open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Halifax (Nova Scotia)

**Halifax** er hovedstad i provinsen Nova Scotia i Canada. Innbyggertallet var i 2001 på 276&nbsp;221, noe som gjør byen til den 14. største byen i Canada.

I 1917 ble Halifax ødelagt i den største menneskeskapte eksplosjonen før Hiroshima-bomben. Dette skjedde da det franske skipet «Mont-Blanc», som var lastet med eksplosiver, kolliderte med det norske skipet «Imo». «Mont-Blanc» tok fyr i sammenstøtet, og lasten eksploderte. 

Byen er en viktig havneby og baserer økonomien på fiske og import. Under andre verdenskrig var Halifax et knutepunkt i den allierte konvoitrafikken.

Øya Sable Island ute i Atlanterhavet tilhører Halifax.

De fleste omkomne fra skipet «Titanic» ble gravlagt i Halifax. 

## Universiteter
I Halifax er det fem universiteter:
* Dalhousie
* Saint Mary's University
* University of King's College
* Mount Saint Vincent
* Nova Scotia College of Art and Design (NSCAD).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
SPD (andre betydninger)

**SPD** kan vise til:

* Sozialdemokratische Partei Deutschlands
* Saidpur Airport (IATA-kode SPD)
* speciedaler
* Seattle Police Department
* Sacramento Police Department
CSU (andre betydninger)

**CSU** kan vise til:

* California State University
* Cardinal Stritch University
* Central State University
* Charleston Southern University
* Chicago State University
* Christlich-Soziale Union in Bayern
* Clayton State University
* Cleveland State University
* Colorado State University
CDU (andre betydninger)

**CDU** kan vise til:

* Catholic Distance University
* Cebu Doctors' University
* Charles Darwin University
* Christlich Demokratische Union
* Christlich-Demokratische Union Deutschlands (DDR)
Odd Reinsfelt

**Odd Reinsfelt** (1941–2022) var en norsk politiker (H) som var ordfører i Bærum 1992–2011.

Han var utdannet meteorolog, og arbeidet med meteorologi og oseanografi som sjefsmeteorolog ved NATO-hovedkvarteret i Kolsås leir i 25 år. Før han ble politiker på heltid, var han direktør i arbeidsgiverforeningen for vernede bedrifter i Norge. Reinsfelt var bosatt på Rykkinn i Bærum.

Hans første politiske verv var som formann i Grav krets av Bærum Høyre. Han var medlem av Bærum kommunestyre 1976–2011, medlem av formannskapet 1978–2011, varaordfører 1980–1991, leder av økonomiutvalget 1996–1999 og ordfører 1992–2011. Han er den lengst sittende ordføreren i kommunens historie.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Klaus Kinkel

**Klaus Kinkel** (1936–2019) var en tysk politiker (FDP) og statstjenestemann. Han var justisminister, utenriksminister og visekansler i Helmut Kohls regjering.

Han beskrives som en politisk liberaler og sto som utenriksminister for en mer selvbevisst tysk holdning. Kinkel var en av Tysklands ledende politikere i forbindelse med innlemming av de østlige delstatene, krigen i Jugoslavia og utviklingen av EU på 1990-tallet. Kinkel ble partimedlem i 1991. Han trakk seg fra politikken i 2002.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Kinkel ble født inn i en katolsk familie. Hans far, som i 1946 kom hjem fra sovjetisk krigsfangenskap, var indremedisiner og kardiolog.

Kinkel tok sin abitur ved Staatliches Gymnasium Hechingen og studerte jus ved universitetene i Tübingen, Bonn og Köln. Han tok sin første juridiske statseksamen i Tübingen, den andre i Stuttgart og ble deretter dr. jur. i 1964. Han begynte som tjenestemann i delstaten Baden-Württemberg og gikk i 1968 over til Forbundsrepublikkens innenriksdepartement. Der ble han taleskriver for Hans-Dietrich Genscher som i mange år var hans politiske mentor.

### Karriere

Fra 1979 til 1982 var han president for BND (etterretningstjenesten, Bundesnachrichtendienst). I oktober 1982 ble han under Hans A. Engelhard utnevnt til statssekretær i Tysklands justisdepartement. Etter forbundsdagsvalget i 1990 ble han i januar 1991 justisminister, under forbundskansler Helmut Kohl. Som justisminister arbeidet han for å få hjemsendt fra Chile den tidligere østtyske lederen, Erich Honecker, slik at han kunne stilles for retten. Han engasjerte seg også i forhandlinger med terroristgruppen Rote Armé Fraktion, og lyktes i å få dem til å ta avstand fra voldsbruk.

Han ble medlem av FDP i 1991 og var medlem av parlamentet fra 1994 til 2002.

Kinkel forble justisminister til mai 1992, da han ble utenriksminister. Det skjedde etter at FDP uventet hadde avvist Kohls nominasjon av Irmgard Schwaetzer. Han var utenriksminister frem til regjeringen Kohl gikk av i 1998. Han var en nøkkelfigur ved opprettelsen av Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for det tidligere Jugoslavia og bidro vesentlig til utformingen av dets statutter. Han forsøkte også, uten hell, å få vedtatt en resolusjon under et møte for EFs utenriksministre om at hvert av medlemslandene skulle ta i mot flere flyktninger fra Balkan. 

Han ble også visekansler etter at Jürgen Möllemann gikk av i 1993.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jotunheim

**Jotunheim** er jotnenes verden i den norrøne kosmologien, men inneholder et vell av vetter som ikke nødvendigvis bare er jotner. Flere av Edda-diktene (Voluspå, Skirnismål og Trymskvida) henviser til Jotunheim som jotnenes hjemsted. Enkelte norrøne skalder henviser også til stedet i sine kvad. Den er klart adskilt fra Åsgard og Midgard med elver og en jernskog, og regnes som en av *De ni verdener*. I Jotunheim finnes også en borg som kalles Utgard, beskrevet i Edda-diktningen om Tor og Utgards-Loke. 

I tidlige kilder er Jotunheim plassert mot øst, mens det i yngre kilder forflytter seg gradvis nordover i takt med folks verdensbilde.

## Referanser
Java (øy)

**Java** er en av Indonesias hovedøyer. Java ligger syd for Borneo og øst for Sumatra. Øya har et areal på  km² og omkring 157 millioner innbyggere (2024) som utgjør 55% av landets innbyggere. Java er dermed verdens mest befolkede øy, og med ca.  innbyggere per km² er den en av de tettest befolkede områdene i verden. 

Java er en av De store Sundaøyene. Nesten hele øya er av vulkansk opprinnelse, og har ikke mindre enn 38 fjell med konisk form, noe som vitner om at det dreier seg om gamle vulkaner. Området er svært utsatt for jordskjelv, blant annet var det større jordskjelv på Vest-Java i 2009 og Sentral-Java i 2006. Javas høyeste fjell er vulkanen Semeru ( m).

## Provinser

Java omfatter følgende provinser/spesialregioner, fra vest til øst:

## Millionbyer
Flere av Indonesias millionbyer ligger på Java (befolkningsoverslag pr 2005):
* Hovedstaden Jakarta, ca. 8,2 millioner innbyggere (11 mill. med forsteder)
* Surabaya, ca. 2,4 mill.
* Bandung, ca. 1,7 mill.
* Bekasi, ca. 1,5 mill.
* Tangerang, ca. 1,4 mill.
* Semarang, ca. 1,3 mill.
* Depok, ca. 1,2 mill.

Byregionen rundt Jakarta består av flere sammenvokste storbyer: Jakarta, Bogor, Depok, Tangerang, Bekasi. Dette byområdet går under navnet Jabodetabek - en sammenslåing av de første bokstavene - og passerte i 2025 Tokyo som verdens mest befolkede by etter en definisjon brukt i en FN-rapport.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
## Litteratur
* Cornelius Wessels: «De eerste Franciscaner-missie op Java (1584-1599)», i *Studiën: Tijdschrift voor godsdienst, wetenschap en letteren*, 1930
Os

**Os**, eller **OS**, kan vise til:

* Os (Innlandet) – en kommune i Innlandet
* Os (Hordaland) – en tidligere kommune i Hordaland
* Os kirke (Rakkestad) – et kirkesogn i Rakkestad, Viken
* Os – en bydel i Halden
* Os (latin) – latinsk ord for ben (knokkel)
* MF «Os» – en bilferge 

## Forkortelser
* Os – symbolet for grunnstoffet osmium, atomnummer 76
* Os – kortform av elveos
* OS – forkortelse for operativsystem
* OS – en forkortelse for Oslo fylke/kommune
* OS – forkortelse for det britiske kartverket Ordnance Survey
Elveos

En **elveos**  eller **munning** er den delen av ei elv eller lignende, hvor den renner inn i ei anna elv, en innsjø, et vannreservoar eller hav. Ei elv transporterer store mengder materiale, dette blir avsatt ved og utenfor elveosen. Elveosene har vanligvis et allsidig dyreliv med høy produksjon av bunndyr og planter.

Området ved og rundt elveosen er populære fiskeplasser. Enkelte steder er det forbudt å fiske nærmere enn 100 meter fra elveosen.

*Os* forekommer i enkelte stedsnavn, som Nidaros, dvs. osen eller oset av Nidelva.

## Spesielle typer elvemunninger
* Elvedelta
* Estuar
* Liman

## Se også
* Samløp

## Kilder
*NRK – Regler vedrørende fiske nær elveos i Østfold.
*moreogromsdal.miljostatus.no Om elveos og elvedelta
Czesław Miłosz

**Czesław Miłosz** (1911–2004) var en polsk forfatter, som fikk Nobelprisen i litteratur i 1980.

Miłosz levde 30 år i politisk eksil i Frankrike og senere USA og skrev blant annet om menneskers vilkår under totalitære regimer. Han vendte tilbake til Polen i 1990 etter at kommunistregimet hadde falt.

På norsk finnes fem bøker av Miłosz, for en fullstendig bibliografi over hans arbeider, se den tyske eller den engelske artikkelen (lenke nede til venstre).
* *Issadalen*. Aschehoug, 1981. Originaltittel: Dolina Issy, 195?
* *I løsildens æra*. Dikt i utvalg ved Ole Michael Selberg ; norsk gjendiktning ved Paal Brekke. Aschehoug, 1981
* *Det trellbundne sinn*. Aschehoug, 1981. Originaltittel: Zniewolony umysł, 1953
* *Erobringen av makten*. Oktober forlag, 1983. Originaltittel: Zdobycie Władzy, 1953
* *Poesien som vitne, Charles Eliot Norton-forelesningene 1981-82*. Document forlag, 1993

* Dessuten bidrag i antologien *Polen forteller*. Bokklubben, 1991

Miłosz mottok i 1994 Den hvite ørns orden fra Polens president.

## Verker

* *Kompozycja* (1930, ty. overs. *Komposition*)
* *Podróż* (1930)
* *Poemat o czasie zastygłym* (1933)
* *Trzy zimy* (1936, ty. overs. *Drei Winter*)
* *Obrachunki*
* *Wiersze* (1940, ty. overs. *Gedichte*)
* *Pieśń niepodległa* (1942)
* *Ocalenie* (1945)
* *Traktat moralny* (1947)
* *Zniewolony umysł* (1953)
* *Zdobycie władzy* (1953)
* *Światło dzienne* (1953, ty. overs. *Tageslicht*)
* *Dolina Issy*
* *Traktat poetycki* (1957)
* *Rodzinna Europa* (1958)
* *Kontynenty* (1958)
* *Człowiek wśród skorpionów* (1961, ty. overs. *Mensch unter Skorpionen*)
* *Król Popiel i inne wiersze* (1961, ty. overs. *König Popiel und andere Gedichte*)
* *Gucio zaczarowany* (1965)
* *Widzenia nad Zatoką San Francisco* (1969)
* *Miasto bez imienia* (1969, ty. overs. *Stadt ohne Namen*)
* *Prywatne obowiązki* (1972, ty. overs. *Private Verpflichtungen*)
* *Gdzie słońce wschodzi i kędy zapada* (1974, ty. overs. *Wo die Sonne aufgeht und wann untergeht*)
* *Ziemia Ulro* (1977)
* *Ogród nauk* (1979)
* *Hymn o perle* (1982)
* *Nieobjęta ziemia* (1984)
* *Kroniki* (1987, ty. overs. *Chroniken*)
* *Dalsze okolice* (1991, ty. overs. *Weit entfernte Gegenden*)
* *Zaczynając od moich ulic* (1985)
* *Metafizyczna pauza* (1989)
* *Poszukiwanie ojczyzny* (1991, ty. overs. *Suche nach der Heimat*)
* *Rok myśliwego* (1991, ty. overs. *Jahr des Jägers*)
* *Na brzegu rzeki* (1994)
* *Szukanie ojczyzny* (1992)
* *Legendy nowoczesności* (1996)
* *Życie na wyspach* (1997, ty. overs. *Leben auf den Inseln*)
* *Piesek przydrożny* (1997)
* *Abecadło Miłosza* (1997, ty. overs. *Miłosz Alphabet*)
* *Inne Abecadło* (1998, ty. overs. *Anderes Alphabet*)
* *Wyprawa w dwudziestolecie* (1999)
* *To* (2000)
* *Orfeusz i Eurydyka* (2003)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Graz

**Graz** (slovensk *Gradec*) er Østerrikes nest største by og hovedstad i delstaten Steiermark. Elven Mur renner gjennom byen fra nord mot sør.  

Grazområdet var under det romerske keiserriket et tett befolket landbruksområde. På 500-tallet ble det i det senere Graz opprettet en borg.  Navnet Graz kommer også fra det slovenske ordet for borg, *Grad* &ndash; *Gradec* betyr en mindre borg. 

I 1245 fikk Graz byvåpen og fra 1379 til 1619 var Graz en habsburgsk residensby som i perioden ble utsatt for en rekke angrep fra osmanene. Byen er bispesete for Graz-Seckau bispedømme.

I 2003 var Graz europeisk kulturhovedstad og i den forbindelsen laget Vito Acconci en gangbro med en flytende "øy", Murinsel, i elven midt i Mur.

Gamlebyen og Schloss Eggenberg utenfor sentrum, ble i 1999 satt på listen over Verdens kulturarv.

Graz har en lang historie som universitetsby og har nå seks universiteter med til sammen rundt 45&nbsp;000 studenter. Her studerte blant annet Nikola Tesla, ved Technische Universität Graz og Alfred Wegner underviste ved Karl-Franzens-Universität. Den er fra mars 2011 med i Creative Cities Network som en UNESCO City of Design. 
Fil:Historic City Center of Graz.jpg|Det historiske sentrum av Graz
Fil:Karl-Franzens-Universität Graz Hauptgebäude.JPG|Karl-Franzens universitetet i Graz
Fil:Graz, most admirala Tegetthoffa.jpg|Elven Mur i sentrum av Graz
Fil:Graz-hauptplatz01s.jpg|Hauptplatz
Fil:Grazer Schlossberg Kriegssteig.jpg|Schlossberg med trappen opp til klokketårnet
Fil:Graz Kunsthaus vom Schlossberg 20061126.jpg|Graz Kunsthaus
Fil:Murinsel Acconci.JPG|Murinsel i elven Mur


## [[Vennskapsby|Vennskapsbyer]]
*  Coventry (England)
*  Montclair (USA)
*  Groningen (Nederland)
*  Darmstadt (Tyskland)
*  Trondheim (Norge) – fra 1968
*  Pula (Kroatia)
*  Dubrovnik (Kroatia)
*  Trieste (Italia)
*  Maribor (Slovenia)
*  Pécs (Ungarn)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Karl-Franzens-Universität Graz
Luftforsvarets stasjon Vardø

**Luftforsvarets stasjon Vardø** var en kontroll- og varslingsstasjon som ble opprettet på Vårberget i Vardø i mars 1952. LSTN Vardø var da den ble nedlagt i 1994 den østligste avdeling i Luftforsvaret. Stasjonen var ikke NATO-finansiert som en del av Nadge-systemet, men rapporterte flytokt inn i dette systemet. 

Nedleggingen kom som en følge av at FENRIS-systemet automatiserte den operative driften, og anlegget omgjort til et radarhode under Luftforsvarets stasjon Sørreisa. Stasjonen var mens den var i drift oppdelt i tre avdelinger, operasjonsskvadronen, teknisk skvadron og administrasjonsskvadronen, hver ledet av en major.

Stasjonens motto var «Vakt mot øst», og det militære kallesignalet var *«Osborne»*.
Leiravisen *Stormposten*, grunnlagt av flysoldat Jon Skolmen, utkom fra 1962 første gang i stensilert utgave. Da første nummer av 25. årgang utkom i 1986 antok daværende redaktør at om lag 80 aviser hadde utkommet.

Det finnes planer om å plassere en ny militær radar på Grøhøgda fra 2022. Den nye radaren i Vardø er en av Luftforsvarets åtte nye radarstasjoner. Hele prosjektet har en kostnadsramme på vel åtte milliarder kroner. 

## Stasjonssjefer

## Se også
*Forsvarets stasjon Vardø

## Referanser


## Eksterne lenker
* jankrogh.com: PDF-utgave av leiravisen Stormposten sommeren 1981
* jankrogh.com: PDF-utgave av leiravisen Stormposten nr. 1 fra 1986
* LSTN Vardø på Facebook
Kontroll- og varslingsstasjon

En **kontroll- og varslingsstasjon** (K&V) er en militær avdeling i Luftforsvaret som ved hjelp av radar sørger for å overvåke luftrommet over norsk territorium, og er en del av Natos luftvarslingstjeneste. K&V kan etter behov også levere radarbilde til sivile institusjoner som Hovedredningssentralen og Avinor.

Luftforsvaret har i dag disse kontroll- og varslingsstasjonene:

*Luftforsvarets stasjon Sørreisa som har radarhoder bl.a. i Vardø, Honningsvåg og Kautokeino.
*Luftforsvarets stasjon Måkerø med radarhoder bl.a. på Gråkallen og Linderud.

## Nedlagte kontroll- og varslingsstasjoner
*Luftforsvarets stasjon Vardø
*Luftforsvarets stasjon Honningsvåg
*Luftforsvarets stasjon Kautokeino
*Luftforsvarets stasjon Gråkallen
*Luftforsvarets stasjon Linderud

## Eksterne lenker
* K & V-systemets historie
Leiravis

**Leiravis** er en regelmessig utkommende publikasjon som utgis i en militær leir eller avdeling. Leiravisen sirkulerer vanligvis kun internt i leiren på tilsvarende måte som en firmaavis.

Hvert år deles Albertprisen ut til Norges beste leiravis.

## Se også
* Forsvaret

## Referanser
Liste over paver

**Listen over paver** er en liste over de personer som har bekledt embetet som pave, det vil si som Den katolske kirkes overhode, opp gjennom historien. Paverekken regnes tilbake til St. Peter. 

I enkelte perioder har det vært mer enn én pave på et gitt tidspunkt. I ettertid har én av dem fått status som den «ekte» paven, mens de andre regnes som motpaver. Disse motpavene er tatt med i listen, *i kursiv*, i tråd med Vatikanets praksis. 

Listen av paver blir forandret med jevne mellomrom, da en del opplysninger er usikre. Denne listen er basert på den offisielle listen fra Vatikanet, publisert i Den katolske kirkes årbok *Annuario Ponteficio*. 

## Liste over paver
### Inntil 250

### 250–498

### 498–752

### 752–1003

### 1003–1254

### 1254–1503

### 1503–1758

### Fra 1758

## Merknader
Nummereringen av paver er feilaktig for tre navn:
* Stefan II ble feilaktig kalt Stefan III, og dette hang igjen lenge, slik at alle de som tok dette navnet går under to forskjellige nummer. Det reelle er satt først, med det feilaktige i parentes.
* Det finnes ingen Martin II eller Martin III. Ved en feiltagelse tok man Marinus I og Marinus II for å være samme navn, slik at han som skulle vært Martin II ble Martin IV.
* Johannes XVI er en motpave, men da hans status var uklar i lang tid går den offisielle pavelisten rett fra Johannes XV til Johannes XVII. 
* Benedikt X er en motpave, men da hans status var uklar i lang tid går den offisielle pavelisten rett fra Benedikt IX til Benedikt XI. 

## Litteratur
* *The Early Papacy: To the Synod of Chalcedon in 451*, Adrian Fortescue, Ignatius Press, 2008.
* *The Oxford Dictionary of Popes*, John N.D. Kelly, Oxford University Press, 1986.
* *Catholicism*, Henri de Lubac, Ignatius Press, 1988.
* *Rome and the Eastern Churches*, Aidan Nichols, Ignatius Press, 2010.
* *I Papi. Venti secoli di storia*, Pontificia Amministrazione della Patriarcale Basilica di San Paolo, Libreria Editrice Vaticana, 2002.
* *Rome Sweet Home*, Scott Hahn, Ignatius Press, 1993.
* *Enciclopedia dei Papi*, AA.VV., Istituto dell'Enciclopedia italiana, 2000.
Lund (andre betydninger)

En **[[lund]]** er et lite skogområde, ofte preget av lauvtrær og en relativt åpen struktur. Det er gjerne et idyllisk sted, med sollys som kan filtreres gjennom trekronene og gi en behagelig atmosfære. Lunder finnes ofte i parker, ved gårdstun eller langs elver og innsjøer, og de kan være naturlige eller plantet med en estetisk tanke.

## Andre betydninger
I tradisjonell betydning brukes ordet også poetisk eller historisk for å beskrive små skoger som har en spesiell betydning, for eksempel Schjongslunden i Hønefoss, enten som møteplasser, hellige steder eller rekreasjonsområder. Mange steder har «lund» i navnet, nettopp fordi de har slike karakteristikker. Lund kan således også vise til:

;Hellige steder
* Hellig lund – en samling av trær med rituell funksjon
;Stedsnavn
* Lund (Rogaland) – en kommune i Rogaland
* Lund (Kristiansand) – en bydel i Kristiansand kommune, Agder
* Lund (Namsos) – ei bygd i Namsos kommune i Trøndelag
;Slektsnavn
* Lund (slekt) - en norsk slekt
* Lund (etternavn) - etternavn
;Sverige
* Lund kommune (Sverige) – en kommune i Skåne i Sverige
** Lund (by) – en by i Lund kommune i Sverige
* Lund (Gästrikland) – et tettsted i Gävle kommune i Sverige
* Lund erkebispedømme, Sverige
Nordisk råds litteraturpris

**Nordisk råds litteraturpris** blir tildelt for et skjønnlitterært verk som  er skrevet på et av de nordiske landenes språk. Verket kan være en roman, et drama, en dikt-, novelle- eller essaysamling som «uppfyller höga litterära och konstnärliga krav». Prisen, som ble opprettet i 1962, utdeles årlig av Nordisk råd og er på 350&nbsp;000 danske kroner.

Prisen tildeles av en jury på ti medlemmer, to fra hvert av de fem nordiske landene. Hvert lands to jurymedlemmer (og ene varamedlem til juryen) utgjør den *nasjonale komiteen* som nominerer to bøker fra hvert av landene. Fra Finland skal det nomineres et finsk- og et svenskspråklig verk. De samiske, grønlandske, færøyske og ålandske forfatterforeningene har nominasjonsrett for én bok fra sine språk hvert år; og dersom det er nominert bøker fra disse språkene skal juryen utvides med ett medlem fra den aktuelle forfatterforeningen.

Prisen utdeles for én bok, og ikke for forfatterskapet som helhet. Det har til tider vært spekulert i om juryen over tid tar *geografiske hensyn* og sørger for at prisen med jevne mellomrom tilfaller alle språk/land, men listen over vinnere kan ikke sies å gi noen holdepunkter for dette.

Pr. 2012 er de norske jurymedlemmene forfatteren Helene Uri og litteraturviteren Erik Bjerck Hagen. Cathrine Sandnes er varamedlem til juryen.

Prisen for 2014 ble delt ut ved en prisgalla i Stockholms stadshus onsdag 29. oktober, sammen med de øvrige .

## Prisvinnere

## Se også
* Nordisk råds barne- og ungdomslitteraturpris, utdelt første gang i 2013

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Nordisk råds litteraturpris, fra nettstedet norden.org
Hennes & Mauritz

**H & M Hennes & Mauritz AB** (markedsført som **H&M**) er en svensk butikkjede med hovedkontor i Stockholm som spesialiserer seg på klær. Det ble grunnlagt av Erling Persson, som åpnet den første butikken i Västerås i september 1947.

I 2013 hadde H&M totalt 114 butikker i Norge. H&Ms nordligste butikk åpnet i Alta i november 2009.

## Historie
H&M Hennes & Mauritz AB (H&M) ble grunnlagt i Sverige i 1947. Erling Persson hadde vært en tur i USA og besøkt lavprisvarehuset Lerner på 37th Street i New York. Her så han moteriktige dameklær som raskt kunne byttes ut om trenden snudde, en forretningsidé basert på lave produksjonsutgifter og små lagre. Hjemme i Västerås stengte Perssons far sin egen butikk for å investere i sønnens prosjekt. En fiskebutikk i Stora gatan 28 ble omgjort til klesbutikk med navnet **Hennes**. I 1968 kjøpte Erling Persson lokalene til Mauritz Widfors i Sergelgatan 22 i Stockholm, der det ble solgt jakt- og herreklær. Fra før lå det en Hennes-butikk i nabolokalene i Sergelgatan, en butikk som Persson ville utvide. Med i kjøpet fulgte et lager med herreklær som Persson inntok i sitt varetilbud. Samtidig omdøpte han firmaet til **Hennes & Mauritz** som siden ble forkortet til **H&M**.

Bedriftens forretningsidé er å tilby mote og kvalitet til gunstig pris. H&M er notert på OMX Nordiske Børs Stockholm. Ved utløpet av 2015 var det rundt 4&nbsp;000 H&M-butikker i 61 land. H&M har cirka 148&nbsp;000 ansatte og omsetning var i 2015 totalt 210 milliarder svenske kroner, inklusive omsetningsavgift. H&M har et bredt sortiment som er delt opp i et antall konsepter for dame, herre, ungdom, barn og kosmetikk. Bedriftens kleskolleksjoner skapes av egne designere og mønstermakere. H&M eier ingen fabrikker selv, men benytter seg av rundt 700 uavhengige leverandører primært i Asia og Europa. Lønn til syersker utgjør rundt 0,5 % av prisen på et plagg.

H&M har seks underkjeder: Monki, Weekday, &otherstories, ARKET, Afound og COS.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jason

**Jason** kan vise til:
* Jason – mannsnavn
* «Jason» – polarskute bygget i 1881
* Jason (gresk mytologi) – hellensk mytisk helt
* Jason Voorhees – en skrekkfilm-karakter som er med i filmene *Fredag den 13de*
* John Arne Sæterøy – norsk serietegner under psevdonymet **Jason**
* JSON – en standard for datautveksling, uttales som engelsk «Jason»
Idd

**Idd** (tidligere *Idde*) var et prestegjeld og en kommune i Østfold, som ble innlemmet i storkommunen Halden i 1967. Idd er nå et kirkesogn i Sarpsborg prosti, med Idd kirke som menighetskirke.

Folkeetymologien kobler navnet til den ene av to søstre, *Ida* og *Ara*, som ryddet hver sin bygd i grenseskogene.

Sørover fra høydedragene ved Halden og Fredriksten festning skråner jordbruksbygda Iddesletta svakt nedover mot Fagerholt, der den møter en fjordarm av Iddefjorden. Sørover langs Iddefjorden stiger landet igjen. I bergknausene langs fjorden finner man spor etter steinbrudd der iddefjordsgranitt har blitt hentet ut. I enden av fjorden ligger herregården Berby, ved utløpet av lakseelva Enningdalselva. Videre oppover elva åpner landskapet seg på nytt. Her, på riksgrensen til Sverige, ligger enda en jordbruksbygd: Enningdalen. Den østre delen av Idd er kledd med skog. Fra Kornsjø, der jernbanen krysser grensen, og nordover strekker en rekke lange gran- og furukledde åser seg i nord/sør-retning. I øst ligger Boksjøene, og i nord Femsjøen. Der Femsjøen renner ut i elva Tista rager et mektig ra over sagbruksstedet Tistedal. Raet fortsetter nordvestover gjennom Berg og videre nordover.

## Prestegjeldet
Idd(e) var allerede fra middelalderen et prestegjeld i Nedre Borgesyssel prosti og det senere Sarpsborg prosti, som ved sin avvikling hadde sognene:
* Idde
* Asak
* Enningdal
* Tistedal

## Eksterne lenker
* Gamle postkort fra Idd.
* Idd og Enningdalen Historielag.
Illyria

**Illyria** er et oldtidsnavn på landskapet i det nordvestlige Balkan, langs kysten fra Albania i sørøst til den slovenske grensen i nordvest. 

### Førkristelig tid
Kongedømmet Illyria ble erobret i 168 f.Kr., da romerne beseiret hæren til den illyriske kong Gentius. Fra 167 f.Kr. ble Illyria en romersk koloni, til og begynne med administrert som fire klient-republikker kalt Illyria, Dalmatia, Iapydia og Liburnia, men ble snart slått sammen til én romersk provins kalt Illyricum. Provinsen ble etter hvert økt i areal, ettersom romerne utvidet sin makt i regionen gjennom en rekke kriger. Romersk kontroll var ikke helt etablert før 11 f.Kr., da pannoniene var fullstendig beseiret.

### År 1 til 9: Romersk provins
Området var bebodd av illyrere, og ble innlemmet ca. år 1 som provins i Romerriket under navnet Illyricum. Den omfattet områder på østsiden av Adriaterhavet i landskapet Illyria. Den strakk seg fra Drinelven i dagens Albania til Istria (Slovenia/Kroatia) i nord, og Savaelven (Bosnia/Kroatia) i øst. Hovedstaden var Salonae nær dagens Split i Kroatia.

Etter at et opprør blant pannoniene og dalmaterne ble knust i 9, ble provinsen Illyricum oppløst i år 10, og dets land ble delt mellom den nye provinsen Pannonia i nord og Dalmatia i sør. 

Navnet ble fortsatt brukt for å henvise til regionen, og ble senere gitt av keiseren Diokletian til praetorierprefekturet Illyricum, ett av fire prefekturer som han etablerte, som dekket Pannonia, Noricum, Kreta og hele Balkanhalvøya med unntak av Trakia.

Illyricum hadde betydelig strategisk og økonomisk betydning for romerne. Det hadde et antall viktige handelshavner langs kysten og gullminer i de indre regionene. Provinsen var også startstedet for Via Egnatia, den store romerveien som gikk fra Dyrrhachium (dagens Durrës) ved Adriaterhavet til Bysants i øst.

Regionens innfødte var kjent for sine militære evner, og de ble en viktig kilde for mannskap til den romerske hær. Flere kjente romerske keisere kom fra Illyria, inkludert Aurelianus, Claudius II og Diokletian.

I de første tiårene under østromersk styre (inntil 461) ble Illyria herjet av plyndringer fra vestgotere, hunerne og østgotere. Noen hundre år etter dette innvandret slaviske stammer inn i området på 700-tallet og assimilerte illyriske stammer i det som idag er Albania, Kosovo, Nord-Makedonia, Montenegro, Slovenia, Kroatia, Bosnia-Hercegovina og Serbia.

For den etterfølgende historien til regionen, se Dalmatia og Pannonia.

## Se også
* Illyrerkrigene

## Eksterne lenker
* Guhnfeldt, Cato: «Norsk faghjelp til oldtidsfunn», *Aftenposten* 20. november 2008
Lerkendal

:*Lerkendal er også en av de fire administrative bydelene i Trondheim, se [[Lerkendal (bydel)]].*

**Lerkendal** er et område i Trondheim som ligger på østsiden av Nidelva, rundt to km sør for Trondheim sentrum. Lerkendal avgrenses av Elgeseter og Gløshaugen i nord, Berg og Nardo i øst og Tempe og Sorgenfri i sør. Området har fått navn etter Lerchendal gård. Området domineres av Lerkendal stadion, hjemmebanen til Rosenborg Ballklub, forskningskonsernet SINTEF og NTNU. Bydelen har holdeplass for tog på Stavne–Leangenbanen.

## Referanser
Snåsavatnet

**Snåsavatnet** (sørsamisk: *Snåasenjaevrie*) er en innsjø i Steinkjer og Snåsa kommuner i Trøndelag. Med et areal på  er den Norges sjette største innsjø og den største i Trøndelag. Den har utløp i vest via Fossemvatnet og Reinsvatnet til Byaelva som igjen blir til Steinkjerelva som renner gjennom Steinkjer by til Beitstadfjorden som er innerste del av Trondheimsfjorden.

Snåsavatnet er 42 km langt og har største bredde 5 km. Overflaten er 22 m.o.h. og største dybde er 121 meter (99 meter under havets overflate). Det har et volum på 5,5 km3 og får tilsig fra et areal på 1418 km2. Vannet har med middelvannføring på 52 m3/s en teoretisk oppholdstid på 3,3 år i innsjøen. Snåsavatnet ble regulert første gang i 1768 og senere i 1910. 
Snåsavatnet er regnet som et meget godt fiskevann med ørret, røye og lake. Fangstrekorden på ørret skal være på 12,7 kilo fra 1988. 

Fra 1871 og frem til jernbanen kom til Snåsa i 1926 ble Snåsavatnet brukt som transportåre av en rekke dampbåter der båten Bonden var den største. Bonden ble hugget opp i Snåsa etter at driften ble innstilt. I 1992 kom Bonden 2 i drift som charterbåt på Snåsavatnet. Driften gikk bare noen år, og etter mange år i opplag på Sunnan ble båten hugget opp.

## Kraftproduksjon
Det er flere vannkraftverk rundt Snåsavatnet og i elver som fører til Snåsavatnet: Gravbrøtfoss, Storåselva, Mela, Bruvollelva, Strindmoelva, Skogelva og Tverråa kraftverk. Bogna kraftverk ligger ved Snåsavatnet og får vann overført fra kraftmagasinet Bangsjøan, det vil si vann som fra naturens side har avløp mot Namsenfjorden, men som etter kraftutbygging får avløp til Trondheimsfjorden via Snåsavassdraget. Sundfossen kraftverk ligger etter utløpet av Snåsavatnet mot Fossemvatnet. Lenger nede i vassdraget ligger Byafossen kraftverk.

## Sjøormen i Snåsavatnet
Historikeren Gerhard Schøning beskrev en sjøorm i Snåsavatnet i sin reisebeskrivelse fra 1770-årene. Sokneprest Svend Busch Brun beskrev sjøormen i *Om Sneaasen* fra 1817. I 1991 ble sjøormen midlertidig vernet av Fylkesmannen i Nord-Trøndelag. I 2007 ble sjøormen etter en navnekonkurranse gitt navnet Kudulla etter det gamle navnet Kudulen som var brukt om Snåsavatnet. 

## Snåsavatnet Rundt

Siden 2007 har sykkelrittet Snåsavatnet Rundt vært arrangert. Det hadde i august 2016 tre løyper på 7 km, 30 km og 117 km. Arrangør har vært Følling IL og Steinkjer CK.

## Se også
* Liste over innsjøer i Skandinavia
* Helleristningen Bølareinen
## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Dybdekart over Snåsavatnet, NVE 1970
Adriaterhavet

**Adriaterhavet** er en del av Middelhavet som ligger nord for Otrantostredet mellom Puglia i Italia og Vlorëbukta i Albania. Sør for stredet ligger Det joniske hav. Det strekker seg til Trieste i nord. På vestsiden ligger Italia, mens på østsiden ligger Albania, Montenegro, Bosnia-Hercegovina (som har en 21 km lang kystlinje), Kroatia og Slovenia. De viktigste havnebyene langs Adriaterhavet er Venezia, Rimini, Trieste, Rijeka, Split, Dubrovnik og Durrës. Det største dypet på 1&nbsp;324 m finnes i sør.

Grensetraktaten mellom Albania og Italia fra 1992 avklarer sjøgrensen på kontinentalsokkelen i Adriaterhavet mellom de to statene.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leinstrand

**Leinstrand** er en tidligere herredskommune i Sør-Trøndelag, opprettet i 1837. Den ble 1. januar 1964 innlemmet i storkommunen Trondheim sammen med herredskommunene Byneset, Strinda og Tiller. Leinstrand omfattet områdene nord for Gaulosen fram til Leirelv-vassdraget med østlig grense gjennom  stasjonsbyen Heimdal som var delt mellom Leinstrand og Tiller.

Ved sammenslåingen hadde herredet et areal på 45,74 kvadratkilometer og  innbyggere.

Leinstrand sokn hørte til Melhus prestegjeld. I 1970 ble soknet delt slik at Heimdal ble et eget sokn i det nyopprettede Heimdal prestegjeld som også omfattet Tiller sokn som ble flyttet fra Klæbu prestegjeld. Resten av Leinstrand sokn ble overført til Byneset prestegjeld.

Leinstrand er mest kjent for Gaulosen, Gaulas delta. Dette er et av de få større deltaområder i Norge som ikke er bebygd, og det er derfor vernet som Gaulosen naturreservat og landskapsvernområde.

Leddet *lein* i navnet kommer av gammelnorsk for skråning, helling, og gjenfinnes i stedsnavnet Skjetlein.

Lisbeth Nypan, den nest siste som i Norge ble henrettet for trolldom da hun ble brent på heksebål i 1670, var bondekone fra Leinstrand.

## Skoler
På Leinstrand ligger Skjetlein videregående skole, hvor det har det vært gårdsdrift i flere hundre år, før det fortsatte som en videregående landbruksskole i 1900. Skolen har om lag 100 elever. Det finnes også et skoleinternat her. 

Leinstrand huser også barneskolen Nypvang, hvor elever fra både Leinstrand og Ringvål går. Skolen har omtrent 200 elever fra 1.-7.trinn.

Ungdomskoletrinnet busses til Spongdal skole på Byneset. Her ble det åpnet et helt nytt skolebygg høsten 2014.

## Kulturliv
* Leinstrand songlag
* Byneset Leinstrand skolekorps
* Leinstrand sanitetsforening
* Leinstrand bygdekvinnelag 
* Leinstrand samfunnshus
* Leinstrand idrettslag
* Leinstrand menighet

## Referanser
Herta Däubler-Gmelin

**Herta Däubler-Gmelin** (født 1943) er en tysk jurist, politiker (SPD) og tidligere justisminister.

Hun ble født i Pressburg som datter av Hans Gmelin (død 1991), som var borgermester i Tübingen fra 1954 til 1974. Hun studerte historie, økonomi, jus og statsvitenskap i Tübingen og Berlin, og ble advokat i 1974. Däubler-Gmelin arbeidet først i Stuttgart, senere i Berlin. Siden 1992 har hun undervist ved Otto-Suhr-Institut ved Freie Universität Berlin, hvor hun ble professor i 1995.

Hun ble medlem av det sosialdemokratiske partiet i 1965 og ble innvalgt i det tyske parlamentet i 1972. Hun hadde flere verv i partiet på 1980- og 90-tallet, og var bl.a. viseformann fra 1988 til 1997. Fra 1994 til 1998 var hun også viseformann for arbeidsgruppen for *Rechtspolitik* og juridisk rådgiver for SPDs parlamentariske gruppe. I 1993 ble hun nominert av SPD til stillingen som visepresident for forfatningsdomstolen i Karlsruhe, men hun ble avvist av de konservative.

Fra 1998 til 2002 var hun føderal justisminister i Gerhard Schröders første kabinett, og hadde ansvaret for en rekke vidtgående og diskuterte reformprosjekter, bl.a. loven om tysk statsborgerskap, kvasi-legaliseringen av homofile ekteskap og overhalingen av Bürgerliches Gesetzbuch (tysk sivilrett), den mest omfattende siden den ble innført i 1900.

Under USAs krig mot Irak sammenlignet justisminister Däubler-Gmelin USAs leder George W. Bush sine metoder med Hitlers.

Hun er nå medlem av parlamentet og formann for Ausschuss für Verbraucherschutz, Ernährung und Landwirtschaft (utvalget for forbrukerbeskyttelse, ernæring og landbruksvitenskap).

Däubler-Gmelin er medlem av en rekke velgjørende og almennyttige organisasjoner. Hun er siden 1969 gift med Professor Dr. Wolfgang Däubler, en av de fremste tyske eksperter på arbeidsrett, og har en datter og en sønn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* www.daeubler-gmelin.de
Hans Adam II av Liechtenstein

**Johannes «Hans» Adam II Ferdinand Alois Josef Maria Marko d'Aviano Pius von und zu Liechtenstein**, **Herzog zu Troppau und Jägerndorf**, **Graf zu Rietberg** (født 14. februar 1945 i Zürich) er Liechtensteins fyrste, sønn av fyrst Franz Josef II av Liechtenstein (1906&ndash;1989) og fyrstinne Gina (1921&ndash;1989).

Den 15. august 2004 innsatte han sin sønn, arveprins Alois av Liechtenstein, som sin stedfortreder og betrodde ham statsstyret.

## Familie
Den 30. juli 1967 giftet han seg med sin kusine Marie i Vaduz.

Deres barn er
* Arveprins Alois (født 1968)
* Prins Maximilian (født 1969)
* Prins Constantin (født 1972)
* Prinsesse Tatjana (født 1973)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Stod

**Stod** er en tidligere kommune i tidligere fylke Nord-Trøndelag. Bygda Stod ligger på sørsiden av Snåsavatnet. Den strekker seg fra tettstedet Steinkjer østover til grensen mot Snåsa. Stod er kjent for helleristningsfeltet Bølareinen med rundt  år gamle ristninger av dyr og mennesker. Det finnes flere andre fornminner, blant annet to steinkretser, én på gården Nordgård og én på prestegården, men begge er delvis ødelagt.

## Historikk
Stod herred ble opprettet 1. januar 1838. Den 23. januar 1858 ble Steinkjer skilt ut av Stod som en egen bykommune. Den 1. januar 1869 ble Egge skilt ut fra Stod, og den 1. januar 1909 fulgte Kvam.

I 1953 hadde Stod 1429 innbyggere, fordelt på 257 km². Stod ble 1. januar 1964 slått sammen med Beitstad, Egge, Kvam, Sparbu, Steinkjer og Ogndal til dagens Steinkjer kommune. 

Sognekirka for Stod er For kirke (tidligere Stod kirke.)

I eldre tid var Stod atskillig større enn nå. Herredet nådde helt ut til Beitstadfjorden og omfattet det som senere ble delt opp i Stod, Egge og Kvam herreder. Tettsteder er det tidligere kommunesenteret Binde og Sunnan som ligger ved sørenden av Snåsavatnet og var endestasjon for jernbanen en periode. Fra Sunnan gikk det dampbåt videre til Snåsa. 

Tradisjonelt var jord- og skogbruk de viktigste næringsveiene, utbyggingen av Nordlandsbanen førte med seg nye arbeidsplasser og bygda hadde eget meieri. Idag ligger de viktigste arbeidsplassene på Steinkjer, men driftige stodbygger har også klart å finne nye muligheter i tradisjonelle næringsgrener, de mest kjente er «Friskgården» som har utviklet gårdsbasert rehabilitering til den største private arbeidsplassen i bygda, og «Brandheia Villmarksleir».

## Næringsliv
Landbruk er den viktigste næringsveien i Stod, men det finnes over 200 bedrifter i bygda. Næringslivet i Stod omsetter for 250 millioner hvert år.

Stod strekker seg fra vann til fjell, fra Snåsavannet til kanten av Skjækra og Snåsafjella. Det drives utstrakt jakt og fiske samt andre friluftsaktiviteter i området.

## Skole og barnehage
Binde skole er stedets grunnskole. 

Marisletta barnehage SA er en privat barnehage som eies av foreldrene.

## Foreninger og lag (utvalg)
* Stod Idrettslag
* Forr skytterlag
* Friske Viljer 4H
* Sunnan VIL
* Stod familiemusikk
* Stod sanitetslag
* Forr Songlag
* Binde skolekorps med drilltropp
* Stod pensjonistforening
* Stod seniordans
* Forr Historielag
## Litteratur
*
*
*
*
*
*Lyngstad, Roger (2017). *Bygdebok for Stod, Kvam og Egge, Bind 5a.* Steinkjer ISBN 978-82-691008-0-8.

## Se også
*Liste over ordførere i Stod
Alois av Liechtenstein

**Alois Philipp Maria von und zu [[Liechtenstein]]**, greve til Rietberg, (født 11. juni 1968 i Zürich) er prinsregent og tronfølger i Fyrstedømmet Liechtenstein. 

Han er eldste sønn av fyrst Hans Adam II av Liechtenstein og fyrstinne Marie. Den 15. august 2004 overlot faren ham regjeringen av landet. Fyrstetittelen får han imidlertid først etter farens død.

## Oppvekst
Prinsen vokste opp på slottet i Vaduz. Han gikk på grunnskole og gymnasium i Vaduz. Etterpå utdannet han seg til offiser i Storbritannia. Han studerte jus ved universitetet i Salzburg. Da faren ble fyrste i 1989 ble han arveprins. Siden 1996 bor han igjen i Vaduz og er ansvarlig for den fyrstelige formuen.

## Familieliv
Den 3. juli 1993 giftet han seg med hertuginne Sophie av Bayern. De har fire barn:

* Arveprins Joseph Wenzel, f. 24. mai 1995
* Prinsesse Marie Caroline, f. 17. oktober 1996 
* Prins Georg, f. 20. april 1999
* Prins Nikolaus, f. 6. desember 2000

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Liste over Liechtensteins fyrster

:*Se også hovedartikkelen [[Liechtensteins historie]]*
En kronologisk **Liste over [[fyrste]]r av [[Liechtenstein]]**, **Liechtensteindynastiet** eller Huset Liechtenstein, som oppstod etter slektens ervervelse av herskapet Schellenberg (1699) og grevskapet Vaduz (1712).

«Liechtenstein»  etter Borgen Liechtenstein, ved Mödling som har vært holdt i familien fra minst 1140 til det trettende århundre og fra 1807, til idag.

1 Johann Nepomuk Wenzel: 1732-1745 under sin onkel Josef Wenzels formynderskap, fordi han var ved maktovertagelsen bare var 8 år gammel.

## Arveprinser
* Alois av Liechtenstein (sønn av fyrst Hans Adam II, *1968), regjerende statsoverhode
* Joseph Wenzel (sønn av Alois, *1995)

## Eksterne lenker
* Das Fürstenhaus von Liechtenstein (offisielle side)
Det nordtyske forbund

**Det nordtyske forbund** (*Norddeutscher Bund*) var en union av stater som eksisterte 1867&ndash;1871 mellom oppløsningen av Det tyske forbund og den tyske riksgrunnleggelse. 

## Etablering
Under den østerriksk-prøyssiske krig i 1866 annekterte Preussen alle områder nord for elven Main som hadde vært under kontroll av deres motstandere, blant annet Hannover og Schleswig-Holstein, med unntak av Sachsen, Hessen-Darmstadt, Sachsen-Meiningen og Reuss eldre linje. Også de nordlige delen av Bayern ble heller ikke berørt. For å sikre fremtidig støtte fra Østerrike, sørget Bismarck for at det ble sluttet en moderat fredsavtale.

## Prøyssisk dominans

## Forfatningen

## Avvikling

Det nordtyske forbund ble under Tysklands samling avløst av Det tyske keiserrike etter forbundets seier i den fransk-prøyssiske krig. Dette skjedde ved at Kongeriket Bayern, Kongeriket Württemberg, Storhertugdømmet Baden sammen med de delene Storhertugdømmet Hessen som ikke hadde sluttet seg til forbundet, gikk sammen med statene i forbundet og dannet Det tyske keiserrike. 

Vilhelm I ble som prøyssiske konge keiser med tittelen *tysk keiser*, og ikke *keiser av Tyskland*, siden Østerrike ikke var med i denne lilletyske løsning.

## Referanser
MITR-3

**MITR-3** forkortelse for «Mitraljøse-3», var den norske betegnelsen for MG-3 utstyrt med stativ NM-41 (trefot, vugge og rettemekansime). 

I 1970-årene var MITR-3 og MG-3 (uten trefot) nærmest regnet som to forskjellige våpen. MG-skyttere på geværlag trente utelukkende på bruk av MG uten stativ, mens på mitraljøselag brukte de stativ. Mitraljøselaget bestod av lagfører (sersjant/fenrik) og to mitraljøse-gjenger. Hver gjeng med en MITR-3 og tre mann; en MITR-ener, en MITR-toer og en MITR-treer. De to siste var henholdsvis stativbærer og ammunisjonsbærer. Ener hadde MG-3/MITR-3 som sitt personlige våpen, mens toer hadde pistol da stativ NM41 veier 14,7 kg og er temmelig uhåndterlig å bære med seg. Dette førte til mye spesiell mitraljøse-stridsteknikk.

NM41 Trefoten er en modifisert utgave av trefoten for mitraljøse M1919A4. Med en oppbuffret vugge hentet fra Madsen.
Amerikansk Simplex

**Amerikansk Simplex** (engelsk: American Simplex) var et bilmerke som ble produsert fra 1907 til 1914.

Bilen ble bygd av Simplex Automobile Co, Inc. i USA. Bilen var enkelt bygd, men ble solgt til en høy pris. Bilmerket utviklet seg fra en bilforhandler i New York, Smith and Mabley. De solgte opprinnelig Mercedes, Panhard og Renault, men begynte i 1904 å bygge bilen *Smith and Mabley Simplex*, først med en 18 hk motor, senere 30 hk. De gikk imidlertid konkurs i 1907 og ble kjøpt opp av Herman Broesel, som hadde en nyutviklet bil med 9,8 liters 50 hk motor. Denne bilen het Simplex. Bilen var stor og eksklusiv, og bare chassiset kostet USD 5.400. En modifisert utgave av bilen gjorde det også svært godt i amerikanske baneløp. Modellene fra 1910 hadde også selvstartingsmekanisme, et trekk som ikke var tilgjengelig hos de fremst konkurrentene, som Cadillac, for enda et år eller to. Fra 1911 bygde de også en variant med 38 hk, og i 1912 kom de med en kraftig motor med 75 hk! 50 hk-modellen ble fortsatt produsert.

Firmaet ble kjøpt opp i 1914, og dette ble slutten på Simplex. Den siste ble bygd i 1917.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The American Simplex and the Amplex – A quality car from Mishawaka, Indiana
* American Simplex Motor Car Company-Mishawaka
Den røde plass

**Den røde plass** (på russisk: *&#1050;&#1088;&#1072;&#1089;&#1085;&#1072;&#1103; &#1087;&#1083;&#1086;&#1097;&#1072;&#1076;&#1100;*, *Krásnaja plósjtsjad*) er den sentrale plass i Russlands hovedstad Moskva. 

## Etymologi
*Krasnaja* betydde på gammelrussisk både *vakker* og *rød*. I dette tilfellet var det opprinnelige meningsinnhold i navnet, *Den vakre plassen*. 

## Beliggenhet
Plassen er 500 meter lang og 150 meter bred. I sørvest grenser den til den tidligere festningen Kreml, idag sete for Russlands president. Sørøst for plassen ligger Vasilijkatedralen. Like ved denne finnes monumentet for Minin og Pozjarskij, til minne om de som i 1612 befridde Moskva fra polsk inntrengning.

På motsatt side for Vasilijkatedralen finnes Det statlige historiske museet og Oppstandelsesporten. Etter ødeleggelser i 1931, ble Oppstandelsesporten gjenoppført i 1996. Nordøst for plassen finnes handelssenteret GUM.

I sørvest, langs muren mot Kreml, finnes Leninmausoleet og en æreskirkegård. På æreskirkegården finnes gravene til blant andre Leonid Bresjnev, Josef Stalin, Maksim Gorkij, Clara Zetkin og Jurij Gagarin.

## Hendelser
I 1991 ble Den røde plass og Kreml oppført på UNESCOs liste over verdensarven.

28. mai 1987 landet tyskeren Mathias Rust på broen Vasilevski Spusk like ved Den røde plass med et småfly. Deretter takset han småflyet til Den røde plass, der han ble pågrepet.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Godfrey & Nash

**GN** (for Godfrey & Nash) var et bilmerke som ble produsert fra 1911 til 1925. 

Bilen ble bygd av G.N. Ltd i Storbritannia. Den hadde fasongen til en bil, men var en krysning av motorsykkel og bil. Dermed ble det en rimelig, men kvikk bil. 

Selskapet ble stiftet av H. R. Godfrey og Archie Frazer-Nash i 1910, og de første bilene ble solgt året etter. For å holde prisen under 100 guineaer, måtte bilen være lett og enkel, og de brukte bl.a. treramme. De første modellene hadde en V-twin motorsykkelmotor fra japanske JAP, og veide ikke mer enn 181 kg. Det var ikke en teknisk sofistikert bil, men den var praktisk og lett å reparere. 

De lagde under 200 biler fram til første verdenskrig, men etter krigen ble slike biler populære.  Produksjonen økte til 50 per uke, selv om prisen hadde økt til over 300 pund. Etterhvert ble prisen for høy, og kundene ønsket mer beskyttelse mot vær og vind. Dessuten kom Austin med sin *Seven* i 1923 til kun 165 pund. GN måtte legge ned virksomheten, og Godfred gikk til bilprodusenten HRG, mens Frazer-Nash begynte å lage biler med sitt eget navn.

## Eksterne lenker
* British Motor Manufacturers (engelsk)
Nedlagte norske kystradiostasjoner

**Nedlagte norske kystradiostasjoner** er norske kystradiostasjoner drevet av Televerket eller Telenor der ekspedisjonen er blitt fjernstyrt over andre stasjoner. Oversikten under viser hvordan trafikken over de tidligere stasjonene nå ekspederes. De eldste stasjonene ble opprettet som telegrafstasjoner underlagt rikstelegrafen.

* Ny-Ålesund radio (LJN) – opprettet i 1918 – nedlagt i 1960-årene – over Svalbard radio
* Svalbard radio (LGS) – opprettet (som Spitsbergen radio (LFG)) den 22. november 1911 – nedlagt 1. april 2006 – over Bodø radio
* Barentsburg radio (UKS2)
* Pyramiden radio
* Grumant radio
* Coles Bay radio
* Isfjord radio (LML) – opprettet 1933 og nedlagt 7. juli 1976 – over Svalbard radio
* Bjørnøya radio (LJB) – opprettet 1919 og nedlagt høsten 1996 – over Bodø radio
* Hopen radio (LMR) – etter andre verdenskrig
* Jan Mayen radio (LMJ) – nedlagt oktober 1994 – over Bodø radio
* Vardø radio (LGV) - nedlagt 1. januar 2018
* Berlevåg radio (LFQ) – nedlagt 1969 – over Vardø radio
* Mehamn radio (LFM) – nedlagt 1969 – over Vardø radio
* Honningsvåg radio – over Hammerfest radio, nå Vardø radio
* Ingøy radio (LEI) – over Hammerfest radio, nå Vardø radio
* Hammerfest radio (LGI) – over Vardø radio
* Tromsø radio (LGE) – nedlagt høsten 1980 – først over Harstad radio og Hammerfest radio, nå over Bodø radio og Vardø radio
* Harstad radio (LGH) – nedlagt omkring 1989 – over Bodø radio
* Sørvågen radiotelegrafstasjon (LFS) – opprettet 1. juli 1908 – over Bodø radio
* Røst radiotelegrafstasjon (LFR) – over Bodø radio
* Værøy radiotelegrafstasjon (LFV) – over Bodø radio
* Rørvik radio (LGD) – opprettet 6. november 1936 og nedlagt 1. juni 1986 – tidligere over Ørlandet radio, nå over Florø radio
* Ørlandet radio (LFO) – ble bygd under krigen, overtatt av Telegrafverket i 1947 og nedlagt 7. mai 2004 – over Florø radio

* Ålesund radio (LGA) – opprettet i 1925 og nedlagt 1. november 1990 – først over Ørlandet radio, nå over Florø radio 

* Florø radio (LGL) - nedlagt 1. januar 2018
* Bergen radio (LGN) – opprettet 1. september 1912 og nedlagt 18. mars 2004 – over Rogaland radio
* Haugesund radio
* Utsira radio – opprettet juni 1919 og bombet i april 1945 – deretter erstattet av Stavanger radio og Haugesund radio
* Stavanger radio *(Amerikatelegrafen)* – opprettet i 1919 – nedlagt i 1932 (ikke kystradio)
* Stavanger radio - LGQ -opprettet i 1945 - overført til Rogaland radio i 1962
* Rogaland radio (LGU, LGB, LGJ, LGG) *(HF-avdelingen)* – opprettet i 1961 – nedlagt 1. januar 2004
* Farsund radio (LGZ) – opprettet 23. august 1938 og nedlagt 24. mars 2004 – over Rogaland radio
* Flekkerøy radio
* Jeløy radio (LCJ, LKJ og LKJ1) – opprettet 1931 – senere over Rogaland radio
* Tjøme radio (LGT) - nedlagt 1. januar 2018
* Oslo radio (LGO) – nedlagt 1973 – over Tjøme radio

## Eksterne lenker
* Norsk Telemuseum