open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bombekaster

**Bombekaster** (også kjent som **mortér**, tidligere også **mørser**; engelsk: *mortar*) er et lett krumbaneskyts som skyter granater i høy bane mot fienden. 

Det er et rørbasert støttevåpen for bakkestridende tropper som avfyrer granatild på middels avstand i svært store høyder. Som navnet antyder, «kaster» granatkastere prosjektilene sine med en svært sterk prosjektilbane. I likhet med tradisjonelt artilleri brukes de til indirekte ild mot mål som vanligvis ikke er synlige fra skyteposisjonen, noe som krever en artillerioffiser (avfyringsleder) som gir informasjon via radio eller felttelefon om hvor og hvordan granatene treffer i forhold til målet, men skiller seg fra andre typer kanonbasert artilleri (kanoner, haubitser), spesielt på grunn av deres rekkevidde er betydelig begrenset og manglende evne til å skyte direkte, med unntak av visse systemer som er montert på kjøretøy.

Granatkastere har korte rørløp i forhold til kaliberet, er mye lettere enn en kanon eller haubits av samme kaliber, bruker utløpsvinkler på over 45° og har en munningshastighet på opptil omtrent lydhastigheten (331 m/s ved 0°C). Løpet er vanligvis glattløpet og munningsladet, men det finnes eksempler med rifling og bakladning. Rekylen absorberes uten fjæring av en baseplate som hviler direkte på bakken, med unntak av noen kjøretøymonterte våpen. 

Ammunisjon er tradisjonelt *vingegranater*; hylseløse granater der granatkroppen har et halestykke med vinger for aerodynamisk stabilisering og en liten drivladning for utkast. Munningsladede granatkastere fungerer tradisjonelt ved å slippe granaten gjennom rørløpet slik at den faller med halestykket mot en tennstift i bunnen av løpet, som tenner drivladningen og driver granaten framover.

I motsetning til nesten alle andre skytevåpen er bombekastere munningsladere, der drivmiddel (krutt) og granat lades via munningen. Denne lademåten gjør det mulig å tilpasse kruttladningen til hvert enkelt skudd. På den måten sikte seg inn mot målet ikke bare ved helningen på løpet, men også ved utgangshastigheten på granaten.

Moderne granatkastere begynte å bli utviklet tidlig på 1900-tallet og ble først brukt og utbredt under første verdenskrig. Konseptet med granatkasterer imidlertid en moderne versjon av den foreldede artilleri-typen morter, som begge har felles navn og historie på flere språk, for eksempel engelsk: *mortar*. Våpenet brukes av de fleste militærmakter i verden siden det er et effektivt anti-personellvåpen. Våpenet kan også avfyre flere forskjellige typer granater, som splintgranat, røykgranat, lysgranat som bidrar til å gjøre våpenet meget effektivt og allsidig. Det er til og med utviklet små kjernefysiske ladninger som er ment avfyrt med bombekastere.

## Se også
* Haubits

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over Chiles presidenter

Dette er en liste over Chiles presidenter og statssjefer fra og med 1818.

## "Høyeste herskere" (Directores Supremos)

* Bernardo O'Higgins Riquelme (1818–1823)
* Ramón Freire Serrano (1823–1826)

## Presidenter

* Manuel Blanco Encalada (1826–1826)
* Ramón Freire Serrano (1827–1827)
* Francisco Antonio Pinto Díaz (1827–1829)
* José Joaquín Prieto Vial (1831–1841)
* Manuel Bulnes Prieto (1841–1851)
* Manuel Montt Torres (1851–1861)
* José Joaquín Pérez Mascayano (1861–1871)
* Federico Errázuriz Zañartu (1871–1876)
* Aníbal Pinto Garmendia (1876–1881)
* Domingo Santa María González (1881–1886)
* José Manuel Balmaceda Fernández (1886–1891)
* Jorge Montt Álvarez (1891–1896)
* Federico Errázuriz Echaurren (1896–d. 1901)
* Germán Riesco Errázuriz (1901–1906)
* Pedro Montt Montt (1906–d. 1910)
* Ramón Barros Luco (1910–1915)
* Juan Luis Sanfuentes Andonaegui (1915–1920)
* Arturo Alessandri Palma (1920–1925)
* Emiliano Figueroa Larraín (1925–1927)
* Carlos Ibáñez del Campo (1927–1931)
* Juan Esteban Montero Rodríguez (1931–1932)
* Arturo Alessandri Palma (1932–1938)
* Pedro Aguirre Cerda (1938–d. 1941)
* Juan Antonio Ríos Morales (1942–d. 1946)
* Gabriel González Videla (1946–1952)
* Carlos Ibáñez del Campo (1952–1958)
* Jorge Alessandri Rodríguez (1958–1964)
* Eduardo Frei Montalva (1964–1970)
* Salvador Allende Gossens (1970–d. 1973)
* Augusto Pinochet Ugarte (1974–1990)
* Patricio Aylwin Azócar (1990–1994)
* Eduardo Frei Ruiz-Tagle (1994–2000)
* Ricardo Lagos Escobar (2000–2006)
* Michelle Bachelet Jeria (2006–2010)
* Sebastián Piñera Echenique (2010–2014)
* Michelle Bachelet Jeria (2014–2018)
* Sebastián Piñera Echenique (2018–2022)
* Gabriel Boric Font (2022–2026)
* José Antonio Kast Rist (2026-)

## Eksterne lenker
* 
*  Rulers.org – ''Chile''
Wenche Fossen

**Wenche Helene Fossen** (1946–2014) var redaktør i Samlaget. Hun var tidligere leder av Europabevegelsen og en av initiativtakerne bak organisasjonen Radikalt Europa. 

I 2004 ble Fossen tildelt prisen Årets europeer av Europeisk ungdom.

Fossen har bodd i Ålesund og jobbet som lærer i en årrekke. Hun bodde senere på Grünerløkka i Oslo. Hun var søster til forfatter og urbanist Erling Fossen og arbeidsforsker/konsulent Øystein Fossen og datter av pensjonert jurist og forfatter Asbjørn Fossen. 

## Referanser
Kristian Valen

**Kristian Valen** (født 1974) er en norsk komiker og artist kjent fra flere TV-serier og sceneoppsetninger.

Han er sønn av den tidligere fotballspilleren Inge Valen (Viking). Kristian ga seg imidlertid med fotballen ved 16-årsalderen. Valen var også med i Rogaland Teaters barneteater. Han sluttet på videregående skole da han var 17 år gammel, og begynte som programleder i Duen radio, deretter Siddis radio og senere i 1990-årene, Jærradioen. Det var som programleder på radio flere personligheter kom frem, blant annet *Sibbe fra Sandnes*. Flere av sketsjene på radio ble utgitt på CD, og Valen ga ut totalt fire album under navnet *Sibbe fra Sandnes* i 1990-årene.

Valen satte deretter opp sceneforestillingene *Fartøy Valen*, *3 på tiltak* og *Et musikalsk kaos. Takk for frammøtet*. I 2003 debuterte han med en TV-serie *[[Valen TV]]* på TVNorge. Deretter laget han seriene *[[Valen & de etter fjøstid]]* og *[[Valens Frokost-TV]]* på samme kanal. Våren 2012 startet en TV-serie på NRK, *[[Valens Rikskringkasting]]*. For serien ble han kåret til årets morsomste under Komiprisen 2012. Høsten 2014 ble serien *[[Kanal Valen]]* vist på TVNorge.

I 2017 deltok Valen i den norske Melodi Grand Prix-finalen med låten *You & I*. Han gikk ikke videre til gullfinalen.

## Diskografi
* Sibbe fra Sandnes (Sibbe,1996)
* Laila (Sibbe,1996)
* Countri (Sibbe,1997)
* Ei herlige suppa (Sibbe,1999)
* *[[Listen When Alone]]* (2004)
* Best of Sibbe fra Sandnes (Sibbe, 2009)
* Blessed by a woman (2011)
*Where is Jesus (2014)
*You & I (2018)
*Endless Road (2019)
*Jolene - Cover (2019)

## Filmografi / TV-programmer
* *[[Valen TV]]* (2003)
* *[[Valen & de etter fjøstid]]* (2006)
* *[[Valens Frokost-TV]]* (2009)
* *[[Valens Rikskringkasting]]* (2012)
* *[[Kanal Valen]]* (2014)

## Show
* *Tre på tiltak* (2001)
* *Fartøy Valen* (2005)
* *Et Musikalsk Kaos* (2008)
* *Raskere enn sitt eget beste* (2010)
* *Alle Skal Få (Det beste fra 10 år og noe nytt, dessverre!)* (2012)
* *ÅSTED VALEN* (2018)
*Fartøy Valen seiler igjen (2021)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Sosialkonservatisme

**Sosialkonservatisme** er et begrep innen konservativ tenkning med to hovedbetydninger:

*Enten en sosialreformatorisk konservatisme, en strømning innen den europeiske konservatismen som har ønsket å bekjempe fattigdom og skjerme arbeidere for konkurranse for å motvirke sosial nød og uro. Noen tidlige sosialkonservative tenkere var den sveitsiske forfatteren Sismondi, den tyske politiske økonomen Lorenz von Stein, den tyske filosofen Friedrich Julius Stahl og den britiske statsmannen Benjamin Disraeli. Den tyske kansleren Otto von Bismarck fremstår som den første store reformatoren. Beslektede begreper i den engelsktalende verden er «one nation-conservatism» og «compassionate conservatism».
*Eller en sosialpolitisk konservatisme, i vid forstand, som hegner om tradisjonell moral og velprøvde sosiale normer; og ser det som fellesskapets plikt å oppfordre til, eller påtvinge, disse gjennom sivile lover og regler. Dette er den vanligste begrepsbetydningen innen amerikansk konservatisme. Et typisk spenningsfelt mellom sosialkonservative og sosialliberale gjelder familie, kjønn og seksualitet, derav det i all hovedsak amerikanske begrepet om familieverdier.

De to betydningene av «sosialkonservatisme» utelukker ikke hverandre.

## Referanser
Det Norske Teatret

**Det Norske Teatret** er et teater som spiller dramatikk på nynorsk og norske dialekter. Teatret ligger i Oslo og ble grunnlagt 22. november 1912 med Hulda Garborg som styreformann. 6. oktober 1913 hadde det sin første forestilling, *[[Jeppe på Bjerget]]* av Ludvig Holberg, oversatt av Arne Garborg. Åpningen skjedde med kong Haakon VII til stede. En av de første forestillingene var preget av teaterslag i selve teatret, der riksmålsungdommer og nynorsktilhengere havnet i et blodig slagsmål. Noe av det samme hendte også i 1948, da teatret fremførte *[[Peer Gynt]]* i nynorsk oversettelse.

De første årene holdt teatret til i teatersalen hos Bondeungdomslaget i Oslo, siden flyttet det til Stortingsgata 16. Der holdt det hus til det fikk et nytt bygg i Kristian IVs gate i 1985, hvor det holder til fremdeles. Dagens teatersjef er Kjersti Horn.

Teatret ble under Egil Monn-Iversens musikalske ledelse kjent for sine musikaler, store suksesser gjennom tidene er blant annet *[[Les Misérables]]*, *[[Cats]]* og *Piaf*. Monn-Iversen skrev også egne musikaler som hadde urfremføring på teatret; dette inkluderer *[[Ungen (1974)|Ungen]]* og *[[Bør Børson Jr.]]*

Som det eneste større teatret i Norge er Det Norske Teatret privateid. Staten gir omtrent 100 millioner kroner i årlig tilskudd. Bondeungdomslaget i Oslo er største eier; ellers eier ulike mållag og lokallag i Noregs Ungdomslag resten.

Teatret fikk Spellemannprisen 1979 i åpen klasse for *Så lenge skuta kan gå*.

## Teatersjefer

* 1912&ndash;1915 Rasmus Rasmussen
* 1915&ndash;1916 Amund Rydland
* 1916&ndash;1917 Anton Heiberg/Amund Rydland
* 1917&ndash;1918 Amund Rydland
* 1918&ndash;1920 Sigurd Eldegard/Amund Rydland
* 1920&ndash;1922 Amund Rydland
* 1922&ndash;1933 Ingjald Haaland
* 1933&ndash;1934 Hans Jacob Nilsen
* 1934&ndash;1936 Oskar Braaten
* 1936&ndash;1942 Knut Hergel
* 1942&ndash;1945 Cally Monrad
* 1945&ndash;1946 Knut Hergel
* 1946&ndash;1950 Hans Jacob Nilsen
* 1950&ndash;1951 Edvard Drabløs
* 1951&ndash;1953 Ole Gregor Liljedahl Barman
* 1953&ndash;1961 Nils Sletbak
* 1961&ndash;1975 Tormod Skagestad
* 1975&ndash;1976 Svein Erik Brodal
* 1976&ndash;1979 Tormod Skagestad
* 1979&ndash;1990 Svein Erik Brodal
* 1990&ndash;1997 Otto Homlung
* 1997&ndash;2010 Vidar Sandem
* 2011&ndash; 2025 Erik Ulfsby
* 2025 – Kjersti Horn

## Teaterets skuespillere

## Litteratur
* Alfred Fidjestøl *Trass alt. Det norske teatret 1913-2013 Dramatiske scener frå 100 års teatereventyr*, Samlaget 2013 ISBN 9788252178753

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Det Norske Teatret i Sceneweb
.cl

**.cl** er Chiles nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett. Det administreres av  Universidad de Chile.  

## Registrering
Registrering av domenenavn på andre nivå under dette toppnivådomenet er åpen for alle, men utenlandske registranter må fremskaffe en innenlands kontaktperson med en RUT, det chilenske nasjonale identifikasjonsnummeret.

Registrering av navn som inkluderer aksenterte bokstaver (á, é, í, ó, ú), ñ og ü ble åpnet i 2005. (*Se* Internasjonaliserte domenenavn.)

For regjeringens nettsteder foretas registrering på tredje nivå, under subdomenene **gov.cl** og **gob.cl**.

## Se også
* Domenenavn
* Landskoder (internett)
* Toppnivådomene

## Eksterne lenker
* IANA .cl whois information 
* NIC Chile
* *[http://www.nic.cl/CL-IDN-policy.html Syntax rules for domain names under .CL]* på NIC Chiles nettsted
Chiles flagg

**Chiles flagg** er delt i hvitt over rødt og har en blå kanton med en hvit femtakket stjerne. Flagget er i størrelsesforholdet 2:3. Det benyttes i uforandret form i alle funksjoner som nasjonalflagg, handelsflagg, statsflagg og orlogsflagg. 

Rødt står for frihetskampen, blått for himmelen og hvitt for snøen i Andesfjellene. Den hvite stjernen i det blå feltet viser at Chile er en enhetsstat.

Flagget har vært Chiles nasjonalflagg siden 18. oktober 1817. Det ble benyttet ved uavhengighetserklæringen av 1817. José Ignacio Zenteno, forsvarsminister under Bernardo O'Higgins krediteres for iden bak flagget, mens Antonio regnes som den som har tegnet det. Andre tillegger æren for å ha tegnet flagget til Gregorio de Andía y Varela. Flaggets enkelte bestanddeler ble spesifisert i 1854, mens stjernens størrelse ble fastsatt i 1922.

Før Chiles nåværende flagg ble tatt i bruk, ble det benyttet to vannrett stripede trikolorer. Først et flagg i blått, hvitt og gult fra 1810 til 1814, deretter et flagg i blått, hvitt og rødt fram til 1816. 

## Orlogsgjøs
Orlogsgjøsen som benyttes av skip i Chiles sjøforsvar er en blå duk med en enkelt hvit stjerne. 

## Presidentflagg
Presidentflagget har riksvåpenet i midten. Det sentrale motiver i riksvåpenet er et skjold, delt i blått over rødt og med en hvit stjerne i midten. Skjoldet er flankert av en andeshjort og en kondor. Mottoet lyder «Por la razón o la fuerza».



Fil:Naval jack of Chile.svg|Chiles orlogsgjøs
Fil:Flag of the President of Chile.svg|Chiles presidentflagg
Fil:Flag of Chile (1812-1814).svg|Chiles flagg 1810-1814
Fil:Flag of Chile of the transition (1817).svg|Chiles flagg 1814-1816



## Litteratur
* *Album des pavillons nationaux et des marques distinctives. National flags and distinctive markings*, Service hydrographique et océanographique de la marine, Brest, 2000
* Gaston Soublette: *La estrella de Chile*', Valparaiso, 1984

## Eksterne lenker
* 
* Chile fra FOTW
* Historical flags of Chile fra FOTW
EMI Produksjon

**EMI-Produksjon AS** var et norsk filmproduksjonsselskap aktivt mellom 1962 og 1981. Det var et av landets største, og et av få private, filmproduksjonsselskaper, og produserte 25 spillefilmer. Firmaet ble ledet av Egil Monn-Iversen, og firmanavnet er hans initialer. Monn-Iversen var som regel selv utøvende produsent på produksjonene. 

EMI-Produksjon AS viste at det var mulig å skape kommersielle filmsuksesser i Norge med filmer som *[[Bør Børson Jr. (film fra 1974)|Bør Børson Jr.]]*, *[[Norske byggeklosser (1972)|Norske byggeklosser]]* og ''Den siste Fleksnes''. Selskapet hadde i perioden 1970-1979 en gjennomsnittlig bruttoinntekt på cirka 2 millioner kroner per spillefilm, noe som var betydelig høyere enn de fleste andre produsenter, som ofte bare oppnådde en fjerdedel av dette beløpet. 2 millioner kroner i 1975 tilsvarer ca. 15 millioner i 2024.

Egil Monn-Iversen brukte selskapet til å produsere en blanding av kommersielle suksesser og kunstnerisk ambisiøse filmer, inkludert de eneste to norske musikalene laget i denne perioden. Han var en viktig støtte for “nye bølge”-regissørene i norsk film på 1960- og 70-tallet, og søkte aktivt etter en norsk filmkunstner som kunne løfte norsk film til et internasjonalt nivå.

EMI-Produksjon AS samarbeidet ofte med andre produksjonsselskaper, som Teamfilm, og spilte en viktig rolle i utviklingen av norsk filmindustri.

## Utvalgte filmer fra produksjonsselskapet
 
* 1981 &ndash; *[[Den grønne heisen]]*
* 1979 &ndash; ''Kronprinsen''
* 1976 &ndash; *[[Bør Børson II]]*
* 1975 &ndash; *[[Fru Inger til Østråt]]* | *[[Skraphandlerne]]*
* 1974 &ndash; *[[Ungen (1974)|Ungen]]* | *[[Den siste Fleksnes]]* | *[[Bør Børson Jr. (film 1974)|Bør Børson Jr.]]* | *[[Bortreist på ubestemt tid]]*
* 1973 &ndash; *[[Kanarifuglen]]*
* 1972 &ndash; *[[Norske byggeklosser]]*
* 1970 &ndash; *[[Skulle det dukke opp flere lik, er det bare å ringe]]* | Balladen om mestertyven Ole Høiland | *[[Douglas (film)|Douglas]]*
* 1968 &ndash; *[[Mannen som ikke kunne le]]* | *[[Hennes meget kongelige høyhet]]*
* 1966 &ndash; *[[Afrikaneren]]* | *[[Skrift i sne]]*
* 1965 &ndash; *[[4 x 4]] (norsk del: Pike med hvit ball)* | *[[Klimaks]]*
* 1963 &ndash; *[[Elskere]]*

## Referanser
Olaf Helset

**Olaf Helset** (1892–1960) var en norsk generalmajor og idrettsleder.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Olaf Helset var sønn av læreren Peder Helset og hans hustru Ingeborg Kristiane Skjegstad. Han vokste opp på Romerike. I 1911 fullførte han gymnaset i  Kristiania (Oslo). Politisk ble han preget av Bondeungdomslaget. 

### Militær
Fra 1912 gikk han på Krigsskolen. Fra 1915 gikk han på Statens gymnastikkskole og fra 1917 til 1919 fikk han ytterligere militærutdannelse.

I mars 1920 giftet han seg med lærerinnen Eugenie Hansen. 

Han arbeidet som adjoint til generalstaben og tok generalstabseksamen i 1928. Studieopphold førte ham til Frankrike og Japan.

Ved starten av andre verdenskrig var han blitt major og deltok aktivt i forsvaret av Norge. Han ledet blant annet styrkene som stanset de tyske troppene ved Midtskogen om natten 10. april 1940 under invasjonen av Norge. For blant annet denne innsatsen ble Helset tildelt Krigskorset med sverd.

Etter løslatelse fra tysk krigsfangenskap i juli ble han en av lederne i motstandskampen og begynte arbeidet med å samle de forskjellige motstandsgruppene til det som skulle bli Milorg.

Etter at Riksrådsforhandlingene brøt sammen høsten 1940, startet *nyordningen* av det norske samfunnet. For å hindre nazifisering av idretten lot Helset seg velge til leder av Norges Landsforbund for Idrett. Sammen med lederen i Arbeidernes Idrettsforbund, Rolf Hofmo, opprettet han et felles midlertidig idrettsstyre. Helset ble formann. Dette styret, som skulle bli forløper til Norges Idrettsforbund, førte en aktiv motstand mot tyskernes forsøk på å ta over idretten og erklærte idrettsstreik i november. Etter krigen fullførte Helset samlingen av idretten.

I februar 1941 ble Helset arrestert, men slapp fri og flyktet til Sverige, hvor han var flyktningsjef og senere sjef for de norske Polititroppene.

### Etterkrigstiden
Etter krigen ble han sjef for Hæren, men gikk av i 1948 etter en konflikt med regjeringen om forsvarspolitikken.

## Utmerkelser

Helset ble i statsråd 28. oktober 1949 tildelt Krigskorset med sverd for «i en vanskelig situasjon ved Midtskogen 9. april 1940 å ha truffet beslutninger av meget vidtrekkende betydning for landet, ved personlig tapperhet og ledelse og gjennomfør disse, samt for senere fremrakende ytelser under felttoget i Sør-Norge 1940.»

Helset ble i 1947 utnevnt til kommandør med stjerne av St. Olavs Orden. Han ble også tildelt den britiske King's Medal for Courage in the Cause of Freedom, den danske Kong Christian Xs frihetsmedalje, den finske Frihetskorsets orden i gull og ble gjort til kommandør av første klasse av den svenske Sverdordenen og kommandør av den franske Æreslegionen.

Helset var også innehaver av Deltakermedaljen og Medaljen for seier over Tyskland.

## Se også
* Liste over norske idrettspersoner på sokkel

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Opera (andre betydninger)

**Opera** kan referere til

* Opera &ndash; en musikkform.
* Opera Software ASA (nå Otello Corporation) &ndash; en norsk programvareutvikler.
* Opera Software AS (nå Opera Norway) – et norsk programvareselskap med kinesiske eiere.
* Opera (nettleser) &ndash; en nettleser utviklet av Opera Software.
* Opera Mini &ndash; en Java-basert nettleser til mobile enheter.
* Opéra (Paris Metro) &ndash; en metrostasjon i Paris.
* Opera Omnia &ndash; latinsk uttrykk som betyr «samlede verker».
* Stiftelsen Opera Omnia &ndash; musikkteaterensemble startet i 1990.
Thore Langfeldt

**Thore Langfeldt** (født 30. september 1943 i Oslo) er en norsk psykolog og sexolog.

Han er utdannet psykolog ved Universitetet i Oslo i 1972 og er spesialist i klinisk psykologi og i klinisk sexologi. Han arbeidet deretter som forsker ved Nevrofysiologisk Institutt i Oslo. Fra 1980 til 1983 var Langfeldt faglig leder for døgnavdelingen for barn ved Statens senter for barne- og ungdomspsykiatri. Fra 1983 hadde han privat praksis som psykolog. I 1989 startet han Institutt for klinisk sexologi og terapi som han ledet fram til 2004. Sammen med Elsa Almås tok Langfeldt i 1982 initiativet til stiftelsen av Norsk forening for klinisk sexologi (NFKS). Langfeldt har også vært seniorforsker ved Nasjonalt kunnskapssenter om vold og traumatisk stress (NKVTS).

Langfeldt er blant annet kjent for sitt arbeide med barns seksuelle utvikling og har undervist ved flere universiteter i inn- og utland. Han har blant annet skrevet bøkene: *Barns seksualitet*, *Sexologi* og *Erotikk og fundamentalisme: fra Mesopotamia til kvinnefronten*. Han har utviklet en terapeutisk tilnærmelse for behandling av personer som har begått seksuelle overgrep. 

Thore Langfeldt ble i 2011 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden (2011)  for sin «innsats for norsk psykologi, sexologi og terapi.»

Langfeldt er gift og har tre barn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wayne Bridge

**Wayne Michael Bridge** (født 5. august 1980 i Southampton) er en engelsk tidligere landslagsspiller i fotball. Han spilte venstreback.

Bridge skrev under på sin første profesjonelle kontrakt med Southampton FC den 16. januar 1998. Han spilte for Southampton i 6 sesonger før han ble solgt til Chelsea FC for £7 000 000 den 21. juli 2003. Han tilhørte Manchester City FC fra 2009 til 2013, før han skiftet til Reading FC, hvor han avsluttet karrieren i 2014.

Bridge debuterte på  den 13. februar 2002 mot . Totalt har han spilt 36 landskamper og scoret 1 mål for England.

## Karriere som spiller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
John Terry

**John George Terry** (født 7. desember 1980) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er juniortrener for .

Han var Chelseas lagkaptein. Han ble i 2005 kåret til PFA Players' Player of the Year som første Chelsea-spiller noen sinne.

Terry skrev under på sin første profesjonelle kontrakt med Chelsea den 1. august 1997, og er en av de få fra Chelsea-akademiet som har tatt steget videre helt til kapteinsbindet på både klubb og landslag. I 2000 var han noen måneder på lån til Nottingham Forest FC.

Terry var suspendert i Champions League finalen i 2012 mot Bayern München på Alianz Arena, der Chelsea vant sin første Champions League finale. Chelsea vant Champions League og FA-Cupen den sesongen med Terry som kaptein. John Terry vant prisen PFA Player of the Year i 2005 og han vant også prisen UEFA Club defender of the Year i 2005, 2008 og 2009 

## Landslaget
John Terry debuterte på  mot  den 3. juni 2003, og han har per 1. november 2009 spilt 58 landskamper for England, og scoret 6 mål. I 2006 ble han også kaptein for det engelske landslaget.

## Meritter
### Chelsea
* Premier League: 2004-05, 2005-06 og 2009-10 og 2014-15 og 2016-17
* FA-cupen: vinner i 1999/2000, 2006/2007, 2008/2009, 2009/2010 og 2011/2012
* Ligacupen: vinner i 2004/2005 og 2006/2007 og 2014/2015
* FA Community Shield: vinner i 2005 og 2009
* UEFA Champions League: 2011/2012
* UEFA Europa League: 2012/2013

### Individuelle priser

* PFA Player of the Year: 2004-05
* 2006 FIFA World Cup VM laget: 2006, 
* FIFPro Årets lag: 2005, 2006, 2007, 2008
* UEFA Årets beste forsvarsspiller: 2005, 2008, 2009
* UEFA Årets lag: 2005, 2007, 2008
* Chelsea Player of the Year: 2001, 2006

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Weltschmerz

**Weltschmerz** (tysk «verdenssmerte») er et begrep brukt av den tyske forfatteren Jean Paul, og betegner den smertelige følelsen en opplever som forstår at den fysiske virkeligheten aldri kan tilfredsstille sinnets behov, en følelse av egen og av verdens utilstrekkelighet. Denne typen pessimistiske og melankolske verdensanskuelser var vanlige blant en rekke romantiske forfattere, som Lord Byron, Giacomo Leopardi, François-René de Chateaubriand, Alfred de Musset, Nikolaus Lenau og Heinrich Heine.
Shaun Wright-Phillips

**Shaun Cameron Wright-Phillips** (født 25. oktober 1981) er en britisk tidligere fotballspiller. Wright-Phillips er adoptivbarnet til den pensjonerte fotballspilleren Ian Wright, og halvbroren til fotballspilleren Bradley Wright-Phillips.

Wright-Phillips var en sesong i Nottingham Forest FC som læregutt før han reiste til Manchester City. Etter en sesong i denne klubben skrev han under på sin første profesjonelle kontrakt den 20. juli 1999. Han spilte for Manchester City i seks sesonger før han ble solgt til Chelsea FC for 21&nbsp;000&nbsp;000 pund den 18. juli 2005. Wright-Phillips ble aldri en stor suksess i Chelsea. Etter tre sesonger i klubben ble han i den 28. august 2008 solgt tilbake til Manchester City. Overgangssum er antatt å ligge rundt 8&nbsp;500&nbsp;000 pund.

Shaun Wright-Phillips debuterte på  den 18. august 2004 i en kamp mot . Totalt har han spilt 36 landskamper og scoret 6 mål for England.

## Karriere som spiller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Langfeldt

**Langfeldt** er en norsk slekt som nedstammer i fra Johan Langefeldt. En tysk sjøkaptein som ankom Norge på femtenhundretallet. Johan Langefeldt slo seg først ned i Sjernøysund ved Mandal for senere å flytte til Ny Hellesund i Søgne. Der ble familien mangfoldige og alle Langfeldter i Norge stammer fra denne første Johan Langefeldt.

Kjente medlemmer:

* Gabriel Langfeldt (født 1895, død 1983) var en norsk professor  i psykiatri og overlege ved Psykiatrisk klinikk, Universitetet i Oslo.
* Thore Langfeldt (født 30. september 1943 i Oslo) er en norsk psykolog og sexolog.

## Eksterne lenker
* Katalog til arkiv etter Langfeldt-slekta hos Statsarkivet i Kristiansand
Byron Erickson

**Byron Erickson** (født 1951) er en amerikansk tegneserieskaper og kreativ leder i Egmont, særlig kjent som redaktør for serieskapere som Don Rosa og William Van Horn. Han startet sin tegneseriekarriere i 1983 ved «Another Rainbow», et lite selskap drevet og grunnlagt av Carl Barks-fans. Da de fikk lisens til å gi ut Disney-serier i USA under merket Gladstone, ble Erickson redaktør. I 1989, da Disney overtok lisensen, forlot han Gladstone til fordel for «First Publishing», som redaktør for en mengde forskjellige serier. To år senere flyttet Erickson til Danmark for å jobbe i Egmont, først som ansvarlig redaktør, senere som sjefredaktør, og nå som kreativ leder. Likevel finner han tid til å skrive historier.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Byron Erickson i Inducks
Nigel Godrich

**Nigel Timothy Godrich** (født 28. februar 1971) er en britisk plateprodusent. Han er mest kjent for sitt arbeid med det engelske bandet  Radiohead. Han har også jobbet med Paul McCartney, Travis, Beck, Pavement, Air, Neil Finn, Natalie Imbruglia, Silver Sun, The Sundays, The Divine Comedy, U2, The Beta Band, R.E.M. og Roger Waters

I 2004 produserte Godrich produced veldedighetssingelen *[[Band Aid 20]]*, med bidrag fra Supergrass' Danny Goffy, Paul McCartney, Radiohead-medlemmene Thom Yorke og Jonny Greenwood, Oasis' Noel Gallagher, Coldplays Chris Martin, Bono fra U2, Sugababes og andre.

Nigel krediteres til tider som det «sjette medlemmet» av Radiohead, og blir gitt mye kreditt for sitt arbeid med dette bandet fra Oxford. Hans første bidrag var på EP-en *[[My Iron Lung]]* med sitt arbeid på sangene «Permanent Daylight», «The Trickster» og «Lewis (Mistreated)». Han har også vært med å produsere LP-en *[[The Bends]]*. 

Hans første fulle produksjonsjobb med Radiohead var på *[[OK Computer]]*, og han har produsert hvert eneste album siden det. Han har oppnådd respekt for å vært med på å definere bandets særegne lydbilde. Han har hjulpet til med å etablere Radiohead som et av de mest ettertrakede bandene i verden.

## Diskografi <small>(ikke fullstendig)</small>
* Alle opplistningene er som plateprodusent, dersom ikke annet er skrevet.
### Radiohead-arbeid
* 1994 – *[[My Iron Lung]]* (*produsent på noen spor*)
* 1995 – *[[the Bends]]* (*engineer*)
* 1997 – *[[OK Computer]]*
* 1997 – *[[Running From Demons|No Surprises/Running From Demons]]*
* 1997 – *[[Airbag/How Am I Driving?]]*
* 2000 – *[[Kid A]]*
* 2001 – *[[Amnesiac]]*
* 2001 – *[[I Might Be Wrong|I Might Be Wrong: Live Recordings]]*
* 2003 – *[[Hail to the Thief]]*
* 2004 – *[[COM LAG (2plus2isfive)]]*
* 2007 – *[[In Rainbows]]*

### Annet arbeid
* 1998 *Left of the Middle* av Natalie Imbruglia (mixer)
* 1998 *Mutations* av Beck
* 1999 *Terror Twilight* av Pavement
* 1999 *The Man Who* av Travis
* 1999 *Can You Still Feel?* av Jason Falkner
* 2001 *Regeneration* av The Divine Comedy
* 2001 *The Invisible Band* av Travis
* 2002 *Sea Change* av Beck
* 2004 *Talkie Walkie* av Air
* 2004 *Heroes to Zeros* av The Beta Band (mixer)
* 2004 *[[Band_Aid_20#Band_Aid_20|Band Aid 20 single]]*
* 2005 *Late Night Tales: Flaming Lips*
* 2005 Chaos and Creation in the Backyard av Sir Paul McCartney
* 2017 *[[Is This the Life We Really Want]]* av Roger Waters

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Fanside
* Diskografi
* All Music Guide Credits
Akvarell

**Akvarell** er et maleri malt med transparente, vannoppløslige farger. Ordet akvarell betegner også selve maleteknikken. Gouache er en vannfargeteknikk med dekkende farger.
## Historie

Akvarellmalerier er kjent allerede fra oldtiden, blant annet fra egyptiske veggmalerier. I middelalderen ble akvareller også brukt som bokillustrasjoner. Teknikken er siden svært mye brukt pga. sin enkelhet.

Av kjente akvarellmalere kan nevnes Eugène Delacroix, Claude Monet, og særlig Paul Cézanne. Under glansperioden på 1700-tallet brakte også kunstnere som John Cotman, John Constable og William Turner denne teknikken opp på et svært høyt nivå. Både impresjonister og ekspresjonister utviklet akvarellteknikken senere.

### Eksempler

File:Joseph_Mallord_William_Turner_017.jpg|William Turner: «Vierwaldstättersjøen», 1802
File:The Blue Boat 1892 Winslow Homer.jpg|Winslow Homer: «Den blå båten» (*The Blue Boat*), 1892
File:Paul Cézanne 151.jpg|Paul Cézanne: selvportrett, ca. 1895
File:Julaftonen av Carl Larsson 1904.jpg|Carl Larsson: *Julaften*, 1904–1905
File:Egon Schiele 045.jpg|Egon Schiele: «Jenter» (*Mädchen*), 1911
File:August Macke 013.jpg|August Macke: «Hageport» (*Gartentor*), 1914


## Teknikk og utstyr

## Se også
* Gouache

## Eksterne lenker
* 
### Lærebøker
* Søkbar digitalkopi av ''Akvarell : materialer, teknikker og øvelser for å lære maling med akvarellfarger'' av Isidro Sanchez, utgitt av Teknologisk forlag 1991
* Søkbar digitalkopi av ''En innføring i akvarellmaling'' av Ray Smith, utgitt av Teknologisk forlag 1993
* Søkbar digitalkopi av ''Akvarell : papiret som palett : en begynnerbok'' av Ulla Fredsøe, utgitt av Orion 1997
* Søkbar digitalkopi av ''Mal akvarell'' av José M. Parramón og Guillermo Fresquet, utgitt av Aschehoug 1991
* Søkbar digitalkopi av ''Akvarell : et komplett kurs'' av Stan Smith, utgitt av Teknologisk forlag 1996
#### Motiver
* Søkbar digitalkopi av ''Akvarellmaling : landskap'' av Ray Smith, utgitt av Teknologisk forlag 1993
* Søkbar digitalkopi av ''Stilleben med akvarellfarger'' av Elizabeth Jane Lloyd, utgitt av Teknologisk forlag 1995
Slaget ved Tewkesbury

**Slaget ved Tewkesbury** ble utkjempet ved Tewkesbury i Gloucestershire, England den 4. mai 1471. Det avsluttet den nest siste fasen av rosekrigene.

## Bakgrunn

Henrik VI var nylig for annen gang blitt avsatt av sin rival Edvard IV, og Huset York hadde dermed igjen overtaket. Henrik var blitt innsatt på tronen igjen av Richard Neville, 16. jarl av Warwick, som tidligere hadde kjempet for yorkistene, men som i 1469 gikk over til Huset Lancaster. 

Warwick falt i slaget ved Barnet den 14. april 1471, og de gjenværende lancastrianske styrkene ble ledet av dronning Margaret av Anjou og hennes sytten år gamle sønn Edward av Westminster. Margarets eneste håp om å vende krigslykken lå i å slå sammen sine styrker med hertugen av Bedfords, og hun måtte derfor krysse elven Severn. Dette mislyktes hun med da kommandanten i Gloucester, Richard Beauchamp, nektet henne å krysse elven ved byen. 

## Slaget

Margaret var svært avhengig av sin siste gjenværende kommandant med stor erfaring, Edmund Beaufort, 4. hertug av Somerset. Men yorkistene hadde overlegent artilleri, og Somerset feilbedømte sin posisjon, slik at Richard, hertug av Gloucester klarte å angripe lancastrianernes flanke. Det brøt ut panikk blant flyktende lancastrianere, og Somerset skal ha drept en av sine egne offiserer, Lord Wenlock, som straff for manglende initiativ. Dette er noe usikkert, da enkelte kilder antyder at Wenlock overlevde slaget. 

På et jorde som ble kjent som *Bloody Meadow* («Den blodige engen») ble opptil halvparten av Somersets soldater slaktet ned. Noen søkte tilflukt i Tewkesbury Abbey, men skal ha blitt forfulgt også der. En av de falne var Edward av Westminster, som er den eneste prins av Wales som har falt i et slag. 

## Etterspill

Alle de lancastrianske kommandantene, inkludert Somerset, ble henrettet kort tid etter slaget, mens Margaret og hennes svigerdatter Anne Neville ble tatt til fange. Henrik VI, som var fengslet i Tower of London, ble myrdet få dager senere. 

Slaget førte til en midlertidig stans i rosekrigene; det skulle gå fjorten år før Huset Tudor etablerte seg gjennom et nytt kupp og dermed endte striden mellom de to fyrstehusene.
Varmekapasitet

**Varmekapasiteten** *C&thinsp;* for en gjenstand eller materiale er forholdet mellom varmen *&Delta;Q&thinsp;* tilført (eller avgitt fra) gjenstanden, og den resulterende temperaturendringen  gjenstanden får, 

:  C = \frac{\Delta Q}{\Delta T} .

Enhet for varmekapasitet er joule per kelvin, det vil si [C] = J/K. Dersom gjenstanden er homogent sammensatt, er forholdet mellom varmekapasiteten og massen lik stoffets spesifikke varmekapasitet. Det er denne som i praksis blir angitt i tabeller over varmekapasiteten for forskjellige stoffer.

Temperaturendringen som observeres når en gitt mengde varme tilføres et system avhenger av om varmen tilføres mens systemets trykk er konstant (isobar varmetilførsel) eller mens systemets volum er konstant (isokor varmetilførsel). Ved disse forskjellige prosessene kan varmetilførselen relateres til endringen i systemets entalpi *H&thinsp;* eller Indre energi *U*. Formelt er da den isobare varmekapasiteten  C_P  og den isokore varmekapasiteten  C_V  definert som    

:  C_P = \left(\frac{\partial H}{\partial T}\right)_P, \quad  C_V = \left(\frac{\partial U}{\partial T}\right)_V 

Fra den termodynamiske sammenhengen *H* = *U* + *PV* og bruk av forskjellige Maxwell-relasjoner, er disse to varmekapasitetene ved temperaturen *T&thinsp;* forbundet ved ligningen

:  C_P - C_V = TV{\alpha^2\over \kappa_T}  

Her er *&alpha;&thinsp;* materialets volumutvidelseskoeffisient og *&kappa;<sub>T</sub>&thinsp;* dets isoterme kompressibilitet. Dette kan vises ved bruk av termodynamisk derivasjon.

For en Ideell gass er  og . Siden gassen med *n&thinsp;* mol partikler følger tilstandsligningen  hvor *R&thinsp;* er den universelle gasskonstanten, vil den derfor ha

:  C_P - C_V = nR 

Denne viktige sammenhengen kan føres tilbake til Robert Mayer. For en ideell gass kan den utledes direkte fra definisjonene av de to varmekapasitetene.

## Se også

* Spesifikk varmekapasitet

## Referanser
Anthony Woodville, 2. jarl Rivers

**Anthony Woodville** (født ca. 1442, død 25. juni 1483) var andre jarl Rivers, tilknyttet det engelske hoffet og forfatter. 

Han var eldste sønn av Richard Woodville, 1. jarl Rivers og Jacquette av Luxembourg. Som sin far var han under rosekrigene først lancastrianer, og kjempet for Lancaster i slaget ved Towton, men senere ble han yorkist. 

I 1464 giftet hans søster Elizabeth Woodville seg med Edvard IV av England, og flere av hennes slektninger ble sentrale rådgivere for kongen. I 1469 døde faren, og Anthony arvet jarl-tittelen. Da Edvard i 1470 måtte gå i eksil ble Rivers med, og neste år ble han med tilbake til England. Han ble såret i slaget ved Barnet. 

I 1473 ble Rivers utnevnt til guvernør for prinsen av Wales' hushold. Da kongen døde i 1483 fulgte han den unge Edvard V mot London. Men de ble avskåret av hertugen av Gloucester, som fengslet jarlen, og fikk ham halshugget for å fjerne alle som kunne stå i veien for hans plan om å kreve tronen. 

Rivers var en lærd mann, og en av de første bøkene som ble trykket i England, muligens den aller første, var hans oversettelse fra fransk av *Filosofenes ordspråk*. Den ble trykket av William Caxton i 1476. 

## Referanser
Birgham-traktaten

**Birgham-traktaten** omfattet to avtaler beregnet på å sikre den skotske uavhengigheten etter at kong Alexander III av Skottland døde uten en direkte arving i 1286. Traktaten ble undertegnet  av tre nasjoner; Skottland, Norge og England.

Hensikten med traktaten, og garantert av Edvard I av England, var å avgjøre en gang for alle de konkurrerende krav på tronen fra Huset Balliol og Huset Bruce. Avtalene ble skrevet i Salisbury i 1289 og Birgham i 1290. 

På den betingelse at barnedronningen Margrete av Skottland, også kjent som «Jomfruen fra Norge», ville gifte seg med Edvards sønn med samme navn, den framtidige Edvard II av England, ville Skottland være «adskilt og todelt fra England i henhold til dets rettmessige grenser, fri i seg selv og uten underkastelse».

Traktaten viste seg å bli virkningsløs og forgjeves da den unge dronningen i 1290 døde på Orknøyene på veg fra Norge til Skottland. I tillegg hadde de engelske forhandlerne inkluderte rikelig med reservasjoner for å gjøre de skotske klausulene om uavhengighet ubrukelige. Edvard I erklærte seg som overherre av Skottland og utfordret de med krav på den skotske tronen til anerkjenne ham som deres føydale overherre.

Den overstående ekteskapskontrakten ble tilbakeført fra London til Skottlands nasjonale arkiver så sent som i 1937.

## Se også
* Den skotske uavhengighetskrig
Romano Scarpa

**Romano Scarpa** (født 27. september 1927 i Venezia, død 23. april 2005 i Málaga) var en berømt tegneserieskaper. Scarpa begynte å lage Disney-historier i 1953 hos forlagshuset Mondadori, og har siden satt et sterkt preg på italienske Disney-serier og italienske tegneserier overhodet. Italienske Disney-tegnere på som Giorgio Cavazzano formet skikkelsene sine etter Scarpa-stilen. I 1988 skrev Scarpa en av de lengste Disney-seriene som eksisterer: «Paperolimpiadi» på 250 sider. Scarpa bodde sine siste år i Spania, og laget historier for Egmont.

Scarpa er opphavsmannen bak Disney-figuren Birgitte.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Romano Scarpa – Un artista inusitato
New Year’s Day

***New Year's Day*** er en singel av den irske rockegruppen U2.

Dette var den første singelen fra albumet War, og den første singelen deres som ble sluppet samtidig verden over. Singelen ble sluppet i flere formater, bl.a. 7" og 12" vinyl, og senere også på CD.

Sangen ble først til ved at Adam Clayton kom opp med bassriffet, som ble kombinert med en snutt The Edge hadde lagd på piano. Men det var teksten som ble den store bøygen, og Bono slet såpass at den var nær med å bli droppet fra albumet takket være deadlinespøkelset. Teksten han kom frem til, er en kjærlighetssang til sin kone Ali. Men sett i datidens politiske lys, og særlig Lech Wałęsas og Solidaritets kamp i Polen, er den også en sang om kamp og håp om forandringer.

Singelen toppet på en tiendeplass i Storbritannia, en 53.-plass i USA og i Norge lå den tre uker på VG-lista med en niendeplass som beste plassering.

## Sanger på singelen
*«New Year's Day (Short Version)» (3:53)
*«Treasure (Whatever Happened to Pete the Chop?)» (3:24)
*«New Year's Day (Long Version)» (5:35)
*«Fire (Live from Werchter, July 4, 1982)» (3:45)
*«I Threw a Brick Through a Window / A Day Without Me (Live from Werchter, July 4, 1982)» (6:58)
*«New Year's Day (U.S. Remix)» (4:30)
*«Two Hearts Beat as One (U.S. Remix)» (5:40)
*«New Year's Day (Special Version)» (4:16)
*«New Year's Day (Edit)» (3:40)

Den «lange» versjonen av sangen er den som finnes på War. Den «spesielle» er den som er på The Best Of 1980-1990.

«Treasure (Whatever Happened to Pete the Chop?)» var et resultat av at U2 nektet å spille mainstream pop. De hadde skrevet en sang om en venn av en venn (som ble kalt Pete The Chop), og sangen var så mye pop at manageren Paul McGuinness brukte den til å selge bandet. Men bandet ville ikke spille den som en popsang, og skrev den om så mye at den tilslutt het «Treasure». De la til «Whatever Happende to Pete the Chop», siden McGuinness fikk det spørsmålet av alle som hadde likt sangen.

## Eksterne lenker
*
Viggo Jønsberg

**Viggo Jønsberg** (født 22. mai 1956) er en norsk skuespiller.

## Filmografi
* 2003 *[[Sejer – Elskede Poona]]* (TV-serie) – Telemontører
* 1997 *Blind gudinne* – Ole Andersen
* 1996 *[[Jomfruene i Riga]]*
* 1996 *Over stork og stein*
* 1993 *[[De blå ulvene (film)|De blå ulvene]]* – Fattern 
* 1993 *Gull og grønne skoger* – Linken
* 1992 *[[Giftige løgner (film)|Giftige løgner]]* – Fattern 
* 1990 *[[Døden på Oslo S (film)|Døden på Oslo S]]* – Fattern
* 1986 *[[Drømmeslottet]]* – Steinar 
* 1982 *Leve sitt liv* – Uteligger 
* 1981 *Julia Julia* – Skau 
* 1980 *Liv og død* – Speedy

## Annet
* 1992 *Krigerens hjerte* – Set-rekvisitør

## Eksterne lenker
*
Axel Hellstenius

**Axel Hellstenius** (født 1960) er en norsk forfatter, dramatiker og en av Norges mest produserte manusforfattere. Foruten film og TV-serier, skriver han scene- og radiodramatikk, samt barne-og ungdomsromaner. Han er gjestelærer på den Norske Filmskolen på Lillehammer, og har vært mentor på PAL labs og eQuinoxe.

Han fikk Edith Carlmar-prisen i 2007 og Uprisen sammen med Morten Skårdal i 2011 for *Fittekvote*. Sammen med broren Henrik Hellstenius, skrev han teksten til operaen *SERA* fra 1999. For teksten ble han nominert til Edvard-prisen 2000 i klassen tekst til musikk, mens Henrik Hellstenius vant klassen musikk til annen kunstart for musikken.

## Bibliografi
### Spillefilmer
* 2014 *[[Beatles (film)|Beatles]]*
* 2009 *[[Fritt vilt II]]* (dialogforfatter)
* 2007 *[[Titanics ti liv]]*
* 2003 *[[Mors Elling]]*
* 2001 *[[Elling (film)|Elling]]* (nominert til Oscar)
* 1999 *[[Absolutt Blåmandag]]*
* 1997 *[[Salige er de som tørster]]*
* 1995 *[[Farlig farvann]] 
* 1994 *Over stork og stein*
* 1993 *Secondløitnanten*
* 1992 *De Blå Ulvene*
* 1991 *Giftige Løgner*
* 1990 *Døden på Oslo S*

*'TV-serier**
* 2016 Det Tredje Øyet, sesong II 
* [[Det tredje øyet|2014 Det Tredje Øyet, sesong I]] 
* [[Gutta Boys|2006 Gutta Boys (nominert til Internasjonal Emmy)]] 
* 1997 ''[[Hotel Oslo]]'' (TV-miniserie) 
* 1996 ''[[Offshore (TV-serie)|Offshore]]'' (TV-serie) (storyline writer) 
* 1994 ''[[I de beste familier]]'' (TV-serie) (storyline writer) (forfatter) 
* 1985 ''[[Fellesrommet]]'' (TV-serie) 

**Sceneteater**
* 2012 Mens Blücher sank 
* 2012 Oscarsborg i kamp 
* 2008 Whitch witch (bearbeidelse) 
* 2007 Elling i nærkontakt 
* 2003 Samson og Roberto (dukketeater) 
* 1999 Elling og Kjell Bjarne (stykket er satt opp på mer enn 200 scener rundt i verden. Bla i Londons Westend og på Broadway i New York) 
* 1996 Askeladden og de gode hjelperne 

**Radioteater*'
* [https://radio.nrk.no/serie/radioteater-krim/mkdr62050112/13-10-2013 2013 Nærkamp (serie på 3 episoder)]  
* 2010 Kongshavn (episodeforfatter) 
* 2008  Noen kommer til å dø 

=== Skjønnlitteratur ===
* 2012 *Tatt av ras*
* 2011 *Blücher synker*
* 2010 *Fittekvote* (Nominert til [[UPrisen]] 2010)
* 2009 *Mens Blücher sank*
* 2006 *Full krig*
* 2005 *Hard vær* 
* 2003 *Mitt i siktet*
* 2003 *Det store smellet*
* 2002 *Verdens mest øde øy*
* 2002 *Høyt spill*
* 2001 *Titanics ti liv*
* 2001 *Stille før opptak – action!*
* 2000 *Midt i siktet*
* 1998 *Det store smellet*

=== Bønna og gjengen-serien ===
* 2006 *Full krig*
* 2005 *Hardt vær*
* 2000 *Midt i siktet*
* 1998 *Det store smellet*

== Referanser ==
<references/>

== Eksterne lenker ==
* 
* [http://manusbank.no/index.php?view=writer&id=84&title=Axel%C2%A0Hellstenius Axel Hellstenius]  hos [[Norske Dramatikeres Forbund]]
* [http://www.txt.no/lese/Forfatterleksikon/axel_hellstenius.html txt.no] om ham i *Ungdommens forfatterleksikon''
* http://www.cappelendamm.no/main/Katalog.aspx?f=10432
* Presentasjon av Axel Hellstenius i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Helle Beck Figenschow

**Helle Lee Elena Beck Figenschow** (Lee Figenschow; født 1974) er en bulgarsk-norsk kvinne som ble kjent for sin rolle som «Lena» i de norske ungdomsfilmene om «Pelle og Proffen» med manus av Ingvar Ambjørnsen. Hun underviste i orientalsk dans i en rekke år, og per 2025 jobber hun som fastlege.

Rollen som «Lena» ble etter hvert en stor belastning for Figenschow på grunn av det store medieoppstyret som var rundt filmene og de mest profilerte skuespillerne. Hun reiste derfor til København og bodde der i fem år.

Figenschow var en fremtredende person i Norges magedans- og folkedansmiljø, hvor hennes spesialitet var kuchek, en sigøynerdans fra Balkan. Hun instruerte orientalsk dans i Oslo samt holder kurs og seminarer i hele landet. Sammen med andre i Norges magedansmiljø var hun med i gruppen Divas of Bellydance. Denne gruppen hadde sin premiereforestilling på Oslo Oriental Dance Festival i Oslo 10. februar 2006.

## Filmografi

## Eksterne lenker
* Intervju i Dagbladet 23.09.2005
* Figenschows hjemmeside for orientalsk dans
*
Thomas Grey, 1. marki av Dorset

**Thomas Grey** (ca. 1450–1501) var første marki av Dorset og åttende baron Ferrers of Groby. Han var eldste sønn av Elizabeth Woodville og John Grey, 7. baron Ferrers of Groby, og dermed stesønn av Edvard IV av England.

Han ble utnevnt til marki av Dorset den 16. april 1476, og innkalt til parlamentet 15. november 1482. I januar 1482 eller 1483 døde hans bestemor Elizabeth Grey, og han fikk da tittelen Lord Ferres of Groby i tillegg. I 1483 sluttet han seg til hertugen av Buckinghams opprør mot Rikard III, og da dette slo feil flyktet han til Bretagne hvor han sluttet seg til Henry Tudor.

Han giftet seg med Anne Holland, som var eneste datter av Anne of York og niese av Edvard IV. Hun døde tidlig uten å ha fått barn, og han giftet seg så med Cecily Bonville, baronesse av Harington and Bonville, som var niese av Richard, jarl av Warwick og stedatter av William Hastings. Lady Jane Grey var hans oldebarn fra det andre ekteskapet.

## Referanser
Fylkesvei 415

**Fylkesvei 415** (**Fv415**) går mellom Myråsen i Åmli og Fiane i Tvedestrand.

Mellom Myråsem og Storbrua følger veien delvis den nedlagte Treungenbanens trasé.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 416

**Fylkesvei 416** (**Fv416**) går mellom Myra i Vegårdshei og Risør havn. Veien består av to avsnitt med en samlet lengde på 30,7&nbsp;km.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

 
----Erstattet av 

----

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
* Vegliste Aust-Agder gjeldende fra 15. mai 2015
*
Cajus Julius Caesar

:*Denne artikkelen handler om den tyske politikeren. For den romerske statsmannen, se [[Julius Cæsar|Gaius Julius Caesar]]*

**Cajus Julius Caesar** (født 1951) er en tysk konservativ politiker (CDU). Han var medlem av det tyske parlamentet, Forbundsdagen, fra 1998 til 2005.

## Utdannelse og yrke
Caesar gikk fra 1967 til 1969 i forstlære, og utdannet seg senere til diplomforstingeniør og forstmann. Fra 1974 til 1998 arbeidet han som revirleder.

## Politisk karrière
1998 ble Caesar innvalgt i det tyske parlamentet for CDU. Han representerte valgkrets 136 *Lippe I* i delstaten Nordrhein-Westfalen. I Forbundsdagen var han medlem av komitéen for miljø, naturbeskyttelse og reaktorsikkerhet. En anekdote forteller at CDU/CSUs fraksjonsleder Wolfgang Schäuble først bad om å få se Caesars identitetspapirer, fordi han ikke trodde navnet stemte.

Ved forbundsdagsvalget i 2005 ble det på grunn av utsettelsen i valgkretsen *Dresden I* i delstaten Sachsen uklart om Caesar ville bli gjenvalgt. Ettersom CDU fikk flere enn 9&nbsp;409 annenstemmer i Dresden, vil Caesar ikke bli innvalgt over Nordrhein-Westfalens landsliste. Dette er et resultat av det som på tysk kalles *Wählerzuwachsparadoxon*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi
* Paradoxien bei der Nachwahl 2005