open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Juan Pablo Sorín

**Juan Pablo Sorín** (født 5. mai 1976 i Buenos Aires) er en tidligere argentinsk fotballspiller. Sorín har spilt klubbfotball i Argentina, Brasil, Spania, Italia, Frankrike og Tyskland. 

## Karriere
Sorín begynte karrieren i Buenos Aires-klubben Argentinos Juniors. Han ble kjøpt av Juventus, men fikk lite spilletid, og dro snart tilbake til Argentina. I 1996 gikk Sorín til River Plate, og vant flere titler med klubben, blant annet tre seriemesterskap (1996, 1997 og 1999).

I 2000 ble han solgt til den brasilianske klubben Cruzeiro. Her spilte han i to og et halvt år, før turen igjen gikk til Europa. Han spilte en og en halv sesong i Lazio før han ble kjøpt av FC Barcelona. 

Sommeren 2003 forlot han Nou Camp og flyttet til Frankrike for å spille for Paris Saint-Germain, der han vant den franske cupen. I 2004 returnerte han til Cruzeiro, men ble senere solgt til spanske Villarreal.
Sorín var med i  til VM 2002 i Korea/Japan, der Argentina ikke gikk videre fra gruppespillet. Sorín var kaptein på Argentinas landslag under VM 2006 i Tyskland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Haitis flagg

**Haitis flagg** er vannrett delt i blått over rødt. Flagget er i størrelsesforholdet 3:5. I sin nåværende form ble flagget offisielt tatt i bruk 17. februar 1986, men flagget stammer fra begynnelsen av 1800-tallet. 

Nasjonalflagget er et horisontalt delte flagg med blått øverst og rødt nederst, mens statsflagget i tillegg har riksvåpenet på et hvitt felt midt i flagget. Haitis riksvåpen viser et palmetre med en frihetslue på toppen. Palmen er flankert av en flaggborg og har to kanoner, kanonkuler, trommer og trompeter i front. Riksvåpenet bærer mottoet *L'Union Fait La Force* (Enhet gir styrke). Nasjonalflagget uten riksvåpen fungerer også som handelsflagg, mens flagget med riksvåpen også er orlogsflagg.

## Flagghistorie
Haitis flagg stammer fra revolusjonstiden da konventet i Paris utnevnte Toussaint L'Ouverture til guvernør over øya. I 1798 tok han i bruk den franske trikoloren. Dette skulle være et symbol for at revolusjonens frihetsidealer også gjaldt Haitis slavebefolkning, frigitt etter at den franske nasjonalforsamlingen forbød slaveri 15. mai 1791. Trikoloren var i bruk inntil L'Ouvertures fall i 1802.

I mai 1803 bestemte Jean-Jacques Dessalines at flagget skulle endres. Det hvite feltet ble tatt bort da dette nå ble tolket som å representere undertrykkerne. Fargene rødt og blått ble tolket som å representere Haitis befolkning bestående av svarte og mulatter. Fargene blått og rødt ble benyttet både i horisontale og vertikale striper. Æren for å ha sydd det første flagget tilskrives Dessalines' guddatter Catherine Flon som  under Arcahaiekongressen 18. mai 1803 sydde sammen den røde og blå delen av et flagg der det hvite hadde blitt revet bort. Da Haiti 1. januar 1804 vedtok selvstendighet og en forfatning ble blått og rødt benyttet som det uavhengige Haitis flagg. Den blå fargen ble imidlertid endret til svart 20. mai 1805 etter at Dessalines i oktober 1804 var utropt til keiser under navnet Jacques I. Den svarte fargen skulle da representere friheten de svarte kjempet for. Svart og rødt ble benyttet inntil Dessalines ble myrdet i 1806, men fargene ble også benyttet av 1811-1820 av kongedømmet som ble etablert nord på Haiti. Da landet i 1822 ble samlet under republikken ser flagget med horisontale striper, blått over rødt, ut til å ha blitt enerådende. Med tillegg av riksvåpenet, ble det bekreftet i senere konstitusjoner. 

Under sommer-OL i Berlin i 1936 ble det oppdaget at Haiti og Liechtenstein benyttet samme flagg, noe som førte til at Liechtenstein la til en krone i sitt flagg. Haitis flagg forble imidlertid uendret inntil 21. juni 1964 da landets president Duvalier bestemte seg for å vende tilbake til flagget i svart og rødt i grunnloven som da ble innført. Bakgrunnen var Duvalier politiske program for en «svart revolusjon». Flagget i svart og rødt, også dette med riksvåpenet i hvitt felt i midten for statsflaggets vedkommende, ble benyttet under Duvalier-familiens regime fram til dette ble styrtet i 1986. 

## Eksterne lenker
* The Louverture Project: Flag of Haiti
* Haiti – Historical Flags fra FOTW
Fabricio Coloccini

**Fabricio Coloccini** (født 22. januar 1982) er en argentinsk tidligere fotballspiller.

Coloccini debuterte i den argentinske toppserien i 1998 med Boca Juniors. I 1999 dro han til italienske AC Milan, og gikk deretter via Deportivo Alavés (2001), Atlético Madrid (2002) og Villarreal CF (2003) til Deportivo de La Coruña i 2004. Sommeren 2008 ble Coloccini solgt videre til engelske Newcastle United. Han ble med det den dyreste forsvarsspilleren i Newcastle Uniteds historie. Tidligere var dette Jonathan Woodgate.

Coloccini var med på Argentinas lag som vant ungdoms-VM i 2001, og var med på å vinne gull med  under OL 2004 i Athen.

Coloccini var med i Argentinas tropp til VM 2006 i Tyskland.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Spillerportrett
Oslofjordens Friluftsråd

**Oslofjordens Friluftsråd (OF)**, er en sammenslutning av flere interesseorganisasjoner og kommunene og fylkene rundt Oslofjorden, og det største friluftsrådet i Norge, ca 1,5 millioner mennesker bor i OFs 29 medlemskommuner.  OF har  ansvar for store områder langs fjorden og har som hovedoppgave å gjøre strender og andre områder tilgjengelige for alle, fremme friluftslivet og beskytte naturen ved kysten. 

OF ble opprettet i 1933. Fremsynte kvinner og menn så allerede den gang at friluftslivet i fjorden hadde to problem: 1. Stadig flere områder ble nedbygd og dermed gjort utilgjengelige for folk flest. 2. Fjorden var forurenset, og måtte bli renere. Med lite ressurser og store ambisjoner gikk de i gang. Viktige områder ble kjøpt opp slik at innbyggerne fikk tilgang til badestrender. 

OF er etter hvert blitt en stor grunneier for flere attraktive friområder omkring Oslofjorden, bl.a. Moutmarka i Færder kommune. Totalt er over  dekar friområder gjort tilgjengelig gjennom OFs arbeid.

## Oppgaver
* OF jobber med en rekke saker som kommer friluftsfolket i fjorden tilgode, bl.a. kystled, der kystleden i Oslofjorden, er den største og mest utviklede kystleden i landet med over 60 hytter. 

* OF er interesseorganisasjon for friluftslivet og høringsinstans for planer og friluftspolitiske saker.
* Stimulering til friluftsliv har vært sentralt siden starten. I 1998 startet OF satsing på natur og friluftsveiledning – i tråd med eksisterende læreplanverk undervises det i en rekke fag ute. Tilbudene retter seg mot skoler, SFO, barnehager samt for pedagogisk personale. 

*Sekretariatet for Skjærgårdstjenesten i Oslofjorden ligger hos OF. Skjærgårdstjenesten ble opprettet i 1992 etter initiativ fra OF.

*Organisasjoen jobber for båtfolket bl.a. gjennom å legge ut svaibøyer i naturhavner. Dette er et tilbud om sikker fortøyning og overnatting i naturhavner rundt om i fjorden.
* OF er et kompetansesenter for friluftsliv i Oslofjorden og har i denne forbindelse en rekke prosjekter løpende.

## Eksterne lenker
*
Tympanalorgan

**Tympanalorgan** er hørselsorganer hos noen virvelløse dyr. De kan finnes på litt forskjellige steder på kroppen eller på beina. 

Det er flere måter å oppfatte lyd, enten med tympanalorgan eller med akustiske sansehår. 

Tympanalorganet ligner litt på et øre og er en rund eller spalteformet åpning. Insekter kan oppfatte frekvenser, helt opp mot 200&nbsp;kHz., det er langt høyere enn hva et mennesker kan oppfatte. Mennesker kan oppfatte lyder med svingninger mellom 15 og 20&nbsp;kHz). 

Løvgresshopper og sirisser har tympanalorganet på frambeina, litt høyt oppe på leggen. Ved å snu på seg kan de også rettningsbestemme hvor lyden kommer fra.  Andre har slike hørselorgan på bakkroppen.  

Det å kunne høre kan være nyttig på flere måter. For å finne en partner (forplantning), for å unngå fiender eller å oppdage fare. Noen nattaktive insekter, blant annet nattfly, har evnen til å høre lyden fra flaggermus som er på jakt. Like før flaggermusen  angriper slipper sommerfuglen seg ned, og unngår å bli spist.
Falsk placenta

**Falsk placenta** (psaudoplasentral) finnes hos fluer i overfamilien Hippoboscoidea (=Pupiparae), en gruppe av sterkt spesialiserte fluer som alle er blodsugere på pattedyr og fugler. Disse fluene er *pupipare*, det vil si at larven utvikles og lever i et lukket hulrom i kroppen til hunnen, og går ofte rett over i puppestadiet etter «fødselen».

Hos tsetsefluer befruktes og utvikles bare ett egg i gangen. Larven klekkes i et hulrom i hunnen (morens) bakkropp, her lever den de første larvestadiene. Den spiser av et sekret som utskilles fra noen kjertler. Utviklingen av hver larve tar omtrent en uke og etterhvert som larven vokser fyller den nesten hele bakkroppen.

Etter omtrent tre larvestadier «fødes» larven. Den nyfødte larven faller til bakken der den snart forvandler seg til en puppe. Puppen klekkes gjerne etter fire uker. Siden de bare legger én larve om gangen er fruktbarheten, til fluer å være, uvanlig lav. Til gjengjeld tar de så godt vare på sitt avkom at larvenes overlevelse er uvanlig høy.
Spillehall

En **spillehall** er et sted der folk spiller, blant annet, arkadespill og flipperspill. I noen land er det også tillatt med hasard som spilleautomater og ''pachinko-automater''. Spillehaller med videospill har som regel dempet belysning for å begrense gjenskinn i skjermene.

## Referanser
Sport Club Corinthians Paulista

**Sport Club Corinthians Paulista**, oftest omtalt som **Corinthians**, er en av de mest populære fotballklubbene i Brasil. Klubben ble stiftet 1. september 1910 og holder til i São Paulo. De siste årene har klubben spilt i Brasils Série A (toppdivisjonen). Klubben spiller i hvite trøyer og svarte bukser. Hjemmebanen heter Estádio do Pacaembu, og tar 37&nbsp;500 tilskuere.

Corinthians har vunnet Série A syv ganger, senest i 2017. Ellers har den blant annet vunnet VM for klubblag to ganger (2000 og 2012) og São Paulo-mesterskapet 30 ganger.

Klubbens erkerival er Palmeiras, noe som har sin bakgrunn i at enkelte av klubbens medlemmer av italiensk opphav meldte overgang dit etter at Palmeiras ble stiftet i 1914. Imidlertid er rivaliteten i dag større med São Paulo.

Også Santos anses som et rivaliserende lag, men ikke i samme grad som Palmeiras.

Noen kjente spillere med fortid i klubben er blant annet Sócrates, Dida, Carlos Tévez, Javier Mascherano, Liédson, Roberto Carlos, Ronaldo og Zé Maria.

## Mesterskapsseire

### 1900–1969

* 1914: Campeonato Paulista
* 1916: Campeonato Paulista 
* 1922: Campeonato Paulista 
* 1923: Campeonato Paulista 
* 1924: Campeonato Paulista 
* 1928: Campeonato Paulista 
* 1929: Campeonato Paulista 
* 1930: Campeonato Paulista 
* 1937:Campeonato Paulista 
* 1938: Campeonato Paulista 
* 1939: Campeonato Paulista 
* 1941: Campeonato Paulista 
* 1951: Campeonato Paulista 
* 1952: Campeonato Paulista 
* 1954: Campeonato Paulista 

### 1970–1999

* 1977: Campeonato Paulista  
* 1979: Campeonato Paulista 
* 1982: Campeonato Paulista 
* 1983: Campeonato Paulista 
* 1990: Campeonato Brasileiro
* 1995:Campeonato Paulista 
* 1995: Copa do Brasil
* 1997: Campeonato Paulista
* 1998: Campeonato Brasileiro
* 1999: Campeonato Brasileiro
* 1999: Campeonato Paulista 

### 2000–2019

* 2000: VM i fotball for klubblag
*2001: Campeonato Paulista 
* 2002: Copa do Brasil
* 2003: Campeonato Paulista 
* 2005: Campeonato Brasileiro
* 2009: Copa do Brasil
* 2009: Campeonato Paulista 
* 2011: Campeonato Brasileiro

* 2012: VM i fotball for klubblag
*2012: Copa Libertadores da América
*2013: Campeonato Paulista 
*2015: Campeonato Brasileiro
*2017: Campeonato Paulista 
*2017: Campeonato Brasileiro
*2018: Campeonato Paulista 
*2019: Campeonato Paulista 

## Sesonger

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Offisiell hjemmeside – portugisisk
* Offisiell hjemmeside – engelsk
Ludvig XV av Frankrike

**Ludvig XV** (født 15. februar 1710 på slottet i Versailles, død 10. mai 1774) var konge av Frankrike fra 1715 til sin død. 

Han var sønnesønnssønn av sin forgjenger Ludvig XIV. Han var sønn av Ludvig, hertug av Burgund (*Le petit Dauphin*), som igjen var sønn av Ludvig, *Dauphin* av Frankrike. Hans far, hans farfar og hans eldre bror Ludvig, hertug av Bretagne, hadde dødd av helsemessige årsaker i løpet av regjeringstiden til Ludvig XIV. Derfor gikk arven i henhold til kongens ønske til ham.

Ludvig XV var fem år da han ble gjort til konge, og ble fram til sin 13-årsdag 15. februar 1723 assistert av sin fetter som Régence, hertug Filip II av Orléans. 

I alt regjerte han i 59 år, og moderne historikere tolker dette som at han stod for et klokt styre. Men hans regjeringtid ble likevel preget av ulike forhold, blant annet forholdet til elskerinnen Madame de Pompadour som svekket hans egen makt og som undergravde kongedømmet. Selv om han var lojal mot monarkiets ritualer og systemer, trakk han seg etter hvert unna og levde et mer privat liv med madame de Pompadour. Dette ble også problematisk da hun bodde i umiddelbar nærhet til resten av den kongelige familien.

Videre overlot han en rekke politiske beslutninger til den beleste og velorienterte madame de Pompadour, som han hadde stor tillit til.

Som troende katolikk unngikk Ludvig å motta skriftemålets sakrament, siden han visste at han da ville ha fått beskjed om å bryte forholdet til henne. Dette gjorde at han heller ikke kunne motta eukaristien og av den grunn ikke delta i de kongelige pliktene i tilknytning til blant annet påsken, og dette skapte folkelige reaksjoner. Ved sin død var han en upopulær konge.

Sønnen Ludvig Ferdinand døde av tuberkulose. Ludvig XV ble derfor etterfulgt av sin sønnesønn Ludvig XVI.

## Referanser


## Litteratur
* Herman Lindqvist: *Madame Pompadour*, Schibsted forlag 2009
## Eksterne lenker
*
Oppviglerparagrafen

**Oppviglerparagrafen** er en vanlig betegnelse for den gamle straffelovens §&nbsp;140, som forbød oppfordring til og «forherligelse» av straffbare handlinger. Paragrafen satte også forbud mot å tilby seg å utføre slike handlinger. Den nye straffeloven av 2005, som trådte i kraft  trådte i kraft 1. oktober 2015, inneholdt i utgangspunktet ikke denne paragrafen.

I sin fulle ordlyd lød §&nbsp;140:

Paragrafen ble sjelden tatt i bruk i norsk rettspleie. Et kjent eksempel er dommen mot  Einar Gerhardsen etter en tale han holdt i forbindelse med storstreiken i 1921. I 1983 ble lederne for Folkeaksjonen mot utbygging av Alta-Kautokeinovassdraget, Alfred Nilsen, Svein Suhr, Tore Bongo og Per Flatberg dømt til bøter for brudd på oppviglerparagrafen. Stein Lillevolden ble kjent skyldig i oppvigleri i forbindelse med ulovlige demonstrasjoner i Oslo på 1980-tallet.

7. mars 2008 fikk Straffeloven følgende paragraf, gjeldende fra 1. oktober 2015:

 
Bruk av paragrafen var ved begynnelsen av det 21. århundre aktualisert i forbindelse med debatten omkring islamisme, og påståtte oppfordringer til (grunn-)-lovsstridige aktiviteter eller støtte til slike aktiviteter, for eksempel med økonomiske bidrag.

På grunn av uttalelser i *[[Dagsrevyen]]* den 25. februar 2015 ble mulla Krekar arrestert dagen etter for brudd på straffelovens §&nbsp;140.

## Referanser
Integritet

**Integritet** kan sikte til:

* Dataintegritet, innen IKT og spesielt kryptografi.
* Personlig integritet, et menneskes selvstendige individualitet, eller moralske karakter.
* Systemintegritet, hvor uskadd/oppegående et system er, spesielt innen telekommunikasjon.
* Territoriell integritet, prinsipp under internasjonal lov.

## Se også
* Heltall, integer
Sjevron

**Sjevroner** (tegnene « og ») er den typografiske termen for «korrekte» anførselstegn i norsk, brukt i sats eller andre formaterte dokumenter. Sjevroner synes (spesielt innenfor tekstbehandling) å bli utkonkurrert av anførselstegn, enten enkle eller doble, noe som blant annet skyldes at det ikke finnes en dedikert plassering på tastaturet for å få frem tegnene og fordi ikke alle tekstbehandlingsprogrammer endrer anførselstegn til sjevroner automatisk. Ikke desto mindre dominerer sjevroner fortsatt i bok- og avissats.

Åpningssjevronen («) har kode 127 i ANSI-standarden, mens lukningssjevronen (») har kode 187. Snarveier for norske tastaturer er henholdsvis Alt+Shift+v og Alt+Shift+b for Mac, Alt+174 og Alt+175 for PC (eventuelt 0171 og 0187) på det numeriske tastaturet, samt Alt Gr+z og Alt Gr+x for Linux. Disse doble sjevronene har også enkle versjoner (‹ og ›, henholdsvis 0135 og 0155).

## Etymologi
Ordet *sjevron* er lånt fra fransk og engelsk *chevron*, ordet som brukes for den vinkelformede grafiske figuren som i skandinavisk heraldikk kalles for en sparre. Opprinnelsen er den samme som for det franske ordet *chevron*, på norsk «sperre», som er dannet fordi sperrene i et tak møtes i vinkel. Ordet brukes også om militære distinksjoner i vinkelform, båret av underoffiserer i mange lands hærer, på norsk kalt «sersjantvinkler». I romansk arkitektur var en siksakbord av sammenhengende vinkler et vanlig ornament, særlig rundt vinduer og dører og i buer. Den kalles også *chevron*. Etymologisk er ordet utledet av vulgærlatin *caprione, fra latin *caper*, «geit» (fransk *chèvre*). Sammenhengen mellom vinkler og geiter kan være formen på bakbena, eller sporene de følger når de klatrer i bratt terreng. I fransk kan det også bety sildebeinsmønstret om vevnad.

Til firmaet og varemerket «Chevron» er det også knyttet et kjennetegn som har form av en slik vinkel eller sparre, den høyre, snudd loddrett.

## Se også
* Sparre
William Richard Gowers

**William Richard Gowers** (født 20. mars 1845 i London, død 4. mai 1915 samme sted) var en britisk nevrolog.

Gowers var sønn av William Gowers og Ann Venable. Etter fullført skolegang ved Christ Church School i 
Oxford, studerte han medisin ved University College London, hvor en av hans læremestre var William Jenner.

I 1875 ble han gift med Mary Baines. De fikk to døtre og to sønner, deriblant forfatteren Ernest Gowers.

## Referanser
Magnus Henriksson

**Magnus Henriksson** (født ca. 1130, død 4. februar 1161), tidligst nevnt i kildene 1148, var en dansk adelsmann og konge i Sverige i snaut ett år, 1160–1161. 

## Biografi
Henrik var sønn av den danske prinsen Henrik Skatelår og svenske Ingrid Ragnvaldsdatter som tilhørte Stenkilsætten. Magnus ble den siste på den svenske tronen som kom fra Stenkilsætten. Han ble i ettertid betraktet som en tronraner, ettersom han og hans menn stod bak mordet på kong Erik den hellige i mai 1160.  

Magnus ble gift med sin stesøster Brigida Haraldsdatter, Harald Gilles datter med frillen Tora Guttormsdatter. Magnus var hennes andre ekteskap. Hun var først gift med jarl Karl Sunesson og sist med Birger Brosa. Hun ligger gravlagt i Riseberga kloster.

Selv ble Magnus drept av mennene til Karl Sverkersson, en rivaliserende konge, i slaget ved Örebro i 1161. Lederen for motstanden, Karl Sverkersson, inntok da selv tronen.

Magnus ble gravlagt i Vreta kloster.

## Referanser
Ligretto

**Ligretto** er et kortspill hvor to til tolv spillere kan delta. Poenget med spillet er å bli kvitt kortene sine så fort som mulig. Alle spillere skal prøve å bli kvitt kortene samtidig, og kortene skal legges i bunker på ti på bordet, sortert etter farger.

## Spilleregler

Spillekortene kommer i fargene rød, grønn, gul og blå, og er nummerert med 1 til 10. Hver spiller får 40 kort. Før spillet starter må spilleren stokke kortene og legge 10 av dem i en bunke. Tre kort bli lagt ut ved siden av denne bunken. Resten av kortene beholder spilleren i hånden. Når spillet starter kan spillerne legge kortene ut på bordet etter nummer og farge. Det øverste kortet i bunken din skal være snudd, og kan legges ut på lik linje med de tre andre. 

Hvis en spiller ikke kan legge ut de tre kortene ved siden av bunken, så kan han se på hvert tredje kort fra kortene i hånden. 
Det må alltid være tre kort liggende ved siden av spillerens bunke, så hvis et kort legges ut, så må et nytt kort hentes fra bunken og legges ved siden av de to andre. Når alle kortene fra bunken til spilleren er lagt ut, så skal han rope "Ligretto", og spillet er ferdig. 

De andre spillerne får minuspoeng for kortene som er igjen i bunken sin. Disse skal ganges med to. 
Alle kortene har spesielle tegn på baksiden, slik at det er mulig å gjenkjenne hvem som har lagt dem ut. For hvert kort som en spiller har lagt ut gis ett plusspoeng. 

Når alt er regnet sammen, kan en ny runde starte.

Ligretto kommer i tre ulike pakker: Rød, Grønn og Blå. Om disse brukes sammen, kan tolv spillere spille samtidig, men det vil være enklere å gjennomføre med færre spillere. 

Hurtighet, reaksjons- og kombineringsevne er viktige egenskaper når man spiller Ligretto. Ligretto er kjent som et stressende spill, og blir betegnet som avhengighetsdannende av entusiaster.

## Varianter
*5-er-ligretto* er en variant som har oppstått fra Ligretto. Forskjellen er at for hver 10-er som legges ut, gis det 5 poeng. Dette vil øke antall poeng i spillet, og samtidig gi nybegynnere som ikke er så rask mulighet til å delta på lik linje med dem som har mer erfaring. 

Det bruker også å være slik at alle kortene i bunken til spilleren skal være snudd opp ned, slik at bare de tre kortene spilleren har på bordet kan legges ut. Selvsagt etterfylles det slik at det alltid er tre kort ved siden av bunken helt til bunken er tom.  

Denne varianten oppstod i Sør-Trøndelag, Norge.

## Referanser
Gallvepser

* Aylacini
* Cynipini
* Diplolepidini
* Pediaspini
* Synergini

**Gallvepser** eller **gallevepser** er en familie av stilkvepser. De danner galler, hvor larvestadiene tilbringes, på planter og trær.

## Utseende
Gallvepser er vanligvis små insekter, mellom 1&nbsp;og &nbsp;9&nbsp;millimeter lange. Kroppen er vanligvis skinnende og har lite eller ingen hårbekledning. Bakkropp er kort, smal og høy. Vingene har et lett gjenkjennelig ribbenett.

Larvene er ganske kort, tykke og smalere i begge ender.

## Levevis
De fleste artene forårsaker galledannelse i planter, særlig eik, når de legger sine egg der. Når eggene klekkes, svulmer plantevevet opp og danner en galle. Hos noen av artene vil gallen ha ett rom og vanligvis én larve, hos andre vil det være flere rom og flere larver. Flere av artene har generasjonsveksling.

Noen av artene parasitterer gallene til andre arter. Hos flere gallvepser er det også slik at larvene angripes av andre insekter.

## Systematisk inndeling / europeiske slekter
Alle de nålevende artene regnes til én underfamilie, Cynipinae.

* ordenen vepser (Hymenoptera)
** stilkvepser (Apocrita)
*** overfamilie Cynipoidea
**** familie **gallvepser** (Cynipidae)
***** delgruppe Aylacini
****** *Aulacidea*
****** *Aylax*
****** *Barbotinia*
****** *Cecconia*
****** *Diastrophus*
****** *Iraella*
****** *Isocolus*
****** *Liposthenes*
****** *Neaylax*
****** *Panteliella*
****** *Parapanteliella*
****** *Phanacis*
****** *Rhodus*
****** *Timaspis*
****** *Vetustia*
****** *Xestophanes*
***** delgruppe Cynipini
****** *Amphibolips*
****** *Andricus*
****** *Aphelonyx*
****** *Biorhiza*
****** *Callirhytis*
****** *Chilaspis*
****** *Cynips*
****** *Dryocosmus*
****** *Neuroterus*
****** *Plagiotrochus*
****** *Pseudoneuroterus*
****** *Trigonaspis*
***** delgruppe Diplolepidini
****** *Diplolepis*
****** *Liebelia*
***** delgruppe Pediaspini
****** *Pediaspis*
***** delgruppe Synergini
****** *Ceroptres*
****** *Periclistus*
****** *Saphonecrus*
****** *Synergus*
****** *Synophrus*
***** delgruppe Eschatocerini
***** delgruppe Paraulacini
***** delgruppe Qwaqwaini

## Referanser


## Kilder
* Fauna Europa (2004) Fauna Europaea version 1.1, www.faunaeur.org – utbredelsesdatabase for europeiske dyr. 
* Sømme, Laurits 2001. *Insekter*. (Original: McGavin, George C. 2000. *Insects, spiders and other terrestical arthropods*.) N. W. Damm & Søn AS. ISBN 82-512-0601-4

## Eksterne lenker
*
Gullvepser

* Chrysidinae
* Cleptinae

**Gullvepser** er en familie av broddveps i gruppen Chrysidoidea. Det er 718 europeiske arter inkludert underarter, i Norge kjenner vi foreløpig til 37 arter.

## Utseende
Gullvepsene er små til middelsstore, metallfarvede insekter. Fargene er ofte blå, grønn eller rød. Mange arter har to farger, med markert skille, slik at brystet er blått, mens bakkroppen er rød. 
 
Hudskjelettet (kutikula) er hardt og består ofte av ganske grov punktur. Dette kan beskytte gullveps mot stikk fra andre veps. Mange arter kan rulle seg sammen takket være den fleksible leddstrukturen på bakkroppen. Vingene er vanligvis velutviklede med markert årenett, men noen arter er vingeløse. Hunnen har et langt teleskopisk eggleggingsrør. I motsetning til andre broddveps er dette ikke utviklet til en stikkebrodd.

## Levevis
Gullvepsene er parasitter og legger sine egg i bolene til andre vepser, vanligvis hos de solitære biene.  Larvene spiser vertens larver samt av larvens mat. Gullvepsene har tilpasset sin flygetid til vertsartene, og ulike arter kan sees fra tidlig i mai til begynnelsen av august. Man kan studere dem ved å sette opp et insekthotell. 
Underfamilien Cleptinae er parasitoider som angriper pupper av plantevepser (Symphyta). I tropiske områder finnes det også noen gullvepser som angriper eggene til pinnedyr.

## Systematisk inndeling
Denne oversikten har fokus på de europiske gullveps.

* Ordenen vepser (vepser, humler, bier og maur) (Hymenoptera) 
** Underordenen stilkvepser (Apocrita)
*** delgruppe broddvepser (Aculeata) 
**** Overfamilien Chrysidoidea
***** Familien gullvepser, Chrysididae – 713 arter i Europa
****** Underfamilien Amiseginae - ikke i Europa
****** Underfamilien Cleptinae (noen ganger regnet som en egen familie) – 25 arter i Europa
******* Slekten *[[Cleptes]]*
****** Underfamilien Chrysidinae – 687 arter i Europa
******* Allocoeliini
******* Chrysidini – 439 arter i Europa
******* Elampini – 247 arter i Europa
******* Kimseyini - bare én art
******* Parnopini – bare én art i Europa
****** Underfamilien Loboscelidiinae

## Referanser


## [https://web.archive.org/web/20150725010415/http://data.artsdatabanken.no/Pages/157441 Litteratur]
* Ottesen, P.S. (1993, revidert 1999) Norske insekter og deres artsantall. NINA utredning 55: 1-40. http://www.entomologi.no/norskeinsekter/NorskeInsektfamilier/index.htm

## Eksterne [https://web.archive.org/web/20150725010415/http://data.artsdatabanken.no/Pages/157441 lenker]
* Chrysis.net – italiensk, engelskspråklig nettside om gullveps 
* Chrysididae på ''Tree of life''
* Arter på nett - Gullvepser (Artsdatabanken)
## Eksterne lenker
*
Keith Urban

**Keith Lionel Urban** (født 1967) er en newzealandsk-australsk countrysanger, velkjent i begge land samt i USA hvor han bor i Nashville i Tennessee.

## Biografi
Keith Urban ble født i Whangarei på Nordøya i New Zealand. Derfra flyttet han til Australia før han bosatte seg i Nashville, USA.

Etter en rekke hits i Australia tidlig på 90-tallet flyttet han til USA, der han fikk stor suksess i 2002 med albumet *[[Golden Road]]* og singelen «Somebody Like You». Singelen lå på toppen av de amerikanske hitlistene i åtte uker, og ble dermed den mest populære countrysingelen det året. To andre singler fra det samme albumet nådde førsteplassen det samme året, og én kom på tredjeplass. Albumet solgte til tre ganger platina.

I 2004 ble albumet *[[Be Here]]* lansert. Det ble gitt ut fire singler fra dette albumet, hvorav tre fikk en førsteplass på hitlistene i USA og den fjerde gikk inn på andreplass.

I Norge er sannsynligvis Keith Urban mest kjent for forholdet til skuespilleren Nicole Kidman. De giftet seg 25. juni 2006 i Manly, Sydney Australia.

## Diskografi

### Album
* 1991 *Keith Urban*
* 1997 *The Ranch* – utgitt sammen med bandet The Ranch
* 1999 *Keith Urban*
* 2002 *Golden Road*
* 2004 *In the Ranch* (nyutgivelse)
* 2004 *Be Here*
* 2005 *Days Go By* (utgitt i Storbritannia)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Bebelplatz

**Bebelplatz** (tidligere **Opernplatz** eller **Forum Fridericianum**) er en offentlig plass langs sørsiden av paradegaten Unter den Linden i Berlin. Den dannes av Staatsoper Unter den Linden mot øst, Humboldt-universitetet mot vest, og Sankt Hedwigkatedralen mot sør. Plassen er oppkalt etter August Bebel, det tyske sosialdemokratiske partiets (SPD) leder på 1800-tallet.

Bebelplatz er stedet hvor den kjente bokbrenningen den 10. mai 1933 fant sted. Etter initiativ fra Joseph Goebbels, Hitlers propagandaminister, brente SA og nasjonalsosialistiske ungdomsorganisasjoner over 20&nbsp;000 bøker her, hovedsakelig av jødiske forfattere, bl.a. Thomas Mann, Heinrich Heine og Karl Marx.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Literaturmuseum der Moderne

**Literaturmuseum der Moderne** (***LiMo***, eller *Museet for moderne litteratur*) er et litteraturmuseum i Marbach am Neckar, Friedrich von Schillers fødeby, som ble høytidelig åpnet i juni 2006.

Det ligger i umiddelbar nærhet av Schiller-Nationalmuseum fra 1903, Deutsches Literaturarchiv og Collegienhaus. Den strengt geometriske bygningen er tegnet av den britiske arkitekten David Chipperfield, og museet, som er tenkt som et tempel for tysk skrivekunst, er minimalistisk innredet. 

Vesentlige deler av museet er under jorden, fordi det er lettere å regulere klimaet der. Museet har 800&nbsp;000 boktitler i sine magasiner, 50 millioner ark papir og 200&nbsp;000 gjenstander. Det eier bl.a. originalmanuscriptene til Franz Kafkas *[[Prosessen]]*, komplett med forfatterens overstrykninger, og til Alfred Döblins *[[Berlin Alexanderplatz]]*, men også mer kuriøse gjenstander som Thomas Manns dåpskjole. Det er det eneste museum av sitt slag i Europa, og muligens i verden.

## Referanser
Frankfurter Judengasse

**Frankfurter Judengasse** (dvs. Frankfurts jødekvarter) var fra 1462 til 1796 Frankfurt am Mains jødiske ghetto. Her bodde i sin tid Tysklands største jødiske samfunn.
 

## Eksterne lenker
* 
* Museum Judengasse 
* Der jüdische Friedhof Battonnstraße
Ramadi-drapet

**Ramadi-drapet** er et angivelig mord på en irakisk sivil, begått av amerikanske styrker, den 15. februar 2006. Den irakiske mannen døde, etter at skudd ble hørt, utenfor et hus der amerikanske tropper avhørte en gruppe irakere. Lenge etter at mannen ble funnet død, ble en rifle funnet ved siden av han, noe som satte i gang mistanken om at noe ikke var riktig.

De tiltalte er:
*Nathan Lynn (drap og forsøk på å skjule en forbrytelse)
*Sergeant Milton Ortiz Jr (forsøk på å skjule en forbrytelse, samt trusler mot andre soldater)
Det amerikanske forsvarsdepartementet sier at de to mennene blir overført til en base i Bagdad, der de får advokater, og skal forberede seg til en såkalt *Artikkel 32*-høring, som vil avgjøre om de stille for krigsrett.

## Eksterne lenker
* BBC News: "US pair charged over Iraqi death"
* Al-Jazeera: "US soldiers charged over Iraqi death"
* Reuters: "Soldiers charged in new Iraq shooting case"
Generasjonsveksling

**Generasjonsveksling** er et system der organismer veksler mellom kjønnet formering og ukjønnet formering for annenhver generasjon. Generasjonsveksling finner sted hos flere insekter og hos enkelte andre virvelløse dyr, og hos de fleste nesledyr.

Karsporeplanter er karplanter som formerer seg ved sporer i stedet for ved frø. Den ukjønnede sporofytt-.generasjonen er den dominerende. Når sporen vokser dannes det et protallium, som er en liten kjønnet mellomgenerasjon som ikke lever lenge. Fra denne vokser det opp en langt større, kjønnsløs (ukjønnet) men langtlevende generasjon av planter, som produserer nye sporer.

Hos alger, bregner og andre planter som gjennomgår generasjonsveksling, dannes det fra den ene generasjonen **([[gametofytt]]en)** enten hann- eller hunnkjønnede kjønnsceller (gameter), alle med bare ett sett av kromosomer (haploide). Når slike gametofytter av ulike kjønn smelter sammen, dannes en zygote med dobbelt sett av kromosomer (diploid). Denne zygoten vokser gjennom celledeling til den diploide **[[sporofytt]]en**, som er den andre, sporedannende generasjonen av planten.

Den diploide (kjønnede) sporofytt-generasjonen er i stand til å danne sporer, og inne i sporene utvikler det seg så nye gametofytter.

Dersom gametofytten utvikler seg i sin helhet *inne* i sporen, og ikke i noe utviklingsstadium bryter ut av denne, snakker vi om endospori. Ordenen av flytebregner har både kjønnete sporer og endospori, og har dette til felles med frøplanter. Dette gjør flytebregnene unike blant bregner.

Vekslingen er altså mellom to generasjoner som utgjøres av henholdsvis haploide gametofytter med ett sett kromosomer, og diploide sporofytter med to sett kromosomer. Hos frøplanter utgjør sporofytten i praksis hele livssyklusen unntatt syklusen som pollen, mens for eksempel alger og bregner alternerer mellom to helt atskilte generasjoner.

## Typer av generasjonsveksling
Det er generasjonsveksling i formeringen av karsporeplanter, det vil i Norge si hos kråkefotplanter, sneller eller bregneplanter. Karsporeplanters formering deles i to grupper:

* Heterospori hvor det dannes både store hunnsporer og små hannsporer, og hvor disse sitter på ulikt sted på den sporedannende planten. Blant bregneplanter har ordenen av flytebregner (Salvinales) denne typen formering.
* Homospori hvor det dannes bare én type sporer, og hvor disse sitter på sammet sted på den sporedannende planten, eventuelt med yngleknopper i tillegg.

Videre kan utviklingen av gametofytt-generasjonen deles inn i to typer:
* Endospori hvor gametofytten i sin helhet utvikler seg inne i sporen og gjennom lever sin generasjon inne i denne. Blant bregneplantene har flytebregnene en slik generasjonsveskling.
* Eksospori hvor gametofytten sprenger ut av sporen på et gitt stadium, og videreutvikler seg og gjennomlever sin generasjon utenfor sporen. De fleste bregneplanter har en slik generasjonsveksling.

## Referanser
Ludvig XVII av Frankrike

**Ludvig XVII**, **Louis Charles av Frankrike** og også kalt **Louis VI av Navarra** (født 27. mars 1785 i Versailles, død 8. juni 1795 i Paris) var sønn av Marie-Antoinette og Ludvig XVI. 

## Biografi
Louis-Charles ble født på slottet i Versailles, som sine foreldres annen sønn og tredje barn. Som alle kongebarn på den tid, fikk Louis-Charles omsorg fra flere forskjellige personer. Dronningen utnevnte guvernanter for å se til alle de tre barna. Louis-Charles' første guvenante var Yolande de Polastron, duchesse de Polignac, som forlot Frankrike rett før utbruddet av den franske revolusjon. Hun ble erstattet med marquise Louise Élisabeth de Tourzel.  Dessuten utpekte dronningen Agathe de Rambaud til Louis-Charles offisielle pleier. Hun ble på mange måter hans egentlige morsskikkelse.

Etter sin eldre brors død ble han i 1789 tronfølger. Etter sin fars henrettelse 21. januar 1793, ble han utropt til konge av Frankrike og Navarra av rojalistene. Han satt i fengsel under den franske revolusjon fra august 1792 til sin død i 1795, og derfor fikk han aldri styre landet.

Louis-Charles ble forut for rettssaken mot moren utsatt for tortur, i det øyemed at han skulle ytre seg slik at man kunne belegge anklagene mot Marie Antoinette at hun hadde misbrukt sin sønn seksuelt. Dronningen ble da også henrettet, selv om akkurat disse anklagene om incest ble frafalt. 

Etter at foreldrene begge var henrettet ble skomakeren Antoine Simon, en jakobiner, gitt i oppdrag å oppdra gutten til en «god borger». Men etter at Simon på samme dag som Robespierre og andre jakobinere ble henrettet den 28. juli 1794 i guillotinen, levde barnet i Temple-fengselet ganske overlatt til seg selv, og egentlig forsømt. 

Den offisielle rapporten konkluderer med at han døde av tuberkulose under sitt opphold i den hemmelige cellen han satt i. Han hadde store arr over hele kroppen da han ble undersøkt senere, noe som tyder på dårlig behandling, til og med mishandling. Noen trodde derfor at Ludvig XVII døde av dårlig behandling, og ikke av tuberkulose. Det at Ludvig XVII hadde rømt og at en annen gutt hadde tatt hans plass ble etterhvert et rykte.

Flere påsto i ettertid at de var Ludvig XVII. Blant dem var Carl Wilhelm Naundorff som i 1845 ble gravlagt under navnet *Louis-Charles Duc de Normandie, Ludvig XVII*. Etterkommerne hans fikk også bruke etternavnet *de Bourbon* hvilket var etternavnet til den franske kongefamilien. Moderne DNA-testing har imidlertid avkreftet at Wilhelm Naundorff var Ludvig XVII, men at den 10 år gamle gutten som døde i 1795 faktisk var Ludvig XVII.

## Referanser


## Kilder

### Nettsider
*  Om DNA-testingen og hvordan den foregikk, *Genebase.com*
*  «The Mystery of Louis XVII» , *Historywiz.com*
*  Louis XVII, *Nnbd.com*

### Litteratur

*  

*
RE/MAX

**RE/MAX** er verdens største eiendomsmeglerforetak med over 120.000 meglere på 7000 kontorer i 65 land.

Selskapet ble dannet 1973 i Denver i USA. 

RE/MAX etablerte seg i Norge i 2017 med formål om å bli en landsdekkende eiendomsmeglerkjede. RE/MAX Norge har hovedkontor i Oslo og har i mars 2019 eiendomsmeglerkontor i Ski, Sarpsborg og på Gjøvik.

RE/MAX har eksistert i Norge tidligere. Fra 2000 til 2007, hadde på det meste 30 kontorer og 220 meglere.

## Eksterne lenker
* 
* RE/MAX Norge
Jüdischer Friedhof Berlin-Mitte

**Jüdischer Friedhof Berlin-Mitte** er en jødisk gravlund i Großer Hamburger Straße i bydelen Mitte i Berlin. Det er den nest eldste jødiske gravlund i Berlin, og ble åpnet etter at kurfyrst Fredrik Vilhelm hadde gitt 50 jøder som hadde blitt fordrevet fra Wien opphold i Berlin i 1671. Gravlunden ble kjøpt av Mordechai Model, og lå den gangen rett ved byporten. Frem til 1827 skal 12&nbsp;000 jøder ha blitt begravet på gravlunden. Den første som ble begravet var Gumpericht Jeschiel Aschkenasi i 1672. Den mest kjente person som er begravet på gravlunden er den store jødiske opplysningsfilosofen Moses Mendelssohn (1729–1786)

Gravlunden hadde opprinnelig ligget i åpent landskap, men ble etterhvert som Berlin vokste omgitt av hus. I 1827 ble gravlunden stengt fordi det ikke var plass til flere graver, og en ny gravlund ble åpnet. Fra 1828 lå den jødiske menighetens aldershjem ved siden av den gamle gravlunden.

## Litteratur
* Alfred Etzold, Joachim Fait, Peter Kirchner, Heinz Knobloch: *Die jüdischen Friedhöfe in Berlin*. Henschel Verlag Berlin 1991 (ISBN 3-362-00557-8)
* Klaus Hammer: *Friedhofsführer Berlin*. Jaron Verlag GmbH 2001 (ISBN 3-89773-081-2)
* Hans-Jürgen Wende, Kurt Wernicke: *Berliner Bezirkslexikon – Mitte*, Edition Luisenstadt Berlin 2001 (ISBN 3-89542-111-1)

## Eksterne lenker
* 
* Juden in Berlin in Vergangenheit und Gegenwart, Arbeitsbericht eines Projektseminars an der Humboldt-Universität zu Berlin
Adass-Jisroel-Friedhof

**Adass-Jisroel-Friedhof** er en jødisk gravlund i ortsteilen Weißensee i Berlin. Det er en av flere jødiske gravlunder i Berlin, og må ikke forveksles med den store Jüdischer Friedhof Berlin-Weißensee. Adass-Jisroel-Friedhof er den ortodokse menigheten Adass Jisroels gravlund i Berlin. Menigheten ble grunnlagt i 1869, og fikk allerede i desember 1873 et landområde til bruk som gravlund. Weissensee lå dengang langt utenfor byporten. I 1880 ble Abraham Michelson som den første bisatt på den nye gravlunden. Totalt ble 3&nbsp;000 personer begravet der. Etter annen verdenskrig forfalt gravlunden, men ble på 1980-tallet istandsatt.

## Litteratur
* Institut für Denkmalpflege Berlin (red.): *Historische Friedhöfe – Jüdische Friedhöfe in Berlin.* Berlin 1979
* *Juden in Weißensee. Ich hatte einst ein schönes Vaterland.* Utgitt av Kulturamt Weißensee og Stadtgeschichtliches Museum, Berlin 1994, S. 205-215. 
* Bill Rebiger: *Das jüdische Berlin. Kultur, Religion und Alltag gestern und heute.*  Berlin 2002 (2. Aufl.).
Stig Tokesson Hvitaled

**Stig Tokesson Hvitaled** (fra norrønt *Hvitaleð*) (død 1151 i Viborg, Danmark) var en stormann i Skåne. Hans foreldre var Toke Skjalmsen (død 1145) og Gyda. 

Stig Hvitaled var gift med Margareta av Danmark (død 1131), ikke til å forveksle med andre dansker med tilsvarende navn, som var søster av den danske kongen Valdemar den store. De fikk et barn, nemlig Christine Stigsdatter som ble gift med Karl Sverkersson som ble konge av Sverige fra ca. 1161 til 1167 da han ble myrdet som de to foregående, svenske kongene.

## Referanser
Hellhammer

: *Denne artikkelen gjelder bandet Hellhammer. For trommeslageren, se [[Jan Axel Blomberg]]*

**Hellhammer** var et sveitsisk speed/black metal-band i 1982. Bandet ble stiftet av vokalist/gitarist Tom G. "Satanic Slaughter" Warrior og bassisten Steve "Savage Damage" Warrior. Bandet holdt bare på i 2 år, før de ble oppløst i 1984.

Bandet var et av de første black metal-bandene, og har vært en stor innflytelse på både black metal, death metal og doom metal i senere tid. Etter at Hellhammer ble oppløst i 1984, stiftet Tom G. Warrior og Martin Ain thrash metal-bandet Celtic Frost. Celtic Frost er ikke Hellhammer med et nytt navn, men et helt nytt band.

## Diskografi
**Death Metal* (split med Running Wild, Dark Avanger og Helloween), 1984
**Apocalyptic Raids* (EP), 1984
**Apocalyptics Raids 1990 A.D.* (Reutgivelse av EP med to spor fra *Satanic Rites*), 1990

### Demoer
**Rehearsal '82*, 1982
**Death Fiend	Demo*, 1983
**Triumph of Death*, 1983
**Satanic Rites*, 1983

## Medlemmer
### Siste medlemmer
*Tom G. «Satanic Slaughter» Warrior (Thomas Gabriel Fischer) – Vokalist og gitarist
*Martin «Slayed Necros» Ain – Bassist
*Bruce «Denial Fiend» Day (Jorg Neubart, tidligere under kallenavnet "Bloodhunter") – Trommeslager

### Tidligere medlemmer
*Steve «Savage Damage» Warrior (Steve Patton) – Bassist (1982–1983)
*Peter Stratton – Trommeslager (1982)
*Steve «Evoked Damnator» Priestley – Trommeslager (1983)
*Mike «Grim Decapitator» Owens – Trommeslager
*Vince «Dei Infernal» Garetti – Gitarist

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Karl Sverkersson

**Karl Sverkersson** (død 12. april 1167 på Visingsö) var østgøternes konge senest 1158, men svensk konge fra 1161.

Karl var sønn til Sverker den eldre og norske Ulvhild Håkonsdatter. I 1163 giftet han seg med Kristina Stigsdatter Hvide, datter til den skånske stormannen Stig Tokesson Hvitaled og Margareta av Danmark. De fikk ett barn (som vi kjenner til), Sverker Karlsson den yngre.

Som sønn av den myrdete kong Sverker den eldre ettertrådte Karl sannsynligvis umiddelbart i 1156 som konge i Gøtaland. Etter at han i slaget ved Örebro beseiret og fikk drept kong Magnus Henriksson i 1161, som de betraktet som en dansk tronraner, fikk Karl seg valgt til konge også av sveaerne og gøtene og kunne da kalle seg konge av Sverige.

Under Karl Sverkerssons styre fikk Sverige i 1164 sin første erkebiskop da Alvastramunken Stefan tiltrådte embetet i Uppsala. Et bevart pavebrev etter ønskemål fra kongen, Ulf Torgilsson og de svenske biskopene bekrefter dette. Alvastra kloster hadde blitt grunnlagt av kong Karls foreldre, men selv støttet han også Vreta kloster og Nydalen kloster med donasjoner.

År 1164 skal svenskene i henhold til russiske krøniker ha foretatt en mislykket hærtokt mot Russland, muligens skjedde dette fra Finland. Samme år ble også erkebispesetet i Uppsala grunnlagt, slik at Sverige nå ble en egen kirkeprovins.

Våren 1167 ble Karl Sverkersson overfalt og drept på Visingsö (en øy i innsjøen Vättern) av kong Erik den helliges sønn Knut Eriksson, som da også overtok kongsmakten.

Karl Sverkersson ble gravlagt på Alvastra kloster.

Karl Sverkerssons segl (se bilde), som viser kongen sittende på sin trone, er det eldste svenske kongesegl som finnes bevart. Under hans styre ble det også utferdet det eldste bevarte skrevne dokument i Sverige, utferdet av den nevnte erkebiskop Stefan.

## Referanser
Bargoed

**Bargoed** (walisisk også *Bargod*) er en by i dalstrøket Rhymni Valley i det sørlige Wales. Den ligger ved elven Rhymni, på grensen mellom de tradisjonelle grevskapene Glamorgan og Monmouthshire. Dette har gitt opphav til det walisiske navnet, som betyr «grense».

Opprinnelig var Bargoed en landlig markedsby, men etter at en kullgruve åpnet i 1903 vokste den betraktelig. Gruven ble nedlagt i 1980-årene, og stedet hvor den lå har blitt en naturpark. Mange av butikkene i sentrum ble nedlagt etter at gruven forsvant, og byen begynte å se nokså nedslitt ut. I 2000 begynte et fornyelsesprogram, hvor det blant annet ble laget en ringvei for å få et triveligere sentrum. 

Området «Stor-Bargoed» omfatter også byen Aberbargoed og landsbyen Gilfach. Byen hadde 12 095 innbyggere i 2024.

## Toponymi
Byens navn er avledet fra elven Bargoed, som i seg selv er basert på det walisiske ordet *bargod* i betydning «grense, avgrensning». Endringen fra Bargod til Bargoed er registrert fra 1500-tallet og utover og var sannsynligvis en hyperkorrektur under påvirkning av *coed*, «trær, skog», kanskje forsterket av nærliggende stedsnavn som *Pen-y-coed*, *Argoed* og *Blackwood* (walisisk: *y Coed-duon*). Den moderne uttalen av bynavnet varierer avhengig av gate, og strekker seg fra /ˈbɑːrɡɒd/ *BAR-god* (basert på Bargods walisiske uttale: [ˈbarɡɔd]) og /ˈbɑːrɡɔɪd/ *BAR-goyd* (basert på Bargoed) til det mer uformelle /ˈbɑːrɡəd/ *BAR-gəd*.

## Historie

Bargoed, som opprinnelig var en mindre markedsby eller kjøpstad, vokste til en betydelig by etter åpningen av en gruvedrift i 1903. Bargoeds rådhus var opprinnelig et tinghus, ferdigstilt i 1911 og er nå en fredet bygning.

Unge menn fra byen deltok som soldater under den første verdenskrig, og en betydelig andel av dem ble drept på slagmarken. Et krigsmonument ble reist i 1923, flyttet fra dets opprinnelige sted i 2002.

Det var kanskje opptil 271 000 mennesker i hele Wales som i 1921 var direkte involvert i kullindustrien alene, Bargoed hadde samme år en befolkning på 17 901 grunnet kull. Dette har vært jevnt synkende siden den gang, ettersom den generelle etterspørselen etter walisisk kull fortsatte å falle. Gruven var temaet for maleriet «Bargoed» av L.S. Lowry, og fanger atmosfæren i denne walisiske gruvebyen med sin karakteristiske industrielle malestil. Gruven stengte i løpet av 1970-tallet, og den tidligere tomten er nå en landspark.

Etter andre verdenskrig ble det bygget en fabrikk Austin Motor Company fra 1949. Dette var et prosjekt av Austins styreleder Leonard Lord, med statlig finansiering, for å ansette gruvearbeidere som led av støvlunge (pneumokoniose), en lungesykdom forårsaket av langvarig innånding av støv. I 1945 ble det anslått at 5000 gruvearbeidere i Sør-Wales-regionen var rammet av tilstanden i en slik grad at de ikke kunne jobbe i kullindustrien. Fra 1933 til 1948 hadde rundt 17 000 walisiske gruvearbeidere forlatt sitt underjordiske arbeid på grunn av tilstanden. Austin-fabrikken i Bargoed ble den første fabrikken i verden der alle ansatte var registrert som uføre.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* *Bilder av Bargoed og området rundt, *Geography.co.uk*
Litteraturvitenskap

**Litteraturvitenskap** er studiet av litterære tekster, særlig skjønnlitteratur. Betegnelsen avløste i etterkrigstidens Norge, fra rundt 1960, fagkategorien *litteraturhistorie*. Dette henger sammen med at den historisk-biografiske metoden ble fortrengt av mer analytiske, tekstfokuserte tilnærmingsmåter. Litteraturvitenskap tilhører de humanistiske fagene, også kalt humaniora.

Viktige retninger innenfor moderne litteraturvitenskap har vært formalismen (som oppsto i Russland rundt 1. verdenskrig), strukturalismen (en term som kan assosieres både med teoretikere med basis i mellomkrigstidens Praha og i etterkrigstidens Frankrike), og nykritikken (i engelskspråklige land). Felles for disse retningene er en ensidig vekt på *teksten*, i ordets snevreste betydning. Et lignende tekstfokus blir ofte tillagt dekonstruksjonen, takket være Yale-skolen (1970–80-tallet). Marxistisk litteraturteori har forsøkt å se skjønnlitteraturen i en samfunnsmessig sammenheng, og har fokusert på litteraturens idéinnhold og politiske påvirkningskraft.

Litteraturvitenskapen har i mindre grad enn andre «kulturfag» tatt inn over seg de senere tiårenes omveltninger innenfor vitenskapsteorien. Poststrukturalistiske teoretikere leses gjerne inn i en modernistisk kontekst (med vekt på et modernistisk, «autonomt» tekstbegrep; jf. Yale-skolens bruk av dekonstruksjon), og postmodernistiske impulser gjør seg knapt gjeldende utenfor nisjer som bokhistorie (bibliografi), enkelte genrestudier, postkolonialisme og feministiske litteraturstudier.

## Se også
* Litteratur
* Litterær teori
* Litteraturvitere omtalt på norsk wikipedia

## Eksterne lenker
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av litteraturviter
* Norske doktoravhandlinger innen litteraturvitenskap, i fulltekst
* Digital blakopi av ''Litteraturvitenskapelig leksikon'' (1997)
* Historisk-biografisk metode; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)