open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
MF «Stord» (1987)

**MF «Stord»** er en bilferge bygget i 1987 for Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap. Fergen går som reserveferje for Norled på sambandet Lavik–Oppedal, tidligere Stavanger-Tau. Før den ble satt inn på Stavanger–Tau, ble det fjernet noen hindringer på dekk for å få plass til flere biler.

## Teknisk informasjon
*Byggeår: 1987
*Bygget av: Ankerløkken Verft Førde A/S, Førde (# 24)
*Klasse: Det Norske Veritas +1A1,R15,Car Ferry A,E0,bis 
*Brutto RT: 912
*Netto RT: 493
*Dødvekttonn: 817
*Lengde OA: 87,0 meter (Lengde OA=Lengde over alt)
*Lengde PP: 76,8 meter (Lengde PP=Lengde mellom pendikulærene)
*Bredde: 14,5 meter
*Dybde: 7,4 meter
*Fart: 15/16 knop
*Personbilkapasitet: 90
*Trailer kapasitet: 8
*Diesel kapasitet: 100 m3
*Ballast kapasitet: 140 m3
*Ferskvann kapasitet: 124 m3
*Passasjerkapasitet: 395
*Motor: 8cyl. 2T DM (Wichmann Motorfabrikk, Rubbestadneset), 2700 brutto HK

## Historie
*1987: Februar: Levert som **«Stord»** for HSD, Bergen og satt i rute på E39 sambandet Halhjem–Sandvikvåg
*1990: Hengedekk fjerna etter lovendring. Kapasiteten sank fra 165 til 140 PBE (Personbilenheter)
*1993:   27. aug: En person blir lettere skadet da «Stord» braste inn i fergelemmen på Sandvikvåg.
*2001: Juni: Rederiet omdøpt HSD Sjø AS, Bergen
*2001: Juni: Rederiet omdøpt HSD Sjø AS, Bergen
*2006: November: HSD fusjonerte med Gaia Trafikk, og senere Stavangerske og ble til Tide ASA
*2007: Februar: Flyttet til Austevollshella-Hufthamar-Krokeide fordi HSD/Tide mistet sambandet Halhjem–Sandvikvåg i en anbudskonkurranse til Fjord1 Fylkesbaatane
*2007: November: Broene mellom Huftarøy og Hundvåkøy åpnes og Austevollshella fjernes som anløpssted
*2010: Satt inn i ferjesambandet Stavanger-Tau sammen med de to søsterfergene MF Preikestolen og MF Ullensvang
*2012: Januar: Rederiet skifter navn til Norled
*2014: Skiftet over til ekstra-ferje i rushtiden til ferjesambandet
*2024: Brann i maskinrommet under overfart mellom Lavik og Oppedal.

## Referanser


## Kilder
*www.skipet.no / Per Alsaker
*www.hsd.no
*www.fjordfaehren.de (tysk/norsk)
*www.norled.no

## Eksterne lenker
* 
*
Sherman

**Sherman** kan vise til:

*William Tecumseh Sherman – en amerikansk general
*M4 Sherman – stridsvogn
Tysnes (andre betydninger)

**Tysnes** har flere betydninger:

*Tysnes, en kommune i Hordaland
*Tysnesøya, største øya i Tysnes kommune
*''Tysnes'', en avis
*MS «Tysnes» av 1930 (som MS «Tysnes» 1930 – 1963)
*MF «Tysnes» av 1970 (som MS «Tysnes» siden 1970)
Ullensvang (andre betydninger)

**Ullensvang** har flere betydninger:

*Ullensvang, en kommune i Vestland
*Ullensvang (1838–2019), en tidligere kommune i Hordaland
*DS «Ullensvang» av 1907 (som D/S «Ullensvang» 1907 – 1952)
*MS «Ullensvang» av 1952 (som M/S «Ullensvang» 1952 – 1982, nå «Anestine Mac»)
*MF «Ullensvang» av 1986 (som M/F «Ullensvang» siden 1986)
Koreanske familienavn

Dette er en liste over **koreanske familienavn**, alfabetisk etter alfabetet Hangul. «S» betyr Sør-Korea, mens «N» betyr Nord-Korea.

Det mest vanlige navn er Kim.

## Navn
### ㄱ

### ㄴ

### ㄷ

### ㅁ

### ㅂ

### ㅅ

### ㅇ

### ㅈ
 

### ㅊ

### ㅌ
 

### ㅍ
 

### ㅎ

## Noter
* *Basert på data fra Sør-Koreas National Statistical Office (https://web.archive.org/web/20070301110942/http://kosis.nso.go.kr/cgi-bin/sws_999.cgi?ID=DT_1INOOSB&IDTYPE=3). Total befolkning er 45 985 289. Ingen sammenlignbar statistikk er tilgjengelig for Nord-Korea. De 22 mest benyttede familienavn er kartlagt og en omtrentlig sammenligning for begge de koreanske nasjonene er  beregnet.

## Se også
* Koreanske navn
* Koreansk språk
* Koreansk kultur
* Liste over Korea-relaterte emner

## Eksterne lenker
*  Liste med blant annet utdødde navn
*  Liste over navn i bruk
*  Liste over navn med Naver Encyclopedia 
*  2000 Sørkoreanske navn
*  2000 Sørkoreanske navn
DS «Ullensvang»

**D/S «Ullensvang»** var et dampskip bygget i 1907 for Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap. Skipet kostet den gangen 240.000 kroner. Skipets første kaptein var Kaptein A.J. Øvrevik. Skipet gikk i rutefart for HSD til 1952.

## Teknisk informasjon
*Byggeår: 1907
*Bygget av: Trondhjems Mekaniske Værksted, Trondhjem (# 129)
*Brutto RT: 469
*Netto RT: 270
*Motor: 3Exp. (TMV), 620 ihk

## Historie
*1907: November: Levert som «Ullensvang» for HSD, Bergen
*1928: Ombygd: 516 brt
*1944: November: Rekvirert av Hirdmarinen i forb. med evakueringen av Finnmark
*1945: Januar: Tilbakelevert
*1952: Omdøpt **«Ullensvang II»**
*1952: Februar: Solgt til van Huygens Freres, Gent, for hogging

## Kilder
*www.skipet.no / Per Alsaker
MS «Ullensvang»

**MS «Ullensvang»** var et motorskip bygget i 1952 for Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap (HSD). Skipet gikk i rutefart for HSD til 1980 i kombinert laste og passasjertrafikk sammen med MS «Ulvik». «Ullensvang» og «Ulvik» byttet på å gå i rutene Hardanger og Bergen, og Hardanger og Stavanger. Det var to ukentlige avganger fra hver av byene og skipene skiftet over i den andre ruten enten i Norheimsund eller i Ulvik. Fra 1969 var «Ullensvang» reservebåt i flåten til HSD:

I 1980 ble «Ullensvang» solgt til Karibien hvor det fikk som lasteskip i cirka 18 år. Etter et motorhavari i 1998 endte skipet strandet i Nevis.  Det er antatt at det senere ble fjernet og hugget opp.

## Teknisk informasjon
*Byggeår: 1952
*Bygget av: Bergens mekaniske Verksteder, Bergen (# 401)
*Brutto RT: 428
*Netto RT: 208
*Dødvekttonn: N/A
*Lengde: N/A meter
*Fart: 10,5 knop
*Personbilkapasitet: N/A
*Passasjerkapasitet: 190
*Motor: 4cyl. 2T EV DM (Wichmann Motorfabrikk, Rubbestadneset), 600 brutto HK

## Historie
*1952: Juni: Levert som **«Ullensvang»** for HSD, Bergen
*1980: Juni: Solgt til Baltic Coaster Association, Georgetown, Cayman Island
*1982: Solgt til Albert A. Selby, Bridgetown, Barbados. Omdøpt **«Stella S II»**
*1990: Overført til register i Roseau i Dominica
*1996: Solgt til Benedict McLawrence, Roseau, Dominica. Omdøpt **«Anestine Mac»**
*2000: Desember: Sett på stranden ved Charlestown på Nevis som vrak

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Et udatert bilde av skipet
MF «Ullensvang»

**MF «Ullensvang»** er en bilferje bygget i 1986 for Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap (HSD), senere kjent som Norled etter en fusjon. Fergen ble først bygget for å gå i rute i sambandet Haljem–Sandvikvåg der den gikk i ca. 20 år. Den ble så flyttet over i nabosambandet Våge–Haljem fra 2006 til 2009. I 2010 ble hun flyttet over til Tau-sambandet sammen med søsterskipene MF «Preikestolen» (tidl. MF Bjørnefjord) og MF «Stord», og gikk her frem til januar 2013, da hun ble flyttet til Hareid-Sulesund i Møre og Romsdal. I januar 2019 overtok Fjord1 dette sambandet. Ullensvang returnerte da til Vestland og gikk i sambandet Gjermundshamn–Årsnes fra februar 2019 til fjord1 tokk over sambandet i slutten av 2020.

## Teknisk informasjon
* Byggeår: 1986
* Bygget av: Ankerløkken Verft Førde AS, Førde (# 23)
* Klasse: Det Norske Veritas +1A1,R15,Car Ferry A,E0,bis
* Brutto RT: 912
* Netto RT: 493
* Dødvekttonn: 817
* Lengde OA: 87,0 meter (Lengde OA=Lengde over alt)
* Lengde PP: 76,8 meter (Lengde PP=Lengde mellom pendikulærene)
* Bredde: 14,5 meter
* Dybde: 7,4 meter
* Fart: 15/16 knop
* Personbilkapasitet: 164
* Trailer kapasitet: 12 + 49 Biler
* Diesel kapasitet: 100 m³
* Ballast kapasitet: 140 m³
* Ferskvann kapasitet: 124 m³
* Passasjerkapasitet: 500
* Motor: 8cyl. 2T DM (Wichmann Motorfabrikk, Rubbestadneset), 2700 brutto HK

## Historie
* 1986: Juni: Levert som **«Ullensvang»** for HSD, Bergen, til sambandet Haljem-Sandvikvåg
* 2001: Juni: Rederiet omdøpt HSD Sjø AS, Bergen
* 2005: Fremdeles i rederiets flåte
* 2006: HSD fusjonerer med Gaia Trafikk under navnet Tide.
* 2006: Satt inn i trafikk i Haljem-Våge
* 2010: Satt inn i sambandet Stavanger–Tau
* 2012: Rederiet skifter navn til Norled
* 2015: Satt inn i sambandet Hareid-Sulesund
* 2019: Satt inn i sambandet Gjermundshavn-Årsnes
* 2020: Reserveferge for Norled

## Se også
* Ullensvang (skip)

## Eksterne lenker
* 
* 
* www.skipet.no / Per Alsaker
* www.hsd.no
* www.fjordfaehren.de  (tysk/norsk)
* www.norled.no
MF «Tysnes»

**MF «Kalkøy»** er en bilferge bygget i 1970 for Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap (HSD). MF «Tysnes» ble først satt inn i sambandet Kinsarvik–Utne–Kvanndal. Den gikk senere i ruten Valevåg-Mosterhamn hvor den gikk til trekantsambandet åpnet i 2001. Deretter i rutefart for Tide Sjø i sambandet Kinsarvik-Utne-Kvanndal. Fra 1. januar 2011 ble fergen reserverferge, og lagt ut for salg. 1. januar 2012 skiftet Tide Sjø navn til Norled. I september 2012 ble fergen solgt til Noah AS og omdøpt til **MF «Kalkøy»**. Fra januar 2013-2020, trafikkerte den Holmestrand-Langøya. Den ligg nå i opplag i Vestland.

«Tysnes» er søsterskip til MF «Fusa» som ble bygget ved samme ferft i 1969.

## Teknisk informasjon
*Byggeår: 1970
*Bygget av: A/S Haugesunds Slip, Haugesund 
*Brutto RT: 395
*Netto RT: 152
*Dødvekttonn: N/A
*Lengde: 49 meter
*Bredde: 10,6 meter
*Fart: 11 knop
*Personbilkapasitet: 40
*Passasjerkapasitet: 162
*Motor: 5 syl. 2T EV DM (Wichmann Motorfabrikk, Rubbestadneset), 750 brutto HK

## Historie
*1970: juni: Levert som **«Tysnes»** for HSD, Bergen
*1996: august: Ommålt: 534 BT, 211 NT
*2001: juni: Rederiet omdøpt HSD Sjø AS, Bergen
*2006: november: Rederiet fusjonert med Gaia Trafikk, nytt navn ble Tide Sjø AS, Bergen
*2011: januar: Reserveferge. Lagt ut for salg
*2012: januar: Rederiet omdøpt til Norled
*2012: september: Solgt til Noah A/S. Omdøpt MF «Kalkøy»
*2013: januar: I trafikk Holmestrand - Langøya

## Referanser


## Kilder
*www.skipet.no / Per Alsaker
*www.hsd.no
*www.fjordfaehren.de (tysk/norsk)
*Jarlsbergavis.no: Full stopp for "Kalkøy"
*Skipsarkiv: M/F ”TYSNES” 2012  M/F ”KALKØY” 2012

## Eksterne lenker
* 
*
Yale-romanisering (koreansk)

**Yale-romanisering** er fire systemer utviklet under andre verdenskrig ved Yale University for bruk av amerikansk militært personell. Romaniseringen omfattet de fire østasiatiske språkene mandarin, kantonesisk, koreansk og japansk.

De fire romaniseringene er ikke så sterkt relatert til hverandre at en bokstav som representerer en gitt lyd i ett system nødvendigvis representerer den samme lyden i et annet.

Sammen med McCune-Reischauer og Revidert romanisering av koreansk er Yale ett av de tre benyttede systemer for å tilrettelegge koreansk til latinske bokstaver. Yale benyttes i hovedsak av lingvister.
DS «Vikingen» (1865)

**DS «Vikingen»** var et dampskip bygget i 1865. Skipet gikk i rutefart blant annet for Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap fra 1883 til 1898.

## Teknisk informasjon
*Byggeår: 1865
*Bygget av: Nylands Verksted, Kristiania (# 7)
*Brutto RT: 91
*Motor: 2cyl.Comp. (Nyland), 25 NHK

## Historie
*1865: Desember: Levert som **«Vikingen»** for I/S for D/S Vikingen, Bergen
*1878: Mars: Overtatt av Det Vestlandske Dampskibsselskab, Bergen
*1883: Mai: Overtatt av HSD, Bergen
*1889: Ombygd: 109 brt, 80 nrt, 283 PC
*1898: Solgt til M. Haabeth, Trondhjem
*1905: Ombygd: 117 brt, 68 nrt, 96 PC
*1912: Solgt til H. Braseth, Fauske/Bodø. Omdøpt **[[DS Hammerø (1912)|«Hammerø»]]**
*1914: 01.01.: Solgt til A/S Saltens Dampskibsselskab, Bodø
*1926: Ombygd: 162 brt, 87 nrt
*1949: September: Solgt til Hans Kalhus, Bodø. Omdøpt **[[DS Tarzan (1949)|«Tarzan»]]**
*1952: Solgt til Brødrene Anda, Stavanger, for hogging

## Kilder
*www.skipet.no / Per Alsaker
DS «Vikingen» (1900)

**DS «Vikingen»** var et dampskip bygget i 1900 for Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap. Skipet ble bygget med tanke på å gå mellom Bergen, Stavanger og Hardanger. Den tok over etter DS «Folgefonden». Skipet kostet den gangen 211 000 kroner. Første kaptein på skipet var S. Juell.

Skipet gikk i rutefart for HSD til 1959. I 1957 tok skipet navnet **«Vøringen»**, og fra 1959 navnet **«Tyssedal»**.

## Historie
*1900: Mai: Levert som **«Vikingen»** for HSD, Bergen
*1937: Ombygd: 493 brt, 286 nrt
*1957: Omdøpt **«Vøringen»**
*1959: Omdøpt **«Tyssedal»**
*1959: September: Solgt til Arendals Skibsophugning for hogging

## Kilder
* 
* 
*
MF «Sveio» (1975)

**MF «Sveio»**, fra 1975 til 1996 **MF «Røberg»**, er en åpen pendelferge som ble bygd av Tromsø Skipsverft i 1975 og overlevert rederiet Nord-Ferjer for trafikk på sambandet mellom Sommerset og Bonåsjøen på europavei 6.

«Røberg» trafikkerte også sambandene Bognes–Skarberget og Drag-Kjøpsvik-Skarberget før den ble overført til Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab.

Den 24. januar 1996 ble ferga kjøpt av Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap og omdøpt til MF «Sveio». Fra januar 2011 til juni 2020 gikk «Sveio» på sambandet Fjelberg-Sydnes-Utbjoa-Skjersholmane-Borgundøy. Siden det har ferga vært reservefartøy på Norled sin samband i Rogaland og Sunnhordland. "Sveio" er midlertidig utleid til Rødne, og traffikerer mellom Lauvik-Lysebotn.

## Rederihistorikk
*1975–1990: Nord-Ferjer i Narvik
*1990–1996: OVDS i Narvik
**Januar-juli 1990: Utleid til Lofoten Trafikklag
*1996–2006: Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap i Bergen og omdøpt til MF «Sveio» (Fra juni 2001 HSD Sjø. Fra desember 2006 Tide Sjø)
*Desember 2011 - : Norled i Stavanger

## Sambandshistorikk
*1975–1979: Sommerset-Bonåsjøen E6)
*1979–1986: Bognes–Skarberget (E6)
*1986–desember 1989: Drag-Kjøpsvik-Skarberget
*Januar–juli 1990: Napp-Lilleeidet
*August 1990–desember 1995: Drag–Kjøpsvik Riksvei 827
*Januar 1996–desember 2010: Husavik-Sandvikvåg
*Januar 2011–juni 2020 : Fjelberg-Sydnes-Utbjoa-Skjersholmane-Borgundøy
*Januar 2024-: Utleigd til Røde, og traffikerer sambandet fra Lauvik-Lysebotn.

## Kilder
*Det tyske nettstedet Fjordfähren in Norwegen
*Skipssøk i Skipsregistrene 

## Eksterne lenker
* 
*
MF «Ølen»

**MF «Ølen»** er en bilferge bygget i 1977 for Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap. Ferja går i rutefart for Norled. Ligger pr 9.juli 2022 i opplag i Lovrafjorden.

## Teknisk informasjon
*Byggeår: 1977
*Bygget av: Trondhjems Mekaniske Værksted, Trondheim (# 783)
*Brutto RT: 912
*Netto RT: 493

*Personbilkapasitet: 51

*Motor: 4cyl. 2T EV DM (Wichmann Motorfabrikk, Rubbestadneset), 1000 brutto HK
*IMO-nummer: 7633698

## Historie
*1977: September: Levert som **«Ølen»** for HSD, Bergen
*1990: Juni: Forlenget og ombygd ved Mjellem & Karlsen Verft: 904 BT, 280 NT, 75 PBE, 69,10 x 11,27 x 3,56
*2001: Juni: Rederiet omdøpt HSD Sjø AS, Bergen
*2005: Fremdeles i rederiets flåte
*2011: Satt i trafikk i sambandet Skånevik-Matre-Utåker
*2012: Satt i trafikk i sambandete Jondal-Tørvikbygd, rederiet omdøpt til Norled

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
MF «Vikingen» (1957)

**MF «Vikingen»** er en bilferge bygget i 1957. Fergen gikk i rutefart for Hardanger Sunnhordlandske Dampskibsselskab (HSD) from til 1989. Ved levering ble fergen satt inn sambandet Kinsarvik–Utne–Kvanndal sammen med MF «Hardangerfjord». Rederiet valgte å vente med innrede salongen oppe, og de ti første årene var det løse stoler og bord i denne salongen. Det var heller ingen oppvarming. Først ti år etter levering fikk salongen fast innredning.

I juni 2015 sank fergen mens den var til vedlikehold ved Pärnu Shipyard i Estland. En video datert 15. juli 2015 viser at fergen senere har blitt hevet.

## Historie
*1957: Juni: Levert som **«Vikingen»** for HSD, Bergen
*1972: Ny motor: 2x 3cyl. 2T DM Wickmann, 750 brutto HK
*1989: Februar: Solgt til Eide Shipping Ltd. A/S, Høylandsbygd/Bergen. Omdøpt **«Sun Flower»**
*1990: April: Solgt til Pontos Bunker Service, Kalmar, Sverige. Omdøpt **«Nordöland»**
*1995: Solgt til ukjent eier, Hudiksvall, Sverige. Omdøpt **«Singapore II»**
*1998: Solgt til Restaurang AB Catten, Stockholm, Sverige. Omdøpt **«Harley Davidson I»**
*2006: Ligger fortsatt i Stockholm under navnet M/S «Harley Davidson I». Brukes til Charter, konferanser, restaurant mm
*2015: Juli: Sank ved kai i Pärnu i Estland. Senere hevet. Videre skjebne er ukjent.

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* To bilder  av M/F «Vikingen».
* «Vikingen»  ved Gjermundshavn på 1980-tallet
MF «Vikingen» (1992)

**MF «Vikingen»** er en bilferge bygget i 1992 for Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap. Den gikk i rute Gjermundshamn-Årsnes for Norled fra 2012 til 2017.

Den gikk fra den var ny og frem til 2006 på Hufthamar-Krokeide. Fra 2006 til 2012 var den avløserferge, blant annet på Stavanger–Tau. Fra 2012 til 2017 trafikkerte den sambandet Gjermundshamn–Varaldsøy–Årsnes over Hardangerfjorden. Den gikk i rute Skjersholmane - Ranavik fra 2017 til Fjord1 tok over sambandet i 2019.

«Vikingen» er søsterferge til MF «Hardingen», Fjord1 sin MF «Svanøy» samt MF «Møysalen» og MF «Gökçeada I» (tidligere «Honningsvåg» «Sunnhordland»).

Den 10. januar 2016 fikk «Vikingen» motorstopp like etter avgang fra Årsnes. Fergen ble liggende og slå mot land, mens det veltet ut røyk fra maskinrommet. De 34 passasjerene ble evakuert og ingen ble skadet.

I april 2023 slet fergen seg fra fortøyningene i Sandnessjøen, og drev rundt i havnebassenget uten mannskap en stund, før fergen ble sikret igjen.

## Teknisk informasjon
*Byggeår: 1992
*Bygget av: Slipen mekaniske Verksted AS, Sandnessjøen (# 45)
*Brutto RT: 2&nbsp;631
*Netto RT: 844

*Lengde: 84 meter
*Fart: 15 knop
*Personbilkapasitet: 86
*Passasjerkapasitet: 399
*Motor: 8 syl. 2T DM (Wichmann Motorfabrikk, Rubbestadneset), 3&nbsp;261 brutto HK

## Historie
*1992: Juli: Levert som **«Vikingen»** for HSD, Bergen. Satt inn i ruta Hufthamar - Krokeide
*2001: Juni: Rederiet omdøpt HSD Sjø AS, Bergen
*2006: Tatt ut av sambandet Hufthamar-Krokeide. I bruk som reserve/avløserferge
*2009: Satt inn som reserveferge på Stavanger-Tau
*2011: Satt inn som ferge II på Ranavik-Skjersholmane
*2011: September satt inn som ferje 1 på Gjermundshamn - Årsnes
*2012: Januar: Rederiet skiftet navn til Norled
*2017: Satt inn på sambandet Skjersholmane - Ranavik
*2019: Reserveferge for Norled

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Video av MF «Vikingen», april 2013.
* MF «Vikingen»  (produktark hos Norled)
Riksväg 71

**Riksväg 71** i Sverige gikk fra Bergulvkjølen ved svensk-norske grensen, over Sälen, Malung, til Borlänge.

Da E16 i Sverige ble åpnet 2012 ble strekningen mellom Malung og Borlänge del av E16, og strekningen mellom Riksgrensen og Björbo del av Riksväg 66.

## Knutepunkter

;Malung-Sälen kommune
* Riksgrensen ved Bergulvkjølen →  i Norge
* Grundforsen
*  Sälen
* Torgåsmon
*  Malung
;Vansbro kommune
*  Vansbro
* Vansbro Skamsberget
;Gagnef kommune
* Björbo
*  Djurås, felles trasé til Borlänge
;Borlänge kommune
* Amsberg
*  Borlänge Norra Backa, felles trasé til Siljansvägen
*   Borlänge Siljansvägen
Riksväg 84

**Riksväg 84** i Sverige går mellom den svensk-norske grensen og Hudiksvall. Veiens lengde er rundt 330&nbsp;km.

## Knutepunkter

;Härjedalen kommune
*  Linjetjärnarna →  (Norge)

* Funäsdalen
*  Tännäs
*  Hede
*  Sveg, felles trasé til Älvros
*  Älvros

;Ljusdal kommune
*  
*  Kårböle
*  Korskrogen
* Färila
*   Ljusdal
*  Ljusnan (ca. 400 m)
*  Ljusdal
;Hudiksvall kommune
*  Delsbo
*  Hudiksvall
Riksväg 95

**Riksväg 95** (*Silvervägen*) i Sverige går mellom den svensk-norske grensen og Skellefteå.

Veien når 740 meter over havet cirka 5 km fra grensen. Den går over tregrensen, og er den riksveien i Sverige som har mest problemer med været. 

Veien er del av *Silvervägen* (Bodø – Skellefteå, 506 km) og strekningen vest for Arvidsjaur er del av *Barents väg* (Bodø &ndash; Haparanda – Murmansk)

## Knutepunkter

;Arjeplog kommune
*  Riksgrensen →  (Norge)
* 
* Jäckvik
* Arjeplog
;Arvidsjaurs kommune
*  Julträsk, felles trasé til Arvidsjaur
*   Arvidsjaur
*  Arvidsjaur
*  Abborrträsk
*  Glommersträsk

;Skellefteå kommune
*  Boliden
*  Skellefteå
Ciryandil

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard var **Ciryandil** den 14. kongen av Gondor og den tredje av de fire *Sjøkongene*.

Han etterfulgte sin far, Kong Eärnil I, da han døde i året 936 i det tredje tideverv. Han fortsatte Eärnils sjøpolitikk og brukte hele hans lange liv på å forsvare den nylige overtatte havnen Umbar mot de Svaret Númenóreanerne som hadde levd der før, og Haradrim ønsket å ta havnen.

I år 1015 T.T., etter en regjeringstid på 79 år, ble han drept mens Umbar ble beleiret. Han ble etterfulgt av sin sønn Ciryaher (også kjent som *Hyarmendacil*).
Lewis Binford

**Lewis Roberts Binford** (født 21. november 1931, død 11. april 2011) var en amerikansk arkeolog som var kjent som en av lederne av den prosessuelle bevegelsen innen arkeologisk teori på 1950- og 1960-tallet. Han fremsatte da en rekke teorier som dannet grunnlaget for prosessualismen. Både Binford og andre arkeologer mente at man i arkeologien i større grad burde anvende vitenskapelige metoder og den hypotetisk-deduktive metode. Binford la vekt på å generalisere og forsket på hvordan mennesker handler innenfor en økologisk nisje. Den prosessuelle bevegelsen kan sees som en reaksjon på den foregående kulturhistoriske arkeologien. I starten av karrieren samarbeidet Binford ofte med sin daværende hustru Sally Binford. Deres mest kjente samarbeid var den innflytelserike antologien *New Perspectives In Archaeology* fra 1968.

I 2009 var Binford foreleser ved Truman State University, Kirksville, Missouri.

## Bibliografi
* *New Perspectives in Archaeology* (1968) 
* *Nunamiut Ethnoarchaeology* (1978) 
* *In Pursuit of the Past: Decoding the Archaeological Record* (1983)

## Referanser
Sokneprest Alfred Andersson-Ryssts fond

**Sokneprest Alfred Andersson-Ryssts fond** er en norsk litteraturpris som ble innført i 1952 etter en testamentarisk gave fra sokneprest Alfred Andersson-Rysst. Avkastingen fra fondet, det vil si rentene, skal deles ut annethvert år til et lovende yngre nynorsk bokmenneske og annethvert år som stønad for samarbeid mellom Norge og Færøyene eller Norge og Island. Styret i fondet har tre medlemmer som er oppnevnt av litteraturselskapet Det Norske Samlaget.

## Mottakere av stipendet
De som har fått prisen som nynorsk bokmenneske, er merka med NN etter navnet. De andre har altså fått stipendet for arbeidet sitt for å styrke samarbeidet mellom Norge og Island eller Færøyene.

*1959 – Ivar Orgland NN
*1960 – Torstein Viglundsson
*1961 – Jan-Magnus Bruheim NN
*1962 – Páll Patursson
*1963 – Ragnvald Skrede NN
*1964 – Eigil Lehmann
*1965 – Johannes Heggland NN
*1967 – Harald Hope
*1968 – Olav H. Hauge NN
*1969 – Sigurd Slyngstad
*1970 – Halvor Sandsdalen NN
*1971 – Christian Matras
*1972 – Pål Sundvor NN
*1973 – Hákon Bjarnasson
*1974 – Alfred Hauge NN
*1975 – Knut Ødegård
*1976 – Marie Takvam NN
*1977 – Ivar Eskeland
*1978 – Edvard Hoem NN
*1979 – Albert Olafsson
*1980 – Paal-Helge Haugen NN
*1981 – Ludvig Jerdal
*1982 – Einar Økland NN
*1983 – Hallvard Magerøy og Sverre Stove
*1984 – Eldrid Lunden NN
*1985 – Asbjørn Hildremyr
*1986 – Marit Tusvik NN
*1987 – Helga Kress
*1988 – Åsmund Forfang NN
*1989 – Hróbjartur Einarsson
*1990 – Lars Amund Vaage NN
*1991 – Sølvá og Páll Patursson
*1992 – Jon Fosse NN
*1993 – Lidvin Osland
*1994 – Eva Jensen NN
*1995 – Sigurjón Gudjónsson
*1996 – Brit Bildøen NN
*1997 – Carl Jóhan Jensen
*1998 – Ann Kavli NN
*1999 – Jan Kløvstad
*2000 – Bjørn Sortland NN
*2001 – Egil Ødegård
*2002 – Øystein Hauge NN
*2003 – Erna og Njål Djurhuus
*2004 – Olaug Nilssen NN
*2005 – Aðalsteinn Ásberg Sigurðsson og Anna Pálina
*2006 – Maria Parr NN
*2007 – Jógvan Hugo Gardar
*2008 – Agnes Ravatn NN
*2009 – Dagný Kristjánsdóttir og Kristján Jóhann Jónsson
*2010 – Erlend Kaasa NN
*2011 – Lars Moa
*2012 – Ruth Lillegraven NN
*2013 – Tone Myklebost
*2014 – Aina Basso NN
*2015 – Eivør Pálsdóttir
*2016 – Kjersti Rorgemoen NN
*2017 – Jon Julius Sandal, Carsten Lyngdrup Madsen og Jesper Lauridsen
*2018 – Øyvind Rangøy NN
*2019 – Bergsveinn Birgisson
*2021 – Gunn Hernes
*2023 – Gerður Kristný

## Referanser
Atanatar II

**Atanatar II** er en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard.

Han etterfulgte sin far Hyarmendacil I i året 1149 i det tredje tidevervet som den 16. kongen av Gondor. 

Han var kjent som **Atanatar II Alcarin** (*Alcarin* betyr *den storslåtte*), for Gondor opplevde sin største rikdom og makt under han. Hans rikdom var så stor at historikerne bemerket at *i Gondor var edle steiner var bare steiner som barna kunne leke med*.

Atanatars dyder og dåder var ikke så storslåtte som tilnavnet tilsa. Han anstrengte seg ikke i det hele tatt for å opprettholde makten som hans far hadde hatt, og bevoktningen av Mordor ble totalt forsømt. Derfor var hans styre sett på som starten av Gondors nedgangstid.

Han ble etterfulgt av sin sønn Narmacil I i år 1226 T.T.
Boston (kortspill)

**Boston** er et kortspill som stammer fra den amerikanske frigjøringskrigen av franske marineoffiserer under beleiringen av den britiske flåten i Boston havn 1775–1776.

Boston stammer i likhet med Bridge fra Whist og har likhetstrekk med kortspillet amerikaner. I Boston finnes det veldig mange forskjellige meldinger og det kan spilles uten makker eller med makker. Spilleren med høyeste melding bestemmer om man vil om spørre om makker. I tillegg til «vanlige» meldinger finnes det passmeldinger hvor man ikke skal ha stikk eller ha akkurat et stikk.

Boston spilles gjerne av 4-6 spillere, men på den måten at det kun er 4 spillere som spiller hvert spill, de andre sitter over dette spillet. Er det flere enn 4 spillere er giveren en av dem som sitter over.

## Eksterne lenker
* Boston på Toten
MF «Melderskin» (1985)

**MF «Melderskin»**, tidligere **«Herdla»** og **«Nordfjord»**, var en bilferge bygget i 1985 for Rutelaget Askøy-Bergen for strekningen Kleppestø–Bergen. Senere gikk fergen i rutefart for Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane. Den ble solgt til HSD Sjø (nå Norled) i 1996 og gitt sitt siste navn. MF «Melderskin» gikk i ferjesambandet Leirvåg–Sløvåg før den i 2020 ble hugget.

Den var søsterskip til MF «Gloppen» (tidligere «Bergen»)

## Historie
**MF «Melderskin»**, tidligere **«Herdla»** og **«Nordfjord»**, ble bygget i 1985 for Rutelaget Askøy-Bergen for strekningen Kleppestø–Bergen. Senere gikk fergen i rutefart for Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane. Den ble solgt til HSD Sjø (nå Norled) i 1996 og gitt navnet «Melderskin», oppkalt etter fjellet Melderskin.

Den 30. desember 2006 gikk «Melderskin» på grunn ved Sunde fergekai i Kvinnherad kommune. Skipet gikk ikke i rute da grunnstøtingen skjedde og hadde kun et mannskap på fem ombord. Ingen ble skadd.

I desember 2020 ble «Melderskin» hugget ved Hanøytangen.

## Teknisk informasjon
*Byggeår: 1985
*Bygget av: Mjellem & Karlsen Verft, Bergen (# 135)
*Brutto RT: 1974
*Netto RT: 587
*Fart: 14 knop
*Personbilkapasitet: 140
*Passasjerkapasitet: 400
*Motor: 8cyl. 2T DM (Wichmann Motorfabrikk, Rubbestadneset), 2830 brutto HK

## Tidslinje
*1985: Mai: Levert som **«Herdla»** for Rutelaget Askøy-Bergen A/S, Kleppestø/Bergen
*1993: Januar: Solgt til Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane, Florø/Måløy. Omdøpt **«Nordfjord»**
*1993: Satt inn i ferjesambandet Knarvik–Steinestø
*1994: Nordhordlandsbrua erstattet Ferjesambandet Knarvik–Steinestø
*1996: Januar: Innkjøpt av Hardanger Sunnhordlandske Dampskipsselskap, Bergen. Omdøpt **«Melderskin»**
*1997: Gikk i Ferjesambandet Halhjem–Sandvikvåg
*2001: Juni: Rederiet omdøpt HSD Sjø AS, Bergen
*2006: November: Rederiet fusjonert med Gaia Trafikk til Tide Sjø
*2006:   30. desember: Grunnstøtte ved Sunde fergekai i Sunnhordland. Ingen ble skadd
*2007:   12. juli: Går inn i ferjesambandet Bruravik–Brimnes som hovedferge. Dette er første gang fergen blir brukt etter grunnstøtningen. 
*2011:   Mars. Den overtar etter MF «Etne» på Leirvåg–Sløvåg
*2014: Har motorhavari og blir lagt i opplag  
*2015: Tilbake i rute i september etter ti måneder på verksted.
*2020: Tatt ut av drift. 29. juni: Slept til Hanøytangen for hugging

## Bildegalleri

Melderskin(1996).jpg|«Melderskin» i rute Halhjem-Sandvikvåg 1997.  
MF_Melderskin.jpg|«Melderskin» Ved Brimnes ferjekai november 2009. 
MF Nordfjord Fylkesbaatane Steinestø (192134).jpg|Som MF «Nordfjord» i opplag ved Steinestø i 1993.


## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Fløyfjelltunnelen

**Fløyfjelltunnelen** er en del av Europavei 16 og Europavei 39, på denne strekningen kalt Åsanevegen, går fra Sandviken til Kalfaret i Bergen. Kalfarveien går over tunnelåpningen. Den sørlige åpningen kobler seg til trafikkmaskinen på Nygårdstangen ved bro som går over jernbanesporene med godsterminalen.

Fløyfjelltunnelen har to separate løp, hver med to kjørefelt.  Det nordgående løpet er 3&nbsp;825 m langt, tar trafikken ut av sentrum og ble åpnet 28. november 1988.  Det sørgående løpet er 3&nbsp;195 m langt og er for trafikk inn til Bergen. Det ble tatt i bruk 7. juli 1989. Tunnelen leder trafikken bort fra Sandviken og Bergen sentrum. Trafikken hadde økt betydelig etter at Åsane ble innlemmet i Bergen kommune og bygget ut, og Lindås og Meland ble forsteder til Bergen.

Tunnelene ble laget for å lede biltrafikken utenfor sentrum.  Tunnelene går gjennom Fløyfjellet, et av de syv fjell rundt Bergen. 

Tunnelen har avtrekksvifter som sender forurenset luft ut gjennom ventilasjonssjakter med åpninger på Sandviksbatteriet og på Fløyfjellet.

## Byggingen
Tunnelene ble boret ut med tunnelboremaskinen ''Madam Felle'' i perioden 1984-1986. Men maskinens diameter var for liten, og omfattende strossing (utvidelse av nedre del av sirkeltverrsnittet) måtte til for å få full kjørebanebredde i begge løp. Det kostet tid og penger. Tunnelboremaskin var brukt bare en gang tidligere for veitunneler i Norge og ble valgt for å redusere rystelser og unngå gasser fra sprengning i Bergen sentrum. Berget består av granittisk gneis som er relativt hard å bore i, men den ga jevn og sikker fremdrift. Boringen gikk med en hastighet på 68 meter/uke i første løp og 83 meter/uke i andre løp. Boremaskinen ga en profil på 7,8 meter. Veianlegget med planskilte kryss og 7,5 km firefelts vei inkludert tunnelen, kostet 760 millioner kroner.

## Ny Fløyfjellstunnel
18. januar 2018 gikk Byrådet i Bergen inn for å forlenge Fløyfjellstunnelen videre fra Sandviken til Eidsvåg i Bergen. Fløyfjellstunnelen blir forlenget fordi Bybanen i Bergen skal ta i bruk Gamle Åsaneveien i Ytre Sandviken. Byrådet har derfor valgt å forlenge Fløyfjellstunnelen for å gi plass til Bybanen og fjerne trafikken i Ytre Sandviken.
 
I desember 2022 hadde Statens Vegvesen gått vekk i fra planen om å utvide de eksisterende tunelløpene. Det skal nå bygges nye tunnelløp som skal gå fra Eidsvåg til påkobling i eksisterende tunnelåpninger på Nygårdstangen, da dette vil bli mindre utfordrende for trafikkavviklingen og billigere enn utvidelse av eksisterende tunnel. Det er også vedtatt at Bybanens fremtidige trasé til Åsane vil bli lagt der motorveien går i dag i Ytre Sandviken.

Sluttsummen var i 2022 beregnet til å komme på rundt 7 milliarder kroner. Byggestart er antatt å starte i 2025-2026.
## Trafikkutvikling
Årsdøgntrafikken i tunnelen (begge løp) siden 2010.

## Se også
*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser


## Litteratur
* Nestegard, Dag H. *Vegar gjennom fjell*. Selja Forlag 2019. ISBN 9788282401586
Eärendil av Gondor

**Eärendil** var en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Han var den femte kongen av Gondor og var sønn av kong Cemendur. Han overtok tittelen som konge etter at faren døde i år 238 i det tredje tidevervet.

Denne Eärendil må ikke bli forvekslet med den tidligere Eärendil, faren til Elrond og Elros.   

I løpet av hans regjeringstid skjedde det ikke noe spesielt, noe som tyder på at tiden var fredfull.

Han regjerte landet i 86 år, og ble etterfulgt av sin sønn Anardil, i år 324 T.T..
Nordberg stasjon

**Nordberg stasjon** var en t-banestasjon mellom Holstein og Østhorn på Sognsvannsbanen i Oslo. En planovergang ved stasjonen gjorde det mulig å krysse linjen. Stasjonen ble nedlagt i 1992 i forbindelse med at Sognsvannsbanen ble bygget om til metrostandard for å kunne kobles sammen med det østlige t-banenettet. Gangveien ble samtidig lagt i kulvert under linjen.

## Referanser
Osman I

**Osman I**  (osmantyrkisk: عثمان, tyrkisk: *ʿUthmān*, født 1258 i Söğüt, dødsdag tradisjonelt ansett som 1. august 1326 i Bursa) regnes som grunnleggeren av Det osmanske riket og som rikets første sultan.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han arvet tittelen *[[bey]]*, eller høvding, for landsbyen Söğüt fra sin far, Ertugrul, som døde i 1281. Osman er den som Osmanrikets innbyggere, tyrkerne, kalte seg selv for. Denne betegnelse forsvant etter Osmanerrikets sammenbrudd i det 20. århundre og stiftelsen av Tyrkia.

Osmans far, Ertoghrul, anså seg selv som en vasall og løytnant for sultanen av Iconium.

### Herskertid

Da Osman i 1281 var 24 år døde hans far, og han etterfulgte faren som høvding. Etter en beleiring mellom 1288 og 1291 erobret han Karacahisar og lot der byens leder Dursun Fakih utrope seg til herre. År 1299 ble så byene Yarhisar og Bilecik erobret fra Det bysantinske rike, og Osman utropte da sitt rikes selvstendighet fra seldjukkene. Samme år lot han gifte bort sin sønn Orhan med den bysantinske keisers datter Nilüfer (*Holofira* på gresk)

Osman seiret over den tyrkiske stamme Eskenderum i 1301–1303. Selv hadde Osman allerede i 1299 erklært landets selvstendighet fra det seldjukkiske rike.

År 1301 grunnla han byen Yenişehir, ved det bysantinske fortet der som han da først hadde erobret. Da det seldsjukkiske rike ble oppløst i 1308 utropte Osman sitt rike som arvtaker av den seldjukkiske makt. År 1313 sluttet høvdingen Mihal seg til Det osmanske rike med sine byer Mekece, Akhisar og Göpazari.

Nå var tyrkerne klare til at påbegynne en beleiring av byene Proussa (nå Bursa) og Nikæa, (nå Iznik). I 1317 overdro Osman overkommandoen for styrkene til sin sønn Orhan.

### Død og ettermæle
Osman I døde etter overleveringen i 6. april 1326, kort tid etter at Proussa falt. Men senere forskning mener at han døde allerede i 1324.

Etter sin død ble han gitt tittelen *[[ghazi (kriger)|ghāzī]]*, (*«kriger av troen»*) av hans etterfølgere. Når en ny sultan blev kronet, ropte folk, «Måtte han bli like så stor som Osman».

## Litteratur

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Referanser
Cemendur av Gondor

**Cemendur** var en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard.

Han var sønnen og etterfølgeren av kong Meneldil. Han overtok tronen etter faren i 158 i det tredje tidevervet. Lite er kjent om hans styre, bare at det var en fredfull periode.

Han ble etterfulgt av sin sønn Eärendil i år 238 T.T..
Cemendur

Mye tidligere levde det en annen **Cemendur** (født i år 575 A.T.) som var en fjern etterkommer av Elros, og sønnen av Axantur. 

Han hadde to barn:

*datteren *Írildë*
*sønnen Hallatan. (Hallatan var far av Hallacar, ektemannen til Tar-Ancalimë).
Hertug av Normandie

**Hertug av Normadie** var en tittel båret av herskeren av det de facto uavhengige hertugdømmet Normandie.

Før Rikard den gode i 996 formelt tok tittelen hertug, bar herskerne av Normandie tittelen «normannernes jarl» eller *princeps Nortmannorum*.

Normandie ble i 911 gitt til vikinghøvdingen Rollo av den franske kong Karl III. Selv om Normandie formelt var underlagt den franske kongen regjerte hertugen praktisk talt som en uavhengig monark.

I 1204 ble hertugdømmet vunnet av den franske kong Filip II, men de engelske kongene fortsatte å kreve tittelen frem til Paris-traktaten av 1259 hvor Henrik III ble tvunget til å frasi seg tittelen. De franske kongene ga alltid tittelen pair av Frankrike til hertugene, trolig for å markere at landet på den siden av «la Manche» (Den engelske kanal) skulle anses som fransk. På Kanaløyene er den britiske dronningen *uformelt* omtalt som «hertugen av Normandie», til tross for at hun er en kvinne. Kanaløyene er de siste gjenværende del av det tidligere hertugdømmet Normandie som har forblitt under styret til den britiske monarken.

## Liste over hertuger
*Rollo 911-927
*Vilhelm I Langsverd 927-942
*Rikard I 942-996
*Rikard II den gode, 996-1027
*Rikard III, 1027–1028
*Robert I, 1028–1035
*Vilhelm erobreren, både som Vilhelm II av Normandie og Vilhelm I av England 1035–1087
*Robert II 1087–1106
*Henrik I 1106–1135
*Stefan 1135–1144
*Geoffrey Plantagenet 1144–1150
*Henrik II 1150–1189
**Henrik den unge konge, som junior-hertug 1170–1183
*Rikard Coeur de Lion (*Løvehjerte*) 1189–1199
*Johan Sans-Terre (*Uten land*) 1199–1204
**[[Johan av England|Johan]] [[1204]]–[[1216]]*
**[[Henrik III av England|Henrik III]] [[1216]]–[[1259]]*, signerte Paris-traktaten av 1259, som anerkjente fransk kontroll på fastlandet.

## Referanser


## Litteratur
* Onslow, Richard (1945): *The Dukes of Normandy and Their Origin*. London: Hutchinson & Co.

## Eksterne lenker
* 
* The Dukes of Normandy , hertugene av Normandie, fra Rolloa til Vilhelm Bastarden
* Nettsted for det britisk monarki om Kanaløyene
Hyarmendacil I

**Hyarmendacil I** var en figur fra J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard. Han var den 15. kongen av Gondor fra 1015 i det tredje tidevervet, da han overtok tronen som Gondors konge etter sin far, Ciryandil, ble drept mens han forsvarte Umbar under en beleiring.

Hans originale navn var **Ciryaher**. Han var den fjerde og siste *Sjøkongen*.

Ciryaher begynte sin regjeringstid med å reorganisere Gondors arme, og i 1050 T.T. erklærte han åpenlys krig mot Haradrim og beseiret dem. Haradrim ble tvunget til å godta han som deres herre og konge. Etter denne seieren kalte han seg selv for *Hyarmendaci*, som betyr *Sør-seirer*.

Under hans styre nådde Gondor sin høyde av makt og utfoldelse. Passet til Mordor var vell bevoktet, så ondskapen hadde ingen sjanser i Hyarmendacils regjeringstid. Ingen våget å bestride hans makt, og Gondor var i fred i resten av hans lange regjeringstid, i hele 134 år.

Han ble etterfulgt av sin svært late sønn, Atanatar II, i 1149 T.T.
Hessa

:*For kvinnenavnet, se [[Hessa (navn)]].*

**Hessa** (eller *Heissa*) (4 km²) er den vestligste av øyene i Ålesund kommune. Øya regnes som en av Ålesunds bydeler med totalt 4 040 innbyggere (2015) fordelt på tre tettsteder: Sævollen og Slinningen på sørsiden og Skarbøvik på nordsiden. Øya ble tettere knyttet til byen da Steinvågsbroa ble åpnet 30. august 1953 og ga forbindelse til Aspøy. Sørsiden av Hessa tilhørte inntil 1968 nabokommunen Borgund, som da ble slått sammen med Ålesund. En barneskole ligger mellom Slinningen og Sævollen og en ungdomsskole i Skarbøvik. I 2017 ble de to idrettslagene på øya, Skarbøvik Idrettsforening og Hessa Idrettslag slått sammen til en ny klubb SIF/Hessa. Begge disse, samt *Tarekameratene*, har tidligere deltatt i seriesystemet i fotball. Tarekameratene har gått over til bedriftsidretten. SIF/Hessa stiller seniorlag i fotball i fjerdedivisjon. 

Midt på øya ligger fjellet Sukkertoppen (314 moh), som blir mye brukt til turgåing og klatring.

Atlanterhavsparken, et av Nord-Europas største saltvannsakvarier, ligger på Tueneset, like i nærheten av Skarbøvika.

Hessa er adressen til Brita Blomquist, programleder i NRK Radio, samt barndomsadressen til fotballspillerne John Arne Riise, Bjørn Helge Riise og Kjetil Osvold, samt Big Brother-deltaker Ramsy Suleiman. Far til den norske forskeren Dag O. Hessen kommer fra et småbruk herfra.

## Referanser
Solskjel

**Solskjel**, eller *Solskjelsøya*, er ei øy i Aure kommune på Nordmøre. Øya er blant annet kjent for to slag under Harald Hårfagres rikssamling rundt 900 og for et slag under borgerkrigen i 1208. Fram til 2006 tilhørte øya Tustna kommune.

19. januar 2009 var det offisiell åpning av kabelfergeforbindelsen mellom Tustna og Solskjel. Fergeforbindelsen var en del av samferdselsprosjektet som ble vedtatt i sammenheng med kommunesammenslåingen av Aure og Tustna kommuner. Fergen drives av det privateide selskapet Tustna kabelferje A/B.

## Eksterne lenker
* Solskjel.no har noen historiske nedtegnelser fra Solskjelsøya.
Valderøy

**Valderøya** eller **Valderøy** er en øy i Giske kommune på Sunnmøre. Øya er kommunens mest folkerike med 4 254 innbyggere pr. 1. januar 2019. Kommunesenteret for Giske er lokalisert på Valderhaugstrand. I SSBs oversikt heter tettstedet på Valderøya Nordstrand (Giske) med  innbyggere per 1. januar . Ifølge kart over kommunen ligger rådhuset, de fleste skolene og handelssenteret på Valderhaugstranda.

Det er broforbindelse til Vigra over Gjøsund og undersjøisk tunnelforbindelse (Valderøytunnelen) til Ellingsøy og Ålesund. I tillegg er det broforbindelse til øya Giske, som igjen har tunnelforbindelse til Godøya. Valderøya har hurtigbåtforbindelse til Hareid. I forbindelse med anløpene er det som oftest bussforbindelse til og fra Ålesund lufthavn Vigra.

Valderøya ligger nært Ålesund, og har derfor hatt jevn folketilvekst siden det er kort veg og god kommunikasjon til både Ålesund sentrum og de indre bydeler. Høsten 2009 ble bompengeperioden ved Ålesundstunnelene avsluttet, noe som har utløst sterkere befolkningsvekst.

Idrettsklubben på Valderøya heter IL Valder.

I vest ligger Ytterland og Skjong. På den sørlige delen ligger Valderhaug, og på den østlige delen ligger Nordstranda og Skaret. Litt lenger nord er Oksnes og Sætra.

Skjonghelleren på Valderøya er et verdifullt fortidsminne med avleiringer som blant annet viser hvordan den magnetiske Nordpolen har endret seg. Man har også funnet rester av fugler og andre dyr som er om lag 30&nbsp;000 år gamle.  Mange mener også at det er funnet 10&nbsp;000 år gamle spor etter mennesker her, men dette er omstridt.
Skjonghelleren ble utformet i istiden. Høyeste naturlige punkt på Valderøya er Signalen som ligger 231 meter over havet.

Et av de eldste hus på Valderøya er Valderøy prestebolig (offisielt Giske prestebustad) på Valderhaugstranda.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Giske kommunes nettsider 
* «Lokalhistorie for øyane i Giske» (semesteroppgave)
Bildeforbudet

**Bildeforbudet** henviser vanligvis til 
*Bildeforbudet i Det gamle testamentet
*Bildeforbudet i islam

Forbud mot, eller fravær av, representasjoner av levende eller hellige vesener, eller dyrkelse av symboler framfor avbildninger av en guddom, eller kan kalles **anikonisme**.

Fotoforbud er forbud mot å ta bilder eller film av visse hendelser eller steder, for eksempel under en konsert, i en rettssal eller av militære anlegg.
Frøya (Bremanger)

:*For andre betydninger av navnet, se [[Frøya]].*

**Frøya** er en øy i Bremanger kommune i Vestland.

På Frøya ligger tettstedet Kalvåg og grendene Liset, Steinset, Nesje, Stranda og Frøyalandet. Frøya ligger på nordsiden av Frøysjøen, som er en del av leia mellom Florø og Måløy. Frøya har idag fastlandsforbindelse med broer over Oldersundet, Hamrøysundet til Smørhamnsøy,  og videre over Trongesundet til øya Bremangerlandet. På Bremangerlandet er det undersjøisk tunnel Skatestraumtunnelen til fastlandet. Arealet på Frøya er 17,5 km², og høyeste fjelltopp, Fanneskard, er på 379 meter. Øya er kjent for sin særegne geologi, Kalvåg-melange. Dette er en masse av sammenrotede steinblokker; et slags kjempekonglomerat eller en breksje med opptil kilometerstore blokker i en finkornet, deformert grunnmasse. Lignende berggrunn er kjent fra Trøndelag, England, Irland og Newfoundland, områder som alle ligger nær grensen mellom de to jordplatene som støtte sammen og dannet den kaledonske fjellkjede for omkring 425 millioner år siden. På øya finnes det blant annet en svært sjelden bergart som på engelsk kalles Chert. 

Både vest, sør og øst av Frøya, er det en mengde med småøyer, holmer og skjær. På noen av øyene vest av Frøya, som Gåsøy, Værøy, Nigardsøy og Håøy, var det fram til nyere tid bosetting, og det bor fremdeles folk deler av året på Værøy. 
I øst er det øyene Hamrøy, Sundsøy og Smørhamnsøy som har bosetting, og er landfast med broforbindelsen over Oldersundet og Hamrøysundet. Fram til nyere tid har det også vært bosetting på nordre Olderøy, som har vegforbindelse, og Steinholmen. 

Hovednæringer på Frøya er turisme og fiskeforedling. Folketallet på Frøya med tilgrensende øyer er i underkant av 600 personer. 

## Referanser
Penelope Wilton

**Penelope Wilton** (født 1946) er en britisk skuespiller.

Wilton ble født inn i en skuespillerfamilie, da hun kom til verden i Scarborough i England. Tanten og onkelen var søskenparet Linden og Bill Travers, og søskenbarnet er skuespilleren Richard Morant.

Hun begynte sin skuespillerkarriere på teater, før hun fikk sin første TV-rolle som Vivie Warren i *[[Mrs. Warren's Proffession]]* sammen med Robert Powell. Men det var ikke før hun spilte sammen Richard Briers i BBC-serien *[[Ever Decreasing Circles]]* i 1984, at hun ble allemannseie. Fra før hadde hun spilt i flere store TV-produksjoner, blant andre William Shakespeares *[[Othello]]* og *[[Kong Lear]]*. 

Mellom 1975 og 1984 var hun gift med skuespilleren Daniel Massey, og sammen fikk de datteren Alice. Etter skilsmissen giftet Massey seg med søsteren til Penelope, Lindy. Hun giftet seg på nytt i 1991, denne gang med skuespiller Ian Holm, men ble på nytt skilt i 2001. Før de skilte seg, spilte ekteparet sammen i BBCs versjon av *[[Lånerene]]* i 1993. Filmer hun har spilt i inkluderer *[[Et rop om frihet]]* (1987), *[[Iris (film)|Iris]]* (2001) , *[[Calendar Girls]]* (2003), *[[Shaun of the Dead]]* (2004) og *[[Stolthet og fordom (2005)|Stolthet og fordom]]* (2005). Hun har spilt Isobel Crawley i det britiske periodedramaet *[[Downton Abbey]]* siden 2010.

Wilton ble i 2016 forfremmet til kommandørdame (DBE) av Order of the British Empire. Hun ble dermed opphøyd i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen *[[Sir|dame]]* foran sitt navn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nørvøya

**Nørvøya** er ei tettbygd øy, og bydel i Ålesund kommune. Nørvøy er den største av sentrumsøyene i Ålesund, og huser det kommersielle bysentrum, NTNU (tidligere Høgskolen i Ålesund), rådhuset og byklubben AaFKs hjemmearena. Byfjellet Aksla (135 moh) med Fjellstua ligger på Nørvøya. Nørvøya omfatter idag hele Nørvøy bydel som har 9 647 innbyggere (2015). Via Hellebroa er øya knyttet til sentrumsøya Aspøy. I øst er det broer over Nørvasundet til Oksnøya.  

Navnet Nørvøya kommer av norrønt *Nyrvi*, eller «den smale øya». Jamfør Norvasund, det norrøne navnet på Gibraltarstredet.

## Litteratur
* Sandnes, Jørn og Stemshaug, Ola (red): *[[Norsk stadnamnleksikon]]*, Oslo 1997. ISBN 82-521-4905-7