Uførereformen

**Uførereformen** som trådte i kraft 1. januar 2015 innebar en reform av reglene om *uførepensjon* fra folketrygden, nå kalt uføretrygd. Reformen ble vedtatt i to omganger. Hovedtyngden av reformen ble lagt frem av regjeringen Stoltenberg II og ble vedtatt i 2011, med sikte på ikrafttredelse av reformen i 2015. Enkelte justeringer ble vedtatt i to omganger i 2014.

Ved uføreformen falt reglene om manuell fastsettelse av ny uføregrad ved inntekt over inntektsgrensen bort. I stedet avkortes uføretrygden automatisk hvis en uføretrygdet får inntekt over sin inntektsgrense, mens den innvilgede uføregraden ikke blir endret. Hvis denne avkortningen i et år ikke er tilstrekkelig eller uføretrygden ble avkortet for mye, så skjer det et *etteroppgjør* året etter.

Fribeløpet ved overskridelse av den enkeltes inntektsgrense (slik at inntekt under fribeløpet ikke fører til at ytelsen reduseres) ble senket fra 1 ganger grunnbeløpet (G) med uførepensjon til 0,4 G med uføretrygd. Samtidig kan uføre som blir innvilget uføretrygd med en uføregrad 100 % fordi de ikke kan jobbe nå få arbeidsinntekt straks uten at uføregraden eller uføretrygden blir redusert, siden venteåret på fribeløpet ble avskaffet med ny uføretrygd.

Uføretrygd beregnes som en prosentandel (66 %) av inntekten i en relativt kort periode rett før uføretidspunktet (snittet av de tre beste av de fem siste årene). Uførepensjon ble beregnet som gammel alderspensjon, hvor inntekt i inntil de 20 beste årene (besteårsregelen) kunne inngå i delkomponenten tilleggspensjon.

En annen endring som uførereformen innebar var at mottagerens sivilstand bare påvirker minsteytelsen i uføretrygden. Den tidligere uførepensjonen ble beregnet som gammel alderspensjon, hvor sivilstanden også påvirket størrelsen på grunnpensjon, en av komponentene som uførepensjon besto av. I tillegg gis det ikke ektefelletillegg til uføretrygdede som forsørger en ektefelle eller samboer.

Uførereformen av 2015 medførte også endringer i skattereglene i skatteloven, og det er blitt enklere for en ufør som vurderer å gå ut i arbeid å se hva han vil få av samlet inntekt etter skatt, siden skattereglene ikke varierer etter hvorvidt inntekten er en pensjonsinntekt (som med uførepensjon) eller en arbeidsinntekt (lønn for arbeid). Nå skattlegges uføretrygd og lønnsinntekt likt.

Videre ble trygdeavgiften ble økt sammenlignet med satsen for uførepensjon, minstefradraget ble økt, og retten til skattebegrensning og særfradrag for uførhet bortfalt. Til gjengjeld ble størrelsen på brutto utbetalt uføreytelse (uføretrygd) økt sammenlignet med gammel uførepensjon.

Uføre med høy gjeld kunne komme dårligere ut enn før reformen. Dette inntektstapet for uføre med høy gjeld ble delvis kompensert i en overgangsordning for årene 2015–2017, hvor uføre som hadde gjeld fikk inntil  kroner i skattefradrag. Kompensasjonsordningen opphørte i 2018.

## Formål
Ifølge regjeringen gjør reformen det lettere å kombinere trygd og arbeid, og formålet med reformen er da å gjøre det lettere for uføre å ta i bruk sin restarbeidsevne. Som det heter i pressemeldingen fra Arbeids- og sosialdepartementet 8. oktober 2014: «Omleggingen vil gjøre det lettere for uføre å kombinere trygd og arbeid, og å øke arbeidsinnsatsen dersom de har mulighet for det.» Enkelte vil hevde at hensikten med reformen er å spare penger, selv om reformen ifølge Arbeids- og sosialdepartementet gir 12 milliarder kroner i økte bruttoutgifter.

Etter uførereformen av 2015 er det blitt enklere for en ufør som vurderer å gå ut i arbeid å se hva han vil få av samlet inntekt etter skatt, siden skattereglene ikke varierer etter hvorvidt inntekten er en pensjonsinntekt (uførepensjon) eller en arbeidsinntekt (lønn). Nå skattlegges uføretrygd likt med lønnsinntekt. Med de tidligere reglene om uførepensjon var sammenligningen vanskeligere. Uførepensjon var en lavere ytelse enn dagens uføretrygd, men skatten var også lavere enn for lønnet arbeid. En ufør som lurte på hva han ville sitte igjen med etter skatt ved å ta lønnet arbeid måtte huske å ta høyde for ikke bare den høyere lønnen, men også den høyere skatten.

Det var også et formål med uførereformen at den skulle gi en mer rettferdig ordning mellom helt og delvis uføre, hvor tidligere regler for fastsettelse av uføregrad og et høyt fribeløp (tidligere 1 G) kunne gi ubegrunnede inntektsforskjeller i disfavør av uføre med gradert uførepensjon. 

## Bakgrunn
Uførereformen er resultatet av et arbeid som ble foretatt av tre forskjellige regjeringer. Det ble lagt forberedelser for reformen under Kjell Magne Bondeviks andre regjering, den ble vedtatt under Jens Stoltenbergs andre regjering og reformen trådte i kraft under Erna Solbergs regjering.

### Uførepensjonsutvalget
Arbeidet med pensjonsreformen startet med at Jens Stoltenbergs første regjering den 30. mars 2001 nedsatte Pensjonskommisjonen under ledelse av Sigbjørn Johnsen.

Reformen fortsatte med at Kjell Magne Bondeviks andre regjering den 5. august 2005 nedsatte uførepensjonsutvalget. Dette utvalget var ledet av Oluf Arntsen og la frem sin innstilling den 16. mai 2007.

Utvalget foreslo en høyere skatt på uførepensjon, slik at denne skattlegges som vanlig inntekt. Inntektstapet ble foreslått kompensert med økt bruttoinntekt, og det ble lagt frem ulike modeller for å vise dette, deriblant at bruttoinntekten i snitt ville øke med rundt 17 % og gi en gjennomsnittlig økning i nettoinntekten på mellom 2,0 % og 2,5 %. Tallmaterialet var basert på beregninger fra Arbeids- og velferdsdirektoratet for året 2006.

Utvalget foreslo videre å gjøre uførepensjonen mer i samsvar med det pågående arbeidet med pensjonsreformen, som startet i 2001 og gradvis ble iverksatt fra 2010. I denne inngår en levealdersjustering, som ble innført i 2011. Et annet forslag var at det skulle lønne seg å arbeide fremfor å motta uførepensjon, og at systemet måtte tillate uføre å utnytte sin restarbeidsevne.

### Brochmann-utvalget
Fire år senere ble en annen rapport levert av det regjeringsoppnevnte Brochmann-utvalget. Utvalget var ledet av sosiolog Grete Brochmann, ble satt ned 6. mai 2009, og avga utredningen NOU 2011: 7 «Velferd og migrasjon. Den norske modellens framtid», til regjeringen 10. mai 2011. Dets mandat var å vurdere økt migrasjon og internasjonal mobilitet og konsekvenser for den norske velferdsmodellen.

Selv om utvalget hadde et annet mandat, ble dets forslag om reduksjoner i det behovsprøvde barnetillegget for uføre tatt inn i den endelige utformingen av uførereformen. I avsnitt 14.3.6, «Aktivisering i de familiepolitiske ordningene» heter det f.eks: «Utvalget viser til Uføreutvalget, hvor et flertall gikk inn for å fjerne ektefelletilleggene og redusere barnetilleggene, og slutter seg til dette forslaget», og i avsnitt 14.5 «Økonomiske og administrative konsekvenser ved utvalgets forslag» heter det: «Utvalget anbefaler å avvikle ektefelletillegget i uførepensjonen, og redusere barnetillegget»

## Endringer i skattereglene
Tidligere uførepensjon ble beskattet som pensjon. Stortingets vedtak i 2011 om at bruttoytelsen for nye uføre fra 2015 ble økt til 66 % av tidligere inntekt (opp til 6 G) hadde som forutsetning at den nye uføretrygden skulle skattlegges som lønn. Med like skatteregler for lønn og uføreytelser vil det bli enklere å kombinere arbeid og trygd. Like skatteregler gjør det enklere å gjennomskue de økonomiske konsekvensene av å bli ufør og av å arbeide mens man mottar uføretrygd.

I tillegg til at uføretrygd beskattes likt med lønnsinnekt, ble det foretatt enkelte andre endringer i skattereglene som var av betydning for uføre: Særfradraget for alder og uførhet ble opphevet. og bestemmelsen om skattebegrensning for eldre og uføre med lav inntekt ble også opphevet med virkning fra 2015.

Videre ble særfradraget ved store sykdomsutgifter fjernet alt i 2012.

I statsbudsjettet for 2015 foreslo Høyre/Frp-regjeringen «en overgangsordning for å lette overgangen til ny uføretrygd og lønnsbeskatning for uførepensjonister som får en betydelig nedgang i netto inntekt etter skatt på grunn av lavere skatteverdi av inntektsfradrag.» Overgangsordningen opphørte i 2018.

## Reformen settes i kraft
20. juni 2014 vedtok Høyre/Frp-regjeringen i statsråd at reformen ville tre i kraft 1. januar 2015. 

Et faktaark fra Finansdepartementet fra 2014 gjør rede for overgangsregler, og forklarer at skattebegrensningsregelen oppheves.

### Justeringer i reformen
Høyre/Frp-regjeringen forslo i april 2014 enkelte justeringer i uførereformen. Blant forslagene var nye regler om fastsettelse av inntekt før uførhet («IFU») som ville åpnet for mer automatisert saksbehandling ved at IFU ble satt likt beregningsgrunnlaget, enkelte lovendringer knyttet til gjennomføringen av etteroppgjøret, opphevelse av de særlige bestemmelsene om uføretrygd til hjemmearbeidende ektefelle (slik et disse i stedet vurderes etter de ordinære reglene) og innføring av et nytt gjenlevendetillegg i uføretrygden.

Stortinget vedtok ikke de nye reglene om fastsettelse av IFU. De andre forslagene ble vedtatt av Stortinget i juni 2014.

### Endringer høsten 2014
I oktober 2014 kom det reaksjoner fra interesseorganisasjonene etter påståtte lekkasjer fra statsbudsjettet for 2015. NAV hadde da sendt ut brev til landets  uføre med informasjon om reformen. Norges Handikapforbund ved leder Arne Lein tok kontakt med arbeids- og sosialminister Robert Eriksson og ba ham stanse deler av reformen. Det ble hevdet at omkring  uføre vil tape mellom  og  kroner årlig, mens rundt  uføre taper mellom  og  kroner fra 2014 til 2015.

I statsbudsjettet for 2015, lagt frem 8. oktober 2014, foreslo Høyre/Frp-regjeringen «en overgangsordning for å lette overgangen til ny uføretrygd og lønnsbeskatning for uførepensjonister som får en betydelig nedgang i netto inntekt etter skatt på grunn av lavere skatteverdi av inntektsfradrag.» 

### Overgangsordning som følge av de nye skattereglene
Høyre/Frp-regjeringen la høsten 2014 frem et lovforslag om en overgangsordning for de nye skattereglene for uføre.  Overgangsordningen opphørte i 2018.

## Fotnoter


## Referanser