Delingsøkonomi

**Delingsøkonomi** er forretningsmodeller basert på transaksjoner mellom privatpersoner, formidlet gjennom digitale plattformer. Delingsøkonomi bruker nettsider og mobilapper for å koble tilbydere, og redusere transaksjonskostnader. Det kan dreie seg om utleie av eiendeler som ellers står ubrukt. 

Delingsøkonomiforetak stiller nettsted og mobilapplikasjon (oftest gratis) til rådighet for tilbyder og kjøper, ofte integrert med betalingsløsning. Selskaper er ofte finansiert ved provisjon, en viss prosent av transaksjonene. Delingsøkonomiselskapene legger til rette for at brukerne kan publisere vurderinger av tilbydere, for å skape tillit til tjenesten. Økonomisk skaper delingsøkonomiselskaper «tosidige markeder» med tilrettelegging for kjøp og salg, uten at delingsøkonomiselskapet selv eier det som omsettes.

Den koreansk-tyske filosofen Byung-Chul Han mener delingsøkonomien fører til en fullstendig kommersialisering av livet, der gratis tjenester omgjøres til ren *business. Coachsurfing* var en internettbevegelse for gratis overnatting på andres sofa. Dette er utkonkurrert av Airbnb, der folk i stedet tar betalt for tjenesten. Er verten da faktisk vennlig, eller bare ute etter en god vurdering og dermed høyere døgnpris? Skillet mellom «vennskap» og «kunder» forsvinner.

## Bakgrunn
Delingsøkonomi er initiativer basert på horisontale nettverk og deltagelse i et samfunn, og på distribuert makt og tillit innad i samfunnet i motsetning til sentraliserte institusjoner. Grensen mellom produsent og konsument er utydelig. Disse samfunnene møtes og samhandler på Internett i sosiale nettverk og i likemannsnettverk, i tillegg til delte områder som *fablabs*, «samarbeidsrom», og folkefinansiering.

Et utvalg som analyserte regulering av delingsøkonomi for Finansdepartementet, definerte delingsøkonomi som «økonomisk aktivitet som formidles gjennom digitale plattformer som legger til rette for ytelse eller utveksling av tjenester og kompetanse, eiendeler og eiendom, ressurser eller kapital, uten å overføre eierrettigheter og i hovedsak mellom privatpersoner».

## Debatt
Det er påpekt at noen av forretningsmodellene har store fellestrekk med franchiseforetak.

Mange ser delingsøkonomi som et gjennombrudd for mer bærekraftig atferd. Dessuten kan teknologiene som muliggjør delingsøkonomi brukes til såkalt sirkulær økonomi. 

I mange land og byer er reguleringen av delingsøkonomiselskaper uavklart eller i en juridisk gråsone, fordi virksomheten kan være delvis hobbyinntekt eller virksomheten kan være i strid med gjeldende næringsreguleringer.

Noen har tatt til orde for at **formidlingsøkonomi** er det mere dekkende oversettelse av engelsk *sharing economy*, og at «delingsøkonomi» bør ha snevrere betydning.

Et Civita-notat argumenterte i 2016 for at de reduserte formidlingkostnadene i delingsøkonomien innbyr til en omfattende deregulering.

Coop Norge bruker begrepet «delingsøkonomi» i sin markedsføring, men dette dreier seg om et forbrukersamvirke med fordeling av utbytte til sine medlemmer. 

## Se også
* NOU 2017: 4, Delingsøkonomiutvalget

## Referanser


## Litteratur
* regjeringen.no NOU 2017:4 Delingsøkonomien - muligheter og utfordringer
* Kapittel 10 *Delingsøkonom* i Arne Krokan: *Nettverksøkonomi - digitale tjenester og sosiale mediers økonomi* Cappelen Damm 2013 ISBN 9788202427061
* Dag Slettemeås og Ingrid Kjørstad *[http://www.sifo.no/files/file80514_sifo_oppdragsrapport_3_16.pdf Delingsøkonomien i Norge: En studie av befolkningens erfaringer og holdninger knyttet til deling, gjenbruk, digitale delingsplattformer og brukerevalueringer]* Forbruksforskningsinstituttet SIFO – Høgskolen i Oslo og Akershus, 2016
* skatteetaten.no Delingsøkonomi – rapport fra Skattedirektoratet  12.01.2017

## Eksterne lenker
* Delingsøkonomi – hva er det? kort foredrag av Espen Andersen, BI (video, 8 min)