open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Al Corley

**Al Corley** (født 1956) er en amerikansk skuespiller, musiker og filmprodusent som huskes best fra tv-serien *[[Dynastiet]]*. 

På slutten av 1970-tallet arbeidet Corley som dørvakt ved den populære nattklubben Studio 54. Han tv-debuterte i tv-filmen *Women at West Point* (1979) og har siden hatt en gjesteopptreden i tv-serien *[[Kjærlighetsskipet]]* (1980) samt spilt i noen tv-filmer. Fra 1981 til 1982 hadde han rollen som Steven Carrington i tv-serien *[[Dynastiet]]*. Han valgt å forlate serien i 1982, blant annet for å forfølge en musikkarrière. Han returnerte imidlertid i rollen som Steven i den avsluttende miniserien *Dynasty: The Reunion* (1991). 

Corley filmdebuterte i komedien *Squeeze Play!* (1979) og bortsett fra en hovedrolle i den lite kjente *Hard Days, Hard Nights* (1989) har han kun hatt små biroller på film. 

På midten av 1990-tallet startet han en karriere som filmprodusent og har siden vært produsent, co-produsent og medprodusent på et 20-talls filmer, deriblant *[[Kill the Irishman]]* (2011) og ''The Ice Road'' (2021). Han har også hatt regi på et par filmer, deriblant dramakomedien *Bigger Than the Sky* (2005).

På midten av 1980-tallet hadde han en kortvarig karriere som popartist og oppnådde en viss suksess med synthpop-låten "Square Rooms", som ble populær i deler av Europa i 1985. Han utgav tre album i perioden 1984–1988.

I 2006 deltok han i den norske dokumentarserien *[[Gylne tider]]* på TV 2, hvor han ble intervjuet av Øyvind Mund.

Corley har i løpet av karrieren spilt i over 20 film- og tv-produksjoner, samt medvirket bak kamera på 20-talls produksjoner.

Han ble gift i 1989 med den tyske skuespillerinnen Jessika Cardinahl. Ekteskapet ble oppløst i 1999.

## Diskografi
**Album**
* *Square Rooms* (1984)
* *Riot Of Color* (1986)
* *The Big Picture* (1988)
**Singler**
* «Square Rooms» (1984)
* «Over Me» (1984)
* «Cold Dresses» (1985)
* «Face To Face» (1986)
* «Land Of The Giants» (1988)
* «Where Are The Children?» (1989)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Emmanuel Petit

:*For skytteren, se [[Emmanuel Petit (skytter)]]*

**Emmanuel Petit** (født 22. september 1970 i Dieppe i Frankrike) er en tidligere fransk fotballspiller. 
Han spilte i AS Monaco, Arsenal FC, FC Barcelona og Chelsea FC og har spilt på det .

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Emmanuel Petit –  Fédération Française de Football
Gruppe Daubert

**Gruppe Daubert** var en del av den tyske kampgruppe *[[Gruppe Adlhoch]]* som ble organisert på Hønefoss og som hadde som mål å slå seg gjennom til Vestlandet. Når den tyske general Engelbrecht som var sjef for 163. infanteridivisjon og kom til Hønefoss 14. april, ble en kampgruppe organisert som fikk som mål å gå opp Ådalen og inn i Valdres, for der å slutte seg til hovedgruppen som skulle gå opp langs østsiden av Randsfjorden.

Begge kampgruppene ble involvert i harde kamper langs Randsfjorden, i Ådalen og Valdres.

Kampgruppen som ble ledet av major Daubert skulle rykke frem gjennom Ådalen mot Bagn i Valdres. *Gruppe Daubert* besto av III. bataljon / IR 236 og III. bataljon / IR 159. Denne kampgruppen kom i kamp flere ganger før den trakk seg tilbake etter kampene i Bagn. På Bagnsbergatn mistet kampgruppen ett helt kompani etter kampen i Gråbeinhølet og kampen om Bagnsbergatn gård.

Etter at kampgruppen ble trukket tilbake ble den reorganisert og en gruppe ble sendt opp langs østsiden av Randsfjorden for å forsterke de styrkene som opererte i dette området og en gruppe ble sendt tilbake opp Ådalen. Denne styrken ble senere sperret ved Islandsmoen, mens den forsterkede gruppen som opererte øst for Randsfjorden klarte å slå seg gjennom ved Høljarast og Tonsåsen og trenge inn i Valdres.

## Litteratur
* Andreas Hauge; *Valdres 1940, Kampen i Gråbeinhølet, på Bagnsbergane gård og ved Brediablikk*, Forsvarsmuseet, 1986
* Generalmajor Odd Lindbäck-Larsen; *Kampene i Valdres*, særtrykk fra *1940. Fra kampene i Norge*, av Norges forsvarsforening, 1971
Porsche 906

**Porsche 906**, også kjent som **Carrera 6**, er en bilmodell fra den tyske bilprodusenten Porsche. Den ble produsert i 65 eksemplarer i 1966, og var Porsches siste løpsmodell som også var godkjent for gatebruk.

906 er etterfølger av Porsche 904, og ble designet under Ferdinand Piëch, som ledet Porsches utviklingsavdeling. Karosseriet ble, som i 904, bygget av glassfiber, men nå ble fibrene lagt for hånd, noe som resulterte i en langt jevnere fordeling enn sprayteknikken som ble brukt i produksjonen av 904.

Bilen ble utstyrt med en sekssylindret boksermotor kalt 901/20, med 220 hestekrefter og forgasser, og veide 580 kilo, noe som var 113 kilo lettere enn forgjengeren 904 med sekssylindret motor. Enkelte eksemplarer ble også utstyrt med bensinnsprøtyning eller åttesylindrede motorer, spesielt for bruk i bakkeløp, hvor Porsche konkurrerte mot blant annet Ferrari Dino.

I motsetning til andre løpsbiler fra Porsche ble 906s karosseri testet i vindtunnel, noe som resulterte i en toppfart på 280 kilometer i timen. Dette var svært raskt for en løpsbil med bare 2-liters motorvolum. Som på Mercedes-Benz 300SL fikk bilen måkevingedører, og et pleksiglassdeksel ble montert over den hekkomonterte motoren.

I debuten i 24-timersløpet på Daytona i 1966 kjørte Carrera 6 inn til en sjetteplass sammenlagt, og vant sin klasse mot Ferrari Dino. På 12-timersløpet på Sebring samme år fullførte førerne Hans Herrmann og Gerhard Mitter til en fjerdeplass sammenlagt og vant sin klasse. På 24-timersløpet på Le Mans vant Ford GT40 de tre øverste plassene foran Porsche.

## Referanser
The Peel Sessions (Napalm Death-album)

***The Peel Sessions*** er et samlealbum fra det engelske bandet Napalm Death, inneholdende innspilte radiosessions på BBC. Det finnes tre versjoner av *The Peel Sessions*: 1987, 1989, og til slutt albumet som samlet alle bandets BBC-sessions: 1993-versjonen. Alle disse sporene ble også utgitt som en del av den lengre samlingen, *[[The Complete Radio One Sessions]]*. 

## Sporliste
#«The Kill/Prison Without Walls/Dead»  – 0:59
#«Deceiver/Lucid Fairytale/In Extremis»  – 1:52
#«Blind to the Truth/ Negative Approach/Common Enemy»  – 1:08
#«Obstinate Direction/Life/You Suffer»  – 1:52
#«Multi-National Corporations/Instinct of Survival/Stigmatised/Parasites»  – 4:13
#«Moral Crusade/Worlds Apart/M.A.D.»  – 3:41
#«Divine Death/C.S./Control»  – 3:23
#«Walls/Raging in Hell/Conform or Die»  – 3:20
#«Unchallenged Hate/Mentally Murdered»  – 4:04
#«From Enslavement to Obliteration/Suffer the Children»  – 5:45
#«Retreat to Nowhere/Scum»  – 2:56
#«Deceiver/Social Sterility»  – 1:45

## Besetning
**Spor 1 til 8 (Spor 1 til 4 – 1987, spor 5 til 8 – 1988)**
*Lee Dorrian – Vokal
*Shane Embury – Bass
*Bill Steer – Gitar
*Mick Harris – Trommer

**Spor 9 til 12 (1990)**
*Mark «Barney» Greenway – Vokal
*Shane Embury – Bass
*Mitch Harris – Gitar
*Jesse Pintado – Gitar
*Mick Harris – Trommer
Geir Arne Olsen

**Geir Arne Olsen** (1957–1990), kjent under pseudonymet **Leonard Borgzinner**, var en norsk essayist, skribent, illustratør og selvlært politisk filosof. 

Under navnet Leonard Borgzinner var han regelmessig bidragsyter til *[[Gateavisa]]*, og utga to bøker: En samling noveller innen sjangerne science fiction og fantasy, *Universets varmedød og andre selvmord* (1981), og en samling essays innen politisk filosofi *Anarki og adel : Elementer til en kulturrevolusjon* (1998). På sent 1970-tall publiserte han flere fanziner innen science fiction og punk, blant annet *TRALFA*, *The Borgzinner Medicine Show* og *666*.

Thomas Hylland Eriksen skrev i et minneskrift på sin hjemmeside at Borgzinner «bidro på en avgjørende måte til å gjøre bladet (Gateavisa) politisk interessant», var «et kraftsenter og en katalysator i den motkulturelle selvrefleksjon» og at han hadde «en unik kult-status blant sine lesere» (i Gateavisa-kretser og science fiction-fandom). 

## Referanser


## Eksterne Lenker
* 
*
TinDrum

**TinDrum** er et norsk rockeband startet av Morten «Diesel» Dahl i 1987. De eksisterte i utgangspunktet til 1992, men har hatt flere konserter på 2010-tallet.

Bandet debuterte med albumet *Drums of War* og en single med samme navn i 1988. Etter albumet forlot vokalist Tove Teigberget bandet, og Dag Ingebrigtsen ble ny vokalist foran albumet *How about this* som ble gitt ut i 1989. Året etter kom samlealbumet *Cool, Calm And Collected*. TinDrum hadde også suksess i andre land, blant annet i Russland og i Japan. I 1992 var Frode Henriksen med som vokalist en kort periode og ble med på innspillingen av sangen «She'll Be Dancin'» til samlealbumet *Norwegian power ballads* før bandet ble oppløst. Bandet har hatt små sammenkomster innimellom i senere tid, blant annet i 2003 med Ida Haukland på vokal, og i 2009 under Morten «Diesel» Dahl sin 50-årsfest, hvor både Tindrum, TNT og Dag Ingebrigtsen opptrådte. Tindrum spilte da med Tove på vokal. TinDrum har nå gjenforent med ny line-up. De gjør for tiden show sammen med Kee Marcello, kjent fra bandet Europe. Line-up for 2015 TinDrum er Morten Diesel Dahl på trommer, Sid RIngsby på bass, Tore Moren på gitar, Miricam LaBreche på vokal og Peter Danielsen på keyboard.

## Medlemmer
* Morten «Diesel» Dahl – trommer
* Sid Ringsby – bass
* Tore Moren - gitar (2015-)
* Miriam LaBreche - vokal (2015-)
* Peter Danielsen - keyboard (2015-)
* Trond Øien – gitar
* Tove Teigberget – vokal (1987–1989)
* Dag Ingebrigtsen – vokal (1989–1992)
* Frode Henriksen  – vokal (1992)
* Ida Haukland – vokal (2003)
* Baard Olsen - gitar (1992)

## Diskografi
* *[[Drums of War]]* (Plateselskapet, 1988)
* *[[How 'Bout This?!]]* (BMG, 1989)
* *[[Cool, Calm and Collected]]* (Starbeat Entertainment, 1990)

## Eksterne lenker
*
Olav Nils Sunde

**Olav Nils Sunde** (født 1952) er en norsk skipsreder og investor. Sunde er hovedaksjonær i Color Group ASA og Sport Holding gjennom investeringsselskapet O.N. Sunde.

Sunde ble født inn i en rederfamilie i Ålesund. Involveringen i familieselskapet Brødr. Sunde AS startet hans karriere. Selskapet så dagens lys i 1917 i Ålesund. Brødr. Sunde AS eies og drives av broren Karl Johan Sunde og hans familie siden 1988.

## Color Line og Color Air
I 1998 tok han kontroll over Color Group ASA og etablerte samme år flyselskapet Color Air. Rundt ett år etter etableringen, ble Color Air slått konkurs, ettersom flyselskapet ikke klarte å holde følge med de store konkurrentene SAS og Braathens SAFE, og Sunde skal ha hatt store personlige tap i forbindelse med denne konkursen.  Trass konkursen, ble flyselskapet regnet som Norges første lavprisflyselskap, og skal senere ha gitt inspirasjon til lavprisselskapet  Norwegian.

## Sport og livsstil
I 2006 ble det kjent at investeringsselskapet til Sunde, O.N. Sunde, var interessert i å kjøpe Gresvigkonsernet, noe det gjorde kort tid etter.

I 2007 ble han rangert av Kapital med en formue på 7,8 milliarder kroner (opp fra 7,1 mrd året før), noe som gjør ham til en av Norges rikeste personer. De største verdiene ligger i Color Line, selv om han  er involvert i sportsindustrien gjennom Sport Holding, blant annet sammen med investoren Bjørn Rune Gjelsten.

Sunde disponerer privat et fly av typen Challenger 604, operert av Sundt Air (registrering: LN-SUN) og bor med sin familie ved Holmenkollen i en villa han kjøpte i 1994. Han ble også omtalt for sitt kjøp av en av Norges dyreste fritidseiendommer i 2007, som han betalte nærmere 28 millioner kroner for.

## Se også
* Color Group ASA
* O.N. Sunde
* Gresvig

## Referanser
Morgenbladets 12 viktigste byggverk

**Morgenbladets 12 viktigste byggverk** er en juryert kåring, presentert av avisen Morgenbladet fredag 30. november 2007. Kåringen tok sikte på å kåre de viktigste norske byggverkene fra etterkrigstiden. Kåringen er en av få kanonvurderinger av nyere norsk arkitektur.

Juryen besto av Ingerid Helsing Almaas, redaktør av Arkitektur N; Ulf Grønvold, seniorkurator ved Nasjonalmuseet; Jannike Hovland, president i NAL; Mari Hvattum, førsteamanuensis ved AHO; Mari Lending, doktor i arkitekturhistorie; og Hild Sørby, professor i arkitekturhistorie ved UiS. Juryen sa at «Vi har verken vært opptatt av at alle tiårene etter krigen skulle være representert, eller av at alle viktige bygningsoppgaver i denne perioden skulle være med», og at de ikke har tatt «utenomarkitektoniske hensyn». 

Arkitektnytts kommentator peker på at «Dermed ble resultatet at halvparten av de utvalgte bygg ligger i hovedstaden, at 1980- og 1990-tallet ikke er representert, og at ikke én kvinne er med på arkitektlista». 

## De utvalgte
# Oslo rådhus, 1950, av Arnstein Arneberg og Magnus Poulsson
# Egen bolig, Planetveien 14, Oslo, 1955, av Arne Korsmo & Christian Norberg-Schulz
# Høyblokken og regjeringskvartalet, Oslo 1958 av Erling Viksjø 
# Villa Schreiner, Oslo 1963, av Sverre Fehn 
# Norges Bank, Stavanger 1964 av Louis Kloster
# St. Hallvard kirke og kloster, Oslo 1966, av Lund & Slaatto
# Røldal-Suldal kraftanlegg, 1967, av Greve & Grung
# Ål-hytta, 1978, av Lund & Slaatto Arkitekter
# Hedmarksmuseet på Domkirkeodden, Hamar 1988 av Sverre Fehn 
# Mortensrud kirke, Oslo 2002, av Jensen & Skodvin Arkitektkontor
# Branntomta/Borkeplassen, Trondheim 2006 av Team 3
# Sohlbergplassen utsiktspunkt, Rondane 2006, av Carl-Viggo Hølmebakk

## Se også
* Morgenbladets 12 viktigste kunstverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Rådhuset - Norges viktigste byggverk! Ekspertpanel har kåret de 12 viktigste byggverkene etter krigen. (bilder av alle byggene) i Aftenposten 29. november 2007
* Norges viktigste bygg kåret i NRK 29. november 2007
Selsbakk Idrettsforening

**Selsbakk Idrettsforening** er et idrettslag fra Selsbakk i Trondheim. Klubben ble stiftet 25. januar 1911, og har i dag grupper for idrettene friidrett, ski, håndball og turn / rytmisk sportsgymnastikk og allidrett. Klubben er en av de eldste i Trondheim.

Klubben arrangerer årlig Stokkenløpet til ære for klubbens store langrenns- og friidrettsløper Martin Stokken. Stokken utmerket seg i både langrenn og friidrett, og ble i 1949 tildelt Egebergs Ærespris. Løpet er 6,8 kilometer langt, og arrangeres i september.

Selsbakk IF er medeier i Stiftelsen Barnas Skidag og er med på å arrangere Barnas Skidag hvert år i Granåsen.

Foreningen hadde tidligere en egen revygruppe som kaller seg «Verdens Navle» (se lenke under).

## Eksterne lenker
* Klubbens nettsider
* Revygruppen Verdens Navle
* http://www.barnasskidag.no
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2007/08 – Verdenscup 4

Fjerde runde av **[[verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2007/08]]** ble avholdt i Thialf i Heerenveen, Nederland fredag den 7., lørdag den 8. og søndag den 9. desember 2007.

Det var fullt hus med om lag 13 000 tilskuere hver av dagene.  

## Sammendrag
;Kvinner

;Menn

## Resultater menn
### Første 500 meter menn

### Andre 500 meter menn

### 1000 meter menn

### 1500 meter menn

### 5000 meter menn
Som en kuriositet kan nevnes at Henrik Christiansens tid 6.34,96 var den tiden Johann Olav Koss vant OL-gull med på faste skøyter i 1994.
  

### Lagtempo menn

## Resultater kvinner
### Første 500 meter kvinner

### Andre 500 meter kvinner

### 1000 meter kvinner

### 1500 meter kvinner

### 3000 meter kvinner

### Lagtempo kvinner

## Referanser




## Eksterne lenker
* Norges Skøyteforbunds samleside om verdenscupen i Heerenveen 
*  Offisielle resultater på ISU's sider
* 
*  Resultater på **SpeedskatingResults.com**
*  Resultater for Damer og Herrer på **The-Sports.org** og her for Gruppe B – Damer og Gruppe B – Herrer
*  Resultatmenyside for WC i Heerenveen 7.–9. des 2007 på **www.EffeSport.nl.**
;Bilder
* Bilder på DesgPhoto.com/**SpeedSkatingPhotos.Info**
* Bilder fra 7. desember, 8. desember og 9 desember på **www.meijco.nl**
Darkon

***Darkon*** er en amerikansk dokumentarfilm fra 2006 om The Darkon Wargaming Club, en laivgruppe i Baltimore, Maryland i USA.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Idrettslaget Snøhetta

**Idrettslaget Snøhetta** er et idrettslag i Oppdal i Trøndelag. Klubben har grupper for langrenn og fotball.

Klubben er aktiv i oppkjøring og preparering av skiløpenettet i Oppdal.

Den eneste løper etter 2. verdenskrig som har vunnet femmila i Holmenkollen tre år på rad (1959–1961), Sverre Stensheim, representerte IL Snøhetta.

## Eksterne lenker
* Klubbens nettsider
Rotaract

**Rotaract** er en verdensomspennende organisasjon av unge mennesker med ulik studiebakgrunn og yrkeserfaring. Organisasjonen jobber for personlig utvikling og bred samfunnsinnsikt, og er i tillegg et stort sosialt nettverk basert på vennskap på tvers av by- og landegrenser.

Gjennom et Rotaract-år deltar medlemmene på en rekke spennende foredrag, besøker bedrifter og samfunnsinstitusjoner, og møtes til både kulturelle og sosiale arrangementer. Rotaract tilbyr et utfordrende og utviklende miljø for samfunnsengasjerte og nysgjerrige ungdommer mellom 18-30 år.

## Rotaract-klubber i Norge

* Rotaract Oslo International (2023) www.rotaractoslo.com

## Se også
* Rotary

## Eksterne lenker
* 
* Rotaract Norge
* Rotaract Trondheim websiden
Vilho Lampi

**Vilho Henrik Lampi** (født 19. juli 1898 i Uleåborg, Finland, død 17. mars 1936) var en finsk maler.

Han flyttet med familien til gården Matinlauri, Limingo (finsk: Liminka) i 1908. Derfra fro han til Helsingfors i 1921 for å studere kunst. Etter endt studier, i 1925, reiste han tilbake til Limingo der han malte en rekke landskapsbilder og portretter. Han tok sitt eget liv i 1936. Kunstverkene tilhører sen-ekspresjonismen og har vært utstilt både nasjonalt og internasjonalt.

I hele sitt liv var Lampi bundet til sitt hjemsted Limingo – dels av de forpliktelsene som ble pålagt ham som odelsgutt, dels av sin dype kjærlighet til Österbotten. Igjen og igjen ble det vidåpne landskapet der fanget inn av hans pensel. Lampis tidligste arbeider var voldsomme og provoserende, og vakte liten gjengklang. Men allerede mot slutten av 1920-tallet fikk han anerkjennende ord fra franske kritikere. Hans Paris-besøk på begynnelsen av 1930-tallet og en dyp åndelig krise som fulgte, markerte et vendepunkt, og han trakk seg ofte inn i seg selv. Maleriene ble detaljerte og innadvendte; stille meditasjon erstattet frodige uttrykk. Det konstante slitet gjorde at han til slutt oppsøkte døden i den iskalde Limingo-elven våren 1936.

## Familie
Lampis foreldre var Anton Henrik Lampi (født 18. januar 1875, død 29. mai 1929) og Maria Sofia Lampi (født 17. juli 1873, død 18. januar 1951). Vilho var eldst i en søskenflokk på ti: Vilho (1898–1936), Martta (1899-1993), Martti (1900–1950), Arvo (1902–1968), Ester (1903–1990), Erkki (1905–1973), Rafael (1907–1986), Anna-Liisa (1907–1943), Antero (1911-2005) og Esko (1914–1973).

## Litteratur om Lampi
Rintala, Paavo. Jumala on kauneus (Gud er skjønnhet). Otava 1959
Aalto, Eeli. Vilho Lampi – lakeuden maalari. Karisto 1967.
Junttila, Marja (red.) Vilho Lampi (1840–1936). Ars Nordica 1998.

Boken *Jumala on kauneus* (1959) av den finske forfatteren Paavo Rintala (1930–1999) er delvis basert på livet til Lampi. Hovedpersonen hengir sitt liv til Skjønnheten, men begår selvmord når han mister troen på sin kunst. Boken ble filmet i 1985 i regi av Hannu Heikinheimo.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kort presentasjon av Vilho Lampi og hans kunst 
* Lampi Museum i Ostrobothnia
* Malerier registrert i databasen til det finske nasjonalgalleri
Live Corruption

***Live Corruption*** er et konsertalbum fra det engelske bandet Napalm Death, utgitt i 1990. Det ble spilt inn live ved Salisbury Arts Centre, England, den 30. juni 1990. Bandet spilte diverse sanger komponert av den opprinnelige besetningen.

*Live Corruption* ble også utgitt som en del av et 4-CD boxset i sterkt begrenset opplag. Settet omfattet foruten dette livealbumet også *Scum / From Enslavement To Obliteration*, *Harmony Corruption* og *Death By Manipulation*.

## Sporliste
#«Intro (Harmony Corruption)» – 4:33
#«Unchallenged Hate» – 2:15
#«Life?» – 1:13
#«The Kill» – 0:46
#«Scum» – 3:02
#«If the Truth Be Known» – 4:37
#«Lucid Fairytale» – 1:31
#«Control» – 1:54
#«Walls of Confinement» – 3:11
#«Malicious Intent» – 3:56
#«Social Sterility» – 1:24
#«Suffer the Children» – 4:17
#«From Enslavement to Obliteration» – 1:57
#«Dead/Practice What You Preach» – 2:26
#«Mentally Murdered» -2:41
#«Extremity Retained» – 4:52
#«Mind Snare» – 4:04
#«Success?» – 1:46
#«Rise Above» – 2:51

## Besetning
*Mark «Barney» Greenway – Vokal
*Shane Embury – Bass
*Mitch Harris – Gitar
*Jesse Pintado – Gitar
*Mick Harris – Trommer

## Eksterne lenker
*
Gordon Thomson

:*Se også [[Gordon Thomson (roer)]]*

**Gordon Thomson** (født 1945) er en kanadisk skuespiller som er mest kjent fra tv-serien *[[Dynastiet]]*.

Thomson tv-debuterte i en programlederrolle i den kanadiske barneserien *Polka Dot Door* i 1971. Samme år spilte han i tv-filmen *The Frog Prince*. Fra 1981 til 1982 hadde han rollen som egyptologen Aristotle i den amerikanske serien *[[Ryan's Hope]]*. Hans karriere nådde nye høyder da han i 1982 fikk han rollen som Adam Carrington i tv-serien *[[Dynastiet]]*, en rolle han hadde til 1989. Etter *Dynastiet* hadde han en fast rolle i såpeseriene *[[Santa Barbara (TV-serie)|Santa Barbara]]* (1990–1993) og *[[Sunset Beach]]* (1998–1999), samt gjentatte gjesteopptredener i tv-serier som ''I gode og onde dager'' (2009) og ''The Young and the Restless'' (1997 og 2019). Han har også hatt enkeltstående gjesteopptredener i serier som blant annet ''Fantasy Island'' (1983), ''Kjærlighetsskipet'' (1985), ''Jessica Fletcher'' (1989 og 1990), ''Silke'' (1996), *[[The Nanny]]* (1997), *[[Baywatch]]* (1997) og ''Beverly Hills 90210'' (1997). Han har også spilt i flere tv-filmer samt et par web-serier.

Thomson filmdebuterte i den kanadisk-amerikanske actionfilmen *Explosion* (1969), hvor han spilte en av hovedrollene. Han har utover det hatt få filmroller.

I sine yngre år medvirket han også i en del sceneoppsetninger, deriblant ''Et dukkehjem''*.*

Thomson har i løpet av karrieren medvirket i over 50 film- og tv-produksjoner.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Christian Rynning-Tønnesen (konsernsjef)

**Christian Wilhelm Rynning-Tønnesen** (født 1959) er en norsk næringslivsleder. Han var konsernsjef i Statkraft fra 2010 til 2024. Før dette var han konsernsjef i Norske Skog fra 6. juni 2006 til 2010.

## Karriere
Rynning-Tønnesen var forsker i SINTEF fra 1984 til 1985. Han var ansatt i Esso Norge fra 1985 til 1989, i McKinsey Norge i perioden 1989–1992, og begynte i Statkraft i 1992.

I 2005 ble han konserndirektør for økonomi og finans i Norske Skog. Han overtok som konsernsjef etter Jan Oksum. 

## Bakgrunn
Christian Rynning-Tønnesen er sønn av tidligere politiinspektør i Bergen og politimester i Kristiansand Carl Mentz Rynning-Tønnesen.

## Referanser
Jean Renoir

**Jean Renoir** (1894–1979) var en fransk  filmregissør, dreiebokforfatter og skuespiller. Han var sønn av kunstneren Pierre-Auguste Renoir. Hans mest kjente verk er filmene *[[Den store illusjon]]* (*La Grande illusion*) fra 1937 og *[[Spillets regler]]* (*La Règle du jeu*) fra 1939.

## Biografi
Jean Renoir deltok i første verdenskrig og mottok en tapperhetsmedalje. De skader han fikk leget aldri fullt ut og plaget ham for resten av livet. Etter krigen søkte han seg til filmen og innledet sin karriere som manusforfatter. Ganske snart fikk han oppdrag som regissør og debuterte med filmen *Une vie sans joie* 1924. Han forsøkte å gjøre hustruen Catherine Hessling til stjerne, men paret separerte i 1930. Det skulle imidlertid drøye til 1943 innen de tok ut skilsmisse. Hans andre livsledsagerske, Dido Freire, var han aldri gift med til tross for at hun brukte hans etternavn. Jean Renoir medvirket ofte i sine egne filmer, oftest i rollen som en godmodig og litt naiv mann.

Jean Renoir forlot Frankrike i 1941 og slo seg ned i USA der han regisserte flere filmer. Selv om han var blitt amerikansk statsborger ble han begravd i Frankrike under statlige æresbevisninger.

## Filmografi

* 1924 : *Catherine ou Une vie sans Joie*
* 1925 : *La Fille de l'eau*
* 1926 : *[[Nana (film fra 1926)|Nana]]*
* 1927 : *Sur un air de charleston*
* 1927 : *Une vie sans joie*
* 1927 : *Marquitta*	
* 1928 : *Tire-au-flanc*
* 1928 : *Le Tournoi dans la cité*
* 1928 : *[[Piken med svovelstikkene (fransk stumfilm)|Piken med svovelstikkene]]*
* 1929 : *Le Bled*
* 1931 : *On purge bébé*
* 1931 : *[[La Chienne]]*
* 1932 : *[[La Nuit du carrefour]]*
* 1932 : *[[Boudu reddet fra drukning]]*
* 1932 : *Chotard & co.*	 
* 1933 : *[[Madame Bovary (film, 1933)|Madame Bovary]]* 
* 1935 : *[[Toni]]*
* 1936 : *[[En dag på landet]]*
* 1936 : *La vie est à nous*
* 1936 : *[[Nattasylet (1936)|Nattasylet]]*
* 1936 : *[[Le Crime de Monsieur Lange]]*
* 1937 : *[[Den store illusjon]]*
* 1938 : *[[Marseillaisen (film)|Marseillaisen]]*
* 1938 : *[[Menneskedyret (film)|Menneskedyret]]*
* 1939 : *[[Spillets regler]]*
* 1941 : *[[Farlig område]]*
* 1943 : *[[Dette landet er mitt]]*
* 1944 : *[[Salut à la France]]*
* 1945 : *[[Mannen fra Syd-statene]]*
* 1946 : *[[Celestines dagbok]]*
* 1947 : *[[Vrakrester]]*
* 1951 : *[[Elven (film)|Elven]]*
* 1952 : *[[Gullkareten]]*
* 1955 : *[[Fransk Cancan]]*
* 1956 : *[[Elena og hennes menn]]*
* 1959 : *[[Dr. Cordeliers testamente]]*
* 1959 : *[[Frokost i det grønne]]*
* 1962 : *[[En flukt for livet]]*
* 1969 : *Le Petit Théâtre de Jean Renoir*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Porsche 907

**Porsche 907** var en bilmodell fra den tyske bilprodusenten Porsche, som ble utviklet for bruk i motorsport og bygget i årene 1967 og 1968.

Bilenes førerposisjon var endret fra den tradisjonelle venstre (som i vanlige personbiler) til høyre, etter et forslag fra Ferdinand Piëch, fordi dette ville være en fordel på baner som ble kjørt med klokken, noe som gjaldt de fleste.

907 ble første gang brukt i konkurranse på 24-timersløpet på Le Mans i 1967. På de rette områdene langs banen kunne bilene oppnå en topphastighet på 302 km/t, utstyrt med Porsches driftssikre boksermotor på seks sylindre og 2,0 liter, fremfor deres nye og kraftigere åttesylindrede motor. Den beste bilen kjørte inn til en sammenlagt femteplass, kun slått av Ford og Ferrari, som begge hadde langt større og kraftigere motorer.

Etter at Ford GT40 hadde satt en rekke rekorder i foregående sesonger hadde ryktene begynt å gå om en fremtidig regelendring, noe Porsche startet forberedelsene til sommeren 1967. 907 ble utstyrt med en 270-hesters åttesyindret motor på 2,2 liter, som så ble modifisert til å passe med reglene i den nye kategorien for 3-liters prototyper, som ble annonsert sent i 1967 og skulle starte opp allerede året etter. En motor med et opprinnelig sylindervolum på 3,0 liter ble også utviklet, til bruk i den fremtidige Porsche 908.

Fra 1968-sesongen ble de store V8- og V12-bilene til Ford og Ferrari diskvalifisert, og Porsche håpet å vinne World Sportscar Championship, og samtidig seieren i Le Mans ettersom konkurrentene Ford, Matra og Alfa Romeo ikke hadde klart å få sine 3,0-biler klare enda. Ferrari sto over hele 1968-sesongen som en protest mot regelendringen. Bortsett fra de tidligere rivalene i 2,0-litersklassen, Alfa Romeo T33/2 og Renault-støttede Alpine, var også 5,0-litersbiler tillatt, hvis minst 50 av dem hadde blitt bygget. Dette smutthullet var ment for å fylle opp startposisjonene med biler fra 1965-sesongen, som Ford GT40 og Lola T70.

I motsetning til Porsches tidligere relativt beskjedne deltakelse startet fire biler i 24-timersløpet på Le Mans i 1968, støttet av 20 mekanikere og ingeniører. Førerne var utstyrt med kjølevester utviklet av NASA, ettersom oljekjølere og varme oljeslanger gjorde det svært varmt i de lukkede bilene. Porsche tok en andreplass sammenlagt med 907, og også en tredjeplass med 908.

I årene som fulgte ble flere privateide 907 brukt i konkurranser, mens Porsches fabrikkteam gikk over til 908 fra og med sesongen 1969.

## Referanser
Sergej Demidov

**Sergej Demidov** (1961–2020) var en sovjetisk landslagsspiller i håndball, som spilte i norsk eliteserie for ,  og Urædd hvor han også var trener. Han jobbet som spillerutvikler i Norges Håndballforbund, blant annet med juniorlandslaget, og var sportssjef ved NTG Bærum.

Han var far til fotballspilleren Vadim Demidov.

## Karriere
### Spiller
Demidov spilte for klubbene MAI Moskva i dagens Russland og Celtnieks Riga i dagens Latvia, og ble tre ganger kåret til årets beste spiller i Sovjetunionen.

Han flyttet til Norge i 1990 og signerte for , hvor han ble både seriemester og Norgesmester.

### Trener
Demidov trente  fra 1994 til 1996, og var involvert i flere prosjekter i Norges Håndballforbund. Blant annet som trener for herrenes ungdoms- og juniorlandslag fra 2000 til 2005.

Han jobbet også på topphåndballinja ved Sandefjord videregående skole, som sportssjef ved NTG Bærum.

Før sin bortgang var han i gang med utarbeidelse av metodikk for unge russiske idrettsutøvere, etter mange års tilknytning til russisk håndball.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Emma Samms

**Emma Elizabeth Wylie Samuelson** (født 1960) er en britisk skuespiller som er best kjent fra TV-serien *[[Dynastiet]]*.

Samms ble født i Willesden i London. Hun flyttet som ung voksen til Los Angeles og bodde her da hun var på høyden av sin karriere. Hun flyttet tilbake til London i 1999. Hun har vært gift tre ganger.

Hun TV-debuterte i den todelte TV-filmen *[[Goliath Awaits]]* (1981). Fra 1982 til 2020 hadde hun rollen som Holly i *[[General Hospital]]*; Hun var fast 1982–1984, 1992–1993 og 2012–2013, og har hatt sporadiske opptredener både mellom- og etter disse tre periodene. Fra 1985 til 1989 hadde hun rollen som Fallon i *[[Dynastiet]].* Hun tok over rollen etter Pamela Sue Martin. Hun spilte samme rolle i den kortlivede spin-off-serien ''The Colbys''*,* men kom tilbake til hovedserien da *The Colbys* ble lagt ned i 1987. Hun hadde også samme rolle i den avsluttende miniserien *Dynasty: The Reunion* i 1991. Etter *Dynastiet* hadde hun en fast rolle i den kortlivede spin-off-serien *[[Models Inc.]]* (1994–1995) og i den britiske sykehusserien *[[Doctors (TV-serie, 2000)|Doctors]]* (2005 og 2018). Hun har utover dette hatt en birolle i miniserien *[[Ellis Island (miniserie)|Ellis Island]]* (1984), samt gjesteopptredener i serier som blant annet *[[Jessica Fletcher]]* (1988), *[[Newhart]]* (1988) og ** (1994). Hun har også medvirket i flere TV-filmer.

Samms filmdebuterte i den britiske eventyrfilmen *[[Arabian Adventure]]* (1979). Hun har siden spilt i den amerikanske komedien *[[Delirious (film, 1991)|Delirious]]* (1991), samt i noen mindre kjente filmer.

Emma Samms har i løpet av karrieren medvirket i over 50 film- og TV-produksjoner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Boulogne-sur-Mer

**Bologne-sur-Mer** (*Bonen* på flamsk) er en by og kommune ved Den engelske kanal i Frankrike. Den er *[[sous-préfecture]]* (administrasjonssenter) i departementet Pas-de-Calais i regionen Hauts-de-France, og har om lag 45&nbsp;000 innbyggere. Storbyområdet til byen hadde etter en folketelling i 1999 135&nbsp;116 innbyggere.

## Navn
Navnet Boulogne ble først nedskrevet i romertiden som *Bononia*, som kom av det keltiske ordet *bona* (betyr «fundament», «bosetning», «festning»). Den samme bakgrunnen har også navnet på den italienske byen Bologna.

## Historie
Opprinnelig ble byen kalt *Gesoriacum*, men på 300-tallet ble den kalt *Bononia* av romerne, og hadde en stor havn som knyttet resten av riket til Storbritannia. Keiser Claudius brukte byen som base da han invaderte De britiske øyer i år 43, og frem til 296 var byen base for *[[Classis Britannica]]* (den romerske flåten i britiske farvann).

I middelalderen ble byen senter for grevene av Boulogne. Området ble kjempet om av franskmenn og engelskmenn. I 1550 avsluttet freden i Boulogne krigen England hadde mot Skottland og Frankrike. Frankrike kjøpte Boulogne tilbake for 400&nbsp;000 crown.

På 1800-tallet ble Notre-Dame de Boulogne rekonstruert av presten Benoit Haffreingue etter han fikk et syn fra Gud om å rekonstruere den ødelagte basilikaen i byen. Under Napoleonskrigene samlet Napoleon La Grande Armée i Boulogne for å invadere Storbritannia i 1805. Planene hans ble utsatt på grunn av andre saker i Europa og den sterke marinen til britene.

Boulogne-sur-Mer er en av de viktigste fiskehavnene i Frankrike.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Boulogne-sur-Mer***

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
* Reiseguide for Boulogne-sur-Mer
Suffer the Children

***Suffer the Children*** er en EP av det engelske bandet Napalm Death, utgitt i 1990. Det ble innspilt ved Morrisound Recording, Tampa, Florida i april og mai 1990. Tittelsporet er fra albumet *Harmony Corruption*.

## Sporliste
#«Suffer the Children» – 4:23
#«The Kill / Scum» (Live) – 3:33
#«Extremity Retained / Life» (Live) – 3:32

## Besetning
*Mark «Barney» Greenway – Vokal
*Shane Embury – Bass
*Mitch Harris – Gitar
*Jesse Pintado – Gitar
*Mick Harris – Trommer
Europeisk parti

**Europeisk parti** er et politisk parti på EU-nivå. De europeiske partiene er paraplyorganisasjoner for nasjonale partier fra europeiske land, og kan søke støtte fra EU til sin virksomhet. Partiene har blant annet som formål å bidra til etableringen av politiske grupper i Europaparlamentet. 

## Historie
De første europeiske partigrupperingene i EU, var forløperen til Det europeiske sosialdemokratiske parti i 1974, og forløperne til Det europeiske folkepartiet og til Alliansen av liberale og demokrater for Europa, begge i 1976. Den første europeiske samling av grønne partier som forløper til Det europeiske grønne partiet skjedde i 1993. Det europeiske venstrepartiet ble grunnlagt i 2004.

EU-traktaten Art. 191, tidligere 138 A har siden Maastricht-traktaten hatt denne bestemmelsen (dansk ordlyd):

:«Politiske partier på europæisk plan er vigtige som en integrationsfaktor inden for Unionen. De bidrager til en europæisk bevidstgørelse og til at udtrykke unionsborgernes politiske vilje.»

## Krav og oppgaver
For at et europeisk parti skal kunne dannes, kreves det at partiet finnes i minst en fjerdedel av EUs medlemsstater (det vil si 7 av de 27 lendene) og har fått minst tre prosent av stemmene i hver av dem. Det europeiske partiet representerer dermed flere nasjonale partier. Et europeisk parti må velge sin ledelse demokratisk. Det må støtte blant annet prinsippene om frihet, demokrati og menneskerettigheter slik de er definert i EU-traktaten. Partiet må som formål å delta i valg til Europaparlamentet. Partiet må oppgi alle gaver over 500 euro.

For at et parti skal være europeisk etter EU-traktaten Art. 191 må for det første befatte seg med europeiske temaer, men det er ikke nødvendig at partiet er for EU. For det andre må partiet danne en gruppe i Europaparlamentet, hvis hensikt er å danne en såkalt politisk gruppe, alene eller i samarbeid med andre europeiske eller nasjonale partier.

Oppgavene til de europeiske partiene omfatter blant annet utarbeidelse av valgprogrammer til valgene til Europaparlamentet, hovedpunkter i arbeidet til de politiske gruppene i Europaparlamentet og samarbeid med regjeringssjefene forut for møter i Det europeiske råd som er EUs toppmøte.

Partier som tilfredsstiller de krav som stilles til et europeisk parti, kan søke støtte fra EU til sin drift.

## Referanser
Any Given Sunday

***Any Given Sunday*** er en film laget i 1999 av Oliver Stone, og de som spiller er: Al Pacino, Cameron Diaz, Dennis Quaid, Jamie Foxx, James Woods, LL Cool J, Matthew Modine, John C. McGinley, Charlton Heston, Ann-Margret, Lauren Holly, Bill Bellamy, Lela Rochon, Aaron Eckhart, Elizabeth Berkley og Marty Wright. Filmen har også mange (amerikansk fotball) fotballspillere, inkludert: Jim Brown, Lawrence Taylor, Dick Butkus, Y.A. Tittle, Pat Toomay, Warren Moon, Johnny Unitas, Ricky Watters, Barry Switzer, Emmitt Smith og Terrell Owens

## Handling
Miami Sharks, et en gang stort amerikansk fotball-lag, sliter med å komme seg til sluttspillet i Associated Football Franchises of America (AFFA) i 2001. Treneren deres, Tony D'Amato, har også falt i unåde hos den unge lagets eier Christina Pagniacci - og D'Amatos forventede etterfølger Nick Crozier. I sesongens trettende kamp blir både quarterback Jack Cap Rooney og Tyler Cherubini skadet, og tvunget til å forlate kampen. De desperate Sharks får inn en annen quarterback, Willie Beamen, for å erstatte de to spillerne. Dagen etter krangler D'Amato og Pagniacci om den videre retningen til laget.

Men D'Amato påstår at Pagniaccis far, den forrige eieren av laget, aldri ville ha blandet seg inn i trener-planene hans. Men Beamens nyvunne suksess fører også til hans voksende narsissisme, og fører til konflikter med lag-kamerater og trenere. Under en konfrontasjon med Beamen, degraderer D'Amato ham til benken. Etter at Beamen har gitt et intervju som alene tar all æren for Sharks sin nye seiersrekke, nekter de andre spillerne å spille sammen med Beamen - og de taper følgelig en kamp. Rooney kommer tilbake som quarterback, men blir skadet med hjernerystelse etter å ha scoret en touchdown. Rooney oppfordrer D'Amato til å la Beamen gjennomføre resten av spillet, og etter en krangel gir D'Amato etter.

## Skuespillere
* Al Pacino som Tony D'Amato, hovedtrener for Miami Sharks.
* Cameron Diaz som Christina Pagniacci, eier og daglig leder. Hun arvet laget fra faren sin
* Dennis Quaid som Jack "Cap" Rooney, quarterback og lag-kaptein.
* James Woods som Dr. Harvey Mandrake, den skruppelløse team-legen.
* Jamie Foxx som Willie "Steamin" Beamen, quarterback.
* LL Cool J som Julian "J-Man" Washington.
* Ann-Margret Olsson som Margaret Pagniacci, Christinas mor.
* Lauren Holly som Cindy Rooney, kona til Cap Rooney.
* Jim Brown som Monte Monroe. En mangeårig venn av D'Amato.
* Aaron Eckhart som Nick Crozier.
* Bill Bellamy som Jimmy Sanderson, en annen spiller.
* Matthew Modine som Dr. Ollie Powers.
* John C. McGinley som Jack Rose, en sportsreporter.
* Lela Rochon som Vanessa Struthers, langvarig kjæreste til Willie Beamen.
* Elizabeth Berkley som Mandy Murphy, en prostituert
* Clifton Davis som ordfører Tyrone Smalls.
* Charlton Heston som AFFA-kommissær.
* Andrew Bryniarski som Patrick "Madman" Kelly.
* Pat O'Hara som Tyler Cherubini.
* Allan Graf som en dommer.
* Lester Speight som en sikkerhetsvakt

## Eksterne lenker
*
Mentally Murdered

***Mentally Murdered*** er en EP av det engelske bandet Napalm Death, opprinnelig utgitt i 1989. Det ble innspilt i mai 1989 på Slaughterhouse Studio.  Låtene fra denne EP-en ble senere også inkludert på albumet *[[Harmony Corruption]]* og på samlealbumet *[[Death by Manipulation]]*.

## Sporliste
# «Rise Above» – 2:42
# «The Missing Link» – 2:17
# «Mentally Murdered» – 2:11
# «Walls of Confinement» – 2:56
# «Cause and Effect» – 1:26
# «No Mental Effort» – 4:08

## Besetning
*Lee Dorrian – Vokal
*Shane Embury – Bass
*Bill Steer – Gitar
*Mick Harris – Trommer

## Eksterne lenker
*
Det europeiske demokratiske partiet

**Det europeiske demokratiske partiet** (EDP) er et sentrumspolitisk europeisk parti som er sterkt for den europeiske integrasjonen. Partiet ble formelt dannet den 9. desember 2004 i Brussel. Partiets to første ledere var franskmannen François Bayrou og italieneren Francesco Rutelli. Til forskjell fra mange andre europeiske partier har EDP to partiledere.

EDP ble dannet som en motreaksjon mot det økende antallet euroskeptiske partier innen de europeiske institusjonene. Partiet dro til seg tilhengere både fra det europeiske folkepartiet og fra det europeiske sosialdemokratiske partiet. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Pamela Bellwood

**Pamela Bellwood** (født 1951) er en amerikansk skuespillerinne, kjent fra tv-serien *[[Dynastiet]]*.

Bellwood har medvirket i 12 filmer og nærmere 40 tv-produksjoner i løpet av karrieren. Hun har også en betydelig scenekarriere.

Hun studerte skuespill ved Neighborhood Playhouse i New York og hadde deretter et kort studieopphold ved Royal Academy of Dramatic Art i London.

Hun scenedebuterte på Broadway i 1972 hvor hun spilte i stykker som *Butterflies Are Free* og *Finishing Touches.* Førstnevnte stykke innbrakte henne en Clarence Derwent Award.

Hun TV-debuterte i 1970 i krimserien *[[Mannix]]*. Fra 1981 til 1986 hadde hun rollen som den mentalt ustabile Claudia Blaisdel i såpeserien *[[Dynastiet]]*. Hun utover dette hatt gjesteopptredener i flere kjente serier som blant annet *[[Ironside]]* (1974), *[[Baretta]]* (1975), *[[Cannon]]* (1975), ''Kjærlighetsskipet'' (1977), *[[The Twilight Zone]]* (1989), *[[Jessica Fletcher]]* (1989), *[[Life Goes On (TV-serie)|Life Goes On]]* (1992) og *[[Criminal Minds]]* (2013).  Hun har også spilt i en rekke tv-filmer, deriblant *The War Widow* (1976), *Cocaine: One Man's Seduction* (1983) og *Double Standard* (1988). 

Hun filmdebuterte i en liten birolle i thrilleren *[[Two Minute Warning]]* (1976). Hun har siden medvirket i filmer som blant annet *[[Airport '77]]* (1977) og *[[Hangar 18]]* (1980). 

Pamela Bellwood ble gift i 1984 med fotograf Nik Wheeler. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Greed Killing

***Greed Killing*** er en EP av det britiske bandet Napalm Death.  Det ble utgitt i 1995 på Earache Records, og inneholder to sanger fra *[[Diatribes]]*-albumet og fire eksklusive sanger fra innspillingen av *Diatribes*.

## Sporliste
# «Greed Killing» – 3:06
# «My Own Worst Enemy» – 3:36
# «Self Betrayal» – 4:38
# «Finer Truths, White Lies» – 3:00
# «Antibody» – 2:51
# «All Links Severed» – 2:41
# «Plague Rages» (Live) – 3:48

## Besetning
*Mark «Barney» Greenway – Vokal
*Shane Embury – Bass
*Mitch Harris – Gitar
*Jesse Pintado – Gitar
*Danny Herrera – Trommer

## Eksterne lenker
*
Jack Coleman

**Jack Coleman** (født 1958) er en amerikansk skuespiller kjent fra tv-serien *[[Dynastiet]]*. Han har primært spilt i tv-produksjoner.

Coleman har medvirket i 9 filmer og nærmere 60 tv-produksjoner i løpet av karrieren.

Han ble født John MacDonald Coleman i Easton i Pennsylvania og er 6. generasjons etterkommer av den amerikanske oppfinneren Benjamin Franklin. Han gikk på Duke University, hvor han etterhvert bestemte seg for å bli skuespiller. Etter endt eksamen gikk han på Eugene O'Neill Theater Center.

Hans første store rolle var i serien *[[Days of Our Lives]]*, hvor han var med fra 1981 til 1982. Fra 1982 til 1988 hadde han rollen som Steven Carrington i tv-serien *[[Dynastiet]]*, en rolle som opprinnelig ble spilt av Al Corley. Etter dette spilte han fast i den kortlivede tv-serien *Nightmare Cafe* (1992), deretter *Oh Baby* (1998–2000), miniserien *Kingdom Hospital* (2004), *[[Heroes (TV-serie)|Heroes]]* (2006–2010) og miniserien *[[Heroes Reborn]]* (2015). Han har utover dette hatt gjentagende roller i tv-serier som blant annet *[[Kontoret (USA)|Kontoret]]* (13 episoder, 2010–2013), *[[The Vampire Diaries]]* (5 episoder, 2011–2012), *[[Burn Notice]]* (11 episoder, 2013), *[[Castle]]* (6 episoder, 2012–2015), *[[Scandal]]* (6 episoder, 2013), *[[Hawaii Five-0 (2010–2020)|Hawaii Five-O]]* (2 episoder, 2018), *[[Chicago P.D. (TV-serie)|Chicago P.D.]]* (3 episoder, 2015–2021) og *Ordinary Joe* (7 episoder, 2021–2022). Han har også medvirket i en rekke TV-filmer, deriblant *Bridesmaids* (1989), *Trapped in Space* (1994), *Cow Belles* (2006) og *Polar Storm* (2009).

Han filmdebuterte i den forholdsvis ukjente australske filmen *The Pursuit of Happiness* (1988). Han har hatt få filmroller.

Coleman giftet seg i 1996 med skuespillerinnen Beth Toussaint.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Høyjord skole

**Høyjord skole** ligger i tettstedet Høyjord i Sandefjord kommune. Skolen er en barneskole og har ca 116 elever fra 1. til 7. klasse. Elevene kom tidligere både fra Høyjord og Vivestad, men fra 2016 ble elevene fra Vivestad flyttet til Ramnes skole. Rektor ved Høyjord skole er Ann-Christel Stålerød.

Skolebygget kostet 1,2 millioner kroner. Byggingen ble påbegynt 1964 og skolen åpnet 1965. Høyjord skole overtok da elevene fra Bøen og Gran skoler, samt fra Vivestad skole i Ramnes. Den ble utvidet i 1991.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Høyjord skoles hjemmeside 
* Pedlex ''om Høyjord skole''
Dumont d’Urville (forskningsstasjon)

**Dumont d'Urville** (*Base antarctique Dumont d'Urville*) er en fransk forskningsstasjon på øya Île des Pétrels i Terre Adélie, Frankrikes kravområde i Antarktis. Den er oppkalt etter den franske oppdageren Jules Dumont d'Urville.

Stasjonen har helårsbemanning, og kan innkvartere 120 personer om sommeren og 30 gjennom vinteren. På grunn av vanskelige værforhold kommer bare 30–40 mennesker i land om gangen. Isbryteren «l'Astrolabe» kommer med proviant og mannskap til stasjonen fra Hobart, Tasmania. Den går fem turer hvert år i sommersesongen mellom november og mars.

Den første forskningsstasjonen Port-Martin ble ødelagt i en brann 23. januar 1952, og i 1956 stod den nye forskningstasjonen ferdig. I det internasjonale geofysiske året 1957/1958 fungerte stasjonen som den franske deltakningsenheten. Stasjonen har vært i aktivt bruk siden den gang og er idag hovedstasjonen i Adélie Land. Den Oscar-vinnende dokumentarfilmen *La Marche de l'empereur*, utgitt på norsk som *[[Pingvinenes marsj]]*, ble filmet i områdene rundt Dumont d'Urville Station.

## Eksterne lenker
*
Zhejiang-Jiangxi-kampanjen

**Zhejiang-Jiangxi-kampanjen** var en militær kampanje som japanske styrker sammen med allierte styrker fra Manchukuo gjennomførte i de kinesiske provinsene Zhejiang og Jiangxi i 1942.

Den 18. april 1942 gjennomførte amerikanske bombefly Doolittle-raidet, et angrep på Tokyo, Nagoya og Yokohama. Planen var at de etterpå skulle lande flyene på flyplasser i deler av Kina som ikke var okkupert av japanske styrker. Men fordi flyene måtte angripe før planlagt, og dermed da hangarskipet var lengre øst, gikk de fleste av flyene tom for drivstoff og krasjlandet i de kinesiske provinsene Zhejiang og Jiangxi.

Sekstifire amerikanere landet i fallskjerm i dette området. De fleste ble holdt i skjul av kinesiske sivilister, men åtte av dem ble tatt til fange av japanske patruljer. De ble stilt for retten og etter en skueprosess ble de henrettet for «forbrytelser mot menneskeheten». Den japanske hær begynte så en massiv leteaksjon etter andre amerikanere, og under aksjonen brente de mange byer og landsbyer som var mistenkt for å ha hjulpet amerikanerne. Mange sivilister ble henrettet.

Japanerne ønsket også å okkupere området for å forhindre at det amerikanske flyvåpen fikk etablert baser der og kunne nå de japanske hovedøyene igjen. Da de japanske styrker hadde gjort seg ferdig i Zhejiang og Jiangxi i midten av august, etterlot de seg store ødeleggelser. Så mange som 250&nbsp;000 sivile kinesere var blitt drept.
Inside the Torn Apart

***Inside the Torn Apart*** er det sjuende studioalbumet fra det britiske bandet Napalm Death. Det ble innspilt ved Framework Studios i Birmingham i England, og utgitt 3. juni 1997.

## Sporliste
#«Breed to Breathe» – 3:16
#«Birth in Regress» – 3:32
#«Section» – 2:45
#«Reflect on Conflict» – 3:15
#«Down in the Zero» – 3:09
#«Inside the Torn Apart» – 3:46
#«If Symptoms Persist» – 2:41
#«Prelude» – 3:11
#«Indispose» – 3:04
#«Purist Realist» – 2:58
#«Lowpoint» – 3:15
#«The Lifeless Alarm» – 4:39

## Besetning
*Mark «Barney» Greenway – Vokal
*Shane Embury – Bass, Backingvokal
*Mitch Harris – Gitar, Backingvokal
*Jesse Pintado – Gitar
*Danny Herrera – Trommer

## Eksterne lenker
*
Partito Democratico Meridionale

**Partito Democratico Meridionale** (det «sørlige demokratiske parti», PDM) var et italiensk (sentrumsorientert) regionsparti med base i Calabria.

Partiet ble grunnlagt i 2006 som et resultat av en splittelse i den regionale delen av Democrazia è Libertà - La Margherita. Partiets leder var Agazio Loiero, president i regionen Calabria siden 2005. Partiet var en sterk støttespiller for dannelsen av det nye partiet Partito Democratico, selv om de fleste medlemmene var moderat konservative. Partiet ble oppløst ved dannelsen av det nye partiet den 14. oktober 2007. 

## Referanser
Infineon Raceway

**Infineon Raceway** er en Nascar- og IndyCar-bane. Den ble laget i 1968 og kostet 70 millioner USD. Banen måler 4,05 km, har tolv svinger og 102&nbsp;010 sitteplasser. Den eies av Speedway Motorsports inc. 

Banen ligger på Sears Point i de sørlige Sonoma-fjellene i California, USA. 

## Beste rundetider
*Nascar: Jeff Gordon (2005) 1.15,950
*IndyCar: Ryan Briscoe (2005) 1.16,491