open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Simusjir

**Simusjir** (russisk: Симушир, japansk: 新知島) er ei vulkansk øy i Kurilene i Russland.

En rekke vulkaner (opp til 1539 moh.) danner øya, som er 59 km lang og 12 km bred med et areal på 227,6 km². En kaldera på 7,5 km i diameter ligger nordøst på øya og delvis under vann. Midt på øya ligger Prevotoppen og i sørvest ligger Zavaritskij kaldera med tre kalderaer inni hverandre. 

Administrativt hører øya til Sakhalin oblast.

## Historie
Den russiske sjøfareren Gerasim Izmailov var strandet på Simusjir tidlig i 1770-årene. Han var her et helt år og levde av musling, gress og røtter.

Ainofolket og aleuter bosatte seg på Simusjir på 1800-tallet. 

Nordøst på øya ligger Broutonbukta som den sovjetiske marinen brukte som en hemmelig ubåtbase mellom 1987 og 1994. Restene av basen kan en tydelig se på satellittbildet. I dag er ikke øya bosatt og flere sovjetiske landsbyer, som Kraternyj er forlatt.

## Referanser


## Kilder
*Global Volcanism Program
*Simusjir ubåtbase

## Eksterne lenker
* Sakhalin oblast
Tao-Rusyr kaldera

**Tao-Rusyr kaldera** er en stratovulkan som ligger sør på øya Onekotan i Kurilene i Russland. Den har en 7,5 km bred kaldera dannet under et katstrofalt utbrudd for mindre enn 10&nbsp;000 år siden. Bergartene har en alder på mellom 5500 og 9400 år. Kaltsevojesjøen fyller kalderaen samt en stor symmetrisk andesittisk kjegle kalt Krenitsyn, som stiger som ei øy i innsjøen. Vulkanen er kalt opp etter kaptein Pjotr Krenitsyn fra den russiske keiserlige marinen. 

Det siste utbruddet skjedde i 1952 og dannet en liten lavadom på kysten av øya. Krenitsyn har et krater på toppen som er 350 meter bredt og er det høyeste punktet på vulkanen og hele Onekotan med 1325 moh. En annen kaldera Nemo, ligger nord på øya og inneholder en sentral kjegle og en kratersjø. Tao-Rusyr kalderaen er fortsatt aktiv. 

## Kilder
*Tao-Rusyr kaldera på Global Volcanism Program
*Vulkansk aktivitet og nylig tefra på Kurilene
Usjisjir

**Usjisjir** (russisk: Ушишир) er en delvis undersjøisk vulkan sentralt i Kurilene i Russland. Det meste av vulkanen ligger under havnivå, men delene av den som stikker opp av havet danner ei øygruppe kalt Usjisjirøyene. 

Den største av disse er **Ryponkitsja**, nordsiden av vulkanen, og den andre er **Jankitsja**, toppen av kalderaen. Begge øyene er knyttet sammen av ei smal landtunge. 

Administrativt hører øyene til Sakhalin oblast.

## Se også
* Kraterbukta

## Kilder
*Usjisjir på Global Volcanism Program 
*Oceandots 

## Eksterne lenker
* Sakhalin oblast
Uzon

**Uzon** (russisk: Узон) er en 9 ganger 12 km stor vulkansk kaldera øst på Kamtsjatkahalvøya i Russland. Sammen med Gejzernaja kaldera danner den det største geotermale feltet på Kamtsjatkahalvøya. Kalderaene oppstod midt i pleistocen etter flere store utbrudd som kastet ut 20-25 km³ ignimbritt over et stort område. Dalnysjøen fyller en maar fra holocen nordøst i kalderaen.

## Kilder
*Uzon på Global Volcanism Program
Zavaritskij kaldera

**Zavaritskij kaldera** er en kaldera sentralt på øya Simusjir i Kurilene i Russland. Birjuzovojesjøen fyller delvis den yngste av tre kalderaer som ligger inni hverandre i vulkanen.

## Kilder
*Zavaritskij kaldera på Global Volcanism Program
Wang Yue

**Wang Yue** (født 1987) er en kinesisk stormester i sjakk med FIDE-rating 2749 per 1. mars 2010, som er 10.-plass i verden. i 2011 havnet på han på sjette plass under Kinesisk mesterskap i sjakk 2011.

## Fotnoter


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kraterbukta

**Kraterbukta** er ei bukt på Usjsjirøyene, som er en del av Kurilene i Russland. Bukta ble formet av en vulkan som i dag er utdødd. Kurilene har i dag flere aktive vulkaner.

Russiske Fjernøsten genererer mye inntekter fra turisme ved Kraterbukta.

## Kilder
*Skildring 
*Kart og informasjon

## Eksterne lenker
* Sakhalin Oblast
Agnbøkslekten

**Agnbøkslekten** (*Carpinus*) er en slekt av løvtrær i bjørkefamilien.

De fleste artene er små, løvfellende trær, men noen blir bare busker. Barken er furete eller glatt. Bladene er spredte og enkelt- eller dobbelttannede. De er sambu og vindpollinerte, og hannraklene er gjemt i en knopp om vinteren, mens hunnraklene har lange skjell. Hver nøttefrukt er omgitt av et langt og et kort blad som er sammenvokst ved basis.

Slekten omfatter 37 arter i de tempererte og subtropiske strøkene på den nordlige halvkule, med flest arter i Øst-Asia og særlig i Kina, som har 27 endemiske arter. I Europa er det to arter, agnbøk og orientagnbøk. Ingen arter vokser vilt i Norge, men agnbøk finnes nordover til Danmark og Sør-Sverige. Agnbøk er mye brukt i hekker i Norge. 

Det er vanlig å regne slekten til bjørkefamilien, men enkelte forskere velger å plassere agnbøkslekten sammen med hasselslekten *(Corylus)*, humlebøkslekten *(Ostrya)* og *[[Ostryopsis]]* i en egen familie – *Corylaceae* (hasselfamilien).

## Arter
Noen av artene i denne slekten er:
* agnbøk *(Carpinus betulus)*
* amerikaagnbøk *(Carpinus caroliniana)*
* *[[Carpinus cordata]]* 
* *[[Carpinus faginea]]* 
* *[[Carpinus fargesii]]* 
* japanagnbøk (*Carpinus japonica*) 
* *[[Carpinus laxiflora]]*
* orientagnbøk (*Carpinus orientalis*)
* *[[Carpinus tropicalis]]*
* *[[Carpinus tschonoskii]]*
* *[[Carpinus turczaninowii]]*

## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Agnbøk

**Agnbøk** (*Carpinus betulus*) er et løvfellende tre i agnbøkslekten innenfor bjørkefamilien. Den er en av de to artene i slekten som vokser i Europa.

Den er et ganske lite tre med rund krone og blir i Europa opptil 25&nbsp;m høy. Barken er lyst sølvgrå med lysebrune og lysegrå striper. Eldre trær har en dypt furet stamme. Vinterknoppene er smale, tilspissede og ligger trykket mot greina; hos bøk stikker derimot knoppene utover. Bladene er spredte, 8–10&nbsp;cm lange, 5–6,5&nbsp;cm brede, avlangt ovale, skarpt dobbelttannede og har 15 par nerver.

Blomstringen skjer samtidig med løvsprett i mai. Hannraklene er 2,5–5&nbsp;cm lange og lysende gulgrønne. Hunnraklene er 6&nbsp;cm lange med 8 par nøttefrukter. Hvert par er omgitt av et 3,5&nbsp;cm langt grønt svøpblad med to fliker nær basis. Frukten er en liten nøtt som spres med vinden.

Arten tåler ganske mye skygge og kan vokse under høyere og mer lyskrevende trær som furu og sommereik. Blandingsskoger av agnbøk og sommereik er et av de viktigste plantesamfunnene i det mellomeuropeiske løvskogbeltet. Agnbøk finnes fra England og Frankrike østover til Belarus og Ukraina. Den mangler på Den iberiske halvøy og middelhavsøyene, men finnes i Italia, på Balkan og østover i nordlige Anatolia, Kaukasia og Nord-Iran. I de fuktige skogene i Kaukasia og Nord-Iran blir agnbøk opptil 35&nbsp;m høy, og disse forekomstene blir av og til skilt ut som en egen art, *Carpinus caucasica*.

Agnbøk brukte lang tid på å vandre nordover etter siste istid og dukket opp i Mellom-Europa for omtrent 5000 år siden. Den kom til Polen for omtrent 4000 år siden, og de polske trærne ser ut til å stamme fra to ulike refugier. Spredningen skjedde samtidig med det første jordbruket, noe som skyldes at agnbøk fikk en fordel etter at menneskelig aktivitet begynte å påvirke artssammensetningen i skogene.

I Danmark vokser agnbøk i østlige Jylland og på øyene, og i Sverige finnes den nordover til sydlige Halland, østlige Småland og Öland. Den er et av de siste treslagene som innvandret til Skandinavia. Agnbøk vokser ikke naturlig i Norge, men er vanlig plantet i kyststrøk nordover til Trøndelag. Den brukes blant annet i hekker og finnes forvillet noen steder i Norge. 

Veden er svært hard og slitesterk og blir brukt til verktøyskaft, trommestikker og til hamrene i klaverinstrumenter. Tidligere ble hjulaksler ofte laget av denne tresorten. Brennverdien er høy, og veden egner seg godt til fyring.

Agnbøk er til tross for navnet ingen nær slektning av bøk, og de to treslagene tilhører to ulike familier.

## Galleri

20130322Hainbuche Hockenheim08.jpg|Knopper
Carpinus fruit.jpg|Blader og frukt
Uetersen Hainbuche 02.jpg|Stammer
Wood Carpinus betulus.jpg|Ved


## Referanser




## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Sten Ove Eike

**Sten Ove Eike** (født 8. oktober 1981 i Skudenes) er en norsk fotballspiller som  spiller for Skudenes. Hans posisjon på banen er i angrep. Eike spilte fra 2004 til 2011 for FK Haugesund.
## Eksterne lenker
* 
* NIFS.no – Eikes spillerprofil hos Norsk & Internasjonal Fotballstatistikk
Cheick Tidiane Lo

**Cheick Tidiane Lo** (født 5. mars 1987 i Dakar) er en senegalesisk fotballspiller som for øyeblikket spiller for Notodden Fotballklubb. Han regnes som en sterk feilvendt angrepsspiller. Lo har en fortid i Renessance Dakar fra sitt hjemland før han kom til Notodden i 2008.

## Eksterne lenker
*
Litteraturåret 1980

## Prisvinnere
* Nobelprisen i litteratur: Czeslaw Milosz
* Nordisk råds litteraturpris:Sara Lidman, *[[Vredens barn]]* 
* Astrid Lindgren-priset: Maud Reuterswärd (posthumt)
* Nils Holgersson-plaketten: Rose Lagercrantz
* Svenska Deckarakademin: årets beste kriminalroman på svensk – *Drömmar till döds* av Ruth Rendell.
* Carl Emil Englund-priset: Urban Torhamn
* Litteraturfrämjandets stora romanpris : Jaques Werup
* Noma-prisen: Mariama Bâ

## Hendelser

## Nye bøker
**[[1000 år]]* av Olle Häger
**[[A Princess in Berlin]]* av Arthur R. G. Solmssen.
**Billettene* av Lars Saabye Christensen
**[[Bomben (bok, 1980)|Bomben]]* av Lars Molin
**[[Det sargade landet]]* av Stephen R. Donaldson
**[[Djävulens hand]]* av Jan Mårtenson
**[[Drömmar till döds]]* av Ruth Rendell
**[[Dustene]]* (*The Twits*) av Roald Dahl
**[[Dödsbrickan]]* av Henning Mankell
**[[Evas bok]]* av Marianne Fredriksson
**[[Fyr og flamme]]* av Kjartan Fløgstad
**[[Gentlemen]]* av Klas Östergren
**[[Giftermålen mellan zonerna tre, fyra och fem]]* av Doris Lessing
**[[Humlehjertene]]* av Ola Bauer
**[[Hvem var Jason Bourne]]* (*The Bourne Identity*) av Robert Ludlum
**[[Indien väntar]]* av Jan Myrdal
**[[Kommunister. Andra boken]]* av CH Hermansson
**Kristian Kvart og jeg: min pubertets by* av Odd Børretzen
**[[Känneru brorsan?]]* av Ernst Brunner
**Løp, mann* av Liv Køltzow
**[[Minotauros (roman)|Minotauros]]* av Tor Åge Bringsværd
**[[Moro-vers]]* av André Bjerke
**[[Møllen ved Floss]]* (*The Mill on the Floss*) av George Eliot
**[[The Number of the Beast (roman)|The Number of the Beast]]* av Robert A. Heinlein   
**[[Planetjakten]]* av George Johansson
**[[Siriuseksperimentene]] * (*The Sirian Experiments*) av Doris Lessing
**[[The Restaurant at the End of the Universe]]* – Douglas Adams
**[[Rosens navn]]* (*Il nome della rosa*) av Umberto Eco
**[[Skurken i muminhuset]]* av Tove Jansson
**[[Äppelblom och ruiner]]* av Marianne Ahrne

## Sakprosa
* *Fange i natt og tåke* av Trygve Bratteli
* *[[Free to Choose]]* av Milton og Rose Friedman 

## Fødsler

*13. januar – Christian Bråtebekken, norsk forfatter
*15. november – Brynjulf Jung Tjønn, norsk forfatter
*Johanna Thydell, svensk forfatter
*Johan Lundh, svensk kunstner, kurator og frilansskribent.

## Dødsfall

*14. april – Gianni Rodari, italiensk forfatter (født 1920)
*15. april – Jean-Paul Sartre, fransk forfatter (født 1905)
*7. juni – Henry Miller, amerikansk forfatter (født 1891)
*1. juli – Charles Percy Snow, britisk vitenskapsmann og forfatter (født 1905)
*14. juli – Kristian Kristiansen, norsk forfatter (født 1909)
*22. november – Mae West, amerikansk skuespillerinne, dramatiker og sangerinne (født 1893)
*2. desember – Romain Gary, fransk forfatter, diplomat og filmregissør (født 1914)
*6. desember – Margot Bennett, britisk forfatter (født 1912)

## Bildegalleri

Ola_Abrahamsson_född_1883_IKL.jpg|Ola Abrahamsson(1883–1980)
Linnea_Axelsson_01.jpg|Linnea Axelsson(1980–) 


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alan Dzagojev

**Alan Jelizbarovitsj Dzagojev** (russisk Алан Елизбарович Дзагоев; født 17. juni 1990) er en russisk fotballspiller som spiller for den russiske klubben CSKA Moskva.

## Landslaget
11. oktober 2008 fikk han sin første landskamp for  mot Tyskland.

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Antsiferov

**Antsiferov** (russisk: Остров Анциферова – *Ostrov Anitsiferova*) òg kalt **Sjirinki** (russisk: Ширинки) er ei liten folketom øy i Kurilene i Russland. Den hører til den nordlige øygruppen, om lag 15 km fra sørenden av Paramusjir på andre siden av Luzjinsundet og 140 km fra sørenden av Kamtsjatkahalvøya. Den er en nesten sirkelformet stratovulkan med en diameter på 4,25 km. Kanten av krateret er 761 moh. Administrativt hører øya til distriktet Severo-Kurilskij i Sakhalin oblast.

Den er kalt opp etter kosakkerutforskeren Danila Antsiferov, som først skildret øya da han reiste langs de nordlige Kurilene tidlig på 1700-tallet. 

På sørenden av Antsiferov ligger det fem store områder der stellersjøløver kommer for å treffe en make (om lag 600 dyr holder til her). Siden det ikke er rovdyr på øya, er det òg særs store fuglekolonier med havhest og lundefugl, som hekker i fjellsidene. Det er òg mye krykkje og polarlomvi i klippene.

## Kilder
*Antsiferov på Global Volcanism Program

## Eksterne lenker
* 
* Sakhalin oblast
Atlasov

**Atlasov** (japansk: *Araido*) er den nordligste øya og vulkanen i Kurilene, en del av Sakhalin oblast i Russland. Den er òg den høyeste vulkanen i øygruppen med en høyde på 2339 moh. Andre navn på øya er *Ujakhuzjatsj*, *Oyakoba* og *Alaid*.

Øya er kalt opp etter Vladimir Atlasov, en russisk utforsker fra 1600-tallet som erklærte Kamtsjatkahalvøya en del av Russland. Øya er i hovedsak en vulkankjegle som stikker opp av havet i Okhotskhavet. Øya har et areal på 119 km² og er i dag ikke bosatt. 

Den nær perfekte formen på øya har ført til mange sagner om vulkanen hos folket som lever i regionen, som itelmenere og ainofolket. Den russiske forskeren Stepan Krasjeninnikov ble fortalt en saga om at fjellet en gong lå i Kamtsjatka, men at nabofjellet ble sjalu på det vakre fjellet og forviste det til havet. Dette skapte Kurilesjøen sør på Kamtsjatka. 

Japaneren Ito Osamu skildret fjellet i 1926 som mer utstøkt formet enn Fuji-san.

## Kilder
*Global Volcanism Program 

## Eksterne lenker
* 
* Russisk ekspedisjon til Kurilene
* Sakhalin oblast
Atsonupuri

**Atsonupuri** er en vulkan sentralt på øya Iturup i øygruppen Kurilene i Russland. Den har en høyde på 1206 moh og hadde sitt siste utbrudd i 1932. 

## Kilder
*Atsonupuri på Global Volcanism Program
Mary Wilson

**Mary Wilson** (1944–2021) var en amerikansk soul-sanger og forfatter.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Mary Wilson var datter av slakteren Sam Wilson og hans hustru Johnnie Mae Wilson. Hun var den eldste av tre barn. Familien flyttet til Chicago der faren ville finne seg arbeid, men da hun var tre år gammel ble Mary Wilson tatt inn hjemme hos hennes tante Ivory «I.V.»og onkelen John L. Pippin i Detroit. Hennes foreldre ble senere separert og Marys mor og søsken kom også til Detroit, men da hadde Mary begynt å tro at I.V. var hennes mor. Moren tok arbeid som hushjelp. 

### Primettes, Supremes
Mary Wilson ble kjent med Florence Ballard, og de to begynte å synge sammen.  I 1959 ble Ballard og Wilson til en sanggruppe sammen med andre unge kvinner, som en pendant til den mannlige vokalgruppen «The Primes».  Wilson slik med i «The Primettes», med Diana Ross og Betty McGlown, som bodde i samme boligområdet som  Wilson og Ballard. I denne perioden traff Mary også Aretha, Erma og Carolyn Franklin, døtrene til den lokale baptistpresten. Hun ble imidlertid mest kjent som ett av medlemmene i vokalgruppa «The Supremes» (det var *Primettes* etter et navneskifte), og var også det originalmedlemmet som holdt gruppa sammen fra 1959 til den ble oppløst i 1977, med flere medlemmer som kom og gikk etter at Diana Ross gikk ut i 1970.

### Etter The Supremes
Wilson fikk store økonomiske problemer da Motown mistet interesse for gruppa i 1970-årene og flere av låtene deres ble store fiaskoer. Wilson gikk solo i 1977 og saksøkte Motown for deres dårlige management. Motown tilbød Wilson en platekontrakt og ble oppfordret til å droppe saken, til tross for at den i dag står som en av de sterkeste sakene mot Motown og selskapets direktør, Berry Gordy. Motown slapp Wilsons album *Mary Wilson* med singelen «Red Hot», som nådde 85.-plass på Billboard-lista.

### Senere karriere
Motown droppet Wilson året etter med dårlig salgstall som grunn, til tross for kontrakten som sa at hun skulle få produsere fire plater over de neste fem årene. Wilson skrev i 1986 sin første biografi, *Dreamgirl: My Life As A Supreme*, hvor Motown, Berry Gordy og Diana Ross fikk gjennomgå. Boka er i dag en av de mest solgte artistbiografiene. Wilson utgav senere på 1980-tallet singlene «Don't Get Mad, Get Even» og «Ooh Child», og hun var en populær gjest hos blant andre David Letterman og Jay Leno. Hun var en av de store artistene som fikk opptre under Dionne Warwicks «That's What Friends Are For AIDS Concert 1988», direktesendt til hele verden. 

Hun hadde på 1980-tallet store problemer med å få opptre i USA, ettersom Motown mente de eide navnet til The Supremes, en sak som de kom til enighet om i 1990. Wilson utgav sitt andre album, *Walk The Line*, som fikk mye omtale i pressen. Plateselskapet CEO Records erklærte seg imidlertid konkurs dagen etter at albumet var utgitt. Wilson valgte dermed å utelukkende fokusere på konserter i Europa. Hun framførte alt fra jazz til gamle Supremes-låter.

I 1988 ble The Supremes, og dermed Wilson, innvotert i Rock and Roll Hall of Fame.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Litteraturåret 1940

## Prisvinnere
* Nobelprisen i litteratur blir ikke delt ut

## Hendelser
## Nye bøker
**[[Det forsømte forår]]* av Hans Scherfig
**[[For Whom the Bell Tolls]]* av Ernest Hemingway
**[[Inside the Whale]]* av George Orwell
**[[Kallocain]]* av Karin Boye
**Kimen* av Tarjei Vesaas
**Kom til meg, død* (*Sad Cypress*) av Agatha Christie
**Nattens Brød I. An-Magritt* av Johan Falkberget
**The Power and the Glory* av Graham Greene
**[[Reisen fra frykten]]* (*Journey into Fear*) av Eric Ambler
**[[Tartarenes ørken]]* (*Il deserto dei Tartari*) av Dino Buzzati
**[[Trägudars land]]* av Jan Fridegård
**[[Waldo (roman)|Waldo]]* av Robert A. Heinlein 

## Fødsler

*12. mars – M.A. Numminen, finsk artist, sanger, komponist og forfatter
*22. mars – Göran Grimvall, svensk professor og forfatter
*25. mars – Marianne Ahrne, svensk forfatter og regissør
*30. mars – Uwe Timm, tysk forfatter
*9. mai – James L. Brooks, amerikansk regissør og manusforfatter
*20. mai – Owe Gustafson, svensk forfatter, kunstner og illustratør
*30. mai – Jan Lööf, kunstner, forfatter, tegneserietegner, jazzmusiker. 
*13. august – Ulf Durling, svensk forfatter
*31. august – Dorrit Willumsen, dansk forfatter
*1. oktober – Aud Korbøl, norsk forfatter
*24. oktober – Inga E. Næss, norsk forfatter
*19. november – Alberto Nessi, sveitsisk, italienskspråklig forfatter
*5. desember – Peter Pohl, svensk forfatter.
*30. desember – Christer Dahl, svensk regissør, manusforfatter, forfatter og produsent

## Dødsfall

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bobby Smith

**Robert Alfred Smith** (født 22. februar 1933 i Lingdale, død 18. september 2010 i Enfield) var en engelsk fotballspiller.

Han spilte på Chelsea FC mellom 1950 og 1955. Han spilte 74 ligakamper og scora 23 ligamål for de blå. Mellom 1955 og 1964 spilte han i Tottenham Hotspur. Han ble også toppscorer i engelsk førstedivisjon i 1958 med 36 mål. Året etter ble han på ny toppscorer, denne gangen sammen den senere Tottenham legenden Jimmy Greaves med 32 ligamål. I Tottenham var han en del av det berømte laget som tok «The Double» i sesongen 1960/61, hvor han var sterkt delaktig med 28 ligamål og 33 totalt. I tillegg til dette vant han FA-cupfinalen i 1962 og Cupvinnercupen i 1963. Han scora i begge FA-cupfinalene. Han spilte 271 ligakamper og scora 176 ligamål for Tottenham.

Han spilte én sesong i Brighton & Hove Albion før han la opp i 1965.

## Landslagskarriere
Bobby Smith spilte 15 landskamper for  og scora 13 mål. Han var med i troppen til fotball-VM 1958.

## Eksterne lenker
*
FA-cupen 1938/39

**FA-cupen 1938/39** var den 64. sesongen av den engelske FA-cupen, og den siste før andre verdenskrig. Portsmouth slo Wolverhampton Wanderers 4&ndash;1 i finalen.

## Tredje runde

## Fjerde runde

## Femte runde

## Kvartfinaler

## Semifinaler

## Finale

## Referanser
Litteraturåret 1930

## Prisvinnere
* Nobelprisen i litteratur: Sinclair Lewis, USA
* De Nios stora pris: Erik Blomberg, Bertel Gripenberg

## Hendelser
## Nye bøker
**[[August (roman)|August]]* av Knut Hamsun
**Clownen Jac* av Hjalmar Bergman
**De dødes advokat* (*The Mysterious Mr. Quin*) av Agatha Christie
**Fars reise* av Tarjei Vesaas
**Goda grannar, trogna grannar* av Levi Rickson
*«Guds aper» (*The Apes of God*) av Wyndham Lewis
**Gummitapperne ved Rio Madeira* [*A Selva*] av Ferreira de Castro
**Giftmordet* (*Strong Poison*) av Dorothy L. Sayers
**[[Malteserfalken (roman)|Malteserfalken]]* (*The Maltese Falcon*) av Dashiell Hammett 
*«Monica» av Saunder Lewis
**Mordet i prestegården* (*The Murder at the Vicarage*) av Agatha Christie 
**Umettelighet* (*Nienasycenie*) av Stanilaw Ignacy Witkiewicz
**Verdens centrum* av Mentz Schulerud
**Vi, Hennes menige* (*Her Privates We*) av Frederic Manning

## Sakprosa
**[[Oslo Turnforenings Historie 1855-1930]]*

## Fødsler

*23. januar – Derek Walcott, sanktluciansk forfatter og nobelprisvinner (død )
*17. februar – Ruth Rendell, britisk forfatter (død )
*22. februar – Edward D. Hoch, amerikansk krimforfatter (77, død )
*4. mars – Anne-Lisa Amadou, norsk professor i fransk litteratur (død 2002)
*26. mars – Gregory Corso, amerikansk forfatter (død )
*8. april – Miller Williams, lyriker fra USA (84, død 2015)
*11. april – Anton LaVey, amerikansk forfatter, den moderne satanismens grunnlegger (død )
*23. mai – Paul Andersson, svensk lyriker (død 1976)
*30. mai – Peter Sandelin, finsksvensk poet og bildekunstner (død )
*8. juli – Lennart Sjögren, svensk forfatter og bildekunstner
*11. juli – Harold Bloom, amerikansk litteraturprofessor og litteraturkritiker (død )
*15. juli – Jacques Derrida, fransk filosof og forfatter (død 2004)
*8. august – Lars Björkman, svensk forfatter og manusforfatter (død )
*16. august – Robert Culp, amerikansk skuespiller, regissør og forfatter (død )
*19. august – Frank McCourt, irsk-amerikansk lærer og forfatter (død 2009)
*28. september – Pål Hougen, norsk kunsthistoriker (død 2007)
*29. september – Colin Dexter, britisk forfatter  (død 2017)
*10. oktober – Harold Pinter, britisk dramatiker, forfatter og nobelprisvinner (litteratur) (død )
*14. oktober – Kirsti Birkeland, norsk forfatter (død )
*17. oktober – Sverre M. Fjelstad, norsk naturfotograf og forfatter (død )
*11. november – Minako Oba, japansk forfatter (død 2007)
*15. november – J.G. Ballard, britisk forfatter (død 2009) 
*16. november – Chinua Achebe, nigeriansk forfatter, lyriker og kritiker (død )
*28. november – Audun Nilsskog, norsk lyriker (død 2002)
*8. desember – Maximilian Schell, skuespiller, regissør og forfatter (død )
*14. desember – Tor Jacobsen, norsk forfatter (død )
*31. desember – Lasse Holmqvist, svensk TV-programleder, journalist og forfatter (død )

## Dødsfall

## Referanser


## Kilder
**1001 Bøker du bør lese før du dør* av Peter Boxall, oversatt av Kjell Olav Jensen, ISBN 978-82-458-0835-3
Sandviga

**Sandviga** er et boligområde på Hisøy i Arendal kommune og ligger ved åpningen av Galtesund.

## Historie
Sandviga var en del av uthavna Merdø som strakte seg rundt bassenget som avgrenses av Merdø, Rævesand på Tromøy og Sandviga på Hisøy. For sjøfarende var dette ei havn; hvilken del de brukte i den aktuelle situasjonen var avhengig av vind og vær.

Sandviga har hatt bosetting siden 1400- / 1500-tallet. Det ble anlagt et kanonbatteri på stedet rundt 1700-tallet, for å beskytte innseilingen til Arendal. Sandvigodden fyr ble bygget på samme sted i 1844, og fyret med sine fire bygninger er nå fredet. Uthavnen hadde i 1875 fem losbåter og tolv loser. Der var blant annet en sjømannskole og handelsvirksomhet.

## Kystfort
I Sandviga ligger det tyske kystfortet «HKB 33/979 Hisøen», som senere har fått navnet «Sandvigen festning». Fortet ble bygget av den tyske okkupasjonsmakten i 1941. Formålet var å sikre innseilingen til Arendal gjennom Galtesund. Innseilingen via Tromøysund ble sikret fra Kalvøysund festning. Fortet var bestykket med fire stk. 105 anti-skipkanoner og antiluftskyts. Etter andre verdenskrig på midten av 1960-tallet ble fortet utbygget av det norske sjøforsvaret i samarbeid med NATO, og brukt som drivstoffdepot for undervannsbåter, og det var lenge militær aktivitet der. Tankkapasiteten var på fem millioner liter drivstoff. Idag er området overtatt av Arendal kommune, og statlig sikret som friluftslivsområde (Sandvikodden). I mai 2008 bestemte et enstemmig bystyret at Hisøy Idrettslag fikk overta Sandvigen fort. Laget har nå gjort fortet tilgjengelig for utleie til overnatting, kurs, teambuilding, treningsleir, og selskapslokaler.

## Referanser


## Eksterne lenker
* NRK – Liv på fortet filmklipp
U.S. Cyber Command

**U.S. Cyber Command** er en amerikansk militær kommando med oppgave å operere i *[[cyberspace]]* og beskytte det amerikanske forsvarets 15&nbsp;000 datanettverk og syv millioner datamaskiner mot dataangrep. Sjefen for U.S. Cyber Command er samtidig direktør i National Security Agency og sjef for Central Security Service.

Kommandoen ble beordret opprettet av forsvarsminister Robert Gates 23. juni 2009. Fra starten var den underlagt U.S. Strategic Command, men i august 2017 besluttet Donald Trump å fristille U.S. Cyber Command fra U.S. Strategic Command og gjøre den til en selvstendig hovedkommando. Den fikk selvstendig status 4. mai 2018.

## Cyber Mission Force
De primære operative styrkene underlagt Cyber Command består av 133 team som samlet utgjør Cyber Mission Force. Det er over 6200 soldater og sivile fordelt på fire typer team:

*Cyber National Mission Teams (NMT) skal forsvare USA ved å identifisere fiendtlig aktivitet, blokkere angrep og manøvrere for å bekjempe dem
* Cyber Combat Mission Teams (CMT) skal utføre militære operasjoner i cyberspace til støtte for de ulike hovedkommandoenes prioriteter og oppdrag
* Cyber Protection Teams (CPT) skal forsvare Forsvarsdepartementets digitale infrastruktur, beskytte prioriterte oppdrag og forberede cyberstyrker til strid.
* Cyber Support Teams (CST) skal sørge for analytisk og planleggingsstøtte til NMT og CMT

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Faktaark om U.S. Cyber Command
Litteraturåret 1920

## Prisvinnere
*Carl Møllers Legat: Marinus Børup
*De Nios Stora Pris: Hans Larsson
*Goncourt-prisen: Ernest Pérochon for *Nêne*
*Holger Drachmann-legatet: Ludvig Holstein
* Kungliga priset: Julius Centerwall
* Nobelprisen i litteratur: Knut Hamsun, Norge
*Otto Benzons Forfatterlegat: Aage v. Kohl
*Prix Femina: Edmond Gojon for *Le Jardin des Dieux*

## Hendelser

## Nye bøker
*150000000 – Vladimir Majakovskij
**Altarelden* av Kristofer Uppdal
**[[Bør Børson Jr.|Bør Børson &ndash; Olderdalens største sønn]]* av Johan Falkberget
* *Familjen och den kommunistiska staten* av Aleksandra Kollontaj (på grunn av den svært omdiskuterte oversettelsen ble denne boken gitt ut med ny oversettelse til svensk i 1972 med tittelen *Kvinnan och revolutionen*.)
**[[In Stahlgewittern|I stålstormer]]* (*In Stahlgewittern*) av Ernst Jünger
**[[Inne i fjordene|Inde i fjordene]]* av Peter Egge
**[[Konerne ved Vandposten]]* av Knut Hamsun 
**[[Dansen gjenom skuggeheimen#Kongen|Kongen]]* av Kristofer Uppdal
**[[Kristin Lavransdatter# Kransen|Kristin Lavransdatter: Kransen]]* av Sigrid Undset
**Mémoires et notes de numismatique* av Adrien Blanchet
**Radikalismen - kommunismens barnsjukdom* av Vladimir Lenin
**R.U.R* av Karel Čapek
**Storbryllope* av Olav Duun
**Styles-mysteriet* (*The Mysterious Affair at Styles*) av Agatha Christie 
**Uskyldens tid* (*The Age of Innocence*) av Edith Wharton
**[[Vandre mot Lyset!]]* av Michael Agerskov
**[[Vi]]* (*Мы*) av Jevgenij Zamjatin

## Fødsler

## Dødsfall

## Bildegalleri

Isaac.Asimov01.jpg|Isaac Asimov(1920–1992)
Vaino_Linna.jpg|Väinö Linna(1920–1992)
Anne-Cath._Vestly.jpg|Anne-Cath. Vestly(1920–2008)
Harry_ahlberg.jpg|Harry Ahlberg(1920–2014)


## Referanser


## Litteratur
**1001 Bøker du bør lese før du dør* av Peter Boxall, oversatt av Kjell Olav Jensen, ISBN 978-82-458-0835-3
Fiplingdalen

**Fiplingdalen** (Feplingdal, sørsamisk: *Fïjhpelogkoenvuemie* og *Feelpehtvuemie*) er et skogkledd dalføre i Grane kommune i Nordland. Den ligger fra 300—400 moh, og er ca. 40&nbsp;km lang. Fiplingdalselva renner gjennom dalen mot nord og øst til Vefsna. Dalen har også veiforbindelse sørover til Majavatn.

Bygda ligger langs Villmarksveien, som er et alternativ til E6. Fiplingdal har ca. 100 innbyggere, men har klart å opprettholde både skole, barnehage og butikk. Bygda har et variert næringsliv, med landbruk som hovednæring.
 
Det finnes ca. 350 hytter/fritidshus i dalføret. Bygda er utgangspunkt for mange turer, blant annet Simskardet som innfallsport til Børgefjell nasjonalpark, Storvegskardet og Bæråsen.

## FIL-Fiplingdal idrettslag

Fiplingdal IL ble stiftet i 1956, og har oppgjennom årene stort sett drevet med vinteraktiviteter, der det største arrangementet var påskeskirennet skjærtorsdag.

Laget har lysløype som holdes åpen gjennom vinteren, og turløyper innover Bæråsen, Simskaret og Storvegskardet. Laget har eget hus som blir brukt ved ulike arrangementer. Høsten 2005/vinteren 2006 ble det bygget et skitrekk.
 
Laget står bak Fiplingdalsmartnan som har mellom 1000 og 1500; dette arrangementet er bærebjelken i lagets økonomi.

## Eksterne lenker
* Fiplingdal.no
OSI Innebandy

**OSI Innebandy** er innebandylaget i Oslostudentenes Idrettsklubb.  Laget består i hovedsak av studenter og oppfyller kravet for studentidrettslag om minst 80% studenter i medlemsmassen. OSI Innebandy holder til i både Blindern Atletica og Domus Atletica. Draktfargene er rød og hvit. 

## Historie
OSI Innebandy har tidligere hatt lag i eliteserien og har vært med siden tidlig i norsk innebandyhistorie, men særlig mangel på kontinuitet har vært et problem for studentklubben.

#### Sesong 2008/09
Denne sesongen hadde OSI Innebandy to damelag og tre herrelag.
D1 endte på tredjeplass i 1.divisjon. D2 kom på tredjeplass i 3.divisjon.
H1 kom på 6.-plass i 2.divisjon avdeling B, H2 fikk en fjerdeplass i divisjon 3C og H3 kom på fjerdeplass i divisjon 5C.
Retningslinjene for OSI sier at lagene skal ha en medlemsmasse med minst 80% studenter.
Som en følge av innstramning av dette meldte rundt 70 % av laget overgang til andre klubber. I hovedsak Bygdø/Monolitten.

#### Sesong 2009/10
I begynnelsen av sesongen hadde OSI innebandy bare ett herrelag og ingen damelag, men etter aktiv rekruttering ved semesterstart ble ytterligere et herrelag påmeldt til seriespill. OSI innebandy stilte dermed med ett lag i 4. divisjon og ett lag i 5. divisjon i Oslo og Akershus. Klubben jobbet også aktivt mot å etablere et damelag påfølgende sesong, noe som også skjedde.

Herrenes førstelag endte på en femteplass i fjerdedivisjon, avdeling B. Herrenes andrelag endte på en sjetteplass i femtedivisjon, avdeling C.

### Sesong 2012/13
Sesong 2012/13 spiller herrenes førstelag i 3. divisjon avd A og andrelaget for herrer i 4. divisjon avd B. Dette etter at begge lagene rykket opp etter sesongen 2011/12. Damelaget spiller sin andre strake sesong i 2. divisjon.

### Sesong 2013/14
Herrenes førstelag rykket opp etter forrige sesong og spiller nå i 2. divisjon. Denne sesongen opprettes Damer 2 i 3. divisjon.

### Sesong 2014/15
Herrenes førstelag rykket opp etter forrige sesong, der de endte på andreplass på målforskjell, og spiller sesongen 2014/15 i 1. divisjon Østlandsserien. Damer 1 spiller i 2. divisjon, Damer 2 i 3. divisjon og Herrer 2 i 4. divisjon.

#### Tabeller 2012/13

OSI Herrer 1 |
OSI Herrer 2 |
OSI Damer 1 |

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Den russisk-tyrkiske krig (1828–1829)

**Den russisk-tyrkiske krig i 1828–1829** ble utløst av Den greske selvstendighetskrigen, og brøt ut da den osmanske sultan Mahmud II stengte Dardanellene for russiske skip etter at Det russiske keiserdømmet hadde engasjert seg i slaget ved Navarino som stod 20. oktober 1827.

## Kampene
I juni 1828 krysset en russisk styrke under kommando av tsar Nikolaj I av Russland Donau og rykket inn i Dobrudsja. I forkant av denne offensiven hadde en russisk styrke rykket inn i Valakia, og tatt Brăila og București uten å møte motstand. Russerne konsentrerte seg deretter om de strategisk viktigste stedene i Bulgaria: Sjumen, Varna og Silistra. Varna ble inntatt 29. september ved hjelp av den russiske Svartehavsflåten og en beleiring. Sjumen viste seg vanskeligere å innta. Den osmanske styrken på 40 000 mann der sto imot russernes angrep og klarte etter hvert å kutte de russiske forsyningslinjene. Sult og sykdommer tok livet av flere russiske soldater enn kamphandlingene. Da vinteren nærmet seg, trakk de russiske styrkene seg tilbake til Bessarabia.

Året etter gikk russerne igjen til en ny offensiv med utgangspunkt i Bessarabia. Etter harde kamper klarte russerne 19. juni å nå de målene de ikke hadde nådd året i forveien. Denne offensiven kom samtidig med en offensiv i det nordøstlige Anatolia, hvor russerne inntok Akhaltsikhe, Jerevan, Kars og Erzurum.

I juli startet de russiske styrkene en ny offensiv på Balkan, og 12. juli falt Burgas i russiske hender. De russiske styrkene unngikk den osmanske styrkekonsentrasjonen i Sliven, og gikk i stedet direkte mot Istanbul. 28. august brøt det ut panikk i byen, da de russiske styrkene bare var 68&nbsp;km unna.

## Fredsavtale

I denne situasjonen så ikke den osmanske sultan andre muligheter enn om å be om fredsforhandlinger, og en våpenhvile ble inngått i Adrianopel 14. september. Den avsluttende Adrianopeltraktaten ga russerne det meste av den østlige svartehavskysten, helt vest til munningen av Donau. Videre ble den russiske overhøyheten over Georgia og deler av dagens Armenia anerkjent. Videre fikk Serbia selvstyre og russerne opprettholdt okkupasjonen av Moldova og Valakia i påvente av utbetaling av en betydelig krigserstatning fra Det osmanske rike.
Europarådets museumspris

**Europarådets museumspris** (engelsk: *The Council of Europe Museum Prize*) deles ut årlig av Europarådet fra 1977. To norske museer har blitt tildelt prisen: Bryggens Museum i 1978 og Svalbard museum i 2008.

Prisen utdeles av Europarådets komité for kultur, forskning og utdanning på grunnlag av en anbefaling fra juryen i The European Museum Forum, og er en del av European Museum of The Year-prisene.

## Andre museumspriser
* Årets museum i Norge
* Årets museum i Europa

## Prisvinnere

## Referanser


## Eksterne lenker
* Prisvinnerne fra 1977
Oskar Jæger

**Oskar Gustav Jæger** (født 16. juni 1863 i Bergen, død 19. august 1933 i Oslo) var en norsk studentaktivist, spaltist, politiker, jurist og sosialøkonom.

Han var sønn av Nicolai Henrik Jæger (1818–64) og Othilia Henriette Elisabeth Foss (1825–68) og bror til Hans Jæger. Jæger var med i den sosialistiske kretsen rundt tidsskriftet «Fram» og agitatoren Olaus Fjørtoft i studieårene, og var en tid formann i Studentersamfundet. Han ble ikke med i Kristiania-bohemen slik broren ble, men var en liberal venstremann. I 1909 gikk Jæger med i Frisinnede Venstre og tilhørte den delen av partiet som markerte avstand til Høyre.

I 1893 tok han en doktorgrad på avhandlingen «Den moderne statsøkonomis grundlæggelse ved Adam Smith». Oskar Jæger var professor i sosialøkonomi ved Universitetet i Oslo, og studerte særlig finansteori, konjunkturteori og annen makroøkonomi. Han var stipendiat fra 1898 og professor 1902–1930. Han sto likevel i opposisjon til det dominerende fagmiljøet ved slutten av sin karriere, etter at sosialøkonomimiljøet i Oslo ble mer radikalt. Men før den såkalte Osloskolen dominerte ved Universitetet i Oslo, var det Jæger som var den anerkjente, norske autoritet innen studiet av makro- og statsøkonomien. Jæger var påvirket av Den østerrikske skole, han stilte seg helt bak kapitalrenteteorien og marginalnytteteorien fremmet av dem. Jæger innså i likhet med kollegaen, den mer politisk sosialistiske Ragnar Frisch, at staten måtte øke kostnadene under krise og stimulere produksjon og forbruk, men fikk ikke de borgerlige partiene til å omfavne denne innsikten.

Jæger var tilhenger av spiritisme og var formann i Norsk selskap for psykisk forskning fra 1918 til 1933.

Jæger var motstander av sosialisme og georgisme. 

## Bibliografi

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Referanser
Sandefjord sykehus

**Sandefjord sykehus** var et statseid sykehus i Sandefjord, som var i drift i 50 år. Driften startet opp juni 1959, og sykehuset ble nedlagt 28. juni 2009.

Sykehuset ble i 2000 slått sammen med de andre sykehusene i Vestfold under navnet Sykehuset i Vestfold, som nå eies av Helse Sør-Øst.

## Referanser
Aénor de Châtellerault

**Aénor av Châtellerault**, hertuginne av Aquitaine (født ca. 1103 i Châtellerault, Vienne, Frankrike, død mars 1130 i Talmont-sur-Gironde) var en fransk adelig kvinne i middelalderen, som var mor til Eleanora av Aquitaine.

Aénor var datter av vicomte Aimery I av Châtellerault og dennes hustru, Dangereuse de L' Isle Bouchard (død 1151). Aénors mor Dangereuse ble bortført av den amorøse hertug Vilhelm IX av Aquitaine som tok henne som sin elskerinne til tross for at de begge var gift hver på sin kant. Han levde åpent med henne i Aquitaine. Han fant ut at datteren Aénor kunne gifte seg med hans sønn, Vilhelm X av Aquitaine. Også sønnen hadde sin fars noe løse forhold til kvinner og hadde allerede en elskerinne ved navn Emma, datter av vicomte Aymar av Lymoges. Emma ble bortført før Vilhelm X og hun kunne bli gift, og hun ble isteden tvangsgiftet med hertugen av Angoulême. Selv nektet Vilhelm X å gifte seg med Aénor, gikk ekteskapet som planlagt, antagelig en gang rundt 1120 da Aénor var rundt 17 år gammel. Et år eller to senere født hun en datter døpt Alienor (Eleanora). Tre år senere, i 1125, fødte hun enda en datter, til fars sorg som håpet på en mannlig arving, men endelig i 1126 ble en mannlig arving født, døpt Vilhelm Aigret. Fra før hadde Vilhelm X to sønner utenfor ekteskap, Vilhelm og Joscelin.

Året etter, i 1127, døde hertug Vilhelm IX og hans sønn Vilhelm X ble da den neste hertugen av Aquitaine som styrte et stort hertugdømme fra deres festning i Poitiers. I 1130 rammet ulykken familien da Aénor døde, kun 27 år gammel, og det samme gjorde Vilhelm Aigret, fire år gammel. Omstendighetene er uklare, men muligens ble de rammet av tuberkulose. Det gjorde Eleanora, den eldste datteren, til arving av hertugdømmet, og en attraktiv pris for europeiske fyrstehus.

## Familie
Aénor og Vilhelm X fikk følgende barn.
* Eleanora av Aquitaine, hertuginne av Aquitaine, og hustru til både Ludvig VIII av Frankrike og Henrik II av England.
* Petronilla av Aquitaine, hustru av Raoul I, greve av Vermandois.
* Vilhelm Aigret (død fire år gammel)

Grevskapet «Châtelherault» ble senere en tittel som tilhørte de skotske hertugene av Hamilton.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Genealogy, slektsforskning
* Genealogy of Aenor de Châtellerault , slektsforskning
* Ancestral Family of Aenor de Châtellerault, slektsforskning
Bertram Brockhouse

**Bertram Neville Brockhouse** (født 15. juli 1918, død 13. oktober 2003) var en fysiker fra Canada som fikk Nobelprisen i fysikk i 1994 sammen med amerikaneren Clifford Shull, for sin forskning på nøytroner. 

Han tok Bachelor of Arts ved University of British Columbia i 1947, og  ved University of Toronto tok han Master of Arts i 1948 og dr.philos. i 1950. Arbeidet som førte til Nobelprisen ble utført mellom 1950 og 1962 da han arbeidet ved Chalk River Nuclear Laboratory, som drives av Atomic Energy of Canada. Han var professor ved McMaster University i Ontario, Canada fra 1962 til 1984.

Han har fått to gater oppkalt etter seg, «Brockhouse Way» på McMaster University i 2005, og «Brockhouse Way» i Deep River, Ontario. Han har også fått en medalje oppkalt etter seg; «Brockhouse Medal», som utgis årlig av Canadian Association of Physicists.

## Priser
* Nobelprisen i fysikk 1994 sammen med amerikaneren Clifford Shull
* Officer of the Order of Canada, 1982
* Companion of the Order of Canada, 1995
* Tory Medal of the Royal Society of Canada
* The Buckley Prize of the American Physical Society

## Referanser


## Eksterne lenker
Clifford Shull

**Clifford Glenwood Shull ** (født 23. september 1915 i Pittsburgh, Pennsylvania, død 31. mars 2001) var en fysiker fra USA. 

Han fikk Nobelprisen i fysikk i 1994 sammen med Bertram Brockhouse for deres arbeid med nøytroner. Det utgis en pris i hans navn: *The Clifford G. Shull Prize in Neutron Physics*, fra The Neutron Scattering Society of America.

## Priser
* Oliver E. Buckley Condensed Matter Prize, American Physical Society, 1956
* Innvalgt i American Academy of Arts and Sciences, 1956
* Innvalgt i The National Academy of Sciences, 1975
* Gregori Aminoff prisen, Kungliga Vetenskapsakademien, 1993
* Nobelprisen i fysikk, 1994, sammen med Bertram Brockhouse

## Publikasjoner
* Davidson, W. L., Morton, G. A., Shull, C. G. & E. O. Wollan. *Neutron Diffraction Analysis of NaH and NaD*, United States Department of Energy , (28. april 1947).
* Shull, C. G.; Wollan, E. O. *The Diffraction of Neutrons by Crystalline Powders*, Oak Ridge National Laboratory (ORNL),United States Department of Energy (28. april 1947).
* Shull, C.G., Wollan, E.O. & M.C. Marney. *Neutron Diffraction Studies*, Oak Ridge National Laboratory (ORNL),United States Department of Energy  (22. oktober 1948).
* Rundle, R.E., Shull, C.G. & E.O. Wollan. *The Crystal Structure of Thorium and Zirconium Dihydrides by X-ray and Neutron Diffraction*, Ames Laboratory, Oak Ridge National Laboratory (ORNL), United States Department of Energy  (20. april 1951).
* Nathans, R., Riste, T., Shirane, G. & C.G. Shull. *Polarized Neutron Studies on Antiferromagnetic Single Crystals: Technical Report No. 4*, Massachusetts Institute of Technology (MIT), Brookhaven National Laboratory, United States Department of Energy, National Security Agency (NSA), Air Force Office of Scientific Research (AFOSR), (26. november 1958).
* Shull, C.G. *Low Temperature and Neutron Physics Studies: Final Progress Report, March 1, 1986--May 31, 1987*, Massachusetts Institute of Technology (MIT), United States Department of Energy, (27. juli 1989).

## Referanser


## Eksterne lenker
Bergsåsen

**Bergsåsen**, også (feilaktig) kalt *Hagahogget*, er en ås i Vestmarka i Asker kommune. Den har en høyde på 458,8 moh og er det høyeste punktet i Asker kommune. Det går nå merket sti opp til toppen av åsen fra Olledalen skytterbane. 

Halvannen kilometer sørvest for Bergsåsen ligger Furuåsen, som er mindre enn en meter lavere enn Bergsåsen. Da toppen av Furuåsen ligger nærmere lavlandet i Asker enn det toppen av Bergsåsen gjør, vil Furuåsen gjerne oppleves som den høyeste av dem – både ovenfra og nedenfra. 

På Bergsåsen var det tidligere et Nike-batteri tilknyttet Rustan leir, med vei opp fra Vestmarksetra. Restene av batteriet, inkludert en radom, står fremdeles på toppen. Meteorologisk institutt hadde lenge en værradar ved batteriet. Denne ble nedlagt i 2010 og erstattet av en ny værradar på Hurumlandet. 

I ura sør for toppen ligger Hagahogget, som ble etablert som naturreservat i 2002. I 2016 ble det utvidet vestover til Furuåsen og Hagahogget naturreservat.

## Referanser


https://lokalhistoriewiki.no/wiki/Bergsåsen_(Asker)
For Unlawful Carnal Knowledge

***For Unlawful Carnal Knowledge*** (***F.U.C.K.***) er det niende studioalbumet fra amerikanske Van Halen.

Albumet ble utgitt 18. juli 1991, debuterte på 1.-plass på den amerikanske Billboard Top 200-albumlisten og lå der i tre uker. Albumets tittel kom fra at de opprinnelig ville kalle det «FUCK» for å provosere den amerikanske sensuren, men måtte istedenfor kalle det *For Unlawful Carnal Knowledge* og forkorte det med akronymet FUCK. Turneen som promoterte albumet, het *F.U.C.K. 'n' Live*.

Instrumentalsporet «316» er tatt fra Eddie Van Halen sin sønn Wolfgang Van Halen sin fødselsdato, 16. mars. Wolfgang ble i 2006 bassist i bandet da han overtok etter Michael Anthony. På sporet «Poundcake» bruker Eddie en batteridrill til å spille på gitaren.

## Sporliste
Alle spor av Michael Anthony, Sammy Hagar, Eddie Van Halen og Alex Van Halen.

# «Poundcake» – 5:22
# «Judgement Day» – 4:41
# «Spanked» – 4:53
# «Runaround» – 4:21
# «Pleasure Dome» – 6:57
# «In 'n' Out» – 6:05
# «Man on a Mission» – 5:04
# «The Dream Is Over» – 4:00
# «Right Now»– 5:21
# «316» – 1:29
# «Top of the World» – 3:55

## Personell
* Sammy Hagar – vokal, gitar
* Eddie Van Halen – gitar, keyboard
* Michael Anthony – bassgitar
* Alex Van Halen – slagverk

## Eksterne lenker
*
Kongress-Polens riksvåpen

**Kongress-Polens riksvåpen** var Kongress-Polens nasjonalsymbol, men dette uttrykte også Det russiske keiserrikets dominans over den polske kongehuset, ved at det kombinerte de to landenes tidligere riksvåpen:


Fil:Herb Polska (Alex K).svg|Polens riksvåpen, med den hvite ørnen som har vært nasjonalsymbol siden 1295
File:Coat of arms of the Russian Empire (Central Lob).svg|Det russiske keiserdømmets riksvåpen, med dobbeltørn


Riksvåpenet ble tatt i bruk etter opprettelsen av Kongress-Polen i 1815, men ble modifisert i 1832, 1842 og 1858. Det ble avskaffet i februar 1869, som et ledd i prosessen med å ta fra Kongress-Polen selvstyre og å omdanne landet som en ordinær provins innen det russiske keiserriket.
Ministerhotellet

**Ministerhotellet**, eller **Pechlinska palatset** (Pechlinske palasset), var en bygning på Blasieholmen i Stockholm. Den tjente som arbeidsplass og bolig for norske statsråder i Sverige fra 1814 til 1905. Ministerhotellet ble revet i 1911.

Ole Richter, Norges statsminister i Stockholm fra 1884, tok sitt liv på statsministerkontoret her den 15. juni 1888.

## Litteratur
*Odd Inge Skjævesland: *Ministerhotellet : Unionens bortglemte maktarena* (2005). ISBN 978-91-1-301492-0.

## Eksterne lenker

* Om ministerhotellet, fra nettstedet stockholmskallan.se
Litteraturåret 1910

## Prisvinnere
*Carl Møllers Legat: Albert Dam
*Goncourt-prisen: Louis Pergaud for De Goupil à Margot
*Nobelprisen i litteratur: Paul Heyse, Tyskland
*Otto Benzons Forfatterlegat: Sven Lange
*Prix Femina: Marguerite Audoux for *Marie-Claire*

## Hendelser

## Nye bøker
**Antikt ideal* av Vilhelm Ekelund
**Böcker och vandringar* av Vilhelm Ekelund
**[[Den farlige alder]]* av Karin Michaëlis
**[[Hans nåds testamente]]* av Hjalmar Bergman
**Havet* av K.G. Ossiannilsson
**[[Howards End (bok)|Howards End]]* av E.M. Foster
*«Inntrykk fra Afrika» (*Impressions d'Afrique*) av Raymond Roussel
**Kring fabrikken* av Oskar Braaten
**[[Malte Laurids Brigges opptegnelser]]* (*Die Aufzeichnungen des Malte Laurids Brigge*) av Rainer Maria Rilke
**Nøkksjølia* av Olav Duun
**[[Operafantomet]]* (*Le Fantôme de l'Opéra*) av Gaston Leroux
**Pelle Erobreren* (1906–1910) av Martin Andersen Nexø 
**[[Pennskaftet]]* av Elin Wägner
**Remplins brev* av Mentz Schulerud
**[[Tomtebobarnen]]* av Elsa Beskow
**Ungdom* av Sigrid Undset

## Fødsler

## Dødsfall

## Bildegalleri

SamuelC Grave.jpg|Mark Twains grav i Elmira, New York
Lwów Cmentarz Łyczakowski Konopnicka.jpg|Graven til Maria Konopnicka, skulptur er reist av Luna Drexlerówna
Tula YasnayaPolyana asv2019-09 img12 LNTolstoy grave.jpg|Graven til Tolstoj


## Referanser


## Litteratur
**1001 Bøker du bør lese før du dør* av Peter Boxall, oversatt av Kjell Olav Jensen, ISBN 978-82-458-0835-3
Skien rådhus

**Rådhuset i [[Skien]]** er en bygning som ble oppført for å være byens nye rådhus, etter den store bybrannen i 1886. Bygget er oppført i nyklassisistisk stil, og ble tegnet av arkitektene Hagbarth Schytte-Berg og Peter Lauritz Lowzow. Bygget sto ferdig i 1894.  Det er et av de få store klassiske rådhusene igjen i landet. Det er også et av landets største rådhus. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fra Skiens murarkitektur: Skiens rådhus