open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Svart stråsekkspinner

**Svart stråsekkspinner** (*Psyche casta*) er en sommerfugl som tilhører familien sekkspinnere (Psychidae). Den er funnet nord til Hordaland i Norge. Hannen har velutviklede vinger og fjærformede antenner, hunnen er larvelignende.

## Utseende
Hannen er en liten til middelsstor (vingespenn 10-14,5&nbsp;mm), mørkbrun sekkspinner med fjærformede antenner. Disse er nesten halvparten så lange som forvingene. Hele insektet er mørkt sjokoladebrunt. Hunnen er brun, fet og larvelignende, 4–5&nbsp;mm lang, med en tykk krans av brunhvit, ull-lignende hår (analull) rundt det bakerste kroppsleddet, bak dette stikker det ut et tynt, tre-leddet eggleggingsrør. Den bløte og tykke (eggfylte) kroppen holdes gjerne C-formet krummet. Antenner og fasettøyne er ganske reduserte, beina påfallende spinkle. Larven omgir seg med en 6-10 millimeter lang, rørformet, larvesekk som er kledt med stråbiter.

## Levevis
Arten forekommer på enger og andre åpne områder, gjerne på lysninger i skogen. Larven spiser trolig mest blader fra løvtrær og busker, men også noe moser, lav og alger. Utviklingen er vanligvis ettårig, men kan ta to år under mindre gunstige vilkår. De voksne sommerfuglene er aktive om natten i juni-juli.

## Utbredelse
Arten er vidt utbredt over store deler av den palearktiske sone fra Vest-Europa til Japan. Den er også innført til det nordøstlige Nord-Amerika. I Norge er den funnet nord til Hordaland og den nordlige delen av Oppland.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Overfamilien Tineoidea
********** Familien sekkspinnere, Psychidae Boisduval, 1828
*********** Underfamilien  Psychinae
************ **svart stråsekkspinner**, *Psyche casta* (Pallas, 1767)

## Referanser




## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 549-550. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/p/psyche_casta.html
* *Psyche casta* på *UK Moths*: https://web.archive.org/web/20111017112615/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=186
## Eksterne lenker
*
DS «Prinds Gustav»

**DS «Prinds Gustav»** var et norsk dampskip for post og passasjerer. Skipet ble bygd i London, og var det tredje dampskip som den norske stat kjøpte fra England. Skipet ankom Trondhjem den 15. januar 1838.

DS «Prinds Gustav» gikk i rute mellom Trondheim og Tromsø/Hammerfest hver tredje uke i månedene mars til september, og var det første dampskipet på ruten. Første avgang fra Trondheim var 5. mars 1838. Turen fra Trondheim til Tromsø tok ca fem dager, og videre tre dager til Hammerfest. Den 2. juni 1838 ble stillingen som postekspeditør utlyst i Trondhjems Adressecontoirs Efterretninger.

## Litteratur
* Johannessen, Finn Erhard (1997): "Alltid underveis", Elander, Oslo, ISBN 82-90545-63-0
Sigarsekkspinner

**Sigarsekkspinner** (*Taleporia tubulosa*) er en sommerfugl som tilhører familien sekkspinnere (Psychidae). Den er funnet over det meste av Norge. Hannen har velutviklede vinger og trådformede antenner, hunnen er larvelignende.

## Utseende

Hannen er en middelsstor (vingespenn 15–20&nbsp;mm), slank sekkspinner med forholdsvis lange, trådformede antenner. Disse er nær to tredjedeler så lange som forvingene. Hodet er gult, kroppen brun. Forvingen er grågul med et mer eller mindre tydelig, grått nettmønster, av og til dominerer den mørke fargen. Bakvingen er grå. Hunnen er mørkt gråbrun, fet og larvelignende, 5–7&nbsp;mm lang, med en tykk krans av ull-lignende hår (analull) rundt det tredje siste kroppsleddet (dvs. det tre-leddete eggleggingsrøret stikker ut). Den har forholdsvis godt utviklede antenner, fasettøyne og bein. Arten er ganske vanskelig å skille fra den beslektede arten *[[Taleporia borealis]]* (trolig bare mulig å skille hannene på utseende), og noen forfattere anser disse to artene som synonymer. Larven omgir seg med en 14-20 millimeter lang, rørformet, hard larvesekk som er kledt med sandkorn.

## Levevis
Arten forekommer både på heier og i skog. Larven lever på bakken eller på trestammer og eter moser, lav og alger, kanskje også døde insekter. Utviklingen tar ett år. Etter klekking setter hunnen seg på den tomme larvesekken og sender ut feromoner som lokker til seg en hann som den parer seg med. De voksne sommerfuglene er aktive i juni-juli.

## Utbredelse
Arten er utbredt i det meste av Europa. Utbredelsen i Norge er noe usikker da det for norske funn ikke har vært skilt mellom denne arten og *[[Taleporia borealis]]*, men den synes i alle fall å være vanlig i Sør-Norge. Funn fra Troms og Finnmark er kanskje *[[Taleporia borealis]]*.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Overfamilien Tineoidea
********** Familien sekkspinnere, Psychidae Boisduval, 1828
*********** Underfamilien  Taleporiinae
************ Sigarsekkspinner, *[[Taleporia tubulosa]]* (Retzius, 1783)

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 549-550. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/t/taleporia_tubulosa.html
* *Taleporia tubulosa* på UK moths: https://web.archive.org/web/20111017052212/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=181
## Eksterne lenker
*
Gunvor Snekvik Knaben

**Gunvor Snekvik Knaben** (født 10. mai&nbsp;1911, død 12. november&nbsp;1993) var en norsk botaniker. 

Hun startet studiene ved Det Kongelige Frederiks Universitet. Her var hun assistent for Kristine Bonnevie og fikk opplæring i cytologiske metoder. Hun dro så til Bergen sammen med ektefellen Nils Knaben og var på 1940-tallet tilknyttet Bergens museum. Her tok hun magistergraden med en avhandling om fjellvegetasjonen mellom Voss og Vik i Sogn. Et resultat av denne forskningen var at norsk vintergrønn (*Pyrola norvegica*) ble beskrevet som en egen art.

Knaben var deretter universitetsstipendiat før hun ble universitetslektor ved Universitetet i Oslo. Taksonomi og kromosomforhold hos fjellplanter var de viktigste feltene i Knabens forskning. I 1954 skilte hun ut oslosildre (*Saxifraga osloënsis*) som en egen art. Hun brukte mye tid på å studere fjellvalmuer med krysningsforsøk og kromosomstudier, og tok i 1960 dr.philos.-graden med en avhandling om dette temaet. I 1971 ble hun utnevnt til dosent ved Universitetet i Oslo.

## Litteratur
*
Feltherre

En **feltherre**, eller **hærfører**, er den øverstbefalende for en krigførende hær. Feltherren har hovedansvar for å legge strategien for angrep og forsvar.

## Kilder
* Ordboka
* Feltherre fra Salmonsens
DS «Gler»

**DS «Gler»** var et norsk dampskip for post og passasjerer. Skipet ble bygd i Horten i 1849, og var den norske marinens tredje dampskip. Skipet veide 255 tonn og gikk av stabelen på Skonnertbeddingen i Horten. DS «Gler» var det første dampskipet med en norskbygd maskin – bygd og montert ved Marinens hovedverft.

Dampskipene DS «Gler» og DS «Gyller» var de første skipene i den norske marine med propelldrift (fem-bladet propell).

Fra 1855 til 1854 skifter DS «Gler»  med DS «Gyller» på å trafikkere ruten fra Tromsø til Hammerfest, og senere fra Hammerfest til Vardø og Vadsø. I 1855 gikk denne ruten hver uke i perioden mars – september/oktober.
Hingoli (distrikt)

**Hingoli** (marathi: हिंगोली जिल्हा) er et distrikt i den indiske delstaten Maharashtra. Distriktets hovedstad er Hingoli. 

## Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det  innbyggere i distriktet, mot  i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 15,17 % av befolkningen.

Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 13,66 % i 2011 mot 16,93 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 868 i 2011 mot 927 i 2001. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
William E. Miller

**William Edward Miller** (1914–1983) var en amerikansk republikansk politiker.

Han vokste opp i Lockport i Niagara County, lengst vest i delstaten New York. Han var sønn av Edward J. Miller, som var fabrikkgulvvasker, og Elizabeth Hinch, som drev hattebutikk.

Han fikk sin utdannelse ved University of Notre Dame og Albany Law School og begynte deretter som privatpraktiserende advokat i Lockport. I 1942, under den andre verdenskrig, vervet han seg til United States Army og tjenestegjorde som etterretningsoffiser ved en enhet i Richmond. Han var påtalejurist under Nürnbergprosessen. I 1948 ble Miller leder for påtalemyndigheten i Niagara County i New York.

Miller representerte Niagara County og deler av Erie County i Representantenes hus fra 1951 til 1965. Han var formann i Den republikanske nasjonalkomité fra 1961 til 1964.

Republikanerne nominerte Miller til visepresidentkandidat for Barry Goldwater foran presidentvalget i 1964. Miller er den eneste praktiserende katolikken som har blitt nominert til president eller visepresident av Det republikanske parti. At Miller kom fra østkysten, utfylte på et vis Goldwater fra vest, men ideologisk tilhørte de begge den mest konservative delen av partiet. Miller hadde ofte gått på tvers av republikanernes moderate «østkystetablissement», slik som New Yorks guvernør Nelson Rockefeller. Goldwater og Miller tapte presidentvalget med stor margin mot sittende president Lyndon B. Johnson og Hubert Humphrey fra Det demokratiske parti.

Etter presidentvalget trakk Miller seg tilbake fra politikken. Han etablerte et advokatfirma i Buffalo.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Haimen kullkraftverk

** Haimen kullkraftverk** er et kullkraftverk i Shantou, helt øst provinsen Guangdong, i det sørlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 2&nbsp;000 MW, fordelt på 2 x 1&nbsp;000 MW – og ytterligere 2 x 1&nbsp;000 MW under installasjon.

Nordøst for dette kraftverket finner vi i samme område det enda større Shantou kullkraftverk, med 1&nbsp;200 MW installert effekt.

## Eksterne lenker
* All Chinese Utility Plants – *McIlvaines* (kalles her Huaneng Haimen).
Norgesmesterskapet på ski 1935

**[[Norgesmesterskapet på ski|Hovedlandsrennet (NM) på ski]] 1935** ble arrangert i Molde av Molde og Omegn Idrettsforening fra 7. til 10. mars 1935.

Rundt 4000 tilskuere var til stede da løperne kom i mål på 30 km torsdag 7. mars. Hopprennet søndag 10. mars ble avviklet i strålende sol og vindstille. Omtrent 12 000 tilskuere så hopprennet, hvorav ca. 4000 kom fra Ålesund og 1000 fra Kristiansund. Innbyggertallet i Molde by i 1935 var ca. 3500.

## 30 km langrenn
Arrangert torsdag 7. mars, med start og mål på skoleplassen i Molde.




Generalstabens pokal til beste krets ble vunnet av Nord-Østerdal Skikrets.

## 17 km langrenn
Arrangert lørdag 9. mars, med start og mål på skoleplassen.




## Kombinert
Arrangert med langrenn 17 km lørdag 9. mars og hopprenn i Moldeheibakken (ca. K50) søndag 10. mars. Det kombinerte langrennet gikk sammen med spesiallangrennet på 17 km; kombinerthopprennet gikk sammen med det spesielle hopprennet. Under hopprennet satte Olav Lian bakkerekord med 55,5 meter.




## Spesielt hopprenn
Arrangert i Moldeheibakken (ca. K50) søndag 10. mars.




## Kilder
* Olav Arild Abrahamsen: *[https://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2010110108100 M.O.I. - 100 år for idrett og friluftsliv]*, s. 70-78. M.O.I. 1991. ISBN 82-90393-42-3 (digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* «Oddbjørn Hagen vant hovedlandsrennets 30-km idag», Arbeiderbladet 7. mars 1935, s. 11.
* «Trønderen Olav Lian erobret kongepokalen i Hovedlandsrennet», Bergens Tidende 11. mars 1935, s. 11.
Basketball under Asialekene 1974

**Basketball under Asialekene 1974**. Basketball var en av flere sporter under de sjuende Asialekene som ble arrangert i Teheran i Iran mellom 1. og 16. september 1974. Det var en turnering for menn og en for damer. Elleve herrelag og fem damelag deltok.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Página de los Juegos Asiáticos de 1974
Dapu kullkraftverk

** Dapu kullkraftverk** er et kullkraftverk under bygging i provinsen Guangdong, i det sørlige Kina. Det får en installert produksjonskapasitet på 1.200 MW, fordelt på 2 x 600 MW.
Basketball under Asialekene 1978

**Basketball under Asialekene 1978**. Basketball var en av flere grener under de åttende Asialekene som ble arrangert i Bangkok i Thailand mellom 9. og 20. september 1978. Det var en turnering for menn og en for damer. Fjorten herrelag og fem damelag deltok.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Página de los Juegos Asiáticos de 1978
Universität Potsdam

**Universität Potsdam** ble grunnlagt i 1991 som etterfølger av "Brandenburgische Landeshochschule Potsdam (BLH)", grunnlagt i 1990. Sistnevnte var i sin tur etterfølgeren til den pedagogiske høgskolen "Karl Liebknecht", grunnlagt i 1948.

Universitetet ble grunnlagt som et klassisk universitet. Fem fakulteter utgjorde grunnpilarene: Filosofisk, Humanistisk, Juridisk, Økonomisk, Sosialvitenskapeliog og  Matematisk-naturvitenskapelig Fakultet.

Universitetet ligger ved parken Sanssouci, delvis lokalisert i gamle slottsbygninger.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tunisias kvinnelandslag i håndball

**Tunisias kvinnelandslag i håndball** er Tunisias offisielle landslag for kvinner innen håndball som representerer landet i internasjonale turneringer.

## Statistikk
### [[Håndball under sommer-OL|Olympiske leker]]
* 1976: *Deltok ikke*
* 1980: *Deltok ikke*
* 1984: *Deltok ikke*
* 1988: *Deltok ikke*
* 1992: *Deltok ikke*
* 1996: *Deltok ikke*
* 2000: *Deltok ikke*
* 2004: *Deltok ikke*
* 2008: *Deltok ikke*
* 2012: *Deltok ikke*
* 2016: *Deltok ikke*
* 2020: *Deltok ikke*

### [[Håndball-VM|Verdensmesterskap]]
* 1975: 12.-plass
* 2001: 19.-plass
* 2003: 18.-plass
* 2007: 15.-plass
* 2009: 14.-plass
* 2011: 18.-plass
* 2013: 17.-plass
* 2015: 21.-plass
* 2017: 24.-plass
* 2021: 27.-plass

### [[Afrikamesterskapet i håndball for kvinner|Afrikamesterskapet]]
* 1974: 
* 1976: 
* 1981: 
* 2000: 
* 2002: 
* 2006: 
* 2010: 
* 2012: 
* 2014: 
* 2016: 
* 2021: 

### [[Håndball under Panarabiske leker|Panarabiske leker]]
* Panarabiske leker 1985: 
* Panarabiske leker 1992: 
* Panarabiske leker 1999: 
* Panarabiske leker 2011: 

### Troppe til Håndball-VM 2017 for kvinner

## Se også
* Tunisias herrelandslag i håndball

## Eksterne lenker
*
Hans Morgenthau

**Hans Joachim Morgenthau** (født 17. februar 1904 i Coburg i Bayern, død 19. juli 1980 i New York) var en tyskfødt amerikansk statsviter. Han var en av 1900-tallets ledende forskere i studiet av internasjonal politikk, og han gav viktige bidrag til teorier om mellomstatlige forhold og studiet av folkerett. Hans Morgenthau og E.H. Carr regnes som grunnleggerne av realismen som retning innen internasjonal politisk teori, og Morgenthau definerte også begrepet om nasjonale interesser.

Han ble født inn i en jødisk familie i Coburg i Tyskland. Etter avgangseksamen ved Casimirianum Coburg studerte han ved universitetene i Berlin, Frankfurt am Main og München, og avla sin endelige eksamen ved Institut de hautes études internationales et du développement (IHEID) i Genève. Deretter praktiserte og underviste han i rettsvitenskap i Frankfurt, før han emigrerte til USA i 1937, etter flere års opphold i Sveits og Spania. Morgenthau underviste i mange år ved University of Chicago, og i slutten av sin karrière underviste han ved The New School for Social Research og City University of New York.

Morgenthaus bok *Politics Among Nations*, første gang utgitt i 1948, kom i mange utgaver, og var det mest brukte verket på sitt felt ved amerikanske universiteter i flere tiår. Han skrev også om internasjonal politikk og amerikansk utenrikspolitikk for tidsskrifter som *The New Leader*, *Commentary*, *Worldview* og *The New Republic*. Han korresponderte med mange av de ledende skribentene og intellektuelle i sin samtid, slik som Reinhold Niebuhr, George F. Kennan og Hannah Arendt.

Han ble tildelt storkorset av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden.

## Bibliografi
*  – *Scientific Man versus Power Politics*.
*  – *Politics Among Nations: The Struggle for Power and Peace*.
*  – *In Defense of the National Interest*.
*  – *The Purpose of American Politics*.
*  – *Crossroad Papers: A Look Into the American Future*. Redaktør.
*  – *Truth and Power: Essays of a Decade, 1960-70*.
*  – *Essays on Lincoln's Faith and Politics*. Redaktør sammen med David Hein.

## Referanser
Rune Berglund Steen

**Rune Berglund Steen** (født 1974) er en norsk forfatter og aktivist som var leder i Antirasistisk Senter fra 2013 til 2021.

Han er cand.mag. med fagene idéhistorie og litteraturvitenskap og debuterte med diktsamlingen *Pre-Schengensekvens. Ikke-kone-brevene* på Forlaget Oktober i 2009. I 2011 utga han romanen *Geriljaliv* på samme forlag. *Dagbladet* skrev blant annet: «Allerede nå er det farlig fristende å utrope Rune Berglund Steens romandebut *Geriljaliv* til årets beste».

Steen er aktivist og debattant innen feltene asylpolitikk og antirasisme. Han arbeidet 1999–2007 for Norsk Organisasjon for Asylsøkere (NOAS). Fra 2010 arbeidet han som kommunikasjonsrådgiver ved Antirasistisk Senter, hvor han i 2013 overtok som leder etter Kari Helene Partapuoli. Høsten 2012 utga han en debattbok, *Svartebok over norsk asylpolitikk*, på Forlaget Manifest.

I 2011 mottok han Annette Thommessens minnepris som en av initiativtagerne til papirløskampanjen «Ingen mennesker er ulovlige», sammen med Jon Ole Martinsen i Selvhjelp for innvandrere og flyktninger (SEIF).

## Bibliografi
* *Pre-Schengensekvens. Ikke-kone-brevene* – diktsamling (2009)
* *Geriljaliv* – roman (2011)
* *Svartebok over norsk asylpolitikk* – debattbok (2012)
* *Solidaritet nå -* Et kampskrift for mennesker på flukt (2021)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Rune Berglund Steen  hos Forlaget Oktober
Guangzhou Huarun kraftverk

** Guangzhou Huarun kullkraftverk** er et varmekraftverk i provinsen Guangdong, i det sørlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.020 MW, fordelt på 2 x 180 MW gass-fyrte enheter, og 2 x 330 MW kullfyrte enheter. De gass- og kullfyrte enhetene er sammenkoplet, men ligger med noen hundre meters avstand fra hverandre.
Maja Sokač

**Maja Sokač** (født **Zebić**, 31. mai 1982 i Split) er en kroatisk håndballspiller, som spiller for det kroatiske landslaget og for den makedonske klubben .

5. juli 2014 giftet hun seg med fotballspilleren Željko Sokač som spiller for den kroatiske klubben NK Koprivnica.

## Karriere
Sokač startet å spille håndball for den lokale klubben, Sinj i Split-Dalmatia fylke. I 1996 gikk meldte hun overgang til fylkeshovedstadsklubben Split. Etter 8 år i klubben flyttet hun til hovedstaden Zagreb og klubben Lokomotiva Zagreb, men byttet samme sesongen klubb til Podravka Vegeta fra Koprivnica. 8. august 2011 signerte Sokač for den spanske klubben Itxako.

Foruten å vinne mange kroatiske ligamesterskap og cuptroféer, spilte hun i Cupvinnercupfinalen i 2005 og EHF Cup-finalen i 2006. I Champions League spilte hun 44 kamper og scoret 131 mål.

## Meritter
### Podravka Vegeta
* Kroatisk seriemester: 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011
* Kroatisk cupmester: 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011
* Regional Liga:
** Gull: 2009
** Sølv: 2010, 2011

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Profil hos **.mk
NM på skøyter, stafett

**NM på skøyter, stafett** var et norgesmesterskap på skøyter, som ble arrangert årlig i perioden 1987 – 1992.

Mesterskapet ble vedtatt innført på Skøytetinget under tingforhandlingene på Vettre Hotel, Asker 7.–9. juni 1985, etter forslag fra Seksjonsstyret hurtigløp (SSH) i Norges Skøyteforbund i forbindelse med innføring av NM-uke på skøyter med de 3 mesterskapene Allround-NM, Sprint-NM og Stafett-NM for både damer og herrer. Slik at seniorene og juniorene hadde hver sin NM-uke uavhengig av hverandre. Første mesterskap i Stafett-NM skulle arrangeres sesongen 1986/87.

Under tingforhandlingene 1992 som fant sted på Rica Hotel, Stjørdal 12.–14. juni 1992, ble det vedtatt etter et forslag fra Grenstyret Hurtigløp (GSH) og stryke Stafett-NM som NM-øvelse.

## Medaljevinnere herrer

## Medaljevinnere damer

## NM i stafett på skøyter

* = flyttet fra Harstad som skulle arrangert Stafett-NM den 4. januar 1989. Herrenes mesterskap flyttet til Oslo og damenes flyttet til Sør-Fron.

## Medaljetabell

## Galleri
### Arenaer

Fil:Hamar Stadion 13.03.2006.JPG|Hamar stadion i 2006.: 1987
Fil:Valle Hovin 01.jpg|Valle Hovin stadion i 2008.: 1988, 1989''h''
Fil:Venues Tromsdalen.jpg|Tromsdalen kunstisbane i 2011.: 1991

### Løpere
Løpere som har vært med på vinnerlag.
Årstallene viser til årstall for bilde.

Fil:Frode Rønning.jpg|Frode Rønning i 1982. Mester 1987 og 1989.
Fil:GrundeNjoes2.jpg|Grunde Njøs. Mester i 1991.
Fil:Wereldkampioenschappen schaatsen junioren allround in Assen Bjorg Eva Jensen (N, Bestanddeelnr 930-6402.jpg|Bjørg Eva Jensen i 1980. Mester i 1988.


## Referanser




## Kilder
*Medaljevinnere i norske mesterskap på skøyter – Kvinner Senior, Stafett
*Medaljevinnere i norske mesterskap på skøyter – Menn Senior, Stafett 
*
*
Viking, ja det e’ lage’ det

***Viking, ja det e' lage' det*** er et musikkalbum med Hans Petter Hansen & Staccato, utgitt i .

## Sporliste
# «Når Viking nå marsjerer inn»
# «Heia Viking»
# «Viking – ja det e' lage' det»
# «Me har fotball på maden»
# «Ai ai ai»
# «Perlehumør»
# «Viking Hockey festsang»
# «Det ska ver kvitt og blått»
# «Då e' me med»
# «Skyd di lerja»
# «Stavanger»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
From All of Us to All of You

***From All of Us to All of You*** er en amerikansk animert TV-spesial lagd av Walt Disney Productions i forbindelse med julehøytiden. Den ble første gang vist på amerikansk TV i 1958. Produksjonen er opplagt som en kavalkade der det vises klipp av både klassiske Disney-filmer, samt ferske produksjoner. Den inneholder også et par klassiske julerelaterte kortfilmer med Donald Duck og Mikke Mus (*Donald's Snow Fight*, fra 1942 og *Pluto's Christmas Tree*, fra 1952). Programmet har utviklet seg til å bli en juletradisjon i flere land, deriblant Norge.

Programmet har en lengde på ca. 60 min og avsluttes alltid med sangen «When You Wish Upon a Star».

## Juletradisjon
;Norge
Programmet ble første gang vist på NRK julaften 1979 og har (med noen opphold) blitt vist nesten hver julaften siden. Fra 1989 til 1996 ble den også vist på TV3. Den har gått på NRK under tittelen *Donald Duck og vennene hans*, eller *Donald Duck og vennene hans ønsker god jul*.

;Sverige
Den har også blitt en juletradisjon i Sverige, der den ble sendt første gang allerede i 1960. Der har den gått under tittelen *Kalle Anka och hans vänner önskar god jul* (tidligere titler har vært *God jul önskar Kalle Anka, Musse Pigg, Piff och Puff* og *God jul önskar Kalle Anka och hans vänner*).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Qiaoyuan kullkraftverk

** Qiaoyuan kullkraftverk** er et varmekraftverk under bygging i provinsen Guangdong, i det sørlige Kina. Det får en installert produksjonskapasitet på 1.200 MW, fordelt på 2 x 600 MW kull-fyrte enheter.
Maoming kullkraftverk

** Maoming kullkraftverk** er et kullkraftverk i Maoming i provinsen Guangdong, i det sørlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1.100 MW, fordelt på tre ulike dimensjonerte enheter som er kullfyrte.

Operatør er Guangdong Yudean Group Co.

## Eksterne lenker
* Oversiktskart med selskapets kraftverk - *Guangdong Yudean Group*.
* All Chinese Utility Plants – *McIlvaines* (kalles her Guangdong Maoming Power Plant).
Marviksveien

**Marviksveien** (1-127, 2-154) er en vei i bydelen Lund i Kristiansand. Veinavnet ble vedtatt i formannskapsmøte 29. oktober 1929. I dag er 119 eiendommer matrikulert til Marviksveien.

Den har sitt løp over 1&nbsp;800 meter fra Østerveien ved Lund torg over Valhallatoppen til Marviksbukta i Topdalsfjorden. En rekke av bygningene på det tidligere militære området i Marvika er matrikulert til Marviksveien.

I første del av veien finnes en del forretninger, kaféer og servicefunksjoner. Her ligger Lund kirke og Valhalla omsorgssenter, mens veien i hovedsak er kranset av boliger, så vel frittliggende eneboliger som rekkehus og blokker. Wilds Minne skole er matrikulert til Marviksveien 90.

Deler av veien er sammenfallende med Fylkesveiene 23, 25 og 471.

## Galleri

Kristiansand, Marviksveien 140 - Filadelfia.JPG|Marviksveien 140 Filadelfia Kristiansands lokaler. 
Kristiansand, Redningsselskapets base i Marvika.JPG|Redningsselskapets base i Marvika med RS 135 «Kaptein Egil J. Nygård» og tidligere RS «Haakon VII» (nå MS «Ingrid Alexandra») ved kai. I bakgrunnen sees også DS «Hestmanden». 
Starthallen.JPG|Starthallen, klubbhus for IK Start med gymsal og treningssenter i Marviksveien 94.


## Referanser
Ginásio do Ibirapuera

**Ginásio do Ibirapuera** eller **Ginásio Estadual Geraldo José de Almeida** er en innendørs idrettsarena i byen São Paulo i Brasil. Arenaen ble åpnet 25. januar 1957, og har en publikumskapasitet på 10&nbsp;200.

I 2011 ble hallen gjenåpnet etter en større renovering. Renoveringen ga nye seter og belysning på 3&nbsp;000 lux som ville tillate sendinger i HD.

Ginásio do Ibirapuera var hovedarena under Håndball-VM 2011 for kvinner, hvor kampene i Brasils gruppe C og nesten alle sluttspillskampene ble spilt, unntatt seks åttendedelsfinaler og to President's Cup-kamper.

## Mesterskap
* Panamerikanske leker 1963
* Basketball-VM for kvinner 1971, 1983, 2006
* Volleyball-VM for kvinner 1994
* FIVB World League-finaler 1993
* Interkontinentalcupen i basketball
* Håndball-VM for kvinner 2011
* ATP Challenger Tour-finaler 2011
* Judo-VM 2011

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Taishan kjernekraftverk

**Taishan kjernekraftverk** er et kjernekraftverk bygd mellom 2009 og 2018, i Chixi i fylket Taishan i Jiangmen byprefektur, provinsen Guangdong i Kina. Ifølge planene i 2009 skulle installert effekt bli  MW fordelt på fire reaktorer. Kraftverket ble satt i kommersiell drift 13. desember 2018, og ble dermed det første atomkraftverket bygd etter **EPR**-malen. I 2019 produserte kraftverket  MW fordelt på to reaktorer.

Da byggingen startet i desember 2009 var dette et av de største kjernekraftverkprosjektet i Folkerepublikken Kinas historie. 

Det har deltakelse i joint venture fra Electricité de France, som har 30 prosents eierinteresse.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Taishan nuclear power plant to be one of world's largest – *[[Folkets dagblad]]* engelsk utgave, 22. desember 2009.
6 dager 7 netter

***6 dager 7 netter*** (originaltittel: *Six Days Seven Nights*) er en amerikansk romantisk eventyrkomedie fra 1998 med Harrison Ford og Anne Heche i hovedrollene. Regi er ved Ivan Reitman.

Filmen fikk blandet mottakelse av kritikerne, men ble en forholdsvis stor publikumssuksess.

## Handling
Frank (David Schwimmer) tar med seg journalist-kjæresten Robin (Anne Heche) på en drømmeferie til den lille øya Makatea i Stillehavet. Alt ligger an til en romantisk uke helt til hun får en telefon fra sjefen der hun må ordne et fotooppdrag på Tahiti på kort varsel. Hun får den garvede Quinn Harris (Harrison Ford) til å fly henne til Tahiti, men på veien kommer de inn i et uvær, og blir tvunget til å nødlande på en ubebodd øy. Der får de strabasiøs tilværelse med å holde seg i live med mat og vann. Etterhvert finner de ut at det er mennesker i nærheten av øya, men disse viser seg å være moderne pirater og de må derfor søke inn i jungelen for å unnslippe. Til tross for at de er meget forskjellig begynner det å utvikle seg en romanse mellom de to.

## Om filmen
;Anmelderne
Filmen fikk blandet mottakelse av kritikerne, noe som gjenspeiles i at den har fått 36% på Rotten Tomatoes (2011) og 51% på Metacritic. Den amerikanske filmanmelderen Roger Ebert gav den 2,5 av 4 stjerner.

Anmelderen på nettsiden CINERAMA gav den terningkast fire i 1999 og skrev: «Manuset følger en kjent og kjær mal - uten noe særlig originalitet men helt greit. Fotografi i et tropeparadis som dette må være rene drømmen, og filmen har masser av herlige, frodige bilder - men ikke noe veldig spennende filmatisk. Klipping er helt streit, dialogen er god, morsom og akkurat som forventet. Six Days Seven Nights er en action/drama-film som på mange måter passer like bra for begge kjønn, og selv om det aller meste av det som skjer i filmen er lett å forutse er det likevel god underholdning».

;Publikum
Filmen innbrakte $164,8 millioner på verdensbasis, hvorav $73,4 millioner i USA alene. Den havnet på en 25.-plass over de mest innbringende filmene på verdensbasis i 1998 og på en 27.-plass i USA. Produksjonskostnadene er estimert til $70 millioner.

;Priser
Filmen vant en BMI Film Music Award (til Randy Edelman) og en Blockbuster Entertainment Award (til Harrison Ford).

## Rollebesetning
* Harrison Ford – Quinn Harris
* Anne Heche – Robin Monroe
* David Schwimmer – Frank Martin
* Jacqueline Obradors – Angelica
* Temuera Morrison – Jager
* Allison Janney – Marjorie, Robins sjef
* Douglas Weston – Philippe Sinclair, Resort Manager
* Cliff Curtis – Kip
* Danny Trejo – Pierce
* Ben Bodé – Tom Marlowe, Helikopter pilot
* Derek Basco – Ricky, Helikopter bemanning
* Amy Sedaris – Robins sekretær

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The New Quislings

***The New Quislings: How the International Left Used the Oslo Massacre to Silence Debate About Islam*** er en bok utgitt av Bruce Bawer i 2011, der han hevder at «den venstrevridde kultureliten i Norge» er «de nye quislingene», som har styrt Norge siden krigen, og at de etter terrorangrepet i Norge 2011 har forsøkt å kneble «kritikk av islam». Han hevder også at «gjennom årene har talløse norske tenåringer blitt drept av muslimer». En rekke offentlige personer som Petter Nome og Thomas Hylland Eriksen blir karakterisert i boken som quislinger. Anders Giæver i VG reagerte med å kalle Bawer en «Norgesuvenn».

Boken utkom som e-bok i 2011 og utgis i 2012 som papirbok av Broadside Books, et nytt «konservativt» imprint for forlaget HarperCollins, som eies av Rupert Murdochs News Corporation. Ifølge forlaget er Broadside Books ment å «gi stemme til Tea Party.»

Per Anders Todal stilte spørsmål ved «korleis [...] redaktørane til det store, seriøse amerikanske forlaget HarperCollins [kan] ha sleppt dette manuset gjennom».

Boken ble aktuell i Norge etter terrorangrepene i Norge 2011 og i Breivik-saken.

## Referanser
Slaget om Megiddo

**Slaget ved Megiddo** var et slag ved Megiddo i osmansk Palestina (i grensetraktene av nåværende Israel og Syria) mellom 19. september og 1. oktober 1918. Det er noen ganger kjent som **slaget om Nablussletta**. Slaget og det påfølgende gjennombruddet markerte slutten på kampene i Sinai og Palestina under første verdenskrig.

De allierte styrkene var ledet av Edmund Allenby og besto hovedsakelig av britiske, indiske, australske og newzealandske styrker. Det var også en liten kontingent med franske og armenske styrker, samt en arabisk opprørsbevegelse som skapte store problemer i de osmanske kommunikasjonslinjene. På motsatt side var den osmanske armegruppen Yildirim (*Tordenbrak*) samt en tysk kontingent.

Slaget ved Megiddo var preget av mobil krigføring, i motsetning til de statiske slagene på vestfronten. De allierte lykkes i å ødelegge en hel osmansk armegruppe for relativt små egne tap. Bakgrunnen til suksessen er at Allenby klarte å bruke den arabiske opprørsbevegelsen til sin fordel, på tross av at denne hadde svært sprikende politiske mål. Dessuten gjorde han god bruk av fly og kavaleri.
PH-hjelmen

**P-hjelmen**, **PH-hjelmen** og **PHG-hjelmen** var blant de første typen gassmasker i bruk i den britiske hæren under første verdenskrig. Maskene skulle beskytte soldatene mot klor-, fosgen- og tåregass. Snarere enn å ha et separat filter som filtrerte ut kjemikalene var PH-hjelmen en hette som var satt inn med kjemikaler som nøytraliserte gassen.

P-hjelmen (offisielt **Tube Helmet**) dukket opp i juli 1915 og erstattet den enklere Hypo-hjelmen.

PH-hjelmen erstattet P-hjelmen i oktober 1915 og var satt inn med heksamin som gav bedre vern mot fosgene gasser. Det ble laget rundt 14 millioner masker og de var i bruk frem til slutten av krigen blant støttetroppene.

PHG-hjelmen kom i januar 1916 og liknet på PH-hjelmen, men hadde en ekstra munnstykke laget av gummisvamp som beskyttet bedre mot tåregass. Rundt en og en halv million masker av denne typen ble produsert i 1916-1917.
Machine Gun Corps

**Machine Gun Corps** (MGC) var et korps i den britiske hæren under første verdenskrig. Korpset ble etablert i oktober 1915 for å utnytte maskingeværene på vestfronten mer effektivt. De britiske stridsvognene var først del av MGCs *Heavy Branch* før de ble skilt ut i et eget stridsvognskorps (Royal Tank Regiment). MGC ble oppløst i 1922.

## Historikk
Ved krigsutbruddet i august 1914 var den britiske overkommandoen helt overbevist om det taktiske potensialet for maskingeværer. BEF hadde derfor bare en maskingeværtropp med to maskingeværer i hver infanteribataljon eller kavaleriregiment. I november 1914 ble Motor Machine Gun Service opprettet som en del av Royal Artillery og besto av maskingeværbatterier oppsatt på motorsykkel. Dessuten ble det satt opp en maskingeværskole i Frankrike.

Etterhvert ble det klart at maskingeværene var mest effektive som del av større enheter og bemannet av mannskaper med spesiell trening i bruk av maskingeværene. Derfor ble Machine Gun Corps dannet i oktober 1915.

Infanteridelen av MGC var den helt klart største og besto av maskingeværavdelingene som ble overført fra infanteribataljonene. Disse ble gruppert i maskingeværkompanier med tre kompanier i hver divisjon. I 1917 fikk divisjonene et fjerde maskingeværkompani. I februar/mars 1918 ble disse kompaniene organisert inn i maskingeværbataljoner.

Rundt 170&nbsp;500 soldater og offiserer tjenestegjorde i MGC og av dem ble 62&nbsp;049 såret, inklusive 12&nbsp;498 drept. Dette gav korpset tilnavnet «the Suicide Club» («selvmordsklubben»).

Etter krigen ble MGC omorganisert i mindre enheter samtidig som hæren ble redusert i størrelse. Korpset var i aktiv tjeneste i flere av de påfølgende krigene, slik som den russiske borgerkrigen, den Tredje anglo-afghanske krig og i trefninger i Den nordvestlige grenseprovinsen i Britisk India.
Liste over statsledere i 1816

## Amerika

* **[[Aserbajdsjan]]** – eksisterte som forskjellige byer/distrikter, der resten var under russisk kontroll:
** **[[Nakhitsjevan]]** – Karim Khan Kangarli?, khan av Nakhitsjevan
** **[[Nagorno-Karabakh|Karabakh]]** – Mahdi Quli Khan Muzaffar, khan av Karabakh (1806&ndash;1822)
** **[[Kuba (by)|Kuba]]** – Husayn Khan, khan av Kuba (1806&ndash;**1816**)
** **[[Shakki]]** – Isma'il Khan, khan av Shakki (1815&ndash;1819)
** **[[Shamakha]]** – Mustafa Khan, khan av Shamakha (1796&ndash;1820)

## Europa

* **Sveits** – Hans von Reinhard, president av det sveitsiske forbund (**1816**)

## Oseania

* **[[Selskapsøyene]]** – Pomare II, hersker over Selskapsøyene (1815&ndash;1821)

## Eksterne lenker
* rulers.org
Estadio Xalapeño

**Estadio Xalapeño** er et stadion i den meksikanske byen Xalapa. Det befinner seg like sør for byens sentrum. Det blei innvia 5. mai 1922. I 1925 blei tribunene bygd ut. Stadionet brukes mest til fotball og friidrett.

## Eksterne lenker
*
Francisco Javier Clavijero botaniske hage

**Francisco Javier Clavijero botaniske hage** (spansk: *Jardín Botánico Francisco Javier Clavijero*) er en botanisk hage i utkanten av den meksikanske byen Xalapa. Den befinner seg nær Cofre de Perote, 2,5 km fra den gamle motorveien til Coatepec. Den dekker et areal på 38 hektar, hvorav 30 er beskytta skog på en tidligere kaffeplantasje, og 8 er botaniske utstillingsområder. Den blei åpna i 1975.

## Se også
*Francisco Javier Clavijero

## Eksterne lenker
* Francisco Javier Clavijero botaniske hage hos Botanic Gardens Conservation International
Bartekopp

**Bartekopp** eller mustasjekopp, er en kopp med en liten innsatt plate som skal hindre barten å komme i berøring med drikken. Bartekopper er utviklet i England i andre halvdel av 1800-tallet og er senere produsert i mange land. Bartekopper er helst laget i porselen. De er gjerne rikt dekorert, er oftest litt større enn vanlige kaffekopper og har nok vært populære gavegjenstander, særlig til menn med knebelsbart. Fra Porsgrunds Porselænsfabrik finner vi første gang bartekopper i priskuranten fra 1908, men dekornummeret på en bevart kopp tyder på at den er produsert allerede i 1902.

## Litteratur
* Halvorsen, Josef og Larsen, Kjell Egil (1997): *"Gammelt Porsgrund" Klenodier verd å eie.* Porsgrunn. ISBN 82-992998-2-9.
* Tunander, Britt (1986): *Illustrerat Antiklexikon.* Stockholm. ISBN 91-27-01633-1
* Jon Birger (1983): *Nomenklatur for drikkestell*, med tegninger av Torill Sand. Oslo.

## Eksterne lenker
Bartekopper i DigitaltMuseum


## Noter
Tanganyika (andre betydninger)

**[[Tanganyika]]** var et land i Øst-Afrika, og utgjør i dag fastlandsdelen av Tanzania.

**Tanganyika** kan også referere til:
* Tanganyikasjøen
* Tanganyikaterritoriet, britisk territorium i Øst-Afrika
* Tanganyika, provins i Den demokratiske republikken Kongo
* *[[Tanganyika (film)|Tanganyika]]*, amerikansk film fra 1954
August Konow Fleischer

**August Konow Fleischer** (født 26. januar 1884 i Kristiania, død 5. juli 1941 i Kopperå) var en norsk industrileder.

Han hadde examen artium, påfølgende handelsgymnas i Tyskland samt praktisk utdannelse fra under- og overordnede stillinger i Tyskland og Norge. I 1904 ble han ansatt ved Meraker smelteverk i Kopperå, hvor han var kontorsjef 1907–1920, disponent 1920–1932 og administrerende direktør fra 1932. Fleischer var også formann i Elektrokemisk Arbeidsgiverforening, medlem av Norsk Arbeidsgiverforenings sentralstyre og medlem av Meråker herredsstyre.

## Referanser
Drikkekanne

**Drikkekanne** er et drikkekar til øl eller annen drikk. Drikkekanner har hank i siden og hengslet lokk. De har oftest rundt tverrsnitt med rette eller bukete sider, men det forekommer også kanner med sekskantet eller rektangulært tverrsnitt.
Betegnelsen *kanne* er fra gammelt av bare brukt om kar av tre, metall eller bein. Tilsvarende kar av glass eller keramikk kalles *[[krus]]*.

## Bruk
Mot slutten av 1500-tallet kom drikkekanner av sølv, og disse ble viktige statussymbol utover på 1600-tallet.
Drikkekanner i sølv har ofte en vertikal rad med *knapper* innvendig i korpus. Disse knappene var gjerne plassert i en pels avstand og markerte hvor langt hver gjest skulle drikke når kannen ble sendt rundt. Denne skikken har gitt opphavet til uttrykket *å få noen knapper under vesten*.

Utover på 1700-tallet kom det store endringer i overklassens omgangsformer. Ølet blir delvis avløst av nye drikker som te og kaffe, og overstadig beruselse var ikke lenger god tone i de øvre samfunnslag. Men ølet har fremdels sin plass og drikkekannene forble ikke minst populære i bondemiljøet De kostbare sølvkannen ble etterlignet i billigere materiale som tinn og tre, og slike kanner ble det laget store mengder av helt opp mot midten av 1800-tallet.

Størrelsen på drikkekanner kan variere fra ca. 0,2 til omkring 8 liter. En del av de største kannene har trolig vært brukt som skjenkekanner. Men det er vanskelig å trekke et klart skille her, og betegnelsen *drikkekanne* brukes derfor om alle kanner uten nebb eller tut.

## Se også
* Seidel

## Referanser


## Litteratur
*Generelt*:
* Østby, Jon Birger (1983): ''Nomenklatur for drikkestell'', med tegninger av Torill Sand. Oslo
*Drikkekanner av sølv*:
* Alsvik, Henning og Gjesdahl, Karn Mellbye (1974): Gullsmedkunsten i Drammen 1660-1820. Drammen. ISBN 82-990080-2-6
* Fossberg, Jorunn (1993): Drikkekanner og løver. Artikkel i "På Normanns vis. Norsk Folkemuseum gjennom 100 år. Red. Stephan Tschudi-Madsen. Oslo. ISBN 82-03-16715-2" side 90-91.
* Fossberg, Jorunn og Halén, Vidar (1997): Arvesølvet. Norsk sølv i tusen år. Oslo. ISBN 82-467-0020-0
* Krohn-Hansen, Thv. (1963): Trondhjems gullsmeekunst 1550-1850. Oslo – Bergen.
* Norheim, Per Terje (2006): Norske drikkekanner i sølv 1580-1830. Oslo. ISBN 82-496-0408-3
*Drikkekanner av tinn*:
* Hals, Anna Stina (1978): Gammelt norsk tinn. Oslo. ISBN 82-7003-12-0
*Drikkekanner av tre*:
* Gjærder, Per (1975): Norske drikkekar av tre. Bergen – Oslo – Tromsø. ISBN 82-00-02229-3
* Hauerbach, M. W. (1953): Om og omkring et apostelkrus fra Sel. (Artikkel i Maihaugen 1950-52. Side 383-430.) Oslo.

## Eksterne lenker
* Drikkekanner i DigitaltMuseum
Lovenes ånd

**Lovenes ånd** (fransk: *De l'esprit des lois*, opprinnelig skrevet *De l'esprit des loix*) er en fransk avhandling om politisk teori som ble første gang utgitt anonymt av Charles Montesquieu (fullt navn: Charles de Secondat, Baron de Montesquieu) i 1748 med hjelp av Claudine Guérin de Tencin. Den ble utgitt anonymt ettersom Montesquieus tekster var underlagt statlig sensur. Dens innflytelse utenfor Frankrike ble støttet av raske oversettelser til andre språk. I 1750 utga Thomas Nugent den første engelske oversettelsen. I 1751 la den katolske kirke *Lovenes ånd* til sin liste over forbudte bøker (*[[Index librorum prohibitorum]]*).

Likevel fikk Montesquieus politiske avhandling en stor innflytelse på verkene til mange andre, mest kjent er Katarina II av Russland, som produserte *Nakaz* («Instruksjon», 1767); USAs landsfedre som signerte USAs grunnlov; og Alexis de Tocqueville, som benyttet Montesquieus metoder i sin undersøkelse av det amerikanske samfunnet i sin bok *De La Démocratie en Amérique* (*Demokrati i Amerika*, 1835–1840). Blant Montesquieu egne inspirasjoner var verkene til René Descartes, Nicholas de Malebranche, og Niccolò Machiavelli, skjønt behandlet med respektfull skepsis. Macaulay har gitt en antydning om Montesquieus betydning i samtiden da han i 1827 skrev i sitt essay titulert *Machiavelli* at «Montesquieu har, kanskje, en større berømmelse enn noen annen politiske forfatter i det moderne Europa.»

Montesquieu tilbrakte rundt tjue år med undersøkelser for å skrive *Lovenes ånd*. Den dekker flere emner, blant annet loven, samfunnslivet, og studiet av antropologi, og gir mer enn 3000 anbefalinger. I avhandlingen fremmet Montesquieu et konstituert system bestående regjering og maktfordeling, avvikling av slaveriet, bevarelse av borgerlige rettigheter og friheter, og ideen om at politiske institusjoner burde reflektere de samfunnmessige og geografiske aspektene av hver samfunn. I sum forfektet Montesquieu at statens viktigste oppgave er å sikre folk frihet. Han mente at makten skal deles mellom flere organer som er uavhengige av hverandre. Dette ble senere kalt «maktfordelingsprinsippet».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Buljongkopp

**Buljongkopp** er en kopp til å drikke eller spise buljong eller suppe av. Buljongkopper er gjerne lave og vide, og de har to hanker og skål. Buljongkopper er laget av keramikk og rommer gjerne fra 0,2 til 0,4 liter.

## Litteratur
* Østby, Jon Birger (1983): ''Nomenklatur for drikkestell'', med tegninger av Torill Sand. Oslo

## Eksterne lenker
* Buljongkopp fra Porsgrunds Porselænsfabrik i DigitaltMuseum
Tarnobrzeg

**Tarnobrzeg** er en by ved Wisłas høyre bredd i Subkarpatiske voivodskap i Polen. 

I Tarnobrzeg finnes distriktsadministrasjon og domstol. Dominikanerklosteret er fra 1672. Byen tilhørte Galicia under Østerrike-Ungarn. Stedet hadde i 1900 3332 polske innbyggere, for det meste jøder.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carl Olaf Iversen

**Carl Olaf Iversen** (1857–1935) var en norsk handelsmann og ordfører i Meråker i perioden 1908–1910. Iversen var høyremann, men ikke valgt for noe parti.

Han ble født på gården Gilså i Stordalen i Meråker som sønn av hytteskriver Ole Iversen Fossen og hustru Kari Gudmundsdatter Aunet. Smeltehytten på Gilså var den største av de fire som ble drevet av Selbo Kobberverk, forløperen til Meraker Brug.

Han hadde verkstedpraksis og hospitering ved Trondhjems Tekniske Læreanstalt i 1875/1876. I 1887 gikk han inn i forretningslivet, og i 1893 etablerte han sin handelsforretning på Breidablikk i Meråker.

Iversen ble valgt til ordfører for perioden 1908–1910 som følge av motsetninger mellom det gamle bygdesenteret i Gudå og det nye bygdesenteret som hadde vokst frem med gruvedrift og smelteverksindustri lengre oppe i bygda. Ved kommunevalget i 1907 var Iversen ordførerkandidat fra «øverbygda», som da fravristet «ytterbygda» dominansen i kommunepolitikken. Iversen hadde tidligere vært varaordfører 1902–1904. Han var også overformynder i 24 år.

C.O. Iversen giftet seg i 1908 med Valborg Werenskiold. De fikk to barn.

## Referanser
Den femte koalisjonskrigen

**Den femte koalisjonskrigen** (fransk: *La Guerre de la Cinquième Coalition*) var en av de store konfliktene under Napoleonskrigene. Den ble utkjempet i året 1809 mellom en koalisjon bestående av Keiserriket Østerrike og Det forente kongerike Storbritannia og Irland og Napoléon Is franske keiserdømme og dets allierte. Store trefninger mellom Frankrike og Østerrike, de to viktigste partene, fant sted over store deler av Sentral-Europa fra april til juli, og begge sider led store tap. Storbritannia, som allerede var involvert i en pågående konflikt i Spania, den spanske selvstendighetskrigen, sendte en ekspedisjon til Kongeriket Holland for å lette presset på østerrikerne, men dette hadde ingen stor innvirkning på konfliktens gang. Etter flere felttog i Bayern og over Donau endte krigen med et fransk overtak etter det blodige slaget om Wagram i begynnelsen av juli. 

Den følgende freden i Schönbrunn var den tyngste fredsavtalen Frankrike hadde påtvunget Østerrike på lang tid. Klemens von Metternich og Karl av Østerrike-Teschen hadde som sitt overordnede mål å bevare det habsburgske riket, og den førstnevnte lyktes i å få Napoléon til å minske sine krav mot at Østerrike lovet fred og vennskap mellom landene. Men selv om de fleste gamle områdene forble en del av habsburgmonarkiket, overtok Frankrike Koroška, Krain og havnene ved Adriaterhavskysten, mens det polske Hertugdømmet Warszawa fikk Galicia og Salzburg-området i Tirol ble gitt til bayerne. Østerrike mistet en befolkning på over tre millioner, omtrent en femtedel av hele rikets befolkning, som en følge av disse territorielle endringene. Selv om kampene fortsatte på Den iberiske halvøy, var dette den siste store konflikten i Europa før den franske invasjonen av Russland i 1812 utløste den sjette koalisjonskrigen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*