Kisj

:**''Kisj / Kish ** kan også være en oldtidsby i Sentralafrika, i dag kalt Sjachrisabz.*

*'Kisj*' ([[sumerisk]]: *Kiš*) er en [[sumer]]isk oldtidsby i [[Mesopotamia]] ved floden [[Eufrat]], og er i dag Tell al-Uhaymir i [[Irak]]s provins [[Babil]]. Kisj er lokalisert rundt 12 km øst for [[Babylon]], og 80 km sør for [[Bagdad]].

Kish nevnes i gamle sumeriske kongelister som bostedet for det første kongelige dynasti etter en stor flom. Selv om denne kongelisten mest sannsynlig er å betrakte som [[Myte|mytisk]], har den antagelig visse opplysninger av historisk interesse. Stedet ble undersøkt av den franske arkeologen [[Henri de Genouillac]] mellom [[1912]] og [[1914]], og senere av [[Stephen Langdon]] mellom [[1923]] og [[1933]]. I byen har arkeologiske utgravninger avdekket blant annet gravplasser, en [[ziggurat]] til ære for byguden [[Zababa]] og et tempel tilegnet gudinnen [[Inanna]].

== Historie ==

I [[Jemdet Nasr-perioden]] rundt 3100 f.Kr. var Kisj okkupert, men fikk oppgang som en av de voksende maktene i regionen i den tidlige dynastiske perioden.

Den [[sumer]]iske [[Konger av Sumer|kongelisten]] hevder at Kisj var den første byen som hadde konger etter oversvømmelsen, begynnende med [[Jushur]]. Hans etterfølger er kalt for [[Kullassina-bel]], men det er faktisk en setning i [[akkadisk]] som betyr «De alle er herrer». Således har en del forskere foreslått at betegnelsen kan ha hatt til hensikt å markere fraværet av en sentral autoritet i Kisj i en periode. Navnene på de neste ni kongene i Kisj forut for Etana er alle akkadiske ord for ulike dyr, eksempelvis er [[Zuqaqip]] en «skorpion». Det [[semittisk]]e vesen av disse og andre tidlige navn assosiert med Kisj viser at dens befolkning hadde en betydelig semittisk komponent fra tidlig av i den nedtegnede historie.

Den tolvte kongen av Kisj på kongelista, [[Etana]], er bemerket som «hyrden som steg opp til himmelen og samlet alle utenlandske land». Selv om hans styre ennå ikke er bevitnet arkeologisk, er hans navn funnet på senere skrifttavler, og Etana er tidvis betraktet som den første av kongene og selve grunnleggeren av Kisj. Den 21. kongen på listen, [[Enmebaragesi]], skal ha erobret våpnene til [[Elam]], og han er det første på listen som er bekreftet gjennom arkeologiske funn fra hans styre. Han er også kjent gjennom andre litterære referanser hvor han og hans sønn [[Aga av Kisj]] er portrettert som samtidige rivaler av [[Dumuzid, fiskeren]] og [[Gilgamesj (konge)|Gilgamesj]], tidlige herskere av Uruk.

En del tidlige konger av Kisj er kjent via arkeologi, men er ikke nevnt ved navn på kongelisten. Blant disse er [[Utug]] (eller Uhub) som skal ha forsvart bystaten [[Hamazi]] i dets tidligste dager, og [[Mesilim]] som bygde templene i [[Adab]] og [[Lagasj]] hvor det synes som om han utøvde herredømme. 

Det tredje dynasti i Kisj er unikt i og med at det begynner med en kvinne som «konge», [[Kubau]], en tidligere en vertinne i et vertshus. Hun ble senere guddommeliggjort som gudinnen [[Kheba]].

Deretter, selv om dets militære og økonomiske makt var avtagende, beholdt Kisj en sterk politisk og symbolsk betydning. Akkurat som [[Nippur]] i sør var kontroll over Kisj et hovedelement for å legitimere dominans i nord. På grunn av byens symbolske verdi la sterke herskere senere til den tradisjonelle tittelen «konge av Kisj», selv om de var fra [[Akkad]], [[Ur (Mesopotamia)|Ur]] eller [[Babylon]]. En av de tidligste som tok denne tittelen ved å underlegge seg Kisj var kong [[Mesannepada]] fra Ur. Også navnene på noen få guvernører av Kisj for andre herskere er kjent.

[[Sargon av Akkad]] kom fra området til Kisj. Byens skytsgud var [[Zababa]] (eller Zamama) i akkadiske tider, sammen med gudens hustru, [[Inanna]].

Kisj fortsatte å være okkupert gjennom de [[Det første babylonske dyansti|gammelbabylonske]], [[Kassitter|kassittiske]] og [[Det nyassyriske riket|nyassyriske]] periodene og inn i [[klassisk tid]], før byen til slutt ble forlatt.

== Arkeologi ==

Kisj som [[arkeologi]]sk sted er et ovalt område som dekker rundt 8 km ganger 3 km, krysset av tørre tidligere senger fra elven [[Eufrat]], bestående av rundt 40 demninger eller jordhauger, de største er Uhaimir og Ingharra. De andre kjente demningene er:

* Tell Uhaimir; antatt å være lokaliseringen av byen Kisj. Det betyr «det røde» etter de røde mursteinene i [[ziggurat]]en der.
* Tell Ingharra; antatt å være lokaliseringen av [[Hursagkalamma]], øst for Kisj, hvor et tempel for Inanna ligger.
* Tell Khazneh
* Tell el-Bender; har materiale fra [[Partia]].
* Jordhaug W; hvor et antall nyassyriske skriftstavler er blitt funnet.

Etter at ulovlige utgravninger av tavler begynte å skje på begynnelsen av [[1900-tallet]], identifiserte den franske arkeologen [[François Thureau-Dangin]] stedet som Kisj. Disse tavlene endte opp i rekke museer.

En fransk arkeologisk gruppe under [[Henri de Genouillac]] gjorde utgravninger ved Kisj mellom [[1912]] og [[1914]]. De avdekket rundt 1400 gammelbabylonske tavler som ble spredt mellom [[Istanbuls arkeologiske museum]] og [[Louvre]] i [[Paris]]. En senere felles feltgruppe under ledelse av [[Stephen Langdon]] som arbeidet fra [[1923]] og fram til [[1933]] avdekket materialer som ble delt mellom [[Chicago]] og [[Ashmolean Museum]] i [[Oxford]].







De faktiske utgravninger av Kisj ble innledningsvis utført av E. MacKay og senere av L. C. Watelin. Arbeide med levninger fra fauna og flora ble utført ved [[antropologi|antropologen]] og arkeologen [[Henry Field (antropolog)|Henry Field]].


I nyere tid har en gruppe fra universitetet [[Kokushikan]] i [[Japan]] ledet av Ken Matsumoto gjort utgravninger ved Kisj i [[1988]], [[2000]], og [[2001]]. Den siste sesongen varte bare en uke.




== Litteratur ==
* McGuire Gibson (1972): [http://libmedia.cc.stonybrook.edu/cgi-bin/showfile.exe?CISOROOT=/amar&CISOPTR=4635&filename=5163.pdf *The city and Area of Kish*] (PDF), Coconut Grove
* Mackay, E. (1931): [http://ia600309.us.archive.org/29/items/sumerianpalaceac12mack/sumerianpalaceac12mack.pdf *Report on the Excavation of the «A» Cemetery at Kish, Mesopotamia, Pt. 1, A Sumerian Palace and the «A» Cemetery , Pt. 2*] (PDF), Anthropology Memoirs I, 1-2, Chicago: Field Museum
* Nissen, Hans (1988): *The early history of the ancient Near East, 9000-2000 B.C.*, overs. av Elizabeth Lutzeir; Chicago/London: University of Chicago Press,. ISBN 0-226-58656-1, ISBN 0-226-58658-8.
* Gelb, I. J. (1970): [http://oi.uchicago.edu/pdf/mad5.pdf *Sargonic Texts in the Ashmolean Museum, Oxford, Materials for the Assyrian Dictionary 5*]  (PDF), University of Chicago Press, ISBN 0-226-62309-2
* Claydon, T. (1992): *Kish in the Kassite Period (c. 1650-1150 B.C)*, Iraq, vol. 54, ss. 141–155
* Yoffee, Norman (1998): «The Economics of Ritual at Late Old Babylonian Kish» i: *Journal of the Economic and Social History of the Orient*, vol. 41, no. 3, ss. 312–343
* Moorey, P. R. S. (1966): *A Re-Consideration of the Excavations on Tell Ingharra (East Kish) 1923-33*, Iraq, vol. 28, no. 1, ss. 18–51
* Moorey, P. R. S. (1975): *The Terracotta Plaques from Kish and Hursagkalama, c. 1850 to 1650 B.C.*, Iraq, vol. 37, no. 2, ss. 79–99
* Moorey, P. R. S. (1964): *The «Plano-Convex Building» at Kish and Early Mesopotamian Palaces*, Iraq, vol. 26, no. 2, ss. 83–98, 
* Moorey, P. R. S. (1970): *Cemetery A at Kish: Grave Groups and Chronology*, Iraq, vol. 32, no. 2, ss. 86–128
* Yuhong, Wu & Dalley, Stephanie (1990): *The Origins of the Manana Dynasty at Kish and the Assyrian King List*, Iraq, vol. 52, ss. 159–165
* Lloyd, Seton (1969): *Back to Ingharra: Some Further Thoughts on the Excavations at East Kish*, Iraq, vol. 31, no. 1, ss. 40–48
* Goetze, Albrecht (1961): *Early Kings of Kish*, *Journal of Cuneiform Studies'', vol. 15, no. 3, ss. 105–111

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Online Kish Collection at the Field Museum
* YouTube video on Field Museum Kish effort
* Kish Site photographs at Oriental Institute of Chicago