Den edle åttedelte veien

**Den edle åttedelte veien** (pāḷi: *ariyo aṭṭhaṅgiko maggo*, singalesisk: ආර්ය අශ්ටාංගික මාර්ග, sanskrit: *āryāṣṭāṅgamārga*, devanagari: आर्याष्टाङ्गमार्ग, burmesisk: မဂ္ဂင်ရှစ်ပါး, thai: อริยมรรคมีองค์แปด, tibetansk: འཕགས་པའི་ལམ་ཡན་ལག་བརྒྱད་པ་, wylie: * ‘phags pa’i lam yan lag brgyad pa*, mongolsk: *qutuγtan-u naiman gesigün-ü mör*, kinesisk: 八正道, pinyin: *bāzhèngdào*, koreansk: 팔정도, romanisering: *paljeongdo*, japansk: 八正道, rōmaji: *hasshōdō*) er en av de grunnleggende lærdommer (*[[dharma (buddhisme)|dharma]]*) til Buddha. I buddhismen beskrives den som den fjerde av de fire edle sannheter: Sannheten om den veien som leder til lidelsens (*[[dukkha]]*) opphør og til opplysning. Den første av de åtte delene («korrekt syn») inneholder også en forståelse av disse fire edle sannheter. 

Alle åtte delene av veien begynner med ordet «korrekt», som er en oversettelse av sanskritordet *samyañc* og paliordet *sammā*: Korrekt syn (*samyakdṛuṣṭi*), korrekt intensjon (*samyaksaṃkalpa*), korrekt tale (*samyagvāc*), korrekt handling (*samyak-karmānta*), korrekt levevis (*samyagājīva*), korrekt bestrebelse (*samyagvyāyāma*), korrekt oppmerksomhet (*samyaksmṛti*) og korrekt konsentrasjon (*samyaksamādhi*). Ordet *samyañc* kan også oversettes med «fullkommen», «koherens», «perfekt», «ideell», «sunn», «vis» og «dyktig». I den tidligste buddhismen var de to siste delene av veien, meditasjon (''dhyāna'') og samādhi, kjernen i den soteriologiske praksis. Innenfor senere retninger av buddhismen ble innsikt eller visdom (''prajñā'') det sentrale soteriologiske instrument, noe som ga en annerledes oppfatning av veiens struktur.

Theravādaskolen lærer at veien leder til utviklingstadiet *[[arhat]]* («den verdige»), en som ikke kommer tilbake (reinkarneres). Skolen oppsummerer også veien i form av *prajñā* (visdom, del 1-2), *[[buddhistisk etikk|sīla]]* (etisk oppførsel, del 3-5) og *samādhi* (del 6-8). Mahāyānaskolene på sin side oppfatter *arhat*-idealet nærmest som egoistisk, og setter det opp i mot veien til en bodhisattva som arbeider for å realisere buddhanaturen i alle levende vesener.

Den åttedelte veien blir brukt for å utvikle innsikt i fenomenenes eller virkelighetens sanne natur, og for å oppløse grådighet, hat og illusjoner. Den lærer at ved å kontrollere seg selv, kultivere disiplin, og praktisere oppmerksomt nærvær og meditasjon, kan munker og nonner oppnå nirvāṇa og oppheve deres begjær og akkumuleringer av karma, og på denne måten stanse deres gjenfødsel og lidelse. I *[[dhammacakkappavattana sutta]]*, som er en del av pālikanonen, settes det likhetstegn mellom den åttedelte veien og *[[middelveien]]*. Dette er bare delvis riktig, all den tid begrepet «middelveien» &ndash; både innenfor *theravāda* og mahāyānaskolene, har langt flere betydninger som vi ikke kommer inn på her.

I buddhistisk symbolikk er den edle åttedelte veien ofte representert ved hjelp av *[[dharmachakra]]* &ndash; «*dharmas* eller lovens hjul», og de åtte eikene representerer veiens åtte elementer.

## Opprinnelse
Ifølge pāḷikanonen til Theravāda, såvel som enkelte āgamas i den kinesiske buddhistiske kanon, ble den edle åttedelte veien gjenoppdaget av Gautama Buddha under hans søken etter opplysning. Skriftene forteller om en gammel vei som hadde blitt fulgt og praktisert av alle tidligere tiders Buddhaer, og som førte til selvoppvåkning og frigjørelse. I *[[Nagara sutta]]*, som er en del av *[[majjhimanikaya]]* («de mellomlange avhandlinger») i *[[sutta pitaka]]*, brukes en lignelse om en reisende som vandrer gjennom en skog og oppdager en urgammel og forlatt by. Den reisende kunngjør sin oppdagelse for kongen, som sørger for å restaurere byen. Byen er symbolet på en urgammel vei, og dens restaurering symboliserer etableringen av  buddhismen. Teksten legger følgende ord i munnen på Buddha:

En tilsvarende beskrivelse er å finne i Sarvāstivāda-skolens tekst Samyukta Agama i den kinesiske buddhistiske kanon.

Den edle åttedelte veien praktiseres forskjellig av ulike buddhistiske skoler. Avhengig av skole, kan den praktiseres i sin helhet, delvis eller i modifiserte former. Hver linje praktiserer den på en måte som er mest egnet for de studerende som tiltrekkes den aktuelle linje. 

I tillegg finnes det alternative definisjoner av veien. Ekōttarāgama, som viser innflytelse fra dharmaguptaka og mahāsāṃghika, inneholder en beskrivelse av den edle åttedelte veien som divergerer fra pālikanonen.

## Trefoldig inndeling

## Noter



## Referanser


## Litteratur
*
*
*
*
*
*
*
*