Ren Jingfeng (任景丰). Filmen ble laget av Fengtai Photography i Beijing. Den tok utgangspunkt i en hendelse i Luo Guanzhongs historiske roman *[[Romansen om de tre riker]]*, med Tan Xinpei () iden viktigste rollen. 

Filmen bestod av et opptak av en Beijingoperaforestilling om slaget ved Dingjunshan, og er den eldste kinesiske film laget.

Det eneste eksemplar ble ødelagt i brann sent i 1940-årene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lao gong zhi ai qing

***Lao gong zhi ai qing*** er en kinesisk kort-stumfilm fra 1922 regissert av Zhang Shichuan.

Den regnes som den eldste, fortsatt bevarte, kinesiske film. Filmen var også en av filmselskapet Mingxings første filmer. 

Verdt å notere er at filmen har både kinesisk og engelsk tekst, på grunn av at på denne tid bodde mange vesterlendinger i Shanghai.

Den kinesiske tittelen vil på norsk bety noe omtrent som "arbeidskjærlighet" eller "arbeidernes kjærlighet".

## Handling
Historien begynner med en snekker ved navn Zheng fra Guangdong-provinsen som nettopp har kommet tilbake til Shanghai etter å ha bodd i Nanyang i Sørøst-Asia. Han bestemmer seg for å bytte yrke, og begynne som frukt-selger. Virksomheten hans tiltrekker seg mye oppmerksomhet fra barn i nabolaget, i motsetning til den medisinske klinikken på den andre siden av gaten som sliter økonomisk. Denne klinikken drives av doktor Zhu og datteren hans frøken Zhu, og det utvikler seg raskt en romantisk attraksjon mellom den unge kvinnen og Zheng.

Denne platoniske duoen kommuniserer med hverandre ved å koble frukt-stativet til den medisinske klinikken via en snor, som de kan bruke til å transportere kurver fylt med gjenstander frem og tilbake til hverandre. Senere besøker frøken Zhu frukt-boden, og han hjelper henne med å bli kvitt ett par lokale kjeltringer som har trakassert henne. Etter hvert blir frøken Zhu og Zheng forelsket, men doktor Zhu motsetter seg dette forholdet på grunn av Zhengs lavere sosioøkonomiske status. Men Zhu går med på å la Zheng gifte seg med datteren sin dersom Zheng kan hjelpe til med å gjenopplive hans sviktende medisinske virksomhet, noe Zheng går med på selv om han tror dette kommer til å være en helt umulig oppgave.

## Skuespillere
* Zheng Zhegu som snekker Zheng
* Zheng Zhengqiu som Zhu
* Yu Ying som Miss Zhu

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carara nasjonalpark

**Carara nasjonalpark** (spansk: *Parque Nacional Carara*) er en nasjonalpark vest i Costa Rica. Den befinner seg i kantonen Garabito i provinsen Puntarenas og kantonen Turrubares i provinsen San José. Nasjonalparken beskytter svært spesialiserte økosystemer i nedbørfeltet til Río Grande de Tárcoles, hvor de kontinentale innflytelsene nord- og sørfra konvergerer. Parken består av tropisk regnskog, og det meste av den, om lag 47&nbsp;km², er primærskog. Det er flere elver og fosser i nasjonalparken. Den har også flere arkeologiske funnsteder fra førkolumbisk tid.

Nasjonalparken ble oppretta 26. april 1978, som biologisk reservat. 18. november 1998 ble den gjort om til nasjonalpark. Navnet *Carara* er indiansk, og stammer sannsynligvis fra det utdødde språket huetar.

## Arkeologiske steder
I Carara nasjonalpark er det 15 arkeolgiske funnsteder fra førkolonial tid. De stammer fra to ulike bosetningsperioder: Pavas-fasen (300 f.Kr. – 300 e.Kr.) og Cartago-fasen (800–1500). De viktigste funnstedene heter Carara, hvor det er en rektangulær base på 6x4 meter, og Lomas Entierro, en stor landsby med boliger og gravplasser langs med Río Grande de Tárcoles som sannsynligvis hadde politisk og økonomisk makt over områdene ved den nedre delen av elva.

## Bilder

Sendero universal Carara Costa Rica 3.JPG|Gangsti i nasjonalparken
Scarlet-Macaw-cr.jpg|Rød ara
Black-throated Trogon 1.jpeg|Svartstrupetrogon
American Crocodile, Costa Rica.jpg|Amerikanske krokodiller


## Se også
* Liste over nasjonalparker i Costa Rica

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Carara nasjonalpark hos SINAC
* Carara nasjonalpark hos Costa Rica Infolink
Fotballklubben Bodøkameratene

**Fotballklubben Bodøkameratene**, ofte kalt **Bokam**, ble stiftet i 1973. Seniorlaget, klubbens eneste lag, spilte på lavere nivåer i Salten, med sju sesonger på nivå 4 (Helgeland/Salten-serien) som best. I 2007 trakk Bokam laget fra serien på grunn av mangel på spillere, og klubben ble i praksis oppløst. Bokam gjenoppsto med et oldboyslag i 2013. Hjemmebanen er Aspmyra kunstgressbane ved Aspmyra stadion i Bodø.

Bokam har vært regnet som en bohemklubb, med avslappet holdning til prestasjoner og resultater. Klubben fikk nasjonal oppmerksomhet etter en kamp mot FK Gevir høsten 1981, da en av lagets spillere fikk gult kort for usportslig opptreden da han ved en kjempesjanse skjøt over mål. Vinneren av kampen ville rykke opp til nivå 4, men ingen av lagene ønsket å rykke opp, og de to lagene gjorde det de kunne for å unngå å score mål.

## Kilder
*Norges Fotballforbund: FK Bodøkameratene (besøkt 24. mai 2014)
*Avisa Nordland: Bokam fyller 40 år (s. 30, 3. oktober 2013, arkivert hos Retriever Norge)
*Bodø Nu: Fikk gult kort for å bomme på åpent mål  (23. august 2013, besøkt 24. mai 2014)
*Brønnøysunds Avis: Bokam legges ned (7. mars 2007, arkivert hos Retriever Norge)