open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aphelium

**Aphelium**, eller **aphel** eller **solfjerne**, er det punkt i en planets, komets eller romsondes elliptiske solbane som er lengst fra solen. Jorden passerer sitt aphelium i begynnelsen av juli. 

Den motsatte betydningen, det vil si det punktet når himmellegemet er nærmest solen, kalles perihelium. Bare legemer med ellipseformet bane omkring solen kan ha et aphelium. De når sitt aphelium én gang per runde.

Apogeum er det punktet i en bane som befinner seg lengst bort fra jorden (på gresk *geos*). Det motsatte heter perigeum. Disse begrepene benyttes først og fremst om månen og kunstige satellitter.

## Jordas aphelium
Dato og tid for når Jorda er fjernest fra Sola i sin bane, finner du i tabellen til høyre. Avstanden til Sola er da 152,1 millioner km, mot 147,1 millioner km på periheldagen i juli. Tid for apheldagen vingler 1–3 døgn frem og tilbake på grunn av påvirkninger fra andre himmellegemer enn sola. Aphelium var ved sommersolverv i 1246, men kommer ett døgn seinere omtrent hvert 57. år og vil være ved høstjevndøgn om 4000 år.

Så på denne årstida får Jorda kollektivt (summert over begge halvkuler) lite lys og lite varme. Fra den datoen nærmer vi oss Sola, og vi på den nordlige halvkule får nok nå mindre sol og varme, men totalt for jordkloden blir det mer. Avstanden til Sola varierer fordi jorda går i en elliptisk bane rundt sola, men det varierer også – hvert  år er det nesten en sirkel, og så ut igjen.

## Døgnets lengde
Døgnets lengde kan bestemmes på mange måter, vi med våre svært nøyaktige tekniske klokker foretrekker nå mest en gjennomsnittstid for døgnet, regnet ut for et gjennomsnitt av flere år. Men dette døgnet må vi med års mellomrom i blant øke med ett sekund fordi farten på jordas snurring rundt seg selv stadig avtar, mest på grunn av månens påvirkning på tidevannet.

En annen, riktigere og eldste måte å bestemme døgnets lengde på er å bruke soldøgnet, tiden til neste gang solen er for eksempel rett i sør, for oss her nord. Soldøgnets lengde varierer flere minutter i løpet av et år, og jordas aphelium er altså årets korteste soldøgn. Fordi et soldøgns lengde er tida det tar for jorda å snurre 360° rundt seg selv (kalles Siderisk tid) + litt til for å se sola mot sør fordi vi har også gått et lite vinkelstykke (omtrent 1°, som tar 4 minutter) i banen jorda har rundt sola. Og den vinkelen per døgn er minst når vi er lengst fra sola.

## Referanser
Cao Gangchuan

**Cao Gangchuan** (kinesisk: 曹刚川; pinyin: *Cáo Gāngchuān*, født 1935 i Wuyang i provinsen Henan i Kina) er en politiker i Folkerepublikken Kina. Han var fra 2002 til 2007 medlem av Politbyrået for det kinesiske kommunistparti. 

Cao studerte i Sovjetunionen. Han var general i Folkets frigjøringshær, og var Kinas forsvarsminister og medlem av Statsrådet fra 2003 til 2008. Som Kinas forsvarsminister var han også selvskreven som statsråd i samme periode. 

Fra 2002 til 2007 var han viseformann for Den sentrale militærkommisjon (som stedfortreder for Hu Jintao).

## Eksterne lenker
* 
*  
* Biografi
Deng Fa

**Deng Fa** (kinesisk: 邓发, pinyin: *Dèng Fā*, født 7. mars 1906 i Yuncheng i prefekturet Yunfu i provinsen Guangdong i Kina, død 1946) var en kinesisk kommunistisk politiker. Han var president for Det kinesiske kommunistpartis sentralkomites sentrale partiskole, den høyeste utdannelsesinstitusjon innen kommunistpartiet. Han var rektor fra 1939 til 1942.

## Eksterne lenker
* Archives from the University of Heidelberg
Momotombo

**Momotombo** er en stratovulkan i Nicaragua, ikke langt unna byen León. Vulkanen er 1297 meter høy, og ligger like ved Managuasjøen. Vulkanen hadde et utbrudd i 1610 som tvang innbyggerne i de første spanske bosetningene til å flytte. Ruinene etter disse er bevart i León Viejo (Gamle León). Siste utbrudd var i 2015.

## Kilder
* Global Volcanism Program 

## Eksterne lenker
* Climbing the Momotombo Volcano 
* Momotombo on stamps 
* Images of Momotombo
Fang Zhimin

**Fang Zhimin** (kinesisk: 方志敏, Wade-Giles: *Fang Chih Min*; født 21. august 1899 i Yixian i provinsen Jiangxi i Kina, henrettet 6. august 1935) var en kinesisk kommunistisk militær og politisk leder.

Han kom fra fattig bondebakgrunn, og ble medlem av Det kinesiske kommunistparti i 1924. Han hjalp med å organisere partiets organisasjon på provinsnivået. Etter at Shanghaiopprøret slo feil i 1927 vendte Fang hjem til Jiangxi, der han organiserte bøndene og oppfordret dem til væpnet opprør. Fra 1928 til 1933 ledet Fang geriljastrid og tvang gjennom jordreformer. Han etablerte et baseområde i grensetraktene mellom provinsene Jiangxi og Fujian, og organiserte en seksjon av den kinesiske røde armé. Han ble senere valgt til medlem av sentralkomiteen for det kinesiske kommunistparti. 

Fang ble tatt til fange av Kuomintang i januar 1935 og ble henrettet i august samme år.

## Referanser
Tallerken

En **tallerken** er en rund og flat plate med opphøyde kanter som mat serveres på. Der er følgende hovedformer for tallerkenen:
* dyp spisetallerken
* flat spisetallerken
* en serveringstallerken (serveringsfat)
Den dype tallerkenen er mer skållignende enn den fatlignende flate tallerkenen. Den dype tallerkenen anvendes spesielt til flytende føde som suppe og grøt, mens fast føde spises av flate tallerkener. Således vil det ofte følge en skje med til den dype tallerkenen, mens den flate tallerkenen gjerne settes frem sammen med kniv og gaffel.

Noen steder i Norge (særlig på Vestlandet) benyttes også ordet fat i stedet for asjett eller spisetallerken som en del av dagligtalen. Andre steder brukes ordet fat kun i betydning av en større tallerken for distribusjon av mat til mindre enheter hvor maten fortæres.

Tallerkener kan lages av keramikk og steintøy som porselen og  fajanse, men også av metall, treverk og plast.

## Bildeeksempler

Fil:Sassanid Music Plate 7thcentury.jpg|Tallerken av sølv fra Sasanide-dynastiet seint på 600-tallet
Fil:KPM plate with cathedral of Magedburg 1844.jpg|Utsmykket tallerken laget av *Königliche Porzellan-Manufaktur Berlin* 1844. Motivet viser Katedralen i Magdeburg
Fil:Tallrik - Ystad-2018.jpg|Spisetallerken på en restaurant.


## Se også
* Platte, veggtallerken
* Skål (beholder), asjett
* Fat
* Dekketallerken

## Eksterne lenker
*
Lars Børke

**Lars-Edvin Børke** (født 19. februar 1947, død 28. april 2007) var en norsk vokalist, låtskriver og komponist. Han var utdannet tømrer med håndlafting som spesialitet. Børke begynte sin sangkarriere mens han ennå gikk på skolen og debuterte på plate med singelen «Maria» i 1974. Etter hvert etablerte han seg som studiomusiker og komponist i Oslo. Sammen med Ole Paus er han opphavsmannen til sangen «Innerst i sjelen».

Børke skrev også den norske teksten til "La dem hvile i fred" ("It's Nothin' to Me").

## Diskografi
* *[[50 kroner og en gullring]]* 1975
* *[[Mayday (album)|Mayday]]* 1976
* *[[Discovery (LASA-album)|Discovery]]* (med Lasa) 1978
* *[[Released]]* (med Lasa) 1980
* *[[Vind fra vest]]* (med Cathy Ryen) 1982
* *[[Nye horisonter]]* 1984
* *[[Fra femti kroner & en gullring til kjærlighetsnatta 1975-1995]]* (1995)
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Henry Endsjø

**Henry Eugen Endsjø** (født 31. mars 1894 i Kristiania, død 23. juni 1973) var en norsk journalist, redaktør og pressemann. Han var mangeårig journalist i Aftenposten, og var avisens sjefredaktør fra 1941 til 1945. Ledelsen i Aftenposten bestod i denne perioden også av sjefssekretærene (redaksjonssekretærene) Simon Wright Flood og Arne Pauss Pausett og redaktør Doery Smith. Endsjø begynte som redaksjonssekretær i Smaalenenes Amtstidende i 1914 og ble ansatt som journalist i Aftenposten i 1917. Han var redaktør for Smaalenenes Amtstidende 1918–1919, og begynte i 1919 igjen i Aftenposten. Han ble sjefsekretær (redaksjonssekretær) i Aftenposten i 1927 og ble senere redaktør for A-magasinet, Aftenpostens ukemagasin, en stilling han hadde frem til han ble avisens sjefredaktør. Endsjø var under andre verdenskrig også styremedlem i NTB og president i Norsk Presseforbund.

Etter krigen ble han dømt til 12 års tvangsarbeid.

Han ble gift i 1928 med Ingeborg Cathrine Margrethe (Thrine) Munthe (f. 1905), datter av Johan Fredrik Næser Munthe og barnebarn av forsvarsminister og kommanderende general i Norge Adolph Frederik Munthe. Thrine Munthes tante Thrine Schibsted (født Munthe) var eier av Aftenposten.

## Referanser


## Litteratur
* Biografi i Hvem er Hvem 1930
Doery Smith

**Doery Smith** (født 19. oktober 1896, død mars 1983) var en norsk journalist, forfatter og redaktør. Han begynte i *[[Aftenposten]]* i 1924 og var kulturredaktør fra 1941 til 1945 etter pålegg fra okkupasjonsmakten. Smith var medlem av Nasjonal Samling fra 23. september 1940 til frigjøringen. Smith ble i 1948 tiltalt for landssvik, men tiltalen ble trukket fordi sjefredaktør Henry Endsjø hadde blitt frifunnet for sitt virke i *Aftenposten*. Påtalemakten mente dessuten at Smiths virksomhet i Aftenposten var av liten betydning rettslig sett. 

Mellom 1957 og 1960 utgav han litteraturtidsskriftet Segelfoss Tidende, som hovedsakelig inneholdt stoff knyttet til Knut Hamsuns forfatterskap.

## Verk
* Smith, Doery (1942). Hr. Wessel, en nordmand. Johan Herman Wessel 1742-1942, 
* 
* 
## Referanser
Karen Mowat

**Karen Mowat** - het som gift **Karen Axelsdatter Rosenkrantz** (født ca. 1630 på Tysnes - døde i Christiania i 1675) var datter av admiral Axel Mowat og Karen Bildt, og den rikeste arving på Vestlandet etter at begge brødrene hennes døde unge.

I 1643 ble hennes bror, sjøoffiseren Axel Mowat, drept i duell med sin slektning Lauritz Galtung (som til gjengjeld ble landsforvist, men kom tilbake alt året etter).

## Ekteskap og jordegods
Under et julegilde på Bergenhus fridde den forgjeldete danske adelsmannen Ludvig Rosenkrantz til Karen, og faren hennes var skeptisk til en frier med et så opplagt økonomisk motiv. Men Karen fikk sin vilje igjennom, og paret giftet seg i 1658. De slo seg ned på herresetet Hatteberg, en del av Karens arv i Kvinnherad. Der satte de i gang oppføring av et nytt herresete, men Ludvig stakk snart av til København, der han håpet på et høyt embete; hans plan var å selge konens eiendommer i Norge og kjøpe et gods i Danmark i stedet. Men kongen kom ikke med tilbud om noe embete, tvert om var han mer opptatt av å ha lojale embetsmenn i Norge. I to år ventet Ludvig forgjeves, mens Karen satt tilbake på en byggetomt der kostnadene hauget seg opp med murere fra Skottland og gartnere fra Nederland, og ektefellen langt borte i København der han festet og ødslet bort hennes arv. Snart var paret helt forgjeldet. I brev kaller hun hans oppførsel «*ret gallschap*» (ren galskap). Han trygler henne om å ta med barna og flytte til ham i København, mens hun vil bli i Norge og står fast på at hans plass også er der. Etter to år ga han etter og kom tilbake til Norge, til en kone utslitt av skattekrav, gjeld og jordleie hun ikke fikk betalt. Men nå gikk Ludvig inn for å få godsets økonomi i orden, og bygningen stod ferdig i 1665. Ti år senere døde Karen Mowat i Christiania. Det er ukjent hva hun gjorde der, og hva hun døde av.

Med henne og farens søster, som også het Karen, døde slekten Mowat ut.

Tre år etter Karens død ble Hatteberg opphøyet til baroniet Rosendal. Knut Galtung Døsvig, en fjern slektning av den Lauritz Galtung som drepte Karens bror i duell i 1643, besøkte første gang baroniet i 1962 sammen med sin far Sigurd Galtung Døsvig. Familien med røtter i Hardanger, og feriested på Ænes der Karen Mowats halvbror Anders Axelson vokste opp, følte tilknytning til stedet, og på 1990-tallet begynte Knut Galtung Døsvig å støtte baroniet økonomisk.

## Etterkommere
Av de ni barna døde tre tidlig, og tre sønner ble drept i krig. Sønnen Axel Rosenkrantz ble han som overtok godset i Rosendal, anla rosehagen og gjenskapte sin mors formue ved å behandle bøndene hardt og hensynløst. Datteren Justine Cathrine Rosenkrantz kom til hoffet i København som hoffdame for Christian 5.s tyske dronning Charlotte Amalie, men ble idømt livsvarig fengsel i 1699 etter å ha forsøkt å forgifte en annen hoffdame.

## Se også
* Karen Mowat-Suite

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Karen Axelsdatter Rosenkrantz (Mowatt) på Geni.com
* Om Karen Mowat
Rockmond Dunbar

**Rockmond Dunbar** (født 11. januar 1973 i Oakland i California) er en amerikansk skuespiller. 

Dunbar er kanskje mest kjent for sin rolle som Benjamin Miles Franklin i serien Prison Break, og Kenny Chadway i den anerkjente TV-serien Soul Food. 

## Eksterne lenker
* 
*
WiMP

**WiMP** var en norskutviklet musikkstreamingstjeneste som ble startet av Aspiro og Platekompaniet. Tjenesten gav tilgang til avspilling av over 25 millioner låter. Schibsted meldte interesse for å kjøpe Aspiro i 2012, og per 14. mars 2012 eide Schibsted 74,3 % av aksjene, mens totalbudet på 340 millioner svenske kroner vakte sterk motstand blant mindre aksjonærer. Strømmetjenesten ble i 2015 overtatt av Tidal da Schibsted solgte Aspiro og WiMP til selskapet S. Carter Enterprises, som er eid av rapperen Jay-Z for om lag 438 millioner kroner.

## Funksjonalitet
Kopier av musikken ble ikke lagret lokalt, men man hadde tilgang den gjennom såkalt *streaming* over Internett. Det var også mulig å kjøpe enkeltlåter og album. Den musikken man kjøper lagres lokalt, uten kopisperre.

WiMP tilbød musikk fra de fleste av de store plateselskapene samt en rekke uavhengige mindre selskaper.

Programmet ga mulighet til å søke etter artister, album og låter, og anbefalte relatert musikk. Brukere kunne også opprette egne spillelister som kunne deles med andre.

WiMP lanserte en HiFi-versjon med CD-kvalitet i oktober 2013.

I februar 2014 introduserte WiMP også musikkvideoer for Android-klienten, samt et integrert musikkmagasin i spilleren.

## Mobile plattformer
WiMP utviklet programvare til iPhone, iPad, Android, Symbian/MeeGo og Windows Phone.

## Kritikk
WiMP måtte i 2010 tåle massiv kritikk etter at WiMP/musikkansvarlig i Telenor anonymt gikk til angrep på en journalist som skrev en test av WiMP til iPhone på nettstedet  iPod1.no . Under pseudonymet prudent kritiserte Telenor-representanten testen, men de anonyme kommentarene ble senere avdekket og offentliggjort av journalisten som skrev den opprinnelige testen.

Offentliggjøringen førte til omfattende kritikk i det sosiale mediet Twitter og saken ble omtalt som #wimpgate. Norske nettaviser som NRK, Amobil  og Adressa  og Itavisen plukket også opp historien.

## Mottagelse
WiMP scoret bra i tester. *[[VG]]* hevdet WiMP var den beste musikkstreamingtjenesten.

WiMP HiFi ble kåret til Årets produkt 2013 av *Lyd & Bilde*.

## Referanser


## Kilder
* 
* Aftenposten: «Råsterk Spotify-utfordrer»
* Teknofil: «Sniktitt: Wimp - fremtidens musikkløsning?»
* Sniktitt på Wimp - Norges svar på Spotify i VG 13. mai 2009.
* Telenor-sjef avslørt i kommentarfelt til Wimp-test på NRK 12. april 2010.
* Test av de to musikktjenestene WiMP og Spotify på IDG 10. mars 2010.

## Eksterne lenker
*
Maltakonferansen

**Maltakonferansen** fant sted fra 2. til 3. desember 1989, få uker etter Berlinmurens fall, mellom USAs president George H.W. Bush og Sovjetunionen leder Mikhail Gorbatsjov. Hensikten med møtet var å diskutere de hurtige endringene som skjedde i Europa etter jernteppet ble løftet. USA tilbød Sovjet støtte, og innpass i internasjonale handelsfora, til støtte for perestrojka- og glasnostpolitikken, og i bytte mot kommende reformer i Sovjet. En større nedrustningsavtale ble også diskutert.

Møtet resulterte ikke i noen avtaler, men blir regnet som viktig i forbindelse med Sovjetunionens fall, og la grunnlaget for senere avtaler.  Det fant sted på det sovjetiske cruiseskipet TS «Maksim Gorkij», som lå ankret opp utenfor havnen i Marsaxlokk på Malta.

Møtet var en oppfølger til et møte i New York i desember 1988, hvor blant andre også daværende president Ronald Reagan deltok.

## Andre deltakere
De andre deltakerne på Maltakonferansen var:

**Sovjetunionens delegasjon**
* Sergej Akhromejev, forsvarsminister
* Aleksandr Bessmertnykh, statsråd i utenriksdepartementet
* Anatolij Dobrynin, Sovjetunionens ambassadør i USA fra 1962 til 1986
* Eduard Sjevardnadse, utenriksminister
* Aleksandr Jakovlev, sjefsideolog for Sovjetunionens kommunistiske parti (CPSU), formann for Sentralkomiteens råd for internasjonal politikk og Gorbatsjovs nærmeste rådgiver
* Anatolij Tsjernjaev, Gorbatsjovs utenrikspolitiske rådgiver

**USAs delegasjon**
* James Baker, USAs utenriksminister
* Robert Blackwill, som hadde titlene *Special Assistant to the President for National Security Affairs*, og *Senior Director for European and Soviet Affairs* ved USAs nasjonale sikkerhetsråd
* Jack F. Matlock jr., USAs ambassadør i Sovjetunionen
* Condoleezza Rice, direktør for sovjetiske og østeuropeiske saker ved USAs nasjonale sikkerhetsråd
* Brent Scowcroft, nasjonal sikkerhetsrådgiver
* Raymond Seitz, statssekretær i utenriksdepartementet for europeiske og canadiske saker
* John H. Sununu, stabssjef ved Det hvite hus
* Margaret Tutwiler, statssekretær og talsperson ved utenriksdepartementet
* Paul Wolfowitz, statssekretær ved forsvarsdepartementet
* Robert Zoellick, rådgiver ved forsvarsdepartementet

## Referanser


## Eksterne lenker
* Woodrow Wilson International Center for Scholars: arkivsøk (utskrifter fra samtalene på konferansen)
Weiyangpalasset

**Weiyangpalasset** (kinesisk: 未央宮, pinyin: *Weiyanggong*, «palasset uten ende») var et keiserlig palass bygget i begynnelsen av Han-dynastiet (ca. 200 f.Kr.) i Kinas daværende hovedstad Chang'an (nåværende Xi'an). Det er nå nesten intet mer å se; det er imidlertid et viktig arkeologisk sted.

Det ligger i det som i dag er bydistriktet Weiyang i Xi'an.

Palasset ble bygd under ledelse av embedsmannen Xiao He. 

Det kom til å bli benyttet under en lang rekke dynastier under nærmere 1&nbsp;000 år og var med et areal av drøyt 4,8 km² (2&nbsp;150 ganger 2&nbsp;250 meter) det største palasskompleks som verden noensinne har skuet — 6,7 ganger så stort som Den forbudte by i Beijing, 11 ganger så stort som Vatikanstaten.

## Referanser
Howard Jones

**John Howard Jones** (født 23. februar 1955 i Southampton, Hampshire) er en engelsk sanger og låtskriver, best kjent for sin synthpopmusikk fra 1980-tallet.

Jones fikk kontrakt med WEA i Storbritannia og Elektra Records i USA sommeren 1983. Den første singlen, *New Song*,  ble utgitt i september samme år og kom på en 5.-plass på UK Singles Chart, og på 27.-plass på US Billboard Hot 100. Han hadde fire hits til i løpet av 12 måneder, «What Is Love?», «Hide and Seek», «Pearl in the Shell» og «Like to Get to Know You Well» som var fra EP-en *The 12" Album* som besto av 12" mikser. Debutalbumet *Human's Lib* gikk til topps på UK Albums Chart, fikk flere gode plasseringer internasjonalt og solgte til gullplate og platinaplate i flere land. Oppfølgeralbumet, *Dream into Action*, kom i 1985, og nådde en 2.-plass i Storbritannia og ble en internasjonal hit med blant annet en 10.-plass i USA, og ble Jones sitt mest suksessfulle album.

Han ga ut flere album og gikk etter hvert fra synthpop over til mer ren pop, noe som slo ut negativt på platesalget.

## Diskografi
* *Human's Lib* (1984).
* *The 12-inch album* (1984).
* *Dream into Action* (1985).
* *Action replay* (1986).
* *One to One* (1986).
* *Cross That Line* (1989).
* *In the running* (1992).
* *Best of* (1993).
* *Live Acoustic America* (1996).
* *Angels & Lovers* (1997).
* *People* (1998).
* *Perform '00* (2000).
* *Perform '01* (2001).
* *Metamorphosis* (2001).
* *Greatests Hits* (2002).
* *The essential* (2002).
* *The very Best of Howard Jones* (2003).
* *Live: Peaceful Tour* (2004).
* *Revolution in the heart* (2005).
* *Piano Solos Vol. 2 – For Friends & Loved Ones* (2007)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Nik Kershaw

**Nicholas «Nik» David Kershaw** (født 1. mars 1958 i Bristol) er en engelsk sanger og låtskriver. 

Kershaw vokste opp i Ipswich i Suffolk. Hans far spilte fløyte, og moren var operasanger. Kershaw var med i flere undergrunnsband fra Ipswich, men etter at det siste bandet han var med i, Fusion, ble splittet, begynte han fra 1982 sin egen fulltidssolokarriere.

I juli 1985 var Kershaw med på Live Aid på Wembley Stadium, der han spilte foran 72 000 mennesker og ble TV-overført til 100 land. Han beskrev dette som en skremmende opplevelse. Opptredenen her ga ham en opptur i artistkarrièren, men den gikk snart nedover igjen.

Han hadde flere synthpop-hits på 1980-tallet, inkludert «I Won't Let the Sun Go Down on Me», «Wouldn't It Be Good» og «The Riddle».

Utover 1990-tallet og 2000-tallet skrev og produserte Kershaw plater for andre band og artister, og han lagde filmmusikk til flere filmer.

## Personlig
Kershaw var gift med Sheri Kershaw fra 1983 til 2003. De har tre barn sammen, hvorav den ene sønnen er født med Downs syndrom. Kershaw giftet seg på nytt i 2009, med Sarah, og har ett barn med henne.

## Diskografi
* 1984 – *Human Racing*
* 1984 – *The Riddle*
* 1986 – *Radio Musicola*
* 1989 – *The Works*
* 1991 – *Wouldn't It Be Good*
* 1999 – *15 Minutes*
* 2002 – *To Be Frank*
* 2006 – *You've Got to Laugh*
* 2010 – *No Frills*
* 2012 – *Ei8ht*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Ryszard Siwiec

**Ryszard Siwiec** (født 1909, død 12. september 1968) var en polsk revisor, lærer og motstandsmann som ble den første person som brente seg selv til døde i protest mot den sovjetiske invasjonen i Tsjekkoslovakia i 1968. Han gjorde dette i Warszawa under en nasjonal høstfest 8. september på stadionet Dziesięciolecia Stadium. Han døde av skadene fire dager senere. Hans selvmord ble bevitnet av rundt 100 000 tilskuere, inkludert det nasjonale lederskap og utenlandske diplomater som hadde blitt invitert til festivalen som en del av et stort propagandaarrangement.https://web.archive.org/web/20060221124240/http://raven.cc.ku.edu/~eceurope/hist557/lect18b.htm

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Article about dissident protest under communism
Mixed-Up Confusion

**Mixed-Up Confusion** er en sang skrevet og spilt inn av Bob Dylan.
Den ble spilt inn den 14. november 1962 og var ment som hans første singel og inkluderingen på The Freewheelin' Bob Dylan (den ble ikke med på albumet, men utgitt som singel). Ifølge et intervju gjort med Dylan, som finnes i heftet til Biograph, så skrev han sangen i en drosje på vei til Columbia Studios for innspilling.

Sangen ble utgitt som single i 1962, og kom ikke med på noen album før Biograph i 1985.

Verdt å merke ved denne sangen er at Dylan spiller med et (elektrisk) band, noe som resultererte i en sang veldig ulik resten av albumet den ble spilt inn for å være med på.

## Referanser
Trager, Oliver. Keys to the Rain: The Ultimate Bob Dylan Encyclopedia ISBN 0-8230-7974-0

## Eksterne lenker
* Sangteksten
Mikroinjeksjon

**Mikroinjeksjon** er en bioteknologisk metode for å overføre genmaterialet, det vil si DNA. Metoden går ut på å sprøyte inn DNA i andre celler ved hjelp av et tynt glassrør. Det tynne glassrøret stikkes først inn i en celle (eventuelt kjernen), og en sprøyter det genetiske materialet direkte inn. Ofte holdes også den største cellen eller kjernen i ro ved bruk av et glassrør. 

Mikroinjeksjon brukes både i forbindelse med produksjon av planter som er bærer av egne og andres gener (transgene planter), og ved styrt overføring av gener til befruktede egg for å lage dyr med blandete gener (transgene dyr). Dette skjer hos pattedyr ved at man henter ut befruktede egg fra hunnindividet. Dette skjer tidlig, og må skje før sædcellen og eggcellen sine cellekjerner har smeltet sammen. Altså før det kan dannes en zygote. 

Ønsket DNA-fragment sprøytes inn i en av kjernene før kjønnscellene smelter sammen og danner en zygote, og fosterutviklingen tar til. Den modifiserte eggcellen settes så inn i et hunnindivid, en rugemor eller en donormor, for videre utvikling. Denne prosessen har en del usikkerhet ved seg. For det første er det langt fra alle de modifiserte eggcellene som vil ta opp og uttrykke det overførte DNA-et. For det andre så vet man heller ikke hvor i genomet det nye DNA-fragmentet blir satt inn. Disse problemene løser man ved å ha en høy produksjon av avkom og en positiv seleksjon for dem som uttrykker genet. Det betyr at en del zygoter forkastes. Hos enkelte arter må de fødes før man finner ut hvem av dem som har blitt til fra en modifisert eggcelle, og som da vil uttrykke genet. Dermed er det også enkelte etiske utfordringer knyttet til bruken av mikroinjeksjon.
De tolv metallfigurer

**De tolv metallfigurer** (kinesisk: 十二金人, pinyin: *Shi'er jinren*), i blant bare **metallfigurene** (金人, *jinren*) var tolv gigantiske metallstatuer av Qin-dynastiets første keiser støpt  etter at han hadde knust de rivaliserende kinesiske statene i 221 f.Kr. Statuene ble til ved at de beseirede statenes våpen ble smeltet ned. Statuene ble oppstilt i det keiserlige palass *Efang*, (阿房宮; *ē-fáng gōng*) i Xianyang, straks utenfor dagens Xi'an i Shaanxiprovinsen i Kina. Sima Qian skriver i *[[Shiji]]* at statuene veide 1&nbsp;000 dan her.

Ved slutten av Han-dynastiet, i år 190, lot Dong Zhuo smelte ned ni av statuene for å omgjøre dem til mynt.

## Referanser
Hushukulturen

**Hushukulturen** (kinesisk: 湖熟文化; pinyin: *Húshú Wénhuà*) var en bronsealderkultur i Sørøstkina. Det navnegivende funnet ble gjort i 1951 i storkommunen *Hushu* (湖熟镇) i Jiangning i den kinesiske provins Jiangsu. Kulturen var utbredt rundt Yangtze nedre løp i provinsene Jiangsu og Anhui. Dens tid var samtidig med de mer nordlige Shang- og Zhou-tidene i Zhongyuanområdet.

## Referanser


## Litteratur
* *Zhongguo da baike quanshu: Kaoguxue*. Beijing: Zhongguo da baike quanshu chubanshe, 1986

## Eksterne lenker
* Hushu wenhua
Roundabout

«**Roundabout**» er en sang fra det engelske progressiv rock-bandet Yes, utgitt på deres album *[[Fragile (album)|Fragile]]* i 1971. Sangen ble skrevet av Jon Anderson og Steve Howe, og en redigert versjon ble utgitt som singel i 1972, og en konsertversjon ble utgitt som singel i 1973. Den er en av Yes' best kjente sanger, og også den sangen som har blitt fremført oftest under bandets konserter. Sangen er 8 minutter og 30 sekunder lang. En redigert versjon på 3 minutter og 27 sekunder ble utgitt som singel, og kom på 13.-plass på Billboard Hot 100 i USA i 1971. 

## Struktur
Sangen åpner med et baklengs opptak av et piano, som punkteres av et kort tema spilt på akustisk gitar med en oktav-harmonisk teknikk i en slags barokk-stil. Dette repeteres, før gitaren avslutter det korte åpningstemaet og introduserer hovedtemaet sammen med resten av instrumentene. Sangen følger hovedsakelig konvensjonell rock-stil, med visse unntak. 

## Konsertfremføringer
Yes har spilt «Roundabout» under nærmest samtlige konserter siden utgivelsen i 1971. På 1970-tallet ble det fremført en versjon der åpningstemaet ble spilt på elektrisk gitar, og ettersom de tekniske mulighetene for bedre lyd under konserter for akustiske instrumenter bedret seg på 1980-tallet, ble det fremført versjoner tett opptil originalinnspillingen. På midten av 2000-tallet fremførte Yes sangen i en akustisk blues/jazz-versjon.

Offisielle utgivelser med konsertopptak av «Roundabout»:
**[[Yessongs]]* – innspilt i 1972 (elektrisk gitar på åpningstemaet)
**[[The Word Is Live]]* – innspilt i 1979
**[[Keys to Ascension]]* – innspilt i 1996 (nærmest identisk med originalinnspillingen)
**[[House of Yes: Live from House of Blues]]* – innspilt i 1999  
**[[Live at Montreux 2003]]* – innspilt i 2003  
**[[Symphonic Live]]* – innspilt i 2001  
**[[Songs from Tsongas]]* – DVD innspilt i 2004 (akustisk blues/jazz-versjon)
**[[Union Live]]* – innspilt i 1991, utgitt i 2011
**[[In the Present – Live from Lyon]]* fra bandets konsert i Lyon 1. desember 2009, utgitt i 2011

## Versjon på ny-utgivelse fra 2003
På ny-utgivelsen av albumet *[[Fragile (album)|Fragile]]* fra 2003 finnes et «bonus-spor» med en alternativ miks av sangen. Denne versjonen er meget lik den ferdige og kjente versjonen, og varer i 8 minutter og 35 sekunder.

## Personell
På originalinnspillingen fra 1971 medvirker:
*Jon Anderson: vokal
*Steve Howe: akustisk gitar, elektrisk gitar og vokal
*Chris Squire: bass
*Rick Wakeman: Hammondorgel og Mellotron
*Bill Bruford: trommer, perkusjon

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sophie Monk

**Sophie Charlene Akland Monk** (født 14. desember 1979) er en australsk sangerinne og skuespillerinne.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Monk ble født i England, men hennes foreldre flyttet til Australia og Gold Coast i Queensland. Hun var en periode medlem av den kvinnelige popgruppen Bardot, og har siden gjort solokarriere med utgivelsen av albumet *Calendar Girl*. Hun har også spilt i filmer som *[[Date Movie]]* (2006), *[[Click]]* (2006) og *Sex and Death 101* (2007).

### Karriere
Hennes profesjonelle karriere innenfor musikk begynte i 1999 da hun svarte på en annonse hvor det ble søkt etter jenter med erfaring fra sang og dans. Dette var rekruttering til den australske TV-serien *Popstars*, et program med mål om å skape en ny vellykket jentegruppe. Etter mange runder med sang og dans ble Monk valgt som medlem av gruppen som ble kalt Bardot.

Kort tid etter at medlemmene i Bardot skilte lag, begynte Monk å arbeide for sin solokarriere. Hun reiste utenlands for å arbeide med kjente produsenter, og dette resulterte oktober 2002 i hennes første solosingel *Inside Outside*. I mai 2003 lanserte Sophie Monk  sitt første soloalbum *Calendar Girl*, som overrasket mange ved å være en blanding mellom moderne pop og dance, og også klassisk opera, ettersom Monk hadde fått undervisning i klassisk sang.

Sophie Monk har siden etablert seg i Hollywood, selv om de fleste av hennes roller har vært forholdsvis beskjedne. I februar 2006 spilte hun i sin første rolle i en spillefilm som den flørtende og forførende Andy i komedien *[[Date Movie]]*. I juni 2006 var hun aktuell med filmen *[[Click]]*, en fortelling om en universell fjernkontroll. Monk spiller en liten rolle i denne filmen som Stacey, en sekretær som er en flørtende bimbo.

## Diskografi
### Album
* *Calendar Girl* (2003)

### Singler
* *Inside Outside* (2002)
* *Get the Music On* (2003)
* *One Breath Away* (2003)

## Filmografi
* *Popstars* (TV-serie) (2000) … selv
* *The Mystery of Natalie Wood* (2004) (TV-film) … Marilyn Monroe
* *Pool Guys* (2005) (TV-film) … Janet
* *London* (2005) … Lauren
* *[[Date Movie]]* (2006) … Andy
* *[[Click]]* (2006) … Stacey
* *[[Entourage]]* (TV-serie) (2007) … Juliette
* *Sex and Death 101* (2007) … Cynthia Rose
* *Spring Breakdown* (2009) … Mason
* *The Hills Run Red* (2009) … Alexa
* *Life Blood* (2009) … Brooke
* *Hard Breakers* (2010) … Lindsay Greene
* *The Legend of Awesomest Maximus* (2011) … Princess Ellen
* *Spring Break '83* (2013) … Brittney

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Richard Halliburton

**Richard Halliburton** (født 9. januar 1900 i Brownsville, Tennessee, antatt død etter 24. mars 1939) var en amerikansk eventyrer og forfatter. Han er best kjent for å ha svømt i gjennom panamakanalen og betalt den laveste tollsatsen i kanalens historie, kun 36 cents. Hans siste og fatale eventyr var da han prøve å seile djunken *Sea Dragon* over Stillehavet fra Hongkong til Golden Gate International Exposition i San Francisco.

## Referanser
Songs from Tsongas

***Songs from Tsongas*** er en DVD-utgivelse fra det engelske progressiv rock-bandet Yes som inneholder opptak av hele konserten i Tsongas Arena i Lowell i Massachusetts 15. mai 2004. Denne konserten var en del av bandets 35-årsjubileumsturné.

Spillelisten inneholder sanger fra hele karrieren til Yes, inkludert «klassikere» fra 1970-årene, hits fra 1980-årene og nye sanger fra 1990- og 2000-årene. Denne utgivelsen inneholder også det første offisielle konsertopptaket av låten «Mind Drive» som første gang ble utgitt på albumet *[[Keys to Ascension]]* i 1996. 
 
## Sporliste
### DVD 1
# «Firebird Suite»
# «Going For The One»
# «Alan White solo / Sweet Dreams»
# «I've Seen All Good People»
# «Mind Drive (parts 1 & 2)»
# «South Side of the Sky»
# «Turn of The Century»
# «My Eyes» (utdrag fra «Foot Prints») / «Mind Drive (Part 3)»
# «Yours Is No Disgrace»
### DVD 2
# «The Meeting Room/The Meeting» (akustisk)
# «Long Distance Runaround» (akustisk)
# «Wondrous Stories» (akustisk)
# «Time Is Time» (akustisk)
# «Roundabout» (akustisk)
# «Show Me» (akustisk)
# «Owner of a Lonely Heart» (akustisk)
# «Second Initial» (Steve Howe solo, akustisk)
# «Rhythm of Love»
# «And You And I»
# «Ritual»
# «Every Little Thing»
# «Starship Trooper»
*Bonusmateriale: Intervju med Roger Dean.

## Personell
*Jon Anderson:  vokal, gitar, keyboard, perkusjon
*Steve Howe:  gitarer, mandolin, vokal
*Rick Wakeman:  keyboard, synthesizere
*Chris Squire:  bass, munnspill
*Alan White:  trommer, perkusjon

## Eksterne lenker
* 
*
Våler kirke

**Våler kirke** kan vise til:

* Våler kirke (Østfold), en middelalderkirke i Kirkebygden i Våler i Vestre Borgesyssel prosti i Østfold
* Våler kirke (Innlandet), en kirke i Våler kommune i Hedmark fylke
* Våler kirke (1806-2009), sistnevntes forgjenger, en korskirke fra 1806 som brant opp i 2009
Forbrukersamfunn

**Forbrukersamfunn** er et uttrykk som oftest brukes for å beskrive samspillet mellom enkeltindivid (forbruker) og samfunn i en vekstøkonomi. Uttrykket brukes både i positiv og negativ betydning.

## Økonomi
Innen mikroøkonomi brukes begrepet vanligvis for å beskrive fremming av forbrukeres interesser. Samfunnet er avhengig av forbruk, og med grunnlag i denne avhengigheten tilskrives den enkelte forbruker påvirkningskraft, og i noen tilfeller rettigheter. Grunnleggende refererer dette til teorien om at forbrukernes valg bestemmer samfunnets økonomiske struktur.
Makroøkonomisk brukes begrepet normalt som en referanse til tesen om at økt forbruk er økonomisk og samfunnsmessig ønskelig.

## Kritisk teori
Innen kritisk teori brukes begrepet ofte for å beskrive et samfunn hvor materielt forbruk har tatt over for andre verdier som sentralt lykkebærende element. Dette verdiskiftet beskrives som ødeleggende både for enkeltindividet og for samfunnet i sin helhet, både på et psykisk og fysisk plan.  Noe av denne kritikken kan ses igjen i fremveksten av bevegelser som Simple living og Buy nothing day.

## Miljøvern
Miljøbevegelsen har alltid stått for en skarp kritikk av forbrukersamfunnet, og med Brundtlandkommisjonens introduksjon av begrepet bærekraftig utvikling i 1987 fikk miljøvernbevegelsenes synspunkter også mer gehør innen økonomisk planlegging.

## Referanser


## Se også
*Jean Baudrillard
*Situasjonisme
Georg Hammer

**Georg «Goggen» Hammer** 
(født 1950) er en norsk tidligere fotballspiller. Han er vinner av fire cupmesterskap og to seriemesterskap, samt spill for det .

Han spilte for hjembyens Kristiansund FK frem til 1969.  Landskjent ble han som spiller for Skeid FK (1969-76, 74 kamper, en scoring) da han vant Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1974. Deretter var han i Lillestrøm SK der han startet i angrep, men ble forsvarer (1977-79, 1981-86, 117 kamper, seks scoringer) og vant Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1977 og 1. divisjon fotball for herrer 1977.

Hammer var på Norges herrelandslag i fotball som kvalifiserte seg til Sommer-OL 1980 (7 kamper, 3 scoringer).  Etter en sesong  i Kristiansund FK og 2. divisjon fotball for herrer (1980) 
mistet han nesten armen grunnet komplisert brudd etter en svenskekamp og var mye borte i et par sesonger.
Tilbake i LSK 1981-86 vant han 1. divisjon fotball for herrer 1986 og Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1985.

Senere trente han sporadisk i klubbene LSK (under Tom Lund), Skeid og Lyn FC (1989).  Hammer flyttet i 2001 tilbake til Kristiansund der han er kommunal idrettskonsulent.

## Referanser
Bôcherprisen

**Bôcherprisen** (engelsk: Bôcher Memorial Prize) er en pris innen matematikken innstiftet til minne om den amerikanske matematikeren Maxime Bôcher. Prisen deles ut hvert femte år siden 1923. Den som nomineres til prisen skal i løpet av de fem foregående årene ha publisert minst én artikkel i emnet analyse i et ansett nordamerikansk vitenskapelig tidsskrift. Reglene ble sist endret i 1993.

## Liste over prisvinnere

## Eksterne lenker
* Bôcher Memorial Prize – American Mathematical Society
Operasjonsstue

**Operasjonsstue** er et rom ved en operasjonsavdeling i et sykehus der de kirurgiske og andre inngrep blir utført.

## Utstyr
Siden inngrepene krever godt lys er det vanlig med en større takmontert operasjonslampe som ofte har flere enheter som gir lys fra flere vinkler.

Siden det ofte benyttes sug, oksygen og lystgass er disse gassene ført i fast røropplegg til operasjonsstuen fra en sentral for gasstilførsel, slik at gassen kan taes fra en standard tilkobling i veggen.

Mye av utstyret som benyttes bruker 220V kraftforsyning. Vanligvis er det sikkerhet for konstant strømforsyning med UPS, og/eller generator. En eller flere operasjonsstuer deler vaskerom for instrumenter der det også er mulighet for pakking og sterilisering.

Det er viktig å kunne holde god hygiene og ha enkel rengjøring av operasjonsstuen, spesielt etter operasjoner der det er frigjort bakterier som ved infisert puss eller avføring. Operasjonsstuene er derfor vanligvis flislagt på gulv og vegger.

Det benyttes narkosegasser som kan være skadelige for de som arbeider med mindre mengder gass over lang tid. Derfor monteres det sug som kan trekke ut gasser, både fra narkoseapparatet og fra området ved operasjonen.
Ellen Wibe

**Ellen Margrethe Wibe** (født 9. januar 1965) er en norsk kommunikasjonsrådgiver og tidligere politiker (FrP). 

Hun er datter av Einar Wibe, skolesjef i Namsskogan kommune 1971–1993. Ellen Wibe gikk idrettsfag og allmennfag ved Namsos og Verdal videregående skoler 1981–1985, og arbeidet en tid som møbelselger i Namsos. Hun er høyskolekandidat i IT fra Nord-Trøndelag distriktshøgskole fra 1989.

Hun var formann i Fremskrittspartiets Ungdom i Nord-Trøndelag 1988–1989 og partiets 2. kandidat i Nord-Trøndelag ved stortingsvalget i 1989. Deretter var Wibe blant annet valgkampsekretær, leder i Fremskrittspartiets kvinneutvalg, generalsekretær i Fremskrittspartiets Ungdom 1989–1992 samt politisk nestformann i Fremskrittspartiet 1993–1994. Etter landsmøtet på Bolkesjø i 1994 var Wibe blant de unge liberalistene som brøt med partiet.

Wibe har siden vært selvstendig næringsdrivende og tilknyttet ulike selskaper som kommunikasjonsrådgiver.

## Referanser
Hecheng (Huaihua)

**Hecheng** (kinesisk: 鹤城区; pinyin: *Hèchéng Qū*) er et bydistrikt i kinesiske provins Hunan. 

Det tilhører byprefekturet Huaihua, og har et areal på 729&nbsp;km² og teller ca. 330&nbsp;000&nbsp;innbyggere (2003).  

Det ligger langs elven Yuan Shui (沅水).

## Eksterne lenker
* Informasjonsside
Huangshigang

**Huangshigang** (kinesisk: 黄石港区; pinyin:  *Huángshígǎng Qū*) er et bydistrikt i Huangshi i den kinesiske provins Hubei.

Det har et areal på 34,9&nbsp;/&nbsp;25,92&nbsp;/&nbsp;30&nbsp;km² og teller 206&nbsp;849&nbsp;/&nbsp;196&nbsp;569&nbsp;innbyggere (2004).

## Administrative enheter
Distriktet består av fem subdistrikter: Shenjiaying 沈家营街道, Huangshigang 黄石港街道, Hongqiqiao 红旗桥街道, Shengyanggang 胜阳港街道, Huahu 花湖街道

## Eksterne lenker
* Informasjonsside
Xisaishan

**Xisaishan** (kinesisk: 西塞山区; pinyin: *Xīsàishān Qū* ) er et bydistrikt i Huangshi i den kinesiske provins Hubei. Det har et areal på 112,4&nbsp;/&nbsp;100&nbsp;km² og teller 220&nbsp;765&nbsp;/&nbsp;220&nbsp;765&nbsp;innbyggere (2004).

## Eksterne lenker
* Informasjonsside
Tieshan

**Tieshan** (kinesisk: 铁山区; pinyin: *Tiěshān Qū* ) er et bydistrikt i Huangshi i den kinesiske provinsen Hubei. Det har et areal på 28,7&nbsp;km² og teller 68&nbsp;416&nbsp;/&nbsp;67&nbsp;936&nbsp;innbyggere (2004).

Som navnet indikerer, Tieshan betyr «Jernfjellet», ble det utvunnet jernmalm her som var grunnlaget for bosetningen.

## Administrative enheter
Bydistriktet består av to underdistrikter: Tieshan 铁山街道 og Luzhangshan 鹿獐山街道.

## Samferdsel
Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.  

Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Informasjonsside
Charles Doolittle Walcott-medaljen

**Charles Doolittle Walcott-medaljen**, deles ut av National Academy of Science for å stimulere forskning vedrørende liv og historie i prekambrium og kambrium. Prisen ble innstiftet av Walcott-fondet som en gave fra Mary Vaux Walcott for å hedre ektemannen Charles Doolittle Walcott (1850–1927).

De nordiske innslagene blant pristakerne er to svensker. 1939, A.H. Westergård i, paleontolog ved Sveriges geologiska undersökning og 1992, Stefan Bengtson, nå professor ved Naturhistoriska riksmuseet.

## List over pristakere

## Eksterne lenker
* National Academy of Sciences
She Talks

**She Talks AS** var et norsk virtuelt mobilselskap.

## Historikk
Selskapet (tidl. Famme AS) startet opp i 2007 og reklamerte med et enkelt mobiltelefonabonnement spesielt tilpasset «kvinner og kvinners behov og ønsker». Mobilabonnementet skulle være enkelt å forstå «i en jungel av andre abonnement» ifølge reklamen. Selskapet benytter Mobile Norways nettverk, med roaming hos Telenor der Mobile Norway ikke har dekning. 

Selskapet har fått noen varsler fra myndighetene:
*19. mars 2009: «Varsel om tvangsoppløsning (på grunn av manglende styre, daglig leder eller revisor)»
*24. april 2009: «Varsel om tvangsoppløsning på grunn av manglende innsendt årsregnskap»

Selskapet har skiftet revisor 2 ganger det siste året. Revisor mener det hersker usikkerhet om videre drift.

20. mai 2009 sendte selskapet ut et brev der de skriver at «det blir noen endringer på konseptet SheTalks. I denne forbindelse kommer ditt mobilabonnement til å bli flyttet over til One Call AS [...] SheTalks kommer tilbake med et nytt og spennende konsept rettet mot familien, høsten 2009. [...] Vedlagt finner du ditt nye sim-kort fra One Call. Dette vil bli aktivert, og er klart til bruk mandag 1. juni 2009.[...]», og 28. september 2009 fusjonerte She Talks med OneCall.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Rosa ringepriser for kvinner» (DinSide)
* «Kjendisfeminist fnyser av mobilselskap for kvinner» (VG Nett)
Zhengxiang

**Zhengxiang** (蒸湘区) er et bydistrikt i den kinesiske provins Hunan. Det tilhører byprefekturet Hengyang (衡阳市). Det har et areal på 111 km² og teller ca. 210&nbsp;000 innbyggere (2003). 

## Eksterne lenker
* Informasjonsside
Shigu

**Shigu** (石鼓区) er et bydistrikt in der kinesiske provins Hunan. Det tilhører byprefekturet Hengyang (衡阳市). Det har et areal på 112&nbsp;km² og teller ca. 200&nbsp;000&nbsp;innbyggere (2003). 

## Eksterne lenker
* Informasjonsside
Zhuhui

**Zhuhui** (珠晖区) er et bydistrikt i den kinesiske provinsen Hunan. Det ligger i byprefekturet Hengyang (衡阳市). Det har et areal på 227&nbsp;km² og teller ca. 270&nbsp;000&nbsp;innbyggere (2003). 

## Eksterne lenker
* Informasjonsside
Morgenlandet

**Morgenlandet** eller **Morgenlandene** er et annet (særlig historisk/poetisk) europeisk uttrykk for Orienten eller Østen. Uttrykket viser særlig til Det nære østen, men ble historisk også brukt om Det fjerne østen.

Opprinnelsen til uttrykket er at solen, betraktet fra Europa, går opp i den retningen som Østen ligger i. Uttrykket har sin motsetning i Aftenlandet (eller vesterlandet), som betegner Europa med en tilsvarende eurosentrert sol-analogi.

Bruken av solens plassering for geografisk orientering har en lang tradisjon. Dette ser man gjennom det greske uttrykket Ἀνατολή (anatole, oppgang, dvs. å stige opp) som betegnet områdene som lå øst for Hellas, og det tyrkiske navnet Anatolia. Også i latin ble uttrykket orient (oriens: oppgående) og oksident brukt som betegnelser på «østen» og  «vesten». Det arabiske ordet maghreb (arabisk مغرب, vesten, avledet av verbet gharaba, nedgående) følge samme mønster. Det samme gjør det opprinnelig italienske ordet Levanten om det østlige middelhavsområdet.

Martin Luther innførte ordet *Morgenland* på tysk gjennom en direkte oversettelse av det greske Anatole, om hellig tre konger fra østerlandet.
Penrosemedaljen

**Penrosemedaljen** ble innstiftet i 1927 av R.A.F. Penrose, Jr. og er en pris som blir delt ut av Geological Society of America for de viktigste bidrag innen geologisk forskning.

I årene 1929, 1937 og 1943 ble prisen ikke delt ut.

## Liste over prismottakere

## Eksterne lenker
* Penrosemedaljen hos The Geological Society of America
Bruce-medaljen

**Bruce-medaljen** er en medalje deles ut årlig av Astronomical Society of the Pacific for bidrag innen området astronomi. Medaljen har fått sitt navn etter Catherine Wolfe Bruce og ble første gang delt ut i 1898.

## Liste over prismottakere

## Eksterne lenker
Fortegnelse over medaljemottakere, Sonoma State University
ILCA Norge

**ILCA Norge** tidligere kjent som **Norsk Laserklubb** (stiftet 1. januar 1975) er den norske klasseklubben for jolleklassene Laser, Laser Radial og Laser 4.7.

## Eksterne lenker
* Bladet til jolleklasseforeningen
Panajachel

**Panajachel** er en by og kommune i Guatemala. Den ligger i departementet Sololá, i den sørvestre delen av det guatemalanske høylandet. Panajachel ligger ved Atitlánsjøen nærmere 1&nbsp;600 meter over havet.

I 2020 hadde kommunen anslagsvis 22&nbsp;266 innbyggere, basert på folketellingen i 2000.

Den viktigste næringsveien i Panajachel er reiselivet. Et av de første hotellene ved innsjøen, Casa Cakchiquel, som ble bygd i 1948 av den svenske grevinnen Aimée Spens, skal ha hatt Che Guevara, Ingrid Bergman og Klaus Kinski blant sine gjester. Hotellet er siden omgjort til et kulturhus.

Panajachel hadde et vennskapssamarbeid med Stjørdal kommune i Norge fra 2010 til 2013.

## Referanser
Harald Sunde (offiser)

**Harald Sunde** (født 1954) var general i den norske Hæren. Han var Norges forsvarssjef fra 1. oktober 2009 til 19. november 2013.

## Bakgrunn og virke
Sunde gikk Befalsskolen for kavaleriet og ble beste elev i kull 1973–1974. Han ble deretter troppsoffiser i Oppklaringseskadronen i Brigaden i Nord-Norge. Etter dette tjenestegjorde han som instruktør på Befalsskolen for kavaleriet frem til 1976. Han fullførte Krigsskolen i 1979 og ble løytnant. Han ble rittmester i 1983 og gjennomførte Hærens stabsskole 1 i 1986. I utlandet har han vært student ved Führungsakademie der Bundeswehr i Hamburg, hvor han gikk det nasjonale hovedkurset fra 1987 til 1989, og har eksamen fra US Army War College fra 1999. 

Sunde har hatt flere ledende stillinger i Hæren, og oppnådde graden major i 1987. I 1992 ble han sjef for Hærens spesialstyrker der han tjenestegjorde i fire år. Han ble forfremmet til oberst i 1996. Videre har Harald Sunde arbeidet i NATO og vært sjef for Forsvarsdepartementets avdeling for operasjonsplanlegging og beredskap. I 2006 ble Sunde forfremmet til generalløytnant og beordret til Nato-hovedkvarteret i Brussel som norsk representant i militærkomiteen. I perioden frem til Sunde ble utnevnt til forsvarssjef var han sjef for Fellesoperativt hovedkvarter ved Jåttå i Stavanger som senere ble til Forsvarets operative hovedkvarter ved Reitan i Bodø.

Sunde var medlem av rådet *Board of Protectors* for Norsk Militær Tattoo i perioden 2010 - 2014.

Sunde er født i Hurdal, vokste opp i Ringsaker og var fra 1991 bosatt på Jessheim, selv om militære jobber medførte lange perioder hvor han bodde andre steder. Etter at han gikk av som forsvarssjef flyttet han til Moelv i Ringsaker. Han er medlem av Senterpartiet og har etter at han ble pensjonist engasjert seg i samfunnsdebatten om forsvarspolitikk.

## Utmerkelser
Det kongelige hoff kunngjorde den 27. januar 2010 at kongen hadde utnevnt Sunde til kommandør med stjerne av St. Olavs Orden «for embetsfortjeneste». Sunde er innehaver av Forsvarsmedaljen med laurbærgren, Forsvarsmedaljen med tre stjerner, Forsvarets medalje for internasjonale operasjoner, Vernedyktighetsmedaljen, Finlands løves orden storkors, Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden, 1. klasse med sverd av den latviske Viesturs orden, den amerikanske dekorasjonen Legion of Merit, kommandør av den franske Æreslegionen, Kommandør av Republikken Polens fortjenstorden og NATO-medaljen for det tidligere Jugoslavia. Da han gikk av som forsvarssjef, ble han dekorert med Forsvarets hederskors. Sunde ble i 2012 gjort til kommandør av den amerikanske Legion of Merit.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Forsvarets Forum - 37 timer med Sunde
* Forsvarets Forum - Non stop Sunde
* Født og oppvokst på slagmarken . Dokumentar med Harald Sunde