Høvisk litteratur

**Høvisk litteratur** (av tysk *höfisch*, «høvisk», fra fransk *courtois* avledet av *court*, «hoff») er skjønnlitteratur forfattet ved vesteuropeiske hoff i høymiddelalderen, med handling hentet fra kongens og riddernes krets, skrevet for adelige lesere, og etter hvert oversatt fra fransk til norrønt under Håkon Håkonsson (1217–63), slik som *[[Tristan og Isolde]]* med norrøn tittel *[[Soga om Tristram og Isond|Trístrams saga ok Ísondar]]*, og versromanen *[[Gralsfortellingen (Chrétien de Troyes)|Le Conte du Graal]]* av Chrétien de Troyes som i norrønt oversettelse heter *Parcevals saga*. Gjennom sin interesse for ridderromaner kunne kong Håkon styrke sin maktposisjon, ved indirekte å fortelle sine hirdmenn hvor viktige de var for ham.

Høvisk diktning hadde sin storhetstid utover 1100- og 1200-tallet, både på vers fremført av trubadurer, og som prosa; både som lengre («ridderromaner») og kortere fortellinger (*lais*). Den mest vanlige formen både i romanene og i *lais* er åttetakters *parrimete* vers. Forfatterne har vært anonyme eller navngitt. 

Begrepet oppsto i Frankrike på 1100-tallet, og dreier seg om litteratur på romansk folkespråk, «roman» eller «romanse», med høvisk motiv, vanligvis med et persongalleri som omfattet riddere og adelsdamer. Et vanlig tema er livslang, skjebnebestemt kjærlighet mellom mann og kvinne. I romanen *[[Tristan og Isolde]]* inntar de to hovedpersonene en drikk som binder dem erotisk og åndelig til hverandre for resten av livet, og får dem til å trosse enhver hindring for å få være nær hverandre – med dødelig utgang. 

## Første ridderroman
En helt isolert forløper for annen høvisk litteratur ble skrevet av en tysk munk i Tegernsee allerede rundt 1050, versromanen *Ruodlieb*, den første middelalderroman som er ren fiksjon. Den unge ridderen Ruodlieb drar ut i verden og går i tjeneste hos en konge. Sammen beseirer de en motstander som tilgis av den edle kongen, slik syndere tilgis av Gud. Motstanderen sender kongen takkegaver i form av eksotiske dyr som papegøyer og kameler, samt en gaupe - hvis urin kan brukes til fremstilling av juveler. Kongen nøyer seg med å beholde et par dansende tvillingbjørner. Ruodlieb får sin lønn, drar hjemover, og underveis arrangerer han et ekteskap for en slektning av seg. Ruodliebs mor synes han også bør gifte seg, for alderdommen vil en dag komme til ham også. Han avslår likevel et ekteskap med en dame som har hatt en affære med en prest. Romanen ender med at hans mor drømmer at sønnen kommer til å arve et kongedømme.

## Tre sagnkretser
* britiske emner, *La matière de [[Bretagne]]
* romerske emner, *La matière de Rome
* franske emner, *La matière de [[frankrike|France]]

En fjerde sagnkrets er såkalte [[eventyr]]romaner, *roman d'adventure*, en slags blanding av de tre andre. 
 
Britiske emner var inspirert av [[Keltere|keltiske]] [[sagn]] som kretser rundt [[kong Arthur]] og hans riddere av det [[runde bord]]. *Roman d'antique* hentet sitt materiale fra den klassiske epikken. *Roman d'adventure* la handlingen til [[eksotiske]] miljøer. Felles for dem alle var at de handlet om riddere, der ridderen stilles overfor vanskelige oppgaver eller prøvelser som han overvinner, og at han ved romanens slutt fremstår som en helt.

Historiene utspiller seg i riddermiljø, og hovedpersonen er ofte en [[vasall]] av en [[hertug]] eller [[konge]]. Kjærligheten ledsages av en bestemt høvisk, galant, ridderlig opptreden – med fransk [[kurtoisi]] («høviskhet») som forbilde. Helten viser dødsforakt ved selv å oppsøke farene, og vinner dermed respekt hos den elskede og hos sin herre.

Karakterene var svært statiske, og ridderromanser var trolig tenkt som dannelsesideal som skulle vise hvordan en ekte ridder burde handle og være. Sentralt motiv er motsetningen mellom høvisk sublimitet og uhøvisk naturlighet. Når det gjelder heltens karakter og evner for øvrig, merkes over tid en utvikling av [[sjanger]]en. I tidlige ridderromaner er det heltens fysiske evner som vektlegges, mens han i senere romaner tegnes som en psykologisk mer sammensatt person, med dyp religiøs overbevisning som ett av sine fortrinn. Høvisk diktning kan betraktes ikke bare som underholdningslitteratur, men som en form for pedagogisk litteratur, som mønster for dannelse og som inspirasjon for begge kjønn ved å vise hva manns- og kvinnerollen innebærer av idealer, krav og forventninger. 

På den andre siden inneholder høvisk diktning også elementer av opprør og systemkritikk. Det er et [[paradoks]] at den høviske kjærligheten lovprises i litteratur som sirkulerte i [[aristokrati]]et – i de kretsene som mer enn noen baserte sin økonomiske og politiske makt på nettopp [[arrangert ekteskap]]. I forhold til arrangerte ekteskap virker ridderromanenes høviske kjærlighet direkte undergravende.

== I Norden ==
Høvisk diktning har øvd stor innflytelse på [[norrøn litteratur]] i høymiddelalderen. Flere norske konger og dronninger – fra [[Håkon Håkonsson]] til [[Håkon V Magnusson]] og dronning [[Eufemia av Arnstein|Eufemia]] var opptatt av å innføre kontinental kultur i Norge, og fikk fransk, høvisk diktning omsatt til norrønt, hvor det utviklet seg til en egen sjanger, [[norsk hofflitteratur]]. I tillegg fikk den hjemlige diktningen sterke impulser fra kontinental høvisk litteratur. Både [[Heimskringla|Snorres kongesagaer]] og [[islendingesaga|de islandske ættesagaer]] har tydelige spor etter høvisk diktning.

== Kjente høviske verker ==
* *Robin og Marion* av [[Adam de la Halle]].  
* *Erec og Enide* av [[Chrétien de Troyes]] ([[1170]])
* *Yvain Løveridder* av [[Chrétien de Troyes]] ([[1177]]–[[1179]])
* *Om kjærligheten (De amore)* av [[Andreas Capellanus]], (ca. 1184–1186)
* *Gralsfortellingen* av [[Chrétien de Troyes]] ([[1190]])
* *Parzifal* av [[Wolfram von Eschenbach]] ([[1200]]–[[1210]])
* *Roman de Fergus* av Guillaume le Clerc ([[1200-tallet]])
* *Hertug Frederik av Normandie* (1200-tallet)

== Referanser ==
<references/>

== Eksterne lenker ==
* [https://snl.no/h%C3%B8visk_litteratur *Høvisk litteratur*], artikkel hos [[Store norske leksikon]]
* [http://www.norgeshistorie.no/hoymiddelalder/artikler/0918-riddersagaene-middelalderens-kiosklitteratur.html *Riddersagaene, middelalderens kiosklitteratur*], artikkel hos [[Norgeshistorie.no]]
* [http://www.norgeshistorie.no/hoymiddelalder/kommunikasjon-og-kunnskap/0907-den-kristne-og-hoviske-kulturen.html *Den kristne og høviske kulturen''], artikkel hos Norgeshistorie.no