open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Walter Scharf

**Walter Scharf** (1910–2003) var en amerikansk filmkomponist.

Scharf begynte å arbeide i Hollywood i 1933 og jobbet blant annet for Al Jolson hos Warner Bros., Alice Faye hos 20th Century Fox og Bing Crosby hos Paramount Pictures. Han arrangerte originalversjonen av Irving Berlins «White Christmas» for filmen *[[Holiday Inn (film)|Holiday Inn]]* og fra  1942 til 1946 var han musikksjef hos Republic Pictures.

I løpet av karrièren ble han nominert til ti Oscar-priser for *[[Mercy Island]]* (1941), *[[Johnny Doughboy]]* (1942), *[[In Old Oklahoma]]* (1943), *[[Hit Parade of 1943]]* (1943), *[[Stillehavets helter]]* (1944), *[[Brazil (1944)|Brazil]]* (1944), *[[Hans Christian Andersen (film)|Hans Christian Andersen]]* (1952), *[[Funny Girl (film)|Funny Girl]]* (1968), *[[Charlie og sjokoladefabrikken (1971)|Charlie og sjokoladefabrikken]]* (1971) og *[[Ben (film)|Ben]]* (1972). For sistnevnte film ble han nominert til Oscar for beste sang for Michael Jackson-låten «Ben», som han også vant en Golden Globe for.

I begynnelsen av 1960-årene begynte han å samarbeide med filmregissøren Harold Lloyd. Han jobbet også med tre filmer hvor Elvis Presley hadde hovedrollen og komponerte musikken til *[[Walking Tall]]* (1973) og filmens to oppfølgere *[[Walking Tall Part 2]]* (1975) og *[[Walking Tall: Final Chapter]]* (1977).

Scharf mottok også Emmy-prisen for en TV-spesial han gjorde for National Geographic.

## Filmografi (utvalg)
* 1972 – *[[Ben (film)|Rottene tar hevn]]*
* 1971 – *[[Charlie og sjokoladefabrikken (1971)|Charlie og sjokoladefabrikken]]*
* 1968 – *[[Funny Girl (film)|Funny Girl]]*
* 1964 – *[[Uten kjærlighet]]*
* 1963 – *[[Professor Tullball]]*
* 1961 – *[[Lomma full av flaks]]*
* 1957 – *[[Nattens glade syndere]]*
* 1952 – *[[Hans Christian Andersen (film)|Hans Christian Andersen]]*
* 1951 – *[[To billetter til Broadway]]*
* 1948 – *[[Casbah - Den forbudte by]]*
* 1945 – *[[Earl Carroll Vanities]]*
* 1944 – *[[Brazil (1944)|Brazil]]*
* 1944 – *[[Stillehavets helter]]*
* 1943 – *[[In Old Oklahoma]]*
* 1943 – *[[Johnny Doughboy]]*
* 1943 – *[[Hit Parade of * 1943]]*
* 1941 – *[[Mercy Island]]*
* 1941 – *[[Sis Hopkins]]*
* 1941 – *[[Las Vegas Nights]]*
* 1941 – *[[Hit Parade of 1941]]*
* 1937 – *[[På glattisen]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Petard

**Petard** eller **petarde** (fra fransk *pétard*, av *péter*, egentlig fjerte, smelle, av latin *pedere*, fjerte) er en metallbeholder fyldt med krutt, et sprengmiddel som tidligere ble brukt for å  sprenger porter og murer med ved beleiringer av festninger og byer. De som håndterte dem ble kalt petardører.

På noen språk, som på russisk, benyttes ordet i moderne tid om kinaputter.

## Illustrasjoner

File:Petardsketch2.jpg|Konstruksjon og anvendelse av petarder (1600-tallet).
File:Petard gros 1812.jpg|To måter å plassere petarder på.
File:Petarden HGM.jpg|To østerrikske petarder fra 1600-tallet.
File:British army petard.jpg|Britisk petarde fra 1800-tallet.


## Eksterne lenker
*"Petarde" (''Ordbog over Det danske Sprog'')
Charly Musonda

**Charles Musonda Junior** (født 1996) er en belgisk fotballspiller som spiller for den kypriotiske klubben Anorthosis Famagusta.

Hans far Charly Musonda sr. er en tidligere landslagsspiller for .

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Enkeltdistanse-VM på skøyter 2017

**Det 18. [[VM på skøyter, enkeltdistanser|enkeltdistanse-VM i hurtigløp på skøyter]]** ble arrangert i Gangneung Oval i Gangneung i Sør-Korea fra torsdag 9. til søndag 12. februar 2017.

Gangneung var for første gang arrangørby for et VM på skøyter.

## Tidsskjema
Tidsskjema for Enkeltdistanse-VM på skøyter 2017 i Gangneung.

## Medaljeoversikt

:* = 1 lagtempomedalje
:** = 2 lagtempomedaljer

## Medaljesammendrag
### Menn

### Kvinner

## Deltakere
Eldste kvinnelige deltager er Claudia Pechstein, , født 22. februar 1972.
Yngste kvinnelige deltager er Kim Min-seon, , født 16. juni 1999.

Eldste mannlige deltager er KC Boutiette, , født 11. april 1970.
Yngste mannlige deltager er Kim Min-seok, , født 14. juni 1999.

## Aktuelle rekorder
### Verdensrekorder
;Kvinner

;Menn

### Mesterskapsrekorder
;Kvinner

;Menn

#### Nye mesterskapsrekorder
;Kvinner

;Menn

## Funksjonærer
* Overdommere var Bjørn Pettersen, Norge for kvinnene og Dan Immerfall, USA for mennene.
* Startere var Garth Linder, USA og Oh Yong-seok, Sør-Korea for kvinnene, og Jan Zwier, Nederland og John Magne Eliassen, Norge for mennene.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*  Deltagere, resultater og kunngjøringer på www.isu.org
*  Resultater på live.isuresults.eu
*  Enkeltdistanse-VM 2017-sider på schaatsen.nl
Parasportgalan 2017

**Parasportgalan 2017** var en seremoni der Svenska Parasportförbundet og Sveriges Paralympiska Kommitté kåret og hedret de største idrettsnavnene og -prestasjonene innen paraidrett (handicapidrett) i sportsåret 2016. Gallaen ble arrangert 4. februar 2017, og var første gang denne ble arrangert. 

## Kategorier og prisvinnere

## Referanser


## Eksterne lenker
* Parasport.nu - Samtliga vinnare vid #parasportgalan2017
Lancaster House

**Lancaster House**, tidligere kjent som *Stafford House* eller som *York House*, ligger i West End i London. Det ligger nær St James's Palace og var tidligere en del av palasset. Det benyttes  for det meste av det britiske utenriksdepartement.

Huset ble påbegynt i 1825 for Fredrik, hertug av York og Albany, sønn til kong Georg III av England og ble til å begynne med kalt York House, men det var langt ifra ferdig da hertugen døde i 1827. Huset ble kjøpt og ferdigbygd av markien av Stafford, George Granville Leveson-Gower, 1. hertug av Sutherland (1758-1833) og var kjent som Stafford House i nærmere ett århundre.

Hertugen og hans sønn George Granville, 2. hertug av Sutherland gjorde seg kjente i London for sine overdådige fester og for sine mange berømte gjester, for eksempel Harriet Beecher Stowe og Giuseppe Garibaldi. Dronning Viktoria skal ha sagt: «I have come from my House to your Palace».

I 1912 ble huset kjøpt av William Lever, som skjenket det til staten i 1913.

;Konferanser i  Lancaster House 
De første Lancaster House-konferanser fant sted i 1957 og 1958. Konferansene førte til forbundsstaten Nigerias uavhengighet i 1960.

Den annen serie av Lancaster House-konferanser fant sted i 1960, 1962 og 1963. Konferansene førte til Kenyas uavhengighet i 1963.

Lancaster House-avtalen fra 1979 omdannet Rhodesia (tidligere Sør-Rhodesia) til Zimbabwe, som ble selvstendig i 1980.

Lancaster House-traktatene fra 2010 er to forsvarsavtaler mellom Storbritannia og Frankrike. Etter det britisk-franske toppmøte på Lancaster House underskrev president Nicolas Sarkozy og statsminister David Cameron traktatene den 2. november 2010.

## Litteratur
* Peter Furtado, Nathaniel Harris, Hazel Harrison, Paul Pettit: *The Country Life Book of Castles and Houses in Britain*. Newnes Books, Twickenham 1986, ISBN 0-600-56400-2, s. 83.
Spencer House

**Spencer House** er et palé i St. James's i Londons West End.

Paleet ble bygd årene 1756–1766 til John Spencer, 1. jarl Spencer (en forfader til Diana Frances Spencer, prinsesse av Wales (1961–1997)). Gjennom mer enn 100 år var paleet Spencer-familiens bolig i London.

Siden 1948 har Spencer House vært utleid. Den første leier var Christie's auksjoner. I 1986 ble paleet utleid til bankier-familien Rothschild, som bruker huset som hovedkvarter for investeringsselskapet RIT Capital Partners (Rothschild Investment Trust). Spencer House eies av Charles Spencer, 9. jarl Spencer (bror til prinsesse Diana av Wales).

## Eksterne lenker
* 
* Offisiell side
Mittie Lawrence

**Mittie Lawrence** (født 1. september 1941) er en amerikansk skuespiller og modell.

Hun vant skjønnhetskonkurransen Miss Bronze California i 1959 og ble etter hvert kjent som ansiktet utad for Steve Allens underholdningsprogram. Lawrence spilte også Fanny Brices personlige assistent i filmmusikalen *[[Funny Girl (film)|Funny Girl]]* (1968) og en sykepleier i dramafilmen *[[Night Call Nurses]]* (1972).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Volvo B30

**Volvo B30** er en treliters rekkesekser produsert av Volvo mellom 1968 og 1975. Motoren er i prinsippet en B20 med to ekstra sylindre. Sylinderbor er 88,9 mm og slaglende er 80 mm. B30 ble levert i volvo 164 og terrengbilene c303, c304 og c306.

## Ulike varianter
* B30A - Forgassermotor med 2 enkle Zenith stromberg forgassere, 130 hk DIN
* B30E - Elektronisk innsprøytning, bosch D-jetronik, 160 hk DIN
* B30F - Elektronisk innsprøytning, bosch D-jetronik, tilpasset blyfri bensin og utstyrt med katalysator. Tilpasset for det amerikanske markedet som stilte strenge krav til utslipp. Den kom i følgende varianter.
** B30F 1972: 160 hk
** B30F 1973 - 74: 138 hk
** B30F 1975 federal: 130 hk
** B30F 1975 california: 125 hk
Frank Faylen

**Frank Faylen** (født 8. desember 1905 i St. Louis i Missouri, død 2. august 1985 i Burbank i California) var en amerikansk skuespiller.

Frank Faylen begynte å spille i filmer i 1935 og hadde frem til 1945 mange småroller, som oftest rene statistroller. Fra og med 1946 fikk han større roller i filmer som *[[Livet er vidunderlig]]* og *[[Forspilte dager]]*. Han spilte etter hvert flere forskjellige biroller. Fra 1959 til 1963 hadde han en fast rolle i TV-serien *The Many Loves of Dobie Gillis*.

Frank Faylen har en stjerne på Hollywood Walk of Fame for fjernsyn ved adressen 6201 Hollywood Blvd.

## Filmografi (utvalg)
*1940 – *[[City for Conquest]]*
* 1941 – *[[Sersjant York]]*
* 1945 – *[[Forspilte dager]]*
* 1946 – *[[Livet er vidunderlig]]*
* 1946 – *[[Hennes egen sønn]]*
* 1952 – *[[Fast i salen]]*
* 1968 – *[[Funny Girl (film)|Funny Girl]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gerald Mohr

**Gerald Mohr** (født 11. juni 1914 i New York i New York, død 9. november 1968 i Södermalm i Stockholm) var en amerikansk skuespiller. 

Mohr studerte ved Dwight Preparatory School i New York, og etter det jobbet han hos CBS Radio. Han ble kjent med Orson Welles og Mercury Theatre gjennom arbeidet med CBS. 

Fra 1954 til 1955 spilte Mohr hovedrollen som Christopher Storm i 41 episoder av *[[Foreign Intrigue]]*. Serien ble spilt inn i Stockholm for amerikansk TV.

Mohr døde i 1968 i Stockholm under innspillingen av *Private Entrance*. Han er gravlagt på Lidingö kyrkogård i Stockholm.

## Filmografi (utvalg)
* 1946 – *[[Gilda]]*
* 1968 – *[[Funny Girl (film)|Funny Girl]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Anthony Collins

**Anthony Collins** (1676–1729) var en engelsk filosof fra tidlig opplysningstid.

## Liv og virke
Sammen med John Toland var Collins den mest betydelige representanten for en krets radikale fritenkere som var aktive de tre første tiårene av 1700-tallet. Andre i kretsen var Samuel Bold, Matthew Tindal, Thomas Woolston og William Wollaston.

Collins publiserte stort sett anonymt, likevel ble han skyteskive for sin tids offentlige mening. Angrepene fra geistligheten var spesielt heftig, eksempelvis William Whiston, biskop Benjamin Hoadly, Samuel Clarke, Thomas Sherlock og Richard Bentley. For å komme unna motstanderne, flyktet Collins flere ganger til Nederlandene, men tross den krasse kritikken forble han tro mot sin grunnholdning.

Collins' oppsummerer i sine skrifter de tidligere engelske fritenkernes ideer. Han propagerte for å frigjøre tanken fra alle dogmer og gikk sterkt inn for at alle samfunnslag måtte ha rett til utdannelse, da han anså mangel på utdannelse som en kilde til samfunnsmessig uorden. Collins argumenterte med utsøkt høflighet, i slående kontrast til sine motstanderes usakligheter.

Collins var en nær venn av John Locke på Lockes eldre dager, og Locke var blant de som fikk formativ innflytelse på Collins' tankegods. Collins' materialisme og determinisme var derimot klart mer påvirket av Hobbes og Bayle, kanskje også av Spinoza, enn av Locke. Collins' tekster fikk en del innflytelse i England, og takket være Paul Henri Thiry d’Holbachs oversettelser ble Collins' tekster kjent i det franske språkområdet, der ideene hans fant enda mer gjenklang enn i hjemlandet.

## Verk
* *Essay concerning the Use of Reason in Propositions the Evidence whereof depends on Human Testimony* (1707).
* *Priestcraft in Perfection* (1709).
* *Vindication of the Divine Attributes* (1710).
* *A Discourse on Free-thinking* (1713).
* *A Discourse on the Grounds and Reasons of the Christian Religion* (1724).

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Aeritalia G.222

**Aeritalia G.222** (senere av Alenia Aeronautica) er et mellomstort STOL militært transportfly. Det ble utviklet for å oppfylle en NATO spesifisering, men Italia var opprinnelig det eneste NATO-landet til å ta flytypen i bruk. USA kjøpte et mindre antall G.222 på et senere tidspunkt, og kalte dem **C-27A Spartan**.

111 stk av flytypen ble totalt produsert f.o.m 1970 til 1993, mesteparten av tiden var produsenten kjent under navnet Aeritalia.

En modernisert variant Alenia C-27J Spartan, har senere blitt utviklet. Denne har beholdt mange av aspektene som den originale flytypen hadde, men har blitt modifisert slik at den har de samme motorene og mange av systemene som er brukt på den større flytypen Lockheed Martin C-130J Super Hercules.

## Spesifikasjoner (G.222T)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Alenia-Aeritalia G.222
Bypartiet

**Bypartiet** var et politisk parti i Skien, etablert i 2015 av de to aksjonsgruppene Folkeaksjonen for Alternativ Bypakke Grenland og Aksjon Rett E18. Disse to gruppene ønsket mer helhetlig veiplanlegging på henholdsvis lokalt og regionalt nivå, og dette var også Bypartiets politiske hovedsak.

Av Bypartiets program fremgikk det at partiet definerte seg som et moderne, urbant, religionsnøytralt ja-parti basert på liberale, demokratiske verdier. Partiet var et sentrumsparti, som kunne samarbeide mot både høyre og venstre, men fokuset på veiplanlegging gjorde det mer naturlig å samarbeide mot høyre.

Bypartiet stilte til valg i Skien kommune i 2015 og fikk 3212 stemmer (13,8 % av stemmene) ved valg til kommunestyret, som gjorde partiet til det tredje største, med åtte representanter i Skien bystyre. Størst oppslutning fikk partiet i bydelene Gulset (23,2 %), Åfoss (19,0 %) og Skotfoss (16,1 %).

Ved kommunestyrevalget 2019 fikk partiet 742 stemmer, og to representanter i kommunestyret. I 2023 stilte partiet ikke til valg.

## Referanser
Grønnbegerslekta

**Grønnbegerslekta** (vitenskapelig: *Chlorociboria*) er en slekt av begersopper, som i Norge i all hovedsak vokser på død ved (saprofytt). I Norge er det i hovedsak to arter, som er aktuelle. Disse to er småsporet grønnbeger (*Chlorociboria aeruginascens*) og storsporet grønnbeger (*Chlorociboria aeruginosa*). Ellers så er også *[[Chlorociboria aeruginella]]* ifølge Artsdatabanken, funnet én gang i Eikesdalen i Nesset kommune på bregnen skogburkne. Men de to andre artene er funnet nærmest i lanlandet i hele landet på dødt lauvtrevirke. Og det er slik de oppdages lettest, når en finner råttent treverk med en irrgrønn med litt blåskjær grønnfarge i lauvtreverk pa bakken. Men etter noen regndager, så kan en også se begrene på død ved. En del steder er disse ganske vanlige i lauvskog. 

Det ser ut som i Artskart småsporet grønnbeger er vanligst på Vestlandet, mens den storsporete er vanligst i lanlandet på Østlandet. Dette kommer av, at mange av disse er funn registrert fra Artsobservasjoner. Og det er dessverre få av disse, som blir mikroskopiert. Så denne fordelingen blir usikker. Særlig når de mikroskopierte funnene i Stange kommune, alle bortsett fra to funn er småsporet grønnbeger. Så en del tyder på, at arten småsporet grønnbeger er også vanligst i innlandet.

Som navnet tilsier, så er den eneste sikre måten å skille disse to artene, ved å se på sporene. Dette må da gjøres i mikroskop. 

Der sporene hos småsporet grønnbeger har en størrelse på 5–10 × 1–2,5 µm, de er spoleformet til smalt elliptiske i form, med glatt overflate og de er udelte. Mens begrene blir 2–10 mm brede og 1–6 mm høye.

Mens sporene hos storsporet grønnbeger har en størrelse på 8–15 × 2–4 µm, de er spoleformet til smalt elliptiske i form, med glatt overflate og de er oftest udelte, men de kan ha én skillevegg. Mens begrene blir 2–5(–10) mm brede og 1–3 mm høye.

Ellers så er det stoffet xylindein, som gir disse artene deres karakteristiske farge.

Og det er gjort seriøs forskning, på hva det er i treverket som øker mengden farge i treverket. Da treverket blir meget dekorativt, og er ofte ettertraket som råmateriale til diverse treabeid. Og noen ganger blir det riktig flott kunst!

## Referanser



 
  

  

  


## Eksterne lenker
* 
* Artsobservasjoner
* Cyberliber, et mykologisk elektronisk bibliotek
* Index Fungorum (søkeside)
* MycoBank, den fungale nettsiden
* Assembling the Fungal Tree of Life 
* Google bilder
Pseudastylopsis

* Se Systematisk inndeling

***Pseudastylopsis*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, kraftige, litt knudrete, gråbrunt-spraglete trebukker. Antennene er tynne og litt lengre enn kroppen. Pronotum er bredere enn langt, firkantet, med en butt tann midt på hver sidekant. Dekkvingene er noe utvidete bakover, med et par korte lengdekjøler. Hunnen har et eggleggingsrør som stikker ut bak dekkvingene.

## Levevis
Larvene inne i små greiner og kvister.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det vestlige Nord- og Mellom-Amerika, fra Oregon i nord til Honduras i sør.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthocinini
******** Slekten *Pseudastylopsis* Dillon, 1956
********* *[[Pseudastylopsis albus]]* Perez-Flores & Santos-Silva, 2021
********* *[[Pseudastylopsis morrisi]]* Santos-Silva & Bezark, 2024
********* *[[Pseudastylopsis nebulosus]]* (Horn, 1880)
********* *[[Pseudastylopsis nelsoni]]* Linsley & Chemsak, 1995
********* *[[Pseudastylopsis pini]]* (Schaeffer, 1905)
********* *[[Pseudastylopsis squamosus]]* Chemsak & Linsley, 1986

## Kilder
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* 
* Bildegalleri
Republique

**Teatret Republique** er et dansk teater som ble stiftet i 2009 og som holder til i bygningene Kanonhallen og Dansesalen på Østerfælled Torv, Østerbro i København. Teatret er en selveiende institusjon under paraplyorganisasjonen *Københavns Teater* og ledes av direktørene Martin Tulinius (til 2016), Rasmus Adiran og Hans Christian Gimbel. Republiques profil er nyskapende teater med blikk på klassikere samt internasjonal scenekunst og grensebrytende installasjonsforestillinger.

## Referanser
The Needles

**The Needles** («nålene») er tre karakteristiske staurer i bergarten kritt som ligger vest for Isle of Wight i Storbritannia.

Et fyrtårn &ndash; Needles Lighthouse &ndash; ligger i den vestre enden av The Needles.
St. Just

**I St Just** (uttale: *Lannust*)) er en by og et sogn i Penwith-distriktet i Cornwall, England. Soknet omfatter byen St Just og de nærliggende bosetninger Trewellard, Pendeen og Kelynack. Det er avgrenset av menighetene i Morvah i nordøst, Sancreed og Madron øst, St. Buryan og Sennen i sør og mot havet i vest. Sognet omfatter 3&nbsp;075 ha land. Byen St. Just er den vestligste byen på fastlandet i Storbritannia og ligger om lag13 km vest for Penzance. St Just kommune hadde en befolkning på 4&nbsp;637 ved folke-og boligtellingen 2011).

St Just ligger i Cornwall. Det er klassifisert som et «Area with Outstanding Natural Beauty» (AONB). Nesten en tredjedel av Cornwall har AONB-status, med samme status og beskyttelse som en nasjonalpark. St. Just er en av bare to byer som er inkludert i Cornwall's AONB-liste.

## Historie
Identiteten til Helgenen Saint Just, er ikke kjent. Cornwall's lange motstand mot påbud fra Canterbury og Paven i Roma gjør det mest sannsynlig at helgenen var, som noen kilder hevder Justus av Canterbury. En annen mulighet er en Helgen fra det 6. eller 7. århundre, Saint Iestyn, som sies å være sønn av en hersker av Dumnonia, William av Worcester som hersket på 1470-tallet. Det er funnet bentester i kirken som antas å stamme fra Justus.
Blant de forhistoriske antikviteter i nærheten er Ballowall Barrow er en innelukket grav.

St. Just er et av de gamle gruveområdene i Cornwall og rester av gammel før-industriell og mer moderne gruvedrift har hatt en betydelig innvirkning på det nærliggende landskapet. 

### Verdensarv
St. Just gruveområde inngår i verdensarvstedet Gruvelandskapet i Cornwall og West Devon, innført på UNESCOs liste i 2006.

### Kirker og skoler

Soknekirken i St Just er en kirke fra 1500-tallet. I 1336 ble kirken bygd og innviet av John Grandisson, biskop av Exeter, men bare koret av denne kirken har 
overlevd og kirkeskipet og søylene er fra det 15. århundre. Det er to metodist-kirker.

I St. Just ligger Cape Cornwall skole som også er skole for nabodistriktene Sennen, Sancreed, Pendeen, St. Buryan.

## Referanser
Saint Iestyn

**Iestyn** (noen ganger skrevet **Iestin** eller den latinske form **Justinus**) var en walisisk eremitt og forkynner i det 6. eller 7. århundre som er ble saligkåret som en helgen. Han etablerte to kirker, en i Gwynedd, og en annen i Anglesey, begge i Nord-Wales.

## Liv og minne
Det er ikke registrert når Iestyn ble født eller døde. Ifølge noen kilder levde han i det tidlige 6. århundre;. I henhold til andre, var han aktiv i det 7. århundre. Han sies å ha vært sønn av Geraint ab Erbin, en hersker over Dumnonia (et keltisk rike i det som nå er sørvest-England). Hans brødre var Cador, Hertug av Cornwall, og Cyngar (en annen helgen hvis relikvie finnes i kirken i Llangefni, Anglesey). Iestyn var en eremitt og forkynner som trolig var tilhenger av Anglesey Saint Cybi som grunnla to kirker i Nord-Wales: én i Llaniestyn, Gwynedd, og en annen (St Iestyn's Church, Llaniestyn) i Anglesey. Anglesey kirken bygget i det 14. århundre inneholder dukke, hugget i stein av ham iført en hette og en kappe med en brosje som holder en stav i sin høyre hånd og en rull med inskripsjoner i sin venstre. Denne inskripsjon er på latin og sier at Iestyn ligger her og oppgir også navn på de som ga ham rullen. Det kan opprinnelig ha vært brukt som et minne om en Helgen. Han kan også ha grunnlagt kirken i St Just i Roseland, i det som i dag er en del av Cornwall,  innen hans fars sfære og han kan også vært knyttet til en kirke i Bretagne, i Nord-Frankrike.

Hans minnedag er ikke inkludert i walisiske kalendere over helgener, men var markert i han kirke i Anglesey som 12.&nbsp;april og 10. oktober, og i hans kirke i Caernarfonshire den 10. oktober.

## Se også
Andre Anglesey hellige som feires i lokale kirker omfatter:
* St. Cwyllog på St Cwyllog's  Church, Llangwyllog
* St. Eleth på St Eleth's Church, Amlwch
* St. Peulan på St Peulan's Church, Llanbeulan
* St. Tyfrydog på St Tyfrydog's Church, Llandyfrydog

## Referanser
Speilet av hjertet til Vajrasattva

**Speilet av hjertet til Vajrasattva** (tibetansk: རྡོ་རྗེ་སེམས་དཔའ་སྙིང་གི་མེ་ལོ; THL: *dorje sempa nying gi melong*; wylie: *rdo rje sems dpa' snying gi me long*; rekonstruert sanskrit: **vajrasattva-cittādarśa*; devanagari: वज्रसत्त्व चित्तादर्श​) er en tantrisk tekst innenfor tibetansk buddhisme. Teksten er en av de 17 tantraer som utgjør den fjerde og siste seksjon av menngagdé. Menngagdé er den tredje og mest avanserte delen av dzogchen, som igjen er en av tre inndelinger av de indre tantraer i den tibetanske tekstsamlingen Nyingma Gyubum. Nyingma er den eldste av de fire retninger i tibetansk buddhisme.

## Eksterne lenker
*''The Mirror of the Heart of Vajrasattva'' i Wylie @ Wikisource
*རྡོ་རྗེ་སེམས་དཔའ་སྙིང་གི་མེ་ལོང་གི་རྒྱུད i tibetansk skrift (Uchen) Unicode @ Wikisource
THL Simplified Phonetic Transcription

**THL Simplified Phonetic Transcription** for standard tibetansk er et system for fonetisk gjengivelse av det tibetanske språk. THL (tidligere kalt THDL) er en forkortelse for Tibetan and Himalayan Library, som drives av University of Virginia.

Systemet ble skapt av David Germano og Nicolas Tournadre og ble publisert den 12. desember 2003.

## Eksterne lenker
* The Transliteration and Transcription of Tibetan  (Tibetan & Himalayan Library)
* THL Simplified Phonetic Transcription of Standard Tibetan 
* THL Extended Wylie Transliteration of Tibetan
By gård (Stjørdal)

**By** (gnr. 114, bnr. 1) er en kapteinsgård i Stjørdal i Trøndelag. Hovedbygningen ble reist av major Hirsch før 1800 og er fredet.

By ligger 1,5&nbsp;km øst for Stjørdalshalsen. By ble sannsynligvis dyrket og bosatt i bronsealderen for 3000 år siden. Gårdsnavnet kommer fra gammelnorsk *Bør* eller *Býr*, som betyr «gård», og gjenfinnes mange steder i landet. I skriftlige kilder siden 1500-tallet finnes formene *Bye* og *By*. I middelalderen var By klostergods under Rein og Elgeseter.

Gården har vært delt, men major Fredrik Christian Coldevin og kaptein Ulrik Ferdinand Klüwer samlet den hver sin gang i siste halvdel av 1700-tallet. Gården ble kjøpt av major Jacob (Jobst) Conrad von Hirsch i 1786. Den senere oberstløytnant og stortingsmann Robertus Hirsch fikk skjøte på By av faren i 1821, men solgte gården til Ole Øvre Richter på nabogården Mæle i 1840.

Ole Løchen fikk skjøte på By i 1848 og etablerte et brenneri her. Løchen var far til Karl Løchen, som overtok gårdsbruket og brenneriet på By i 1856, og Herman Løchen, som drev brenneri på Sundnes. Karl Løchen drev også skogsdrift, skifersteinsbrudd ved Skardsjøen og en handelsforretning på Spende, og bygde dampskipskai og lagerskur ved munningen av Stjørdalselva. Han gikk konkurs i 1884, så virksomheten ble solgt til sønnen Ole Løchen, men med faren som driver. De stod også for et utstrakt selskapsliv; Bjørnstjerne Bjørnson, Peter Christen Asbjørnsen og Axel Nordgren var blant de som gjestet gården. Karl og Ole Løchen døde midt på 1890-tallet, så By ble solgt til Bernhard Øverland, som hadde vært Løchen-familiens fremste håndlanger som kontorsjef i 30 år. Brenneriavgiften av 1908 tvang Øverland til å innstille driften og selge By i 1910 til svigersønnen Tobias Bernhoft Richter, sønnesønn av Ole Øvre Richter på Mæle.

Tobias Bernhoft Richter forsøkte å etablere potettørkeri og potetmelfabrikk i de gamle brenneribygningene, men mislyktes fordi matvareprisene steg under den første verdenskrig. Richter gikk konkurs i 1922 og solgte By til Olbert Rolfseng, som dagens slekt på gården stammer fra. I 1932 gikk en rekke av dalførets potetbønder sammen om å kjøpe fabrikkbygningene og danne AL Stjørdal Potetmelfabrikk, fra 1934 med Søren Folvik som disponent. Potetmelfabrikken ble umiddelbart en svært lønnsom forretning, og i 1953 ble driften utvidet med et potetkokeri og nytt lager. I 1984 fusjonerte Stjørdal Potetmelfabrikk med Sundnes Brenneri til Trøndelag Potetindustrier.

## Referanser
Europavei 16 (Buskerud)

**Europavei 16 i Buskerud** går mellom grensen mot Innlandet i Ådal, Ringerike, og den tidligere grensen mot Akershus på Sollihøgda i Hole. Ved Nymoen i Ringerike fortsetter hovedtrasen mot Jevnaker i Innlandet, den tidligere hovedtraséen, som nå er en arm, fortsetter via Hole til Sandvika i Bærum.

## Historikk
Europavei 16 følger i Buskerud i stort sett samme trasé som den tidligere europavei 68. E68 gikk imidlertid gjennom Hønefoss sentrum, E16 følger en ny omkjøringsstrekning vest for byen fra Nymoen til Hvervenkastet. 

Da E16 ble forlenget til Gävle i Sverige 2012 ble en bit av den gamle E68 mellom Nymoen og Hov europavei igjen, den nye strekningen fortsetter mot Jevnaker og var før 2012 del av riksvei 35. 

## Prosjekter
* E16 mellom Sandvika og Hønefoss bygges ut til firefelts motorveg på hele strekningen som totalt er ca. 40 kilometer. Prosjektet er delt opp i flere delstrekninger. Hele prosjektet er ventet å være ferdig i 2024.
** Skaret-Høgkastet i Hole vil være ca. 8,5 kilometer med en grovt anslått kostnad på 2 milliarder kroner.
** Høgkastet-Hønefoss er en del av fellesprosjektet Ringeriksbanen/E16. Strekningen vil være ca. 15 kilometer og kostnadene for både vei og bane er anslått til 26 milliarder kroner med mål om byggestart i 2019.

* Mellom Eggemoen og Nymoen i Ringerike (ca. 7&nbsp;km) er det planlagt tofelts vei. Strekningen vil føre til at det blir enda enklere å nytte seg av E16 mellom øst og vest. Nåværende strekning har utfordringer med Eggemobakkene som har stigningsprosent på 9 prosent og varierende trafikkforhold.

## Kommuner og Knutepunkter

## Referanser
Dennis Locorriere

**Dennis Locorriere** (født 1949) er en amerikansk artist, kjent fra popgruppen Dr. Hook. Han har fortsatt som soloartist etter at gruppen ble oppløst i 1985.

Locorriere har de siste årene bodd i England.

## Diskografi
### Studioalbum
* *Out of the Dark* (Track Records, 2000)
* *One of the Lucky Ones* (Track Records, 2005)
* *Post Cool* (2010)

### Konsertalbum
* *Alone with...* (2002)
* *Live in Liverpool* (2004)
* *Post Cool Live* (2011)

### Samlealbum
* *Alone in the Studio/The Lost Tapes* (2008)
* *Retrospection* (2011)

### DVD
* *Alone with Dennis Locorriere* (2006)
* *Hits and History Tour Live* (2007)
* *Post Cool Live* (2011)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Europavei 6 (Østfold)

**Europavei 6 i Østfold** går mellom grensen mot Akershus ved Kambo i Moss, og Svinesund riksgrense i Halden.

## Historikk
E6 gjennom Østfold ble opprettet 1. juni 1965 da veien ble forlenget fra Sverige til Stjørdalshalsen i Stjørdal. Traseen var tidligere del av riksvei 1 som gikk mellom Oslo og Svinesund.

Etterhvert har en motorvei med egen trasé blitt bygd etappevis, den opprinnelige traséen har blitt fylkesvei 311 nord for Moss, og fylkesvei 118 mellom Moss og Svinesund.

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser
Europavei 6 (Norge)/veiliste S

**Veiliste for E6** i Norge sør i Akershus, Østfold og Oslo.

## Kommuner og knutepunkter
*Fortsetter som [[europavei 6 (Innlandet)]]*

*Fortsetter som [[europavei 6 (Sverige)]]*

## Referanser
Europavei 6 (Norge)/veiliste N

**Veiliste for E6** i Nord-Norge.

## Kommuner og knutepunkter

*Fortsetter som [[europavei 6 (Trøndelag)]]*

## Referanser
Falsischnolea

* Se Systematisk inndeling

***Falsischnolea*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Nokså små, avlange, brune trebukker. Antenner og kropp er kledt med fine, oppstående hår. Antennene tynne, noe lengre enn kroppen. Pronotum er tønneformet, uten tenner på sidene, noe lengre enn bredt. Dekkvingene er jevnbrede.

## Utbredelse
Slekten lever i Brasil og Paraguay.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Apomecynini J. Thomson, 1860
******** Slekten *Falsischnolea* Breuning, 1940
********* *[[Falsischnolea apicalis]]* Martins & Galileo, 2001
********* *[[Falsischnolea flavoapicalis]]* Breuning, 1940
********* *[[Falsischnolea nigrobasalis]]* Breuning, 1940
********* *[[Falsischnolea pallidipennis]]* (Chevrolat, 1861)

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog over amerikanske slekter 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Non ho l’età

**«Non ho l'età»** (norsk oversettelse: *jeg er ikke gammel nok*), også kalt **«Non ho l'età (per amarti)»**, er en italiensk slagerballade som vant Eurovision Song Contest 1964 for Italia. Sangen er komponert av Mario Panzeri, mens Nicola Salerno har skrevet teksten. Sangeren Gigliola Cinquetti fremførte den i Sanremo-festivalen og i Eurovision Song Contest. Dette var Italias første seier i konkurransen, og sangen ble en stor kommersiell suksess.

## Eurovision Song Contest
Sangen vant den italienske sangkonkurransen Sanremo-festivalen vinteren 1964, der den ble fremført av henholdsvis Gigliola Cinquetti og Patricia Carli. Til slutt valgte den italienske kringkasteren Rai å la 16 år gamle Gigliola Cinquetti synge sangen i Eurovision Song Contest i København lørdag 21. mars 1964. I den europeiske finalen var «Non ho l'età» det tolvte bidraget ut på scenen av 16 deltakere, og etter fremføringen fikk Cinquetti trampeklapp og stormende jubel fra publikummet i Tivolis Koncertsal.

Avstemningen ble en eneste lang parademarsj for Italia, og «Non ho l'età» ledet hele veien. Til slutt vant den konkurransen med  – nesten tre ganger så mange poeng som andreplassen Storbritannia med . Den norske juryen ga imidlertid ingen poeng til den italienske sangen.  

## Suksess
Selv om den norske juryen ga sangen null poeng, ble «Non ho l'età» en populær sang i Norge. Den ble liggende på VG-lista i hele 16 uker, med en tredjeplass som beste notering. Dette var den største italienskspråklige slageren i Norge siden Rocco Granatas «Marina» i 1960, og det ble også den siste på rundt to tiår.

Sangen hadde også betydelig kommersiell suksess ellers i Skandinavia, på Kontinentet og for første gang i Storbritannia, der låten lå på singellisten i hele 17 uker. Cinquetti spilte dessuten inn sangen på flere språk. På engelsk het den *This is My Prayer*, på spansk *No tengo edad*, på fransk *Je suis à toi*. Hun sang den til og med inn på japansk, under tittelen *Yumemiru omoi*. En rekke artister har også spilt inn egne versjoner av «Non ho l'età», blant annet bulgarske Lili Ivanova og Rebecca Pan fra Hongkong.

### Listeplasseringer

## Sangteksten
«Non ho l'età» går også under tittelen «Non ho l'età (per amarti)» (norsk: *jeg er ikke gammel nok til å elske deg*). Teksten forteller om en lengselsfull ungdom som så gjerne skulle vært eldre, mer erfaren og moden nok til å kaste seg ut i kjærligheten sammen med den hun elsker. Hun er for ung til å elske, for ung til å gå ut alene med sin elskede, og hun vet så lite om livet.

## Referanser
Airspeed Courier

**Airspeed  AS.5 Courier** var et britisk seks-seters én-motors lett fly som i noen tilfelle ble brukt som rutefly. Flyene ble bygget av Airspeed Ltd. (1934) Ltd. i Portsmouth. Det fløy første gang 10. april 1933, og var det første britiske fly med opptrekkbart understell. Det ble bygget i alt 16 eksemplarer.

## Utvikling
Prototypen Courier ble designet av Hessell Tiltman (co-grunnlegger av Airspeed Ltd.) og ble bygget i 1932 av Airspeed i York for Sir Alan Cobham i han forsøk til å gjennomføre en non-stop flyvning til India, ved hjelp av ettrrlylling av drivstoff i luften. Airspeed flyttet fra York til Portsmouth før Courier *G-ABXN* fløy for første gang 10. april 1933. Courier var bygget av tre, det var en lav-vinged innelukked endekker som hadde en ny funksjon i de dager, et opptrekkbart understell. Prototypen ble drevet av en Armstrong Siddeley Lynx motor. Prototypen hadde to mindre ulykker, i april 1933 i Portsmouth og i juni 1933 på RAF Martlesham Heath. Flyet ble reparert ved begge anledninger.

Etter et år som ble brukt på å perfeksjonere llufttanking tok Alan Cobham tok av fra Portsmouth med prototypen Courier i et forsøkt på å fly til India 24. september 1934, det ble tanket med drivstoff fra en Handley Page W. 10 før en nødlanding på Malta på grunn av en ødelagt gasshendel

## Produksjon og drift
Det ble produsert 15 Courier i 1933/34 som ble brukt I konkurranser (en ferdig sjette detok i MacRobertson Air Race til Australia i 1934), og som et lett passasjer-og taxifly.

I 1936 kjøpte militant organisasjon, Union Fouder's Trust fem Courier i den hensikt å selge dem for bruk av Republikanerne i den spanske borgerkrigen. Men protester fra ikke-innblanding lobby i England stoppet leveringen. To republikanske sympatisør blant Airspeeds  personale gjorde et mislykket forsøk på å stjele *G-ACVE*. En av dem, Arthur Gargett, omkom da det havarerte etter å ha tatt av i Portsmouth 20. august 1936, den andre, Joseph Smith ble dømt til fire måneder i fengsel.

På grunn av sin avanserte aerodynamikk, ble to brukt som forsknings-fly, ett av Royal Aircraft Establishment og ett av Napier s, som brukte det for utvikling av sine Napier Napier motor.

Ved utbruddet av den andre verdenskrig, be de fleste av de gjenværende Courier beslaglagt av RAF, som brukte de  som sambandsfly. Bare en Courier overlevde krigen og  ble brukt til rundflyvninger i Southend-on-Sea før det blir kondemnert i desember 1947.

## Ulykker og hendelser
*Den 29. september 1934 havarerte G-ACSY fra London, Scottish & Provinscial Airways Ltd. på Shoreham, Kent, Storbritannia. Alle fire personer om bord omkom og to ble skadet på bakken.

## Operatører

;
* Air Taxi Ltd
* Channel Airways
* Cobham Air RouteDhaka
* London, Scottish & Provinciel  Airways 
* North Eastern Airways
* Air Transport Auxiliary
* Royal Air Force

## Spesifikasjoner (AS.5B)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Airspeed AS5 Courier
Europavei 6 (Oslo)

**Europavei 6 i Oslo** går mellom grensen mot Lillestrøm ved Tangerud, og grensen mot Nordre Follo ved Åsland. Mellom Ulven og Operatunnelen ved Sørenga går en arm av E6. Svartdalstunnelen forbinder armen i Lodalen med hovedtraséen ved Ryen. 

## Historikk
Europavei 6 gjennom Oslo ble opprettet 1. juni 1965 da E6 ble forlenget fra grensen mot Sverige ved Svinesund til Stjørdalshalsen i Nord-Trøndelag. Veien mellom Oslo og Svinesund var til da riksvei 1, og videre nordover riksvei 50. Opprinnelig gikk E6 fra Tangerud til Sørenga via Strømsveien. Fra Sørenga delte den trasé videre sørover med E18 til Vinterbro i Ås. Da E6 ble flyttet ny trasé mot sør via Manglerud langs den tidligere riksvei 160 fikk armen til Sørenga betegnelsen riksvei 190. I forbindelse med byggingen av Operatunnelen ble den senere en arm av E6 igjen.

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser
Afrikamesterskapet i fotball 2017 Sluttspill

**Sluttspiilet i [[Afrikamesterskapet i fotball 2017]]** startet 28. januar og ble avsluttet med finalen 5. februar.  ble mestre etter å ha slått  2&ndash;1 i finalen. Bronsefinalen ble vunnet av  som slo  1&ndash;0.

## Kvalifiserte lag

## Utslagstablå

## Kvartfinaler


**Banens beste:**
 Préjuce Nakoulma

**[[Fotballdommer|Hoveddommer]]:** 
Daniel Bennett (Sør-Afrika)
**[[Assistentdommer]]e:**
Zakhele Siwela (Sør-Afrika)
Aboubacar Doumbouya (Guinea)
**[[Assistentdommer|Fjerdedommer]]:**
Joshua Bondo (Botswana)
**[[Assistentdommer|Femtedommer]]:**
Yahaya Mahamadou (Niger)


**Banens beste:**
 Fabrice Ondoa

**[[Fotballdommer|Hoveddommer]]:** 
Janny Sikazwe (Zambia)
**[[Assistentdommer]]e:**
Jerson Emiliano Dos Santos (Angola)
Marwa Range (Kenya)
**[[Assistentdommer|Fjerdedommer]]:**
Hamada Nampiandraza (Madagaskar)
**[[Assistentdommer|Femtedommer]]:**
Arsénio Chadreque Marengula (Mosambique)


**Banens beste:**
 Jordan Ayew

**[[Fotballdommer|Hoveddommer]]:** 
Bernard Camille (Seychellene)
**[[Assistentdommer]]e:**
Albdelhak Etchiali (Algerie)
Mohammed Abdallah Ibrahim (Sudan)
**[[Assistentdommer|Fjerdedommer]]:**
Mehdi Abid Charef (Algerie)
**[[Assistentdommer|Femtedommer]]:**
Ali Waleed Ahmed (Sudan)


**Banens beste:**
 Kahraba

**[[Fotballdommer|Hoveddommer]]:** 
Eric Otogo-Castane (Gabon)
**[[Assistentdommer]]e:**
Jean-Claude Birumushahu (Burundi)
Théophile Vinga (Gabon)
**[[Assistentdommer|Fjerdedommer]]:**
Bamlak Tessema Weyesa (Etiopia)
**[[Assistentdommer|Femtedommer]]:**
Marius Donatien Tan (Elfenbenskysten)

## Semifinaler


**Banens beste:**
 Essam El-Hadary

**[[Fotballdommer|Hoveddommer]]:** 
Malang Diedhiou (Senegal)
**[[Assistentdommer]]e:**
Djibril Camara (Senegal)
El Hadji Malick Samba (Senegal)
**[[Assistentdommer|Fjerdedommer]]:**
Hamada Nampiandraza (Madagaskar)
**[[Assistentdommer|Femtedommer]]:**
Arsénio Chadreque Marengula (Mosambique)


**Banens beste:**
 Christian Bassogog

**[[Fotballdommer|Hoveddommer]]:** 
Bakary Gassama (Gambia)
**[[Assistentdommer]]e:**
Jean-Claude Birumushahu (Burundi)
Ali Waleed Ahmed (Sudan)
**[[Assistentdommer|Fjerdedommer]]:**
Joshua Bondo (Botswana)
**[[Assistentdommer|Femtedommer]]:**
Redouane Achik (Marokko)

## Bronsefinale


**Banens beste:**
 Bertrand Traoré

**[[Fotballdommer|Hoveddommer]]:** 
Mehdi Abid Charef (Algerie)
**[[Assistentdommer]]e:**
Albdelhak Etchiali (Algerie)
Anouar Hmila (Tunisia)
**[[Assistentdommer|Fjerdedommer]]:**
Youssef Essrayri (Tunisia)
**[[Assistentdommer|Femtedommer]]:**
Mohammed Abdallah Ibrahim (Sudan)

## Finale


**Banens beste:**
 Benjamin Moukandjo

**[[Fotballdommer|Hoveddommer]]:**
Janny Sikazwe (Zambia)
**[[Assistentdommer]]e:**
Jerson Emiliano Dos Santos (Angola)
Marwa Range (Kenya)
**[[Assistentdommer|Fjerdedommer]]:**
Daniel Bennett (Sør-Afrika)
**[[Assistentdommer|Femtedommer]]:**
Zakhele Siwela (Sør-Afrika)

## Referanser
Needles Lighthouse

**Needles Lighthouse** er et fyrtårn i The Needles på Isle of Wight i Storbritannia. Det ble bygget av Trinity House i 1859 og kostet 20&nbsp;000 pund. Det er bygget i granitt, er 33,25 meter høyt og er sirkelrundt med vertikale sider.
Santa Montefiore

**Santa Montefiore** opprinnelig **Santa Palmer-Tomkinson** (født 2. februar 1970), er en britisk forfatter. 

Hun har siden 2002 utgitt om lag en roman årlig. Fire av romanene har handling lagt til Argentina, et land hun i 1989 bodde i. 

I Norge har hun solgt over 450 000 bøker og hadde i 2015 suksess med romanen *Birøkterens datter*. 

Hun er gift med historikeren Simon Sebag Montefiore og har to barn. 

## Referanser


## Eksterne lenker

* santamontefiore.co.uk hjemmeside
Missale

Et **missale** (av lat. *missalis;* «messe») er en liturgisk håndbok, eller messebok, i den romersk-katolske kirke. Et missale inneholder liturgiske forskrifter, tekster og bønner for kirkens messefeiring. Det nåværende missalet er fra 1969, mens den forrige versjonen var fra 1570.

## Se også
* Missale Romanum
* Missale Nidrosiense
* Missale Parisiense

## Referanser
Bodil Hagbrink

**Bodil Hagbrink** (født 1936) er en svensk kunstner, illustratør og barnebokforfatter.

I tekst og tegninger har hun fortalt historier om blant annet barn i en fransk landsby (*Barna i Vernette*), om nordsamiske barn (*Hjemme på Vidda* og *Barna i Kautokeino*) og om barn i Tibet (*Barna fra Tibet*). Bøkene hennes har blitt oversatt til en rekke språk, også til norsk.

Flere av bildebøkene hennes skildrer livet til nordsamiske barn, og Hagbrink ble kjent med reindriftskulturen da hun i 1976 bodde hos en flyttsame-familie i flere måneder.

## Bibliografi

### Tekst og illustrasjoner
* 1975: *Barnen i Vernette* – norsk utgave i 1975: *[[Barna i Vernette]]*, oversatt av Tormod Haugen 
* 1978: *Den långa rajden* – norsk utgave i 1978: *[[Barna i Kautokeino]]*, oversatt av Tormod Haugen
* 1986: *Hux flux*
* 1982: *Hemma på Vidda : med renflocken på flyttfot* – norsk utgave i 1982: *[[Hjemme på Vidda|Hjemme på Vidda – med reinflokken på flyttefot]]*, oversatt av Jo Tenfjord
* 1990: *Barnen från Tibet* – norsk utgave i 1990: *[[Barna fra Tibet]]* , oversatt av Jo Tenfjord

### Illustrasjoner av andres tekster (utvalg)
* 1995: *Gáttiin ja meara nalde* – forfatter: Harald O. Lindbach

## Priser og utmerkelser
Hagbrink ble tildelt Elsa Beskow-plaketten i 1991.

## Referanser
Barna i Kautokeino

***Barna i Kautokeino*** er en bildebok med tekst og illustrasjoner av svenske Bodil Hagbrink. Boken ble utgitt på norsk i 1978. Oversettelsen var ved Tormod Haugen.

Hagbrink hadde bodd flere måneder i 1976 hos en nordsamisk reindriftsfamilie i Kautokeino, og denne bokutgivelsen bygget på erfaringene fra oppholdet hos dem.

## Referanser
Ouwehoeren

***Ouwehoeren*** (også kjent som *Meet the Fokkens*) er en nederlandsk dokumentarfilm fra 2011. Filmen omhandler de eneggede tvillinger Martine ("Tineke") og Louise Fokkens ("Loes") (født i 1942). De to damene har siden 60–tallet arbeidet som prostituerte i Amsterdams red light district. Filmen tar seerne med til Amsterdams gater hvor damene erindrer deres ungdomstid og forteller sine livshistorier.

## Referanser


## Eksterne lenker
* www.meetthefokkens.com
*
Hjemme på Vidda

***Hjemme på Vidda – med reinflokken på flyttefot*** er en bildebok fra 1982 med tekst og illustrasjoner av svenske Bodil Hagbrink. Den ble utgitt på norsk i 1982. Oversettelsen var ved Jo Tenfjord.

Boken handler om femåringen Marit Inga fra Kautokeino og familien hennes, som driver med reindrift. Hagbrink hadde i 1976 bodd flere måneder hos en reindriftsfamillie i Kautokeino, og erfaringene derfra hadde hun tidligere brukt i bildeboken *[[Barna i Kautokeino]]* fra 1978.

## Referanser
Barna i Vernette

***Barna i Vernette*** er en bildebok fra 1975 med tekst og illustrasjoner av svenske Bodil Hagbrink. Boken kom på norsk i 1975 i Tormod Haugens oversettelse.

Boken handler om fire barn i landsbyen Vernette i Sør-Frankrike. Barna heter Gisèle Bianco (8 år), lillesøsteren Sabine (5 år), storebroren Olivier (9 år) og vennen Jean-Pierre (9 år). I bokens innledning fortelles det at Vernette ligger i fjellene ovenfor middelhavsbyen Sanary, nærmere bestemt i fjellsiden av fjellet Gros Cerveau.

## Referanser
Barna fra Tibet

***Barna fra Tibet*** er en bildebok fra 1990 med tekst og illustrasjoner av svenske Bodil Hagbrink. Boken kom på norsk i 1990 i Jo Tenfjords oversettelse.

## Handling
Boken handler om den lille jenta Tenzin, som bor sammen med familien sin i flyktningleiren Tashi Ling i Nepal. Familien er fra Tibet. Tenzins far tar henne med opp i fjellene for å vise henne Himalaya og fortelle om det tibetanske folkets historie.

## Referanser
NORSOL

**NORSOL**, forkortelse for Norwegian Solution, var fellesbegrepet for luftvern som det norske Luftforsvaret hadde fra slutten av 1980-tallet og frem til iallfall 2002

Det bestod av tre forskjellige våpensystemer:
* Bofors 40 mm automatkanon type L70. Denne ble fra 1966 brukt sammen med RSS-40 radarsentralsikte, men på 90-tallet ble radarsentralsiktet digitalisert og RSS-40 ble byttet ut med FCS 2000 (fire control system 2000). 
* Bofors Robot 70  bærbart luftvern-missilsystem
* Norwegian Adapted Hawk (1986 - 1995), erstattet med Norwegian Advanced Surface-to-Air Missile System f.o.m 1994, (operativ fra 1998)

Alle tre systemene var integrerte gjennom ARCS via wire og radio. Nikebataljonen var ikke en del av systemet.

## ARCS
Utviklingen av Norwegian Adapted Hawk førte til ny programvare og noen mindre endringer i maskinvaren, sammenlignet med I-Hawk som missilsystemet var basert på. NOAH fikk en ny, tredimensjonal radar og et nettverksbasert kommando- og kontrollsystem kjent som ARCS (Acquisition Radar and Control System), en enhet som erstattet tre ulike radarsystemer, sentralen for informasjonskoordinering og sentralen for batterikontroll. ARCS ble også anskaffet for å lede Bofors L-70-lufvernskanonene. En ARCS-enhet besto av en FDC (Fire Distribution Center) og en LASR (Low Altitude Surveillance Radar).

Opptil fire ARCS (normalt tre for NOAH og en for L-70) kunne kobles sammen slik at hver hadde et konsolidert bilde av luftrommet. Kommunikasjonsutstyret var basert på et digitalt svitsjesystem med fiberoptisk overføring. Dette skal blant annet gjort det mulig å integrere den målsøkende radaren (LASR) med systemer for identifisering av venn og fiende (IFF).

I en FDC var det tre arbeidsplasser. En for TCO (Tactical Control Officer, normalt troppssjef), en for FCO (Fire Control Officer, normalt tropps NK) og den siste for radiooperatør/tekniker. Arbeidsplassene til TCO og FCO var utstyrt med KMC-900 dataarbeidsstasjoner fra Kongsberg, og hadde også en innebygd simulator som genererte realistiske scenarier i forbindelse med opplæring og trening av operatørene. Radiooperatøren/teknikeren hadde ansvar for Deltamobile, samt de mange forskjellige radionettene.

## Referanser


## Eksterne lenker