Edita Gruberová

**Edita Gruberová** (1946–2021) var en slovakisk sopran. 

Edita Gruberová ble regnet som en av sin tids ledende koloratursopraner og var kjent for sin klare tone, dramatiske fortolkninger og evne til å synge høye noter med stort volum. Disse egenskapene gjorde henne ideell til koloraturarien «Nattens dronning» i *[[Tryllefløyten]]* tidlig i karrieren. Senere har hun hatt stor suksess med en rekke av de viktigste bel canto-rollene (Donizetti, Bellini og Rossini) og i koloraturroller i Mozarts og Richard Strauss' operaer.

## Liv og virke
### Utdanning og unge år
Gruberová var datter av en ungarsk mor og en far med tyske aner, men morsmålet hennes var slovakisk. Hun begynte musikkstudiene ved konservatoriet i Bratislava hvor hun studerte med Mária Medvecká. Deretter fortsatte hun ved Akademiet for utøvende kunst i Bratislava (*Vysoká škola múzických*). I studietiden sang hun i folkemusikkensemblet *Lúčnica* og opptrådte flere ganger i det slovakiske nasjonalteateret.

### Karriere
I 1968 debuterte Gruberová på operascenen i Bratislava som Rosina i *[[Barbereren i Sevilla]]*. Etter at hun vant en sangkonkurranse i Toulouse ble hun engasjert som solist ved *J. G. Tajovský teaters* operaensemble i Banská Bystrica, Slovakia, fra 1968 til 1970. Sommeren 1969 arrangerte Mária Medvecká en audition for Gruberová ved *[[Wiener Staatsoper]]*, og engasjerte henne straks. Det første store gjennombruddet kom med «Nattens dronning» og i 1971 emigrerte hun til Vesten. Året etter ble hun fast medlem av *Wiener Staatsoper*. Etter en periode med mindre roller i Wien ble hun solist og fikk snart invitasjoner fra mange av de viktigste operahusene i verden.

Gruberová debuterte ved Glyndebourne i 1974 og ved Metropolitan Opera i 1977, begge steder som Nattens dronning. I 1977 opptrådte hun for første gang på Festspillene i Salzburg, som Thibault  i Verdis *[[Don Carlo]]* under Herbert von Karajan. I 1981 opptrådte hun med Luciano Pavarotti i Jean-Pierre Ponnelles film *[[Rigoletto]]*.  Gruberová debuterte ved Royal Opera House i Covent Garden som Giulietta i Bellinis *[[I Capuleti e i Montecchi]]* i 1984. Andre større roller hun har sunget er Zerbinetta, Gilda, Violetta, Lucia, Konstanze, Manon og Oscar; hun sang Donna Anna ved La Scala i 1987, Marie i *[[La fille du régiment]]* i 1987, *[[Semiramide]]* i 1992, Dronning Elizabeth I i Donizettis *[[Roberto Devereux]]* i Vienna 1990. I 2003 føyde hun tittelrollen i *[[Norma (opera)|Norma]]* til repertoaret.

Edita Gruberová bodde i Zürich og døde der 18. oktober 2021, i en alder av 74 år.

## Referanser


## Kilder
* ''Die Wiener Staatsoper trauert um KS Edita Gruberova'' , wiener-staatsoper.at, Nekrolog 18. oktober 2021
* ''Edita Gruberová ist tot», spiegel.de 18. oktober 2021

## Litteratur
* Helena Matheopoulos: *Diva. Leben und Rollen grosser Opernsängerinnen*. M-und-T-Verlag, Zürich/St. Gallen 1995, ISBN 3-7265-6033-5.
* Niel Rishoi: *Edita Gruberova. Ein Porträt*. Mit Demo-CD. Atlantis-Musikbuch-Verlag, Zürich 1996, ISBN 3-254-00192-3.
* Dieter David Scholz: *Mythos Primadonna. 25 Diven widerlegen ein Klischee. Gespräche mit großen Sängerinnen*. Parthas, Berlin 1999, ISBN 3-932529-60-X.
* Walter Herrmann und Adrian Hollaender: *Legenden und Stars der Oper*. Leykam, Graz 2007, ISBN 978-3-7011-7571-0.

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* 
*  Uoffisiell fanside Gruberová
*