open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anton Rubinstein

**Anton Grigorjevitsj Rubinstein** (russisk: Антон Григорьевич Рубинштейн &ndash; *Anton Grigorjevitsj Rubinsjtejn*; født , død ) var en russisk pianist, komponist og dirigent. Som pianist ble han regnet som en av Franz Liszts rivaler, og anses som en av tidenes største virtuoser.

## Liv og karriere

Rubinstein ble født i Vikhvatinets. Han lærte å spille piano fra tidlig alder, og spilte offentlig for første gang i en alder av ni år. Han ble brakt til Paris, og siden Berlin, hvor han studerte komposisjon. Etter det flyttet han til Wien, hvor han underviste i en kort periode, før han returnerte til Russland i 1848 hvor han hadde sitt virke som musiker for tsarens svigermor.

Han begynte igjen å turnere som pianist i de sene 1850-årene, før han slo seg ned i St. Petersburg, hvor han i 1862 grunnla St. Petersburg-konservatoriet, Russlands første musikkskole. Han jobbet som lærer der, og instruerte blant andre Tsjajkovskij. Han fortsatte også å turnere med sitt pianospill, og jobbet en kort tid som lærer i Dresden mot slutten av hans liv.

Anton Rubinstein døde i Peterhof etter å ha lidd av hjerteproblemer en tid, 64 år gammel. Anton Rubinstein var bror av pianisten og komponisten Nikolai Rubinstein, men har ingen relasjoner til den kjente pianisten Arthur Rubinstein.

## Musikk

Rubinsteins verker ble mye spilt i hans levetid, men etter hans død ble komposisjonene i stor grad ignorert. En mulighet er at det kan komme av at han var jøde, og antisemittisme var veldig dominerende i Tyskland, det musikalske knutepunktet i Eurpoa, på den tiden. Noen har også ment at han har lidd under å ikke ha tilhørt noen spesiell «musikkleir». Hans musikk har ikke nasjonalismen til «den mektige lille gruppen» (Balakirev, Cui, Borodin, Musorgskij og Rimskij-Korsakov), og han uttalte seg faktisk negativt om russisk nasjonalisme, noe som førte til diskusjoner med Balakirev. Han var heller ikke så påvirket av Richard Wagner, hvis verker ble satt høyt på slutten av det 19. århundre. Hans musikk sammenlignes oftere med Frédéric Chopin og Robert Schumanns verker, som begge ble sett på som noe gammeldagse ved Rubinsteins død.

Mot slutten av det 20. århundre har hans musikk blitt mer spilt, og oftere blitt positivt mottatt. Hans verker regnes riktignok fremdeles som noe obskure. Rubinstein var en svært produktiv komponist, og skrev ikke mindre enn tjue operaer (med *[[Der Demon]]* som den mest kjente), fem pianokonserter, seks symfonier, samt en lang rekke komposisjoner for solopiano. Hans fjerde pianokonsert og andre symfoni, kjent som *Havet*, er blant hans mest kjente verker.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Liste over Norges kulturministre

**Liste over Norges kulturministre** viser statsråder i Kulturdepartementet, som ble opprettet i 1981. Siden 28. juni 2023 er Lubna Jaffery (Ap) kultur- og likestillingsminister.

## Liste

## Referanser
Epsilon Eridani

**Epsilon Eridani** (ε Eri / ε Eridani) er en hovedseriestjerne i stjernebildet Floden, 10,5 lysår fra Jorden. Stjernen er den tredje nærmeste til Jorden av stjernene som kan ses med det blotte øye.

Epsilon Eridani har en planet med  ganger Jupiters masse i en avstand av 3,38–3,50 AE. Den er noe mindre enn Solen, og er noe kjøligere. Stjernen er fattig på tyngre grunnstoffer.

## Epsilon Eridani

*Avstand fra Jorden: 10,5 lysår
*Spektralklasse: K2 (oransje)
*Kjente planeter: 1

## Referanser
Proxima Centauri

**Proxima Centauri** (nylatin for «nærmest[e stjerne til] Kentauren») er den stjernen som ligger nærmest solen, og tilhører stjernebildet Kentauren og trippelstjernesystemet Alfa Centauri. Proxima Centauri kretser rundt hovedstjernen Alfa Centauri med en omløpstid på ca. én million år. Den er 4,2 lysår fra solen og er en såkalt rød dverg. Det vil si at Proxima er en relativt liten og «kjølig» stjerne, med en overflatetemperatur på 2670 K.

Proxima Centauri har tre eksoplaneter; Proxima Centauri b, Proxima Centauri c og Proxima Centauri d.

## Proxima Centauri
*Tilsynelatende størrelsesklasse: 11,5
*Absolutt størrelsesklasse: 15,5
*Avstand fra jorden: 4,2 lysår
*Spektralklasse: M5 (rød)

## Referanser
Liste over land etter areal

**Liste over land etter areal** viser alle statene i verden sortert etter areal. 

Områdene inkluderer innsjøer, elver og vann-reserver. For USA inneholder landområdet også territorialfarvann og 
Se også Liste over verdens stater, Liste over land etter innbyggertall, Liste over land etter kystlinje. 

## Eksterne lenker
* CIA World Factbook
Alfa Centauri

**Alfa Centauri** er et stjernesystem bestående av tre stjerner. De to største kretser rundt hverandre med en omløpstid på 80 år. Den siste, Proxima Centauri, en rød dverg, er betydelig mindre, lengre unna og kretser rundt de to andre med en omløpstid på ca. én million år. De to største stjernene benevnes Alfa Centauri A og Alfa Centauri B og oppfattes som én hvit stjerne når den ses med det blotte øye fra jorden. Alfa Centauri er solens nærmeste naboer i Melkeveien, og Proxima Centauri er den nærmeste av de tre.

Da NASA sendte ut sin «signalbøye» om jorden og menneskene, var det dit man siktet. Mange science fiction-forfattere har hatt Proxima Centauri som første stopp på vei ut i verdensrommet.

Alfa Centauri ligger langt sør på den sørlige himmelen og er ikke synlig fra Norge og Europa, men kan såvidt sees fra Kanariøyene.

## [[Alfa Centauri A]]

* Tilsynelatende størrelsesklasse: 0,01
* Absolutt størrelsesklasse: 4,4
* Avstand fra jorden: 4,36 lysår
* Spektralklasse: G2 (gul)

## [[Alfa Centauri B]]

* Tilsynelatende størrelsesklasse: 1,5
* Absolutt størrelsesklasse: 5,8
* Avstand fra jorden: 4,36 lysår
* Spektralklasse: K5 (oransje)

I bane rundt Alfa Centauri B ble det antatt å være en planet, Alfa Centauri Bb. I 2015 ble den påvist å ikke eksistere. Siden Alfa Centauri-systemet er solens nærmeste nabo, er også Alfa Centauri Bb jordens nærmeste naboplanet utenfor solsystemet.  Avstanden mellom Alfa Centauri Bb og Alfa Centauri B er 6 millioner kilometer. Temperaturen er minst 1500 K (1200 °C).

## Se også
* Stjerner
* Proxima Centauri
* Dobbeltstjerne

## Referanser




## Eksterne lenker
* Store norske leksikon
Barnards stjerne

**Barnards stjerne** er en liten rød stjerne som er Solens nest nærmeste nabo etter Alfa Centauri-systemet. Den befinner seg i stjernebildet Ophiuchus (Slangebæreren). Barnards stjerne er meget spesiell ved at den beveger seg raskere enn noen annen stjerne man kjenner til.  Den er en slags «vandrer» i Melkeveien som ikke følger de vanlige banene rundt galaksens sentrum.  Den er på vei mot oss, og vil på det nærmeste passere Solen i en avstand av 3,85 lysår om ca. 10&nbsp;000 år.
Den ble oppdaget i 1916 av astronomen Edward Emerson Barnard.

*Tilsynelatende størrelsesklasse: 9,5
*Absolutt størrelsesklasse: 13,2
*Avstand fra Jorden: 5,9 lysår
*Spektralklasse: M5 (rød)
*Hastighet i forhold til Solen: 140 km/s

## Eksterne lenker

*  Amateur work showing Barnard's Star movement over time.
*  Animated image with frames approx. one year apart, beginning in 2007, showing the movement of Barnard's Star.

## Referanser
Jack Kerouac

**Jack Kerouac** (født **Jean-Louis Lebris Kerouac**) (1922–1969) var en amerikansk forfatter av kanadisk bakgrunn. 

Kerouac var en ledende skikkelse i beatbevegelsen. Han var opphavsmannen til spontan prosa. Hans gjennombruddsroman *[[On the Road (roman)|On the Road]]* (1957) ble en stor suksess og er i dag en moderne klassiker.   

Kerouac hadde en sterk og langvarig interesse for buddhisme, noe han blant annet skildret i *The Dharma Bums*.

## Verk

* *Book of Haikus*
* *Good Blonde and Others*
* *Some of the Dharma*
* *Old Angel Midnight*
* *Heaven and Other Poems*
* *Scattered Poems*
* *Book of Blues*
* *Mexico City Blues*
* *Pomes All Sizes*
* *Safe In Heaven Dead*
* *Trip Trap: Haiku on the Road from Sf to Ny*
* *Jack Kerouac: Selected Letters, 1940-1956*
* *Jack Kerouac: Selected Letters, 1957-1969*
* *The Town and the City*
* *The Scripture of the Golden Eternity*
* *Departed Angels: The Lost Paintings*
* *Atop An Underwood: Early Stories and Other Writings*
* *Windblown World: The Journals of Jack Kerouac*
* *[[On the Road (roman)|On the Road]]* (ISBN 0-14-004259-8)
* *The Subterraneans* (ISBN 0-8021-3186-7)
* *Tristessa* (ISBN 0-14-016811-7)
* *Visions of Gerard* (ISBN 0-14-014452-8)
* *Doctor Sax* (ISBN 0-8021-3049-6)
* *Maggie Cassidy* (ISBN 0-14-017906-2)
* *Visions of Cody* (ISBN 0-14-017907-0)
* *The Dharma Bums* (ISBN 0-14-004252-0)
* *Desolation Angels* (ISBN 1-57322-505-3)
* *Big Sur* (ISBN 0-14-016812-5)
* *Satori in Paris & Pic* (ISBN 0-8021-3061-5)
* *Vanity of Duluoz* (ISBN 0-14-023639-2)
* *Orpheus Emerged* (ISBN 0-7434-7514-3)
* *The Jack Kerouac Collection* [Box](Audio CD Collection)
* *Reads On The Road* (Audio CD)
* *Dr Sax & Great World Snake* (Play Adaptaion with Audio CD)

## Litteratur
* Eike Gebhardt: «Jack Kerouac». I Martin Christadler (red.): *Amerikanische Literatur der Gegenwart in Einzeldarstellungen.* Kröner Verlag, Stuttgart 1972, ISBN 3-520-41201-2, s. 248-267.
* Jorge García-Robles: *At the End of the Road: Jack Kerouac in Mexico.* University of Minnesota Press, 2014. ISBN 978-0-8166-8065-8 (paperback); ISBN 978-1-452-94217-9 (eBook)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*  Ted Berrigan: Intervju med Jack Kerouac i serien ''The Art of Fiction'' (nr. 41), i litteraturmagasinet *The Paris Review* 1968
*  Stephen Wolf: ''An epic journey through the life of Jack Kerouac'', The Villager, Volume 77, Number 25, 21.-27. november 2007
*  Patrick Fenton: «The Wizard of Ozone Park», *DHARMA beat, a Jack Kerouac website*, 1997 Patrick Fenton and DHARMA beat #8
Knut Vollebæk

**Knut Vollebæk** (født 1946) er en norsk diplomat og politiker (KrF). Han var utenriksminister i Kjell Magne Bondeviks første regjering 1997–2000.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Knut Vollebæk er sønn av prost Leif Martinsen (1918–2016) og sykepleier Elsa Rigmor Simonsen (1917–), og vokste opp i Søndre Land. Etter examen artium i 1964 ble han siviløkonom fra Norges handelshøyskole (1972). Han studerte fransk språk og litteratur i Paris 1965–1966 og statsvitenskap ved University of California, Santa Barbara 1972–1973.

### Diplomat
Han ble aspirant i Utenriksdepartementet i 1973 og var ambassadesekretær ved ambassadene i New Delhi 1975–1978 og Madrid 1978–1981 og ambassaderåd i Harare 1984–1986.

Han var ambassadør i San José de Costa Rica 1991–1993. I Utenriksdepartementet var han byråsjef 1986–1989, ekspedisjonssjef i 1993 og spesialråd for bistandssaker 1994–1997. Årene 1993–95 tjenestegjorde han som fredsmegler i det tidligere Jugoslavia sammen med Thorvald Stoltenberg. Han var i finalefeltet da FNs generalsekretær skulle velge ny høykommissær for flyktninger.

### Statssekretær, utenriksminister
Vollebæk var opprinnelig medlem av Høyre. Han meldte seg inn i Kristelig Folkeparti i 1983, og fikk sin politiske debut som statssekretær for utenriksminister Kjell Magne Bondevik i Jan P. Syses regjering 1989–1990. 

### Utenriksminister
Han ble utnevnt til ambassadør i Paris sommeren 1997, men rakk knapt å tiltre før han ble utenriksminister fra oktober samme år. Som nei-regjeringens eneste EU-tilhenger gjorde Vollebæk en betydelig innsats da Norge skulle tilpasse seg EØS-avtalen. Han var også utenriksminister da Norge hadde formannskapet i OSSE i 1999.

### Ambassadør til USA, senere karriere
Etter tiden som utenriksminister var Vollebæk ambassadør til USA 2001–2007. Fra 2007 til 2013 var han høykommissær for nasjonale minoriteter i OSSE. Fra 2013 har han vært kommissær i Den internasjonale kommisjon for savnede personer (ICMP).

## Utmerkelser
Vollebæk er kommandør av St. Olavs Orden (2001). Han har også mottatt storkors av den luxembourgske Fortjenstordenen, storkors av den costaricanske Nasjonalordenen Juan Mora Fernández, storkors av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden, storkors av Storfyrst Gediminas av Litauens orden, storkors av den latviske Trestjerneordenen, 1. klasse av den estiske Den hvite stjernes orden, storkors av den franske Nasjonale fortjenstorden og kors av den spanske Isabella den katolskes orden. 

Vollebæk er æresdoktor ved Concordia College og St. Olaf College i USA.

I 2001 ble Vollebæk Årets Peer Gynt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
SI

**SI** og **Si** kan vise til:
## SI
* SI (det internasjonale enhetssystemet, feilaktig kalt SI-systemet)
* Sentralinstitutt for industriell forskning
* Smithsonian Institution
* *[[Sports Illustrated]]*
* Statens informasjonstjeneste – norsk, statlig etat fra 1965 til 2001
* Statens innkrevingssentral
* SI-systemet – internasjonalt målesystem

## Si
* Det kjemiske symbolet for silisium
* En forvaltningsenhet Si (forvaltningsenhet) i Sør-Korea og Nord-Korea
* Si (Suzhou) – et fylke i byprefekturet Suzhou i provinsen Anhui i Folkerepublikken Kina
* Sì, italiensk sang fra 1974
Weimar

**Weimar** er en by i den tyske delstaten Thüringen med 64 000 innbyggere. Her bodde blant andre Johann Wolfgang von Goethe, hvis vennskap med Friedrich von Schiller i perioden 1794 til Schillers død 1805 anses å ha hatt overordentlig stor betydning for den tyske litteratur og kultur. Goethes hus i Weimar er idag et museum. I 1999 var Weimar kulturhovedstad i Europa, samtidig som Goethes 250-årsdag ble feiret med en rekke arrangementer i Tyskland og andre steder. 

Weimar har blant annet et stort bibliotek kalt Herzogin-Anna-Amalia-Bibliothek. Deler av biblioteket ble den 3. september 2004 ødelagt av brann, men er siden gjenoppbygd og åpnet for besøk.

Perioden 1919-1933 refereres ofte til som Weimar-republikken, ettersom republikkens konstitusjon ble vedtatt i Weimar, da Berlin var for urolig etter 1918-revolusjonen til at riksdagen ville møtes og drøfte dette der.

Weimar var også senter for Bauhaus-bevegelsen, og byen har en rekke kunstgallerier, museer, det tyske nasjonalteateret og Bauhaus-universitetet. Fra sommeren 1937 til etter annen verdenskrig lå det en konsentrasjonsleir i nærliggende Buchenwald, en skog Goethe hadde likt å besøke, som ble benyttet av nasjonalsosialistene og senere av de sovjetiske okkupantene.

Det *klassiske Weimar* ble i 1998 oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv.

## Severdigheter
*Det sentrale torget *Markt*, med:
**Rådhuset
**Cranachhaus, der både Lucas Cranach den eldre og den yngre levde.
**Stadthaus
**Hotel Elephant
**Frauenplan*, med Goethe Nationalmuseum og Goethes bolig.
**Schillerstrasse*, med 
**Schillers bolig.
**Opplevelsesmuseet Weimar-Haus, som forteller byens historie.
**Teaterplassen*, med
**Det tyske nasjonalteatret, der den tyske nasjonalforsamlinga trådte sammen i 1919 og konstituerte Weimarrepublikken,
**Wittumspalasset, der hertuginne Anna Amalia bodde, og som hun gjorde til et sentrum for byens åndelige liv,
**Bauhaus-museet,
**Goethe-Schiller-monumentet.
**Kirms-Krakow-huset*, som viser borgerlig bokultur og levevis i Weimar på 1800-tallet.
**Slottet* i klassisistisk og nybarokk stil. Slottsmuseet viser kunst fra middelalderen til i dag. Særlig kjent er Cranach-galleriet og verkene til Weimarskolen.
*''Anna-Amalia-biblioteket'', som ble ødelagt i brann i 2004. Frivillige fikk brakt mange uerstattelige bøker ut av den brennende bygningen, men mye gikk tapt. Biblioteket er gjenåpnet og kan hver dag, med unntak av mandag, bli besøkt av maksimalt 290 personer.

## Bilder

File:Weimar - Blick zu Herderkirche & Stadtschloss.jpg|Utsikt over byen
File:HausSauckel3.jpg|Haus Sauckel
File:Goethe Schiller Weimar.jpg|Statue av Goethe og Schiller, laget av Ernst Rietschel (1804–61), avduket i 1857
File:Weimar Stadtkirche Peter Pa.jpg|St. Peter og Pauluskirken
File:Schloss Weimar - Panorama.jpg|Weimar slott
File:Neues Museum (ehem. Landesmuseum).jpg|Neues museum
File:Weimar Bahnhof.jpg|Jernbanestasjonen


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norges forsvarsminister

**Norges forsvarsminister** er medlem av Norges regjering og sjef for Forsvarsdepartementet. Forsvarsministerens offisielle tittel er, som de øvrige regjeringsmedlemmene, statsråd, til forskjell fra statsministeren og utenriksministeren, som tituleres *minister*.

Departement for Krigsadministrasjonen ble opprettet den 30. november 1814. Etter kort tid ble dette den 31. mars 1815 delt i to: Armédepartementet og Marinedepartementet. De to departementene ble igjen samlet i Forsvarsdepartementet den 3. august 1885. Johan Sverdrup ble dermed Norges første forsvarsminister, samtidig som han var statsminister. Eldbjørg Løwer (V) ble i 1999 Norges første kvinnelige forsvarsminister og også den første kvinnelige forsvarsminister i et NATO-land.

Norge har hatt 55 forsvarsministre siden embetet ble opprettet i 1885. 11 av disse har hatt stillingen i 16 perioder: 7 i to perioder og 4 i tre perioder. I denne listen har de ikke unike nummer, men er nummerert etter statsrådsskifter. Listen omfatter derfor 70 statsrådsperioder. Tallene omfatter ikke departementets ledelse under den tyske okkupasjonen av Norge 1940–45.

## Liste over forsvarsministre

## Det okkuperte Norge 1940–45
For krigsperioden 1940–45 viser tabellen de forsvarsministrene som fungerte i den norske eksilregjeringen i London. Det var også en administrasjon i det okkuperte Norge.

Vidkun Quisling utropte umiddelbart etter den tyske innmarsjen 9. april 1940 seg selv til regjeringssjef og utnevnte en regjering som utgikk fra Nasjonal Samling. I denne var Ragnvald Hvoslef forsvarsminister. Regjeringen kom aldri i funksjon, og 15. april ble et nyetablert administrasjonsråd oppnevnt av Høyesterett i samråd med den tyske minister i Oslo, Curt Bräuer. Rådet var ledet av fylkesmann Ingolf Elster Christensen (1872–1943), og han var også var sjef for Forsvarsdepartementet.

24. april ble Josef Terboven utnevnt til «rikskommissær for de besatte norske områder». Han igangsatte reorganiseringen av statsarbeidet, og i en tale 25. september («Nyordningen i Norge») ble det oppnevnt konstituerte statsråder. Forsvarsminister ble Albert Viljam Hagelin (1881–1946).

1. februar 1942 ble så Quisling utnevnt til ministerpresident, og ny regjering ble utpekt. I denne var Alf Larsen Whist (1880–1962) forsvarsminister.

## Fotnoter og referanser


## Eksterne lenker
*
Krokusslekta

* høstkrokus
* safrankrokus
* vårkrokus

**Krokus** (*Crocus*) er en planteslekt med ca. 70 arter i sverdliljefamilien (*Iridaceae*). Slekten kommer opprinnelig fra områdene rundt Italia, Balkan og Tyrkia. De er for det meste høyfjellsplanter. Krokus er vanlige hageplanter, særlig vårkrokus (*Crocus vernalis*) og høstkrokus (*Crocus speciosus*). For produksjon av krydderet safran dyrkes safrankrokus (*Crocus sativus*). Krokus er løkplanter.

## Eksterne lenker
*
Sverdliljeslekta

* *[[Iris albertii]]*
* *[[Iris aphylla]]*
* sverdlilje

**Sverdliljeslekta** (*Iris*) er en planteslekt med ca. 300 arter i sverdliljefamilien (Iridaceae). Sverdlilje (*Iris pseudacorus*) er eneste art som vokser vilt i Norge, og denne har gitt familien dens navn. *Iris* vokser over det meste av den nordlige halvkule, men ikke i arktiske strøk. Slekten *Iris* omfatter en rekke populære hageplanter, for eksempel *Iris germanica* og *Iris reticulata*. Ordet *Iris* er gresk og betyr regnbue. Navnet skyldes at *Iris* finnes i en mengde fargevarianter.

## Noen ''Iris''-arter

Fil:Illustration Iris pseudacorus0.jpg|Iris pseudacorus (sverdlilje) (fra tysk flora 1885)
Fil:Iris_×_germanica_-_Köhler–s_Medizinal-Pflanzen-211.jpg|Iris germanica L. (fra **Köhlers Medizinal Pflantzen'', 1887)
Fil:Illustration Iris germanica0.jpg|Iris germanica (fra tysk flora 1885)<br />
Fil:Iris_germanica_florentina_-_Köhler–s_Medizinal-Pflanzen-078.jpg|Iris germanica florentia (fra **Köhlers Medizinal Pflantzen*, 1887)
Fil:Iris_pallida_-_Köhler–s_Medizinal-Pflanzen-079.jpg|Iris pallida (fra *'Köhlers Medizinal Pflantzen'', 1887)


## Eksterne lenker
*
Stattholder

**Stattholder** (avledet fra nytysk, «stedfortreder» for en statssjef eller sentralregjering i en provins eller land) er en representant for monarken i et spesielt område. Stillingen har hatt forskjellige betydninger i ulike land og perioder. 

## Norge

Stattholderposisjonen eksisterte både under den dansk-norske union og under den svensk-norske union, når en monark ikke inntok denne posisjonen.
Stattholderembetet ble opprettet i 1572, og bestod med enkelte avbrudd frem til 1771. Embetet ble deretter gjenopprettet i 1807. I løpet av unionen med Sverige ønsket mange nordmenn etterhvert å avskaffe embetet, som de mente var et symbol på Norges posisjon som lydrike. Denne konflikten omtales som Stattholderstriden. Stattholderembetet bestod frem til 1856, og ble formelt avskaffet i 1873.

## Det forente kongedømme Storbritannia og Nord-Irland

En britisk stattholder, *Lord-Lieutenant*, er en personlig representant for den britiske monarken i et bestemt seremonielt grevskap i England eller Wales. Det er normalt pensjonister med lang fartstid i offentlig administrasjon, forsvaret eller forretningslivet som får en slik tittel, som i dag er rent seremoniell. En av de mest sentrale plikter er å møte medlemmer av kongefamilien som besøker området.

Skottland har en tilsvarende ordning; områdene de tildeles kalles der stattholderskap (*lieutenancy areas*), ettersom Skottland har avskaffet grevskapene og erstattet dem med regioner.

I Nord-Irland er det åtte stattholdere, en for hver av de seks tradisjonelle grevskapene, og en hver for Belfast og Londonderry. 

Irland hadde en stattholder som var sjef for den britiske administrasjonen inntil opprettelsen av Den irske fristaten i 1922.

## Se også
*High Steward of Scotland
*Stattholderskap i Skottland
*Irlands stattholder
* Guvernør, person som styrer en provins, en koloni eller en annen del av et rike
* Rikskommissær

## Referanser


## Eksterne lenker
* Stattholderen i Norge 1572-1660, artikkel hos Norgeshistorie.no
* Regjeringskommisjonen og stattholdere 1807-1814, artikkel hos Norgeshistorie.no
* Stattholdere og visestattholdere i Norge 1572-1873, artikkel hos Store norske leksikon
Sildrefamilien

* alunrot (*Heuchera*)
* bergblom (*Bergenia*)
* maigullslekta (*Chrysosplenium*)
* sildreslekta (*Saxifraga*)
* spirslekta (*Astilbe*)
* stjernesildreslekta (*Micranthes*)

**Sildrefamilien** (Saxifragaceae) er en plantefamilie som i APG III-systemet regnes til ordenen Saxifragales.

Alle arter som nå regnes til familien er urter. De aller fleste er utbredt i de arktiske og tempererte strøkene på den nordlige halvkule, men noen få finnes i sørlige Sør-Amerika samt i Andes og andre tropiske fjellområder. I Norge vokser arter fra tre slekter, maigullslekta (*Chrysosplenium*), sildreslekta (*Saxifraga*) og stjernesildreslekta (*Micranthes*). Mange av artene i familien dyrkes som hageplanter.

Familien omfatter to underfamilier, Saxifragoideae med én slekt, *Saxifraga*, og Heucheroideae med ca. 30 slekter. Saxifragoideae vokser hovedsakelig i Arktis og i høyfjellet lenger sør, mens de fleste artene i Heucheroideae er utbredt i tempererte strøk. Blomstene hos *Micranthes* og *Saxifraga* er svært like, men molekylærgenetiske studier har ført til artene i *Micranthes* er flyttet fra *Saxifraga* til en egen slekt i Heucheroideae.

Saxifragaceae ble tidligere brukt som et «oppsamlingstaxon» med mange arter som var vanskelig å plassere, men som egentlig tilhører andre grupper. I APG III-systemet er for eksempel jåblomslekta (*Parnassia*) flyttet til spolebuskfamilien (Celastraceae), *[[Vahliaceae|Vahlia]]* til en egen familie og de chilenske slektene *Francoa* og *Tetilla* til Francoaceae. Buskene i ripsslekta (*Ribes*) er utvilsomt nært beslektet med sildrefamilien og ble tidligere regnet hit. Fra og med Cronquist-systemet (1981) regnes de til en selvstendig familie, Grossulariaceae. 

## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*
Ripsfamilien

* ripsslekta (*Ribes*)

**Ripsfamilien** (Grossulariaceae) er en plantefamilie i ordenen Saxifragales. Den omfatter i APG III-systemet bare én slekt, ripsslekta (*Ribes*). Noen få botanikere skiller stikkelsbær og noen andre arter ut i en egen slekt, *Grossularia*.

Disse plantene ble tidligere regnet som en del av sildrefamilien, men fra og med Cronquist-systemet (1981) er de skilt ut som en egen familie. Grossulariaceae i Cronquist-systemet omfattet mange slekter som nå er flyttet til andre familier som Phyllonomaceae, Escalloniaceae, Montiniaceae, Tetracarpaeaceae, Iteaceae og Celastraceae.  

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Bjørkefamilien

* agnbøkslekten
* bjørkeslekten
* hasselslekten
* oreslekten
* humlebøkslekten 
* *[[Ostryopsis]]*

**Bjørkefamilien** er en plantefamilie som omfatter seks slekter med løvfellende trær og busker. Bladene sitter spredt og er som regel dobbeltannede. Hann- og hunnblomstene sitter hver for seg i blomsterstander som kalles rakler, men alle planter har blomster av begge kjønn (sambu). Pollineringen skjer med vinden. 

Familien er hovedsakelig utbredt i de tempererte strøkene på den nordlige halvkule, men finnes sørover til Andesfjellene og Sumatra. Artene fordeles på to underfamilier, som av og til regnes som selvstendige familier: Betuloideae med bjørk og or, og Coryloideae med hassel, agnbøk, humlebøk og *[[Ostryopsis]]*.

## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Spireafamilien

* Se teksten

**Spireafamilien** har tradisjonelt vært en familie eller underfamilie av blomsterplanter i rosefamilien. Systematikken i denne underfamilien har endret seg flere ganger i løpet av 1900-tallet etterhvert som mer detaljerte studier er blitt utført. Spireafamilien slik den var definert før 2007 er en parafyletisk gruppe, og representerer et primitiv utviklingstrinn av roseplanter. For å bøte på det har flere forskere definert en bredere underfamilie som omfatter både spireafamilien, Maleae (planter som epler, pærer og granateple) og steinfrukter (inkludert mandler og plommer). En slik utvidet underfamilie blir kalt Amygdaloideae under den International Code of Botanical Nomenclature.

Den tradisjonelle spireafamilien er busker. De fleste har enkle blader, men slektene *[[Aruncus]]* og *[[Sorbaria]]* har sammensatte blader. Det er vanligvis 2-5 fruktblader. De fleste slekter som tradisjonelt er plassert i spireafamilien produsere blomster med forskjellige belgkapsler som under modningen danner sammensatte frukter. Etter tradisjonell klassifikasjon plasseres følgende slekter i gruppen:

**[[Aruncus]]*
**[[Eriogynia]]*
**[[Euphronia]]*
**[[Exochorda]]*
**[[Gillenia]]*
**[[Holodiscus]]*
**[[Kageneckia]]*
**[[Lindleya]]*
**[[Neillia]]*
**[[Physocarpus]]*
**[[Quillaja]]*
**[[Sibiraea]]*
**[[Spiraea]]*
**[[Spiraeanthus]]*
**[[Sorbaria]]*
**[[Stephanandra]]*
**[[Vauquelinia]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kjernefruktfamilien

se egen seksjon

**Kjernefruktfamilien** eller **eplefamilien** var en tidligere plantefamilie med vitenskapelig navn Malaceae eller Pomaceae. Gruppen ble også klassifisert som en underfamilie (Maloideae) under rosefamilien. Nå betraktes den som understammen Malinae (eller Pyrinae) i en utvidet underfamilie Amygdaloideae under rosefamilien.

De er busker eller trær med hele eller sammensatte blad. De er hovedsakelig utbredt i de tempererte strøkene på den nordlige halvkule. Gruppen omfatter 20–30 slekter med 940–1100 arter. Hybridisering, polyploidi og apomiksis er vanlig og gjør at artsantallene blir usikre spesielt i de store slektene asalslekta (*Sorbus*) og hagtornslekta (*Crataegus*). Hybrider mellom arter fra ulike slekter forekommer også, for eksempel frukttreet *× Sorbopyrus auricularis* som er en kryssing av pære (*Pyrus communis*) og sølvasal (*Sorbus aria*).

Karakteristisk for gruppen er den særegne frukten, som kalles kjernefrukt. Den egentlige frukten er kjernehuset som har 1–5 kammer med frø. Frøene inneholder cyanogene glykosider og smaker svært bittert. Det saftige fruktkjøttet omgir kjernehuset og er dannet ved at blomsterbunnen svulmer opp. Ofte sitter rester av begerbladene igjen i toppen av den modne frukten. Hos noen slekter er kjernehuset hardt (steineple: hagtorn, mispel), mens det er pergamentaktig hos andre (bæreple: asalslekta, eple, pære). Hos blåhegg og surbær er kjernehuset lite utviklet, så frukten minner om et bær. 

Gruppen omfatter viktige frukttrær som eple, pære, nashi, kvede og ekte mispel. Det er også mange prydplanter som asal, blåhegg, hagtorn, ildkvede, mispel og svartsurbær.

## Delgrupper
Følgende oversikt viser samtlige slekter og et utvalg av de mest kjente artene. Norske navn følger Artsdatabanken, og systematikken følger Potter et al. (2007).

* understamme Malinae (eller Pyrinae)
** blåheggslekta (*Amelanchier*, også kjent som søtmispelslekta)
** *[[Aria (botanikk)|Aria]]*
** surbærslekta (*Aronia*)
*** svartsurbær (*Aronia melanocarpa*)
** ildkvedeslekta (*Chaenomeles*)
** *[[Chamaemeles]]*
** vierasal (*Chamaemespilus alpina*, ofte regnet til *Sorbus*)
** *[[Edelrogn|Cormus domestica]]* (som regel regnet til *Sorbus*)
** mispelslekta (*Cotoneaster*)
** hagtornslekta (*Crataegus*)
** kvede (*Cydonia oblonga*)
** *[[Dichotomanthes tristaniicarpa]]*
** *[[Docynia]]*
** *[[Docyniopsis]]*
** *[[Eriobotrya]]*
*** japansk mispel (*Eriobotrya japonica*)
** *[[Malus trilobata|Eriolobus]]*
** *[[Hesperomeles]]*
** *[[Heteromeles]]*
** *[[Malacomeles]]*
** epleslekta (*Malus*)
*** eple (*Malus pumila*)
*** villeple (*Malus sylvestris*)
** *[[Mespilus]]*
*** ekte mispel (*Mespilus germanica*)
** *[[Osteomeles]]*
** *[[Peraphyllum]]*
** *[[Photinia]]*
** *[[Pseudocydonia sinensis]]*
** *[[Pyracantha]]*
*** ildtorn (*Pyracantha coccinea*)
** pæreslekta (*Pyrus*)
*** pære (*Pyrus communis*)
*** nashi (*Pyrus pyrifolia*) 
** *[[Rhaphiolepis]]*
** asalslekta (*Sorbus*)
*** rogn (*Sorbus aucuparia*)
** *[[Stranvaesia]]*
** *[[Tarmvriasal|Torminalis]]* (ofte regnet til *Sorbus*)

## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Amygdaloideae

**Amygdaloideae** er en underfamilie i rosefamilien.

Artene er for det meste busker og trær, men det er også noen få urter, som skogskjegg. De er hovedsakelig utbredt i de tempererte strøkene på den nordlige halvkule, men finnes også i fjellene i tropene og i de tempererte delene av Sør-Amerika. Mange av artene er viktige pryd- og nytteplanter som eple, pære, kirsebær, plomme, mandel og spirea. Plantene i gruppen inneholder cyanogene glykosider og sorbitol.

Rosefamilien er tradisjonelt blitt delt i fire underfamilier. En av disse var «steinfruktfamilien» Prunoideae (Prunaceae eller Amygdalaceae). Fylogenetiske studier viser at Prunoideae i tradisjonell forstand er en delgruppe av den gamle underfamilien Spiraeoideae. «Kjernefruktfamilien» Pyrinae (Maloideae eller Pomoideae) viste seg å være en annen delgruppe. Alle arter fra de gamle underfamiliene Spiraeoideae, Prunoideae og Pyrinae er nå samlet i underfamilien Amygdaloideae. Den nye, mer omfattende underfamilien blir av og til kalt Spiraeoideae.

Antatte slektskapsforhold i Amygdaloideae er vist i kladogrammet nedenfor.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Fiolfamilien

* *[[Viola]]*

**Fiolfamilien** (Violaceae) er en plantefamilie i ordenen Malpighiales. Den omfatter ca. 800 arter fordelt på 23 planteslekter. Fiolene er de desidert mest kjente medlemmene av denne familien, med arter som for eksempel stemorsblomst.

## Kjente slekter
* Fiolslekten (*Viola*)

## Eksterne lenker
*
Rosenborg

**Rosenborg** kan referere til:

## Oslo
* Rosenborg (Oslo), gammelt område
* Rosenborg teater, tidligere teater
* Rosenborg holdeplass (Bogstadveien), holdeplass på Briskebylinjen

## Trondheim
* Rosenborg (Trondheim), bydel
* Rosenborgbanen, idrettsbane
* Rosenborg Ballklub, fotballklubb
* Rosenborg Ballklub Kvinner, fotballklubb
* Rosenborg Ishockeyklubb, ishockeyklubb

## Danmark
* Rosenborg slott utenfor København
* Rosenborg Have, annet navn på Kongens Have i København
* Greve av Rosenborg, dansk adelstittel
Bergknappfamilien

* *[[Aeonium]]*
* bergknappslekta
* firling
* gullbergknappslekta
* rosenrot
* smørbukkslekta
* takløkslekta

**Bergknappfamilien** eller **tykkbladfamilien** (Crassulaceae) er en plantefamilie i ordenen Saxifragales. Den omfatter ca. 1500 arter fordelt på 33 planteslekter.
De lagrer vann i sine sukkulente blader. Gruppen har størst utbredelse på den nordlige halvkule og sørlige Afrika, stort sett i tørre og/eller kalde områder hvor det er knapt med vann.

## Systematikk
Klassifikasjon innen familien er vanskelig fordi mange av artene lett danner hybrider, både i naturen og kultivert. Noen eldre systemer inkluderte bergknappfamilien i gruppen Rosales.

CAM-fotosyntese (*Crassulacean Acid Metabolism*) er oppkalt etter gruppen, fordi dette først ble oppdaget i planter i bergknappfamilien.

## Eksterne lenker
*
Bergflettefamilien

* *[[Aralia]]*
* *[[Eleutherococcus]]*
* bergfletteslekta (*Hedera*)
* skjoldblad (*Hydrocotyle*)
* mongolaralia (*Kalopanax*)
* ginseng (*Panax*)
* *[[Schefflera]]*

**Bergflettefamilien** eller **eføyfamilien**, tidvis kalt ***ginsengfamilien***  (vitenskapelig navn Araliaceae) er en plantefamilie i ordenen Apiales. Den omfatter ca. 700 arter fordelt på 49 planteslekter.

## Eksterne lenker
* 
* MOBOT – beskrivelse av familien.
Kattostfamilien

* Bombacoideae
* Brownlowioideae
* Byttnerioideae
* Dombeyoideae
* Grewioideae
* Helicteroideae
* Malvoideae 
* Sterculioideae
* Tilioideae

**Kattostfamilien** omfatter 243 planteslekter, blant annet bomullsplanten, mange hageplanter og noen potteplanter. Bombacaceae, Sterculiaceae og lindefamilien (Tiliaceae) har nylig blitt innlemmet i kattostfamilien.

## Kjente slekter og arter
* *Abelmoschus*
** okra *(Abelmoschus esculuentus)*
* *[[Linderoseslekta|Abutilon]]*
** stuelønn (*Abutilon × hybridum*)
* baobab (*Adansonia*)
** *[[Adansonia digitata]]*
* stokkrose (*Alcea*)
* *Bombax*
** *[[Bombax ceiba]]*
* *Brachychiton*
** *[[Brachychiton acerifolius]]* 
* *Ceiba*
** silkebomullstre (*Ceiba pentandra*)
** *[[Ceiba speciosa]]*
* kola (*Cola*)
* jute (*Corchorus*)
* *Durio*
** duriantre (*Durio zibethinus*)
* bomull (*Gossypium*)
* hibiskus (*Hibiscus*)
* *Hoheria*
** *[[Hoheria sexstylosa]]*
* *Kosteletzkya*
** *[[Kosteletzkya pentacarpos]]*
* poppelroseslekta (*Lavatera*)
** poppelrose (*Lavatera thuringiaca*)
** sommerpoppelrose (*Lavatera trimestris*)
* sommerstokkrose (*Malope*)
* kattost (*Malva*)
* *Ochroma*
** balsa *(Ochroma lagopus)*
* *Sparrmannia*
** stuelind (*Sparrmannia africana*)
* *Theobroma*
** kakaotre *(Theobroma cacao)*
* *Thespesia*
** *[[Thespesia populnea]]*
* lind (*Tilia*)
** lind (*Tilia cordata*)
** storlind (*Tilia platyphyllos*)

## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Draketrefamilien

**Draketrefamilien** (Dracaenaceae) er en tidligere plantefamilie som omfattet slektene *[[Draketreslekta|Dracaena]]* og *[[Bajonettplante|Sansevieria]]*. I begge slektene er det en rekke populære potteplanter. I nyere systematikk (APG IV-systemet) innlemmes denne gruppa i underfamilien Nolinoideae i aspargesfamilien. 

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Agavoideae

* *[[Agave]]* 
* *[[Anemarrhena asphodeloides|Anemarrhena]]* 
* sandliljeslekta *(Anthericum)* 
* *[[Behnia reticulata|Behnia]]* 
* *[[Beschorneria]]* 
* *[[Bjørnestjerne|Camassia]]* 
* *[[Chlorogalum]]* 
* *[[Chlorophytum]]* 
* *[[Diamena]]*
* *[[Diora]]*
* *[[Echeandia]]*
* *[[Furcraea]]* 
* *[[Hagenbachia]]*
* *[[Hastingsia]]* 
* *[[Herreria]]* 
* *[[Herreriopsis elegans|Herreriopsis]]* 
* *[[Hesperaloe]]*
* *[[Hesperocallis undulata|Hesperocallis]]* 
* *[[Bladlilje|Hosta]]* 
* *[[Leucocrinum montanum|Leucocrinum]]*
* *[[Paradisea]]*
* *[[Schoenolirion]]* 
* *[[Yucca]]*

**Agavoideae** er en underfamilie av aspargesfamilien. Den omfatter 637 arter fordelt på 23 slekter.

De vokser ofte på tørre steder, og mange er sukkulenter. CAM-fotosyntese er utviklet tre ganger i Agavoideae. Gruppen er utbredt i alle verdensdeler, men mangler i kalde strøk og noen andre områder, som New Zealand og det meste av Australia. Storsandlilje og småsandlilje finnes nordover til Danmark og Sør-Sverige. Det er ingen representanter i Norge nå, men småsandlilje vokste tilsynelatende naturlig i Oslo på 1800-tallet. *[[Agave]]* er både pryd- og nytteplanter. *[[Yucca]]* og grønnrenner (*Chlorophytum comosum*) er populære stueplanter, mens bladlilje (*Hosta*) og bjørnestjerne (*Camassia*) dyrkes i hager.

Gruppens plassering og omfang varierer mye mellom ulike klassifikasjoner. I eldre systematikk var den en del av den store liljefamilien (Liliaceae), mens den i APG II-systemet ble oppfatta som en egen familie, **agavefamilien** (Agavaceae). I APG III-systemet og APG IV-systemet er gruppen en del av en meget utvidet aspargesfamilie (Asparagaceae). Noen slekter fra den gamle agavefamilien er flyttet til andre underfamilier, for eksempel *[[Draketreslekta|Dracaena]]* til Nolinoideae og *[[Drakelilje|Cordyline]]* til Lomandroideae.

## Delgrupper
Agavoideae omfatter 637 arter som fordeles på 5 stammer og 23 slekter. De 5 stammene er:
* Anemarrheneae omfatter bare én art, *[[Anemarrhena asphodeloides]]* fra nordlige Kina, Mongolia og Korea. Den har tidligere til dels blitt regnet til en egen familie, Anemarrhenaceae.
* Agaveae omfatter 10 slekter og 340 arter. De er utbredt i Amerika fra USA til Sør-Amerika og finnes også i Øst-Asia. Kjente slekter er *[[Agave]]*, *[[Bjørnestjerne|Camassia]]*, *[[Bladlilje|Hosta]]* og *[[Yucca]]*.
* Behnieae omfatter bare én art, *[[Behnia reticulata]]* fra sørlige Afrika. Den har tidligere blitt regnet til en egen familie, Behniaceae.
* Herrerieae omfatter 2 slekter og 9 arter. De er tornete klatreplanter. *[[Herreria]]* er utbredt i Sør-Amerika, og *Herreriopsis*, med én art, *[[Herreriopsis elegans]]*, vokser på Madagaskar. De har tidligere blitt regnet som en egen familie, Herreriaceae.
* Anthericeae omfatter 8 slekter og 285 arter. De vokser i nesten hele verden, men mangler i kalde strøk og noen andre områder, som New Zealand og det meste av Australia. Kjente slekter er *[[Chlorophytum]]*, *[[Sandliljeslekta|Anthericum]]*, *[[Echeandia]]* og *[[Paradisea]]*. De har tidligere av og til blitt regnet som en egen familie, sandliljefamilien (Anthericaceae).

## Kilder
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*
Fagerblomstfamilien

* *[[Columnea]]*
* *[[Gesneria]]*
* *[[Gloxinia]]*
* *[[Saintpaulia]]*
* *[[Streptocarpus]]*

**Fagerblomstfamilien** (Gesneriaceae) er en plantefamilie i ordenen Lamiales. Den omfatter ca. 2000 arter fordelt på 140 planteslekter. Flere kjente potteplanter hører til fagerblomstfamilien, blant annet Saintpaulia og Gloxinia.

## Kjente slekter
* *Columnea*
* *Gesneria*
* *Gloxinia*
* *Saintpaulia*
* *Streptocarpus*

## Eksterne lenker
*
Gaukesyrefamilien

* gaukesyre

**Gaukesyrefamilien** (Oxalidaceae) er en plantefamilie i ordenen Oxalidales. Den omfatter ca. 875 arter fordelt på 3 planteslekter. Familien Averrhoaceae ble tidligere regnet til gaukesyrefamilien, men regnes nå som egen familie.

## Kjente slekter
* Gaukesyre (*Oxalis*)

### Kjente arter
* Gaukesyre (*Oxalis acetosella*)

## Eksterne lenker
*
Averrhoaceae

* *[[Averrhoa]]*
* *[[Dapania]]*
* *[[Sarcotheca]]*

**Averrhoaceae** er en plantefamilie i ordenen Oxalidales som omfatter tre slekter. 
Familien mangler et norsk navn, men stjernefruktfamilien er foreslått. 

Stjernefrukt, også kalt carambole, er familiens mest kjente art. 

## Eksterne lenker
*
Granatepleslekta

* granateple
* *[[Punica protopunica]]*

**Granatepleslekta** (*Punica*) er en slekt av løvfellende busker og løvtrær innenfor kattehalefamilien. Den ble tidligere regnet til en egen famile, Punicaceae.

Den spiselige frukten granateple har gitt slekta navn.

## Eksterne lenker
*
Liljefamilien

* *[[Fritillaria]]*
* *[[Gagea]]*
* ekte lilje (*Lilium*)
* tulipaner (*Tulipa*)

**Liljefamilien** er en plantefamilie med ti planteslekter. Den har mange dyrkede arter. De fleste artene i liljefamilien er giftige.  

Mange plantefamilier ble tidligere regnet til liljefamilien, blant annet hyasintfamilien, giftliljefamilien og påskeliljefamilien. 

## Se også
* Lilje

## Eksterne lenker
*
Scilloideae

se egen seksjon

**Scilloideae** er en underfamilie i aspargesfamilien. Den ble tidligere regnet som en egen familie, **hyasintfamilien** (Hyacinthaceae). I eldre systematikk ble Hyacinthaceae plassert i ordenen Liliales, og ofte ble artene i gruppen inkludert i den store liljefamilien (Liliaceae). 

Artene er flerårige urter med løk. De helrandete, kjøttfulle bladene sitter i en grunnstilt rosett med slire ved basis. Blomsterstanden er en klase, aks eller topp. Blomstene er tvekjønnede, undersittende og har ofte sterke farger. De seks blomsterdekkbladene sitter i to kranser og er hos noen vokst sammen til et rør. Det er seks pollenbærere. Frukten er en kapsel. Mange arter har frø som spres med maur.

Scilloideae er utbredt i Afrika og i de tempererte og varme delene av Eurasia. Det er også fem arter i Sør-Amerika. Den eneste viltvoksende arten i Norge er kystblåstjerne, som finnes ytterst på vestlandskysten. Gruppen er rikest utviklet i områder med middelhavsklima i Sør-Afrika og middelhavslandene. Her blomster de om våren, setter frø og visner før den hete og tørre sommeren begynner. Planten overlever til neste vår ved hjelp av næring lagret i løken.

Mange populære hageplanter tilhører gruppen, for eksempel svibel, perleblom, snøstjerne (*Chionodoxa*) og vårpryd (*Puschkinia*). De fleste blomster tidlig på våren. Flere arter, med vanligvis blå blomster, kalles «blåstjerne» og var tidligere samlet i slekta *[[Scilla]]*, men er nå fordelt på flere slekter.

Noen nordamerikanske planter, for eksempel *[[Bjørnestjerne|Camassia]]*, ble av og til regnet til hyasintfamilien, men de er nå plassert i underfamilien Agavoideae i aspargesfamilien.

## Delgrupper
Botanikerne har ulike oppfatninger om antall arter og slekter i Scilloideae. APweb angir 800–1025 arter fordelt på 41–70 slekter. Scilloideae deles i 4 stammer, og stammen Hyacintheae deles i 3 understammer. Kladogrammet nedenfor viser de antatte slektsforholdene innen gruppen.

* Oziroëeae omfatter bare slekta *[[Oziroe]]* med fem arter i vestlige Sør-Amerika.
* Ornithogaleae omfatter 4 slekter med 312 arter. De utbredt i Europa, Vest-Asia og Afrika. Viktige slekter er *[[Albuca]]* og fuglestjerneslekta (*Ornithogalum*). Inndelingen av gruppen er omstridt, og antall slekter varierer mellom én og 19 i ulike oversikter.
* Urgineeae omfatter 4 slekter med 105 arter. De er utbredt i Afrika, middelhavsområdet, Madagaskar og østover til India. De fleste tilhører slekta *[[Drimia]]*, som også omfatter artene tidligere regnet til *Urginea*.
* Hyacintheae deles i tre understammer:
** Pseudoprosperineae omfatter bare én art, *[[Pseudoprospero firmifolium]]*, fra sørøstlige Sør-Afrika.
** Massoniinae omfatter 10 slekter med 260 arter. De er hovedsakelig utbredt i Afrika sør for Sahara, men *[[Ledebouria]]* finnes også i India.
** Hyacinthinae omfatter 21 slekter med 265 arter. De er utbredt i Europa, middelhavsområdet, Midtøsten og Nord-Afrika. Én art, *[[Barnardia japonica]]*, vokser i Øst-Asia. Hit hører blant annet *[[Bellevalia]]*, *[[Hyacinthella]]*, hyasintslekta (*Hyacinthus*), perleblomslekta (*Muscari*) og *[[Scilla]]*.

## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Giftliljefamilien

* *[[Amianthium]]*
* *[[Chamaelirium]]*
* *[[Chionographis]]*
* *[[Daiswa]]*
* *[[Helonias]]*
* *[[Heloniopsis]]*
* *[[Kinugasa]]*
* *[[Melanthium]]*
* *[[Paris (botanikk)|Paris]]*
* *[[Schoenocaulon]]*
* *[[Stenanthium]]*
* *[[Trillium]]*
* *[[Veratrum]]*
* *[[Xerophyllum]]*
* *[[Ypsilandra]]*
* *[[Zigadenus]]*

**Giftliljefamilien** (Melanthiaceae) er en plantefamilie i lilje-ordenen Liliales. Den omfatter ca. 170 arter fordelt på 16 planteslekter. Som navnet antyder er alle artene i denne familien mer eller mindre giftige, og de inneholder alkaloider, flavonoider og saponiner.

Etter nyere DNA-studier har denne familien fått tilført firbladslekten (*Paris*) og fem andre slekter, som tidligere utgjorde en egen familie, *Trilliaceae*, i ordenen Dioscoreales, og som i nordisk botanikk tidvis fortsatt regnes som selvstendig familie.
 
Arten nyserot (*Veratrum album*) er vanlig i Norge med to varianter. Arten firblad (*Paris quadrifolia*) er vanlig på skyggefull skogbunn i Norge. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Allioideae

* *[[Løkslekta|Allium]]*
* *[[Ancrumia cuspidata|Ancrumia]]*
* *[[Beauverdia]]* 
* *[[Erinna gilliesioides|Erinna]]*
* *[[Gethyum]]*
* *[[Gilliesia]]*
* *[[Ipheion]]*
* *[[Leucocoryne]]*
* *[[Miersia]]*
* *[[Nothoscordum]]*
* *[[Schickendantziella trichosepala|Schickendantziella]]*
* *[[Solaria]]*
* *[[Speea]]*
* *[[Trichlora]]*
* *[[Tristagma]]*
* *[[Tulbaghia (plante)|Tulbaghia]]*
* *[[Zoellnerallium]]* 

**Allioideae** er en underfamilie i påskeliljefamilien (Amaryllidaceae). Denne gruppen ble tidligere regnet som en egen familie Alliaceae med norsk navn «løkfamilien».

Artene er flerårige urter med mellomstore, undersittende blomster som sitter i en skjerm. Mange av artene har en sterk løklukt som skyldes svovelforbindelser. Flere arter i løkslekta (*Allium*) er viktige grønnsaker. Både *Allium* og noen andre, som *[[Nothoscordum]]*, *[[Leucocoryne]]* og *[[Ipheion uniflorum]]*, dyrkes som prydplanter i hager. 

## Delgrupper
Allioideae omfatter rundt 950 arter som fordeles på 17 slekter og 4 stammer. De 4 stammene er:
* Allieae omfatter bare løkslekta (*Allium*) med 800–850 arter, hvis en inkluderer *Caloscordum*, *Milula* og *Nectaroscordum* i *Allium*. Disse plantene har løk og er utbredt på den nordlige halvkule og i Sør-Afrika.
* Gilliesieae omfatter 9 slekter med omtrent 20 arter i Sør-Amerika. 
* Leucocoryneae omfatter 6 slekter med omtrent 60 arter i Sør- og Mellom-Amerika, Mexico og sørlige USA.
* Tulbaghieae omfatter bare slekta *[[Tulbaghia (plante)|Tulbaghia]]* med 22 arter i sørlige Afrika. Disse plantene har jordstengel.

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker

*
Nils Waltersen Aasen

**Nils Waltersen Aasen** (1878–1925) var en norsk våpenkonstruktør, oppfinner og underoffiser. Han betraktes som oppfinneren av den moderne håndgranaten og landminen.

Aasen ble uteksaminert fra Festningsartilleriets underoffiserskole i 1903. Han begynte sine eksperimenter med utvikling av en håndgranat mens han tjenestegjorde som sersjant på Oscarsborg festning. Arbeidet ble oppmuntret av kommandanten på Oscarsborg, tidligere forsvarsminister Georg Stang, som ivret for styrking og modernisering av forsvaret med tanke på en mulig kommende konflikt med Sverige. Det norske forsvarsdepartementet var ikke interessert i Aasens prototype. Aasen dannet da *Det Aasenske Granatkompani* i Danmark som fram mot første verdenskrig produserte og eksporterte håndgranaten i stort antall over hele Europa. Foruten nye typer sprengstoff, skyttergravsmortere, flybomber og landminer utviklet han også flere oppfinnelser med sivilt anvendelsesområde, men det var våpenutvikling og -produksjon som innbragte ham store inntekter og æresbevisninger. 

Like før første verdenskrig utviklet Aasen en kraftig antipersonell-mine, *Den automatiske soldat*, ment som et avskrekkelsesvåpen. Denne oppfinnelsen vakte entusiasme blant franske militære, men kom ikke i produksjon før krigen. Under første verdenskrig fikk Aasen ansvaret for produksjon av håndgranater for den franske hæren. Han hadde 13 fabrikker og  arbeidere i virksomhet gjennom hele krigen.

I 1917 ble Aasens håndgranat også anskaffet av den norske hæren, under betingelse av at han selv sto for utlegg til rettighetene til produksjon. Som takk for innsatsen ble Aasen forfremmet til vernepliktig premierløytnant i artilleriet.

Aasens formue ble sterkt redusert på grunn av uheldige finansielle spekulasjoner, og at han ikke hadde sørget for å få tatt patent på mange av sine oppfinnelser. Han døde av tuberkulose i 1925 i Wisconsin, USA mens han søkte amerikansk finansiering.

Aasen mottok mange æresbevisninger og medaljer for sine oppfinnelser. Blant annet ble han i 1915 utnevnt til æresoberst i Den franske armé og ridder av Æreslegionen.

## Se også
* Aasen-bombe
* Aasen-granat
## Litteratur
* Vi Menn, uke 28, 2014 *Granat-Aasens utrolige liv Norges glemte Oppfinnerkonge*, side 4-11. Se OTRS-ticket 2015030110013576
* 

## Referanser