open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Torskefamilien

* torsk
* berlevågfisk
* *[[Eleginus gracilis]]*
* *[[Eleginus nawaga]]*
* *[[Gadiculus argenteus]]*
* grønlandstorsk
* hvitting
* hyse (kolje)
* istorsk
* kolmule
* lyr
* *[[Microgadus proximus]]*
* *[[Microgadus tomcod]]*
* polartorsk
* sei
* skjeggtorsk
* stillehavstorsk
* sypike
* sørlig kolmule
* alaskatorsk *Theragra chalcogramma*
* øst-sibirsk torsk, *Arctogadus borisovi*
* øyepål

**Torskefamilien** (Gadinae) er en gruppe strålefinnede fisker som omfatter 22 arter. Tidligere ble også artene i brosmefamilien og skjellbrosmefamilien regnet som en del av torskefamilien. Disse tre gruppene er samlet under gruppen *Gadidae*.

Kroppen er langstrakt med 1-3 ryggfinner og 1-2 gattfinner. Mange arter har trådformede vedheng på haken, men dette mangler hos en del. Bukfinnene er plassert foran brystfinnene. Alle artene er marine. Den største utbredelsen er på den nordlige halvkule, men noen arter finnes også på den sørlige halvkule.

## Norsk fiske
De økonomisk viktigste artene i Norge er hvitting, hyse (kolje), kolmule, sei og torsk.
Mindre viktige arter er øyepål.

## Eksterne lenker
*
Hao

:*Hào (annet toneleie) er det kinesiske ord for [[Østasiatisk kunstnernavn|kunstnerpseudonym]].*  
**Háo** var ifølge de fleste sinologer hovedstad for Det vestlige Zhou-dynastiet. Antagelig var Hao der *Zongzhou* idag ligger, nær Den gule elv nær den moderne millionbyen Xi'an, i Weidalen i Shaanxi. 

Imidlertid er det ikke lenger alminnelig enighet om den vestlige Zhou-hovedstadens beliggenhet. Uenigheten knytter seg delvis til hva som i Zhou-tiden kunne sies å konstituere en hovedstad (politisk, økonomisk, sosialt senter?, – kulturelt, religiøst senter? – regjeringssete og herskernes (og elitens) residensby?, – forsvarsfeste i krisetider?), og hvordan kildene skal forstås. 

Det er også en diskusjon om Zongzhou og Hao virkelig er samme by. Begge byene, dersom det var to av dem, eksisterte før Zhou-dynastiet ble etablert. Og dersom de var distinkte, lå de nær hverandre.
Vinger

**Vinger** er et kirkesogn i Kongsvinger i Innlandet underlagt Solør, Vinger og Odal prosti i Hamar bispedømme. Vinger var også tidligere et prestegjeld og en selvstendig kommune opprettet som Vinger formannskapsdistrikt i 1837. Navnet Vinger brukes gjerne synonymt med bynavnet Kongsvinger.

## Historie

Vinger nevnes i Håkon Håkonssons saga. Kongen sloss mot Ribbungene på Glåma og gamle Hov kirke. Til slutt ble Ribbungene jaget gjennom et nor til Vingersjøen og videre inn i Eidskog. 

Allerede i vikingtiden var det stor trafikk i området. Sundstedet over Glåma gikk fra Tråstad på nordsiden av elven og over til Hov på sørsiden. Veien fra Vingulmark og videre til Sverige het Eskoleia, og gikk fra Sør-Odal over Vinger til Eidskog og Värmland. Etter kristningen av Norge valfartet mange pilegrimer forbi Vinger på vei til Nidaros.

Da festningen ble anlagt på toppen av Tråstadberget i 1682 fikk den navn fra området, og ble hetende *Königs Winger*, Kongens Vinger. Etter hvert fikk leiren på sørsiden av festningen samme navn. 7. februar 1855 ble Kongsvinger skilt ut fra Vinger som egen kommune. Vinger kommune hadde etter delingen 10&nbsp;947 innbyggere, Kongsvinger 472.

I 1864 ble Eidskog skilt ut som egen kommune. Vinger hadde etter denne delingen 6&nbsp;226 innbyggere.

1. januar 1876 ble en del av Vinger med 209 innbyggere overført til Kongsvinger.

1. januar 1964 ble Vinger, Brandval og Kongsvinger kommuner slått sammen til den nye Kongsvinger kommune. Vinger hadde ved sammenslåingen 6&nbsp;257 innbyggere.

## Kirkelige inndelinger
Vinger prestegjeld bestod av sognene Vinger og Austmarka og utgjorde den sørlige delen av kommunen. Tidligere var Eidskog prestegjeld et sogn underlagt Vinger, men ble skilt ut 3. oktober 1859. Austmarka tilhørte opprinnelig Eidskog, men ble ved delingen værende igjen som eget sogn i Vinger.

Vinger var hovedsognet i Vinger prestegjeld med Vinger kirke samt Kongsvinger krematorium. Sognet utgjorde vestre del av prestegjeldet og utgjør fortsatt sørvestre del av kommunen.

## Se også
* Liste over ordførere i Vinger

## Referanser
Salween

**Salween** (eller **Salwin**, også kjent som **Nu**) har sitt utspring i Tibet og strømmer så gjennom provinsen Yunnan (der den er kjent som *Nujiang* –  kinesisk: 怒江; pinyin: *Nù Jiāng*). Deretter forlater den  Kina og bukter seg gjennom  Burma/Myanmar. Den er grenseelv til Thailand i en lengde på 130 km på sin vei ut i Andamanhavet ved byen Moulmein i Myanmar.  For det meste av sitt løp er den dårlig egnet for transport. Men når den når ned til Myanmar sprer den seg ut i et bredt delta som bringer vann til det viktigste landbruksområdet i landet.

Lengden er 2.815 km, nedslagsfeltet 324.000 km².

## Sideelver
Moei er en sideelv til Salween som kommer fra Thailand.
## Konflikt
I oktober 2008 ble det meldt om en konflikt mellom burmesere og karenere i forbindelse med planer om å bygge tre dammer i Salween for å produsere elektrisk kraft. Det kom til kamper flere steder ved elven da  burmesiske soldater gikk til angrep på karenere som bodde langs elven. Planene innebærer at mange karenere må flytte fra sine hjem.

## Eksterne lenker
* 
* informasjon om konflikten (engelsk)
Nujiang

**Nujiang** (kinesisk: 怒江; pinyin: *Nùjiāng*; Wade-Giles: *Nù-chiāng*) er et autonomt prefektur for lisufolket og ligger i nordvestre del av provinsen Yunnan i Kina. Nujiang har et areal på 14.703&nbsp;km².

## Administrative enheter
Det autonome prefekturet Nujiang har jurisdiksjon over 2 fylker (县 *xiàn*) og 2 autonome fylker (自治县 *zìzhìxiàn*).

## Etnisk sammensetning

## Eksterne lenker
*
Brandval

**Brandval** er et kirkesogn, et tidligere prestegjeld, en tidligere kommune i Solør i Innlandet fylke og et sted som tidligere var kommunesenteret i denne kommunen.

Brandval ligger to mil nord for Kongsvinger på begge sider av Glåma, med barneskolen på vestsiden og Brandval kirke på østsiden. Brandval er et stoppested på Solørbanen, som ligger på østsiden av Glåma, men er nå nedlagt. De to halvdelene er forbundet av en hengebro. Brandval har postnummer 2219.

Brandval sogn utgjør den nordlige delen av Kongsvinger kommune, og består av Brandval kirke, Roverud kirke og Lundersæter kirke. Sognet og prestegjeldet ble utskilt fra Grue prestegjeld den 13. desember 1863 og tilhører i dag Solør, Vinger og Odal prosti. Prestegården ligger på Roverud, én mil fra Brandval.

I 1837 ble Brandval en del av Grue formannskapsdistrikt. Brandval ble skilt ut som egen kommune i 1866. I 1941 ble en del av Grue med 68 innbyggere overført til Brandval. 1. januar 1964 ble Brandval, Kongsvinger og Vinger kommuner slått sammen til Kongsvinger kommune. Brandval kommune hadde ved sammenslåingen 4&nbsp;384 innbyggere.

Den delen av Finnskogen som ligger i den forhenværende kommunen, kalles ofte Brandval Finnskog.

## Referanser


## Se også

* Liste over ordførere i Brandval
Brisling

**Brisling** (*Sprattus sprattus*) er en fisk i sildefamilien. Den kan bli 10-16&nbsp;cm lang, og fanges i store mengder langs Europas vestkyst, fra Norge til Portugal. En del av brislingen brukes som sardiner eller ansjos, alt avhengig av størrelsen. En betydelig del går også til fiskemelproduksjon.

## Brislingfisket

Brislingfisket foregår i mai – juni og varer helt til høsten. Ryfylke-fjordene har mesteparten av fisket.

Fra begynnelsen av 1900-tallet var hermetikkindustrien i sterk vekst, og man trengte mere råvarer. Brislingen ble først fanget med «landnot». Rundt 1910 ble snurpenota tatt i bruk. Stavanger ble etterhvert kjent som Norges «hermetikkhovedstad», og denne «gullalderen» for byen varte frem til 1960-tallet da nedgangen satte inn for fullt. I dag foregår brislingfisket hovedsakelig fra slutten av august til midten av desember, mens det tidligere var et mer sommerfiske. Industrien har spesifikke krav til fiskens kvalitet, blant annet størrelse og fettinnhold. Dette blir hvert år sjekket forut for åpning av fisket, under det såkalte «prøvefiske». En fjord eller fjordavsnitt blir ikke åpnet for brislingfiske dersom fisken ikke holder mål med hensyn til kvalitet.

Fisket etter brisling på Vestlandet har vært dårlig de siste årene. Sildesalgslaget rapporterte i august 2008 at det er tatt opp vel 800 tonn brisling. I 2007 var fangsten bare 161 tonn.

## Norske sardiner
Rieber & Søn-konsernet kjøper brislingen og selger den som King Oscar sardiner. Fiskerne fikk i 2008 5,50 kroner per kilo brisling som King Oscar henter med brønnbåt. Levert i Bergen fikk fiskerne i 2008 6,90 kroner per kilo.

## Ansjos
Norsk juleansjos produseres av brisling som er litt større enn den som brukes til sardin-produksjon.

## Referanser




## Litteratur
* Torsvik, Mortensen, Nedreaas (red.) Fiskeribiologi ISBN 82-529-1720-8

## Eksterne lenker
* 
*
Sild

**Sild** (Clupea harengus) er en fisk i sildefamilien. Den kan bli opptil 40&nbsp;cm lang, og har en tett kropp med store blanke skjell og stor kløftet halefinne.

Silda er en utpreget stimfisk, som stort sett lever av plankton, og da hovedsakelig små krepsdyr. Den gyter i februar&ndash;mars, når vannet har akkurat passende temperatur og saltholdighet. Den er en av våre viktigste matfisker, med en mengde anvendelsesområder.

Den minste silda (5&ndash;10&nbsp;cm) kalles *[[mussa]]*. Når den blir omkring 1,5&nbsp;år gammel har den en lengde på ca. 13&ndash;19&nbsp;cm, og kalles *bladsild*. Etter 2,5&ndash;4,5&nbsp;år er silda voksen (20&ndash;30&nbsp;cm lang), og kalles *feitsild*. Feitsilda utvikler seg til gyteferdig fisk som gyter i stim, for deretter å vandre ut i havet til et område mellom Island og Spitsbergen.

Silda blir metaforisk kalt «havets sølv» på grunn av sin farge og økonomiske betydning. :

## Vintersildfisket

## Referanser




## Litteratur
* Torsvik, Mortensen, Nedreaas (red.) Fiskeribiologi ISBN 82-529-1720-8

## Eksterne lenker
* 
* 
* Sildelaget.no NVG-Sild
Vikedal

**Vikedal** er et tettsted i Vindafjord kommune i Rogaland. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger på østsiden av Sandeidsfjorden ved utløpet av Vikedalselva. I årene 1838 til 1965 var Vikedal en egen kommune, som i 1965 ble delt mellom Suldal og Vindafjord kommuner.

## Skoler
Vikedal har både barneskole og ungdomsskole.

## Næringsliv og servicetilbud
Bygda har dagligvarehandel, bank, postkontor, legekontor og bygdehus.

Det finnes tre campingplasser på stedet.

I elven som renner gjennom bygda kan det fiskes villaks og sjøaure.

## Kultur
### Festivaler
I juli arrangeres dansebandfestivalen Vikedal Sommarfestival, og en separat fiskefestival foregår samme helg. Helgen etterpå arrangeres Vikedal Roots Music Festival. Mange kjente artister har vært på festivalen, deriblant Hellbillies, Vamp, Henning Kvitnes, Minor Majority, Madrugada, Kaizers og Bigbang. Tidligere har det også vært arrangert dansefestival, hjortefestival og Zportyfestival.

### Museum
Vikedal har eget bygdemuseum, som tar for seg historien til bygda og stedene rundt.

## Idrett
I Vikedal er det muligheter for mange ulike idrett- og sportsaktiviteter – blant annet innendørs fotball, volleyball og håndball – i idrettshallen som brukes året rundt. I sommerhalvåret finnes det muligheter for sandvolleyball, fotball og dirtbike.

Det arrangeres flere ulike idrett- og sportsarrangement i bygda. Den lokale motorsportklubben NMK Vikedal har egen rallycross- og bilcrossbane, der det blir arrangert 5–6 billøp i året.

Mellom festivalene i juli arrangeres motbakkeløpet «Hestanipen Opp 509».

I august måned arrangeres det en regional fotballcup for barn i Vikedal.

## Vikedal kommune (1837–1964)
Vikedal var en tidligere selvstendig kommune i Rogaland fylke, opprettet som Vikedal formannskapsdistrikt i 1837.

1. januar 1923 ble både Imsland og Sandeid skilt ut fra Vikedal som egne kommuner. Vikedal kommune hadde etter fradelingen 924 innbyggere.

Norges 20. statsminister, Jens Hundseid, var født 6. mai 1883 på Hundseid i Vikedal.

1. januar 1965 ble det meste av Vikedal kommune slått sammen med Imsland og Sandeid kommuner, deler av Skjold og det meste av Vats kommune til den nye Vindafjord kommune. Den delen av Vikedal som ble del av Vindafjord hadde 978 innbyggere.

Samtidig ble gårdene Hapnes og Dokskar i Vikedal med 16 innbyggere slått sammen med Nedstrand og Tysvær kommuner samt deler av Avaldsnes, Skjold og Vats til dagens Tysvær kommune.

## Referanser


## Eksterne lenker
* www.vikedal.no
Imsland

**Imsland** er et tettsted og en tidligere selvstendig kommune i Rogaland, opprinnelig en del av Vikedal formannskapsdistrikt. Imsland og Sandeid ble fradelt 1. januar 1923. Imsland ble opprettet med 604 innbyggere.

1. januar 1965 ble Imsland sør for Vindafjorden med 61 innbyggere, samt Erfjord, Sand og Suldal kommuner og en del av Jelsa slått sammen til den nye Suldal kommune.

Samtidig ble det meste av Imsland (området nord for Vindafjorden) samt Sandeid kommune, kretsene Langeland og Liarheim i Skjold, det meste av Vats og Vikedal kommuner slått sammen til den nye Vindafjord kommune. Den delen av Imsland som gikk til Vindafjord hadde 372 innbyggere ved sammenslåingen.
Torskekrigen

**Torskekrigen** var en serie sammenstøt mellom Island og Storbritannia fra 1958 til 1976. Konflikten baserte seg rundt britiske fiskere i islandsk farvann og Islands utvidelse av fiskerigrensen. Mest alvorlig var krisen mellom 1973 og 1976 etter at Island utvidet sin fiskerigrense til 50 nautiske mil i 1972. Storbritannia anerkjente ikke den nye islandske fiskerigrensen. Derfor ble konflikten trappet opp med nærgående patruljer med kystvaktskip fra begge land der det forekom at skipene støtte i hverandre. 

Konflikten ble avsluttet da Island truet med å stenge NATO-basen på Keflavik; stenging av denne basen ville sterkt svekket NATOs forsvarsmuligheter av Nord-Atlanteren mot eventuelle sovjetiske angrep.

## Historie

1970-årenes konflikt om torskefisket var ikke den første av sitt slag. Det ble også utkjempet fire «torskekriger» om torsken utenfor Island allerede på 1400-tallet, den gangen mellom engelskmennene og de skandinaviske kongene. Engelskmennene begynte å reise til Island for å fiske torsk på begynnelsen av 1400-tallet. Tidligere var det hansaen i Bergen som hadde hatt monopol på fisket utenfor Island, men nå ble dette engelskmennenes område, noe som skapte stor velstand for islendingene. På slutten av århundret fant imidlertid engelskmennene store forekomst av torsk utenfor Newfoundland, og avsluttet fisket på Island.

## Referanser


## Litteratur
*

## Kilder
* Torskekrigen, artikkel hos Store norske leksikon
* www.dagsavisen Den siste torskekrigen

## Eksterne lenker
*
Keflavík

**Keflavík** er en islandsk by i Reykjanes-regionen på det sørvestlige Island. Byen har omtrent  innbyggere, og utgjør sammen med Njarðvík og Hafnir kommunen Reykjanesbær.

Keflavík ble grunnlagt på 1500-tallet, hovednæringen har vært fiskeri. Siden 1940-årene har Keflavík vært NATO-base og sentral i overvåkningen av sundene rundt Island. Etter den kalde krigens slutt og med det endrede trusselbildet har basen mistet mye av sin betydning.

Keflavík har dessuten Keflavík internasjonale lufthavn, som er hovedbasen for Icelandair.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Reykjanesbær – fotoalbum fra islandsmyndir.is
Flygenivå

**Flygenivå** *(forkortes FL, fra engelsk: Flight Level)* er en betegnelse benyttet av luftfarten for å beskrive et luftfartøys høyde over havflaten. 

Flygenivå er i dag oftest basert på enheten fot, men den internasjonale organisasjonen for sivil luftfart (ICAO) har anbefalt at man går over til flygenivå basert på meter. Et tall i flygenivå teller som regel per definisjon 100 fot (30,48 meter). Flyets høydemåler regner ut flyets høyde etter en trykkmåler som måler lufttrykket rundt flykroppen. FL250 tilsvarer 250 · 100 ft = 25 000 ft (8300 m) teoretisk sett.

Et flygenivå baserer seg alltid på såkalt *standardtrykk*. I luftfarten har man blitt enig om et standardtrykk som benyttes over en viss høyde (i Norge typisk over 7000 ft), som er 1013.25 hPa (hektopascal). Når luftfartøy kommer over denne høyden, så stiller man inn standardtrykket, og alle fly flyr da i korrekte høyder i forhold til hverandre, siden alle bruker samme innstilling på sin høydemåler.

## Eksempel
Om et luftfartøy befinner seg i FL100 (10000 ft – 3300 m), betyr ikke dette nødvendigvis at luftfartøyet i realiteten befinner seg i denne høyden. En forskjell på trykket på 1 hpa tilsvarer ca. 30 ft (8-9 meter) som en tommelfingerregel. Hvis det lokale trykket (QNH) er 990 hPa, vil høyden piloten *tror* han er i og den *reelle* høyden han er i ha en forskjell på 23 hPa, altså 690 ft (230 m). Dette problemet løses ved at man flyr med samme trykkinnstilling på høydemåleren over 10 000 fot.

## Tilleggsinformasjon
En korrekt høydemålerinnstilling blir viktigere når flyet er i en slik høyde at den kan være i konflikt med bakken (fjell, master etc). Derfor skifter flyene til det *korrekte lokale trykket* når de flyr i lavere høyder (under 10 000 fot), for å kunne være i rett høyde over terrenget til enhver tid. For at denne høyden da skal være korrekt i forhold til andre luftfartøyer, må alle luftfartøyer i området fly på samme høydemålerinnstilling. *Det går da bort fra standardtrykket, og stiller inn det korrekte lokale trykket.* Det er derfor lagt inn en vertikal buffer mellom den høyden som luftfartøyer flyr på *flightlevels* (standardtrykk) og *altitude* (lokalt trykk), som sikrer at flyene til enhver tid, uansett trykkforskjell, er atskilt med minst 1000 ft i det området.
Liv Køltzow

**Liv Køltzow** (1945–2025) var en norsk forfatter av skjønn&shy;litteratur, dramatikk samt en biografi om Amalie Skram.

## Utdannelse
Køltzow var utdannet cand.mag. med fagene idéhistorie, historie og engelsk. 

## Forfatterskap
I sitt tidlige forfatterskap ble Køltzow ikke bare oppfattet som «kvinnesaks&shy;forfatter», men sågar som sentral blant norske kvinnesaks&shy;forfattere. Hun tilhørte kretsen rundt tidsskriftet *[[Profil]]*. Stilen hennes er blitt beskrevet som en krysning mellom det observerende og det analytiske, mellom realisme og modernisme, som er unik i norsk litteratur.

Køltzow har også vært aktiv som dramatiker, og var medforfatter av teaterstykket *Jenteloven*, som vakte oppsikt i 1970-årene.

Hennes Amalie Skram-biografi vakte oppsikt da den utkom, og i 1994 ble hun den første mottaker av Amalie Skram-prisen. Hun ble i 1988 nominert til Nordisk råds litteraturpris for romanen *Hvem har ditt ansikt* og i 2002 for *Det avbrutte bildet*. Hun mottok Brageprisen i 1997 for *Verden forsvinner*.

I 2015 ga hun ut romanen *Melding til alle reisende*, der hun tok utgangspunkt i sin egen fortvilelse over å ha blitt diagnostisert med Parkinsons sykdom flere år tidligere. Anmelderne mente at hun hadde klart å skrive en humoristisk kjærlighets&shy;roman med dette som bakteppe.

I 2021 ga Aschehoug forlag ut en redigert versjon av dagbøkene hennes.

## Familie
Køltzow var gift med forfatteren og litteraturforskeren Kjell Heggelund (1932–2017) fra 1985.

## Bibliografi
* 1970: *Øyet i treet* – noveller
* 1972: *Hvem bestemmer over Bjørg og Unni?* – roman
* 1975: *Historien om Eli* – roman
* 1980: *Løp, mann* – roman
* 1983: *April/november* – noveller
* 1988: *Hvem har ditt ansikt* – roman
* 1992: *Den unge Amalie Skram* – biografi over Amalie Skram
* 1996: *Amalie Skrams verden* – sakprosa (sammen med Gunnar Staalesen og Irene Engelstad)
* 1997: *[[Verden forsvinner]]* – roman
* 1998: *Noveller i samling* – noveller
* 2002: *Det avbrutte bildet* – roman
* 2004: *Essays 1975 – 2004* – essays
* 2015: *Melding til alle reisende* – roman
* 2021: *Dagbøker i utvalg (1964–2008)*

## Priser
* Mads Wiel Nygaards legat 1975
* Gyldendals legat 1988
* Amalie Skram-prisen 1994
* Brageprisen 1997, for *[[Verden forsvinner]]*
* Aschehougprisen 2018

## Dokumentarfilm
I 2016 viste NRK dokumentarfilmen *Livs liv* om Liv Køltzow. Filmen ble produsert av Fenris Film. Manus og regi var ved Odd Isungset.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Liv Køltzow i Forfatterkatalogen hos Norsk Forfattersentrum, 
*  Liv Køltzow i NRK Forfatter
*  Dokumentarfilmen ''Livs liv'' – digitalt tilgjengelig på NRKs nettsider til og med 13. november 2019
Bjørnåa

**Bjørnåa** er ei elv og en foss i Indre Fosen kommune. Elva starter på Fagerheia i Leksvik, og renner ut i Trondheimsfjorden. Her avslutter elva med en ca. 200 meter høy foss. Den nederste delen av elva, inkludert fossefallet, ligger innenfor Himmelriket naturreservat.

## Referanser
Byport

En **byport** var opprinnelig en inngang til en befestet by. Byporter var gjerne del av en bymur og ble ofte kombinert med palisader, vindebroer og vollgraver. Mange byporten skiftet senere funksjon fra å være militære anlegg til å bli tollstasjoner for godstransport fra og til byen. Bymurer og byporter var så pass gode forsvar at Napoleon på sitt hærtog gjennom Europa befalte at de skulle rives, noe som er grunnen til at finnes så få bevarte eksempler på denne bygningstypen.

## Eksempler på byporter
* Stadsporten i Bergen
* Skanseporten i Trondheim
* Byportene i Kairo
* Byportene i Jerusalems gamleby
* Byporten (en bygning i Israel)
* Brandenburger Tor, Berlin
* Holstentor, i Lübeck, Tyskland
* Porta Nigra, i Trier, Tyskland
* Amsterdamse Poort, byporten i Haarlem i Nederland
* Londons romerske og middelalderporter i bymuren London Wall: Ludgate, Newgate, Aldersgate, Bishopsgate, Cripplegate, Moorgate og Aldgate
* Rashomon Gate i Kyoto i Japan

## Se også
* Triumfbue
* Bymur
* Port

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Songhua

**Songhua** (kinesisk: 松花江, pinyin: *Sōnghūajiāng*) i provinsen Heilongjiang i det nordøstre Kina er Amur-elvens største sideelv, og har et løp på omkring 1.927 km fra Changbaifjellene. Av større byer ved elven kan nevnes Harbin og Jiamusi.

På mandsjuisk ble elven kalt *Sunggari ula*, og den er kjent under dette navnet på russisk: *Сунгари*.

Det meste av elven renner gjennom et flatt terreng. Elven er farbar store deler av året i lange strekninger, og det er også de nedre deler av noen av dens sideelver slik at elvesystemet har spilt, og spiller, en viss rolle kommunikasjonsmessig i Mandsjuria. Den er islagt om vinteren, og flommer ofte over etterpå, under snøsmeltingen som setter inn i mars. Lengste sideelv er Nenjiang.

Det er i alt 11 større demninger i elva, som reguleres både for irrigasjon, flomkontroll, vannforsyning og vannkraft. De største reguleringene er: Cha'ersen-demningen, Yueliangpao-demningen, Shankou-demningen, Hongshi-demningen, Baishan vannkraftverk, Fengman vannkraftverk, Hailong-demningen, Shitoukoumen-demningen, Xinlicheng-demningen, Jingpohu vannkraftverk og Lianhua-demningen. 

Den 13. november 2005 ble elven kraftig forurenset av benzen (kreftfremkallende) og nitrobenzen som følge av en serie av eksplosjoner i en kjemisk fabrikk i Jilin. Ifølge offisielle rapporter fløt ca. 100 tonn benzol ut i elven. Mange av byene langs elven hadde vann derfra som drikkevannskilde, og vannforsyningen ble derfor stanset i en periode. Også Harbin ble rammet. 

## Litteratur
* Katrin Willmann: Der Chemieunfall von Songhua und das Potenzial für soziale Proteste i *[[China aktuell]]* 1/2006, s. 57-65. Nettsted besøkt 21. mars 2009

## Eksterne lenker
*
Evita

**Evita** kan ha flere betydninger:
*Evita (musikal) musikalen
*Evita (film) filmen
*Eva Perón personen
Lodde

**Lodde** (*Mallotus villosus*) er en fiskeart i gruppen krøklefisker. Den kan bli ca. 20&nbsp;cm lang og inntil 6&nbsp;år gammel. Navnet kommer av at hannen (også kalt **faks-lodde**) i gytetida får «hårete» skjell (blir lodden). Faks-lodde har meget stor (nær 90&nbsp;%) dødelighet etter gyting.

Lodde er en arktisk art. Selv om det i Norge finnes lokale loddebestander langs kysten i Nord-Norge er det først og fremst i de arktiske områdene en finner det store antallet. Lodde er utbredt i store deler av Barentshavet hvor lodda beiter i de produktive områdene langs iskanten i nordøst før den vandrer sørover mot kysten av Nord-Norge for å gyte. 

Lodda gyter på 20-60 meters dyp på sand- og grusbunn, og klistrer eggene fast til underlaget. Eggene utvikler seg på bunnen; etter klekking i mai/juni siger de nyklekte loddelarvene utover i Barentshavet. Lodda er i svært dårlig forfatning etter gytingen, og de aller fleste loddene dør derfor etter sin første gyting. 

Lodde er torskens viktigste byttedyr i disse områdene og spiller en avgjørende rolle i bestandsutviklingen hos den nordøst-arktiske torskebestanden, og er også et viktig byttedyr for grønlandssel og sjøfugl som krykkje.

## Fiske
Loddefiskets økonomiske betydning økte etter sammenbruddet i sildefisket i 1969. Fangstene nådde et maksimum på nær tre millioner tonn i 1977. Fram til bestandssammenbruddet i 1985 lå fangstene omkring to millioner tonn. Etter loddebestandens kollaps var fisket stengt 1987-1990 og har siden aldri nådd nivået fra 1970-årene. Bestandssammenbruddet i 1985 antas å ha sammenheng med veksten i bestanden av norsk vårgytende sild og innstrømming av store mengder sildeyngel til Barentshavet i 1983. 

Silda blir i Barentshavet til den er om lag tre år gammel, og det var derfor store mengder 1-2-årig sild i 1984 og 1985. Når loddelarvene seg ut fra kysten i løpet av sommeren, ble de utsatt for så stor predasjon fra 1-2 årig sild og fra torskeyngel at rekrutteringen var tilnærmet null. Siden lodda dør etter gyting førte dette til at bestanden sank med 96&nbsp;% i løpet av kun to år (fra 3 millioner tonn i 1984 til 0,1 millioner tonn i 1986). Gode oppvekstvilkår for sildeyngel og påfølgende innstrømming av sildelarver har funnet sted flere ganger i årene etter 1983, og har hatt en tendens til å forårsake sammenbrudd i loddebestanden. Slike sammenbrudd skjedde i 1993 og 2003 og førte til at fisket ble stengt i årene 1994-1998 og 2004-2008.

Fisket etter lodde ble gjenåpnet 26. januar 2009 med en total kvote på 390 000 tonn fordelt mellom Norge og Russland.
Norge har 60&nbsp;% og Russland 40&nbsp;%.
10 000 tonn av totalkvoten er avsatt til forskning etter samme fordelingsnøkkel.

Lodderogn betraktes av mange som en delikatesse. Lodde av god kvalitet er særlig etterspurt i det japanske markedet, men også i Russland og Ukraina. I år med mye fiske blir mesteparten av lodda brukt som industrifisk, dvs. i produksjon av fiskeolje og fiskemel.

## Referanser


## Litteratur
* Torsvik, Mortensen, Nedreaas (red.) Fiskeribiologi ISBN 82-529-1720-8

## Eksterne lenker
* 
* 
* Havforskningsinstituttets informasjonsside om lodde
Hoff

Et **hoff** er en fyrstes bolig og samtidig inntil en viss grad en del av regjeringsorganet og også hans husstand som adjutanter og rådgivere, for eksempel den nordiske hird og den romerske curia.

I dag ivaretas det norske kongehusets administrasjon av Det kongelige hoff, som omfatter hoffsjef, kabinettsekretærer, informasjonsavdeling, hushold og eiendomsavdeling. Det norske hoffet har totalt ca. 150 årsverk.

## Se også
*Munnskjenk
*Royal Household (Det britiske hoffet)
*Kungliga Hovstaterna

## Eksterne lenker
* Kongehuset.no om Hoffet
Hoff (andre betydninger)

**Hoff** kan vise til:

* En monarks hoff
* Hoff kirke i Østre Toten
* HOFF SA tidligere HOFF Norske Potetindustrier
* Hoff (etternavn)
* Hoff (sted i Oslo)

## Se også
*Hof (andre betydninger)
Halldór Ásgrímsson

**Halldór Ásgrímsson** (født 8. september 1947, død 18. mai 2015) var en islandsk politiker og statsminister (2004–2006), og var leder for det islandske Framsóknarflokkurinn («Fremskrittspartiet») fra 1994.

Han satt nesten uavbrutt i Alltinget fra 1974. Han hadde diverse ministerposter, blant annet fiskeriminister (1983 til 1991), justis- og kirkeminister (1988 til 1989), minister for nordisk samarbeid (1985 til 1987) og utenriksminister (1995 til 2004).

6. juni 2006 kunngjorde Ásgrímsson at han trakk seg som statsminister, og at utenriksminister Geir Haarde ville overta vervet.

Fra 2007 til 2013 var Halldór Ásgrímsson generalsekretær i Nordisk ministerråd.

Ásgrímsson ble i 1997 hedret med storkorset av Den Kongelige Norske Fortjenstorden.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Nordisk ministerråd
Sigismund II August av Polen

**Sigismund II August** (polsk *Zygmunt II August*, litauisk *Žygimantas Augustas*, 1520–1572) var storfyrste av Litauen fra 1530 og konge av Polen fra 1548 til og med 1572. Han forente Polen og Litauen gjennom Lublinunionen 1. juli 1569 til Det polsk-litauiske samvelde.

Sigismund II August var sønn av Sigismund I og Bona Sforza av Milano. Han var bror til Katarina Jagellonerinnen og svoger av Johan III av Sverige.

Gjennom sitt forsøk på å balansere mellom katolisismen og protestantismen uten riktig å ta stilling, samt gjennom sitt andre ekteskap med kalvinisten Barbara Radziwiłł fikk Sigismund II August erfare en maktkamp med landets szlachta og mellom de religiøse fraksjonene.

Han fikk ingen legitime arvinger, og var den siste polske monark fra Huset Jagiełło. Han ble etterfulgt av eleksjonskongen Henrik III.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marit Tusvik

**Marit Tusvik** (født 13. mars 1951 i Høyanger) er en norsk forfatter, dikter og dramatiker. 

Tusvik debuterte i 1979 med dikt- og prosasamlingen *Reisa til mandarinlandet*. Hun har siden skrevet flere romaner, skuespill, diktsamlinger og barnebøker, og i 2008 kom *Samlede dikt* ut. Skuespillene *Mugg*, *Etter William*, *Alle vakre jenters hambo* og *Angerhøy* er alle oppført ved norske teatre, og de to første er filmet for fjernsyn. Marit Tusvik har mottatt en rekke priser, blant annet Ibsenprisen, Nynorsk litteraturpris, Narvesens kulturpris, Amalie Skram-prisen, og i 2004 mottok hun Doblougprisen for hele sitt forfatterskap. Tekstene hennes er oversatt til flere språk.

## Bibliografi
* *Reisa til mandarinlandet* &ndash; dikt (1979) 
* *Mellom sol og måne* &ndash; dikt (1984) 
* *I byen under byen* &ndash; dikt (1985) 
* *Jorunn og Janfrid* &ndash; barnebok (1986) 
* *Hestehov* &ndash; dikt (1987) 
* *Katrine* &ndash; lettlestbok (1987) 
* *Kua som fraus* &ndash; barnebok (1988) 
* *Bruno Andante og wobbegongen* (Samlaget) 1989 Barnebok 
* *Hareungen som blei åleine* &ndash; barnebok (1990) 
* *Mugg* &ndash; skuespill (1990) 
* *Petter Larsens dag- og nattbok* &ndash; barnebok (1991) 
* *Ishuset* &ndash; roman (1991) 
* *Etter William* &ndash; skuespill (1993) 
* *Alle vakre jenters hambo* &ndash; skuespill (1994) 
* *Hvalross i bikini* &ndash; lettlestbok (1994) 
* *Bell* &ndash; roman (1995) 
* *Hører du månen* &ndash; manus novellefilm (1996)
* *Gjennomtrekk* &ndash; dikt (1997) 
* *Barnas teaterbok* &ndash; sakprosa for barn (1997) (sammen med Jan E. Hansen og Mari Maurstad) 
* *Tsaren* &ndash; skuespill (1998) 
* *Nord* &ndash; roman (1999)
* *Stille og fint* &ndash; roman (2002)
* *Proppen* &ndash; barnebok (2002) (illustrert av forfatteren)
* *Den forunderlige historia om Valdemar Blå og reisa gjennom havet* &ndash; barnebok (2003) (illustrert av forfatteren)
* *Mugg* &ndash; skuespill (2003)
* *Angerhøy* &ndash; skuespill (2005)
* *Deilig er jorden* &ndash; roman (2009)
* *26 små romaner* &ndash; roman (2011)
* *Fleur *– roman (2014)
* I hans armar - roman (2017)

## Priser
* Sokneprest Alfred Andersson-Ryssts fond 1986
* Ibsenprisen 1991
* Nynorsk litteraturpris 1991
* Mads Wiel Nygaards legat 1991
* Narvesens kulturpris 1995
* Amalie Skram-prisen 1999
* Doblougprisen 2004
## Referanser


## Eksterne lenker
* Marit Tusvik i Scenewebdatabasen
*
Den sorte elv

**Den sorte elv** eller **Da-elva** (vietnamesisk: *Sông Đà*, kinesisk: *Lixian Jiang* eller *Lixiangjiang*) er en elv i det nordlige Vietnam og provinsen Yunnan i Kina. Den er den viktigste sideelven til Den røde elv, og løper omtrent parallelt på sørsiden av denne elven til de forenes i provinsen Phú Thọ, ca. 50 km nordøst for Hanoi. Elva er 804&nbsp;km lang (fra der *Babiyan Jiang* og *Amo Jiang* løper sammen) og har et nedbørfelt på 52&nbsp;900&nbsp;km².

Elva har sitt utspring i den sentrale delen av Yunnan som de to kildeelvene *Babiyan Jiang* og *Amo Jiang*, hvorav den førstnevnte er den største og lengste. De to elvene løper sammen og danner elva Lixian Jian, som i Vietnam endrer navn til *Song Da* &ndash; «Den sorte elv». Song Da danner grensen mellom de vietnamesiske provinsene Lai Châu og Điện Biên. 

Det er bygget to enorme vannkraftverk i Song Da, Hoa Binh-demningen og Son La-demningen. To mindre demninger på kinesisk side er Jududu-demningen og Tukahe-demningen.
## Referanser
Parfymeelven

**Parfymeelven** (vietnamesisk: *Sông Hương*) er en elv i det sentrale Vietnam, i landsdelen Annam. Den renner gjennom keiserbyen Huế og renner ut i Sørkinahavet.

Parfymeelven har to kilder, begge i Truong Son-fjellene: Den venstre sideelv, *Ta Trach*, kaster seg gjennom 55 fosser og stryk ned fra fjellene; den kortere høyre sideelv, *Huu Trach*, kommer ned fra fjellene gjennom 14 fosser. Der de to sideelvene møtes ved Ban Lang, danner de Parfymeelven.

Fra Bang Lang til munningen ved Thuan An er ikke Parfymeelvem lengre enn 30 km. Elveløpet er ikke særlig høyere enn havoverflaten, så elven flyter svært langsomt.

Elven har sitt navn etter den parfymelignende lukten som kommer fra den om høsten når blomster i store mengder avblomstrer og flyter nedover elveløpet og gjennom Huế.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Toril Brekke

**Toril Brekke** (født 1949) er en norsk forfatter. Brekke er utdannet typograf. Hun har arbeidet som typograf, lærer, fabrikkarbeider og journalist. I 1976 debuterte hun med romanen *Jenny har fått sparken*. Brekke er særlig kjent for sine historiske romaner.

Brekke har hatt tillitsverv i forfatter- og ytringsfrihetsorganisasjoner. Hun har vært formann i Den norske Forfatterforening (1987&ndash;1991) og formann i Norsk PEN (1992&ndash;1997). Fra 2001 til 2006 var hun juryformann for Riksmålsforbundets litteraturpris.

Brekke har også satt musikk til Rudolf Nilsens dikt «Revolusjonens røst».

Brekke er datter av dikteren Paal Brekke, og skrev i 2002 hans biografi *Paal Brekke – En kunstner. Et liv*.

## Bibliografi
* *Jenny har fått sparken* &ndash; roman  (1976)
* *Gutten i regnet* &ndash; ungdomsbok  (1978)
* *Mikkel og brødrene hans* &ndash; barnebok  (1980)
* *Den gylne tonen* &ndash; roman  (1981)
* *Filmen om Chatilla* &ndash; roman  (1983)
* *Jacarandablomsten* &ndash; noveller  (1985)
* *Sølvfalken* &ndash; roman  (1986)
* *Mannen som hatet fotball* &ndash; barnebok  (1987)
* *Den svarte sekken* &ndash; barnebok  (1989)
* *Den hemmelige tvillingen* &ndash; barnebok  (1991)
* *Gjennom øyne av glass* &ndash; roman  (1991)
* *Den grå dvergens hemmelighet* &ndash; ungdomsbok  (1992)
* *Fuglegutten og gullfjellet* &ndash; barnebok  (1993)
* *Granitt* &ndash; roman  (1994)
* *Ibsens røde lykt* &ndash; roman  (1996)
* *Ryddet av veien* &ndash; kriminalroman (1997)
* *Blindramme* &ndash; (1997)
* *Fiolette trekroner* &ndash; ungdomsbok (1998)
* *Aske* &ndash; roman (1999)
* *Enkenes paradis* &ndash; roman (2000)
* *roser fra tribunen* &ndash; ungdomsbok (2000)
* *Sara* &ndash; roman (2001)
* *Tanta til Linda er en dronning* &ndash; barnebok (2002)
* *Paal Brekke – En kunstner. Et liv* &ndash; biografi over Paal Brekke 2002)
* *Historien om Omar og Lilly* &ndash; drama (2002)
* *Brostein* &ndash; roman (2003)
* *Bergskatt* &ndash; roman (2004)
* *Drømmen om Amerika* &ndash; roman (2006)
* *Gullrush* &ndash; roman (2008)
* *Det lovede landet* &ndash; roman (2010)
* *En blå kjole fra Herr Hitler* &ndash; roman (2012)
* *Marmor* &ndash; roman (2014)
* *Alle elsket moren din* &ndash; (2017)
* *Kobrahjerte* &ndash; (2019)

## Priser
* Riksmålsforbundets litteraturpris 2000
* Amalie Skram-prisen 2004

## Referanser


## Eksterne lenker
* Toril Brekke – Store norske leksikon
* Toril Brekke – Norsk biografisk leksikon
* Toril Brekke  i Aschehoug
* Toril Brekke i NRK Forfatter
* Digitaliserte boker av Brekke hos Nasjonalbiblioteket.
Kolmule

**Kolmule** (*Micromesistius poutassou*) er en fiskeart i torskefamilien. Navnet kommer av at den er svart i munnhulen.

## Utbredelse og habitat

Kolmulen finnes i nordlige deler av Atlanterhavet, hovedsakelig i øst, og i Middelhavet øst til Adriaterhavet.
Den finnes fra overflaten og ned til 700 meters dyp, nær bunnen om dagen og nærmere overflaten om natten. I Norge finnes kolmule langs hele kysten, men er mest vanlig sør for Trøndelag.

## Beskrivelse

Kolmulen har en slank kropp med tre ryggfinner og to gattfinner. Første ryggfinne har 12-14 bløtstråler, den andre har 12-14 bløtstråler og den tredje 23-26. Avstanden mellom ryggfinnene er forholdsvis stor. Første gattfinne har 33-39 bløtstråler og den andre har 24-27 bløtstråler. Kolmulen har underbitt og mangler skjeggtråd. Fargen er blågrå på ryggen og sølvgrå på sidene og buken. Sidelinjen er mørk og tydelig langs hele kroppen.
Kolmulen blir inntil 50&nbsp;cm lang og 800 gram.

## Økonomisk betydning

Kolmule har siden 1970-årene blitt en stadig viktigere industrifisk. Fisket foregår hovedsakelig med trål og i 2004 ble det satt ny fangstrekord med 2,4 millioner tonn på verdensbasis.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Miljøstatus i Norge: Bestandsutvikling for kolmule i Barentshavet
* Miljøstatus i Norge: Bestandsutvikling for kolmule i Norskehavet
Merete Morken Andersen

**Merete Morken Andersen** (født 24. juli 1965) er en norsk forfatter og førsteamanuensis ved Universitetet i Sørøst-Norge. 

Andersen er født på Hamar og er utdannet cand.philol. med hovedfag i litteraturvitenskap fra Universitetet i Bergen. Hun har også gjennomført forfatterstudiene ved Høgskolen i Telemark – Bø og Skrivekunst-akademiet i Hordaland i Bergen. Hun har arbeidet blant annet som forlagsredaktør i forlaget Aschehoug og faglig leder for Aschehougs forfatterskole. I perioden 1992&ndash;1997 var hun var redaktør i litteraturtidsskriftet Vinduet.

Siden 2007 har hun vært førstelektor og senere førsteamanuensis i fagiltterær skriving ved Universitetet i Sørøst-Norge. 

Hun ble tildelt Kritikerprisen 2002 for romanen *Hav av tid*. Romanen ble senere oversatt til flere språk, deriblant dansk, engelsk, italiensk, nederlandsk, tyrkisk og tysk.

I 2018 ga hun ut en biografi om Amalie Skram. Under arbeidet med denne boken bygget hun opp nettstedet *Tidsånd.no*, der hun samlet opplysninger om Amalie Skram og menneskene og stedene som omga henne. Per 2022 inneholder nettstedet omfattende informasjon om historiske personer, steder og hendelser i Skrams samtid.

## Bibliografi
* : *Fra* (punktroman)
* : *Broren min løper* (roman)
* : *Ibsenhåndboken * &ndash; om Henrik Ibsens dramatikk 
* : *Dronningen etter badet* (roman)
* : *Fiendens musikk * (dikt)
* : *Livsritualer* &ndash; om Cecilie Løveids dramatikk 
* : *Hav av tid* (roman)
* : *Store Sauen Signes lille sovebok* (barnebok) &ndash; illustrert av Hilde Kramer
* : *Mandel* (roman)
* : *Flinke fuglen Fies lille flyttebok* (barnebok) &ndash; illustrert av Hilde Kramer
* : *Raske reven Rogers lille rotebok* (barnebok) &ndash; illustrert av Hilde Kramer
* : *Gode grisen Gautes lille gråtebok* (barnebok) &ndash; illustrert av Hilde Kramer
* : *Skriveboka*
*2018: *Blodet i årene. Amalie Skram og hennes tid* (biografi) &ndash; Spartacus forlag

## Priser
* : Kritikerprisen &ndash; for *Hav av tid* 
* : Amalie Skram-prisen 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Merete Morken Andersen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
* Merete Morken Andersen i NRK Forfatter
* Om Merete Morken Andersen på Aschehougs nettsider 
* Om Merete Morken Andersen på Gyldendals nettsider
Scandic Seilet

**Scandic Seilet**, inntil 2014 **Rica Seilet Hotel**, er et høyhus i Molde. Bygningen er et 15 etasjer høyt hotell som ble åpnet 11. oktober 2002. 

Vegg i vegg med hotellet, med inngang gjennom dets lobby, ligger kulturhuset Bjørnsonhuset. 

Store deler av hotellet står på påler i sjøen. Arkitekten Kjell Kosberg i Kosbergs Arkitektkontor AS står bak hotellet. 5. august 2001 la Prinsesse Märtha Louise ned grunnsteinen for hotellet og det tilhørende Bjørnsonhuset.

Hotellet ble omprofilert fra Ricahotell til Scandichotell i 2014 etter at Scandic Hotels kjøpte Rica Hotels.
## Referanser


## Eksterne lenker
* Rica Seilet på Emporis.com 
* Rica Seilet på Skyscrapercity.com
Hestmannen

:*For veteranskipet med samme navn, se [[DS «Hestmanden»]].*

**Hestmannen** (også kalt **Hestmonkallen** eller **Hestmona**) er et fjell på øya Hestmannøy, og er delt mellom Lurøy og Rødøy kommune i Nordland. Det har en høyde på 571 meter over havet. Polarsirkelen krysser øya, og Hestmannen har vært et kjent seilingsmerke i skipsleia i århundrer. 

## Sagn
Hestmannen er også kjent fra gamle sagn om de nordnorske trollfjell, som antagelig har oppstått ved at fjellets karakteristiske form har vært landmerke for sjøfarere i over tusen år. Et sagn var Hestmannens jakt på Lekamøya fikk ham ved De syv søstre til å skyte en pil etter henne, men hun ble reddet av Torghatten som ble slynget opp og avskar pilen. Og hullet i Torghatten vitner om hendelsen. Hestmannen «den mest gigantiske rytterstatue som verden noen gang har sett,» som «stivnet til stein da solens stråler rammet ham under rittet. Gangeren steilet så hestehodet er trukket helt inn til rytterens bryst og røverens kappe flagrer utover hesteryggen».

## Navn
Før Hestmannen het fjellet Hestmona som er det eldste navnet. Det ble over tid feilstavet til Hestmannøy. Årsaken er at navnet har sitt opphav i «hestman», og er en sammensmeltning av dyrenavnet «hest» og norrøne «mǫn», man (nakkehår på hest). Det vil si at fjellets form minner om et hesthode med en blafrende man. Andre lignende sammensetninger i stedsnavn i Nordland er Teksmona og Kasmona.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Hestmannen på Peakbook.org med turbeskrivelse
* Hestmannen på Toppomania.info
Sei

**Sei** er en fisk i torskefamilien. Den kan bli opptil 120&nbsp;cm lang og veie over 20&nbsp;kg. Buken og sidene er sølvgrå, mens ryggen er mørkere. Bare ungfiskene har en kort skjeggtråd. På Vestlandet refereres sei til etter størrelse, hvor småsei kalles mort eller pale-mort. Mellomstore kalles pale, mens det er bare «pale» av betydelig størrelse som kalles sei (dvs. 3–4&nbsp;kg og oppover). Tilsvarende sier man småsei, stabbsei og storsei andre steder i landet, blant annet i Nord-Norge.

Sei holder sammen i stimer.  Den foretrekker mer saltholdig vann enn andre arter i torskefamilien som for eksempel torsk og er derfor lite vanlig i farvann som for eksempel Østersjøen.  Det er rike forekomster av sei i det nordlige Atlanterhavet fra Barentshavet i nord, langs hele kysten i Norge og til Biskayabukta i sør.  Den gyter i særlig stort antall utenfor Vestlandet, i nordlige Nordsjøen og utenfor Shetland, Færøyene og Island.

Sei holder seg ofte i øvre vannlag, hvor den jager sild, fiskeyngel, krill og rødåte.

Seien er i dag en populær sportsfisk og en av våre viktigste matfisker.

Tradisjonelt har sei blitt foredlet til såkalt gammelsei, som i dag forhandles som tradisjonsfisk.

## Referanser




## Litteratur
* 
* Torsvik, Mortensen, Nedreaas (red.) Fiskeribiologi ISBN 82-529-1720-8

## Eksterne lenker
*
Mad Season

**Mad Season** var et grungeband dannet i 1994 av eksisterende medlemmer av tre populære band, samt en venn av et medlem. Gruppen ble dannet da McCready, Barrett og Baker uformelt spilte litt sammen. Etter at trioen umiddelbart skrev to sanger, «Wake Up» og «River of Deceit», som senere skulle bli inkludert på deres album, *[[Above]]*, fikk McCready Staley til å bli med i bandet.

Selv om gruppen ikke hadde forberedt en eneste komplett sang, og ikke hadde et navn, ble deres første konsert på the Crocodile Cafe i oktober 1994 en suksess. Sangen «Artificial Red», som skulle bli en del av deres eneste album, ble laget under selve konserten.

To konserter til ble holdt samme sted. Bandet kalte seg da the Gacy Bunch, etter både den notoriske seriemorderen John Wayne Gacy fra Chicago, og *The Brady Bunch*, en elsket situasjonskomedie fra 1970-tallet.

8. januar 1995 opptrådte bandet med låtene «Lifeless Dead» og «I Don't Know Anything» på Pearl Jams verdensomspennende «Self-Pollution Radio» radiokringkasting. Ettersom bandets popularitet økte, spilte de inn et album og endret navn til Mad Season, som er den engelske termen for årstiden da fleinsopp har høysesong.

Albumet, *Above*, som ble spilt inn i Seattle i Bad Animals Studio og produsert sammen med bandet Pearl Jams tekniker Brett Eliason, inneholder 10 låter. Albumet ble sluppet 15. mars 1995 på Columbia Records.

Baker Saunders døde av en overdose heroin i 1999, mens Staley døde 5. april 2002 i sin leilighet etter det som kan ha vært en overdose av kokain og heroin, på dagen åtte år etter selvmordet til Kurt Cobain fra bandet Nirvana.

## Medlemmer
* Layne Staley – Vokalist – Alice in Chains
* Mike McCready – Gitarist – Pearl Jam
* Barret Martin – Trommer – Screaming Trees
* John Baker Saunders – Bassist – Venn av McCready
* Mark Lanegan – Vokalist – Screaming Trees
* Skeirik – Saksofon

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Bulgarias flagg

**Bulgarias flagg** er en trikolor som har vært brukt i sin nåværende form siden 27. november 1990. Flagget er basert på de pan-slaviske fargene, men har grønt i stedet for blått.

Flagget ble første gang tatt i bruk etter Den russisk-tyrkiske krig (1877–1878) da landet fikk delvis uavhengighet.

Etter Jernteppets fall ble det kommunistiske riksvåpenet fjernet fra den hvite stripen som for øvrig symboliserer fred og kjærlighet, den grønne symboliserer nasjonens vitalitet eller fertilitet og det røde står for folkets mot.

Det gamle riksvåpenet avbildet en oppreist løve på venstre side i det hvite feltet, som stod inne i en krans av hveteaks under en rød femtakket stjerne og over et bånd med året 681 som var det året den første bulgarske staten ble grunnlagt, og 1944, det året da kommunistregimet ble innført etter et *[[statskupp|coup d'etat]]*.

## Se også
* Bulgaria

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Karpefamilien

* Acheilognathinae
* Barbinae
* Cultrinae
* Cyprininae
* Gobioninae
* Labeoninae
* Leuciscinae
* Rasborinae (Danioninae)
* Squaliobarbinae
* Tincinae
* Xenocyprinae

**Karpefamilien** er en gruppe karpefisker og verdens mest omfattende fiskefamilie. Den består av nærmere 200 slekter. Mange arter er populære akvariefisker.
Slektsforholdene mellom delgruppene er usikre og det vil bli forandringer etterhvert som nye undersøkelser blir gjort. Denne artikkelen bruker inndelingen til Nelson (2006).

## Arter (utvalg)

* *[[Boraras brigittae]]*
* *[[Celestichthys margaritatus]]*
* flying fox
* gresskarpe
* kileflekkrasbora
* siamesisk algeeter
* sølvhai

## Arter som finnes i Norge

### Naturlige arter

* asp
* brasme
* flire 
* gullbust 
* laue 
* mort
* stam
* sørv
* vederbuk
* ørekyt

### Innførte arter

* gullfisk
* karpe
* karuss
* regnlaue
* sandkryper (grundling)
* suter

## Litteratur

* 
* 

## Eksterne lenker
*
Lagesild

**Lagesild** (*Coregonus albula*) er en fisk i laksefamilien. Med sin blanke kropp ligner den på sild og sik. 

Lagesild, på svensk *siklöja*, er opphavet til den svenske delikatessen löjrom, som er rogn fra lagesild.

## Norge
Den kan i Norge bli ca. 25&nbsp;cm lang og veier i underkant av 100 g. Navnet kommer av elva Lågen (Gudbrandsdalslågen), og var opprinnelig «Lågensild».

Det mest kjente fiske etter lagesild i Norge foregår i Mjøsa og i Fåberg i nedre del av Gudbrandsdalslågen om høsten. Lagesilda gyter i oktober. Den går da i store stimer fra Mjøsa opp i Lågen. Under dette fisket, som har foregått i hundrevis av år, bruker man not, garn, mælkrakk og håv. Fisket ble drevet i stort omfang fram til tidlig 1970-tall. Etter dette har det kommersielle fisket nesten blitt borte. På det meste ble det på 1970-tallet fisket rundt 140000 kg sild iløpet av de 1-2 ukene fisket pågikk i den største fiskebygda Fåberg. I tillegg kom fiske lenger ned i Mjøsa.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*