open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
The Great Walt Disney Filmtunes

***The Great Walt Disney Filmtunes*** er en innspilling gjort av John Bevan Big Band. Dette er bandets eneste offentlige utgivelse. De gikk i Rainbow Studios i november 1985 og spilte inn svingende storbandmusikk fra Walt Disneys verden. Innspillingene ble gitt ut året etter, på LP (vinyl) og MC (kassett). 

All musikken ble arrangert og produsert av Erling Wicklund. Opptak og lydmiks ved Jan Erik Kongshaug i Rainbow Studios. Utgitt av Continental Consult A.S.

## Besetning
* Bandleder og dirigent: John Bevan
* Saxofon: Per Greil, Carl Christian Blich, Biørn Barlo, Birger Kind, Bjørn Kristiansen
* Trompet: Gunnar Andersen, Arne Hiorth, Kid Jensen, Atle Hammer, Arild Fiiis-Nielsen, Jan Ulvik
* Trombone: Dag Aukner, Tor Audun Sørensen, Freddie Borgen, Arne Johannesen, Erling Wicklund
* Gitar: Øistein Valldal
* Keyboard: Tore Svein Olsen
* Bass: Tore Bergh
* Trommer: Gunnar Moreite

## Sporliste
Musikken som ble innspilt var (med tillatelse fra The Walt Disney Company). 

# He's a tramp
# Alice in Wonderland
# Someday my Prince will come
# Supercalifragilisticexpialidocious
# It's a small world
# Whistle while you work
# A spoonful of sugar
# When you wish upon a star
# Heigh Ho
# The Ballad of Davy Crocket
# Bella Notte

## Referanser


## Kilder
*  Plateomslag
Bjørn Føyn

**Bjørn Føyn** (født 21. september 1898 i Trondhjem, død 8. januar 1985 i Oslo) var en prisbelønt norsk zoolog, kjent for studier av algers genetikk.

Han tok examen artium ved Katedralskolen i Trondhjem 1918 og cand.real. 1927 ved Universitetet i Oslo (UiO) der han assisterte ved zoolab 1923–28, før han etter en oppsiktsvekkende cand.real.-oppgave fikk  Rockefellerstipendiat for å studere videre hos Max Hartmann ved Kaiser Wilhelm Institut für Biologie i Berlin frem til 1932. Han var 1932–37 amanuensis ved C. Sundts lærestol for zoologi ved Bergens Museum, og fikk underveis sin dr.scient. fra UiO i 1935 for sine arbeider om hvordan alger gjennomgår sin forplantning, altså denne generasjonsvekslingen.

Føyn overtok i 1938 professoratet i zoologi ved Universitetet i Oslo etter Kristine Bonnevie som hadde hatt det siden 1912. Han satt i dette til 1968, samtidig som han bestyrte nevnte zoolab 1938–64. Føyn utførte mye av sin forskning ved  Biologisk Stasjon i Drøbak som han var bestyrer for 1945–67, og som i 1977 sjøsatte det 40 fot store forskningsfartøyet «F/F Bjørn Føyn». Han bestyrte også Institutt for genetikk 1952–60.

Bjørn Føyn døde i 1985, tre dager før sin kone Birgithe Føyn (1900-85) som også var botaniker fra samme lærested (veiledet av Haaken Hasberg Gran) og søster til marinbiologen Johan Tidemand Ruud. Oseanografen Ernst Føyn (1904-84) var hans fetter.

Etter han er forskningsfartøyet R/V Bjørn Føyn oppkalt, det er et mindre feltbiologisk fartøy som eies av Universitetet i Oslo, og er registret i Drøbak.

## Verv og utmerkelser
* Det Norske Videnskaps-Akademi, innvalgt 1938
* Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning 1959
* Zoologisch-Botanische Gesellschaft i Wien, innvalgt 1963
* æresmedlem av Den Norske Tandlægeforening 1960, som anerkjennelse for den stimulans og hjelp han gav de tannleger som ønsket å ta en doktorgrad i den tid Tannlegehøyskolen ikke hadde sitt eget doktorgradsreglement.

## Utgivelser
* 
* 
* 

## Referanser
MaK DE 1024

**MaK DE 1024** er en serie med tre dieselelektriske lokomotiv bygget av Maschinenbau Kiel (MaK) i samarbeid med Krupp og ABB i 1989. Lokene har akselrekkefølge Co'Co' og er utstyrt med en MaK 12M282 forbrenningsmotor. Loket har en effekt på 2&nbsp;650 kilowatt, en starttrekkraft på 405 kN og en maksimal hastighet på 160 km/t.

Lokene ble opprinnelig utleid til Deutsche Bundesbahn som type 240. Grunnet Tysklands gjenforening og sammenslåingen med Deutsche Reichsbahn, fikk jernbanen et overskudd av DR type 130. Typen ble derfor i 1996 solgt til Häfen und Güterverkehr Köln (HGK). Lokene ble da omnummerert til HGK DE 11 til DE 13.

Mellom 16. og 28. juni 1990 var 240&nbsp;003-4 i Norge på prøvekjøring. Loket ble testet opp mot Di 4 som det også var aktuelt å skaffe en oppgradert utgave av. I 1992 bestilte NSB tolv Di 6-lok som er en videreutvikling av denne loktypen.

## Referanser




## Eksterne lenker
* MaK DE 1024  – NJK Materielldatabasen
* 240 (MaK DE 1024) – Jernbane.net
* MaK DE 1024 – loks-aus-kiel.de
Vossloh

**Vossloh AG** er en tysk produsent av jernbaneinfrastruktur og lokomotiver. Selskapet er basert i Werdohl i Westfalen, har 4700 og en omsetning på €1,2 milliarder. Selskapet inkluderer det tidligere Maschinenbau Kiel.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Werdohl

**Werdohl** er en småby i Märkischer Kreis i Nordrhein-Westfalen i Tyskland. Byen hadde 18&nbsp;706 innbyggere i 2010 og er hovedsete for jernbaneindustriselskapet Vossloh.

## Bilder

Werdohl-Busenhof1-Asio.JPG|Busenhof, gjenoppbygget etter bybrannen i 1822
Werdohl-Rathaus1-Asio.JPG|Rådhuset


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kabatepe

**Kabatepe** (også kjent som **Gaba Tepe**) er en klippe som ligger langs Egeerhavskysten av Gallipoli-halvøya i Tyrkia.

Under slaget om Gallipoli under første verdenskrig var klippen kjent som Gaba Tepe og et tyrkisk artilleribatteri var utstasjonert der. Dette batteriet la ANZAC-styrkene ved ANZAC Cove under konstant beskytning.

I dag er klippen del av Gallipoli historiske nasjonalpark og det er bygget et museum som huser objekter og utstillinger fra slaget.
Prva HNL

**Prva HNL** (kroatisk: *Prva hrvatska nogometna liga*), også kjent som **1. HNL**, er den høyeste divisjonen for fotball i Kroatia. Divisjonen ble dannet i 1992 etter Kroatias løsrivelse fra Jugoslavia og erstattet den jugoslaviske eliteserien i fotball, som gikk fra 1923 og frem til 1992-sesongen. Prva HNL er en fotballserie med 10 klubber som spiller 26 serierunder over to kalenderår, fra juli til mai. Mestvinnende klubb er Dinamo Zagreb, som per 2017 står med 18 nasjonale mesterskapstitler totalt.

## UEFA-ranking (2022)
*UEFA-rangering foran 2022/23-sesongen.*

; Historisk ligarangering

## Format
Klubben som vinner Prva HNL blir kroatisk mester, og får muligheten til å representere Kroatia i Mesterligaen gjennom at laget går inn i andre kvalifiseringsrunde. Med grunnlag i Kroatias UEFA-ranking får ikke sølvvinneren en kvalifiseringsplass i Mesterligaen, men klubbene som ender på henholdsvis andre- og tredjeplass i serien går automatisk til kvalifiseringsspill (tredje og andre runde) i Europaligaen.

Det siste laget ved seriens slutt blir degradert til Druga HNL på nivå to og blir erstattet av denne seriens øverste lag, mens nest siste lag spiller kvalifisering mot nummer to fra Druga HNL over to kamper.

## Vinnere

* 1992: 
* 1992/1993: 
* 1993/1994: 
* 1994/1995: 
* 1995/1996: 
* 1996/1997: 
* 1997/1998: 
* 1998/1999: 
* 1999/2000: 
* 2000/2001: 
* 2001/2002: Zagreb
* 2002/2003: 
* 2003/2004: 
* 2004/2005: 
* 2005/2006: 
* 2006/2007: 
* 2007/2008: 
* 2008/2009: 
* 2009/2010: 
* 2010/2011: 
* 2011/2012: 
* 2012/2013: 
* 2013/2014: 
* 2014/2015: 
* 2016/2017: 
* 2017/2018: 
* 2018/2019: 
* 2019/2020: 
* 2020/2021: 
* 2021/2022: 

## Publikum

;Graf som viser gjennomsnittlig tilskuertall per år i Prva HNL

## Referanser


## Se også
* Den jugoslaviske eliteserien i fotball (1923–1992)

## Eksterne lenker
*
We Are Happy People

**«We Are Happy People»** var en Top 5-hit i Skandinavia for den svenske gruppa Slam Creepers’, også kjent som The Slams. 

Den var skrevet av trombonist Eric Allendale og gjorde sin første opptreden som B-siden til The Foundations' tredje single, «Any Old Time You're Lonely Or Sad», en mindre hit som var skrevet av Tony Macaulay og John McLeod.

«We Are Happy People» ble gjeninnspilt av The Foundations i 1968, denne gang med Colin Young som vokalist. Den forekom på bandets LP, *The Foundations* (Marble Arch MALS&nbsp; 1157), fra 1968. I april 1969 hadde den blitt innspilt av ni forskjellige artister.

## Utgitte singler
* The Foundations – *Any Old Time You're Lonely Or Sad* / *We Are Happy People* – PYE 7N&nbsp;17503 – 1968 – (Storbritannia)
* The Foundations – *Any Old Time (You're Lonely And Sad)* / *We Are Happy People* – Uni 55073 – 1968 – (USA)
* Slam Creepers’ – *We Are Happy People* / *I Just Couldn't Get You Out Of My Mind* – Bill BT&nbsp;128 – 1968 – (Sverige)
* Slam Creepers’ – *We Are Happy People* / *I Just Couldn't Get You Out Of My Mind* –  Olga/Exit 2.520-B (Spania)
* Slam Creepers’ – *We Are Happy People* / *Vansbro Memories* – Sonet SON&nbsp;003 – (UK)
* Slam's – *We Are Happy People* / *Hold It Baby* – Exit 2.609-B – (Spania)
* The Pacific Showband – *Remains To Be Seen* / *We Are Happy People* – Tribune TRS&nbsp;125 – 1969 – (Storbritannia)

## Norsk versjon
Mikkel Aas har skrevet en norsk tekst. Hans norske tittel er «Stopp og ta en pause».

## Innspilling
*The Twilights. Utgitt på singlen CBS 4617 i 1969.

## Referanser
Wings of a Dove (Bob Fergusons sang)

**«Wings of a Dove»** er en amerikansk gospelsang, skrevet av Bob Ferguson. «Wings of a Dove» var mest populær i innspillingen til Ferlin Husky på singlen Capitol 4406 fra 1960. Produsent var Ken Nelson. B-siden var «Next to Jimmy». I 1987 tildelte Broadcast Music Incorporated (BMI) Ferguson  the *million air* plays for «Wings of a Dove».

## Coverversjoner
Mange artister har gjort coverversjoner av sangen, innbefattet:

*Cowboy Copas. Utgitt på LP-platene *Inspirational Songs* (Starday SLP&nbsp;133) i 1961 og *Opry Star Starlight* (Starday SLP&nbsp;157) i 1962
*Nancy Griffith og Lucinda Williams spilte inn en duettversjon. Den ble utgitt på CD-platen *Other Voices, Too (A Trip Back to Bountiful)* (Elektra 62235) i 1998
*Bonnie Guitar. Utgitt på singlen Dot 45-17057 i 1968
*George Jones. Utgitt på LP-platen *Homecoming in Heaven* (United Artists UAS&nbsp;6219) i desember 1962
*The Jordanaires. Utgitt på CD-platen *The Jordanaires Sing Gospel* (Arrival 3055) i 1992
*Hal Ketchum. Utgitt på CD-platen *The Hits* (Curb 77797) i mars 1996
*Loretta Lynn, Dolly Parton og Tammy Wynette gjorde en coverversjon av sangen på deres CD-plate *Honky Tonk Angels* (Columbia CK&nbsp;53419) fra 1993
*Dolly Parton. Utgitt på LP-platen *The Golden Streets of Glory* (RCA Victor LSP&nbsp;4398) i 1970
*Ricky Skaggs and The Whites. Utgitt på CD-platen *Salt of the Earth* (Skaggs Family 905002) i september 2007
*Ernest Tubb. Utgitt på LP-platen *The Family Bible* (Decca DL&nbsp;74397) i 1963
*Jim Witter. Utgitt på CD-platen *Forgiveness* (Curb 78742) 14. januar 2003

## Norsk versjon
C. C. Bøyesen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Det var du som sa nei».

### Innspilling
*Grynet Molvig, Willy Andresens kvintett. Utgitt på singlen RCA NA&nbsp;45-1256 i 1961.

## I filmer
Robert Duvall fremførte sangen i filmen *[[Sangen til livet]]* (*Tender Mercies*) fra 1983. Filmens soundtrack inneholdt en versjon, fremført av Duval og Gail Youngs. En versjon med Point of Grace forekom på soundtracket til filmen *[[Joshua (film)|Joshua]]* fra 2002.

## Listeplasseringer

Sangen lå på toppen i ti ikke-sammenhengende uker. Den ble Huskys tredje og siste nummer én-sang på Billboard Hot C&W Sides-listen.

## Referanser
Liste over subantarktiske øyer

**Liste over subantarktiske øyer** inneholder en oversikt over øyer som ligger i områder nord for Sørishavet. I snever forstand kan subantarktis defineres som området mellom 60°S og den antarktiske konvergens, mens en annen definisjon er området som ligger mellom den tempererte og den antarktiske sone. Denne artikkelen er delt i to lister, der den første gir oversikt over øyer mellom 60°S of den antarktiske konvergens og den andre lista gir oversikt over øyer nord for den antarktiske konvergens som Verdens naturvernunion (IUCN) og Den vitenskapelige komite for antarktisforskning (SCAR) betrakter som subantarktiske.

## Subantarktiske øyer mellom 60°S og den antarktiske konvergens

* Kerguelen () (Frankrike)
* Bouvetøya () (Norge)
* Heard- og McDonaldøyene () (Australia)
** Heard Island ()
** McDonald Islands ()
* Sør-Georgia og Sør-Sandwichøyene (Storbritannia; hevdet av Argentina)
** Sør-Georgia  og dens tilhørende øyer:
*** Birdøya ()
*** Annenkovøya ()
*** Cooperøya ()
*** Pickersgilløyene ()
*** Welcome Islands ()
*** Willisøyene ()
*** Black Rocks ()
*** Shag Rocks () 185 km  vest-nordvest for Sør-Georgia
*** Black Rock () 169 km vest-nordvest for Sør-Georgia og 16 km sørøst for Shag Rocks
*** Clerke Rocks () 56 km øst-sørøst for Sør-Georgia
** Sør-Sandwichøyene ()
*** Traversay and Candlemas Islands
**** Traversay Islands ()
***** Leskov Island ()
***** Visokoi Island ()
***** Zavodovski Island ()
**** Candlemas Islands ()
***** Candlemas Island ()
***** Vindication Island ()
*** Bristol Island ()
*** Montagu Island ()
*** Saunders Island ()
*** Southern Thule ()
**** Bellingshausen Island ()
**** Cook Island ()
**** Thule Island ()

## Subantarktiske øyer nord for den antarktiske konvergens

* Antipodeøyene ( (New Zealand)
** Antipodeøya (
** Bollons Island ()
* Aucklandøyene ( New Zealand)
** Adams Island
** Aucklandøya 
** Disappointment Island
** Dundas Island
** Enderby Island
** Ewing Island
** Green Island
* Bountyøyene () (New Zealand)
* Campbelløyene (New Zealand)
** Campbelløya ()
** Dent Island ()
** Folly Island eller Folly Islands
** Jacquemart Island ()
* Crozetøyene (Frankrike)
** L'Occidental (vestlig gruppe)
*** Île aux Cochons ()
*** Île des Pingouins ()
*** Îlots des Apôtres ()
** L'Oriental (østlig gruppe)
*** Île de la Possession ()
*** Île de l'Est ()
* Diego Ramírez-øyene () (Chile)
* Île Amsterdam  (Frankrike)
** Île Saint-Paul ()
* Macquarie Island () (Australia) 
** Bishop and Clerk Islets ()
** Judge and Clerk Islets ()
* Prince Edwardøyene () (Sør-Afrika)
** Marionøya ()
** Prince Edwardøya ()
* The Snares () (New Zealand)
* Tristan da Cunha () (98 km²) (Storbritannia)
** Inaccessible Island () (10 km²)
** Nightingale Island () (1.8 km²)
* Gough Island () (91 km²) (Storbritannia)

## Se også
* Liste over øyer i Antarktis
* Falklandsøyene

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Olav Foss

**Olav Foss** (1918–2007) var en norsk kjemiker.

Etter examen artium 1935 ble han siv.ing. fra NTH 1940 og dr.techn. 1947 fra NTH. Avhandlingen het *Studies on Polythionates and Related Compounds*. Så fulgte et par år der han var ved Columbia University i New York City og andre amerikanske universitet. Fra 1949 til 1953 var han amanuensis i uorganisk kjemi ved Universitetet i Oslo før han i 1954 overtok Torbjørn Gaarder sitt professorat ved Universitetet i Bergen og var leder for dets kjemiske institutt, der han var frem til 1988 og forsket på kjemien i grunnstoffene svovel, selen og tellur, blant annet oppdaget han en ny type selen i 1977. Den siste artikkel publiserte han i 2004. 

Han mottok Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning (1961) og Guldberg-Waage-medaljen (1973).

## Verv og premier
* Acta Chemica Scandinavica, mangeårig redaktør
* Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning  1961
* Guldberg-Waage-medaljen  1973

## Referanser
Fautøya

**Fautøya** er en øy som ligger i deltaet i Øyeren tilhørende Rælingen kommune. Den ligger i Nordre Øyeren naturreservat. Glommas hovedløp og Nitelva går sammen på sydsiden av Fautøya.

I 1775 var Fautøya delt i to og lå en kilometer lenger nordøstover hvor Fet båtforening holder til. Fram til 1817 så flyttet Fautøya seg 500 meter mot sørvest, antakelig mest på grunn av Stor-ofsen i 1789 som har erodert nordenden og lagt etter seg materiale i sørenden. I 1868 var Fautøya blitt sammenhengende: Den hadde da en størrelse på 500 dekar, og i 1974 hadde den økt til 600 dekar, og i denne tiden har den forflyttet seg fire meter i året, mot sju meter i året før reguleringen i 1862.

## Referanser
Diego Ramírez-øyene

**Diego Ramírez-øyene** (spansk: *Islas Diego Ramírez*) er en liten gruppe mindre øyer som ligger sør for sørspissen av Chile, om lag 100 kilometer sørvest for Kapp Horn. De strekker seg over et område på åtte kilometer i nord-sør-retning, og øyenes samelde areal er bare litt over én kvadratkilometer. Øyene tilhører den chilenske kommunen Cabo de Hornos i provinsen Antártica Chilena i regionen Magallanes y de la Antártica Chilena. De er inndelt i en mindre, nordlig gruppe med seks små holmer og en større sørlig gruppe, adskilt av en tre kilometer bred passasje. De to største øyene, Isla Bartolomé og Isla Gonzalo, ligger begge i den sørlige gruppa. Islote Águila, den sørligste av øyene, utgjør det sørligste punktet på det søramerikanske kontinentet.

Øyene ble oppdaget 12. februar 1619 av García de Nodal-ekspedisjonen og ble navngitt etter ekspedisjonens kosmograf, Diego Ramírez de Arellano. På det tidspunktet var Diego Ramírez-øyene det sørligste landområde som var oppdaget, noe de forble helt fram til 1775 da James Cook oppdaget Sør-Sandwichøyene.

Den chilenske marinen etablerte en meteorologisk stasjon på Isla Gonzalo i 1957 og etterforsyner den flere ganger årlig.

Øyene er en viktig hekkeplass for en rekke sjøfugler, blant annet svartbrynalbatross, svartflekkalbatross, gråhodealbatross, klippehopperpingvin og sørkjempepetrell.


Dramirez map.png|Kart over Diego Ramírez-øyene
Diego Ramirez station.jpg|Den chilenske stasjonen på Isla Gonzalo.


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hurtigløp på skøyter under Vinter-OL for ungdom 2012

**[[Hurtigløp på skøyter]] under [[Vinter-OL for ungdom 2012]]** ble avholdt på Olympia Eisstadion Innsbruck i tiden 14. til 20. januar 2012.

## Medaljer
### Medaljetabell
;Nasjoner

;Løpere

## Medaljeøvelser
### Jenter

### Gutter

## Deltagende land
 Vertsnasjon (Østerrike)

## Referanser




## Eksterne lenker
*   også på   
*  Resultater på ISU sine sider.
* 
*  Resultater på SpeedskatingResults.com.
*  YOG Innsbruck 2012 - Speed Skating spilleliste på *[[International Skating Union|ISU]] Skating*s YouTube-kanal
Christen Finbak

**Christen Johannes Finbak** (født 4. juni 1904 i Korgen, død 26. februar 1954 i Trondheim) var en norsk kjemiker som var professor ved NTH.

Etter examen artium ved Katedralskolen i Trondheim 1928 og cand.real. i kjemi fra Universitetet i Oslo i 1936, tok det ham ett år å ferdigstille dr.scient. 1938 på en avhandling med navnet *Rotasjon av molekyler i krystallgitter*.  Han var en del av Odd Hassels forskergruppe innen blant annet krystallografi, og bygget et ganskje kjent apparat for elektrondiffraksjon i 1940. Etter å ha vært amanuensis frem til 1948 ble han professor ved det nystartede institutt for teoretisk kjemi ved NTH, der han arbeidet sin død i 1954. Hans professorat ble overtatt av Otto Christian Astrup Bastiansen som holdt det frem til 1964 da instituttet ble gjort om til fysikalsk kjemi og Tormod Førland ble ny professor. De videreførte Finbaks apparatur og laget «saltsmelteskolen».

## Verv og premier
* Det Norske Videnskaps-Akademi, innvalgt 1943
* Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning 1948
* Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab, innvalgt 1949

## Referanser
Damsikkerhetsforskriften

**Forskrift om sikkerhet ved vassdragsanlegg** (damsikkerhetsforskriften) er en forskrift med hjemmel i vannressursloven. Den har som formål å fremme sikkerhet ved vassdragsanlegg og forebygge skade på mennesker, miljø og eiendom. Damsikkerhetsforskriften omhandler i hovedsak:
*Organisatoriske krav til vassdragsanlegg
*Faglige kvalifikasjoner til personell
*Klassifisering av vassdragsanlegg i konsekvensklasser
*Tekniske og sikkerhetsmessige krav til bygging, drift og vedlikehold

## Eksterne lenker
*Damsikkerhetsforskriften på Lovdata.no
Endre Berner

:*Artikkelen er om kjemikeren Endre Berner (1893–1983). Se annet sted for professor i botanikk Endre Berner jr. (1923–2012) ved [[Norges miljø- og biovitenskapelige universitet]]

*'Endre Qvie Berner*' (født [[24. september]] [[1893]] i [[Stavanger]], død [[30. januar]] [[1983]] i [[Oslo]]) var en prisbelønt norsk kjemiker.

Etter maskinstudier og praksis, studerte han til [[siv.ing.]] i kjemi ved [[NTH]] i 1918 under professor [[Claus Nissen Riiber]], som så engasjerte ham som [[dosent]] og han fikk reise meget i Europa, før han i 1926 mottok [[dr.techn.]] fra NTH. Avhandlingen het *On the thermochemistry of organic compounds''. Han ble i 1934 professor og bestyrer for avdeling B for organisk kjemi ved det nytilflyttede Kjemisk institutt (UiO) på Blindern, der de to andre avdelingene ble ledet av Ellen Gleditsch (uorganisk kjemi) og Odd Hassel (fysikalsk kjemi). Etter pensjoneringen i 1962 fortsatte han sin forskning frem til 1983. Forskningen var innen stereokjemi der han bedrev presise målinger av molekylers vekt, før han i 1945 begynte med organisk syntese. Fra 1960-tallet gikk det mest i spektroskopi.

Endre Berner var sønn av kjøpmann Endre Berner (1853–1925) og far til botanikkprofessor Endre Berner jr. (1923–2012).
__NOTOC__
## Verv og utmerkelser

* Høiskolens Chemikerforening, medstifter og første formann, 1915
* Den Kemiske Forening i Trondhjem, medstifter 1923, senere formann
* Norsk Kjemisk Selskap, formann og æresmedlem
* Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab innvalgt 1927
* Det Norske Videnskaps-Akademi innvalgt 1933
* Ingeniörvetenskapsakademien i Stockholm, innvalgt 1945
* Society of Chemical Industry i London, æresmedlem 1951
* Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning
* St. Olavs Orden, ridder i første klasse 1969.

## Utgivelser
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Endre Berners private arkiv finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
Internprising

**Internprising** (en: *Transfer Pricing*) menes det prising av transaksjoner mellom relaterte parter. Disse transaksjonene kan dreie seg om varer, tjenester (administrative, finansielle osv.) og immaterielle eiendeler. Internprising er viktig for både skattytere og skattemyndigheter fordi den i stor grad bestemmer inntekter og kostnader, og derved skattbart overskudd, for nærstående foretak i ulike skattejurisdiksjoner. OECD har utgitt omfattende retningslinjer vedrørende internprising. Disse retningslinjene ble sist oppdatert i 2010.

Etter norsk skatterett skal prising mellom nærstående være priset etter armlengdeprinsippet, altså på samme vilkår som det ville vært avtalt mellom uavhengige parter. Hvis det finnes bevist at skattyters inntekt er redusert på grunn av interessefellesskap med annen part, kan Skattemyndighetene fastsette skattyters inntekt ved skjønn som om interessefellesskapet ikke forelå. I denne vurderingen skal man ta hensyn til OECDs retningslinjer for internprising. 

## Referanser


## Litteratur
*
Bergen Singh Sabha Gurdwara

**Bergen Singh Sabha Gurdwara** er sikhenes trossamfunn i Bergen. Gurdwara (som betyr Guds hus) er sikhenes gudshus. Det er både et åndelig sted for tilbedelse, og et kulturelt læringssenter for unge og gamle. 

Bergen Singh Sabha Gurdwara er åpen for alle. Hensikten med en Gurdwara er:
* Det er et sted for å tilegne seg åndelig visdom
* Det er et sted for religiøse seremonier
* Det er et sted hvor en lærer sikhenes tro, etikk, skikker og tradisjoner. 

Trossamfunnet har rundt 250 medlemmer.

## Eksterne lenker
*
Pseudonympha

***Pseudonympha*** er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).

## Utseende
Små til middelsstore (vingespenn 30-55 millimeter), brune sommerfugler med avrundede vinger. Oversiden er brun til brunsvart, noen ganger med et oransje felt i ytre del av forvingen, med en nokså storm, rund, svart flekk med to små, hvite kjerner nær spissen av forvingen. Undersiden av forvingen er brunoransje med gråbrune kanter og en øyeflekk som på oversiden. Bakvingens underside er gråspraglete med 2-6 runde, mørke flekker som danner et bånd i den ytre delen.

## Levevis
Larvene lever på gras (Poaceae) og også på den sørlige, graslignende gruppen Restionaceae. Disse sommerfuglene finnes helst på høytliggende grasmarker med forholdsvis rikelig nedbør. De flyrt forholdsvis lavt og langsomt, og besøker gjerne blomster.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (Sør-Afrika, Zimbabwe og Lesotho).

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae
************** Underfamilien ringvinger, Satyrinae
*************** Stammen Satyrini 
**************** Gruppen Ypthimina 
***************** Slekten *Pseudonympha* Wallengren, 1857
****************** *[[Pseudonympha arnoldi]]* van Son, 1941
****************** *[[Pseudonympha cyclops]]* van Son, 1955
****************** *[[Pseudonympha gaika]]* Riley, 1938
****************** *[[Pseudonympha hippia]]* (Cramer, [1779])
****************** *[[Pseudonympha loxophthalma]]* Vári, 1971
****************** *[[Pseudonympha machacha]]* Riley, 1938
****************** *[[Pseudonympha magoides]]* van Son, 1955
****************** *[[Pseudonympha magus]]* (Fabricius, 1793)
****************** *[[Pseudonympha narycia]]* Wallengren, 1857
****************** *[[Pseudonympha paludis]]* Riley, 1938
****************** *[[Pseudonympha paragaika]]* Vári, 1971
****************** *[[Pseudonympha penningtoni]]* Riley, 1938
****************** *[[Pseudonympha poetula]]* Trimen, 1891
****************** *[[Pseudonympha southeyi]]* Pennington, 1953
****************** *[[Pseudonympha swanepoeli]]* van Son, 1955
****************** *[[Pseudonympha trimenii]]* Butler, 1868
****************** *[[Pseudonympha varii]]* van Son, 1955

## Kilder
* Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 19.1. 2012.
* Williams, M. (1994) Butterflies of Southern Africa. Southern Book Publishers, ISBN 1-86812-516-5

## Eksterne lenker
* 
* Brower, A.V.Z. (2006) ''Pseudonympha'' på ''Tree of life''
* Bilde av ''Pseudonympha trimenii''
Rembesdalskåka

**Rembesdalskåka** er en brearm på vestsida av Hardangerjøkulen i Eidfjord kommune i Vestland. Den har et areal på 17 km² og ei lengde på 8 km. 

Breen har flere ganger ført til jøkulhlaup, store flommer fra det bredemte Demmevatnet. Disse har ført til store skader i Simadalen nedenfor breen. I august 1937 ble 11,5 millioner kubikkmeter vann drenert fra breen i løpet av 3,5 timer, og elva Sima hadde en vannføring på hele 900 m³/s. I 1897 og i 1893 skjedde det samme og det er estimert at det disse gangene var snakk om 15 millioner (1897) og 35 millioner (1893) kubikkmeter vann. Det er registrert flere jøkulhlaup tilbake til 1700-tallet.

## Referanser
Klaseormedrue

**Klaseormedrue** (*Actaea racemosa*, tidligere *Cimicifuga racemosa*) er en plante i soleiefamilien. 

## Medisinsk bruk
Klaseormedrue har vært en mye brukt plante innen naturmedisin blant nordamerikanske indianere. Roten til klaseormedrue har vært brukt ved revmatisme men mest blant ved kvinner ved overgangsplager (menopause), premenstruelle plager samt ved menstruasjonssmerter.
 
Inntak av klaseormedrue kan hos noen mennesker gi en østrogenlignende effekt. Derfor bør personer med blant annet brystkreft unngå å bruke klaseormedrue. Andre bivirkninger kan være hodepine, fordøyelsesbesvær, vektøkning, tunghetsfølelse i beina, kramper, utslett, svimmelhet, ømme bryster og underlivsblødning hos kvinner.

## Kilder
* NIFAB – Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling (UiT)
* Relis – produsentuavhengig legemiddelinformasjon

## Eksterne lenker

*
Compuerto-demningen

** Compuerto-demningen** er en demning i provinsen Palencia i Spania. Det ligger i elva Carrión, i nedbørfeltet til Duero, beliggende nord i landet. Demningen ligger 1.145 meter over havet.

Reservoaret er på 3,76&nbsp;km² (376 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 95 millioner m³. Selve damanlegget er 78 meter høyt og 273 meter lang, og er en gravitasjonsdam. Anlegget er statlig.

## Se også
* Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
* 
* Compuerto - *SEPREM*. Besøkt 17. januar 2012.
* Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Callerebia

***Callerebia*** er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).

## Utseende
Middelsstore, brune sommerfugler med avrundede vinger. Oversiden har en stor øyeflekk ved spissen av forvingen, av og til også en flekk ved bakjørnet av bakvingen. Undersiden er gjerne litt mer spraglete, med to eller flere flekker på bakvingen.
 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i og rundt Himalaya.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae
************** Underfamilien ringvinger, Satyrinae
*************** Stammen Satyrini 
**************** Gruppen Ypthimina 
***************** Slekten *Callerebia* Butler, 1867
****************** *[[Callerebia annada]]* (Moore, 1858)
****************** *[[Callerebia baileyi]]* South, 1913
****************** *[[Callerebia caeca]]* Watkins, 1925
****************** *[[Callerebia daksha]]* Moore, 1874
****************** *[[Callerebia hybrida]]* Butler, 1880
****************** *[[Callerebia kalinda]]* (Moore, 1865)
****************** *[[Callerebia nirmala]]* (Moore, 1865)
****************** *[[Callerebia orixa]]* Moore, 1872
****************** *[[Callerebia polyphemus]]* Oberthür, 1877
****************** *[[Callerebia scanda]]* (Kollar, 1844)
****************** *[[Callerebia shallada]]* (Lang, 1880)
****************** *[[Callerebia suroia]]* Tytler, 1914
****************** *[[Callerebia tsirava]]* Evans, 1915
****************** *[[Callerebia ulfi]]* Huang, 2003
****************** *[[Callerebia watsoni]]* Watkins, 1925

## Kilder
* Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 19.1. 2012.
* Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5

## Eksterne lenker
* 
* Brower, A.V.Z. (2006) ''Callerebia'' på ''Tree of life''
El Vellón-demningen

** El Vellón-demningen** er en demning med et mini-vannkraftverk i provinsen Madrid i Spania. Det ligger i elva Guadalix, i nedbørfeltet til Tajo, beliggende nord i landet.

Reservoaret er på 3,93&nbsp;km² (393 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 41 millioner m³. Selve damanlegget er 52,5 meter høyt og 218 meter lang, og er en gravitasjonsdam.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
*
Cervera-demningen

** Cervera-demningen**, også kjent under navnet ***Ruesga***, er en demning i provinsen Palencia i Spania. Det ligger i elva Rivera, i nedbørfeltet til Duero, nord i landet. Demningen ligger på 1.006 meter over havet.

Reservoaret er på 1,1&nbsp;km² (106 hektar), mens vannmassene som demmes opp har et volum på ca. 11 millioner m³. Selve damanlegget er 30 meter høyt, 130 meter langt og er en gravitasjonsdam. Reservoaret kalles Ruesga.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
* Cervera - *SEPREM*. Besøkt 17. januar 2012.
* Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
Stygionympha

***Stygionympha*** er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).

## Utseende
Middelsstore (vingespenn 32-50 millimeter), brune sommerfugler. Forvingen har en stor øyeflekk ved spissen.

## Levevis
Larvene lever på gras (Poaceae) og Restionaceae, kanskje også halvgras (Cyperaceae).
Sommerfuglene holder til på grasmarker i fjellområder, gjerne på steinete skråninger. De har en forholdsvis rask flukt.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Afrika, Namibia og Lesotho.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae
************** Underfamilien ringvinger, Satyrinae
*************** Stammen Satyrini 
**************** Gruppen Ypthimina 
***************** Slekten *Stygionympha* van Son, 1955
****************** *[[Stygionympha curlei]]* Henning & Henning, 1996
****************** *[[Stygionympha dicksoni]]* (Riley, 1938)
****************** *[[Stygionympha geraldi]]* Pennington, 1970
****************** *[[Stygionympha irrorata]]* (Trimen, 1873)
****************** *[[Stygionympha robertsoni]]* (Riley, 1932)
****************** *[[Stygionympha scotina]]* Quickelberge, 1977
****************** *[[Stygionympha vansoni]]* (Pennington, 1953)
****************** *[[Stygionympha vigilans]]* (Trimen, 1887)
****************** *[[Stygionympha wichgrafi]]* van Son, 1955

## Kilder
* Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 19.1. 2012.
* Williams, M. (1994) Butterflies of Southern Africa. Southern Book Publishers, ISBN 1-86812-516-5

## Eksterne lenker
* 
* Brower, A.V.Z. (2006) ''Stygionympha'' på ''Tree of life''
* Bilder av ''Stygionympha wichgrafi''
Bioenergetikk (alternativ behandlingsmetode)

**Bioenergetikk** er en alternativ behandlingsmetode som ble utviklet av dr. Alexander Lowen (1910–2008) i USA på 1960-tallet. Metoden bygger på en teori om at psykiske problemer, stress, sinne og frykt innvirker på både bevegelser, pust, kroppsholdning og sittemåte. Bioenergetikk blir også kalt «en kroppsorientert form for psykoterapi».

En behandling med bioenergetikk utføres ved å gjøre pusteøvelser, massasje, samtaleterapi og forskjellige bevegelser. Bioenergetikk er beslektet med både tankefeltterapi (TFT) og Emotional Freedom Techniques (EFT), og utøves ofte av psykologer. Bioenergetikk er en videreutvikling av noe av Wilhelm Reichs teori.

Effekten av bioenergetikk er omdiskutert.

## Kilder
*Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling NIFAB
Neocoenyra

***Neocoenyra*** er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).

## Utseende
Middelsstore, brune sommerfugler med avrundede vinger. Oversiden er brun, forvingen med en stor øyeflekk som ytterst har en smal brun rand, innenfor denne er den gul eller oransje, så svart med to små, hvite kjerner. Bakvingen har 2-6 mindre flekker farget som flekken på forvingen, men med bare én hvit kjerne-
 

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika, fra Somalia og sørover. Bortsett fra én art som finnes vest til det østlige Angola lever alle i den østlige delen av kontinentet.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae
************** Underfamilien ringvinger, Satyrinae
*************** Stammen Satyrini 
**************** Gruppen Ypthimina 
***************** Slekten *Neocoenyra* Butler, 1886
****************** *[[Neocoenyra bioculata]]* Carcasson, 1964
****************** *[[Neocoenyra cooksoni]]* Thurau, 1903
****************** *[[Neocoenyra duplex]]* Butler, 1886
****************** *[[Neocoenyra fuligo]]* Kielland, 1990
****************** *[[Neocoenyra fulleborni]]* Thurau, 1903
****************** *[[Neocoenyra gregorii]]* Butler, 1894
****************** *[[Neocoenyra heckmanni]]* Thurau, 1903
****************** *[[Neocoenyra jordani]]* Rebel, 1906
****************** *[[Neocoenyra kivuensis]]* Seydel, 1929
****************** *[[Neocoenyra masaica]]* Carcasson, 1958
****************** *[[Neocoenyra parallelopupillata]]* (Karsch, 1897)
****************** *[[Neocoenyra petersi]]* Kielland, 1990
****************** *[[Neocoenyra pinheyi]]* Carcasson, 1961
****************** *[[Neocoenyra rufilineata]]* Butler, 1894
****************** *[[Neocoenyra ypthimoides]]* Butler, 1894

## Kilder
* Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 19.1. 2012.
* Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5

## Eksterne lenker
* 
* Brower, A.V.Z. (2006) ''Neocoenyra'' på ''Tree of life''
* Bilde av ''Neocoenyra'' sp.
El Gasco-demningen

** El Gasco-demningen** er en demning med et mindre vannkraftverk i provinsen Madrid i Spania. Det ligger i elva Guadarrama, i nedbørfeltet til Tajo, beliggende midt i landet. Demningen ble bygget i siste tredjedel av 1700-tallet.

Selve damanlegget er 53 meter høyt og 251 meter lang, og er en steindam.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk
Mohamed Awad Bin Humam

**Mohamed Awad Bin Humam** (født 26. desember 1944 i Ghail Ba-Wazeer i Hadhramout) er en jemenittisk økonom, som siden 2010 har vært sentralbanksjef i Jemens sentralbank.  

Som utdanning har han en bachelorgrad (Bachelor of Science) fra American University i Beirut. 

Før han begynte å jobbe i sentralbanken var han direktør for *Research and Statistics Bank of Yemen*, fra 1978 til 1990. Han begynte å jobbe i sentralbanken i 1990, og var under-sentralbanksjef i avdelingen *Foreign Operation and Research* fram til 2003, da han ble visesentralbanksjef. 

I april 2010 overtok han som sentralbanksjef, etter Ahmed Abdul Rahman Al-Samawi.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Jemens sentralbank - The Governor
Tusenbeinfluer

**Tusenbeinfluer** (Phaeomyiidae) er en liten familie av fluer, de er gjerne brunlige på farge. Kroppen er noe smal og lang, beina er kraftige og litt lange. Bare tre arter i Norge.

## Utseende
Tusenbeinfluer er små til middelsstore fluer (3-11 mm), med ganske slank kropp og forholdsvis lange, kraftige bein. 

Hodet er ganske stort med forholdsvis små fasettøyne. Det sitter flere kraftige børster langs innerkanten av fasettøynene. Antennene er festet høyt oppe på hodet, nær pannen. De består av tre ledd med en fjærgrenet antennebørste (*arista*) på oversiden av det ytterste leddet. Det ytterste leddet er forlenget, mer eller mindre kjegleformet. Ansiktet under antennene er flatt, nesten innhult, hårløst og oftest dekket av lys bestøvning. Kroppen er ofte brunlig, men kan også være noe mørk. Det er oftest noen mørkere lengdestriper på oversiden av ryggen (thorax). Vingene er store, middels brede med en iøynfallende, langstrakt trekantet celle midt i vingen. 

Beina er ganske lange og temmelig kraftige, og lårene har ofte torner eller pigger på undersiden. De skiller seg fra de nært beslektede kjerrfluene, blant annet ved at de har noen torner (kraftige børster) på mellom og den bakerste leggen (tibia).

Larvene er pølseformet, tilspisset i forenden. De har ingen tydelig hodekapsel, men munndelene stikker ut som et par kroker. Det bakerste leddet har ofte to eller flere lange utvekster.

## Levevis
Larvene til denne familien er parasitoider på tusenbein.

## Systematisk inndeling / norske arter
Denne oversikten har fokus på norske arter. Tidligere var denne familien systematisk plassert i kjerrfluer, som en av underfamiliene der. Den er skilt ut på grunn av genetiske forskjeller og fordi larvene lever på tusenbein og ikke i muslinger og snegler slik som hos kjerrfluene.

* Ordenen tovinger, Diptera
** Underordenen høyere fluer, Cyclorrhapha
*** Gruppen **Schizophora**
**** Overfamilien **Sciomyzoidea**
***** Familien **tusenbeinfluer**, **Phaeomyiidae**
****** Slekten *Pelidnoptera* Rondani – tre art kjent fra Norge
******* *[[Pelidnoptera fuscipennis]]*  (syn. *Pelidnoptera fumipennis*)
******* *[[Pelidnoptera leptiformis]]*
******* *[[Pelidnoptera nigripennis]]*
****** Slekten *Akebono*  – ikke kjent fra Norge

## Referanser




## Litteratur
* Greve, L., Jonassen, T. og Olsen, T.J. 2008. New records of Phaeomyiidae and Sciomyzidae (Diptera) in Norway. Norwegian Journal of Entomology 55: 49-52.
* Rozkošný, R. 1998. Family Sciomyzidae. I: Papp, L. og Darvas, B. (red.): *Contributions to a Manual of Palaearctic Diptera* 3: 357-376. Science Herald, Budapest.
* Vala, J.-C., P.T. Bailey & C. Gasc 1990. *Immature stages of the fly Pelidnoptera nigripennis (Fabricius) (Diptera: Phaecomyiidae), a parasitoid of millipedes.* Syst. Entomol. 15: 391-99.

## Eksterne lenker
* 
* Phaeomyiidae. British Insects: the Families of Diptera. (L. Watson and M. J. Dallwitz)
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Physcaeneura

***Physcaeneura*** er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).

## Utseende
Middelsstore (vingespenn 35-40 millimeter) sommerfugler med et karakteristisk fargemønster. Vingene er hvitgule med brune kanter, på undersiden er det bredt kantet med tette, korte, brune tverrstreker. Langs vingenes ytterkant er det en rad av oransje ringer.
Den vanligste arten, *Physcaeneura panda*, er brun på oversiden og ser dermed ut som en mer "vanlig" ringvinge.

## Levevis
Disse sommerfuglene lever på savanner, der larvene utvikler seg på ulike gras. Som vanlig for ringvinger flyr de lavt over bakken, ganske langsomt og vinglete.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige og østlige Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae
************** Underfamilien ringvinger, Satyrinae
*************** Stammen Satyrini 
**************** Gruppen Ypthimina 
***************** Slekten *Physcaeneura* Wallengren, 1857
****************** *[[Physcaeneura jacksoni]]* Carcasson, 1961
****************** *[[Physcaeneura leda]]* (Gerstaecker, 1871)
****************** *[[Physcaeneura panda]]* (Boisduval, 1847)
****************** *[[Physcaeneura pione]]* Godman, 1880
****************** *[[Physcaeneura robertsi]]* Kielland, 1990

## Kilder
* Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 19.1. 2012.
* Williams, M. (1994) Butterflies of Southern Africa. Southern Book Publishers, ISBN 1-86812-516-5

## Eksterne lenker
* 
* Brower, A.V.Z. (2006) ''Physcaeneura'' på ''Tree of life''
* Bilde av ''Physcaeneura panda''
* Bilder av ''Physcaeneura panda''
Harald Hamre

**Harald Hamre** (født 1952 i Mjøndalen) er seniorforsker ved Stavanger Museum. Han arbeider mest med byhistorie og maritim historie.

Han har arbeidet ved Statsarkivet i Stavanger, så konservator ved Stavanger Sjøfartsmuseum, og så leder av Stavanger Museum.

Han har skrevet flere bøker, der boka om Egersunds historie er den mest omfattende.

## Bibliografi
Nedenfor er et utvalg av hans publikasjoner. 
* «Ottøy-undersøkelsen : marinarkeologi i lokalhistorisk perspektiv,» *Stavanger Museums årbok*, 1983.
* Skipsfarten i Stavanger i 1870-åra : en næringsøkonomisk undersøkelse, 1985.
* Fra bedding i Imsland til hønsehus på Bokn : "Hans Olsen"'s omflakkende liv og forunderlige skjebne, Ætt og heim 1987.
* Anna" af Sand i sildefart på Østersjøen 1990, *Stavanger Museums årbok*, 1990.
* Stavanger museum mot år 2000, Stavanger Museums årbok 1990.
* Med havets sølv på Planke-Kina : sildefarten på Østersjøen på 1800-tallet, Stavanger Museums årbok 1992.
* Arne Bang Andersen : 1912-1996, Stavanger Museums årbok 1996.
* Egersund byhistorie : bind 2 : okka by : Egersund 1880-1965, 1996.
* De stolte skutene : skipsportretter fra Stavanger sjøfartsmuseums samlinger, 1997.
* "Oppvokst på en høvelbenk" : modellbyggeren Thoralf Thorsen og hans etterlatte modeller, Stavanger Museums årbok 1998.
* Natvigs minde – en holme i Stavanger bys historie, Stavanger Museums årbok 1999.
* Torkel Olsens dagbok fra Stavanger i 1859 og 1860, Stavanger Museums årbok 2000.
* War, public intervention and structural changes in the Norwegian fishing industriy, 1914-1930, 2002.
* Rekruttering av arbeidskraft til stavangerflåten på slutten av 1800-tallet, Stavanger Museums årbok 2008.
* Da russernes matlyst bidro til å forandre Rogaland : Sildefarten på Østersjøen på 1800-tallet, 2009.
* Rekruttering av arbeidskraft til stavangerflåten på slutten av 1800-tallet, 2010.

## Referanser
Poetry in Motion (sang)

**«Poetry in Motion»** er en amerikansk sang fra 1960, skrevet av Paul Kaufman og Mike Anthony. Låtskriverne sier de fikk inspirasjon til sangen da de så opp fra sitt arbeid og tittet på en gjeng unge kvinnelige elever som passerte forbi på fortauet utenfor hver ettermiddag. Johnny Tillotson spilte inn sangen i Nashville i Tennessee. Saksofonisten Boots Randolph og pianisten Floyd Cramer medvirket på innspillingen. «Poetry in Motion» ble utgitt på singlen Cadence 1384. Produsenten var Archie Bleyer. B-siden var «Princess Princess». 

En alternativ versjon med King Curtis på saksofon ble innspilt noen uker tidligere og utgitt av Bear Family Records i 2011. 

«Poetry in Motion» ble også spilt inn av Bobby Vee som spor nummer åtte på hans album, *Bobby Vee*, fra 1961. Det ble også gjort en coverversjon med tittelen «Pejskové se koušou» (*Hunder biter hverandre*) av den tsjekkiske sangeren Marie Pojkarová.

Ralf Arnie har skrevet en tysk tekst. Den tyske tittelen er «Deine roten Lippen». Gerd Böttcher spilte inn sangen. Den ble utgitt på singlen Decca D 19&nbsp;131 i 1960.

## Listeplasseringer

## Referanser

*https://web.archive.org/web/20100105051149/http://theofficialcharts.com/zoom.php?id=111
Riosequillo-demningen

** Riosequillo-demningen** er en demning med et mindre vannkraftverk i provinsen Madrid i Spania. Det ligger i elva Lozoya, i nedbørfeltet til Tajo, beliggende midti landet.

Reservoaret er på 3,26&nbsp;km² (326 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 50 millioner m³. Selve damanlegget er 56 meter høyt og 1.060 meter lang, og er en gravitasjonsdam.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
* Riosequillo - *SEPREM*. Besøkt 17. januar 2012.
* Hydropower & Dams in Europe 2011. Besøkt 17. januar 2012.
El Atazar-demningen

** El Atazar-demningen** er en demning i provinsen Madrid i Spania. Det ligger i elva Lozoya, i nedbørfeltet til Tajo, beliggende midt i landet. Den ble utbygget for vannforsyning og flomkontroll, ikke for kraftproduksjon.

Reservoaret er på 10,7 km² (1070 hektar), mens vannmassene som demmer opp har et volum på inntil 426 millioner m³. Volumet gjør den til det største vannmagasinet i Madrid-regionen, foran Valmayor-demningen (124 m³). Selve damanlegget er 134 meter høyt og 484 meter lang, og er en dobbel buedam i betong. Dette var den første fullskala buedammen som ble bygget noe sted i verden.

Demningen er den nederste av en rekke av fire i denne elva, anlagt med kort mellomrom. Regnet ovenfra er disse: Rio Sequillo-reservoaret, Puentes Viejas-reservoaret, El Villar-reservoaret, og El Atazar-reservoaret.

I 1977 ble det oppdaget en større sprekk i demningen, og den ligger i et ustabilt område.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
* Atazar - *SEPREM*. Besøkt 17. januar 2012.
Mitsui Rail Capital Europe

**MRCE Dispolok GmbH**, tidligere **Siemens Dispolok GmbH**, er et tysk selskap som leaser ut tog. Selskapet eies av Mitsui Rail Capital Europe, en del av Mitsui & Co.

Dispolok ble etablert at Siemens i 1999, etter at NSB hevet kjøpet av Di 6 og lokomotivene ble returnert til produsenten. Da det europeiske jernbanenettet var under deregulering, bestemte Siemens seg for å leie ut lokene til ulike private selskaper. I 2006 ble selskapet solgt til Mitsui.

## Eksterne lenker
*