open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Road to Perdition (film)

***Road to Perdition*** er en amerikansk spillefilm regissert av Sam Mendes, med manuskript av David Self basert på tegneserieboken med samme navn av Max Allan Collins. Filmen hadde premiere 12. juli 2002.

Handlingen er lagt til 1931, under den store depresjonen, og følger en mafiatorpedo og hans sønn i deres søken etter hevn mot et mafiamedlem som myrdet resten av familien deres.

Filmingen fant sted i Chicago-området. Mendes, som nylig hadde fullført den kritikerroste *[[American Beauty]]*, siktet mot en historie som hadde minimalt med dialog og i stedet viderebrakte følelser gjennom bildene. Sjeffotograf Conrad L. Hall dro fordel av miljøet for å skape symbolisme for filmen, for hvilken han mottok flere priser, inkludert en Oscar for beste kinematografi posthumt. Filmen utforsker flere tema, blant annet konsekvensen av vold og forhold mellom far og sønn.

De sentrale rollene i filmen innehas av Tom Hanks, Paul Newman, Jude Law og Daniel Craig.

## Rolleliste
* Tom Hanks som Michael Sullivan
* Tyler Hoechlin som Michael Sullivan jr.
* Paul Newman som John Rooney
* Jude Law som Harlen Maguire
* Daniel Craig som Connor Rooney
* Stanley Tucci som Frank Nitti
* Jennifer Jason Leigh som Annie Sullivan
* Liam Aiken som Peter Sullivan
* Dylan Baker som Alexander Rance
* Ciarán Hinds som Finn McGovern
* David Darlow som Jack Kelly

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Linda Indergand

**Linda Indergand** (født 1993) er en sveitsisk syklist.

Hun representerte Sveits under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 8 i terrengsykling.

Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok hun bronse.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Annika Langvad

**Annika Langvad** (født 1984) er en dansk syklist.

Hun representerte Danmark under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 11 i terrengsykling. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Helen Grobert

**Helen Grobert** (født 11. april 1992) er en tysk syklist.

Hun representerte Tyskland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 12 i terrengsykling. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Chloe Woodruff

**Chloe Woodruff** (født 21. juli 1987) er en amerikansk syklist.

Hun representerte USA under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der hun ble nummer 14 i terrengsykling. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Road to Perdition

***Road to Perdition*** er en tegneseriebok skrevet av Max Allan Collins, med tegninger av Richard Piers Rayner. Boken ble publisert av DC Comics’ imprint Paradox Press.

I 2002 ble boken filmatisert.

## Referanser
Gresk-arisk

**Gresk-arisk **eller **gresk-armensk-arisk **er en hypotetisk utvikling innen den indoeuropeiske språkfamilien, som er stamspråket til gresk, armensk og indoiranske språk. Gresk-arisk delte seg så til urgresk og urindoiransk i midten av det tredje årtusen f.Kr. Urarmensk ville ha vært en separat utvikling som lå mellom urgresk og urindoiransk, som samstemmer med at armensk deler bare enkelte trekk med gresk, mens andre bare med iransk, i tillegg til at gresk er et kentumspråk, mens indoiransk er et satemspråk, og armensk ligger mellom disse to.

Gresk-iransk har relativt bred støtte blant de som mener at det indoeuropeiske urheimatet ligger i det armenske høylandet. Tidlige bevis på dette kom frem i Wolfram Eulers *Indoiranisch-griechische Gemeinsamkeiten der Nominalbildung und deren indogermanische Grundlagen *fra 1979, som sammenlignet fellestrekk mellom gresk og sanskrit.

Armensk inkluderes i denne språkgruppen, for å inkludere teorien om gresk-armensk, og da som gresk-armensk-arisk, som så delte seg opp i urgresk og armensk-arisk.

I forbindelse med Kurgan-hypotesen så er gresk-arisk også kjent som sen urindoeuropeisk, noe som tyder på at gresk-arisk var den seneste utviklede dialektgruppen fra urindoeuropeisk som var enhetlig og gjensidig forståelig i det indoeuropeiske urheimatet. Det skal ha eksistert tidlig i det tredje årtusen f.Kr. Innen 2500 år f.Kr hadde urgresk og urindoiransk blitt separate språk, og forflyttet seg vekk fra det tidligere urheimatet.

Gresk-arisk blir også trukket inn i studier rundt komparativ mytologi.
## Referanser
Guo Dan (skøyteløper)

**Guo Dan Maria** (født 6. desember 1990) er en kinesisk skøyteløper som deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerer Kina.

## Personlige rekorder

## Sammenlagt i [[Verdenscupen på skøyter|Verdenscupen]]
Oppdatert etter 2021/22-sesongen.

– = ikke deltatt på distansen for nevnte sesong.
0 = ikke samlet poeng under nevnte sesong, men deltatt.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Guo Dan på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*  Guo Dan på ISU sine nettsider. (noen resultater)
*  Guo Dan på SpeedskatingResults.com
*
Julia Bell

**Julia Bell**, født 28. januar 1879 i Sherwood i Nottinghamshire, død 26. april 1979 i Westminster, var en banebrytende engelsk genetiker.

## Utdannelse
Hun var student ved Girton College i Cambridge og avla i 1901 en eksamen benevnt «Mathematical Tripos». Men på den tiden kunne kvinner ikke tildeles universitetsgrader hverken ved Cambridge-universitet eller ved Oxford-universitetet. Derfor var det ved Trinity College i Dublin som tildelte Julia Bell en mastergrad for en avhandling om sol-parallakse som hun hadde utarbeidet ved Cambridge Observatory.

I 1908 ble hun ansatt ved University College London som forskningsassistent i statistikk. Hun hadde Karl Pearson (1857-1936) som mentor; han var en av grunnleggerne av det moderne statistikk-faget. I 1914 oppfordret han henne til å ta en medisinsk grad siden de hadde behov for denne kompetansen ved Galton Laboratory. Hun ble student ved London School of Medicine for Women (Royal Free Hospital). I 1922 avla hun medisinsk embetseksamen, og ble i 1938 opptatt som «Fellow of the Royal College of Physicians». I 1941 ble hun tildelt Weldon-medaljen ved Oxford University for sitt innsats innen fagfeltet biometri.

## Forskerkarriere
Som fast ansatt i «the Medical Research Council» ved Galton-laboratoriet ved University College London, ble Julia Bell banebrytende i sin forskning på hvordan mange sykdommer skyldes arvelig disposisjon. Hun forfattet de fleste kapitlene av en serie forskningsstudier med tittelen «*The Treasury of Human Inheritance*» som Galton-laboratoriet publiserte i perioden 1909-1956.

I 1937 publiserte Julia Bell sammen med J.B.S. Haldane en artikkel der det for første gang ble etablert en sammenheng mellom genene for fargeblindhet og hemofili på X-kromosomet. Denne oppdagelsen var et viktig steg i kartleggingen av det menneskelige genom.

I 1943 publiserte hun sammen med James Purdon Martin studien «*A Pedigree of Mental Defect Showing Sex-Linkage*». Der beskrives en familie hvor elleve mannlige medlemmer i to generasjoner var født med utviklingshemninger. Deres mødre var ikke utviklingshemmede. Bell og Martin påviste at utviklingshemningen måtte være genetisk betinget, og deres studie ga denne spesielle formen for utviklingshemning betegnelsen «Martin-Bell Syndrome». Tilstanden er i dag kjent som Fragilt X-syndrom.

Bell har også gitt navn til fem ulike varianter av brachydactylia, en samlebetegnelse for ulike former for korte finger- eller tåledd. Også dette er arvelige tilstander.

Julia Bell var aktiv som forsker i mange år. Som 82-åring publiserte hun en artikkel om røde hunder og graviditet. Hun pensjonerte seg da hun var 86 år gammel, men fortsatte å følge med på utviklingen av genetikken inntil hun døde i en alder av 100 år.

## Referanser
James Purdon Martin

**James Purdon Martin** (født 11. juni 1893 i Ulster, død 1984 i London) var en britisk medisiner og genetiker.

I 1941 publiserte han sammen med Julia Bell studien «*A pedigree of mental defect showing sex-linkage*». Studien beskrev en familie hvor elleve mannlige medlemmer i to generasjoner var sterkt utviklingshemmede. Ingen av mødrene var utviklingshemmet. [4] På bakgrunn av dette banebrytende forskningsarbeidet ble syndromet lenge benevnt «Martin-Bell Syndrome». Tilstanden er i dag kjent som Fragilt X-syndrom, og er den vanligste formen for arvelig utviklingshemning.

## Referanser
USS «Maddox» (DD-731)

**USS «Maddox»** (**DD-731**) var en amerikansk jager i Allen M. Sumner-klassen (en videreføring av Fletcher-klassen). Skipet var oppkalt etter kaptein William Maddox. Det ble bygd ved Bath Iron Works. Skipet vant berømthet ved sin rolle i den såkalte Tonkin-episoden, som ble foranledningen til opptrappingen av det amerikanske engasjement i Vietnamkrigen.

## Innsats
I sluttfasen av Annen verdenskrig kom USS «Maddox» til innsats i Stillehavskrigen. Den var eskortefartøy under US Navys angrepsoperasjoner med hangarskip i det vestlige Stillehavet, og støttet opp ved den amerikanske invasjon av den japanske øya Okinawa. Den 21. januar 1945 ble USS «Maddox» truffet og skadet ved et kamikazeangrep ved Formosa utført av et japansk fly.

Under Koreakrigen var den del av den 7. flåte som støttet FN-styrkenes innsats langs Koreahalvøyas vestkyst.

USS «Maddox» og jageren USS «Turner Joy» (DD-951) var de første skipene som var involvert i Tonkin-episoden. Etter de amerikanske styrkenes forståelse ble de den 2. august 1964 under Operation Desoto angrepet av tre nordvietnamesiske torpedobåter, hvorpå de utløste flystøtte.

I Vietnamkrigens videre forløp deltok USS «Maddox» blant annet også i operasjonene Sea Dragon og Market Time, og støttet militæraksjoner i kystområdene med beskytning fra sjøen.

I 1969 ble skipet tatt ut av aktiv tjeneste og overført til den amerikanske reserveflåten. Den 2. juli 1972 ble det avmønstret.

Den 6. juli 1972 ble det overført til Taiwan og tatt inn i Republikken Kinas marine under navnet «Bo Yang». Det ble avmønstret for godt og opphogd i 1984.

## Litteratur
Moise, Edwin E.: *Tonkin Gulf and the Escalation of the Vietnam War*. 1996; The University of North Carolina Press. ISBN 0-8078-2300-7.

## Eksterne lenker

*Chronology of Events 30/31 July Through August 1964 - National Security Archive at George Washington University
* The Gulf of Tonkin Incident, 40 Years Later; Flawed Intelligence and the Decision for War in Vietnam – National Security Archive at George Washington University
*   navsource.org: USS ''Maddox'' 
*        hazegray.org: USS ''Maddox'' 
* ussmaddox.org:  USS ''Maddox'' Association
Trevor (kortfilm)

***Trevor*** er en amerikansk kortfilm fra 1994, regissert av Peggy Rajski. Den ble produsert av Randy Stone og Peggy Rajski og skrevet av James Lecesne. Filmen er satt i 1981 og handler om 13 år gamle Trevor, en stor tilhenger av Diana Ross, som er forelsket i skolekameraten Pinky Faraday.

*Trevor* vant Oscar for beste kortfilm i 1995 sammen med *[[Franz Kafka's It's a Wonderful Life]]*.

I 1998 grunnla filmregissør Peggy Rajski og filmskaperne Randy Stone og James Lecesne organisasjonen The Trevor Project, som skal hjelpe LHBT-ungdom som tenker på å ta sitt eget liv.

## Medvirkende
* Brett Barsky som Trevor
* Judy Kain som Trevors mor
* John Lizzi som Trevors far
* Jonah Rooney som Pinky Farraday
* Stephen Tobolowsky som Father Jon
* Cory M. Miller som Jack
* Allen Dorane som Walter Stiltman
* Lindsay Pomerantz som Cathy Quinn
* Alicia Anderson som Mary Zapatelli
* Courtney Dornstein som Francine Antoniello

## Referanser


## Eksterne lenker
Orazio Gianutio

**Orazio Gianutio della Mantia** (ca. 1565 – ca. 1610) var en italiensk sjakkspiller og -forfatter.

I 1597 publiserte han *Libro nel quale si tratta della maniera di giucar a scacchi, con alcuni sottilissimi partiti*. I verket beskriver Gianutio tidens sjakkregler og diskuterer enkelte åpningers fordeler og ulemper.

## Litteratur
* Jacob Henry Sarratt (red.): ''The works of Gianutio, and Gustavus Selenus on the game of chess.'', babel.hathitrust.org

## Referanser
Beuningen (Gelderland)

**Beuningen** er en kommune i provinsen Gelderland i det østlige Nederland. Kommunen hadde  innbyggere i .

I tillegg til administrasjonssenteret Beuningen består kommunen av tettstedene Ewijk, Weurt og Winssen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bronckhorst

**Bronckhorst** er en kommune i provinsen Gelderland i det østlige Nederland.

Kommunen Bronckhorst ble dannet den 1. januar 2005 ved en sammenslåing av fem mindre kommuner, her listet med de viktigste tettstedene:

*Hengelo: Hengelo, Keyenborg og Veldhoek
*Hummelo og Keppel (sørøst i den nye kommunen): Hummelo, Laag-Keppel, Hoog-Keppel, Voor-Drempt og Achter-Drempt
*Steenderen: Steenderen, Bronkhorst, Baak, Toldijk og Olburgen (alle i nærheten av elva IJssel);
*Vorden: Vorden, Kranenburg, Wichmond og Vierakker
*Zelhem: Zelhem, Velswijk og Halle.

Kommuneadministrasjonen ligger i Hengelo.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2016/17 – Verdenscup 2 – 500 meter menn

**[[Verdenscupen på skøyter|Verdenscup]] runde nummer to i [[Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2016/17|sesongen 2016/17]] i [[hurtigløp på skøyter]] for menn på 500 meter** i M-Wave i Nagano, Japan søndag den 20. november 2016.

Vinneren ble tyske Nico Ihle foran nederlandske Jan Smeekens og sørkoreanske Cha Min-kyu på tredjeplass. Russiske Ruslan Murasjov vant b-gruppa foran de to canadiske løperne Christopher Fiola på andreplass og Alex Boisvert-Lacroix på tredjeplass.

## Medaljevinnere

## Resultater

## Funksjonærer
* Overdommer var Trevis Boyd, Canada.
** Starter var Yoshihiro Kitazawa, Japan for gruppe A og Takeshi Mukai, Japan for gruppe B.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Menyside for parsammensetning og resultater på live.ISU
;For 500 meter
** Gruppe A : Parsammensetning, passerings- og rundetider i parrekkefølge og resultater på live.isuresults.eu.
** Gruppe B : Parsammensetning, passerings- og rundetider i parrekkefølge og resultater på live.isuresults.eu.
* Resultater på gruppe A og for gruppe B på www.ISU.html.infostradasports.com
* Resultater på www.SpeedSkatingStats.com (Engelsk) og på www.SchaatsStatistieken.nl (Nederlandsk).
* Resultater for gruppe A og for gruppe B på www.SpeedSkatingNews.info på engelsk.
* Resultater for gruppe A og for gruppe B på SpeedskatingResults.com på engelsk
* Resultater for gruppe A (med ''uavhengig eget poengsystem'') og for gruppe B på www.The-Sports.org på engelsk
Mary Barr

**Mary Barr** (født 11. juli 1925, død 1. mars 2010) var den første kvinnelige flyger til å fly skogbrannflygning for U.S. Forest Service, samtidig som hun var ulykkesforebyggende rådgiver, mekaniker og flyinstruktør gjennom hele sitt yrkesliv.

## Karriere
Mens hun bodde i Lorain, Ohio og arbeidet i en fabrikk, lærte Barr seg å fly i 1946 som medlem av en Piper Cub klubb. Hun droppet ut av Oberlin College året før for å finne en jobb for å betale for sine flytimer. Etter endt opplæring fikk hun en jobb med opplæring av yrkesflyvere. Mot sluttenav Andre verdenskrig bestemte hun seg for å bidra til å bygge militærfly, noe som førte til at hun flyttet til New York og ble elev ved en skole for F lymekanikere. Dette involverte også at hun opptrådte sammen med medlemmer av Women Airforce Service Pilots og bistod med transport av krigsmateriell og fergeflyvning over USA. Mot slutten av krigen flyttet Barrs til Susanville, California i 1949 og tiltrådte en stilling for å administrere og utvide Susanville airport. I 1957 fikk hun stilling som FAA Pilot Sensor for Lassen County. I 1964 ble Barr en av de første fire kvinner som noen gang deltok i Reno Air Races. Hun kom på andreplass i Reno National Championship i Stock Plane Class med en Piper Cherokee.

Nå begynte hennes karriere i US Forest Service. I 1974 ble hun den første kvinnelige piloten og ble fast ansatt etter å ha arbeidet for Forest Service som kontraktpilot i flere år. Hennes jobb innebar å fly over det nordlige California for å oppdage skogbrann. Senere på 1970-tallet flyttet Barr til San Francisco for å være Aviation Safety Officer for Forest Service, for så å bli en National Aviation Safety Officer i Washington D. C., og til slutt flyttet til
Sacramento i California i 1985 for å fungere som Regional sikkerhetsoffiser til hun fratrådte for godt. Hun ble i 2001 innlemmet i Luftfartens Internasjonale Pioneer's Hall of Fame for Kvinner. og hedret av Smithsonian National Air and Space Museum.

## Personlige liv
Barr møtte sin ektemann, og sjef på den tiden, David Barr, mens hun tok flytimer i 1946. De giftet seg året etter og fikk to barn, Molly og Virginia.

## Referanser
Pål Grøndahl

**Pål Grøndahl** (født 13. august 1961 i Arendal) er en norsk psykolog og fagbokforfatter. 

Fra 2005 frem til mai 2020 var han forsker ved Kompetansesenter for sikkerhets-, fengsels- og rettspsykiatri ved Oslo universitetssykehus. Før det jobbet han fra 1996 på regional sikkerhetsavdeling ved Dikemark sykehus. I 1998 begynte han som spesialpsykolog hos politiet i Oslo frem til 2005. Før han begynte å studere psykologi, og i studietiden, jobbet han som hjelpepleier på Emma Hjorths Hjem fra 1980 til 1996. 

Han utdannet seg til psykolog på Universitetet i Oslo i perioden 1991–1996, og ble psykologspesialist i 2001. Han tok doktorgrad i 2010 med avhandlingen *A comparative and empirical analysis of practices in Norwegian forensic psychiatry*. 

## Bibliografi
* Ulf Stridbeck og Pål Grøndahl: *Rettspsykiatriske beretninger. Om sakkyndighet og menneskeskjebner* Gyldendal 2015. ISBN 9788205484597
* Pål Grøndahl: *Om drap* Gyldendal 2019. ISBN 978-82-05-52174-2
* Pål Grøndahl og Alv A. Dahl: *Narsissisme* Universitetsforlaget 2021 ISBN 978-82-15-04648-8

## Referanser
Julian Lage

**Julian Lage** (født 25. desember 1987) er en amerikansk jazz-gitarist og komponist.

## Biografi
I tillegg til å lede sin egen gruppe, spiller Lage i Gary Burton's New Quartet og Eric Harland's Voyager. Han er også involvert i et duo-prosjektet med Chris Eldridge.

Lage har spilt med anerkjente kunstnere som Jim Hall, Mark O ' Connor, Ambrose Akinmusire, Dayna Stephens, Walter Smith III, Taylor Eigsti, Gary Burton, Eric Harland, Larry Grenadier, Fred Hersch, Béla Fleck, Antonio Sanchez, og Nels Cline.

Som ett vidunderbarn var Lage i 1997 gjenstand for dokumentaren *Jules at Eight.* I en alder av 13 år spilte han på Grammy Awards 2000. Han har vært ansatt ved Stanford Jazz Workshop på Stanford University siden han var 15 år og tok klassisk utdannelse i San Francisco Conservatory of Music, Lage har studert ved Sonoma State University, Ali Akbar College of Music, og har også utdannelse fra Berklee College of Music (2008).

Lage ga ut sitt debut album *Sounding Point* på EmArcy Records 24. mars 2009, som fikk gode anmeldelser. Den ble også nominert til Grammy Award *for Beste Moderne Jazz Album* i 2010. Det andre albumet med tittelen *Gladwell* ble utgitt den 26. April 2011, også denne fikk positive anmeldelser.

Lage flyttet fra Boston til New York i oktober 2010. Hans primære instrument er en Linda Manzer Blue Note Archtop, som han har eid siden han var 11 år gammel.

## Diskografi

### Som leder
* *Sounding Point* (EmArcy, 2009)
* *Gladwell* (EmArcy, 2011)
* *World ' s Fair* (2015)
* *Arclight* (Mack Avenue, 2016)

### Som co-leder
* *Free Flying* (Palmetto, 2013) – med Fred Hersch
* *Avalon* (Moderne Lore, 2014) – med Chris Eldridge
* *Room* (Mack Avenue, 2014) – med Nels Cline

### Som sidemann
* David Grisman: *Dawg Duos* (1999)
* Gary Burton: *Generations* (2004)
* Gary Burton: *Next Generations* (2005)
* Taylor Eigsti: *Lucky to Be Me* (2006)
* Taylor Eigsti: *Let It Come to You* (2008)
* Taylor Eigsti: *Daylight at Midnight* (2010)
* Eric Harland: *Voyager: Live by Night* (2010)
* Gary Burton: *Common Ground* (2011)
* Nicole Henry: *Embraceable* (2011)
* Sophie Milman: In the Moonlight (2011)
* Anthony Wilson: *Seasons: Live at the Metropolitan Museum of Art* (2011)
* Dayna Stephens: *Today Is Tomorrow* (2012)
* Ariel Pocock: *Touchstone* (2013)
* Gary Burton: *Guided Tour* (2013)
* Dayna Stephens: *Peace* (2014)
* Eric Harland: *Vipassana* (2014)
* Nels Cline: *Lovers* (Blue Note, 2016)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*  På Marian McPartlands ''Piano Jazz''
Annik Magerholm Fet

**Annik Magerholm Fet** (født 28. august 1953 i Ålesund) er en norsk fysiker. Fra januar 2017 til desember 2022 var hun viserektor ved NTNU i Ålesund. Hennes primære fag- og forskningsområder er innen bærekraft, global produksjon, miljø og bedrifters samfunnsansvar. 

Hun er professor i miljøledelse, systemteknikk og livsløpsanalyser ved Institutt for industriell økonomi og teknologiledelse (IØT) ved NTNU, og har vært direktør og faglig leder for NTNUs tematiske satsningsområde for bærekraftig samfunnsutvikling: NTNU Bærekraft (2014–2023).

Fet har sin utdanning fra NTNU og forløperen Universitetet i Trondheim, der hun tok hovedfag i kjernefysikk og ble cand.real. i 1978.

__NOTOC__

I 1997 ble hun tildelt graden dr.ing. for avhandlingen *Systems engineering methods and environmental life cycle performance within ship industry*.

Etter at hun var blitt cand.real., tiltrådte hun som lektor ved Kolvikbakken ungdomsskole i Ålesund. Året etter ble hun ansatt som undervisningsinspektør ved Møre og Romsdal tekniske fagskole. Denne stillingen hadde hun fra 1979 til 1990. I perioden 1986–1988 hadde hun permisjon, og arbeidet som geofysiker ved Statoils letekontor, først i Stavanger, deretter i Kristiansund.

I perioden 1990–1997 var hun høyskolelektor, og 1997–1998 førsteamanuensis ved Ingeniørhøyskolen i Ålesund. Deretter var hun professor II ved NTNU, og fra 1999 er hun professor samme sted.

Hun arbeidet for forskningsinstitusjonen Møreforsking i 1992–1998. Der startet og ledet hun forskningsgruppen Avdeling for miljøteknologi. 
 
 

Hun har hatt forskningsopphold ved flere utenlandske institusjoner, blant annet Det tekniske universitetet i Delft (TU Delft (1995); Lisboa universitet, Instituto Superior Técnico (1997); University of California, Santa Barbara, Bren School of Environmental Science and Management (2004); Lloyd's Register, London (2004); University of Technology Sydney, Centre for Corporate Governance (2009)

## Priser
* 1997 – Nasjonal utmerkelse for fremming av miljøteknologi, Norske Sivilingeniørers forening
* 2003 – Sølvmedalje, «Silver medal for paper presented by a non-member of IMarEST», for artikkelen «Environmental reporting in marine transport», publisert i *Journal of Marine Design and Operations*, ISSN 1476-1556, nr. B1 2002, mars 2003.
* 2012 – Ålesund kommunes miljøpris.

## Medlemskap og verv
Annik Magerholm Fet er medlem av Norges Tekniske Vitenskapsakademi (NTVA). 

I 2005 ble hun tatt opp som fellow (FIMarEST)  ved Institute of marine science and technology (IMarEST).

I 2016 ble hun, som eneste nordmann, innvalgt i FNs ressurspanel.

## Bibliografi

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* Fets profilside med CV, NTNU
Airedale

**Airedale** var en engelsk bilfabrikk i Esholt, i nærheten Shipley, West Yorkshire. Det var etterfølgeren til Tiny bygget av Nanson, Barker & Co fra 1911 til utbruddet av Første verdenskrig i samme by.

## Historie
Etter krigen i 1919 ble en større bil utviklet og selskapets navn ble endret til Airedale. Denne nye modellen var på 20 Hk og hadde en 1&nbsp;795 cc firesylindret toppventilert Dorman KNO motor med Zenith forgasser som ytet 22 Hk ved 1&nbsp;500 o/min. Driften til bakhjulene gikk gjennom en firetrinns girkasse og plateclutch. Bilen hadde en akselavstand på 2,97 meter og total lengde 4 m med konvensjonelle elliptiske bladfjærer på alle hjul. I 1922 hadde de hadde tilstrekkelig tillit til å stille ut på London Motor Show og selskapets navn ble endret fra Nanson, Barker & Co. til Airedale Cars. Den var priset til 575 pund for en spesiell coupé, 435 pund  for en 4-seters tourer, 425 pund for en 2-seters med bagasjerum, 375 pund for en Limousin

En større Meadows motor på  2&nbsp;120 cc på 14 Hk ble tilbudt fra 1922. Denne bilen var litt større med 4,11 m  total lengde. En naken limousin kostet 360 pund, en åpen toseter koster 425 pund og en stor limousin 625 pund

Bortsett fra motorene ble nesten alle deler inkludert girkasser laget på stedet av Airedale. Bilene var veldig godt utstyrt, og dette gjorde dem dyre. Det ble bygget 90 biler, der rundt 55 av de var på 12 Hk og 35 på 14 Hk.

Selskapet gikk konkurs i september 1924, en gjenoppliving ble forsøkt i 1927, men den mislyktes. Ingen biler vites å eksistere.

## Referanser
Zhan Xue

**Zhan Xue** (født 24. januar 1991) er en kinesisk skøyteløper som deltar i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerer Kina.

## Personlige rekorder

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Zhan Xue på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*  Zhan Xue på ISU sine nettsider. (noen resultater)
*  Zhan Xue på SpeedskatingResults.com
*  Zhan Xue på The-Sports.org (noen resultater)
Kråkerøymannen

**Kråkerøymannen** er navnet på et skjelett fra bronsealderen som ble funnet i 1945 på gammel havbunn like ved steinalderboplassen Rødsmyra på Kråkerøy i Østfold.

Kråkerøymannen ble funnet ved en tilfeldighet da samledammen for vannverket på Kråkerøy ble gravd ut i 1945. Skjelettet ble undersøkt av arkeolog Erling Johansen, og senere av professor i anatomi Per Holck.

Mannen var rundt 60 år gammel da han døde, og ble trolig drept av et sverdhugg som ødela ryggsøylen hans. Også hodeskallen har spor etter et hugg, og mannen kan ikke ha levd lenge etter at han fikk hugget i hodet, for skallen er ikke helet. Hodeskallen ble funnet langt unna resten av kroppen. Kråkerøymannen var velvokst, men skjelettet viser spor etter stress og underernæring. Mannen har også hatt skjev rygg (skoliose). Det er konstatert at han ikke har spist sjømat, noe han har til felles med flere andre bronsealderskjelett som er funnet i Norge. En teori går ut på at Kråkerøymannen ble ofret til gudene, og han kan tolkes som en form for myrlik.

## Referanser


## Litteratur
* Carlsen, Terje: Strandhugg i Østfold med Erling Johansen : streiftog gjennom 10.000 år, Valdisholm forlag, Rakkestad 1996

## Eksterne lenker
* ''Knoklene forteller'', artikkel om Kråkerøymannen og andre skjelettfunn fra bronsealderen, hos Norgeshistorie.no
Lille Kaukasus

**Lille Kaukasus** er en kjede av foldede fjell i den sørlige delen av regionen Kaukasia. Fjellkjeden er om lag 600 kilometer lang, og løper i retning vest-nordvest til øst-sørøst mellom Svartehavet og Det kaspiske hav. Bredden er opp til 120 kilometer, og fjellene ligger innenfor grensene til landene Georgia, Armenia og Aserbajdsjan.

Lille Kaukasus utgjør den sørlige delen av Kaukasus-fjellene, og er forbundet med Store Kaukasus i nord via Likhifjellene. Likhifjellene danner vannskillet mellom nedbørfeltene til elvene Rioni og Kura, som flyter henholdsvis til Svartehavet og Det kaspiske hav. På sørsiden glir fjellene nesten umerkelig over i Det armenske høylandet.  Lille Kaukasus når høyder opp mot 3&nbsp;700&nbsp;moh., med Gamış dağı (3 724) i Murovdağ-kjeden som høyeste punkt.

Lille Kaukasus utgjør en del av fjellkjedene i nord-Anatolia og nord-Iran med napper (skyveflak) og unge vulkaner. I vest grenser den mot De pontiske fjell i Tyrkia, og på andre siden av Araksdalen i sørøst fortsetter fjellene som Elburzfjellene i Iran.

De viktigste fjellkjedene i Lille Kaukasus fra vest til øst:

*Meshkhetifjellene
*Trialetifjellene
*Somkhetifjellene
*Bazumfjellene
*Khrebet Murguzfjellene
*Sevanfjellene
*Murovdağfjellene
*Karabachfjellene

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Parsere

**Parsere** er en etnisk-religiøs folkegruppe, hovedsakelig bosatt i Sør-Asia. Parserne er tilhengere av den gammeliranske religionen zoroastrisme, som gjennom den muslimske erobringen av Persia gradvis ble fortrengt av islam; dagens parsere er etterkommere av iranske zoroastriske flyktninger som utvandret til Indias vestkyst på 900-tallet for å kunne praktisere sin religion. Ifølge *[[Qissa-i Sanjan]]* utvandret parsere fra Stor-Iran til Gujarat og Sindh mellom 700- og 900-tallet for å unngå forfølgelsen av zoroastrere i kjølvannet av den muslimske erobringen av Persia.

Da den islamske erobringen av Sasanideriket (Perserriket) begynte var områdets hovedreligion zoroastrisme. Iranerne gjorde opprør mot de arabiske erobrerne i nesten 200 år; i Iran er denne tidsperioden kjent som «De to århundrer med stillhet» eller «Stillehetstiden». På denne tiden flyktet mange iranere som i dag kjennes som parsere til India for å bevare sin religiøse identitet.

Ordet «parser» (farsi: *پارسیان*) betyr bokstavelig talt «perser» på persisk. Persisk er det offisielle språk i dagens Iran, tidligere kjent som Persia, og det persiske språks endonym er *farsi*, som er en arabisering av ordet *parsi*.

Parsersamfunnet klarte på 1800-tallet å sikre et høyt utdannelsesnivå og stor velstand; siden den tid har de spilt en viktig rolle i moderne samfunnsliv i India. 

Dagens parsere er i hovedsak konsentrert rundt Mumbai (Bombay), samt et par landsbyer nordafor Mumbai, i tillegg til Bangalore i delstaten Karnataka, og Karachi i Pakistan. Gjennom utvandring finnes det også parsergrupper i Storbritannia og Canada, i tillegg til andre vestlige land. Konversjon til parsisme og parsersamfunnet godtas ikke blant dagens parsere, og med en lav fødselsrate har befolkningstallet jevnt gått tilbake; per 2005 var antallet parsere i India , og i Pakistan 1400.

Tilstedeværelsen av parsere i områdene Gujarat og Sindh i India skiller dem fra det mindre zoroastriske indiske samfunnet kjent som iraniere, som er etterkommere av flyktninger som rømte fra Qajar-dynastiets forfølgelse og den sosiale og politiske uroen i 1800- og 1900-tallets Iran.

## Se også
*Zoroastrisme

## Referanser


## Litteratur
*
* 
* 
* 
*
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* .
* 
* 
* 
* 
*  
* .
* 
* 
*  
* 
* 
* 
* 
*
Blindheimsverdet

**Blindheimsverdet** er et sverd av bronse som ble funnet i 1963 på Blindheim i Ålesund i Møre og Romsdal. Sverdet er blant de mest spektakulære norske funnene fra bronsealderen.

Blindheimsverdet kom frem under grøfting på gården Blindheim utenfor Ålesund. Kort tid etter ble det også funnet to små økser samme sted. Det er mulig at de tre gjenstandene ble lagt der samtidig, rundt 1650 f.Kr., kanskje i forbindelse med en ofring.

Sverdet består av grep og klinge, og er støpt i to deler. Grepet festet til klingen med to nagler. Det har også fire dekorative nagler. Klingen er smal, men utvider seg i overgangen til grepet.

Sverdet er laget et sted i de sveitsiske Alpene rundt 1700 f.Kr., men endte altså opp på Sunnmøre, 180 mil lenger nord. Det er funnet et lignende sverd fra samme tid i Felsberg i Sveits.  Blindheimsverdet er et håndfast bevis på at folk i det som i dag er Norge hadde kontakt med resten av Europa.

## Referanser


## Kilder
* ''Blindheimsverdet og europeiske kontaktar'', artikkel hos Norgeshistorie.no
* Ørjan Engedal (2005): Blindheimsverdet. Eit bidrag til det europiske sverdets historie., artikkel kan lastes ned gratis som PDF hos ResearchGate
Jacob Henry Sarratt

**Jacob Henry Sarratt** (ca. 1772–1819) var den ledende britiske sjakkspilleren  rundt århundreskiftet 1700-1800.

Bare få av Sarratts partier er bevart, så det er vanskelig å vurdere spillestyrken hans. Betydningen hans beror først og fremst på innsatsen som lærer og sjakkbokforfatter. William Lewis regnes som hans beste elev.

## Virke
Sarratt gav ut flere klassiske sjakkverk av forfattere som Pedro Damiano, Ruy Lopez, Alessandro Salvio, Orazio Gianutio og Gustavus Selenus. Publikasjonene var overflatisk bearbeidet og fikk dårlig omtale av enkelte av tidens kritikere, men Sarratts innsats sørget for at de for lengst glemte sjakkbokforfatterne ble dratt fram i lyset igjen. Med sin forkjærlighet for de gamle mestrenes kombinasjonsspill forsøkte Sarratt å løse opp den stivnede posisjonelle skolen fra Philidors tid.

Sarratts hovedverk er den ambisiøse *A Treatise on the Game of Chess* (1808), sjakkhistoriens første systematiske lærebok. Med assistanse av eleven Lewis ble en grundig omarbeidet utgave utgitt posthumt i 1821, og flere utgaver kom ut fram til 1828. Åpningspillet vies mest oppmerksomhet, og av de undersøkte åpningene vakte Sarratts utførlige bemerkninger om Muzio-gambiten i kongegambit størst interesse.

Sarrat bidro med viktige bidrag til å standardisere sjakkreglene. Han kritiserte den gjengse praksis i London om at den spilleren som ble satt patt vant partiet. De britiske sjakkspillerne besluttet seg snart for å følge den internasjonalt anerkjente regelen om at patt betyr remis.

## Bibliografi
* ''The works of Gianutio, and Gustavus Selenus on the game of chess.''
* ''The works of Damiano, Ruy-Lopez, and Salvio on the game of chess'', London, T. Boosey, 1813
* ''A Treatise on the Game of Chess''. London 1808 (bind 1) og (bind 2)
* ''A New Treatise on the Game of Chess''. London 1828 (bind 1) og (Band 2) Nyutgivelse av 1821-utgaven

## Referanser


## Kilder
* ''Jacob Henry Sarratt (1772-1819)'', i *Sarah's Chess Journal*

## Eksterne lenker
*
Byknivmaker

Byknivmakere og bykniver er en betegnelse man bruker på håndverksmessige staskniver der flere aktører sammen skaper en staskniv av meget høy håndverksmessig kvalitet.  En aktør laget holker, annen aktør sto for gravering, andre for skaft, slire, skjæring, montering etc.
Alle spesialister på sitt felt. 

Disse høyt verdsatte kniver ble ofte omsatt uten at det ble befestet eksakt hvem som hadde vært involvert i prosess mot ferdig produkt.

I perioden 1840 til 1910 var der en betydelig produksjon av slike bymakerkniver.  
Mindre innslag i dag, men forekommer.

Bykniv brukes for det meste til pynt og er motstykket til skogskniv som aktivt blir brukt i skog og mark.

**Kilder** 
* Egne kapitler om dette emnet finner man i enkelte bøker som omhandler norsk knivhistorie.  
* Omtaler finnes i boken NORSKE KNIVER, skrevet av Knut Moland og Øystein Køhn.
* Man finner også artikler som omhandler bymakerknivene i Norsk Knivforenings magasin, *Knivbladet*
Karl Freund

**Karl Freund** (født 16. januar 1890, død 3. mai 1969) var en tysk-amerikansk filmfotograf og regissør. 

Under stumfilmstiden arbeidet han som fotograf på tyske filmer som *[[Den siste mann]]* (regi: F.W. Murnau, 1924) og *[[Metropolis (film)|Metropolis]]* (Fritz Lang, 1927). I 1929 flyttet han til USA og fotograferte blant annet *[[Dracula (1931)|Dracula]]* (Tod Browning, 1931) og *[[Mumien]]* (1932). Han regisserte et fåtall filmer, som *Mad Love* (1935). Hvorpå han gikk tilbake som filmfotograf med filmer som *[[Stormvarsel]]* (John Huston, 1948).

Han ble belønnet med Oscar for beste fotografi for filmen *[[Den gode jord (film)|Den gode jord]]* (1937) samt Oscar-akademiets «Technical Achievement Award» i 1955. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anne Kolbjørnsen

**Anne Kolbjørnsen** (født 1970) er en norsk TV-produsent. Hun har siden 2017 vært daglig leder for det uavhengige produksjonsselskapet Anagram Norg

Kolbjørnsen er utdannet ved Universitetet i Bergen og Arizona State University. 

TV 2-serien *[[Familiesagaen De syv søstre]]* var hennes første oppgave innen TV-bransjen hvor hun jobbet som script. Deretter var hun produksjonsleder og senere produsent på såpeserien *[[Hotel Cæsar]]*. 

Kolbjørnsen har arbeidet som kompetansesjef i NRK dramaog med Tom Sterris revy *[[På nett med byen]]*. Som dramasjef i Rubicon TV har hun vært eksekutiv produsent på *[[Lilyhammer]]* med blant annet Steven van Zandt for NRK, Netflix, krimserien *[[Det tredje øyet]]* og humorserien ''Samurai Sikkerhet'' for TV 2, Kasim Bæder for VGTV, *[[Roeng]]*og *[[Maniac (TV-serie)|Maniac]]* for TV 2. Formatet av *Maniac* er solgt til Netflix, der Cary Fukunaga, Jonah Hill og Emma Stone blir delaktige.

Hun har siden 2017 vært daglig leder for det uavhengige produksjonsselskapet Anagram Norge som hun var med på å etablere sammen med Ole Marius Araldsen. Selskapet var en utvidelse av det uavhengige svenske produksjonsselskapet med samme navn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mannen som ler

***Mannen som ler*** (originaltittel: *The Man Who Laughs*) er en amerikansk stumfilm-drama fra 1928 regissert av den tyske ekspressjonisten Paul Leni med Victor Hugos roman av samme navn som forelegg. Hovedrollen som Gwynplaine spilles av Conrad Veidt.

## Handling
Mot slutten av 1600-tallet i England blir kong James II informert av sin hoffmester Barkilphedro at Lord Clancharlie endelig har blitt arrestert - en tidligere adelsmann som siden har levd i eksil. Lord Clancharlie blir deretter henrettet i Jernjomfruen. Hans unge sønn Gwynplaine blir snart forlatt. Når gutten kort tid senere må slite seg gjennom en voldsom snøstorm, redder han en liten jente - hvis mor allerede har frosset i hjel.

Barna blir snart tatt inn av Ursus, en snill filosof, og hans kjæledyr-ulv, Homo. Ursus innser at jenta, som heter Dea, er blind. Flere år senere reiser Gwynplaine og Dea, nå voksne og forelsket i hverandre, fra landsbygda sammen med Ursus og fremfører forskjellige skuespill Ursus har skrevet for dem. Gwynplaine oppdager også at han er arving til en adelig tittel, fordi den avdøde faren hans var en tidligere adelsmann.

Barkilphedro, må tilknyttet Dronning Anne og hennes hoff, oppdager Gwynplaines krav på adelstittelen. Dronningen, som ser en mulighet til å disiplinere hennes halv-søster, hertuginne Josiana, gir Gwynplaine stor rikdom og bestemmer at han skal gifte seg med Josiana. Men Gwynplaine fraskriver seg den adelige tittelen. Han trosser også Josiana, fordi han ønsker å fortsette reise sammen med Dea og Ursus - som i mellomtiden har blitt forvist fra England.

## Medvirkende
* Mary Philbin - Dea
* Conrad Veidt - Gwynplaine
* Brandon Hurst - Barkilphedro
* Julius Molnar Jr. - Gwynplaine (som barn)
* Olga Baclanova - Duchess Josiana
* Cesare Gravina - Ursus
* Stuart Holmes - Lord Dirry-Moir
* Sam De Grasse - kong James II Stuart
* George Siegmann - Dr. Hardquanonne
* Josephine Crowell - dronning Anne Stuart

## Mottakelse
Morgenposten skrev at *"publikums begeistring var stor"*. Dagbladet mente at *"Filmen er spennende, virkningsfull og underholdende. Handlingen er original og ideen er hentet adskillige streker utenfor det vi er vant til å se på film"*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Samuel Gaze

**Sam Gaze** (født 12. desember 1995) er en newzealandsk syklist.

Han representerte New Zealand under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ikke fullførte konkurransen i terrengsykling. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Scott Bowden

**Scott Bowden** (født 4. april 1995) er en australsk syklist.

Han representerte Australia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ikke fullførte konkurransen i terrengsykling. Han deltok også i landeveisrittet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bronsealderskoen fra Jotunheimen

**Bronsealderskoen fra Jotunheimen** er Norges eldste sko. Skoen stammer fra bronsealderen og ble funnet på Kvitingskjølen i Jotunheimen den 17. september 2006.

Skoen ble funnet tilfeldig av en turgåer. Kraftig snøsmelting i fjellet grunnet klimaendringer gjør at flere gjenstander fra eldre tid nå kommer til syne på overflaten. Skoen er veldig spesiell fordi svært få rester av klær og sko er bevart fra bronsealderen i Norge. Den er laget en gang mellom 1420 og 1260 f.Kr., altså er den over 3000 år gammel, og den eldste skoen som noensinne er funnet i Norge. I Europa for øvrig er den eldste skoen som er funnet, skoen til ismannen Ötzi fra omtrent 3200 f.Kr.

Bronsealderskoen er en hudsko av enkel type. Slike sko var i bruk helt opp til moderne tid. Det vites ikke sikkert hvilken type skinn skoen er laget av, men det er muligens reinskinn. Formen er svært enkel, med såle og overlær i ett stykke. Lærstykket er tilnærmet rektangulært, men det har avrundede hjørner i fremre kant ved det som har vært en sammensnurping over tærne. Hælpartiet er sammensydd med en lærrem som er trædd gjennom hull eller reimskår i læret. Det er snittet inn reimskår også langs fotåpningen, og opprinnelig har det løpt en reim også gjennom disse hullene. Denne reimen er imidlertid ikke bevart. Det er usikkert hvorvidt skoen passer høyre eller venstre fot. Høyden på skoen er ca. 6&nbsp;cm, og lengden 28&nbsp;cm. Dette tilsvarer omtrent en moderne skostørrelse 36 eller 37. Skoen kan dermed ha tilhørt en kvinne, men også en ungdom eller en liten mann.

Kvitingskjølen kan ha vært et godt jaktområde i bronsealderen. Eieren av skoen kan ha mistet skoen mens hen var ute på jakt.

## Referanser


## Kilder
* ''En bronsealdersko fra Jotunheimen'', artikkel hos Norgeshistorie.no
* Espen Finstad og Marianne Vedeler (2008): «En bronsealdersko fra Jotunheimen» i ''Viking - Norsk arkeologisk årbok Bind LXXI - 2008'', s. 61-71, tilgjengelig for alle som PDF hos DUO Vitenarkiv (Universitetet i Oslo)
Stinson Detroiter

**Stinson Detroiter** var en seks-seters passasjerfly konstruert  og bygget av Stinson Aircraft Company, senere *Stinson Aircraft Corporation*. To forskjellige konstruksjoner brukte Detroiter navnet, en dobbeldekker og et enkeltfekker.

## Utvikling
Den første fra det Detroit baserte Stinson Fly Syndicate var **Stinson SB-1 Detroiter**, en fire-seters dobbeltdekker med nyheter som for eksempel oppvarmet cabin, individuelle hjulbremser og selvstarter. Den hadde en 220 Hk Wright Whitlwind motor. Dette flyet ble snart utviklet til en seks-seters **Stinson SM-1D Detroiter** med en avstivet vinge, en enkeltdekker som fløy første gang 25. januar 1926. Flyet ble snart en suksess og det gjorde at Stinson fikk 150&nbsp;000 dollar i offentlig subsidier for å etablere Stinson Aircraft Corporation på 4. mai 1926.

Sytti-fem med Wright J-5 ble bygget, etterfulgt av 30 med Wright J-6 motorer. Fra 1928 ble  SM-1 brukt i ruter operert av Paul Braniff eier av Braniff Air Lines,  Northwest Airlines og Wien Air Alaska.

I 1930 nådde en **SM-1FS** med et mannskap på tre Bermuda fra New York City, det første flyet som noensinne kom til øyene. Sjøflyet ble landet på kvelden, cirka 60 miles nord for Bermuda p.g.a. mørket, og også etter å ha gått tom for drivstoff. Etter å ha fått et par kanner med bensin fra marinen, kunne flyet fly inn til havnen i Bermuda. En vinge ble skadet, sendt tilbake til New York.

I 1928 utviklet Stinson mindre **SM-2 Junior** modell for å appellere til private eiere.

## Varianter

* China National Aviation Corporation, Kina Airways Federal, og Shanghai-Chengtu Airways (1920-30-årene)
; &nbsp;Peru
* Peruanske Air Force
; &nbsp;Usa
* Braniff Air Lines
* Wien Air Alaska
* Nordvest Airways
; &nbsp;Honduras
* Tre fly av denne modellen ble kjøpt av Honduras til landets flyvåpen (1933)

## Spesifikasjoner (SM-1)

## Litteratur

*Davies,,R.E.G.: *Airlines of the United States since 1914*. Utgiver: Smithsonian Institution Press, ISBN 1-888962-08-9 (1998)
*Taylor, Michael J. H.: *Jane's Encyclopedia of Aviation*. Utgiver: Editions, London (1998)
**The Illustrated Encyclopedia of Aircraft*. Utgiver:Orbis Publishing
*Simpson, R.W.: *Airlife's General Aviation*. Utgiver: Airlife Publishing, England, ISBN 1-85310-194-X (1991)

## Referanser
Marat Aleksanjan

**Marat Aleksanjan** (armensk: Մարատ Ալեքսանյան; født 3. august 1949, død 19. april 2020) var en armensk politiker; justisminister og parlamentsmedlem.

Aleksanjan var fra 19. februar 1996 til 20. april 1998 Armenias justisminister.

## Referanser
Grant Ferguson

**Grant Ferguson** (født 15. november 1993) er en britisk syklist.

Han representerte Storbritannia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 17 i terrengsykling. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jens Schuermans

**Jens Schuermans** (født 13. februar 1993) er en belgisk syklist.

Han representerte Belgia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 18 i terrengsykling. 

Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 18. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Léandre Bouchard

**Léandre Bouchard** (født 20. oktober 1992) er en canadisk syklist.

Han representerte Canada under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 27 i terrengsykling. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tripurantaka

**Tripurantaka** er en manifestasjon av den hinduiske guden Shiva som framstår som en mektig kriger, med fire armer og bevæpnet med bue.

## Litteratur
**Dictionary of Hindu Lore and Legend* (ISBN 0-500-51088-1) av Anna Dallapiccola
**Encyclopedia of Hinduism - Volumes on Shiva* Ed. av Dr. Nagendra Kr. Singh

## Eksterne lenker
Simon Andreassen

**Simon Andreassen** (født 1997) er en dansk syklist.

Han representerte Danmark under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 34 i terrengsykling. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Evig din i 14 dager

***Evig din i 14 dager***, (originaltittel: *Kid Boots*) er en amerikansk romantisk komedie fra 1926, med Clara Bow og Eddie Cantor i hovedrollene. Filmen er basert på musikalen Kid Boots skrevet av William Anthony McGuire og Otto Harbach. En filmkopi er bevart i det amerikanske nasjonalbiblioteket.

## Handling
Kid Boots er en ekspeditør i en skredder-butikk for menn. Når Malcolm Waite stormer inn for å kjøpe en ny dress, er tjenestene han mottar så udugelige at han ødelegger butikken og han forsøker til og med å ta kvelertak på Boots.

Boots må derfor flykte for livet. Men i et forsøk på å gjemme seg på et hotell, blir Boots et tilfeldig vitne til utroskapen til kona til den velstående Tom Sterling. Han planlegger å snart ta ut skilsmisse fra sin utro kone, og ønsker at Boots skal hjelpe ham med dette. Men problemene tårner seg snart opp for dem.

## Rolleliste
* Eddie Cantor - Samuel (Kid) Boots
* Clara Bow - Clara McCoy
* Billie Dove - Eleanor Belmore
* Lawrence Gray - Tom Sterling
* Natalie Kingston - Carmen Mendoza
* Malcolm Waite - Big Boyle
* William Worthington - Eleanor's Father
* Harry von Meter - Eleanor's Lawyer 
* Fred Esmelton - Tom's Lawyer
* Aud Cruster (ikke kreditert)
* William Orlamond - Tailor (ikke kreditert)
* Rolfe Sedan - Physical (ikke kreditert)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Maxime Marotte

**Maxime Marotte** (født 5. desember 1986) er en fransk syklist.

Han representerte Frankrike under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 4 i terrengsykling. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jhonnatan Botero Villegas

**Jhonnatan Botero Villegas** (født 27. april 1992) er en colombiansk syklist.

Han representerte Colombia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 5 i terrengsykling. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mathias Flückiger

**Mathias Flückiger** (født 27. september 1988) er en sveitsisk syklist.

Han representerte Sveits under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 6 i terrengsykling.

Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok han sølv.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Andrey Fonseca

**Andrey Fonseca** (født 8. april 1993) er en costaricansk syklist.

Han representerte Costa Rica under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 33 i terrengsykling. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ruben Scheire

**Ruben Scheire** (født 6. desember 1991) er en belgisk syklist.

Han representerte Belgia under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 11 i terrengsykling. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anton Sintsov

**Anton Sintsov** (født 3. februar 1985) er en russisk syklist.

Han representerte Russland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble nummer 12 i terrengsykling. 

Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 11. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Christoph Butterwegge

**Christoph Butterwegge** (født 26. januar 1951 i Albersloh, Landkreis Münster i Westfalen, Tyskland) er en tysk statsviter og politiker (Die Linke). Han ble i 2016 av sitt parti foreslått som landets president foran valget i 2017. 

Butterwegge studerte  fra 1970 til 1975 samfunnsvitenskap, filosofi, jus og psykologi i Bochum. Han avla doktorgrad i Bremen i 1980 på temaet teori og praksis til det østerrikske sosialdemokratiet (*Austromarxisme*). Butterwegge har vært professor i Potsdam fra 1994 til 1997, da han ble professor og leder av avdelingen for statsvitenskap ved universitetet i Köln. Butterwegge var inntil 2005 medlem av SPD. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Jevgenij Komarov

**Evgeny Komarov** (født 8. november 1988) er en russisk syklist.

Han representerte Russland under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i kvartfinalen i BMX-konkurransen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alfredo Campo

**Alfredo Campo** (født 2. mars 1993) er en ecuadoriansk syklist.

Han representerte Ecuador under Sommer-OL 2016 i Rio de Janeiro, der han ble utslått i kvartfinalen i BMX-konkurransen. 

Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble han nummer 5. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*