Bethlem Royal Hospital

**Bethlem Royal Hospital** (også kjent som *St. Mary Bethlehem* og *Bethlehem Hospital and Bedlam*) var et viktoriansk sinnssykeasyl. Det lå i Lambeth, daværende forstad London, som var preget av dagleiere og forurensning. Dens berømte historie har inspirert flere skrekkbøker, filmer og TV-serier, spesielt *Bedlam*, en film fra 1946 med Boris Karloff.

Sykehuset ble grunnlagt i 1247 som et nonnekloster, *Priory of the New Order of Our Lady of Bethlehem*, opprinnelig nær Bishopsgate like utenfor bymurene til City of London, under regjeringstid til Henrik III.. Det omtalt som et sykehus innen 1330 og som et sykehus for sinnssyke innen 1402. Det flyttet et lite stykke til Moorfields, nær Moorgate, i 1676, og deretter til St George's Fields i Southwark i sørlige London i 1815, før den flyttet til sin nåværende beliggenhet i Monks Orchard i Croydon, en forstad til London, i 1930.

Bethlem var det første sykehuset i England som spesialiserte seg i pleie av sinnssyke, og fødte karikaturen av galningasylet som et sted fylt med lenkede pasienter i skitne levekår. Det engelske begrepet «bedlam, som har fått betydningen oppstyr og forvirring, er et alternativt begrep for sinnssykeasyl og om forvirret sinnstilstanden, har sin opprinnelse i institusjonens tidligere tilnavn. Selv om sykehuset ble et moderne psykiatrisk anlegg, var det historisk sett representativt for de verste utskeielsene av i tiden for  reformer av sinnssykeasyl. Bedlem er blitt avledet fra dagliguttale av Betlehem, forkortelse for Hospital of Saint Mary of Bethlehem. Navnet kan oppstått i overgang i tittelen på John Davies’ utgivelse av humoristisk poesi fra 1617, *«Wits bedlam — where is had, whipping-cheer, to cure the mad.»*

## Dagens sykehus
I løpet av syv og et halvt århundre tok denne institusjonen imot pasienter under takskjegget mens den utviklet seg i sin hensikt, praksis og ideologi på måter som reflekterer utviklingen av medisinen og samfunnet selv i denne tidsperioden.  I løpet av 1900-tallet skaffet Bethlem seg en tilknytning til en medisinsk skole, en fusjon med Maudsley Hospital. 
Det gamle sykehuset og dets eiendom ble kjøpt av Harold Harmsworth, lord Rothermere, og presentert for London County Council for bruk som en park; den sentrale delen av bygningen ble beholdt og ble hjemsted for Imperial War Museum i 1936 Sykehuset ble tatt opp i National Health Service i 1948.

Sykehuset er nært knyttet til forskningsuniversitetet King's College London og er i samarbeid med Institute of Psychiatry, Psychology and Neuroscience (IoPPN), et stort senter for psykiatrisk forskning i London. Det er en del av King's Health Partners akademiske helsevitenskapelige senter og National Institute for Health and Care Research (NIHR) og dets Biomedisinsk forskningssenter for psykisk helse.

## Referanser


## Litteratur
* Allderidge, Patricia (1979a): «Management and Mismanagement at Bedlam, 1547–1633», Webster, Charles: *Health, Medicine and Mortality in the Sixteenth Century*. Cambridge: Cambridge University Press; ISBN 9780521226431. s. 141–164.
* Andrews, Jonathan; Scull, Andrew (2001): *Undertaker of the Mind: John Monro and Mad-Doctoring in Eighteenth-Century England*. California: California University Press; ISBN 9780520231511.

## Se også
*Dårekiste
*Dollhus

## Eksterne lenker
*