open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lilloseter

**Lilloseter** er en turisthytte og et serveringssted i Lillomarka i Nittedal. Selve hytta ligger på en høyde mellom Aurevann og Langevann. Lilloseter et populært utfartssted for beboerne i Groruddalen, og ligger bare fire og en halv kilometer fra parkeringsplassen til Steinbruvann ved Grorud og fem fra Ammerud. Stua er også tilgjengelig fra Nittedal. Det har vært servering på Lilloseter siden rundt 1918. I dag eies stua av Oslo kommune. Lilloseter har i dag 120 sitteplasser.

## Navnets opprinnelse
Lilloseter var opprinnelig en husmannsplass rett nord for der serveringsstedet ligger i dag. Man kan fremdeles se låven der husmannsplassen lå. Navnet kom naturlig i 1788 da Lillo gård i Aker kjøpte huset og skogen rundt av gården Kjul i Nittedal.

## Historie
I 1918 kjøpte Theodor Kristoffersen Lilloseter og begynte å servere turister i den gamle stua på Lilloseter. Denne stua er nå revet. Kristoffersen er så vidt man vet, den første som drev med servering her. 

Oslo Gullsmedarbeideres Forening kjøpte huset og 108 mål skog på Lilloseter i 1925. De bygde en stor sportsstue, tre hytter og en driftsbygning på Lilloseter. Under Foreningens eie ble det drevet servering og overnattingsvirksomhet i større skala. Medlemmene av Oslo Gullsmedarbeideres Forening var også flittige brukere av tilbudet, og hadde ti reserverte sengeplasser.

I 1950 overtok Oslo kommune driften av Lilloseter. Noen år etter dette drev Turistforeningen stua. Nå er det Bymiljøetaten som har ansvar for drift og forvaltning av de kommunale sportsstuene. Bestyrerne Bjørn og Gudbjørg Rode kom til Lilloseter i 1968 og drev stua på vegne av kommunen i 40 år. Fra 1. november 2008 overtok Mette og Torgeir Soot som bestyrere.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Lilloseters nettsted
Singaporestredet

**Singaporestredet** er et sund i Sørøst-Asia som skiller Vest-Malaysia og staten Singapore fra de indonesiske Riauøyene. Det forbinder Malakkastredet med Sørkinahavet. Sundet er 114 kilometer langt, 16 kilometer bredt ved innløpet i vest og 32 km bredt i den østre enden.

## Referanser
Sulusjøen

**Sulusjøen** er havområdet som omkranses av de filippinske øyene Palawan, Mindoro, Panay, Negros og Mindanao, og den malaysiske enklaven Sabah på Borneo. Sjøen har et havdyp på over 5&nbsp;000 m.

Det er en rekke øyer i Sulusjøen, deriblant Cuyoøyene, Mapun og Turtle Islands. I sjøen ligger også verdensarvstedet Tubbataharevet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bring Me the Horizon

**Bring Me the Horizon** er et britisk rockeband fra Sheffield, Yorkshire.

Bandet ble etablert i 2004 av medlemmer fra andre lokale band. Navnet fikk de fra filmen *[[Pirates of the Caribbean: The Curse of the Black Pearl]]*, hvor Captain Jack Sparrow roper ut *«Now... Bring me that horizon».* Etter en liten endring, ved å bytte ut «that» til «the» ble navnet på bandet til.

De er for tiden signert hos Visible Noise Records, men var i starten signert til plateselskapet Thirty Days of Night Records. De var det første bandet som ble signert hos Thirty Days of Night Records, men etter uenigheter og dårlig markedsføring av bandet valgte BMTH å bytte til det nåværende Visible Noise Records UK. Bandet har også platekontrakt hos Epitaph Records i USA og Shock Records i Australia.

Bandet utga i 2004 EP-en *This Is What the Edge of Your Seat Was Made For*, og debutalbumet *Count Your Blessings* ble utgitt 30. oktober 2006. Deres andre album, *Suicide Season*, ble sluppet 29. september 2008. Bring Me The Horizons tredje album, *There Is a Hell, Believe Me I've Seen It. There Is a Heaven, Let's Keep It a Secret*, kom høsten 2010. Det fjerde albumet *Sempiternal* kom ut 29. mars 2013. Bandet ga ut var singelen «Drown» 21. oktober 2014. Det femte albumet *That's the Spirit* ble sluppet ut 9. september 2015, og det sjette albumet *Amo* ble utgitt 24. januar 2019 og ble deres første album til å toppe den britiske albumlista.

Bandet har også samarbeidet med den norske sangeren Sigrid på låta «Bad Life», som er fjerde singel fra hennes andre studioalbum *[[How to Let Go]]*, som ble sluppet 6. mai 2022.

Bring Me The Horizons første konsert i Norge var under Hovefestivalen i Arendal i 2009. Det var også da de kunngjorde at Jona Weinhofen ble deres nye gitarist og erstatning etter Curtis Ward, på heltid. Den andre var på John Dee 18. oktober 2009, hvor de annonserte mange nye Norges-besøk i fremtiden etter strålende velkomst fra sine norske fans. 13. januar 2011 ble det bekreftet at Bring Me the Horizon var booket til Øyafestivalen i Oslo samme år. 1. november 2011 var de oppvarmingsband for Machine Head på Sentrum Scene i Oslo. De opptrådte også på Hovefestivalen 2014. Deres forrige konsert i Norge var den 24. juni 2022 som en av headlinerne på festivalen Tons of Rock på Ekebergsletta i Oslo.

Bandet har også sterke bånd til «GoblinMetal»-bandet Nekrogoblikon, siden Oliver Sykes var deres tidligere trommeslager.

## Diskografi
### Studioalbum
* *[[Count Your Blessings (album)|Count Your Blessings]]* (2006)
* *[[Suicide Season]]* (2008)
* *[[There Is a Hell, Believe Me I've Seen It. There Is a Heaven, Let's Keep It a Secret]]* (2010)
* *[[Sempiternal]]* (2013)
* *[[That's the Spirit]]* (2015)
* *[[Amo]]* (2019)

### EP-er
* *[[This Is What the Edge of Your Seat Was Made For]]* (2004)
* *[[The Chill Out Sessions]]* (med Draper) (2012)

### Andre utgivelser
* *[[Music to Listen To...]]* (2019)
* *[[Post Human: Survival Horror]]* (2020)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
En stjerne skinner i natt

**«En stjerne skinner i natt»** er en norsk julesang med tekst av Eyvind Skeie og melodi av Tore W. Aas. 

Sangen ble først utgitt på plate med Oslo Gospel Choir i 1992, på musikkalbumet *[[Tusen julelys]]*. Melodien ble først skrevet av Tore W. Aas, som så spurte Eyvind Skeie om å lage en tekst. Oslo Gospelkor var da allerede i studio, så teksten ble til forholdsvis raskt. 

Mange artister har senere spilt inn denne sangen, blant andre Malin Reitan på albumet *Malins jul* (2006). Sangen er tatt med i mange sangbøker, blant annet i *316 salmer og sanger* (2007), som inneholder 316 salmer og sanger av Eyvind Skeie. 

Den er oversatt til svensk av Ingela Forsman som *En stjärna lyser så klar*, og ble først innspilt på svensk av Carola Häggkvist på *Jul i Betlehem* (1999).
Frenchtown (New Jersey)

**Frenchtown** er en kommune (*borough*) i Hunterdon County i den amerikanske delstaten New Jersey som ble opprettet i 1867. Ved folketellingen i 2010 hadde Frenchtown 1373 innbyggere.

## Referanser
Peanøtter

* *[[Arachis archeri]]*
* *[[Arachis batizocoi]]*
* peanøtt

**Peanøtter** (*Arachis*) er ei planteslekt med omkring 80 arter av urter og stauder i erteblomstfamilien. Peanøtter er opprinnelig viltvoksende i Sør-Amerika. Peanøtt (*Arachis hypogaea*) er en viktig matplante av global betydning; andre arter i slekten dyrkes også, men i langt mindre grad, i Sør-Amerika. Den inneholder Omega-3 og mest umettet fett.  

## Eksterne lenker
*
Nantucket

**Nantucket** er navnet på ei øy, en by, og et fylke (**Nantucket County**) i den amerikanske delstaten Massachusetts. I tillegg til hovedøya Nantucket omfatter byen og fylket også de to mindre øyene Tuckernuck og Muskeget. Nantucket (byen og fylket) har drøyt  innbyggere pr. 2010.
## Eksterne lenker
*
Sneglebelger

* *[[Medicago agropyretorum]]*
* *[[Medicago alatavica]]*
* *[[Medicago arabica]]*
* *[[Medicago arborea]]*
* *[[Medicago archiducis-nicolai]]*
* *[[Medicago astroites]]*
* *[[Medicago blancheana]]*
* *[[Medicago brachycarpa]]*
* *[[Medicago cancellata]]*
* *[[Medicago carstiensis]]*
* *[[Medicago caucasica]]*
* *[[Medicago constricta]]*
* *[[Medicago coronata]]*
* *[[Medicago crassipes]]*
* *[[Medicago cretacea]]*
* *[[Medicago citrina]]*
* *[[Medicago cyrenaea]]*
* *[[Medicago daghestanica]]*
* *[[Medicago difalcata]]*
* *[[Medicago disciformis]]*
* *[[Medicago doliata]]*
* *[[Medicago edgeworthii]]*
* *[[Medicago falcata]]*
* *[[Medicago fischeriana]]*
* *[[Medicago glomerata]]*
* *[[Medicago granadensis]]*
* *[[Medicago grossheimii]]*
* *[[Medicago gunibica]]*
* *[[Medicago heldreichii]]*
* *[[Medicago hemicoerulea]]*
* *[[Medicago heyniana]]*
* *[[Medicago hybrida]]*
* *[[Medicago hypogaea]]*
* *[[Medicago intertexta]]*
* *[[Medicago karatschaia]]*
* *[[Medicago komarovii]]*
* *[[Medicago laciniata]]*
* *[[Medicago lanigera]]*
* *[[Medicago laxispira]]*
* *[[Medicago littoralis]]*
* *[[Medicago lupulina]]*
* *[[Medicago marina]]*
* *[[Medicago medicaginoides]]*
* *[[Medicago meyeri]]*
* *[[Medicago minima]]*
* *[[Medicago monantha]]*
* *[[Medicago monspeliaca]]*
* *[[Medicago murex]]*
* *[[Medicago muricoleptis]]*
* *[[Medicago noeana]]*
* *[[Medicago orbicularis]]*
* *[[Medicago orthoceras]]*
* *[[Medicago ovalis]]*
* *[[Medicago papillosa]]*
* *[[Medicago persica]]*
* *[[Medicago phrygia]]*
* *[[Medicago pironae]]*
* *[[Medicago playtcarpa]]*
* *[[Medicago polyceratia]]*
* *[[Medicago polychroa]]*
* *[[Medicago polymorpha]]*
* *[[Medicago praecox]]*
* *[[Medicago prostrata]]*
* *[[Medicago radiata]]*
* *[[Medicago retrorsa]]*
* *[[Medicago rhodopea]]*
* *[[Medicago rigida]]*
* *[[Medicago rigidula]]*
* *[[Medicago rotata]]*
* *[[Medicago rugosa]]*
* *[[Medicago rupestris]]*
* *[[Medicago ruthenica]]*
* *[[Alfalfa|Medicago sativa]]*
* *[[Medicago sauvagei]]*
* *[[Medicago saxatilis]]*
* *[[Medicago schischkinii]]*
* *[[Medicago scutellata]]*
* *[[Medicago secundiflora]]*
* *[[Medicago sinskiae]]*
* *[[Medicago soleirolii]]*
* *[[Medicago strasseri]]*
* *[[Medicago suffruticosa]]*
* *[[Medicago talyschensis]]*
* *[[Medicago tenoreana]]*
* *[[Medicago tornata]]*
* *[[Medicago transoxana]]*
* *[[Medicago truncatula]]*
* *[[Medicago tunetana]]*
* *[[Medicago turbinata]]*
* *[[Medicago vardanis]]*
* *[[Medicago virescens]]*

**Sneglebelger** (*Medicago*) er en planteslekt i erteblomstfamilien. Slekten omfatter omkring 80 arter og størst artsmangfold finnes i middelavsregionen. 

De fleste arter lavtvoksende, krypende urter, men blålusern kan bli opptil en meter høy, og *[[Medicago arborea]]* og *[[Medicago citrina]]* er busker. Bladene er som hos kløvere, tretallig. Blomstene er gul eller blå, og frukten en belg.Flere arter i slekten brukes som fôrplanter.

## Eksterne lenker
* 
http://www.iucnredlist.org/details/61653/0
Erlend Klarholm Nilsen

**Erlend Klarholm Nilsen** (født 1978) er en norsk komponist, skuespiller og komiker som har jobbet mye sammen med Stein Johan Grieg Halvorsen. De ble kjent for sine mange musikalske imitasjoner i den musikalske humorserien *[[Slå på ring]]* på NRK (2001 og 2005). 

Sammen med barndomskameraten Stein Johan Grieg Halvorsen deltok Nilsen med innslag i faste innslag i NRKs ungdomsprogram ''Trigger'' i 2000. Året etter fikk de sitt eget program, *Slå på ring*, som også var NRK Underholdningsavdelingens bidrag til Montreux-festivalen i 2002. Den kom med nye sesonger i 2003 og 2005. *Slå På Ring* ble også nominert til Gullruten 2003 for beste humorprogram. De gav også ut et par CD-er med sanger fra serien. I 2006 hadde de faste innslag humorprogrammet *Påskenøtter* for TV 2 og i 2010 gjorde de komiserien *[[Påpp & Råkk]]* på NRK3 i 2010 samt radioprogrammet *Bestevenn med Erlend og Steinjo* på P3. I 2011 hadde han en rolle i dramaserien *[[Lilyhammer]]* på NRK1 og i 2012 var han programleder i humor-/reiseserien *Alle Norges Hemmeligheter* på Dagbladet Nett-tv.  Nilsen hadde også en større rolle i barnefilmen ''Doktor Proktors tidsbadekar'' (2015). 

Nilsen har arbeidet for musikkfirmaet Fayes, og har utover dette erfaring innen dubbing av animasjonsserier, voice-over og undervisning. Han har også drevet med oversettelser av lydbøker for barn.

## Annet
Den 11. september 2001 var Erlend og Steinjo i New York og skulle etter planen besøke Twin Towers for å gjøre opptak der for serien ''Slå på ring''. Men de forsov seg denne morgenen, og teamet rakk ikke fram som planlagt. Noe som sannsynligvis reddet livet deres.

## Referanser
 

## Eksterne lenker
* 
*
Metropolitan Church i New York

**Metropolitan Church** i New York (*Metropolitan Community Church of New York*) er en kirke som tilhører *The Universal Fellowship of Metropolitan Community Churches* (UFMCC), et internasjonalt fellesskap av kristne forsamlinger.
Esmarkbreen

**Esmarkbreen** er en isbre på Svalbard. Den ligger på Oscar II Land, og er rundt 15 kilometer lang. Den begynner i de sentrale delene av Trollheimen, og går i sør-sørøstlig retning til den ender i Ymerbukta på nordsida av Isfjorden. 

Breen er oppkalt etter den danskfødte geologen Jens Esmark (1763-1839), professor i mineralogi ved Universitetet i Oslo.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bilde av Esmarkbreen på ''www.svalbard-images.com''
Fløan

:*Stedsnavnet Fløan finnes også i Namdalen, se [[Fløan (Flatanger)|Fløan i Flatanger]].*

**Fløan** er en grend på Skatval i Stjørdal kommune i Trøndelag. Fløan ligger ved sørbredden av Åsenfjorden, en arm av Trondheimsfjorden. Øst for Fløan ligger Steinvika med Steinvikholm slott.

## Historie
Fløan kommer fra norrønt *Fljoðar*, som sannsynligvis har sammenheng med «flod», «flom» og «flyte». Navnet viser nok til den langgrunne strandlinjen, og kan derfor tydes som «overflødd land».

Fløan var lendmannssete i middelalderen. Fløan har vært foreslått som åsted for Eirikssønnenes mordbrann på Sigurd Ladejarl på Aglo i 962.

I sagaen fortelles det også om lendmannen Ivar på Fløan (Ivar av Fljoðar), som i 1112 ble sendt til Orknøyene og Irland av kong Sigurd Jorsalfare for å kreve skatter. Kongens hensikt var å kunne innynde seg hos Ivars kone, Sigrid Ranesdatter. Det ble et av klagemålene som Sigrids bror, lendmannen Sigurd Ranesson i Steigen, drog kongen inn for tinget for. Sigurd Ranesson fikk støtte av kongens bror og medregent, av kong Øystein Magnusson, og saken endte med et forlik.

Det som trolig var en annen lendmann på Fløan, Ivar Fljoðekoll, var til stede under blodbryllupet i Nidaros i 1206, da baglerne gikk i et overraskende angrep på birkebeinerne. Kong Inge Bårdsson drev i land ved bredden av Nidelva og ropte på hjelp fra Ivar Fljoðekoll, som ifølge sagaen svarte at «jeg må hjelpe meg selv først!».

Senere ble Fløan setegård under erkebiskopen i Nidaros. I Aslak Bolts jordebok er Fløan nevnt med en rekke underbruk: Hele Langstein med Borås og Auset i Hegra, Aurtua i Åsen, Vifstad og «Kiølpene», som ikke har latt seg stedfeste. Dette var sannsynligvis rester av det gamle lendmannsgodset.

Ved reformasjonen ble Fløan krongods. Under den store nordiske krig ble Olav den helliges levninger ført fra Steinvikholm slott til Fløan kirke, før de ble ført videre til Nidaros domkirke. Ved reformatsen ble kirken nedlagt som sognekirke. Kirkebygningen ble stående til midten av 1800-tallet.

På 1600-tallet var gården delt, og på 1700-tallet ble bøndene selveiere. De tre gårdene er: Østre Fløan (Østigard), Mellom-Fløan (Nestun) og Vestre Fløan (Oppistun). Mot sørvest ligger gården Hessteinen (Hedstein), som opprinnelig lå under Oppistun. Husene i Oppistun lå tidligere høyere i terrenget, men har blitt flyttet.

Det er dokumentert anslagsvis 18 husmannsplasser under de tre gårdene, men noen av opplysningene er usikre.

**Kart over husmannsplasser:**

Fil:Floan husmenn.jpg|1.–6. Fløtrø I–VI7. Marken nedre13. Marken østre22. Berget
Fil:Floan husmenn2.jpg|20. Fløstykket21. Fløåsen


På slutten av 1800-tallet ble det bygget kaianlegg på Fløan. Frosta Dampskibsselskap drev rutegående trafikk med passasjerer og gods mellom Fløan, Frosta og Trondheim frem til midten av 1900-tallet.

## Referanser
OASE-bevegelsen

**OASE-bevegelsen** (forkortet **OASE**) er en norsk kristen bevegelse. Oase-bevegelsen ble etablert på slutten av 1970-tallet og er inspirert av karismatisk vekkelseskristendom. Bevegelsen regner seg som økumenisk, men med en evangelisk-luthersk forankring.

Oase-bevegelsen legger særlig vekt på kollektiv lovsang, tungetale og helbredelse på sine arrangement. 
Bevegelsens tilhengere regner det første *Helligåndsseminaret* i Storsalen i februar 1977 som bevegelsens begynnelse. Sommeren 1980 ble det første *Sommer OASE-stevnet* avholdt i Kristiansand. OASE-bevegelsen samler mellom 2&nbsp;000 og 5&nbsp;000 deltakere på stevnene. Bevegelsen arrangerer et sommerstevne som avholdes andre uken i juli. Det har foruten Kristiansand også funnet sted i Fredrikstad, Oslo, Tønsberg, Haugesund, Porsgrunn, Skien, Stavanger, Bergen, Trondheim og Tromsø. Lokalt og regionalt OASE-arbeid er startet opp flere steder. Inspirert av den norske OASE-bevegelsen er det dannet OASE-bevegelser i de andre nordiske landene.

## Visjon og verdier
Oase-bevegelsens tilhengere regner *Bli fylt av Ånden* er OASE-bevegelsens grunnleggende budskap..

OASE-bevegelsen formulerer sine verdier som: 
* …fremelske en varhet for Åndens nærvær og gi trygghet for å være i Åndens nærvær.
* …skape rom for at Den hellige ånd kan betjene den enkelte og fellesskapet. 
* …gi hjelp til å tolke en virkelighet der Gud er tilstede. 
* …fokus på undervisning ut fra Guds ord (Bibelen), tilbedelse, bønn, samtale og sjelesorg. 
* …respekt for enkeltmennesket.

## Eksterne lenker
* www.oase.no  – hjemmeside
Mark-Age

**Mark-Age Inc.** er en kristen, mystisk, esoterisk, ikke-kommersiell organisasjon som ble grunnlagt den 21. februar 1960 i Miami, Florida. Organisasjonens ble grunnlagt av: Charles Boyd Gentzel (1922&ndash;1981) og Pauline Sharpe (1925&ndash;2005).

## Organisasjonens 5 avdelinger

* Sentre av Lys
* Healing Haven
* Mark-Age Inform Nations (MAIN), omdømt til I Am Nation News våren 1988
* Mark-Age Meditasjoner (MAM)
* Livets Universitet

## Navnet Mark-Age

Navnet *Mark-Age* henviser til tegn *(marks)* på at vi lever i de *Siste Dager* av en tidsepoke, men ikke jordens. Den vil ifølge Mark-Age kulminere i *Kristi Andre Kommen* (gjenkomst) i sitt lyslegeme, tidligere inkarnert som Jesus, for å bevise at livet er evig, og en sivilisasjon uten død, der hvert enkelt menneske smelter sammen med sitt eget personlige udødelighetslegeme eller lyslegeme.

## Lyslegemets 12 krefter

I likhet med Unity Church hevder Mark-Age at ikke bare Jesus, men hvert eneste menneske har et udødelig legeme, også kalt oppstandelseslegemet og lyslegemet. Lyslegemet består av tolv krefter eller energier, som korresponderer med de syv primære og fem sekundære chakraene i den menneskelige auraen og de endokrine kjertlene. De tolv disiplene til Jesus fremstilles som arketypiske symboler på de tolv kreftene i hver enkelt persons eget lyslegeme (selv om de også tillegges en historisk rolle). De tolv kreftene vekkes med fargevisualiseringer:

## 7 innvielser
Ifølge Mark-Age kan alle manifestere sitt eget lyslegeme gjennom 7 innvielser eller etapper, som korresponderer med de 12 kreftene:

## Den nåværende ledelse av organisasjonen
Siden 2005 er organisasjonen blitt ledet av:

* Dr. Robert H. Knapp, MD (* 9. april 1946 i Dansville, New York)
* Phillip J. Jacobs (* 23. november 1951 i Lufkin, Texas)

## Bibliografi
* *How to do All things – Your use of divine power* (1970, 1973, 1981), Mark-Age Inc., ISBN 0-912322-01-2, Library of Concress Card Catalog No. 72-121118
* *MAPP* to Aquarius – *Mark Age Period & Program* (1970, 1985), Mark-Age Inc., ISBN 0-912322-05-5, Library of Concress Card Catalog No. 85-62167
* *Plan A Nation – Spiritual Self-Analysis for I Am Nation Citizenship*, Mark-Age, 1975
* *1000 Keys to the Truth – Spiritual Guidelines For Latter Days & Second Coming*, Mark-Age Inc. 1976, ISBN 0-912322-51-9, Library of Concress Card Catalog No. 75-40976
* *Birth of the Light Body*, Mark-Age Inc., 1995, ISBN 0-912322-07-1, Library of Concress Card Catalog No. 94-78199
* *Facts of Life: In the beginning. Volume 1*, Mark-Age Inc. 1998, ISBN 0-912322-56-X
* *Prophecies: 2000-4000 A.D.*, Mark-Age Inc. 2000, ISBN 0-912322-58-6 
* *Metamorphosis: from Mortal to Immortal*, Mark-Age Inc. 2002, ISBN 0-912322-59-4
* *Cosmic Laws*, av Douglas Earl Grant, Mark-Age Inc. 2004, ISBN 0-912322-60-8 (publisert i MAIN # 153-155, juli 1996 – mars 1997)

## Eksterne lenker
* Hjemmesiden til Mark Age 
*
Joe Labero

**Lars Bengt Roland Johanssond**, best kjent som **Joe Labero** (født 1963) er en svensk illusjonist.

Labero ble medlem av Svensk Magisk Cirkel i 1978 (Han kalte seg den gang Magino). I 1980 stilte han for første gang opp i det svenske juniormesterskapet og vant. Sitt store gjennombrudd fikk han i 1991 da han satte opp «A Magic Night» på *Berns Salonger* i Stockholm. Labero har siden turnert verden rundt på noen av de største stedene for illusjonister, blant annet i Las Vegas hvor han var bosatt i flere år. 

Han har også opptrådt i Norge med showet *Expect the unexpected* på Edderkoppen teater. Han var i den forbindelse gjest i Fredrik Skavlans TV-program, *[[Først & sist]]*. I 2011 var han gjest i talkshowet ''I kveld med YLVIS'' og var deltaker TV-programmet *Helt magiskt* på SVT. Det kan også nevnes at han i 1994 medvirket i den svenske filmen *[[Illusjonister (film)|Illusjonister]]*. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Beskrivelse over Hitterens Præstegield

**Beskrivelse over Hitterens Præstegield** er en skriftlig beskrivelse, trolig skrevet i 1780, som omfattet det tidligere *Hitra prestgjeld* som omfattet dagens Hitra kommune og Frøya kommune i Trøndelag. Beskrivelsen var en av en serie av tilsvarende beskrivelser som oftest blir kalt for «topografiske beskrivelser». Disse ble produsert etter ønske fra høyeste hold med bakgrunn i den økte interessen for økonomi og næringsliv hos både sentraladministrasjonen i København og hos andre andre embets- og opplysningsmenn som oppmuntret til dette. Prester ble ofte oppfordret til å beskrive sine embetsområder. Peder Schvane Bang tok oppfordringen og leverte sin beskrivelse fra sitt område, selv om han ikke begynte skrivingen før han hadde flyttet fra stedet.

Bang skriver selv at det verken var biskop Johan Ernst Gunnerus skriftlige oppfordring til dette eller andre i distriktet som fikk han til å skrive. Det var det statssekretær Ove Høegh-Guldberg som stod for. Guldberg var en av de sterke menn i kongeriket Danmark-Norge etter at han hadde vært med på å styrte Johann Friedrich Struensee i 1772. Bang tilegnet beskrivelsen til Guldberg, men det er slett ikke sikkert at han selv noen gang leste beskrivelsen.

I 1784 ble Guldberg selv offer for et kupp i regi av kronprins Fredrik mens kongen sjøl, Christian VII var sinnssyk og uten reell makt. Bang endret derfor tilegnelsen til kronprins Fredrik, datert 22. juni 1784. Da Bang døde i 1792 overtok sønnen, Jakob Hansen Bang manuskriptet, som han fire år senere solgte til student Sigvard Kildal Jentoft for fire riksdaler. Jentoft gav det videre til Deichmanske bibliotek i daværende Christiania, der det befinner seg i dag. Et renskrevet eksemplar finnes hos Det Kongelige Norske Videnskabers Selskabs bibliotek i Trondheim.

Beskrivelsen ble trykt i Christiania i 1825 i bladet «Budstikken – et ukeblad av statistisk-økonomisk og historisk indhold». Her er manuskriptet korrigert for ortografiske feil og mangler i tråd med datidens rettskrivning.

Selv om Bang skrev beskrivelsen etter at han flyttet fra stedet, er det mye som tyder på at han var både nøyaktig og pålitelig i sin beskrivelse. Han så likevel samfunnet utenfra og hadde nok ikke alltid rett i sine betraktninger, som for eksempel at det var usunt å spise fisk og fiskelever.

Bang benyttet som bakgrunnsmateriale en annen beskrivelse av prestegjeldet, skrevet av sokneprest Johan Støren i 1774. Denne ble skrevet på Hitra, og ifølge forfatteren ble gjort for å lette arbeidet for de prestene som kom etter han.

## Se også
*Opplysningstidens topografiske litteratur i Norge

## Litteratur
* Peder Schvane Bang: Beskrivelse over Hitterens Præstegield. Utgitt i 1984 av Samarbeidskomitéen for lokalhistorie for Frøya og Hitra.
Gerhard Heiberg

**Jens Gerhard Heiberg** (født 1939) er en norsk næringslivsleder og idrettsleder som er mest kjent fra tiden som president for LOOC og sitt engasjement i Den internasjonale olympiske komité (IOK).

## Biografi
Heiberg er sønn av advokat Jens Gerhard Holmboe Heiberg (1903–1989) og Johanne Marie Baumann Nielsen (1908–1986). Han ble gift i 1970 med Else Cathrine Matheson (f. 1947). 

Han er utdannet siviløkonom ved Handelshøjskolen i København og California State University. Etter endt utdanning tok han ett år som lærling i treforedlingsindustrien i USA før han flyttet tilbake til Norge.
Heiberg begynte sin karriere som markedsanalytiker i Norsk Hydro (1965–1966). Etter det hadde han flere lederstillinger i Borregaard (ett år i Paris og seks i år Østerrike), før han begynte som viseadministrerende direktør i Norcem i 1972. Han ble administrerende direktør 1973 og konsernsjef i 1987 for det fusjonerte Aker Norcem. 

I 1989 tok han over som president i LOOC, organisasjonskomiteen for Vinter-OL på Lillehammer (1989–1994). I 1994 ble han medlem av IOK og var styremedlem i samme organisasjon fra 2003 til 2017. Deretter æresmedlem. Han var også medlem av koordineringskomitéen for vinter-OL i Nagano, og koordineringskomitéen for vinter-OL i Salt Lake City. I 2004 ble han rangert som nummer 10 på en liste over verdens mektigste personer innen sport, av det uavhengige internasjonale nyhetsbrevet *Sport Intern*. Heiberg mottok også en del kritikk under tiden han var IOC-medlem. Blant annet så fikk han mye kritikk i 2008 etter at han offentlig gikk ut og avviste kritikken som hadde blitt rettet mot Kina i forbindelse med at de skulle arrangere Sommer-OL i 2008. Bakgrunnen var menneskerettighetssituasjonen i Kina og at de like før OL hadde slått ned opptøyer i Tibet.

Heiberg har også hatt flere verv i næringslivet. Blant annet har han vært styreformann i Aker (1989–1996), Den norske Bank (1995–2000), Norges Eksportråd, Oslo Kammermusikk Festival, styremedlem i Wilh. Wilhelmsen Limited, Oracle Norge og Petroleum Geo-Services. I tillegg er han partner i selskapet Norscan Partners AS i Oslo.

## Utmerkelser
Heiberg har mottatt flere ordener og utmerkelser for sitt arbeid. Han ble kommandør av St. Olavs Orden (1994) og av den togolesiske Mono-ordenen, ridder av Finlands løves orden og av den franske Æreslegionen, samt innehaver av et stort ærestegn i sølv av det østerrikske Ærestegnet for fortjenester. Heiberg har også mottatt Den olympiske orden i gull og hedersprisen under Idrettsgallaen 2017.

I 2001 deltok han i Dan Børge Akerøs TV-program ''Den store klassefesten'' på NRK.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arnbjørg

**Arnbjørg** er et norsk kvinnenavn som kommer fra det norrøne *Arnbjörg* og satt sammen av følgende to elementer, *arn* i betydning «ørn» og *bjørg* i betydningen «beskyttelse», «hjelp».

## Utbredelse
*Arnbjǫrg* var et vanlig kvinnenavn på Island og antakelig også i Norge i vikingtiden. Det er 3 forskjellige personer med navnet nevnt i Landnåmabok.
*Arnbiôrg* er også kjent brukt i to runeinnskrifter fra vikingtiden. *Arnbjørg* var et vanlig kvinnenavn i Norge i middelalderen. Over 30 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica.

*Arnbjørg* er i dag ikke lenger er like vanlig som tidligere i Norge. Det er også i bruk på Island og Færøyene.

|}

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Åmøy

**Åmøy** er en øy i Rogaland.Den var tidligere delt mellom Rennesøy og Stavanger kommuner, idet Vestre Åmøy lå i Rennesøy, mens Austre Åmøy lå i Stavanger. Fra 1. januar 2020 ble imidlertid de to kommunene slått sammen, slik at hele øya er i Stavanger kommune - i Rennesøy kommunedel.

Opphavet til navnet er usikkert.
Det første leddet «Åm» har antagelig opphav i et eldre usammensatt navn på øya, som kan ha forbindelse med nynorsk «ama», med betydning gni, skubbe.  På Austre Åmøy er der en del opprevne og stripete berg, der det også er helleristningsfelt, og dette berget kan muligens være kilden til navnet.  Det har også vært foreslått opphav i mannsnavnet «Ámr» eller kvinnenavnet «Áma», i gammelnorsk «ámr» (=fæl, slem) eller fra ordet «åme» (larve).  Tidligere skriveformer var Ombøe (ca. 1620) og Ohmøen (1668).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Forskrift om sammenslåing av Finnøy kommune, Rennesøy kommune og Stavanger kommune til Stavanger kommune, Rogaland (Lovdata.no)
Støl

:*Hovedartikkel: [[Setring]]*

En **støl** var en melkeplass i utmarka som lå nær nok til gården til at budeia kunne gå frem og tilbake. Prosessen kalles «**støling**», i motsetning til «setring». Det var derfor ingen bygninger for melkestell på en slik støl, men det var vanlig at kyrne ble satt inn i et sommerfjøs om natta. Ofte lå dette sommerfjøset i gjerdet rundt innmarka.

Var beitet eller melkeplassen så langt fra gården at det ikke var mulig å gå fram og tilbake hver gang det skulle melkes, ble melkeplassen en seter. Det var da oppført hus slik at budeia kunne overnatte.

Dette var typisk drift av ei seter som ikke lå alt for langt unna gården: Budeia gikk til setra om ettermiddagen, utførte kveldsmelkinga, overnattet, tok morgenmelkinga og gikk deretter hjem med melka i et melkespann. Så deltok hun i arbeidet hjemme på garden før hun igjen gikk til setra.

Stedvis ble betegnelsen «støl» brukt synonymt med «seter», og artikkelens illustrasjon henviser til en slik lokalitet.

«Støl» kommer av norrønt *stǫðull* som har samme rot som *standa* i betydningen «der kyrne står under melking». Ordet finnes i ulike dialektvarianter som «støl», «støyl», «stule», «stil» og «staule». I Sunnhordland brukes ordet som verb - dyrene «støler seg» når de samler seg for å drikke eller melkes. På Vestlandet, i Valdres, i øvre Hallingdal og Telemark brukes «støl» synonymt med «seter», også om såkalte fullsetre der det både er fast bosetting om sommeren, og melken foredles på stedet til ost og smør. I Gudbrandsdalen og i Hedmark brukes til dels «stil» eller «stule» om selve setervollen.

## Referanser
Sinober (Lillomarka)

**Sinober**, er en turisthytte og serveringssted nord i Lillomarka i Nittedal, rett nord for grensen til Oslo. Sinober er mye besøkt av mosjonister og familier på tur både om sommeren og vinteren. Stua fungerer også som friluftsbarnehage. Stua ligger ni og en halv kilometer fra Ammerud og to kilometer fra Movatn. 

## Navnets opprinnelse
Sinober het opprinnelig Fautvangen på grunn av at den var en seter eid av fautgården Skøien i Nittedal frem til 1821. Sinober ble senere husmannsplass. Det er omstridt hva navnet Sinober kommer av, en forklaring er at den kommer av den røde fargen sinober. Mer sannsynlig er det at navnet kommer av at en mann ved navn Zinoberrud kom fra Nannestad til Sinober som husmann på 1800-tallet.

## Historie

I 1951 ville Sigurd Sinober selge det populære serveringsstedet som hadde servert gjester i mange år. Mange store bedrifter var interessert i å kjøpe tomta, noe som ville føre til at området ville bli stengt for turister. Nittedal kommune kjøpte tomta og huset for å hindre dette, de brukte sin forkjøpsrett og betalte 41 000 kroner. Det viste seg imidlertid at Nittedal kommune fikk vanskeligheter med å drive stedet.

Oslo kommune kjøpte Sinober av Nittedal i 1954. Stedet hadde da kun kjerrevei, og kun sommervann, og heller ikke elektrisk strøm, strømmen kom først i 1967, deretter kom innlagt vann og vei. Driften ble overlatt til Skiforeningen. Johan og Marit Myhre drev stedet for Skiforeningen, Skiforeningen trakk seg ut i 1972. De greide ikke å drive Sinober, og Oslo kommune overtok driften igjen i 1972. Johan og Marit Myhre ble samme drivere. Det ble samme år investert rundt en halv million kroner i å pusse opp stua. Johan og Marit Myhre var drivere fra 1954 til 1984, etter det flyttet de ned til Sagtomta i eget hus.
Stua drives av Skogvesenet for Oslo kommune.

I 1998 overtok Ellen Sønsteby som bestyrer. I 2000 startet hun som tillegg opp naturbarnehage på Sinober, som senere har fått en avdeling for småbarn ned mot bygda på Sagtomta. 

## Litteratur
*
Austre Åmøy

**Austre Åmøy** er den østligste delen av øya Åmøy i Rogaland, og utgjør en del av Rennesøy kommunedel i Stavanger kommune. Austre Åmøy er egen valgkrets.

Arealet er 3,68 km² og folketallet er 270 innbyggere (2022). Forbindelse til resten av Stavanger skjer gjennom Rennfast og Randaberg.

På Austre Åmøy finnes Sørvest-Norges største konsentrasjon av helleristningsfelt. I alt er det 15 felt over en strekning på ca. 300 meter, med tilsammen ca. 1500 figurer, de fleste av dem båtfigurer. 

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Giovanni Francesco Caroto

**Giovanni Francesco Caroto** (født 1480 i Verona, død 1555 i Verona) var en maler som virket i den italienske høyrenessansen. Hans verk kjennetegnes ved sin rike veronesiske farve.

## Biografi
Han var født i Verona. Der studerte han under Liberale da Verona (1445-1526/29), en maler hvis likhet med Mantegnas verk er påfallende. Caroto tok i bruk Mantegnas klassiske orientering og linjeføring under et midlertidig opphold i Mantova. Da han reiste tilbake til Verona, malte han religiøse verk og portretter i olje, tempera og freskoteknikk.

Enkelte av hans verk viser innflytelse fra Milanos renessanse på 1500-tallet (det som på italiensk kjennes som Cinquecento), deriblant Francesco Bonsignori og Giulio Romanos verk, som han ble kjent med på flere reiser til Milano. Landskapsoppfattelsen i bakgrunnen av hans Madonna-malerier har et diffust uttrykk, i likhet med Leonardo da Vincis verk. Senere verk har likhetstrekk med Rafaels klassiske strenghet.

Han er kjent for, sammen med den yngre Antonio Badile, å ha undervist den prominente manieristiske maleren Paolo Veronese, som hovedsakelig var aktiv i Venezia. Carotos verk forveksles ofte med broren Giovannis.

Caroto var den mest fremtredende maleren i Verona i sin samtid.

## Verk
Eksempler på hans kunst finnes i *[[Castello Sforzesco]]* i Milano, *[[Chiesa de Carit]]* i Mantova, i *[[Uffizi]]* og Pitti-palasset i Firenze og i museer i Dresden og Budapest.

## Referanser
Vestre Åmøy

**Vestre Åmøy** er et tettsted på den vestligste delen av øya Åmøy i Rogaland, og utgjorde tidligere en grunnkrets i Rennesøy kommune, før kommunesammenslåingen med Stavanger kommune 1. januar 2020.

Arealet i dette området var 2,21&nbsp;km² og folketallet var 274 innbyggere i 2005. I 2021 oppfylte stedet Statistisk sentralbyrås tettstedskriterier for første gang. Tettstedet hadde  innbyggere per .

## Referanser
Arnfinn Bergrabb

**Arnfinn Bergrabb** (født 1. januar 1972 i Bodø) er en norsk trommeslager, bror av Bård Bergrabb. Startet som en fusion-, funk- og jazzorientert trommeslager, men etter hvert er han blitt mer gjeldende i sjangre som folkemusikk, klassisk/samtidsmusikk og popmusikk.

Han medvirker på innspillinger og i konsertsammenhenger med bl. a: Susanne Lundeng, Kari Bremnes, Halvdan Sivertsen, Iren Reppen, Karoline Krüger, Maria Solheim, Kvinner På Randen, Eva Trones, Oslo Gospel Choir, Ola Bremnes, Nathalie Nordnes, Sigvart Dagsland, Ole Edvard Antonsen, MiNensemblet.

## Diskografi
* Bodø/Glimt: *[[Bodø/Glimt førr evig]]* (1993)
* Bodø/Glimt: *Det finns ikke maken* (1993)
* Jack Berntsen: *[[Med røde roser &ndash; The Best of Jack Berntsen]]* (1996)
* Ola Bremnes: *[[Vi som bygge skip]]* (1998)
* Blakk Sjiraff: *Vinter* (1998)
* Frode Mikaelsen: *[[Ut på tur (Frode Mikaelsen-album)|Ut på tur]]* (2000)
* Sagene Ring: *[[Sporskift]]* (2000)
* Maria Solheim: *[[Barefoot (album)|Barefoot]]* (2001)
* Kine Hellebust: *[[Kine Hellebust syng Elias Blix]]* (2001)
* Kari Bremnes: *[[11 ubesvarte anrop]]* (2002)
* Kari Bremnes: *[[You'd Have to Be Here]]* (2003)
* Eva Trones: *[[Lille bille &ndash; Eva Trones synger barnesanger av Terje Nilsen]]* (2003)
* Oslo Gospel Choir: *[[Salmeskatt]]* (2003)
* Karoline Krüger: *[[Jakobmesse &ndash; messe for mennesker i bevegelse]]* (2003)
* Karoline Krüger: *[[De to stemmer]]* (2004)
* Susanne Lundeng: *[[Forunderlig ferd]]* (2004)
* Pastor Wang Quintet: *[[Pastorale (Pastor Wang Quintet-album)|Pastorale]]* (2004)
* Frank Aleksandersen: *[[Uhørt (album)|Uhørt]]* (2005)
* Susanne Lundeng: *[[Nattevåk (album)|Nattevåk]]* (2006)
* MiNensemblet: *[[OleBullsHits]]* (2006)
* Børge Petersen-Øverleir: *[[Songs from My Room]]* (2007)
* Are Simonsen: *[[Are Bredal Simonsens tredje utgivelse]]* (2008)
* Henning Gravrok: *[[Q (Henning Gravrok-album)|Q]]* (2009)
* Terje Berg: *[[Søster og bror (Terje Berg-album)|Søster og bror]]* (2010)
* Raymond Hansen: *[[Tvinga i kne]]* (2010)
* Lena Jinnegren: *[[Glød (Lena Jinnegren-album)|Glød]]* (2010)
* Bodø Domkirkes Ungdomskor: *[[Mariamesse (Bodø Domkirkes Ungdomskor-album)|Mariamesse]]* (2010)
* Kjersti Stubø ft. MiNensemblet: *[[How High Is the Sky]]* (2011)
* Grethe Svensen: *Dress Like You* (2012)
* Sigvart Dagsland: *[[Villa Nordraak]]* (2012)
* John-Kåre Hansen: *[[Days (John-Kåre Hansen-album)|Days]]* (2013)
* Endre Lund Eriksen & Tore Johansen: *[[Alvin Pang]]* (2013)
* Ola Bremnes: *[[Molo (Ola Bremnes-album)|Molo]]* (2015)
* Terje Nohr: *Jomfrutur* (2016)
* Pål-Asle Bakksjø: *[[Omveien, sannheten og livet]]* (2017)
* Susanne Lundeng: *Det va nære på* (2018, singel)
* Susanne Lundeng: *[[Det va nære på]]* (2018)
* Norsk jazzforum: *[[Jazz From Norway 2018 &ndash; JazzCD.no 8th Set]]* (2018)

## Eksterne lenker
*
Høybråten og Stovner Idrettslag

**Høybråten og Stovner Idrettslag** (HSIL) (stiftet 3. mars 1916) er et norsk idrettslag fra Stovner bydel i Oslo. Klubben er en breddeidrettsklubb som driver med friidrett, fotball, ski, orientering, håndball, turn, turmarsj, innebandy, sykkel, triathlon og barneidrett. Klubben består per 2023 av ca.  medlemmer.

Klubbhuset ble totalskadd i en brann i 2020. I 2024 sto det nye klubbhuset ferdig.

## Meritter
* NM-gull i langrenn (stafett) for kvinner i 2003 og 2007.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cellokonsert

**Cellokonsert** eller *violincellokonsert* er en forkortning for «konsert for cello og orkester». En sådan er et oftest relativt omfangsrikt verk for virtuos cellosolist og symfoniorkester.

Berømte cellokonserter har blitt skrevet av blant annet Franz Joseph Haydn, Antonín Dvořák, Robert Schumann, Dmitrij Sjostakovitsj og Antonio Vivaldi.

En klassisk cellokonsert består tradisjonelt sett av tre satser, fort-langsom-fort, der den første satsen pleier å ha sonateform med to eksposisjoner – en for solisten og et for orkesteret, og den siste pleier å være en rondo. En klassisk konsert pleier å inneholde en improvisert kadens for solistens bravuroppvisning. Visse berømte improviserte kadenser har senere blitt nedskrevet og gjenbrukt. En konsert fra senere perioder kan også ha friere form.
Fiolinkonsert

**Fiolinkonsert** er en instrumentalkonsert med fiolin som soloinstrumentet.

Fiolinkonserten utviklet seg fra begynnelsen av 1700-tallet med utgangspunkt i concerto grosso og fikk sin klassiske utforming med tre satser, hurtig-langsom-hurtig, der den første satsen vanligvis er på sonatesatsform med to eksposisjoner – en for solisten og en for orkesteret, og den siste er en rondo.

En klassisk konsert inneholder gjerne en improvisert kadens for solistens bravuroppvisning, senere ble det vanlig å bruke utskrevne kadenser. Konserter fra senere perioder kan ha en friere utforming.

Flere berømte komponister skrev fiolinkonserter. Antonio Vivaldi skrev en mengde, «De fire årstider» er mest kjent. Mozart skrev fem, Beethoven, Brahms, Mendelssohn og Sibelius en hver.

## Se også
* Solokonsert
* Liste over fiolinkonserter

## Litteratur
*

## Eksterne lenker
*
Panserkrysseren Potemkin

***Panserkrysseren Potemkin*** (russisk: Броненосец Потёмкин, *Bronenosets Potjomkin*) er en sovjetisk stumfilm fra 1925 regissert av Sergej Eisenstein. Filmen skildrer en delvis autentisk hendelse fra 1905 da matroser på et russisk tsar-orlogsfartøy gjorde et mytteri av politiske grunner, noe som ble en forløper til 1905-revolusjonen. Filmen kan betegnes som en blanding av krigsfilm, dramatisert dokumentarfilm og propagandafilm. 

«Potemkin»s besetning gjorde opprør og gikk over fra å tilhøre Svartehavsflåten, til å stå på de russiske revolusjonæres side. Revolten på «Potemkin» var den første revolusjonære masseaksjonen innenfor flåten og arméen, den første gangen tsaren mistet en betydelig stridenhet til revolusjonen. Allikevel sluttet revolten med nederlag, og matrosene ble stilt for retten, ble sendt til straffarbeide eller henrettet. Til tyveårsjubiléet av den første russiske revolusjonen fikk regissøren Sergei Eisenstein i 1925 i oppgave å filmatisere mytteriet på panserkrysseren «Potemkin». Den kjente scenen på Odessatrappen, seinere også kalt Potemkintrappen, er dog ikke basert på virkelige hendelser. 

Idag er filmen offentlig eiendom.

Filmen har blitt meget godtatt av anmelderne og har fått 100 % på Rotten Tomatoes.

## Rolleliste
(utvalg)
* Aleksandr Antonov – Grigorij Vakulintjuk, en bolsjevikisk sjømann
* Vladimir Barskij – befalhaver Golikov
* Grigorij Aleksandrov – sjefsoffiser Giljarovskij
* Ivan Bobrov – en ung sjømann
* Michail Gomorov – en militant sjømann
* Aleksandr Levsjin – en lavere offiser
* Konstantin Feldman – studentagitatoren

## Galleri

Броненосец «Потёмкин», noaudio.ogv|Hele filmen
Potemkinmarch.jpg|Bilde fra den berømte trappescenen
Odessastepsboots.jpg|Tsarens menn marsjerer ned trappa


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Såner kirke

**Såner kirke** er en kirke fra 2000 i Såner utenfor Hølen i Vestby kommune i Akershus. Menigheten i Den norske kirke dekker Hølen og Son. Den tilhører Søndre Follo prosti.

Den gamle kirken som brant ned 25. mai 1995 var en langkirke fra 1880.

## Historikk
Den nåværende kirken ble påbegynt i september 1999, etter at den gamle ble påtent og brant ned til grunnen. Grunnsteinen ble lagt ned 2. april 2000 av biskop Ole Christian Kvarme, og kirken vigslet 3. desember samme år, også med Kvarme. Bygget er tegnet av Stein Sole og Mette Gregersen Nortvedt i Arkitektgruppen Lille Frøen. Kirken er i mur, noe svært mange i lokalbefolkningen ønsket etter brannen.

Alter, prekestol og døpefont er laget av Sonskunstnerne Dagny og Finn Hald.

Kirken har 200 sitteplasser i skipet, og totalt 320 plasser når galleri og siderom tas i bruk. Dette er omkring halvparten av den gamle, noe som skyldes at man etter brannen valgte å åpne for å få en arbeidskirke i Son. Denne åpnet i 2014 som Son kulturkirke.

## Tidligere kirker

Den første kirken på stedet ble reist før 1347, da den er nevnt i et dokument som *Sanæ kirkja*. Man vet lite om den, utover at det var en trekirke viet til Olav den hellige. Vigselsdagen var 25. oktober, St Crispinus og Crispinianus' dag. Ved reformasjonen ble kirken anneks til Vestby sogn.

På slutten av 1500-tallet ble det reist en ny kirke på samme sted. Det er usikkert nøyaktig når den var ferdig, men et dokument fra 1622 forteller at taket da måtte repareres, så den må da ha vært noen år gammel. Da kongen solgte kirkene i 1723 ble den kjøpt av sogneprest Paul Rødder, og var i privat eie inntil kommunen tok over i 1869. Den ble utvidet på 1700-tallet, og fremstod da som en panelt tømmerkirke. Den hadde ikke tårn, men en sentral takrytter. Kirken hadde bare 350 plasser, noe som utover på 1800-tallet var for lite. Den var også i dårlig stand, og i 1879 ble den revet. En rekke kunstverk og historiske gjenstander ble brent under rivingen, fordi man ikke så noen verdi i dem. En altertavle fra før 1732, antagelig svensk, er bevart på Norsk Folkemuseum.

En ny kirke i nygotisk stil, tegnet av Dietrich Bergmann fra Moss, ble reist, også den på samme sted. Kirken ble innviet 12. mars 1880 av biskop Carl Peter Parelius Essendrop. Den hvite trekirken ble et kjent landemerke ved E6. Den 25. mai 1995, natt til Kristi himmelfartsdag, ble den påtent av to unge jenter som selv hevdet å tilhøre et satanistisk miljø.


Såner kirke 2 T027 01 0199.jpg|Kirke nummer to (trolig fra slutten av 1500-tallet) malt av ukjent kunstner. Revet 1879.
Saaner Kirke - no-nb digifoto 20150904 00053 bldsa PK24282.jpg|En kirke oppført etter tegninger av Dietrich Bergmann ble vigslet i 1880 og påtent og nedbrent i 1995. Her på et gammelt Normann-postkort.
Såner kirke 3 T027 01 0197.jpg|Interiør i kirken fra 1880
Såner kirke06.JPG|Dagens kirke sett fra sør
Vestby, Såner kirke fra sydøst.JPG|Dagens kirke sett fra sørøst


## Referanser


## Kilder
* Ivar Gudmundsen m.fl., *Son Leksikon*, Vestby Historielag/Cappelen, Oslo 2002

## Eksterne lenker
* 
* Vestby kirkelige fellesråd
* Sigrid og Håkon Christie: Såner kirke i «Norges kirker» (om den nedbrente kirken)
*
Quark (tidsskrift)

***Quark*** var et amerikansk vitenskapelig tidsskrift på 1970-tallet. Tidsskriftet stod opp fra de døde i A4-format i 2006 på initiativ av Alex Keegan. Han har fått med seg en rekke bidragsytere, som George Saunders, Tim Lott, Will Self, Peter James, Gina Ocshner, Steve Almond, Alexandra Fox, Emma Darwin, John Ravenscroft, Alice Elliot Dark, Nicky Singe, Fay Weldon, Curtis White og Andrew Miller. Planen er å gi ut fire nummer i året.

## Eksterne lenker
* Nye Quark
Belfast Giants

**Belfast Giants** er en ishockeyklubb fra Belfast, Nord-Irland, som ble grunnlagt i 2000.
Laget spiller i Elite Ice Hockey League som er den øverste divisjonen i Storbritannia og Nord-Irland.
## Eksterne lenker
*
Loriot

**Loriot**, pseudonym for **Bernhard Victor Christoph-Carl von Bülow**, kortform **Vicco von Bülow** (født 12. november 1923 i Brandenburg an der Havel, død 22. august 2011 i Ammerland am Starnberger See) var en tysk komiker, tegner, forfatter, skuespiller, regissør og professor i teaterkunst.

Loriots verker handler hovedsakelig om menneskelige relasjoner og kommunikasjon, eller snarere misforståelser i kommunikasjonen mennesker imellom. Hans tegninger har som regel en underfundig tekst. Temaene er først og fremst hverdagsliv, familieliv og det borgerlige samfunnet.

Vicco von Bülow, med kunstnernavnet Loriot, kommer fra den gamle mecklenburgske adelsfamilien Bülow og han er sønn av Johann-Albrecht von Bülow (1899–1972) og Charlotte von Roeder (1899–1929). Kunstnernavnet stammer fra fuglen pirol (fransk *loriot*) som er å finne på våpenskjoldet til den adelsfamilien han tilhører. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Voksen kirke

**Voksen kirke** er soknekirke for Voksen menighet i Vestre Aker prosti i Oslo bispedømme i Bydel Vestre Aker i Oslo kommune. Kirken ble bygget i 1995 og er en moderne arbeidskirke. Arkitekt var Arild Lauvland.

Kirken har 400 sitteplasser i tillegg til en menighetssal, til sammen 500 plasser. Bygningen inneholder også kapell og flere møterom.

Voksen prestegjeld består av ett sogn og omfatter områdene Hovseter, Vestre Holmen, Kragskogen, Voksenlia og Voksen skog.

Altertavlen er laget av Gunnar Torvund.

Kirkens orgel har 17 stemmer og er bygget av Ryde & Berg Orgebyggeri, Gressvik.

Det er kirkegård ved kirken.

## Referanser


## Litteratur
* 
* Oslo byleksikon: Voksen kirke

## Eksterne lenker
* 
* Voksen  menighet
VM i skiskyting 1983

Det **20. [[VM i skiskyting|verdensmesterskapet i skiskyting]]** ble arrangert i Antholz i Syd-Tirol (Italia) i 1983.

## Medaljevinnere

## Medaljestatistikk

## Resultater

### Sprint, 10 km menn
*1 strafferunde på ca. 150 meter per bom.

### Normaldistanse, 20 km menn
*1 minutts tilleggstid per bom.

### 4 x 7,5 km stafett

## Kilder
*VM i skiskyting 1983 – 10 km hos firstskisport.com
*VM i skiskyting 1983 – 20 km hos firstskisport.com
*VM i skiskyting 1983 – Stafett hos firstskisport.com
*IBU - offisiell resultatdatabase hos biathlonresults.com
*1982-83 Biathlon Schedule hos realbiathlon.com
VM i skiskyting 1984

Det **første [[VM i skiskyting|verdensmesterskapet i skiskyting]]** for kvinner ble arrangert i 1984 i Chamonix i Frankrike. Samme år ble det arrangert OL i Sarajevo, og dermed ble det ikke utdelt noen VM-titler for menn.

## Medaljevinnere
} || 1.03.26,0   
|  || +2.56,0
|  || + 3.44,6
|}

## Medaljestatistikk

## Resultater

### Sprint, 5 km kvinner

### Normaldistanse, 10 km kvinner

### 3 x 5 km stafett

## Kilder
*VM i skiskyting 1984 – 5 km hos firstskisport.com
*VM i skiskyting 1984 – 10 km hos firstskisport.com
*VM i skiskyting 1984 – Stafett hos firstskisport.com
*IBU - offisiell resultatdatabase hos biathlonresults.com
*1983-84 Biathlon Schedule hos realbiathlon.com