open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tveitanbakken

**Tveitanbakken** er et skihoppanlegg i Heddal i Notodden kommune i Telemark. Anlegget har en hoppbakke med K-punkt 90 meter (bakkestørrelse 100 meter) og tre mindre bakker med størrelse K40, K15 og K8. Anlegget er eid av Heddal IL.

Den første bakken i området ble bygd i 1946 og nedlagt rundt 1953. En ny bakke ble tatt i bruk i 1984 og offisielt åpnet året etter. Denne bakken ble ombygd i 1993 og 2002-2003. Tveitanbakken har vært arena for norgescuprenn, og for øvelsene i normalbakke under NM på ski i 2006. I desember 2007 og februar og desember 2009 ble det arrangert renn i kontinentalcupen for kvinner og FIS-cupen for menn i Tveitanbakken.

Bakkerekord i den største bakken er 103 meter, satt av Rune Velta (Norge) 13. februar 2009 og av Jörg Ritzerfeld (Tyskland) 18. desember 2009, begge i FIS-cupen. K40- og K15-bakkene har bakkerekord på henholdsvis 43,5 meter (satt av Svein Gjørand Nordbø) og 16 meter (satt av Stig Kasin).

## Bakkerekorder

## Viktige renn
### Menn
#### NM

### Kvinner
#### Kontinentalcupen

#### NM

## Kilder/eksterne lenker
* Heddal IL: Tveitanbakkene
* Skisprungschanzen-Archiv: Notodden
* FIS
* Idrettsanlegg.no: Tveitanbakken K90, K40, K15, K8

## Eksterne lenker
*
Aberdeen (film)

***Aberdeen*** er en norsk-svensk-britisk dramafilm fra 2000 regissert av Hans Petter Moland. De ledende rollene spilles av Stellan Skarsgård, Lena Headey og Charlotte Rampling.

## Handlingen
Kaisa arbeider som advokat i London og feirer at hun har blitt forfremmet i firmaet hun jobber i. Alt er på topp og fremtiden synes lys. Neste morgen kommer nedturen når hun blir vekket av moren Helen som ringer og forteller at hun er alvorlig syk. Hun ber Kaisa reise til Norge for å hente sin alkoholiserte far Tomas hjem til Aberdeen. Den motvillige Kaisa går med på opplegget, men oppdraget om å hente faren blir ikke enkelt.

## Om filmen

### Anmelderne
*Aberdeen* ble godt mottatt av anmlederne, noe som gjenspeiles i at den har fått 87 % på Rotten Tomatoes.

Den ble også godt mottatt av de norske anmelderne. Blant annet så gav *[[VG]]* og *[[Aftenposten]]* den terningkast fem, mens *[[Dagbladet]]* og *[[Dagsavisen]]* gav den fire.

### Musikk
Sangen som Skarsgård nynner på igjennom filmen og som til slutt blir spilt i sluttscenen er den svenske sangen *Balladen om herr Fredrik Åkare och den söta fröken Cecilia Lind* av Cornelis Vreeswijk.

## Rolleliste

* Stellan Skarsgård – Tomas Heller 
* Jean Anderson – Young Kaisa 
* Lena Headey – Kairo 'Kaisa' Heller 
* Charlotte Rampling – Helen 
* Louise Goodall – Sara 
* Jason Hetherington – Perkins 
* Kate Lynn Evans – Emily 
* John Killoran – Blake 
* John Harwood – Huddleson 
* Fergis McLarnon – Eric 
* Anders T. Andersen – Toller 
* Henriette Steenstrup – Leiebil ekspeditør 
* Kari Simonsen – Servitrise 
* Jan Grønli – Granbakken 
* Gard B. Eidsvold – Ubehagelig mann Man (som Gard Eidsvold) 
* Frøydis Armand – Alkoholisert kvinne 
* Nina Andresen Borud – Fly Stewardess 
* Jon Erling Wevling – Flyvert 
* Justine Midda – Mor 
* Richard Laing – Far 
* Nikolai Moland – barn #1 (som Nicolai Moland) 
* Ann Moland – barn #2 
* Max Moland – barn #3 
* Ian Hart – Clive 
* Stacey Gough – Politioffiser 
* Lorraine McIntosh – Sykesøster Cita 
* Matthew Wynn – Full mann på bar 
* Garrett Pennery – Tufsing 
* Marshall Lancaster – Elg 
* John Webber – Etterretningsoffiser 
* Leo Gregory – Ung mann #1 
* Tony Bluto – Ung mann #2 
* Angela Chadfield – Billettselger 
* Sion Tudor Owen – Gambler 
* Lewis Howden – Politimann i sivile klær 1 
* Sandy West – Politimann i sivile klær 2 
* Sara-Marie Maltha – Resepsjonist (som Sarah Marie Maltha) 
* J.J. Mckeown – Gutt ved dør 
* Lise Roestad – Gjest i selskap (som Lisa Rostad)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
FirstClass

**FirstClass** er et dataprogram som brukes til gruppevare, e-post, videokonferanse, fax og elektroniske oppslagstavler for Windows, Macintosh og Linux. FirstClass ble laget i Canada i 1989 til bruk i skoleverket der, men også av skoler i USA og i forretnings- og organisasjonslivet.

Programmet brukes av over 3 000 organisasjoner og har ca. 9 millioner brukere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
LaMark Carter

**LaMark Carter** (født 23. august 1970 i Shreveport, Louisiana) er en tidligere amerikansk tresteghopper.

Han har en personlig rekord på 17.44 meter, oppnådd i juni 1998 i New Orleans.

I 2004 testet han positivt på salbutamol.
## Høydepunkter

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Thomas Thomassen

**Thomas Christian Thomassen** (født 19. november 1878 i Tønsberg, død 7. januar 1962) var en norsk skuespiller. Han var teatersjef ved Den Nationale Scene i Bergen 1925&ndash;1931 og A/S Det Nye Teater 1931&ndash;1932.

Han ble 16. august 1904 gift i Kristiania med skuespiller Ingebjørg Klafstad. De var foreldre til skuespiller, teaterregissør og teatersjef Knut Thomassen.

## Filmografi
* 1943 – *[[Vigdis (film)|Vigdis]]* – Sorenskriveren
* 1942 – *[[Trysil-Knut (film)|Trysil-Knut]]* – Auden Løkja
* 1941 – *[[Kjærlighet og vennskap]]* – G. O. Hansen, sakfører
* 1940 – *[[Tørres Snørtevold]]* – Herr Krøger, konsul
* 1939 – *[[Familien på Borgan]]* – Borgan, grosserer
* 1933 – *[[Jeppe på bjerget (film)|Jeppe på bjerget]]* – Jacob skomaker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
25. serierunde i Premier League 2007/08

**25. serierunde i Premier League 2007/08** var en serierunde i engelsk herrefotballs Premier League sesong 2007/2008. Serierunden begynte 2. februar kl. 13.45 med Manchester City mot Arsenal. Senere på dagen ble det spilt det syv kamper. Den 3. februar ble det spilt det to kamper.

## Kampfakta

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## Eksterne lenker
* Premier League 2007/08: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Marikollen idrettspark

:*Se også [[Marikollen (Viggja)|Marikollen]] i Viggja*.

**Marikollen idrettspark** ligger ved Fjerdingby i Rælingen kommune i Akershus. Anlegget består av alpin- og hoppanlegget **Marikollen skisenter** samt fotballbaner (også kalt **Rælingen stadion**). Marikollen ungdomsskole ligger like ved idrettsparken.

Anlegget har i dag 2 stk 11'er kunstgress hvorav den ene er med undervarme og vanningsanlegg, en 9'er kunstgress med undervarme, halv 11'er naturgress og et treningsfelt på størrelse med en 9'er-bane med naturgress. Fotballbanen er hjemmebane for Rælingen Fotballklubb.

I tillegg er det skatepark, basketballbane, utendørs fasiliteter for fysisk trening og strandvolleybane. 

Marikollen skisenter ligger i nordøsthellingen av Marikollen. Det ble etablert i 1969, og består av hoppbakken, alpinanlegg (hovedbakken samt en mindre barnebakke), skilek- og akeområde, terrengpark, lysløyper og en liten skøytebane. 

Hovedaktiviteten i skisenteret er i dag i alpinbakken, som er ca. 600 meter lang og har høydeforskjell 140 meter. Alpinanlegget består av 4 heiser (t-krok, 2 skålheiser og en båndheis) i tillegg til en JumpBag med flere nedfarter for alle nivåer. Barneområdet består av en båndheis som er gratis for alle, og med tilhørende grillhytter, akebakke og skibakke. I Marikollhytta er det en kafe som er åpen i skisesongen. Midt i bakken er det reist en lavvo der det finnes en kiosk.

Rælingen kommune ønsket i 2010 å utvide og modernisere skisenteret, men Fylkesmannen i Akershus mente utvidelsen kunne stride mot Markalovens formål.

## Historikk
Området Marikollen idrettspark ligger på ble kjøpt av Rælingen kommune i 1948, og byggingen av anlegget startet året etter. Den første gressbanen ble sådd i 1955, og i det samme tidsrommet ble også hoppbakken bygd.

Skianlegget var tidligere mest kjent for hoppbakken. Den har K-punkt 88 meter (bakkestørrelse 95 meter), og bakkerekorden er 100 meter, satt av Fredrik Bjerkeengen under norgescupen 30. august 2009. Marikollen hadde renn i den norske hoppuka i 1965 og 1974. Bakken fikk plastmatter i 1986, slik at den også kan brukes sommerstid. Marikollen har hatt renn i kontinentalcupen (sommer) for menn i årene 1997–2002. NM (vinter) har blitt arrangert i Marikollen seks ganger: 1961, 1963, 1971, 1975, 1981 og 1995. (Til og med 1964 ble NM bare arrangert i én bakke; de fire siste mesterskapene var normalbakke-NM.) Alle normalbakke-NM på plast i årene 2002–2010 ble arrangert i Marikollen.

### Viktige renn (vinter)

#### Den norske hoppuka

#### NM, spesielt hopp

## Referanser


## Eksterne lenker
*Marikollen skisenter
*Rælingen Fotballklubb
*Skisprungschanzen-Archiv: Rælingen (Marikollen)
*Skisprungschanzen-Archiv: All time results (15. april 2012)
*Arne Thoresen: *Lengst gjennom lufta*. Versal Forlag, Oslo 2007. ISBN 978-82-8188-030-6 (s. 334-339)
*
Svalbard Science Forum

**Svalbard Science Forum** (SSF) er et forum for informasjon og koordinering av all forskning på Svalbard. Forumet har sete i Svalbard forskningspark i Longyearbyen og ble etablert 23. mars 1998.

Styret består av representanter fra Norges forskningsråd, Norsk Polarinstitutt, Universitetssenteret på Svalbard (UNIS), Kings Bay, Ny-Ålesund Science Managers Committee (NySMAC) (representert i styret med Kinas nasjonale polarforskningsinstitutt), og Longyearbyen Science and Education Forum (LySEF). I tillegg har Sysselmesteren på Svalbard, Den polske forskningsstasjonen i Hornsund og Barentsburg forskningsbase observatørstatus. 

SSF deler ut «Arktisstipend» for feltarbeid på Svalbard til mastergradsstudenter, doktorgradstudenter og forskere fra norske utdanningsinstitusjoner.

## Eksterne lenker
* Svalbard Science Forums hjemmeside
Love

**Love** kan referere til:

* Love (band), et band fra USA
* ''Love'' (Beatlesalbum), en samling remikser av Beatles-låter for showet *Cirque du Soleil*
* Love (sang), en sang fra tegnefilmen *Robin Hood*
* Love County, et fylke i Oklahoma
* Lõve, en elv i Estland
* Love (navn)
* Love (1919), en amerikansk stumfilm
Berdsk

**Berdsk** (russisk: Бердск) er en by i Novosibirsk oblast i Russland. Den ligger rundt 30&nbsp;km sør for Novosibirsk. Innbyggertall: 90&nbsp;700 (2005 est.), 88&nbsp;445 (folketelling 2002), 79&nbsp;252 (folketelling 1989).

Byens opprinnelige territorium ble oversvømt av Novosibirsk-reservoaret (også kjent som *Obhavet*) i 1957.

## Historie
Den første bosetningen ble nevnt i årene 1713&ndash;1718, da russerne bygde en festning ved samløpet mellom elvene Ob og Berd. Berdsk er dermed betydelig eldre enn den langt mer kjente nabobyen Novosibirsk. Berdsk fikk innvilget bystatus i 1944.

På 1950-tallet ble byggingen av et stort vannkraftverk igangsatt ved Novosibirsk. Dette medførte at Berdsk, som lå under vannivået på det nye reservoaret, måtte flyttes. Mellom 1954 og 1957 ble bygningene i byen flyttet til et nytt sted, og det er nå bare en liten del av den opprinnelige byen igjen på sin opprinnelige beliggenhet.

I sovjettiden ble Berdsk symbolisert av tre virksomheter: Radiofabrikken, den elektromekaniske fabrikken og den kjemiske fabrikken. De siste to har også overlevd tiden etter Sovjetunionens fall. I tillegg har det kommet til bedrifter innen næringsmiddelindustrien.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Johan Munthe Cappelen

**Johan Munthe Cappelen** (født 20. mai 1884, død 30. oktober 1962) var en norsk jurist og dommer.

Han ble født i Oslo der han tok examen artium i 1902 og ble cand. jur. i 1908. Han etablerte i 1916 egen sakførerforretning i Stavanger, ble høyesterettsadvokat i 1920 og var noen år kommuneadvokat i Stavanger. Fra 1939 var han byfogd i Drammen, til han i 1945 flyttet til Bekkelaget i Oslo og ble lagdommer ved Eidsivating lagmannsrett samt lagmann der. 

## Karriere
Under landssvikoppgjøret etter andre verdenskrig var han lagdommer da han i 1946 som den eneste tok dissens og stemte mot frikjennelsen av politiinspektør Knut Rød som deltok aktivt i det nazistiske Statspolitiets aksjoner mot norske jøder. Som rettens formann var lagdommer Cappelen trolig den som leste opp dommen. Han var helt uenig med flertallet, og uttalte at Rød ved «*de motbydelige aksjoner mot norske jøder hadde sviktet som politimann*». Cappelen påpekte at Rød befant seg «*på en overordnet post hvor han, når han beordres til å delta i forbrytelsen, må svare nei - uansett konsekvensene.*» Gunnar Eilifsen hadde gjort det og betalt med sitt liv. Cappelen godtok ikke at Røds angivelige bistand til nordmenn som var i Stapos søkelys, var noen grunn til å frifinne Rød som hadde visst «*at de jødiske kvinner og barn skulle overlates direkte til de tyske [[bøddel|bødler]]*», og at «*der foresto dem en redselsfull [[skjebne]], selv om han selvsagt ikke visste om [[gasskammer]]-metoden*». Det ble anført at Rød ved utskipningen av jødene hadde bedt *SS-[[Hauptsturmführer]]* Wilhelm Wagner opptre så hensynsfullt som mulig, og Rød «*formidlet også bønner fra gamle og syke jøder om å bli fritatt for å reise*». Cappelen innvendte at dette «*ikke var mer enn hans selvsagte plikt*» som ikke kunne regnes som annet enn formildende omstendigheter. 

I 1946 ble Johan Munthe Cappelen den første sorenskriveren i Asker og Bærum, der han var til han nådde aldersgrensen i 1954. Han fortsatte deretter i noen år å være konstituert lagdommer ved Eidsivating lagmannsrett.

En usignert nekrolog over ham i Aftenposten den  31. oktober 1962 slutter med: «Han var en utpreget eksponent for det beste i norsk embedsmannskultur og hadde venner overalt.» 

## Familie
Johan Munthe Cappelen var sønn til Christen Johan Cappelen og ektefellen Jessine Munthe. Han tilhørte den såkalte «Drammensgrenen» i den norske slekten Cappelen. Han var gift første gang med Borghild født Aanensen og andre gang med Edith Marie født Heiberg. I første ekteskap hadde han to døtre, den første   døde før hun fylte 13 år. I andre ekteskap hadde han også to døtre og den ene, billedkunstneren Bodil Cappelen, var gift første gang med forfatteren Finn Strømsted og andre gang med forfatteren Olav H. Hauge. De tre av Johan Munthe Cappelens døtre som nådde voksen alder, har etterkommere i dag, med bl.a. slektsnavn Thiis, Strømsted og Endresen. 

## Referanser


## Litteratur
* Lambrecht Haugen: *Cappelen-slekten 1627-2008*, Rosendal 2008, side 50-52.
Eutelsat

**Eutelsat S.A** (tidligere European Telecommunications Satellite Organization) er et europeisk satellittkommunikasjonselskap. Eutelsat ble etablert i 1977, privatisert i 2001 og børsnotert på Parisbørsen 2. desember 2005. Eutelsat har hovedkontor i Paris og har 529 ansatte (2008).

Eutelsat dekker over 150 land i Europa, Midtøsten, Afrika, India og store deler av Asia og Nord- og Sør-Amerika. Eutelsat er en av verdens tre største satellittkommunikasjonselskaper og har 24 satellitter, hvor 19 er selveide.

## Eksterne lenker
*
Marikollen (Rælingen)

**Marikollen** er en ås i Rælingen kommune i Akershus. Det har en høyde på 370 meter over havet og er den 7. høyeste toppen i Østmarka. Kollen ligger helt nordøst i Østmarka, rett opp for Fjerdingby. På østsiden av kollen ligger Marikollen idrettspark med skianlegg og kunsgressbaner.

## Referanser
EM på skøyter 1974, menn

**EM på skøyter 1974, menn** ble arrangert den 26. og 27. januar 1974 på Eskilstuna Isstadion i Eskilstuna, Sverige med 27 deltaker fra 11 nasjoner.

Europamester ble svenske Göran Claeson, norske Amund Sjøbrend tok sølv og nederlandske Hans van Helden vant bronse.

## Medaljevinnere
;Sammenlagtmedaljer

;Distansemedaljer

## Sammenlagt

## Eksterne lenker
* 
*  for Allround-VM på skøyter 1979 for menn.
*  Resultater (ny) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider.
*  Medaljeoversikt og resultater (ikke komplett, mangler P. Kleine (NED) som ble disket på 500m) på The-Sports.org
* 
;Video på YouTube
*  med 9min 4sek
Sergo Chakhoyan

**Sergo Chakhoyan** (født 9. desember 1969) er en tidligere armensk-født australsk vektløfter.

Han har 2 VM-gull, i VM 1994 og VM i 2003, og han konkurrerte i 3 OL (1996, 2000, og 2004). Før OL 2004 i Athen var han rangert som nummer én i verden, men etter at han ikke fikk et eneste godkjent løft i støt, var han ute av konkurransen. Det siste forsøket på 207.5 kg, ville i tilfelle ha gitt Australias første gull i vektløfting siden 1984. I 2001 ble han tatt for bruk av stanozolol under Goodwill Games i Brisbane, og ble suspendert for to år. I april 2007 testet han positivt igjen, og ble utestengt på livstid.

## Meritter
* OL 1996: Lett tungvekt: 6.-plass (sammenlagt, støt og rykk)
* OL 2000: Lett tungvekt: 6.-plass (sammenlagt, støt og rykk)
* VM 1994 Istanbul: Støt: 1.-plass, (ny verdensrekord med 175.5 kg)
* VM 2003 Vancouver: Støt: 1.-plass, (med 172.5 kg) Rykk: 3.-plass

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Víctor Castillo

**Víctor Castillo** (født 8. juni 1981 i San Joaquín, Carabobo) er en venezuelansk lengdehopper.

Castillo sin personlige rekord er 8,34 meter, oppnådd  i mai 2004 i Cochabamba.

I 2007 ble han funnet skyldig i å ha brukt Furosemid, i en test utenfor konkurranse. Han var utestengt fra juni 2006 til juni 2008.

## Karrierens høydepunkter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
EM på skøyter 1975, menn

**EM på skøyter 1975, menn** ble arrangert den 25. og 26. januar 1975 på Thialf stadion i Heerenveen, Nederland med 30 deltakere fra 13 nasjoner.

Sten Stensen ble europamester, Harm Kuipers vant sølv og Piet Kleine tok bronse.

## Medaljevinnere
;Sammenlagtmedaljer

;Distansemedaljer

## Sammenlagt

## Eksterne lenker
* 
*  for EM på skøyter 1975 for menn.
*  Resultater (nytt nettsted) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider.
*  Medaljeoversikt og resultater (ikke komplett, mangler F. Krienbühl (SUI) som ikke startet på 1500m) på The-Sports.org
* 
;Video på YouTube
*  med 23min 53sek
3. serierunde i Tippeligaen 2008

**3. serierunde i Tippeligaen 2008** startet lørdag 12. april klokken 19:00 med Rosenborg mot Fredrikstad. Runden fortsatte med fem kamper søndag 13. april, fire kamper klokken 18:00 og én kamp 20:00. Runden avsluttet mandag 14. april klokken 19:00 med Brann mot Strømsgodset.

## Fakta

 

## Eksterne lenker
* Tippeligaen 2008: Terminliste og resultater  på altomfotball.no
EM på skøyter 1976, menn

**EM på skøyter 1976, menn** ble avholdt den 24. og 25. januar 1976 på Bislett stadion i Oslo, Norge med 30 deltakere fra 13 nasjoner.

Kay Arne Stenshjemmet ble europamester, Sten Stensen tok sølv mens Jan Egil Storholt vant bronse og Amund Sjøbrend fulgte opp med en fjerdeplass slik at topp-4 ble de fire S-ene.

## Medaljevinnere
;Sammenlagtmedaljer

;Distansemedaljer

## Sammenlagt

## Eksterne lenker
* 
*  for EM på skøyter 1976 for menn.
*  Resultater (nytt nettsted) på www.ISU.html.infostradasports.com sine nettsider.
*  Medaljeoversikt og resultater på The-Sports.org
* 
;Video på YouTube
*  med 4min 38sek
Heerodden

**Heerodden**, tidligere kjent også som ***Kap Heer*** og ***Cap Heer***, er en odde 3,8 km nord for Barentsburg på Spitsbergen. Den omfatter strengt tatt to utspring, Isbjørnodden og Heerodden.  Odden har en steil kystlinje og flatt platåland, og fyrlykt - Heerodden lykt - ytterst på pynten.

Det russiske gruveselskapet Trust Arktikugol har en helikopterbase på Heerodden, som frakter personell til og fra Svalbard lufthavn, Longyear. Helikopterbasen er en av to helikopterbaser til ikke-allmenn bruk på Svalbard. Den andre helikopterbasen ligger på Finneset sør for Barentsburg. Den 30. mars 2008 styrtet et russisk helikopter på Heerodden under landing.

## Historie
Heerodden har sitt navn etter den sveitsiske botanikeren Oswald Heer (1809–83).

I år 1899 ble Kulkompaniet Isefjord Spitsbergen dannet i Kristiania av Tromsø-skipperen Andreas Schrøder, og i juli 1900 satte selskapet opp en bygning for utforskning og skjerping etter kull ute ved Heerodden. Det såkalte *Schrøders hus* står ved Isbjørnodden like sørvest for kanonstillingen fra andre verdenskrig. Andreas E Schrøder fra Tromsø okkuperte formelt området i 1904.

I 1907 satte det amerikanske selskapet Ayer & Longyear, med deltakelse av John Munro Longyear, opp en hytte for gruveskjerping i sesongen 1907-08, på samme sted.

Det er en kirkegård fra før andre verdenskrig på Heerodden, trolig brukt av nederlenderne tidlig i århundret.

Under andre verdenskrig var det i siste fase etablert et norsk kanonbatteri på Heerodden. Kanonen ble demontert fra jageren «Sleipner» og fastmontert på berget her. Det er fortsatt mulig å se restene av dette krigsminnesmerke, og det er planer om å legge stedet til rette for turister.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Gammetuft ytterst på Heerodden, kulturminnets beskrivelse  i Riksantikvarens kulturminnedatabase.
* Isefjords gruveanlegg fra juli 1900, beskrivelse i kulturminnedatabasen.
* Gruvefeltets skinnebane og gruve med tipp, kulturminnedatabasen.
* Kanonstillingen ved Isbjørnodden, beskrivelse i kulturminnedatabasen.
* Schrøders hus fra 1900, beskrivelse i kulturminnedatabasen.
* Kirkegården på Heerodden, beskrivelse i kulturminnedatabasen.
Clara Hultgreen

**Clara Othilie Hultgreen** (Pikenavn: **Mathisen**, også *Clara Hultgreen Falck*, 1877&ndash;1956) var en norsk operasanger (lyrisk sopran). 

Clara Hultgreen var datter av styrmann og gårdbruker Kristian Mathisen og Justine Claudia Christiansdatter Crøger. Hun var gift med handelsfullmektig Einar Hultgreen, men ble tidlig enke. I 1915 ble hun gift med teatersjef og kunstmaler Georg Johan Martens Falck.

Hultgreen var i tenårene elev av Severine Morgenstierne, før hun studerte hos Raimund von Zur Muhlen i London og Signe Hebbe i Stockholm. Hun debuterte i 1900 på Tivoli Theater, og opptrådte på Nationaltheatret i 1904, 1906 og 1910. Hun holdt dessuten gjesteopptredener i København og i Stockholm. Hultgreen var en av våre beste ressurser både ved sin rike fyldige lyriske sopran og for sitt meget fordelaktige utseende. 

Clara Hultgreen var blant Norges tidlige grammofonartister, og deltok på den første grammofoninnspillingen her til lands. Den foregikk på Grand Hotel i Kristiania i desember 1904, med fonografpioneren og revyskuespilleren Adolf Østbye i en sentral rolle. Her medvirket trekkspilleren Carl Mathisen, revyartistene Agnes Haglund og Oscar Lerdahl, skuespilleren Henrik Clausen, operasangerinnene Gabrielle Bidenkap, Nathalie Hansen og Clara Hultgreen, operasangeren Halfdan Rode og den store sangeren Thorvald Lammers i tillegg til Guldberg-kvartetten. Her var det humoristiske småhistorier, revyviser, folkeviser, operetter og diverse annen klassisk sang.

## Utvalgte roller
* *Violetta* i Giuseppe Verdis *[[La traviata]]*
* *Leonora* i Giuseppe Verdis *[[Il Trovatore|Trubaduren]]*
* *Nedda* i Leoncavallos *[[Bajazzo]]*
* *Micaela* i Bizets *[[Carmen]]*

## Referanser


## Kilder
*
37 og et halvt

***37 og et halvt*** er en norsk spillefilmkomedie fra 2005, regissert av Vibeke Idsøe. Helén Vikstvedt spiller hovedrollen som Selma, og vant prisen for beste hovedrolle under Kanonprisen 2005 for rollen.

## Handlingen
Selma (Helén Vikstvedt) er journalist, 37 og et halvt år, aldringsprosessen er i full gang og hun er definitivt ikke der hun vil være i livet. Men hun har en drøm, som riktig nok er justert ned fra å bli Norges kronprinsesse til å bli spaltist i Dagbladet. Men hun har allerede jobbet i seks år, uten å oppnå noe særlig i jobben hun har nå. I tillegg ønsker ektemannen hennes å gå fra henne, for å bli sammen med en annen journalist som også arbeider ved samme redaksjon som Selma. Men etter hvert møter Axel, som er en god del yngre enn henne. Men når venneflokken iverksetter en plan for å virkeliggjøre Selmas drøm, setter de i gang noe som absolutt ikke går slik de hadde tenkt seg…

## Rolleliste
* Helén Vikstvedt – Selma 
* Marit Andreassen – Irmelin 
* Bernhard Arnø   
* Dagny Rieber Borgnes   
* Anders Baasmo Christiansen – Jarle 
* Kåre Conradi – Sigurd 
* Signe Dahl   
* Ulrikke Hansen Døvigen – Anna 
* Emilie Falch   
* Hedda Bjordal Foss   
* Monica Hjelle   
* Nora Elisabeth Holte   
* Svein Roger Karlsen - Erling 
* Frank Kjosås   
* Ingvild Lindalen   
* Kjell Trygve Lunde   
* Fredrik Melbye   
* Jon Øigarden - Trygve
* Jan Gunnar Røise – Axel 
* Felix Rose   
* Bertel Roth   
* Anne Ryg – Janne 
* Christin Smith   
* Erik David Thiis-Evensen   
* Pia Tjelta – Michelle 
* Tor Våge   
* Hosna Arzani – Jente på kafe (ikke kreditert) 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sanamacha Chanu

**Sanamacha Chanu** (født 2. oktober 1978) er en indisk vektløfter som konkurrerte under OL 2004. Opprinnelig fikk hun 4.-plass, men ble diskvalifisert etter en positiv dopingtest på et vanndrivende middel.

## Referanser
* Yahoo! Sports


## Eksterne lenker
*
Nordens Faglige Samorganisasjon

**Nordens Faglige Samorganisasjon** (NFS) er et samarbeidsorgan for de faglige hovedorganisasjonene i Norden og ble etablert i 1972.

NFS har 16 medlemsorganisasjoner bestående av Landsorganisasjonene, Tjenestemannsorganisasjonene og Akademikerorganisasjonene i de nordiske landene. Til sammen representerer NFS 9 millioner medlemmer. I Norge er LO, Unio og YS medlemmer av NFS. Styreformann 2018 er leder for LO i Sverige, Karl-Petter Thorwaldsson.

NFS' sekretariat ligger i Stockholm og består av 4 personer. Våren 2014 ble Magnus Gissler generalsekretær.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
EM på skøyter 1977, menn

**EM på skøyter 1977, menn ** ble arrangert 22. og 23. januar 1977 på Fram kunstisbane i Larvik, Norge med 28 deltakere fra 11 nasjoner og med Idrettsforeningen Fram som teknisk arrangør som fikk oppdraget fra International Skating Union via Norges Skøyteforbund.

Jan Egil Storholt ble europamester, Kay Arne Stenshjemmet tok sølv og Amund Sjøbrend bronse og Sten Stensen tok fjerdeplassen slik at topp-4 ble kapret av de fire S-ene.

## Resultater
### 22. januar, 1. dag

#### 500 m

#### 5 000 m

### 23. januar, 2. dag

#### 1 500 m

#### 10 000 m

## Sammenlagt

:NCxx = ikke kvalifisert for siste distanse, 10 000 m.
:f = med fall
:BR = Banerekord

## Referanser




## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Resultater på www.ISU.html.infostradasports.com sine sider
*  Medaljefordeling og resultater på The-Sports.org
* 
;Videoer på YouTube
*  med 26min 59sek
*  med 26min 49sek
*  med 27min 14sek
*  med 24min 14sek
EM på skøyter 1978, menn

**EM på skøyter 1978, menn** ble avholdt på Bislett stadion i Oslo, Norge den 28. og 29. januar 1978 med 30 deltakere fra 13 nasjoner.

Sergej Martsjuk ble europamester. Sten Stensen vant sølv mens Jan Egil Storholt tok bronse.

## Medaljevinnere
;Sammenlagtmedaljer

;Distansemedaljer

## Sammenlagt

## Eksterne lenker
* 
*  for EM på skøyter 1978 for menn.
*  Resultater på www.ISU.html.infostradasports.com sine sider
*  Medaljer nasjonsvis og resultater på The-Sports.org (ikke komplett, mangler finske  Niittylä som ikke startet på  meter andre dag.)
;Videoer på YouTube
*  med 53min 54sek
*  med 50min 27sek
*  med 53min 55sek
*  med 54min 15sek
*  med 2min 21sek
Carl Hagman

:*For den svenske skuespilleren, se [[Carl Hagman (svensk skuespiller)]]*.

**Carl Hagman** (født 16. september 1872 i Larvik, død 6. desember 1940) var en norsk operasanger (tenor). 

Han startet sin sangkarriere i Larvik Sangforening. Hagman var en av de bærende krefter innen norsk opera rundt 1900. Han studerte blant annet for Fritz Arlberg og John Forsell i Stockholm, og i Berlin for Schmidt-Keyser. Hagman debuterte i 1897 på Christiania Theater. 1900&ndash;1904 og 1908&ndash;1912 var han ved Nationaltheatret i Kristiania og ved Stockholmsoperaen fra 1908. 

## Roller
* Don Ottavio i *[[Don Juan]]*
* Erik i *[[Den flyvende hollender (opera)|Den flygende hollender]]*
* *[[Lohengrin (opera)|Lohengrin]]*
* Sigmund i *[[Valkyrien (opera)|Valkyrien]]*
* Masaniello i *[[Den stumme i Portici]]*
* Vasco da Gama i *[[Afrikanerinnen]]*
* Don Jose i *[[Carmen]]*
* *[[Faust]]*
* Wilhelm Meister i *[[Mignon (opera)|Mignon]]*
* Riccardo i *[[Maskeballet]]*
* Pinkerton i *[[Madama Butterfly]]*

## Referanser
Abdelatif Chemlal

**Abdelatif Chemlal** (født 1982) er en marokkansk tidligere langdistanseløper som spesialiserte seg på 3000 meter hinder. Han har en personlig rekord på 8:17.21&nbsp;minutter, oppnådd 7. august 2007 i Stockholm.

Chemlal var suspendert av IAAF fra desember 2004 til desember 2006 etter en positiv dopingtest:

## Karriere høydepunkt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hanne Kvist

**Hanne Kvist** (født 20. mai 1961 i Skjern i Danmark) er en dansk forfatter, grafisk designer og illustratør. Hun er særlig kjent for flere bøker for barn og unge, hvorav romanen *Drengen med sølvhjelmen* også er utgitt på nynorsk som *Guten med sølvhjelmen* i 1999.

Hanne Kvist ble utdannet som grafisk designer ved den Grafiske Højskole i 1983. Hun har mottatt flere litterære priser i Danmark for arbeidet sitt, blant annet Danmarks Skolebibliotekarers Børnebogspris i 2005.

## Bokutgivelser
### Barnebøker
* 1995: *Alle tiders rejse. Historien om den længste dag i Oskars og Alvildas liv* –  billedbok skrevet sammen med Ida Toldbod, tegninger av Hanne Kvist, utgitt på forlaget Gyldendal
* 1996: *Der er krummer i bager Svendsen* – billedbok sammen med Ida Toldbod, tegninger af Hanne Kvist, utgitt på forlaget Gyldendal
* 1999: *Drengen med sølvhjelmen* – roman med vignetter av forfatteren, utgitt på forlaget Forum
* 2000: *Fandens fødselsdag* – billedbok med illustrasjoner av forfatteren
* 2001: *Hund i himlen*  – roman med tegninger af forfatteren
* 2004: *Hr. Lykke : kaos og kærlighed i hr. Lykkes kitteludlejning* – roman med illustrasjoner av Lilian Brøgger
* 2004: *Osvald og gåden om ketchup* – billedbok med illustrasjoner av Rasmus Bregnhøi
* 2004: *Jeg er Frede (men det er ikke altid det de andre kalder mig)* – billedroman med illustrasjoner av Cato Thau-Jensen
* 2005: *Lille Nø* – billedbok med illustrationer av Hanne Bartholin
* 2005: *Os to uden sutsko* – billedbok med illustrasjoner av forfatteren
* 2006: *Fis & fakta om fordøjelsen* – faktabok sammen med Ida Toldbod
* 2007: *Hvis.Du.Ser.Noget.Sig.Noget* – roman sammen med Martin Glaz Serup

### Illustrasjoner i billedbøker for barn
* 1998: Louis Jensen: *Hendes Kongelige Højhed Museprinsessen* 
* 1999: Mats Letén: *Historien om Elmer og Elvira* – Gyldendal

## Referanser


## Eksterne lenker
* Egen kort biografi på www.litteratursiden.dk (på dansk)
* Danmarks Skolebibliotekarers Børnebogspris til Hanne Kvist 2005
Mercer Ellington

**Mercer Kennedy Ellington** (født 11. mars 1919, død 8. februar 1996) var en amerikansk jazz-trompetist, komponist og arrangør.

Mercer Ellington ble født i Washington, DC og var sønn av den berømte komponisten, pianisten og orkesterlederen Duke Ellington.  Da han var 18 hadde han skrevet hans første stykke som ble innspilt av faren («Pigeons and Peppers»).

I 1939, 1946, 1949 og 1959 ledet han sine egne band, hvor mange av medlemmene etterhvert gikk over til å spille med faren eller å oppnå uavhengig berømmelse (særlig Dizzy Gillespie, Kenny Dorham, Idrees Sulieman, Chico Hamilton, Charles Mingus og Carmen McRae).  Spesielt i løpet av 1940-årene skrev han stykker som ble standardlåter, iberegnet «Things Ain't What They Used To Be», «Jumpin' Punkins», «Moon Mist», «John Hardy's Wife» og «Blue Serge». 

Fra 1940 til 1941 komponerte han for faren, arbeidet som turnéleder for Cootie Williams' orkester (1941 til 1943 og en gang til i 1954) og returnerte for å jobbe for faren ved å spille althorn i 1950 og deretter jobbe som direktør og noteskriver fra 1955 til 1959.  I 1960 ble han musikkinstruktør for Della Reese, fra 1962-1965 hadde han jobb som radio-DJ i New York.  I 1965 returnerte han igjen til farens orkester, denne gang som trompetist og turnéleder.

Da faren døde i 1974, tok Mercer over orkesteret og tok det med på turné til Europa i 1975 og 1977 (Mercers sønn, Edward Ellington, spilte i bandet sent på 1970-tallet, og hans andre sønn, Paul Ellington, tok over senere).  Tidlig på 1980-tallet ble han den første dirigenten for en Broadwaymusical over farens musikk, *[[Sophisticated Ladies]]*.  Før han døde hadde *The Duke Ellington Orchestra* medlemmer som Barrie Lee Hall, Rocky White, Tommy James, Gregory Charles Royal , J.J. Wiggins, og Shelly Carrol blant mange andre.  Fra sent på 1980-tallet flyttet han til Danmark og sluttet stort sett med å opptre og å skrive.

Ellington døde av hjerteinfarkt en måned etter sin 70-årsdag. 

## Diskografi som leder
* 1958: *Black and Tan Fantasy*
* 1958: *Steppin' into Swing Society*
* 1959: *Colors in Rhythm*
* 1974: *Continuum*
* 1984: *Hot and Bothered*
* 1987: *Digital Duke* (ble nummer tre på Billboard Top Jazz Album lista)
* 1989: *Music Is My Mistress*
* 1992: *Take the Holiday Train*
* 1996: *Only God Can Make a Tree*

## Referanser


## Kilder
* Ian Carr, Digby Fairweather, & Brian Priestley. *Jazz: The Rough Guide*. ISBN 1-85828-528-3
* Mercer Ellington &mdash; kort biografi av Scott Yanow, for All Music Guide.

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Vakuole

**Vakuoler** er membranavgrensede væskefylte rom som mange celler, deriblant planteceller, har. Saften i disse organellene inneholder en rekke oppløste stoffer som er med på å bestemme deres funksjon. 

Vakuoler i planteceller kan ha flere funksjoner:

*Lagringsplass: Noen planteceller produserer en rekke giftige biprodukter og avfallstoffer under sin metabolisme. Mange av disse stoffene blir lagret i vakuolen og fører til at planten smaker vondt eller blir giftig. Dette har igjen en avskrekkende effekt på planteetere og øker plantens overlevelsesevne.

*Struktur: Mange planteceller har enorme vakuoler som kan ta opp mer enn 90% av cellevolumet. Den høye konsentrasjonen av oppløste stoffer i vakuolen får vann til å strømme inn via osmose og fører til at den blir blåst opp som en ballong. Vakuolen vil presse mot plantecellens cellevegg og skape et trykk (turgortrykk) som gir stivhet og støtte til planten.
Vakuoler lagrer forskjellige kjemiske forbindelser, regulerer cellevolumet og regulerer vannbalansen i cellen. 

## Kilder
* *Life, the science of biology, eighth edition, volume: 1* (2006) 

## Se også
* Steatose (Tilstanden når det blir for mye fett-vakuoler i andre celler enn fettceller).
Zaum

**Zaum** (russisk: заумь eller заумный язык)  er et ord som blir brukt om en språklig eksperimentering med lydpoesi, lydsymbolisme og kunstspråk utført de russiske futuristiske diktere, blant dem Velimir Khlebnikov og Aleksei Krutsjenykh. Begrepet ble lansert i 1913 av Kruchenykh, og er satt sammen av det russiske prefikset *за*, «bortenfor, utenfor», og roten *ум*, «sinnet, fornuften», altså «bortenfor fornuften». Et sentralt poeng er at språklyder har knyttet til seg gitte faktiske, fysiske bevegelser, noe som fører til at ord som betegner fysiske forhold med noen fom for felles kvalitet tendenserer til å inneholde de samme lydene, selv på forskjellige språk. Dette forholdet åpner også nye muligheter i diktningen, fordi ordene fratas sin mening, Man mente at et ord kunne males som et bilde, eller at et bilde kunne sammenfattes direkte i ord som beskrev formene i bildet gjennom lydene det består av. Lydene kommuniserer så tydelige ideer og følelser alene at man ikke har behov for en fornuft for å få mening.

## Eksterne lenker
* Et overblikk (på engelsk)
Heterogen longispira

***Heterogen longispira*** er et bløtdyr og tilhører gruppen Caenogastropoda. Den er eneste art i slekten *Heterogen* og lever bare i Lake Biwa, Honshu, Japan.

## Utseende
*Heterogen longispira* er en ganske stor snegle. Skallhøyde er 20-50&nbsp;millimeter og det har 4-5 vridninger. Å lese et skall vil si å holde det på en spesiell måte slik at antall vridinger kan telles og høyden kan måles. Åpningen skal vende mot deg og toppen opp. Mål er skallhøyde og nummer er vridninger. Skallet er kjegleformet og har fin tverrstruktur på tvers av vindingene.

*Heterogen longispira* har et «lokk» på bakkroppen som de kan bruke for å lukke eller åpne et hull i skallet.

## Levevis
*Heterogen longispira* lever i ferskvann. Den føder levende unger.

## Systematisk inndeling
Arten er i tradisjonell systematikk plassert i gruppen forgjellesnegler (Prosobranchia), Forgjellesnegler er en parafyletisk gruppe og er i nyere systematikk gjerne splittet opp i andre grupperinger.
Denne inndelingen følger den europeiske faunadatabasen.

* bløtdyr (Mollusca)
** snegler (Gastropoda)
*** Orthogastropoda
**** delgruppe Caenogastropoda
***** orden Architaenioglossa
****** overfamilie Ampullarioidea
******* familie Viviparidae (? sumpsnegler)
******** delgruppe Bellamyinae – ikke i Europa
********* slekt *[[Heterogen (slekt)|Heterogen]]* Annandale, 1921 – 1 art
********** ***Heterogen longispira*** (Smith, 1886)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ernst Wilhelm Nay

**Ernst Wilhelm Nay** (født 11. juni 1902 i Berlin, død 8. april 1968 i Köln) var en tysk klassisk modernistisk maler.

## Biografisk
Etter humanioralinjen ved høyere skole (tilsvarende norsk gymnas) i Schulpforta, begynte han i bokhandlerlære i 1921. Etter ett år kuttet han ut, og fikk seg småjobber, mens han arbeidet med maleri på egen hånd. Han tok med seg tre bilder og viste til Karl Hofer i 1924, og ble hans elev som stipendiat ved malerklassen i Hochschule für bildende Künste i Berlin. Han fikk sitt mesterelevbrev i 1928.

I årene som fulgte, reiste han mye, med opphold i Paris, Roma og Bornholm. Fra Vietzkerstrand, Pommern, laget han i 1935 og -36 en serie bilder kalt *Dünen- und Fischerbilder* (Sanddyne- og fiskerbildene). Året etter ble to av hans bilder hengt ut som «entartete kunst». I alt 6 bilder er registrert i listen over beslag.

Nay var en venn av Edvard Munch, og besøkte ham. Han var også to ganger i Lofoten og malte serien *Lofotenbilder*.

Tross entartetheten, ble han utkommandert til tjeneste i den andre verdenskrig, og ble karttegner ved den tyske vestfronten. I hemmelighet fortsatte han å male, tross vanskene med å få tak i kunstnermateriell.

Etter krigen bodde han til 1951 i Hofheim, Taunus. Han flyttet deretter til Köln, hvor han døde av hjertesvikt 1968. Han er bisatt på Melaten-Friedhof.

## Verker og arbeider
Etter studietiden regnes han for å ha fulgt utviklingen til Edvard Munch et stykke på vei. Nays bilder ble med tiden mere og mere fjerne fra det figurative, og han arbeidet mot slutten utelukkende med fargefelter, der sammensetning, rytme og linjeføringer var hovedsak. Han blir derfor regnet som umulig å klassifisere, utover de vage begrepene modernisme og abstrakt kunst.

Han arbeidet vanligvis i serier, der en til å begynne med kunne se spor av motivene, for å gjøre dem mere og mere abstrakte som variasjoner over et gitt tema.

Fram til 1948, var det «*Hekate-bilder*», deretter «*die Fugalen Bilder*».  I 1954 begynte han serien «*Skivebilder*». Hans «*Øyebilder*» ble begynt i 1963, fulgt av hans «*Senere bilder*»

Han ga også ut en avhandling om kunstteori: *Vom Gestaltwert der Farbe* i 1955.

Han var deltaker på de tre første documenta biennalene i Kassel. Han mottok flere priser, og ble æresmedlem av Akademie der Künste i Berlin i 1956. Det tyske postverket har gitt ut et minnefrimerke med hans motiv *Gelbfeder in Rot* på.
## Referanser


 
## Litteratur
* Kunstsammlung Nordrhein-Westfalen (Hrsg.): *Einblicke. Das 20. Jahrhundert in der Kunstsammlung Nordrhein-Westfalen, Düsseldorf*, Hatje Cantz Verlag, Ostfildern-Ruit 2000; ISBN 3-7757-0853-7
* Claus Pese: *Mehr als nur Kunst. Das Archiv für Bildende Kunst im Germanischen Nationalmuseum,* Ostfildern-Ruit 1998 (*Kulturgeschichtliche Spaziergänge im Germanischen Nationalmuseum*, Bd.2), s.86-90.
* Wilhelm Müseler; *Europäische Malerei* Safari-Verlag, Berlin, revidert utgave 1962, s.287.

## Eksterne lenker
* Ernst Wilhelm Nay Stiftung 
*
Son House

**Eddie James «Son» House jr.** (født 21. mars 1902, død  19. oktober 1988) var en amerikansk bluessanger og -gitarist. Han var en viktig bidragsyter til deltabluesen. House spilte inn for Paramount Records i 1930 og for Alan Lomax til Kongressbiblioteket i 1941 og 1942, før han ble «glemt» og så gjenfunnet etter omfattende leting inspirert av den økte interessen for amerikansk folkemusikk og blues på 1960-tallet. Da spilte han blant annet inn gospelsangen «John the Revelator». I 1980 ble House posthumt valgt inn i Blues Hall of Fame.

Houses spillestil bygget på tydelige, gjentakende rytmiske figurer, ofte spilt med en bottleneck og sang inspirert av lenkegjengers arbeidssanger. Han opptrådte hovedsakelig med musikk tenkt for dans, som forutsatte at musikken kunne høres selv i bråkete lokaler. House var Muddy Waters' fremste inspirator og inspirerte også Robert Johnson, som bearbeidet flere av Houses sanger til egen bruk. Det var House som på 1960-tallet stadig beskrev hvordan Johnson hadde gitt sin sjel til Djevelen i bytte med musikalske evner

Mer nylig har bandet The White Stripes dedikert albumet *De Stijl* til ham.

House ligger gravlagt på Mt. Hazel Cemetery i Redford Township, Michigan nær Detroit.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Joels bok

**Joel** (hebraisk:  – *Yô&#702;ēl*; gresk:  – *Iōḗl*) er en del av den jødiske *[[Tanákh]]*, og også av *[[Det gamle testamentet]]* i den kristne Bibelen. *Joels bok* er en del av en gruppe med tolv profetiske bøker, kjent som de tolv mindre profeter, en betegnelse som indikerer tekstenes korte lengde sammenlignet med de lengre profetiske tekstene. Boken begynner med et kort utsagn som tilskrev boken til «Joel, sønn av Petuel», som var en profet i det sørlige kongedømmet Judea.

## Innhold
Etter å ha tilskrevet profetien til profeten Joel kan boken ble inndelt i følgende seksjoner:

* Klage over en stor gresshoppesverm og en alvorlig tørke (1:1–2:17).
** Effektene av disse hendelsene på jordbruket, bøndene, og på leveringen av landbruksofringer til tempelet i Jerusalem, innfelt med et oppfordring for nasjonal sorg (1:1–20).
** En mer apokalyptisk passasje som sammenlignet gresshoppesvermen med en angripende hær, og avsløringen av de er Guds hær (2:1–11).
** En oppfordring for nasjonal anger i møte med Guds dom (2:12–17).
* Løfte om framtidige velsignelser (2:18–32 eller 2:18–3:5).
** Forvisning av gresshoppesvermen og gjenopprettelse jordbruksproduktiviteten som en guddommelig svar på nasjonal anger (2:18–27).
** Framtidige profetiske gaver til alle Guds folk, og trygghet for Guds folk i møte med den kosmiske syndeflod (2:28–32 eller 3:1–5).
* Ankomsten av Guds (israelitternes) dom over alle fiender og oppreisning av Israel (3:1–21).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Book of Joel, *Jewish Encyclopedia*
* Joel, *Catholic Encyclopedia*
Joel

**Joel** er et engelsk og nordisk mannsnavn med hebraisk opprinnelse. 

## Etymologi
*Joel* har opprinnelse i det hebraiske navnet *Yô&#702;ēl* () som betyr «Jahve er Gud». *Joel* er også en norsk dialektform av *Ljøl*, og en svensk latinisert form av *Gjord*.

## Utbredelse
I England ble *Joel* tatt i bruk som fornavn etter den protestantiske reformasjonen på midten av 1500-tallet. Navnet er kjent brukt i Sverige fra 1584 og i Norge fra 1700-tallet.

*Joel* var et populært navn i USA i første halvdel av 1800-tallet og hadde en popularitetstopp med 0,3% i det første tiåret. Navnet ble igjen populært fra 1930-årene, men ikke i like stor grad.

I Sverige har *Joel* vært mest brukt fra 1980-årene.

Navnet *Joel* har vært mest brukt i Norge fra 2000-årene og hadde en popularitetstopp med 0,1 % i 2021.

*Joel* er i dag et vanlig mannsnavn blant annet i Filippinene, Mexico og DR Kongo, mens *Joël* vanlig blant annet i Canada.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Joel Brand (1906–1964) , transilvansk-tysk sjømann kjent for sin innsats for å redde ungarske jøder under andre verdenskrig
* Joel Sternfeld (f.1944), amerikansk fotograf
* Joël Robuchon (1945–2018), fransk kokk
* Joel Rafael, (f. 1949) amerikansk folkemusiker
* Joel Kotkin (f. 1952), amerikansk professor
* Joel Pett (f. 1953), amerikansk serietegner
* Joel Coen (f. 1954), amerikansk regissør og produsent
* Joel Osteen (f. 1963), amerikansk predikant
* Joel McHale (f. 1971), amerikansk komiker
* Joel Edgerton (f. 1974), australsk skuespiller
* Joel «The Hammer» Hanrahan (f. 1981), amerikansk baseballspiller
* Joel Parkinson (f. 1981), australsk surfer
* Joel Thomas Zimmerman, kjent under artistnavnet deadmau5 (f. 1981), canadisk produsent av elektronisk musikk 
* Joel Dyrhovden (f. 1989), norsk skiløper og motbakkeløper
* Joel Crouse (f. 1992), amerikansk countryartist
* Joel Ystebø, (f. 2001), norsk politiker

Navnet er også brukt som etternavn:
* Billy Joel (f. 1949), amerikansk pianist og sanger

## I Bibelen

*Joel* er navnet på flere personer i Bibelen, blant andre:

* *Joel* (hebraisk:  – *Yô&#702;ēl*; gresk:  – *Iōḗl*), sønn av Petuel, en profet og forfatter av Joels bok.
* *Joel*, sønn av Samuel, virket som dommer sammen med broren Abia. De dømte imidlertid ikke rettferdig. Joel ble far til tempelsangeren Heman.

## Navnedag
*Joel* har navnedag i flere land, oftest 13. juli. Den norske navnedagen er .

## Referanser


## Eksterne lenker
Ramblin’ Jack Elliott

**Ramblin' Jack Elliott** (født *Elliott Charles Adnopoz* den 1. august 1931 i Brooklyn i New York City) er en amerikansk folkemusiker. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han rømte hjemmefra som femtenåring og reiste noen måneder med en rodeo, før han etter en tid slo seg sammen med Woody Guthrie og reiste med ham som en slags læregutt. 

### Musiker
Elliott kjente etter hvert Guthries sanger svært godt, og lærte dem og Guthries teknikk videre både til Guthries sønn Arlo Guthrie og den unge Bob Dylan. Elliott formidlet og tolket gamle sanger til nye publikum i større grad enn han skrev selv; han fikk for vane å introdusere sanger av Bob Dylan med «her er en sang av min sønn, Bob Dylan», noe som førte til at Dylan skal ha figurert som Elliotts sønn. Elliott var med på Dylans *[[Rolling Thunder Revue]]* og opptrer også i filmen *[[Renaldo and Clara]]*, som «Longheno de Casra».

Elliott spiller akustisk gitar i tradisjonell 'flatpick'-stil, og synger ofte humoristiske, men lakoniske sanger, og spiller og munnspill. Han spiller amerikansk folkemusikk fra en rekke sjangre, deriblant country, blues, bluegrass og *folk*.

Tilnavnet «Ramblin'» skal ikke ha noen sammenheng med Elliotts omflakkende livsstil, men snarere at han gjenga en lang rekke fortellinger og historier før han svarte på de enkleste spørsmål.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Østen (CD-album)

***Østen*** er et musikkalbum med den norske hiphop-gruppen Pen Jakke utgitt i 30. mai2000. Albumet var debutplaten til gruppen som for alvor satte Fredrikstad-kvartetten på det norske hiphop-kartet.

## Sanger

# «Start»
# «Fredrikstad»
# «Gatekamp i natten» (med Ni Liv)
# «Fra øst til vest» (med Ni Liv og Jester)
# «Slumgutt»
# «Visuell Hip Hop»
# «Pakken»
# «Gode ånder»
# «Doktor Professor»
# «Mikrofonsjekker»
# «Supersonisk elsker»
# «Stjernealternativene»
# «Høyt tempo»
Storstrandsnegl

**Storstrandsnegl** (*Littorina littorea*) er et bløtdyr og tilhører sneglene i gruppen strandsnegler.  Denne  marine sneglen lever under tidevannssonen på berg og klipper og er vanlig langs hele norskekysten. 

## Utseende
Storstrandsnegl er den største av strandsneglene i Norge og kan bli 4 cm lang. Larvestadier frittlevende (pelagisk) i vann og de ånder med gjeller. 

Storstrandsnegl og spiss strandsnegl er ganske like, men kan skilles fra hverandre på formen på åpningen i sneglehuset, det vil si leppenes vinkel i forhold til spiret. Spiss strandsnegl finnes helst i den øverste halvdelen av fjæra, mens storstrandsnegl foretrekker den nedre halvdelen.

## Levevis
Storstrandsnegl lever på 0-70&nbsp;meters dyp, på steinbunn, vanligvis under tidevannsonen. Ikke på sandbunn. Den tåler ikke en lengre periode i luft, uten å tørke ut. Den har ikke utviklet lunge, slik som noen andre strandsnegler. 

## Mat
Storstrandsnegl er regnet som snacks i flere land, blant annet i England og Frankrike.

## Systematisk inndeling

* bløtdyr (Mollusca)
** snegler   (Gastropoda Cuvier, 1797)
*** Orthogastropoda Ponder & Lindberg, 1996  [delvis: Prosobranchia ] 
**** delgruppe Caenogastropoda Cox, 1960
***** Orden Sorbeoconcha Ponder & Lindberg, 1997
****** delgruppe Hypsogastropoda Ponder & Lindberg, 199
******* delgruppe Littorinimorpha Golikov & Starobogatov, 1975
******** overfamilie Littorinoidea (Children, 1834)
********* familie strandsnegler (Littorinidae) 
********** slekt strandsnegler *Littorina* 
*********** **Storstrandsnegl** (*Littorina littorea*, Linnaeus, 1758)

## Eksterne lenker
* 
* Strandsnegler - www.miljolare.no