open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Greatest Hits (The Band)

***Greatest Hits*** er et samlealbum fra The Band, utgitt i 2000 for å komplementere bandets nyinnspilte utgivelser av gruppens fire første album. 

I alt er tretten av albumets atten spor fra The Bands fire første album; *[[Music From Big Pink]]* (fire), *[[The Band (album)|The Band]]* (fire), *[[Stage Fright (album)|Stage Fright]]* (tre) og *[[Cahoots]]* (to).

## Sporliste
# «The Weight» (R. Robertson; 4:35)
# «Tears of Rage» (B. Dylan-R. Manuel; 5:19)
# «Chest Fever» (R. Robertson; 5:13)
# «I Shall Be Released» (B. Dylan; 3:12)
# «Up On Cripple Creek» (R. Robertson; 4:31)
# «The Night They Drove Old Dixie Down» (R. Robertson; 3:32)
# «Rag Mama Rag» (R. Robertson; 3:02)
# «King Harvest (Has Surely Come)»(R. Robertson; 3:38)
# «The Shape I'm In» (R. Robertson; 4:01)
# «Stage Fright» (R. Robertson; 3:41)
# «Time To Kill» (R. Robertson; 3:26)
# «Life Is a Carnival» (R. Danko-L. Helm-R. Robertson; 3:57)
# «When I Paint My Masterpiece» (B. Dylan; 4:18)
# «Ain't Got No Home» (C. Henry; 3:24)
# «It Makes No Difference» (R. Robertson; 6:32)
# «Ophelia» (R. Robertson; 3:31)
# «Acadian Driftwood» (R. Robertson; 6:41)
# «The Saga of Pepote Rouge» (R. Robertson; 4:14)

## Gruppemedlemmer og andre medvirkende
*John Simon – produsent (spor 1-8)
*The Band – produsent (spor 9-18)
*Rick Danko – bass, fiolin, vokal (unntatt spor 14)
*Levon Helm – Trommer, mandolin, gitar, bass, tamburin, vokal
*Garth Hudson – orgel, piano, synthesizer, trekkspill, klavinett, blåseinstrument, sekkepipe, keyboard
*Richard Manuel – piano, trommer, klavinett, orgel, munnspill, vokal
*Robbie Robertson – gitarer
*John Simon – tuba, tenorsaksofon, piano, bariton horn (spor 2, 3, 7 og 8)
*Allen Toussaint – Messingblåseinstrument (spor 12)
*Billy Mundi – Trommer (Spor 14)
*Byron Berline – Fiolin (spor 17)
*Se individuelle album for kreditering av lydteknikere.

## Eksterne lenker
*
Symbian Foundation

**Symbian Foundation** er en ideell stiftelse som ble opprettet av Nokia, Sony Mobile Communications (tidl. Sony Ericsson), Motorola, NTT DoCoMo, AT&T, LG Electronics, Samsung Electronics, STMicroelectronics, Texas Instruments og Vodafone for å utvikle et fritt operativsystem for mobiltelefoner.

## Se også
* Symbian
* UIQ

## Eksterne lenker
* Symbian Foundation
Dancer in the Dark

***Dancer in the Dark*** er en dansk dramafilm og musikal fra 2000, skrevet og regissert av Lars von Trier. Dette er den tredje og siste i hans «Golden Heart»-trilogi. Hovedrollen spilles av Björk.

Filmen vant Gullpalmen under Filmfestivalen i Cannes.

## Sammendrag
I delstaten Washington i 1964 har Selma Ježková, en immigrant fra Tsjekkia, flyttet til USA sammen med sin sønn Gene Ježek. De lever et liv i fattigdom, og Selma arbeider ved en fabrikk sammen med hennes gode venninne Kathy - som hun gir kallenavnet Cvalda. Hun leier en bobil på eiendommen til politimannen Bill Houston og hans kone, Linda. Hun blir også forfulgt av den sjenerte Jeff, som også arbeider ved den samme fabrikken. Selma har en degenerativ øye-tilstand, og er i ferd med å miste synet. Hun forsøker å spare opp nok penger til å betale for en operasjon som kan forhindre hennes unge sønn fra å miste synet. I hennes daglige liv forsvinner Selma ofte inn i dagdrømmer. Snart forstår Jeff og Cvalda at Selma knapt kan se i det hele tatt. I tillegg avslører Bill for Selma at hans veldig materialistiske og overfladiske kone bruker mer enn lønnen han får inn, og at banken snart kommer for å ta over eiendommen hans.

For å trøste Bill, avslører Selma sannheten om øynene hennes i håp om at de sammen kan bevare hverandres hemmeligheter. Bill gjemmer seg senere i et hjørne av Selmas hjem, vel vitende om at hun ikke kan se ham - og han ser på når hun gjemmer litt penger på kjøkkenet. Dagen etter, etter å ha ødelagt en maskin på jobben, blir Selma sparket fra fabrikken. Når hun kommer hjem og skal legge vekk den aller siste lønnen hennes, oppdager hun at boksen er helt tomt. Hun planlegger å rapportere dette tyveriet til Bill og Linda, bare for å høre fra Linda hvordan Bill nylig har fått tak i en stor sum penger. Selma vet at Bill egentlig var helt blakk, og at pengene hun nettopp har fått tak i må være hennes. Hun konfronterer Bill og forsøker å få alle pengene sine tilbake. Han trekker en pistol mot henne, og i en slåsskamp blir han skadd. Bill ber Selma om å ta livet hans, og forteller henne at dette vil være den eneste måten hun noen gang kan få tilbake pengene han stjal fra henne.

## Medvirkende

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fred, Frihet & Alt Gratis

***Fred, Frihet & Alt Gratis*** er den andre studioutgivelsen fra Gatas Parlament og ble gitt ut i 2004

## Sporliste
Nadine Velazquez

**Nadine Velazquez** (født 20. november 1978) er en amerikansk skuespiller og modell.

Velazquez ble født i Chicago i Illinois av Puerto Ricansk avstamning. Hun gikk på Notre-Dame High School for jenter og har bachelorgrad i markedsføring. Hun var på forsiden av *Stuff Magazine*, og kom på #39 i 2006 utgaven av *Maxim Magazine Hot 100 Woman list*. Hun fikk rollen som Fernando Sucres kjæreste i TV-serien  *[[Prison Break]]*, men takket nei til fordel for rollen som Catalina i *[[My Name Is Earl]]*. Hun var en av dommerne i Miss Universe 2008. Hun har også hatt mindre roller i en rekke TV-serier, blant andre *[[Entourage]] [[Scrubs]], , [[Hawaii Five-0]], [[Charlie’s Angels (TV-serie, 2011)|Charlie's Angels]], [[Hart of Dixie]]* og ''Raising Hope''.

Velazquez er gift med talentspeideren Marc Provissiero.

## Filmografi (utvalg)
* 2003: *Biker Boyz* – Allison
* 2003: *Chasing Papi* 
* 2003: *[[The Bold and the Beautiful]]* – Anna (TV-serie, 6 episoder)
* 2004: *Blast* – Luna 
* 2004: *The Last Ride* – JJ Cruz
* 2005 – 2008: *[[My Name Is Earl]]* – Catalina (TV-serie, 78 episoder)
* 2006: *House of the Dead 2* – Rodriguez 
* 2007: *Kings of South Beach* – Olivia Palacios
* 2007: *A Day in the Life* – Special Agent Natasha
* 2007: *Rogue Assassin (War)* – Maria
* 2008: *Husband for Hire* – Lola
* 2008: *Larry the Cable Guy's Star-Studded Christmas Extravaganza* – Candy Cans 
* 2009: *Gary Unmarried* - Sophia
* 2009: ** - Marcia Vasquez
* 2009: *[[All’s Fair in Love|All's Faire in Love]]* - Mathilda
* 2009: *A Day in the Life* - Special Agent Natasha
* 2012: *[[Flight]]* – Katerina Marquez
* 2013: *Snitch* - Analisa
* 2013: *Aztec Warrior* - Lisa

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Maxim artikkel om Nadine Velasquez
* Nadine Velasquez hos Filmfront
Kimæren fra Arezzo

**Kimæren fra Arezzo** er en bronsestatue av en kimære, et fabeldyr fra gresk mytologi, som er en av de best kjente eksempler på etruskisk kunst. Den rundt 80&nbsp;cm høye figuren stammer fra rundt 400-tallet f.Kr.

Den ble funnet i 1553 i Arezzo, en gammel etruskisk og romersk by i Toscana i Italia, og den ble deretter innlemmet i samlingen til medicieren, storhertug av Toscana, Cosimo I de' Medici. Den ble gjort offentlig tilgjengelig i Palazzo Vecchio og han plasserte de mindre bronsefigurene fra utgravningen i sitt eget *[[Kabinett (arkitektur)|studiolo]]* i Palazzo Pitti hvor «storhertugen fant stort behag i å selv rense dem med gullsmedverktøy», slik Benvenuto Cellini beskrev det i sin selvbiografi. Kimæren kan fortsatt bli sett i Firenze, men står nå utskilt på det arkeologiske museumet.

I gresk mytologi fortelles det at den monstrøse kimæren, et ildsprutende uhyre bestående av en tredjedel løve, en tredjedel drage og en tredjedel geit, herjet sitt hjemland Lykia inntil den ble felt av den korintiske helten Bellerofon. Denne bronsefiguren ble første oppfattet som en løve av utgraverne i Arezzo på grunn av dens manglende hale, som ellers ville ha hatt form som slange. Det ble snart gjenkjent som en representasjon av kimæren fra mytene og ble sammen med mindre bronsedeler og fragmenter fraktet til Firenze. En del av den nåværende halen ble oppdaget og restaurert, i henhold til Giorgio Vasari. Resten av halen er en restaurering fra 1700-tallet.

Kimæren var en av en rekke bronsefigurer som hadde omsorgsfullt blitt gravlagt for trygg bevaring en gang i antikken. De ble oppdaget ved et tilfelle da en grøft ble gravd rett utenfor bymurene i Porta San Laurentino. En bronsereplika står nå på funnstedet.

En inskripsjon på dens høyre forlabb er en tekst som har blitt tolket på ulikt vis, men hovedsakelig er det enighet om å stå for *TINSCVIL* (*En gave til Tinia*), noe som viser at bronsen var en votivt objekt (gitt ifølge et løfte) dedikert til den øverste etruskiske gud, Tin eller Tinia.

## Eksterne lenker
* Ugo Bardi, 1997: «The Chimaera of Arezzo»
Hof stavkirke

**Hof stavkirke** var opprinnelig en stavkirke som var viet til Sankt Olav, og derfor blir den av og til omtalt som ei «olavskirke». Kirken sto på Hof i Åsnes, i Solør i tidligere Hedmark fylke, nå Innlandet. Rester av portalplanker har blitt datert til omkring år 1200, noe som antyder at den opprinnelig kan ha blitt reist på den tiden, men det er uvisst om den da hadde korsformet grunnplan. Kirken som ble revet i 1858 (Askeladden) eller 1861 var en korskirke. Nye Hof kirke sto klar i 1860.

## Historikk
Prestebolet nevnes i både 1388 og 1394, men dateringen av kirken er usikker. Dateringen av portaldelene antyder at den eldste delen av den kan ha blitt reist på 1200-tallet, Dietrichson sier omkring år 1400, mens Roar Hauglid hevder at den kirken som ble revet i 1861 kanskje ikke er eldre enn fra omkring år 1600.

Kirkestedet ligger nå på vestsiden av Glomma, men i dette området byttet Glomma løp omkring år 1450, så stavkirken på Hof lå faktisk opprinnelig på østsiden av elva. Hof var hovedkirke i dette distriktet, med annekser på Åsnes og Våler, og i 1597 heter det at:

 I 1739 beskrives kirken slik:

 

Professor Lorentz Dietrichson oppga følgende lengde- og breddemål i fot for stavkirken i sin oppmåling  av den mot slutten av 1800-tallet (1 fot = 31,37 cm): skipet målte ; koret målte ; korsarmene målte . I alt  kvadratfot. Dietrichson mener også at kirken opprinnelig kan ha vært korsformet. Stavverket hadde et ukarakteristisk firkantet tverrsnitt, som ellers er kjent fra Vågå kirke. Stavene var tappet ned i svillene og opp i stavlegjene, og var avstivet mot dem med skråbånd. H. Thrap-Meyers oppmålingstegninger, som ble utferdiget like før kirken ble revet, viser en kirke som var noe kortere og bredere enn Vågå stavkirke, men som forøvrig hadde de samme karakteristiske trekkene som den. Før den ble revet var kirken blant annet blitt forlenget, utvidet og reparert, blant annet med en laftet del vestover. Kirken hadde også takrytter med klokkestue og høyt spir.

Inventaret ble for en stor del flyttet over i nye Hof kirke. Det er bevart tegninger og/eller oppmåling fra kirken, samt to portaler, hvorav hovedportalen har intakt dørblad og gjerne dateres til første halvdel eller midten av 1200-tallet. Teningene som ligger på Kulturminnesøk per 1. mars 2023 er imidlertid feil og viser Hof kirke i Holmestrand i Vestfold.

## Se også
Liste over revne stolpekirker, stavkirker og tilhørende utgravninger.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Mamiya Rinzo

**Mamiya Rinzō** (japansk: 間宮 林蔵, født 1775 eller 1780, død 13. april 1844) var en japansk oppdager fra slutten av Edo-perioden. Senere i livet ble han en hemmelig agent for Tokugawa-shogunatet. Han er best kjent for sin utforskning og kartlegging av Sakhalin (for japanerne kjent som 樺太 &ndash; *Karafuto*), som resulterte i hans oppdagelse av at Sakhalin faktisk var ei øy og ikke knyttet til det asiatiske fastland.

Mamiya ble født i 1775 i det som nå er Tsukubamirai i prefekturet Ibaraki.

## Referanser
Ål stavkirke

**[[Ål stavkirke]]** var en stavkirke med hevet midtrom. Den lå i Ål kommune og var større enn Heddal stavkirke, men kirken ble revet i 1880. En portal fra kirken er bevart sammen med det malte kortaket. En bevart planke fra kirken har runeinnskriften «Toralf gjorde denne kirke, Geirstein var med og Gunnar, Vidar, Eyvind, Eirik, Gunnar. Nå har jeg ristet alles (navn)». En tilleggstekst lyder «Alf var og (med)». Denne Toralf eller Torolf kan være samme byggmester som nevnes i Torpo stavkirke.

Johannes Flintoe beskrev Ål stavkirke nøye i tegning blant annet hvilken himmelretning han betraktet bygget.

Taketmaleriet og stavkirkeportalen fra Ål er utstilt på Historisk Museum i Oslo.   

## Portal
Portalen er av Sogn-Valdres-gruppen, og utmerker seg ved å være teknisk kunstnerisk av høy kvalitet. Hver av sideplankene har nederst et hode fra et udyr som spyr ut en bølgende ranke. Denne setter av grener som gror i sirkler og i bladverket er det små drager. Over portalen angriper to bevingede drager en tredje midtplassert drage. Døråpningen har søyler med små skulpturerte løver øverst og stiliserte løver på kapitelene. På søylene, kapitelene og dragene er det malingsrester i sort, rødt og hvitt.

Alle motivene er kjent fra samtidig dekorasjonskunst i Europa. Utformingen har derimot trekk av norsk tradisjon, noe som viser at håndverkerne har vært lokale.

## Kortaket
Det rikt dekorerte kortaket fra 1400-tallet er bevart og utstilt i Oldsakssamlingen. Taket viser i alt 23 scener fra bibelhistorien, hovedsakelig sentrert rundt Jesu liv og død.

## Stavkirketuften
Stavkirketuften eksisterer fremdeles på Ål og kan besøkes. Den ligger et par hundre meter vest for dagens Ål kirke. Det er satt opp informasjonsskilt på stedet.

## Se også
* Liste over revne stolpekirker, stavkirker og tilhørende utgravninger.

## Referanser




## Litteratur
* Hauglid, Roar; *Norske stavkirker &ndash; Dekor og utstyr*, Dreyers Forlag 1973

## Eksterne lenker
* 
*
Austad stavkirke (Lyngdal)

**Austad stavkirke** var en stavkirke som lå i Austad i Lyngdal kommune, Agder fylke. Kirken var bygd av eiketømmer, og ble revet før 1803. For få år siden ble det oppdaget at tømmer fra stavkirken var gjenbrukt under byggingen av den nye kirken i 1803. Årringsprøver fra noen av stokkene viste at stavkirken antageligvis var bygd omkring 1160.

## Se også
*Liste over revne stolpekirker, stavkirker og tilhørende utgravninger.

## Referanser


## Litteratur
* Hauglid, Roar: *Norske stavkirker &ndash; Dekor og utstyr*, Dreyers Forlag 1973 ISBN 82-09-01350-5
Fåberg stavkirke

**Fåberg stavkirke** var en stavkirke i Fåberg, i det som nå er Lillehammer kommune.

Kirken ble trolig bygget mellom 1150 og 1200. Muligens ble den utvidet til korskirke, og den fikk nytt tårn i 1633. Stavkirken ble kjøpt av menigheten på kirkeauksjonen i 1723, og bygging av ny kirke på samme tomt ble påbegynt ganske raskt. Denne ble innviet 23. februar 1727.

## Portalen

En rekke gjenstander er bevart fra stavkirken, hvorav best kjent en portal på utstilling i Historisk museum i Oslo. Portalen er av Sogn-Valdres-gruppen. Hele overstykket til portalen mangler. Dørens gangjern er enkle, men ring- og låsbeslagene er svært kunstneriske. Disse er lagd på 1300-tallet.

## Andre gjenstander fra stavkirken
Oldsaksamlingen skal ha flere portaler fra kirken samt andre gjenstander, deriblant et krusifiks og en skapdør som skal ha inngått i en altertavle, trolig et triptyk av Hitterdalsmesteren.

Hoveddøren fra den gamle kirken ble tatt i bruk som hoveddør i den nye kirken. En gravhelle fra 1202 er å finne i våpenhuset. På Maihaugen finnes et middelaldersk krusifiks fra kirken og en fattigblokk (almissetavle) fra 1668.

## Kjente stavkirker
Mange stavkirker er nå tapt, men lever videre i sagn. Listen er veldig omfattende, se liste over revne stolpekirker, stavkirker og tilhørende utgravninger.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 
* Brendalsmo, Jan: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Oppland (Riksantikvaren, 2016), s. 6

## Eksterne lenker
*
Sauland stavkirke

**Sauland stavkirke** var en stavkirke i Sauland sogn i Hjartdal prestegjeld i Telemark fram til 1860, da den ble revet ned og erstattet av en ny langkirke.

Stavkirken stod, som dagens kirke, på grunn tilhørende prestegården, som opprinnelig het Sauland. På grunnlag av den bevarte portalen antas kirken å være oppført på 1200-tallet. Sognet («Swidulandæ sokn») er nevnt i 1395 og kirken («kirkio vmbodh a Swidhulande») i 1470. Jens Nilssøn forteller i sin visitasrapport fra 1595 at «Seudelandz kircke» er anneks til «Hierdall» (Hjartdal) og har gudstjeneste annenhver søndag (hver tredje om vinteren).

Ifølge Lorentz Dietrichson målte skipet 21 alen x 18 alen (13 m x 11 m), noe som gjør kirken større enn hovedkirken i Hjartdal. Dietrichson viser til en befaringsrapport fra 1662 der det fremgår at svillene ved alteret i koret er råtne. I 1668 var det fremdeles svalganger rundt hele kirken, men da kirken ble revet, stod bare den på vestsiden igjen. På slutten av 1700-tallet fikk kirken et laftet tilbygg på nordsiden. I 1840-åren var kirken i minste laget og nokså medtatt. Det var snakk om rehabilitering og utvidelse, men det endte opp med vedtak om ny kirke. Stavkirken ble revet i 1860, året etter at den nye kirken var tatt i bruk. Interiøret i stavkirken er avbildet på et maleri av Adolph Tidemand, «Gudstjeneste i en norsk landskirke».

## Portalen
Portalen er av Sogn-Valdres-gruppen, og er nå ved Universitetets Oldsaksamling i Oslo. Komposisjonen er spesiell ved at sideplankenes rankestengler ikke har dobbeltkonturer, men er dekorert med en kombinasjon av sikksakk- og tungeborder og perlebånd. Det har vært spekulert i om det kan ha stått en vestlandskunstner bak. Dietrichson sier om utskjæringene: «...de viser os det høieste høidepunkt, hvortil træskjærerornamentikken er drevet i vort land og synes at tilhøre den samme blomstring, som viser sig i Stedje og Aardals kirkes portaler omkring 1200.»

## Andre gjenstander fra stavkirken
Et alterbilde fra 1810 er å finne i det sørøstre hjørnet i dagens kirke. De to kirkeklokkene fra stavkirken henger i tårnet. Prekestolen står i menighetshuset. Ellers er det bl.a. tatt vare på et døpefontlokk, et vievannskar, en dørring og fragmenter av et par hjulkors.


Adolph Tidemand - Service in a Norwegian Country Church - NG.M.00364 - National Museum of Art, Architecture and Design.jpg|«Gudstjeneste i en norsk landskirke» av Adolph Tidemand
Sauland portal.jpg|Vestportalen fra stavkirken
Kirkeklokke fra Sauland (Unimus).jpg|En av de to middelalderklokkene som er overført til dagens kirke
Døpefontlokk fra Sauland (Unimus).jpg|Lokket fra døpefonten
Vievannskar fra Sauland (Unimus).jpg|Vievannskar
Dørring fra Sauland (Unimus).jpg|Dørring
Hjulkors fra Sauland stavkirke (Unimus).jpg|Fragmenter av hjulkors


## Se også
* Liste over revne stolpekirker, stavkirker og tilhørende utgravninger.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 
* Den første stavkyrkja: Stavkyrkja i «Arven» (menighetsblad for Hjartdal, Sauland og Tuddal) nr. 5/2009, s. 2–3
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Jan Brendalsmo: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Telemark  (Riksantikvaren, 2016), s.&nbsp;82–83
Atrå stavkirke

**Atrå stavkirke** var en enskipet stavkirke i bygda Atrå i Tinn i Telemark. Kirken ble innvidd av biskop Ragnar av Hamar omkring år 1180, men stavkirken ble revet i 1839, etter at nye Atrå kirke ble tatt i bruk fra 1836. Flere planker med runeinskripsjoner fra stavkirken er bevart, og oppbevares i dag ved Oldsaksamlingen på Kulturhistorisk museum ved Universitetet i Oslo.

Stavkirken var i tidsrommet 1223–1570 både hovedkirke og prostikirke i det gamle prostiet for Numedal og Tinn i Hamar bispedømme. I 1489 var *Peder Olafsson* prost der (DN IX:399), og i 1498 var *Mattis Olafsson* prost der (DN VI:624). Olafsson flytter imidlertid til Hjartdal og etterfølger der prost *Anders Nilsson* (nevnt i 1499 i DN XII:265) i årene 1499–1501.

Nye Atrå kirke ble tegnet av slottsarkitekt Hans Ditlev Franciscus von Linstow og oppført som langkirke i årene 1833–1836. Den inngår i Øvre Telemark prosti i Agder og Telemark bispedømme.

## Portalen
Portalen har nært slektskap til portalen i Nore stavkirke og portalen i Ål stavkirke, og er nå ved Universitetets Oldsaksamling i Oslo. Portalen har et mer provinsielt preg enn portalen fra Ål. Den er datert til perioden 1163–1189 på bakgrunn av en veggtile som forteller at kirken ble innviet av biskop Ragnar i Hamar.


Atrå portal.jpg|Portal fra Atrå stavkirke
Atrå stavkirke - an10071202170004.jpg|Treskurd fra Atrå stavkirke


## Se også
* Tapte stavkirker

## Referanser




## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Operaen i Kristiansund

**Operaen i Kristiansund** er en forening som årlig oppfører operaforestillinger i Festiviteten i Kristiansund. Foreningen har røtter tilbake til begynnelsen av 1900-tallet, og mottar i dag statlige bevilgninger til sin operadrift.

## Eksterne lenker
* Operaen i Kristiansunds hjemmesider
Larry LaLonde

**Reid Lawrence LaLonde** (født 12. september 1968 i Oakland, California), også kalt **Ler**, er en amerikansk gitarist som er mest kjent fra bandet Primus. Han har også vært aktiv i bandene Possessed, Blind Illusion og No Forcefield.

## Diskografi
### [[Possessed]]
* 1985: *Seven Churches*
* 1986: *Beyond the Gates*
* 1987: *The Eyes of Horror*

### Blind Illusion
* 1988: *The Sane Asylum*

### Corrupted Morrals
* 1989: *Cheese-It*

### [[Primus (band)|Primus]]
* 1989: *Suck on This*
* 1990: *Frizzle Fry*
* 1991: *Sailing the Seas of Cheese*
* 1992: *Miscellaneous Debris*
* 1993: *Pork Soda*
* 1995: *Tales from the Punchbowl*
* 1997: *Brown Album*
* 1998: *Rhinoplasty*
* 1999: *Videoplasty*
* 1999: *Antipop*
* 2003: *Animals Should Not Try to Act Like People*
* 2004: *Hallucino-Genetics Live 2004*
* 2006: *They Can't All Be Zingers*

### med [[Tom Waits]]
* 1999: *[[Mule Variations]]*
* 1999: *Jack Kerouac Reads On The Road*
* 2006: **

### No Forcefield
* 2000: *Lee's Oriental Message*
* 2001: *God Is An Excuse*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Zhang Yimou

**Zhang Yimou** (født 1951) er en kinesisk skuespiller, filmfotograf og en av Kinas mest kjente filmregissører. Han regnes som en av den såkalte «femte generasjons» regissører i Folkerepublikken Kina. Han debuterte som regissør i 1987 med filmen *[[Rødt korn (film)|Rødt korn]]*,  etter en roman av Mo Yan. Han er også kjent for å ha regissert kampsportsfilmen *[[Hero (film, 2002)|Hero]]* med actionstjernen Jet Li i hovedrollen. Han fikk sitt internasjonale gjennombrudd i 1990 med dramafilmen *[[Ju Dou – Flammende begjær]]*.

I 2008 redigerte Zhang Yimou åpnings- og avslutningsseremoniene for Sommer-OL i Beijing.

## Filmografi (utvalg)
### Regissør
* 1987: *[[Rødt korn (film)|Rødt korn]]*
* 1989: *Operasjon Jaguar*
* 1990: *[[Ju Dou – Flammende begjær|Ju Dou – flammende begjær]]*
* 1991: *[[Bak den røde lykten]]*
* 1992: *[[Historien om Qiu Ju]]*
* 1994: *[[Å leve (film)|Å leve]]*
* 1995: *Shanghai-triaden*
* 1999: *Ikke en eneste*
* 1999: *[[Veien hjem (film, 1999)|Veien hjem]]*
* 2002: *Happy Times Hotel*
* 2002: *[[Hero (film, 2002)|Hero]]*
* 2004: *Flyvende Dolker*
* 2006: *[[Min reise gjennom Kina]]*
* 2006: *[[Slaget om Den forbudte by]]*
* 2009: *Blood Simple*
* 2011: *[[The Flowers of War]]*

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Monegaskiske euromynter

**Monegaskiske euromynter** er sirkulasjonsmynt av Den europeiske unions valuta euro med nasjonalt motiv for Monaco på revers. Monaco har fått anledning til å utstede euromynter, selv om landet ikke er medlem i EU.

## Euro
Euro (€) er Den europeiske unionens offisielle valuta, som benyttes i mange av EUs medlemsstater samt enkelte andre stater utenfor unionen. Landene som benytter euroen kalles med et fellesnavn eurosonen. De lavere valørene av euroene utgjøres av mynter, mens de høyere valørene utgjøres av sedler. Euromynten har en felles europeisk side som viser verdien på mynten og en nasjonal side som viser et symbol valgt av medlemsstaten der mynten blir preget. Hver medlemsstat har således en eller flere symboler som er unike for landet.

For bilder av den siden myntene alle EU-land har felles og en detaljert beskrivelse av mynten, se artikkelen om euromynter.

## Monacos nasjonale motiver
Monacos første serie hadde fire ulike design. De laveste valørene, 1-, 2- og 5-centmynten, bar Monacos riksvåpen. 10-, 20- og 50-centmynten hadde Monacos segl, mens de høyeste valørene, 1- og 2-euromynten, hadde bilder av fyrst Rainier III og prins Albert. Den første serien ble preget mellom årene 2001 og 2005. Monacos andre serie ble preget i tre ulike design. Anledningen for at Monaco begynte å prege en ny serie var at landets monark, Rainier III, døde i 2005. De laveste valørene, 1-, 2- og 5-centmynten, endret ikke design. 10-, 20- og 50-centmynten fikk derimot nytt, fyrst Alberts monogram, og de høyeste valørene, 1- og 2-euromynten, fikk portrett av fyrst Albert II. Den nye serien ble satt i produksjon i 2006.

Alla mynter, uansett serie, har også av pregingsårstallet og teksten *MONACO*. Til forskjell fra mange andre eurolands 2-euromynt har de monegaskiske ingen kanttekst, kun sifrene to og en stjerne, som gjentas seks ganger. Monaco har en separat valutaavtale med EU.

I tillegg til myntseriene har Monaco også preget minnemynter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Den europeiske sentralbanken: Monaco
Forsfjorden

**Forsfjorden** er en fjordarm av Kjerkfjorden i Moskenes kommune i Nordland. Den strekker seg drøyt tre kilometer i sørvestlig retning fra innløpet mellom Engelsneset i nord og Veines i sør.

Fjorden er omgitt av fjell med høyder på 400 – 800 moh. De høyeste er Brynliskartinden (798 moh.) på vestsiden og Tennestinden på nordøstsiden. Forsfjorden er et populært utgangspunkt for fotturer til Hermannsdalstinden.

Med unntak av noen gårder på Tennes, midtveis på sørsiden, og bygden Vindstad, ved innløpet til Bunesfjorden, er fjorden uten bebyggelse. Det er ingen veier langs Forsfjorden, men en hurtigbåtforbindelse fra Reine har fast anløp av Vindstad og  den tar også turgåere innover fjorden.

## Fotnoter



## Referanser




## Eksterne lenker
* Reinefjorden.no med rutetabell for hurtigbåten.
Clinton Charter Township

**Clinton Charter Township** er en by i Macomb County i den amerikanske staten Michigan. Ifølge folketellingen i 2000 var folketallet på 95 648, og dermed den niende største byen i Michigan.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Clinton-Macomb Public Library
* Clinton Township Historical Commission home page
William Goodsir-Cullen

**William «Willie» James Goodsir-Cullen** (født 29. mars 1907 i Firozpur i Britisk India, død 15. juni 1994 i Wyoming i New South Wales i Australia) var en indisk landhockeyspiller som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.
  
Goodsir-Cullen  ble olympisk mester i landhockey under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det indiske laget som vant landhockeyturneringen. Etter at laget fra Tsjekkoslovakia hadde trukket seg, var det ni lag fra ni nasjoner som deltok i turnering og den ble spilt i perioden 17. til 26. mai. India vant alle fire kampene i gruppespillet med totalt 26-0. I finalen møtte de Nederland som var vinnere av den andre gruppen. India vant over Nederland med 3-0 i finalen som ble spilt 26. mai 1928 på Olympiastadion i Amsterdam med 23 400 tilskuere. Goodsir-Cullen spilte tre kamper.

## OL-medaljer
*  1928  Amsterdam -  **Gull** i landhockey  India

## Eksterne lenker
*
Pasadena

**Pasadena** er en by i Los Angeles County i California i USA. Den har rundt 137 000 innbyggere (2010). Den ble etablert i 1874.

I Pasadena ligger California Institute of Technology (Caltech), og det Caltech-eide Jet Propulsion Laboratory som bygger satellitter og romsonder. Pasadena er også hjemstedet til kulturinstitusjoner som Art Center College of Design, American Academy of Dramatical Arts, Norton Simon Museum og The Huntington Library, Art Collections and Botanical Gardens.

I Pasadena ble blant annet finalene i VM i fotball 1994 og i VM i fotball for kvinner 1999 spilt.

## Geografi
Pasadena ligger i San Gabriel Valley på 263 meters over havet. Byen omgis av Raymond-forkastningen, San Rafael Hills og San Gabriel Mountains.

Ifølge United States Census Bureau, har byen et totalt areal på 60,0 km²,  59,8&nbsp;km² er land og 0,2&nbsp;km² (0,30 %) er vann.

Pasadena ligger 16 kilometer nordøst for det sentrale «downtown» i Los Angeles. byen grenser til 10 byer/områder Highland Park, Glendale, South Pasadena, San Marino, Arcadia, Sierra Madre, La Cañada-Flintridge og områdene Eagle Rock og Garvanza som hører til byen Los Angeles, samt Altadena som ikke tilhører noen by, men styres direkte av Los Angeles County.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Conradis gate (Oslo)

**Conradis gate** (1a–5d, 2a–8b) er ei gate på Sofienberg i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går over tre kvartaler fra Rathkes gate til Trondheimsveien. Nummereringa er noe uvant: Like nummer (vestsida) går fra Rathkes gate, mens ulike nummer (østsida) starter ved Trondheimsveien.

Bebyggelsen er i all hovedsak eldre leiegårder på fire etasjer. Det er lite næringsvirksomhet. Gata er delvis opparbeidd som gatetun, med parkering på vekslende sider, slik at det kjøres i sikksakk.

Gata er oppkalt etter professor i indremedisin Andreas Christian Conradi.

## Litteratur
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Conradis gate

**Conradis gate** finnes flere steder:

* Conradis gate (Oslo)
* Conradis gate (Sarpsborg)
* Conradis gate (Tønsberg)
Gram Per Person

**Gram Per Person** er et band fra Bergen. De spiller countrybasert rock. Navnet er et ordspill på Gram Parsons.

Bandet består av Gunnar Emmerhoff, Odd-Erik Fostervoll, Chris Møller, Frank Pedersen, Morten Smørholm, Lars Heinz og Tore Landro. 

Medlemmene har tidligere vært aktive i prosjekter som blant annet Ai Phoenix, Datarock, Emmerhoff & The Melancholy Babies, Team Blitzkrieg, Sissy Wish, og Magnet.

Albumet med samme navn som bandet fikk terningkast 5 i en omtale i *Bergensavisen*. Samme karakter fikk det i *Bergens Tidende*, som omtalte det som «country for dem som ikke liker country».

## Diskografi
* *Gram Per Person*, CD, 2008, egenutgitt, 10 spor
* *Fables For Some*, LP+CD, 2011 egenutgitt, 13 spor

## Bilder
Bilder fra bandets opptreden ved Bergen folkebibliotek

Fil:Gram Per Person 01 (26522690904).jpg
Fil:Gram Per Person 02 (27095251326).jpg
Fil:Gram Per Person 03 (27095252716).jpg
Fil:Gram Per Person 04 (27095253796).jpg
Fil:Gram Per Person 05 (27095255006).jpg


## Referanser
A Great Day in Harlem (film)

***A Great Day in Harlem*** er en timelang amerikansk dokumentarfilm i farger fra 1994 basert på det kjente fotografiet A Great Day in Harlem. Regissør er Jean Bach og i filmen møter man blant andre Dizzy Gillespie, Milt Hinton, Marian McPartland, Art Blakey, Gerry Mulligan, Sonny Rollins, Horace Silver, Bud Freeman og Art Farmer. Quincey Jones forteller historien i filmen, som er en glad feiring av det berømte bildet fra 1958 hvor en rekke jazzmusikere er samlet på et fortau i Harlem. Bildet var tatt for Esquire, og «det som lett kunne blitt en prosaisk talefilm blir i stedet en livlig collage av bilder, lyder og minner.» Filmen inneholder intervjuer, hjemmevideoer av hendelsen og gamle opptak av jazzmusikerne på jobb. Det er også tatt med et intervju med Robert Benton, som på den tiden var kunstnerisk redaktør i Esquire.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carl-Friedrich von Langen

**Carl Friedrich Freiherr von Langen** (født 25. juli 1887 død 21. august 1934) var en tysk rytter som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Han deltok i første verdenskrig hvor han ble alvorlig såret. Han startet idrettskarrieren i 1920.

Von Langen ble olympisk mester to ganger under OL 1928 i Amsterdam. Han vant både den individuelle dressurkonkurransen med hesten «Draufgänger» og lagkonkurransen. De andre deltakere på dressurlaget var Eugen Freiherr von Lotzbeck på hesten «Caracalla» og Hermann Linkenbach på «Gimpel». Van Langen deltok også i sprangridning med hesten «Falkner», de kom på tjueåttendeplass.

Han ble medlem av SA i 1930 og hadde graden Sturmbannführer.

Han døde som følger av et fall under en millitærkonkurranse sommeren 1934.

## OL-medaljer
*  1928  Amsterdam -  **Gull** i hestesport, dressur  Tyskland.
*  1928  Amsterdam -  **Gull** i hestesport, dressur lag  Tyskland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skjelderups gate (Oslo)

**Skjelderups gate** (10–16, 13a–17) er ei gate på Sofienberg i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra Trondheimsveien til krysset mellom Rathkes gate og Sofienberggata.

Gatas nummerering kan være forvirrende. I løpet av to kvartaler kommer en forbi tre gårder med nummer 17: Rathkes gate, Sverdrups gate og Skjelderups gate. Videre kommer gårdene i Skjelderups gate i rekkefølgen 15, 13, 17.

Bebyggelsen er i all hovedsak eldre leiegårder på fire etasjer. Det er lite næringsvirksomhet. Gata er delvis opparbeidd som gatetun. Nr 17 er studentboliger for Oslo- og Akershushøgskolenes studentsamskipnad.

Gata er oppkalt etter medisinprofessor Michael Skjelderup.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Hermann Linkenbach

**Hermann Linkenbach** (født 8. april 1889, død 30. juni 1959) var en tysk rytter som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Linkenbach ble olympisk mester i OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det tyske laget som vant lagkonkurransen i dressur. Deltakerne på dressurlaget var Carl-Friedrich Freiherr von Langen på hesten  «Draufgänger», Eugen Freiherr von Lotzbeck på «Caracalla» og Linkenbach på hesten «Gimpel».  Linkenbach kom på sjetteplass i den individuelle dressurkonkurransen.

## OL-medaljer
*  1928  Amsterdam – **Gull** i hestesport, dressur lag  Tyskland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sverdrups gate

**Sverdrups gate** finnes flere steder:

* Sverdrups gate (Hamar)
* Sverdrups gate (Oslo)
* Sverdrups gate (Porsgrunn)
* Sverdrups gate (Sarpsborg)
* Sverdrups gate (Stavanger)

Se også: 

* Johan Sverdrups gate (Gjøvik)
* Johan Sverdrups gate (Larvik)
* Johan Sverdrups gate (Lillestrøm)
* Johan Sverdrups gate (Notodden)
* Johan Sverdrups gate (Skien)
* Otto Sverdrups gate (Andenes)
* Otto Sverdrups gate (Notodden)
* Otto Sverdrups gate (Oslo)
* Otto Sverdrups gate (Tromsø)
* William Sverdrups gate (Stavern)
George M. McCune

**George McAfee «Mac» McCune** (født 16. juni 1908 i Pyongyang, daværende Korea, død 5. november 1948 i Berkeley, California ) var en koreanskfødt amerikansk lingvist, mest kjent for sammen med Edwin O. Reischauer å ha utviklet romaniseringssystemet McCune-Reischauer, som transkriberer koreanske tegn til latinske bokstaver.

McCune var sønn av den amerikanske misjonæren George Shannon McCune. Hans bror Shannon Boyd-Bailey McCune (1913-1993) var en geograf, som blant annet gav ut flere bøker om Korea.

## Referanser
František Ventura

**František Ventura** (født 1895 i Vysoké Mýto, død 1969 i Praha) var en tsjekkoslovakisk rytter som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Venturable olympisk mester under OL 1928 i Amsterdam. Han vant sprangridningskonkurransen med hesten «Eliot». Han fikk null straffepoeng og vant foran en fransk rytter med to straffepoeng og en sveitser med fire. I lagkonkurransen fullførte ikke det tsjekkoslovakiske laget på grunn av at en av deres ryttere ble diskvalifisert i den individuelle konkurransen.

## OL-medaljer
*  1928  Amsterdam -  **Gull** i hestesport, sprangridning  Tsjekkoslovakia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Flesland

**Flesland** er et tettsted i Bergen kommune i Vestland. Tettstedet ligger i bydelen Ytrebygda, i den vestlige delen av Bergenshalvøyen. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar . Flesland omfatter grunnkretsen Flesland og vestlige deler av grunnkretsen Liland (flyplassområdet).

Flesland er mest kjent for Bergen lufthavn, Flesland. Flesland kai er stoppested for hurtigbåter mellom Bergen sentrum og Sunnhordland, og for turistruter til blant annet Os og Rosendal.

## Historie
Stedsnavnet viser til ordet *fles*, et skjær som delvis er overskyllet og derfor vanskelig å oppdage. Skjæret det er snakk om, er trolig Fleslandskjæret der det i dag står en fyrlykt. Andre stavelsen i navnet, *-land*, er typisk for gårder som ble ryddet i folkevandringstiden 400-570 e.Kr. Fra den tiden stammer trolig et par gravhauger, og en nausttuft ved Sjoarvegen i Fleslandsviken.

Tidlig på 1600-tallet hørte gården under Apostelkirken i Bergen. I 1661 ble gården kjøpt av danskene Peder Pedersen og Karl Rosenmeyer, og to år senere av bergenseren Laurits Lauritsen Rosenberg for 700 riksdaler. I 1704 ble Flesland solgt til Jokum Beyer og i 1707 av ham til bøndene i området. Gården var blitt svært oppstykket, fra ett bruk i 1520 til seks bruk i 1880.

Før flyplassens tid bestod området av rundt 1.500 mål utmark og et vann, Langavatnet. Derfra rant Fleslandselven ned i Raunefjorden. Det fantes fra omkring 1850 en kornmølle ved elven, men i 1874 ble vannrettene solgt til Bergens Glasværk som startet glassproduksjon på stedet. Glassverket la ned for godt etter en eksplosjonsartet brann i 1956. Under flyplassutbyggingen ble store deler av Langavatnet gjenfylt.

I mai 1940 var området alt kjøpt av Bergen kommune med henblikk på flyplassutbygging, men i stedet ble det iverksatt nødsarbeid for 40-50 mann med skjæring av brenntorv på Fleslandsmyrene for å motvirke arbeidsledigheten som oppstod i kjølvannet av den tyske okkupasjonen. «Ved imøtekommenhet fra Flesland fabrikker har man fått stillet til rådighet en del av fabrikkens barakklokaler til rimelig leie. I disse vil arbeiderne ved torvskjæringen bli underbragt...I tillegg til fastsatt lønn skaffes de fritt hus, sengested og halmmadrass...Torvskjæringen skal drives på akkord, og det vil være påkrevd å tilsette oppsynsmann...og å sette opp nødvendige, enkle torvskur der hvor torven uttas.»

Flesland fabrikker A/S var en sildeoljefabrikk.

## Referanser
Næringslivsdagene

**Næringslivsdagene** er et arrangement i regi av BI-studenter, der kjente næringslivsprofiler besøker skolen og holder foredrag om erfaringer og aktuelle hendelser. Arrangementet går over to dager i mars. På Næringlivsdagene 2008 deltok blant andre Stein Erik Hagen, Jon Fredrik Baksaas, Bjørn Kjos og Elisabeth Grieg.

## Eksterne lenker
* www.nldoslo.no – Offisiell hjemmeside
Julio García Fernández

**Julio García Fernández** (født 31. desember 1894 i Cantabria død 29. juli  1969) var en spansk rytter som deltok i de olympiske leker 1928 i Amsterdam.

Fernández ble olympisk mester under OL 1928 i Amsterdam. Han var med på det spanske laget som vant lagkonkurransen i sprangridning. Det spanske laget fikk fire straffepoeng, sølvinnerne fra Polen fikk åtte og det svenske laget fikk bronse med ti straffepoeng. Laget besto av José Navarro Morenés på hesten «Zapatazo», José Álvarez de Bohórquez på «Zalamero» og Fernández på hesten «Revistada».  Fernández kom på tolfte plass i den individuelle konkurransen i sprangridning med hesten «Revistada».

## OL-medaljer
*   1928  Amsterdam - **Gull** i hestesport, sprangridning lag  Spania

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Family Man

***The Family Man*** er en amerikansk dramakomedie og eventyrfilm fra 2000, regissert av Brett Ratner, med Nicolas Cage og Téa Leoni i hovedrollene. Filmen handler om en mann som opplever hvordan livet hans kunne ha vært dersom han hadde tatt et annerledes valg tretten år tidligere.

Filmen har blitt sammenlignet med *[[It's a Wonderful Life]]*, *[[A Christmas Carol]]* og *[[Mr. Destiny]]*.

## Handling
Jack Campbell er en singel, velstående bankmann som jobber ved Wall Street, New York City. En morgen våkner han opp i et hus i New Jersey, med en kone han aldri giftet seg med, og to barn. Jack innser at han lever det livet han kunne ha levd dersom han aldri hadde dratt til London og blitt bankmann, men blitt i USA med kjæresten sin.

Han ønsker desperat å komme tilbake til sitt liv i New York, men kan ikke endre dette av fri vilje, og må tilpasse seg rollen som familiemann. Etterhvert lykkes han; han blir glad i «barna sine», forelsket i kona si og jobber hardt ved sin nye, kjedelige jobb. Plutselig blir han tilbudt en jobb som bankmann i New York. Hans gamle personlighet som bankmann vil ta imot jobben, mens hans nye personlighet som familiemann forteller ham at det er en dårlig idé, og han beslutter å takke nei til jobben.

Idet Jack innser de sanne verdiene i sitt nye vil, blir han sendt tilbake til sitt gamle liv. Desperat etter å komme tilbake til livet som familiemann, glemmer han å avslutte en viktig fusjonshandel, og drar til kona han hadde i drømmen like før hun reiser til Paris. Han forteller henne om hvilken lykkelig familie de kunne hatt sammen, etter hva han husker fra livet som familiemann. Hun går med på å ta en kopp kaffe ved flyplassen.

## Rolleliste

## Filmmusikk

## Utmerkelser
* 2001 – Saturn Award, beste skuespillerinne: Téa Leoni 
* 2001 – BMI Film Music Award, Danny Elfman
* 2001 – Blockbuster Entertainment Award – beste skuespiller komedie/romantikk: Nicolas Cage
* 2001 – Young Artist Award – Beste fremføring i spillefilm, unge skuespillere 10 år eller yngre: Makenzie Vega

## Eksterne lenker
* 
*
Brad Bird

**Phillip Bradley «Brad» Bird** (født 11. september 1957) er en Oscar-belønnet, amerikansk regissør og animasjonsfilmskaper, blant annet av Disney-Pixars CGI-animasjonsfilmer *[[De utrolige]]* (2004) og *[[Rottatouille]]* (2007). Han har også regissert Warner Bros.-tegnefilmen *[[Gutten og jernkjempen]]* (1999) og live-action-filmen **' for [[Paramount Pictures]] ([[Filmåret 2011|2011]])

== Filmografi ==

=== Animatør ===
* ''[[The Plague Dogs]]'' (1982)

=== Regissør ===
* ''[[Family Dog]]'' (1987)
* ''[[Gutten og jernkjempen]]'' (1999)
* ''[[De utrolige]]'' (2004)
* ''[[Jack-Jack Attack]]'' (kortfilm, 2005)
* ''[[Rottatouille]]'' (2007)
* **' (2011)
* *[[1906 (film)|1906]]* (i preproduksjon)

### Manusforfatter
* *[[Family Dog]]* (1987)
* *[[*batteries not included]]* (1987)
* *[[Gutten og jernkjempen]]* (1999)
* *[[De utrolige]]* (2004)
* *[[Rottatouille]]*  (2007)

### Skuespiller
* *[[De utrolige]]* (2004) Edna Mode (stemme)
* *[[Rottatouille]]* (2007) Ambrister Minion (stemme)

## Referanser


## Eksterne lenker

* 
* Brad Bird-intervju hos IGN
* DVD Talk: Intervju med Brad Bird om ''De utrolige''
* Brad Bird diskuterer utviklingen av ''De utrolige'' med CalArts' Character Animation Program 
* Brad Bird Interview Brad Bird snakker om sin karriere og den kommende filmen *De utrolige*
* Brad Bird-intervju  (Rottatouille)
* The Art of Making Pixar's ''Ratatouille'' Intervjuer medh Harley Jessup, Sharon Calahan og Brad Bird i forbindelse med en artikkel om skapingen av *Rottatouille*.
* Brad Bird-intervju på Blu-ray.com Om utgivelsen av *Rottatouille* på Blu-ray
Kalenjin

**Kalenjin** er en etnisk gruppe med nilotisk opphav, bosatt i Great Rift Valley i vestlige Kenya. Kalenjinene har en befolkning på rundt 3 millioner (estimert). Det er flere mindre stammegrupperinger innen kalenjinene: Elgeyo, endorois, kipsigis, marakwet, nandi, pokot, sabaot, terik og tugen.

Kalenjinene er pastoralister og man tror at folkeslaget migrerte fra Sudan for rundt 2000 år siden.

Kalenjinene er regnet som svært dyktige i løping i mellom- og langdistanse, med en stor andel av medaljer i VM og OL.

## Kilder
*
Eduard Pütsep

**Eduard Pütsep** (født 21. oktober 1898 i Võru fylke i Estland, død 22. august 1960 i Kuusamo i  Finland) var en estisk bryter som deltok i flere olympiske leker, 1920 i Antwerpen, 1924 i Paris og 1928 i Amsterdam.

Pütsep ble olympisk mester i bryting under OL 1924 i Paris. Han vant den letteste vektklassen bantamvekt, 58,0 kg, i gresk-romersk stil. I finalen beseiret han svenske Sigfrid Hansson.  

Pütsep kom på andreplass i verdensmesterskapet i bryting 1922 i Stockholm i vektklassen bantamvekt i gresk-romersk stil.
 
## OL-medaljer
* 1924  Paris -  **Gull** i bryting, bantam gresk-romersk stil  Estland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pastoralisme

**Pastoralisme** eller **pastoralt landbruk** er den grenen av landbruk som omfatter landbruksdrift med dyr. Det inkluderer pleie, opprettelse, pasning og bruk av dyr, slik som kveg, kameler, geiter, lamaer, får, og så videre. Denne typen landbruk kan være mobilt, hvor besetningen flyttes ved jakt etter friskt beite og vann.

Det finnes flere former for pastoralisme rundt omkring på jorden. Sammensetningen av besetninger, ledelsespraktiser, sosial organisering og andre aksepter av pastoralisme varierer. Mange tradisjonelle praksiser har også måtte tilpasse seg den moderne verdens skiftende betingelser. Eksempler på pastorale sosiale grupper er samene, beduinene, masaiene og navajoene. 

Pastoralisme har generelt et mobilt aspekt, å flytte dyreflokken i søken etter gode beitemarker og vann, i kontrast til pastoralt fedrift (i motsetningen til åkerbruk) hvor stedfaste bønder dyrker sin avling og forbedrer beitemarkene for sin buskap. Pastoralisme er en vellykket strategi for å ernære en befolkning på lite produktiv land, og tilpasser seg til miljøet og dets knappe ressurser. Eksempelvis på savannene samles pastorale grupper og deres buskap når det er rikelig med vann og det er rike beitemarker, men sprer seg når savannene tørker opp.

## Etymologi
Ordet pastoralisme er sammensatt fra *pastoral*, «landlig»  + «isme», et tillegg som indikerer et system eller praksis. Første ledd hadde opprinnelig betydning «det som vedrører gjetere» (som er ute på landet). I det litterære begrepet pastoral diktning, eller hyrdediktning, har det landlige elementet forståelsen idyll, således idyllisk diktning.

## Referanser


## Litteratur
* Lees, S & Bates, D. (1974): «The Origins of Specialized Nomadic Pastoralism: A Systematic Model» i: *American Antiquity*, **39**(2).
* Levy, T. E. (1983): «Emergence of specialized pastoralism in the Levant» i: *World Archaeology* **15**(1), s. 15-37.
* Moran, E. (2006): *People and Nature: An Introduction to Human Ecological Relations*. UK: Blackwell Publishing.

## Eksterne lenker
* Artikler om pastoralisme og tørrlandsområder fra Utviklingsfondet
Uhuru-parken

**Uhuru Park** er en rekreasjonspark som grenser til de sentrale business-distriktene i Nairobi, Kenya. Den inneholder en kunstig innsjø og et samlingsområde brukt for politiske og religiøse samlinger. Under Moi-regimet ble det i denne parken protestert mot at det ble tatt land fra befolkningen illegalt.

## Eksterne lenker
* The Green Belt Movement
* Wangari Maathai
Fingerdyr

**Fingerdyr** (*Daubentonia madagascariensis*), også kalt **aye-aye** (*ai-ai*), er en halvape i fingerdyrfamilien (Daubentoniidae) og eneste art i slekten ***Daubentonia***. Familien er én av fem i gruppen av lemurer (Lemuriformes).

## Biologi

Fingerdyret har grov, lurvete, brun til mørkebrun pels med spredte islett av hvite dekkhår. Arten er nattaktiv og banker på trærne med den lange midtfingeren, mens den lytter ivrig, med de store ørene, etter treborende larver, som den avdekker med de gnagerliknende, evigvoksende fortennene og drar ut med den pinneliknende midtfingeren. Kostholdet består også av frukt, kokos, frø og sopp.  Fingerdyret har store fellesbol som de bruker etter tur, ikke samtidig. Ungene holder sammen med moren i to år.

Fingerdyret er utbredt i nord, vest og øst på Madagaskar. Fram til 1957 trodde man at arten var utryddet, men da viste dette seg å være feil. Arten er ifølge IUCNs rødliste *[[sterkt truet]]* av utryddelse. Den er dessuten oppført på CITES liste I, som omhandler handel med de mest truede artene i verden.

## Inndeling
Inndelingen av primater følger i hovedsak Groves (2005). Det er imidlertid en viss usikkerhet knyttet til om Strepsirrhini skal deles inn i én, to eller tre infraordener. Goves deler i tre (Chiromyiformes, Lemuriformes, og Lorisiformes), mens Hartwig (2011) deler Strepsirrhini i to (Lemuriformes og Lorisiformes), og Cartmill (2010) deler di kun én infraorden (Lemuriformes). Systematikken nedenfor følger Hartwig (2011).

* Primates, primater
** Strepsirrhini, våtneseaper
*** †Adapiformes
**** †Adapoidea
***** †Adapidae
***** †Notharctidae
***** †Sivaladapidae
*** Lemuriformes, lemurdyr
**** Lemuroidea, makier og lemurer
***** †Archaeolemuridae
***** Cheirogaleidae, muslemurer
***** Daubentoniidae, fingerdyrfamilien
****** *[[fingerdyr|Daubentonia]]*, fingerdyrslekten
******* *[[fingerdyr|D. madagascariensis]]*, fingerdyr
***** Indriidae, indrier
***** Lemuridae, lemurer
***** Lepilemuridae, vesslemakier 
***** †Megaladapidae
***** †Palaeopropithecidae
*** Lorisiformes, loridyr
**** Lorisoidea, lorier og galagoer
***** Lorisidae, lorier
***** Galagida, galagoer
** Haplorhini, tørrneseaper

## Annet
Det finnes flere oppdrettsstasjoner for fingerdyr, der de blir studert og alt opp til utsetting i egnede biotoper. 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
EM i friidrett 1998 – 10 000 meter menn

Dette er de offisielle resultatene i øvelsen **10000 meter herrer** ved EM i friidrett 1998 i Budapest, Ungarn. 
Norge var ikke representert i øvelsen.
## Rekord
Mesterkskapsrekord før denne konkurransen:
 
Det ble ikke satt ny mesterskapsrekord under konkurransen.
## Resultater

## Eksterne lenker
* Resultater