open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Politikk i Karmøy

Karmøys kommunestyre har 45 medlemmer, mens formannskapet har elleve medlemmer.

## Kommunestyrevalget 2003

### Ordføreren
Ordfører i Karmøy kommune for perioden 2003&ndash;2007 var Kjell Arvid Svendsen fra Kristelig Folkeparti. Dette var hans  tredje periode som ordfører i Karmøy kommune, og hans  femte periode som medlem kommunestyret og i formannskapet.

### Budsjettet 2006
Jan Birger Medhaug havnet på vippen etter at han meldte seg ut av KrF. Da alt lå an til at KrF, Ap og SV sitt forslag som blant annet innebar innføring av feieravgift og økning av eiendomsskatten skulle bli vedtatt, kom et alternativt budsjett fra FrP, H, V, Pp. Kommunestyret var splittet i to blokker og alt stod og falt på Medhaug. Det endte med at Medhaug støttet det borgerlige alternativet.

## Kommunestyrevalget 2007

### Ordføreren og andre sentrale posisjoner
Som største borgerlige parti greide ikke FrP å samle til et flertall. Frp hadde Høyre med seg men greide ikke å bli enige med verken Venstre eller KRF om sentrale uenigheter. Hadde sentrum-høyre greid å bli enige ville det gitt et solid flertall. KrF gikk i forhandlinger med Ap, SV og Sp. De fikk, sammen med Arbeiderpartiet, med seg Venstre og hadde dermed 24 mandater i kommunestyret. Forhandlinger innad i denne grupperingen førte til at Kjell Arvid Svendsen (KrF) fortsatte som ordfører og Helga Rullestad beholdt varaordførerstolen. Ordførervervet ble knyttet til person. Det betyr at hvis Kjell Arvid Svendsen(KrF) skulle ha trukket seg, ville Helga Rullestad (Ap) overtatt som ordfører.

Bente Thorsen (FRP) ble leder for Hovedutvalg Helse og Sosial, Geir S. Toskedal (KrF) ble leder for Hovedutvalg Teknisk, Didrik Ferkingstad (Ap) ble leder for Partssammensatt utvalg og John K. Holvik (Ap) ble leder for Hovedutvalg Skole og Kultur.

## Kommunestyrevalget 2015

## Kommunestyrevalget 2019

## Kommunestyrevalget 2023

## Referanser


## Eksterne lenker
* Valgresultatet i 2003
* Karmøy kommunes side om medlemmer i forskjellige utvalg 
* Valgresultat i 2007
Kunstgalleri

Et **kunstgalleri** er et visningssted for kunst. Begrepet kunstgalleri brukes både om offentlige gallerier, som viser faste utstillinger av egne samlinger, og om private gallerier, som er kommersielle bedrifter som selger billedkunst. Begge typen gallerier har temporære utstillinger som også viser innlånt kunst. 

## «Galleri» på norsk
I norsk språkbruk er det likevel vanligst å bruke begrepet «kunstgalleri» om virksomheter som også selger kunstverk, og som i tillegg til visning har salg av kunst som sin hovedbeskjeftigelse. Et kunstgalleri blir da et motstykke til et kunstmuseum, siden museet har som hovedoppgave å ta vare på og vise kunst, og ofte også å drive forskning på kunst. Således vil det norske begrepet «kunstgalleri» ikke fullt ut tilsvare andre språks tilsvarende begreper. Eksempelvis er National Gallery og National Portrait Gallery i London, National Gallery of Scotland i Edinburgh, og Galleria degli Uffizi i Firenze samt Galleria Borghese i Roma, institusjoner som vi på norsk vil omtale som **kunstmuseer**.

I Norge brukes «(kunst)galleri» i regelen av virksomheter som driver kommersielt salg av kunst, som for eksempel Galleri Haaken, RAM galleri, Sykkylven Kunstgalleri og Tranøy Galleri. 

### Utenlandske gallerier som på norsk bør betegnes som kunstmuseer

Uffizi Hallway.jpg|Uffizi-galleriet.
Fil:Gallery15Urlan.ogv|National Gallery of Art


## Private gallerier
Innehaveren av et privat galleri kalles **gallerist**. Private gallerier drives vanligvis mot provisjon, dvs. at galleristen tar mot betaling for verket, og beholder en forhåndsavtalt andel av prisen. Noen galleri opptrer også som hovedrepresentant for enkeltkunstnere. 

## Se også
*Kunsthall
*Kunstsentrene

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kåre Nesset

**Kåre Nesset** (1905–1974) var gårdsbestyrer på Austråttgården og motstandsmann under andre verdenskrig.

Han var født på gården *Rundbukta* på Uthaug som sønn av bonde, ordfører og stortingsrepresentant Peder Næsset, og kona Sofie. Han var gift med Borghild Haakaas (1910–1987); paret hadde fire barn.

Nesset var ansatt som gårdsbestyrer på Austrått 1936–1960; i deler av denne perioden var han også statens tilsynsmann med Austråttborgen. Under andre verdenskrig kom han i kontakt med jugoslaviske krigsfanger i Austråttleiren. Han ga humanitær hjelp til fangene, og bidro aktivt til å skape en fluktrute fra leiren og østover mot Sverige. Han var også den som foreslo og stod bak byggingen av Serberhytta oppe i Rødsjøen i Rissa før fangene kunne loses over til Sverige. Nesset ble arrestert 27. mai 1944 under Operasjon Oleander, og satt på Vollan og Grini til freden.

Hans innsats er beskrevet i Asbjørn Øksendals dokumentarbok *Når nøden er størst...* (Trondheim, 1969). Turmarsjen Partisanmarsjen, som følger fluktruten fra Austrått til Rødsjøen, har også hedret Nesset ved å kalle en av medaljene *Kåre Nessets minnemedalje*.

## Referanser


## Litteratur
* *Når nøden er størst* av Asbjørn Øksendal (1969)
* *Flukt til friheten* av Cveja Jovanovic (1985)
* *Blodveien* av Cveja Jovanovic (1987)
*
Madame de Pompadour

**Jeanne-Antoinette Poisson, Marquise de Pompadour**, ofte bare kalt **Madame de Pompadour** (uttales omtrent *madam dø påpador*) (født 29. desember 1721 i Paris, død 15. april 1764 i Versailles) var fransk markise og offisiell elskerinne (maîtresse) til kong Ludvig XV fra 1745.

## Liv og virke
Madame de Pompadour var utenomekteskapelig datter til generalforpakteren Le Normant de Tournhem, og i 1741 ble hun giftet bort med sin fars brorsønn, Le Normant d'Étoiles. Hun lyktes å vinne kong Ludvig XVs oppmerksomhet, og etter at hun skilte seg fra sin mann, ble hun i 1745 kongens maîtresse. Den største skandalen ved det skal ha vært at hun ikke var av adelig herkomst. 

Madammen gis skylden, eller æren, for å ha trukket kongen vekk fra statsforvaltningen og inn i selskapelighet. Hennes ødselhet skal ha vært en av årsakene til monarkiets tapte popularitet i Frankrike, og sitatet *Après nous, le déluge* («Etter oss kommer syndefloden») tilskrives henne.

Hennes seksuelle mellomværende med kongen skal ha opphørt i 1751, men hun fortsatte å øve betydelig innflytelse politisk og ved hoffet. Hun gis æren for å ha bidratt til fred mellom Frankrike og Østerrike, for å ha støttet kultur og litteratur i en slik grad at Voltaire og Diderot kalte henne «en av oss», og for å ha påvirket praktiseringen av sensurlovene i en retning som gjorde det mulig å utgi Den store franske encyclopedien. 

## Se også
* Pompadour, betegnelse på blomstret silkestoff, dameveske og hårsveis

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  madamedepompadour.com (engelsk)
Fylkesvei 353 (Nordland)

**Fylkesvei 353 (Fv353)** gikk mellom Raudsandaksla og Røssvoll i Rana kommune i Nordland. Veien var 19,6&nbsp;km lang.

2019 ble det meste av veien erstattet av fylkesvei 7366. Strekningen mellom ny og gammel E6 ble del av fylkesvei 7372, og den tidligere strekningen mellom Mo i Rana lufthavn og ny E6 ble privat vei.

## Kommuner og knutepunkter

*Endepunkt Raudsandaksla
*Kommunal vei Ravnådalen til  Ravnåmoen (6,2&nbsp;km)

*Kommunal vei Svartisdalveien mot  Røvassmoen (5,7&nbsp;km)
* Bjønnes hengebru (Røvassåga, 76 m)
* Røvassdalveien fra Bjørnneset til Svartisåga bru (9,4&nbsp;km)

* Langvassveien fra Langset til Melfjordbotn i Rødøy (42,0&nbsp;km)
*
* Saltfjellveien fra Røssvoll mot   Mo i Rana, og mot  Storjord i Saltdal

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Sadelnebbstork

**Sadelnebbstork** (*Ephippiorhynchus senegalensis*) er en stor fugl i storkefamilien. 

## Biologi

Fuglen er hvit med svart hals, hode, rygg, vinger og stjert. Nebbet er rødt, svart og gult. Storken lever ved elver, sumper og vann i Afrika sør for Sahara. 

## Utbredelse
Arten finnes i: Angola, Benin, Botswana, Burkina Faso, Burundi, Djibouti, Elfenbenskysten, Eritrea, Etiopia, Gabon, Gambia, Ghana, Guinea-Bissau, Kamerun, Kenya, Den demokratiske republikken Kongo, Republikken Kongo, Malawi, Mali, Mosambik, Namibia, Niger, Nigeria, Rwanda, Senegal, Den sentralafrikanske republikk, Somalia, Sudan, Swaziland, Sør-Afrika, Sør-Sudan, Tanzania, Togo, Tsjad, Uganda, Zambia og Zimbabwe. 

## Inndeling
Inndelingen følger HBW Alive og er i henhold til Elliott (2018). Norske navn på arter følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017). Eventuelle benevnelser i parentes er kun midlertidige beskrivelser, i påvente av et offisielt navn på arten.

* Ciconiiformes, storkefugler
** Ciconiidae, storkefamilien
*** *[[Leptoptilos]]*
**** *[[marabustork|L. crumenifer]]*, marabustork
**** *[[storadjutant|L. dubius]]*, storadjutant
**** *[[småadjutant|L. javanicus]]*, småadjutant
*** *[[Mycteria]]*
**** *[[amerikastork|M. americana]]*, amerikastork
**** *[[gulnebbstork|M. ibis]]*, gulnebbstork
**** *[[beltestork|M. leucocephala]]*, beltestork
**** *[[malaystork|M. cinerea]]*, malaystork
*** *[[Anastomus]]*
**** *[[asiagapenebb|A. oscitans]]*, asiagapenebb
**** *[[afrikagapenebb|A. lamelligerus]]*, afrikagapenebb
*** *[[Ciconia]]*
**** *[[svartstork|C. nigra]]*, svartstork
**** *[[blåmaskestork|C. abdimii]]*, blåmaskestork
**** *[[Ciconia microscelis|C. microscelis]]*, (ikke navngitt, afrikaullhalsstork)
**** *[[ullhalsstork|C. episcopus]]*, ullhalsstork (asiaullhalsstork)
**** *[[svartkronestork|C. stormi]]*, svartkronestork
**** *[[maguaristork|C. maguari]]*, maguaristork
**** *[[stork|C. ciconia]]*, stork
**** *[[svartnebbstork|C. boyciana]]*, svartnebbstork
*** *[[Jabiru]]* (monotypisk)
**** *[[jabirustork|J. mycteria]]*, jabirustork
*** *[[Ephippiorhynchus]]*
**** *[[svarthalsstork|E. asiaticus]]*, svarthalsstork
**** *[[sadelnebbstork|E. senegalensis]]*, sadelnebbstork (monotypisk)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Pompadour

**Pompadour** eller **pompadur** er betegnelse på flere moteelementer som, med rette eller ikke, er oppkalt etter den franske Madame de Pompadour, Ludvig 15.'s elskerinne fra 1745. Det gjelder blant annet et kraftig silkestoff med blomstermønster, en poseformet dameveske som er laget av dette stoffet og har rynkesnor, et pyntebånd, en kjole og en hårfrisyre for kvinner og menn, formet som en høy «rockesveis». *Pompadour* er dessuten navn på en retning innen rokokkostilen fra cirka 1745 til 1764.

## Dameveske
Pompadur er også ei poseforma dameveske som vanligvis er sydd av tøy]og rynka sammen øverst med snor eller bånd. Veska kom på moten i siste del av 1700-tallet. Den blir også kalt «markisa av Pompadour», ei fransk hoffkvinne og offisiell kongelig elskerinne, som var trendsetter i rokokkotida. Pompadurar ble lagd av silketøy med blomstermønster som også hadde fått navn etter henne.

### Eksempler

* 
Fil:Woman's Bag (Reticule) LACMA M.83.281.2 (1 of 2).jpg|Satengpompadur fra Frankrike rundt 1799
Fil:Woman's Reticule LACMA M.64.75.1.jpg|Pompadur, kanskje fra Fankrike rundt 1800
Fil:Woman's Bag (Reticule) LACMA M.2007.211.267 (1 of 2).jpg|Europeisk pompadur med perlebroderi fra rundt 1830
Fil:Woman's Reticule LACMA M.54.20.1.jpg|Svart pompadur pynta med melonsteiner, fra USA rundt 1860
Fil:Kvit pompadur med blomar NF.1928-0408.jpg|Hvit silkepompadur med blomster, nå ved Norsk Folkemuseum
Fil:Brodert pompadur framside NF.1919-0560.jpg|Brodert pompadur brukt i Tolga i Hedmark, nå ved Norsk Folkemuseum
Fil:Woman's muslin dress and straw bonnet c. 1830.jpg|Utstillingsdokke med moteklær fra 1830-åra og pompadur


## Frisyre


File:Charles Dana Gibson00.jpg|Løst, oppsatt hår var en viktig del av *[[Gibson Girl look]]*, et amerikansk kvinne- og moteideal skapt av tegneren Charles Dana Gibson omkring år 1900
File:YoungElvisPresley.jpg|Rockemusikeren Elvis Presley (1935-1977) i 1957 med moteriktig hårklipp med overdrevent høyt, bakoverstrøket pannehår
File:Fotothek df n-06 0000376.jpg|Østtysk pasient og lege 1973 med pompadur i form av en «rockesveis»
File:Christian den 7.jpg|Den danske kong Christian VII (1749-1808) i tidsriktig frisyre med pompadur ca. 1775. Maleri av Jens Juel, nå i Frederiksborgmuseet.


## Se også
* Tupé, høy hårtopp eller løshår som bare dekker forhodet og issen

## Eksterne lenker
*
Poisson

**Poisson** (som betyr *[[fisk]]* på fransk) har flere betydninger.

* Siméon Denis Poisson Fransk matematiker og fysiker som har fått en mengde matematiske konsept og fysiske fenomener oppkalt etter seg:
** Poissonfordeling En diskret sannsynlighetsfordeling som anvendes for å beskrive hendelser som inntreffer uavhengig av hverandre.
* Madame de Pompadour var offisiell elskerinne (metresse) til Ludvig XV fra 1745.
## Se også
* Fischer, Fisher
* Halász, Halas
* Ryba, Rybakov
* Piscator
Bygning

En **bygning** er en frittstående fast konstruksjon, bygget for å gi ly til mennesker, eller til husdyr, materiell, tekniske installasjoner og så videre. 

Visse typer bygninger, særlig boliger, kalles hus. Et «bygg» er en bygning under oppførelse. Normalt oppføres bygninger i treverk, murstein eller betong, men utenfor vår vestlige verden finnes adskillige muligheter for enklere byggematerialer, som bambus, kvister, leire, blikkplater etc.

## Tilbygg
Et **tilbygg** er en bygningsdel som utvider et eksisterende bygg ved å øke grunnarealet. Dette i motsetning til et *påbygg* som utvider bygningen i høyden.

## Påbygg
Et **påbygg** er en bygningsdel som utvider et eksisterende bygg ved å øke byggets høyde. Dette i motsetning til et *tilbygg* som utvider bygningens grunnareal.

## Referanser


## Se også
* Liste over bygningstyper.
* For konstruksjoner uten vegger og tak, se Byggverk
Sukhoj Su-30

**Sukhoj Su-30** (NATO-kallenavn **Flanker-C**) er et multirolle jagerfly utviklet av Sovjetunionen og er i bruk i dagens Russland. Su-30 er som flere andre russiske fly basert på Sukhoj Su-27, og er dermed en del av Sukhoj Su-27-familien. Su-27-teknologien gir flyet svært gode luftkamp-egenskaper, mens modellen i seg selv er spesialisert for å ta ut mål på bakken. Flyet kan sånn sett sammenlignes med USAs F/A-18E/F Super Hornet og F-15E Strike Eagle.

## Varianter
Flyet er en modernisert versjon av Su-27B og har flere varianter. Både Su-30K- og Su-30MK-seriene har hatt kommersiell suksess. Den mest avanserte Su-30-varianten som er i tjeneste er Su-30MKI&ndash; Su-30MK-varianten til India. Denne og videreutviklingene av den er svært spesialisert. Su-30MK-serien har lang rekkevidde og multirolleevne, og den er ansett å være det mest avanserte russisk-designede flyet som er i tjeneste i dag.

## Spesifikasjoner (Su-30SM)

## Referanser

## Litteratur
* Yefim Gordon & Dmitriy Komissarov; *Famous Russian Aircraft: Sukhoi Su-27 & 30/33/34/35* Crecy Publishing Ltd. 2018 ISBN 978-1-91080-918-1

## Eksterne lenker
* Su-30SM Multirole Fighter Aircraft
Tore Hjort

**Tore Hjort** (død 999), sønn av Halfdan Eysteinsson, var en norsk høvding fra Vågan i Hålogaland.

Han kjempet i 986 på Håkon Jarls side i slaget ved Hjørungavåg mot en dansk invasjonshær, hvor Norge beseiret Danmark. Men da han senere gjorde opprør mod Håkon Jarls etterfølger, kong Olav Tryggvason, ble han angrepet av denne og døde for kongens egen hånd.

Det er ikke gjort funn som påviser hvor Tore Hjort hadde sitt sete i Vågan, men arkeolog Narmo sa i et foredrag på Gimsøy-dagen at sannsynligheten var stor for at det var nettopp på Gimsøy, som var en del av Vågan. Dette utfra antall gårder på øya på den tiden og rikholdige funn. 

## Eksterne lenker
* Svolvær historielags sider om vikingtiden 
* Vikingmuseet på Borg
* Tromsø Museums sider om utgravningene på Borg
Vilhelm Kyhn

**Peter Vilhelm Carl Kyhn** (1819–1903) var en dansk landskapsmaler.

Han kom først i handelslære, derfra i kobberstikklære, men brukte samtidig Kunstakademiet fra 1836 og ble elev på modellskolen i 1840, hvor han vant den lille sølvmedaljen. Samme året begynte han å stille ut i landskapsfaget som han hadde lært seg på egen hånd. I 1845 vant han den Neuhausenske premie, og i 1848 ble han tildelt akademiets reisestøtte. På grunn av de urolige forholdene i Europa på dette tidspunkt, fikk han imidlertid lov til å utsette sin reise til 1850. Året etter fikk han stipendiet fornyet så han kunne tilbringe to år i Frankrike og Italia.

I 1870 ble han medlem av Akademiet. I 1887 ble han medlem av akademirådet. Mens han var medlem av Akademiet, ble han utnevnt til ridder av Dannebrogordenen i 1879.

Kyhn stilte ut sitt første bilde, *Bornholmsk Strandparti*, som straks ble kjøpt av Den Kongelige Malerisamling, som siden kjøpte ytterligere ni av hans bilder. Han er grundig representert i offentlige og private samlinger.

## Referanser


## Kilder
* Dansk Biografisk leksikon
* 

## Eksterne lenker
*
Den Frie Udstilling

**Den Frie Udstilling** er en kunstnersammenslutning som ble stiftet i 1891 av danske billedkunstnere i protest mot adgangskravene til det etablerte Charlottenborg.

Det gjør utstillingen til Danmarks eldste sammenslutning av kunstnere. Forbildet var den franske Salon des refusés.

Maleren Johan Rohde var initiativtager og blant stifterne kan nevnes: J.F. Willumsen, Vilhelm Hammershøi, ekteparet Harald og Agnes Slott-Møller, Christian Mourier-Petersen og Malthe Engelsted. På den første ustillingen deltok også kjente navn som P.S. Krøyer, Julius Paulsen og Kristian Zahrtmann.

## Bygningen
Kunsthandler Kleis' lokaler på Vesterbrogade 58 var det første utstillingslokalet. To år senere leide Den Frie en tomt på Rådhuspladsen ved Vesterport Passage og arkitekt Thorvald Bindesbøll påtok seg oppgaven å bygge huset. Ved den neste utstillingen i det nye huset unnlot Willumsen å stille ut på grunn av slakt fra pressen, og hans avløsere ble ingen ringere enn Paul Gauguin og Vincent van Gogh.

Men København rådhus skulle bygges og Den Frie ble nødt til å finne nye lokaler i Aborreparken (der hvor Vesterport ligger i dag). Arkitekt denne gangen var Willumsen, som kom i konflikt med statsarkitekten, og den nye bygningen i sten ble til en bygning i tre med innvielse i 1898. Her var maleren Edvard Munch gjesteutstiller.

Nå deltok også billedhuggere i Den Frie, noe som økte behovet for mer plass. Willumsen bygde et åttekantet paviljong-tilbygg i 1905, og to år senere enda en bygning – denne gangen av arkitekten Peder Vilhelm Jensen Klint. 

I 1986 ble bygningen fredet og i 2002 skjedde en nennsom restaurering, blant annet fikk Pegasusrelieffet på forsiden av bygningen en ny forgylling ovenpå det gamle eiketreet.

## Utstillingen
Sammenslutningen består i dag av 38 medlemmer og de arrangerer hvert år en utstilling med sine egne verker.

## Eksterne lenker
* Den Frie (Utstilling og -bygning) (dansk)
Joel Cedergren

**John Joel Cedergren** (født 1974) er en svensk fotballtrener, fotballeder og tidligere fotballspiller som er sportsdirektør for GIF Sundsvall.

Cedergren har tidligere spilt for Sogndal Fotball i 1. divisjon og kom til klubben i 2004 etter å ha spilt for IFK Mora, IK Brage, Halmstad BK, GIF Sundsvall. Cedergren spilte 22 kamper og scoret ett mål for Sogndal i Adeccoligaen, fordelt på to sesonger.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Svidal

**Svidal** er ei grend i Jølster i Sunnfjord kommune. Grenda ligger på nordsiden av Jølstravatnet, mellom Skei og Vassenden.
Langvann kraftverk

**Langvann kraftverk**  er et  vannkraftverk i Sundsfjorden i Gildeskål kommune i Nordland. 

Hos NVE heter dette kraftverket **Langvatn**, samme navn har Langvatn kraftverk i Rana. 

Kraftverket utnytter fallet på 64 meter fra reguleringsmagasinene Fellvatnet til Langvatnet. Fellvatnet reguleres mellom 393 og 333 moh. 

Det er installert 1 francisturbin på 5 MW og midlere årsproduksjon er på 21 GWh. Samlet nedslagsfelt er på 93 km².
 
Kraftverket eies av Norsk Hydro og Salten kraftsamband og startet produksjonen i 1979. 

Verket er bygget i fjell i enden av en eksisterende tappetunnel og vannet benyttes senere i Sundsfjord kraftverk.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Salten Kraftsamband
Tipu Sultan

**Tipu Sultan**, også kjent som «tigeren fra Mysore», (født 20. november 1750 i Devanahalli ved Bangalore, død 4. mai 1799 i Sritangapatna) var *[[de facto]]*-herskeren over det indiske fyrstedømmet Mysore.

Navnets første ledd forekommer også romanisert som *Tippu* og *Tippoo*.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var den første sønnen til Haider Ali med hans andre kone, Fatima eller Fakr-un-nissa. Han fikk navnet *Tipu Sultan* etter den hellige Tipu Mastan Aulia av Arcot, men ble dessuten kalt *Sultan Sayyid walShareef Fateh Ali Khan Tipu* etter sin bestefar Fath Muhammad. Tipus mor var datter av Mir Muin-ud-Din, guvernør av borgen Kadapa.

Hyder Ali gav Tipu lærere som fra tidlig alder gav ham undervisning i for eksempel urdu, persisk, arabisk og kannada, i Koranen, islamsk rettspleie, ridning, skyting og fekting.

### Hersker
Han hersket over kongedømmet Mysore fra farens død i 1782 til han selv døde i 1799. Tipu var en lærd mann og en dyktig soldat. Han videreutviklet de jerninnfattede mysoriske raketter og bestilte militærhåndboken *[[Fathul Mujahidin]]*, og betraktes som en foregangsmann for bruken av rakettartilleri. Han benyttet sine raketter med fremgang i kamp mot angripende briter og deres allierte.

Han hadde rykte som en god poet. Han var også en sterkt religiøs mann. Tipu Sultan var innenrikspolitisk virksom med forskjellige samfunnsreformer på den islamske tros grunn, noe som innebar utfordringer i et område der folkeflertallet var hinduer. Han bygget dessuten en katolsk kirke, den første i Mysore, på oppfordring fra franskmennene.

Han hjalp sin far med å beseire britene i den andre engelsk-mysoriske krig og fremforhandlet Mangaloreavtalen med det britiske Ostindiske kompani. Han ble beseiret i de tredje og fjerde engelsk-mysoriske krigene av de samlede styrkene til britene og Travancore. 

Tipu Sultan døde i kamp i forsvaret av sin hovedstad Srirangapatna den 4. mai 1799. Etter hans nederlag der fikk britene fatt på flere mysoriske raketter. De ble viktige for utviklingen av britisk rakettvåpen, og ble snart satt inn i Napoleonskrigene i Europa.

## Referanser


## Litteratur
*Bhagwan Gidwani: *The Sword of Tipu Sultan*. (Anmerkning: En TV-serie basert på boken, vist på indisk TV i 1990, førte til sterke protester som nådde helt opp til Indias høyesterett, som imidlertid ikke ville forby TV-serien.
*Samuel Strandberg: *Tipu Sultan - Tigern i Mysore*
* Colonel Meadows Taylor: *Tippoo Sultaun. A Tale of the Mysore War*. Asian Educational Services, India; Reprint 1996, ISBN 81-206-0176-9 (romantisk roman om Tipus undergang)
* Kate Brittlebank: *Tipu Sultan's Search for Legitimacy. Islam and kingship in a Hindu domain.* Delhi etc. 1997.
Giuseppe Cesari

**Giuseppe Cesari** (født i 1568 i Roma, død 3. juli 1640 i Roma), kalt *il *'Cavalier d'Arpino**', var en italiensk maler i manierismen og barokken.

Cesari fant inspirasjon i Federico Zuccaris manieristiske maleri. Han var vel ansett inntil Annibale Carracci og Caravaggio forårsaket en reaksjon i smaken. Arbeider av Cesari finnes i adskillige av Romas og Napolis kirker. Hans mest hyllede verk er «Scener fra den romerske historien» (1591–1636) i *Palazzo dei Conservatori* på Capitolium. Mosaikkene i Peterskirkens kuppel bør også nevnes.

Cesari har fått sitt siste hvilerom i *[[San Giovanni in Laterano]]* i Roma.

## Utvalgte sakrale verker i Roma
* «Jomfru Marias kroning» (1593) &ndash; *Santa Maria in Vallicella*
* «Kristi himmelferd» (1593–1595) &ndash; *Cappella Olgiati*, *[[Santa Prassede]]*
* «Sankt Barbara» (1597) &ndash; *Cappella di Santa Barbara*, *Santa Maria in Traspontina*
* «Kristi lidelse» (cirka 1598) &ndash; *Santi Biagio e Carlo ai Catinari*
* «Kristi himmelferd» (cirka 1599) &ndash; *[[San Giovanni in Laterano]]*
* Kuppelfresker (1612) &ndash; *Cappella Paolina*, *[[Santa Maria Maggiore]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kongedømmet Mysore

**Kongedømmet Mysore** (kannada: ಮೈಸೂರು ಸಂಸ್ಥಾನ *maisūru saṃsthāna*) var et kongedømme i det sørlige India, som tradisjonelt antas å ha blitt grunnlagt i 1399 i nærheten av den moderne byen Mysore. Kongedømmet ble regjert av Wodeyardynastiet, og var i utgangspunktet en føydal vasallstat innenfor Vijayanagarariket. I dettes nedgangsperiode, ble kongedømmet Mysore selvstendig i 1565. På 1600-tallet utvidet kongedømmet Mysore flere ganger sitt territorium. Under Kanthirava Narasaraja I og Chikka Devaraja Wodeyar annekterte det store deler av det som idag er det sørlige Karnataka og deler av Tamil Nadu, og ble en mektig stat i det sørlige Deccanplatået.

Wodeyardynastiet hersket over staten frem til Indias uavhengighet i 1947, da kongedømmet ble innlemmet i staten India.

## Eksterne lenker
*
Rockefeller-familien

**Rockefeller-familien** er en velstående amerikansk bank- og finansslekt som har tysk-amerikansk opprinnelse. 

Den begynte å bli innflytelsesrik gjennom industriherren og filantropen John D. Rockefeller (1839–1937).

John D. Rockefeller hadde et meget nært og godt forhold til sin mor, Eliza Davison Rockefeller (1813–1889), men faren, William Avery Rockefeller, forlot hustruen og de 5 barna og giftet seg på nytt i Canada på 1850-tallet uten å ha skilt seg fra Eliza. Dette skapte senere skandale da pressen fikk nyss om de snuskete forholdene i familien til en av verdens rikeste menn. John D. Rockefeller hadde 4 søsken: 

* William Rockefeller (1841–1922). 
* Lucy Briggs (1838–1878). 
* Mary Ann Rudd (1843–1925).
* Franklin Rockefeller (1845–1917).

John D. Rockefeller ble i 1864 gift med Laura Celestia Spelman (1839–1915), datter av Harvey Buel Spelman (1811–1881) og Lucy Henry (1810–1897). De fikk 5 barn: 

* Elizabeth (1866–1906), gift med Charles Strong (1862–1940).
* Alice (1869–1870).
* Alta (1871–1962), gift med Ezra Parmelee Prentice (1863–1955). 
* Edith (1872–1932), gift med Harold Fowler McCormick (1872–1941). 
* John D. Rockefeller jr. (1874–1960), gift med Abigail "Abby" Greene Aldrich (1874–1948).

John D. Rockefeller led av skrantende helse i årene rundt 1900 og mistet i en periode alt håret. Han overlot stadig mer ansvar til sin sønn i løpet av disse årene, og sønnen ble også en viktig rådgiver for faren. I 1904 ble hustruen Laura rammet av et slagtilfelle og kom seg aldri helt igjen. Hun var ofte avhengig av rullestol for å komme seg rundt etter dette og døde våren 1915, 75 år gammel. Til tross for farens valg av livsstil - han var bigamist og kvakksalver - hadde John D. Rockefeller et godt forhold til han og det finnes bl.a. et bilde fra 1897 som viser 4 generasjoner samlet; William, John D., Edith og Ediths barn. Faren ble meget gammel og døde så sent som i 1906, 95 år gammel. 

John D. Rockefeller arvet farens sterke helse og var innpå 98 år da han døde i sitt hjem i Florida våren 1937. 

John D. Rockefeller jr., som i 1901 hadde giftet seg med Abby Aldrich (1874–1948) hadde 6 barn:

* Abby Rockefeller Mauzé (1903–1976).
* John D. Rockefeller III (1906–1978).
* Nelson Rockefeller (1908–1979). Hans sønn Steven C. Rockefeller giftet seg med Anne Marie Rasmussen fra Søgne i 1959.
* Laurance Spelman Rockefeller (1910–2004). 
* Winthrop Rockefeller (1912–1973).
* David Rockefeller (1915–2017).

Alle barna var mer eller mindre involvert i familiens filantropiske arbeid, blant annet i Rockefeller-stiftelsen. Nelson Rockefeller og broren Winthrop Rockefeller gjorde også karriere innen politikken, Nelson som visepresident og Winthrop som guvernør av Arkansas.

John D. Rockefeller var barnebarn av John (1774–1858) og Sophia Davison (1776–1823) på morssiden og Godfrey (1783–1857) og Lucy  Rockefeller (1786–1867) på farssiden. Lucy var datter av Miles Avery (1760–1850).

## Eksterne lenker
* The Rockefellers
Nils Amund Raknerud

**Nils Amund Raknerud** (1949–2023) var en norsk forfatter. Raknerud publiserte artikler, essay og petiter både under eget navn og pseudonym, blant annet i tidsskiftet *[[Bok og bibliotek]]*, *[[Dagsavisen]]* og *[[Klassekampen]]*.

Han romandebuterte med boka *Ikke ring meg, ikke glem meg* på Tiden Norsk Forlag i 1992. Han utga også *Uten tilknytning til riket* i 1996 og *Min venn utlendingen* i 2006.

Han var sønn av billedkunstneren Gladys Raknerud og pianisten Amund Raknerud, og far til rapartisten Don Martin.

## Bibliografi
* *Ikke ring meg! Ikke glem meg!*, roman, Tiden (1992)
* *Uten tilknytning til riket*, roman, Eget (1996)
* *Min venn utlendingen*, roman (2006)

## Referanser


## Kilder
*Presentasjon av Nils Amund Raknerud i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker
* Raknerudvillaen &ndash; Nils Amund Rakneruds hjemmeside, som er oppkalt etter besteforeldrenes sveitservilla på Hamar.
* ''Ikke ring meg! Ikke glem meg!'' &ndash; Nils Amund Rakneruds debutroman
* ''Uten tilknytning til riket'' &ndash; om hybridromanen som er forbudt solgt, men tilgjengelig på folkebibliotekene
* &ndash; om ''Min venn utlendingen''
Axelsberg tunnelbanestasjon

**Axelsberg tunnelbanestasjon** er en stasjon på Stockholms tunnelbane. Den ligger i bydelen Hägersten i Söderort i Stockholm kommune.

Axelsberg stasjon trafikkeres av T-bane 2 (rød linje) og ligger mellom stasjonene Örnsberg og Mälarhöjden. Stasjonen ligger ved Axelsbergs torg og Selmedalsvägen. Den ble innviet 16. mai 1965.

## Eksterne lenker
* Oversikt over kollektivtransport-systemet i Stockholm på sl.se
* Linjekart for Stockholms tunnelbane
Federico Zuccari

**Federigo Zuccaro** eller **Federico Zuccari** (født ca. 1539 eller 1543 i Sant' Angelo in Vado, død 20. juli 1609 i Ancona) var en italiensk maler i manierismen og bror av Taddeo Zuccari.

## Liv og verk

Zuccari besøkte England (1574–1575) der han utførte noen portretter av dronning Elisabeth I. Etter gjenkomsten til Italia fullførte han Vasaris fresker i katedralen i Firenze.

Zuccari tilhørte grunnleggerne av *[[Accademia di San Luca]]* i Roma og utgav i 1607 det teoretiske verket *L'Idea de' Pittori, Scultori ed Architetti*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Forså kraftverk

**Forså kraftverk**  er et  vannkraftverk  i Gildeskål kommune i Nordland. Deler av nedslagsfeltet ligger i Beiarn kommune.

Kraftverket utnytter fallet på 266 meter fra reguleringsmagasinet Namnlausvatnet/Litle Sokumvatnet samt fallet på 314 meter fra Øvre Nævervatnet.  Namnlausvatnet/Litle Sokumvatnet reguleres mellom 645 og 637 moh og Øvre Nævervatnet mellom 604 og 580 moh.

Det er installert 1  turbin  på 12 MW og midlere årsproduksjon er på 48 GWh. Samlet nedslagsfelt er på 25 km².
 
Kraftverket eies av Norsk Hydro og Salten kraftsamband og startet produksjonen i 1963. 

Vannet benyttes senere i Sundsfjord kraftverk.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Salten Kraftsamband
Fylkesvei 7466

**Fylkesvei 7466** går mellom Kvalnes og Potthusbrua i Saltdal kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 516 (Nordland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Rågsved tunnelbanestasjon

**Rågsved tunnelbanestasjon** er en stasjon på Stockholms tunnelbane i bydelen Rågsved i Söderort i Stockholm kommune.

Stasjonen trafikkeres av T-bane 1 (grønn linje) mellom stasjonene Hagsätra og Högdalen. Stasjonen var endestasjon på linje 19 fram til 1960. Den ble åpnet 14. november 1959.

## Eksterne lenker
* Oversikt over kollektivtransport-systemet i Stockholm på sl.se
* Linjekart for Stockholms tunnelbane
International Bell Telephone Company

**International Bell Telephone Company** åpnet i 1880 det første norske telefonanlegget med telefonsentraler i Kristiania og Drammen. Før dette hadde man kun sporadiske private telefonanlegg, slik som det Halvor Emil Heyerdahl hadde satt opp i 1876. Høsten 1880 hadde Bellselskapet 169 abonnenter. I 1881 ble Christiania Telefonforening etablert som en direkte konkurrent til Bell, senere fulgte flere private telefonselskap. I 1899 kom telegrafloven som ga staten enerett til å drive telefonvirksomhet, staten fikk rett til å kjøpe opp de private telefonselskapene, og telefonselskapene i Kristiania ble overtatt av staten i 1901.

Det opprinnelige Bell Telephone Company ble etablert i 1878 av Alexander Graham Bells svigerfar, Gardiner Greene Hubbard. Han hjalp også til med etableringen av søsterselskapet New England Telephone and Telegraph Company. Det var disse to selskapene som ble sammenslått til *«National Bell Telephone Company» i [[1879]]*. Senere sammenslåinger førte til American Bell Telephone Company, så American Telephone & Telegraph Company (AT&T), SBC, og BellSouth, som senere ble til New AT&T.

## Se også
* Telefoni

## Referanser


## Eksterne lenker
* AT&T
Den andre engelsk-mysoriske krig

Den **andre engelsk-mysoriske krig** (1780–1784) var en konflikt i India mellom Storbritannia og Kongedømmet Mysore. Mysore var på den tiden en av Frankrikes nøkkelallierte i India, og den fransk-britiske konflikten som raste på grunn av den amerikanske uavhengighetskrigen satte i gang fiendtligheter mellom britene og mysorene i India.

Haider Ali var hersker i Mysore, selv om han ikke hadde tittelen konge. Han var overrasket over ett brutt britisk troskapsløfte i en tidligere krig mot marathaene og plasserte seg helhjertet på siden til den franske alliansen, også for å hevne seg mot britene. Da franskmennene erklærte krig mot britene i 1778, besluttet britene seg for å drive franskmennene ut av India. Britene erobret Mahé på Malabar-kysten i 1779 og annekterte visse landområder som tilhørte en av Hyders undersåtter.

Haider Ali benyttet neste mulighet til å slå tilbake og lyktes i å gjøre seg til herre over alt det marathaene hadde tatt fra ham. Med et imperium som strakte seg til Krishna-elva, gikk han gjennom passene til Ghats blant brennenede landsbyer og nådde Conjeeveram, bare 72 km fra Madras, uten motstand. Ikke før røyken ble sett fra St Thomas-fjellet hvor sir Hector Munro ledet en styrke på rundt 5200 menn, ble det gjort noen bevegelser for å gjøre motstand. Men den britiske generalen forsøkte da å slutte seg sammen med en mindre styrke under oberst Baillie som var kalt tilbake fra Guntur. Den manglende evnen til disse offiserene, og ikke på grunn av motet som deres menn utviste, resulterte i den totale ødeleggelsen av Baillies styrke den 10. september 1780.

Britene erobret Coimbatore i 1783, men hverken de eller Mysore klarte til slutt å skaffe seg en klar seier. Krigen sluttet i 1784 med Mangalore-avtalen hvor begge sider gikk med på å gi tilbake hverandres områder til en *[[status quo ante bellum]]*.
San Pietro in Montorio

**San Pietro in Montorio** er en renessansekirkebygning beliggende på Janiculum i Roma. «Montorio» bygger på «Monte d'Oro» (det gyldne berget), som er et annet navn på Janiculum. På gården til det tilliggende klosteret står Donato Bramantes *[[Tempietto]]*, som ble oppført i 1502 på den plassen der man trodde at Peter var blitt korsfestet. 

## Litteratur
* Gigli, Laura, *Guide rionali di Roma: Rione XIII Trastevere*. Parte prima. Roma: Fratelli Palombi Editori 1980.
* Vannicelli, P.L., *S. Pietro in Montorio e il tempietto del Bramante*. Roma 1976.

## Referanser
Janiculum

**Janiculum**, it. *Gianicolo*, er et vidstrakt høydedrag nordvest for bydelen Trastevere i Roma.

På Janiculum finnes blant annet kirken *[[San Pietro in Montorio]]* med Bramantes *[[Tempietto]]*.

## Historie
I 1849 raste det kamper på Janiculum mellom Garibaldis soldater og franske pavelige tropper. Et antall monumenter er blitt reist for de falne garibaldistene. På samtlige står påskriften **ROMA O MORTE** («Roma eller døden»).

## Kunstneriske referanser
Den italienske komponisten Ottorino Respighi skildrer i tredje sats av sitt symfoniske dikt *[[Pinjene i Roma]]* (1924) hvordan natten har senket seg over et tempel viet guden Janus oppe på Janiculum-høyden.

## Eksterne lenker
*
Santa Maria della Vittoria

**Santa Maria della Vittoria** er en barokkkirke på Quirinalen i Roma. Den har siden 1801 vært tittelkirke.

Kirkebygningen ble tegnet av Carlo Maderno og ble oppført mellom 1608 og 1620. Fasaden viser et verk av Giovanni Battista Soria.

Interiøret viser blant annet *[[Den hellige Teresas ekstase]]* av Bernini.


Fil:Santa Maria della Vittoria in Rome - Interior.jpg
Fil:Cornaro chapel in Santa Maria della Vittoria in Rome HDR.jpg
Fil:Santa Maria della Vittoria - 3.jpg
Fil:Santa Maria della Vittoria - 2.jpg
Fil:Santa Maria della Vittoria - 6.jpg
Fil:Santa Maria della Vittoria - 7.jpg


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den hellige Teresas ekstase

**Den hellige Teresas ekstase** er en skulptur utført av barokkunstneren Giovanni Lorenzo Bernini 1647&ndash;1652. Den er å finne i den katolske kirken *[[Santa Maria della Vittoria]]* i Roma.

Skulpturen, som er en av Berninis mest kjente, gjengir en scene fra den spanske helgenen Teresa av Ávilas mystiske skrifter der en engel gjennomborer hennes hjerte med den guddommelige kjærlighetens pil for så å dra den ut igjen. Med skulpturen ville Bernini, som også virket som teaterdekoratør, gjennom en kombinasjon av forskjellige kunstarter &ndash; skulptur, maleri og arkitektur &ndash; skape en romillusjon som på mange måter er karakteristisk for barokken og også utgjør et tilbakevendende tema i hans kunst. Skulpturen er utført i marmor, mens omgivelsene er utført i polykrom marmor, gull, bronse og glass, også freskomaleri har blitt anvendt.

## Litteratur
* Lavin, Irving, *Bernini and the Unity of the Visual Arts*. 2 vol. New York: The Pierpont Morgan Library 1980. 


Fil:Santa Maria della Vittoria - 1.jpg
Fil:Santa Maria della Vittoria - 4.jpg
Fil:Santa Maria della Vittoria - 3.jpg
Fil:Santa Maria della Vittoria - 2.jpg
Fil:Santa Maria della Vittoria - 7.jpg
Fil:Santa Maria della Vittoria - 6.jpg
Forbundet av bevæpnet nøytralitet

**Forbundet av bevæpnet nøytralitet** (engelsk: *League of Armed Neutrality*) henviser til en av to allianser av mindre europeiske sjøfartsnasjoner (1780&ndash;1783 og 1800&ndash;1801), hvor begge var ment å beskytte nøytral skipsfart mot den britiske Royal Navy sin politikk i krigstid i ubegrenset leting etter nøytral skipsfart med franske varer. Beretninger fra denne tiden henviser også ofte til disse alliansene som **bevæpnet nøytralitet** (engelsk: *the Armed Neutrality*).

## Eksterne lenker

* Artikkel om væpnede nøytralitetsforbund, fra *Store norske leksikon*
Via della Conciliazione

**Via della Conciliazione** (italiensk for «forsoningens gate») er en berømt gate i Roma. Den går fra *Largo Giovanni XXIII* ved elven Tiberen og Castel Sant'Angelo frem til *Piazza Pio XII* foran Petersplassen og knyter slik Peterplassen og Peterkirken til de sentrale byområdene.

Gaten ble anlagt i årene mellom 1936 og 1950 etter tegninger av arkitektene Marcello Piacentini og Attilio Spaccarelli til minne om Lateranoverenskomsten fra 1929 mellom Vatikanstaten og den italienske staten. 

Det hadde gjennom århundrene vært flere ulike planer om å åpne opp og knytte Peterplassen og Vatikanet nærmere den øvrige byen. De siste av disse planene var mer politisk betinget, da de deler av Kirkestaten som lå utenfor Vatikanet, blant annet i Borgo-området i Roma hvor gaten begynner, ble inkludert i den nye italienske statsdannelsen under Italias samling, noe som førte til at pavene opplevde seg selv som fanger i Vatikanet. I de neste årtiene, nektet pavene å forlate Vatikanet for å unngå at det ble oppfattet som om paven hadde godkjent den italienske overhøyheten over Roma og de tidligere pavelige besittelsene. Krefter i det fascistiske italienske politiske liv håpet at dette ville føre til at pavens innflytelse ble så redusert at også Vatikanet kunne legges under italiensk kontroll. Da dette imidlertid ikke skjedde, førte dette til Lateranoverenskomsten i 1929.

Benito Mussolini hadde store planer om at gaten skulle ble en hyldest til den fascistiske staten, men siden det tok så langt tid å ferdigstille gaten, ble den ferdig først lenge etter av fascismen var avviklet i Italia.

Avslutningen av gateanleggelsen ble markert ved plasseringen av den siste obelisken i det hellige året 1950 som et markering av dette. Gaten er nå som hovedankomsten til Vatikanet og Petersplassen og fungerer som en forlengelse av denne. Ved enkelte anledninger, som for eksempel under Johannes Paul IIs begravelse har gaten fungert som en del av plassen, slik at denne får kapasitet til å romme enda flere besøkende.
Egil Sundar

**Egil Sundar** (født 17. oktober 1932 i Oslo, død 20. april 1994) var en norsk journalist og sjefsredaktør.

## Karrière
Sundar redigerte skoleavisen mens han var gymnasiast på Foss skole.
Han studerte statsvitenskap i to år før han begynte som journalist i Larvik Morgenavis i 1953. 
I 1956 ble han stortingsmedarbeider i NTB frem til han begynte i Aftenposten.

Sundar arbeidet i Aftenposten fra 1958 til 1990.
Han ble leder for Aftenpostens politiske avdeling i 1966 og var fra 1984 sjefredaktør. 
Høsten 1989 fratrådte han som sjefsredaktør og fikk ansvar for de politiske lederkommentarer. 

Våren 1990 ble han programsjef for nyhets- og aktualitetsavdelingen i NRK-Fjernsynet.
I mars 1992 fikk han en rolle som spesialrådgiver, uten lederansvar.

I 1993 ga han ut boken *Kapitlet som aldri ble skrevet* om sine inntrykk fra mange år i norsk politikk og avisverden.

## Politikk
Sundar tok i 1974 initiativet til «Aksjon for borgerlig samarbeide».

Andreas  Norland skrev om Sundar:

## Bibliografi
* *Kapitlet som aldri ble skrevet* Gyldendal 1993 

## Referanser
Skjerstad Kraftlag

**Skjerstad Kraftlag** var et selvstendig kraftselskap i daværende Skjerstad kommune.

De første andelene i kraftlaget ble tegnet i januar 1943, men kraftlaget ble ikke formelt stiftet før 2. mars 1947.

I forbindelse med kommunesammenslåingen med Bodø 1. januar 2005 ble det besluttet å framforhandle en avtale om salg av kraftlaget som da hadde ca. 1000 strømabonnenter blant fastboende og hytteeiere i Skjerstad.

Kraftlaget ble solgt 19. november 2005 til selskapet BDF-energi som besto av Bodø Energi (74%) og Fauske Lysverk (26%) for 125 millioner, noe som gav andelshaverne mellom 13-15000 for hver andel etter skatt.

Kjøpet var strategisk viktig for å ha kontroll på eierandelen på 3,3% i Salten kraftsamband.
Hwang Woo-suk

**Hwang Woo-suk** (født 29. januar 1953 i Buyeo i Sør-Chungcheong) er en sørkoreansk veterinærmedisiner og tidligere forsker. I 2004 fikk han stor oppmerksomhet på grunn av angivelige fremskritt i stamcelleforskningen. Ved årsskiftet 2005/2006 ble det imidlertid bevist at Woo-suks forskning baserte seg på falske data.

## Referanser
Kjell Arvid Svendsen

**Kjell Arvid Svendsen** (født 1953) er en norsk politiker (KrF). Han var ordfører i Karmøy fra 1996 til 2011. Han har sittet i Karmøy kommunestyre og formannskap i seks perioder. 

I perioden 2005–2009 var han vararepresentant på Stortinget. Han møtte da for Dagfinn Høybråten mellom 1. og 17. oktober 2005, mens Høybråten enda var statsråd. Han var første vararepresentant også i perioden 2009–2013. Fra mars 2013 og ut perioden var han fast møtende representant etter at Dagfinn Høybråten fikk permisjon fra Stortinget for å bli generalsekretær i Nordisk ministerråd med sete i København.

Kjell Arvid Svendsen er lærer av utdanning. Han var leder av Rogland KrF i perioden 2004–2007. I 2016 ble han utnvnt til æresmedlem av Rogaland KrF.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Para Para

**Para Para** (japansk: パラパラ; også *Para-Para* eller *ParaPara*) er en populær japansk solodans. I motsetning til flest club-dansing og rave-dansing, er det spesifikke bevegelser for hver sang, og alle gjør de samme bevegelsene samtidig. Ganske lik line dance. Para Para er sagt å ha eksistert siden 1970-årene, men fikk ikke så mye popularitet utenfor Japan inntil nå nylig. I dag er Para Para kjent over hele verden.

## Eksterne lenker
* Para Para Stage 
* Para Para Online
* Para Para Animation
Postposisjon

En **postposisjon** er, i motsetning til en preposisjon, et ubøyd ord som står *etter* et substantiv. En postposisjon har samme funksjon som en preposisjon. En rekke språk har kun postposisjoner og ingen preposisjoner.

## Eksempler i norsk

* «Det var en del diskusjon deltagerne *imellom*.»
* «Hva skal du bruke hammeren *til*?»
* «– Jeg var ute på byen i går. – Jaha? Hvem *med*?»
Eurobeat

**Eurobeat** er en musikksjanger som er knyttet til Hi-NRG og disco. Den har også kontaktflater med den japanske Para Para-dansekulturen. Til tross for at musikken i stor grad retter seg mot det japanske markedet, er en stor del av den produsert i Italia. Sjangeren har en av verdens lengste samlealbumserier, *Super Eurobeat*, som begynte i 1990 og består av over 200 utgivelser. Den utgis av Japans største plateselskap, Avex, og henter musikk fra et knippe italienske plateselskaper. Time Records, Flea Records og Discomagic var blant de første, men det har seinere vært utskiftninger. Eurobeat kjennetegnes ved raske og energiske melodier, der sangtekstene er av mindre betydning, og kan være latterlige eller til og med meningsløse.

## Populære Eurobeat-artister
*Aerobeat Eurobeat 
*Dave Rodgers 
*EuroPanic! 
*Eurobeat Disney 
*Eurobeat Flash 
*Gazen ParaPara!! 
*LovePara² 
*Maharaja Night 
*Norma Sheffield 
*ParaPara Paradise 
*Super Euro Best 
*Super Euro Christmas 
*That's Eurobeat 
*The Early Days of SEB 
*Tokio Hot Nights 
*VIP Mega Euro Star

## Eurobeat-plateselskap
Blant plateselskapene som produserer Eurobeat er:
* Rodgers Music
* AkyrMusic / Hearty, Inc.
* Delta
* Hi NRG Attack
* LED Records] 
* The S.A.I.F.A.M. Group
* SCP Music
* Time Records
* Dima Music
Alle selskapene er italienske, men ikke alle er reine Eurobeat-plateselskap. Flere av dem gir også ut musikk innen andre elektroniske sjangere som Eurodance, Italodisco og Italodance.

## Eksterne lenker
* Avex Japan Eurobeat  – Offisiell nettside for CD-serien *Super Eurobeat*.
* Eurobeat Prime – Eurobeat-informasjon og -database.
* NRG Express – Eurobeat-informasjon fra Japan.
* Bahamut Forever – Eurobeat-fora, -info, og -artistdatabase.
* Eurobeat.org – Eurobeat-fora og -info.
* ParaParaStage.com  ParaPara/Eurobeat-fora.
* Eurobeat Evolution – Eurobeat-info og -database.
Fokker F28 Fellowship

**Fokker F28 Fellowship** er et to-motors jetfly til bruk på mellomdistanseflyvninger. Flyet ble produsert i 241 eksemplarer av den nederlandske produsenten Fokker fra 1967 til 1987. Den første kommersielle flyvning ble foretatt av Braathens S·A·F·E 28. mars 1969, men det første flyet ble levert til det tyske flyselskapet LTU International. De seks forskjellige utgavene av F28 tar mellom 64 og 79 passasjerer.

Den første og største ulykken med Fokker Fellowship var Braathens rute 239 fra Ålesund til Oslo lille julaften 1972 da 40 liv gikk tapt. F28 har hatt ytterligere dødsulykker som omtalt under Eksterne lenker.

## Eksterne lenker
* Aviation Safety Networks database om ulykker med F&ndash;28
Vittorio Crivelli

**Vittorio Crivelli** (født omkring 1440 i Venezia, Italia; død 1501/1502 i Venezia) var en italiensk maler og bror av Carlo Crivelli.

## Galleri

Vittore Crivelli - Madonna and Child - WGA05803.jpg
Vittore Crivelli - Saint Bonaventure.jpg
Vittore crivelli, madonna col bambino e santi francescani, 1481, 03.JPG
Vittore crivelli, polittico, 1480 ca.JPG


## Referanser
Padovaskolen

**Padovaskolen** var en skoleutdannelse i italiensk maleri som spilte en viktig rolle på 1400-tallet under Francesco Squarcione og utøvde en stor innflytelse på kunsten i Ferrara og Venezia gjennom dennes elever Andrea Mantegna, Cosimo Tura og Carlo Crivelli.