Silisium

**Silisium** (tidligere gjerne kalt **kisel**) er et grunnstoff med kjemisk symbol **Si** og atomnummer 14. Silisium er et av få kjente stoffer som utvider seg ved overgangen til fast fase (størkning), et annet kjent stoff med denne egenskapen er vann.

## Historie
Silisium ble først identifisert i 1787 av Antoine Lavoisier, og uavhengig av ham ble stoffet fremstilt av Humphry Davy som feilaktig antok at det var en kjemisk forbindelse og ikke et grunnstoff. Gay-Lussac og Thénard utvant trolig en uren amorf form for silisium i 1811, men det var først i 1823 at stoffet ble isolert og identifisert som grunnstoff av den svenske kjemikeren Jöns Jakob Berzelius. Han døpte det nye grunnstoffet «silisium» etter det latinske ordet *silex* (flintstein).

I 1831 ble navnet *silicon* foreslått av den skotske kjemikeren Thomas Thomson, fordi endingen *-on* viste til det kjemiske slektskapet med karbon. I engelskspråklige land kalles derfor grunnstoffet *silicon*.

## Egenskaper
Silisium er et halvmetall og en halvleder. Silisium er i gruppe 14 og periode 3 i det periodiske systemet og er mindre reaktivt enn karbon. Silisium med homogen krystallstruktur endrer elektrisk motstand når det blir utsatt for mekanisk trykk. I rent silisium har den elektriske motstanden en negativ temperatur-koeffisient, det vil si at motstanden synker når temperaturen øker. Silisium i krystallform har en grå metallisk glans, og i likhet med glass er det sterkt og hardt, men brekker lett.

### Isotoper
Naturlig forekommende silisium består av tre stabile isotoper: 28**Si** (92,32&nbsp;%), 29**Si** (4,97&nbsp;%) og 30**Si** (3,1&nbsp;%). I tillegg er 20 kunstig fremstilte isotoper kjent (som alle er ustabile - og dermed radioaktive). De mest stabile av disse er 32**Si** med halveringstid 150 år og 31**Si** med halveringstid 157,3 minutter. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 10 sekunder.

CAS-nummer: 7440-21-3

## Forekomst
Silisium er det nest vanligste grunnstoffet i jordskorpen etter oksygen og utgjør 25,7&nbsp;% etter vekt. Det finnes oftest sammen med oksygen som kvarts (silisiumdioksid, **SiO**2) eller i silikater. Disse mineralene er en hovedbestanddel i mange bergarter, både på jorden og månen, og andre terrestriske planeter, måner og asteroider. Opp imot 95&nbsp;% av jordskorpen består av silikatmineraler. Silikatmineralene har en lavere massetetthet enn andre mineraler, og kan derfor stige opp mot jordskorpen fra mantelen der tyngre mineraler har samlet seg.

## Anvendelse
Silisium brukes blant annet til å lage halvlederkomponenter som solceller, transistorer og integrerte kretser til bruk i datamaskiner og annen elektronikk. Innenfor metallurgisk industri bruker man silisium i legeringer og som et reduserende element. Til denne typen industri har silisium vist seg å være svært anvendbart, spesielt fordi det har et lett prosesserbart oksid som regnes som det vanligste mineralet i jordskorpen (Kvarts). Norske selskaper befinner seg blant verdens største og ledende aktører i produksjon av rå silisium (Elkem), og til produksjon av solcellesilisium og silisiumplater (wafere) for solcelleindustrien (REC). Lilleby smelteverk i Trondheim var kjent for å lage verdens reneste ferrosilisium. Norge er fremdeles en stor produsent av ferrosilisium. Dette skjer blant annet gjennom selskapene Elkem og Fesil.

## Bildegalleri

Fil:Quartz 2(USA).jpg|Kvarts
Fil:Polycrystalline silicon rod.jpg|Industrielt fremstilt polysilisium


## Referanser