Torstein Høverstad

:*For oversetteren, se [[Torstein Bugge Høverstad]]

*'Torstein Høverstad*' (1880–1959) var en norsk [[pedagog]], lærerutdanner, skolehistoriker og [[statsstipendiat]]. Han var far til krigsflygeren [[Gunnar Høverstad]], og farfar til [[oversetter]]en [[Torstein Bugge Høverstad]].

Høverstad var bondesønn fra Valdres. Han fullførte [[Hamar lærerskole]] i 1901, var lærer ved [[Akershus amt]]sskole 1902–1907, tok [[artium]] i 1906 og underviste på [[Aars og Voss' skole]] i [[Oslo]] 1907–1909 og ved [[Notodden lærerskole]] 1909–1915. Han ble [[cand.philol.]] i 1914 og var overlærer ved [[Kristiansand katedralskole]] 1915–1918.

I 1911 foretok han en studietur til [[USA]] for å besøke kjente utdanningsinstitusjoner som [[Chicago]] universitetsprøveskole. Han vendte oppglødd hjem til Norge og ble i 1918 [[dr.philos.]] for sin [[avhandling]] *Norsk skulesoga* (1. bind). Å etablere en norsk lærerhøyskole var Høverstads hjertesak som han arbeidet for 1916–1922, vis-à-vis både regjeringen og [[Stortinget]]. Han fremla forslag om en privat lærerhøyskole på Bondi ved [[Blakstad (Asker)|Blakstad]] i [[Asker]], og fikk helhjertet støtte fra kirkestatsråden [[Jørgen Løvland]]. I 1917 begynte et ettårig, eksamensfritt kurs på Bondi med offentlig støtte. Lærerkreftene var Høverstad selv, Mina Moe og [[Erling Kristvik]]. I 1919 utga Høverstad og Kristvik *Ein norsk lærarhøgskule: Historisk utstyr og program*. 

Høverstads skoleplaner med sterke religiøse og nasjonale innslag var spesielt velkomne i [[folkehøyskole]]miljøet. *Skolebladet* derimot skrev om «*Høverstads private menighetsfakultet for gudsfrykt og norskdom*». Høverstad stilte seg fiendtlig til et skoleverk han hevdet hadde røttene sine i [[dansketiden]]s «danske skole», med «unorske» metoder innført fra utlandet, mest [[Tyskland]], mekanisk tilpasset hensynet til bylivet, enda dette etter Høverstads oppfatning i seg selv er «unaturlig» og derfor tilbyr de sletteste oppvekstvilkårene. Høverstad framla planene sine først for [[Det Kongelige Selskap for Norges Vel|Selskapet for Norges vel]] i stedet for for lærerlagene, som dermed følte seg oversett og umyndiggjort. Høverstad ble etter hvert utsatt for en slik grad av personforfølgelse at Løvland måtte ta det opp i Stortinget for å få slutt på det. Da var lærerforeningene som ødela for Høverstad, på en tid da de på sin side var mest opptatt av å fremme en fireårig lærerutdannelse. Skoleutvalget i Stortinget var stemt for å bevilge penger til Høverstads lærerskole på Bondi, men et stort flertall stemte imot. I stedet organiserte venner av Høverstads lærerhøyskole et utvalg som på kort tid klarte å reise  kroner, et imponerende beløp den gang. 

Høverstad deltok i en utredningskomité fra 1920–1921, og drev selv et høyskolekurs samme året. Da *Norges lærerhøiskole* ble opprettet i 1922, var det tautrekking om den skulle ligge i Oslo, [[Bergen]], [[Trondheim]] eller på Ås. Til slutt gikk [[Lade]] i Trondheim seirende ut. Høverstad ble innstilt til et [[dosent]]ur i historie av flertallet i den sakkyndige komiteen. Departementet valgte imidlertid å følge komiteens mindretall som utnevnte [[Arne Bergsgård]] i stedet. På samme måte hadde professor [[Anathon Aall]] som sakkyndig holdt [[Helga Eng]] som den eneste med kompetanse til stillingen som professor i pedagogisk psykologi; likevel ble dr. Eng tilsidesatt og Søren Nordeide (1872–1941) innsatt i stedet. Forkvinne i [[Norges Lærerinneforbund]], [[Anna Sethne]], kritiserte dette skarpt i *Vår Skole*.

Høverstad ble statsstipendiat i flere omganger, først fikk han fra 1915 et årlig stipendbeløp for sine skolehistoriske studier, og fra 1927 var han stipendiat i full stilling. 

Søren Nordeide hadde vært [[adjunkt]] på [[Levanger lærerhøgskole|Levanger off. lærerskole]], og fra 1923 underviste Høverstad der. Han gjorde også et stort arbeid for *Norsk pedagogisk tidsskrift* som utkom fra 1917, og *Norsk pedagogisk årbok*. Hans ivrigste tilhengere var nok målfolk. I 1916 hadde de stiftet *Norskmålslag for lærarar på den høgre skulen*, med opphav i miljøet rundt de første [[landsgymnas]]ene, på [[Voss]] og i [[Volda]]. [[Kirke- og undervisningsdepartementet]] ønsket å opprette et [[professorat]] i historisk pedagogikk ved [[universitetet i Oslo]] i 1937. Universitetet avviste dette, men Høverstad fikk innvilget et forskningsstipend lønnet som professor. Han følte seg satt på sidelinjen, men fikk iallfall skrevet sin biografi om [[Ole Vig]], utgitt i 1953.

I 1939 kjøpte [[jøde]]n Hans Salomon en [[odelsgård]] i Høverstads hjemtrakter i Valdres, og [[Ingeborg Solbrekken]] utga i 2023 *Jøden og jorden; drevet fra gård og grunn av norske nazister og gode nordmenn* på [[forlagshuset Vigmostad & Bjørke|forlaget Vigmostad og Bjørke]], der hun tok med et leserbrev fra juni 1939, hvor Torstein Høverstad i [[lokalavis]]en advarte om at bygden ville bli skadelidende «*om «jødeslekten Salomon» fikk slå seg ned her*».

[[Halvdan Koht]] skrev om Høverstad: «*Han har vært en omstridt personlighet, men en uomtvistelig arbeidskraft.*»

== Referanser ==
<references/>

== Litteratur ==
* Halvdan Koht. «Torstein Høverstad». I: *Norsk biografisk leksikon*, 1. utg.
* *Norsk skulesoga. 1. Det store interregnum 1739-1827*. Steenske forlag, 1918
* *Norsk skulesoga. 2 Frå einvelde til folkestyre 1814-1842*. Steenske forlag, 1930
* *Ein norsk lærarhøgskule : Historisk utsyn og program*. Kristiania, 1919
* *Uppseding og uppsedarar*. Steenske forlag, 1920
* *Ole Vig*. Trondheim, 1924
* *Norrøn livskunst*. Oslo, 1941. Ny utgave 1957
* *Ole Vig : Ein norrøn uppsedar : Manns vyrdnad er manns varnad''. Hamar, 1953
* Sambok