open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Grefsen skole

**Grefsen skole** er en barneskole i Bydel Nordre Aker i Oslo. Skolen ble etablert i 1905 og var dimensjonert for drøyt 400 elever frem til 2014. Til skolestart 2014 ble skolen nær doblet til kapasitet for 790 elever etter en rehabilitering og utvidelse til 500 millioner kroner.

Grefsen skolekorps ble stiftet 28. oktober 1928.

## Rektorer
* 2015-: Are Enger 
* 2010-2015: Anton Rygg (til Munkerud skole)
* -2010: Gro Hexeberg Dahl

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sinsen

**Sinsen** er et stort bolig- og forretningsstrøk i bydel Grünerløkka og bydel Bjerke i Oslo. Det ligger mellom Trondheimsveien (østsiden inkludert på den aktuelle strekningen) og Sinsenveien i sin helhet (begge sider av veien inkludert vest for Alnabanen, ellers kun nordsiden). Disse møtes i sørvest like nord for Carl Berners plass, og er igjen 30 meter fra hverandre like øst for Aker sykehus. Det bor ca. 5000 innbyggere på Sinsen.

## Etymologi
Navnet Sinsen kommer av norrønt *sinn* for vei og *[[Vin (stedsnavn)|vin]]* for eng
## Historie og bebyggelse
Gården Sinsen nevnes første gang i 1343, og ble senere delt i tre.

Strøket deles opp i tre omtrent like store biter av Gjøvikbanen og Ring 3 (som er bydelsgrensa):

Sinsen stasjon ligger like utenfor strøket, nord for Sinsenbyen og Sinsenkrysset.

Sinsenkrysset, som ligger på grensen mellom bydelene Nordre Aker, Grünerløkka og Bjerke, er Norges første rundkjøring. Her går det en dobbeltsporet forbindelse for trikkelinja til Sinsen (sløyfen lå der det nå er et garasjeanlegg, før den ble flyttet til Muselunden da Sinsenkrysset stod ferdig) under på sin vei til trikkestallene på Grefsen. Man bygde etterhvert om Trondheimsveien til å gå i bro over den store rundkjøringa.

## Referanser

## Litteratur
* Byarkivets artikkel om Sinsenbyen
* *Byminner* 1/1998. Temanummer om Sinsen

## Eksterne lenker
*
Trondheimsveien

**Trondheimsveien** eller «Den Trondhjemske hovedvei» går fra Oslo via Gjøvik i Innlandet til den møter Osloveien på Dovre.

Trondheimsveien danner også en sammenhengende strekning gjennom flere kommuner:

*Trondheimsveien (Oslo) fra Nybrua til Torshovdalen i Oslo
*Trondheimsveien (Oslo) som Riksvei 4 fra Torshovdalen til bygrensen ved Vestli i Oslo
*Riksvei 4 (delstrekning) og Fylkesvei 22 (Akershus) i Nittedal
*Fylkesvei 22, riksvei 22 (delstrekning) og fylkesvei 383 i Lillestrøm
*Fylkesvei 260 i Sørum
*Fylkesvei 454 i Ullensaker
*Fylkesvei 501, fylkesvei 177 og fylkesvei 512 i Eidsvoll

Trondheimsveien finnes som gateadresse følgende steder:

* Trondheimsveien (Oslo), se også riksvei 4
* Trondheimsveien (Orkland) 
* Trondheimsveien (Heim) 
* Trondheimsveien (Rennebu) 
* Trondheimsveien (Oppdal) 
* Trondheimsvegen (Ullensaker) og Trondheimsvegen (Lillestrøm) 
* Trondheimsvegen (Dovre) 
* Trondheimsvegen (Eidsvoll)  
* Trondheimsvegen (Elverum) 
* Gamle Trondheimsvei (Oslo)
* Gamle Trondheimsvei (Lillestrøm) 
* Gamle Trondheimsveg (Ullensaker)
* Gamle Trondheimsvei (Nittedal) 
* Trondhjemsvegen (Gjøvik)
Doris Gercke

**Doris Gercke** (1937–2025) var en tysk forfatter. 

Etter å ha vært husmor i mange år, tok Gercke først da hun var i begynnelsen av førtiårene Abitur (eksamen artium). Deretter studerte hun rettsvitenskap. I 1988 utga hun sin første kriminalroman, hvor hun introduserte sin detektiv Bella Block. Serien er svært populær i Tyskland, og har vunnet flere priser. Bella Block er også heltinne i en serie hørespill og fra 1993 en rekke TV-serier for ZDF med Hannelore Hoger i hovedrollen. Gercke skriver også under pseudonymet Marie-Jo Morell. Hun bor i Hamburg.

## Bella Block-romanene
Gerckes detektiv, den vodkadrikkende, litteraturelskende litteraturviteren Bella Block, er ved begynnelsen av serien femtiårig kriminalkomissarin i Hamburg. Senere blir hun privatdetektiv og runder etterhvert seksti år. Bella Block har siden hun ble introdusert i *Weinschröter, du mußt hängen* i (1988) utviklet seg til en tysk kultfigur. Romanene om henne er kjente for sin samfunnskritiske innstilling og kompromissløse, underforståtte feminisme. Slik presenteres Bellas første framtreden i en anmeldelse av *Gris, gris granne* (1997), den norske oversettelsen av seriens første bok:

«Som en kombinert drømmeoppfyllelse for gammelfeminister og en elefant i «fittstimen» klamper hun avgårde til et møte med sine knusende underlegne (markerings-)kåte mannlige kolleger... Det gjøres ikke det ringeste forsøk på å forklare denne femtiårige, runde, gråhårede kvinnens skjebnesvangre tiltrekningskraft, den bare er der, slik en spinkel jentunge som Pippi Langstrømpe ubesværet løfter hesten sin med én hånd.»

Seriens indre kronologi følger ikke utgivelsesår.

## Bibliografi
**Weinschröter, du mußt hängen* (1988)
** 
**Nachsaison* (1989) 
**Moskau, meine Liebe* (1989) 
**Der Krieg, die Pest, der Tod* (1990) 
**Die Insel* (1991) 
**Kinderkorn* (1991) 
**Kein fremder Land* (1993) 
**Versteckt* (1993) – ungdomsbok
**Ein Fall mit Liebe* (1994) 
**Auf Leben und Tod* (1995) 
**Tschingis Khans Tochter (1996) 
**Eisnester* (1993) – dikt
**Der Tod ist in der Stadt* (1998) 
**Die Frau vom Meer* (2002)
**Das Gipfeltreffen* (2000) 
**Duell auf der Veddel* (2001) 
**Die schöne Mörderin* (2001) 
**Für eine Handvoll Dollar* (2001) – barnebok
**Bella Ciao* (2002)
**Milenas Verlangen* (2002) – under pseudonymet Marie-Jo Morell
**Berlingers Auftrag* (2003) – under pseudonymet Marie-Jo Morell
**Schlaf, Kindchen, schlaf* (2004)
**Georgia* (2006)

==Priser==
*Krimi-Autorin des Jahres 1991
*[[The Martin Beck Award]] 1991, for *Weinschröter, du mußt hängen*
*Ehrenglauser 2000

== Referanser ==
<references />

== Kilder ==
*Tysk Wikipedia
*«En grisehistorie», *Skyggespill* nr. 1–2 2001 (anmeldelse)
*Elin Nesje Vestli: «Auf die Geschichte projiziert: Doris Gerckes Bella-Block-Romane», *Modi operandi: Perspektiver på kriminallitteratur'', redigert av Eva Lambertsson Björk, Karen Patrick Knutsen og Elin Nesje Vestli, Høgskolen i Østfold, 2003

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  krimi-forum.de: Portrett av og interview med Doris Gercke
*  www.krimilexikon.de
*  www.toms-krimitreff.de
Klodio

**Klodio** (født ca. 392/395, død 445/448; også stavet *Clodio/Chlodio, Clodius, Clodion, Cloio* eller *Chlogio*; bokstaven c uttales som k) var en konge eller krigshøvding av de saliske frankerne som knyttes til dynastiet merovingene som begynte med Merovek, slektens stamfar. Klodio var kjent som den langhårete konge, et trekk som preget de senere merovingske kongene, og kontrollerte området Nordrhein-Westfalen fra Disbargum (Duisburg) i hva som er dagens Tyskland.

Klodio og hans folk dro vestover, krysset Rhinen med en stor hær og klarte å slå seg fram som høvding over området rundt Thérouanne (i nordlige Frankrike og Belgia) i 414. Derfra angrep han Romerriket i 428, beseiret en romersk hær ved Cambrai og bosatte seg i nordlige Gallia, hvor mange frankere allerede hadde slått seg ned. Selv om han ble angrepet av romerne, greide å han opprettholde sin posisjon og tre år senere, i 431, kunne han kontrollere området mer eller mindre sørover til elven Somme i det framtidige Frankerriket. I 448, rundt tjue år etter at hans styre begynte ble Klodio beseiret ved Vicus Helena i Artois av Flavius Aëtius, kommandanten av den romerske hæren i Gallia. Han døde antagelig i dette slaget, rundt femti år gammel.

Som alle senere merovingske konger hadde Klodio langt hår som en rituell skikk. Hans etterfølger (og kanskje sønn) kan ha vært Merovek, som ga navn til dynastiet, «merovingene». Det ikke samtidige historieverket *[[Liber historiae Francorum]]* hevdet at hans far var Faramond, som antagelig var en legendarisk figur som ble knyttet til Klodios slekt en gang på 700-tallet. Det senere verket *[[Fredegars krønike]]* gjør Klodio til en sønn av Theudemeres, en av lederne til de salinske frankerne og en konge av Thérouanne (409–414). En av kildene til Klodio var Gregorius av Tours' verk *Historia Francorum*, «frankernes historie».

## Referanser


## Eksterne lenker
*Stirnet: Franks1 (betalingsmur)
*Stirnet: Franks2 (betalingsmur)
Haga (Nes)

**Haga** er et tettsted i Nes kommune i Akershus. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger 11,5 kilometer sørvest for kommunesenteret Årnes og omtrent 14 kilometer nordøst for Sørumsand i nabokommunen Sørum. Tettstedet Aulifeltet ligger fire kilometer sør for Haga. Haga stasjon er stoppested på Kongsvingerbanen. På Haga har de en kiosk (Haga nærbutikk), en stadion (Haga stadion), to barnehager (Haga barnehage og læringsverkstedet), en barneskole (Framtun skole) og mange turløyper tilpasset skiløpere og syklister, samt til ferdsel til fots. Det er gangvei fra Framtun skole til Auli.

## Stedet
Stedet ligger ved Glomma og var i flere hundre år det største sundstedet på Romerike. Haga er under sterk utbygging som pendlersted til Oslo. Her fantes det også inntil nylig Statoil bensinstasjon som nå drives videre som dagligvarebutikk. Tidligere hadde Haga mange dagligvarebutikker, postkontor og frisørsalong. Haga har også noe industri: Alna teglverk, plastvarefabrikk og trevarefabrikk. På Haga ligger også Framtun skole.

Haga idrettsforening har fotballag i 8. divisjon. Haga IF har også et kretsmesteskap i Akershus, tatt i 2006 i gutteklassen 15 år av Hagas gutter født i 1991.

Betel Haga er en frikirkelig menighet tilsluttet den norske pinsebevegelsen. Menigheten ble stiftet i 1920.

## Referanser
Rheingau

**Rheingau** er et landskap vest i den tyske delstaten Hessen. Det ligger på den nordlige siden av Rhinen mellom Wiesbaden og Lorch, og strekker seg fra det vestlige Taunus til Rhinen. Landskapet domineres av hauger og lave åser.

Rheingau er et kjent vinområde, og er et av de største områdene i Tyskland hvor det produseres kvalitetsvin, hovedsakelig av riesling-sorten. Det er en rekke klostre, slott, borger og romantiske gamle byer i området. I den vestlige delen begynner Øvre mellomrhindal, som hører til UNESCOs verdensarvliste.
Diane Keaton

**Diane Keaton** (født **Hall**; 1946–2025) var en amerikansk filmskuespiller, regissør og filmprodusent fra Los Angeles i California. Hun ble tildelt en Oscar og to Golden Globe-priser. 

## Skuespiller
Hun startet karrieren i teateret og gjennombruddet ble en Broadway-oppsetningen av *[[Hair]]* (1968). Året etter spilte hun mot Woody Allen i hans sceneoppsetning av *Play It Again, Sam*. Dette ble starten på et langvarig samarbeid mellom dem. 

Filmdebuten var i 1970 med filmen *Love and Other Strangers*. Etter dette spilte Keaton svigerdatteren i *[[The Godfather]]* (Gudfaren, 1972; oppfølgere i 1974 og 1990). 

Etter hvert ble det mange hovedroller i Allen-filmer, ikke minst det store gjennombruddet i den kritikerroste *[[Annie Hall]]* (norsk tittel: *Annie og jeg – en nervøs romanse*, 1977; Oscar-pris), deretter *Interiors* (Når demningen brister, 1978), *[[Manhattan (film)|Manhattan]]* (1979) og *Manhattan Murder Mystery* (Manhattan mordmysteriet, 1993). 

Videre hadde hun store roller i *[[Reds]]* (1981; Oscar-nominasjon) og *Shoot the Moon* (Når kjærlighet dør, 1982). Andre eksempler på filmer er komedien *First Wives Club* (Førstekoneklubben, 1996) og dramafilmen *[[Marvin's Room]]* (Marvins døtre, 1996; Oscar-nominasjon). Så spilte hun mot Jack Nicholson i Nancy Meyers *[[Something's Gotta Give]]* (Når du minst venter det, 2003; Golden Globe-pris, Oscar-nominasjon). Så ble det blant annet filmer som *Because I Said So* (2007) og Rob Reiners *And So It Goes* (2014). 

I dramaserien *The Young Pope* (2016) spilte hun mot Jude Law.

## Regissør
Keaton debuterte som regissør med dokumentaren *Heaven* (1987). Senere regisserte hun spillefilmene *Unstrung Heroes* (1995) og *Hanging Up* (2000) (*Knute på tråden*; også hovedrolle).

## Filmografi
### Film

### TV

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*
E3

**E3** kan blant annet sikte til:

* BMW E3, personbil fra BMW, produsert i perioden 1968–1977.
* Electronic Entertainment Expo, vanligvis kjent som E3, årlig data- og videospillmesse i Los Angeles.
* Europavei 3, vei som går mellom Cherbourg og La Rochelle i Frankrike.
Stéphane Courtois

**Stéphane Courtois** (født 25. november 1947) er en fransk historiker.

Han er ansatt som forskningsdirektør ved *[[Centre national de la recherche scientifique]]* (CNRS) ved Paris' universitet 10, og er redaktør for det vitenskapelige tidsskriftet *Communisme*. Courtois er særlig kjent for sin bok *[[Kommunismens svartebok]]*, som har blitt oversatt til mange språk og er solgt i flere millioner eksemplarer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Organell

**Organeller** (egentlig «småorgan») er strukturer inne i cellen som er atskilt fra cytosol ved en cellemembran. De utfører ulike oppgaver i cellen, tilsvarende organ i andre betydninger. De finnes som strukturer i cytoplasmaet hos eukaryote celler. Noen eksempler er mitokondrier, kloroplaster, lysosomer, peroksisomer.

## Referanser


## Kilder

* *Life, the science of Biology, eighth edition, volume: 1* (2006) ISBN 978-0-7167-7673-4

## Eksterne lenker
*
Saliske frankere

**Saliske frankerne** var en undergruppe av frankerne som hadde skilt seg ut da de flyttet til det nederlandske kystområdet og migrerte gjennom Belgia til det nordlige Gallia. Der dannet de et kongedømme. 

Deres kongedømme var prototypen for det framtidige kongedømmet Frankrike. Den andre hoveddelen av frankere blir kalt ripuariske frankere (*ripuarisk* betyr *[[elv]]e-boende*, mens *saliske* betyr *salte*, som assosieres med havet), skjønt alternativt kan begrepet knyttes til den nederlandske elven IJssel, på latin *Isala*, et område som fortsatt heter Zeeland. Betegnelsen saliske frankere ble først benyttet av romere av de som bodde i dette området på 300-tallet. Salisk lov, knyttet særlig til de europeiske kongehusenes arverett, stammer fra de saliske frankerne. Se også Salier-dynastiet.

## Litteratur
*Anderson, Thomas. 1995. "Roman Military Colonies in Gaul, Salian Ethnogenesis and the Forgotten Meaning of *Pactus Legis Salicae* 59.5". *Early Medieval Europe* **4** (2): 129–44.
*
* 
*
*Musset, Lucien : *The Germanic Invasions: The Making of Europe, AD 400–600*,1975, , p.&nbsp;68.
* Perry, Walter Copland (1857). *[https://archive.org/details/bub_gb_NuoJAAAAIAAJ The Franks, from Their First Appearance in History to the Death of King Pepin]*. Longman, Brown, Green: 1857.
* Wood, Ian, *The Merovingian Kingdoms, 450–751 AD.* 1994.
Tsjita oblast

**Tsjita oblast**, (russisk Читинская область) var et føderasjonssubjekt (*oblast*) i Russland. 1. mars 2008 ble den slått sammen med det selvstyrte området Agino-Burjatsk til det nye føderasjonssubjektet Zabajkalskij kraj. Hovedstaden var Tsjita, arealet 431 500 km² og innbyggertallet 1 155 000 (folketelling 2002).

Tsjita oblast ligger syd i Sibir, og grenser til Mongolia og Kina i syd . Området består hovedsakelig av middels høye fjell, (600-700 meter over havet), men fjellkjeden *Kodar* i nord når opp til 3000 meter over havet. Omtrent halvparten av territoriet er skogkledt, og her er mange innsjøer. Klimaet er kontinentalt, middeltemperaturen i januer er – 30 grader celsius, i juli + 20 grader celsius. Området i nord har permafrost. Naturressursene omfatter forekomster av gull, molybden, tinn, bly, sink og kull. Matproduksjon i området er hovedsakelig saueavl. I liten skala blir det dyrket poteter, grønsaker, hvete, havre, bygg og bokhvete. Den transsibirske jernbanen går gjennom området.

Befolkningen er hovedsakelig russere, men det bor også blant annet mange burjater, spesielt i Agino-Burjatsk. 

Den første befolkningen en kjenner i området var burjater og mongoler. På 1200-tallet ble det del av det mongolske riket. De første russerne som kom hit var kosakker i 1653. Allerede i løpet av 1600-tallet oppstod de første permanente russiske støttepunktene. I 1689 ble grensen til Kina regulert ved *[[Nertsjinsk-traktaten]]*. Etter den russiske revolusjonen var Tsjita i hendene på kontrarevolusjonære styrker, *hvitegardister*, mellom 1918 og 1920. fra 1920 til 1922 var Tsjita hovedstad for den sovjetisk-kontrollerte *Fjernøstlige republikken*, som i 1922 ble slått sammen med den russiske sovjetrepublikken. Tsjita oblast ble opprettet i 1937. Etter oppløsingen av Sovjetunionen ble Tsjita oblast et føderasjonssubjekt i Den russiske føderasjon. Ved det siste valget til lovgivende forsamlingen i Tsjita oblast, 17. oktober 2004, ble Det forente Russland det klart største partiet, med 35,6 % av stemmene.

## Eksterne lenker
* Kommersant artikkel på engelsk
Flying Enterprise

*For lasteskipet med samme navn, se [[SS  «Flying Enterprise»]]

*'Flying Enterprise''' var et dansk charterflyselskap.

Flying Enterprise A/S ble etablert i juli 1959 av to tidligere SAS-ansatte; Hans Linde og Finn Nielsen som ønsket å utfordre SAS på chartermakedet på grunn av SAS´ dengang negative holdning til charterflyvninger.

Sekskapet utførte charterflyninger til de mest populære reisemål langs middelhavskysten og til Kanariøyene for svenske og danske turoperatører. Selskapet gikk konkurs i 1965 og reiselivskongen Simon Spies kjøpte opp selskapet og startet sitt eget charterseskap under navnet Conair

Selskapets base var på Kastrup

## Flåte
Flying Enterprise disponerte disse flyene:

*5 Canadair C-54, North Star. En canadiskbygget versjon av Douglas DC-4
*4 Douglas DC-7
Hiragana

er en japansk stavelsesskrift, som sammen med katakana og kanji utgjør det japanske skriftspråket. Hver *[[kana]]* representerer en stavelse. Det er enten en vokal (som for eksempel en ) eller en konsonant etterfulgt av en vokal (som for eksempel ). Eneste unntak er .

Hiragana brukes i ord det ikke finnes kanji for, ord forfatteren ikke kjenner kanjitegnet for, eller i situasjoner der bruk av kanji blir for formelt. Dessuten brukes hiragana for å danne endelser på verb og adjektiv. Også partiklene i språket blir skrevet med hiragana.

## Tegnene
Det finnes 46 grunntegn i hiragana-systemet (48 med  og , som ikke er i bruk mer). Det finnes flere måter å stave japanske tegn med latinske bokstaver, men Hepburn-systemet er det vanligste.

## Referanser
Ulvestue

**Ulvestuer** er fangstinnretninger for fangst av ulv. De er enkeltliggende og som oftest anlagt nær gårdsbebyggelse eller nær sæteranlegg. Ulvestuene er videre og dypere enn fangstgroper for elg. De har en diameter på 5–10 m og en dybde på inntil 3 m. Innvendig har de hatt steinmurte eller laftede vegger. Når de var i bruk har de vært kamuflert av greiner og kvist. I midten har det stått en påle med en liten plattform på toppen. På denne ble det lagt ut åte i form av rått kjøtt, eller det ble bundet fast et levende bytte som for eksempel et lam. Når ulven gikk til angrep på byttet ville den falle ned i gropen, hvor den senere ble funnet og avlivet.

Ved Skui i Bærum er det registrert, dokumentert og rekonstruert en ulvestue.

## Se også
* Ulvekrok (*Wolfangel*), ulvefelle i form av kjøttkrok, også heraldisk figur

## Litteratur
* Unni Blegen Walhovd. «Ulvestua på Isi i Bærum». I: *Årbok for [[Norsk Skogbruksmuseum]]*; nr 10. 1984
* Ole Petter Bjerkek. «Ulvestuen på Isi i Bærum». I: *Vern og virke*, 1982
* Ole Petter Bjerkek. «Ulvestuen og kulturlandskapet på Isi i Vestre Bærum ». I: *Skrift / Asker og Bærum historielag*. 1985
* Ragnar Orten Lie. «Ulvefangst i ulvestuer». I: *Spor : fortidsnytt fra Midt-Norge*; nr 2, 2003
 
## Eksterne lenker
* Akershusmuseet Ulvestuen på Isi
Polaria

**Polaria** er et opplevelsessenter, akvarium og museum som ble åpnet i mai 1998.  

Polaria har et godt utbygd akvarium med arktiske sjøplanter, arktiske fisker og dyr. Det er vanntanker i gulv, vegger og tak og glasstunneler som de besøkende kan gå under mens seler svømmer over hodet på dem. Det er flere utstillinger om is og klima blant annet en forskningsfilm om isbjørner og hvalross. Polaria har en lekekrok for barn med en liten klatrevegg og sklie for de som ønsker det.

Storkobbene og steinkobbene er en av Polarias hovedattraksjoner. Besøkende kan være med to ganger om dagen for å se selene bli matet, da kan man både lære mer om selene og se hvordan trenerne holder kobbene aktive gjennom mentale og fysiske stimuli. 

Polaria har en egen kafé som og en suvenir- og gavebutikk som er åpen alle dager hele året. Kinoen i Polaria viser panoramafilmen fra Svalbard og om Nordlyset hver halvtime.

Bygget ligger ved siden av Framsenteret like sør for Tromsø sentrum og vender ut mot Tromsøysundet. Det er et karakteristisk bygg, tegnet av JAF arkitektkontor, og utformet slik at det ligner isblokker som har blitt skjøvet på land. Polaria hadde 117&nbsp;000 besøkende i 2008, og var dermed Nord-Norges nest mest besøkte attraksjon.

## Eksterne lenker
*
Spådomskule

**Spådomskule** eller **krystallkule** er en kule av krystall eller glass som ifølge overtro kan fungere som hjelpemiddel til å se det som har skjedd, det som skjer og det som kommer til å skje. Når teknikken for å spå om framtiden eller fortiden benytter krystall eller glass, kalles det på engelsk for «crystallomancy», sammensatt av greske *krystallos* (krystall) og greske *manteia* (spå). Det benyttes ikke tilsvarende ord på norsk ettersom navnet gjenspeiler funksjonen. Krystallkuler kalles for spådomskuler. 

## Historie
Keltisk stammer som antagelig levde i Britannia så tidlig som 2 000 år f.Kr. ble forent av et presteskap kjent som druider. Druider brukte krystaller som hjelpemiddel for forutsigelser. Grunnen kan være todelt; helligdommer, også i norrøn religion, foruten også germansk og keltisk, var ofte knyttet til vann. Vann var noe man kunne ofre ting til og samtidig se speilbilder i. Både glass og krystall var en særdeles kostbar vare. Selv langt inn i middelalderen var glass noe av det mest ettertraktede som nordeuropeere kunne skaffe seg hos handelsmenn fra middelhavslandene.

Senere, i løpet av Sentral-Europas middelalderperiode, fra 500 til 1500 e.Kr., tok klarsynte, trollmenn, spiritistiske medier, volver, spåmenn og andre personer med evner for forutsigelser, ibruk krystall for «se» inn i fortiden, nåtiden eller framtiden.

På grunn av sin gjennomsiktige natur var en naturlig smykkestein som beryll (et mineral av berylliumaluminiumsilikat) ofte brukt som hjelpemiddel i forutsigelser. Skotske høylendere ga navn til disse objektene og kalt dem for «steiner med makt» eller «steiner med egenskaper». Selv om de første spådomskulene ble lagd av beryll ble de erstattet senere av fjellkrystall som mer gjennomsiktig.

## Okkultisme
Kunsten eller evnen til å «se» inn i en krystallkule er på engelsk kalt «scrying» (fra det gammelengelske ordet «descry» i betydningen «å forstå uklart» eller «å avsløre») og hvor bilder som blir sett i krystallen eller i andre medium slik som vann, blir tolket som meningsfull informasjon. Denne «informasjonen» kan brukes til å gjøre viktige beslutninger for et menneskes liv, eksempelvis om kjærlighet, ekteskap, finanser, reiser og annet. Som sådan skiller ikke spådomskuler seg spesielt fra andre teknikker eller metoder for spådommer som for eksempelvis astrologi som også har en gammel historie, men ikke spesielt høy, vitenskapelig troverdighet i dag. 

John Dee (1527 – 1608 eller 1609) var en framstående engelsk matematiker, geograf, astrolog og fantast som blant annet dronning Elisabeth I av England konsulterte. John Dee brukte store deler av sin tid til alkymi, forutsigelser og hermetisme. Han var kjent for å bruke krystallkuler i sitt arbeid.

## Andre sammenhenger
I våre dager er «Crystal Ball» et navn på en programvarepakke fra firmaet Decisioneering som fungerer som en programvaretillegg for regnearket Microsoft Excel og som gir brukeren en Monte Carlo-metode for å tolke slumpmessige variabler for disses statistiske spredning.

## Se også
* Den esoteriske tradisjon
Forbrytelse mot freden

**Forbrytelse mot freden** er i internasjonal lovgivning en betegnelse på det å starte eller føre en krig mot en annen stats territorielle integritet, politiske uavhengighet eller suverenitet, eller krigføring i strid med internasjonale traktater, avtaler eller juridisk bindende forsikringer. 

Definisjonen ble først slått fast i Briand-Kellogg-pakten i 1928, deretter bekreftet i Nürnbergprinsippene, og senere innarbeidet i FNs charter. 

Av eksempler på forbrytelser mot freden er den andre italiensk-abessinske krig (1935–1936) hvor Italia angrep dagens Etiopia, den andre kinesisk-japanske krig (1937–1945) hvor Japan angrep Kina, Tysklands angrep på Polen, Danmark, Norge, Luxembourg, Nederland, Belgia, Jugoslavia, Hellas og Sovjetunionen under andre verdenskrig, Koreakrigen hvor Nord-Korea angrep Sør-Korea (1950–1953) og invasjonen av Kuwait (1990–1991) hvor Irak invaderte Kuwait.

## Kilder

* «Crimes Against Peace», fra *Encyclopedia of Global Justice*
* «Crimes Against Peace», av Franz B. Schick, fra *Journal of Criminal Law and Criminology*, volume 38, issue 5, 
* «Nuremberg and the Crime Against Peace», av Roger S. Clark, fra *Washington University Global Studies Law Review*
* «Nuremberg and Crimes against Peace», av Henry T. King Jr, fra*Case Western Reserve Journal of International Law*, volume 41, issue 2
Kalligrafi

**Kalligrafi** (fra gresk *καλός* (*kalos*), «skjønn» og *γράφειν* (*graphein*), «skrive») er skjønnskrift, kunsten å skrive vakkert, skrivning som kunst.

## Østasiatisk kalligrafi
I kinesisk og japansk kunst har kalligrafien hatt en sterk stilling i rundt to tusen år. I Kina har man bedrevet kalligrafi helt siden man begynte med myke pensler under Han-dynastiet. I dette kulturområde betyr kalligrafi vanligvis penselskrift, selv om man nå  også kunne tale om «kalligrafi med penn». Kalligrafi var i det gamle Kina en av «de fire kunster», og kunsten har fortsatt en meget høy status.

## Arabisk kalligrafi
 
Den islamske kunstens bildeforbud førte til at kunsterne kompenserte med dekorativt utførte koransitat, og kalligrafien har en lang og ubrutt tradisjon.

Arabisk kalligrafi har sitt utspring i ønsket om å gi Guds ord den skjønnest mulige jordiske form; og kalligrafien har utviklet seg sammen med arkitekturen til å bli den mest betydningsfulle kunstart i islams verden.

Kalligrafi finner man følgelig først i koranhåndskrifter og på religiøse bygningsverk (Guds navn, Muhammeds og de fire første kalifers navn, koransitater), og dernest i andre håndskrifter som utsmykning av særlig tittelblad og kapiteloverskrifter, etter hvert også til å gi poetiske tekster visuell uttrykkskraft. I moderne tid dyrkes kalligrafi også av sufier som meditativ disiplin og av kunstmalere som en form for abstraksjoner.

## Europeisk kalligrafi
I Vesten anvendes primært et bredkantet skriveredskap, og dette redskapet bidro til å utforme og prege vestlig skrift fra romernes tid (100-tallet) til oppfinnelsen av boktrykkerkunsten på 1400-tallet. I renessansen var *litera antica* (antikvaskriften) først en håndskreven bokstavform som så ble utgangspunktet for bokskriften. Denne bokstavformen er fremdeles anvendt i bøker og til kontinuerlige tekstmengder. I 1906 bidro Edward Johnston til en renessanse for vestlig kalligrafi, blant annet med sin bok '‘Writing, Illuminating and Lettering'’. I dag er kalligrafi en selvstendig kunstform, og en viktig øvelse for typedesignere samt et håndverk i seg.

## Se også
* Håndskrift

## Eksterne lenker
* Søkbar digitalkopi av Christopher Haanes' ''Håndbok i kalligrafi'' (Aschehoug, 1995) 
* Søkbar digitalkopi av Einar Egelands ''Skrift'' (Yrkesopplæring, 1995)
* Søkbar digitalkopi av David Harris' ''Boken om kalligrafi'' (Allehånde, 1995)
Karl von Weizsäcker

**Karl Hugo [[friherre|Freiherr]] von Weizsäcker** (født 25. februar 1853 i Stuttgart i Kongedømmet Württemberg, død 2. februar 1926 samme sted) var en württembergsk politiker og statsmann. 

## Liv og virke
### Bakgrunn

Weizsäcker var sønn av teologen Karl Heinrich von Weizsäcker. Han studerte ved Universität Tübingen, hvor han var medlem av studenterforeningen *[[Akademische Gesellschaft Stuttgardia]]*, preget av sydtysk liberalisme.
Weizsäcker ble gift med Paula von Meibom i 1879. Deres sønner var diplomaten Ernst von Weizsäcker og medisineren Viktor von Weizsäcker. Han var farfar til fysikeren og filosofen Carl Friedrich von Weizsäcker og politikeren Richard von Weizsäcker, Tysklands president fra 1984 til 1994.

### Karriere
Som kongelig ministerialdirigent ble Weizsäcker 24. februar 1897 opphøyet i den personlige adelstanden. I 1916 ble han opphøyet i friherrestanden.

Fra april til november 1900 var han kulturminister i regjeringen Mittnacht i Kongedømmet Württemberg, og fra desember 1900 til desember 1906 i regjeringene Schottenstein og Breitling.

Fra 4. desember 1906 til 6. november 1918 var han president for statsministeriet (statsminister).

Kort etter hans fratreden som statsminister ble under novemberrevolusjonen det württembergske monarki avviklet. Weizsäcker trakk seg da personlig ut av politikken, men gav sin støtte til Gottlob Egelhaaf i hans forehavende å grunnlegge den württembergske landsavdeling av Deutsche Volkspartei (DVP).

## Referanser


## Litteratur
* Martin Wein: *Die Weizsäckers. Geschichte einer deutschen Familie*. Deutsche Verlagsanstalt, Stuttgart 1988, ISBN 3-421-06389-3, s. 143–203.
* Frank Raberg: *Ein Staatsmann zwischen Königreich und Republik. Einer der fähigsten Politiker seiner Zeit: Carl Hugo von Weizsäcker (1853–1926)*. I *Schlösser Baden-Württemberg* nr. 3, 2003, , s. 34–36.

## Eksterne lenker
*
Viktor von Weizsäcker

**Viktor [[friherre|Freiherr]] von Weizsäcker** (født 21. april 1886 i Stuttgart, død 9. januar 1957 i Heidelberg) var en tysk lege. Han var grunnlegger av den psykosomatiske medisin og den medisinske antropologi. Han var sønn av politikeren Karl von Weizsäcker, bror av Ernst von Weizsäcker og onkel til Richard von Weizsäcker og Carl Friedrich von Weizsäcker.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nürnbergprinsippene

**Nürnbergprinsippene** er et sett retningslinjer som ble satt opp for å definere hva som utgjør krigsforbrytelser, forbrytelser mot freden og forbrytelser mot menneskeheten samt når individer kan straffes for å ha begått slike forbrytelser. De har navn etter Nürnbergprosessen, hvor de ble laget som et juridisk grunnlag for straffeforfølgelse av ledende personer i Det tredje rike.

## Prinsipp I
Enhver person som utfører en handling som utgjør en handling som er en forbrytelse under internasjonale lover er ansvarlig for denne, og kan straffes.

## Prinsipp II
Det faktum at internasjonale lover ikke fastsetter straff for en handling som utgjør en forbrytelse under internasjonale lover, fritar ikke personen som utførte handlingen fra ansvar under internasjonale lover.

## Prinsipp III
Det faktum at en person som utførte en handling som utgjør en forbrytelse under internasjonale lover handlet som statsoverhode eller ansvarlig offentlig tjenestemann fritar ikke personen fra ansvar under internasjonale lover.

## Prinsipp IV
Det faktum at en person handlet etter ordre fra sin regjering eller en overordnet fritar ham ikke fra ansvar under internasjonale lover, såfremt et moralsk valg faktisk var mulig for ham.

## Prinsipp V
Enhver person som er tiltalt for en forbrytelse under internasjonale lover har rett til en rettferdig prosess basert på fakta og loven.

## Prinsipp VI
De følgende forbrytelser er straffbare som forbrytelser under internasjonale lover:

:a) Forbrytelser mot freden

::i) Planlegging, forberedelse, påbegynnelse eller føring av aggressiv krig eller krig i strid med internasjonale traktater, avtaler eller forsikringer.

::ii) Deltagelse i en felles plan eller konspirasjon for å utføre en handling som bekrevet i i)

:b) Krigsforbrytelser

::Brudd på lover eller skikker for krigføring inkluderer, men er ikke begrenset til, mord, mishandling eller deportering for tvangsarbeid eller for noe annet formål på / av sivilbefolkningen i et okkupert område; mord eller mishandling på /av personer krigsfanger eller personer på havet, drap på gisler, plyndring av privat eller offentlig eiendom, vilkårlig ødeleggelse av byer eller landsbyer eller ødeleggelse som ikke er militært betinget.

:c) Forbrytelser mot menneskeheten

::Mord, utryddelse, slavehold, deportering og andre inhumane handlinger utført mot noen sivilbefolkning, eller forfølgelser på politisk, rasemessig eller religiøst grunnlag, når slike handlinger eller forfølelser utføres sammen med eller i forbindelse med en forbrytelse mot freden eller krigsforbrytelse.

## Prinsipp VII
Medskyldighet til en forbrytelse mot freden, krigsforbrytelse eller forbrytelse mot menneskeheten som beskrevet i prinsipp VI er en forbrytelse under internasjonale lover.

## Eksterne lenker
* Principles of the Charter of Nuremberg
* Nuremberg Trial Proceedings Vol. 1 Charter of the International Military Tribunal  i Avalon Project-arkivet ved Yale Law School
* Judgement : The Law Relating to War Crimes and Crimes Against Humanity  i Avalon Project-arkivet ved Yale Law School
Akregator

**Akregator** er en åpen kildekode-implementasjon av en nyhetsaggregator for KDE, ett fritt kildekode-skrivebordsmiljø hovedsakelig brukt på UNIX-systemer. Akregator støtter både RSS og Atom feeds. Feeds kan bli sortert inn i kategorier. Akregator vil hente ned alle feeds i en bestemt kategori inn i en enkelt liste med nye artikler slik at, for eksempel, alle nyheter i kategorien «Politikk» kan bli vist sammen. Akregator har en inkrementell søkefunksjon for å søke i overskriftene til artiklene i databasen.

Akregator kan bli konfigurert til å hente ned innholdet i feeds på faste intervaller. Brukeren kan også manuelt hente ned feeds fra alle sider, enkelt sider, eller alle feeds i en valgt kategori. Programmet støtter ikoner for hver feed, det har også integrert nettleser med arkfaner. Denne funksjonen er nådd ved å integrere KHTML. Artikler kan om ønsket åpnes i en ekstern nettleser i stedet.

Akregator kom som en del av KDE 3.4-utkivelsen, i kdepim-modulen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Prosjektside på SourceForge
Chasing Amy

***Chasing Amy*** er en amerikansk dramakomedie fra 1997 skrevet og regissert av Kevin Smith (Hans tredje i New Jersey-trilogien).

Filmen var et slags «tilbake til basic» for Smith etter hans forrige film, *[[Mallrats]]* for Universal Studios, som hadde et budsjett på $6 millioner. *Chasing Amy* ble lagd på et budsjett på $250&nbsp;000 uten støtte fra noe studio eller distributør. Smith hadde en avtale med Miramax Films om at de skulle få forkjøpsrett på filmen hvis de likte, hvis ikke kunne de selge den til hvilket som helst annet studio. Miramax kjøpte den, og den gikk premiere på Sundance Film Festival der *[[Clerks.]]* først slo igjennom.

## Innspilling
Smith skrev filmen med Ben Affleck, Jason Lee og Joey Lauren Adams (som han datet på det tidspunktet) i tankene. Når han prøvde å selge filmen sin til Miramax, som hadde kjøpt *Clerks.*, ville de heller ha Jon Stewart, David Schwimmer og Drew Barrymore i rollene. Men Smith holdt på sitt, og ofret deres $3 millioner budsjett for ett på $250&nbsp;000 for å beholde sin visjon. Han ville ikke gjenta fiaskoen fra *Mallrats* med et for stort budsjett og studiokontroll.

## Mottakelse
Filmen hadde premiere på Sundance i 1997, og ble godt mottatt av publikum. Året etter vant Smith en Independent Spirit Award for beste manus, og Jason Lee kunne innkassere en pris for beste mannlige birolle i samme utdeling. Filmen var også nominert for beste film. Fra et budsjett på $250&nbsp;000, spilte den inn over $12 millioner i USA. 

## Handling
Filmen følger tegneserieskaperen Holden McNeil (Affleck) som blir forelsket i den lesbiske tegneren Alyssa Jones (Adams). Filmen viser hvordan disse blir forelsket, og problemene de møter. Et av deres største hindre er Holdens tegnepartner, Banky Edwards (Lee), som motsier seg forholdet både fordi han er homofob og fordi han er redd for å miste Holden som venn.

## Roller

* Ben Affleck – Holden McNeil
* Joey Lauren Adams – Alyssa Jones
* Jason Lee – Banky Edwards
* Dwight Ewell – Hooper X
* Carmen Lee – Kim

## Referanser til andre Smith-filmer
* Jay and Silent Bob – Det er Silent Bob som nevner jakten på Amy, som tittelen er hentet fra, i den lengste monologen i filmen. Amy er en kjæreste han hadde som han dumpet fordi hun hadde hatt trekant med sin forrige kjæreste.
* Julie Dwyers død – Alyssa var venninne med Julie
* Alyssa er søsteren til Heather fra *Clerks.* og Patricia fra *Mallrats*
* Jim Hicks, en av animasjonssjefene, blir spilt av Brian O'Halloran og er fetteren til Dante fra *Clerks.* og Gill fra *Mallrats*.

## Trivia
* Silent Bob sier «What he doesn't know about him could just about fill the Grand Canyon» til Jay. Dette er et sitat fra *[[Butch Cassidy and the Sundance Kid]]*. 
* Jay og Silent Bob skulle egentlig ikke vært med i filmen, allikevel har Silent Bob en av de lengste og viktigste monologene i filmen.
## Eksterne lenker
* 
*
Karl Heinrich Weizsäcker

**Karl Heinrich von Weizsäcker** (født 11. desember 1822 i Öhringen som *Karl Heinrich Weizsäcker*, død 13. august 1899 i Tübingen) var en protestantisk teolog. Hans bror var historikeren Julius Weizsäcker (1828–1889).

Karl Heinrich von Weizsäcker var fra 1861 professor i kirkehistorie og dogmatisk historie ved Universität Tübingen. Senere ble han universitetets kansler.

Weizsäcker var en førende representant for den historisk-kritiske metode. Hans hovedverk er *Das apostolische Zeitalter der christlichen Kirche*. For sine fortjenester ble Weizsäcker adlet av Württembergs konge.

Han ble i 1848 gift med Auguste Sophie Dahm (1824–1884), og fikk tre barn:
* Sophie (1850 – etter 1910), gift 1875 med Adolf von Bilfinger (1846–1902), overhoffpredikant, tre sønner
* Karl (1853–1926), württembergsk politiker og statsmann, blant annet statsminister gjennom 12 år, to sønner
* Marie (1857–1939), gift 1875 med Paul von Bruns (1846–1916), kirurg, professor i medisin, to sønner

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Julius Weizsäcker

**Julius Weizsäcker** (født 13. februar 1828 i Öhringen, død 3. september 1889 i Bad Kissingen) var en tysk middelalderhistoriker. Hans bror var den protestantiske teologen Karl Heinrich von Weizsäcker (1822–1899).

Julius Weizsäcker tok sin habilisasjon i 1859 og virket som privatdosent i Tübingen før han i 1860 ble medarbeider ved den historiske kommisjon i München. I 1864 ble han professor i Erlangen, 1867 i Tübingen, 1872 i Strassburg, 1876 i Göttingen og 1881 i Berlin.

Julius Weizsäcker døde 3. september 1889 i Kissingen.

## Viktige verker
* *Der Kampf gegen den Chorepiskopat des fränkischen Reiches im [[9. Jahrhundert]]*. Tübingen 1859
* *Der Rheinische Bund von 1254*. Freiburg (1879)

På oppdrag fra den historiske kommisjon i München utgav han mellom 1867-1888 seks bind av tyske riksdagsakter fra Wenzel og Ruprecht Is regjeringstid.

## Referanser
Valknut (programvare)

**Valknut** er programvare for å koble seg opp mot Direct Connect-nettverket. Det er kompatibelt med andre DC-klienter, som eksempelvis den originale DC-klienten fra Neomodus og DC++. Valknut kan brukes sammen med alle de vanligste programvarepakkene for DC-tjenere.

Valknut er skrevet av Mathias Küster og linsensert under GNU GPL. Programmet er skrevet i C++ og benytter seg av tverrplattformbiblioteket Qt for sitt grafiske grensesnitt. Valknut lar seg kompilere og kjøre på GNU/Linux, FreeBSD, Mac OS X, OS/2 – eComStation og Windows.

Valknut var opprinnelig kalt *DCGUI*, noe som uheldigvis var veldig likt navnet til en annen GNU/Linux-DC-klient. Det ble så omdøpt til 'dcgui-qt' til å unngå forvirring. Men grunnet problemer med å bruke varemerket 'Qt' i navnet, måtte de igjen skifte navn. 

## Eksterne lenker
*
Insektmiddel

Et **insektmiddel** er et giftstoff til å drepe insekter med, og det brukes hovedsakelig i landbruket og husholdninger.
Utstrakt bruk av insektmidler kan forårsake uforutsette miljøskader, noe som gjorde at insektmidlet DDT ble forbudt i mange land.

Eksempler på insektmidler er DDT, Bladan og Aldrin.
Valknut (andre betydninger)

**Valknut** har flere betydninger:

*Valknut, også *valknute*, et symbol bestående av sammenflettede triangler eller liknende.
*Valknut programvare, en fildelingsklient.
Liste over episoder av Star Trek: Voyager

## Sesong 1 (1995)

## Sesong 2 (1995-1996)

## Sesong 3 (1996-1997)

## Sesong 4 (1997-1998)

## Sesong 5 (1998-1999)

## Sesong 6 (1999-2000)

## Sesong 7 (2000-2001)
Liste over episoder av Star Trek: The Original Series

Dette er en liste over alle episodene i TV-serien *[[Star Trek: The Original Series]]*. NBC kringkastet episodene i feil rekkefølge. Den første episoden som ble kringkastet var den tredje episoden, mens den andre piloten ble, noe forvirrende, kringkastet som episode tre.

NBC inkluderer en retrospektiv dokumentar, *Star Trek Memories*, som en 80. episode med noen av pakkene av serien som de selger til andre TV-stasjoner. Den første piloten, *[[The Cage (TOS)|The Cage]]*, blir solgt separat.

## Rekkefølger

Episodene er sortert etter produksjonskode. Dette er den «offisielle» rekkefølgen som ble brukt for VHS-utgivelsene fra Paramount i 1989 og 1997 og for DVD-utgivelsene gitt ut i perioden 1999&ndash;2001.

Noen *Star Trek*-fans foretrekker å sortere episodene i den rekkefølgen de ble kringkastet, siden dette er den opprinnelige rekkefølgen de ble vist i. Feilen med denne rekkefølgen er at den andre piloten, *Where No Man Has Gone Before*, har en litt annen rollebesetning.

Man kan også sortere episodene etter stjernedato. Noen episoder har ikke stjernedato så deres plassering må utledes ved å se på flere faktorer, slik som produksjonskodene. Episodene kan derfor sorteres forskjellig hvis man velger denne måten.

## Den første piloten

Denne episoden ble ikke kringkastet med resten av serien.

## Sesong 1 ([[1966]]&ndash;[[1967]])

## Sesong 2 (1967-1968)

## Sesong 3 (1968-1969)
Gulrotflue

**Gulrotfluen** (*Chamaepsila rosae*, ofte kalt *Psila rosae*) tilhører rotfluene (Psilidae). Gulrotfluen kan gjøre skade på en rekke nyttevekster, ikke bare på gulrot. De fleste av de andre artene i familien er uskadelige.

## Utseende
Gulrotfluen er omtrent 5-6 millimeter lang, skinnene blåsvart, med lyse gule bein. Hodet er noe rødorange, med store fasettøyne. Larvene er avlange, pølseformede og tilspisset i forenden.

## Levevis
Gulrotfluen har en til tre generasjoner hvert år. Hunnen legger eggene i jorda nær vertsplantene i mai-juni. 

Larvene til denne familien utvikler seg inne i røtter og knoller. De kan gjøre skade i hagen og grønnsakdyrkinger fordi de borer i røttene og gjør plantene usalgbare. I tillegg til den skaden larvene i seg selv gjør, gir larvegangen innpass for råte slik at rotvekstene lett råtner. 

Gulrotfluen gjennomgår en fullstendig forvandling, med et puppestadium.  

## Skadedyr
Gulrotflua er et alvorlig skadedyr, ikke bare på gulrøtter, men på mange forskjellige nyttevekster i skjermplantefamilien og korsblomstfamilien, for eksempel selleri, pastinakk, persille, neper og kål. 

I småskaladyrking kan det være effektivt å dekke gulrotplantene med en insektskjerm i denne tiden for å hindre at fluene skal komme til. Ellers har sprøyting vært brukt for å bekjempe denne arten.

## Systematisk inndeling

* Ordenen tovinger, Diptera
** Underordenen høyere fluer, Cyclorrhapha
*** Gruppen Schizophora
**** Overfamilien Diopsoidea
***** Familien rotfluer, Psilidae
****** Underfamilien Psilinae
******* Slekten *Chamaepsila* Hendel, 1917  – ca. 20 arter i Europa
******** **Gulrotflue**, (*Chamaepsila rosae* (Fabricius, 1794))

## Referanser




## Kilder
* Darvas, B. Skuhrava, M. og Andersen, A. 2000. Agricultural dipteran pests of the Palaearctic region. I: Papp, L. og Darvas, B. (red.): *Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera.* 1: 565-649. Science Herald, Budapest.
* Iwasa, M. 1998. Family Psilidae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red.): *Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera.* 3: 177-183. Science Herald, Budapest.

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Muting

**Muting** er en juridisk term, der en aktør er sikret rett forbundet med en jordisk-økonomisk ressurs.  Det stammer fra det gammeltyske *muoton* (forlange, begjære) som ga det tyske verb *muten*; «søke om å få inntekt av noe».  Metallet wismut er avledet av mutinger gjort på områder der man gjorde kloke (engelsk *wise*) funn av drivverdige bergarter. 
Lovverket definerer hva som kan mutes (mutbare og ikke-mutbare mineraler), og de vilkår som dertil knyttes.  Definisjonen på *mutbart* mineral har i hovedsak vært at det består av metall som har en egenvekt på over 5 samt titan og arsen. Ikke mutbare mineraler tilhører grunneier og for disse gjelder ikke bergfriheten. Diamanter og industrimineraler som kalk, kvarts, olivin og nefelin har ikke vært omfattet av bergfriheten. Minerallovutvalget (NOU 1996: 11) foreslo å utvide bergfriheten i Norge til å omfatte flere mineraler.

Ifølge bergverksordningen av 1539, var alt berg i Norge eid av kongen (den gang Christian III).  For å oppmuntre til leting (skjerping) etter drivverdige forekomster, ble det gitt fri leterett til alle:  «Bergfriheten» lot alle norske og utenlandske å lete på norsk grunn, uansett eierskap, etter metall og mineral. Det såkalte bergregalet (hentet fra tysk rett) innebar at kongen hadde eiendomsrett til metaller og malmer i berget. For å sikre at verdifulle forekomster ble funnet og satt i drift, slik at kongen kunne få inntekt av gruvedriften, ble det innført fri leterett etter metaller og malmer. I moderne tid følger bergfriheten i Norge av bergverksloven av 1972. Den som først *fant* noe, måtte først *mute* oppdagelsen (registrere funnet), og sikret seg derved førsterett til videre undersøkelser, samt utvinning.

Kong Christian IV videreførte i 1644 mutings-ordningen, bortsett fra at videre utvinning i utgangspunktet var forbeholdt Kongen, som i sin tur kunne gi rett til utvinning gjennom konsesjon.  I 1812 kom loven om Berganordning, som fortsatte enhvers rett til å mute.
Bergverksloven av 1842 fjernet prinsippet om «bergfrihet» (fri rett til leting) og  skjerping krevde heretter at man hadde tillatelse (formulert i et mutingsbrev) fra bergmester eller lensmann.

Muteren hadde, gjennom tillatelsen, også rett til å drive prøvedrift i mutingsområdet.
Eventuelle funn måtte registreres i form av begjært muting som ga innehaveren av mutingsbrevet en viss rett til videre utvinning.  Det aktuelle området kalles utmål, og gir muteren opptil sju år på å gjøre utmålet drivverdig.

Ett eksempel på muting, er Ole Tobias Olsen, jordeier i Dunderlandsdalen, som oppdaget visse forekomster.  De såkalte «Ole Tobias Olsen»s mutinger ble i ettertid solgt og utvinnet av Rana Gruber.
## Referanser


## Eksterne lenker
* Norsk minerallovgivning, NOU, *Forslag til minerallov*, september, 1996.
Ravil Geniatulin

**Ravil Faritovitsj Geniatulin** (russisk: Равиль Фаритович Гениатулин) (født 20. desember 1955) er guvernør i det russiske føderasjonssubjektet Zabajkalskij kraj. Han har fikk stillingen da Zabajkalskij kraj ble opprettet 1. mars 2008, og var før det guvernør i dens forløper, Tsjita oblast, et verv han inntok 1. februar 1996. Han har vært medlem av det russiske føderasjonsrådet siden 1996. I 2004 ble Geniatulin gjenvalgt med mer enn 60 prosent av stemmene. 

## Kilder
*Rulers.org
Agino-Burjatsk

**Agino-Burjatsk** (russisk: Аги́нский Буря́тский автоно́мный о́круг) var tidligere et føderasjonssubjekt i Russland (som en autonom region i Tsjita oblast). Den 1. mars 2008 ble det slått sammen med Tsjita oblast til det nye føderasjonssubjektet Zabajkalskij kraj. Agino-Burjatsk hadde et areal på 19&nbsp;312,3 km² og en befolkning på 72&nbsp;213 (2002). Det administrative senter var Aginskoje (befolkning. ~10,000).

## Etniske grupper
Selv om befolkningen i Aga Burjatia (ved folketellingen i 2002) identifiserte seg selv med 54 forskjellige etniske grupper, anses de fleste av dem dog å være burjater (45&nbsp;149 tilsvarende 62,5 %) eller etnisk russisk (25&nbsp;366 tilsvarende 35,1 %), Tatarene som kun utgjør 390 (0,5 %) er den tredje største befolkningsgruppen i regionen.

## Kilder
*  Aginsk-Burjatiske Autonome Kreds i Den Store Danske Encyklopædi
*  Agin Buryat i Encyclopædia Britannica
Landkreis Weimarer Land

**Landkreis Weimarer Land** er en krets i Thüringen i Tyskland. Byen Weimar er omsluttet av kretsen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*