open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Studio system

**Studio system** (også *Hollywood Studio System*) er en betegnelse gitt en epoke i Hollywoods filmhistorie mellom 1920- og 50-tallet. Perioden var preget av få store filmselskaper som kontrollerte alle ledd av filmproduksjon og distribusjon. Lokaler, kontrakter med skuespillere, visningssteder og teknikk var alt under filmselskapenes kontroll og oftest også eie. Skuespillere hadde lange kontrakter med selskapene og talentspeidere ble i denne perioden mye benyttet. Systemet fikk kritikk for sin monopolistiske tilnærming og i 1948 avgjorde Høyesterett at systemet skulle opphøre fordi det angivelig var i strid med konstitusjonen. Filmselskapene som dominerte var Metro-Goldwyn-Mayer, 20th Century Fox, Loew's Incorporated, Paramount Pictures, RKO, Warner Bros., Universal Pictures, Columbia Pictures og United Artists.

## Referanser
Ådalsbruk stasjon

**Ådalsbruk stasjon** er en nedlagt jernbanestasjon på Rørosbanen ved Ådalsbruk i Løten kommune i Innlandet fylke. 

Stasjonen ble opprettet i 1862 som et stoppested betjent kun for reisende og gods med navnet *Løken*. Stasjonen skiftet senere i 1881 navn til *Aadalsbrug* samtidig mens den ble oppgradert til en stasjon betjent for ekspedering av tog, reisende og gods. I 1921 fikk stasjonen den nåværende navneformen. 

Ved begynnelsen av 1900-tallet var Ådalsbruk med Klevfos Cellulose- & Papirfabrikk og Aadals Brug Jernstøberi & Mekaniske Verksted det største industristedet i innlandet mellom Kristiania og Trondheim. Dette viste seg blant annet ved stor godshåndtering gjennom stasjonen og et eget sidespor på 1,5 km som ble opprettet allerede i 1895. Dette sidesporet var i utgangspunktet smalsporet, men ble ombygget til normalspor i 1919.

Selve stasjonsbygningen ble oppført i 1915 og er blitt holdt i uendret form siden. Stasjonsområdet inneholder også et godshus fra 1921, samt en skinneleggerbolig med et uthus som stammer fra åpningen av stasjonen. Dette uthuset er for øvrig oppført etter tegninger av arkitekten Georg Andreas Bull.

I 1972 ble stasjonen fjernstyrt og gjort ubetjent, og den ble til slutt nedlagt i 1984. I sommersesongen kjøres det karéttog trukket av den eneste kjørbare maskinen av to gjenværende av typen NSB type 2 fra Hamar og Norsk Jernbanemuseum til Elverum med stopp i Ådalsbruk, noe som også blir supplert med veteranbiltreff. Dette damplokomotivet med navnet *«Caroline»* var for øvrig stasjonert ved Ådalsbruk fra 1920 til 1954, hvor det trafikkerte sidelinjen til Klevfos med tømmervogner. 

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

* Network Stament 2017: Stasjonsoversikt, s. 21
* Youtube.com – Videosnutt fra Ådalsbruk stasjon med karéttoget
Oddvar Nilsen

**Oddvar Nilsen** (født 16. november 1931 i Halden, død 1. september 2007) var en kristen  predikant, forfatter og redaktør, tilknyttet den norske pinsebevegelsen. Han regnes som en av bevegelsens mest kjente og avholdte hedersmann og leder. Oddvar Nilsen døde 75 år gammel og var svært produktiv helt til det siste. Han har etterlatt seg en mengde artikler foruten de om lag 500 bøkene han har forfattet eller oversatt til norsk. Han ble også mye brukt som tolk.

Oddvar Nilsen ble omvendt og døpt i 1944, noen år senere, i 1951 ble han utsendt som evangelist fra Salen Halden.  Han var hjelpeforstander i Pinsekirken Tabernaklet Bergen og forstander i Zion  Stavanger i tidsrommet fra 1954 til 1962. Oddvar Nilsen var selvlært som teolog og preget av en helt uvanlig bibelinnsikt. 

Det er sagt om Oddvar Nilsen at  «*…han hadde en god fortellerevne, stor bibelkunnskap og en smittende forkynnerglede. Han var så velsignet enkel, liketil, hyggelig og omgjengelig.  Han hadde en enestående detaljkunnskap som pinsehistoriker og et ry som kjenner av internasjonal pinsekristendom. Han var nøyaktig og ytterst systematisk i alt han foretok seg.*» 

## Filadelfiaforlaget
Oddvar Nilsen arbeidet det meste av sitt liv i Filadelfiaforlaget.  Fra 1962 som  redaktør av Barnas Beste et tidsskrift for barn. Senere i 1966 som redaktør av Korsets Seier en ansvar han hadde i  nærmere 30 år senere til han gikk av med pensjonen. Han har også hatt redaktøransvaret for Bibelsk Tidsskrift og Livets Gang, og hatt engasjement i ulike sammenhenger som en av den norske pinsebevegelsens fremste ledere.

Oddvar Nilsen skrev ukentlig små bibelspalter under overskriften *Dråper fra kilden* til Korsets Seier, dette fortsatte han med i flere år etter at han gikk av som redaktør. 

## Forfatter
Oddvar Nilsen har skrevet omtrent 30 bøker. Hans forfatterskap består av kristne oppbyggelsesbøker, andaktsbøker, bibelkommentarer og historiske oppslagsverk relatert til bibelhistorien og Israel. Blant de viktigere bøkene er *Daglig bibelkommentar*, *… og Herren virket med*, *Lys på stien* og *Ut i all verden*. 

Oddvar Nilsen har også bidratt vesentlig til *Studiebibelen*.  *Pinsens århundre* er blant de siste bøkene han arbeidet med.  Nilsen var aktiv til det siste. Han leverte et betydelig bidrag til et ettbinds oppslagsverk om norsk pinsekristendom og karismatisk fornyelse.  
Oddvar Nilsen oversatte nærmere 450 bøker til norsk, de fleste er utgitt på Filadelfiaforlaget.

## Kilder
* Hegertun, Terje. 2007.  *Oddvar Nilsen har gått hjem til Jesus.* Korsets Seier september 2007
Steinalderbosetting på Durud

**Steinalderbosetting på Durud** er et funnsted og mulig boplass ved Durud, Ytre Enebakk.

Arkeologiske prøveundersøkelser i området i august 1999 resulterte i bemerkelsesverdige funn i dette området. Disse funnene har imidlertid aldri blitt særlig kjent utover de arkeologiske kretser. Totalt ble det funnet ni flintavslag på fire lokaliteter. Det mest oppsiktsvekkende funnet var en kjerneøks av flint, som trolig er nærmere 10&nbsp;000 år gammel og som kan ha tilhørt noen av de første menneskene i pionerbosetningen. Lokalitetene som ble undersøkt ligger på mellom 171 og 193 meter over havet. Havnivået lå den gang 200 til 220 meter høyere enn i dag. 

Bjerkelandshøgda var en liten øy og beskyttet mot uvær fra øst. Nordåsen la også en beskyttende hånd over stranda, der det har vært lett å legge til land. Vannet var grunt og den åpne sletta var perfekt for slakting av sel og sløying av fisk.

Funnet på Durud kan være blant de eldste vi har i Norge, *kanskje* eldre enn funn som er gjort på Høgnipen ved Skjeberg, Stunner i Ski og Nøstvet i Ås. Det må imidlertid presiseres at funnene er gjort ved foreløpige prøveundersøkelser. Sikker viten kan man først få etter fullstendig undersøkelse ved arkeologisk utgravning. 

## Kilder
* www.enebakkhistorielag.no
De juliske Alper

**De juliske Alper** er en fjellkjede som er en del av Alpene og strekker seg fra det nordøstlige Italia til Slovenia. Den høyeste toppen er Triglav med 2864&nbsp;moh. 

Fjellkjeden har navn etter Julius Cæsar og er en del av De sydlige Kalk-Alper. En stor del av fjellkjeden er en del av Triglav nasjonalpark.

De viktigste fjelltoppene er:
* Triglav/Tricorno, 2864 moh.
* Jôf di Montasio / Montaž / Montasch, 2755 moh.
* Škrlatica, 2740 moh.
* Mangart, 2679 moh.
* Jôf Fuart, 2666 moh.
* Jalovec, 2645 moh.
* Razor, 2601 moh.
* Canin/Kanin, 2582 moh.
* Kanjavec, 2568 moh.
* Prestreljenik, 2500 moh.
* Špik, 2472 moh.
* Tošc, 2275 moh.
* Krn, 2244 moh.

Viktige fjellpass er:
* Vršič, 1611 moh., forbinder Sava-dalen og Soča-dalen. Dette er det høyeste fjellpasset med kjørevei i Slovenia.
* Predilpasset (Villach/Beljak ved Tarvisio/Trbiž og Bovec til Gorizia/Gorica), kjørevei, 1156&nbsp;moh.
* Hrušica/Birnbaumerwald (Ljubljana to Gorizia/Gorica), kjørevei, 883&nbsp;moh.
* Saifnitz- eller Pontebbapasset / Tabeljski prelaz (Villach/Beljak ved Tarvisio/Trbiž og Pontebba/Tablja til Udine/Videm), jernbane, kjørevei autobahn/autostrada/avtocesta, 797&nbsp;moh.

## Eksterne lenker
* 
* De juliske Alper på Hribi.net
* De juliske Alper på SummitPost
Oswald Avery

**Oswald Avery** (1877–1955) var en amerikansk biokjemiker. Han tilbrakte mesteparten av sin karriere ved Rockefeller University Hospital i New York. Avery var en av de første molekylærbiologer og en pioner innenfor immunologi (læren om immunforsvaret), men han er best kjent for eksperimentet (publisert i 1944 med sine kolleger Colin MacLeod og Maclyn McCarty) som isolerte DNA som det materiale som gener og kromosomer er gjort av, og således beviste arvematerialet til levende organismer.

Nobelprisenvinneren Arne Tiselius uttalte at Avery var den forskeren som mest fortjente prisen for sitt arbeid, men som ikke mottok den, skjønt han var nominert for Nobelprisen gjennom 1930-, 1940- og 1950-tallet.

Månekrateret *[[Avery (krater)|Avery]]* ble navngitt til hans ære.

## Priser (utvalg)
* 1945 – Copleymedaljen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Key Participants: Oswald T. Avery  - *Linus Pauling and the Race for DNA: A Documentary History*
* Oswald Avery Papers finding aid at the Tennessee State Library and Archives (PDF)
* Oswald T. Avery Collection (1912-2005) - National Library of Medicine finding aid
* The Oswald T. Avery COllection - Profiles in Science, National Library of Medicine
* National Academy of Sciences Biographical Memoir (PDF)
Herne (Belgia)

**Herne** (fransk: *Hérinnes*) er en kommune i den belgiske provinsen Flamsk Brabant.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kommunens nettside
Halle (Belgia)

**Halle** er en kommune i den belgiske provinsen Flamsk Brabant.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kommunens nettside
Kraainem

**Kraainem** er en kommune i den belgiske provinsen Flamsk Brabant. Kraainem er en av de rikeste kommunene i Belgia.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Ardabil (provins)

**Ardabil** ( استان اردبیل *Ostān-e Alborz*, azeri: *Ərdəbil ostanı*) er en av de 31 provinsene i Iran. Hovedstaden er byen ved samme navn, Ardabil.

Det bor 1&nbsp;270&nbsp;420 mennesker i provinsen (folketelling 2016). Arealet er 17&nbsp;800&nbsp;kvadratkilometer. Inntil 1993 var Ardabil en del av den iranske naboprovinsen Øst-Aserbajdsjan. De fleste innbyggerne er etniske aserbajdsjanere som snakker et tyrkisk språk som ikke er beslektet med persisk.

## Geografi

Ardabil ligger nordvest i Iran ved grensen til Aserbajdsjan og Kaspihavet. Maksimumstemperaturen om sommeren er om lag 35 grader, og kan om vinteren falle til −25.

I Ardabil ligger Sabalan, landets tredje høyeste fjell, 4&nbsp;811 moh.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Encyclopedia of Orient om Ardebil
Lea Grundig

**Lea Grundig** (født 23. mars 1906 i Dresden; død 10. oktober 1977 i Dresden – født: *Lea Langer*) var en tysk maler og grafiker av jødisk opprinnelse.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Lea Langer vokste opp i en jødisk familie i gamlebyen i Dresden. Hun var kusine til Fred, Max og Josef Zimmering, og likeså til Hans og Max Dankner og til Bruno Goldhammer.

Som ung pike gjorde hun opprør mot den jødisk-ortodokse holdningen hun fant i sin familie. Hun begynte studier ved Kunstakademiet i Dresden i 1923, og etablerte seg som bohem med venstresympatier - og giftet seg med kollegaen Hans Grundig. Hun meldte seg inn KPD i 1926 og var med på å stifte «Assosiasjonen av bildende kunstnere (asso)».

### Kunstnerinne
Hun laget verksykluser med titler som: «Harzburger Front», «Unterm Hakenkreuz» *(Under hakekorset),* «Der Jude ist schuld!» *(Jøden er skyldig)*, «Krieg droht!» *(Krig truer)*, «Im Tal des Todes» *(I dødens dal)* og «Ghetto».

I 1933 ble hun gitt utstillingsforbud, og i mai 1936 ble hun arrestert. Hun ble internert fra mai 1938 til desember 1939, havnet i flyktningleir i Slovakia i 1940, men ble deportert. Hun dro i eksil til daværende Palestina (1941) og bodde en tid i flyktningleir og senere Haifa og Tel Aviv.

Etter noen måneder i Praha (1958), fikk hun et professorat i Dresden i 1949. Hun reiste mye, og besøkte Folkerepublikken Kina, Kambodsja og Cuba. Tross forsøk fra partiledelsen på å henge henne ut som «formalist» i 1951, ble hun medlem av *Akademie der Kunst ([[DDR]])* i 1961.

Hun ble med i forskjellige styrer og ble gitt hederspriser og æresdoktorat ved Ernst-Moritz-Arndt-Universität Greifswald (1972). I 1975 og 1976 ble der holdt retrospektivutstillinger i Dresden og Berlin.

## Verk
* *Das Gesicht der Arbeiterklasse*, 50 trykk fra årene 1929 – 1977, Verlag Volk und Wissen
** *Junge Ärztin aus einer Dresdner Poliklinik*
** *Straße in Schwedt*
** *Dresden – Neumarkt*

## Referanser


## Litteratur
* Selvbiografien *Gesichte und Geschichte* (1960), Lea Grundig, ISBN 3320005863
* *Lea Grundig*, Wolfgang Hütt, 1969, VEB Verlag der Kunst
* *Hans und Lea Grundig*,  Hans Grundig, Lea Grundig, Erhard Frommhold (Herausg.), 1958, VEB Verlag der Kunst
* *Die Maler aus der Ostbahnstrasse. Aus dem Leben von Hans und Lea Grundig* Brigitte Birnbaum, 1990, ISBN 3358015564

## Eksterne lenker
* 
* Biographie des Deutschen Historischen Museums
* http://www.mdr.de/geschichte/personen/130211.html
* http://www.judentum-projekt.de/persoenlichkeiten/kunst/grundig/index.html
* https://web.archive.org/web/20070927001533/http://www.exil-archiv.de/html/biografien/grundig.htm
Cessna 850 Citation Columbus

**Cessna 850 Citation Columbus** er et amerikansk passasjerfly under utvikling.

Citation Columbus, som vil bli den største varianten i Citation-serien, er beregnet å bli sertifisert i 2013 med de første leveransene i gang fra 2014.

Produksjonplan nedlagt etter den økonomiske krisen i USA 2009.
Sorgen og gleden – H.K.H. Kronprinsesse Mette-Marits utvalgte salmer

***Sorgen og gleden – H.K.H. Kronprinsesse Mette-Marits utvalgte salmer*** er et musikkalbum utgitt av Kirkelig Kulturverksted i februar 2008. Det ble innspilt i januar 2008 i Kulturkirken Jakob og utgitt med støtte fra Haakon Selvaags Stiftelse. Inntektene fra salget går til Kirkens Bymisjon. Albumet solgte til gull allerede første uke den var i butikkene. Kronprinsesse Mette-Marits salmevalg og omtale av de elleve salmene var begrunnelsen for at hun ble tildelt Petter Dass-prisen i desember samme år. Albumet ble nominert til Spellemannprisen 2008 i åpen klasse.

## Produksjon
Kronprinsesse Mette-Marit samarbeidet med Erik Hillestad om produksjonen og var selv til stede under opptakene. Bandet bestod av: Tord Gustavsen (piano, elpiano, melodika), Mats Eilertsen (kontrabass) og Rune Arnesen (trommer, perkusjon), mens ulike artister fremførte sangene. 

Basert på albumet ble det i påsken 2008 sendt et timelangt program på NRK1 som viste gløtt fra produksjonen og opptak fra konserten som ble holdt da albumet ble lansert. 

## CD-ens omslag
Forsidebildet heter «Please Return» og er tatt av A.K Dolven. Dette bildet er, i motsetning til noen rykter, ikke av Kronprinsessen. Fotografiet av Kronprinsessen på baksiden av tekstheftet er tatt av Jo Michael. I det medfølgende omslagsheftet er realkommentarer til salmene og sangtekstene inkludert.

## Sporliste
**Blå salme* framført av Solveig Slettahjell, 4:26
**Musikk av Henning Sommerro, tekst av Erik Bye	
**Sorgen og gleden de vandrer til hope* framført av Pål Angelskår, 4:53
**Folketone, tekst av Thomas Kingo
**Jeg er i Herrens hender* framført av Maria Solheim, 5:04
**Musikk av Sigurd Lunde, tekst av Erling Tobiassen
**Den prektigkledde sommerfugl* framført av Lars Lillo-Stenberg, 3:24	
**Folketone, tekst av Henrik Wergeland
**Biejjiem jih askem* (*Måne og sol* på samisk) framført av Marthe Rausand, Frode Fjellheim og Randi Lundemo, 3:02
**Musikk av Frode Fjellheim, tekst av Anna Jacobsen og Bierna Bientie
**Mitt hjerte alltid vanker*, framført av Ingebjørg Bratland, 6:44
**Folketone, tekst av Hans Adolph Brorson
**Tryggare kan ingen vara* framført av Rikard Wolff, 3:21
**Folketone, tekst av Lina Sandell-Berg
**No stig vår song, vår takk til Gud* framført av Det norske jentekor, 4:41
**Musikk av Håkon Berge, Tekst av Edvard Hoem
**Lite barn som kommer* framført av Kari Bremnes, 2:44
**Musikk og tekst av Kari Bremnes	
**Ingen vinner frem til den evige ro* framført av Susanne Sundfør, 5:15
**Folketone, tekst av Gustav Jensen, Lars Linderot	
**Gud signe vårt dyre fedreland* framført av Sondre Bratland, 3:39	
**Musikk av Christoph Ernst Friedrich Weyse, tekst av Elias Blix
*''Alt har sin tid (fra Forkynneren 3) framført av H.K.H. Kronprinsesse Mette-Marit

## Referanser


## Eksterne lenker
* Infoside om albumet
* Historikk på VG-lista
* Anmeldelse i Adresseavisen
* Anmeldelse i Oppland Arbeiderblad
* Anmeldelse i Dagsavisen
* Anmeldelse i Bergens Tidende
Juzjno-Sakhalinsk

**Juzjno-Sakhalinsk** (russisk: Ю́жно-Сахали́нск, japansk: *Toyohara* &ndash; 豊原) er en by og administrativt senter i Sakhalin oblast. Den ligger sør på øya Sakhalin/Karafuto. Innbyggertall: 175&nbsp;085 (folketelling 2002), rundt 40 km sør Korsakov/Ōtomari. I perioden med japansk administrasjon lå byen i Ōtomari-distriktet i Toyohara subprefektur (豐原支廳), i Karafuto prefektur.

## Historie
Bosetningen ble grunnlagt i 1882 som *Vladimirovka*, og ble bygget av russiske straffanger. Etter Portsmouth-traktaten i september 1905 ble byen hovedstad i det japanske prefekturet Karafuto, og fikk navnet *Toyohara* (som betyr «Fruktbarhetsdalen»). Portsmouth-traktaten avsluttet Den russisk-japanske krig i 1904&ndash;1905. Japan ble tildelt den sørlige delen av Sakhalinøya, og leide Liaodong-halvøya og dens russiske jernbanesystem i det sørlige Mandsjuria. 
I perioden med japansk administrasjon lå byen i Ōtomari-distriktet i Toyohara subprefektur (豐原支廳), i Karafuto prefektur.
Etter andre verdenskrig ble byen tilbakeført til Russland, og den fikk samtidig sitt nåværende navn, Juzjno-Sakhalinsk. Den eneste gjenværende japanske bygningen i Juzjno-Sakhalinsk er i dag byens museum. 

## Økonomi og næringsliv
Viktige industrigrener i Jusjno-Sakhalinsk er fiskeindustri, møbelproduksjon, maskinbygging, lettindustri og næringsmiddelindustri. Forekomster av olje og gass er oppdaget.

I prosjektet Sakhalin II nord på Sakhalinøya er det investert rundt 20 milliarder USD i utbyggingen av anslagsvis 150 millioner tonn olje og 500 milliarder kubikkmeter gass. Sør på Sakhalin skal det bygges et gassbehandlingsanlegg med en kapasitet på 9,6 millioner tonn per år. Det skal også bygges en rørledning langs hele øya fra nord til sør.

Juzjno-Sakhalinsk lufthavn ligger 8&nbsp;km sør for byen.

## Utdanning
Juzjno-Sakhalinsk har mange høyere utdanningsinstitusjoner, herunder Sakhalin statlige universitet, flere institutter innen havforskning, en pedagogisk høyskole, en avdeling av Moskvas handelsuniversitet, samt en høyskole for økonomi, jus og informatikk.

## Demografi
De fleste innbyggerne er russere, men det finnes også en betydelig koreansk befolkning i byen. Av totalt 43&nbsp;000 Sakhalin-koreanere bor anslagsvis halvparten i Juzjno-Sakhalinsk, noe som utgjør 12&nbsp;% av byens befolkning. Et mindre antall innbyggere tilhører områdets urbefolkninger, som ainoer, nivkhere og orokere.

## Eksterne lenker
* 
* Sakhalin-Portal (engelsk)
* Juzjno-Sakhalinsks historie, på Sakhalins offisielle nettsted (engelsk)
* The Sakhalin Independent (Ukentlig engelskspråklig avis utgitt i Juzjno-Sakhalinsk) 
* Fotos av snøstorm i Juzjno-Sakhalinsk
Lovsang

**Lovsang** er en betegnelse som først og fremst er knyttet til religiøs, kristen sang men regnes som en fellesbetegnelse på musikalske uttrykk som brukes i religionsritualer, særlig innen kristne tradisjoner. I kristen religionsutøvelse uttrykkes gjerne lovsang som sang eller hymne til Gud, eller som takk og glede overfor Gud. Mer allment kan lovsang brukes billedlig som en entusiastisk lovprisning av noe eller noen.

## Se også
* Hymne
* Lovsangsledere

## Referanser
AC Pisa 1909

**Associazione Calcio Pisa 1909** (tidl. *Pisa Calcio*) er en italiensk fotballklubb fra Pisa i Toscana. Klubben ble stiftet i 1909. Forrige gang Pisa spilte i Serie A var i 1991.

## Kjente spillere
*  Christian Vieri
*  Dunga
*  José Chamot
*  Diego Simeone
*  Marco Tardelli
*  Roberto Muzzi
*  Alessio Cerci

## Eksterne lenker
*
Mamadou Diagne Latyr

**Mamadou Diagne Latyr** (født 24. desember 1983), med kallenavnet **Momo**, er en senegalesisk tidligere fotballspiller. Han har blant annet spilt for eliteserieklubben Fredrikstad.

Før 2011-sesongen signerte Latyr kontrakt med Drøbak/Frogn IL. Hans første kamp for Drøbak/Frogn var i cupens første kvalifiseringsrunde mot Rakkestad; kampen endte med seier for Drøbak/Frogn. Latyr scoret ett mål i denne kampen.

I 2018 meldte Mamadou Latyr overgang til HSV Fotball som spillende assistenttrener.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arena Garibaldi – Stadio Romeo Anconetani

**Arena Garibaldi – Stadio Romeo Anconetani**, vanligvis bare kalt *Arena Garibaldi* er et flerbruksstadion i Pisa, Toscana i Italia bygget i 1919 og renovert i 2023.

Arenaen blir mest brukt til fotball av den lokale fotballklubben Pisa Calcio. 
## Referanser


## Eksterne lenker
*
ITP

**ITP** har flere betydninger:

* Innovasjon- og teknologipartiet – et norsk politisk parti
* Idiopatisk trombocytopenisk purpura – en kroppstilstand
Formel 1-sesongen 2004

**Formel 1-sesongen 2004** var den 55. sesongen av FIAs Formel 1-verdensmesterskap. Sesongen startet 7. mars 2004 og ble avsluttet 24. oktober etter atten løp. Verdensmesterskapet for førere ble for femte år på rad vunnet av Michael Schumacher i Ferrari, som tok sin syvende og siste VM-tittel. Ferrari vant også konstruktørmesterskapet, for sjette år på rad og fjortende gang totalt.

## Oppsummering av sesongen
### Løpskalender og resultatsammendrag

## Konstruktører og førere
Følgende konstruktører og førere konkurrerte i Formel 1-verdensmesterskapet i 2004.

**Noter til tabellene:**
*  - Alle motorer var 3,0-liters V10-motorer.

## Sluttresultater 2004
Poeng ble gitt til de første åtte plassene i hvert løp med henholdsvis 10, 8, 6, 5, 4, 3, 2 og 1 poeng.

### Førermesterskapet

**Noter til tabellene:**
*  - Føreren brøt løpet, men ble klassifisert ettersom han hadde fullført over 90% av løpsdistansen.

### Konstruktørmesterskapet

## Noter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Seversky XP-41

**Seversky XP-41** var et amerikansk jagerfly.

XP-41 ble utviklet etter ønske fra United States Army Air Corps om å utstyre en standard Seversky P-35 med en kraftigere motor. Valget falt på en Pratt & Whitney R-1830-19 stjernemotor utstyrt med en to-trinns mekanisk kompressor.

XP-41 ble levert til evaluering i februar 1939, men USAAC foretrakk den turboladede Seversky AP-4, senere satt i produksjon som Republic P-43 Lancer, og videre utvikling av XP-41 ble stanset.

## Spesifikasjoner
Fritjof Krogvold

**Fritjof C. Krogvold** (født 29. april 1971) er en skateboarder fra Norge, og tidligere president i Norsk organisasjon for rullebrett (NORB), hvor han fremdeles sitter i styret. Han har skatet siden 1985 og deltatt i NORB NM 1990, 1991 og 1996. Han har vært ansvarlig for gjennomføring av åtte NORB NM rundt om i landet. Han har medvirket i flere filmer og TV-innslag om skateboardkultur.  

Han driver i dag selskapet Skatelogic ENK. Krogvold har designet flere skateparker i Norge enn noen annen. Siden midten av 2000-tallet er det hovedsakelig skateparker i betong. Disse finnes i Larvik, Porsgrunn, Nesodden, Lier, Nittedal, Bærum, Lørenskog, Grimstad, Moss, Tønsberg, Biri, Oppegård og Lillehammer kommune. Han har designet parker i innehall i Bærum (ArenaBekkestua), Kristiansand (Visionhallen) og Nesodden (Sagahallen). Han designer skateanlegg med omfattende brukermedvirkning.  

Hans tidligere arbeidsgivere er Playboard, Norges snowboardforbund, Forbrukernes forsikringsklagekontor, NRK Upunkt og Jean TV. Han er nå ansatt i Bærum kommune, ungdom og fritid for kvalitetssikring av rullebrettkultur på Arenabekkestua og Rud Rampland.  

Han var speaker på Quiksilver bowlrider finalen i Malmö de tre årene verdenseliten stilte der. 

Krogvold har også skrevet boken *Alt om rullebrett*, utgitt på Cappelen Damm i 2011. Boken er en faktaløve for aldersgruppen 8 til 12. Fotograf og samarbeidspartner for prosjektet var Stian Evensen. Boken er også utgitt i Danmark.  

## Eksterne lenker
* Fritjof Krogvold skatepark design portofolio 
* Dagsavisen – Vil bygge topp skatepark
* Om filmen ''Brettkontroll''
* Boken Skating - alt om rullebrett 
* Porsgrunn dagblad - Norges råeste skatepark!"
* Skateparker i betong - gode råd! 
* NRK om kortfilmen ''Fine Fritjof og artige Anton''
Ernest Bai Koroma

**Ernest Bai Koroma** (født 2. oktober 1953 i Makeni) var president i Sierra Leone fra 2007 til 2018. Koroma representerte partiet All People's Congress (APC).

Koroma arbeidet i forsikringsbransjen.

Han vant presidentvalget i 2007 og etterfulgte Ahmad Tejan Kabbah i presidentembetet. I valgkampen la Koroma vekt på kamp mot korrupsjon og misbruk av offentlige midler. Han er tilhenger av markedsøkonomi og ønsket å få utenlandske investeringer som ledd i gjenoppbyggingen av landet etter borgerkrigen. I 2012 vant han presidentvalget på nytt i første runde med Julius Maada Bio som hovedmotstander.

## Referanser
Labytnangi

**Labytnangi** (russisk: Лабытна́нги, khanti: лапыт нангк &ndash; oversatt: *sju lerker*) er en by i det autonome området Jamalo-Nenetsk i Russland. Byen ligger på venstre bredd av elva Ob, 20&nbsp;km nordvest for Salekhard. Innbyggertall: 27&nbsp;304 (folketelling 2002), 31&nbsp;501 (folketelling 1989).

Bosetningen har vært kjent siden begynnelsen av 1800-tallet. Den fikk status som bymessig bosetning i 1952, og bystatus ble innvilget i 1975.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Informasjon om Labytnangi på nettstedet til regionen Jamalo-Nenetsk (engelsk)
Christian Brox

**Christian Brox** (født 3. april 1974) er en skateboarder fra Norge. Han har deltatt i flere NORB NM med gode resultater. Brox kan vise til 7 gull i NORB NM, blant annet førsteplass i miniramp i første NORB NM i Stavanger i 1989. Har hatt egen brettmodell på blant annet Fokus skateboards. Har nå modell på Creature skateboards. Driver selskapet TURF med skateren Leif Christian Thorvik.

## Meritter
* 2002 Stavanger Open. Bronse, Miniramp senior
* 2002 skate-NM. Gull, Miniramp senior
* 2005 skate-NM. Gull, Bowl

## Referanser


## Eksterne lenker
* Christian Brox 
* NM i Alta 2002
* Turf vil gi litt tilbake
Gubkinskij

**Gubkinskij** (russisk: Губкинский) er en by i det autonome området Jamalo-Nenetsk i Russland. Byen ligger på venstre bredd av elva Pjakupur, rundt 520&nbsp;km sørøst for Salekhard. Innbyggertall: 20&nbsp;407 (folketelling 2002), 9&nbsp;676 (folketelling 1989).

Gubkinskij ble grunnlagt 22. april 1986 som en bosetning i forbindelse med oljeutvinning. Den fikk bystatus i 1997. Den er oppkalt etter den sovjetiske geologen Ivan Gubkin.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
** Informasjon om Gubkinskij på nettstedet til regionen Jamalo-Nenetsk (engelsk)
Grado

**Grado** (lokal venetiansk dialekt: *Gravo*, friulisk: *Grau*, slovensk: *Gradež*) er en by i det nordøstlige Italia i regionen Friuli-Venezia Giulia. Byen ligger på en halvøy i Adriaterhavet mellom  Venezia og Trieste. Grado har et areal på 114 km² og en befolkning på 8.691.

Byen var opprinnelig en fiskerby, men er nå vesentlig et feriested.

## Historie
I Romertiden var byen kjent som *ad Aquae Gradatae* og var den første havnen for båter som skulle reise opp over Natissa-elven (Natisone) på vei opp mot Aquileia. 

På grunn av nærheten til Aquileia, flyktet mange hit i de siste årene av Vestromerriket, da dette var et mer beskyttet område for invasjoner fra øst. I 452 oppholdt biskopen av Aquileia, Nicetas, seg her en kort periode, og på denne tiden ble den første katedralen i byen påbegynt. Grado var da hovedhavnen for patriarkatets flåte.

I 568, etter Langobardernes invasjon, ble patriarkatet i Aquileia flyttet hit av patriarken Paulinus. Senere ble det valgt to patriarker, hvor patriarken i Grado utøvet sin jurisdiksjon langs kysten og lagunen rundt Venezia, mens den i Aquileia, senere flyttet til Cividale del Friuli, hadde sin jurisdiksjon på fastlandet. En lang disputt mellom disse fulgte og i 993 erobret patriarken i Aquileia, Popo, Grado, men han var ikke i stand til å holde på denne. Saken ble løst i 1027 da paven erklærte at patriarken i Aquileia hadde overhøyhet over hele området.

I 1451 ble patriarkatet overført til Venezia av pave Nikolas V, og Grado ble etter hvert redusert til en landsby. Byen ble plyndret av engelskmenn i 1810 og av franskmennene i 1812. Etter Napoleonskrigene ble området en del av Østerrike-Ungarn og ble ikke en del av Italia før ved fredsslutningen etter første verdenskrig.


Fil:July2006_Grado old town II.JPG|Fra gamlebyen
Fil:Cathedral_S_Eufemia,_Grado_IMG_0717_bordercropped.jpg|Basilica di Sant'Eufemia om kvelden
Fil:July2006_Grado old town III.JPG|Havnen


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Otto Lous Mohr

**Otto Lous Mohr** (født 8. mars 1886, død 23. juni 1967) var en norsk lege og universitetsrektor. 

Han var elev ved Kongsgaard skole i Stavanger. Lous Mohr tok medisinsk embetseksamen i 1917, og ble professor i anatomi i 1919. I 1946 ble han valgt som rektor ved Universitetet i Oslo, en stilling han hadde til 1952. 

Han var formann i NRKs styre fra 1945 til 1957. Gift med Tove Mohr, bror til maleren Hugo Lous Mohr, og onkel til Jan Mohr.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Monfalcone

**Monfalcone** (lokal dialekt: *Mofalcòn*) er en by og kommune i provinsen Gorizia i regionen Friuli-Venezia Giulia i Italia og ligger ved Triestebukten.

Byen er et industrisentrum for skipsbygging, flybygging, tekstilindustri, kjemisk industri og oljeraffinering. Byen er blant annet hovedbasen for det store skipsbyggeriet Fincantieri Cantieri Navali Italiani. 

## Geografi
Monfalcone er den femte største byen i regionen Friuli-Venezia Giulia og er hovedsenteret i det såkalte Bisiacaria-området. Med de omkringliggende områdene utgjør det urbane området rundt  innbyggere. Byen ligger mellom Carso-fjellene og Adriaterhavet og er den nordligste havnen i middelhavsområdet. Byen ligger ved utløpet av elvene Isonzo og Timavo (inkl. Reka).

## Historie
I området var det en rekke befestede landsbyer allerede før Romertiden, altså fra ca. 1000 f. Kr. Disse landsbyene ble kalt Castellieri. Etter at romerne anla byen Aquileia  i 181 f.Kr., ble det anlagt badebygninger i høydene ved byen, disse ble kalt Insulae Clarae.

Etter Napoleonskrigene ble området en del av Østerrike-Ungarn og var viktig som hovedsetet for skipsbygging for dobbeltmonarkiet. Området lå i frontlinjen for kampene i Italia under første verdenskrig med tilsammen tolv slag som ble utkjempet i området. Først ved fredsslutningen etter første verdenskrig ble området en del av Italia. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tabita

**Tabita** er et kvinnenavn med opprinnelse i arameiske *tabjeta*, «gaselle». I Bibelen er Tabita en kvinne som Peter vekket fra de døde. Den greske formen av navnet er Dorkas.

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Tabitha St. Germain (f. 1976), kanadisk skuespiller
* Tabitha Lupien (f. 1988), kanadisk skuespiller

## Norge
I Norge er Tabita navnet på misjonsbutikken til Den Norske Israelsmisjon, som har utsalg både via nettbutikk og på flere fysiske utsalgssteder.

Dorkas-navnet eksisterer som betegnelse på kristne kvinneforeninger som arbeider til støtte for misjonsarbeid eller sosialt arbeid.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Diyala (provins)

**Diyala** er en irakisk provins som strekker seg øst for Bagdad fram til den iranske grensen. 

En stor del av provinsen er nedslagsfelt til elva Diyala som er en av Tigris sine viktigste sideelver. God tilgang på vann gjør landbruk til provinsens viktigste næringsvei, i hovedsak produksjon av Dadler. Diyala er også kjent som Midtøstens «appelsinhovedstad». 

Hamrinfjellene ligger også i provinsen.

Provinsen har blandet befolkning av kurdere, araber og turkmenere. Kurdisk peshmerga-milits  har siden 2003 kontrollert de nordøstlige delene rundt byen Khanaqin, som inngår i de områdene den kurdiske regionen  gjør krav på.

## Distrikter

Provinsen Diyala består av seks distrikter:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Forlis

:*Denne artikkelen handler om skipsforlis og havarier. Se eventuelt albumet *Forlis* og distriktet *Havari*.

*'Forlis** (avledet fra lavtysk og/eller nederlandsk: ''verlieren, verlust'', «tap») er en hendelse der et [[skip]] går helt tapt. Mens **skipbrudd** betegner en fullstendig ødeleggelse ved forlis, kollisjon eller grunnstøting, betegner **havari*' at fartøy og last blir sterkt skadet under en sjøreise, men ikke nødvendigvis ender som et totalt tap.

Forlis kan forekomme på grunn av naturens elementer som vind, [[havstrømmer|strøm]], bølger eller uventede grunner og skjær, gjerne under omstendigheter der mannskapet ikke helt har kontroll med styring eller framdrift. Begrepet brukes også om fatale ulykker som skyldes at skip har gått på [[sjømine]]r, er blitt [[torpedo|torpedert]] og liknende.

Uttrykket havari brukes ofte synonymt med forlis, men er som regel mer gradert og uten at utfallet alltid er like katastrofalt. Havari er også betegnelse på enkelte større eller mindre uhell og [[ulykke]]r i vei-, jernbane- og lufttrafikk. Ordet har også en spesifikk [[Rettsvitenskap|juridisk]] mening.

== Årsaker ==

Blant de faktorer som kan føre til forlis:
* Dårlig utforming eller feil i skipets utstyr.
* Ustabilitet grunnet dårlig skipsdesign, feilaktig lagret skipslast, last som endrer posisjon eller at skipet er overlastet.
* Feil i navigeringen eller andre menneskelig feil, fører til kollisjon med andre skip, skjær, isfjell eller lignende.
* Dårlig vær, storm til havs, vind og mektige bølger.
* Krig, [[Sjørøveri|pirat]]virksomhet, [[mytteri]] eller sabotasje, inkludert kanoner, [[torpedo]]er, sjøminer, bomber og lignende.
* Brann om bord.
* Bevist senking av skipet ([[bore i senk]]).

==Skipskatastrofer (utvalg)==

Blant de største og mest kjente forlisene i vestlig populærkultur og nordisk historie er [[Vasaskeppet|«Vasa»-forliset]] i 1628, [[RMS «Titanic»s forlis|«Titanic»-forliset]] i 1912, [[MS «Scandinavian Star»|«Scandinavian Star»-forliset]] i 1990 og [[«Estonia»-forliset]] i 1994. Også cruiseskipet [[«Costa Concordia»]] som gikk på grunn i Itaia i 2012, og andre spektakulære forlis har fått mye medieoppmerksomhet. Tidenes verste er likevel senkingen av [[«Wilhelm Gustloff»]], et passasjerskip fullastet med tyske flyktninger som ble torpedert av en russisk ubåt mot slutten av andre verdenskrig vinteren 1945 og krevde anslagsvis 9400 liv, de fleste barn, mer enn seks ganger flere enn i «Titanic»-katastrofen.



== Referanser ==

<references />

== Litteratur ==
* Blumenberg, Hans (1997): *Shipwreck with Spectator: Paradigm of a Metaphor for Existence'', Cambridge, Massachusetts: MIT Press

## Eksterne lenker
* 
* NOAA Wrecks and Obstructions Database, database over skipsforlis 
* Wrecksite.eu, database over historiske skipsforlis
Pinåsløpet

**Pinåsløpet** er et norsk motbakkeløp. Det ble startet av Ole Wiik i 2002. Arrangørlag er Svarstad IL og Lardal o-lag. Pinåsløpet går i seks kilometer fra Dalen over Pinås og tilbake. Stigning på 300 meter hvor toppen er på Pinås 367 moh. 

I Pinåsløpet i 2008, som ble arrangert 23. august, deltok langrennseliten med Odd-Bjørn Hjelmeset, Tore Ruud Hofstad, Anders Aukland, Jørgen Aukland, Ella Gjømle og Kristin Størmer Steira. Anders Aukland fra Oseberg skilag og Kristin Størmer Steira fra IL Forsøk vant eliteklassene dette året og satte nye løyperekorder, Aukland med 30.23 minutter, og Størmer Steira med 34.40 minutter.

## Vinnere

:I 2011 løp O-B. Hjelmeseth i eliteklassen og T. Bereket i klassen 21–34 år.

## Eksterne lenker
*
Galileo Galilei internasjonale lufthavn

**Galileo Galilei internasjonale lufthavn** (IATA: **PSA**, ICAO: **LIRP**) er en flyplass som ligger i Pisa i Italia. Den er en av to flyplasser i Toscana, sammen med Peretola lufthavn i Firenze. Flyplassen er oppkalt etter den italienske filosofen, fysikeren og astronomen Galileo Galilei, som kom fra Pisa. Flyplassen ligger i bydelen *[[San Giusto]]*, mindre enn 2 km unna sentralstasjonen, relativt nær sentrum.

Det går både tog og busser til sentralstasjonen i byen; det finnes også buss- og togforbindelser til og fra Santa Maria Novella Station i Firenze.

I tillegg til å betjene sivil trafikk, brukes flyplassen også av Aeronautica Militare (Det italienske luftforsvaret) og er base for transportfly av typen C-130 Hercules og Alenia C-27J Spartan. 

## Selskaper og reisemål
*Aerocondor (Elba Island)
*Air France (Paris-Charles de Gaulle)
*Alitalia (Milano-Malpensa, Roma-Fiumicino)
*British Airways (London-Gatwick)
*Delta Air Lines (New York-JFK)
*easyJet (Berlin-Schönefeld, Bristol, London-Gatwick, London-Luton, Paris-Orly)
*Finnair (Helsingfors)
*Iberia
**Iberia flys av Air Nostrum (Madrid)
*Jet2.com (Belfast-International, Edinburgh, Leeds/Bradford, Manchester, Newcastle)
*Lufthansa
**Lufthansa Regional flys av Air Dolomiti (München)
*Norwegian Air Shuttle (Oslo)
*Ryanair (Alghero, Alicante, Billund, Birmingham,  Bournemouth, Brussel-Charleroi, Constanţa, Dublin, East Midlands, Edinburgh, Eindhoven, Girona, Glasgow-Prestwick, Frankfurt-Hahn, Lamezia, Liverpool, London-Stansted, Hamburg-Lübeck, Malta, Paris-Beauvais, Porto, Sandefjord, Sevilla, Stockholm-Skavsta, Trapani, Valencia)
*Thomsonfly (Coventry, Doncaster-Sheffield, Manchester)
*transavia.com (Amsterdam)
*TUIfly (Hannover, Köln/Bonn, Stuttgart)

## Eksterne lenker
* 
*
PSA

**PSA** kan ha flere betydninger:

## Teknologi og medisin
* Prostataspesifikt antigen (PSA), et protein som dannes i prostatakjertelen
* Vedvarende landingsområde (*persistent staging area*), et landingsområde i datahvelvmodellering

## Organisasjoner
*Petroleumstilsynet (*Petroleum Safety Authority Norway*, PSA), norsk statlig tilsynsmyndighet
*PSA Peugeot Citroën (*Peugeot Société Anonyme*, PSA), fransk multinasjonal bilprodusent

## Steder og geografi
*Galileo Galilei internasjonale lufthavn (*Pisa International Airport*, PSA)
*Piscis Austrinus (Den sørlige fisken), et stjernebilde med IAU-forkortelse PsA
Vertical launching system

**Vertical launching system** (**VLS**) er et missil-avfyringssystem som blir brukt ombord på ubåter og overflateskip i flere mariner rundt om i verden. Systemet er utviklet fra avfyringssystemene for ballistiske missiler ombord på ubåter (SSBN). Flere av systemene kan brukes med en rekke forskjellige missiler. Det amerikanske Mk 41 VLS, som er montert i de norske fregattene i Fridtjof Nansen-klassen, kan brukes med blant annet RIM-162 ESSM Evolved Sea Sparrow Missil, RIM-66 Standard, RIM-161 Standard missile 3 og Tomahawk kryssermissil.

Noen systemer, som Mk 41 VLS og Mk 57 VLS, er «hot launch»-systemer. Det vil si at motoren på missilet blir startet mens det står i utskytningsrøret. «Cold launch»-systemer fungerer slik at missilet blir skutt ut av røret før motoren starter.

## Referanser


## Se også
Guided missile launching system
Aschehoug (slekt)

**Aschehoug** er en norsk slekt som i stammer fra Jacob Nielsen Smebøl fra Ås. Navnet Aschehoug har sin opprinnelse fra gården Askehaug i Nordby sogn i Ås kommune. Navnet ble tatt i bruk av lensmann i Ås Halvor Balterzen (1726–1792) som overtok gården gjennom sitt ekteskap. Slektsnavnet forbindes i dag først og fremst med forlaget Aschehoug.

## Kjente medlemmer
* Thorkild Aschehoug
* Torkel Halvorsen Aschehoug
* Hieronymus Aschehoug
* Halvard Aschehoug
* Marit Aschehoug
* Dina Aschehoug

* Halvor Balterzen (1726–1792) lensmann i Ås, bosatt på gården Askehaug. Gift 1750 med Gulbjørg Torkildsdatter
** Thorkild Aschehoug (1756–1838) prest og stortingsmann,  gift i 1784 med Anne Kathrine Olsen (c.1760–1839)
*** Halvor Aschehoug (1786–1829) prest og stortingsmann som faren, gift 1820 Anne Kirstine Darre, datter af Major Niels Stockfleth Darre
**** Torkel Halvorsen Aschehoug (1822–1909) rettsfilosof gift 1849 med Anne Catharine Marie Aschehoug (1822–1854), datter av Johan Aschehoug (1795–1867, se under) og 1856 med Johanne Bolette Aschehoug (1832–1904), søster av førstekona
***** Halvard Aschehoug (1851–1880), forlagsmann  som startet H. Aschehoug & Co. i 1872
***** Anne Cathrine Marie Aschehoug (1860–1926) gift med bankmannen Thomas Sewell (1847–1913) av slekten Sewell
****** Mai Sewell Costetti (1892) kunstkjenner til Firenze
**** Johan Aschehoug (1795–1867) prest i Rakkestad gift med Marthe Elisabeth Joys (1799-1863)
***** Torkild Johansen Aschehoug (1830–1902) prost gift med Karen Danielsen (1834–1904)
****** Dina Engel Laurentse Aschehoug (1861–1956) maler
****** Karen Thorkilda Aschehoug (1869) gift 1897 med presten Frithjof Egidius Stabell (1864), sønn av bankmannen Adolf Bredo Stabell (se Stabel (slekt)).
*** Jens Bjerch Aschehoug (1799–1849) sogneprest først gift i 1826 med Maren Johanne Mamen (1808-1835), deretter, i 1842 med Christine Stang (1818-1907) av Stang (slekt)
**** Thorkil Jensen Aschehoug (1833–1896) gift med Walborg Stang (1836–1883), datter av sagbrukseier Niels Anker Stang (1804–1874; se Stang (slekt)
***** Niels Thorkilsen Stang Aschehoug (1867–1939) gift med Ulrikke Wilhelmine Falch (1869–1958)
****** Thorkild Falch Aschehoug (1892–1972) selger, gift med farmasøyt Hanna Winsnes Dessen (1900–79)
******* Anne Kathrine Aschehoug (1935) oversetter, gift med fysiologen Terje Lømo (1935)
**** Hieronymus Aschehoug (1846–1902) forlagsmann som startet  H. Aschehoug & Co. i 1872, gift med Anna Hermine Steenbuch (1864–1940)
***** Signe Aschehoug (1894–1925) gift 1914 med godseier Eivind Blehr (1881–1957)
**** Thomas Stang Aschehoug (1848–1911)
***** Carl Theodor Aschehoug (1869–1918)
****** Reidar Emil Aschehoug (1911)
******* Marit Aschehoug (født 1947), journalist og redaktør

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Enth E Nd / Frgt/10

**«Enth E Nd / Frgt/10»** er den andre singelen fra Linkin Parks album *[[Reanimation]]* som kom i 2002. Mike Shinoda, som laget dette studioalbumet, fikk mye støtte fra hiphop-fans for det, selv om bare musikkvideoen til «Pts.Of.Athrty» ble vist på TV. 

## Låtene
;«Enth E Nd»
Sangen har ingen vokaler fra Chester Bennington, men av KutMasta Kurt og Motion Man. Sangen kom på 32.-plass sammen med Frgt/10 på Australian Single Charts i 2002.
;«Frgt/10»
Her er det The Alchemist og Chali 2na som står for vokalen.

## Musikere
I tillegg til Linkin Parks faste musikere Chester Bennington – vokal, Rob Bourdon – trommer, Brad Delson – gitarer og bass, Joseph Hahn – opptak og sampling, Mike Shinoda – emcee, vokal og sampling og Dave «Phoenix» Farrell – bass, fiolin og cello, deltok KutMasta Kurt og Motion Man på «Enth E Nd» og The Alchemist og Chali 2na på «Frgt/10».

## Format og sporliste
### CD Single sporliste
#«Enth E Nd» (4:01)
#«Enth E Nd» (Instrumental) (4:01)
#«Frgt/10» (3:38)
#«Frgt/10» (Instrumental) (3:38)

### Vinyl sporliste
**Side A**
#«Enth E Nd» (4:01)
#«Enth E Nd» (Instrumental) (4:01)

### Side B
#«Frgt/10» (3:38)
#«Frgt/10» (Instrumental) (3:38)
Tarko-Sale

**Tarko-Sale** (russisk: Та́рко-Сале́) er en by i det autonome området Jamalo-Nenetsk i Russland. Byen ligger ved elva Pjakupur, 4&nbsp;km ovenfor samløpet med sideelva Ajvasedapur, rundt 550&nbsp;km sørøst for Salekhard. Innbyggertall: 20&nbsp;023 (est.2007), 18&nbsp;517 (folketelling 2002), 17&nbsp;400 (folketelling 1989).

Bosetningen ble grunnlagt i 1932, og den er dermed en av de eldste byene i regionen. Den fikk status som bymessig bosetning i 1976, og bystatus ble innvilget 23. mars 2004. Bynavnet er avledet av det nenetsiske *Talka-Salja*, som betyr «bosetningen mellom elvene».

Tarko-Sales hovednæringsvei er utvinning og bearbeiding av naturgass. Flere gasselskaper er lokalisert i byen, blant annet en avdeling av Novatek, og byens viktigste virksomhet, Purneftegazgeologija

Det ligger et lokalhistorisk museum i byen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettsted om byen (russisk)
* Tarko-Sale på MojGorod (russisk)
Marianne Sand

**Marianne Sand** (født 1977) er en norsk skuespiller og regissør fra Bærum.  

I årene 1998–2001 studerte hun ved Academy of Live & Recorded Arts (ALRA) i London.  

Hun jobber som skuespiller og regissør med base i Stockholm.

## Filmografi (utvalg)
* 2023 ’’ Karsten og Petra ’’ regi (Tv-serie) 
* 2023 ’’ Gullringen fra Atlantis regi ’’ (Film) 
* 2020 *[[Atlantic Crossing]]* (TV-serie) ’’
 
* 2019 ’’ Der krieg und ich ’’ (Tv serie)
* 2015 *Jordskott* (TV-serie)
* 2014 *Äkta människor 2* (TV-serie)
* 2013 *[[Hotel Cæsar]]* (TV-serie)
* 2012 *[[Arne Dahl: Europa Blues (TV-serie)|Arne Dahl: Europa Blues]]* (TV-serie)
* 2012 *Jordskott* (TV-serie)
* 2009 *[[Beck – I stormens øye|Beck – I stormens öga]]*
* 2009 *[[Sammen]]*
* 2008 *Lost in memories*
* 2007 *[[Himmelblå]]* (TV-serie)
* 2006 *Drømmen om Norge* (TV-serie)
* 2005 *Nathalia* (TV-serie)
* 2001 *Lonely hearts*
* 2000 *[[Da jeg traff Jesus… med sprettert|Da jeg traf Jesus ... med sprettert]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Muravlenko

**Muravlenko** (russisk: Муравленко) er en by i det autonome området Jamalo-Nenetsk i Russland. Byen ligger rundt 480&nbsp;km sørøst for Salekhard. Innbyggertall: 37&nbsp;073 (est. 2007), 35&nbsp;926 (folketelling 2002).

Byen ble grunnlagt i 1984 som bosetningen *Muravlenkovskij* (russisk: Муравленковский), i forbindelse med utbygging av oljefelt i området. Den fikk innvilget bystatus 6. august 1990.

Muravlenko er en typisk oljeby, hvor selskapet Gazprom neft har en stor virksomhet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Informasjon om Muravlenko på nettstedet til regionen Jamalo-Nenetsk (engelsk)
Asker prosti

**Asker prosti** er et prosti i Oslo bispedømme, som dekker de ti kirkesognene i Asker kommune. Prostekontoret er samlokalisert med Asker kirkelige fellesråd i Kirkelia 5 i Asker, ved Asker kirke.

## Opprettelse og utvidelse
Ved delingen av Asker og Bærum prosti fra 1. januar 2002 ble Asker eget prosti i Oslo bispedømme. Begivenheten ble markert med felles gudstjeneste i Asker kirke, der biskop Gunnar Stålsett forrettet. 

Som et resultat av kommunesammenslåingen mellom Asker, Røyken og Hurum kommuner 1. januar 2020, ble kirkene i den nye kommunen Asker slått sammen til et nytt stort Asker prosti. Søndag 5. januar 2020 ble utvidelsen av prostiet høytidelig feiret med en felles festgudstjeneste i Spikkestad kirke- og kultursenter. Ved kommunesammenslåingen ble det avdekket at det var et betydelig etterslep på vedlikeholdet av flere av kirkene i det nye prostiet. 

## Proster i Asker prosti
Sogneprest Øyvind Backer ble prostiets første prost. Berit Øksnes overtok i 2010, og ble i 2019 etterfulgt av Tor Øystein Vaaland. Fra 2022 har Øyvind Stabrun vært prost. Han kom fra stillingen som prost i Groruddalen prosti.

## Kirker i Asker prosti

## Prestegjeld
* Asker
* Holmen
* Østenstad

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Asker kirkelige fellesråd på kirken.no
* Prosten i Asker på kirken.no
* Kirkene i Asker prosti på kirken.no
Gjøa (andre betydninger)

**Gjøa** kan sikte til:
*«Gjøa», det første skipet som seilte gjennom Nordvestpassasjen.
*Gjøa (oljefelt), et oljefelt.
*Sportsklubben Gjøa, nå Gjøa/Hard, et idrettslag fra Oslo.
Novyj Urengoj

:*Navnet «Urengoj» kan også henvise til andre steder, se [[Urengoj (andre betydninger)]]*

**Novyj Urengoj** (russisk: Но́вый Уренго́й) er en by i det autonome området Jamalo-Nenetsk i Russland. Byen ligger rundt 450&nbsp;km øst for Salekhard. Innbyggertall: 116&nbsp;966 (est. 2007), 94&nbsp;456 (folketelling 2002). Økningen i folketallet fra 2002 til 2007 skyldes at to nærliggende bosetninger ble slått sammen med Novyj Urengoj i 2004.

Byens største virksomhet er utvinning av olje og gass, med et av verdens største gassfelt i området og betydelige utsikter til fremtidige funn. Gassproduksjonen i området drives i regi av det statlige russiske gasselskapet Gazprom.

Byen er endepunkt for jernbanen Tjumen-Novyj Urengoj. Novyj Urengoj lufthavn ligger 4&nbsp;km sørvest for byen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Byportal (russisk)
* Informasjon om Novyj Urengoj på nettstedet til regionen Jamalo-Nenetsk  (engelsk)
* Livet i Novyj Urengoj under den sibirske vinteren (tysk)
Urengoj (andre betydninger)

**Urengoj** kan vise til:

*Urengoj – en bymessig bosetning i regionen Jamalo-Nenetsk i Russland
*Urengoj gassfelt – i regionen Jamalo-Nenetsk i Russland
*Novyj Urengoj – en by i regionen Jamalo-Nenetsk i Russland