open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Romerikslaget

**Romerikslaget IL** er et idrettslag fra Oslo som markerte seg med gode resultater i langrennssporet på 1960- og 1970-tallet med Berit Mørdre Lammedal i en hovedrolle. Klubbens damelag vant NM i langrennsstafett hele seks ganger på rad fra 1965 til 1970.

## Orientering
Klubben har en orienteringsgruppe som hadde sin storhetstid på 1970- og 1980-tallet. Da tok damelaget ni NM-medaljer på ti forsøk, hvorav to gull.

### Meritter
NM stafett, damer ''(2)'' :
*1976, 1979

### Kjente tidligere orienteringsløpere
*  Anne Berit Eid
*  Anne Line Nydal

## Eksterne lenker
* Hjemmeside på Idrett.speaker.no
Vichy

**Vichy** (oksitansk: *Vichèi*) er en by og kommune i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes sentralt i Frankrike. Vichy er kjent som kurby og ferieby, og innbyggerne kalles *Vichyssois*. Vichy var de facto hovedstad av Vichy-Frankrike under Tysklands okkupasjon av Frankrike under andre verdenskrig fra 1940 til 1944.

## Geografi
Vichy ligger ved bredden av elva Allier. Alliers kilde ligger i de nærliggende fjellene Massif Central, som er bare noen kilometer lenger sør, nær regionhovedstaden Clermont-Ferrand. Kraftige snøfall i Massif Central gjør ofte at veiene ikke er fremkommelige, men Vichy ligger lavt nok (250 moh) til at klimaet er mer kontinentalt.

Selv om tidligere vulkansk aktivitet i Massif Central er mer synlig i byer som Le Puy-en-Velay, er det den vulkanske aktiviteten som er grunnlaget for de mange varme kildene i Vichy.

## Historie
Romerne grunnla en bosetning på stedet i år 52, og kjente til de varme kildene som de var ivrige til å utnytte. Det er derimot først på 200-tallet at navnet Vipiacus dukker opp i nedskrevne kilder. Dette navnet endret seg med tiden til Vichiacus, Vichiet eller Vichier og til slutt Vichy.

På 1300-tallet ble byen en del av Huset Bourbon, og i 1410 ble det grunnlagt et kloster her med tolv munker. I 1527 ble Huset Bourbon en del av det franske kongedømmet.

Den 22. juni 1940 signerte Frankrike en våpenhvileavtale med tyskerne, og områdene som ikke var okkupert av Tyskland fikk navnet Vichy-Frankrike (*État Français* i motsetning til det tradisjonelle navnet *République Française*). Vichy ble valgt til hovedstad fordi byen lå relativt nær Paris (4,5 time med tog) og hadde den største hotellkapasiteten i landet på den tiden. I tillegg hadde byen et svært moderne telefonsamband, som gjorde det mulig å nå hele verden.
## Vichy som kursted

De varme kildene ved Vichy er kjent fra antikken. Mot slutten av 1500-tallet fikk de varme kildene rykte på seg for å ha mirakuløse krefter som kunne helbrede visse sykdommer, og byen trakk til seg personer fra adelen og overklassen som søkte til kurstedet for kombinasjonen av behandling, hvile og dannet omgang. Marie de Sévigné var pasient her i 1676–1677, som hun skrev noen berømte brev om. Vannet i Vichy skal visstnok ha helbredet en lammelse hun hadde i hendene sine, noe som gjorde at hun kunne skrive de berømte brevene.

Stadig flere pasienter kom til Vichy, og anlegget rundt de varme kildene ble flere ganger utvidet. Kurbad-turismen hadde sin gullalder på 1800-tallet.
Sammen med 10 andre kursteder i 7 europeiske land ble Vichy i 2021 oppført på UNESCOs verdensarvliste som Europas store kurbadsteder.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Vichy***

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Max Abramovitz

**Max Abramovitz** (født 23. mai 1908 i Chicago, død 12. september 2004 i Pound Ridge, New York) var en USA-amerikansk arkitekt i firmaet Harrison, Abramovitz, & Abbe i New York by. Som hans viktigste arbeider regnes hovedkvarteret til De forente nasjoner i New York, Avery Fisher Hall i Lincoln-senteret i New York (opprinnelig Philharmonic Hall), Corning Glass Center i Corning (New York), US Steel Tower (også kalt USX Tower) i Pittsburgh i Pennsylvania, National City Tower i Louisville i Kentucky og Tour GAN i La Defense i Paris i Frankrike.

Abramovitz tok eksamener i 1929 ved arkitektutdanninga ved University of Illinois og i 1931 ved Columbia University.  Han var også stipendiat ved École des Beaux-Arts i Paris i to år, før han vendte tilbake til USA og hadde firma sammen med Wallace Harrison fra 1941 til 1976. 

Abramovitz blei æresdoktor ved University of Illinois i 1970. Han tegna på denne tida tre bygninger for universitetet (i Urbana-Champaign). Den ene, konsert- og idrettshallen Assembly Hall, var en av verdens første kant-støtta kupler (dom). Den er ca. 120 meter i diameter og 40 meter høy.

Abramovitz' tegninger og andre arkivsaker er deponert i Avery Architectural and Fine Arts Library ved Columbia University.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nekrolog i *New York Times*, 15. september 2004
* Arkivoversikt fra Columbia University
Kors for trofast tjeneste

**Kors for trofast tjeneste** (*Treudienst Ehrenzeichen*) er en utmerkelse ifra det tredje rike

## Historie
Korset ble utgitt 30. januar 1938 på ordre ifra Adolf Hitler. Det ble gitt til ansatte som arbeidet i lengre tid kontinuerlig hos samme arbeidsgiver, for anerkjennelse av lojalitet, og for å fremme stabilt arbeidsmiljø i offentlig og privat sektor. Det ble sist utgitt i 1943. 

## Klasser
* **Spesial klasse** – i gull for 50 års arbeid i privat sektor
* **Første klasse** – i gull for 40 år års tjeneste i offentlig sektor
* **Andre klasse** – i sølv for 25 års tjeneste i offentlig sektor

## Design
Alle klassene har det samme grunndesign, et malteserkors med en krans av eikeløv. I midten er et sort emaljert hakekors på advers og med «Für treue Dienste» (*for trofast tjeneste*) på revers. Kors i «Spesialklassen» har tallet 50 på advers over hakekorset og «Für treue Arbeit» (*for trofast arbeid*) på revers. Alle klassene har samme medaljebånd, som er blått.
Hernes Idrettslag

**Hernes Idrettslag** (**Hernes IL**, **HIL**) er et idrettslag fra Elverum. Klubben har egne grupper for idrettene fotball, håndball, langrenn og skiskyting.

Noen av klubbens store profiler gjennom tidene er langrennsløperne Reidar Hjermstad, Johs. Harviken og fotballspilleren Thomas Øverby som spilte for Nybergsund Idrettslag i Adeccoligaen. Norgesmester i skihopping i 2011, Gyda Enger, representerer Hernes i nasjonale konkurranser.

## Fotball

## Tabellen (2020)

## Divisjonsutvikling

## Litteratur
* 
## Eksterne lenker
*
Wilco

**Wilco** er ei amerikansk rockegruppe. Gruppa ble danna i 1994 av medlemmer av den nylig oppløste gruppa Uncle Tupelo, med sangeren og gitaristen Jeff Tweedy i spissen. De øvrige var trommeslageren Ken Coomer, bassisten John Stirratt og multiinstrumentalisten Max Johnston, samt gitaristen Jay Bennett.

Gruppas debutalbum ''A.M.'' kom i 1995, en samling countryrocklåter som fulgte sporet fra Tweedys tidligere arbeider. Året etter kom dobbeltalbumet *[[Being There]]*, som innvarsla en stilendring. Her finnes innslag av psykedelisk rock, powerpop og soul. Plata ble svært godt mottatt av kritikerne. Kort tid etter forlot Johnston gruppa for å spille med søstera Michelle Shocked, og ble erstatta av Bob Egan.

I 1998 inngikk Wilco et samarbeid med sangeren og låtskriveren Billy Bragg som resulterte i plata *[[Mermaid Avenue]]*, en samling av til da upublisert materiale av Woody Guthrie. Denne ble fulgt opp av en *Mermaid Avenue, Vol. 2* i 2000. I mellomtida hadde da Wilco kommet med sitt tredje album, *[[Summerteeth]]* (1999). 

Wilcos fjerde album – *[[Yankee Hotel Foxtrot]]* – førte til et brudd med plateselskapet Warner/Reprise. Gruppa nekta å etterkomme selskapets krav om å gjøre musikken mer kommersielt innretta, og kjøpte deretter masterbåndet og forlot selskapet for godt. Rettighetene ble overtatt av selskapet Nonesuch Records, og plata ble sluppet tidlig i 2002 – til allmenn akklamasjon fra musikkritikerne. 

Til innspillingene av det neste albumet – *[[A Ghost Is Born]]* – var besetninga blitt noe endra. Leroy Bach forlot gruppa, og inn kom gitaristen Nels Cline og keyboardisten Mike Jorgensen. I 2005 slapp gruppa albumet *Kicking Television: Live in Chicago*, innspilt i The Vic Theatre i Chicago. Albumet ble av Q Magazine seinere kåra til ett av de 20 beste livealbum.

Bandets neste album The Whole Love ble i 2011 kåret til årets beste album av nettstedet Panorama.no

## Diskografi
* *[[A.M. (album)|A.M.]]* (1995)
* *Being There* (1996)
* *[[Summerteeth]]* (1999)
* *[[Yankee Hotel Foxtrot]]* (2002)
* *[[A Ghost Is Born]]* (2004)
* *[[Kicking Television: Live in Chicago]]* (2005)
* *[[Sky Blue Sky]]* (2007)
* *[[Wilco (The Album)]]* (2009)
* *[[The Whole Love]]* (2011)
* *[[Mermaid Avenue vol. III]]* (2012)
* *[[Star Wars (Wilco-album)|Star Wars]]* (2015)
* *[[Schmilco]]* (2016)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Panorama.no - Norske anmeldelser av Wilco fra 1995 - 2011
Skoghall

**Skoghall** er et tettsted i Värmlands län i landskapet Värmland i Sverige. Det er Hammarö kommunes administrasjonssenter. I 2010 hadde tettstedet  innbyggere.

## Referanser
Krampe

**Krampe** er en ufrivillig, og ofte smertefull, sammentrekning av en muskel. Årsaken til krampe er ofte overanstrengelser eller kulde, men kan også forekomme av forgiftning eller sykdom.
Sky Blue Sky

***Sky Blue Sky*** er den amerikanske rockegruppa Wilcos sjette studioalbum, utgitt 15. mai 2007 på Nonesuch Records. Det er det første studioalbumet med gitaristen Nels Cline og multiinstrumentalisten Pat Sansone i besetninga.

Plata er mindre eksperimentell og mer tilbakeskuende både tekstlig og musikalsk enn de foregående. Gruppa har uttalt at albumet er inspirert av The Beatles, The Beach Boys og The Rolling Stones, og bandleder Jeff Tweedy oppgir å ha lytta til The Byrds og Fairport Convention mens han arbeidde med materiale til plata. For øvrig er låtene på plata i større grad et resultat av et samarbeid mellom Tweedy og de øvrige gruppemedlemmene enn på tidligere album, og tekstene spenner over et større mangfold av temaer.

## Sporliste
Tekst og melodi av Jeff Tweedy når annet ikke er oppgitt.

# «Either Way» – 3:05
# «You Are My Face» (Tweedy, Cline) – 4:38
# «Impossible Germany» (Tweedy, Wilco) – 5:57
# «Sky Blue Sky» – 3:23
# «Side with the Seeds» (Tweedy, Jorgensen) – 4:15
# «Shake It Off» – 5:40
# «Please Be Patient with Me» – 3:17
# «Hate It Here» (Tweedy, Wilco) – 4:31
# «Leave Me (Like You Found Me)» – 4:09
# «Walken» (Tweedy, Wilco) – 4:26
# «What Light» – 3:35
# «On and On and On» (Tweedy, Wilco) – 4:00

## Besetning
*Jeff Tweedy – vokal, gitar
*John Stirratt – bass
*Glenn Kotche – trommer, perkusjon, klokkespill 
*Mikael Jorgensen – piano, orgel
*Nels Cline – elgitar, steelgitar
*Pat Sansone – orgel, gitar, cembalo
*Jim O'Rourke – perkusjon, akustisk gitar

### Medvirkende
*Karen Waltuch – bratsj, fiolin
Belomorsk

**Belomorsk** (russisk: Беломо́рск, finsk: *Sorokka*) er en by i Karelia i Russland, det administrative senteret i distriktet Belomorskij.  Byen ligger ved bredden av Onegabukta ved Kvitsjøen. Byen hadde , en nedgang fra 13&nbsp;103 ved folketellingen i 2002 og 18&nbsp;935 ved folketellingen i 1989.

Til å begynne med var dette en liten landsby ved navn *Soroka* (russisk: Соро́ка).  Belomorsk er det kulturelle senteret til pomorene. Historiske steder i nærheten er blant annet Zalavruga og Besovy Sledki med sine forhistoriske helleristninger.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Steinar Klasbu

**Steinar Klasbu** (født 26. mai 1949, død 17. august 2017 på Notodden) var en norsk billedkunstner. Han var professor i praktisk-estetiske fag ved Høgskolen i Telemark, Institutt for forming og formgiving i Notodden.
## Referanser
Hans Dammann

**Hans Dammann** (født 16. juni 1857 i Proskau, Oppeln, Schlesien, død 15. juni 1942 i Berlin) var en tysk billedhugger. Han var spesielt kjent for gravmonumenter og krigsminnesmerker.

Han vokste opp i Hannover, og gikk på den tekniske høyskolen der. Fra 1888 til 1894 studerte han ved Berliner Akademie, bl.a. under Albert Wolff, Ernst Herter, Peter Breuer og Gerhard Janensch. Etter studiet reiste han til Roma.

Etter Roma-oppholdet deltok han regelmessig på Große Berliner Kunstausstellung,  og arbeidet fra 1895 som selvstendig billedhugger.

Hans første offentlige oppdrag var en byste av kong Fredrik Vilhelm III av Preussen. Andre viktige verker omfatter et minnesmerke for samlingskrigen 1870-71, som ble avduket i 1903 mellom Gorze og Rezonville i Elsass-Lothringen.

Han ble tildelt tittelen professor av keiser Vilhelm II for et arbeid som han ferdigstilte i 1914 i Bad Homburg, med tittelen «Durst-Brunnen».

Hans Dammann var offiser av reserven. Han ble innkalt til tjenestegjøring i første verdenskrig, men ble dimittert allerede etter kort tid. Da utvidet han sitt repertoar til soldatgraver.

## Referanser


## Litteratur
* Deutscher Ehrenhain für die Helden von 1914/18, Leipzig 1931
* Endlich, Stefanie/ Wurlitzer, Bernd: Skulpturen und Denkmäler in Berlin, Berlin 1990
* Landeszeitung für beide Mecklenburg, 1923/ Beilage Nr. 126
* Nickel, Walter: Die öffentlichen Denkmäler und Brunnen Breslaus, Breslau 1937
* Sparkasse Celle: Erinnerungs- und Gedenkstätten – Jahreskalender, Celle 1989
* Galvanoplastische Kunstanstalt Geislingen/ Steige: Ausgeführte Arbeiten, Zeugnisse, Gutachten – Katalog, Geislingen 1904
* Körber-Stiftung (Hamburg), Geschichtswettbewerb des Bundespräsidenten 1993, Nr. 93 1272: Gäde, Thomas: Perleberg – Denkmäler einer Stadt
* Körber-Stiftung (Hamburg), Geschichtswettbewerb des Bundespräsidenten 1993, Nr. 93 1217: Arbeitsgruppe "Das Ehrenmal: Denkmale in Eschwege
* Künstlerlexikon Thieme-Becker, Band 8, S. 325
* von Behrendt, Richard: Das 1. Garde-Fußartillerie-Regiment im Weltkrieg, Berlin 1928

## Eksterne lenker
*
Naples

**Naples** er en by i Collier County, Florida, USA.

Pr. 1. juli 2006 var det registrert 21&nbsp;804 innbyggere.

Byen ble opprettet 6. september 1886 av tidligere general og senator John Stuart Williams og forretningsmannen Walter N. Haldeman. Byen har et areal på 37,3&nbsp;km² (vann og land).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Politikk i Rana

**Politikk i Rana** er en serie artikler som omfatter politikk i  Rana kommune, og i de tidligere kommunene Mo i Rana, Nord-Rana og Sør-Rana.

Rana kommunestyre har siden kommunereformen i 1964 vært lokalisert i Rana rådhus, i Mo i Rana sentrum.

Kommunesammenslåingen i 1964 var en sammensmelting av tre regioner med tre ulike dominerende næringsveier. 

I Mo bykommune var handelsbedrifter representert, primært gjennom Lars Aagaard Meyer, som fikk tillatelse til å drive handel av Kong Oscar II den 2. mai 1860. Sør-Rana var preget av primærnæringene landbruk og fiske. Nord-Rana ble tidlig industrialisert.

Den første industrialiseringen skjedde i regi av Bossmo Gruber og Dunderland Iron Ore Company (D.I.O.C.). Driften av D.I.O.C. var preget av flere avbrudd. Forholdet mellom arbeidsgiverne og arbeiderne var tidvis anstrengt og konfliktfylt. Oppsigelser, arbeidsledighet og nød blant arbeiderne, førte til en sterk fagorganisering og tidvis også streik.

Dette ga politiske utslag, og den første ordføreren i Nord-Rana representerte Norges Kommunistiske Parti. Det norske Arbeiderparti overtok senere rollen som Nord-Ranas ledende politiske parti. Ved tre kommunevalg i  perioden 1945&ndash;1964 var likevel  Norges Kommunistiske Parti det nest største partiet i Nord-Rana kommunestyre.

## Referanser
SLR

**SLR** har flere betydninger:

* Superbilen Mercedes-Benz SLR McLaren
* Engelsk forkortelse for *Single-lens reflex*, Speilreflekskamera 
* Britisk forkortelse for FN FAL
Regjeringen de Maizière

**Regjeringen de Maizière** var den første og siste demokratisk utpekte regjeringen i DDR. Den ble ledet av den kristeligdemokratiske toppkandidaten Lothar de Maizière, og var en ren overgangsregjering. Det skyldtes at regjeringspartienes fremste politiske mål var den tyske gjenforeningen.

Regjeringen ble dannet etter det frie valget til Folkekammeret den 18. mars 1990, som en koalisjonsregjering bestående av den tidligere demokratiske opposisjonen i DDR. Med den tyske gjenforeningen den 3. oktober samme år opphørte DDR å eksistere.

## Regjeringsdannelse

CDUs toppkandidat Lothar de Maizière dannet en regjering bestående av:

*Valgforbundet (uten fellesliste) Allianz für Deutschland med deltagerne:
:Christlich-Demokratische Union Deutschlands (CDU i DDR), et tidligere blokkparti som etter gjenforeningen gikk inn i CDU
:Deutsche Soziale Union (DSU), et nygrunnlagt parti som stod nær CSU
:Demokratischer Aufbruch (DA), et nygrunnlagt parti som etter gjenforeningen gikk inn i CDU
*Sozialdemokratische Partei der DDR (opprinnelig forkortet SDP, men på det tidspunktet allerede kjent som SPD), et nygrunnlagt parti som etter gjenforeningen gikk inn i SPD
*Valgforbundet (med fellesliste) Bund Freier Demokraten, som bestod av de liberale partiene Deutsche Forumpartei, Liberal-Demokratische Partei Deutschlands og F.D.P.

Den 12. april 1990 ble Lothar de Maizière valgt til ministerpresident av Folkekammeret, med 265 stemmer for, 108 stemmer mot og 9 avholdende stemmer. Hans kabinett ble deretter bekreftet *en bloc*.

## Endringer i regjeringen

Den 24. juli 1990 trådte Bund Freier Demokraten (Die Liberalen) ut av koalisjonsregjeringen. Årsaken var uenighet om detaljene ved det forestående fellestyske Forbundsdagsvalget 2. desember 1990.

Lothar de Maizière avskjediget den 15. august avskjediget noen ministre, som han gav ansvaret for den økonomiske misèren i DDR. Dette var finansminister Walter Romberg (SPD), ernærings-, landbruks- og skogsminister Peter Pollack (partiløs) og næringsminister Gerhard Pohl (CDU). 20. august trakk SPD seg fra koalisjonsregjeringen.

## Kabinettsmedlemmer
Rainer Eppelmann

**Rainer Eppelmann** (født 1943) er en tysk protestantisk prest, tidligere DDR-opposisjonell og CDU-politiker.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Rainer Eppelmann vokste opp i Berlin. I hans barndom var byen ennå ikke fullstendig delt, og han gikk på skole i Vest-Berlin. På grunn av byggingen av Berlinmuren ble imidlertid skolegangen der avbrutt. Han utdannet seg til murer mellom 1962 og 1965. I 1966 nektet han å tjenestegjøre i kommunistregimets væpnede styrker og nektet å sverge troskap til kommunistregimet. Han ble da dømt til åtte måneders fengsel av kommunistregimet for «Befehlsverweigerung».

Senere studerte han teologi ved den teologiske høyskolen «Paulinum» i Berlin, og avla i 1974 den første og andre teologiske eksamen. Han virket så som protestantisk prest i en samaritanermenighet i Berlin-bydelen Friedrichshain.

### Opposisjon i Øst-Tyskland
Eppelmann engasjerte seg tidlig i opposisjonen mot kommunistregimet. På 1980-tallet tok han seg av ungdommer som var i en vanskelig situasjon. Fra hele DDR kom det ungdommer for å delta på hans bluesmesser. Sammen med Thomas Welz stod han bak distribusjon av tekster og tidsskrifter, noe som dels måtte skje i hemmelighet, dels var tolerert av myndighetene for «indrekirkelig bruk».

På 1980-tallet planla likevel medarbeidere i Stasi å myrde den opposisjonelle presten, men planene ble stoppet av de overordnede.

### Politiker i øst og i det samlede Tyskland
I 1989 deltok han i grunnleggelsen av Demokratischer Aufbruch, og ble senere valgt til partiets leder. I 1990 deltok han i rundebordssamtalene, og ved det frie valget 18. mars 1990 ble han innvalgt i Folkekammeret i DDR.  Han ble i 1990 først utnevnt til minister uten portefølje i Hans Modrows regjering, da Modrow tok inn noen representanter for demokratibevegelsen i regjeringen. Etter Folkekammervalget ble han minister for nedrustning og forsvar i regjeringen de Maizière. I august 1990 fusjonerte Demokratischer Aufbruch med CDU, og han ble medlem av dette partiet. Han var leder av CDUs arbeidstagerorganisasjon CDA fra 1994 til 2001. Han var medlem av CDUs presidium fra 1994 til 1998.

Eppelmann ble innvalgt i Forbundsdagen for CDU ved det første fellestyske valget 2. desember 1990 og satt i Forbundsdagen til han ikke lenger stilte til valg i 2005. Han var innvalgt som direktekandidat for valgkrets 277 i Brandenburg. I Forbundsdagen var han leder for de to enquête-kommisjonene for bearbeidelse av SED-diktaturet. 

Fra grunnleggelsen i 1998 har han vært styreformann for den føderale Stiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur. Han er også rådgiver for den føderale kommissæren for Stasi-arkivene og styremedlem i Deutsche Parlamentarische Gesellschaft.

Rainer Eppelmann er gift og har fem barn.

## Litteratur
* *Gottes doppelte Spur.  Vom Staatsfeind zum Parlamentarier*. Selvbiografi. Oktober 2007. ISBN 3-7751-4707-1.

## Dokumentarfilm
* ''Rebellion hinter der Mauer – Kampf um Meinungsfreiheit. ARD/2005. Regi: Torsten Sasse.
## Se også
* Liste over Tysklands forsvarsministre
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi, Forbundsdagen
* Biografi, Deutsches Historisches Museum
WonderSwan Color

**WonderSwan Color** er en håndholdt spillkonsoll utgitt av Bandai 30. desember 2000 i Japan. Den var en moderat suksess.

Den er den andre av *Wonderswan*-konsollene og den største forskjellen i forhold til den originale WonderSwan er at den har fargeskjerm. Den har også 64 KB RAM og den er kompatibel med spillene til WonderSwan.

Før utgivelsen av WonderSwan, hadde Nintendo så å si monopol på håndholdte spillkonsoller i Japan. Etter utgivelsen av WonderSwan Color, tok Bandai over 8% av markedet delvis på grunn av at den kostet bare ¥6800, eller cirka 535 kr.

En annen grunn til WonderSwans suksess i Japan var at Bandai klarte å få til en avtale med Squaresoft som førte til at Square ga ut flere av *[[Final Fantasy]]*-spillene eksklusivt til WonderSwan Color med oppdatert grafikk og andre endringer. På grunn av Game Boy Advances popularitet og at Squaresoft og Nintendo ble forsonet, tapte konsollen og oppfølgeren Swan Crystal raskt konkurransefordelen.

## Eksterne lenker
* Bandai Asia
* Bandai Games
STS-123

**STS-123** var en romferd til Den internasjonale romstasjonen (ISS), med den amerikanske romfergen *[[Endeavour (romferge)|Endeavour]]*. Oppskytningen fra John F. Kennedy Space Center i Florida skjedde 11. mars 2008.

STS-123 leverte den første modulen av det japanske laboratoriet Kibō, og den kanadiske toarmede roboten SPDM til romstasjonen. Oppdraget var den den tiende siste romfergeferden til Den internasjonale romstasjonen før romfergeprogrammet legges ned i 2010.

Ferden varte i 15 dager 18 timer og 12 minutter, og er dermed den lengste romfergeferden som er foretatt.

## Mannskap
* Dominic Gorie (4) - Kommandør - 
* Gregory H. Johnson (1) - Pilot - 
* Richard M. Linnehan (4) - Ferdspesialist - 
* Robert Behnken (1) - Ferdspesialist - 
* Michael J. Foreman (1) - Ferdspesialist - 
* Takao Doi (2) - Ferdspesialist - 
Tall i parentes angir antall romferder den enkelte har vært med på, inkludert denne romferden.

### Med opp til ISS
*Garrett E. Reisman (1) - Ingeniør - 

### Med ned fra ISS
* Léopold Eyharts (2) - Ingeniør - 

## Se også
*Den internasjonale romstasjonen
*Liste over byggingen av ISS
*Liste over bemannede romferder til ISS
*Liste over besøkende til Den internasjonale romstasjonen

## Eksterne lenker
* NASAs side om STS-123
Lakterved

**Lakterved** er korte tømmerstokker fra 1,25 til 3 meter lengde som ble fraktet med kjøretøyer trukket av hest eller fløtet på bekker, mindre elver og over sjøvegene til industribedrifter som brukte ved som brensel. Det ble vanlig i løpet av 1700-tallet og opphørte etter all transport av trevirke var overført til lastebiler. 

Ordet *[[lakter]]* kom av det tyske ordet *lachter*, et lengdemål på rundt 2 meter ved bergverk for ved som ble brukt for å sprenge ut gruveganger inn i fjellet. Mindre varianter ned til rundt 60 centimeter har vært sett flere ganger i ulike industribedrifter.

Ordet lakterved har blitt en vanlig betegnelse på ved som ble fløtt på sjøer og elver noen ganger fritt, noen ganger i vedflak, de kunne dessuten benyttet de mindre farbare vannveger ved å være kortere og tynnere enn en vanlig tømmerstokk.
Ehrhart Neubert

**Ehrhart Neubert** (1940–2024), også kjent under pseudonymet **Christian Joachim**, var en tysk teolog, tidligere DDR-opposisjonell og CDU-politiker.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Neubert vokste opp i en protestantisk prestefamilie, og studerte protestantisk teologi ved Friedrich-Schiller-Universität Jena. 

Fra 1964 til 1984 virket han som vikar og sogneprest i Niedersynderstedt ved Weimar. Fra 1973 var han samtidig studentprest i Weimar. Han ble medlem av blokkpartiet CDU i DDR i 1976 og deltok i partiets arbeid i rammen av Demokratischer Block. Han forlot partiet i 1984. 

### Opposisjonelt arbeid
Fra 1984 var han sekretær for menighetssosiologi ved den teologiske studieavdelingen i Bund der Evangelischen Kirchen in der DDR. Samtidig engasjerte han seg i opposisjonelt arbeid og sympatiserte med Robert Havemanns borgerrettslige krav.

Fra 1979 var han aktiv i fredsbevegelsen, og kom dermed i konflikt både med de kommunistiske makthaverne og de deler av sin egen kirke som tilpasset seg regimet. Han deltok også på Christliche Friedenskonferenz. Hans bøker ble utgitt i vest under pseudonymet Christian Joachim.

### Etter Tyskands gjenforening
Under den demokratiske revolusjonen i DDR i 1989 hørte Neubert til grunnleggerne av Demokratischer Aufbruch og utviklet det nye partiets program. Han ble også valgt til partiets nestleder og deltok i rundebordssamtalene.

Etter intern strid gikk han likevel ut av partiet i januar 1990 og meldte seg inn i De grønne i DDR. Han ble også medlem av Komitee Freies Baltikum.

Neubert ble medlem av CDU i 1996. I 1997 ble han ansatt som faglig leder i avdelingen for utdannelse og forskning hos den føderale kommissæren for Stasi-arkivene (*Bundesbeauftragte für die Stasi-Unterlagen*). Han har skrevet en rekke bøker om DDRs politiske historie, og spesielt om den demokratiske opposisjonen.

Fra 1998 til 2003 var han styremedlem i Stiftung zur Aufarbeitung der SED-Diktatur. Fra 1996 engasjerte han seg for ofrene for SED-diktaturet gjennom foreningen *Bürgerbüro Berlin e.V., Verein zur Aufarbeitung von Folgeschäden der SED-Diktatur*. Han etterfulgte Bärbel Bohley som denne foreningens leder.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Deutsche Parlamentarische Gesellschaft

**Deutsche Parlamentarische Gesellschaft** (DPG) er en tverrpolitisk tysk organisasjon som består av medlemmer av den tyske Forbundsdagen, landdagene og Europaparlamentet. Organisasjonen har fra 1999 hatt sete i Riksdagspresidentpaléet ved Ebert-Platz ovenfor østinngangen til Riksdagsbygningen. Dermed ønsker selskapet å knytte bånd til de politiske tradisjonene under Weimarrepublikken, da denne bygningen allerede var et mye brukt møtested for parlamentarikere.

DPG ble grunnlagt 1. april 1951 av forbundsdagsrepresentantene Karl Georg Pfleiderer (FDP/DVP), Gerhard Lütkens (SPD), Paul Bausch (CDU) og Josef-Ernst Fürst Fugger von Glött (CSU). Frem til 1999 hadde organisasjonen sete i Bonn, i den nå revne Villa Dahm. Organisasjonen flyttet sitt sete til Berlin samtidig med Forbundsdagen.

Organisasjonens formål er knytte personlige bånd mellom parlamentarikere på tvers av partigrenser og parlamenter, og dermed skape en bedre forståelse for forskjellige politiske synspunkter. Dermed skal organisasjonen bidra til en grunnkonsensus mellom demokrater.

DPGs hovedkvarter brukes også til kulturelle arrangementer og utstillinger.

## Formenn og presidenter
* 1951–1954: Karl Georg Pfleiderer, FDP/DVP
* 1954–1957: Kurt Georg Kiesinger, CDU
* 1957–1961: Fyrst Otto von Bismarck, CDU
* 1961–1972: Ernst Majonica, CDU
* 1972–1977: Hedwig Meermann, SPD
* 1977–1979: Richard Stücklen, CSU
* 1979–1980: Burkhard Ritz, CDU
* 1980–1991: Otto Wulff, CDU
* 1991–1998: Reinhard Freiherr von Schorlemer, CDU
* 1998–2006: Elke Leonhard, SPD – fra 2006 ærespresident
* fra 2006: Heinz Riesenhuber, CDU

## Litteratur
* Hilde Purwin, Helmut Herles: *Eine Villa am Rhein. Die Parlamentarische Gesellschaft in Bonn*, Baden-Baden 1986.
Matthias Gehler

**Matthias Gehler** (født 1954 i Sachsen) er en tysk elektriker, teolog og journalist. Han er mest kjent som regjeringstalsmann i regjeringen de Maizière, den første og siste demokratisk valgte regjeringen i DDR, fra 12. april til 2. oktober 1990. Hans stedfortreder som regjeringstalsmann var Angela Merkel. Fra 1992 arbeidet han som programsjef i MDR 1 Radio Thüringen.
## Referanser
Michael Wolffsohn

**Michael Wolffsohn** (født 17. mai 1947 i Tel Aviv-Jaffa i Israel) er en tysk historiker og statsviter. Han er professor i nyere historie ved Universität der Bundeswehr i München.

## Liv
Wolffsohn tilhører en familie av forretningsfolk. Familien er en jødisk og flyktet 1939 til Palestina. Han er barnebarn av forleggeren og kinopionéren Karl Wolffsohn. I 1954 flyttet familien til Vest-Berlin. Han studerte fra 1966 ved Freie Universität Berlin. I 1968 tok han også israelsk videregående eksamen, og tjenestegjorde i den israelske hæren fra 1967 til 1970. Deretter reiste han tilbake til Berlin. Wolffsohn er tysk statsborger.

I 1975 tok han doktorgraden i historie, og arbeidet fra 1975 til 1980 som vitenskapelig medarbeider ved Universität des Saarlandes. I 1979 fulgte han habilitasjon i statsvitenskap og i 1980 hans utvidede habilitasjon i samtidshistorie. Han har vært professor i nyere historie ved Universität der Bundeswehr siden 1981. Wolfssohns forskningsområder omfatter internasjonale relasjoner, israelsk og tysk-jødisk historie samt historisk demoskopi. Han har skrevet en rekke bøker, og skriver regelmessig i aviser i inn- og utland.

Han eier også boligkomplekset Gartenstadt Atlantic i Berlin, som han arvet fra bestefaren Karl Wolffsohn.

## Politisk ståsted
### Tysk patriotisme

Wolffsohn representerer en tysk-jødisk patriotisme i tradisjonen fra emansipasjonen, som hadde sin gullalder i tiden før 1933. Han understreker at nazitidens hendelser ikke må få belaste integrasjonen av jødedommen i det tyske samfunnet. Han utdyper sine synspunkter i boken *Keine Angst vor Deutschland!*.

### Israel og Midtøstenkonflikten
Wolffsohn er også opptatt av Israels stilling i det internasjonale samfunnet, og argumenterer for mer forståelse for den israelske politikken i konflikten mellom israelerne og palestinerne. Han sympatiserer særlig med Rabins fredspolitikk.

### Terror og integrasjon
Ifølge Wolffsohn er manglende integrasjon av innvandrere i vesteuropeiske land en av de viktigste årsakene til terror.

Wolffsohn blir gjerne betegnet som konservativ. Blant venstreorienterte støter hans synspunkter ofte på sterk avvisning, f.eks. når det gjelder USAs krig mot terror eller israelsk-palestinske relasjoner. Hans synspunkter får derimot støtte fra konservativt hold og fra publisister som Henryk M. Broder og Josef Joffe.

Det skapte debatt da han i 2004 offentlig tok til orde for bruk av tortur i kampen mot terror.

## Utmerkelser
* 1991 Alois-Mertes-Preis des Deutschen Historischen Instituts, Washington, DC
* 1992 Konrad-Adenauer-Preis für Wissenschaft der Deutschland-Stiftung
* 1992 Medaille „Pro Humanitate” des Ost-West-Kulturwerks 
* 1993 Deutscher Schulbuchpreis 
* 1998 Preis des Deutschen Druiden-Ordens
* 2006 Berliner Bär (BZ-Kulturpreis)

## Referanser


## Litteratur
* 
* Michael Wolffsohn: «Michael biographisch. Wurzel und Karriere eines Namens», i: *zur Debatte*, Katholische Akademie in Bayern, 6/2007

## Eksterne lenker
*
Sparebanken Pluss

**Sparebanken Pluss** var en sparebank i Agder-fylkene, og landsdelens største lokale bank. Banken hadde hovedkontor i Kristiansand, og var dannet av to tidligere banker som ble slått sammen til én: Christianssands Sparebank og Oddernes Sparebank. Banken så de to agderfylkene som sitt primærmarked og rettet seg først og fremst mot privatkunder og mindre næringsfinansieringer.

12. mars 2013 inngikk banken en intensjonsavtale med Sparebanken Sør om å fusjonere de to bankene. Fusjonen ville bli den største innen norsk banksektor siden Den norske Bank og Gjensidige NOR fusjonerte i 2004. Avtalen ble behandlet i løpet av juni 2013, mens den ble gjeldende fra 1. januar 2014, etter godkjennelse fra offentlige myndigheter. Finansdepartementet gav i vedtak av 15. november 2013 tillatelse til sammenslåingen. Den fusjonerte virksomheten drives under navnet Sparebanken Sør.

## Nøkkeltall 2009
*Forvaltningskapital: 35&nbsp;189 mill. kroner
*Egenkapital: 2&nbsp;155 mill. kroner
*Kapitaldekning: 14,2 %
*Antall årsverk: 172

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
World Union for Progressive Judaism

**World Union for Progressive Judaism** (WUPJ) er en paraplyorganisasjon for reformjødiske, liberale, progressive og rekonstruksjonistiske bevegelser innen jødedommen. Organisasjonen er aktiv i 42 land med mer enn 1200 tilknyttede synagoger og over 1,7 millioner medlemmer. Det er den største verdensomspennende organisasjonen innen jødedommen.

WUPJ ble grunnlagt i London i 1926, flyttet sitt hovedkvarter til New York i 1959 og til Jerusalem i 1973. 

## Eksterne lenker
* World Union for Progressive Judaism
Hochschule für die Wissenschaft des Judentums

**Hochschule für die Wissenschaft des Judentums** var en tysk høyskole for jødiske studier. Den ble grunnlagt 6. mai 1872 i Berlin. Til grunnleggerne hørte Ludwig Philippson. Fra 1883 til 1922 hadde den navnet *Lehranstalt für die Wissenschaft des Judentums*. 

Høyskolens forløper var Verein für Cultur und Wissenschaft der Juden med tidsskriftet *[[Wissenschaft des Judentums]]*. Dens formål var å fremme vitenskapelig forskning om jødedommen og være tilgjengelig for alle studenter uten hensyn til tro. I tiden som fulgte ble høyskolen likevel utviklet i retning vitenskapelig utdannelse av rabbinere og religionslærere.

Blant berømte lærere kan særlig nevnes: Chanoch Albeck, Leo Baeck, Eduard Baneth, David Cassel, Hermann Cohen,  Ismar Elbogen,  Ismar Freund, Pinkus Fritz Frankl, Abraham Geiger, Julius Guttmann, Israel Lewy, Leopold Lucas, Sigmund Maybaum, Joel Müller, Friedrich Ollendorf, Martin Schreiner, Chajim Steinthal, Eugen Täubler, Harry Torczyner, Max Wiener og  Abraham Schalom Yahuda. 

Under det nasjonalsosialistiske diktaturet ble det opprettet videreutdannelseskurs for jødisk sosialarbeid. Et forsøk på å flytte høyskolen til London mislyktes. 19. juli 1942 ble høyskolen stengt og det verdifulle inventaret beslaglagt. 

Høyskolens tidligere bygning i Tucholskystrasse 9 ble senere kjøpt av Zentralrat der Juden in Deutschland og åpnet 19. april 1999 som *Leo-Baeck-Haus*.

I 1999 åpnet også Abraham-Geiger-Kolleg med sete i Potsdam, som ser seg som etterfølger etter høyskolen.

## Eksterne lenker
*
As Time Goes By

**As Time Goes By** kan sikte til:

**TV og film**
* *[[As Time Goes By (TV-serie)]]*, en britisk situasjonskomedie 

** Musikk**
* «As Time Goes By», en opprinnelig musikalsang skrevet av Herman Hupfeld i 1931, men særlig kjent fra filmen ''Casablanca''.
* ''As Time Goes By'' (Bryan Ferry-album), et album fra 1999 av den britiske sangeren Bryan Ferry, oppkalt etter ovennevnte filmmelodi
* ''As Time Goes By'' (Carpenters-album), et album av 1970-talls-duoen The Carpenters utgitt i 2004
Oppdal Idrettslag

**Oppdal Idrettslag** (stiftet i 1900) er et idrettslag fra Oppdal i Trøndelag. Klubben er mest kjent som skiklubb med aktivitet innen langrenn og alpint, men har også grupper for fotball og håndball.

Klubbens gruppe for alpint kaller seg Oppdal Alpin. Den første verdenscupvinner i alpine grener fra Norge, Erik Håker, representerte Oppdal.

## Se også
:Kategori:Alpinister for Oppdal IL

## Eksterne lenker
* 
* Oppdal Fotball
16. serierunde i Premier League 2007/08

**16. serierunde i Premier League 2007/08** var en serierunde i engelsk herrefotballs Premier League sesong 2007/2008. Serierundenb egynte 8. desember med Aston Villa mot Portsmouth kl. 13.45. Videre ble det spilt fire kamper kl. 16.00, og Reading og Liverpool spilte kl. 18.15. Den 9. desember ble det spilt fire kamper. Den første starta kl. 14.30 og den siste kl. 17.00.

## Kampfakta

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## Eksterne lenker
* Premier League 2007/08: Terminliste og resultater på altomfotball.no
As Time Goes By (Bryan Ferry-album)

***As Time Goes By*** er et album av den britiske sangeren Bryan Ferry, utgitt i 1999. Dette er et tvers igjennom nostalgisk album, der Ferry henter fram og gir sin tolkning av et knippe klassikere fra 1930-tallets ballroommusikk. Tittelsporet er Herman Hupfields kjente melodi fra filmen *[[Casablanca (film)|Casablanca]]* med Humphrey Bogart og Ingrid Bergman. Plata avrundes med Kurt Weills «September Song».

Ferry akkompagneres av et lite kapell med strykere, blåsere, harpe, piano, gitar, bass og slagverk.

## Sporliste
# «As Time Goes By» (Herman Hupfield) – 2:35
# «The Way You Look Tonight» (Dorothy Fields/Jerome Kern – 3:33
# «Easy Living» (Ralph Rainger/Leo Robin) – 2:14
# «I'm in the Mood for Love» (Dorothy Fields/Jimmy McHugh) – 4:20
# «Where or When» (Lorenz Hart/Richard Rodgers) – 3:20
# «When Somebody Thinks You're Wonderful» (Harry Woods) – 3:00
# «Sweet and Lovely» (Gus Arnheim/Jules LeMare/Harry Tobias) – 3:10
# «Miss Otis Regrets» (Cole Porter) – 2:44
# «Time on My Hands» (Harold Adamson/Mack Gordon/Vincent Youmans) – 3:01
# «Lover Come Back to Me» (Oscar Hammerstein d.y./Sigmund Romberg) – 2:51
# «Falling in Love Again» (Frederick Hollander/Sammy Lerner) – 2:27
# «Love Me Or Leave Me» (Walter Donaldson/Gus Kahn) – 2:42
# «You Do Something to Me» (Cole Porter) – 2:46
# «Just One of Those Things» (Cole Porter) – 2:44
# «September Song» (Maxwell Anderson/Kurt Weill) – 3:00

## Personell
*Bryan Ferry – vokal, synthesizer
*Phil Manzanera – gitar
*Nils Solberg – gitar
*Andy Newmark – trommer
*John Sutton – trommer
*Alan Barnes – klarinett, tenorsaksofon
*Nicholas Bucknail – klarinett
*Wilfred Gibson – fiolin
*Bob Hunt – trombone
*Chris Laurence – bass
*Anthony Pleeth – cello
*Frank Ricotti – perkusjon
*Enrico Tomasso – trompet
*Hugh Webb – harpe
*Gavyn Wright – fiolin
*Peter Lale – bratsj
*Boguslaw Kostecki – fiolin
*Jose Libertella – bandoneon
*Luis Stazo – bandoneon
*Paul Clarvis – trommer
*Philip Dukes – bratsj
*Colin Good – piano
*Anthony Pike – klarinett
*Jim Tomlinson – klarinett, altsaksofon
*Richard Jeffries – bass
*Malcolm Earle Smith – trombone
*Abraham Leborovich – fiolin
*Robert Fowler – klarinett
*Martin Wheatley – banjo
*Timothy Lines – klarinett
*David White – klarinet
*David Woodcock – fiolin
*Cynthia Millar – ondes Martenot

## Eksterne lenker
*
Oberlandesgericht Stuttgart

**Oberlandesgericht Stuttgart** er en av den tyske delstaten Baden-Württembergs to *[[Oberlandesgericht]]e* (høyesterett på delstatsnivå). Den andre er Oberlandesgericht Karlsruhe.

Den har sete i Stuttgart og har ansvar for den württembergske delen av delstaten. For enkelte særlig alvorlige straffesaker har domstolen likevel ansvar for hele delstaten.

Domstolens avgjørelser kan ankes til Bundesgerichtshof, føderal høyesterett. 

Domstolens historie går tilbake til *Württembergische Hofgericht*, tidligst nevnt i 1460, som ble opprettet gjennom en traktat mellom Baden og Württemberg. 

## Eksterne lenker
* Oberlandesgericht Stuttgart
This Year’s Model

***This Year's Model*** er et album fra 1978 av den britiske sangeren Elvis Costello. Det var hans andre album, og det første med gruppa The Attractions. I 2003 kom albumet på 98.-plass på musikkmagasinet *[[Rolling Stone]]*s liste over «Tidenes 500 beste album».

Albumet ble utgitt i en rekke ulike varianter i forskjellige geografiske områder, med ulikt bilde på cover og med varierende sporliste. F.eks. finnes Watching the Detectives på den skandinaviske utgaven.

## Sporliste (original LP)
 Alle sanger skrevet av Elvis Costello når ikke annet er oppgitt.

### Side 1
# «No Action» – 1:58
# «This Year's Girl» – 3:17
# «The Beat» – 3:45
# «Pump It Up» – 3:14
# «Little Triggers» – 2:40
# «You Belong to Me» – 2:22
### Side 2
# «Hand in Hand» – 2:33
# «(I Don't Want to Go to) Chelsea» – 3:07
# «Lip Service» – 2:36
# «Living in Paradise» – 3:52
# «Lipstick Vogue» – 3:29
# «Night Rally» – 2:41
### Bonusdisk på dobbelt-CD fra 2002
# «Big Tears» – 3:12
# «Crawling to the USA» – 2:55
# «Running Out of Angels» (demoversjon) – 2:05
# «Greenshirt» (demoversjon) – 2:22
# «Big Boys» (demoversjon) – 3:00
# «You Belong to Me» (alternativ versjon) – 1:55
# «Radio Radio» (alternativ versjon) – 3:01
# «Neat Neat Neat» {Brian James) (live) – 3:16
# «Roadette Song» (Ian Dury, Russell Hardy) (live) – 5:40
# «This Year's Girl» (alternativ versjon) – 2:09
# «(I Don't Want to Go to) Chelsea» (alternativ versjon) – 3:00
# «Stranger in the House» (alternativ versjon) – 4:15

## Besetning
*Elvis Costello – gitar, vokal
*Steve Nieve – piano, orgel
*Bruce Thomas – bass
*Pete Thomas – trommer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Last Train Home (Lostprophets)

**Last Train Home** er den andre singlen fra Lostprophets sitt andre studioalbum Start Something. Last Train Home er den mest berømte sangen fra Lostprophets, den kom på Top 1 på Modern Rock Tracks og er den eneste av Lostprophets sanger som har kommet på top 1. Last Train Home er den sangen som har blitt mest spilt mest på MTV og på Radioen

Sangen var på spillet NFL Street.

## Sporliste
### C.D. 1
#"Last Train Home"
#"Cry Me A River" (demo)

### C.D. 2
#"Last Train Home"
#"Last Train Home" (Musikkvideon)
#"Last Train Home" (Hvordan de lagde Musikkvideon)

### C.D. 3
#"Last Train Home
#"Last Train Home" (Demo)
#"The Politics Of Emotion"

### Vinyl
#"Last Train Home"
#"Shinobi vs. Dragon Ninja" (Acoustic)

### EP version
#"Last Train Home"
#"The Politics Of Emotion"
#"Cry Me A River" (cover)
#"Shinobi vs. Dragon Ninja" (Acoustic)
#"Last Train Home" (Demo)
Theo Brün

**Theo Brün** (født 18. september 1885 i Hamm, Westfalen, død 4. august 1981) var en tysk maler og grafiker. Han var en av mange kunstnere som havnet på nazi-regimets liste over «entartete kunstnere» i 1937. To skulpturer ble beslaglagt og registrert.

Han studerte kunst ved akademiene i Paris og München omkring 1911, og hadde sin første «ordentlige» utstilling i 1914 sammen med Christian Rohlfs og Walter Bötticher i Hagen. I 1920 begynte han å lage tresnitt. Han var med som stifter av kunstgruppen *Hagenring* i 1924, og hadde studieopphold i Paris 1928. Brün ble erklært entartet i 1937. Han hadde et nytt studieopphold i Chartres og Paris i 1955.

Brün døde i 1981. Flere gallerier og museer har hatt retrospektive og minneutstillinger.

## Referanser
Moderkors

**Moderkors** (*Ehrenkreuz der deutschen Mutter*, også kalt *Mutterkreuz*) er en utmerkelse ifra det tredje rike.

## Historie
Korset ble utgitt 16. desember 1938 som en del av Adolf Hitlers initiativ for å øke veksten av den ariske populasjon. Kun kvinner av ren arisk slekt kunne motta utmerkelsen. Korsene ble utdelt årlig den 12. august (Hitlers mors bursdag) og på den andre søndagen i mai (morsdagen). Korset kom i 2 utgaver, type 1 og type 2.

Korset kom i tre klasser:
* **Gull** – for 8 eller flere barn
* **Sølv** – for 6 eller 7 barn
* **Bronse** – for 4 eller 5 barn

## Design
Normalt brukte nasjonalsosialistene malteserkors, men dette er forlenget i bunnen og dermed et latinsk kors. På advers er armene på korset dekket av blå emalje med en hvit emaljestripe ytterst. I senter er en ring med setningen: «DER  DEUTSCHEN MUTTER» (*den tyske mor*) rundt et sort hakekors som har hvit bakgrunn. På revers på type 1 står inskripsjonen «Das Kind adelt die Mutter» og Hitlers signatur, og på type 2 står det datoen «16. Dezember 1938» og signaturen til Hitler. 

Korsene har blått band med 2 hvite striper på sidene, og kom også som miniatyrutgaver.

## Bilder

Fil:Ehrenkreuz der deutschen Mutter gold.jpg|Gullkors i eske 
Fil:Ehrenkreuz der deutschen Mutter silver.jpg|Sølvkors med bånd 
Fil:Ehrenkreuz der deutschen Mutter envelope.jpg|Utdelingskonvolutt til sølvkors 
Fil:Mutterkreuz1940.jpg|Bronsekors med utdelingsdokument


## Eksterne lenker
* 
* Das Mutterkreuz
Søre Ål Idrettslag

**Søre Ål Idrettslag** (**Søre Ål IL**) er et idrettslag fra Lillehammer. Klubben ble stiftet i 1944, og har sine hovedaktiviteter langrenn, hopp og kombinert. 
Laget ble opprinnelig stiftet 10. mars 1927, under navnet Søre Ål Skilag. Omstendigheter under 2. verdenskrig (illegal idrett, m.m.), førte til at laget ble
stiftet på nytt i 1944 med navnet Søre Ål idrettslag (ski og orientering).

Laget har også en birkebeinergruppe som hovedsakelig trener sammen med Birkebeinerrennet som mål.

Langrennsløperen Brit Pettersen Tofte representerte Søre Ål IL. Det samme gjør kombinertløperen Mikko Kokslien og skihopperen Robert Johansson.

## Eksterne lenker
* klubbens nettsider
Burn Burn

**Burn Burn** er den første singlen fra Lostprophets sitt andre studioalbum Start Something. Sangen ble veldig populær blant Lostprophets fans, sangen ble spilt mye på MTV. Sangen var med i fotballspillet FIFA 2004.

## Sporliste
### C.D. 1
#"Burn Burn"
#"Our Broken Hearts" (demo)
#"Like a Fire" (cover)

### C.D. 2
#"Burn Burn"
#"Lucky You" (cover)
#"Push Out The Jive, Bring In The Love" (cover)

### Vinyl
#"Burn Burn"
#"Our Broken Hearts" (demo)
Wake Up (Make a Move)

**Wake Up (Make a Move)** er den tredje singlen fra Lostprophets sitt andre studioalbum Start Something. Sangen fikk ikke like bra kritikk som Last Train Home.

Lostprophets og plateselskapet kranglet om hvis Wake Up (Make a Move) skulle bli en singel, fordi plateselskapet ville at I Don't Know skulle bli en singel, men etter hvert fikk Lostprophets ønske sitt og Wake Up (Make a Move) ble en singel.

Lostprophets pleier ikke og spille sangen Wake Up (Make a Move) på konserter for den ble aldri så veldig populær sånn som deres andre sanger. Men de pleier og spille To Hell we Ride og We Still Kill The Old Way, så man har ikke en sikker grunn for at de ikke spiller sangen på konserter.

## Sporliste
### C.D. 1
#"Wake Up (Make A Move)"
#"Wake Up (Make A Move)" (Live)

### C.D. 2
#"Wake Up (Make A Move)"
#"Holding on"

### Vinyl
#"Wake Up (Make A Move)"
#"Start Something" (Live)
Nyiragongo

**Nyiragongo** er en aktiv vulkan i Den demokratiske republikken Kongo (tidligere Zaire). Det befinner seg i Virunga nasjonalpark 20 km nord for Kivusjøen i Riftdalen.

Fjellet er en stratovulkan og måler 3470 moh. Nyiragongo er kjent for å ha en lavasjø som er stort sett permanent. 

I 1977 hadde denne kratersjøen steget høyt og toppen av vulkanen raste sammen, noe som førte til en kraftig strøm av lava. Dette førte til store ødeleggelser og flere mennesker omkom.

Vulkanen hadde et kraftig utbrudd i januar 2002. En 200-1000 meter bred lavastrøm nådde provinshovedstaden Goma, dekket den nordlige delen av byens internasjonale flyplass, og rant ut i Kivusjøen. 400.000 mennesker var blitt evakuert. Likevel omkom 45 personer av kvelning eller ved at bygninger raste sammen. 4.500 bygninger ble ødelagt.

Etter utbruddet var det flere større jordskjelv i omtrent tre måneder, noe som førte til skader på bygninger.

Nabofjellet Nyamuragira hadde utbrudd seks måneder senere. Nyiragongo er fortsatt aktiv, med en ny lavasjø dannet i krateret.

## Referanser
Den hollandske vannlinjen

**Den hollandske vannlinjen** er en serie festningsverk knyttet til kanaler og elver i Nederland. Festningsverkene ble planlagt av Maurits av Nassau og påbegynt av hans halvbror, Frederik Hendrik. Tidlig under åttiårskrigen mot Spania hadde nederlenderne innsett at å oversvømme lavtliggende områder med vann (inundasjon) kunne danne gode forsvarsverk.

Arbeidet med å utbygge forsvarsverkene ble startet i 1629 og allerede under den Tredje anglo-nederlandske krig viste de sin verdi. De ble gjennom århundrene videre utbygget og var Nederlands primære forsvarslinje blant annet under Napoleonskrigene. Senere ble en del av linjen rundt Utrecht skjøvet lengre østover og disse fremskutte fortene, samt fort over og under Utrecht danner den nye hollandske vannlinjen.

I dag er den hollandske vannlinjen ikke lenger interessant militært, men mange av fortene er bevart og festningsverkene med tilhørende områder er populære utfartssteder. Av fortene som tilhørte den hollandske vannlinjen er Fort Hinderdam og Fort Uitermeer.
Boomtown Rats

**The Boomtown Rats**, er en rockegruppe fra Dún Laoghaire, rett utenfor Dublin i Irland. Gruppen ble dannet av vokalisten Bob Geldof i 1975, men allerede året etter flyttet de til London og ble en del av den begynnende new wave-retningen. De slo igjennom i 1978 med singlen «Like Clockwork» og albumet *A Tonic for the Troops*. Deres mest kjente sang er «I Don't Like Mondays» fra 1979, som en kommentar til forbrytelsen begått av Brenda Ann Spencer samme år.

## Album
* 1977 – *The Boomtown Rats*
* 1978 – *A Tonic For The Troops*
* 1979 – *The Fine Art Of Surfacing*
* 1981 – *Mondo Bongo*
* 1982 – *V Deep*
* 1984 – *In The Long Grass*
* 2020 – *Citizens of Boomtown*

## Eksterne lenker
*