Mot Dag

***Mot Dag*** var et norsk tidsskrift utgitt fra 1921 til 1936, og en kommunistisk organisasjon med samme navn. *Mot Dag* hadde kontoret sitt i Storgata nr. 12.

## Etableringen
Det ble etablert i 1921 etter initiativ fra Erling Falk, dels med utspring i debattfora i det sosialdemokratiske studentting i Oslo (senere Studentenes Kommunistorganisasjon); dels fra en Falk-ledet studiesirkel som fra 1919 involverte Viggo Hansteen, Axel Sømme, John Hazeland og Arnold Hazeland. Første redaktør var Sigurd Hoel.

## Organisasjonen

### Fra Ap til NKP
*Mot Dag* var et kollektivt medlem i Det norske Arbeiderparti fra mars 1922 til august 1925, men ble ekskludert etter en rekke uoverensstemmelser. I årene 1927&ndash;1929 var *Mot Dag* med i Norges Kommunistiske Parti. Viggo Hansteen var en av meget få medlemmer som ble i NKP da *Mot Dag* brøt ut.

*Mot Dags* rolle innenfor Ap toppet seg i 1923 da partiet kjempet for sin uavhengighet av *Tredje Internasjonale* (Komintern) og de 21 opptaksvilkårene - «Moskvatesene». Komintern erkjente at *Mot Dag* var en opposisjon i Ap, selv om *Mot Dag* selv på mange måter var oppbygd etter leninistisk modell, ble ledet i kampen ut fra de samme prinsippene. I desember 1922 uttalte Kominterns utsending i Norge, Karl Radek, at han ønsket å se Erling Falk kastet i graven med «knuste knokler». Og det stemte at Falk, i likhet med Martin Tranmæl, var et samlingspunkt i opposisjonen mot Moskva.

Organisasjonen hadde på det meste ca. 200 medlemmer, og da den ble oppløst i 1936, hadde den omtrent 100. Det kan ha svekket bevegelsen at Falk skal ha sagt at kvinner har «mindre hjernevekt» enn menn, og lenge ble kvinner holdt utenfor foreningen. I *Mot Dag* kom man til enighet gjennom diskusjon, ikke avstemning. Trygve Bull fremholdt i sin bok *Mot Dag og Erling Falk* fra 1955 at *Mot Dag* minnet om jesuittordenen med en streng indre disiplin, tilbaketrekning fra den omverden som skulle bekjempes, og hensynsløsheten man la for dagen for å nå målet. Bevegelsen ble beskrevet som en «munkeorden basert på svart magi».https://leksikon.org/art.php?n=1784 *Mot dag</ref> Det var Falks interesse for den polske sosiologen [[Ludwig Gumplowicz|Gumplowicz]] og hans form for svart magi det var snakk om. Frem til [[Wall Street]]-[[krakket i 1929]] hadde ingen i *Mot Dag* lest [[Karl Marx]]. Falk var derimot opptatt av [[John Maynard Keynes]] og hans uttalelser om følgene av [[Versaillesfreden]]s vilkår.

=== Forsøk på å etablere et nytt arbeiderpart ===
I midten av 1930-årene gjorde *Mot Dag* et mislykket forsøk på å etablere et nytt arbeiderparti. Etter at den [[karisma]]tiske lederen [[Erling Falk]] ble syk, tok senere leder for [[Stortingets finanskomité]] [[Trond Hegna]] over den faktiske ledelsen. *Mot Dag* ble lagt ned i 1936, og de fleste medlemmene fulgte den interne [[parole]]n om å melde seg inn i Arbeiderpartiet.

=== Motdagistene ===
De tilknyttede ble kalt «motdagister». Mange kjente forfattere, intellektuelle og senere ledende politikere og embedsmenn var blant dem. Av disse kan nevnes filmregissøren [[Olav Dalgard]], forfatterne [[Odd Eidem]], Sigurd Hoel, [[Arnulf Øverland]] og [[Inger Hagerup]], for øvrig en av de få kvinnene som var tilknyttet *Mot Dag*, senere sjef for Norges militære etterretning [[Vilhelm Evang]], senere sjef for Overvåkingspolitiet [[Asbjørn Bryhn]], senere [[helsedirektør]] [[Karl Evang]] (formann 1931-) og sosialøkonom (senere professor) [[Johan Vogt]], som sammen med Falk sto bak den første [[oversettelse]]n av *Kapitalen* til norsk. Legen [[Carl Viggo Lange]] var med i *Mot Dag *og ble internert av okkupasjonsmakten under krigen.

=== Fram forlag og *Arbeidernes Leksikon* ===
I 1930 etablerte de sentrale medlemmene av Mot Dag, anført av Erling Falk, [[Fram forlag]]. Formålet med å starte forlag var delvis å få en plattform for å kunne gi ut *Arbeidernes Leksikon* (1933).

=== Willy Brandt ===
[[Willy Brandt]] ble kjent med Falk i Oslo, og Brandt skrev senere selv at det hadde tatt ham ett år å frigjøre seg fra Falk og motdagistene igjen. «Den gang – og senere – kunne jeg iaktta hvordan [[sadisme|sadistiske]] tendenser kan få sine sublimerte utløp og [[masochisme|masochistiske]] behov hos andre kan tilfredsstilles i et politisk fellesskap. Slike psykiske mekanismer bør avdekkes.» «Det var to ting han hadde til felles med Martin Tranmæl – dette unaturlige forholdet til kvinner, og en dyp gjensidig aversjon.» Våren 1935 trakk Brandt seg bort fra *Mot Dag*, men fortsatte å ha kontakt med enkeltpersoner i bevegelsen.

== Etter andre verdenskrig ==
Etter [[den andre verdenskrig]] var mange av medlemmene ledende i norsk politikk og kulturliv. Norges tre første etterkrigsstatsministre [[Einar Gerhardsen]], [[Oscar Torp]] og [[John Lyng]] var alle på et tidspunkt med i *Mot Dag*. Det var også [[Gro Harlem Brundtland]]s far, forsvarsminister [[Gudmund Harlem]], Arbeiderpartiets mangeårige partisekretær [[Haakon Lie]], som i likhet med Torp og Gerhardsen ble værende i Arbeiderpartiet da *Mot Dag* ble ekskludert, [[Oslo]]s mangeårige ordfører [[Brynjulf Bull]] og den senere vesttyske forbundskansler [[Willy Brandt]].

==Referanser==
<references/>

==Litteratur==
*[[Trygve Bull]], *Mot Dag og Erling Falk*, [[Cappelen]], [[1955]]
*[[Trond Hegna]], *Min versjon*, [[Gyldendal Norsk Forlag]], [[Oslo]], [[1983]], ISBN 82-05-13027-2
*[[Trygve Bull]] og [[Trond Hegna]] (red.), *Mot dag – Artikler i utvalg*, [[Pax Forlag]], [[Oslo]], [[1966]]
*Bentzen, Geir, *The ’Mot Dag’ Association'', i Socialist History Journal, 2002, gjengitt på Universitetet i Oslos nettsider

## Eksterne lenker
* Artikler fra Mot Dag